Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I ock nu bedröfvelse; men jag skall åter se eder, och edert hjerta skall glädjas, och ingen skall taga eder glädje ifrån eder.» Hr Stråle, Wilhelm: Förnekas kan icke, att det föreliggande vigtiga förslaget afser en högst väsendtlig ombilduing af landets representativa former; och förslagets motståndare hafva icke heller underlåtit att framhålla det stora steg, som en öfvergång i ett ögonblick från ståndsindelning till samfälda val innebär. Men, Mina Hrr! hvad är anledningen dertill, att detta stora steg nu på en gång och på fullaste allvar ifrågasättes och, som jag hoppas, äfven kommer att tagas? Hvad är anledningen, att frågan om en förändring af national-representationen, denna nationens lifsfråga sedan så många år tillbaka, omsider vuxit till ett allmänt yrkande om ståndsindelningens fullständiga upphörande? Månne det kan bestridas,—jag tror det icke — att orsaken ligger hos dem, som under samma tidsföljd väl förenat sina bemödanden att undanskjuta förändringen i de olika lormer, hvari den blifvit föreslagen, men deremot underlåtit att, från den ståndpunkt R. o. Ad:ns majoritet vid dessa tillfällen omfattat, framlägga ett öfvergångsförslag? Under denna Riksdag, i yttersta timman hafva vi visserligen hört omtalas ett sådant förslag; komiterade lära hafva blifvit valda och öfverläggningar i ämnet hållna, men ännu i denna stund är förslaget, åtminstone för mig, okändt. Ett lämpligt öfvergångs-förslag hade ännu för några få år tillhaka till äfventyrs varit möjligt att genomföra. Det kom emellertid icke då; och nu tror jag, att den oskrifna läna för representationsreformen, som en värd talare för några dagar sedan antydde under Ståndets enskilda öfverläggning, fortfarande kan saklöst förblifva oskrifven. De civiliserade nationerna framgå i våra dagar hastigare än förr på utvecklingens bana. Likasom vi sjelfva med jernbanans hastighet färdas från det ena stället till det andra mångfaldigt snabbare än med forntidens långsamma fortskaffningsmedel, och vi nu kunna med elektricitetens tillhjelp i ett ögonblick sända våra tankar till de Den 5 December.
Derefter tutlle till fKtbetö näfl famtnattträDanDe ©tänDcr aflåta nåDig ^»ropofitiott i ämnet. §• 42. f 1 § af 13 bap. 9bättegångö<t5alben är följattDe tillägg af £)jj, för ^H5år Del, bcjlutaDt: ”©ober enDera parten, feDan rättegång anhängig är, fab meD Domarett, eller tillfogar jottom något meD orD eller gerning, i uppfat att f>o* nom DermeD jäfroig göra; Det (ball ej för jäf räbnaö;” !)tr>tlbet bejlut 91St, uti ttttDerDånig jlrtfroelfe Den 12 ft(l(. fult, f>oö Motigt. 9ftaj:t anmält. (Snar £01 anfetc ett fåban förvaring böra ega rum, att flabganbet t 21 fap. 1 § Slättegång$*33alfen om fyroab ben f>ar att iafttaga, forn t rättegång witt forbra ersättning för foflnab od) ffaba, icfc innefattar f>tnber för S)of* Slätt, att, om froaranben i roäDjab fa! utebltfroer eller anförbe befroäc profroaö, utan att flaganbenö roeberpart beröfmer roarber fförb, tillägga ben fift* nämnbe, få roäl forn ben uteblifne froaranben, erfättning för löfen af ett exemplar af Siof Slättens bom eller utflag, ber Storslätten eljefl få pligt finnér; få f>afroe <2Bi, för 'SBår bel, beflutat utfärbanbe af en författning f>ätom; f>roi(* fet beflut <9H5i, unber ben 28 Slugufti intievoaranbe år, IjoS Jtongl. 3ftaj:t t un* berbånigl)et anmält. §• 44.
