Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är således öfverflödigt att derom orda; och skulle dessa öfverskott finnas till någon betydlig mängd, så anser jag det också vara onekligen riktigt, att de öfveriemnas till Riksg.cönt. tidigare än rikslmfvudbokslutet sker; men jag ser alldeles intet binder för alt en sådan räkning emellan Stats-cont. och Riksg.cönt. göres löpande, så att Stats-cont. kan på Piiksg.contorets räkning öfverflytta alla öfverskottsmedel, hvaraf det icke är i behof. Men jag erkänner att hela denna fråga har en helt annan karakter för det närvar., än den måhända får i det tillkommande och det måhända är önskligt att den skall komma att äga. Jag tror verkligen, att icke något egentligt vinnes med den åtgärd, som är åsyftad, och vill icke ens yrka på att detta betänk, må i allo af R. o. Ad. godkännas, emedan jag verkligen ser sådana svårigheter vid verkställigheten, att jag alldeles icke för dem vill uppbära något ansvar såsom medlem af StalsUtskottet. H. Eje. Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf: Att representationen förvaltar statsmedel emellan sina sammankomster är en bland våra egenheter. Något dylikt afvet den öfriga representativa verlden icke. I hvad banken angår, grundar egenheten sig på en föregående, hvarmed jag icke menar den så oegentliga benämningen R. St:s bank,— hvilken titulatur, om den ordagrannt enl. 83 §:n Reg.F:n skulle tolkas, hiet' rätt brydsam den dag vi decreterat representation 17 H. bo 474 Den 28 November e. ra. på kamlar; eller skulle det då Keta kamrarnes bank? Jag menar bankens grundconstitution, som gjort den till ett statsverk att af representationen förvaltas, hvilken bankinrättning är en oss alldeles egen egenhet, hvilken äfven i anseende lill Ständers befattning med Riksg.cont emellan riksdagarna förevetter. Mea detta verk anlades för att sköta riksgälden; och med denna skulle jag hafva ansett all mening med ett Riksg.contors tillvarelse hafva försvunnit. Men detta är nu icke i fråga och lär icke komma i fråga.
Det yttrande Herrar Banco Fullmägtige i detta ämne afgifvit, och som härhos vördsamt bifogas, innehåller en provisionelt uppgjord specifique fördelning, enligt påräknadt behof för hvarje särskildt biträde; hvilken Banko-Utskottet för dess del anser för ändamålet Dråpelig; ehuru bestämda beloppet af hvarje slags Fån-biträde, i händelse Utskottets hemställan bifalles, närmare kommer att regleras, så att till en början FaslighetsRån tili omkring en million - 184 Den 2 Juli. lion B:dr kan utlemnas, och genast taga sin början. > En Ledamots öfver ämnet yttrade tankar, åtfölja, enligt derom gjordt förbehåll. Stockholm deri 30 Juni 1815. På Höglofi. Biddersk. På Högv. Prest-Ståndets och Ad. Ledamöters Eedamoters vägnar vägnar Joh. Henr. Gyllenborg. JE. A. Almqvist. På Välloll. BorgarePä Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Gust. I). Wilcke. Daniel Andersson. G. Helsingius. • Herrar BancoFullmågtiges afgifne Yttrande , i anledning af Högloft. Stat sUtskott cts Betänkande, angående åtskilliga omständigheter, sorn äga sammanhang vied regleringen af Rikets Penninge-Våsende. För att fullgöra Höglofi. Banco-Utskottets befallning, få Fullmägtige vördsammeligen anföra följande, på framfarna tiders erfarenhet , och på ett allvin ligt, ehuru korrt öfvervägande grundade enhälliga öfvertygelse. Höglofi. StatsUtskottet anser de föreslagna förändringarna nödvändiga, såsom hvarigenom allena Den 2 Juli. 385 allena återförandet af en genom Al lina irna händelser rubbad ordning i vårt Penninge-väsende för framtiden, en jeinnare och starkare RörelseCapilalets circulation, samt Fandtbrukets och Näringarnas nu påkalladfe understöd, kunna blifva möjeliga.
