Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har förut yttrat, att icke något RiksSt. är berättigadt att lägga hinder i vägen för det förstärkta StatsUtsk:s lagenliga förhandlingar. I min tanke är således denna förklaring öfverflödig, men den kan dock tjena att undanrödja betänkligheterna hos dem, hvilka äro af annan mening; och jag tager mig äfven friheten alt erinra det voteringen inom det förstärkta Utsk. blifvit uppskjuten, men alldeles icke hindrad. Hr Pal mc rån tz , Job. Mauritz: Det torde obestridligen vara ganska betänkligt att antaga, det underlåtenhet att besvara en inbjudning skulle lägga hinder i vägen för förstärkta StatsUtsk. att afgöra den eller de frågor, hvarom den obesvarade inbjudningen handlar. I sådan händelse skulle ett Stånd kunna under bela riksdagen förhindra dessa frågors slutliga afgörande. Jag kan således icke finna annat I) c ii uy Maj f. ui. än att Gr. Horn haft fullkomlig anledn. att lill votering framställa propos. å de frågor, sorn BorgareStis ilrågavar. inbjudning afser; men då BorgareSt:s ledamöter i förstärkta StatsUtsk. af uppgifven grannlagenhet emot R. o. Ad. samt PresteSt. vägrat att i voteringen deltaga innan dessa 2:ne sistnämnda Stånd sig öfver inbjudningen utlåtit, samt Hr ordföranden inom del förstärkta StatsUtsk. af sådan orsak ansett sig böra inställa voteringen; så kan jag icke i likhet med Frill. Rehbinder finna, att R. o. Ad. nu borde på det sättet uttrycka sin grannlagenhet tillbaka emot BorgareSt., att R. o. Ad. förklarade det voteringen finge för sig gå, ulan hinder deraf att inbjudningen ännu icke blifvit besvarad. En under närvar, förhållanden sålunda uttryckt grannlagenhet kan jag icke förstå. Det riktigaste och mest grannlaga måtte väl vara, att till pröfning företaga den omtvistade inbjudningen oell dymedelst göra slut på allt krångel.
Men Utskotten hafva icke bort låta sig förvilla af någon temporair conjuncturs till en sådan effect på Coursen verkande förhållande, som icke skäligen kunde förmodas blifva beståndande, utan sålunda allenast till häftiga omvexlingar ytterligare skulle gifva anledning och nya förluster bereda. Utskotten hafva sett till det mål, som med sannolikhet skulle kunna vinnas: till det, som möjligast må bibehålla jemnvigten emellan de hvarandra motsatta interessen. Ett exempel är som bäst för handen med den. starka myntförbättringen, som på en korrt tid nu egt rum i Dannemark, i följd af en hastig öfvergång mellan arne ytterligheter i dess handel$3tällning, och som der för massan af Nationen verkar mera till mehn, än till nytta. Utskotten öfverlemna till hvarje opartisk, att dömma, om de icke äfven häruti varit trogne 3 5 6 Statsoch Banko-Ut skottens Beiänkantlen - deras syfte, att falla uti ingendera ytterligheten: oell om någon mening nånsin med rättvisa bordt af Utskottens anförande kunna dragas, ehuru , dä frågan var allenast om geneiella grunder, Utskotten, må hända, icke nog fullständigt dem framlagt. Man har anmärkt en annan motsägelse i Betänkandet deruti, att på ett ställe (pag 4; framställes, huruledes genom län pä karrta terminer , Jörl dge nfieten blifvit ökad och på ett annat stalie (pag. 38, 7 mom.) att en lifligen omsättning af lii sk ont-Länen anses blifva f örtlelahii g. Otn man uppställer dessa begge yttranden mot hvarandra i ett naket skick , så medgifves , att anmärkningen är alldeles riktig, men är man billig, framlägger man ämnet fullständigt, såsom dess innehåll är, så existerar ej heller mera någon grund fur anmärkningen.
