Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutligen tillägger Kongl. Sundhets-kollegium, att, »såsom Kommitterades »hufvud»förslag» förutsätter, indraga universitetens medicinska fakulteter vore, ur allmän ve»tenskaplig synpunkt betraktadt, ett betänkligt steg och ett för läkarebildningen ännu »betänkligare vore det, om, såsom Kommitterades s. k. interims-förslag i dess oför»ändrade skick åsyftar, den enda medicinska läroanstalt i riket, som någonsin kan »komma att fullt oberoende af de öfriga uppfylla alla vilkoret) för en fullständig me»dicinsk undervisning, och som redan genom framfarna Konungars nådiga omvårdnad, »genom Rikets Ständers frikostiga understöd och genom egen vetenskaplig verksam»het, redan står nära detta mål, söndersplittrades för att bilda en underordnad länk »i ett undervisningssystem, till hvars ändamålsenlighet det, till följd af sjelfva syste»mets felaktiga beskaffenhet, endast ofullkomligt kunde bidraga.» Öfverblickar man nu alla dessa förhandlingar så väl hos Rikets Ständer som inom ofvannämnde Kommitté och hos Kongl, Sundhets-kollegium, så finnér man tydligen att på intet håll ifrågasättes någon inskränkning af Karolinska Institutets verksamhet, om man undantager Kommitténs förslag, hvilket vill upphäfva alla tre läroverken för att låta dem samtliga ingå i ett enda nytt sådant. Tvärtom röjer sig i dessa handlingar, att statsmakterna konseqvent understödt och utvidgat detta läroverk, samt att den fullkomning det vunnit, blifvit på alla håll erkänd. År 1815 göres Institutet till en anstalt, som har till ändamål att dana läkare för arméen och flottorna; 1822 förklarar Kongl. Majit detta ändamål fyldt och organiserar läroverket för danande af läkare för alla grenar af medicinalverket; 1840 bevilja Rikets Ständer förhöjda löner åt lärarne, men med det uttryckliga vilkor, att Institutet må sättas i tillfälle att uppfylla den år 1822 åt detsamma gifna bestämmelse; för Institutets utveckling i samma riktning, bevilja Rikets Ständer löner till nya lärarebefattningar vid de flesta påföljande riksdagar.
Betänhandcn, Brännvins pannerymden endast bestämmes efter hemmanets, hemmansdelens eiler lägenhetens värde, såsom orden lyda i högstberörde Nådiga författning. 5:0 Den nu gällande uti 3 classen gjorde fördelning af Pannerymden anser Utskottet uppfylla sitt åsyftade ändamål och följaktligen böra förblifva oförändrad, Beträffande åter den omständigheten, att, sedan författningen utfärdades, eller år 1815» £a* norn den allmänna pennirgeförlägenheten och bristande afsättning på Landtmannaproducter, hemmansvärdet nu blifvit nedsatt, och således rättigheten till en visa pannerymd äfven blifvit förminskad, så tror Utskottet, att detta till dato föga egt rum, då, oaktadt landtegendomarnes fall, bevillningens utsatta minimum för hvarje Uän tillåtit en ringa minskning uti hemmanens åsätta Taxeringsvärde. Men Utskottet finner likväl någon beständig norm vara nödvändig, emedan Bevillningsgrunder kunna ändras och, i följd deraf, den tillåtna pannerymden underkastas en lika förändring, högst menlig, ej mindre för Landtmannens beräkningar, än för bibehållandet af samma tillverkningskärl. Utskottet tillstyrker derföre den underdåniga hemställning, att det för år 1822 uppskattade hemmansvärdet, hvilket, såsom redan faststäldt, nu mera icke kan genom öfverdrifne uppgifter förstoras, måtte intill nasta Riksdag Eesv. och Ekon, Utsk, Betänkanden. 631 tagas till grund för pannerymden, på sätt författningen i öfrigt stadgar med härefter förändrad redaction af 1 §. 6 morn. Vidkommande motionerna, som blifvit gjorda deremot, att man blott till hälften af den i förhållande till jordens värde tillåtne pannerymden får begagna do så kallade Skottska brännvinspannor, eller i allmänhet sådane, hvilkas höjd understiger en tredjedel af deras diameter; så finner Utskottet dem ega mycken grund.
