Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om nu dessa tjenstemän ej blifva tillräckligt aflönade, söka de' att så fort som möjligt komma ifrån de illa lönta och obehagliga platserne, till stor skada för det allmänna. På grund häraf förenar jag mig med Hr Carleson och yrkar återremiss af punkten i berörde hänseenden. Hr Lilljehöök: Under dagens lopp har StatsUtsk. flere gånger blifvit klandradt derföre att det frångått K. M:s Propos. Nu deremot har Utsk. fått upbära klander, derföre att det följt samma Propos. Jag hemställer då till R. o. Ad. om man af StatsUtsk. skäligen kan förvänta någon större sakkännedom i hithörande ämnen än den som inhämtas af det StatsRåds-prot. som åtföljer den K. Propos:n. Man har äfven yttrat att K. M.-s Propos. utgör ett system och att man befarar att om StatsUtsk i någon mån frångår Propös. -n, så kommer detta system att rubbas. Jag får likväl anmärka att den talare som gjorde denna aumärkn. i afsende på löne-beloppen, ansåg felet ligga i sportelberäkningen. Om jag rätt förstått det prot. som åtföljer den K. Propos:n, så har icke någon definitiv reglering af sportlerne ägt rum. Man läser nemi. deri följande mening: »Då på sätt komiterade jemväl erinra den föreslagna regleringen af sportlerna, hvarigenom skulle tillvägabringas en väsendtlig förändring i förhållanden, som nu äga rum, måste vara i viss mån beroende på de lönebelopp som tjenstemännen tilläggas, den definitiva regleringen af sportel-inkomsterna icke må äga rum annorlunda än i sammanhang med den lönestat, som kan varda bestämd.» Om således någon orättvisa vid bestämmandet af de fasta lönerna skulle vara begången, så finner jag för min del intet hinder att vid den definitiva sportel-regleringen denna orättvisa afhjelpes. Jag anhåller derföre om bifall till StnlsUtsk:s förslag. 382 Den 23 Mars e. m. Hr Tornerhjelm:
Hade aldrig någon fattig man blifvit rik här i Götheborg, hvem vore då rik, får jag spörja? – Men om jag aldrig blir rik –? Constance betänkte sig. Det vore en grym missräkning, det medgifver jag, för det är en högst eländig tillvaro att lefva fattig, synnerligast för mig, som skulle kunna göra ända på hvilken rikedom som helst, till och med på John Halls, om jag hade den. – Min söta Constance, detta är en alltför oskattbar gåfva för hustrun till en fattig man, som skall arbeta sig upp med tvenne tomma händer. – Men allvarsamt, min ängla Constance – han drog henne till sig och kysste henne – är det ej ändå bäst, att jag talar med din far? – Nej, Gud frie och bevare oss väl! Låtom oss njuta af vår tillvaro, så länge det tillstädjes oss. Sedan blir det bara till förmaningar och förbannelser. Och jag är i min goda rätt med det här, ser du, ty min far har blott förbjudit mig att gifta mig med en fattig karl, men inte att älska honom. Och det är förtjusande att kyssas, utan att någon vet om det eller räknar kyssarne. Fredrik Damm lät ej säga sig detta tvenne gånger. När de gingo vidare, tog Constance Fredriks hand och stoppade in den i den varma muffen jämte sin egen. – Jag vill veta, hur länge du varit kär i mig, Fredrik, sade hon och strök sitt hufvud mot hans arm. När började det för dig? – Det kan jag säga dig – det var för tre år sedan under det stora äppleträdet på er gård. Du stod under trädet och ropade på mig. »Skola vi leka Adam och Eva, Fredrik, sade du, jag skall fresta dig med det här äpplet?» Du höll äpplet framför min mun så nära, att jag kunde bita dig i lillfingret. – Hvilket du också gjorde, du bet mycket illa, din kanalje. – Hvarför frestade du mig? frågade han och kysste henne på nytt. Och du gaf mig inte en bit af äpplet, utan åt upp det själf helt och hållet, tilllade han. Minns du?