R:dr, hvilka under alla förhållanden skulle blifva skattefria Kommitlerade förklara alt della är den minsta summa en familj kan lefva på Men icke bilda alla skattskyldiga familj, och icke kunna heller alla familjer draga sig fram på samma minimi-summa Nog bör en ogift person kunna reda ;ig med vida mindre än den gifte, särdeles om denne sednare har bär: ; och hvilken enorm skilnad förefinnes icke mellan en familj, bestående af man och hustru utan barn, och en annan med 10 eller 12. Skulle icke samhället be^å en grof orättvisa, om det förklarade att t. ex. en ogift gesäll med 400 R:drs årlig inkomst vore oförmögen att betala ett enda öre i bevillning, men pålade, efter Utskottets förslag, hans kamrat, som hade 401 R:drs inkomst, men derjemte hustru och flere barn att försörja, en bevillning af öfver 4 R:dr, som med kommunal-afgifterna komme att tillskynda denne en debetsedel på mer än 16 R:dr, under det den förre blott betalte några öre i mantalspenningar och skyddsafgift. Mig förekommer det nästan solk lar t att man, vid bestämmandet af del skattefria beloppet, måste fästa afseende på huruvida personen är gift eller ogift, eller har ett, eller flere, eller inga barn. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, torde jag vördsamt få föreslå, att den berörda punkten i Utskottets förslag komme att erhålla följande lydelse: Den skattskyldige, hvars alta årsinkomster sammanräknade icke öfverstiga Ett tusen femhundra Riksdaler, vare fri frän bevillnings erläggande enligt § 6 för följande del af inkomsternas belopp, nemligen ogift man eller enkling för Tvåhundrafemtio Riksdaler, ogift qvinna eller enka för Et/hundrafemtio Riksdaler, äkta makar gemensamt för Fyrahundra Riksdaler samt föräldrar dessutom för Femtio Riksdaler för hvarje egel äkta larn under tolf år, som af dem uppfostras. Utrymmet i en reservation tillåter mig icke att fullständigare motivera detta förslag eller upptaga till vederläggning de få och svaga invändningar, som mot detsamma blifvit gjorda.
Uti denna reservation har Herr Silfverstråle instämt; af Herr Doctor Moren: ”För att undanröja de hinder» hvilka af någon anledning skulle kunna mola upplagandet af utländskt crediliv, tillstyrkes vördsamt, det Rikets Ständer, genom stadgande i Banco-Reglementet, berättiga Fullmägtige alt, derest creditivet erfordras och annorledes - 4 Banco-Ut skottets Utlåtande A io i/fa. ej lian erhållas, i underdånighet begära Kongl. Maj:ts biträde, samt att Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse anmäla denna i afseende på creditivet beslutna åtgärd och anhålla, alt Kongl. Majrt täckes det omförmälda biträdet meddela, om och när det af Fullmägtige begäres.” Herr Lagerheim och Herr Doctor Hvasser hafva förenat sig i denna reservation; af Herr Doctor Elfström: ”Emot Banco-Utskottets nu fattade be slut får jag mig reservera. Jag anser detsamma 1:0 skadligt j emedan om credit eller creditiv å utländsk ort, till förstärkande af Bankens Silfverfond, skulle Lomma att af behofvet påkallas, det åtminstone är högst sannolikt, att, vid försöket att uppgöra en dylik transaction, stora, om ej oöfvervinneliga svårigheter skola mola Banco-Fullmäglige, dåde ega att åberopa endast Ständernas garantie, men ieke Kongl. Mnj:ts höga medverkan; 2:0 högst oformligt, för att ej säga grundlagsvidrigt, emedan i en Monarkisk Stat, så beskaffad som Sverige — man må betrakta dess Grundlagar till anda eller ordalydelse — det ingalunda kan vara tillbörligt, alt Ständerne skola få inleda Riket i utländsk skuldsättning, vare sig för upprätthållandet af deras Bank eller för vinnandet af något annat vigtigt ändamål, utan att Sveriges Konung dertill samtyckt. Denna min åsigt vinner ytterligare styrka, då jag fäster uppmärksamhet på innehållet i 16 och 76 §§.
