Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bldr sk. rist 7 — omåladt och olackeradt 1 skålp. 1 6 — 24 — måladt eller lackeradt 1 skålp. 6 — 2 32 — Blyerts • 1 lisp. 24 — Blyertspennor : 1 skålp. — 20 — timmermans 4 — 3 alla andra slag 1 skålp. 30 20 —■ Blysocker Blår: 1 skålp. 1 6 25 Hamp. 1 skeppid 2 24 — 40 Lin . 1 skeppid 5 30 — Bläckpulver eller substans 1 skålp. 6 30 — B ok stafs stämplar samt Boktryck eller 1 skålp. stilar 3 24 Bokoch koppar sticks-svärta 1 skålp. 3 — 3 Bokbinder-cloth 1 skålp. 24 24 Borax 1 skålp. 2 — 2 Borstar 1 skålp. 24 — 2 Buillon de poche Broderade arbeten: 1 skålp. 20 — 2 4 — af guld och silfver: äkta Blank, skrif-; se Varor, som icke kunna hänföras under någon af de i införselstariffen upptagna bestämmelser. Bokguld; se Guld. Boksilfver; se Silfver. Bokspån, hänföras lill Spillning. Bombasett och bombasin; se Väfnader, ylle-. Bomullslärft; se Väfnader, bomulls-. Borst, se flår. Buteljer; se Glas. Bredoch plattfisk; se Fisk, torr. Bresilja, se Färger. ExpeditionsUtskottets Förslag'till und. Banko. Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko. R:dr sk r;sl Brodér-duk, marle och stramalj: R:dr sk rist 20 — af silke, eller silke och bomull 1 skålp. 4 — 5 — af ull 1 skålp. 1 3 16 — af bomull, lin eller hampa, enkla eller blandade . * 1 skålp. 32 Bränvin och Sprit: af säd, potates eller andra jordfrugter:
Den innebär jemväl, efter min tanka, en större stränghet för gäldenären, än vigten af den fördel lör borgenärerna, som den i det hela obetydliga tidsbesparingen skulle medföra, och kan måhända ej Sällan hindra en alltid önskvärd upgörelse, hvarigenom konkurs kunde undvikas. Jag lemnar således härvid företräde åt de af Lagberedningen i 1 och 7 gg af 19 kap. HandelsBalken i detta hänseende föreslagna stadganden, hvilka torde innefatta tillfyllestgörande korrektiv mot ett lättsinnigt inkastande af cessions-ansökning, enär för dennas återkallande skulle erfordras samtycke af alla borgenärer, som vid första förhöret tillstädeskommit. 2:o Den af komiterade i 3 kap. 35 § införda, för vår lagstiftning nya, grundsats, att till konkurs-bo skall räknas hvad gäldenären efter den offentliga stämningen, till dess konkursen är afslutad, ärfver eller genom giftorätt, gåfva eller testamente, eller annan tillfällig åtkomst erhåller. Jag anser nemi. detta stadgande innefatta en betänklig orättvisa mot den gäldenär, som möjligen kan ega någon förhoppning, att efter konkursen komma i en förbättrad ställning. Sannolikt skulle derigenöm, hvad en sådan gäldenär beträffar, konkursens afslutande fördröjas så länge någon förhoppning förefiunes, att konkursboet kunde tillvinna sig andra tillgångar, än de afträdda. Det skulle således motarbeta ett af de önskvärdare ändamålen med den nya lagstiftningen, nemi. att så snart som möjligt försätta en ärlig cessionant i tillfälle att åter komma i en gagnande verksamhet. Troligen skulle det derjemte föranleda till betänkliga försök att kringgå lagen, t. ex. genom stadgandet af det villkor, att hvad gäldenär erhåller genom gåfva eller testamente o. s. v., ej må för hans gäld tillgripas.
