Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stiderna förlora icke uti tillförseln derigenom, akt ifrägawarande frihet upplätes ät Landtman, »n.— Dennes waror äro manligen af den beskaffenhet, att de snart mäste anwändas, och således, om orten derpå har öfwerflöd, mäste komma Släderne till godo, om afsättning will winnås. Det ingär uti ändamälet för Staders inrätt, ning och Handländers yrke, att latta communicationen, och frän det stalie, som har öfwerflöd pä en witz slags wara, staffa den till ett annat, som deraf lider brist eller ar i behof, samt att samma wara sedermera utminutera,- men icke att med en uteflutande ratt, köpa af den ena grannen hwad han har att afyttra, för att dermed genast uppsylla den andra grannens behof. I följd af sädane grunder har, genom Kongl. Förordningen den zo Now. 17L0, en oinskränkt rättighet till Handel med Spannemal blifwit tilläten och erfarenheten har wisat, att detta icke medförer nägon flags olägenhet, utan twertom fördel och rulta, ehuru Spannemal utgör en af de mäst oumbärlige nötwändighets. waror; och tillika af alla ätbara Ladtmanna - produccer längst kan förwaras, utan att underkastas förstämning. Da Utstotten således ä ena sidan funnit,nödwäpdigheten af m förändring uti nu gällande Lagar, angående Landthandel, för att förekemma de olägenheter inskränkningen af Landtmannens rättighet till sin waru-afsattning medfört, hafwa Utskotten tillika a den andra öfwerwagat huru »vidsträckt en sädan rättwhet bör wara, för att icke öswerstrida gränsen qb bchvfwrt för Landtmakma. yrket, hwaras denna Den 6 Julik.
Med bifall till Kongl. Krigs-Kollegii hemställan, har Kongl. Maj:t, genom nådig skrifvelse den 11 Juni 1842, förordnat, att 390 st. al de i Stockholm, Fredrikskans, Waxholm, Dalarö, Jönköping, Götheborg, Ny Elfsborg, Carlsten, Christianstad och Landskrona befintliga, efter besigtning odugliga befunna, Artilleripjeser af jern, bestående af 76 st. tjugefyrapundiga, 62 st. adertonpundiga och 174 st. tolfpundiga kanoner, 21 st. sextonpundiga haubitzer, 2 st. tvåhundrapundiga, 12 st. sextiopundiga', 21 st. fyratiopundiga samt eji tiotums mörsare, vägande 5,192 Skeppund 19 LM 9 M stapelstadsvigt, finge kasseras och, efter drufvans eller tappens afslående eller märkande, å öppen, uti Inrikes-tidningar kungjord, auktion försäljas efter vigt, mot kontant betalning eller leverering af bombkanoner utaf ny modell; hvarjemte Kongl. Maj:t förklarat Sig vilja, uppå Krigs-Kollegii förslag och anmälan, besluta i fråga om användande af de inflytande medlen tili fästningarnes bestyckande med bombkanoner. Från försäljningen finge emedlertid undantagas två _ 86 — 24:pundiga, en 18:pundig kanon och en 40:puiulig mörsare af 133 Skeppunds vigt, såsom ett minne och för att om modellen lemna upplysning. Sedan Kongl. Krigs Kollegium derefter dels anmält, att ,vid anställda auktioner något anbud å åtskilliga partier icke gjorts, att å andra åter bjudits från 1 R:dr 32 sk. till 4 R:dr 40 sk. Skeppundet, samt att endast ett anbud af 4 R:dr 40 sk. Skeppundet å ett i Landskrona upplagdt parti af 96 Skeppund 6 LU.