Der består besättningen hufvudsakligast af båtsmanshållet och Flottans fasta matroskår, hvaremot marinsoldaterna utgöra en värfvad trupp af allehanda folk, från olika landsdelar. De hafva också ombord å fartyg varit mer ansedde som en paradtrupp, än ett stöd för ordningen. För landstignings-strider äro båtsmännen redan nu så exercerade, att frånvaron af det fåtal marinsoldater, som hittills utgjort en del af besättningarna, ej blir någon känbar förlust, och hvad beträffar honnörs-tjenstgöringen på halfdäck, vid kajutdörren m. m., är dylik tjenstgöring för båtsmannen en, i militäriskt hänseende, väl behöflig lyftning. Bih. till R St. N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1866. Underdånigt Förslag tili S tat för Kongl. Flottans Officers-Corps. 1 Tjenstgö- Lön. ringspenSumma. | ningar. i R:dr. ö. R:dr. ö. R:dr. ö. 1 Konter-Amiral 4,000 t 2,000 — 6,000 — 1 Kommendör 3,000 — 1,500 — 4,500 — 2 Dito 6,000 — 3,000 — 9,000 — 1 Kommendörkapten af Irsta klassen 2,666 67 1,333 33 4,000 — 4 Dito dito dito Kommendör och Kommendör-Kapten af l:sta klassen , „ Kommendör-Kapten af 2:dra klassen „ „ Kapten Subaltern-Officer „ „ i afseende på hvilka ersättningars tillgodonjutande de denna Nåder meddelade samt för öfrigt nu gällande Inqvarterings-Ordnings för Flottan föreskrifter komma att iakttagas. Hvilket etc. Stockholms Slott den etc. derom Bil. N:o 4 till Kongl. Maj-.ts Nåd.
Expektans-arfvoden till lönlöse Ollicerare Ersättning till Indelningshafvare vid f. d. Westgotha Kavalleri Span må Is ti Hök ni ngen undei 3:dje Hufvudtitein . Flottans Militär-Stat i Carlskrona Dito Civiloch Ekonomi Stat i Dito Flottans Station i Götheborg Sp anin ålst il lök ni ngen under /\: le Hufvudtitein . f-d. Kongl. OperansPensionärer Spanmålstillökningen under 5:te Hufvudtitein Beneficier och Benådningar för Embetsoch Tjenstemän samt deras Enkor och omyndiga Barn Embets-ochTjenstemän, som erhållit afsked med bibehållande af större eller mindre del af lönerna, Remisslage-ersätlningar Clereci-Staten Än tillkommer, genom högre beräkning i RiketsStänders Stal, än hvad Kongl. Majrts . 326,764: 34* ®* och af Besparingarne dito 183,664* 11* samt oersatt, Bristen å io:de Huf vudtiteln, ... 214:37.10. Af Besparingarne å 1840 års Statsanslag, halva, till betäckande af en del Brister, användts 183,664: 2i._l f. Riksgälds-Kontoretiliqvid tillgodoförls 6o,o45: 1. —- «ch ingått i den summa, hvarmed i 839 oell föregående årens Brist å 2tdra och 3:dje Hufvudtitlarne blifvit minskad, , i3,o8o:36. 9; Af Reserverade anslagen för år 1840, innestodo hos Stats-Verket hos Förvaltande Verken
Jag föreslår derföre följande lydelse: Silfvers utlemnande frän Banken må ej tillåtas intill allmänna utvexlingens början. Friherre Cederström j Jacob: Då Rikets Ständer redan bifallit, att Akademierne skola fortfarande få jettoner, lärer frågan mindre vara om det mer eller mindre consequenta i detta beslut. Enär Rikets Ständer vilja lemna ett premium åt Akademierne, är det helt enkelt, alt ett motsvarande antal-Riksdaler afföres på Bankens disponibla vinst, och ej får gravera Den 19 Oetober f. ra. fonden för utvexlingen. Det faller af sig sjelf, alt ett lilli äckligt öfverskott skall uppkomma, för alt anvisa skillnaden för hvad