Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi hafva sålunda trott, att det vore nödvändigt, att den aflägsnasle delen af Lunds stift lades till en ort, der det linnes ett gymnasium till skolan, och detta är det hufvudsakliga ändamålet vi afsett jemte de öfriga. Jag anser de skäl, som blifvit af Frih. Nauckhoff och Hr von Hartmansdorff framställda, vara håde gilltiga och så kraftiga, att jag hvarken har förmåga eller behof att tillägga något, utan blott ber att få förena mig med dem i tillstyrkan af bifall till betänk., desto hellre som det icke är något nytt för oss, att Hr Ribbing vill ajournera frågan till en obestämd framtid. Jag tror, att om man vill ett ändamål, bör man icke uppskjuta det goda för att möjligen kunna framdeles få något bättre. Jag tror också, att regleringen af Calmar stift icke kan hvarken befordra eller lägga hinder i vägen för en arealeller administrativ indelning af Sverige i allmänhet. Jag inser icke något hinder härigenom förorsakas, när tiden kommer att Jänsdislricterna och judiciella indelningen huru som helst skola förändras. Då ligger ingen vigt derpå, om Blekinge län kallas en del af Lunds eller en del af Calmar stift. Jag afstyrker en åter remiss - Den i Augusti. »7 remiss för tilläggande af den slutmening Hr Ribbing föreslagit, och föreställer mig, att den ej skulle af Utsk. tillstyrkas, efter det ej kunde ske förra gången. Allm. Besvärsoch Ekon.Ulsk:s betänk. N:o 73 blef af R. o. Ad. bifallet. Vid förnyad föredragning bifölls StatsUtskls den 22 och 25 sisll. Juli på bordet lagda mern. N:o 207, angrde tillkomsten och förvaltningen af åtskilliga under K. Krigs-collegii disposition ställda fonder och medel. Föredrogs ånyo Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s den 22 och 25 sisth Juli på bordet lagda betänk. N:o 70, i anledn. af väckt motion oin förändring af grunderna för befordran inom PresteStåndet. Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Genom att behandla fötterna m e d Salubrin bringas huden i mera normal verksamhet. Vid behandling en kort stund med Salubrin kan m a n efter behag använda det utspädt med vatten eller outspädt; vid användande af salubrinomslag endast utspädt såsom i clen med hvarje flaska Salubrin följande beskrifningen fullständigare meddelas. f ö r ^ a r i a l! Billiga o. Dagligen friska lösa Convaljer, Narcissor, Tulpaner, Syrener etc. sändas mot efterkraf från kr. 2: — pr ask till högre priser. Telegramadress Lundblad-Rotebro. Riks&amp; Allm. telef. Rotebro Handelsträdgårdar Carl Lundblad, Rotebro. apotek, hos hr apotekaren C. F. Dufva och följande hrr handlande: AlfrAndersson, A n d. A n - toni, Carl A. Berg, T h. O. Björklunds Sö- ner, Ivar L. B o h m a n, I. F. B r o m s &amp; Son, A. Brunander, A. Haglind, M. Hansen, F. K a h n, H. F L e m k e, K. Vilh. Lindström, D. Lundin, August Melander, Arvid Nord * quist, E m i l Nordström, Knut Spira, Sandström &amp; C:o. Mauritz W i d f o r s s, G. A. Akerholm m. fl. &lt;~ * * r Y L L E, c:a ra. Depositionsränta 5 % Sparkasseränta 5 % A hvarje sparkassebok kan lyftas intill 1,000 kr. i månaden utan uppsägning. A E P A T O L. blodbildande, aptitretande, lättsmält, angenäm smak. A t e r finnas dessa omtyckta starka, vackra gångmattor i olika färger till salu ä 65 öre pr meter vid Krontorps gård, adr. Vermland, Björneborg. som geeng. lidande, sjukan, amning m. svaghet hos barn, dålig m a t s m ä l t n i n g och nervm. o c h mera på 14 dagar, hos redan starka personer bildas intet fett, endast friskt blod.
