Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Anmäldes och infördes en Deputation ifrän det Högwördige Preste-Ständet, anförd af Biskopen ifrän Carlstad, Herr Doctor Djurbäck, hwil - 454 Den 26 Iulir. hwilken förmälde, dels at Preste-Ståndet besirrtit infordra Banko-Utstottets utlåtande, bururvida Banquen an ytterligare med förskott stulle kunna bispringa Kronan, dels at Preste-Ståndet, rörande Remisier af de Mål som i Ständer föredragas, bestutit, algenom Protokolls-Utdrag genast lemna de andra Stånden underrättelse. Dcputationen afträdde, beledsagad såsom wid ankomsten. Herr biman hemstälde, om, när Grefwe Hamiltons Memorial blifwit remitteradt til Banko-Utffottek, det Dictamen, som han ä Friherre Leäerströms wägnar upläst, rörande samma äinne, icke likaledes borde genast och utan at ligga pä bordet, til samma Utstött remitteras, sä mycket mer, som deri ej nägon Proposition til sakens afgörande nu genast begarNes. Herr Grefwen och Landtmarstalken erindyade at detta Dictamen wore begärdt pä bordet och innehölle destutom ätstillige personaliteter, som ej torde wara enlige med Författningarne, och hwarföre ätstillige derwid lara wilja göra anmärkningar. Herr ?»bim»n förklarade sig ej hafwa hört, at det blifwit begärt pä bordet. Uplästes följande af Herr Uos en stjern». Viol, inlemnade Memorial: Se - Den 26 Juli?. 456 Sedan Högloft. Nidderffapet och Adeln för flere Pleni-dagar sedan behagat besluta, at den förestående Bewilluingen bör af alla hemman, utan afseende pä deras olika natur, til et lika belopp utgå; wägar jag til Högloft.
Det lärer vara temmeligen Den 2G September. 645 gifvet, att hade en sådan skrifvelse ankommit, så kunde icke StatsUtsk. hafva gjort sig skyldigt lill den försummelsen att, då det relatera! förhållandet så godt Utsk. förmått, efter att hafva från liiksg.cont. sökt förskaffa sig upplysningar derom, icke omnämna eller undansticka en sådan skrifvelse, desto mindre som StatsUtsk. hemställt, att en förn vad påminnelse måtte göras. Man har afven fästat sig dervid, att Utsk. upplyst, att ett betydligt antal af obligationernes innehafvare ingått på den s. k. couveutioneu, men att deruti icke ligger någon visshet alt de alla gjort det. Detta är ganska riktigt; någon sådan visshet ligger icke deruti, men det har ej heller StatsUtsk. anfört. Utsk. har sagt, att i det nuvar. förhållandet ligger fullkomlig säkerhet för statsverket, och det är nära gränsande till säkerhet, att en del af obligationerna förkommil samt de öfriga äro inlösta. Då della blott ur ett par upplysningar, som jag velat lemna, så inskränker jag mig dertill; och vill jag icke framställa något yrkande om bifall till betänkandet. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag har icke kunnat finna del några anmärkntr blifvit gjorda emot del förevar. betänkandet. Här är blott fråga om formaliteter. Om R. St. vilja vända sig till K. M. i denna fråga, så finnes icke annat än en form, som är den vanliga för und. skrifvelse!'. Vilja deremot R St. icke i saken yttra något till K. M., så föi faller också all fråga derom. Men att, i detta fall, vilja föreskrifva särskilda och olika former emot dem, som i andra mål brukas, skulle jag anse olämpligt. När således i sak, såvidt jag förnummit, icke varit något att anmärka, så synes mig del enklaste vara att bifalla Utsk:s betänkande. Gr. Frölich:
Utom fördelen af breda slag, vinnes äfven med dessa lior en här högst behöflig lätthet vid höslåttern mellan trän och buskar; säden aftages äfven med samma lior, hvarvid dock, när den är val mogen, mycken kornspillning uppkommer. På räfsala har kammen en lutande ställning inåt, hvarigenom noggrann! kan uppfångas hvarje stråd, Bland Mekaniska inrättningar till besparande af arbetskraft, äro förnämligast de Iiär.så allmänna tröskverken, att få fjerdedels hemman äro dem förutan; flera skicklige tröskverks-byggare finnas bland allmogen, och afresa ofta till andra provinser att der hygga tröskverk; äfven från Tyskland hafva beställningar af tröskverk bär blifvit gjorda. Boskaps-skötseln är icke högt uppdrifven, bärflytande förnämligast deraf att, ehuru sädesproduktionen ari tilltagande, så fortgår likväl icke ängsodlingen i motsvarande förhållande. — Jordmånen, såsom redan är nämndt, är på de liesta ställen icke eller för vanlig gräsvext särdeles gynsam. Några större jordbrukare hafva dock med tämlig framgång, på djupare jord, fortsatt och ökat odlingen af fodervexter, men hittils har det icke i betydlig mån verkat till efterföljd bland allmogen. Ökad fodertillgång bör dock kunna vinnas i stor scala, genom aftappning af flere dertill tjenliga myror; men kostnaden är dervid för betydlig för enskifta, och allmänheten tyckes önska en längre erfarenhet, än som hittills vunnits, af de odlingsföretag i denna väg, som här blifvit utförde, innan den med begärlighet ingår i föreningar derom; hos mångå bland All/ mogen hörer man den fruktan hysas, att myrornas aftappning skulle förorsaka vattubrist. Få hemman hafva större antal hornboskap än hvad det oundgängliga beliofvet deraf fordrar. För omkring 5o år tillbaka begagnades af Allmogen ensamt hästar till åkerskötsel; Smålänningar hafva här infört bruket af oxar, hvilka nu öfverallt, jemte hästarna, i landtbruket användas. Boskaps-racen är icke särdeles stor eller af särdeles god beskaffenhet, utom bos några större jordbrukare.
Vid infanteriet variera plutonerna ifrån 46 man till 28, således kompanierne ifrån 138 man till 84, eller hataljonerne ifrån 552 man (ill 334. Vidare företer infanteriet, t. ex. vid 1:a Lifgrenadier-regementet 2:ne Majorer (3:dje Majoren eller den projekterade Bevärings-bataljons-befälhafvaren är icke tagen i beräkning) på 1,126 man och samma antal Majorer vid t. ox. Norrbottens Fältjägare-korps på 334 rnan (korps-befälhafvaren är icke annat än Major, då truppen icke utgör mer än bataljon, och dertill den till antalet minsta bataljonen i hela Europa). Vidare finner man vid en korps, en Öfverste rned tillhörande stab för 1,126 man; vid en annan, en Öfverste med samma stab för 686 man. Går man till kavalleriet, så finner man visserligen alla sqvadroner i det närmaste lika till antalet, men deremot vid en korps, bataljonen bestå af 5 sqvadroner; vid en annan, ena bataljonen af 3:ne och den andra af 2:ne sqvadroner. Vidare finner man vid en korps, 1 Öfverste och 2 Majorer med tillhörande stab för 890 man; vid en annan, 1 Öfverste och 2 Majorer med samma stab för 445 man. Är detta plan? eller är det ett påtagligt bortslösande med statsmedlen? Ingen med minsta anspråk på vanligt sundt omdöme kan tveka i svaret! Icke heller bör någon, dessa åsigter må i öfrigt vara hvilka som helst, tveka att medgifva, att en af hehofvet påkallad, med rikets sannskyldiga nytta öfverensstämmande, förändring är af nöden med hänseende till indelda arméens korps-indelning. Såsem utgångspunkt för densamma, bar jag antagit hvad i formationsväg dels taktiken, dels förhållandet inom utländska arméer gifver vid handen. Således bar jag inom infanteriet antagit, att kompaniet icke får understiga 100 man stamlrupper, tillökt på krigsfot med 100 man beväringsmanskap.
