Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Foglar, preparerade till Naturalie-samlingar, hänföras till Naturalier. Fransar; se Gulddragareoch Snörmakare-arbeten. Frugter, insyltade; hänföras under Confiturer. 12 Förslag till Tull-taxa. Qvantitet för Införsels-tull. Tullberäkningen. Riksmynt. Frug t er och Bär, ej specificerade: R:dr öre. torra \ skålp. r> Frö: Kanarie1 skålp. 4 andra slag .. Fria. Fyrverkeri-arbeten I skålp. — 25 Färger och Färgning sämnen: Blyhvitt, Zinkhvitt och Cremzerhvitt 1 skålp. — 5 Cochenille ... 1 skålp. — 35 Indigo •• 1 skålp. — 9 Spansk gröna .. \ skålp. — 8 Anm. Nämnda färger, med olja eller annorledes beredda, må införas mot den för råämnet stadgade tull. andra slag, ej specificerade, oberedda eller beredda . Fria. Färglådor, med färger och annat tillbehör, äfvensom färger i musslor, glas o. s. v 1 skålp. — 35 Anm. Afdrag i vigten göres ej för lådan, glaset, musslan eller annat tillbehör. * Färgmossa, alla slag .. Fri. * Färgträd, helt eller oraspadt, alla slag, samt andra till färgning användbara, oberedda vexter och vextdelar, i Taxan ej specificerade Fritt. * Gallmeja ... Fri. Galläpplen Fria. Gardiner, Rull-, af bomulls-, linneeller hampväfnad, må- lade eller tryckta . 1 skålp. — 40 Garn: Bomulls-, enkelt eller dubbleradt, i härfvor eller å bobiner: Fallar; hänföras under Hudar och Skinn, Pelsverk. I Gallipat; hänföres under Hartz, a angarot; hänföres under Apotheksvaror. | Galloner; se Gulddragareoch Snörmakare-arbeten. Förning till Tull-taxa. 13 Qvantitet för Införsels-tull. Tullberäkningen. Riksmynt. Garn:
Granskningen af i frågaställde författning, utsträckt till något läftgre än det som. direct rörer MilitiaeBoställen, och grundad på exempel uti tillämpningen eller erfarenheten bör icke illa upptagas, synnerligast som afsigten är en efter min öfvertygelse nyttig rättelse för landet. Uti detta välmenande uppsåt antnäles äfven följande: Denna författning lemnar med några få Provinsers undantag, obestridlig rättighet, att, då delägare uti Byelag begär laga Skifte, det erhålla, oaktadt förut Storskifte i Byn ägt rum, hvarigenom ej allenast hvar och en ägare fått sig tilldeld dess teg eller skifte , utan äfven utrönt blifvit att ägornes beskaffenhet ej med gifven möjligheten af Enskifte. Häraf blifver säkerligen den följd, att uti ett Byalag, der flere hemmansägare finnas, skil jäktige uti större och mindre skicklighet, flit och förståndigt hushållningssätt vid skötseln af sine hemmansdelar, den ena delen inom få år gifver vida större afkastning än den andra, samt i anseende till skogens olika vårdande m. m., den ena får ett verkligt ökad t värde framför en annan till hemmantalet lika del. Med oordentlig lefnad och misshushållning förenar vanligen tnenniskan ett missun - 356 Den 10 December e. m. samt sinne, hvarföre ofta af den orsaken, gräl och processer uppkomma grannar emellan. Genom den nya SkiftesStadgan lemnäs nu tillfälle för en af ofvannämde orsaker föranlåten hemmansägare ^och det beliöfves dertill blott en i byen) alt begära och få Laga Skifte; Derigenom åstadkommes rubbning i den äganderätt, som hvar och en förut ägt, genom ett för få år sedan vunnit laga Storskifte, som, efter flere års kostsamma Rättegångar och Landtmäteri-förrättningar, omsider kommit med en laga förening till slut. Anmälan att vid föregånget Storskifte orättvisa blifvit begången, är lätt att uppkasta, hälst med biträde af den befintliga tillgången på Advocater, som för enskildt intresse lemna sin tydning och åsigler.
