Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De omständigheter, sorn tala för så väl denna lönereglering som ock för en ålerremiss af StatsUtsk:» deröfver afgifna yttrande, hafva redan lill en del blifvit af Frih. Palmstjerna och Hr Printzensköld framlagda. Jag finner likväl, att StatsUtsk. vid detta tillfälle handlat ganska klokt och välbetänkt deruti, att Utsk. inskränkt sig att tillstyrka R. St. alt till K. M:s dispos. ställa den begärda summan af 77,000 R:dr b:ko för att, med iakttagande af nödiga jemkningar i dessa löneförhållanden göra den fördelning, som K. .Vi. funne tjenligast. Jag tror icke alt StatsUtsk. bordt ingå i någon närmare pröfning af grunderne för be stämmandet af den ena eller den andra tjenstemannens lönevilkor K. M. har i Sin Nåd. Propos. i möjligaste måtto sökt ådagalägga hvad dess tjenstemän i löneförbättring böra tillgodonjuta, men jag får bekänna, att jag, lika med Hr Printzensköld, anser, att eli och annat misstag dervid blifvit begånget och alt således en jemkning i mångå hänseenden är nödig. Det är ganska riktigt anmärkt, alt många tjenstemän möjligen kunde genom löneregleringen erhålla mindre lön, än de för närvartde åtnjuta, isynnerhet de tjenstemän, som innehafva sådane boställen, hvilka äro så högt taxerade att de tillförbindas återbetala något af hvad de hittils i lön npburit, för hvilka således löneförbättringen derigenom" kunde blifva en löneförsämring. StatsUtsk. har följaktligen förfarit ganska försigtigt, då Utsk. tillstyrker R. St. att ej ingå i något bedömande af löneregleringen, hvarigenom K. M. har Sig öppet lemnadt att vid fördelningen af de beviljade medlen tillse, att hvar och en af landtstatstjensteraännen icke blott bibehålies vid de löneförmåner, han redan åtnjuter, utan äfven erhåller den tillökning deri, hans tjenstebefattning anses erfordra.
I stället att söka bereda godtgörelse åt augmentshemmanens egare för hvad dessa hemman under 150 år för mycket i skatt erlagt — hvilket icke blifvit ifrågasatt — föreslår Utsk., att de augmentstagande, eller rusthållarne, skulle för all framtid mista lika mycket, som de augmentsgifvande tillförene betalt för mycket. Ar sådant billigt? Det kunde möjligen ursäktas, om förhållandet vore sådant, att rusthållarne i Smålaild vore lika väl lottade som deras vederlikar i andra landskap, t. ex. i Upland, der rusthållarne vinna på rustningen. Men då detta icke är händelsen,utan Småland är svårare betungadt med krigsfolks underhåll än något annat landskap, emedan det håller 4 hela regementen, en del af 2:dra Lif-grenadier-regtet och dessutom en mängd båtsmän, synes mig det sätt, hvarpå Smålänningarne blifvit behandlade, vara för hardt. Utsk. har varit lika strängt mot vissa allmänna inrättningar. Militieboställs-kassan t. ex. skulle mista omkring 179 R:dr. Det gör ingenting, säger man, ty summan är så obetydlig. Men man bör ihågkomma, att denna kassa redan är oförmögen att underhålla militie-boställena i vederbörligt skick. Dessutom mäste kassan årligen utgifva omkring 6,300 R:dr, till aflöning ät en 342 Den 22 Mars f. m. del Krigs-Collegii tjenstemän. Jag bar vackt motion om rättelse 1 sistnämnde missförhållande, men Utsk. lärer icke hafva fästat något afseende derå. När kassan kan tåla vid en utgift af 6000 R:dr, så tycker Utsk. troligtvis, att hon jemväl kan uthärda en minskning i sina inkomster af så ringa betydenhet, som 179 R:dr. Jag bestrider riktigheten af dylika slutsatser och yrkar, att ifrågavande kassa måtte få full ersättning likaväl som andra. Enahanda är förhållandet med Wadstena Krigsmanshus-kassa, som skulle förlora omkring 612 R:dr. När man nu vet, att denna kassas medel användas till pensionering af uttjenade soldater: så inser man att genom henne anslag åt personer åstadkommes.