Född i ett högt stånd; arfvinge till stora rikedomar, Kejsarens rådgifvare och vän, förenad med det skönaste fruntimmer i Neapel... är det denna otacksamma, för hvilken mitt hjerta brinner, för hvilken jag allt uppoffrat... som, då jag äger hela hofvets afund, gör mitt öde olyckligare än den lägsta slafs... och då jag endast för henne andas, med ormar uppfyller mitt bröst... Ni är då ej älskad! Men vänta allt af tiden, skyldigheten och förnuftet. Ack, min vän! Om jag endast vore hatad D IEGO . T HEOTIME . D IEGO . 103 Jag hade då öfrig en gnista af hopp; men... den grymma är mig otrogen. En annan har intagit dess hjerta... Kort efter vår förening har ett bref, skrifvet af henne sjelf, fallit i mina händer. Allt sedan bär jag en afgrund i detta hjerta. Men detta bref kan vara diktadt... Hvad visshet äger ni om dess trovärdighet? Hon har erkänt det, den trolösa; men det är mig omöjligt att aftvinga henne bekännelsen om den förrädarens namn, som gör min olycka. Men glömmer ni då hederns lag? Kan ni vara nog svag att ännu hysa en låga, som är er ovärdig? att uppoffra edra dagars lugn åt en maka, som förtjenar allt ert förakt D IEGO . (Under det följande förvandlar sig Diegos häftighet i T HEOTIME . D IEGO . T HEOTIME . Ack, Theotime! Hvad säger ni? Jag kan älska den grymma... Jag kan hata henne... Jag förbannar den stund som först visade henne för mina ögon... Men förakta henne... Theotime! Det står ej i min makt. Beklagansvärda menniska! T HEOTIME . D IEGO . ett slags förvirring.) Och under dessa qval, hvarmed hon mättar mitt hjerta, svär hon att hon är mig trogen... 104 att detta bref är skrifvet innan vår förening... Än mer (med mer häftighet) skulle ni tro det? Den grymma!
St:s flank för cassans räkning kunna vara insatta, i hypotheks-cassan alltid finnes fullgoda intecknade reverser till enahanda belopp med hvad upplånadt blifvit; och derest någon så beskaffad revers för en eller annan orsak skulle upphöra att vara fullt gällande, bör den emot bristen svarande summan genom andra fullgoda reverser genast fyllas, eller ett lika belopp af utelöpande obligationer inlösas och dödas. 5 C a p. Om betalnings-ansvarighet och concurs. 28 s Directionens ledamöter så väl uti solidarisk bank, som uti actie-bank eller hypotheks-förening, vare en för alla och alla för en ansvarige för fullgörande af den betalningsskyldighet bolaget åligger. — Vare ock underkastade det ansvar och straff lag och författningar för vårdslöse eller bedräglige gäldenärer utstaka. Afgår ledamot utur directionen, fortfare dock dess ansvarighet under ett år ifrån det kungörelse derom blifvit uti allmänna tidningarna införd. 29 §. Varder någon af enskild bank, i enlighet med 3 §tn, utgifven sedel icke vid uppvisandet af bankens direction inlöst, eller nöjaktig säkerhet derföre ställd, håfve bolaget förverkat sitt privilegium, och banken ställd till utredning; 2o4 Den 7 Mars f. m. derest ej K. M. skulle finna förhållandena vara sådana, att banken kan sin rörelse utan äfventyr fortsätta. 30 s Fordringsägare, sora inför den domstol, hvarest bolagscontractet jemlikt 5 §:n blifvit uppvisadt, styrker att bolaget eller dess direction icke iakttagit hvad denna lag föreskrifver, eller att banks eller hypotheks-förenings tillgångar icke svara emot dess skulder, håfve rätt att fordra, det bolaget må försättas uti concurs-tillstånd, samt åläggas att bankens eller hypotheks-cassans förvaltning till borgenärerne afträda. 3( §.
