Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bolaget fann sedermera, att en hästbana icke skulle vara tillräcklig, hvarföre bolaget beslöt att i stället bygga en bana som skulle vara lämplig för begagnande af lokomotiv, hvartill bolaget också fick K. M:s tillstånd. Det var då gifvet att kostnaden skulle blifva högre; men icke desto mindre åtog sig bolaget att med de redan anslagna medlen och tillskott af egna göra banan färdig. Delta skedde också på hösten år 1856, d. v. s. några månader innan denna Riksdag började. Då gjordes framställning om ytterligare anslag af statsmedel. Hado nu bolaget gått rätt tillväga, så hade det afslått från de anslagna medlen, upskjutit frågan och framställt begäran om nytt anslag till 400,000 Rdr, för att bygga en sådan bana, som bolaget nu ville hafva. Men så har icke skett. Nu är det bolagets ovilkorliga skyldighet att, äfven om det icke erhåller det begärda anslaget, göra banan färdig. Jag vill dock icke motsätta mig att bolaget erhåller hvad det äskat, emedan det är antagligt att om det beviljas, banan verkligen blifver färdig, och att Staten icke kommer att lida någon förlust. Men jag kan ingalunda gå in derpå, att dessa medel skola beviljas på samma vilkor som medgifvits öfriga bolag vid denna Riksdag, d. v. s. mot 6 till 4 proc:s ränta. På det förra lånet betalas 5 proc. inberäknadt amortering, och om bolaget nu skulle få det i Fia gasta llda lånet till 6 proc., deraf 4 proc. i ränta, så vore sådant alldeles för mycket fördelaktigt. Att upskjuta frågan till dess den blifvit af R. St:r pröfvad, låter sig väl svårligen göra; utan jag tror att bäst vore att bevilja låneunderstödet, men mot 5 proc. i ränta och 2 proc. i amortering; och vågar jag vördsamt anhålla om propos. härå. Hr Bildt, Didrik Gillis: De stora fördelar, som för bergshandteringen i orten skulle upstå genom den här ifrågaställda kommunikations-anstalten, hafva redan vid flere föreg:de Riksdagar varit föremål för R. St:rs öfverläggningar.
E:dr 32 sk. föreslagne Löne-anslag för Theoretices Läraren kan icke tillstyrkas, med afseende å dennes åligganden, som böra blifva mindre trägne och mödosamma, enär, såsom Utskottet i dess förra Utlåtande om Veterinair Inrättningen sig yttrat, Föreståndaren förmodas blifva i tillfälle att äfven i den Theoretiska delen af Veterinair-kunslcapen, lemna undervisning, hvarigenom synes göra tillfyllest, att till hans biträde förordna en Adjunct, för hvilken den af Ut skottet föreslagne Lön visserligen bör finnas mera tillräcklig, än de Lönevilkor, som äro dess vederlikar i allmänhet anslagne, särdeles om tillfälle skulle gifvas att lemna honom fria husrum uti den Lägenhet, som möjligen kan varda för Inrättningen anvist. Då Utskottet funnit sig icke kunna tillstyrka den projecterade aflöningen, 333 R;dr 16 sk. årli - •f Samt, f Cand, 4 r;o Stats-Utskottets Betänkanden. ligen för en så kallad pensionair, med hvilken egentligen åsyftades att tilldana en skicklig person, som kunde vid Inrättningens nu varande Föreståndares afgång, emottaga dennes befattning, har Utskottet grundat sådant derpå, att med säkerhet bör kunna förväntas, det någon af de öfrige vid Inrättningon anstälde personer skola ge" nom enskild omtanka söka vinna den kunskap, ii.s gt och erfarenhet, att, vid Föreståndare-tjenstens ledighet, han kan till denna befattning och dermed förenade betydliga inkomster vinna befordran. Detta synes Utskottet vara så instämmande med det naturliga .förhållandet och den i alla andre tjenstevägar vanliga ordningen, att det ovanliga förhållandet, att pensionera en person, för att sätta honom i förbindelse att framdeles emottaga en tjenst, hvarvid äro förenade betydliga, fördelar och således otvifvelaktigt skall blifva föremål för mångas sträfvanden, skäligen bör finnas vara en öfverflödig omsorg.