73 punkt ansetts med större fördel kunna förläggas iU mil nordost om Eslöf till Bosarp, derifrån en bana till Helsingborg med utgrening lill Landskrona skulle efter två särskilda alternativ uppgå, högst lill omkring 3,340,000 Riksdaler och lägst till 3,360,000 Rdr, dels af Kaptenen N. Frykholm utarbetade alternativa förslag till Ystad—Eslöls-banan, hvaraf det till lägsta kostnad beräknade upptoge en slutsumma af 3,443,000 Riksdaler, hvaruti ytterligare nedsättning ansetts kunna äga rum genom aftal om användande af en del utaf Statsbanans rörelsetnateriel m. m., dels Styrelsens för allmänna Vägoch Vattenbyggnader underdåniga anmälan, att aktieteckning redan påbörjats för byggandet af den här ofvan omförmälda kanal-led emellan Nora-sjön och Fåsjön, dels ock slutligen en af Kyrkoherden i Själevads församling af Wester-Norrlands län, Kontrakts-Prosten C. J. Holm, till Kongl. Maj:t ställd skrift, deruti Kyrkoherden, å församlingsboernes vägnar, i underdånighet anhållit alt, ined hänsigt till de (lere betydande fördelar, som, genom anläggande af den föreslagna vägen från Öhrträsk till Fredrika kyrkoby och derifrån vidare till Åsele kyrka, skulle tillskyndas ifrågavarande landsort, hvars befolkning dymedelst erhölle en sammanhängande kommunikation med kusten, Kongl. Maj:t måtte läckas till Rikets Ständer aflåta nådig framställning om anslag till berörde vägs byggande, hvaremot något statsanslag till den jemväl föreslagna vägen mellan Fredrika och Björna kyrkor nu icke borde ifrågasättas, helst allmogen i orten icke förmådde att till detta företag lemna bidrag samtidigt med förstnämnde vägs anläggande.
Kyrkotionde i Skåne, om lösen deraf ,,,, t ållands Härads invånare , om utsyning pä kronoparken Rådaås * Svar på äterremiss , , , , , I „ Rotehållare, om ersättning för vägrad utsyning å kronoparken Rådaås , , , , , Kårböle - vägen; se Väg emellan Jemtland och Wermland* Vämners-Rutter, om deras upphäfvande Svar på äterremiss , , , , , Kongl. Maj:ts Nådiga Svar, , om verkställighet af deras domslut Svar på återremiss , , , , , , Kongl* Maj:ts Nådiga Svar, Vänsö, anslag för dervarande Quarantaines-inrättning; se Handelsoch Sjöfarts-fonden. Vöpings-privilegier för Fiskelägena Fjällbacka med jRädholraen och Giebbestad i Bohus Län , , , , , , , , , „ för Trelleborgs by ,,, Svar på återremiss , , , , L. Lag för enskilde Banker; se Banker, ny Civiloch Criminal, om antagande af förslag dertill^ Svar på återremiss , , , ,,,, Laga försvar, om ändring af Föi fattningarne derom i i } i i i lag-beredning för granskning af nya L gforslagen, om organisation deraf Svar på återremiss , , , , , ,i om anslag till densamma Svar på återremiss , , , » • agerberg , Commendcur-Capitain; se Anmälan 58 Lagerbjelke, Amiral; se Anmälan 196. Lagercrantz , Assessor, bans ansökan om prolongation å arrendet af Barkarby hemman; se Arrende. Lagerheim, Canzli-Råd; se Anmälan 57, 89, 166» Lagerlöf , A. H.; se Eftergift. Lagfart, serskildt för hvarje öfverlåtelse af inköpt fast egendom, om ändring i föreskrifterne derom „ om fördelning af böter för försummad , Kosgl. Maj:ts Nådiga Svar , , , „ se Atkemsthaadlingar. 2L p*
Eluteligen fär jag yttra den säkra förmo» dan, at utan hinder af Lonstitutionens anta» gande, hwaruti skyndsamhet yrkas, särskildte i Ständen gjorde anmärkningar rörande utöfningen af de Nationen förbehällne rättigheter, mäge ätmindstone kunna sedermera komma Stän - 523 Dm 5 Junti. den emellan til jemförelse och pröfning. Stockholm den g Junit rgvg. stobAn kksnninA 0Mendorf. Grefwe Ittamilton, 6l.i8tkf ^Vatlilei', hade inlemnat et vlc^mLn, sa lpdande: Sedan ätskillige warde Ledamöter pttrat sine tankar i flere delar af den föreflagne Regeringsformen, och alla spnaö hafwa instämt deruti, at den äger den grad af fullkomlighet som för wart Fädernesland i nä'warande ställning är tjenlig, ehuru nägra anmärkningar wid wista cistLiiiei kunde äga rum, äterstär för mig blott at fästa Högloft. Ridderjkapets och Adelns upmärksambet pä en och annan omständighet, som ännu ej blifwit nämnd. Med et billigt misttroende til mina egna instgter och et oinskränkt förtroende til de wärdige Medborgare, af hwilkas mogna kundffapcr och vsparde mödor, den pro Regeringsformen är en fougt, förenar ^ jag den öfwertygclse, at hwarje Medlem af det» ta Samfund är skyldig sig sjelf och sit Fäder^ nesland at yppa de tankar som boS honom enffclt kunna upstä. Om de förändringar jag förestår äro antagliae, winner det allmänna derw-d, om de förkastas, blir winsten min enskild. Jag blir-uplyst om mit misttag.