Maj 1827, anhållit om bestämmande af det straff, som Börje Nilsson borde i ena bot undergå; i anledning hvaraf Kongl. Hof - 61 Rällen, dit nämnde skrifvelse ankom den 17 Juni, dagen derefter fa tia t beslut, som genom utslag af den 27 i samma månad expedierades, innehållande, alt Börje Nilsson skulle, i stället för ådömda fem, undergå allenast tre veckors fängelse; att borgmästaren emellertid, uti en den 26 Juni till Konungens Befallningshafvande i Elfsborgs län aflåten skrifvelse, anmält, att förutgångne eller Maj månads fånglistor varit längre tid färdige att till Konungens Befallningshafvande insändas, ”utom i en omständighet, som vore ”beroende på Kongl. HofRättens redan fjorton dagar väntade förvänd lingsbe”slul om en till afstraffning inkommen bötfälld person”; hvarefter borgmästaren den 29 i samma månad, sedan han inhändigat omförmälda beslut, till Konungens Befallningshafvande inskickat fånglistorne; alt vid granskning af så väl nämnde fånglistor som ock dem för April månad, hvilka borgmästaren låtit efter vanligheten utskrifva i tre exemplar, för Kongl. HofRättens, JustitieKanslerens och JustitieOmbudsmannens räkning, inhämtades, att uti listorna för April Börje Nilsson vore antecknad såsom qvarsittande i häktet för straffets undergående, likasom alt uti Maj månads listor funnes om Börje Nilsson en så lydande anteckning: ”den lista
Men förgäfwcs stall man söka at häruti göra nägot framsteg, om man icke antager den grundsats, at repre. sentation Den 14 Julli. sentationen dä. är fullkomlig, uär den ger et resultat enligt med allmänna miljan. Men denna som äter, likasom begreppet om allmänt mål, endast är en abstraction af alla cnffiltas pä rigtiqt omdöme af deras fördel grundade önskningar, kan ej nalkas til fullkomlighet än sä wida som esprit de corps är borta, och sä wida som den cnffilta miljan är uplyst. Det är at nalkas besa allmänt erkända grundsatser, at i Utskotten införa likhet i antal emellan alla Staird, emedan man derigenom nalkas möjligheten at antaga omröstningen per capita. — Det är för Högloft. Ridderffapet och Adeln at winna en tydelig fördel, at lata röstberäkningen bero af cnffiltas öfwertygelfe, ej af en corps's ofta wilse ledda esprit. Men det är för öfrigt blott den frägan wi nu stole afgöra, huruwida Högloft. Ridderffapet och Adeln will medge at dep Ledamöters antal i Utskotten blcfwe lika nied de öfrige Ständens. Jag tror dermed skulle i det hela winnås den fördel at Ledamöternas antal i Mffotten blefwe mera inskränkt, at arendernas gang således blefwe paffyndad. Zag tror at vin tillika den principe antages, at antingen Högloft. Ridderffapet ocff Adelli skulle hafwa en Ledamot mer än de öfriga Standen, med sörbehäll lskwäl, at han blott i händelse af paria vota ägde rösträttighet eller at Preses blott i dylika fall skulle äga denna rösträttighet, sa more ju detta en ren fördel, mera betydande än den dubbla representations-rätt Hög. Den 14 IZttlii. 1Z7 Högloft. Ridderffapct och Adeln hittils ägt. Om för at försäkra sin rätt Högloft.