Pluraliteten af Ledamöterne vid 182*5 års Revision hafva, af Grundlagame, serdeles Riksdags-Ordningens 70 §., och den tolkning deraf, sorn innefattas uti 7 Art. 5 §. i 1828 års Reglemente för BancoVerke! s Styrelse och Förvaltning, funnit hinder för en Ledamot i Divectionen öfver Malmö Låne-Contoir att uti den då förestående Revisions-förrätt» Ilingen deltaga; hvaremot Pluraliteten *f Santo Vt t kottets Betänkande, N:o 16. Xedamöterne vid Revisionen år 1827 ^un" nit en dertill utsedd Ledamots innehaf-vande befattning, såsom Directeur vid Låjie-Contoiret i Götheborg, icke kunna betaga honom rättigheten till deltagande i den Revision öfver Stats-, Bancooch Riksgälds-Yerken, som då var i fråga. Efter behörigt öfvervägande af hvad i Revisions-handlingarne finnes anfördt till stöd för de olika weningarne i detta ämne, anser Banco-Utskottet för dess del, att befattningen af Ledamot i Direclionerne öfver de såsom utgrening af Banco-Disconten inrättade, och i vissa fall under BancoStyrelsens inseende ställde, Province-LåneContoiren, bör förklaras vara hinderlig för deltagande i Revision öfver Stats-, Bancooch Riksgälds-Verken. Såsom hufvudsakliga skäl för denna tanka, får Utskottet vördsamt anföra: 1:0 Att flere frågor, under en Revision, lätteligen kunna förekomma, hvaruti en Ledamot i ett Låne-Contoirs Direction måste blifva jäfvig; hvaribland må nämnas, om Anmärkningar yppades mot någon , på Directionens framställning, utaf Banco - Fullmägtige Lån-Contoiret lemnad föreskrift. Banco-Ut skottets Betänkande N:o tl). 2:0
•— angående ersättning för underhåll och fourage till tågande troppar. Aug. P. 61 g. •— i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande LandsFiscals-tjen - 20 s Lern os upphörande. Jun i i T’. 6o/f, 6 ig. Julii P. 1046. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, rörande anläggande af en Koping i Fryksände Socken af Wermlands Län. Nov. P. 445. Nov. 3 A. P. 3t, i34,32i. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande om lumpsamlings-skyldighetens upphäfvande m. m. Junii P. 6o4- Julii P. 9, 110, io46. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande sättet att reglera marknadstiderne. Junii P. Julii P. 74. 112. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, rörande skyldighet för Pastorer, att årligen till vederbörande LandsContoir och Consistorium insända Utdrag af Kyrkoböckerne öfver födde och döde personer. Junii P. 732. Julii P. 116,209. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående lämpligaste tiden för Tjenstebjons flyttning. Junii P. 732. Julii P. 116, 210. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, om skyldighet för Lappske Nybyggares Söner att ingå uti Allmänna Beväringen. Junii P. 732. Julii P. 117, 210. — i anledning af anmärkningar vid Utskot - 21 tets Bettinliande om FrälseBondes befrielse från Fjerdingsmans-befattningen. Junii P. 732.
Den snö, som nedföll under vintern, bestod oftare af små enkla snökristaller eller isnålar än af de vackra stjernlika snöflingor, hvilkas granna kaleidoskopformer nordbon så ofta är i tillfälle att beundra. Redan vid svag vind och vid temligen klar luft voro de nedre luftlagren uppfylda af dessa regelbundna isnålar, i hvilka solstrålarne bröto sig, så att vädersolar eller haloer uppkommo. Beklagligen voro dessa dock aldrig så fullständigt utbildade som de haloer, hvilka jag år 1873 såg under slädfärden kring Nordostlandet på Spetsbergen, men jag trodde mig äfven nu kunna bekräfta riktigheten af den iakttagelse jag då gjorde, att den bild man vanligen lemnar af detta vackra fenomen, i hvilken haloen tecknas som en samling af regelbundna cirklar, icke är riktig, utan att haloen bildar ett mycket inveckladt, efter hela himlahvalfvet utbredt, åt solsidan för det mesta färgadt, åt motsidan ofärgadt liniesystem af det slag, som vidstående från 1872–73 års Spetsbergsresa lånade bilder utvisa. Refraktions-halo, sedd på Spetsbergen i maj 1873, samtidigt med den på följande sida afbildade reflex-halon. Ett annat ganska vackert fenomen, som solstrålarnes brytning i de isnålar, hvilka under vintern ständigt voro inblandade i de närmast jordytan belägna luftlagren, åstadkom, var det, att bergshöjderna söder om Vega i en viss belysning visade sig liksom plymagerade med eldmoln. Under en klar solskensdag vid hård vind såg man dessutom ofta liksom en glödande dunstpelare snedt uppstiga från topparne af bergen och gifva åt dessa utseende af vulkaner, som utstöta väldiga rökpelare, eldfärgade genom återskenet från de glödande lavaströmmarne i djupet af kratern. En blå vattensky sågs fortfarande utåt hafvet och angaf, att öppningar förefunnos. Jag sände derför den 18 dec. fångstmannen Johnsen utåt isen för att se huru härmed förhöll sig. På tre qvarts timmes väg från fartyget fann han en vidsträckt öppning, som nyligen betäckts med tunn, blå, nyfrusen is.