Akademierne fått rätt att växla. Jag tillstyrker således, att punkten måtte antagas med den förändring, som äf Herr Rothlieb föreslogs. Herr Hegardt: Mig veterligen har det ej varit fråga, än mindre beslut, om annat, än blott att stadgandet skulle gälla äfven för år 182g. För öfrigt har jag ej emot, om Rikets Ständer finna för godt att af Banko vinsten uppmuntra vetenskaper och konster, likväl icke så, att man får utvexla silfver på något annat vilkor, än allmänheten får det. Det vore rättare, att af Stats-anslag lemna sådant, än af Banken. Jag får på det högsta protestera emot allt undantag från hvad som stadgas angående Bankens utvexling i allmänhet. Herr Rosenblad, Bernhard: Frågan är här af så liten vigt, hälst sedan 3 Stånd redan bifallit punkten, att vi ej behöfva stort dermed befatta oss. Det är ej sagt, om utvexlingen till Akademierne skall fortfara eller ej; det är blott sagdt, att inga andra ulvexlingar få ske. Denna utvexling är högst obetydlig, men jag får erinra att äfven en annan finnes i samma punkt, nemligen för Kongl, personers enskilta behof emot deras egenhändiga qvitto. Det har Den 19 October f. m, äfven gått till ett ganska ringa belopp. Huruvida sådant må fortfara, eller ej, bör lemnäs åt det BaneoReglemente, sorn skall uppgöras. Saken är i alla fall en obetydlighet.
Professorn i filosofien, Chalybæus, förut i Leipzig, i hvilken jag fann en allvarlig och välvillig man, gjorde mig dagen ganska angenäm. På en senare genomresa hade jag äran förnya hans bekantskap, äfvensom göra en ny, intressant, i professor Domers person, en Würtembergare. Han är en upplyst och tolerant theolog, som dock starkt inklinerar åt ortodoxien och i denna riktning deltagit i den theologiska strid, som nu föres i Tyskland. Hegelska filosofien representeras här af Dr Pelt, hvars bekantskap jag ej fick tillfälle att göra. Serdeles berömda namn vet jag ej om Kiel har, i fall ej den Nitsch, katalogen upptager, är den kända klassiska archäologen och mythologen. Dock, verlden är så full af berömda män, att det är svårare att veta, hvar de ej finnas, åtminstone bland professorer, än att leta ut de namnkunniga. Lärarnes antal vid universitetet är in summa 39; studenternas i medeltal 400. Dessa sednare voro till större delen skingrade. Några visade sig ännu i sina landsmanskaps mössor. Vid universitetet är allt på Tysk fot, äfven hvad duellerna angår, hvilka likväl ofta lära föras på pistol. Universitetet har sin lokal, icke serdeles förmånlig, i en del af ett gammalt hertigligt, rätt ansenligt slott, hvars hufvuddel bebos af en Dansk prins, ståthållare i Holstein. Sjelfva staden, med 11,000 invånare, ser gammal och ruskig ut, men förskönas af den vackra omgifningen. Norr om slottet finnes en park med utomordentligt vackra alleer, hvilka, åtföljande hafsstranden, förlora sig i en skön bokskog, Düsterbroek, i hvars närhet ett sjöbad finnes. Hela denna promenad, lifvad af omvexlande kullar och berg, af hafvets grannskap, af små täcka villor och blomstergårdar, har få likar. Söder om staden visar sig den Holsteinska kulturen i all sin skönhet. Låga, fruktbara kullar, med grönskande häckar i stället för gärdesgårdar. Dessa kullar, med häckarnas långa, vågiga, slingrande linjer, gifva en skön anblick.