J. ron Böök ett personelt arfvode, stort 4oo r;dr, att årligen utgå så länge lian nyssnämnda befattning innehade; och har Kongl. Maj:t äskat, alt, så framt Röök, som nu vore mer iin bp år gammal och utöfver 4° år varit i rikets tjenst, derifrån begärde afsked, berörda belopp måtte få af honom bibehållas och i sådant afseende å indragningsstaten fortfarande ulga med /\oo r;dr. Ä hvad sålunda blifvit äskar!t tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall. 30:0 Då läkaren vid Wadstena central-hospital, doktor Gustaf Engström, i följd af öfverdrifven själsansti ängning i hans mer än 20 år bestridda mödosamma tjenst vid behandlingen af det betydliga antal vansinniga, han i hospitalet haft under sin vård, ådragit sig sjuklighet, hvilken nödgat honom att söka tjenstledighet, har Kongl. Majit, med afseende härå och enär Engström, genom afskedstagande från tjensten, skulle med sex oförsörjda barn blottställas för nöd, så framt hans löneinkomst dervid komme att upphöra, föreslagit, att, då doktor Engström icke vidare kunde vid hospitalsläkare! jonsten bibehållas, lian mätte varda uppförd å allmänna indragningsstaten och der, under sin återstående lifstid, få årligen uppbära ett belopp af 1,000 r:dr, svarande mot den lön, han vid hospitalet åtnjuter. Med afseende å de serskilda förhållanden och ömmande omständigheter, hvilka sålunda, i fråga 0111 det äskade anslaget, sig förete, tillstyrker Utskottet, att doktor Engström, då han ej längre kan vid hospitals-läkaretjenslen i Wadstena varda bibehållen, måtte uppföras å allmänna indragningsstaten, till åtnjutande för sin återstående lifstid af en årlig pension, stor 1,000 r:dr. 21:0 Under förmälan, hurusom adjunkten vid veterinär-inrättningen i Skara, chirurgiae, magistern Lars Tidén, den 1 sistlidne
På det att Le damöter, som icke ägt tillfälle följa saken oafbrutet, må rjgtigt kunna åtskilja nu vidrörda frågor, beder jag få upplysa följande; Som jag sjelf uppgifvit det förslag, att Riksens Ständer vid nästa Lagtima Riksdag skulle äga att besluta sättet och Termin till Capitalsoch rentebetalning å do anslagssummor, som för Götha Canal Bolag nu blifvit hevilljade med stadgad rentefrihet under de 10 Byggnadsåren; och jag dermed ingalunda åsyfta}; någon osäkerhet för Bolaget, kan jag icke annat än tillstyrka den försäkran, att fråga om Capitals eller rentebetalning till Banken eller de Verk» hvarifrån anslagen utgå, icke må komma i fråga förr än Actieägarne oafkortadt af Disconten och Canalinkomsten erhållit 5 ProGenjs interesse å deras verkligen inbetaldta ActieCapital. En annan väckt fråga deremot är, garantera Actieägare för framtiden 109^ Den 22 Juli f. m. mindst 5 ProCents renta, om än Canalin komst och Discontvinst icke dertill uddginge. Vid Herr Grefve von Plåtens anbud, att Bolaget nu skulle fä öfverlåta Canalen emot ersättning för utgifvet Capital, och beräknande af ProCents renta intill dess betalning uppbäres, får jag anmärka, att Canalens fullbordande ofelbart blifver mycket mera kostsam, om arbetet skall drifvas för Statens räkning, hvarom erfarenheten lemnar säker visshet. Beträffande Hans Kongl. Höghet KronPai nsens omdöme öfver Canalens nytta i militairiskt afseende, som vi alle erkänna såsom det mest tillförlitliga, vågar jag föi'- säkra, det Hans Kongl. Höghet vid flera tillfällen, inför åtskilliga nu närvarande personer, i Naders yttrat sin fulla öfvertygelse derom. Herr Påhlman: Herr StatsIVådet m. m. Grefve Platen har ganska rigtigt fattat min mening, då Herr Grefven icke ansett ordet provision kunna äga någon syftning på honomJag skulle ej kunnat förklara bemälda Herr Grefve min högaktning, om jag trott honom i stånd att rikta sig genom dess öfverinseende af Canalarbetet. Deremot är det också ganska
Herr Grefven och LandtMarjkalken yttrade, det han, i anledning af den förefaline discussionen, ansåg sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln, i likhet med hvad vid förflutne Riksdagar understundom ägt runi, be - 52 Den 5 April e. mi hagade tillåta, att vid de tillfällen, då antingen manga mål berodde på Ridderskapets och Adelns handläggning, eller ock många PleniProtocoll voro för handen att till justering uppläsas, den ifrågastälJde korta justeringsmethoden kunde få begagnas, likväl under förbehåll, dels att de PleniProtocoll, hvilka sålunda justeras, borde, en dag före justeringen, vara i RiddarhusCanzliet, för hvilken Ledamot som det åstundade, att tillgå, dels att hvarje Ledamot borde vid justeringen äga öppet, att begära uppläsning så väl af ett enskilt yttrande, som af en hel discussion, hvilken uppläsning i sådant fall, ovilkorligen komme att verkställas, samt dels slutligen, att den förkortade justeringsmethoden icke finge utan med Ridderskapets och Adelns, för hvarje särskild gång, uppå Herr Landt-MurJkalkens framställning, dertill lemnade tillstånd, nyttjas. Bifölls. Hvarefter Herr Grefven och LandtMarjkalken frågade, om icke med afseende derå, dels att många mål för närvarande berodde på Ridderskapets och Adelns handläggning, dels att sju PleniProtocoller voro färdige till justering, men hvilkas fullständiga uppläsning skulle medtaga en ganska betydlig tid, Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att den förkorrtade justeringsmethoden kunde nu genast för denna gång få begagnas. Ropades Ja. Ven 5 dpril c, m, 53 Herr Rosenblad, Bernhard: Den 3 sist Iedne Mars inlemnade jag en motion, angående stiftandet af en lag mot förbrytelser, begångne under Riksens Ständers Plena Plenorum eller RiksStåndens Plena, af personer hvilka icke äro Ledamöter af RiksStånden; och får jag anhålla att samma motion nu måtte blifva till remiss föredragen.
Betänkande, i anledning af väckta motioner, dels om upphörande af posif örings - skyldigheten, dels om lindring i detta besvär, m. m. Till Utskotten hafva åtskilliga i berörde ämne vackla motioner blifvit öfverlemnade, nemligen från Vällofl. Borgare-Slåndet, af Herr Pousette, CA., samt från Hedervärda Bonde-Slåndet af Riksdags-Fullraägtige Peter Pehrsson från Calmar Län, Eric B7orberg från Westmanlands, Pehr Mattsson från Wesler-Norrlands, Peter Jönsson från Jönköpings, Sone Pehrsson från Christianstads och Eric Nilsson från Jemtlands Län, Niclas Jönsson och Pehr Jönsson fran Skane, fia vid Andersson fion Halland, Jacob Kihlblom från Södermanland, Olof Carlsson och Jons Ersson från Wermland, Johan Andersson från Upsala Län, Mäns Månsson från Calmare, Per Mårtensson från Jönköpings, J. O. Dahlberg från Wesler-Norrlands, Johannes Christoffersson från Kronobergs samt Eric Jansson från 4 Statssamt Allm. Besa.- och Ehon.-Utsluttens Betänkande, JV:o io5. Stockholms Län; och hafva, vid remiss häraf, många af Bonde-Ståndets Ledamöter, dels sig med motionärerne förenat, och dels serskilde yttranden afgifvit. Uti motionerne har hufvudsakligen blifvit anfördt: att de friheter och förmoner, som, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 19 Aug. 1801, äro posthemman beviljade, vöre ringa och af ingen synnerlig betydenhet samt ingalunda svarande emot postförings-besväret, hvilket under senare tider omättligt ökats, utan att deraf påkallad lindring vunnits. Så väl den allmänna som enskilda brefposien hade nemligen så ökat sig, att, ehuru postbonden erhölle betalning endast för en häst, kunde dock posten på många ställen ej forslas med mindre än två hästar, hvilket äfven föranleddes deraf, att posten numera nästan alltid åtföljdes af en postiljon, som enskildt medförde bref och gods.
Hulda Lundberg, hvars namnar så nära förenadt med S. de C:s sjukhem, är dotter till konung Karl X V: s förste lifmedikus, doktor Ilobert Lundberg, som afled före sin höge herre, och hans hustru, Hulda Weylandt. Umgänget med flere af hufvudstadens mest framstående läkare, som varit hennes faders vänner, samt troligen främst af allt hennes egen klena hälsa öppnade hennes ögon och värmde hennes hjärta för sjuka medmänniskor och särskilclt för de lidande små. Hennes namn är kändt och värderadt i vida kretsar och har en god klang i den fattiges hem, vid den sjukes läger. Det hon är, är hon fullt; hon delar icke sin tid mellan de sjuke och nöjena, utan försakar de senare för att helt ägna sig åt det hon satt till sitt lifs mål. Måtte inånga unga kvinnor följa hennes föredöme, och måtte stimmet på fåfängans marknad allt mera dämpas! Ilse Franke. Till kvinnan! På Publicislklubbens årsfest å Grand den 26 jan. Hotel, inns väl en mera sliten sträng På något mänskligt instrument Än den hos oss till kvinnopris Naturen själf engång har spänt? Antikens plekter slog den an Med, klang på diktens gryningsdag, Och ännu under sin sordin Den surra hörs för stråkens drag. Finns väl en mera sjungen sång An den, som sjungs till kvinnolof Pä hvart förbistraät tungomål Från bykrog upp till furstehof? I går en skolad hjälteröst Med schmelz och fiorittircrs svall, 1 dag en olärd bonäélåpp Titt sista gatuvisans trall. Vi söner af en skeptisk tid, Som känna hennes armbågsnit I trängseln på vårt marknadstorg Kring hvarje stackars arbetsbit, Vi stryka själfgodt våra skägg Och le åt dylikt svärmeri, För att i nästa ögonblick Dock själfva — falla bums däri. Och stiger så, liksom i dag, Här fram en trådnött trubadur Försagd från tidningsluntors damm Och Misterburk och korrektur \ Att än engång i eder rund, Den evigt nya visan dra ', Så ropa edra läppar: nej, Men edra ögon glimma: ja / Förunderligt och likväl sant!
— Måhända var det just osäkerheten om det blifvande bidragets verkliga belopp, i förening med farhåga för kostnadsförslagets otillförlitlighet, som vållade, att den genom Kongl. Kungörelsen af den 9 December 1836 erbjudna aktieteckning endast forén, i jemförelse till den erforderliga kostnaden, högst ringa summa antogs. — För öfrigt må härvid upplysningsvis nämnas, att enligt de beräkningar, som uppgjordes af en bland de serskilda Kommitterade, som Kongl. Maj:t hade förordnat till förberedande af åtgärderna för Trollhätte kanal och slussverks ombyggnad, och hvilka beräkningar åtföljde Kommitterades underdåniga betänkande af den 6 Augusti i835, det utaf Kommitterade föreslagna Statsbidrag af 50,000 R:dr årligen hade behöft utgå i 30 år, för att amortera en million R:dr. — Utbetalning af 50,000 R:dr i 30 år utgör eltsammanräknadt belopp af 1,500,000 R:dr eller lika med den summa, hvartill 60,000 R.drs utbetalning i 25 år sig bestiger. Desse beräkningar biläggas härvid i bestyrkta afskrifter. Hr Justitieombudsmannen har äfven egnat serskild uppmärksamhet åt den omständigheten, att, enligt hvad undertecknad, Skogman, såsom föredragande, den 28 Mars 1838 synes hafva velat antyda, det förhållande, att anslaget kunde vara o vilkorlig t endast för tiden till nästa Riksdag, hvarken borde eller kunde vara nya Trollhätte Kanalbolag obekant.
St. honom enskildt tillagt; 4:° att det återstående af underhållssumraan tillkommer alltid i sådant fall f. d. Drottningen, alt för siri och sina barns räkning, så länge dessa äro omyndiga, emottaga och disponera. Hvilket beslut R. St. nu till E. M. i underd. lå öfverlemna &c.” Hvarföre behandlades frågan af ett särskildt Utsk. och ej i LagUtsk. enligt 33 §:n Riksd.Ordn.? Utan tvifvel derföre, att der handlas om allmän criminal-lag för ständiga förhållanden inom samhället; här åter om en särskild lag för ett tillfälligt politisk förhållande, rör:de nämnda personer, som vistades utom Rikets gränser. Hvarföre inlemnade R. St. icke till Konungen en bestämd ordalydelse till författning, och hvarföre meddelade icke K. M. sitt samtycke dertill på Rikssalen, jemlikt 8 §:n Reg.Ftn? Utan tvifvel äfven derföre, att samma §. också handlar om allmän criminal-lag. Troligen underläto jemväl både Konung och Ständer dessa ceremonier, och inskränkte sig de sednare till att åt den förra i allmänhet uppdraga vidtagandet af alla för lugnet och säkerheten nödiga mått och steg, emedan man ville bespara Styrelsen sjelfva författningens utfärdande, om Den 18 Mars f. m. aG3 det icke behöfdes, men i motsatt fall åter lemna henne fria händer alt efter omständigheterna förfara. De, påföljande händelserna tyckas åtminstone föranleda, att detta var meningen. Hvarken under åren 1810 eller 181 i utkom någon stadga i detta ämne. Intet ord derom anfördes i 181^2 års liksd.beslut. Nara 4 månader efter dess utfärdande utkom först den ifrågnvar. stadgan. Hvarföre skedde det då omsider, och hvarföre med så stränga besUimmelser? Statsrådets protocoll äro ej tillgängliga för offentligheten; men skalet bör ändock icke vara outransakligt, aldraminst för någon, sorn redan på den tiden tog verksam del i fäderneslandets öden.
Emot samma §. i Morn., har val äfven Hedervärda Bohde-Ståndet yrkat, att EcclesiastikStaten, söm njuter tionde och anslagen Spannmål, bör betrakta^ till afgift lika med andra, som äga synbar förmögenhet, och i sådant afseende erlägga 4 procent af deras inkomst; meri emedan enahanda grund för Bevillning af Ecelesiastik-Staten måste gälia, som för andra Embetsman ät antagen, och icke något gällande Skäl blifvit anfördt, att, i det allmänna stadgandet göra, fot Ecclesiastik-Staten, något densamma - ■3428 Ben 17 Juli. ma betungande undantag, så saknar Bevillningsutskottet all anledning att förändra dess redan i denna del gjorda förslag. I §. I anledning af Herr Professor Forsells anmärkning, och då EcclesiastikStatens Tjenste*år räknas frän d. 1 Maj ena året till samma tid det följande året, borde i enahanda följd Taxerings-året derefter lämpas, finner Utskottet TaXerings-året äfven böra i förhållande dermed anses, och att följaktligen efter den mening, som i I Mom, af denna § slutas med extra ordinarie inkomst, bör tilläggas: För alla E ccl esia st ika Embetsoch Tjenstemän, beräknas Taxerings-året frän den 1 Maj det är Taxeringen sker, till samma tid påföljande år.
Med sadan öfwertygekfe har Lag-Utskottet öfwerwägat hwad i vflvanberörde memorialcr blifwit yrkadt, derwid Lag-Ulffsttek, i afseende pä stölder i allmänhet, funnit sig icke äga anledning tillstyrka nägon skärpning af det straff gv, ai, -12,49, 46, 47, 49 och 50 Capillen Mlsgcrmngs-Balken »666 Den 27 November - sanik Kongl. Förordningen den 2« Jumarii 1779, jämte flere Författningar, för sädane förbrytelser ut. sätta; Och da Kongl. Majus nädiga sörlluring den 23 Martti 1807, öfw r lagens stadgande i arstillige rum, med närmare bestämmande af hvad förut derom warit stadgadt, innehåller, att 6 §. i 40 Cap. Mistg. Bal.en, sam beläg-er inbrott med nio par spö för mansperson och szu pär ris för gwinna, stall lämpas till de händelser dnågon ulöfwar mäld och sämedelst genom maag, m -, golf, tak, dörr, lucka eller fönster öpnar sig ingång i annan mons med las försedda och igenlösta eller rg? stängda rum eller hus, elier ock besterwr sig af yrkar eller salsta nycklar eller annan list för att inkomma i sävant hus eller rum, och der uran a' > lide pä stället, hwarest huset är belägit, eller om Let Lc bebodt eller icke; i följd hwaraf de »ni Riksdagsmannen äVeslinZs memorial omiörmälde iskällare äro, i afseende pä stölder, till säkerheten lika med bonings och andra hus ansedde, kan Lag-fftstotlet icke tillstyrka bifall till hwad härom särskildt blifwit hemstäldt.
Brottslingen skulle betänka sig innan han fortH satte en bana, sorn han förut beträdt, om han sage att dödsstraffet oundvikligen väntade honom, och han skulle icke ens söka tillfälle att från Fästningen undankomma, och få händelser skulle troligen gifvas då denna Lag körnare att tillämpas. Den rätta mänskligheten be^ Den 21 Maji. 31 står icke deruti, att sedan genom en mängd fel.' agtiga anstalter brottens antal blifvit ökade, mildra straffen, utan jag anser det vida mänskligare, att, jemte det sådana Oeconomiska och PoliceFörfattningar vidtagas, sorn i möjligaste måtto minska anledningarne till brott, med alf-; var och nödig stränghet bestraffa brottslingen, då andra derigenom afhållas ifrån att beträda samma bana. Med Herr af Malmborg instämmer jag deruti, att 1734 års Lag, i afseende på stöld, var för sin tid god } men jag hyser mycken betänklighet vid att nu upplifva densamma i hela sin stränghet, enär så många felag. tiga Inrättningar ännu finnas, hvarigenom brottens antal fördubblas, och jag fruktar att döds. Straffen i närvarande tid skulle så mångdubblas, att ett ofördelagtigt intryck deraf å Nationens lynne och caracter skulle uppkomma, jag har hört talas om brännmärkning, hvarom Utskottets Betänkande icke innehåller något. Der föreslås endast ett marke å ett doldt ställe å kroppen, som utvisade graden af den märktes brottslighet. Om han sedermera förbättrade sig, blifver det icke svårt att erhålla betyg derom, då det åsatte märket icke är till något mehn.