Jag öfverlemnar till en hvar att bedöma, om 106 och 107 §§, begagnade af ett kraftfullt folk, äro utan värde, och likaledes om Svenska folket vill se en Konung, som styr, eller blott en skugga. Men sådan är ej karakteren hos folket. Hela Hr Dalmans förslag synes mig omotiveradt och litet öfverensstämmande med statsläran. Kan man väl antaga, att ett sådant förslag, af ett Utsk. framstäldt, skulle af Konungen gillas? När förslaget saknar allt sammanhang; när det borttar folkets ära och kraft och sätter juridisk ansva, righet i stället för moralisk, så önskar jag, att R. o. Ad. äfven med kraft må afslå ett sådant förslag. Frih. Boye: En värd ledamot har upptagit ett yttrande, som jag vidkännes, alt nemi. den moraliska ansvarigheten är den enda, man kan vänta hos en rådgifvare. Må det tillåtas mig förklara, att annat är en lag i och för sig sjelf, annat är den i verkställigheten. Jag förklarar, att 106 och 107 §§ Reg.F., jemnförda med den särskilda ansvarighetslagen, göra tillfyllest äfven för det juridiska ansvaret; men då jag sagt, att man fåfängt skall söka något annat, än den moraliska, så låtom oss rådfråga erfarenheten. Jag frågar då: har under loppet af de 25 år, vi ägt vår nu var. constitution, den juridiska ansvarigheten blifvit använd? Jag svarar nej, och klandrar det icke heller, ty den har ej be? höft användas. Efter man ej är nöjd, efter man klandrar detta, må man säga oss, i hvilket land den juridiska ansvarigheten blifvit satt i verkställighet. Man åberopar Juliirevolutionen, och jag svarar: på sådana vilkor önskar jag ej, att den må användas i Sverige. Hr Dalman: Jag är skyldig Hr Lagerhjelm ett svar. ▲ k. Ilan har på det högsta missförstått mig, då han sagt, att jag yttrat, att den moraliska ansvarigheten vore af noll och intet varde. Jag har icke sagt detta. Jag har sagt, att 25 års erfarenhet visat, att den moraliska ansvarigheten hos Konungens rådgifvare varit otillräcklig och af intet värde.
Jag hade i annat fall, utan tvifvel, då tagit mig friheten gifva tillkänna mina åsigter ronde denna af mig utaf ganska mycken vigt och betydenhet ansedda fråga — såsom sådan af mig betraktad, ej allenast i afseende på de iooo:detals individer densamma rör, hvilka med allt skäl kunna äga anspråk att såsom deras egentliga fädernesland få anse det land, hvarest de äro bosatte, helst en stor del af denna befolkning äger betydlig förmögenhet samt uti fabriker och andra landet nyttiga och gagnande inrättningar nedlagt stora summor; ej allenast i afseende på Judarna sjelfva, säger jag, utan ock för det inflytande den s. k. Judefrågan, enligt min förmening, har på den Stat, som upptagit delta folk i sitt sköte, finner jag densamma böra med yttersta noggrannhet behandlas och först efter sorgfälligt begrundande afgöras. De åsigter jag härutinnan hyser hade då, ehuru jag ej på ringaste vis kan våga smickra mig med att desamma skulle hafva något egentligen inverkat på de förenade Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:ns troligen på förhand redan stadgade öfvertygelse, åtminstone blifvit föremål för Utsktns handläggning och pröfning, hvaremot de nu, särdeles som detta betänk, redan är utaf de öfriga 3:ne RiksSttn godkändt, allenast antyda min individuella tanke i ämnet. Jag kan likväl icke underlåta att uti möjligaste korthet framställa dessa mina åsigter samt skälen derför och med detsamma de anmärkn.M', hvilka jag funnit mig befogad att emot Dtsktos nu ifrågavar, betänk, afgifva; och jag vågar vördsammast utbedja mig Ståndets benägna tillgift, om jag skulle, emot min föresats, infalla uti alltför mycken vidlyftighet, eller hänförd af värma för förfäktandet af ålmin - Den »4 April f. m. 335 stone de iiti landet redan bosatte och infödde Judars billiga och rättvisa anspråk på erhållande af medborgerliga rättigheter, emot min vilja alltför länge komma att upptaga R. o. Ad:s dyrbara tid.
