Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Se här mamma, här är Mathilda, om hvilken jag berättat dig så mycket, och här Mathilda, är min mamma, min egen älskade mamma; och härvid flög hon i ett hopp, under okonstlad barnslighet, modren om halsen; nå har jag ej sagt sant, skall du ej tycka om henne, säg? säg? Hof-Rådinnan, en högväxt, ståtlig fru, som nu först fick tillfälle att resa sig upp, nalkades mig med värdighet. Ni är redan länge väntad och efterlängtad, Mamsell Sommer, sade hon, förande mig till en stol, och sjelf tagande plats invid min sida, och med möda har jag kunnat afhålla Rosa, att redan i dag tillskicka er ett invitationskort; jag har dock, af hennes lifliga berättelser föranledd, hoppats det ni ej skulle glömma henne, och fägnar mig nu rätt mycket öfver den bekantskap vi i er få göra. Rosa tillät mig knappt att på denna artighet lemna ett svar, jag skulle nu för henne berätta, huru jag befunnit mig sedan vi åtskiljdes, hvad jag tyckte om staden, om jag redan sett nägon af passagerarena o.s.v.; hon hade redan af Mamsell Angubrit haft ett besök, hvarunder denna mycket efterfrågat mig, samt bedt Rosa vid tillfälle låta sig veta huru "den stackars flickan" fann sig. Härefter framtog hon sina nyaste musikalier, dem vi tillsammans genomögnade, och något litet proberade. Rosa har en intagande, ehuru späd röst, samt sjunger otvunget och lätt; då hon med innerlig känsla sjöng vår echo-sång: "när en tanke flög, då en suck sig smög." O Emilia! hvad jag då återkallades till mitt hem, till dig och mina flydda lyckliga dagar. Jag kunde alldrig nog ofta höra henne sjunga detta lilla stycke, der orden så sannt tolka själens längtan och saknad; med verkeligt bekymmer underrättade mig nu Rosa om den snara flyttning, som för sommar-månaderne förestod familjen.
Direktins berättelse förmäler, påkalla ett varaktigare vedermäle af R. o. Adis aktning och förbindelse; hvarföre Utsk. trott sig böra i detta hänseende föreslå: att ett exemplar af Riddarhusets större medalj i guld af omkring 60 dnkater mätte genom Riddarh.-Direktins föranstaltande präglas, för att Hr Frih. Bennet tillställas, samt detta R. o. Adis beslut genom prot.utdr. Ur Frihin meddelas. Direkt, anmäler här, att d. 9 Febr. sistl. år, då till betygande af den allmänna glädjen öfver II. Mis Konungens återvunna helsa en allmän illumination i hufvudstaden egde rum, Direkt, öfvertygad att det skulle öfverensstämma med H. R. o. Adis önskan, att Direktin vid delta tillfälle deltog i fröjdebetygelserna, föranstaltat om eklärering af saväl Riddarhuset som Konung Gustaf lis staty, på 12. § 13. Den 25 Februari f. m. 351 den glada högtidens anspråk motsvarande sätt, och tipgingo kostnaderna dervid till 603 R:dr 36 sk. b:ko. Utsk. hemställer: att R. o. Ad. behagade denna Direkt:ns åtgärd godkänna. § 14. Innehåller Direkt:ns anmälan derom att, jemlikt Direkt, meddelad föreskrift om komplettering af Riddarn.-Arkivets samlingar af lagar och författningar, äfvensom samtliga RiksSl:ns prot., Direkt, föranstaltat om anskaffande af såväl felande prot., som sådana författningar och register, hvarmed berörde samlingar ansetts böra tillökas. § 15. Sedan H. R. o.
