Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
JV:o 5o. ang:de en lagförklaring, rör:de förvandling af sådana böter, som äro målsägandens eller angifvarens ensak; N:o 5i. ang:de angelägenheten af förbättring och ut^ vidgning af några länshäkten; N:o 52. ang:de åtskilliga af K. M. utfärdade lagförkla-, ringar. Uppå begäran af Hr Tham, Wolrath, Frih. von Albedyhl, Cari Gust., samt Hr Rothlieb, Carl Fredrik, blefvo Constit.Utsk:s nedannämnda d. 5 och 17 dennes e. m. på bordet lagda memorial ånyo lagda på bordet, nemi.: N:o 8. ang:de Riksd.fullm. Bengt Gudmundssons anmärkningsanledn. vid rådgifvande åtgärden till resolutionen på R. St:s underd, framställning, iör:de Halländska kyrkohemmanet! ; N:o 9. ang:de Riksd,fullm. Bengt Gudmundssons anmärkningsanledn. i fråga om ett Halländskt kyrkohemman; N:o 10. ang:de Ilr W-F. Dalmans anmärkn:sanledn. med afseende å förslaget till lag för Banken; Pf:o t!. arig;de fullbordad granskning af de i Statsrådet förda protocoll; N:o 12. ang:do StatsUtsk:s ytterligare anmärkn:sanledn. i fråga oin Gardesreg:ternas aflöningsstater, Inyo föredrogs Constit.Utsk:s d. 17 dennes e. m. på bordet lagda mentor. N:o ?3 med förslag till ändring i 29 §. Reg.F. Uppå derom framställd propos. blef det af Conslil.Utsk. D e n 20 Juni {. m. 3o3 uppgjorda förslag till förändring i 29 §. Reg.F. af R. o. Ad. godkandt till den behandling, 56 §. Reg.F. föreskrifver. Föredrogs ånyo Constit.Utsk:s d. 17 dennes e. m. på bordet lagda raemor.
Den i förra berättelsen omnämnda i Hedemora inrättade Småbarnsskola fortfar med oförändrad verksamhet. 16 Stora Kopparbergs län. Rättskipning. Banker. Socknemagasiner. Brandstodsbolag. Nödhjelpskassa. I afseende på organisationen för rättskipningens utöfvande, förekommer endast den för menigheten vigtiga förändring, att inom Vester-Dalarne, der förut blott hållits ett Ting årligen inom dervarande tvänne tingslag, tvänne årliga lagtima Ting derstädes numera förrättas. En sådan förändring vore utan tvifvel äfven af stor vigt för befolkningen inom Oster-Dalarnes tingslag, men de hafva ännu ej kommit sig för att fordra en sådan afvikelse från hittills varande urgamla förhållanden. Domsagornes vidsträckthet i Österoch VesterDalarne, med deraf härflytande långa resor, äro äfven ett hinder för den skyndsamhet i rättskipningen och expeditionen af domstolarnes beslut och protokoller, hvarförutom mycket af beslutens kraft och afsedda inflytande förloras, men en härutinnan önsklig förändring torde icke under för handen varande förhållanden kunna åstadkommas. Till kreditens och företagsamhetens underlättande har fortfarande verkat Kopparbergs enskilda Bank, som, ehuru under annat namn, öppnades år 1836 på grund af Kongl. Majits för denna Bankinrättning föregående året meddelade och år 1857 senast förnyade oktroj. Bankens rörelse, med varsamhet ledd, har i allmänhet utan störande vexlingar, förmedlande penningemarknadens öfverflöd och brist, i mån som bankens fonder kunnat sådant medgifva, åt ortens näringar beredt en jemn, om än allt mer och mer otillräcklig tillgång på rörelsemedel. Tabellen N:o 12 utvisar de i länet varande fyra Sparbankernes tillstånd och verksamhet. I Länssparbanken har ränta ej kunnat insättarne medgifvas till högre belopp än 4 procent, men efter år 1860 har densamma blifvit till likhet med förhållandet i de andra Sparbankerne förhöjd till 5 procent. Först efter det verkan af denna förändring kan allmännare inhämtas, torde dessa inrättningars inflytande blifva fullt tillfredsställande, enär de trenne öfrige