Således betalas af Fahlu Koppar-tillverkning Kronans Strömsafrad til Fahlu Stad, och sedan Kronan, emot den dryga Koppar-ränta som Merkel erlagt, altid haft sig alagt at besörja Konstwerkens byggnad och underhall, har nu i stället en witz andel af Koppar-tilwerkningen dertil blifwit anflagen, under Högloft. Kongl. Bergs-LoIIc-Zii inseende och ^position. Jag anhaller derföre, at den i fräga warandeanmerknings-puiEen mä fa en tilläggning, som förändrar reäaÄionen deraf til följande: All den afrad eller tionde, som til Kongl. Maj:t och Kronan erlägges, jemte alla öfrige af Regeringen alagde afgifter at in »atma af tilwerkningen utgå, afdrages först rc. Med detta mitt ödmjuka anförande anhaller jag ödmjukast om tilständ, at äfwen fa wända mig lil de öfrige kespeckive Niks-Slanden. Kort öfwersiat af Stora Kopparbergs Bergslags Locietets sammansättning och hushällnings-inrättning, i hwad som rörer Grufwu-driften och Koppar-tilwerkningen. Bolaget är indeladt i 1202 Lotter, som manligen - §o6 Den 9 Mars. e. m. gen kallas Fjerdeparter (eller Ljerdeparks Grufrvedelar) vem tilhör Grufwan, hwilken drifwes för Veras gemensamma rakning, unver inseende och styrelse af Kronans Embetsman. Til omkostnavernes bestrivande anflas Fem Trettondedelar af all Ven upforvrade Malmen, (som försäljes pa öppen ^uÄion) och destutom tilssjuta Lott-agarena i penningar genom insättning i Grufwtt-Lg88Ln, hwad som forvras til Grufwuarberarnes aflöning, och til nagra wista anvra omkostnaVs-^rtiLlsr.
Beträffande derefter pluralitetens beslut, att förvaltningen af Manufactur - Disconten skulle tillhöra Commerceoch ManufacturContoirets Chef gemensamt med Contoirets Secreterare och Kamererare, så anmäldes reservation af Herr Assessoren Dankwardt, som icke ansåg iämpeligt, att Secreterare!! och Kamereraren, såsom Contoirs-chefens underordnade tjenstemän, skulle såsom ledamöter med honom deltaga i förvaltningen af nämnde Discont; och då Herr Assessoren fann någon särskild permanent Direction för denna förvaltning, i anseende till dervid förefallande göromåls ringa antal, icke vara af nöden; men, i öfverensstämmelse med den af Utskottet antagne allmänna grundsats, fann en Collegial-förvaltning jemväl af Manufactur-DiscOntens medel böra ega rum, föreslog derför, att åt Kongl. Maj;t måtte öfverlemnas, att utse 2:ne personer, dem Hans Maj:t kunde linna tjenlige, att, jemte Contoirs-chefen, besrida förvaltningen af ifrågavarande fonder, utan att några permanenta syslor för detta ändamål bltfve inrättade. Herr Commerce-Rådet Egge och Herr Borgmästaren Hagander reserverade sig emot pluralitetens beslut i afseende på Convoy Coni - 273 Commissariatets organisation, under anförande, att, då alla detta ämbetsverks åtgärder, dels i afseende på nödiga upphandlingar, hvilka ofta fordra skyndsammare verkställighet , än att de utan ledamöters personliga credit kunna , med iagttagande åf det allmännas fördel, inom behörig tid tillvägabringas , och dels i afseende på den militairiska detaillen af Commissariatets åligganden, såsom fartygs utrustande och beväring, blifvit af detta ämbetsverk , under dess närvarande skick och sammansättning, med det nit och sorgfällighet iagttagna och verkställda , att deras resultat hittills i alla afseenden motsvarat ändamålet nied verkets inrättning 3 så ansåg sig Herr Commerce-Rådet, äfvensom Herr Borgmästaren , för deras del, icke kunna biträda något förslag i detta ämne, hvarigenom ledamöternes närvarande personal kunde komma att förändras.
Kanslist-tjenslemes indragning möjligen kunde beredas, då i allt fall ett anslag för göromålens bestridande blefve af nöden, syntes blifva allt för ringa för alt förtjena, med äfventyr af alla nu antydda olägenheter, eflersträfvas. Hof-Hätlen, som på dessa nu anförda skäl således ansett sig icke kunna tillstyrka någon förändrad organisation i afseende på tjenstemanna-personalen, har vidare anfört: att genom Hof-Rätlens fördelning på fem divisioner behof af en tillökning i nämnde personal uppstått.