-För att försäkra möjligheten af den föreslagna Jnry'ns tillkallande, skulle omsorgen deraf tillhöra JustiticrOmbudsmanne», men anmälan derom göras i Högsta Domstolen, som skulle äga att emot en sadan kallelse göra föreställningar, och som skulle dertill kunna wägra sitt bifall. Endast i det fall, dä antingen bada delarne af Nationens Representanter gemensamt, eller Regeringen, för sin del, begärde Nämndens sammankallande, skulle det, efter gjorde föreställningar af Högsta Domstolen, om han dertill funne anledning, likwäl icke wara densamma tillätet, att wägra sitt bifall till Nämndens sammankallande. Men ifrän den dag denna wore kallad, och till desi den kommit tillsammans, skulle Justitice-Ombudsmannen, i allt bwad som angick desi wäljande och kallelse, owilkorligcn ätlydas. Da Nämnden kommit tillsammans, skulle Justitiee-Ombudsmannen tillika med en af Högsta Domstolens Ledamöter för densamma göra fin berättelse öfwer orsaken till desi kallelse; men sedan skulle Justi claeOmbudsmannen icke widare deltaga i öfwerläggningarne, utan wara skyldig att pä 50 mils afständ skilja sig derifrän. Denna Nämnd, som inom 14 dagar bör kunna wara samlad, skulle bcstä utaf wista, i Landsortcrne utsedde Ledamöter, som, i följe af förut till annat andania! gjordt wal, blifwit dertill bestämde. I anseende dertill lernnar jag till närmare pröfning, antingen de skola tagas utur den för hwarje Socken i Blandade Ämnen N:o .3 föreslagne Lagstiftande Bilaga till Mem. Magt, eller, i fall walen skola ske genom Electorer, utur deras antal, eller ändtligen, enligt det nu uppgifne System, ibland Förflagsmännen. Jag skulle tro, att Nämndens Ledamöter i alla sall borde tagas utur denna Class, såsom den der har det mesta och kraftigaste interesse i ordningens widmagthallande, och för min del skulle jag önska, att derwid endast komme i fräga de Förslagsmän, som kunde walsa till Lagstiftande Corpsen.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-Utskotlet: l:o Friherre Focks, Alfred Henrik, den 25 dennes bordlagda motion angående slals-anslag för uppflvttning till lektorater af 2 kollega-beställningar vid åtskilliga elementar-läroverk i riket; tillika med de i anledning deraf nu afgifna yttranden; 2:o Friherre Creutzs, Steff an, den 23 dennes bordlagda motion om anslag till inrättande af en hydropathisk klinik i hufvudstaden, jemte de deraf föranledda yttranden. 5:o Ilerr Dalmans, Wilhelm Fredrik, denna dag väckta motion, att, derest införandet af ett inhemskt fond-system skulle beslutas, styrelserna för de under Statens förvaltning ställda allmänna kassor måtte förständigas att använda inflytande medel till uppköp af inhemska stats-obligationer; d:o Herr Cederschiölds, Fredrik August, denna dag väckta motion om statsanslag till inrättande af en vårdanstalt för obotligt sjuke; 5:o Densammes motion om pension till framlidne Provincial-läkaren G. A. Silfver sparres enka och barn; jemte ett i anledning deraf afgifvet yttrande; 6:o Densammes motion om stats-anslag för inköp af 250 exemplar utaf arbetet: ”Konversationsoch Universal-lexicon, allmän ordbok för alla samhällsklasser,” alt utdelas till socken-bibliothekerna i riket; 7:o Herr Kuylenstjernas, Carl Johan Gammal, denna dag väckta motion om beviljandet af en pension å 2000 R:dr Runt till Majoren G. W. Gyllenhammar vid erhållande afsked från Direktörs-befattningen vid straff-fängelset i Warberg, 8:o Grefve Lewenhaupts, Claes Magnus, denna dag väckta motion om statsanslag till rese-understöd för sakkunnige personer, hvilka skulle meddela allmänheten undervisning om färgstofters beredning; 9:o Friherre von Roséns, Eric Gabriel, denna dag väckta motion om pension åt Professoren E. Drake vid afskedstagande från Sekreterare-befattningen vid Kongl.