Först då handlingarne, enligt 20 § upprättade, inkommit, åligger det honom att dem granska, och dä skall han ej allenast granska kartorne och handlingarne, utan jemväl arfvodesräkningarne och dervid göra anmärkmr. 20 § af bemälda författning säger: ”Vid landtmäteri-förrättnings afslutande åligge det landtmätare, alt i jordägares, och, der sådane vid förrättningen biträdt, gode mäns närvaro, sedan de föreskrifter i denna taxa, hvilkas tillämpning kommer i fråga, fullständigt blifvit anförde, samt gode männen, rörande grunderne för arfvodesberäkuingen, i alla delar utlåt, till prot. afgifvit, upprätta specilique räkning på allt hvad han af jordägaren har att fordra, så väl för resekostnaden, som i arfvode för förrättningens verkställande, med anteckning, om han sjelf bestått sig kost och husrum, eller om jordegare sådant utgjort, samt, i sednare fallet, hvad afräkning å arfvode! jordegare derför lil I godonju ti t; fördele oek kostnaden för förrättningen delegare emellan efter de grunder, som i skiftesstadgan föreskrifne linnas: teckne sedan å den räkning, inom hvad tid, hvar och i Den 20 September. 485 hvilken ordning densamma klandras ina. Af denna räkning upprätte landtmätare Irenne exemplar, del ena ulgifves lill joidegaine, och af de öfrige, hegge försedde med gode männens eller jordegares bevis, alt de sistnämnde eli lika lydande exemplar erhållit, bilägges det ena förrättnings-prot., och det andra medföljer charte-renovationen till general-landlmäteri-kont., för ali till lamltmäteri-liskalen aflemnas”. iNu innehåller deremot det nya förslaget till författning att öfver en sådan interims-förskolts-i åkning, som i taxans 22 § omförmälas, intet klander må anföras, utan detta får endast ega rum dä den slutliga räkenskapen efter 20 § blifvit afgifven.
"Bättre nu limitera för strängty framdeles spörjs nog om ncigon enskild derigenom skulle af Betänkande». 3a3 siirskilde forhållanden finna sig särdeles förfördelad och det blir tid nog då leuterera det. Nu är åter förhållandet annorlunda — alla inom de stadgade praescriptionstiderne inkomne ansökningar om ersättning för uppbringningar af de Magter, som voro i fredligt förhållande med Sverige, äro nu kände och utredde, äfvensom de särskilde eller extraordinaire omständigheter för någre af dem, sorn förmått K. M:t att till It. St:r göra serskild framställning härom. 3:o Vid desse K. M:ts särskilde remissers besvarande, står det visserligen StatsUtskottet fritt att föreslå och It. St:r alt afgöra, om afseende kan göras till alla, eller blott några, eller till och med ingen af de särskilde ansökningar; men då K. M:t funnit sådane särskilde förhållanden med de nu ifrågavarande målen , att K. M:t ansett sig böra dem till R. St:rs pröfning öfverlemna, så kan det väl på intet vis anses lämpeligt, att Stats-Utskottet eller R. Sttr, skulle undandraga sig denna pröfning. De hinder för förra beslutets verkställande, sorn mott än i dénena, än i den andra, men merendels för hvarje mål blott i en enda, och som det tycks af K. M:t smindre vigtig ansedd punkt, har K. Mtt sjelf anmärkt, men tillika, då målet i öfrigt befunnits af ersättningsgild beskaffenhet, anmält sådant, äfvensom för någre bland dem i nåder särskilt uttryckt att befundna brister uti någon af de formalitets pre'stationer, som R. vSttr föreskrifvit, bevisligen ej härrört af någon oloflig idkad handel, utan varit en tvungen följd af alldeles extraordin. omständigheter, hvadan K. M:t ock om någre ✓ 3?4 Stats-U tskottets af desse mål särskildt yttrat, huru sådane ersältningssökande Liefve dubbelt hardt lidande, om desse särskilde omständigheter ej kunde afses, .På detta sätt af K.