"JustitiaeStatsminisiern och minst Två,” af orden : icke Föredragan de, " äfvensom den af samma Stånd be»lutr»Ä förändring i 2" §. af orden : ’må utses,’* till orden : ”Konungen må nannia, ’ öfver] em nar Utskottet vördsamligen till da öfriga Respective RiksStåncens bifall. 336 ConstitonutisUtskottets Betänkanden. Hörl< fl Rhhlers-kapetc och Ad Ins yr. leande, att i qQ . niette efter oirbn : "Civile Ämbetsmän inom Riket,” tillägga': "föredragande i Cam.nandomcd," kan bos de re andra Stunden d< stoivmidre af f t skottet understödjas, <-om ifråuavat amie lillätt" innebär en alldeles ny motion, Iivhitill icke ens från Särskildta Ui.-kottels Betänkande bemtats enledning. Anmäi kningen mot den i 54 /• J,lc,i tifeRåden För>l.it:«vis till,md i lindre väirliv ■ bet, torde Vallofl. Borgare landet betiat;et J^ta med afseende å Med tåndens gillande åtgärd, förfalla. Enär de T re återremittera».de tånden 'minil Chefen f.ir Tulblyreisen böra förses meri Kongl. Maj ts r.årliga FuIImagt och innehafva förtroende Ämbete, tillstyrker vörrbamligen Utskottet en sådan ändring, medelst denna Ämbetsmans införande tili 55 § ; men bet t aflande Högh fl Ridder* skåpet och Adelns foi klarade tankat, att i namnrla §. ord: t: "Stats örvabniigsDe partemenieii " bor utbytas mot 'StitsExjtedltionernn, " samt ordet; ”v nrleiSiåthillareii ’ utgå saknar Utskottet nog giltiga skäl att desse lorand» ingar till de öfriga RiksStåndens Lii all hemställa. På sätt Höglofl.
Hofrätten, att, — emedan Borgmästaren bestridt, att Rådstufvurättens ifrågakomma dombok vid angifna tillfället befunnits i det anmärkta hänseendet, eller sålunda ofullständig, att luckor deri blifvit lemnade för då ännu icke uppsatta mål, ty och som hvad i målet förekommit icke innefattade 1 7 I ens halft bevis, eller bindande omständigheter och liknelser till stöd för den gjorda angifvelsen, — Kongl. Hofrätten funne Borgmästaren icke kunna ådömas ansvar eller ■ edgång i mulet. Efter underdånig fullföljd af saken har Kongl. Majit den 2 Februari innevarande Ar meddelat det Utslag, att, med afseende å hvad det omförmälda vittnet intygat och för öfrigt i målet förekommit till styrka för det af Justitie-Ombudsmannen uppgifna, men af Borgmästaren förnekade förhållande, att, då Justitie-Ombudsmannen granskade Rådstufvurättens i Thorshälla A.rkif, luckor i domboken för år 1852 på flere ställen blifvit Jemnade för ännu icke uppsätta mål och ärenden, Kongl. Majit, med ändring af Hofrättens Utslag, jemlikt 17 Kap. 29 och 30 §§ Rättegångs-Balken, pröfvade skäligt förelägga Borgmästaren Levin att å utsättande dag, derest han gitte, inför Hofrätten med ed sig värja och betyga, att vid det omvittnade tillfället den 13 Juni 1853 alla protokoll och utslag i de till Rådstufvurättens dombok för året 1852 hörande mål och ärenden voro fullständigt uppsatta; i följd hvaraf målet visades åter till Hofrätten, som ägde att, uppå anmälan, meddela närmare bestämmelser för edgångens fullgörande och i öfrigt med målet lagligen förfara. Sedan detta nådiga utslag för de deruti föreskrifna åtgärders vidtagande blifvit till Kongl. Hofrätten öfverlemnadt och målet sålunda ånyo anhängiggjordt, så har Kongl. Hofrätten genom slutligt Utslag den 22 sistlidne Juli sig utlåtit, och som, efter det Kongl.