Bolaget för sjön Långens sänkning och Kräftåns upprensning har, sedan det, på sätt ofvan är nämndt, blifvit skiljdt från Bolaget för Kottbolmskanalen, för sig uppgjort särskilte bolagsreglor samt beslutat, att vidtaga så kraftiga åtgärder, att 2,882 tunneland mark, som nu i allmänhet dels står under vatten, dels ock är så vattensjuk, aLt den gifver högst obetydlig afkastning, skall blifva till och med odlingsbar, samt, alt båtled erhålles från sjön Långens stränder till Kottholmen. Förste Landtmätaren Friberger har härtill uppgjort en, af Eders Kongl. Maj:t den 5 Juli 1843 fastställd plan jemte kostnadsförslag, slutande sig på 27,394 R»dr 27 sk. 6 r:st. B:ko, af hvilket belopp Eders Kongl. Maj:t genom Högslberörde Nådiga Bref beviljat af allmänna medel 7,700 R:dr såsom lån och 6,000 R:dr 5 såsom anslag, utan återbetalningsskyldighet. Detta arbete är dock ännu ej påbörjadt. 3:o Den 5 April 1842 höll Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sammanträde med dem, som kunde draga fördel af sjön Östens sänkning, hvarvid jordägarne omkring densamma beslöto, att den vid tillfället valda Direktion skulle ofördröjligen gå i författning med företaget; att kostnaderne, i den mohn de ej kunde betäckas med bidrag eller lån af allmänna medel, skulle utgå för äng till hälften och för betesmark till fjerdedeleu mot åkren; — att för åker, äng eller betesmark, som genom sjöns öfversvämningar skadas, borde betalas dubbelt mer, än för ägor, som, utan att sättas under vatten, dock icke kunna befrias från sin sumpighet och odlas förr än Östen blifvit sänkt; och ändtligen att Hagströmska uppgifterne på sådan ägorymd skulle läggas till grund för blifvande debiteringar.
Herr ak klinteberg.' tilläde ytterligare genom d n i prv,erke gorde sdrestriften om handlingars abloluka st lftvanbe pä charta, »vinnes wisterligen det chy iqo? andamälet, att förekomma Chariä Sigilla, ta försnillning, ty enligt den deri gisne tillåtelsen, arsv-bras blott en 2 § charta till en sädan hand» ling, svin lunde fordra ioo R:drs stämpel fast syll, nads chartors biläggande ar derstädes medgifwjt, 0 att böka om en siik handling ej är pä först» nämnde Charta strifwen, torde ej wara särdeles 1 maelin, likasom af gen ej heller synes wara dermed wunnen, att förekomn^a försnillningen. Zepx Landt Narstalken hemstälde, om Rid, derstapet oap Ltdcln mijäg de gjorde anmärkningar hindra antagandet af projectet. Ropades Ja Herr Landt Marskalken gjyrde preposition tilk äterremist as projectet, hwilken proposikion med Ja beswaradeS, Föredrogs ä nyo och bifölls Allmänna Befwärs-' och Oeconomiä-Ukstottets, den 21 Julii pä bordet lagda betänkande, angäende inskränkning af den sä kallade Gårdfari handeln. Wlh förnyad föredragning bifölls Lagsamt M Den 24 JulliS Allmänna Beswärsoch Oeconomiä-Utstottens den 2l Jnlii pä bordet lagda memorial, angående brandstvds-inrättningen. Ä nyo föredrygos och biföllos Stats - Utskottets den 2Z Julii pä bordet lagda betänkande»: r:o, Om arfwoden för Riksståndens samt Utskottens Secreterare och öfrige Tjenstemän. 2:0. Angäende arfwoden för Stats-Commissarien ^räsieUus och Ofwer-Commisiarien LK.