Bestämdes införseltullen ä bränvin och sprit, de sorter, hvilka redan äro till införsel tillåtna - de sorter, hvilka bil tils varit till införsel förbjudne Caffé C viff ur er - Decorationer, plateauer med tillbehör och ornamenter - Fisk, sill, all annan - Flyttsaker, bevisligen brukade - Hampa Instrumenter, fältskärs Jern, kettingar af öfver \fi tums diameter Silke, Bohvete - Hafre Hvete Korn - Räg - Vicker - Ärter - Stenkolstybb eller grus Talg Span mål, omalen: till det i i83o års Taxa föreskrifne belopp. till det i Bet, N:o 29 föreslagne belopp, till 4 skPer skålpund, till 25 procenL af värdet. till 33 r/3 proe. af värdet, till 4o sk. per tunnan, till 10 proc. af värdet, till 2 Rdr. per Skeppund. 5 proc. af värdet. 5 Rdr. per Skpp. st. v. clet i i83o års Taxa föreskrifne belopp. till till till Rdr. till 1 till till 2 till 1 till > till 1 till X till 16 sk, till 3a sk Rdr. Rdr. Rdr. Rdr. Rdr. per tunna. 3a sk. dito. — dito. •— dito. 16 sk. dito. 8 sk. dito. 16 sk. dito. per tunna. 48 Prot. Vt dr. d. 18 Dec. 183,f, Win . t till hvad i iS3o årsTull r taxa finnes föreskifvet. Wäfnaclér till det belopp, Tull-Co mitén föreslagit; dock med den förändring, att, der Tull-Comitén bestämt förbud, Ridderskapet och Adeln antog den af Utskottet föreslagne lull, varan» des den af Tull-Comitén föreslagna redaction tillika af Ridd. och Adeln bifallen.
N;o 22, Herr Konig, Johan A, i Ingen tvifvel år att ju i ett land, der för uppsigten öfver rättvisans skipande finnas både Justitias-Cantzler och JustiticE-Ombudsman, på allt sätt vakas öfver allt hvad dertill hörer; och då ingen Domare tillsättes utan i Siats-Rådet, der äfven flere af Rikets kunnigaste lagfarna män, lika kände för oväld sorn oegennytta, åro Ledamöter, år otvifvelaktig?, att ingen annan kommer atti såsom Ordinarius intaga Domaresäte, ån personer, som med mogna insigter förena rättrådighet, samvete och dygd. Derpå beror oek Folkets vål och timliga välfärd. Men om detta vigtiga ändamål skall vinnas, år nödvändigt, att de som sålunda blifvit af Ofverheten utnämnde och hvilka likasom i dess ställe skipa rättvisan, sjelfve göra sia syssla och icke utöfva 6o Dm i Martil, den genom viesner, hvilka hvarken kunna för^ mödås lika kunnige eller åro lika förbundne och måne att i Orten förtjena det vittsord om ovåld och rättvisa, som ordinarie Domaren. Det år derföre ett verkligt brott i Lagskipningen, att ganska ofta och utan särdeles nödvändighet extra Domare intaga Doraare-såtet: ofta ynglingar, sorn nyss intrådt i Auscultantskaran i någon Kongl. HofRått och börjat sin Skrifvare-förrättning hos Häradshöfdingen. Om deras befattning vore på ordinarie Domarens ansvar, skulle en större säkerhet vara att ingen annan af honom föreslogs till hans vicarius, ån Hen, om hvars utmärkta skicklighet och rättrådiga tänkesätt han vore fullt öfverlygad eller hvars omdömen han finge styra. Men så snart han utverkat Kongl. HofRättens förordnande, år ordinarie Domaren fri från allt ansvar för ehvad dom som utfaller och ehvad vicarien företager. Till mognares besinnande får derföre nu den fråga i Ödmjukhet väckas, om icke några mått och steg kunde vidtagas, att en ordinarie