Och uppbörd, tillskynda Staten c-n vinst, sorn hitintills tillfallit den trted fräckhet Lagarne trotsande Ltlrc-ndrejnren eller deri bedrägliga Tullförsnillare!1!, har Utskottet endast anset nödigt att erinra, otn ej mindre Tullinrätinihgens ursprungliga och egentliga Syfte ltu-.l, cliér ett uppbordsanstalt för de a Fgi lier, hvarmed vissa pfodueter i oell för Statens underhill beläggas, än ock de .särdeles under en .sednare tid dermed förknippade afsigter, att anväll’ tia dets, ari såsom uti skyddsanstali for vissa Fabriker och Käringar, än ater i egenskap af ledare för handeln, oell de dermed förenade fördelar. •" Vid en närmare granskning af Svenska Han* tlelnS stallning, sadan den för det närvarande företer sig, har Utskottet funnit den inskränkt och besvärad af en mängd förbud, hvilka någor! gånglaggalika så betydliga hinder i Vägen för de medborgare, sorn till eget och Fäderneslandets gagn söka på detta sätt använda sin skicklighet och sitt Capital, soto för oredlige Lagbrytare, hvilka cfterlrackta en - otillåten vinst pä hederns och Samhällsordningens bekostnad. —» £a for andra Länder lychlig erfarenhet har å« Bevillnings-Utskottets Etiänhcnden. dagalagt, att dessa under en annan oell om handelns sanna väsende' mindre upplyst tid, och i Förmodan om handelns gynsarnma ledning antagna grundsatser icke uträttat, hvad de borde Uträtta. Angränsande'Landers exempel, isynnerhet det Landets, sorn med oss delar den lyckan, att se siri spira foras af samma hansl, sorn den Svenska, visar motsatsen. — Danmark liar med mindre tillgångar, än vår Fosterjord, sett sin handelsvinst, och med det samma sin Tullinkomst genom ett friare handels-utrymme betydligen ökad; samma Förhållande lärer nu äfven ega rum i Finland; och Norriges sista, samt af Konung Cart.
Med bokslutet i handen skulle jag på 3 minuter kunna visa, huru den omförmälda 1 millions behållningen uppkommit, och derigenom jemväl, att största delen tillkommit genom besparad räntevinst; men då motionen är begärd på bordet, kan jag upskjuta dermed till nästa plenum, för att då lemna fullständig utredning af ämnet. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att, sedan den af BancoUtsk. föreslagna 2y:de punkten blifvit af R. o. Ad. ovilkorligt bifallen, H. Ex. ej ansåg sig kunna framställa propos. å något tillägg till densamma; Hr Cederschjölds rätt alltid obetagen att, om han så önskade, inkomma med motion i ämnet, hvilken lomme att, såsom sådan, i laglig ordning behandlas. Hr Cederschjöld: Jag protesterar emot ett sådant Hr Gr. o. Landtnäs förklarande. Jag finnér intet hinder emot tilläggets antagande, då det icke strider emot det förut fattade beslutet. Hr Lagerhjelm: Hysande samma öfvertygelse i denna Den i Augusti f. m. i3 fråga sora Hr Cederschjöld, protesterar jag jemväl emot Ilr Gr:s o. Landtnäs förklarande. Hr Nordenanckar anmälde äfven till prot. sin reservation i likhet med föregående tvenne talare. Hr Lagerhjelm: Om jag icke missminner mig kunna motioner väckas jemväl muntligen; och jag får då begagna mig af denna rättighet i afseende å det förslag, Hr Nordenanckar framställt. 28:de punkten: att, i stället för den uti 4 § af i83o års banklag till ett belopp af 4?400;000 best ä m d a summa, som, utan beräkning af Bankens fasta egendomar och inventarier, alltid skulle komma att utgöra en Bankens behållning i säkra tillgångar och fordringar utöfver de förbindelser, för hvilka Banken ansvarar, må bestämmas en jemn summa af 5 millioner r:dr. Underteckn. Ri dd. Se cr e t.:
Vid det förhållande att en hvar, som vill utöfva brånvinstillverkning, år, jemlikt 8 § i gållande författning, pligtig att, vid anmälan derom, äfven uppgifva stället för tillverkningen, synes det i denna §:s 1 mom. intagna stadgande, att brånvinstillverkning, hvartill jord berättigar, icke må annorstädes ån å samma jord utöfvas, vara en helt och hållet öfverflödig inskränkning i tillverkarens rått att förlägga sitt bränneri på den plats, som dertill kan vara mest lämplig, vare sig nu att denna år belägen på hans eget eller någon annans område. Enahanda år äfven förhållandet med föreskriften i 2:dra morn., att då flera till brånvinstillverkning berättigade egare eller innehafvare af jord förena sig i bolag om brånvinstillverkning, denna skall utöfvas å jord, tillhörande någon bland delegarne. Då Rikets Ständer på grund häraf ansett berörda båda stadganden böra ur författningen utgå, skulle således af förevarande § endast qvarstå föreskriften derom, att flera till brånvinstillverkning berättigade egare eller innehafvare af i mantal satt eller särskildt skattlagd jord må förena sig i bolag om brånvinstillverkning; men då denna föreskrift lämpligare har sin plats i 1 §:s 1 morn., år densamma, under en något allmännare form, der upptagen. §§ 13, 14 och 39 (11, 12 och 37). I den nådiga Propositionen har E.