Vill mångå vidare, sä ser man, att Gefle har 20 båtsmän, och skallar för borgerlig näring endast 8,430 r:dr o. s. v. Man skall äfven linna, att staden Westervik med Gamleby köping endast har 3| båtsmän. Alla dessa förhållanden, som jaj förmodar alt StalsUtsk. varit i tillfälle att laga kännedom utaf, dä Disk. äger K. M:s nåd. skrifvelse af den 21 Sept. 1839, lyckas mig hafva boil fästa StalsUtsk-. s synnerliga uppmärksamhet på det bristfälliga uti delta roteringssätt, och jag skulle tro, all StalsUtsk. dä tiel tillstyrkt för en enda stad i Riket en afskrifning af den, som Utsk. lyckt sig finna, allt för höga rotering, sorn varit denna stad ålagd, och föreslagit denna rotering* läggande på de öfriga städerne, SlalsUlsk. snarare skulle hafva haft anledning att begära en revision af hela denna del af indelningsverket, hvilken, efter hvad jag tagit mig friheten förut nämna, innebär de största orättvisor. — På grund af hvad jag nu lagit mig friheten anföra, anhåller jag om äterremiss af detta betänk. Frih. Palmstjerna, Carl Otto, begärde upplysning, huruvida underrättelse om BorgareSi:s beslut i ämnet hade ankommit, i anledn. hvaraf underl. Ridd.secret. tillkännagäf, att prot.- utdr. rörrde pröfningen af förevarande mål inkommit endast frän BondeSt., som bifallit Utskms utlät. Frih. Pal ms t jer na: Då i beslutet om fördelning af bålsmanshållet på alla Rikets släder blifvit lemnad öppen rätt att vid hvarje riksdag hos R. St. göra anhållan om den förändring i denna reglering, hvartill städernas stigande eller sjunkande välstånd eller andra omständigheter kunde föranleda, och någon sådan anhållan derom icke ifrån någon stad utom ifrån Fahlun till R. St. inkommit; så har StalsUtsk. ansett, att något förslag till förändring uti den reglering, som så nyligen genom K. M;s och R.
Amiralen i Carlskrona erinrat om det i 269 § uti nådiga Reglementet för Styrelsen och ekonomien för Flottans Stationer intagna stadgande, ”att till förekommande af de utgifter och förluster af dagsverken, som vore en följd af hufvuduppbördernas inventering, förvaltarne borde, så länge ske kunde, vid sina befattningar bibehållas, utan att genom byten och transporter förflyttas". Genom berörda stadgande afsåges tydligen inskränkning af de för Staten kostsamma invenleringame, hvilka icke eller borde ifrågakomma i annat fall än då misstanka om försnillning förefunnes. Skulle likväl dylika inventeringar komma att anbefallas, borde, enligt befälhafvande Amiralens förmenande, andra dyrbara förråd, såsom artillerioch ammunitionsförrådet, skeppsinventarieförrådet samt beklädnadsförrådet och proviantmagasinen jemväl inventeras. I afseende härå har Förvaltningen af Sjöärendena uti underdånigt utlåtande föreslagit, att dylika inventeringar af stationernas förråd, med hänseende till de stora kostnader, som dermed vöre förenade, icke borde ske oftare än hvart 9:de eller 10:de år, helst det afsedda ändamålet, eller Kronans säkerhet, ändock derigenom vunnes; hvaremot Förvaltningen ansäge någon allmän inventering af fartygens inventarie-förråd öfverflödig, då inventering för hvarje särskildt fartyg egde ruin vid dess utoch afrustning. Enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, har E. K. Majit, sedan ofvanomförmälda inventering af Flottans materialförråd i Carlskrona föranledt särskild behandling i anroärkningsväg, under den 24 Januari 1860 anbefallt
Deraf beräknades 320,000 R:dr till byggnadens fullbordande och 60,000 R:dr till anbringande af värmeapparat, hvaremot beslöts, att med pröfningen af det i öfrigt äskade anslaget af 130,000 R:dr till ornering och målning skulle anstå tilldess fullständigt förslag öfver dessa arbeten blifvit af sakkunnige män uppgjordt samt förslaget underställdt Rikets Ständers pröfning; och är Rikets Ständers underdåniga skrifvelse härom daterad den 28 Oktober 1860. Då Revisorerue nu slutligen gå att redogöra för de utgifter, hvilka, enligt redan uppgjorda beräkningar, ännu synas oundvikliga för byggnadsföretagets fulländning, sker sådant i sammanhang med ett återkallande i minnet af de medel, hvilka härtill redan blifvit beviljade. Dessa anslag utgöras af: Primitiva anslaget 750,000: — Ytterligare anslag år 1856 600,000: — Dito dito år 1860 380,000: — Summa, redan beviljade anslag 1,730,000: — Enligt Byggnads-chefens uppgift erfordras för byggnaden ytterligare följande belopp, nemligen: för ornering, målning m. m 130,0C0: — för kajbyggnad, platsens anordning jemte flyttning af Kongl. Bibliotheket, för marmorpiedestaler till mar morpjeserne, expropriation m. m 250,00: — hvarjemte Kongl. Ofverintendents-embetet ansett innanfönsters anskaffande nödigt för en förslagsvis beräknad kostnad af 30,000: — Summa, ytterligare nödige ansedde utgifter —-—- 410,000: — Summa summarum 2,140,000: — Allmänna Institutet för döfstumma och blinda. Institutets räkenskaper, hvilka granskas såväl af serskildt dertill utsedde Revisorer som ock i Kongl. Kammar-rätten, hafva för det år denna revision omfattar un - — 267 — dergått granskning i bemälde embetsverk med anmärkningar, men tili från Revisorernes sida har nämnda redogörelse ej foranledt.
Tacksamheten är Ömsesidig. Vår läsekrets ser helt visst med nöje, att ni snart kommer åter. E. Örebro. En annons på 9 rader gör 2 kr. 25 öre för gäng (efter 25 öre pr rad) och följaktligen för 3 gånger kr. Channäh. Vi kunna naturligtvis ej bestämnia oss, förr än vi få se uppsatsen i sin helhet. Början lofvar ju dock icke illa. Marta. Svar i nästa nummer! — io —. Edra poem vittna om ganska god begåfning; vi skola använda det senare med någon retouche. Fru Kruse. Eder fråga är redan besvarad. Se n:r 6 för i år, sidan 46, tillkännagifvandet ofvan följetongen. B. V. S. Eder lilla skiss saknar ej stilistiska förtjenster, men ej tro vi mycket på dess ^verklighet ». Den verkar uppskrufvadt; slik en herre som er unge student är en trå- kig romanfigur, som aldrig funnits till i lefvande lifvet. Nå — nu är han » både död och begrafven ». Lcin. De nummer af årgången för i fjol, som innehålla första delen af Johan Nordlings berättelse «Ett storstadsbarn », kunna af nytillträdda prenumeranter erhållas från expeditionen efter 10 öre pr nummer i stället för 15 öre, som fjolårets lösnummer annars betinga. Numren i fråga äro till antalet 12, och blir så- ledes sammanlagda kostnaden 1 kr. G. » Den första kärleken » ha vi ej hört af; den måtte ha förolyckats på vägen. — Om någon bokstaf, betecknande stadsdelen, skall utsättas i adressen är denna N. För öfrigt är detta alls ej behöfligt. Red. Roligt vore att genom Idun någon gång få höra, om ej detta recept gör åsyftad verkan: lätthet att röra sig, aptit, sömn, friskare hy etc. v. S — n. Husdjuren. Malsedel för hönsen. » Kasta det åt hönsen, det duger åt dem », hör man så ofta en husmoder på landet yttra, och dessa små nyttiga, tacksamma vänner få mottaga allt möjligt skämdt, härsket, surt och unket affall, som vi ej vilja lemna åt våra andra husdjur, och ändå begära vi af den snälla tippan, att hon skall värpa stora och många ägg.
Hon såg på mig sorgset, frågande. Så böjde hon på hufvudet till afsked och gick hastigt ut. Ett par timmar därefter satt jag på tåget, som förde mig ut på landsbygden. Jag började se bekanta ansikten vid stationerna; snart kände jag igen byar och gårdar. Jag tyckte mig glida ut ur ett vimlande, sorlande mörker, som tätnade bakom mig och efterhand förminskades, tills det stod endast som en liten sky nederst vid horisonten; och när jag steg af vid min station, kändes det mig, som om jag gått ur badet, och vårdagens ro och tystnad stod väldig, oändlig omkring mig. Som efter en natt af nöjen eller efter en lång bekymrens tidrymd, som då man för första gången är uppe efter en svår sjukdom och efter en långvarig resa ändtligen åter är i ro och hemma, – så god, så lätt, så solskensstilla lycklig och förmiddagsfrisk kände jag mig hela denna vår och sommar. När hösten kom, köpte jag denna lilla egendom. Den var alldeles vanskött sedan många år. Du vet, hvilket tjufpack, som bodde här före mig. Hela den talrika familjen bedref tjufnad: mannen, hustrun, sönerna, döttrarna. Den utgjorde hufvudet för alla de brottsliga element, som funnos spridda öfver trakten. Gården var alltid full med slödder; bakom bommade portar och riglade dörrar uppgjordes nattliga planer. Den ene af de kringboende kunde råka se en med karlar och kvinnor fullproppad vagn spränga bort från gården inemot midnatten, och en annan se den vända tillbaka i daggryningen; och det var oftast efter en sådan där natt, som rykten lupo kring i bygderna om inbrott som gjorts, om hästar som försvunnit ur stallen eller på marken, om slagsmål och öfverfall. Alla människor visste, hvilka gärningsmännen voro, men ingen vågade vidröra huggormsnästet. Men kärlet blef i alla fall fullt: en vacker dag åkte länsmannen in på gården, ransakade utan och innan och fann slutligen en halmstack, fylld med allehanda stulet gods. Familjen sprängdes åt himlens alla fyra väderstreck, gården såldes, och jag köpte den. Jag kände mig hemsk till mods, när jag första gången steg öfver tröskeln till mitt nya hem.
Jag frågar om samhället i närvar, stund ej känner sig uti behof af.reformer; örn det ej är beliofvet af dessa reformer, som plågar samhället; 0111 det ej är det stationära tillstånd, i hvilket vi befinna oss, som utgör anledntn till vår missbelåtenhet; och af hvem är del, som dessa reformer skulle kunna med framgång beredas, om icke af en val sammansatt ministere, en minislere, som äger förmåga och skicklighet dertill; och dertill fordras väl i första rummet, att den skall vara complett. Jag tager mig friheten fråga, om Const.Utsk. misstagit sig i åberopandet af de grundlags-§§, som förutsätta ett complett Statsråd. Här har af en värd talare blifvit frnmsläldt, att Const.- Utsk:s anmärka, väl går derpå ut att antyda att grundlagen blifvit öfverträdd; men att Utsk. ej uppgifvit huru och af hvem den blifvit öfverträdd, och att Const.Utsk:s anuiärkn:s-memorial om Statsrådets incompletta skick derföre ej skulle förtjena någon annan åtgärd, än att läggas till handlingarna. Till den amnärkntn, att icke Const.Utsk. riklat sio anmärk n. mot någon viss, någon enstaka person, Den 11 Seplcmbei f. m. 3a3 någon rådgifvare ensain, torde det tillåtas mig få svara, att nar Coust.Utsk. riktat sin anmärkn. deremot, att Statsrådet samtaget uti sitt svar till Coust.Utsk. bestämdt förklarat, att ingen påminnelse till protocoll blifvit förd rörtde det incomplelta skick, hvaruti Statsrådet sig befinner; så måste deraf vara klart, att Ulsk. med rätt eller orätt, allt efter de olika omdömena, riktat sin anmärkn. emot bela den närvar. Statsråds-personaleu, som efter Const.Utsk:s förmenande underlåtit att göra de påminnelser, som eller Utskrs tanke Rikets väl hade kialt.
För FångPredikanten i Landskrona, arfvode, som hittills utgått af öfverskotten . För Garnisonsoch FångPredikanten å Vaxholms fästning, utöfver de på Stockholms Läns Lands-Stat förut innehafde 8: 16., till fyllnad i 200 R:dr För Landshöfdingen i Christianstads Län, 5oo T:r Spanmål in natura, i stället för motsvarande Lön uti indelt KronoTionde, å 5 R:dr . För LandtR.äntinästaren i Götheborgs Län, 80 T:r Sp:l in natura, d:o d:o Tillökt hushyra för LandshöfdingeResidenset i Hernösand Genom indelte räntornas rättande till det utgående beloppet samt minskning genom Tionde Spanmålens d:o d:o och nedsättning i förslagspriset å Spanmålen 191: 32. - 2Ö00. 4oo. — 333: 16. 3457. — ii. 2931: 24. Tredje HufvudT itel n. 11 i8s3 års Anslag. Tillökning. Minskning. KrigsCollegium 27560 12 IO Minskning: Genera IFältTygmästare-lönen, som upptages å GeneralitetsStaten 1865 24 ___ KrigsllofRätlen, hitflyttad från 2ta HufvudTitetn GeneralitetsStaten: 6 FördelningsGeneraler med • * • • . —- ■ 5733 .6 — Lön 3oao R:dr samt Taffelpenningar, Skjutsoch FourageMede 1 3ooo R:dr hvardera 36ooo 3 öfrige Generaler å 3ooo R:dr
Härjemte ber jag att få fästa StatsUtsk:s uppmärksamhet såväl derå, att de tjenstemän, hvilka flyttas på indragningsstat, böra tillförbindas göra tjenst, då sådant påkallas, som att deras löner böra minskas eller upphöra i den mån, de kunna erhålla annan lön på allmän stat. Utsk. har föreslagit lön för en ny notarie i Statscont., hvilken jemväl skulle tjenstgöra såsom prot-föralide för magasinsärenderna. Skall detta anslag bifallas, så bör magasinsärendernas aflöningsstat minskas med det derå uppförda notarie-arfvode. Hvad K. BergsCoIlmi vidkommer, instämmer jag i den af Hrr Petre' och Waern samt Frih. Tersmeden emot Utskts yttrande afgifna, så lydande reservation: ”Sorn K. BergsCollegii göromål redan äro mycket inskränkta, och öfvergången till nu under beredning varande friare system för bergshandteringens idkande nödvändigt måste reducera detta CoUim till den obetydlighet, att detsamma icke i framtiden kan bestå såsom särskildt embetsverk, anser jag StatsUtsk. hafva ägt anledning tillstyrka It. St. att i und. anhålla, det K. M., vid härefter i BergsColhm inträffande ledigheter, täcktes endast medelst constitutorial tillsätta de embeten och tjenster, hvilka icke genast kunna indragas.” Jag anser mig kunna fästa destomera vigt vid detta yttrande, som detsamma är afgifvet af 3:ne bland vårt lands betydligare bruksidkare, och anhåller, att Utsk. måtte understödja deras förslag. Slutligen får jag anhålla, att Utsk., i fall det icke skulle vidhålla dess uti betänk. N:o 78, angtde besparingarna, meddelade utlåt., måtte föreslå, att de uppkommande besparingarna å de s. k. förslagsanslagen hädanefter likasom hitintills må hållas Riksg.cont. tillhanda. Jag begär, att detta mitt yttrande må åtfölja återremissen. Hr Rothlieb, Axel Fredr.: Jag har blott begärt ordet för att förena mig uti den reservation, Hr Gr.
Det är också derföre, som jag med tillfredsställelse förnummit, alt en enskild ledamot väckt fråga derom; och jag önskar, att det anslag, som han begärt, måtte vara så tillräckligt tilltaget, att ändamålet vinnes. Upplysningsvis får jag nämna, alt de Fria Konsternas Academi uti sin framställning hade begärt ett årligt anslag af, om jag icke misstager mig, 600O r:dr om året; men att så väl detta anslag, sorn de af Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-academien saint Vettenskaps-academien begärda anslag, af K. M. blifvit nedsatta under det belopp, som dessa academier begärt; hvarföre Utsk. ej anselt sig böra tillstyrka anslagen till högre belopp än K. M. har föreslagit. Hr lije rta, Lars: Jag gör all rättvisa åt den omtänksamhet, med hvilken StatsUtsk., med kännedom af nödvändigheten att bereda någon besparing för de skattdragande, i allmänhet gatt lill väga vid sin statsreglering, nemi. all först se på det aldra nödvändigaste, innan det föreslagit något till det öfriga. Jag finner äfven, att den siste Värde lalareh gifvit ett godt skäl, hvarföre ej StatsUtsk. tillstyrkt något högre ansiag för de Fria Konsternas Academi. Det förefaller mig dessutom, som om sjelfva konstnärernes villkor här i landet vunnit jemförelsevis någon förbättring genom den enskilda omtanka och välvilja för konsten, som legat till grund för den här Uti hufvudstaden bildade Konst-förening. Möjligtvis skulle ock academiens villkor ej stå så illa, om icke förhållanden ägde rum, hvilka jag ej här vill vidröra , men som offentligen varit framlagda i afseende på utdelning af academiens stipendier; men då man betraktar den iocal acadernien liar för sina samlingar och sin undervisning, så måste man med bekymmer fråga, om icke Svenska nationen kan hafva tillgång, att under ett mindre hofälligt tak inrymma dem, som skola gifva och emottaga undervisning i det vackraste, bildningen äger att uppvisa.
I sammanhang härmed har hos Utskottet till behandling förekommit en af Johan Henriksson från Göteborgs och Bohus län hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion (N:o 99), deruti, med erinran hurusom, ; enär kapellförsamlingar i allmänhet icke utgjordes af hemman eller lägenheter, hvilka vore skattlagda eller fått sig särskildt värde åtsatt, dessa försam - Allmänna Besvårsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande J/s 69. 7 lingar hittills icke kunnat åläggas att i fjerdingsmannabestyret deltaga, utan stamsocknarna måst äfven inom kapellförsamlingarna bestrida fjerdingsmannabefattningen, motionären hemställer, att Rikets Ständer, för sin del, ville besluta, “att kapellförsamlingar, sorn utgöra egna kommuner, på sätt dem för godt synes “och efter pröfning af Konungens Befallningshafvande, hädanefter inom sig sjelfva “kronofjerdingsmannabefattningen böra bestrida.“ Fjerdingsmannabefattningen, derom i Kongl. Stadgan angående fjerdingsman den 1 Juni 1850 § 2 är förklaradt, att den är ett menighetsbestyr, samt att, i fråga om sättet och ordningen för utgörandet deraf, soclmemännen må inom hvarje socken eller fjerdingsmannadistrikt å sockenstämma för viss tid öfverenskomma, uppehälles antingen på det sätt, att densamma utöfvas i tur emellan dem, som enligt förening eller lag dertill äro skyldiga, eller sålunda, att viss person antages att densamma bestrida emot aflöning. Besluta frälse-, kronoskattesamt kronohemmans innehafvare, att fjerdingsmannabefattningen bör utöfvas omgångsvis emellan hemmanen, skall bestyret, såsom af gammalt varit vanligt, fortfarande dem sjelfva gemensamt åligga. Derest åter beslutes, att vissa, med bestämd aflöning försedda fjerdingsman skola för socknarne eller distrikten antagas, skall, på sätt Kongl.
Äfvensom att, utom det band, som genom Brukets sålunda erhållne förmåner, vore lagdt på Allmogens rått, efter nuvarande Författningar, att begagna dess Skog, äfven för dess eget behof, desamma jemnvål föranledt till StatsUtskottets Betänkandeti. i6g5 flere af Bruksbetjeningen utöfvade missbruk vid utsyningen åt Allmogen å dess Skogar, samt anståide Rättegångar, rörande åtkomst af Skogseffecter och deras transporterande innom Bruks-Districtet, Så och jemte det Kongl, Maj:t funnit nödigt anbefalla en ordentlig undersökning på stallet, till utrönande af så val Brukets tillverknings-belopp nu och i förra tider, som ock huru mycket Skog för närvarande vöre för Bruket oumgångelig nödig och hvarest deri kunde erhållas, samt huruvida icke, till Skogens betydliga besparing, Alunschiffer kunde vid brånningen nyttjas, hade Kongl, Maj:t tillika dels åt Undersökningsmånnen i Nåder uppdragit, att, i afseende på Allmogens yrkade friare begagnande af sine inom Bruks-Districtet belägne Skogar, söka befordra, någon vanlig och billig öfverenkommelse derom med Bruksegaren, dels och emedlertid förordnat, att årliga markegångspriset borde anses såsom skålig betalning för den ved, Allmogen förde till Bruket, och att, i händelse Bruksegaren, icke ville för detta pris veden emottaga, Allmogen egde öppet, att densamma åt hvem sorn hålst föryttra; hvarförutan Kongl. Maj-.t, för att i öfrigt i möjligaste måtto förekomma det af Allmogen ofverklagade missbruk vid utöfningen af Alun-Brukets ifrågavarande rättigheter till deras Skogar, meddeldt åtskilliga i6f)6 Stats-Utskottets Betänkan den. stadganden och föreskrifter, som å ömse sidor borde iakttagas. Af den i omförmålde måtto anbefalde, ock å sårskilde tider i alla vederbörandes närvaro verkställde undersökning, har hufvudsakligen befunnits:
Stats-kontoret föras noggranna anteckningar öfver de i fondens hufvudbok balancerade fordringar och skulder med deruti möjligen inträffande förändringar. § 10. (48S7 års Rev.-ber. pag. 28. FörbI. pag. 247.) Vidare hafva Revisorerne förmält, hurusom vid rikshufvudbokeos uppgörande allt ifrån dess inrättande (år 1821) i afseende å bokföringen af de deruti intagne indelningar, det förfarande iakttagits, att uti de kolumner, som på inkomstsidan benämnas; »Enligt Rikets Ständers riksstat påräknade» och på utgiftssidan: »anslag enligt Rikets Ständers riksstals beräkning» icke, såsom benämningarne antyda, blifvit införda de uti riksstaten förekommande summor, utan de belopp, hvartill hvarje inkomsttitel eller utgiftsanslag enligt räkenskaperna befunnits hafva i verkligheten uppgått, samt att, för att utvisa skiljaktigheten i berörda hänseende emellan riks - Stats-Ulskottets Utlåtande 15. 15 staten och räkvnskaperne, en särskild tabell måst upprättas, hvilken erhållit benämningen: »Rikets Ständers riksstats beräkning, lämpad efter årets förhållanden».