Canal Wcrkct kan haswa dragit någon nytta af denna inrättning, och förwärfwat fig fasta egendomar att deruti lämna säkerhet, i jämförelse med län pä fastigheter. Tror att Riksens Ständers Banque gjort till denna inrättning ansenliga upoffringar, sä wäl Mi lag ränta, som ock den prolongerade tiden med äterbe» talningen, samt den förcsiagne Discont winsten pä detze arens förlopp. Dock sär jag underställa Högloft. Banco Utskottets öma betänkande, om icke Sedelstocken skulle stiga till större höjd än med BanquenS säkerhet vä) förman kan wara öfwerenSstämmande, och denna Discont inrättning skulle för mycket minska Riks DiSrontens avance, och med detsamma saknar Staten en Zanska stor och betydelig inkomst. 6. Watilunä. Till Den i December. Till Protokollet dell 2; Nowember 1809. Dä jag för min del icke kan gilla alla de wilkor som Högloft. UlsVottet syncs fästa wid nklämnandcl as det uti Kong!. Masts Nädiga proposition äffade biträde tili förmän för ett nytt Canal Werk, anhällec jag att fa upgifwa de skäl, hwarpä mina i witza sal! olika tankar sig grunda. Högloft.
Maj:ts Befallningshafvande i Calmar län begärt, att som lotternes årliga räntor, hvilka, enligt Kammar-kollegii skattebref af den 15 Februari 1822, uppginge för lotten Nro -5, af 65 tunnland, till åtta tunnor 2 kappar, för lotten N:o 6, af 60 tunnland 26 kappland, till sex tunnor 5 kappar, och för lotten X:o 12, af 85 tunnland 28 kappland, till åtta tunnor 9 kappar, hälften råg och hälften korn, numera sedan den å lotterna befintliga skog, sorn tillförene utgjort deras egentliga värde, blifvit nästan helt och hållet afverkad, vore alltför höga och icke, utan sökändernas fullkomliga obestånd, kunde utgöras, dessa räntor alltså måtte nedsättas till likhet med lotten N:o 1, hvaraf erlades en kappe på tunnlandet. Uti resolution den 28 September 1849 förklarade, i anledning häraf, Kongl Majus Befallningshafvande sig icke kunna ansökningen bifalla, enär ofvanberörde räntor icke tillkommit i så beskaffad ordning och på det sätt, att förmedling deri kunde ega rum; hvilken resolution, uppå deröfver anförda besvär, jemväl blifvit af Kongl. Majus och Rikets Kammar-kollegium fastställd; och då besvärandcrne sedermera hos Kongl. Maj:t fullföljt sin klagan, har Kongl. Maj:t, vid målets pröfning den 25 Augusti sistlidet år, funnit skäl ej vara af klaganderne anfördt, som kunnat verka ändring af Kammar-kollegii utslag.
Men ehuru jag således, sorn sagdt är, ej finner någon våda i antagande af Utskrs förslag, tror jag likväl, enär farhågor hos andra blifvit väckta och ingen olägenhet för Utsk. möter att omredigera §:n på ett sätt, att äfven den mest enfaldiga skall finna den klar och tydlig, det rättaste vara, att betänk, blir återremitteradt. Det enda skäl, jag skulle kunna hafva för bestridande af återremiss, är, att jag sett den yrkas utom delta hus på ett sätt, som ej är lämpligt. Då likväl denna åtgärd, efter min tanka, är den rik - Den a3 April e. ra. 205 liga för sjelfva salen, instämmer jag i begäran om propos, på återremiss. Hr Rosenblad, Bernh.: I händelse R. o. Ad. skulle besluta återremiss, begär jag, att densamma matte åtfölja den anhållan, jag nu gör StatsUtsk., att upplysa om de ledamot ters misstag, som påstått, att för brister i samtliga förslagsanslagen ersättning redan finnes bestämd i Riksg.cont:s reglemente; ty detta är endast förhållandet med några få, men icke med mängden deraf.