Ständers Allmänna Beswärs - och Oeco« nomie-Utffotts Betänkande af den ro dennes, i anledning af Kongl. Maj: s Nädiga swar till Riksens Stander, pä deras underLäniga strifwelse rörande Wargeringen, blef samma Betänkande af Ständet gilladt, med följande ut, trpckeliga willtor 2 ilo Att Hfmerste - och Regements-Officerares till och med Capitains - Boställen mä i den Allmänna Noteringen inbegripas och endast Officerares af lägre grader samt Under-Lfficerarcs Boställen derifrän undantagas. L:o Att Kongl. Mastt, när Förstärknings manskapet upbädas till tjenstgöring, täcktes, pä lika sätt som i 6Z§. af Regeringsformen är stadgadt, Riksens Stander till Allmän Riksdag sammankalla. z:o Att Utskottets ifrägawartmde förslag mä anses antagit intill desi Riksens Ständer ä Allmän Riksdag derom annorlunda besluta. 4:0 Att Förstärknings-Manssapet, säsom endast och 0- willkorligen bestämdt för Rikets förswar, i händelse af fiendtligt anfall, ej kan commcnderas lill Rikets ultrs ma. rinsks besittningar, ej eller såsom hjclp-troupper eller cons ligent under främmande Magts befäl ställas.. 5:0 Att sista Meningen af Momentet Lil. O. i Utskottets - 512 Dkn 14 Apri!. tets Betänkande, ifrän och med orden: rvid anflaffanöer kif detta manskap, alldeles utgär. 6:0 Att > slutet af Momentet Lil. 6, efter orden: tjenstbar karl i sitt ställe, tillägges: utan afseende pä äldern. 7:0 Att icke NaAoN mansperspersott
Visserligen borde jag förmoda, alt hvar och en, som tagit en närmare kännedom om mina afgifna yttranden, deraf skulle hafva inhemtat, att jag i ganska väsendtliga delar underkänner den Fransyska lagen och uti dessa föreslår en nödig förändring; men då, med anledning af en artikel i den officiella Tidningen den 30 sistlidne Mars, röster hafva höjt sig, i ändamål att förkasta ej endast lagen, utan äfven domstols-organisationen, så torde en protest, sådan jag här antydt, med bestämd hänvisning till mina ofvan åberopade anföranden, vara af nöden, på det att icke det verkligt goda mätte bortskäras med det mindre goda eller skadliga. Föröfrigt, om man af de i den omnämnda tidningsartikeln citerade konkursernas stora antal och tidsutdrägten med deras afdömande m. m. i Frankrike under åren 1846—50 vill draga den slutsats, att förhållandet der är lika, eller sämre än i Sverige, så irrar man sig tvifvelsutan ganska mycket, ehuru ställningen i Frankrike icke är afundsvärd, af orsaker, som, särdeles uti mitt additionella anförande, äro uttalade. Vid jemförelse de båda länderna emellan, får ej heller förglömmas, att, under den uppgifna perioden, Frankrike rörde sig under de för all handel och rörelse mest förstörande förhållanden, under vexlingen af monarki, anarki, republik och despotism med deraf följande fullkomlig stagnation i affärer, kapitalernas förflyttande lill andra länder, fondernas fall och lörqyäfd företagsamhet. Att under sådana förhållanden ett allmännare obestånd skulle inträda, är klart; och det måste äfven antagas, att, under tider af sådan oordning och upplösning, personer med mindre fasta moraliska grundsatser skola af vinningslystnad öka konkursernas antal och framkalla behofvet af specialdomstolar och serskilda åklagare för deras behandling. 1 Sverige rådde deremot under samma period ett ostördt inre lugn. Landet fick i frod tillgodonjuta fördelarna af varuvärdenas fall uti största delen af kontinenten, och det riktades derjemte af den exempellöst gynsamma exporten 1847 samt afen fördelaktig frakthandel. Kongl. Maj:ts Nåd.