Han råkar ju då i kollision emellan sin pligt emot samhället och sin pligt att icke från sina barn och efterkommande afhända en del af förmögenheten. Jag tror för min del, alt det åsyftade ändamålet skulle vida säkrare vinnas, om man icke betager egendomen sjelfva rättigheten derföre, att egaren afstår ifrån dess utöfvande, utan stadgar, att rättigheten endast uphör för den tid, egendomen innehafves af den egare, som afsagt sig rättigheten. Deruti är ingenting ondt och jag hoppas att derigenom skulle pä en mängd gästgifverier all bränvins-ulskänkning uphöra, men vill man drifva det derhän, att hemmanet äfven skulle förlora rättigheten, så tror jag icke, att mången skulle afstå ifrån denna förmån, utan heldre drages lian med utskänkningen, han må finna den huru obehaglig som helst. Derföre, och på grund af det skäl Hr Printzensköld sednast anförde, nemi. att det ligger en orättvisa deruti, att man icke gjort undantag vid det förhållande, att en arrendator förverkat rättigheten, utan låtit haus förseelse falla egaren till last, beder jag Hrr:ne behjerta den reservation jag afgifvit. Hr von Troil: I afseende på lista mom. af ifrågavaride §, anser jag den af Hr Braunerhjelm föreslagna redaktionen vara tydligare, och förordar således densamma. Hvad äter det 2;dra mom. beträffar, så erkänner jag visserligen, att hvad deruti stadgas möjligen kunde anses öfverflödigt att uprepa, då det redan finnes i 12:te §:n lista mom. uttryckt, men jag tror det likväl icke skada, att det här finnes såsom ett förtydligande af den 12:te §:n. Jag anser alt R. o. Ad. redan i hufvudsaken fattat sitt beslut, och att ett bifall till den åsigt, Frih. Raab uti sin reservation uttryckt, skulle vara stridande emot detta beslut. För min del tror jag äfven, att det ur många synpunkter skulle blifva en fördel, om icke hvarje hemman, som nu är gästgifveri, ansågs ega en obestridlig rättighet att utskänka bränvin.
Det är visserligen ganska riktigt anmärkt af Frih. Stjernstedt, att om Konungens Bef:- h:de icke behöfde vara närvar, vid \säkerlxetshandlingarnes pröfning, så behöfde bolaget blott insätta det contanta be - Don 20 Februari c, m. 533 loppet och säkerhetshandiingar, för att anses hafva fullgjort hvad sorn fordrades till erhållande af octroj, emedan hvarken Konungens Bef:h:de eller någon annan vöre ålagd att pröfva handlingarna. Skulle, på sätt Hr Lagerheim — eller var det kanske någon annan ledamot'—- föreslagit, tillåtas alt besvär finge anföras öfver Konungens Bef:h:des utlåtande; så frågar jag hvar dessa besvär skulle pröfvas. Om denna pröfning skall ske vid domstol, ser jag icke att annan grund kan följas, än den sorn R. St:s Bank följer vid bedömmande af säkerheten, dervid icke endast taxeringsvärdet tages i betraktande. Hr Mannerskantz: Jag vill först svara på hvad Hr Lagerheim föreslagit, nemi. alt |:delar af bolagets delägare skola äga rättighet att bestämma huruvida handlingarne öro säkra eller icke. Allt hvad bolagsmännen sinsemellan besluta har kraft och verkan blott för dem sjelfva och intresserar icke allmänheten. Jag tror derför att man kan lemna den saken åsido, då fråga är att stifta en lag, som skall trygga allmänheten mot bolagsmännens möjliga afsteg från hvad som rätteligen bör iakttagas, och alt således den iflåga va r. föreskriften icke behöfver inflyta i denna lag, om det äfven anses nödvändigt att ett sådant , stadgande intages i bolagsreglorna, hvilket måste ankomma på delägarne sjelfve att bestämma.