Nu, om det än icke kunde förnekas, att, dä författningens ordalag innehölle, att borgenär skulle inför Ratten i den ort, hvarest han bodde, förete inteckningshandlingen, att i dess protokoll införas, härmed vore närmast förenligt, alt hela handlingen i protokollet intoges, hade likväl, Juslilie-Ombudsmannen veterlig!, berörda föreskrift icke blifvit af Domslolarne i allmänhet sä tolkad, utan hade vanligen Domstolen i borgenärens boningsort i stället uti sitt protokoll anmärkt ändamålet med inleckningshandlingens företeende i hubildskrift och i öfrigt alla de omständigheter, hvaraf den domstol, sorn beviljat inteckningen, kunnat med erforderlig visshet utröna handlingens identitet, hvarjemte bevis å handlingen tecknats och anmärkning derom i protokollet egt rum. Härmed syntes ock ändamålet vunnet, och då lagstiftaren icke ansett nödigt föreskrifva, att, när omedelbart lill domstolen, inom hvars domvärjo intecknade fastig heten vore belägen, inleckningshandlingen lör förnyelse ingålves, den skulle ordagrant i protokollet infpras, funnes ej heller någon giltig grund, hvarföre sådant mera skulle fordras, om handlingen i berörda ändamål företeddes inför domstolen i borgenärens boningsort, helst den ena domstolen i allmänhet finge anses lika skicklig, som den andra, att bedöma, huruvida en handling blifvit i hufvudskrilt uppvisad, samt urskilja och beskrifva de omständigheter, hvarpå densamma kunde med säkerhet igenkännas; och ledde dessutom det ordagranna införandet i protokollet af inteckningshandlingen ofta till vida högre expeditionslösen, än eljest kunde påföras. Emedlertid hade äfven i högre instanser skiljaktiga tankar i denna fråga försports, fastän förrbemälde Rådstufvuratts åsigt alltid blifvit slutligen underkänd.
En annan betydlig styrka ligger i R. o. Ad:s redan fattade beslut att antalet skall i den äldre vara lika med det som linnes i den yngre kammaren. Derigenom kan ingen förebråelse göras åt den äldre, att han föreställer en mindre andel af folkets förtroende än den yngre. Här har blifvit sagdt, att den äldre kammaren icke vore nog bibehållande. Denna egenskap ligger för det första deruti, att ledamöterne skola vara äldre. Med åldern följer betänksamhet och erfarenhet. Dermed följer äfven, att den gamle mannen ofta får höra yrkas upphäfvande af sådana samhälls-inrättningar, till hvilkas stiftande han sjelf bidragit eller möjligen varit upphofsman. Deruti ligger ett stort skäl för honom att vilja bibehålla hvad som finnes. Ytterligare är för honom en anleda. dertill den längre tid för hvilken han är vald tili riksdagsman. Han behöfver icke begagna ögonblicket för alt skaffa sig inflytande såsom riksdagsman, för att göra sitt namn omtaladt, eller för att fasta det vid något förslag, som han söker genomdrifva. Han har tid pä sig till framtiden, ocii han är nödsakad alt icke förgå sig vid en riksdag, för alt ej vid en påföljande nödgas frånträda sin mening. Den som är vald för en gång, utan hopp eller pligt att komma åter, är mera frestad att instämma i eller söka åstadkomma sådana beslut, som gälla för dagen, men icke kunna vidhållas. Samme talare har påstått , att den äldre kammaren skulle sakna upplysning. Han kan icke sakna den upplysning, som linnes inom folket i allmänhet , då han är sammansatt af alla Stånd. Enär ledamöterne tillika skola vara äldre män än medlemmai ne i den andra kammaren, så bör väl förmodas, att de hafva vunnit någon upplysning under de flera år, som de upplefvat. Äro de åler sådane, som gå tillbaka för hvarje riksdag; så bör man val förmoda, att de icke blifva valde. Flera riksdagars bevistande bör väl medföra den största upplysning om allmänna ärenden, och det ar just denna, som hufvudsakligen, behöfves. Samme talare har omförmält fördelarna af Prosten Odmans förslag.