Och de fingo fatt på två de Midianiters Förstar, Oreb och Seeb; och dråpo Oreb på det hälleberget Oreb, och Seeb i Seebs press; och jagade de Midianiter; och båro Orebs och Seebs hufvud till Gideon öfver Jordan. Och de män af Ephraim sade till honom: Hvi gjorde du oss detta, att du icke kallade oss, då du drog till strids emot de Midianiter? Och kifvade svårliga på honom. Men han sade till dem: Hvad hafver jag nu gjort, det edro gerning liknas kan? Är icke en vinqvist Ephraims bättre, än hela AbiEsers vinbergning? Gud hafver gifvit i edra händer de Midianiters Förstar Oreb och Seeb. Huru skulle jag kunnat det gjort, som I gjort hafven? Då han detta sade, stillades deras vrede emot honom. Då nu Gideon kom till Jordan, gick han deröfver med trehundrade män, som med honom voro; och de voro trötte, och jagade efter. Och han sade till det folket i Succoth: Käre, gif detta folket, som under mig är, något bröd, förty de äro trötte; att jag måtte jaga efter de Midianiters Konungar, Sebah och Zalmunna. Men de öfverste i Succoth sade: Äro Sebahs och Zalmunna händer allaredo i dina händer, att vi ju skole gifva dinom här bröd? Gideon sade: Nu väl, när Herren gifver Sebah och Zalmunna i mina hand, skall jag söndertröska edart kött med törne utur öknene, och med tistlar. Och han drog dädan upp till Pnuel, och talade sammalunda till dem. Och det folket i Pnuel svarade honom lika som de i Succoth. Och han sade ock till det folket i Pnuel: Kommer jag igen i frid, så skall jag bryta detta tornet neder. Men Sebah och Zalmunna voro i Karkor, och deras här när dem, vid femtontusend, hvilke alle voro undsluppne af hela de österländningars här; ty tjugu och hundrade tusend voro fallne, som svärd utdraga kunde.
Historien och erfarenheten ådagalägga att i hvarje land, der man upphört, att, såsom främling behandla den, lill lika menniskorätt och medborgarerätt, som landets öfrige invånare, födde Juden, der hafva innan kort de bans isolerade ställning utmärkande drag försvunnit och han har införlifvats med öfrige medborgare. Just i de länder, — t. ex. Danmark, — der friheten varit fullständig, har detta införlifvande varit märkbarast. Den mycket befarade inflyttningen har ej heller der ägt rum, emedan Judarnes antal icke tillutan aflagit år från år. Öfverallt har erfarenheten visat, att deras emancipation från särskilde tvångslagar icke blott ej skadat, utan gag - 360 Den 22 December e. m. nät det allmänna. Och är detta en allmän erfarenhet i länder, der den befolkning, som tillhör mosaiska trosbekännelsen, uppgår lill flera hundratusen personer, hvilket men skulle väl då uppstå, att bevilja emancipationens rättvisa ät dem, i ett land, der deras antal icke uppgår till mycket öfver 800 personer, der det beror af Regeringen att afslä eller bevilja nya inflyttningar, samt der det ligger i de förut härvar. Judars egel intresse alt frän utlandet endast tillegna sig sådana individer af berörde folkstam och bekännelse, sorn äro af redbar och aktningsvärd conduite. Pä grund häraf, anser jag mig böra föreslå en sådan förändring af hittills varande lagstiftning för Judarne, att de i riket redan bosatte Judar och deras afkomlingar md inträda i fullständig Svensk medborgare-rätt, med den inskränkning allena, som i följd af de olika religions-bekännelserna äro grundade i sakens egen natur, samt dessutom i de fall, som af grundlagen bestämmas. Jag anhåller vördsamt, att denna min motion må blifva remitterad till vederbör. Utsk. Begärdes på bordet. Hr Hjerta, Lars, uppläste följande 2:ne motioner: 1.