Då Utskottet föreslår denna förändring i Instructionen för JustitiseOmbudsmannen synes lämpligt, att de af Herr Kammarjunkaren Lagerheim dervid gjorde anmärkningar, till undvikande af collision med .JustititeCanzleren, äfven förekommer till Ständernes afgörande. Herr Borgmästaren Norström: Det synes mig angeläget, att nuvarande Ständer besluta om det föreslagne Bilaga D till Exped. N:o 8. 631 tillägget i Justitise-Ombudsmannens Instruction rörande dess skyldighet att vid hvarje Riksdags början inkomma med sina Diarier till Constitutions-Utskottet, isynnerhet som, när sådant vid nästa Riksdag verkställes, blifva Ständerne mera i tillfälle att döma om Embetets nytta för att sedermera derom besluta. Uppå framstäld proposition antogs det i Beredningens Betänkande föreslagne tillägg rörande Justitise-Ombudsmannens åliggande att vid början af hvarje Riksdag förete sina Diarier för Constitutions-Utskottet att derstädes granskas, och skulle så väl Herr Grefve Löwenhjelm som Herr Förste Expeditions-Secreteraren af Forselles erhålla det svar, som med förhållandet instämmer. 3:dje puncten i Herr Grefve Löwenhjelms Memorial ^angående uteslutande af 103 § Regerings-Formen och 5:te puncten angående flere Minister-Embetens inrättande, hvilka ämnen äfven förekomma i Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga Proposition, ansåg Utskottet böra på en och samma gång ventileras, kommande Herr Grefve Löwenhjelm att genom det utlåtande, som Utskottet i anledning af den Nådiga Propositionen till Ständerna afgifver, inhämta, huru Utskottet ansett Herr Grefvens i samma ämne yttrade mening. 4:de puncten rörande förändring i voteringssättet och 6:te puncten rörande ändring i 81 § RegeringsFormen blefvo, uppå de af 2:dra Fördelningen andragne skäl, äfvenledes af Utskottet afslagne.