Betdnkandm* idetsama upptaga och afgöra, utan afseende på hvilken Domstol, sorn dömt i sjelfva Concours-målet. Slutet af denria §. stadgar ock, att om Gäldenär gitter visa, att Boet genom’, olaglig förvaltning tagit skada, densamma skall varda honom godtgjord, men bestämmer ej af hvilken. Det tyckes val ligga i sakens natur, att ingen annan än den, sorn tagit active del i den olag» liga förvaltningen, kan komma att derföre an" svara, men det torde dock , till förebyggande af Bättcgångar, hvarpå man har exempel, bö« rä tilläggas: ”ä£ den eller dem, som genom vidtagne åtgärder eller beslut dertill vållande varit,’’ på det icke Banquen, som sällan karr deltaga i öfverläggningar och beslut om förvaltningen af de Bort, deruti den är fordringsegare, icke oskyldigt må blifva inblandad i dylika jedovisnings-tvister. 6:fe Gap. J. §. om Borgens ställande, för hvad som lyftes innan Domen vunnit laga kraft. Härvid får Bissals - Ämbetet allerödmjukast åberopa, hvad förut är anlördt 1 frågan om Borgen för lyftning under anslags-tiden. 6.te Cap. 5. §. rörande ränta för prioritet rade fordringar. I 20. §. 2. mom. af 1798 års Kongl. Stadga om Coneourser, förordnades, att ränta på intecknad fordran icke fick tilläggas förmåns-rätt för flere än 3:ne år, eller Bångifvaren för hvad han derefter för längre tid af räntan låt blifva innestående, ega annan rätt till betalning, än ointecknade fordringar tillbom; och i gvar pä 1Banco-Utskottets
Utskottets hemställan i mom. a) bifölls, hvaremot Ståndet, med ogillande af det afstyrkande yttrandet i mom. b), lemnade sitt bifall till hvad i Kongl. Biföllos. 27ide punkten. Mom. a), c), d) och e) godkändes. Yttrandet i mom. b) ogillades, och beviljades den af Kongl. Majit äskade årliga tillökningen af 40,000 Ridr uti Fortifikations-afdelningens anslag lill bestridande af underhållet utaf landtförsvarets hus och byggnader i fästningsoch garnisons-orter; hvarjemte Ståndet, till följd af dess vid Gite punkten mom. b) fattade beslut,* länn för godt bevilja den af Kongl. Majit äskade, men i mom. f) afstyrkta anslagstillökning af 1,200 Ridr till beklädnadshjelp åt åtta Under-officerare vid Topografiska korpsen; äfvensom Ståndet, som leinnal sitt bilall till förslaget om uppsättning af ett nytt' Sappör-kompani och, såsom följd häraf, ogillade Utskottets yttrande i mom. 9, för sin del beslöt att bifalla den af Kongl. Majit gjorda framställning angående särskildt beklädnadsbidrag för samma kompani. 28:de, 29:de och 50:de punkterna. Biföllos. 3lista punkten. Godkändes, med undantag af de delar uti bifogade tabellen Litt. C., deruti förändringar till följd af Ståndets ofvan omförmähla beslut påkallas. 32:dra, 35:dje, 34:de och 35:te punkterna. Biföllos. 528 Prot.-Utdrag den ii April 1860. 36:te punkten. Med afslag å Utskottets hemställan lemnade Ståndet sitt bifall till hvad Kongl. Majit i Sin nådiga Proposition föreslagit, rörande anvisande af 450,000 R:dr till anskaffning under nästkommande statsreglerings-period af 12,000 relflade Infanteri-gevär. 37:de, 38:de och 39:de punkterna.