Denna motion har blifvit behandlad gemensamt af Statsoch Ekon.Utsk. Enahanda motion har äfven jag framställt hos K. o. Ad., och denna motion har Ekon.Utsk. besvarat uti Betänk. Nu synes väl lämpligast att dessa Betänk, blifva föremål för samma discussion; men N:o 23 är bordlagdt två gånger, under det att N:o 112 blott en gång blifvit lagdt på bordet. Af denna anledn. hemställer jag, huruvida icke B o. Ad. skulle vilja besluta att upskjuta föredragningen af förstnämnde Betänk., intilldess det sednare hunnit af Ståndet andra gången bordläggas; och vågar jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. på denna min hemställan. Uppå Hr Gr. o. Landtnäs i anledn. häraf framställda propos. beslöts, att Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s Utlåt. N:o 23 som redan blifvit tvenne gånger bordlagdt, icke skulle ytterligare föredragas förrän R. o. Ad. till pröfning företoge Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s under sednaste plenum inkomna och bordlagda Betänk. N:o 112, samt att det då skulle företagas i sammanhang med sistnämnda Betänk. Företogs pröfningen af Sammansatta Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis d. 30 sisth Sept. och d. 3 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 19, i anledn. af väckta motioner dels om den personliga skydds-afgiftens anvisande till folk-undervisningens befräm - SÖ Den 7 Oktober f. m. jande, dels ock om ordnandet af folkskole-väsendet samt om löneförhöjning för folkskole-lärare oell seminarii-föreståndare m. m. Gr. Björnstjerna, Carl Miignus Jag får hemställa, huruvida icke Hr Gr. o. Landtm, samt Ståndet skulle finna skäl att upskjuta föredragningen af lista punkten, till dess Betänk, för öfrigt blifvit genomgånget.
Och uti 2110 Den 22 Juli. uti 21 §. af Kongl. Maj:ts Nådiga Instruction af den 22 October 1800, för Directionen öfver Stockholms Stads Allmänna Barnhus, stadgas, att för de barn, som emottagas af Foster-föräldrar, skall åtnjutas den förut beviljade frihet ifrån Mantals-pe.nningars erläggande för Gossar till dess de uppnått 21 år och för Flickortill 20 års ålder. Hvad åter angår de på det så kallade Frimurare-Barnhuset här i Stockholm intagne fattiga barn, så täcktes Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref af den 28 Maj 1793, uppå Directionens derom gjorda underdåniga anhållan , i Nåder tillåta och förordna, i likhet med hvad för stora Barnhuset här i Staden förut blifvit beviljadt, att alla de barn , som ifrån Frimurare-Barnhuset af Foster-föräldrar emottagas, måge, utan åtskilnad af hvad ålder de än, enär de ifrån Barnhuset varda aflemnade, blifva fria från Mantal, intilldess de fyllt 18 års ålder. Uti detta Nådiga stadgande täcktes Kongl. Maj:t genom Nådigt Bref af den 13 December 1796, uppå vederbö- x rändes underdåniga hemställan, och i anseende till förkomne bevekande skäl och omständigheter , göra den ändring och tillägg , att den under den 28 Maj 1793 beviljade frihet från Krono-Utskylders erläggande för sådana barn, som från det här i Staden varande Frimurare-Barnhus blifva af Foster-föräldrar emottagne, må ifrån den i berörde författning utsatte tid af 18 års ålder förlängas för Gossar till 2I:sta, och Flickor till 2o:de ålders året.