Anders Andersson från Skaraborgs län hemställt, att de i sammanhang med Utskottets Betänkande N:o 71, angående regleringen af utgifterne under Riks-statens Sjette Hufvud-titel, till Riks-Stånden aflemnade skriftliga bilagor, innefattande uppgifter om Landt-stats-tjenstemännens aflöning m. m., måtte få genom Utskottets försorg tryckas, så att hvarje Stånds-ledamot lättare komme i tillfälle att förskaffa sig de upplysningar i frågan om Landt-statens löne-reglering, som i nämnde bilagor vore att hemta. Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande och då omförmälde bilagor utan tvifvel innehålla flere för bedömande af frågan om Landt-statens löne-reglering vigtiga upplysningar, samt motionären alltså icke saknat skäl för sitt förslag att genom bilagornas tryckning göra dessa upplysningar för Riks-Stånden lättare tillgänglige, har Utskottet trott sig böra tillstyrka, att ifrågavarande bilagor må få tryckas, för att sedermera bland Riks-Ståndens ledamöter i vanlig ordning utdelas. Stockholm den 21 Juli 1854. Stats-Utskottet* Memorial, N:o 203. lV:o 205. Ank. till Exp.-Utsk. d. 27 Juli 1854, bl. 1 e. m. Memorial, i anledning af erhållen äterremiss å Utlåtandet N:o I!2. (U. A.) Stats-Utskottets under N:o 112 afgifna Utlåtande, i anledning af väckt motion om upphörande af den till Svenska kyrkan i London utgående läste-afgift af Svenska fartyg som anlöpa hamnar i Stor-Brittanien och Irland, har af Borgare-Ståndet blifvit till Utskottet återremitteradt; men som de trenne öfriga Riksstånden, enligt ankomne Protokolls-utdrag, bifallit samma Utlåtande, hvadan, jemlikt 75 § Riksdags-Ordningen, frågan är af Rikets Ständer afgjord, har Utskottet funnit sig icke kunna dermed taga vidare befattning. Stockholm den 21 Juli 1854. lith till Ii. St.
Hemliga Utskottets den 8 Junti 1800 meddelre Resolution uppå Lx^eäilions-Bvk» hallaren ivid Utrednings-Oegai-temeiuet L. 6. kulllaus och Lontrolleuren LcliLnborgs ansöknin» gar, men at det intet möjligen bordt hafwa warit okändt för ^LLrc-teraren Silvan, som, i alla mäl som rörde Riksgälds» Lontoiret, förrättade I>lot3iiLtjenst uti nämnde Hemliga Utffokt, och sedan ivid Uevisionerne och Statsutskottet warit Leci-eterars. Och da detta yttrande sammanbindes med Herr Krigs-Rådets nyttjade uttryck uti näst föregående xeriocl, der orden lyda salunda: och synes derföre, at Herrar Usvisorers ^ 1805 gifne Lxpe6ition, som förebrå Lullmägtige al med mitzhushällning för werkst hafwa befordrat en främmande person, wara tilkommen i saknad af riktiga upgifter, är nog patagligt at Herr Krigs-Rädet asyftar en beskyllning emot mig, ar hafwa ifrån Herrar kevisorernes och Högloft. Stats» Utskottets kännedom undanhållit berörde Resolution. Det bör wisserligen förefalla mig högst owäntadt, ar Herr Krigs-Radet pa et fä bestämt och aft görande sätt kunnat yrka, at Herr Krigs-Radet aldrig hört omtalas i fräga warande Hemliga Ut» skottets Uesolution, dä likwäl flere omständigheter göra motsatsen af et sadant yrkande myckel sannolikt. Hög - Den 24 Mars. 107; Högloft.
Sie können lieben jeder Zeit. I detsamma kom kapten Schmoll, och på min förfrågan hvem den gamla Tanten med sina många niecer var, skrattade han så det klunkade i honom som i en gammal ränna vid lenväder. Ja, mein lieber Herr, das ist was anders als die Pentateuch und Barbara Celarent! Sehen Sie, es fährt so immer eine Menge kleiner Dingen aus Hamburg nach Amsterdam um sich dort zu amusieren. Aber sehen Sie doch nicht so scheu aus. Das Frauenzimmer ist doch kein gefährlicher Scorpion. Men jag tänkte på henne, med hvilken jag, om Herren vill, skall ingå en christelig äkta förening, Sara Margareta Hambræa i Svartlilla prostgård, huru sedesam hon satt vid sin väf – och åter försänkte jag mig i »Christne Lärares embetsplikt». Men den skälmen Morphée tourmenterade mig i drömmen. Jag tyckte vi lekte Blinde Kuh, och Lieschen satt skrattande på mina knän. Dagen därpå var det åter elakt väder, och »Frohe Jeanette» krängde, som skulle den kantra. Förfärdeligen brusade vågorna och stormen tjöt i tackel och tåg. Då kom Lieschen in i cajutan, där jag satt ensam. »Ich habe Angst,» sade hon likblek och tog min hand. Men jag talade vid henne ganska uppbyggligt och rätt serieust om Herran, som öfverallt är med oss äfven på svallandes sjö. »Ich aber bin so ein armes und frevelhaftes Kreaturchen,» hviskade hon, och jag kände hur hennes tårar föllo på min hand. Men jag erinrade henne om, att det aldrig var försent med bot och bättring, och jag blef sielf helt högtidlig till mods. Skulle min ovärdiga mun verkligen blifva ett redskap för omvändelsen. Dock Spiritus flat, ut vult.