Mörkret, som var mättadt med sång och bibelord, bredde sig högtidligare kring duken, i hvilkens silfver ljusen lyste brutet och fladdrande. Barnen lyftes i säng på kvinnornas armar, och de vuxna stodo i grupper och skulle samspråka, men utan att lyckas finna hvardagstonen. Henoch betraktade ett ögonblick forskande Kalonymos med sina erfarna, bruna ögon, hvilka efter kvällens andakt lyste dubbelt klara, och han sade mildt: »Och nu skall du gå ombord, Kalonymos?» »Ja, fader Henoch, nu skall jag tacka er alla, önska er välsignadt fullbordande af påsken och – själf resa min väg ... vidare.» Kalonymos kände, när han sade detta, allas blickar fästade på sig: fru Rosalies undrande, förebrående, skolmästarens bönfallande, med själfanklagarens vördnad inför en fast vilja, de andras blott belåtna öfver hans affärd och försvinnandet af en främmad och störande medlem i kretsen. Men Esther reste sig från en stol vid fönstret, där hon suttit och sett mot de hvita gardinerna, på hvilka järnstängerna utanför aftecknade sig såsom fängelsebalkar, och med en röst, hvilken var svag och stilla, sade hon: »Jag följer Kalonymos till hans farkost.» Icke en smula färg flög öfver hennes bleka ansikte, fast hon förstod de närvarandes tankar. Men med kvinnlig finhet genmälde hennes fader: »Rätt så, min dotter. Fullgör din faders plikt mot gästen, ty jag är själf trött och längtar till örngottet. Men jag har ju också vandrat den långa vägen mellan Egypten och Canaan, och om mitt folk icke knotat och knorrat, är det i alla fall besvär att vara föresångaren genom öknen ... Godnatt, mina vänner! Drängen skall följa er och lysa er med lyktan genom natten, Esther. – Och så farväl, Kalonymos, vi skola minnas dig hvar påsk då vi bryta ökenresans bröd – och frid öfver alla dina lifsvägar –. I ett ögonblick var resenären i ordning och hade fått sin lätta ränsel på armen.
Detta bidrag af State® erhalles likväl ej för nästa år, eller för något af de påföljande åren, innan Revisionen for det nästföregående intygat byggnadens fortsättning med full drift, efter den stadgade planen; och tillika, att af det tecknade Actie-Capitalet blifvit infordrade, i den ordning Reglementet föreskri lyer, nemligen 1815 10 procent, iät6 likaledes 10 procent, samt 1818 och 1820 hvarje å.r 10 procent; äfvensom, i handels» bidraget skulle komma att fortfara efter är 18.40, infordras är i82‘J 10 procent, och sista laude delen af Actle-Capita* let år 1823. Om under något är allt päraknadt arbete icke skulle kunna utföras, sä medgifva Riksens Ständer, att den besparda summan må det påföljande äret få begagnas, men att den del af anslagssummorna, som är 1820, eller det år då nästa Riksdag derefter inträffar, icke är till arbetets fortsättning disponerad, ingalunda må anses såsom en Bolagets ovilkorliga fordran* i'or Otte J3: de t £f:o j3. 54. Den 8 Augusti För detta Lånebiträde skall under byggnads-?, ren icke äskås nä gon renta och Capita 1- , afbetalning ,-saint sadan efter byggnads-årens slut loke heller komma 1 fråga, förr än Actieägarne af Discontoch' Canal-inkornst njutit , och allt framgent för hvarje är ia njuta, oafkortadt Förn procents renta ä deras inbetalt» Actie ilapiiiif. Derjemte'hafva Riksens Ständer, så väl till stadgande af Canal-Bolagets Discont-Crcdit hos allmänheten, för upptagande af Lån emot 1 indig renta, sorn till nödig förstärkning af denna Discont-Eond för bestridande af den ökade rörelse, som blifver en följd af Götheborgs Rancs-Disconts snara upphörande, i hvars stalie Riksens Stander icke finna någon annan särskild Discont, jemte Götha-Canal