Majit anhålla, det läcktes Kongl. Majit, till utredande icke allenast af sjelfva grundsatsen, huruvida jordens frigörande från grundskatter genom kapitalisering eller på annatsätt, må vara lör Staten och för den enskilde fördelaktigare än nuvarande sätt för utgörande af denna skatt, i nåder förordna en komité af sakkunnige personer, lör att taga denna fråga i hela 8 Ståts-Utskottets Memorial N:o 161. dess vidd uti noggrannt öfvervägande och derefter till näst sammanträdande Ständer låta öfverlemna resultatet af en så beskaffad undersökning jemte förslag till de beslut, som deraf kunna föranledas; ailtså och då, i händelse af Kongl. Majrts bifall till Rikets Ständers ofvanberörda anhållan, den komité, som för ändamålet varder förordnad, enligt ordalydelsen i Utskottets hemställan, jemväl bör taga i öfvervägande nu ifrågaställda förslag, hvilket dessutom är af den vigt, att Utskottet ansett sig icke böra eller kunna deruti ingå i någon pröfning, förrän all möjlig upplysning i ämnet vunnits, föranlåtes Utskottet att hemställa, det motionärernes förevarande förslag för närvarande icke måtte till någon vidare åtgärd föranleda. Stockholm den 1 Oktober 1863. Ank. lili Exp.-Utsk. den 1 Okt. 1863, kl. 2 e. m. Memorial, angående utfärdande af förnyad instruktion för Rikets Ständers Revisorer vid granskningen af Riksgälds-kontorels tillstånd och förvaltning. (R. A.) Uti en till Stats-Utskottet aflåten skrifvelse hafva Fullmägtige i Riksgäldskontoret anmält alt, i likhet med hvad under en och annan föregående statsrevision skett, Rikets Ständers under åren 1861 och 1862 församlade Revisorer gjort framställningar om ersättandet af kostnaderna för några under revisionerna af statsverket, enligt Herrar Revisorers beslut, gjorda besök och verkställda resor; och som de öfver dessa kostnader afgifna och till Fullmägtige öfverlemnade räkningar varit vederbörligen attesterade samt vid deras granskning i Riksgälds-kontorets
Emedlertid hafva spåren af i83^ års orkan ännu ej kunnat utplånas på både enskilda och allmänna byggnader, af hvilka de sednare, i brist på tillgångar, endast ofullkomligt kunnat iståndsättas. Ifrån i$4o 184^ hemsöktes ön deremot i nära arne år af en härjande farsot, som skördade omkring 4oo offer bland invånarne samt, genom sin långvarighet och allmännelighet, förlamade deras både håg och verksamhet. Folkmängden, som egentligen, i följd häraf, lidit förminskning, uppgick år 1842 t'11 3,509 personer, då den år i838 utgjorde 2^55. Af dessa 2,509 utgjorde slafvarnes antal 53i. Rörande desse sednares rättigheter och skyldigheter, har Kongl. Maj:t år 1842 låtit utfärda en författning, som de jure tillförsäkrar slafvarne åtskillige förmoner och rättigheter, dem bruket och nyare åsigter redan hade infört, och hvilken äfven är att anse såsom en förberedelse till deras önskade emancipation, i händelse nödig lösesumma dertill kan erhållas.” ”Oaktadt missgynnande förhållanden i handelsrörelsen naturligtvis måst ofördelaktigt inverka på det enskilda välståndet, hafva ordning och sedlighet likväl fortfarande utmärkt samhället. Dessa svårigheter för handeln delas för öfiigt af Vestindiens lyckligare lottade öar och härröra på dem hufvudsakligen från den genom England verkställde slaf-emancipationen, hvarigenom Vestindien ej kan uthålla täflan med Ostindiens produclion. ’J Sedan Utskottet ansett nödigt att, till ledning för bedömande af de frågor, som utgöra föremål för Kongl. Maj:ts högstberörde Nådiga Proposition, jemväl erhålla del af de föregående årens räkenskaper öfver Colonien S:t Bartheleroys inkomster och utgifter allt sedan år 1812, då denna ö stäldes under Kongl. Maj:ts serskilda förvaltning, har Utskottet i behörig ordning begärt att utbekomma nämnde räkenskaper, hvilka ock under den 29 sistlidne Januari blifvit Utskottet tillställde.