Såsom bihang till upplysande af grunderne för persedelvärdets beräkning i tabellerne, medföljer slutligen vidlögade sammandrag öfver 1851—18S3 årens markegångar. c) Politi. Folkundervisningen inom Länet är öfverallt ordnad enligt Kongl. Stadgan den 18 Juni 1842. Inom Istorps och Sätila pastorater af Marks fiärad finnas särskilda, på 24 donerade fonder grundade skolinrättningar, likasom vid åtskilliga bruk och egendomar särskilda skolor äro inrättade. Hit är att hänföra Östads barnhus, hvilket, med donation af 20 hela hemman Östads säteri med underlydande, årligen lemnar undervisning åt omkring 100 harn, hvilka jemväl njuta vård och underhåll å de under säteriet lydande arbetshemman. För helsovården äro provincial-läkare stationerade en i hvardera af Länets 5 städer. Offentliga sjukvårdsanstalter äro lasaretterne i Wenersborg och Borås. Examinerade barnmorskor finnas egentligen endast i släderne; men omsorgen för anskaffande af sådane biträden har på landsbygden redan gifvit sig tillkänna och i vissa orter äfven skridit till verkställighet. Vaccinatörer deremot finnas inom alla orter. Veterinärinrättningar finnas i Wenersborg och Borås jemte dervid anställde djurläkare. Kolerafarsoten, som år 1853 åter hemsökte åtskilliga orter inom Länet, skördade, enligt hvad ofvan är omnämndt, 182 offer. Fattigvården är ordnad enligt Kongl. Länets båda Hushållningssällskaper fortfara, hvartdera inom sitt distrikt, att utöfva det helsosamma inflytande, som i förra berättelserne blifvit omförmäldt. Gästgifveriskjutsningen utgöres på entreprenad vid 12 gästgifvaregårdar. Gästgilverier äro flyttade från Wägne till Wångsjö och från Norra Onsön till Vestra [löksäter samt, i följd af Lerumsvägens afträdande till staten, från Norsesund till gamla gästgifvaregården Ingared. Nya gästgifverier äro anlagde vid Seglered i Marks härad, Räfmarken, Åhrbohl, Rörviken och Högsbyn i Wedbo härad.
Förskräckelsen fattade beslut för henne: hon ilade till rummets bakgrund och dolde sig bakom ett altare. Dörren öppnades, flera gestalter inträdde. Hermione såg det och pressade händerna mot sin skälfvande barm. – Fort, menniska! In! Ha, jag tror du är mörkrädd, hördes en röst bakom den första, som tveksamt inträdde med en lykta i handen. – Här brinna en lampa och rökelse, fortfor samma röst, hvars egare vid sidan af en bland följeslagarne tog några steg framåt i salen, medan flera andra gestalter skockade sig vid dörren. – Tillåt mig upplysa, svarade följeslagaren, – att här ännu lär finnas en gammal prest. – Det är förmodligen han, som med iakttagande af gamla vanor ... – Nåväl. Tänd en fackla! Det är skumt i djeflanästet. Mer ljus! Kort efter att denna befallning blifvit gifven, ökades belysningen med det röda, rökiga och flämtande skenet från en hartsfackla. Altaret, bakom hvilket Hermione flytt, stod i skuggan af en pelare. Flickans blick var med obeskriflig ångest fastnaglad vid uppträdet framför henne. De främmande männerna voro alla höljda i kapuschonger och beväpnade. När en mantel föll tillbaka, bröts fackelskenet mot ett svärdfäste. Han, som nyss talat, var synbarligen den förnämste. Han var af medelmåttig höjd, hans rörelser häftiga och befallande. Hans gestalt och ansigte doldes för öfrigt af kappan. – Ha, ha! skrattade han, och hans röst ljöd ihålig och ohygglig, – vi vilja se hur det förhåller sig. Apodemius och Eusebius, J ha’n på ett skändligt sätt plundrat Apollon. Rubb och stubb! Jag känner knappt igen mig här. Och der står han sjelf! Bilden, bilden menar jag. Han sjelf! Vi skola se, om han finnes. – Rask handling! fortfor mannen, i det han gick fram till Pythians trefot och sparkade omkull den. – Hit, karlar, och lyften undan stenen! Fort! Vi vilja se, om Apollon ... Vi vilja bestyrka, att de äro lögner, alla dessa historier ...