Jag tillstyrker således, att räntefoten må vara 6 proc. under högst 6 månader, på sätt Utsk:n föreslagit. Hr Ribbing: Jag förenar mig äfven om det beslut, som BorgareSt. fattat, att de 8 proctn mätte utbytas emot 6 procent. Hr von Hartmansdorff: Jag vill äfven medgifva förändring ifrån 8 till 6, men med det villkor, som Hr Lefren uppgaf, nemi. att man bibehåller de ord, som stå i Utsktns betänk., eller: "under högst 6 månader sig till godo beräkna. ’ Frih. Gederström: Jag tror att Hr .Lefrens afsigt kan vara vunnen, och jemväl det som åsyftas blifva bättre, om man bifaller BorgareStts beslut, med tillägg af hvad sorn står i Utskms förslag, från och med orden:— "dock att banken, såvida den” etc. —•• — till och med §:ns slut, hvarigenom det åligger privatbank att genast efter en månad vidtaga lagsökning; och man slipper dymedelst en ny bestämmelse af 6 månader, som icke behöfves. Hr Aminoff: Äfven jag instämmer fullkomligen i det af BorgareSt. uppgjorda redactionsförslaget och anser, i följd deraf, att orden ”af högst 6 månader’’ böra försvinna. Det är bestämdt i §:n, att lagsökning skall ske inom en månad, och om så sker, är det ett bevis på att låntagaren sökt undanflykter, och bör således plikta för det att han icke fullgjort sin skyldighet, ty lånereversalen äro tryckta och låntagarnes skyldigheter finnas der upptagna. Frill. Gederström: Jag anhåller att få läsa upp den si - Den 20 Februari e. m. 553 sista delen af Utsk:ns förslag, som skulle tilläggas efter BorgaieSt:s beslut, nemi. 6 proc. för lånen, så lydande: "dock att banken, såvida den af nämnda förmån sig begagna vill, ar skyldig att genast, efter det en månad ifrån förfallotiden förflutit, föranstalta, det lagsökning till lånets indrifvande varder anställd och i allt hvad på banken kan ankomma skyndsam mel igen utförd.”
AKTIEBOLAGET STOCKHOLMS DISKONTOBANK I Regeringsgatan I. HOTEL CONTINENTAL© utvidgade och nyinredda Restaurations&amp; Cafélokaler rekommenderas. Diner ä 2 och 3 kr. samt ä la carte. Vördsammast T. A. 62194) J P E Z » M. Svanf (s. eldt. VIA POSTLINJEN S A S S N I T Z — T R E L L E B O R G förmedlas den snabbaste förbindelsen till kontinenten medelst de stora, elegant och bekvämt inredda hjulångarna Svea och Germania samt propellerängarne Rex och Zmperator. OBS.! Endast en tullbehandling I Vidare genom von Essen &amp; Frick, Malmö, Kontinentkontoret, Trelleborg, och Stockholms Besebureau, Stockholm, genom hvilken senare biljetter för resor öfver hela världen tillhandahållas. Svenska rundresebitjetter utlämnas genast utan tillägg af provision. K ö p alltid radiatorsmör! svart, hvitt HUSMÖDRAR! SPARA y^^b^ är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning! Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushåll Pellerins Margarin, Göteborg, som är f, V i största urval. A STOENT^GER bäst, drygast till och fabrffespnser franfco ocb tullfritt TANTO l3itl&lt;ROSS till salu h o s de flesta Herrar Specerihandlande i Stockholm och Landsorten. &lt;s. J. T. A. Zurichs äldsta Siden-etablissement, grundl. Rekvirera prof ver! T en på landet bosatt bildad familj, där J_ husmodern är infödd schweiziska, upptagas några unga flickor att uppfostras tillsammans med tre egna döttrar i en ålder mellan 10 och 16 år. Utländsk guvernant. Tillfälle att dagligen tala lefvande språk. Goda lärarekrafter äfven för de svenska ämnena. Samvetsgrann konfirmationsundervisning vinter eller sommar. Vårdad uppfostran på kristlig grundval. Referenser: professorskan M Ribbing, Lund. Professor H. Winberg, Alnarp. Kyrkoherden A. Holm, Svalöf.