Den 13 Martil, 739 Instruction, samt 68 §• Riksdagsordningen, hafva visse deri omnämnde åtgärder vidtagit, oell då jag, ej allenast såsom ledamot i alla revisioner deltagit utan äfven i egenskap af ordförande, ägt förbindelsen till ärendernes framställning till beslut, anser jag mig vara 1 tvefalldigt afseende skyldig att upplysa Höglofl. Ridderskapet och Adeln, att Revisionsåtgärdeme jemlikt min öfvertygelse icke öfvers skridit föreskrifternas gränsor. Det är emot revisorerne yttradt, att, oagtadt bokstafliga innehållet, i den för dem utfärdade Instruction, samt 68 § ”Riksdagsordningens stadgande, att hvarje revision endast bör omfatta etne års afslutade räkenskaper, Revisorerne dock icke säl-’ lan utsträckt sina omdömen och anmärkningar till förvaltningsåtgärder , hörande till en påföljande tidepunct, hvarförutan de stundom ingått i tillstyrkanden och förslag, som enligt hvad en del ledamöter vid sista Tevisionen sjelfve funnit icke rätteligen böra utgöra föremål för deras befattning.” Härvid får jag först erindra, att detta stadgande i 68 §• Riksdagsordningen torde hafva afseende på räkeo; skapernes granskning och de. ärendersorn der-s med stå i samband, i anseende till hvilka, då en längre tiderymd fordras, för räkenskapers afslutande, en bestämd tid, aflägsen ifrån den närvarande tiden, måste bestämmas,men, lägger derföre intet hinder i vägen för den deraf oberoende, administrativa granskningen, emot hvilkens fortgång till den närvarande tiden, inga föreskrifter kunna eiteras, utan hvilka derw <*mot synas dertill authorisera, enär 2 §, i Re - 740 Den 13 Martil. visorcrnes iostruetion innehåller att Revisorerne skola äga tillgång till alla StatsContoirets handlingar och räkenskaper, icke allenast för de år till hvilka revisionen sträcker sig, utan ock likmätigt 42 §. Riksdagsordningen, äga rätt att af StatsConloiret undfå de upplysningar och handlingar, som de i öfrigt finna nödiga } varande det icke tänkbart, att
Banco,- lika för alla betalande inom hvarje Län, efter dess behof; börande afgiften bestämmas antingen till ettdera af dessa belopp, eller deremellan, men må icke, utan vid serdeles tvingande omständigheter, fastställas lill det högsta; 2:0 Denna afgift skall utgå, användas och redovisas inom hvarje Läll serskildt, så att den blifver alldeles skiljd ifrån Hospitalens och Lazaretten* fonder, samt räkenskaperne deröfver, med förbehåll att de härigenom inflytande medel icke begagnas till andra ändamål, än Curanslallerne, efter, behof och öfverenskommelse inrättade på elt eller flere ställen inom Länen, så framt nämnde medel icke skulle för veneriska smittans hämmande till fulla beloppet åtgå, då öfverskotta får, efter bestämmande af de i 3:dje punkten omförmälde comilerade, undei nedannämnde Läns-Direclioners inseende, användas för allmänna helsovården inom Länet, serdeles lill Lazarettet allmänna utgifter i och för svårare yttre skador och sädane sjukdomstillfallen, sorn påfordra chirurgisk behandling. 3:o Ofördröjligen efter Riksdags-Beslutets kungörande bör, genom utsedde Sockenfullmägtige, hvilka sammankallas af Kronofogden, inom hvarje Tingslag väljas en Deputerad, samt af Borgerskapet inför Magistraten likaledes en, hvilka Deputerade sammanträda på den tid oeh det ställe, Konungens Befallningshafvande utsätta, för att, under Landshöfdingens ordförande, besluta, genom öfverenskommelse eller rotering per capita, deruti 8 Bcvillningt-TJtsfottets Btt.
Det är denna sista fras, som innefattar en efter min öfvertygelse otillständig begäran, emedan den nnvande beskattningen är ifrån äldre lider fortfarande och en ändring deruti således skulle utgöra en rubbning af enskild äganderätt. Den kan således icke genom K. M. och R. St:s beslut ändras annorlunda än om medel tillika anvisas, till K. M:s disposition, för inköp af samtlige qvarnar i riket och att man derefter bortsäljer dem, med vilkor att de böra vara un derkastade bevillning såsom fabriker. Jag inser då ej nyttan af en K. propos. lill blifvande R. St.; denna propos. kan icke hafva något annat resultat än att medföra en rubbning i äganderätten. Hr von Hartmansdorff: Min afsigt med tillstyrkandet af bifall å förevande betänk., är just motsatsen af viljan att åstadkomma någon rubbning i ägande-rätten. Jag söker tvertom vidmakthålla densamma. Det är Frih. Cederström, likasom troligen de fleste af Ståndets ledamöter nogsamt bekant att en hvar äger rätt att på egen gård och grund anlägga s. k. husbehofsqvarnar, af hvilka de äldre skatllagde tullqvarnarne kunna lida förminskning i deras inkomster. Dertill kommer att vederbönde, isynnerhet under sednare tider, varit liberala nog att medgifva tullqvarnars anläggning äfven i granskapet af äldre tullqvarnar, hvarigenom de sednare lidit stor minskning i deras mäldelag och med detsamma i deras inkomster. Om nu ingen rättelse härutinnan vidtages, utan lull-qvarnarnes ägare nödgas, oaktadt förminskad inkomst, fortfarande utgöra samma skatt som förr, så mäste de slutligen söka förmedling, hvilket dock sällan plägar för dem Den 26 Augusti, 283 lyckas. Följden blifver således att ägande-rätten rubbas, emedan qvarnägarnes inkomst, utan något deras förvållande, nedsättes. Men om R. St. nu göra en framställning lill K. M. af det innehåll jag föreslagit, och en K. propos. till följd deraf vid nästa riksdag kommer R.
