Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den, som bifaller Stats-Utskottets hemställan, att, till försök med en ehausse'e emellan Westerås och Fahlun, ställes till Kongl, Majtls disposition en summa af 15,000 Ridr att i nion af behofvet utgå, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, antages Borgare-Ståndets beslut, att ett Stats-anslag af 15,000 R:dr ställes till Kongl. Maj:ts disposition för förbättring af vägen emellan Westerås och Fahlun, och till lika fördelning emellan Westerås och Stora Kopparbergs Län, hvilka 2:ne Län för ifrågavarande väg, till hvars förbättrande berörde anslag beviljats, icke skola vara berättigade till andel uti det beslutade anslaget för anläggning och förbättring af vägar i allmänhet. Vid voteringssedlarnes öppnande hafva befunnits 43 Ja och 76 Nej; och enär således Nej vunnit, är ifrågavarande anslag beviljadt, i öfverensstämmelse med Borgare-Ståndets beslut. g:de Voteringen: enligt 32 punkten. Den, som bifaller Stals-Utskottets hemställan, alt 40,000 R:dr anvisas, till fullbordande af Riddarholms-kyrkans reparation, så till tak som yttermurar och dertill hörande ornamenler, samt att Rikets Ständer derjemte måtte i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta i vederbörlig ordning utreda, om och i hvad mon enskilde, som vid eller uti kyrkan hafva grafvar, böra dessas iståndsättande sjelfve bekosta, då motsvarande belopp af det anvisade anslaget kommer att besparas, voterar Ja: Den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, varder, på sätt Kongl. Majit föreslagit, till Riddarholms-kyrkans reparation beviljadt ett anslag af 52,000 R:dr B:co. Voteringen bar utvisat 59 Ja och 60 Nej. Enär följagtligen Nej vunnit, har det af Kongl. Majit äskade anslag af 52,000
(Tdl odj tillf omne förbättringar, höja ©ger.bomend eller £11* fetö märbe öfroer forfäfringsfumman. (Enär, roib ffabganbe af £ufef$ mdrbe i Allmänna 23ranbffobsboIag, tomten ej hUfmit berdfnab, bör, raib 23eraillningStapering, raärbet beraf färjTilbt tilläggas bet §3ranbförfäfrabe ftufetS; fjmilfet förf;ällanbe äfmen Strt. 71 iafttaged i affeenbe pä ten ftorb, fom i träffa ©täber är meb Somferne fÖrenab; i ©tocfbelmS ©tabS 33ranbförfäfring$.3orätt# ning, Somt od) $hpggnab fätt ett fantmanlagbf rcdrbe, nägon färffilb uppffattning af ben förra för §3en>iliningen ej erforbras. Örn elbsmäba inträffar, afräPnad rcib Saneringen ben tel af #ufet, fom är uppbränb, och, i fall bela Jp-ufet brunnit, uppffatfaS enbag Somtenö roärbe, änba till befi #ufet äter blifmif uppbpgbt.
Ständers Bewillnings-Ulssott afgifwit, i anledning af Kongl. Majus nädiga proposition, angående Rikets Tullwerk, har Vewillnings-Utskottet för den del, som rörer stora Sjötullen uti 2 mom. i anledning af Utskottets tillstyrkan att, till Kongl. Majrt i underdänighet öfwerlämna Sjö-Tull taxans öfwerseende och reglerande, harwid häftadt deL z>8 Dtznz 2lugusti. förbehåll. ast, Statswerkets, gei'om de upkommande förändringar i Tullintradernis belopp, erhållande winst, möfwer hwatz sä wäl för Sjutullen i Sta. ten blilwil päraknatzt, som hwatz deruröfwer med Tullafgisternxs oförändrade bibehällgnde i deras yärmarande flick kan hafiva »vunnits, hwilker öf» werflolt redan blifwit wid denna Riksdag till Kongs, Majus nädiga tzispofttion, af Riksens Ständer Hfwerlämnatzt, pä satt, Riksens Ständers derom afgängne undertzqniga flrifwelse innefattar, en sadan ytterligare winst, matie, efter 2:ne ars bepröswandtz lända, till minflning i de af Riksens Gläntzer tils Statens untzerhällantze nu ätag>ie dryga skatter och bewillningar, pä sätt Riksens Ständer witz benn» Ri sdag om en sädqn minflnsngs tillämpande pä ena eller andra artikeln sig emellan, ännu flulls komma ari bestuka. Äten, enär i afseende pä nytznämde förbehåll, Riksens Höglofl, Ständers underdämga flriswelso tist Kongl.