Jag har ock trott och tror, att alla Rikets D>6conker borde wid octroyenö uphörande, förklaras för Stålens, och att private aktieägare endast skulle berättigas lill sex procents ränta af deras arner, samt att derefter, i den progrefiion, som finnes möjlig och för bet hela oskadclig, Disconlpapperen borde ur rörelsen indragas och nya län endast pä de nlföriitligaste bewis om sökandens idoghet och dest drift i riket gagnande företag, kunde bewiljas. Men jag har det glada förtroende kill de anstalter, som redan äro gjorda, och dem, Banco-Ulfkoltet sörmodeligen wid benna Riksdag förestår, alt den åtgärd, som innan alt bena kunnat göra werkan, synes mig för närwarande böra förutgå och wara oundgänglig och hmilken nu utgör egentliga föremälet för min motion — endast blir: alt da Lagen i IX Tap. 2 och Z §. § HandelsBalken nuryckcligen stadgar, akt der, som försträckt är, skall, ej allenast i sam - Zos Den 3 Juni». samma stag, Utan tillika jemngodt ätergäldas, samr arr om den som hälda bör, ej kan upfylla detta wilkor, siände honom, som försträckt, fritt, hwad han hclre wänta will eller taga fyllnad efter rhy, som dck ntläma wid förfallodagen högst gällerZ den förklaring hära, som i Kongl. Förordningen ven 16 Mars 1792 innehäilcs, i tillämpning ä de Vä införde Crediteller sä kallade Niksgäldssedlar, äfwen mä i nn warande wida sämre conj-nctur tjena till efterrättelse i anseende till de i Banco specie före är 1809 gjorde och ännu obtalte län, intill desi att Banqnen kommer i tilstäud, akt honorera sina sedlar eller mynt derföre utan agio erhälies. I hopp, alt detze reflexioner mä hända kunde förtjena någon »Utveckling, som ledde till ett önskelig! resultat, anhäller jag ödmjukast, att detta diktamen warder till wederbörligt Utskott remitleradt.
I början fingo de blott en ganska obetydlig ersättning, hvilken kallades drickspengar, men småningom ökades fordringarne, så att de upptogo en af dem själfva stadgad skatt på hvarje rätt som de framsatte. Ville gästen icke betala skatten, och den var onekligen något dryg på slutet, så sattes han i cell, der han fick stanna ända till dess han bekvämade sig att erlägga utskylderna. Se, det var ordning, det.» »Ja, jag har också läst ett och annat om den ordningen,» förklarade Oxygen, »och vet, det hon gick så långt, att slutligen måste gästerne passa upp herrar uppassare och likväl betala den under namn af drickspengar en gång för alla stadgade, men ständigt ökade skatten, hvilken de arme, uthungrade gästerne i knäböjande ställning öfverlemnade till de fete, vid borden ständigt kvarsittande drickpennings-mottagarne.» »Tyst! Hvad är det för buller vid den norra skänkraden?» frågade tant Vera och visade på en folkskockning framför en universal-kraft-extrakt-piller-försäljning. »Åh, det är bara några tyskar som slåss,» upplyste Oxygen hvilken stått upp och tagit uppträdet närmare i betraktande. »Det är en sachsare som råkat i gräl med en bayrare, men så kom en hasenhaidnare eller som han fordom skulle hafva kallats berlinare och ville roffa till sig både sachsarens och bayrarens kraftpiller Men der ha vi Centralhotel-polisen, och nu springa slagskämparne efter sina velocipeder.» »Vi måste också söka upp våra,» sade Aromasia. »Konserttiden är snart inne.» Hon reste sig och gjorde upp sin räkning hvilken gick till 975 francs. Man hade den dagen ätit en ganska enkel måltid. Ofta steg kostnaden för en middag i Centralhotelet till 1500 och 2000 fr. för tre eller fyra personer. Konserten. Det var långt lidet på aftonen. Luften var fyld af kringsvärmande eldflugor, kunde en forntidsmänniska hafva trott, men de lysande punkterna utgjordes endast af luftfordonens utstrålningar, motsvarande den gamla tidens vagnslyktor.