Då hans pipa slutligen var utbrunnen och han reste sig, frågade Ali med en lång blick, full af gränslös beundran: – Herre, hvem af oss skall i natt lyfta undan marmorplattan och begifva sig dit upp? – Det fins blott en som bör göra det, – svarade Emin och klappade honom faderligt på kinden. – Det är jag. – Din värdighet tillåter dig icke att krypa in i en annans hus som en tjuf, – invände scheik Ibrahim halft frågande och med mycken respekt. – Min värdighet fordrar, – svarade Emin strängt allvarligt, – att jag ödmjukar mig, att jag anser intet för ringa, om det kan gagna vår sak. Nu vill jag gå hem och ordna min klädsel och sedan i Velids moské på knä tacka Den Ende för hans nåd. De kyssar som Emin gifvit Nelly brände henne icke längre som en förolämpning af en oförsynt betjent. Hon började vänja sig att ej längre betrakta den arabiska racen som ett slags brokigt klädd underklass. Unga kvinnor med Nellys uppfostran och karaktär hysa ofta benägenhet att lätt tycka sig förolämpade. De fordra att männen skola behandla dem med en viss chevaleresk underdånighet. Denna inbillade kvinliga öfverhöghet skulle Nelly sjelf varit den första att ogilla, om hon upptäckt den hos någon annan. Det oaktadt framstack den ofta nog i hennes sätt att betrakta det manliga könet. Nu hade emellertid omständigheterna under de sista stormiga dagarne ställt Emin, den mystiske araben Emin, på en undantagsplats och omgifvit honom med nyfikenhet, skräck och beundran. Det fans kanske intet som lättare bestack Nelly än ett ryktbart namn. Det berodde väl i första rummet på hennes och hela hennes köns förmåga att vida lättare hänföras än det kön, som bär verldens fulaste klädesplagg – långbyxan. Ibland kunde Nelly ligga vaken långt in på natten och granska och väga en enda fråga – frågan om Emin verkligen hyste eller hyst någon djupare känsla för henne. Hon trodde det knappast. Hon glömde icke ett ögonblick att han bedt henne möta henne i moskén. Hennes första beslut att skratta åt alltihop och att förödmjuka honom, i händelse hon någon gång råkade honom, hade länge sedan fördunstat. Hon undrade tvärtom med nyfikenhet, om han verkligen sjelf tänkte infinna sig till det möte som han föreslagit.
För Riksgälds-Contorets enskilda behof och utgifter beräknas ogh anslås af allmänna bevillningen hvad som erfordras, och creditivet i Banken är egentligen behöfligt för att sätta Contoret i tillfälle, att, till Statsbehofvens fyllande, hålla Stats-Conloret tillhanda erforderlige förskott på anslaget utaf denna bevillning; men genom saknad af sådane förskott skulle möjligen Statsmachinens gång blifva uppehållen eller rubbad, hvaraf Rikets Ständers sammankallande åter skulle kunna blifva en påföljd: och delta vill man göra beroende af en votering inom Banco-Styrelsen, der möjligtvis, liksom hos lior till Banco-Ulskottelt Utlåtande N:o 16. 35 cn och annan Utskottets Ledamot, den lankan kunde blifva rådande, alt Riksgäkls-Contorets crediliv i första rummet borde uppsägas. Enligt min öfvertygelse bör således creditivel för Riksgälds-Contoret, under förut stadgade vilkor, få i Banken begagnas intill nästa Riksdag, ulan det förbehåll af uppsägning Utskottet dervid lästat; och skulle BancoStyrelsen pröfva penninge-ställningen påkalla indragning af creditiven, torde bland andra en sådan indragning företrädesvis böi’a träffa t. ex. JernContorets creditiv, hvilket lärer tillkommit först vid 1818 års Riksdag och endast tjenar att öka Jern-Conlorets redan egande betydliga förmögenhet, enär Bruks-näringen förut utan creditiv med förmon kunnat bedrifvas; hvaremot, och om Riksgälds-Contorets creditiv skulle blifva en blott precair utväg, Bevillningen nödvändigt måste, till Landets kännbara betungande ökas, med ett mot samma creditiv ungefärligen svarande belopp, helst då delaktighet i Bankens årliga vinst ej mera är att påräkna och Contoret hädanefter kommer att graveras med ränta för Slals-Verkets skuld till Banken 4,4°°,oooo R:dr.