Ro* teringen lå återgå. “Då Säterier i det öfriga Sverige äro frie “flan Rotering, och den ena skattdragande, i “följd af ingångna köp rn. m., bör ega lika rätt, “som den andra,“ har Herr Friherre IVrangel ansett “högst obilligt, om Skåne ensamt i det“ta fall skall utgöra ett undantaghvadan Herr Friherren anhållit: “att Säterier och Prestbohl “må, i likhet med andra dylika i Sverige, vara “från ständig Rotering frikalladeMen enär den extra Rotering, hvilken, jemlikt Rikets Ständers vid 18og och 1810 årens Riksdag fattade Beslut, år i 8 i r Provincen Skåne ålades, så väl af egare till Säterier, som innehafvare af Prestbohl och öfrige Hemman och Lägenheter inom Provincen, enligt hvad i det föregående utredt är, år 18 i 3 blifvit, genom en frivillig handling, utbytt emot ständigtKnecktehåll, samt då hvarken de egare och disponenter, hvilka sitt samtycke till ordinarie Roteringens åtagande, muntligen, skriftligen eller genom uteblifvande från sammankomsterne lemnat, eller än mindre de personer, hvilka, genom arf, köp eller befordran, sedan år 1813, kommit i besittning af Säterier och Prestbohl i Skåne, nu mera efter så många Stättsamt Qac.-Utsk. Uti. N:o il8. f) inånga års förlopp kunna anses berättigade att förbindelsen till ordinarie Knecktehåll frånträda*’ föranlåtas Utskotten vördsamt afstyra ka Rikets Högloflige Ständers bifall till hvad i denna del blifvit af Herr friherre Wrangel föreslaget.
För öfrigt instämmer jag med de warde Ledamöter, som ansen Vena för en cvmmandomäl, således är det witzerligen Konungens rätt att förändra Cavccklerie lill Jafanterie, allenast det lker utan de Rustandes betungande och pä det sätt Regerings.Formens 80 Z. utstakar. Och dä lära icke Landshöfdingarne mi dylika frågor kunna fä någon befallning arr sammankalla eller öfwerenskom ma - Den 28 November. r?LZ ma med dem som rustnings ssyldigher åligga, Hrvis kel wore att nprätra olagliga coiitraccer, Friherre Dsäerström, ^acob. Det förundrar mig arr höra en Ledamot pasta att comract kunna mara olagliga, när de af bägge contraherande blifwit samtyckte. För öfrigt, ehuru jag ej är emar älerremitz om RidderfVapet och Adeln sig derom förenar, will jag likwäl anmärka, att wara discusiioner derom draga längre pä tiden än en votering skulle göra. Grefwe borner, Larl 6g,bri'el. För min del kan jag ej deltaga i denna discusiion i hwad huf« wudsaken angar, sä som ej Militaire, men den upläste Z:s innehåll ar tydligt och ingen annan proposition kan göras än till äterrcmih: Härwid wäcktes a nyo någon oro, dä under ropet Friherre Duben hördes yrka, att man wid detta tillfälle borde hafwa afseende pa Landels wäl och ej pä enskild egennytta. Herr Grefwe» och Landtmarstalken förnyade sina förmaningar om ordning och stillhet. Grefwe De Is 6aräis. Utan att inga i någon undersökning om nyttan eller skadan af Stats. Utskottets förslag, får jag allenast hemställa, om nödwandigheten af äterrem.sien. Saken är ganska tydlig. Ingen kan wägra att anmärkningar blifwit gjor^ 1784 Den 28 November. gjorde, aterremitz är derus en nödwandig följd.