S. D. Yid ånyo skedd föredragning af Stats-utskottets nedan'- nämnde memorial och utlåtanden, stannade Ståndet i följande beslut: N:o 210, med förslag till sammanjemkning eller volerings-propositioner, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till stats-regleringen börande frågor. Hvad Utskottet i de serskilda momenterna af detta memorial yttrat och hemställt, blef af Ståndet gilladt, hvarjemte Ståndet, som vidblef sina i hithörande ämnen fattade beslut, gillade de i memorialet framställda voterings-propositioner. N:o 211, med förslag till sammanjemkning elier voterings-propositiner, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande frågaslällda anslag till fängelse-byggnader. Utskottets till Ståndet gjorda hemställan, alt, i öfverenslämmelse med hvad Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ständet beslutat, förklara, Prot.-utdrag den 22 Juni 4848. 469 det anslaget må få utgå med en tredjedel för hvartdera af åren 1848, 1849 och' 1850, bifölls. I öfrigt fann Ståndet för godt att instämma i Ridderskapet och Adelns fattade beslut, derigenom den andra i detta memorial framställda voterings-proposition kommer att förfalla; hvarjemte Ståndet godkände de 2:ne öfriga voterings-propositionerna, med de förändringar i redaktionen, som af Ståndets nyssnämnda beslut blifva en följd; N:o 212, i anledning af erhållen återremiss å betänkandet N:o 171, angående nedsättning i arrendet för kronosäteriet Boda. Ståndet vidblef sitt beslut och lade utlåtandet N:o 212 till hatidlingar ne; N:o 213, i anledning af väckt motion om förlängning af betalningstiden för ett, i afseende till hagelskada meddeladt undsättningslån. S. 1). Föredrogos ånyo Bevi/lnings-utskottets följande utlåtande och memorial:
13 antagna ungefärliga medelpriset emellan den förra charteringen af hufvudact och bilaga, och dä i de flesLa fall flere bilagor ålföl ja en hufvudhand1 ing, isynnerhet hvad angår ansökningar, en ökad beskattning pålägges dem, sorn komma att underkaslas tariffens tillämpning; och häruti kan jag ej instämma; 2:0 den förhöjda stämplade pappers-afgiften för Adels-, Friherreoch Grefve-Bref, Öppna Bref å de företrädesrättigheter, som tillhört Herrar Puksens Råd, Riddareoch Commendeurs-Bref af alla Kongl. Ordnar, anser jag så mycket mer orig tig och grundfalsk, som ideen i dylika vedermälen af Kongl. Maj:ts Nåd är förtjenslens utmärkelse eller belönande, hvarföre all afgift eller beskattning derå snarare borde försvinna än påhöjas. Om man äfven icke kan förneka, att den sanna lörtjensten stundom blifvit glömd, då en mindre eller ringa förtjenst blifvit medelst någon af förutnämnde Kongl. Nådebsvis hugnad och utmärkt, så lärer botemedlet häremot förgäfves sökas i den högre beskattningen, hvarigenom slutligen, ora denna princip fullföljes, man kommer derhän, att endast den rike skall kunna emottaga och betala Kongl. Majlis Nåd, och orättvisan skall sålunda drifvas till ytterlighet. Det motiv, att fåfängan gerna må beskattas, är lika falskt, ty ynnestbeviset kan äfven tillfalla den, som icke besväras af fåfänga, och månne icke sjelfva detta motiv kan härledas ifrån en sårad eller i sjelfgjorda förhoppningar bedragen fåfänga?