Såväl Statscont. som Just.-ombudsmannen för - D c n a Juni c. m. klarade, att som R. St. vid 1818 års riksdag icke bestämt landshöldingepensionen till någon viss summa, syntes sjelfva sifTerbeloppet ej så mycket vara afsedt som den omständighet, att pensionen borde blifva lika med statssecreterarelönen, hvarföre både Statscont. och Just.ombudsmannen ansågo landshöfdingepensionen vara 4°U° r:dr b:co. Skulle nu R. St., som år 1818 fråntogo landshöfdingarna en betydlig del af det pensionsbelopp, K. Carl XI åt dem bestämt, vilja för andra gången nedsätta landshöfdingarnas pensioner, så beklagar jag så mycket mera dessa tjenstemän, som en eller flera ytterligare nedsättningar då också, med lika skäl, framdeles kunna träffa dem. Deras embeten äro, mera än andra, af natur att medföra en dryg representationskostnad, hvarigenom ofta enskild förmögenhet måste uppoffras; och jag inser då icke billigheten af att nedsätta pensionerna för landshöfdingar under pensionerna för deras vederlikar statssecreterarne, hvilka af ingen sådan kostnad besväras. R. St. äga visserligen för framtiden att, huru dem lämpligt synes, reglera sina pensionsstater; jag skulle likväl vördsammast tro, att R. St. icke, med bibehållande af rättvisa och billighet, kunna åt sina pensionshedsättningar gifva en retroactiv verkan och derigenom betaga utsigten till bergning för de familjer, som tryggat sig vid helgden af framfarna riksdagars beslut och för de embetsman, som vid en hög ålder, endast under tillförsigt af pensionens oföränderliga belopp, tagit afsked. Icke heller blir indragningsstaten mycket belastad af landshöfdingepensionerna, enär sällan flera än arne landshöfdingar på en gång å indragningsstaten varit uppförda. Hvad mig enskildt beträffar, är förhållandet följande: Efter att hafva såsom militär tjent mitt fädernesland uti 32 år, hvarunder jag äfven bestridde flerfaldiga civila befattningar, erhöll jag genom R.
Men från denna summa vidare afräknas det belopp, hvarmed anslagen å sjunde hufvudtiteln till remisslage, uppbördsoch observations-procenter samt mantalsskrifnings-provisioner, tillsammans 24,000 r:dr, kan förminskas, hvilket belopp, då 4,000 r:dr kunna anses tillräckliga för tjenstemän utom landsstaten, som komma att dylika provisioner än vidare åtnjuta, bör beräknas till 20,000: lå visade sig en å riksstaten i och för denna reglering behöflig tillökning af 146,194: hvaremot skulle vinnas besparing af provisioner, som utom berörde, från sjunde hufvudti Transport 146,194: 33 Transport 146,194: teln anordnade, hittills af statens medel utgått, till ett belopp af omkring 40,900: äfvensom de skattedragande skulle befrias från debetsedellösen 13,000: och forsellön å indeld spannmål, omkring 8,000: qqq. så att den effektiva utgiftstillökningen endast skulle blifva 84,294: hvilken dock ytterligare minskas i den mån förenämnde särdeles lågt beräknade boställs—afkastning, vid ny uppskattning befinnes lemna större tillgång för den nya regleringen; Varande dessutom att anmärka, att de poster, som flyttas till allmänna indragningsstaten tillsammans 66,277: 16. — komma, allt eftersom innehafvarne genom dödsfall, afsked eller befordran afginge, att för staten åter besparas; hvaremot å ordinarie staten framdeles skulle uppföras häradsbokhällarne med förslagsvis beräknad aflöning 40,666: 52. — så att tillökningen å stat skulle med 25,610: 52. — nedsättas till 120,583: 16. — äfvensom, och då jemväl kommer att besparas afkastningen af landssekreterares, landskamererares, landträntmästares, häradsskrifvares och vaktbetjentes boställen, minst 10,000: den effektiva tillökningen i utgifter skulle ytterligare minskas med 35,610: 52. — och sålunda nedsättas till 48,683: 16. — oberäknadt, att en säkerligen betydlig ytterligare tillgång torde vinnas genom boställsafkastningens högre belopp än som hittills i kalkyl upptagits, äfvensom att remisslage, observationsoch uppbördsprocenter samt mantalsskrifningsprovision vanligen uppgått till 8 å 10,000 r:dr mer än här, efter förslagssummans belopp å sjunde hufvudtiteln beräknats.