Den resekostuadsersättning, han hittills fått åtnjuta, torde ingalunda vara öfverdrifven, lika litet som dagtraktamentet; och jag anhåller derföre, att R. o Ad. ville afslå Utsk.-s hemställan om den und. skrifvelsen. Frih. Tersmeden: Jag är af Hr Silfverstolpe förekommen och instämmer med honom i begäran om afslag å Utskits framställning. Frih. Alströmer: Alven jag anhåller om afslag, hufvudsakl. på den grund, att då i 30:de §:n säges, att öfverkontrollörernes arfvoden och resekostnadsersättning skola bestämmas af K. M„ det icke är lämpligt att på samma gång i en und. skrifvelse till K. M. upgifva ett visst belopp. Hr Olivecrona: Jag har icke deltagit i Utsk:ts beslut att tillstyrka den und. skrifvelsen i detta ämne, och får med Hr Silfverstolpe instämma i yrkande på afslag. Uppå härefter gjord propos. blef Utsk:ts förev:de förslag utaf II. o. Ad. afslaget. §g:ne 31, 32 och 33. Biföllos. § 34. Hr Hjärne: Utsk:t har i denna g tillsatt orden: »på tillverkningsstället» Detta tillägg torde vara fullkomligt onödigt, då ordningsstadgan innehåller ännu mera speciella föreskrifter, emedan I) en 28 Mars e. m. der står att bränvinet skall upmätas och profvas i sjelfva spritrummet. Jag tror således att dessa båda ord kunna utan olägenhet utgå. Frih. Alströmer: Det kail varn fullkomligt likgiltigt, om de båda ifråga vide orden stå der eller icke; men jag kommer ganska val ihog hvarföre de inflöto. I orduingsstadgan står nemi att »allt bränvin skall mälas och prof ras i tprilrummeln, och dervid anmärkte en af Utskits ledamöter, att rict »åge ut, som gällde denna föreskrift allt möjligt bränvin, antingen det vore tillvei-kadt i Sverige eller ej. §:n godkändes med uteslutande af orden »på tillverkningsstället». § 35. Frih. Tersmeden:
Men i den händelfe Spannmåls Magasins-Inrättningens fordran af träget öfwer goo,ooo Riksd. är uti besia 4 Millioner innebcgripen spnes mig den samma säsom mrndre nödwandig at genast afbörda, ifrän denna första Clasi af behof kunna uteslutas. Däremot torde wara ffäl at i denna första Clasi upfiptta säoane wärdige Medborgare, hwilka uppå anmaning af dä warande Hans Kongl. Höghet Riks-FLreständaren at bispringa et nödstält och utblottadt Fädernesland, efter Revolutionen af den -3 Mars af nit för den goda saken undsatt det Allmänna och uti tilförsigt til et liberalt vä) rättwist tankesätt hos Riksens Ständer, trott sig äga erforderlig trygghet. Uti den andra Clafien, hwilkens förnöjande synes mindre urgerande, wägar jag sätta sädane Leveranteurer, hwilkas försträckningar datera sig för den i3 Mars. Jag bestrider wisierligen ej deras ratt til betalning, sedan deras fordringar genom wederbörliga och noga granskning blifwit behörigen constaterade, Men dä tiden för Rikets Krigs-tilständ är obestämd, dä deraf synes följa nödwändigheten at i och för detsamma och för oförsedde händelser, oförryckte hälla Riket tilhanda alla ännu möjeliga resourcer, torde det Allmännas wäl och försigtighet fordra at Riksens Ständer först wid wunnen fred gä i författning med utwägars widtagande til sädane Leveranteurers förnöjande. Jag wägar derföre tilstyrka Läns »plågande til bestridande af de mest trängande behof, nemligen: i:mo. 1126 Den 21 Augusti. 1 mo. Innestäende aflöning för ArniLerne och Flottorne. 2:do. Ersättning för i Landt Ranterierne af Arin erne och Krigs Lemm char iaterne uttagne andre Werk och Personer tiihörige medel. 5:tio.
Alla menniskor hafva då sammansvurit sig emot mig, för att ändtligen få mig spritt galen, — utropade Malkolm häftigt, rodnande af harm, och reste sig upp. Vid åsynen af sin återfunna väns gnistrande ögon, starka färg och knutna hand, uppsteg en stark och icke orimlig misstanke i Alfs sinne om beskaffenheten af dennes sjukdom, och uttrycket i hans ansigte uppenbarade troligen denna oro, ty Malkolm satte sig hastigt ned igen och sade med lugnare ton: — Förlåt min häftighet, men om du liksom jag under hela två år blifvit plågad och retad af tvetydiga leenden och misstänksamma miner, hvarje gång jag sökt förklaring eller bot för min sjukdom, min inbillning i fall det så är, sökt att fatta det spöke, den mara, som förföljer mig, eller gripa den afskyvärda skojare och bof, som i verkligheten utsett mig till offer för sina nedriga konster, om du lidit hvad jag lidit denna långa tid, så skulle du begripa min vrede och förtviflan, då jag fåfängt söker någon, som vill förstå mig, som vill hjelpa mig att finna en utgång ur den labyrint af motsägande omständigheter och förvirrade föreställningar, ur det sällsamma mörker, der troligen mitt förnuft slutligen skall försvinna. — Lugna dig Malkolm och förstå mina ord rätt! Inbillningssjukan är i min tanke icke det minst beklagansvärda onda. — Men detta är ingen inbillning, det är den gemenaste, nedrigaste verklighet. — Kom ihåg, att jag ännu är fullkomligt okunnig om allt. Jag tycker imellertid, att du sjelf medgaf möjligheten af någon fantasi, som ... — Fantasi? Jag är offret för en djefvulsk grymhet. — Men så förklara dig då! Vi hafva varit skilda i två hela år, och sedan Astley och jag fått emottaga ett par bref ifrån dig, under den första tiden efter din afresa från Lund, hafva vi helt och hållet saknat alla underrättelser. Vi trodde dig hafva stannat hos dina slägtingar i Kurland, och då jag nu återser dig här, känner jag knappt igen dig. Hvad har då händt, berätta mig allt, du är sjuk?