Och sedan Hof-rätternas presidenter hvar för sig med två af dem utsedda ledamöter granskat förslaget till ny brottmålslag och till Kongl. Maj:t inkommit med utlåtanden deröfver, daterade det från Göta Hol-rätt afgifna den 1 Mars 1838 och det från Hof-rätten öfver Skåne och Bleking den 19 Juni 1838; så hade Kongl. Regeringen, enligt note ur dess protokoll den 9 Juni 1839, infordrat Konungens Högste Domstols utlåtande öfver förslaget till brottmålslag. Och blef samma förslag från och med den 7 September samma år till och med den 6 Mars 1840 af Högste Domstolen granskadt; hvarefter en dylik tablå, som den ofvan omförmälda, blef öfver Straff-lagen med tillhörande Rättegångsordning af nämnda kommitté upprättadt och år 1841 tryckt. Slutligen blef, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers anhållan, ”genom Kongl. Brefvet den 28 Augusti 1841”, ”åt den Lagberedning, sorn, enligt samma Kongl. Bref, ”skulle träda i verksamhet, i nåder uppdraget att, med jemnförelse af gjorda anmärkningar vid de af Lag-kommittéen utarbetade lagförslag,” ”ytterligare granska och genomgå desamma, att undersöka och uppgöra förslag till de förändringar i domstolarnes ”organisation och i fängelsesystemet, som med det nya lagverket måste införas, så ock 462 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JS/V 241. ”att utarbeta grunderna och ordningen för lagverkets promulgerande och sättande i verkställighet;” hvarförutan Beredningen borde ”redigera förslag till de författningar, som vid ”och för det nya lagverkets antagande och promulgation kunde finnas behöfliga att tillika utfärdas.” Särskildt hade Kongl. Majit den 14 Augusti 1841 förständigat Lagberedningen ”inkomma med underdånigt yttrande”, bland annat, ”öfver frågorna om domstolarnes organisation”; Till åtlydnad häraf afgaf Beredningen, med skrifvelse af den 16 December 1842, ett fullständigare utlåtande öfver frågorna om domstolarnes organisation.
— Om äfven, å ena sidan, anledning icke saknas att antaga, det Rikets Ständers beslut, att nedsätta tullafgifterna å några artiklar och att upphäfva nu gällande införselförbud för vissa slag kläder samt måladt och tryckt oäkta porslin skola, förutsatt, att Kongl. Maj:t till dessa förbuds upphäfvande lemnar nådigt bifall, föranleda en något ökad tullinkomst, måste dock, å andra sidan, tagas i betänkande, dels att de af Rikets Ständer å några artiklar, förnämligast Ost och Sparrar, beslutade tullförhöjningar, hvilka i kalkylen måst beräknas såsom verkande tillökning i tullinkomsten, snarare torde, efter hvad erfarenheten gifver vid handen, i verkligheten medföra motsatt resultat, dels ock att hela tullinkomsten för nästlidne år med icke mindre än omkring 300,000 Rdr understigit 1849 Bevillning!i-Utskottets Betänkande, N:o 29. 3 års enahanda inkomst. Sistnämnde omständighet angifver nogsamt vådan för Statsverket af ifrågavarande, utaf handelns fluktuationer väsendtligen beroende, inkomst-titels beräkning till så högt belopp, som i medeltal under de 2:ne sista åren influtit; och Utskottet har, med afseende härå, funnit betänkligt tillstyrka Rikets Ständer att antaga tullinkomsten till högre bruttobelopp årligen, än 4,530,000: 2 o Saiu-accis af Stätterna. Jemlikt Utskottets i betänkandet N:o 8 framställda, af Rikets Ständer godkända förslag, beräknas årliga Statsinkomsten af den från vissa städer utgående Salu-accis-ersättning, nu utgörande 2,530 Rdr, till 2,000: 3:n Wastmettten.