Berörde från Magistraterna årligen inflytande medel hafva ända till år 1825 ingått till Fullmäktige i Jern-Kontoret, derefter till och med år 1832 uppburils af Direktionen för Carl Gustafs Stads Gevärs-faktori och sedermera, på grund af Kongl. Brefvet den 2 Mars 1833, levererats till Kommers-Kollegium, som deraf bestridt följande derå anvista årliga utgifter, nemligen: lönefyllnad till Borgmästaren i Eskilstuna Fristad B:ko R:dr 583: 16. dito till Stads-läkaren derstädes „ 359: 23. dito till Skolläraren derstädes , 66: 32 Tillsammans B:ko R:dr 1,009: 23. hvarvid bör anmärkas, att som uti den Stads-läkaren tillagda lönefyllnad ingår spanmål, beloppet deraf är beroende af Riksmarkegångspriset. Ehuru de algifter, af hvilka extra licent-medlen bestå, äro af så tillfällig beskaffenhet, att desamma icke kunna såsom någon gifven statsinkomst beräknas och sålunda icke synas böra hänföras till statsmedel i egentlig mening, likväl och då de utgifter, som å berörde medel blifvit anvista, äro till visst årligt belopp bestämda, anser Kollegium hinder icke möta, att dessa medel hädanefter ingå tili och redovisas af Kongl. Stats-Kontoret, så vida en mot förenämnde utgifter svarande årlig summa varder å Riks-staten anslagen, för att af Kollegium till samma utgifters bestridande qvartaliter hos Kongl. Stals-Kontorel lyftas. Under — 47 — Under detta vilkor har Kollegium, för sin del, icke något att erinra emot Revisorernes ofvanberörde förslag. Tulloch beslagsmedlen hafva tillkommit på grund af 3o §. i Kongl. Maj:ts, med anledning af Rikets Ständers vid 1828 — i83o års Riksdag yttrade önskan, den g November sitsnämnde år, utfärdade
Majit ställas till disposition af någon Stats-Rådets ledamot, medlens lyftning och redovisning må uppdragas åt underordnad embetsman eller myndighet. § 3. (1864 års Rev.-ber. pag. 10, Uti. pag. 270.) Jemte förmälan att, enligt hvad Rikshufvudboken utvisade, kostnaderne för kontrollen å bränvinstillverkningen i riket under revisionsåret 1862 uppginge till ett sammanlagdt belopp af 601,651 Ridr 69 öre och att tillverkningsafgifterna för nämnda handtering under samma år belöpte sig till 8,771,214 Ridr 2 öre, hafva Revisorerne, enär berörda utgift i förhållande till inkomsten syntes dem vara nog dryg och den hufvudsakligen utgjordes af öfverkontrollörers och kontrollörers arfvoden, uppgående, utom reseoch traktamentsersättningar, jemte kost och rum för kontrollörerne, till 10 Ridr för de förre och minst 4, högst 8 Ridr för de sednare, allt för dag räknadt, ifrågasatt om icke dessa arfvoden, som vid 1859—1860 årens riksdag nedsattes till berörda belopp, kunde, utan fara för kontrollens behöriga handhafvande, ytterligare nedsättas; och har chefen för bränvinskontrollbyrån deröfver afgifvit underdånigt utlåtande. Då bestämmandet af ifrågavarande arfvoden vid föregående riksdagar skett i sammanhang med meddelandet al föreskrifter angående kontrollen å bränvinstillverk - StatsUtskottets Utlåtande N:o 21. 5 ningen i riket, och, enligt hvad Utskottet inhemtat, enskilda motioner i detta ämne vid innevarande riksmöte blifvit till Bevillnings-Utskottet öfverlemnade; så och enär Revisorernes förevarande framställning vid sådant förhållande icke synes böra särskildt för sig behandlas, hemställer Utskottet, att vid den behandling, frågan genom annat Utskotts åtgärd torde erhålla, må få bero. § 4- (1864 års Rev.-ber. pag. 11.)