Statsrådsberedningen stridande mot hittills gällande grundlag, synes det ej vaja ur vägen, att ett särskildt stadgande derom intages. Jag vågar derföre föreslå, att R. o Ad. må såsom sin geniensamjna tanka antaga följande tillagg i io § Reg.F.: (kland Statsrådets ledamöter nämne Konungen en prdförande, hvilken, så ofta ärendernas beskaffenhet sådant fordrar, jemväl äger sammankalla (Statsrådet till en särskild Statsrådsberedning. Den 9 Octo b er f. m. ■99 I anledn. af Frih. Cederströms förslag att ur Coust ii.- TJtsk:s redaction utesluta orden: af den föredragande, får jag förklara, att jag är af stridig tanka och anser nödvändigt, alt dessa ord qvarstå, emedan det annars skulle kunna blifva en skyldighet för embetsverken att i stället för föredraganden bereda målen, hvilket jag ingalunda anser lämpligt. Jag anhåller altså om Hr Gr. o. Landtmrs propos. på det förslag, jag tagit mig friheten framställa. Frih. Åkerhjelm, Gust. Fredr.: J?ig skall ej ingå i den controvers, som uppkommit emellan tvenne varda ledamöter, desto helhe som hegge synas mig hafva inblandat åtskilliga nersonalileter, som icke höra hit; men angående sjelfva hufvudfrågan anhåller jag att få yttra några ord. Jag har redan vid ett föregående tillfälle framställt skälen, hvarföre jag, med erkännande af Allm. beredn:s nytta i öfrigt, anser den, såsom utgörande en tillökning i instansernas antal, hafva ett menligt inflytande på arendernas skyndsamma gång; och jag får nu blott tillägga, att den s. k. Statsrådsberedningen icke heller är annat än ett sätt att bereda målen till föredragning i Conseilien.
Ridder - förmiddagen, N:o t» 144 Den 15 Maji f, m. skåpet och Adeln den 26 sistledne Februarii väckte motion om förbättring af Vestgötha Regementes löner i synnerhet, sarpt den öfrige Indeidte Arméens löningsstat i allmänhet, hade jag önskat, att då vara i tillfälle kunna bifoga en upplysande Tableau om förhållandet, nu och förr med förenämnde Regementes löningsstat} förbehållandes mig att framdeles derom upplysa. Sedan jag nu mera utarbetat en sådan Tableau och densamma här öfverlemnar, anhåller jag vördsammast att den måtte till StatsUtskottet såsom bilaga till min motion remitteras, på det Höglofl. StatsUtskottet måtte komma i tillfälle att klarligen åskåda det obilliga och orättvisa förhållandet, som råder emellan en Vestgöiha Officers och Underofficers tjenstepligter, och de förmåner han för de förstnämndes uppfyllande af Staten njuter; öfvertygad att StatsUtskottet med fästat billigt afseende härå, skall föreslå för Riksens Höglofl. Ständer, sättet att af de tillgångar, som förefinnas i Regementets urgamla LöningsStat åstadkomma en rättvis jag vågar säga en högt påkallad Löneförbättring, samt bestämma beloppet för densamma. Tableauen torde nogsamt upplysa att mera än hälften af gamla Löneanslaget är till Staten indragit vid afsittningen, och att om än Regementet blefve återförsatt i dess fordna Lönetdlstånd, som endast vore en rättvisa, detsamma ändock ej vo-i re afundsvärdt, men kynde anses tillräckligt. (Se bifogad Tabell.) N;o 2* Indelningarne efter Infanterie benämning på reductiousStaten. Förra Cavalferielönen enligt Indelnings-Verket. Nuvarande reduetions : terieStat. nfa 1- BoställsRäntor. LöningsRäntor.