Bomb-kanoner, om användande af ett linieskepp för att utröna deras verkan , , , , „ extra anslag dertill; se Anslag för en gång, f) Bonden, klippa, angående fyrbåk derstädes; se An slag för en gång, f) Borgare, om tractamente för dem vidsyner, m.m. Borgholm, om inrättande afen Skola derstädes , , Svar på återremiss ,,,,,, Borgmästare, om delegare-rätt uti Cml .statens Pensions-inrättning ,,,,,,,, borgs enka om pension; se indragnings staten 13 Borås, om afskrifning af de staden beviljade byeenads-lån , ■ var P'1 ate‘remiss ,,,,, , om atloningen för stadens t.jeostemanna-personal , , , , , , . ” 2m v-. €ns »edllyttniug i lägre ciass , , , , „ Se Väganläggning. Boställen för Departements-CheTerne; se Lönereglering. 11 Civile; se Byggnads ordning. „ Militice, om ersättning till Syne-Rätts Ledamöter för verkställde syner derå „ om deras deltagande i brefbäring , , , , Boupteckningsoch Arfskiftes-arfvoden till Magistraterne, fråga om ändring i beräknings-grunden derföre >, rrv ' aterrem,' s »*»•»».».»» Brandel, Kammar-Kad, örn den honom tillerkände rättighet, att, efter afskedstagande^ bibehålla sin Kammarskrifvarc-lön , , Brandförsäkrings-Contoiret i Stockholm’, om’ upphörande af dess förmonsrätt för vissa lån , , , Brandförsäkrings-freraier för Consuladhuset i l anger; se Handelsoch Sjöfarts-fondcn. Brandstod, om förändrade grunder för utgörande* „ de5a/ ’ 9 , 9 9 9 9 , 9 9 Brandslods-ajgijter, om sättet för deras uttagande t Luggude Härad Svar pa återremiss ,,,,, Brattström, Krigs-Casseur, om bans balance • se Anmälan 177.
Frölich uppmärksam på, att ett är att få fritt utöfva sin religion, ett annat alt få fritt utbreda densamma; det förra medgifver vår grundlag, men det sednare, eller att med all makt söka göra proselyter och således söka undergräfva den rådande kyrkan och derigenom förargelse åstadkomma, förbjuder den. Hr Ribbing, Bengt: Jag anhåller alt få förena mig 38i D e n 20 M a r s f. in. med Gr. Frölichs, Frih. Cederströms och Hr Ribbings åsigter i denna sak. De hafva anfört så mycket, att jag visserligen icke behöfde tillägga något. Jag har endast velat fästa Hr Frih. och Landtmts uppmärksamhet derpå, att här icke lärer vara stället att, emot 90 §:n Reg.F:n, hålla sig till personlighet och angifvelse såsom inför en domstol. Den värde motionären har här gjort beskyllningar mot Melodisternes prester af ganska eftertänklig beskaffenhet, och som snarare torde böra vara föremål för lagskipningen än lagstiftningen i landet. Jag torde få hafva äran fästa uppmärksamheten derpå, att vi hotas med sådana motioner, som gå ut på att tillintetgöra vissa delar af 16 §:n Reg.F:n. Jag anser denna såsom den dyrbaraste juvel, vi äga i Sveriges krona. Akta vi icke den, star träldomen snart för dörren. Jag önskar varmt frihet i tanke och religion. Akta vi ej denna frihet, få vi se hvart det sedan bär hän. Hr Bråkenhjelm: Jag vill blott i största korthet hafva äran fästa R. o. Ad:s samt Utsk:s uppmärksamhet på Gr. Horns yttrande, så vidt detsamma angar sjelfva hufvudsaken. Hr Grefven har framställt den sanningen, att om fara för Svenska kyrkan verkligen vore för handen, med hänsigt till de ingrepp och hemliga anfall, för hvilka hon nu synes vara föremål; så befunne hon sig i samma ställning, hvaruti de varit, hvilka förut blifvit reformerade. Historien saknar likväl icke exempel på förändringar, som skett utan reform, di v. s., ej med progressiv utan regressiv rörelse. Hörändringen har skett, ej genom framskridande till upplysning, tolerance och förnuft, utan genom tillbakagående till mörker och fanatism.
