Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt ämnar Utskottet låta vid slutet af hvarje Samling foga en korrt förteckning öfver Samlingens innehåll samt vid Bihangels slut ett fullständigt Register öfver de deruti förekommande ämnen ; oell Utskottet förmodar, att Eihanget skall på detta sätt svara fullkomligt emot sitt ändamål, samt tryckningen af alla Samlingarne kunna ganska skyndsamt befordras. Härigenom förfaller afven Utskottets i det för ia - Expeditions-Utskottets Utlåtandet ra Memorialet yttrade önskan, att få Eesp. Ståndens Protokolls-Utdrag numererade lika med de Betänkanden, hvartill de höra, och blifva icke serskilda utdrag öfver hvarje beslut nu mera af nöden. Hvad angår den jemväl hos Vällofl. Borgare-Ståndet gjorda erinran, att anteckning å Betänkanden örn dagarne, då de hos Stånden blifvit upplästa, icke hädanefter må till uppskof med tryckningen afbidas, försvinner all sådan anteckning redan i följd af hvad Utskottet förut om Betänkandenas skyndsamma tryckning föreslagit. Beträffande åter erinringarna örn formatet, stilen och registrets omständlighet, får Utskottet så väl derutinnan som i de flera dylika till redaktionen hörande mindre omständigheter, hvilka här icke lämpligen kunnat utvecklas, endast försäkra sig iakttaga all möjlig omsorg att tillfredsställa Prenumeranters och köpares billiga fordringar samt göra verket säljbart och begärligt. Expeditions-Utskottet öfverlemnar detta alt vördsarnligen till Riksens Höglofl. Ständers orapröfning och utbeder sig att, så snart möjligt är, fä häröfver emottaga Riksens Ständers Beslut. Stockholm den 5 Januari 1818. Protokollsutdrag den 10 Jan. 1818. Fran Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Upplästes och bifölls Expeditions-Utskettet? den 5 dennes aflåtna ech si-stledne går - 3» Prot. Utdrag d. lo Jan. 181S. dag på bordet lagde ytterligare Utlåtande angå. ende förbättrad redaction af Bihartget till RiksStåndens Protokoll. Från Hogvard.
Bes v.- och Ekon.-Utsk. Betänkande, N:o 54• 5 af varan och det i 16 1782 års Reglemente för Judiska Nationen ut satte vite; 2:0 Kongl. Brefvet till nämnde Collegium den 2 Maji 1792, derigenom Kongl. Majit i Nåder förklarat, att Kongl. Majit funnit godt i Nåder tillåta de här i Riket varande Judar att i deras tjenst få antaga sådane personer af Svenska nationen, som dertill kunna finna sig hugade och för dem till Handels-Bokhållare, ammor och tjenstepigor nödvändigt erfordras; dock att Judiska husbönder, vid förlust af denna dem således Nådigst beviljade förmon, ej måge lägga något hinder i vägen för en sådan deras Svenska betjening att å de Christna Sönoch Högtidsdagar ordentligen förrätta och utöfva sin gudstjenst. 3:o Comrnerce-Collegii enligt
Jag är af den mening, att E. o. Ad. borde förena sig i Frih. Tersmedens tanka. Vi upskjuta då tvisterna till nästa Eiksdag. Jag lefver då troligen icke mer. men de som då lefva må afgöra frågan; man bör emellertid kunna lugna sig något, och det kan väl behöfvas efter de förslager, man lagt framför oss, men hvarvid man åsidosatt den enkla aritmetiken och fallit in i en tvistefråga, som jag önskar aldrig hade upkommit. Härtill hördes åtskilliga ledamöter yttra bifall. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Lika med Hr Man nerskantz beklagar jag att arbetet på vestra stambanan började vid Götheborg och icke vid Stockholm. Vi hade i motsatt fall redan haft vägen dragen norr om Mälaren, ty vid sista statsreglering tänkte ännu ingen på den nu så lifligt förordade Södermanlandsbanan. Att detta beslut äfven var obilligt, kan icke bestridas, men torde till stor del få tillskrifvas den som nu ifrigast klandrar detsamma. Hufvudstadens anspråk böra således icke förbises, ehuru den, belägen vid 2:ne vattendrag, efter de af Utsk. framställda åsigter, alldrig borde få någon jernväg, men skall felet godtgöras på så sätt, att den en gång af hela landet godkända sträckningen norr om Mälaren öfvergifves och vägen i stället drages söder ut? Detta är frågan. Ja, säger en aktad talare, »kasta blott en blick på kartan och se huru väl, huru naturligt, den södra vägen tager sig ut.» Det är just dessa skönhetssinnets inverkningar på praktiska frågor som jag motsätter mig Den södra vägen blir mil kortare, det är sannt, men vinsten deraf torde vara problematisk, om det visar sig att den kortare blir dyrare än den längre, ja, att sjelfva tidsvinsten blir ingen.
Det faller lätt i ögonen att tiden icke medgifver att Utsk:t skulle genomgå alla dessa, och en fullständig granskning af dem är i alla fall omöjlig, då flere af dessa räkenskaper icke äro afslutade. Vi hafva nu i Konst.- Utsk:t genomgått protokoller till och med Oktober månads slut innevide år, hvaremot R. St:rs revisorer endast granskat 1860 års räkenskaper. Skulle så väl 1861 som 1862 års räkenskaper vara fritagne från granskning af revisorerne, med rättighet att deremot framställa anmärkningar, derföre att Konst.-Utsk:t granskat statsråds-protokollerne, komme Stats-Rådets ansvarighet för statsmedlens förvaltning under dessa tvenne år att blifva helt och hållet illusorisk. Det är på denna grund, som jag tillstyrker bifall till ifrågavarande grundlagsändrings-förslag. Jag bör äfven upptaga en anmärkning, som blifvit gjord af Frih. af Ugglas derom, att ordalagen i den nu föreslagna 76:te §:n R. O. vore sådana, att äfven om Konst.-Utsk:t ansett en gjord anmärkning vara af natur att böra förfalla, så skulle dock en sådan fråga åter kunna upptagas af ett påföljande Konst.- Utsk. Jag tror deremot, att ordalagen icke gifva anledning till en sådan tolkning. Om i Utskrts protokoll ärendet finnes upptaget, äfvensom det beslut Utsk.t lättat, är jag fullt ölvertygad om att ett kommande Utsk. icke kan ånyo upplaga frågan, utan i sådant fall har Utsk:t endast att hos R. St:r anmäla, uti hvilket beslut Utsk:t vid förra riksdagen stadnade. Hr Cederschiöld, Robert Theofron: Jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att det är helt olika granskningsåtgärder, som ega rum i Konst.-Utsk:t och Stats-Utsk:t. Enligt 29:de §:n 2 mom. R. O., tillkommer det nemi. Konst.-Utsk:t att vidtaga följande åtgärder: »Finner Utslct af dessa protokoll, att någon Statsrådets ledamot eller någon för tillfället förordnad föredragande, eller den embetsman, som i kommandomål Konungen råd gifvit, uppenbarligen handlat emot R.
Bewliiilings.Ulffotret ssärssädadr och utredt, >ag »u ödmjukeligen sär anlöra de omständigheter, hwar, jag i UtssvttctS Beslut icke ausedt wlg kiruna instämma, more der uran allt ändamål, alt sedan huswndgrundernc för d-n blinvande Bewillnjngtn, och de, lör tillämpningen deras, föreslagnc Försaktnriigar, b'iswst as Riksens Ständer fasistäldle, nu framställa den fårhaga jag aillld hyst, att efter defte bcffattniiigSgrunder, den päräknnde Bewillnlngs-Summans belopp icke chali erhällas. Denna min öswerrygelle, hämtar dock de np anledning i det Beslut Högloft. Utskottet stadgadt, att nemligen, d^n skattikylidige älä.gges otk blott en Summarisk uppgift af behälken In, komst nl! Beredntngo oci) TaZerincrs'Loinnin. reen asrstfwa, och dä jag deri laser "mänafclidigaswäriqoeter, loin, under obestämde föreskrifter skoUr r^öta, ej mindre Taxerings-Commltleerne ände ssattssolldige, har jag ansedt mia icke bora nnderläta, att i ett sammanhang wördftmmengen framställa olägeuheterne deråt, till minnande, lä midt inöjeliat är, lä wä> af bestämd? och werkställbare föreskrifter, sam rättelser > te omständigheter, hwarf mö,ellgen nägot miftiag kunnat inträffa, eiler anledning kill ändring l Höawft Utskottets tillstyrkande kunde äga rnm. — Det är icke min mening ott motsäga UtffoktekS nohnämnd>- oeftut l afseende pä Summarisk lior gift a« beh^ len inkomst; rwart om anser jag i närwaronde st-ck.det wara det rätla dä Spcc-fiqva uppgtller och Edgångar; sä mot - Den 5 Januank.
Visserligen hade jag föresatt mig att utan minsta hänsyn protestera mot hvarje angrepp på de läror, som jag en gång för alla bekänt och omfattat, men jag måste likväl buga mig för det bindande i författarens bevisföring. Och jag blef nästan obehagligt störd, då madam Andersson öppnade dörren samt bad mig vara så god och stiga in till sig. Hvarken påskäggen eller den sköna gröten ej heller madam Anderssons prat förmådde att draga mina tankar ifrån den intressanta afhandlingen. Och så snart jag kunde, utan att rent af synas oartig och otacksam, så tackade jag madam Andersson och förfogade mig åter in i mitt rum för att hinna läsa ännu ett stycke, innan Pettersson hemkom, ty jag ville ej visa honom, att jag hade fäst någon uppmärksamhet vid hans bok. Jag genomgick nu flera kapitel, och för hvart och ett vexte mitt intresse. Men på samma gång började jag plågas af en qväljande ängslan och oro öfver tvifvel, som mot min vilja framställde sig angående trossaker, hvilka jag förut ansett oantasteliga och orubbliga. Jag gick till sängs, men låg och läste allt fortfarande, till dess jag hörde Petterssons steg i trappan, då jag lade undan boken och släckte ljuset. Klockan var då öfver ett på natten. Pettersson förde ej så litet buller, då han kom in, ty han var nästan beskänkt. Och han ordade vidt och bredt om kalaset hos arbetsförmannens, om hur många toddyar och supar han tagit, om de goda maträtterna, som ännu i minnet smekte hans gom, samt slutligen om huru han och arbetsförmannen dividerat om den här Rydbergska boken. Jag var ej i sådan sinnesstämning, att jag länge gitte höra på hans lumpna tal, utan jag bad honom lägga sig och vara tyst, emedan jag behöfde sofva. Och han efterkom naturligtvis min önskan och somnade så lätt och ljufligt, som om ingen oro och inga tvifvel funnits till här i verlden. Men jag sjelf fick ej en blund i mina ögon på hela natten. Jag genomgick i minnet om och omigen, hvad jag läst i Viktor Rydbergs farliga bok, och för hvarje gång kände jag mig allt ängsligare öfver min mer och mer vacklande tro på hvad jag förut ansett oomkullrunkeligt som hälleberget.
Sedan Nat:onalBevärngen nu kommit till stadga hos oss. hvarigenom Krigsmagten vinner en fördubplad styrka, torde tillökning af ständiga Troupper kunna anses för mindre behöflig } men att den är mera tryckande lör Landet än alla öfriga utskylder , känner en hvar af erfarenheten , och då densamma förnämligast drabbar den närande Landtmannen, som utomdess får vidkännas så mänga tyngder, så medtager denna dryga skatt en stor del af dess krafter , som han i annat fall kunde använda på odlingen och förbättringen af sin jord Om jag varit nog lycklig att amställa detta ämne på ett sätt , sorn i når an mohn tillvinner sig Höglofl. Ridderskapets och Adelns, samt de öfrige MedStåndens uppmärksamhet, är mitt åsyftade ändamål vunnet, nera - Dm 2 januarii. ligen att hafva medverkat till en god ock nyttig sak. Slutligen får jag anhålla , att detta Memorial må till StatsUtskottet remitteras, samt med de öfrige Respective MedStånden coin^ municeras. Begärdes på Bordet. Friherre Staet von Hollstein, Corfitz Ludvig, Uppläste följande; Vördsamt Memorial! Af Kongl. Majus Nådiga Berättelse , om hvad sig i Riket sedan senaste Riksdag till* dragit, finnes, att tvenne nya RoteringsRegementer blifvit upprättade i Skåne, En kort Historisk Berättelse om tillkomsten af dessa Regementer, torde vara upplysande. Vid 1809 Års Riksdag åtogo sig Ständerne , å all oroterad jord i Riket, Extra Rotering, det vill saga, att hålla Soldat endast under krig. Vid 1812 Års Riksdag i Örebro, väcktes af en Ledamot bland Ridderskapet och Adeln den frågan , att förvandla denna Extra Rotering till Permanent. Detta Project vardt icke upptaget i Ståndet och med stor Pluralitet afslaget.
Med förslag till ändringar i 33 §. Riksdags-Ordningen. Ifrån Riddarhus-Utskottet: A} den 13 dennes, derutinnan Utskottet, i anledning af återremiss af dess Betänkande utaf den 18 sistledne Martii, i den del deraf som rörer Mamsell Knibergs Pension, hemställt, det Mamsell Kniberg, utom de för in O' nevarande år henne redan tilldeldte 50 R:dr Banco, genast må erhålla 100 l\:dr samma mynt, och sedermera så länge hon lefver, 0- afivottadt 150 R:dr Banco ärligen. 1 Upplästes en från Herr Hof Cancelleren Friherre af Wetterstedt till Herr Grefven och LandtMarskalken aflåten så lydande Skrifvelse: Enligt Stats-Secreterarens för Kongl. Handelsoch Finance-Expeditionen till mig aflåtlie anmalan, har Kongl. Majit under den 18 6istledne Martii i Nåder vidtagit nedanniimnde åtgärder och beslut, i afseende på följande Riksens Ständers underdåniga Skrifveiser, nemligen: 1:0 Om tills vidare fortfarande inskränkning i utväxlingen af Silfver emot Bankens Transport-Sedlar ; och 2:0 Angående upphäfvande af Förbudet Den 21 April. emot bruk och nyttjande af öfverflödigt Silfver 5 I bägge dessa ämnen har Kong!. Maj:t låtit utfärda Nådiga Kungörelser. 3:0 Om utsträckning i det LandtRäntmästarne bestådde _Remiss-lagej Jemte det Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs* Collegium, samt Kongl. Allmänna MagåzinsDirectionen blifvit, till kännedom och behörig efterrättelse, i hvad på dems åtgärd ankommer, härom förständigade, har detta beslut blifvit Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar. Collegium samt Stats-Contoiret i Nåder meddeldt, med befallning, att derom, genom Circulaire Bref, förständiga Kongl. Maj:ts Befall* ningshafvande till vederbörlig efterrättelse. 4:0
Stats-Utskottet har, lika med kiew Hjerta och Herr Grefve Riddertso/pe, trott sig finna, att Befälet vid indelde Armeen, och egentligen Infanteriet, är ganska olika lönadt oeh en del försedt med löner, som icke kunna anses tillräcklige för skälig utkomst; och ehuru detta till någon del kan härröra från varuprisens fall och andre prisers deremot inträffade stegring, bör likväl' egentliga orsaken igenfinnas uti den förän - 1444 StatsIJt skotte ts Betänkanden. drade Organisation, Armeen i sednare tider erhållit, hvarigenom Befälets Personal blifvit betydligen ökadt. Att genom ytterligare anslag bereda detta Befäl förbättrade Jönvilkor, dertill saknar Stats-Verket tillgångar; men Stats-Utskottet anser sig böra tillstyrka, att Riksens IlÖglofl. Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det en sådan reglering må vidtagas med indelde Armeens Befäl, som inom redan varande anslag bereder nödig utkomst för hvar och en, samt lämpar aflöningen efter tjenstegraderne, och t villar ej, att Kongl. Majit i Nåder finner utvägar att sådant åstadkomma. Denna Statsutskottets åsigt af ämnet hemställes vördsam ligen till Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den 27 Junii i8a3. Ankom den a8 Junii i8a3. Betänkande i anledning af Kongl. Majits Nådiga Remiss rörande indeldte Infanteri-Regementernes beklädnad. underdånig skrifvelse den i3 Junii 1818, angående föreslagne ändringar uti beklädnadssättet vid indeldte Infanteri-Regementerne, anhollo Riksens Ständer, att vid nästa Riksdag en fullständig berättelse, om Stats-Utikottets Betänkcoiden. *'445 verkställigheten deraf måtte meddelas, på det Riksens Ständer kunde blifva i tillfälle utlåta sig huruvida någre förändringar i detta beklädnadssatt kunde anses nödige; och har Kongl. Maj:t, genom nådig Remiss den i5 nasti.
Till Rådstufvurätt stämmes ätta dagar förut; utan så är, att målet ej tål uppskof och derå förr svaras kan. Första punkten af 2 sådan den lyder i Kongl, förordningen den 12 Mars 1830, ändras på följande sätt; Är någor förfallolös hörta, då lian ropas; af rätten fram att kära eller svara, höte två daler. 5 § varder till ali kraft och verkan upphäfven. Sista punkten i 7 §; ”Ärnågor hörta från Lagmanssyn; vare lag samma; dock må man ej der vädja mot, utan gånge dermed, som i 25 kap. 10 § stadgas,’r upphäfves. 13 kap. Följande §§' ändras sålunda:; § 2- Jäfvar någor Domaren ©beskedliga; höte i Underrätt tjugu daler, i Hofrätt femtio daler. 262 Expeditions-Utskottels Förslag till und. Skrifvelse, N\o ifo* 3 §. Pröfvas jäf lagligt mot Häradshöfding, eller Borgmästare i den stad, der ej mer än en Borgmästare är, och Rådstugurätten utom honom ej finnes domför; förordne Hofrätten en annan i hans ställe, på kärandens begäran och kostnad; och stadne den kostnad sedan å den, som saken tappar. *§• Jufvas någor i Häradsnämnd; sätte Häradshöfding, om det tarfvas, annan i hans stad, så länge det målet slites. Jäfvas Rådman; nämne Rådstugurätten den i hans ställe sitta må, der Rätten ej annars domför är. Är Rådstufvurätt aller jäfvad; förordne derom Hofrätten. Nu kan så hända, att så månge af Hofrättens ledamöter jäf vade varda, att Rätten i thy mål ej fullsuten är; gifve Hofrätten det Konungen tillkänna, då Konungen förordnar andra i deras ställen.
— en resignationens roman slutligen om hur ungdomsvänskapen splittras, huru mannalifvet bygges på gruset efter luftslotten. Zolas bok har blifvit ännu mer, den gifver oss arbetets egen historia, den skildrar verkstaden, der konstverket blir till, och skildrar födslovåndan. Den är i högre grad än Zolas öfriga böcker författarens eget kött och blod, den bär särskildt vitne om hans outslitliga seghet, hans väldiga arbetskraft och ständigt växande arbetshåg. Och denna hela skildringen genomgående uppfattning af det rastlösa, pligttrogna, om äfven fruktlösa arbetet såsom lifvets innehåll, det är denna, som utgör det mest personliga i L ' œuvre.Litteratur-kåserier. Af Nils Erdmann. » Små smulor » af Gottfrid Peterson; Stockkolm, Carl Suneson. » Under kampen för bröd », skizzer af Joh. Lindström (Saxon); Stockholm, Alb. Bonnier. * Ett Val * % skådespel af förf. till Markis de la Ferrtere; Stockholm, Wilh. Bille. &gt; Studenten » af Jules Vallés, öfvere. af Gustaf af Geijerstam; Stockholm, Carl Suneson. » Med förbundna ögon » (Amore Bendato) af Salvatore Farina, öfvers. af E. af D; Stockholm, Carl Suneson. » Menniskorna äro ingenting annat än förklädda djur, hvilka slåss om maten och njutningarna », säger Gottfrid Peterson. Denna sats har han utvecklat i en följd af aforismer, samlade under titeln: » Sätt Torpedo under arken », och utgörande epilogen till hans skizzer: » Små smulor ». Det enda, som skiljer dem från deras slägtingar, djuren, är den omständigheten, att de dölja sin kamp om maten bakom vackert tal om ideer. Ar-betaren-socialisten, som predikar om frihet, om jemnlikhet och broderskap, vill ingenting annat, än ha lika bra mat, som dem, han kämpar mot. Och blir han väl den segrande, förvandlas han i sin tur till förtryckare och tyrann. Man skall då lära sig, att vägen till friheten icke är någon annan, än den, att hvar och en blir frigjord från sin egoism.
V idkommande den sökte befrielsen för inqvarteringens utgörande in Natura till de här i Staden förlagde Batailloner utaf Lätta Dragonerne af Vårt Lif-Garde och Hennes Majit EnkeDrottningcns Lif-Regemente, sfi anse Yi billigt att dertill i Nåder samtycka; och kommer härmed att förfaras på lika sätt som med Inqvarteringen för Vårt Lif-Garde till fot. GUSTAF. Jonas Arntll. Obs. Hans Kongl. Höghet Hertigen förestod Öfvcr-Stäthållnre-Einbetet vid ofvan anförde tid. ( 5o ) (Afskrift.) Gustaf med Guds Nåde, Sveriges Göthes och Wendes Konung &c. &c. &c. Vär synnerliga ynnest och Nådiga benägenhet med Gud alsmäktig; Troman, Herr Baron, Vårt och Rikets Råd, Öfverståthållare och Commendeur med Stora Korset af Vår Svärds-Orden. Sedan InqvarteringsCommission här i Staden ifrån Martii månad 1773 upphört att för Lätta Dragone-Corpsens Hästar betala Stallhyra med 100 Daler Knnt årligen; Så har hos Oss tjenstgörande Kammarherren, Öfversten och Riddaren af Vår Svärds-Orden Baron Taube gjort underdånig förfrågan, huruvida Inqvarterings-Commission från Stallhyrans utbetalande sedan den tiden, kan varda befriad, hälst Officerarne vid Corpsen derigenom blifvit mycket lidande, och sjelfva af deras löner nödgas använda en del till berörde Stallhyror; Men som Vi icke funnit skäligt, att ålägga Inqvarteiängs-Commissionen meranämnde Stallhyror för Corpsen, utan i dess ställe anbefaller Stats-Contoiret, att sedan Martii månad 1773 ersätta Officerarnes vid Dragone-Corpsen utbetalte Stallhyror; Så låta Vi Eder sådant i Nåder veta till underdånig efterrättelse. Befallandes Eder Gud Allsmäktig synnerligen Nådeligen. Lägret på Ladugårdsgärdet den 10 Junii 1776.
S. D. A nyo föredrogs Stats - Utskottets Utlåtande, N:o 157, i anledning af Respective Riks-Ståndens beslut öfver vissa delar af Utskottets förslag, rörande beräkningen af StatsVerkets inkornste*1, intill dess nästa Stats-reglering varder gällande; och fann Ståndet för godt att, med frånträdande af dess förra beslut, förordna, att Markegångsvärdet g,000 Rdr å Strömsholms Stuteris på Stat uppförda Hernmansräntor borde, på sätt Stats-Utskottet föreslagit samt Högloflige Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-Stånden beslutat, qvarstå på den indelta delen af Ordinarie räntan, hvaremot Ståndet förblef vid hvad Ståndet redan beslutat i de delar, hvarom Utskottet nu föreslagit, att omröstning af förstärkt Stats-Utskott må anställas; och blefvo de i sådant ändamål af Utskottet uppgifna Voterings-Propositioner af Ståndet godkända, med undantag af de tvänne senare, i frågan om tiden för NummerLotteri-Inrättningens upphörande, hvilka numera förfalla, sedan Högvördige Preste-Ståndet derutinnan, under den ra i denna månad, förenat sig med Högloflige Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets Utlåtande, N:o 159, i anledning af g6 Prot. Utdrag den 25 Junit 182g, de Respective Riks-Ståndens beslut, i frågan om deri nu utgående Salpetergärden, fann Ståndet för godt att, med förblifvande vid dess i ämnet vidtagna beslut, gilla den af Utskottet, rörande denna fråga, föreslagna Voterings-Proposition. S. D.
För att ådagalägga behöfligheten af denna anslagstillökning har Akademien, såsom Stats-Rädsprolokollet utvisar, i underdånighet anfört, hurusom det vore af stor vigt, om Akademien egde alt använda ett särskildt anslag för att kunna verkställa antiqvariska undersökningar, vidtaga åtgärder till fornlemningars skydd och deras islåndsättande, när sådant påfordrades, samt för att besörja noggranna afleckningar af sådana gamla kyrkomälningar och andra forntida konstverk, som icke kunde hihehällas. Hvad för dessa ändamål kunde disponeras af det pä Akademiens stat till resekostnader m. m. uppförda anslag af 850 R:dr blelve högst obetydligt, sedan af nämnde summa först utgått årets resestipendier och vidare alla öfriga utgifter, hvilka icke under särskilda titlar upplagas å Akademiens stat; och hade derföre Akademien i underdånighet hemställt, huruvida E. K. Maj:! skulle finna skäl föreslå Rikets Ständer nämnda anslags höjande med 450 R:dr eller till 1,300 Hulr; innehållande Stals-Rådsprotokollet i öfrigt att, i anledning af Rikets sednast församlade Ständers i underdånig skrifvelse framställda anhållan, att E. K. Maj:t täcktes i nådår utlärda en ny författning till skyddande af landels fornlemningar, med stadgande af Ijenliga ansvarsoch vitesbestämmelser för förstöring af desamma, samt låta upprätta och sprida förteckningar å dessa minnesmärken, äfvensom i öfrigt vidtaga de åtgärder, som för deras bevarande kunna anses lämpliga, och, der Rikets Ständers medverkan för sådant ändamål finnes nödig, i ämnet aflåta nådig Proposition, förenämnda Akademi afgifvit underdånigt förslag till förordning angående minnesmärkenas skvddaude, hvilket förslag ännu vore af E. K. Ma j:ts pröfning beroende; men beträffande sednare delen af Rikets Ständers anhållan, deröfver Akademiens utlåtande jemväl blifvit infordrad!, hade