Ständers upplysta ompröfvande vördsam, meligen öfverlemnadt. Stockholm den iS Maj 1815. Den sa Maj - 333 På Höglofl. Ridderskapets På Hegvörd. Prestoch Adelns Ledam. vägnar A. Lantingshausen. På Vallöf!. Borgare. Ståndets Ledam. vägnar And. Fredin. Utdrag af Protocollet, hållet uti Riksens Håglöf. Ständers Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskotts 2:dra Beredning , Fredagen d. 12 Maj 1815. SD. Sedan Herr Öfver-Intendenten Pehr Thams till Utskottet remitterade Memorial, om vissa Helgedagars Indragning, blifvit uppläst, stadnade Beredningen uti det Beslut, dess författade project till Betänkande innehåller; dock ville Herr Landshöfdingen Eckorn, som upplyste, att i de Hörra provinserna af Riket mycken tid , ofta en hel vecka, åtgår till resor, fram och åter, till Midsommarsdagens firande, hafva uti Protocollet anmärkt sin önskan, att denna Helgedag må blifva flyttad till den Söndag, sorn näst derefter infaller, hvarföre Herr Landshöfdingen så mycket mindre insåg något hinder, som det vissa år inträffar, att Midsommarsdagen å Söndag infaller; men derest sådant icke kunde bifallas, önskade Herr Laadshöfdingen, att då Mid - Ståndets Ledam. vägnar Bryn. Hesselgren. På Hederv. Bonde. Ståndets Ledam. vägnar Nils Mänsson. M. M. Rosbeck. Den 22 Maji Mtdsom marsdagen icke å Söndagen inträffa i’, deri må-utsättas till Eördagen eller Måndagen näst före och efter den 24 Juni. Ut supra. Ex Protocollo ill. hl. Rosbeck, Uppläst hos äamteliga Rilcs.Stånilcn (leil 22 Maj. Vördsamt Memorial.
Tham synes 111ig hafva fullkomligen ädagalagdt, att BevillningsUtskottet lika litet behöft rådpläga med ett annat Utskott, angående grunderae för denna TullBevillning, sora rörande grunderné för dea allmänna Bevillningen. De olägenheter som kunna uppstå af de hya föreslagne TullBevillning6grunderne , eller af en Tulltariff, ämnad ätt antingen lätta, inskränka eller omöjlig göra införseln, hafva icke af Utskottet blifvit förbisedda; men Utskottet, sorn erkänner ofullkomligheten af sitt arbete (en ofullkomlighet tor hända oundviklig, sa länge erfarenhetens lätor icke hunnit tjena till rättelse) förväntar sig med visshet, att af Riksens Höglofl. Ständers högre upplysning erhålla de anmärkningar som skola bidraga till en möjlig fullständighet. Utskottet har äfven i sitt Betänkande tydeligen ådagalagdt Bil. till Ridå. o. Ad. Pr. V Band. 19 Den 28 Junii e. m. sin underdåniga tillförsigt till Kongl. Maj:ts vishet och Landsfaderliga omvårdnad, att enligt Sin Kongliga rätt i nödiga fall vidtaga de åtgärder Hans Maj:t funne lämplige Detta underdåniga förtroende, utan tvifvel äfven hyst af Riksens Höglofl. Ständer, lärer i deras till Kongl. Maj:t afgifvande skrifvelse kunna fram ställas med ali erforderlig utveckling, och då vet jag i sanning icke huru det skulle kunna sägas, att hvarken Ständer eller Utskott ej med skyldig noggrannhet lästat afseende på Kongl. Majas höga rätt. Beträffande den anmärkning en vard Ledamot gjort, att ifrågavarande Systeme ej skulle vara antagligt förr, än tvenne andra ämnen af högsta vigt blifvit afgjorde; så är onekeligt att dessa, nemligen: Stadga i Rikets fenninge verk och Näringsfrihet, ej mindre äro hufvudsaksligt bidragande till handelns flor än till enskildt och allmän välgång. Men då Riksens Höglofhge