Uti 13:de puncten bafva Revisorerne anmärkt, att Eders Kongl. Maj:t, i och för amortering af Theater-Cassans äldre skulder, å Extra Utgifts-medlen utfäst utbetalningar för längre tid än till och med det år, då den fastställda Slats-regleringen upphör att vara gällande. Stats-Contoret, som i desse delar allenast har att, i den mon, Extra Utgifts-anslaget dertill lemnar tillgång, verkställa de utbetalningar, Ii v ilka af Eders Kongl. Majit blifvit förordnade, förmodar, alt om nämnde anslag icke skulle komma att medgifva ett fortsatt bidrag till berörde skulds amortering, det lärer ankomma på Eders Kongl. Majits Nådiga Beslut, huru och på hvad sätt afbetalningarne då skola verkställas. Revisorerne hafva uti 15:de puncten yttrat, att det förskott af 5,819 R:dr 32 sk., som, efter Riddarholms-kyrkans brand år 1835 blifvit utbetaldt för samma kyrkas förvarande, och hvilket förskott år 1836 blifvit affördt på anslaget till byggnader och reparationer å publike husen i liufvudstaden, rätteligen hade bordt bestridas af de för försålde effecler efter Kyrkans brand influtne 16,286 R:dr 39 sk. Stats - 193 — Stats-Contoret får i anledning häraf upplysa, att sistnämnde medel blifvit, jemte de å nämnde anslag af Eders Kongl. Maj:t anviste belopp, använda till återuppbyggande af Tornet till Riddarholmskyrkan, samt iståndsältande af inre delarne af densamma, hvartill dock de hufvudsakligaste bidragen erhållits genom gåfvor af Eders Kongl. Maj:t samt enskildte personer i alla delar af Riket; och synes det i öfrigt likgiltigt, om berörde förskott blifvit godtgjordt, såsom nu, tili följd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga förordnande, skett, eller på sätt Revisorerne förmenat, hälst Eders Kongl.
Om under skeende utredning en Banks utelöpande sedlar skulle visa sig öfverstiga de fordringar, hvilka till Banken förfalla innan inställelsedagen i konkursen, så anser jag alt Bankens fordringsegare icke borde behöfva vänta tills Bankens alla andra fordringar äfven blifvit indrifna, utan att de solidariska bolagsmännen borde tvingas att genast tillskjuta den summa som erfordrades för att betäcka bristen. Jag anhåller derföre att få framställa följande förslag: »yppas då eller i följd af annan anledn. konkurs och af Bankens ställning sig visar, att dess utelöpande kreditsedlar och andra förbindelser icke kunna godtgöras med de säkra fordringar, hvilka till Banken förfalla innan inställelsedagen i konkursen, åligger det den oller dem, som med Bankens utredning hafva befattning, att ifrån Bankens solidariske bolagsmän indrifva så stort tillskott, som till fullgörande af slik godtgörelse erfordras. Jag anhåller om återremiss af denna punkt, på det Ulsk. må blifva i tillfälle att taga delta mitt förslag i ompröfvande. Gr. Sparre: Det af den siste värde talaren föreslagna tillägg kan väl icke gerna införas annat än vid 21 S, der fråga är om konkurs. Här är blott fråga om att bestämma sättet för Banksedlars inlösen, när en Bank, utan att göra konkurs, brister i full görandet af sina förbindelser. När vi komma till den 21 § skall jag besvara Hr Lagerstråles anmärkn., men jag anser att man icke bör göra någon förändring i den nu föredragna §, utan anhåller om bifall till densamma. Hr Lagerstråle: På sätt jag nämnt, är det mig likgiltigt om det af mig föreslagna stadgandet införes bär eller vid den 21 g, men det synes mig icke sakna sammanhang med den nu föredragna g, emedan äfven den handlar om det fall att Bankrörelsen inställes. Jag har således ingenting emot bifall till denna §, så vida i första mom. göres den ändring jag föreslagit.