Jag har sagt att R. o. Ad. borde afstå sin företrädesrätt i detta hänseende, men att om R. o. Ad:s pluralitet vill dervid göra undantag, sä skulle jag dervid för min del foga mig efter majoritetens önskan. Jag har alldeles ej sagt mig vilja, men väl kunna, utan någon slags inkonseqvens, ingå pä majoritetens önskan, derföre att denna rättighet att välja bouppteckningsman är medgifven alla samhällsmedlemmar, utom dem som bo i städerna, ty det är en gammal urminnes rättighet. Och då jag tror alt detta undantag snarare kommer att borttagas för städernas innevånare, än att magistraternas rättighet i detta fallet skulle utvidgas, så bar jag ansett R. o. Ad. kunna bibehålla den rättighet, som de i detta afseende innehafva. Jag säger, att jag ej tror att magistraternas rätt kommer att utvidgas, och jag har någon anledn. för denna min förmodan deruti, att i det af trycket ulgifna förslaget till ny strafflag, lagkomite'n föreslagit, att alla samhällsmedlemmar skulle få rätt ali välja bouppteckningsman, och att således det monopol, som magistraterne nu hafva, att i städerna förrätta bouppteckningar, skulle blifva dem fråntaget. Således, jag tror att, dä sannolikt framdeles det kommer alt gå derhän, att rättigheten till bouppteckningars förrättande kommer att fråntagas magistraterne, så behöfver R. o. Ad. ej nu, derföre att den afsäger sig rättigheten att begagna Hofrätt såsom första domstol, äfven afsäga sig rättigheten att utse sina bouppteckningsman. Hvad beträffar Gr. Lagerbjelkes anmärkn. ang:de de otydligheter, som skulle kunna blifva en följd deraf att Hofrätten skulle döma brott efter duellsplakatet, så blir det LagUtsk:s pligt att, dä della betänk, återremitteras, taga denna fråga i öfvervägande, och vi skola det ej underlåta.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 4 April 1866, Preste-Ståndet den 14 Borgare-Ståndet, den 14 Bonde-Ståndet den 14 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående några ändringar i stadgarne för elementarläroverken. (Ekonomi-Utskottets Betänkande Nio 56.) S. A. K. Likasom vid närmast föregående riksmöten, har den allmännare uppmärksamhet, hvarmed undervisningsväsendet numera följes, äfven vid innevarande riksdag yttrat sig Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N: o 47. 21 genom åtskilliga i detta ämne hos Rikets Ständer gjorda framställningar; och har i sådant afseende, bland annat, Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad på innehållet af 5 och 10 §§ i Kongl. Stadgan angående afgångsexamen vid rikets högre elementarläroverk af den 11 April 1862. Uti denna examen, som är dels skriftlig, dels munt | lig, fordras i förra hänseendet lör dem, som läst klassiska språk, enligt 5 §, bland an [ nät, en öfversättning från Svenska till Latinska språket, hvilken bör vittna om säker bekantskap med det sednare språkets allmänna lagar, en öfversättning från Svenska till Franska eller Tyska språket, och ett mathematiskt arbete, behandlande två geometriska och två algebraiska problemer eller theoremer; samt för dem, som icke läst klassiska språk, enligt 10 §, bland annat, ett mathematiskt arbete, behandlande två geometriska och två analytiska problemer eller theoremer samt ett af mekaniskt eller fysikaliskt innehåll, äfvensom en öfversättning till det Tyska och en till det Franska språket, hvilka öfversättningar böra vittna om säker bekantskap med de allmänna lagarne för dessa språk: egande lärjungen att, om han så önskar, i stället lör ettdera af dessa sednare arbeten verkställa en öfversättning till det Engelska språket; och linnes uti nämnda §§ ytterligare stadgadt, att vid språkprofvet icke något annat hjelpmedel än lexikon, och vid det mathematiska intet annat än logarilhmiska tabeller få begagnas.