Missgernings-Balken, förpligta Maxe att i målet göra offentlig afbön, Herr Advocat-Fiscalen Pfeifer, å Embetes vägnar, yrkade, att Herr Bergmästaren, Secreteraren Palm och Geschwornern Geisler, för Bergs-TingsRättens ofvan omförmälde felaktiga förfarande, under deras Ordförandeskap, måtte, i stöd af i:a Cap. 12 §, Rättegångs-Balken, fällas att böta, Herr Secreteraren Palm 100 Daler Silfvermynt och Geschwornern Geisler 5o Daler Silfvermynt; och öfverlemnade Herr Advocat-Fiscalen till Kongl. HofBättens pröfning, huruvida i detta mål, der Mästersvennen Maxe låtit sig nöja med Under-Rättens Utslag, hvarigenom han i ett afseende väl blifvit hårdare bestraffad, än som vederbort, men i ett annat åter är vorden lindrigare ansedd än Lag föreskrifver, samt dessutom besparad åtskilliga kostnader, Maxe mätte anses berättigad till ersättning af Domaren för tillskyndadt lidande. Öfver detta Memorial, som blifvit Herr Secreteraren Palm och Geschwornern Geisler communiceradt, hafva de, hvar för sig, med förklaringar inkommit, deruti, utom hvad här ofvan är omnämndt, ytterligare är 1'ih. lill R. St. Erot. i834• 2 Sami. 1 Afcl. 3 rand. 3 vsta Häftet. 18 R StJust.-Omb. Etnb.-Ber. cl. /5 Januarii vordet andraget: af Gescliwornern Geisler, att han, enär hvarken målsegaren eller åklagaren yrkat
jernbana från köping till Utteréberg, jernbana från herCi ljunga öfwer SSeneréborg till ttbbewalta, jernbana från ©ölöf till gjftab, fanal från Sinföping till fjön Vengen, fanal från SBenern till ©tora See, fanalifering af Suleå eif, renéningar för ångbåtéfartfart på Sttbalé* elfwen, fanalifering å en bel af Sjunga eif famt djaufjébpggnab t fort* fättning bernteb till 23räde i Semtlanb, anläggning af bragwäg odj rnubb* ring för ^alfenbergé tjarnn, förbjupning af ©fantéfunbet i dipföptngé farleb, brobpggnab öfwer ©agan nära 9tpqwarn, brobpggnab öfwer hant* maré färjefunb, Ijamnbpggnab wib Slfferfunb, wäganläggning från ©fröf* wen tilt Seipojärf i diorrbotten, wäganläggning från Dljrträff tilt $rc Söt lanalanläggnittgen genom fföarna Slaten, Mäggen od) Mlen är meberbörltgt lontralt antaget, men arbetet par ännu icfe påbörjats. Sif ben till famn* od) brobpggnaber famt ftrömrenöningar affatta fonb, 60,000 9t:br, utgå bibrag till foljanbe företag, nemligen: ornbpgg* ttab meb flen af 3:ne träbroar å ©ari Sopanbmägen i Semtlanb, famn* anläggning mib Stöpälla på Slattb, lajbpggnab mib ©orgfolm, broan* läggning öfmer Siörmilöfunbet t ffön Siemen, famt broanläggning af fern öfmer Stönne å mib ©ngelpolm.