När man besinnar, huru svårt det är, att i Ståndens Cancellietkunna få genom - Den 22 November f. m. n5i ögna de på bordet liggande handlingar, oell nästan omöjligt att derstädes kunna rigtigt granska dem; så lärer väl livar och en, utan vidare bevisning, lätt finna, huru mycket grundligare, samt till och med fortare, ärenderna skulle kunna behandlas, derest alla Kongl. Majrts Nådiga Propositioner och Skrifvelser, samt från Utskotten inkommande handlingar genast blefvo tryckte och i Stånden utdelade. För att vinna detta ytterst vigtiga ändamål, och det på ett sätt, att Riksdagskostnaderna, långt ifrån att derigenom ökas, tvärtom tillika kunde i någon mån minskas, får jag vördsammast föreslå: 1:0. Att alla ifrån Kongl. Maj:t och Utskotten till RiksStånden inkommande acter genast tryckas hvar för sig i särskild nummerföljd, och blott förses, hvar inom sin klass, med ordningsnummer, sorn på hvarje sida upprepas, i column-titteln. 2:0. Derest en sådan act ej ensam skulle utgöra ett helt eller halft ark, kunna antingen flera tryckas på samma papper, eller ock särskilt utgifvas på hela eller halfva qvartblad, utan afseende derpå, att en eller annan sida blefve otryckt. 3:o. Alla dessa acter böra tryckas i det format och med den stil, som för Hillänget till RiksSlåndens Protocoll anses Dea 32 November f, m. lämplig» t, ex. lika», som viel sisliedne Riksdag» 4:o. Till minskning i renskrifhings-betjeningen» kunde Utskotten ej behöfva aflemna mer än ett skrif vet och ordentligen underskrifvet original-exemplar af hvarje Betänkande, eller annan skrifvelse till ExpeditionsUtskottet, hvarifrån det slutligen skulle aflemuäs till förvarande i Riddar hus-Archi vet» 5:o.
T ill Utskottens behandling äro öfverlemnade motioner från ELögvÖrclige Preste-Ståndet af Herr Contracts-Prosten Gumaelius, hvilken, efter framställning af flera olägenheter, som skola möta vid tillämpningen af Kongl. Maj;ts den 16 Mars i838 utfärdade Instruclion för Skogsoch Jägeri-Staten i Riket, så vidt det är fråga om Ilärads-Allmänningar och utsyning derå, föreslagit förändringar i 3, 5, 7, 10, 27 och §§. af denna Instruction, på sätt, som Utskotten skola närmare redovisa vid bedömande af hvarje serskildt förslag; hvarjemte motionären framställt, huruledes den närmare tillsynen å förvaltningen af hvarje Allmänning serskildt omöjligen skall kunna medhinnas af den JägeriStatens personal, hvilken en sådan tillsyn, enligt Instructionen, skulle tillhöra, då man af denna personal icke skäligen skall kunna fordra, mera än att på serskildta localförhållanden tillämpa de för skogshushållningen antagne allmänna satserne, genom uppgörande af tjenliga planer på sådant sätt, som för hvarje skog serskildt kan vara mest passande och fördelagtig», samt vaka öfver Skogs-Lagens allmänna efterlefnad; hvaremot den närmare beständiga uppsigten Öfver hvarje serskild skog, den så till sägandes dagliga vården deraf, omsorgen om plantering, hägnad och fredande, den speciella uppsigten öfver utsyning, m. m. dylikt, skall icke möjeligen af District-förvaltaren och hans närmaste biträdare medhinnas, så vida de ej på en gång kunna vara på mer än ett ställe, utan måste alltid, såsom hittills till största delen skall skett, blifva öfverleninade åt den lägre skogsbetjeningeo, hvilken, hvarken genom kunskaper eller öfriga egenskaper, dertill kan anses fullt tjenlig, då det nn införda skogshushållningssältet fordrar en mycket sorgfälligare vård, än den, som förut varit iagttagen, om det icke skall blifva skadligt i stället för alt gagna; i anledning hvaraf motionären föreslagit Bill, till B. St.