Det är möjligt, att de blifva oberäkneliga till sina följder och förvecklingar, och om Frih:n befarat, att våra fartyg icke kunna lugnt röra sig på alla farvatten under det stundande året, så får jag erinra att ett sådant förhållande kan räcka ganska länge, ty historien visar ju, att krig blifvit förda under 30 år och ändå längre. Det föreslagna beloppet är ju alltså icke i sådant fall tillfyllestgörande. Frih. Tersmeden m. fl. hafva factiskt bevisat, att sedan år 1841 Den 1C Februari 153 priset å salt sjunkit i samma raan tillgången på varan ökats, oell detta förhållande ådagalägger ju tydeligen att den ömhet för handlande, Frih:n velat finna hos den friare täflans vänner, afser i första rummet hela landets befolkning, emedan det ej kan bestridas såsom riktigt hvad Hr von Hartmansdorff förklarat, nemi. att de höga priserne mest inverka på den fattigare befolkningen. Underligt nog tyckes sålunda det slutligen vara den ädla Frih. sjelf som ömmat för köpmännen, ty ett uplifvande af 1841 års förordning skulle ju, så vida föregående argumentation är riktig, bestämdt åstadkomma en prisstegring och således gynna dessa på den fattiges bekostnad. Man har sagt, att stapelstäderne genom skyldigheten att hålla saltuplag borde återgälda de fördelar de åtnjuta af landet. Jag tror likväl, att man i detta afseende hvarken kan eller bör göra annat än att söka åstadkomma en rättvis beskattning å dessa städer. Bévilln. böra de utgöra i mån af de inkomster deras verksamhet skänker dem, och denna Bevilln. måste väl anses såsom just en ersättning för de fördelar, dem blifvit förunnade. Man har talat om frakthandeln och Hr Arnell har sagt, att den under sisth års sommar florerat. Detta är en lycka för landet, hvilken vi måste önska må länge fortfara, men straxt derefter har talaren velat gifva en ofördelaktig vändning åt detta lyckligare förhållande derigenom att han velat återinföra gamla tryckande band på handeln i det han vill återuprätta saltuplagen.
H a r gifres för mottagliga sinnen det utan jämförelse starkaste slrpddsmedel vi aga mot tidens andliga sjuldom, dess hakfulla eller blaserade skepsis, c h z skepsis, som ej iir den » varinii, sökande och p r ö f v a n d e ~. Och då Dexippos spörjer, om inakter finiias, som kuniia öfvervinna dessa, så skall hmis imning genljuda i en ny, en verkligt u n g geiieratioas viisen. &gt;p Och en lianförd gosseskara svarar rörd: d e iiro 7ki9 .. D; \ !en Viktor Rydberg måste d&amp; också förstås af nordens ungdom, t y - 71ic J (7 / 0cZzt % och I1ä.r g&amp;r viigen till framtiden. Fredrik Vetterlund. O Den svenska kvinnans deltagande I v&amp;rldsutst&amp;llningen i Chicago 1893. Sj ette paragrafen i cleii af Förenta Staternas kongress iitf ardade akt, S O I ~ Best#~nmer griinddrageii för den internatioiiella viirldsiitstalliiingeii i Cliicago inaj - oktober 1893 iiiiiehåller, att geiieralstgrelsen skall tillsätts en koinit8 af clamer med iippdrag att verka för kviniians cleltagancle i varlc~siitst~lliiingen. Den dainkoinité, soin till följd af detta Beslut tillsattes, Bestocl af 8 medlemmar för Förenta Staterna gemeiisaint och 9 för staden Cliicago, hvarjanite tv2 kvinliga imeclleininar. utsågos f r h livarje stat och territorium. Den 19 november 1.890 sampresiclent clainlcoinitén inantradde p5 kallelse af ~varldsiitstaUni~igei~s till ett möte i Cliicago, vid livilket mrs potter Paliner från Cliicago valdes till president och mrs hale Cook från Tennessee till sekreterare.