Både som Mignon och Violetta hade fru Arnokison-Fischhof tillfälle lägga i dagen sina ovanligt framstående egenskaper som dramatisk sångerska, hvarjämte hon i konsten att använda en i sig själf ej stor röst, så att den på samma gång förmår göra sig fullt gällande o c h hörbar i den största operasalong och dock bibehålla sitt välljud, framstår som ett efterföljansvärdt exempel för de allra flesta sångerskor. Vi kunna nu mycket väl förstå, att hennes röst verkligen kan räcka till för utlandets ofantligt mycket större operasalonger. Hennes sångmetod med den regelbundnaste, nästan omärkbara andhemtning är ock den förträffligaste man kan lära känna. I koloraturen besegrar fru A. likaledes alla svårigheter. Drillarne flyta med en lätthet och afrundning, som ej lemnar något öfrigt att önska. Då härtill kommer, dels att hennes stämma är alltigenom sympatisk och välljudande samt textuttalet det tydligaste man kan önska, dels ock att h o n förfogar öfver ungdom o c h skönhet, är det ingalunda underligt, att hennes framgång öfVerallt är gifven, och att hon för närvarande räknas som den kanske mest lofvande stjärnan på sångkonstens himmel. En god del af hennes styrka ligger dock i hennes ovanliga förmåga att i dramatiskt hänseende gifva lif åt de karaktärer, hon har att framställa. I detta afseende står hon säkerligen öfver de flesta. Att fru Arnoldson-Fischhof vid dessa föreställningar skördat bifall o c h blommor i oändlighet, L. Finnes i hvarje väl sorterad specerioch parfymhandel. behöfva vi väl knappast framhålla. Det faller af sig själft. I båda operorna har hon ock på ett synnerligen förtjänstfullt sätt biståtts af sina medspelande; i » Mignon » särskildt af fröken Karlsohn samt hrr Ödmann och Nygren, af hvilka båda den förstnämndes härliga stämma tyckes klinga bättre än någonsin; samt i » Traviata » likaledes af hrr Ödmann och Lundqvist. — Orkestern under direktör Nordquists egen ledning har likaledes stor heder af dessa föreställningar. Att alla, s o m nu haft tillfälle få njuta af fru A.-F:s nobla och tilltalande sång, lifligt önska henne välkommen åter, är gifvet, Vi instämma däri ock af hjärtat. • K.
Jag medgifveratt min anmärkn. härom är obetydlig; men jag kan icke inse, alt det är nödvändigt att såsom lagbestämmelse upprepa, att sammanträdet skall ske i sacristian, socknestugan eller annat öfverenskommet ställe. Månne det icke vore nog att säga, att nämnden sammanträder på öfverenskommet ställe. 32 §:n innehåller, att böter och vitén, som af sockennämnden ådömmas, skola, då den plikt fä lide saknar tillgång dertill , aftjenas med arbete för communens behof; dervid dagsverke beräknas efter ortens markegångspris, om den arbetande sjelf bekostar sitt uppehälle, men att han i annat fall skall under arbetstiden af communen förses med kost D c n 29 Augusti f. in. såsom tjenstehjon, då dagsverke beräknas endast till |:del af mar kr gångspriset. Delta stadgande kan icke anlagas, så länge böters aftjenande genom arbete icke finnes i allmän lag föreskrifvet, och jag tviflar på att vi någonsin skola återgå till detta för långliga lider sedan afsk alfa de missbruk. Derföre bör, i händelse sockenuämnd skall äga rättighet alt ålägga böter, desamma, i händelse af bristande tillgång, förvandlas på sätt som för andra vitesböter efter allmän lag och laga stadgar, bestämmes. 35 §:n, som innehåller, att tjenstförrättande pastor skall vara ordför. i de mai, som anga skoleoch undervisningsanstalterna, kommer att försvinna, ifall, efter mitt yrkande, församlingens pastor alltid blir ordför. i sockenuämnd och sockenstämma.
Öfver Stats-Verkets ställning och Förvalt ning för ifrågavarande år 1816, har Utskottet föi fattat den Tabell, sorn i vanlig ordning af trycket meddelas. Stats-Utskottets Betänkanden. 1801 Uti förenämnde Berättelse af Kongl. Stats. Contoiret upptagas, för att komma till Riksens Ständers kännedom och åtgärd, till 1817 års Riks-Stat öfverförde Summor, som d Omkostnader för Byggnader och Reparationer vid Strömsholm - 12,900: —- —. Ti 1 Reparation af Strömsholms Canal murar 3,000: 'kill uppköp af Föhlston i Norrige för Strömsholms Stuteri - 2,500: Till underbå’1 för Ryska Hingstar viri Strömsholm - 1,500: Till underhåll af Ryska Hingstar vid Flyinge och Dahlby Stuteii 2,000: —• — Brandförsäkrings afgift för Byggnaderne å sistnämnde ställe - 2,092; 37. 6. Transport i,253i5^7: 42- xl* !?•! Stats-Utskottets Betiinkanden. Stallmästaren Ehrengranath* arfvode såsom Chef för Stuteri - Inrättningen derstädes 1,200: Till Cornrnitterade Frir hus. hållningens reglerande vid Gripsholm - 500: •— -— Till dito vid Ulriesdahl 1,800: Till reparation å Tranebergoch Nockebysamt Drottningholms Broar " 8,000: — •— Ett år3 Ranta a Högstsalig Hennes Maj:t EnkeD rot t n ingens Brudskatts - Capital - ii,000: — —• Till godtgörande af Averlioffska Sterbhusets fordran, for Posthuset i Hamburg - 5)636: t». — Till Reparation å den så kallade Gamla Styckgjutare Gärden i Stockholm 81O01: . — Tillsammans 1,290,6^5: 16. 11.
Hr Lefre'n; Det förundrar mig att höra, huruledes man redan talar om cöntrapropös , innan någon begärt votering, Hr Gr, o. Landtm, har framställt en propos. till bifall å ifråga var. punkt. Derpå svarades både ja och nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarat, att han icke kunde bestämma, huru frågan blifvit besvarad. Då är ingenting naturligare, än att Hr Gr. o. Landtm, framställer propos. på öfriga förslag, som varit föremål för öfverläggning, i den ordning Hr Gr. o. Landtm, anser snarast leda till beslut. Jag ser icke, hvarföre man så ofta skall falla Hr Gr. o, Landtm, i talet med att tala om contrapropos., innan någon begärt votering. Detta är ett sätt att förlänga discussionen j oträngdt mål. Gr, Cronhjelm: Hufvudsakligen förekommen af Gr. Frölich, anhåller jag blott, att, i händelse Hr Gr. o. Landtm. Den 8 Augusti f. m. 245 tror, att något anstånd i denna sak kan komma i fråga, vi först måtte få afgöra det äuinet, innan vi börja tala om contrapropos. i hufvndsaken. Frih. Boye: Gr. Frölich har med en aktningsvärd vård om våra former gifvit bifall ät den distillation, jag framställt. Du jag förklarar, att det blott var af aktning för formerna, sorn jag gjorde rniri framställning, får jag tillika tillkännagifva, att det är mig likgiltigt, 0111 uppskofvet bifalles eller afslås. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Då vi redan hafva den erfarenhet, att första satsen lili dessa allmänna frågor föranledt lill en votering, och då vid andra punkten votering örn conti apropos, redan blifvit ifrågaställd, så förutser jag så långvariga öfverläggningar 0111 dessa allmänna satser, alt jag befarar, det R. o. Ad icke kommer till de bestämda anslagens afgörande, förrän de öfriga Stånden derom beslutat. Månne det derföre icke vore bäst att, på sätt Gr. Frölich och Frih.