Falkenberg, Conrad Gabriel: N:o 1318, Hr Stjerneld, fullm. Hr Oxehufvud. Tönne, och N:o 1805, Hr Stjernspetz, fullm. Frih. Hermelin, August Söderling; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 68, Gr. Creutz, fullm. Hr Ulfsparre, Georg; N:o 84, Gr. Löwen, Axel; N:o 184, Frih. Koskull, Claes Ulrik; och N:o 489, Hr Rosenlindt, Berndt Magnus. Öppnades Hrr Electorers listor vid val af 2:ne ledamöter i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., efter N:o 377, Frih. Reuterskjöld, Adam Axel, och N:o 2077, Hr von Wright, fullm. Hr von Stockenström, Carl; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 140, Frih. Leuhusen, Alexander Magnus; och N:o 1477, Hr Jägerhjelm, fullm. Gr. Posse, Erik. Äfvenledes öppnades Hrr Electorers listor vid val af ledamöter att i permitterades frånvaro inträda i Bevilln.- samt Allm.- Besv.- o. Ekon.Utsk.; och befunnos dertill utsedde i Bevill nings-Utskottet: under ordinarie Ledamoten N:o 1421, Hr Insenstjerna, fullm. Gr. Sparre, Johan Alexander Artemis, beviljad 3:ne veckors ledighet från d. 20 dennes; N:o 1765, A. Hr Adlerstråle, Fredrik Ernst Lebrecht. Allm. Besvärsoch Ekon.Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 1035, Hr Wästfält, Nils Christoffer, beviljad 3:ne veckors ledighet från d. 20 dennes; N:o 1702, Hr Törnebladh, Carl Ottomar.
I betraktande af hvad Direktionen, beträffande Barnbördshus-inrättningens tillgångar upplyst, torde dock det af Direktionen begärda låne-understöd icke finnas oundgängligen nödigt, och jag hemställer dedore i underdånighet, att Eders Kongl. Majit endast i så måtto täcktes den gjorda ansökningen bifalla, att Eders Kongl. Majit af Rikets Ständer ä^kar ett anslag för en gång af 50,000 Ridr, att utan återbetalnings-skyldighet för ifrågavarande ändamål användas. 26:0 Om fortfarande anslag till afritning af Svenska Medeltids-Sigill. Sedan Rikets Ständer vid sistförfh.tna Riksdag anslagit en summa af 1,000 Ridr aft användas till nödvändiga resor, för att icke allenast inom Riket i allmänna större och 20 Kongl. Jl/aj.ls Aåil. Prop. om Statsverket 1883. mindre liibliolliek samt hos enskilda personer, utan äfven i främmande länder samla handlingar lill en ny Del (4:de Bandets Irsta Del) af Svenskt Diplomatarium, äfvensom till skrifvare-biträde ål IJtgifvaren; och Rikets Ständer derjemte särskildt anvisat en summa af 600 R:dr, lördelad pä tre år, lör att bekosta afritning af qvarvarande sigijler vid original-handlingar, som redan blifvit i Diplomatarium tryckta; hvilka båda anslag genom Eders Kongl. Majrts Nådiga Bref af den 1 Oktober ISSI blifvit ställde till VitterhetsHistorieoch Antiqvitets-Akademiens disposition, har Riks-Antiqvarien B. E. Hildebrand hos Eders Kongl. Majit i underdånighet anmält, att han genom förstnämnde anslag blifvit satt i tillfälle att under åren ISSI—18S5 uti åtskilliga offentliga och enskilda samlingar inom och utom fäderneslandet anställa forskningar och för Svenskt
RiksRådet Grefve Liljencrantz^ Dotter > Friherrinnan Tornerhjelm - Föredrogs å nyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens ej mindre den 16 sistledoe Julii under N:o 357 § afgifne, samt den 5 dennes e. m. på bor. det lagde , Utlåtande, öfver vackt motion, ont Wäster och Norrbottens Läns sammanslående till ett Län; ån ock den 9 dennes under N:o 405 meddelte, samt den 18 derpå följde e. m4 på bordet lagde, Utlåtande , om återläggande af Herjeådalen till Gefleborgs , och af Jemtland till Wester-Norrlands Län. Herr Mon t gomm erie, Gustafi ahförde skrifteligen; (Se Bilagan N:o 1.) Herr Däticki&aidt, Magnus Georg: Det var vid 1809 och 1810 årens Riksdag som Riksens Ständer beslöto , och Kongl. Majit i Nåder biiöil klyfningen af dåvarande Westernorrlands och Westerbottens Län , så att deraf, jemte Herj eådalen , hvilket dittills tillhört Gefleborgs Höfdingedöme, tvänne nya Län Jemtlands och Norrbottens Län uppkommn* De hufvudsakliga skälen dertill voro, attförstnämde tvänne Län, särdeles det sednare, innefat - 996 Den 22 Augusti e. m. tade så betydlig rymd , hvardera öfver två gånger mera än hela Småland, att Länestyrelserne hvarken för Landets uppkomst genom anstalter förberedande af dess odling och befolkning , hvilket där znsågs och bör anses af stor vigt att kraftigt understödja, ej eller i öfrigt förmådde verka som sig borde , och sålunda i intet afseende kunde uppfylla deras ändamål. Jemtland lemnades härvid med rätta en serskild uppmärksamhet, såsom i syn, nerhet erbjudande tillfällen till en utvidgad lör, bättring, hvartill Läoestyrelgen i Hernösand föga kunde bidraga.