Proposition, N:o 62. 3) Rymdmåttet skall hafva till enhet Kubikfoten, som är kuben på den nu gällande foten och motsvarar 10 nu gällande kannor. 4) Vigten skall hafva till enhet det nu gällande Skålpundet, eller den så kallade marken viktualievigt. § 2- a) Till yttersta efterrättelse för bestämmandet af grundenheternas, fotens och skålpundets, storlek äro förfärdigade : l:o) En rikslikare för Längdmåttet. Denna är af messing och försedd med 2:ne inläggningar af platina, varande 2 mycket fina ritser eller streck, ett å hvardera inläggningen, inristade vinkelrätt emot likarens uppdragna medellinie. Afståndet mellan dessa ritser är 3 fot, då det uppmätes längs efter nämnda medel-linie vid + 15° å Celsii thermometer hos likaren, då denna hvilar allenast på 2:ne rullar, lagda hvar och en 0,84 fot från stångens midt. 2:o En likare för Vigten. Denna likare af platina och väger 1 skålpund i atmosferisk med fuktighet halft mättad luft af + 15° temperatur å Celsii thermometer samt vid 2,56 fot barometer höjd, då qvicksilfret i barometern är reduceradt till noll grads temperatur å samma thermometer. b) Dessa rikslikare skola nedläggas i Yår Skattkammare under Vårt och Rikets Kammar-kollegii vård och få begagnas endast till jemförelse af personer, som af Yår Yetenskaps-Akademi, eller annan af Oss utsedd vetenskaplig auktoritet, anses ega de insigter och den praktiska färdighet, som Enligt 1826 års förslag skulle foten bestämmas medelst sekund-pendelns längd, och skålpundet medelst vigten af en kanna vatten. Kongl. Akademien har i sitt sednare underdåniga utlåtande af den 12 Mars 1834 visserligen föreslagit en ny redaktion af hela denna §, men icke desto mindre hafva vi ansett oss böra föreslå ännu en annan, som vi hoppas, i öfverensstämmelse med vetenskapens, sedan sistnämnde tid ytterligare stegrade, fordringar.
§• ministre plénip. begyrtte sin diplomatiska bana i Paris 1854, tjenstgjorde derefter som legationssekreterare i Rio Janeiro, Wien, Berlin och Europas flesta hufcudstäder; senast i London, der han beklädde förste legationssekreterareposten tills han 1876 ut-närndes till minister i Montevideo, från hvilken stad han som nygift flyttade till Stockholm. M: me de Castellanos af oss återgifna porträtt är utfördt af fotografen N. BjorselJ I Stockholm. Som detta är den enda offentliggjorda af bildning af m: me de Castellanos, undanbedes reproducering.Boulanger har flytt! ffzankzihe, % \ uz 9jupt tned di&lt; % ja&lt;j icdy n äz inze tvedzäyt fxxMand dina händci, och cesazismens möz&amp;a ^uejeja &lt;^ted awAjo äjvez Seinens jzia otzändez. &amp; fcktofiazcno sizenoany djön&lt;jd |öt 3i&lt;j oc&amp; |zcw$4a ozon ^^tza3e ttW sån&lt;jen, i te^zätujen jani&gt; revanche oc4 krig oc&amp; cfvauvinismen fxissad höefi på otan&lt;jeu. Sutepas tna&amp;tefc |^oj9a3e $i&lt;j ze * n att ¿&gt;e 3en l^ans^a zepi * i&gt;itftetv zanUa ocfi maktens ti^&lt;j / tat &lt;j / z / ipas utaj en — ocfi fzycfiyfo mötta ja oiy pieztotttfizamla. 9TZen nu smält ut, du fzansha Kzikoioi, dom ' &amp; ätt&lt;j3c nyss iiftsom ett sozyens tecfien: jözzädeziet näta va t i yaz
Med afslag å 2:dra punkten, förklarade Ridderskapet och Adeln, att något allmänt system för Statens jernvägs-byggnader icke nu bör fastställas. 7:o. Till följd af Ridderskapet och Adelns öfver 2:dra punkten fattade beslut och då Ridderskapet och Adeln redan yttrat sig angående sträckningen af de banor, för hvilka anslag nu blifvit beviljade, lades 3:dje punkten till handlingarne. 8:o. Bifölls 19:de punkten med den förändring, att å 5:te raden, näst före ordet ”industri”, tillädes orden: ”kommunikations-väsende”, och å 6:te raden, näst efter ordet ”anstälda”, tillädes följande mening: ”dervid de från Göteborg och Malmö utgående redan påbörjade banornas jemte deras bibanors lämpligaste sträckning torde förtjena särskild uppmärksamhet;” hvarjemte Ridderskapet och Adeln beslöt att vänligen inbjuda de öfriga Riks-Stånden att biträda det sålunda med afseende på 19:de punkten af Ridderskapet fattade beslut. 12:o. I fråga om 24:de punkten antogs för första momentet, deraf den sednare delen, som börjar med orden: ”dock torde”, uteslöts, följande lydelse: vatt Fullmäktige i Riksgälds-kontoret böra genom län anskaffa medel, till belopp af högst 20,000,000 R:dr Riksmynt, för ej mindre ersättande af de belopp, som för innevarande års arbeten ä vestra, och södra stambanorna redan blifvit utaf Rikets Ständer afräkning svis anvisade, än utbetalandet af de anslagssummor, som derutöfver varda under denna Riksdag beviljade, att till 1860 års slut utgå för Statens jernvägsbyggnaders fortsättande och utförande;” samt bifölios de öfriga momenterna Litt. a) till och med h) med den förändring, att i momentet Litt. b) uteslötos följande ord: ”sorn uti obligationerna böra förbehålla Riksgälds-kontoret rättighet att framdeles, derest omständigheterna pröfvas härtill föranleda, uppsäga desamma till inlösen efter viss bestämd förfallotid.” 14:o. Utskottets slutligen pag.