St:r beviljat, jemte en Summa af 118,873 R:dr B:eo som i detta afseende för LifGardet till Häst, KronPrinsens HussarRegemente och Artilleriet blifvit utförd, ett belopp af 7,670 R:dr vidare å Stat för LifGardet till Hast och Artilleriet, der Passevolancer nu ej äga rum ; med dermed förenadt tillägg: att den brist, som genom förhöjning i priset på Fourageringspersedlar något år kan uppkomma, bör af RiksgäldsContoiret ersättas, emot det att den besparing, som genom låga pris ett annat år kan äga rum till samma Verk ingår. Skolande R. Sl:r hos K. M:t i underd. ej mindre anhålla, alt äfven vid sistnämnde 2:ne Regementers Passevolance om desse utgifters bestridande må, så vidt sådant kan ske på hilliga vilkor, med vederbörande uppgöras, önock i underd. tillkännagifva, alt i afseende på den brist i jo Stats-Utslottets Fourageringsanslaget, sorn uppkommit sedan sisla Riksdag, någon ersättning icke kunnat gifvas 3:dje HufvudTiteln, genom serskildt anslag, hvarken för de utgifter den i detta hänseende redan kunnat bestrida eller för hvad den ytterligare af redan anslagne medel kan bestrida. [2:o För KrigsCollegii Departementer till FörsvarsVerkets Materiella behof, hafva R. St:r väl icke på Stat uppfört större summa än 626,000 R:dr, deraf årliga fördelningen blifvit till K. M:t öfverlemnad; men R. St:r hafva ändock vidare i detta ändamål samt för kruttill verkningskostnadernes bestridande anvisat, att af RiksgäldsGontoiret utbetalas, af Öfverskotterne på StatsVerkets inkomster, så vidt de dertill lemna tillgång, 70,000 R:dr årligen för åren från och med i83o. i3:o I afseende på möjligheten af en säkrare beräkning af tiden för slitningen af indelta Infanteriets LifMundering, hvilken tid R.
Broek står ännu på dagordningen, och den fullt parlamentariska mini-stéren Sverdrup, hvilken stundom under valen framhölls såsom ett slags fana, försvann onämd, så snart det vid * I följd af en uttalad önskan utsätta vi ej förf: s namn. Som läsaren lätt finner, är det en med förhållandena synnerligen förtrogen person, hvars penna dessutom är ledd af en uppriktig sträfvan att åstadkomma försoning.stortingets sammanträde verkligen blef fråga om en mini-stereförändring. Men man missräknar sig, i fall man tror, att deri skulle ligga något afstående af någonting väsentligt. Norrmännen äro ett “ rättsfolk “. De hafva alla kännetecknen — från den idéela känslan af en rätt, hvarigenom rätten för individen blifver pligt — till det mest genomförda rätthafveri och “ juristeri “, som vi kalla det. Det är detta oböjliga rättsbegrepp, som gör att samma kraf kunnat stiga tusentungadt från alla trakter i ett land, der menniskorna hela lifvet igenom ofta icke komma till grannbygden, der de närmaste gårdarne kunna ligga mils-långt från hvarandra, och der fjellryggames höga murar kunde tyckas med nödvändighet söndra det hela i bitar. Rättsbegreppen äro absoluta, i afseende på dem kan man icke tala om moderation. Frågan blir: rätt eller icke rätt. Derför kunna samma personer önska icke allenast fredliga utan ock gammaldags förhållanden och likväl till försvar för rätten gå vägen rakt fram, hvart den än leder. Jag har hört gamla bönder och gamla embetsmän rösta för nionde junibeslutet med ett allvar och nära nog en smärta, som skulle kunna få sitt naturliga uttryck i Luthers ord: “ Gud hjelpe mig, jag kan icke annat. “ Det är rent afvita af den norska regeringen, att den har utsökt just det falt, som den har valt, till striden. Säkert är, att om vi någorlunda snart gå öfver i naturliga förhållanden, skall vensterpartiet upplösa sig och ett stort moderat parti afsöndra sig, som snarare skall bli för tung än för lätt ballast. Räcker deremot detta länge, skall naturligtvis vensterpartiet bli mer och mer radikalt.