ANN' SOPHIE (från venster). sortera papperen i lilla rummet. Sjelf vill han arbeta ostörd. KATRINA. (Ek bugar sig ; går till venster). är långt framskriden, och ännu fattas det tre rutor i väfven. ANN' SOPHIE. Hvarför har du lemnat ditt arbete? Dagen herrar skulle ha kaffe med dopp klockan tre. KATRINA. Pappa ropade mig för att säga till, att sex det emellertid uträttadt. Och vigtigt ärende fordrar lång tid. Nu är på? (Båda gå till höger. Ann' Sophie suckar). _________ Nå, hvad funderar du Femte scenen. SANDBERG. KAJSA. som öppnar för honom. Sandberg, en medelålders (Sandberg kommer från fonden, åtföljd af Kajsa, man, klädd i blå frack med blanka knappar, höga fa dermördare m. m. Håret är ordnadt i tupé och stora lockar vid öronen). SANDBERG. beskedlig. (Kajsa lyder). Nå, nå, vackert. Borgmästarn ä' väl hemma? KAJSA (tjock, lunsig, rödblommig, glad). Hjelp mig af med ytterrocken, så är hon Jaa vars, nog ä'n hemma allti', men han söf. Sofver han? SANDBERG. KAJSA. kar han slänga ihop yga vä' dän hänne tiden. SANDBERG. KAJSA. Ja, inte kan jag svära på'et, men nog bru Tror du, hm att jag vågar väcka honom. Ja, si förr än jag de' gjorde, så sprang jag så sulorna rök undan skorna; men han kan ju alltid sta' å försöka, han, som inte har ondt om lädre' ! (Slänger skrattande igen dörren). SANDBERG. min af att knacka på dörren till venster. knackar han). _________ (Rycker i fadermördarne, snyter sig, gör flera gånger Slutligen Sjette scenen. SANDBERG. LUNDELL. Hvem tusan vågar LUNDELL (yrvaken i dörren). jag kom lite tidigt, men jag hade någonting så så vågade jag väcka. Urschäkta, högt ärade herr borgmästare, att
Betänk anden. ia icke utan Konungens Nådiga tillstånd, i den ordning, som annars vid ägtenskaps-skillnader är stadgad, må i annat ägtenskap ingå, och alldeles icke med den person, hvilken allmänt anses hafva stiftat den i ägtenskapet uppkomne oenighet, men tillika, om sådant icke kunde medgifvas, anhållit att den förrymde och brottslige makans rättighet till nytt ägtenskaps ingående, måtte genom Lagen blifva bestämd. Vid öfvervägande af detta till Lag-Utskottets utlåtande remitterade Memorial, har Utskottet ansett sig finna, att Herr Prosten Aspelin sammanfört de serskildte händelser, så väl då, på grund af Lagens stadgande i 4 och 6:te §. §. af 13 Capitlet Giftermåls-Balken, Domaren, antingen för den ena Makans egenvilliga förlöpande, eller för dennes längre bortovaro utom Riket utan att visa laga förfall, dömer till skillnad i ägtenskapet, sedan den förIupne eller bortreste Makan, oagtadt, på den öfvergifnas begäran, ågången och utfärdad stämning, sig icke derefter innom den i berörde §. §. utstakade tid, åter inställer, som ock då ägtenskapet i följe af 1 §. i samma Capitel uplöses för begångit horsbrott; Och som uti dessa olika händelser, Lagen i nämnde §. §. utstakar serskildte behandlingssätt och skiljagtiga förhållanden i afseende å den större eller mindre andel af dess lott och rätt i det samfäldté boet, hvilken den till horsbrott skyldige, den förlupne eller bortreste