(Nord. A.-B., Göt. 3131x1) - [1779] E n ung, anspråkslös flicka, som genomgått hushållsskola, önskar plats att gå frun tillhanda eller som sällskap och hjälp åt någon äldre dam. Svar till » E. W. 22 », Iduns byrå. " [1775] EN ANSPRÅKSLÖS FLICKA ÖNSKAR SIG PLATS ATT MEDFÖLJA TILL BADORT. NÅGOT VAN VID MASSAGE, ÄFVEN ATT SKÖTA STÖRRE BARN. DE BÄSTA REK. SVAR TILL » 2 6 ÅR, K. F. U. K. », NORRLANDSG. [1767] Annonser, En ung lärarinna, LEDIGA PLATSER. Hildur. Chokoladkräm. Riddaryatan 9, Malmskillnadsyatan 46. en stoppnål genomdragen tråd hänger man grankotten på ett blomsterbord eller i fönstret. För att fukta den spritar man vatten öfver den. Kornen växa ut på några dagar och betäcka kotten med en frisk grönska. samma sätt beredes hotchAnm. På potchsoppa, men därvid iakttages, att grönsakerna få koka sönder, hvarefter de frånsilas: fårköttet skuret i tärningar lägges i soppskålen, och i stället för sherry tillsättes litet fin konjak jämte några doft cayennepeppar. Lea. Bidrag af penningar eller aflagda fruntimmersoch barnkläder mottagas med största tacksamhet så väl i härbärget, som i J. Björklund &amp; C:is bokhandel, 300 gram socker kokas med litet vatten och en half vaniljböna, blandad till cbokoladen. Vaniljbönan upptages, hvarefter litet i vatten löst gelatin tillsättes och alltsammans silas. Då det nästan kallnat, tillsättes 100 gram gräddskum; fylles i form, som ställes på is. Om krämen fryses, behöfves intet gelatin. O. H. Recept. Fin köttsoppa med grönsaker.
Skulle man t. ex. insätta i grundlagen, att en utländning, för alt erhålla Svensk medborgare-rätt, skall hafva vistats 30 eller 31 år i landet, att han skall vara_ 20 eller 21 år gammal, när han inkommer i landet m. m.? Ar sådant rimligt? Jag fortfar alltså i min vördsamma begäran om bifall till förslaget. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Man har här af tvä skäl bestridt förslaget. Det första är att Const.Utsk. föreslagit att sättet för naturalisationen skall bestämmas genom en serskild lag, och att denna lag icke blifvit på förhand utarbetad, så att den nu samtidigt med grundlags-förändringen skulle kunnat antagas. — Jag tror dock, att detta är en förtjenst hos förslaget, emedan de detalj-bestämmelser, hvilka erfordras för en sådan lag, icke rätteligen böra stå i grundlagen, och om de således bordt i en serskildt lag uptagas, skulle, om än förslaget dertill varit på förhand utarbetadt, sådant icke hafva tjenat till något, emedan vi i alla fall hade mäst först antaga grundlagen, innan vi kunnat fatta något giltigt beslut om den serskilda lagens beskaffenhet. — Det andra skälet är, att, genom grundlags-förändringen, en icke infödd Svensk man skulle kunna komma att bekläda de högsta embetena i riket. — Jag kan icke heller finna något skäl, att på denna grund ogilla förslaget, ty på sätt här blifvit uplyst, kunna personer, som blifvit upfostrade och tillbringat hela sitt lif i Sverige, och som till följd deraf hafva förvärfvat sig de insigler om landets förhållanden, som fullt bordt berättiga dem, ali, fastän icke här födde, dock få bekläda Rikets högsta embeten, icke enl. nu gällande grundlag dertill af Konungen 108 Den 8 Mars f. m. utnämnas. Och jag kan icke helier finna någon skada deri, att naturaliserade utländningar, som dertill finnas passande, fä bekläda de högsta embetena i landet, utan tror tvertom alt sådant ganska väl kan ske.