Skrifvelse, IV:o 60. tid, då omförmälde sedlars emottagande i uppbörden skall upphöra, och således för åren 1847 och 1848, ifrågavarande kungörelse införa. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Augusti 1840. Uppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den 19 Aug. 1840. Preste-Ståndet den 19 Borgare-Ståndet den ig Bonde-Ståndet den aa Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om ändring i ansvars* bestämmelsen för den räknings-hafvare i Banken, som, utan föregången coltationering> assignerar å sin Räkning derstä* des. (Banco-Utsk. Utlåt. !S:o 15.) S. A. K. Efter det olika meningar uppstått om rätta förståndet och tillämpniagen af stadgandet uti Kongl. Kungörelseta under den 6
Man invänder, att Domrarne härigenom skulle komma att utöfva ett slags actorat, som i allmänhet och det med rätta anses icke vara med hans kall rätt förenligt; men, i ett så beskaffad! serskildt fall och för en så god sak, anser jag ett undantag ifrån den allmänna regeln icke vara för Domarens värdighet förnärmande, helst det i allt fall i brottmål ofta måste ega rum. Om Domstolarne, i likhet med hvad jag föreslagit, finge ett i Lag stadgadt åliggande, att tillse det förmyndare fullgöra sin redovisningsskyldighet, och opinionsnämnder, på sätt en af Utskottets ledamöter, Herr Häradshöfdingen Oxehufvud i en annan fråga föreslagit, inom hvarje Härad genom en deputerad ifrån hvarje socken bildades till controlerande af förmyndarnes förvaltningsåtgärder, skulle de omyndiges rätt och säkerhet, utan den tysta förmonsrätten, vara betryggade och med detsamma skulle, efter min öfver - 8 Lag-Utskotrtts Ber. N:o j\. tygelse, förmyndare-kamrar småningom af sig sjelfve uppkomma öfver allt i landet, synuerligast om Höglofl Hidderskapet oell Adelil vedrrsakade den onereusa rättigheten, att ega Hol-Rälterne till forum, åtminstone i mål, sorn angå förmyndares förordnande, a■ (skiften och arfslvister samt concmser. På dessa grunder reserverar jag mig emot Utskottets Betänkande, i hvad det ogillar min motion; lifligt önskande, att den närvarande tiden, sorn är så rik på projeeter och påslår sig älska reformer af alla slag, men likväl nästan alltid fuktar ali taga första steget, måtte allvarligt öfverväga möjligheten, att, utan alt lemna den omyndige åt lyckan och slumpen, insalta den myndige i sina naturliga rättigheter”. 2:0 Herr Hessle: "Jag anser alla hinder böra undanrö 1 jas för att göra rättigheten för i*teckningsegare till företräde framför de i 17 Gap. 8 § Handels-Balken i 1^34 års Lag medgifne såkallade tysta förmonsrälter lika nationel, som den ostridigt är rationel, och då jag vidare antager att
I öfrigt kan jag icke finna att ett minimum af 300 Bdrs inkomst skulle vara obilligt att bestämma för krögaren, då hela afgiften för bränvins-utskänkhingen går till kommunen, likasom jag tror att mången annan kunde vara mera berättigad till befrielse från bevillning iin den som idkar slik rörelse. Jag anhåller således att E. o. Ad. behagade, med bifall till Utsk:s Betänk, i denna punkt, lemna Hr Hjertås förslag utan afseende. Hr Hjerta: Efter den uplysning jag nu erhållit, afstår jag från den framställning jag nyss gjorde, och tår för öfrigt höra, huru Hr Gr. o. Landtnäs propos. besvaras. Uppå härefter framställd propos. biföll E. o. Ad. Utsk:s förevar:de yttrande. 4:0 Yttrandet, ang:de Lotsar och Loisdrängar; 5:0 Yttrandet, ang:de Tillsyningsman vid Uränvinsbrännerier oell Tegetslagerier samt s. It. Husmamseller; och 6:o Yttrandet, angtde Gesäller. Dessa yttranden biföllos. 7:o Yttrandet, ang:de Ullåndningar som resa omkring i landel och utbjuda eller sluta handel om utländska varor. Hr von Koch, Nils Sam.: