Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Borgareoch Bonde-Stånden godkänt Utskottens förslag i i3 §., att indela redskapen i fem classer, hvaremot Ridderskapet och Adeln, i enlighet med Grefve Hamiltons förslag, med, uteslutande af femte classen, antagit endast fyra classer af bran vins-redskap; Och som bifogade tariffer å pannerymds-afgiften innefatta hvarje Riks-Stånds olika beslut, i afseende å redskapens indelning i classer, samt, på sätt här nedan närmare förmäles, komma alt Rikets Ständers pröfning underställas, så enär redaclionen af i3 §. är beroende af den tariff, som af Rikets Ständer blir antagen, så torde Utskotten, sedan Rikets Ständers beslut i berörde afseende blifvit Utskotten meddeladt, få, i öfverensstämmelse dermed, afgifva förslag till redaclion af i3 $:n. I afseende å 14> *5, 16, 17, 18, 19 och 20 §§., hafva Preste-och§§. 14, t5 Bonde-Stånden godkänt Utskoltens förslag i Utlåtandet N:o 5; hvaremot16,l7‘ 18 Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet antagit de desse §§. mot*’ svarande 11, 12, 13, 14 > *5, 16 och 17 §§. af Grefve Hamiltons förs lag; Och då desse sistnämnde endast skilja sig från de förra, i afseende på ordastallningen, anse Utskotten sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet skulle täckas förena sig med Presteoch Bonde-Stånden, i afseende å redaclion af ifråga varande §§. Bih. till R. St. Fröt. 1840 och 184^- 5 Sami. 2 Afd. q Haft. 2 io Bevillningssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Mem.j JV:o la. 5.
Inrättningen, som förmiddagen hade warit til afgörande företagit, efter nägon stund hade blifwit, pä flere Ledamöters förenade begäran, ater lagdt pä bordet, hwarefter Herr Landtmarskalken kungjort, at detsamma skulle i eftermiddag ventileras: och hade Herr Landtmarskalken haft dertil sä mycket större skäl, som Bewillnings-Utskotter, i afseende pä frägair örn Brännings-rättigher för Städerne Stockholm och Götheborg, och den deraf upkommande Bewillningssräga, önska: detta mäls skyndsamma afgörande; men nu hade Herr Grefwen och Landtmarskalken kommit i erfarenhet, ac mänga Ledamöter önskade mälets ytterligare upskjmande, hwarföre Herr Landtmarskalken frägade, huru Nidderstapet och Adeln behagade härom äeciäers. Friherre 6e6er.ctröm, facob, och nägre flere önskade at mälet mätte upstjutas, af det stal, at en mängd af Ridderskapels och Adelns Ledamöter i middags hade redan lemnat Riddarhuset, dä detta kleman af Herr Grefwen och Landrmarstalken utsattes, och wore således lil äfwemyrs derom okunnige; men anhöllo tillika at med detta ärendes afgörande icke mätte längre an til i morgon fördröjas. Herr Grefwen och Landtmarskalken erindrade, at enligt den i Riksdags-Ordningens 46 tz. Landtmarskalken och Talemännen lemnade rättighet til utsättande af klena, hade de fins emellan öfwerenskommit, at kleman i Riks-Standen i morgon icke skulle hällas. Fri - 6)8 Den 14 Maro. e. m. Friherre
Nogsamt inseende vigten och vidsträcktheten af det ämne, som således blilvit gjordt till föremål för Utskottets behandling, har Utskottet ej kunnat undgå att erfara svårigheten att på ett tillfredsställande sätt uppfylla sitt uppdrag; men om än deraf alstrats en viss farhåga i denna del, har likväl afl tveksamhet mast gifva vika för den i Grundlagen Utskottet ålagda pligt, hvilken Utskottet nu går att efter förmåga fullgöra. Dervid kan Utskottet dock icke nu öfverlemna ett fullständigt yttran - Al Lag-UtskolleU Betänkande, N:o 93. 3 de öfver de framlagda förslagen. Till den granskning, som för sådant ändamål erfordrats, har Utskottets tid hittills varit otillräcklig; men då förslaget till Strafflag hvilar på vissa bestämda, i serskilda Kapitel uppgifna grunder, har Utskottet trott sig i första hand böra underställa Rikets Ständers pröfning de af dessa grunder, hvilka hafva det väsendtligaste inflytandet på sjelfva Lagen, utan att likväl Utskottet ansett sig derföre böra afbryta den vidare granskning, som tillkommer Utskottet. De ämnen, som Utskottet således funnit böra utgöra föremål för detta utlåtande, afhandlas i Strafflagens 2 och 6 Kapitel, af hvilka det förra, jemfördt med den serskilda Lagen om verkställighet af fängelsestraff, bestämmer de stra ffa som efter lagen ådönias må, eller det stra ffsystem man söker införa, och det sednare talar om de allmänna grunder, hvarefter straff mätas skola, så ock om nedsättning eller förändring af straff i vissa fall, samt uppställer dermed det så kallade latituds-systemet vid straffmätning. På dessa systemer, hvilka sinsemellan ega ett oskiljaktigt inre sammanhang, har den offentliga uppmärksamheten jemväl hufvudsakligen blifvit fästad; och olika åsigter samt omdömen hafva i afseende derå äfven blifvit framställda.
Embetets yrkande ansetts nödiga att känna, förr än Kongl. Collegierna kunde meddela något bestämdt utlåtande om Bruksägarnes så väl som Torpens och andra Jordägares, i st°d af ofvanriämnde Kongl. Förordning , tillkommande rättigheter till skog å Recognitions-Allmänningarna; så harden anstallt funnits nödig, att dels från Herrar Landshöfdingarna, dels från vederbörande Bergmästare infordra de saknade Upplysningarne. Vid sådant förhållande hafva följakteligen de uti Kongl* Förordningen i Nåder anbefallda sednare åtgärder, såsom skogarnes indelande till hemmantal och skattläggning ännu icke kunnat äga rum, ehuru några ansökningar om Skatteköp å Recog. nitions-skögar redan inkommit. Yppade Rågångs-tvister, hvilkas utgång ännu beror af laga pröfning vid Domstol, hafva derjemte vållat, det tillämpning af den åberopade Kongl. Förordningen i afseende på vissa Recog - Den 7 Juli. Eeeognitlons skogar hittills icke kunnat ske, och så snart dessa hinder blifva undanröjde, komma Undersökningarne att företagas med den skyndsamhet, vederbörandes öfriga tjenstebefattningar kunna medgifva. Ar och dag, som förr skrifVet står. Efter befallning J. A. Arfvedsson. tjppiäst hos HAglofl. Ridd. oeh Ad. den 7 Juli Hogvörd. Prest Ståndet den 7 Vällofl. Borgare-Ståndet den 10 Hederv. Bondé-Stlndet den 7 Vördsamt Memorial! I anledning af gjorda anmärkningar vid det Betänkande. Lag-Utskottet den 2 5 nasti. Maj afgifvit, rörande frågan, hvarest skeende åtal å försummad Kronoskjuts och underlåten väglagning skola upptagas och afgöras, hafva Höglofl. Bidderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskottet återremitterat berörde Betänkande. Af de härom till Utskottet ankomne Protocolls Utdrag är inhärntadt, .att någre af Höglofl.
Denna nödvändighet, och intet annat, har föranledt omarbetningen, och då den siste värde talaren emot densamma ej haft att anmärka något annat än att den är en förändring af den K. Propos:n, så tror jag anmärkn:n ej förtjena något afseende. Hvad åter den förste värde talarens anmärkn. vidkommer, så får jag förklara, att då ,§:ns upslällning är sådan, att det vanliga straffet å bedrägeri blifvit bestämdt till böter eller fängelse, samt straffarbete endast föreslagits böra tillämpas vid de fall då brottet är med särdeles förvånande omständigheter förenadt, så anser jag, att det är lämpligare att sälta fängelse alternativt med böter för de lindrigare fallen och stadga straffarbete ensamt förde svårare, än att först stadga endast böter och sedan låta fängelse alternera med straffarbete. Utsk. har jemväl fästat afseende derpå, att särdeles i afseende å bedrägerier fall kunna inträffa, då straffet af böter icke är lämpligt i anseende till den brottsliges bättre förmögenhetsvilkor, utan fängelse snarare borde användas. Jag kan således ej godkänna den gjorda anmärkningens giltighet i afseende å denna g, men får på samma gång förklara, att jag, lika med Hr von Koch, torde finna, att i en eller flera af de följande §<§:na fängelse bör sättas alternativt med straffarbete. Frih, af Ugglas, Curt Gustaf: Den skilnad, som uti Deli 31 A ug ii * t i. HT ifrågav:de afseende förefinnes emellan K. M:s Propos. och LagUtsk:s förslag, är den, att då K. M. föreslagit, att bedrägeri skall straffas endast med böter och, der särdeles försvårande omständigheter äro, med straffarbete, så har Utsk. till dessa straff-arter lagt fängelse. För min del erkänner jag, att på den ståndpunkt som frågan om frihetsstraffets användande nu innehar, är den af Utsk. föreslagna förändringen en förbättring, hvarföre något hinder för antagande af livad Utsk. i detta hänseende föreslagit, i min tanke, ej bör möta.
Regleringen med Dig. conterne bör kunna afgöras i hela sin vdd förr, än den allmänna grund Utskotet stadgat för Myntförhållandet i allmänhet blifvit af Riksens Ständer gillad; hvadan jag anhåller det Ridderskapet och Adeln med mig täcktes instämma i den önskan v att Utskottet, så fört ske kan, behagade afgifva sitt Yttrande i denna Hufvudfråga, hvarunder jag an ef alla ändra vara blott beroende delar. De utelöpande Assignationcrnes snara inlösen, efter den grund, jag tagit mig friheten föreda, år således den enda åtgärd af Utskottens Betänkande jag, för min del, skulle vilja genast tillstyrka, Utskottens Betänkande innebir visserligen, att det beror på hvarje Fordringsägares godtfinnande, att bringa de R r q teronHerade 'Disconterne till Coticourstiikiå d m n då sådt-nt afen enskilt emot ett så beskaffadr V rk icke möjligen varit verkställb rt, är, i min tänka, högst origtigt, att då Ctjnchurstil&rånd i det fallet verkligen existerar, att Disconierne ej betala sina Skulder, de likväl uppbära sina Fort. dringar på ett sätt, att Massans t 11-ängar derigenom dagligen förminskas, till stor skada och förfång för sådana, som ej kunnat qvitta gäld mot gäld, hvarföre jag anser högst nöd - I $6 Dsn 17 Martil, e. ?«. vändigt, att Disconterne ej mera fä uppbära sina Fordringar -, och de Gäl IsKylJige, 1 följe deraf,: tills vidare befrias från afbcialningar och ifrån den Straffprocent, sorn elier sådan Forfattnings vidiaganäe kunde påstås böra besvära deras Lån. Utan anspråk att kunna lyckas i framställningen af något bärtrej än det tänkande innefattar, skal! jag arne sorn en verklig tillfredsställelse, om jemnlörelscn f motsatta tankar kan tillvägabringa den säkra öfvertygelse hos mängden, aom åtminstone Linnar hopp, att en företagen utväg är den bästa, sorn tid och Oir.scändigheter medgifvit.
DA således en skatteförsäljning skulle, efter Kammar-kollegii åsigt, på cit märkligt sått befrämja icke blott testamentets hufvudföremål, utan äfven den deruti tillika uttryckta välvilja för åboerne, och testamentet, lika med hvarje annan handling, om hvars tydning och tillämpning olika meningar sig yppa, företrädesvis borde tydas och tillämpas i öfverensstämmelse med de tankar, författaren eller upprättaren rimligast kan antagas hafva hyst, och till vinnande af det ändamål, som åsyftats, ansåg Kollegium uti testamentet icke förefinnas något hinder för Kongl. Majit, under hvars protektion hela donationen vore ställd, att en sådan skatteförsäljning i nåder besluta, lika litet som ordalydelsen i öfriga delar af testamentet lagt hinder i vägen för de från samma ordalydelse afvikande åtgärder, som förut, i fråga om godsets förvaltning och inkomsternas användande, blifvit vidtagne; hvadan Kollegium, som ej kunde dela den af Bonde-ståndet uttalade mening, att ärendet är af beskaffenhet att tillhöra Rikets Ständers åtgärd, underdånigst tillstyrkte, att Kongl. Majit måtte 1 nåder täckas besluta, det egande-rätten till de stipendii-inrättningen tillhörande hemman och lägenheter skall åt åboerne upplåtas, samt att, i händelse af nådigt bifall dertill, underdåniga yttranden och förslag om sättet och vilkoren för verkställigheten af en sådan upplåtelse samt de vidare omständigheter och föreskrifter, sorn dervid kunna vara att iakttaga, måtte i första rummet af kuratorerne, Konsistorium och Konungens befallningshafvande afgifvas. Då sålunda frågan om Hcitfeldtska stipendii-hemmanens försäljning till skatte, sedan vederbörande blifvit derom hörde, nu är på Kongl. Majits nådiga pröfning beroende, anser Utskottet motionäremes i samma syftning väckta förslag icke för närvarande böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda •Stockholm den 24 Juli 1851. Ank. till Exp.-Utsk. den 23 Juli 1851, kl. 2 e. m.
Taubes anföranden, än att hvad jag nu i afseende på Hr Trelfenbergs anförande yttrat, är aldeles detsamma jag önskat yttra i fÖreg:de plenum, och som jag vid Adelns starka önskan, alt få propos., för att i frågan votera, fann mig föranlåten att tili detta plenum uppskjuta. Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att då han vore oviss, huruvida han riktigt uppfattat Hr Danckwarrits sednaste yttrande, Hr Gr. o. Landtm, ansåg sig böra fråga Hr Danckwardt, om han dermed afsett att afstå från begäran om remiss af det utaf honom väckta förslaget. Hr 1) anckwart: Jag afstår från mitt yrkande om remiss, men anhåller alt mitt anförande måtte i prot:t intagas. Hr Treffenberg, Curry: Jag är jäfvig att yttra mig öfver Hr Danckwardts anmärkning emot milt anförande i representations-lrågan, och vill derföre endast i korthet erinra, att för hvart och ett olorvilladt omdöme torde vara klart, att under det hvarje ord, jag yttrat, bar vittne om min innerliga öfvertygelse om förkaslligheten af de politiska idéer, som ligga till grund för det nya systemet, har jag icke yttrat ett enda ord, som kunde antyda ens den ringaste misstanka om regeringens goda afsigt. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., alt då IIr Danckwardt återkallat sin begäran om remiss af ifrågav:de motion, R. o. Ad. torde finna, alt frågan borde anses halva förfallit. Ropades ja. Den 13 December. Hr Breitholtz, Claes Gustaf: Mot R. o. Ad:ns beslut i afseende 3 representations-frågan får jag anmäla min vördsamma reservation. R. o. Ad. åtskiljdes kl. f 3 e. m. In fidem, 0. Brakel. Onsdagen dea 13 December 1SC5. Plenum kl. 1 e. m. Justerades 5 prot:s-utdrag för den 9 dennes, och prot:t för den 18 sisth November.
Hon plågades gång var hennes lilla rum fylldt af vänliga, böcker. » • § ofta af en svår hufvudvärk, som varade i glada ansikten, och lika ofta var Lotten bju» Har tant inte heller sett alla de vackra flere dagar, och under hvilken tid både unden att tillbringa aftonen i en eller annan ställena — bergen och floderna och städerna 09 dervisningen och allt annat var henne en familj af sina vänner, där hon kunde vara — som tant berättade oss om? » börda. Små bekymmer växte till höga berg viss om att mötas af ett innerligt » välkom» Jo,- dem har jag sett, » genmälde Lotten af svårigheter, ocb lika mörkt som det då men » från stora och små. triumferande, » åtminstone de flesta. » (Forts.) var i hennes lilla rum med de nedfällda Utom dessa glädjeämnen ägde hon ännu gardinerna, lika mörkt såg det ut i hennes ett alldeles särskildt. Det hette: resa! Det hjärta. Men dessa tider, dystra som de voro, finnes väl icke många människor i världen, hade sin öfvergång, och därefter sken solen som rest så mycket och med så vaket öga Innehållsforteekning. lika klart och världen syntes henne dubbelt som Lotten. Hon kunde berätta om Italiens, Frän årets » salonger; » af Claes Lundin. (Med tre porCD så full af kärlek och glädje som förut. trätt). — Kung Drömmare; poem af Karl Erik Forsslund. — Rhenflodens, Algiers och Spaniens härligheter, Tjäuareförsäkring. — Att skiljas. Af Fiore della Nere. Men icke en gång hennes arbete var en och hon var lika hemmastadd på Amerikas Öfvers. för Idun. — En studentskeförening. — Famitjebref och bjärteband; af Margit. — Från Iduns läsekrets: » Gamla savanner s o m bland vårt eget lands forsar vandring på idel rosor. Somliga barn voro Familjeflickor ». — Ur notisboken. — Teater och musik. — 5 - förskräckligt oläraktiga, och föräldrarce voro och furuskogar. Och när hon skildrade VeTant Lottens norska resa; berättelse för Idun af Vera Verle. genast färdiga att välta skulden därför på nedigs svala laguner eller Romas marmor— Tidsfördrif.
M:t kan finna lämpligt, bolaget föreskrifva för erhållandet af ofvanberörde ytterligare understöd, blifvit uppfyllda, samt utaf kanalverkets inkomster utgått de kostnader, afdrag och utdelningar, sorn i 6 §. af privilegium omförmälas, — all öfrig inkomst tillfalla staten, såsom godtgörelse för hvad af allmänna medel blifvit till kanalbyggnaden förskj utet. §. 13. De medel, som, i följd af vederbörande jordegare, vid 1828—1830 års riksdag, medgifven lösningsrätt af de å kron o-s kattejorden växande ekar, till Riksgälds-kontoret redan influtit eller framdeles inflyta, skola, i den mån dessa medel till kostnader för ekeplanteringars anläggning och underhållande varda af Kongl. Maj: t anordnade, efter vederbörliga reqvisitioner utbetalas; börande Riksgälds-kontoret för omförmälda, derstädes innestående, medel, jemte Ekeplanterings-kassans öfriga till Riksgälds-kontoret aflemnade och för detta verk disponibla tillgångar, godtgöra nämnde kassa Fyra procents årlig ränta; hvilken ränta likaledes, enligt Kongl. Majrts nådiga disposition, för de med Ekeplanterings-kassans bildande afsedda ändamål af Riksgälds-kontoret tillhandahålles. §. 14. För Lappat arks-Ecklesiastik-fondens till Riksgälds-kontoret öfverlemnade behållning, utgörande Sextiosju lusen etthundra åttiofyra R:dr 37 sk. 2 runst., 14 Stats-Uts kottets Memorial, N:o 308. skall Riksgälds-kontoret erlägga fem procents årlig ränta, hvilken, vid hvarje års slut, med Tretusen trehundra femtio nio R:dr 11 sk. 6 r:st till Kongl. Statskontoret utbetalas. Utaf den, efter Kongl.
It 34 dito dito dito dito 1 b. I134J a. a. | 35f a. a. fi 34 I, b, s, d.l a. I 35} I. b. It 34 1. a. fi 34 b. It 34 bA 34) 1. a, 1 35) a. a. A 34 cnC 7T B 2. 0- n g 630 X P N:o §• 241 241 a4 241 242 a3o 222 I 1223 23, 232 f 2245 225 233 234 226 237 J 385 a35 239 241 227 \ 228 243 W 5» Granskning af Stats-Utskottct; verkställd för år i83r, i afseende å* 62:0 Lasarettsoch Curhus-Fondernc, „ • af Bevillnings-Utskottet, verkställd i afseende å: 63;o Post-taxorne för inrikes brefvexlingen , , , , , ,,»>>> Svar på återremiss , , , , verkställd i afscTuraha Pap t d. „ af Banco-Utskottet, ende ä: 64:o Banco-Verket och persbruk ,,,,,, 65:o Banco-Discons-Verkets och f. Riks-Disconts-Verkets fortsatta utredning för år 1^32 , , , , , Svar på återremiss , , , , , af Lag-Utskottet, verkställd i afseende å; 66^0" Rikets Ständers Justitic-Ombudsinans
Tillräckligt rådrum för ordnandet häraf förefunnes dock under den tid, som åtginge till uppförandet af den i sådant fall erforderliga tillbyggnaden vid institutet. Det vore emellertid nödigt att redan vid innevarande riksdag den tillökning i anslag för undervisningens upprätthållande, Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd. Skrifvelse, N:o 76. 23 som påkallades, blefve på förhand bestämd; och, såvida det åsyftade målet, — undervisnings-anstaltens fullständiga ordnande, skulle vinnas, syntes den af Kommerskollegium beräknade tillökning i årsanslaget vara till fullo erforderlig. Eders Kongl. Majit har derföre föreslagit Rikets Ständer, att, oansedt den afsedda förhöjningen icke komme att utgå förr än läroanstalten blifvit efter den utvidgade planen ordnad, densamma dock nu måtte tillförsäkras om den tillökning, som då blefve nödig i anslaget till »undervisnings-anstalter för bergsbruket», hvilket nu utgjorde 7,500 R:dr, men då skulle komma att uppgå till 19,500 R:dr. Hvad åter anginge det för Bergsskolans förflyttning nödiga byggnadsanslag, har Eders Kongl. Majit föreslagit, att, för tillökande åf Teknologiska institutets byggnader med en för bergsläroverket erforderlig nybyggnad på institutets tomt, i öfverensstämmelse med det af intendenten Scholander uppgjorda förslag, äfvensom till inredning af laboratorier och deras förseende med behöfliga inventarier, ett anslag af 106,000 Ridr måtte beviljas, deraf under år 1867 erfordrades 60,000 Ridr. Rikets Ständer hafva tagit denna fråga i öfvervägande och på grund af hvad sålunda förekommit, funnit skäligt bifalla hvad Eders Kongl. Majit uti ofvanberörda hänseenden föreslagit. Befrämjande i allmänhet af bery,sbruket. 46:o.
Bränvin: om bränvins-bränningens inställande vid Maji eller Junii månads början år i834 .. 3. — Utlåtande, i anledning af anmärkningar 6. om fastställande af en accis-afgift å bränvin, som införes till Stockholm och Rikets större städer ... 4* — Memorial, i anledning af anmärkningar 24. ytterligare Memorial i samma ämne 33- Bränvins-Förordningj nj, angående liden då den skall börja tillämpas .. 55. Böter: om stadgande deraf, för uteblifvande från s:dra Krono Uppbörds-Stämman .. 7. .— Memorial, i anledning af anmärkningar 19. C. » • Cancellie-Betjening, om ytterligare antagande deraf 1. om anslag af ett serskildt Cancellist-arfvode . 3a. angående minskning i Cancellie - personalen och Vakt-betjeningen 54* om ytterligare minskning i Utskottets Cancel lie-personal .. 64. Cancellie, Kongl. Maj:ts: om sportlarnes derstädes utgående till Kronan i Chartae-Sigiilatae-afgift 36. Memorial, i anledning af återremiss derå 4^- Jemknings-Memorial i ämnet . • 47* Caractérs-Fullmagter; om årlig bevillning derå . Utlåtande, i anledning af anmärkningar Centonal: om dess öfverflyttning på allmänna JBeviliningen . — Utlåtande, i anledning af anmärkningar dervid . Charta Sigillata, se stämpladt papper. Contracts-Prostar: angående porto-frihet för deras skrifvelser i £m bets-ärenden .. Utlåtande, i anledning af anmärkningar. Credit-upplag, angående förändradt stadgande derför . Curhus-afgift: angående dess fortfarande — Utlåtande, i anledning af anmärkningar . — Memorial, i anledning af olika beslut . D. Debets-Secllar: förslag till formulaire derföre . Diligcnce: om inrättande af en dylik communicalion emellan Stockholm och Götheborg K Finland: angående tull å derifrån inkommande varor . Fullmagter, Caracters-, om årlig bevillning derå Utlåtande, i anledning af anmärkningar .
Riksdagsordningen förmådde, att RiddarhusOrdningen borde, likasom de öfrige Ståndens ordningar, vara i öfverensstämmelse med Grundlagarne författad; hvaraf åter följde, att når, såsom nu vore händelsen, en skiljaktighet i föreskrifter, visade sig emellan Riksdagsordningen, såsom Grundlag, och RiddarhusOrdningen, Grundlagen måste framför RiddarhusOrdningen, till åtlydnad och verkställighet förbinda, hälst en Den II Augusti e, m. motsatt grundsatts skulle medföra de. för Grundlagarnes obrottsliga efterlefnad och bibehållande i helgd, måst åfventyrliga följder, ansåg Dire. ctionen ock, att det åberopade stadgandet uti 47 §. i RiddarhusOrdningen, hvilket icke elier nu mera kunde efter dess ordalydelse verkställas, hade i sjelfva verket upphört och förfallit, ehuru det kommit att i §. qvarstå, derföre, att RiddarhusOrdningen, fastståhl den i5 October 1810, sedermera icke förr ån vid sista Riksdag undergått de jemkningar och rättelser, som i följd af de under berörde tid uli Grundlagarne tillkomne förändringar, bordt äga rum; hvadan ock Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid sista Riksdag uti den då beslutna nya Riddarhusordning förändrat ifrågavarande stadgande till öfverensstämmelse med hvad 69 §. i Riksdagsordningen, rörande detta ämne, föreskrifver, och hvilken förändring äfven den 16 Juli 1818, erhållit Kongl. Maj;ts Nådiga sanction. Af denna framställning finnes, att grunden för