Herr Justitieombudsmannen har, enligt KonstitutionsUtskotlets föreskrift, härvid anmärkt, att den genom rådslaget i detta mål den 16 December 1836, för Kongl. Theatern yrkade uteslutande rätt, att ensam i llufvudstaden för allmänheten uppföra skådespel, är stridande emot sista momentet i Regeringsformens 6o f. _, som bjuder att Konungen ej må, till vinning för Sig och Kronan eller enskilda personer eller korporationer, några monopolier fastställa. Till bemötande af denna anmärkning få vi vördsamt anföra: att sjelfva afslagsresolutionen vid detta, likasom vid flera föregående lika beskaffade tillfällen, ingalunda hvilar på antagandet, än mindre på erkännandet af någon uteslutande rätt för den Kongl. Theatern, utan den innehåller endast en vägran för det närvarande, hufvudsakligen på de i det underdåniga tillstyrkandet åberopade skäl, att genom de Kongl. Theatrarnes återupprättande 1818, allmänhetens behof och rättmätiga fordringar i delta afseende blifvit uppfyllde, och alt erfarenheten visat, det den skådespelen begagnande publikens anlal vore för inskränkt, att bereda vidmakthållandet af flere theatrar, i synnerhet som de redan varande ej ntan betydliga bidrag kunde uppehållas: att, enär Theaterinrättning i Stockholm ej får anläggas, utan hos Kongl. Majit dertill begärdt och erhållet tillstånd, det också måste vara Kongl. Majits ostridiga rätt, att, i följd af vid tillfället sig företeende giltiga skäl och omständigheter, vägra dylik begäran: och slutligen att ingen tids erfarenhet visat, det de Kongl. Theatrarnes tillvaro beredt någon vinning för Kongl. Majit och Kronan, utan tvertom för Kongl. Majit föranledt betydliga årliga utgifter, och för Staten intill närvarande Riksdag utgiften af ett årligt bidrag. Jemte dessa, till en del kända förhållanden, torde vi få anföra några andra i samma ämne, hvilka, ehuru de ej ansetts bindande eller vägledande för nuvarande Konstitutionsutskott, likväl ega, såsom vittnande om föregående Rikets Ständers och deras Utskotts upplysta begrepp om Grundlagar och former, ett värde som ej lärer kunna underkännas.
I denna riktning är ett vigtigt steg taget, såvida den i det nya förslaget till Straff-lag (2 Kap. 8 §) införda grundsatsen, att alla böter skola tillfalla Kronan allena, antages såsom lag och vinner tillämpning jemväl i andra mål, än som under nämnde lag hänföras, enär genom densammas antagande och deraf föranledd förändring i sättet för åklagarens aflöning deras ekonomiska ställning blir oberoende af saköresmedlens belopp, hvarpå deras anseende måste vinna. Vidare står åklagare-institutionens förändrade organisation jemväl i det närmaste samband med den förbättring i rättegångsväsendet, som ej länge torde kunna uppskjutas, och Utskottet anser fördenskull ett fristående förslag beträffande den förra icke under sakernas närvarande skick böra komma under pröfning. På dessa skäl får Utskottet, som vid det slut, hvartill Utskottet kommit, anser sig ej behöfva afgifva särskildt yttrande öfver motionärens vilkorligtvis och endast under förutsättning af bifall till hans framställning i öfrigt, gjorda antydan om möjligheten af landsfiskalstjensternas indragning, vördsamt hemställa, att ifrågavarande motion nu ej må till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 8 December 1862. IV: o 11. Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Dec. 1862, kl. 6 e. m. Betunka/ule, i anledning af vackt motion (N:o i30) rörande ordnandet af lasarettsoch kurhusväsendet i riket. Härom har inom Höglofliga Ridderskapet och Adeln fråga blifvit väckt af Herr von Scheele, F. A. B., hvilken med åberopande hufvudsakligen af det missförhållande, som egde rum emellan befolkningens storlek samt sjukvårdsanstalternas antal, läge och förmåga att betjena dem, som af desamma vore i behof, föreslagit, att utredningen af frågan om behofvet af nya lasaretter och lämpligaste ställena för inrättandet af sådana måtte öfverlemnas åt eri Kommitté, bestående af personer, sorn med intresse för ämnet förenade sakkunskap och lokalkännedom. Och då det syntes motionären vara af vigt, att Bih. till B. St.