I händelse denne tillstyrkan kunde anses motstridande 102 §. RegeringsFormen, så vore den öfverträdelse af Grundlagen och då tillhörde dess beifran 106 un* der 107 §. kan d«-n aldrig hänföras. a:o. Aflåtandet af ett bref till en Regementschef, deri en bestämd säker inkomst anses nödig för dem, som föreslås till surnumerara kornettcr. Innefattade detta bref meddelandet af ett Kongligt beslut, så var sättet för dess utfärdande en uppenbar öfverträdelse af 38 $. RegeringsFormen, med derå för föredraganden följande angvar efter 106 var det deremot, en i enskild väg framstäld nyttig önskan, så känner jag ej, att någon granskningsrätt af enskildta bref tillkommer, hvarken Riksens Stärn; der eller deras ConstitutionsUtskott. 3:0. Tillstyrkandet af en med enskild man utan föregången entreprenad auction afslutad leverering för Örlogsflotta!]. Då erfarenheten skiftevis Den 10 Julii f, m. visat största förmånen af upphandlingar med eller utan enlreprenad-auctiooer, borde man känna detaljerna för att kunna fälla något omdöme. Hvad Utskottet nämndt »tt Leverantören, som lärer varit framlidne Grefve C. H. Posse till Fogelvik skulle med iS procents vinst till andra afstå» en del af Leverancen, bevisar ingen ting, då risquen af ett så stort företag måste motsvaras af möjligheten af en betydligare vinst. Emot Friherre Ehrenborg har Utskottet anmärkt tillstyrkandet af en Författning rörånde Husbehofsqvarnars skattläggning i Kronobergs Län.
Är allmänna säkerheten der icke bevarad? Jag begär derföre ändringen, och begär den, i namn af moralitet och christendom. Men då jag det gör, får jag tillika förklara, att jag i högsta måtto ifrar emot det förslag Herr Uggla framställt om en Jury. Ifrån den stund inom Svenska brottsmålslagarne en Jury antages, skall jag, om jag då är närvarande,begära, att åtminstone en prescriptionstid måtte förunnas Svenske medborgare, inom hvilken de måtte kunna rädda sig derifrån genom utflyttning till de Afrikanska skogarne. Emot vilddjuren derstädes kan jag värja mig, om dagen med skjutgevär, om natten med eldbrasan; men här vore det förbi med all säkerhet till lif, ära och egendom, från den stund Jury-inrättningen finge afgörande-rätten öfver allt sådant. Herr Uggla: Det är i anledning af der; sista Talarens declamalioner emot Jury-dom* 186 Den 20 November fm. stolan i Brottmål, jag blott vill erinra, att den Jury jag föreslagit ingalunda kan blifva af sådan egenskap. Dess functioner skola endast vara, att medla medborgare emellan uti rent civila mål, samt sålunda förekomma de missbruk, som ske på lagens bekostnad emot medborgare, hvilka förut blifvit olyckliga nog. Det gifves, tyvärr, exempel på tredskaride gälderiärer, och på hvilka bysättningstvånget då i all sin stränghet troligen blefve lämpadt, genom den presupponerade rättskänslan hos cle tillkallade Domarne; och jag kan aldrig finna, att icke en Jury med sådan tendens vore välgörande. Jag instämmer visst med Friherre Boye deruti, att inrättningen af en Jury i grofva brottmål vore betänklig; emedan jag vet, att i England, der den existerar, om icke ofta, dock någon gång, inträffar, att en oskyldig fälles. Skulle dessa domstolar införas hos oss, så, ehuru jag icke eller har lust för äfventyret att lefvande brännas, vore väl möjligt, att jag gjorde Friherren sällskap till Afrikas öknar eller Amerikas skogar; men den inrättning jag nu föreslagit, kan omöjligen blifva skadlig, utan den skall verka fördelaktigt på moraliteten, och visa sig i sitt slag nyttig. Friherre Boye:
Den verksamhet, som sålunda blifvit för Jernkont. af dess principaler utstakad, förklarar lätteligen anledningen dertill, att kont:s betydliga kapitaler icke bereda någon tillvext i dess förmögenhet, och de upoffringar, hvilka BruksSocieteten såmedelst hvarje år med glädje gör för ändamål, hvilkas upnående i andra för Statens välbefinnande mindre vigtiga näringar Staten sjelf nödgas med betydliga utgifter ensam bekosta, synes det verkligen icke anstå Staten att på det sätt erkänna och vedergälla, att den, med afvikande från de grundsatser, som få lända andra mindre gagneliga inrättningar till godo utaf kont. årligen uttager en skatt, till Ilvars betäckande det ringa öfverskollet af inkomsterna icke förslår, under det kont:s delägare icke tveka alt utaf sina inskränkta tillgångar fortfarande hvarje år sammanskjuta omkring 30,000 R:dr b:ko, för att blifva i tillfälle att icke allenast betäcka bristen, ulan ock i en större mån kunna bidraga till stiftande och uprätthållande af inrättningar, hvilka äro för det allmänna af så stort gagn. Den 23 December e. m. 77 Denna min motion om Jernkont:s befriande frän erläggande af all bevillning för framtiden anhåller jag måtte varda till Höglofl. llevilln.Utsk. remitterad. Remitterades till Bev.Utsk. Upläsles följande af Gr. Sparre, Erik, inlemnade motion: Vid sednaste Riksdag beslöto R. St. för deras del och afläto till K. M. underd. skrifvelse dels om utfärdande af en Förordning i afseende å fallföljden och behandlingen af mål i hofrätt, dels ang:de förlängning till tjugu dagar af den i lag stadgade tid för anmälande af missnöje med Hofrätts dom och Utslag i tvistemål; men K. M. bar med afseende å de af Högsta Domstolen vid förslagen gjorde anmärkmr, funnit sig icke böra till förslagen lemna nådigt bifall. Efter att hafva tagit kännedom af de i Högsta
Men som ofvannämndePastorats-boer härigenom fingo vidkännas lidanden och betryck, då de, urståndsatte att af den utöfver dess godhet uppskattade jorden hämta nödig bergning och bestrida alla de Pastoraterne åliggande tyngder och besvär, måste söka en oumbärlig inkomst genom fisket, hvarföre rättigheten dertill, vid de derom anställde Auctioner blef så dyrt inköpt, att de derigenom endast blefvo mera olyckliga; så har, med anledning deraf, Motionären föreslagit, det måtte en sådan Författning utfärdas, som berättigade nämnde Pastoratsboer , att, till följe af sin skattemanna-rätt, allena vid egen strand få idka fiske, af hvad art och natur som hälst i ÅngermannaElfven, Kronans rätt till KungsÅdra dock oförkränkt; anhållande Motionären, att, derest önskadt afseende ej skulle fästas å hvad sålunda framställts, åtminstone den rättighet kunde Hemmansägarne i meranämnde Pastorater tillerkännnas, att få sine vid ÅngermannaElfven varande stränder i så måtto fredade från andras intrång, att stadgadt blefve, det ingen, vare sig hvem som helst, måtte få, utan deras tillstånd och utan träffad serskild öfverenskommelse, begagna deras skattemanna-strand i och för idkandet af fisket; uti hvilken motion John Larsson från Medelpad instämt. Vid öfvervägande af detta ämne har Utskotlet 3 B. 10 ; rQC\ 14G Stats-Utskottets in hem tat: att på gjord underd. framställning redan år 1720, det de som äga Land intill någon Elf, Sjö, salt eller friskt vatten måtte obehindrade få njuta fiskelägenheten, som intill deras strand sig sträcker, K. M:t, i Nåd.
Det är sanut, att lagarna böra ej för ofta ändras; men sådant torde dock vara nödvändigt, då inträffande förhållanden göra det omöjligt att efterlefva och tillämpa dem. Frih. Tersmeden har förklarat, att lian ville hafva hela stadgandet borttaget ur Riddarh.Ord., och jag biträder gerna denna mening, på grund af hvilken jag anhåller örn återremiss. Sedan öfverlägguingen förklarats fulländad, samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall å Utlåtit, dels återremiss deraf, framstälde H. Exc. propos. å bifall till förevule Utlåt., och då dertill svarades ja och nej i blandning, gjordes propos. på Utlåtits återremitterande, och besvarades med många både ja och nej, hvaruppå H. Exc. förklarade sig nu halva funnit ja öfvervägande. Frih. Cederström, Rudolf, begärde votering. Uplästes och godkändes följande voter.propos.; I>e n 38 Ja nu a rf. Den, sorn bifaller Kiddarh.Utskits Utlåt. N:o 5, i ani. af Frih, ron Paykulls motion om ändring uti 10 § Riddarli.ördn., röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, blifver Utlåtit, på grund af deremot gjorda annur, til? Utsk:t återrernitteradt, Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda! Ja ■— 62. Nej — 30. Föredrogos och remitterades till StatsUtsk:t K. Mits nedanBämnde denne dag öfverlemnade nåd. Froposrr, nemi : l:o ang:de ifrågaställdt förändradt sfitt för amortering af Landshöfdinge-ackorden; 2:o om anvisande såsom boställe åt Länsmannen i södra distriktet af Faurås Härad i Hallands Län af det till Kronan indragna f. d.
Ridderskapets och Adelns .Ledamöter legitimere sig pä det sätt Riddarhus-Ordningen föreskrifver. Prest, Borgareoch Bonde - Ståndens Ledamöter angifve sig och styrke sin behörighet inför Justitia - .Stats - Ministern eller den, Konungen t hans ställe förordnat, hvilken tillfälle , till upplysningars afgifvande , Fullmägtiga i Banken och Riksgälds - Contoiret för det Stånd, hvars Fullmagter skola granskas. Sådan gransk-, ning, hvars föremål är att undersöka, huruvida Fullmagterna blifvit utfärdade i den form, sora nästföljande §. föreskrifver, skall sist inom fyra dagar derefter vara fulländad, hvarje Stånd dess pröfningsrätt förbehållen , så väl i afseende på sådana Medlemmar, hvilkas Fullmagter ej blifvit godkända , som dem , emot hvilka, till följe äf 14. och 18. §. §. någon anmärkning äger rum, i hvilket sednare fall frågan, om den är klar och tydlig, hos Ståndet afgöres, men, då nödiga upplysningar saknas, till laglig åtgärd förvises, och bibehålla emedlertid den under ytterligare pröfning ställde Ledamoten sin Riksdagsmanna - rätt. Vid anteckningen och då Inträdes-pollet erhålles , tilldeles äfven hvarje Ledamot ett exemplar af Rikets Grundlagar, på det ingen må till sin undskyllan okunnighet derom förebära. 23. §. Samma dag, då Riksdagens öpnaride kungöres, utnämne Konungen Landtmarskalk för Ridderskapet och Adeln, samt till Tal-j Den 9 Augusti Talman för Prest - Ståndet , Erke - Biskoppen , eller, om han ar sjuk eller frånvarande, ejie? hans Embete ledigt, någon annan af Biskappar* na. Sedan Borgareoch Bonde-S.tanden , hvart för sig, pä behörigt sätt blifvit coust; tuerade, hegare de hös Konungen , medelst DeputatiQ»er, deras Talmän, hvilka Konungen då fö?* ordne.