Maj:t, på grund af den nu besvarade a:dra anmärkningspunkten, i Nåder täckas förordna, att felande böcker skola anskaffas, anse Kyrkornas Syssloman — 461 Syssloman för sin pligt, att, till underdånig åtlydnad häraf, terörde höcker för Kyrkornas rakning och på deras bekostnad genast inköpa, så vidt de uti bokhandeln stå att erhålla. De årliga afskt ifningar, som uti Kyrkoiäkningarna förekomma, under benämning af Pastors lön och hushyra , grunda sig på urminnes häfd, och ifinnas upptagna uti alla de åt ens Räkenskaper, som vid K yrkorna äro förvarade, allt ifrån och med år 1666. Dessa utgifter af k yi komedien hafva troligen tillkommit under den tid Trelleborg var Statt, samt såsom ersättning till Pastor för saknad prestgård eiler embetsihus i Trelleborg; hvilket förhållande än i dag fortfar, så att Pastor är nodsak-td att härstädes sjelf förse sig med bostad. Summornas högst ringa belopp gifva nogsamt tillkänna, att rubrikerna hafva slått qvar från urminnes tid, och de icke, efter tidens kraf, blifvit ändrade och förhöjda. De till andra behof utgående löner och arfvoden äno sådana anslag, som grunda sig på sockenstämmobeslut, hvilka vunnit vederbörande auktoriteters sanktion, samt derefter fortfarande blifvit utbetalta och i årliga Kyrkoiäkningarna afförda. Besluten hafva vanligen bilagts deri Räkning, hvaruti den derpå grundade äfföringen första gången skett^ och sedermera hafva inga andra verifikationer ansetts behofliga, än behöriga qvittenser å de verkställda årliga utbetalningar ne. På samma sätt har det tillgått under nuvarande Kyrkoherdes korta embetstid vid detta Pastorat. Angående Räkenskaperna för Uppåkra och Flackarps Kyrkor* Till åtlydnad af Eders Kongl. Majtts, genom Landshöfdingeoch Biskops-Embetena, gifna befallning, få vi på Rikets Ständers Revisorers gjorda allmänna anmärkningar vid Kyrkoräkenska.perna i Malmöhus Län afgifva, för Uppåkra och Flackarps Kyrkor , i djupaste underdånighet följande Förklaring:
För öfrigt ville jag hafva öfverlemnadt åt den kunniga, jag vill säga, åt den skickliga Läkaren att bedöma, huruvida, då sjukdomen ännu icke utbrutit, man från några serskildta, med andra sjukdomar gemenskap ägande symptom/ur kan eller får sluta till närvarelsen af Veneriska smittan.” Herr Eneroth yttrade, att, som Vällofl. BorgareStåndet, genom fattadt beslut, afslagit det Betänkande, hvilket Utskottet förut i denna sak fattat; så reserverade han sig, såsom den der icke kunde deltaga uti det nu afgifna yttrande, i följd af åter-remiss från tvänne Respectiva Riksstånd. Härmed förenade sig samteliga Vällofl, BorgareStandets närvarande Ledamöter, utom Herr Ebel, samt med det tillägg af Herr Schotte, att han ansåg de i detta ämne nu gällande Författningar vara för ändamålet tillräckliga. Ut Supra. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekon. Utskotts förslag till jemkning Eesv. och Ekon. TJtsh. Betnkcinden. 8125 uti Respective RiksStändens serskildt fat• tade Beslut, rörande Husbehofs-bränvinsbränningen och dermed sammanhang tigande ämnen. Under den 21 sistlidne Februari har Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskott afgifvit Betänkande öfver föreslagna ändringar uti Författningarne rörande Husbehofs-Bränvinsbränningen och dermed gemenskap ägande ämnen, til 1- •Styrkande ett bufvudsakeligt bibehållande af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af den 6 September och den 23 December 1815, samt den 24 Augusti 1813, med undantag af följande deruti föreslagna ändringar, modiEcationer och tillägg. 1:0 Bränvinsbränningens inskränkning till Nio månader om året, och således dess inställning under de 3 Sommarmånaderna. 2:0 En nogare bestämmelse af de omständigheter, hvarunder Riksens Höglofl. Ständer skulle inför