Kommissarierne tillhörige tjensteåligganden vid åtskilliga tillfällen under året erfordra biträde af 3:ne Kommissarier, så att ej eller derstädes någon indragning af Kommissarie-befattning kan ske, med mindre vid sådane tillfällen särskildt biträde kan påräknas; att, i anseende till den mängd af göromål, Bankens Kassörer fått sig ålagde, det icke vore med Verkets fördel och Allmänhetens nöjaktiga betjenande förenligt, att indraga en Kassörsoch en Kassaskrifvare-tjenst; samt att någon indrag - Berättelse af Banko-Fullmäktige. 9 indragning af de för Sedel-Kontoret, enligt nya Organisationen, afsedda sex Kontorskrifvare-tjenster destomindre låter sig verkställa, som göromålens behöriga gång inom Kontoret samt ett jemnt och oafbrutet skötande af de för detsamma, jemlikt berörde organisation, utstakade många olika funktioner, ovilkorligen fordrar, utöfver omförrnälde 6 tjenster, extra biträden för Kontorskrifvare-göromål af öfvertalige tjenstemän ; —• hafva Fullmäktige ansett sig böra tillsätta de till indragning afsedda befattningarne, dock enligt föreskriften i ofvanberörde 37 §. i Banko-Reglementet endast tills vidare, medelst Konstitutorial. Jemte det Fullmäktige, i fråga om behofvet för framtiden af samma befattningar, åberopa de hos Fullmäktige hållne Protokoll vid de tillfällen, då uppkomne ledigheter blifvit hos Fallmäktige tillkännagifne; få de anmäla, att, som icke någon Bokhållaresyssla inom Sedel-Kontoret, under ifrågavarande tid, varit ledig, har ej eller i öfvervägande kommit, huruvida en af desse sysslor kan vid nuvarande innehafvares afgång indragas; men Fullmäktige hålla före, att densamma svårligen kan under närvarande förhållanden umbäras. § 16. Af de vid sednaste Riksdag å Indragningsstat uppförde ordinarie och extra-ordinarie tjenstemän, hafva, till följd af vunnen befordran och andre orsaker, 17 personer med ett sammanräknadt lönebelopp af 2,694 R:dr B:o under den sedermera förflutna tiden afgått.
5 SNätz 79 942 Den 2Z Jannarir. nåd af de, som för alttid, och de som pä bestämd lid äro ingängne. Häruti stvrkeS Ständer sä mycket mer, jom Ständet anser flera underdäniga skrift weller om de öfrige concetzioner skulle beswära Hans Kongl. uran att något särskildt ändamäl genom spridde Expeditioner kunde winnås. 2:0 Hwad äter angär den föreflagne underdänig! ffriiwelsen, har Ständet dera» icke kunnat inse hwarken Höglofl Rtdderflapet och Adelns eller Hederwärda Bonde-Ständetö accetzion till Wäliofl. Borgare^Ständets beflut om StaSs-Egendommars bksitlnings.rält, icke eller de nyssnämnde Ståndens samt Preste-Ständets emottagande af Hederwärda Bonde-Ständets afsagde rätt att ensamt besitta Bergsmanshemman. Dessutom har rcke kunnat intagas, i hwad män Preste.Ständel accederat till de wlikor Wällvfl. Borgare-Ständet fastadt wid inköp af Stads-Egendom; men pä det Want mätte bestämt kunna införas, får Srändet lemna del af dess härom fattade beflut genom bifogade ProtocollsUtdrag af denna dag. Och dä deraf inhämtas, att Ständet icke kunnat till alla delar antaga Wällofl. Borgare-Ständets wilkor för Stads» Egendommars besittning, men Regerings Formens H4 §. stadgar', att jemkningar i Privilegier böra genom samtelige Riks,Ständens öswerenskommelse aigöras, kan Ständet ej undgä akt för sin del yrka, att lörewarande Expedition blifwer t detta ämne ändrad i likhet med Eländets beflut. g:o Ehuru Preste,Ständet nogsamt finner, att Högloft.