Till och ined bland antipoderna i Ostindien verkar en ~Sorosiss-förening. F. d. presidentskan för Sew York-kliibbeni visade mig ined oförstiilld belktenliet .en stor fotografi af sor ros is^-systrarna i Bombay, alla flickor och kvinnor af Iiindiiisk börd. a I01 O Liksoiii af viiideii liriiigbiirna bloinsterEröii iippspirn i fraiiiiilaiide jord fjärran f r h i inoderplantaii, sk Ilar ock. den genom s so ros is^ v2clrt a idén fïamtrollat k! : i~iiioklnbbar efter}} Soi&gt;osis~-iiiöiistret öfver liela det viilcliga omrAclet inellnii Atlaiiteii och Stilla Iiafaet. w Sorosis, den iirsl ?riiiigliga inoderkliibben, fröjdades väl ilfver de för&amp;ndriiigar tiden ~stadlroinmit. Meii siiart .började den ock inse nödvändigheten af a t t anviinda sitt inflyt.a.nde till 5vägabringanclet af en saiiiiiiansliitiiing af de iilanga sl~ridcla .I; iliibbnrna och ordiiariia iiioiii: de olika staterna, i # iidam&amp;l a t t stödjii, ocli lijiilpa Iiraraiidra inbördes ocli genoin jainföïelse ined aiiclra v i m a sjalfkiinnedoin, nyckeln till andligt frniiii ' ~tskric1inde. Sammaiilif~llningens evmgeliiiin predikades i t er och f öl1 i bördig Förbunds jordinån. I april iniiiiad 1890 stiftades ~K~riiiiiolrliibbarnes (General Federation of Women ' s Cliibs) med B Sorosis a i spetsen. Allaredan raknas inom förbiiiidet mer a11 70 oliks kliibbai.
Med ledning af dessa anmälanden, mönstringsverket och i mån af behof från vederbörande dagboksförare infordrade uppgifter och upplysningar, samt hos Mönstrings-kommissarien gjorda anteckningar, skall han, för hvarje inom länet förlagdt Regemente eller Corps, upprätta förslag öfver alla inom Regementets eller Corpsens beväringsområde af länet befintliga beväringsskyldige, såväl de till arméens och flottans förstärkning, sorn de till reserven hörande, med särskiljande bland de förra af de beväringsskyldige, hvilka undergått ett och hvilka undergått två års vapenöfning; hvilket förslag inom den 15 Augusti hvarje år af Konungens Befallningshafvande till Kongl. Majit genom vederbörande Stats-departement insändes. Ehuru Kommitén vågar hysa den förhoppning att genom införandet af ett kontrollsystem, i enlighet med af Kommitén nu underdånigst framlagda förslag, det skall blifva möjligt att af mönsterverket när som helst inhemta, så vidt sig göra låter, noggranna och tillförlitliga upplysningar angående de inom beväringsmanskapet emel lan och efter dess mönstringar och öfningsmöten timade förändringar, samt om den styrka, sorn verkligen förefinnes, torde det dock alltid blifva nödvändigt att, vid skeende uppbåd till krig eller verklig krigsfjenstgöring, genom ny mönstring utröna, hvilka genom sjukdom eller erhållen kroppsskada blifvit till krigstjenst oduglige. Kommitén får till följd häraf i underdånighet hemställa: att, då beväringsmanskapet kallas till vapen i och för Rikets försvar eller till verklig krigstjenstgöring, bör förnyad mönstring af det uppbådade manskapet verkställas i den ordning och på det sätt Eders Kongl. Majit finner skäl att serskildt bestämma. Med afseende å redovisningen af den del utaf sjöbeväringsmanskapet, som en ligt