På grund af hvad sålunda förekommit, hemställer Utskottet, att förevarande nådiga framställning ej måtte bifallas i vidsträcktare mån, än att Rikets Ständer till underhållande af Bevärings-manskapets beklädnad bevilja ett anslag af 378,000 R:dr att under åren 1861, 1862 och 1863 med en tredjedel årligen utgå. Emot 43:lije punkten mom. a) (angående anslaget för Topografiska korpsens arbeten). Herrar Björck, Gråå, Cedergren, Hjerta, Berger, Hainmar och Wahlström, samt Riksdagsfullmägtigc Lars Jiasmusson, Måns Månson, G. Hultman, Anders Eriksson, Eric Ersson, Jon. Andersson, Pehr Nilson, Jonas Andersson och C. G. Sköldberg, förenade sig om följande reservation: ”Portsky ndandet af Topografiska korpsens karteverk är visserligen en angelägenhet, som må böra befordras; men icke desto mindre vill det synas olämpligt, att Stats-Utskottet förhöjt anslaget utöfver hvad Kongl. Maj:t för ändamålet äskat, helst samma anslag vid sistlidne riksdag i betydlig mån tillökades.” Emot 4S:de punkten (angående anslaget till uppskattning af Indelta arméens boställen), af Herr Bildt, som förklarade sig icke kunna instämma uti de motiver, hvarpå Utskottets afstyrkande af detta anslag vore grundadt. Af Herr Lilliehöök, som yttrade följande: ”Uti de af Stats-Utskottet anförde motiver, till löljd af hvilka Utskottet anser sig sakna skäl att bifalla Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om anslag af 100,000 R:dr för uppskattning af Indelta arméens boställen, kan jag ingalunda instämma.
Frölich åsyftar, nemi. att Bankens fastighetsbelåning endast kommer att begagnas af de smärre fastighetsägarne; ty det ligger i sakens natur, att detta skall blifva följden, då Banken icke utlånar större summa än 6,000 rtdr på hvarje pant, hvarmed de, som behöfva större lån, icke kunna vara belåtna, hvilka således hellre vända sig till hypotheksföreningarna, så att, i samma mån som dessa uppkomma, de större fastighetsägarne skola lemna rum för de mindre egendomarna att begagna sig af Bankens fastighetsbelåning. Af dessa skäl afstyrker jag Gr. Frölichs föreslagna förändring i bancoreglementet. Hvad Gr. Frölich särskildt nämnt, att personer här förorsakat onödigt dröjsmål med remitterandet af Hr Gr:s motioner, så, enär detta torde vara riktadt emot mig, får jag fästa Hr Gr:s uppmärksamhet derpå, att det torde vara lika skadligt att fjeska för mycket som att söla, och att jag anser för fjesk, att vilja betaga en riksdagsman sin rätt till erhållande af så mycket rådrum, som erfordras för att taga kännedom om en vackt motion af vigtig beskaffenhet, innan den remitteras, samt att jag i allmänhet anser Den 16 Februari c. ra. motioner böra hvila på hordet, innan de remitteras, på det alt såväl från var. som närvar, ledamöter må få tillfälle att före remissen taga kännedom derom. Hvad slutligen BondeSt:s uppfattning af saken beträffar, är jag fullkomligen öfvertygad, att pluraliteten af detta Stånd har tillräcklig sakkännedom i delta ämne för att inse, hvad jag redan anfört, nemi. att, i samma mån hypotheksföreningar uppstå, fastighetsbelåningen i Banken skall komma detta Stånd till godo, antingen den i bancoreglementet föreslagna förändring vidtages eller icke. Jag anhåller, att dessa anmärkn.T må få åtfölja remissen till BancoUtsk. Hr af Billbergh, Joli. Peter:
Ändring uti 4 §:n af Kkungörelsen af d. 26 Oct. 1838, så a!t endast i5 tunnor kol beräknas till 1 skepp:d stångjern, hvarigenom behofvet afhjelpes för alla sådana härdar, hvilka icke inbegripas i föregrde punkt. Verkställigheten häraf torde böra vidtaga 2:ne år sedan K. M:s nåd. beslut härom blifvit ulfärdadt; vederbörande obetaget att dessförinnan med sina ansökningar till K. Bergs-collun inkomma, på det undersökningarna må i behörig ordning för - Dan 16 No vemb er f. m. Visserligen komma skogarne i Riket att något starkare anlitas genom tillåtelsen åt de skogrikasle liyttelagen alt anlägga härd, än om ett prohibiliv-systeme kunde och herde bibehållas, som fjettra!' den enskilda industrien, privilegierar den ena medborgaren på den andres bekostnad, och, följdrätt utförd, leder till det orimliga. Men jag är fullt öfvertygad derom, att de 3:ne stadganden , som jag under litt. A, B och C föreslagit, skola bereda en säkrare och skogarna mindre påkännande öfvergång till en lifligare industri, än de utvägar, sorn Utsk. föreslagit. Hvad som hvilan på orättvis grund bör ej och kan ej härda tiden; det faller! En större frihet är både näringens och den enskilda rättens oemotståndliga kraf. Ger den sig luft genom stångjernssmidets förökande, så finnes åtminstone någon gräns för skogarnes anlitande, nemi. behofvet af Svenskt jern för verldshandel. Deremot, om den bryter sig lös uti tackjernsexport, så torde gränsen för skogarnes anlitande vara alltför aflägsen, emedan hvarken Englands eller andra länders coakes-tackjern kan täfla med det Svenska i användbarhet för smide. Att, såsom Utsk. tillstyrkt, vid innevar. riksmöte bestämma den tidpunkt, då full frihet må förunnas åt jerntillverkarne inom fäderneslandet att bedrifva sin näring så, som de med sin fördel finna mest förenligt, med borttagande af alla hittills tryckande band, vågar jag ej tro, ej heller att det af behofvet påkallas.
Detta förslag synes mig innefatta ett prejudikat af mindre lycklig beskaffenhet, enär det låter tänka sig, att det kunde, om det bifölles, komma att draga i släptåg med sig en mängd motioner om inköp för Statens räkning af åtskilliga konstalster, om hvilkas höga värde, åsigten hvilade endast på en subjektiv föreställning eller till det högsta på from auktoritetstro. StatsUtslcs smak och skönhetssinne framstå för mig likväl icke i fullt så lysande dager, som dess öfriga utmärkta egenskaper af statsmannavisdom m. m.; ty det Utsk. som kunnat förklara, att norra delen af Carl XIILs torg företer både prydlighet och skönhet, kan jag ej tillerkänna förstnämnde egenskaper i särdeles hög grad. Nu kan det äfven hända, att Utsk-.s medlemmar, åtminstone en betydlig del deraf, lika litet som jag, sett den ifrågavnle taflan ; och i alla händelser blir det slumpen, som afgör huruvida ej denne målare Särskildt komme att gynnas framför alla sine jemväl förtjente yrkesbröder. Det kan icke falla mig in att vilja underkänna målarekonstens helsosam ma inverkan på samhällsbildningen; men jag tror, syttemålet kan befrämjas på ett sätt, som mindre inleder oss på en vådlig bana, och som jemväl kunde göra, att våra öfverhigguingar ej uptages af föremål utaf så enskild beskaffenhet. Man kunde t. ex. ställa till K. M:s disposition, för en gång, en viss summa, för prydande af det nu under byggnad befintliga National-museum, och skulle derigenom säkerligen bättre befrämja de sköna konsterna än genom det nu slumpvis framkomna förslaget.- Jag vågar alltså hemställa, det behagade It. o. Ad. med afslag å 117:de punkten i förevde Utlåt., till K. M:s disposition stalla en extra anslagssumma af 1 5,000 ltdr, att användas till inköp för Statens räkning af inhemska konstalster utaf större Värde; anhållande jag hos Hr Frih. o. Ordhden om propos. härå. Hr Printzensköld:
Titel för sig, jemte beloppet af uppkomne Besparingar; Och bör denna Berättelse med tillhörande Tabeller, sedan ett ex-r pmplar deraf blifvit utskrifvit och till Riddarhus-Cancplliets ArelliV aflemnadt, för att der till nästa Riksdag förvaras, genast genast genom Fuilmägtiges i Riksgälds-. Coiitoiret försorg lill trycket befordras pch jemte Allmänna Tidningarne utdelas, £/tdrag af Protöeollet, hållet hos Riksens Höglofl. Ständers Statsutskott den 14 October 1823, S' O. \hd nu verkstäld justering af Förslaget till förnyad Instruction för Riksens Höglofl, Stäuders Revisorer, i hvad som rörer deras befattning med Stats-Verket, yttrade Herr Lagman Noraeus: ”1 följd af min anmäldte Reservation emot Jiöglofl. Utskottets Jieslut j 5:te, Stats-Utsko tte ts Bela n k anden. 3oi io:de oell i:>: te punctcrne af Förslaget till förnyad luslruetion för Riksens Ständers Revisorer, får jag 1111 närmare ntutveckla skälen för min särskilde mening härutinnan. Man har etter min öfvertygelse origtigt dragit den slutföljd af Stadrgandet i 68 §. Riksdagsordningen, om Jnstructions utfärdande för Revisorerne, gtt Riksens Ständer skulle ega, med tolkning af Grundlagarnes Ordalydelse, fastställa en Instruction af annat och vidsträcktare innehåll, än som instämmer med det tydligt uttryckte ändamålet af JSlats-Verkets uppvisande och den derföre Riksens Sternier förbehåilne granskningen. Hvad desse Ragar härom innefatta och förmå utgör i och för sig sjelf, den enda och rätta Instructionen, Och hvad sorn sig derifrån skiljer rubbar mera eller mindre de Constitulionelle förhållanden, hvilkas bevarande i en fullkomlig helgd i alla hänseenden är af så mycken vigt och utgör National Representationens första pligt.
Denna hemställan blef af R. o. Ad. bifallen. Upplästes och lades på bordet nedannäinnda utlåCn från Constitutions Utskottet: N:o 5o. i anledn. af 3 Stånds återremisser på memor. N:o 35, med betänk om Nationalrepresentationen; N:o 5i. till R. o Ad. samt Borgareoch BondeSfn, i anledn. af återremisserna på memor. N:o 36, ang. Landtdagar; StatsUtskottet: N:o 34B i anledn. af RiksSttns olika beslut i frågan om slutliga bestämmandet af RiksSt:ns och Utsk:ns cancelliers aflöning; N:o 34g. i anledn. af erhållen återremiss å Utsk:s utlåt. N:o 2I2; N:o 351. ang:de det s. k. stora creditivet, som enl. 63 § Reg.F. skall på Riksg.eont. anvisas; N:o 352 ang:de det s. k. lilla creditivet, som enl. 63 § Reg.F. skall på Riksg.eont. anvisas; BancoU ts kotte t: N:o 62. i anledn. af erhållen återremiss å Utsk:s betänk. N:o 57; N:o 63. i anledn. af Hr Rosenblads, B., motion, angtde 16 H. 3a 2 5 fl D c n N o v <: nrt> c r. rättighet för Baneofullmägtige att temporärt förstärka fonderna för publika papper samt för handeln oell den större rörelsen; Lagutskottet: N:o 162. öfver Hr N W. Stråles motion om meddelande af bestämdt stadgande, huruvida särskildt ansvar skall äga rum för förnyande af' förbrytelse, hvarför man ännu icke undergått bestraffning m. m.; Alim. Besvärsoch Oecon Utskottet:
Efter denna förbindelses aflemnande till och godkännande af Fullmäktige, eger drätsel-förvaltningen utbekomma lånemedlen, i den mån desamma, enligt derom hos förvaltningen gjorda och bifallna ansökningar, skola vederbörande tillhandahållas. 3:o. Hvad af sagde medel före slutet af Femte året efter det, derunder eldsvådan inträffat, ej kunnat till behörige lånsökande utlemnas, får derefter af drätsel-förvaltningen icke utgifvas. Det i Riksgälds-kontoret lyftade och på föreskrifvet sätt begagnade lånebeloppet må, utan ränta och kapitalafbetalning, innehafvas till det i 3:dje punkten bestämda årets utgång; hvarefter och intilldess lånet är till fullo godtgjordt, Sex procent af dess ursprungliga belopp böra till Riksgälds-kontoret årligen återbetalas, deraf ränta efter Fyra för hundra å det oguldna kapitalet först beräknas och afgår, samt öfverskottet utgör kapitalafbetalning. För lån till uppförande af vanliga trädhus i de städer, der låneunderstöd för sådana byggnader kunna erhållas, kommer den årliga kapilal-afbetalningssumman och räntan att särskildt bestämmas till ett jemförelsevis högre belopp, än för lån till byggnader af sten eller annat icke eldfarligt ämne. 5:o. Den uti ofvanstående 4:de punkt omförmälda årliga ränteoch kapital-inbetalning bör af drätsel-förvaltningen vid hvarje års slut verkställas; dock må, derest den-" na inbetalnings belopp, före den 16 Januari nästpåföljande år, til! Riksgälds-kontoret inkommer, samma inbetalning anses vara inom behörig tid verkställd; hvadan, i sådant fall, den, sedan nyssnämnde månads början, å kapital-afbetalningsbeloppet ytterligare upplupna ränta eftergifves. 13 6:0.
Prof. 1840- 7 Sami. 2 A/d. 2 Haft. 41 l8 Lagsamt Allm. Besv.- och Eicon.-Utskottens Betänkande, N:o 4. derutöfver till och med För fastighet. För lön och rörelse. 28 R:dr 10 röster. 5 röster. R:d rs bevillning för fastighel - för lön och rörelse ~ röst. I de ärenden, sorn endast angå hemman eller andra fastigheter och utgifter eller besvär, sorn efter hemmantal eller fastighetsandel utgå, röste endast fastighels-egarne, med röstberäkning efter hvarderas fastighetsandel, och i de fall, der, enligt serskildta Författningar, endast visa medborgare ega rätt att rösta eller serskilda föreskrifter om röstberäkningen äro gifna, förhålles, på sätt samma Författningar för hvarje fall stadga. Röstegande må genom fullmagt till annan öfverlåta sin talan och rösträtt å Socknestämma. Om rösterne falla lika för olika meningar, galle den mening, som Ordföranden biträder. § 7* Ordförande i Socknestämma vare Kyrkoherden eller den , hans embete förestår, eller i händelse af laga förfall för honom, den af församlingens Prester, som Pastor dertill förordnar, eller i annat fall, den, som Kyrkoherden i embelet närmast är. I de Annex-eller Capell-församlingar, som hafva egen ständig Prest, vare han, eller den, hans tjenst förestår, i Lagsamt Allm. Besv.- och Elcon.-Utshottens Betänkande, N:o 4. If) tjenstförrättande Pastors frånvaro Ordförande i Socknestämma, och fullgöre äfven i allt annat, då Kyrkoherden vid Capell eiler Annex-kyrka ej tillstädes är, hvad , enligt denna Förordning, Kyrkoherden, i afseende på Socknestäramor, tillkommer. § 3. Ordförande åligger att ärendena tydligt och fullständigt lill öfverläggning framställa, samt att tillse, att icke andra ämnen till afgörande företagas, än de, som, uti den förutgångne Kungörelsen äro uppgifne och till Socknestämmas handläggning höra.