Vid rut skedd förnyad föredragning äf Allmänna Besvärsoch Ekonomi-UtskottetS på bordet hvilande Betänkande, angående Spantnåls Och Viktuali-handelns på landet beläggande med enahanda utskylder, som desse Handels-näringar i städetne åtfölja, blef samma Betänkande af Hedervärda Bonde-Ståndet bifallit» S. D. Rät Bonde-Ståndet sig å nyo föredragas Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets på bordet hvilande Betänkande om Förbud, emot Krämares kringstrykande; Och bief detta Betänkande af Hedervärda Bonde-Ståndet bifallit. S. D. Hå Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets på bordet hvilande Betänkande i angående möjlighets beredande för innehafvare af boställs-jord, att låta försäkra åbyggnaden i Allmänna Brandförsäkrings.Verket, blef samma Betänkande af Hedervärda Bonde-Stan*1 det bifallit. S. D. Bifölls efter nu skedd förnyad föredragning Allmänna Besvärsoch Ekonomi-; Utskottets på bordet hvilande Betänkande angående jemkning uti Båtsmans-Roteringen i Hal* land» S. D. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-^ Utskottets på boldet hvilande Betänkande o ra medels vidtagande till luxens hämmande och inländska fabrikernas upphjelpande, blef vid nu Bihang till Riks-St, Prat, 1817— 1S1S, g:rf« Sami, N',r 55, 84. a58 Prat.
B) att i följande landsorter innevånarne uro lill en det i åtnjutande af nedsättning i mantalspenningarnes belopp, ulan alt i stället för den åtnjutna lindringen utgöra motsvarande särskilda tjenslbarheter, nemligen: l:o i Göteborgs och Bobus lön. den jordbrukande allmogen inom det egentliga Bohus, eller bönder och torpare derstädes.; 2:o i Orebro län, allmogen i Nysunds socken af Edsbergs härad, samt hemmansegare af bergsmansständet inom Nora, Linde, Leke och Carlskoga fögderier, jemte desse sednares barn, tjenstefolk och torpare, hvilka biträdde vid bergsoch jordbrukshandleringen; 3:o i // vrmlands län, hvarje skattekvldig person af bondeståndet; 4:o i Westmanlands län, hemmansegarne inom Skinskattebergs och Norbergs härader; 5:o i Weslei Norr Ian ds län, allmogen eller alla, som icke räknades till ståndspersoner ; 6:o i Westerbottens län, åboer på kronoskatteoch kronohemman samt nybyggare, äfvensom torpare med barn och tjenstefolk samt i tjenst varande soldaters och båtsmäns hustrur, dock ej om de voro boende i Umeå stad ; och 7:o i Norrbottens län, äkerbruksidkande bönder och deras vederlikar, såsom nvrbyggare, landtbonde!1 och torpare; — Och hade i dessa län mantalspenningar af ofvanuppiäknade klasser och personer blifvit erlagda med 8 sk. Banko, dä de deremot i allmänhet utgått med 12 sk. Banko, som efter gällande myntfot motsvarade del belopp, 3* Mark, hvartill utskylden ursprungligen bestämdes. Vidare ätnjötes lindring 8:o i Kopparbergs län, der mantalspenningarne utgått af allmogen i Kopparbergs, Näsgårds, Säthers, Nedan-Siljans och Westerbergslags fögderier, utom den inom NedanSiljans fögderi belägna Ore socken, med 8 sk.; i sistnämnda socken och Ofvan-Siljans fögderi med 6 sk.; och i Westerdalarnes fögderi med 4 sk.
Summa 801,351: 27. F. d. Kansli-styrelsens Hand-kassa. Debet. Balans från år 1858: Inkomst: Credit. Utgift: Gratifikation — 5/3: 12. Balans till år 1860: Kontant behållning _ 583: 95. Fonden för Lappmarks Ecklesiastik-verk. Debet. Balans från år 1858: Inkomst: Credit. Utgift: Presterskapets aflöning m. m 13,036: 42. Balans till år 1860: Drottningholms broars arrendemedelsforwl. Sedan, med ändring af de rörande utarrenderingen och vården af Tranebergs, Nockeby och Drottningholms broar gällande stadganden, Kongl. Majit, jemlikt nådigt bref den 1 Februari 1859, bland annat förordnat, att de vid samtlige broarne inflytande medel skulle, i enlighet med Rikets Ständers, vid beviljandet af anslag till de särskilda broarnes ombyggande, uti underdåniga skrifvelser den 20 Augusti 1851, den 11 Oktober 1854 och den 16 Februari 1858, meddelade beslut, användas till bildande af en fond för bestridande af broarnes vård, underhåll och nybyggnad, samt att denna fond, hvilken till en början skulle utgöras af de behållna broarrendena, räknade från den 1 Oktober 1855, borde genom utlåning göras fruktbärande och af Kongl. Stats-kontoret förvaltas, har, efter det vederbörande i Maj månad förstnämnda år till bemälda embetsverk aflemnat då befintliga behållning af berörda medel, Kongl. Stats-kontoret öfvertagit förvaltningen af nämnda fond, som i afseende å inkomster och utgifter visar följande förhållande. Debet. Uppbörd: Utgifter: Balans till år 1860: Vid verkställd granskning af de i Kongl.
"salning” kringgå författningens föreskrift angående den minsta qvantitet bränvin, som får ä försäljningsställe säljas och derifrån afhemtas, har tili denna § ansetts böra införas förbud för säljare att emellan flere köpare fördela och utlemna partivis eller å minuthandelsställe köpt bränvin; hvarjemte öfverträdelse al detta förhud ansetts böra beläggas med enahanda ansvar som i § 41 finnes stadgadt för bränvins förytlrande, utan dertill förvärfvad rättighet: och hafva i sådant afseende 3:dje och 41:sla §§:ne funnits böra erhålla de tillägg och den förändrade redaktion, bifogade lörlällningsförslag utvisar. Bill. lill li. St. I A/d. 18 Hii/i. 1 2 Expeditions - (Jtsko I tets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o 470. § 7 m. II. De åtgärder, hvilka enligt ifrågavarande förordning hitintills verkställts af Borgerskapets äldste i stad och socknenätnnd å landet, hafva Rikets Ständer, med anledning af den förändrade kommunalrepresentalion, som genom de den 21 Mars 1862 utkomna liva kommunalförlätlningar blifvit påbjuden, ansell böra uppdragas i stad åt stadsfullinägtige eller, der sådaue ej finnas, åt allmän rådstufva, och å landet åt kommunalnämnd. § 14. Då hvad i 2 moni af denna § stadgas i fråga, huruvida utskänkningsrätt bör upphöra, sedan liden för dess lilli aro tilländalupit, är en nödvändig följd af föreskriften i 1 morn., huru dylik utskänkningsrältighet erhålles, har 2 mom. ansetts böra så som öfverflödigt ur författningen utgå.
Ståndet fann för godt, med afslag å Utskottets hemställan, vidblifva dess i frågan fattade beslut, men godkände den framställda voterings-propositionen. Den 2 De c. 1840 f. m. Från Iiöglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Då nu ånyo föredrogs Siats-Utskottets den 18 sisllidne November på bordet lagde Utlåtande N:o 367, i anledning af erhållna återremisser å Utlåtandet N:o 257, fann Ridderskapet och Adeln för godt att bifalla hvad Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition om pensioner för f. d. StatsRåden Herr Friherre Åkerhjelm och Herr Grefve Hård föreslagit. S. D. Vid föredragning af Expeditions-Utskottets Memorial N:o 18, i anledning af Vallöf]. Borgare-Ståndets återremiss af Utskottets förslag till underdånig skrifvelse N:o 142, fann Ridderskapet och Adeln för godt, alt, i stället för förenämnde af Ridderskapet och Adeln den 14 dennes godkända förslag, nu godkänna Utskottets i samma ämne under N:o 157 afgifna förslag till underdånig skrifvelse lill Kongl. Maj:t, angående Lagmansoch Häradshöfdinge-räntans samt slerbhus-afgiftens upphörande. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets den 14 och 18 sistlidne November på bordet lagde Memorial N:o 60, med förslag till ändring af Regerings-Formens 106 §., blef samma Memorial till Utskottet åter hänvisadt, med den, såsom Ståndets gemensamma tanka förklarade anmärkning, att den uti samma Memorial föreslagna förändring af 106 §. RegeringsFormen icke är behöflig. S. D.
» Hvad är det, som är löjligt? » när det kommer helt och hållet omotiveradt, » Allting. Hvad vi gå och inbilla oss,hvad bara därför att han har behof af att tala ut, att förtro sig åt den förste, som kommer i vi lefva på, hvad vi tänka och tro och känna hans väg, och som hör på honom. Man känoeh hoppas. Ynkligt komiskt alltihop. Det ner sig besvärad det är som om man blefve allra löjligaste är, att det ligger så mycken själfkärlek och så mycket själfbedrägeri bakom bjuden på något och inte kan bjuda igen. Det var nere vid järnvägen jag träffade hoens känslor. Man vet till slut inte, hvad som nom. Det gick som bäst ett tåg tvärs öfver är äkta, och hvad som är glitterguld, inte ens Storgatan, grindarna voro stängda, och bland hos en själf. Det bästa man kan göra är att andra, som stodo och väntade på, att passagen försöka glömma sig själf — nå, det är en skulle bli fri, var också han. Han stod med gammal sanning — att kasta sig på hufvudet händerna i kavajfickorna och såg på de uppin i lifvet, där det är som djupast, så att man lysta kupéerna, som långsamt gledo förbi — måste anstränga all sin kraft för att komma resande i fönsterna, några viftade, andra sågo upp — oeh så att man inte har någon tid att tänka på sitt eget intressanta jag. ut öfver staden, som de lämnade. Så fick han syn på mig, nickade och tyckDen, som det gör, han går bara och invagtes hågad att gå sin väg. gar sig i en massa dumma känslor. Jag an» Wie geht ' s? » frågade jag. Han såg blek tar, att stoilar finna sig själfva vara mycket och sjuk ut, där han stod under en gaslykta. intressanta människor. » Hur är det? Ar du sjuk? » Man skall vänja sig af med att bygga luft» Nej — hvarför tror du jag^ är sjuk? » slott. Man skall se utåt, man skall vara prakSå följdes vi åt öfver spåren och framåt tisk, ingenting annat än praktisk. Man skall gatan. Jag minns inte, hvad vi talade om.
Men livar oell en, som försökt alt på en sockenstämma eller vid någon annan folkförsamling förmå de skaltgifvande att öka bidragen, torde tvifvelsutan hafva erfarit huru vanskligt ett sådant företag är. De som vilja de fattiges väl anser jag derföre göra bäst, om de låta afgiflen förblifva oförändrad och så sent sorn möjligt begagna den utvägen att tillita menigheternas bevågenhet för bidragens ökning. Hvad slutligen disconlerna beträffar, så instämmer jag hufvudsakligen med Hr Rosenblad. Jag tror nemi. att besväret med bevilln.afdragets beräkning för de kortare tider sådant kan komma i fråga, är både för låntagaren ocfi långifvaren mera värd t än sjelfva saken. Jag afstyrker följaktligen ail förändring uti det tillstyrkande, som betänk. N:o 12 i denna punkt innehåller. Hr Ribbing, bengt: Då denna fråga inom BevillnTJtsk. förevar och ventilerades, ansåg Utsk. principlöst, att, då en viss ränta är bestämd, hvilken i allmänhet icke får öfverskridas, man likväl skulle tillåta en olaglighet, d. v. s. att, då enskilde personer vid stadgad påföljd är förbjudet att 14 H. 19 Den 5 October e. m. laga högre ränla än en viss procent, man likväl skulle tillåta publika cassör och associationer att procenta. Det torde icke kunna nekas, att uti sådana utulnntagsföi hållanden ligger en viss motsägelse, oell den har Utsk. velat förekomma Dessutom har Utsk. ansett det vara väl att göra allt hvad som göras kan till räntornas nedsättning i allmänhet, enär det är en allmänt antagen sats, att räntan i vårt land är för hög; och Utsk. har derföre trott sig icke böra understödja de höga räntorna, utan snarare laga så, att de kunde falla något.