Stad är ganska hardt betungad med Inqvartering, i synnerhet sedan Garnizonen förlidet år ökats med 100 man af förenämnde HUsar-Regemente, anser jag vara utah all fråga, likasom att Stadexl, enligt Rikets Ständers Beslut, vid en skeende réglering af denna ojemnt delade börda, måste blifva berättigad att, af det allmänna, undfå ett billigt understöd. Jag ser dock för det närvarande, innan en sådan reglering föregått oell Statens tillgångar medgifva verkställighet af Riksens Ständers förutnämnde beslut om Militairens inqvartering i Kronans egne hus, icke någon annan utväg för denna Stad, att åtminstone vinna något understöd, än att Staden måtte få åtnjuta den billiga och med Ständernas afsigt öfverensstämmande fördel, att, jemte uppskof med Capital - afbetalningen för det omnämnde Lånet, njuta eftergift af ränta ifrån innevarande års början och till nästa Riksdag, då Rikets Ständer torde Snits-Utskottets Betänkanden. 8st blifva i tillfälle att pröfva frågan i liela dess vidd, och härvid uppfylla det rättvisa ändamål, som vid 1809 års Riksdag åsyftades. Frihet ifrån erläggande af ränta anser jag så mycket billigare, som densamma innefattar det enda nu möjliga sätt, att underlätta en börda, sorn Malmö Stad utan allt förhållande till en jemnare fördelning af allmänna onera, nu drager. Att Capital-af betalningen uppskjutes, medförer icke någon ersättning och kan snarare bereda en ny börda, om hvad som nu blott uppskjutes, på en gång skall utbetalas. Att Staden emedlertid skall vidkännas en årlig afgift af omkring 12,000 R:dr, vida öfverstigande hela dess bevillning och alla dess öfriga utskylder, äfven Stadsafgifterne derunder beräknade. Staden skall således innan korrt finna sig oförmögen, att bära detta, utöfver all proportion af dess rörelse och tillgångar, utsträckta onus, ökadt just under en tid, då Stadens Handelsrörelse så märkeligen aftagit, och dess fordna välstånd nästan försvunnit. Hvad Inqvarteringen i Vadstena angår, uppgår den derigenom för denna obetydliga
S. D. Föredrogs och bifölls Lag-Utskottets den 14 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 2, i anledning af verkställd granskning utaf Rikets Ständers Justitias-Ombudsmans afgifne Embets-diarier och Registratur för den tid, som sedan sista Riksdags början förflutit. S. D. Föredrogs och bifölls Banco-Utskottets sedan den 18 dennes pä bordet hvilande Utlåtande N:o 5, i anledning af Rikets Ständers senast församlade Revisorers hemställan, det Lands-Kamereraren i Wermlands Län, Kammar-Rätts-Rådet Lindberg må erhålla eftergift af ett honom till betalning ålagdt belopp odlings-låne-medel, hvilket af förre Lands-Secreteraren Kleman blifvit förskingradt. S. D. Föredrogs och återremitterades Banco-Utskotte^s, sedan den 18 dennes på bordet hvilande, memorial N:o 6, i anledning af på Bankens Pen - Trot. TJldr. d. 26 Mars 1840• 171 sions-Stat förflyttade Bokhållaren Gustaf Wilhelm Sundbergs ansökning att erhålla pension, motsvarande den lön, han enligt Constitutorial inom Bancovcrket innehaft. Den 26 Mars 1840 e. m. Från Höglo fl. S. D. Till Constitutions-Utskoltet remitterades en, genom Stats-Utskottets memorial N:o 30 gjord, anmälan om anledning till anmärkning emot Stats-Rådet och Föredraganderne för Kammarsamt Handelsoch FinansÄrenden. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet: Herr Ribbings, Arwid, denna dag afgifne anförande i anledning af Herr Lagerbjelhes förut till Utskottet remitterade motion om böters förvandling efter 5 Gap. Stralf-Balken. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet : Herr Ribbings, Arwid, denna dag afgifna utveckling af dess förut till Utskottet remitterade motion om Prest-rättigheternes utgående i contant, i stället för in natura.