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Herr Rosenquist: I anledning af Ordförandens i Lagutskottet yttrande, anhåller jag att få tillägga några ord. Han har ansett mina anmärkningar bittra. Detta kan jag likväl icke medgifva, så vida man ej får taga för afgjordt, att sanningen är bitter. Hvad angår, att Lagutskottet ej får väcka nya motioner, så är sådant mig visserligen icke obekant; dock om Lagutskottet granskat alla de olagligheter, som i Justitias-Ombudsmannens Års-berättelser blifvit anmärkte, hade detta kunnat gifva anledning åt dem, som äga rätt att väcka motioner, att föreslå medel till förekommande af så oerhörda olagligheter som de, hvilka omförmälde embetsberättelser visa, att Embetsmän begått på Medborgares bekostnad. Hvad åter beträffar Eneskjöldska saken och anmärkningen, att den redan blifvit afgjord, så finner jag äfven i detta 16* Den 23 Mars f. m. fall, att om Utskottet upptagit det sätt, hvarpå saken af Domstolarne blifvit behandlad!, bade sådant kunnat gifva anledning till motion om förändring i vår Civila Lag, för så vidt den, i afseende på bedömandet af andra likartade frågor, tilläfventyrs må finnas obestämd. Jag för mia del kan aldrig inse det vara rättvist, att Embetsman, vederbörligen atithoriserade att för Publike Cassors räkning uppbära och qvittera penningar, som af enskilte personer insättas, skola fritagas från ansvarsoch betalningsskyldighet, i händelse samma Embetsmän förstöra de qvitterade medlen, och deremot en så beskaffad betalningsskyldighet för andra gången drabba den enskilte, som redan en gång inbetalt penningarne till den behörige Embetsmanneli. Herr von IIartmansdorffj August: I händelse återremiss äger rum, anhåller jag att få anmärka en omständighet i Utskottets Betänkande, hvilken förmodligen härrört från ett misstag eller skriffel.
Det förslag, som bifogas, är härigenom fragmentariskt; det åtföljer, utan allt anspråk på fulländning, såsom en förklaring på reservantens mening, och för alt undvika allt annat yttrande öfver detaljer. Förslag tilli Landskaps-tingsoch Iliksdcigs-Ordning. §. i. Valrätt tillkommer, vid valen till Landskaps-tings-ledamot och Riksdagsman, Svensk man, sorn bekänner sig till Christna Läran, fyllt tjugufem år, ' (ö likhet med Utskottets förslag §. i.) 30 Bil. till Conslilulions-Utskoltets Memorial, JY:o 53. §. 2. Valberättigad må inom serskilda val-district rösta för der belägen egendom eller der idkadt yrke, enligt §. i, mom. i, 2 eller 3; älvensom på en gång inom samma val-district efter två eller alla nyssnämnda moment. §. 3. Valberättigad må utöfva rösträtt efter §. r, mom. 4 eller 3, endast i det val-district, der han är skatLskrifven. Sådan rösträtt kan i öfrigt utöfvas jemte den, som, enligt samma §:s mom. i, 2 och 3, samma valberättigade tillkommer. §• 4-) §. 5.1 Lika med motsvarande §§. i Utskottets förslag. §• 6.J §. 7. Valbar är hvarje valberättigad, som fyllt trettio år. Vid val till Landskaps-ting fordras dessutom att vara röstberättigad inom landskapet. Då valbarhet upphör, upphör äfven uppdrag, som genom val gifvet är. §. 8. Ingen, som vald blifvit vid deval, som här nedan omtalas, till Landskaps-tings-ledamot, Riksdags-fullmäglig, Riksdagsman eller Revisor, eger undandraga sig förtroendet, så vida han icke antingen fy 111 sexi io år, eller två Riksdagar bevistat, eller laga förfall häfver. Har någon i sex år varit ledamot af Landskaps-ting, anses det som, om han en Riksdag bevistat hade. §. p. Valdistrictens antal i hela Riket är Etthundra sjuttio fem.