Den lid, då skrå inrättades, var lika utmärkt af godtycke samt bristande upplysning, som den närvarande tiden, hvilken äskar dess upphäfvande, bär kännetecken af lagbunden frihet och sträfvande till allmän bildning. Den gamla inrättningen behöfves lika litet för handtverkeriens skyddande och försvar, som för vården af deras framsteg och insigternas öfverflyttning på efterkommande, sedan vetenskaperna derpå rigtat sin uppmärksamhet, och Boktryckeri-konsten lofvar alt från glömska bevara de gjorda upptäckterna och förbättrade arbetsmethoderna. Den vigt man dervid veiat fästa, såsom en grundval, hvarpå BorgareStåndets bestånd skulle hvila, torde helt och hållet förlora sin betydelse, om skyldigheten att ega burskap bestämmes såsom ett oeftergiflig* vilkor för rättigheten att idka handtverk i stad. Många handtverk äro dessutom antingen till en del eller helt och hållet undanryckte skråtvånget, och deras idkande, under namn af fabriksnäring, medgifvet. Härigenom har systemet från en ömtålig sida blifvit angripet, och dess återställande i dess ursprungliga helhet kan numera icke med hopp om framgång försökas. Det utgör endast en dötl form, hvaraf åtskilliga delar redan äro förstörda, frågan synes numera icke vara, om skrå-systemet skall bibehållas — ty det har redan i sia egentliga mening försvunnit — utan om och hvad i dess ställe bör införas. Att menniskans dyrbaraste egendom 5r hennes verksamhets-förmåga och iusigter, lärer svårligen kunna bestridas. Att få använda dessa for mögenheter - Lagsamt Allm. Bes v.- och Oecon.-Utsh. Betänkande N.-o 33. mögcnheter, de må vara förvärfvade när och huru som helst, till egen och andras fördel, lärer tillhöra hvarje medborgares naturliga rätt, och några andra orsaker, än dem Statens säkerhet ovilkorligen kräfver, synas icke böra hindra någon att utöfva det yrke, hvartill han kan ega naturlig fallenhet eller förvärfvad skicklighet.
Tito tio. ij borgerliga rörelses fatta beskaffenhet* matte ensamt fä sig uppdraget att upprätta och afgifva förslag till den anbefallda jemkningen med utsatt antal Ordinarie Båtsmän, som af borgerliga rörelsen samt innehafvare af Gårdstomter, Käloch Trädgårdar, framdeles bör utgöra* och un* derhållas. 4:0 Om icke de hvarje Stad tillydande öfriga jordar, de vare sig af fundation*-, donationseller så kallad sjelfegande egenskap, så vida icke visas kan, att de redan med Ordinarie Rotering blifvit belagde, böra, jemlikt den grund, som i Kongl. Brefvet till Ramrnar-Cnllegium den 13 Augusti län för Elfsborgs Län blifvit stadgade, åsättas serskild Extra Rotering af Båtsmän, med undantag af sådan jord, Som, enligt Kongl. Instructionen den 5 Febiu» arii samma år, är från sistnämnde slags Rotering befriad, samt förstberörde jordar Under krig utgöra Båtsmän in natura, och i fredstid erlägga Rotefrihetsafgift, i likstämmighet med de grunder, som genom serskilda Författningar blifvit fö* reskrifne; och 5so Om icke, då Städernas jordar ömsom, redan fått Extra Rotering sig åsatt och ömsom icke, samt, i förstnämnde fall, till mycket olika och ojemt belopp, i anseende till de dervid följda skiljaktiga grunder, nu måtte, till verkställighet af hvad Collegierna i 4:de punkten fö Bih. till B.-St. Prot. 1828 och 1 8?q , 4 Sami. 2 Af(l. a Band. 14:da lluft. a i» Statssamt Oae.-TJtsli. Uti. N:o no. reslagit, varda i Nåder förordnadt, att alla sådana jordar i hvarje ort serskildt uppskattas till Extra Rotering i den ordning, sorn förrbemälde Kongl. Instruction af den 5 Februarii x 811 utstakar*