Men enär dessa stadganden angå endast de Embets-och Tjenstemän, som på Rikets Stat åtnjuta sill aflöning, och icke kunna tillämpas på ÖfverCommissarien vid Civil-Statens Pensions-Jnrättning, såsom varande anställd vid förvaltningen af en Cassa, hvilken, ehuru erhållande en del af sina tillgångar från Ståts-Verket, likväl tillhör enskilda delegare, och i hvilken (lassas Reglemente pensionsrum är för Öfver-Commissarien anvisadt i högsta Classen, får Stats-Utskottet deslohellre afstyrka Öfver-Commissarien Öijers ofvanberörde ansökning, att vid afskedstagande! varda å Indragnings-Stat uppförd med sin nu innehafvande lön, som bifall dertill skulle innebära ett betänkligt prsejudicat i afseende på ej mindre öfrige Tjenstemännen vid ifrågavarande Pensions-Cassa, än äfven Tjenstemanna-personalen vid de flera andra likartade Inrättningar, hvilka, egande bidrag af Stats-Verket, dock tillhöra enskilde delegare. Ankom till Exp. Utsk. d. 12 Mars, kl, 3 e. sa. Utlåtande j i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående grunden för lief viden af numera aflidne Pastorn Doeton Collins lönefordran, (U. A.) Sedan Kongl. Majrt, vid pröfningen af Pastorns vid Svenska Församlingarne i Pennsylvanien, Doctor N. Collins i lifstiden gjorda underdåniga ansökning, att, med ändring i Kongl. Stats-Contorets beslut den i:ste April 1824» följd hvaraf hans för nämnde befattning innestående lön, 33 i L.
Boställen, Insockne, Rä- och Rörs, Utsockne, Fralse-statte eller Krono, sorn kunna anses wara pasatte et högre hemmantal, än enligt en, i behörig ordning, gjord ffattläggning. de af jord efter refning innehafwa, bora äga Lilsiand at i laglig ordning bos Kongl. Maj:t söka och erhälla behörig förmedling. Företogs til afgörande den uti Friherre ^illvesclgoicw Dictamen af den m Junii ännu äterstäende punct, lydande som följer: "Slulcligen fär jag tillägga, at det synes "mig äfwen billigt, at de Adelsmän, som äga "hus i Städerna äfwen mätte ätaga sig ingvar tering, 970 Den SF Junii. "tering, häldst befrielsen derifrån är blott en "personlig rättighet, som pä intet sätt är med ^ ägande rätten förbunden". Friherre Lill versell jölll understödde denna tilförene gjorde motion, hällandes för, at sadan inquartering were ej större och vbilliaare tunga, än at den lunde bäde för fredsoch krigstider atagas. Ropades Ja och Nej; och dä ätffillige ropade: gerna för krigstider! tittade Friherre Lillviscstjölrl, at om detta medgäfmes, sä more äter denna tunga i fredstider sä obetydlig, at han ej wistte huru någon husägare kunde wilja magra dest ätagande. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOCOLL, HÅLLNA HÖGLOFLIGE (DEin &vmiu VXD (Crtgtiiwa ttiköftajjen i £töckl)olm Åren 1853—1854. \ * Elfte Häftet. S T O C K II 0 L M. IIör bergs k a Boktryckeriet, 1 85 5. Fredagen den 18 Augusti 1854. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 2 prot.-uldr. för d. 1(5 dennes e. m. Uplästes till justering samt godkändes nedannämnde från Exped:s-Utsk. inkomne fätslag lill R.
StatsUtskottet: Af Biskoppen Doctor Wallins Motion, att ibland Riksdagskostnuderne måtte hvarje gång äfven en lämplig afgift till Storkyrkan upptagas; af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse, angående Directionens för Dykerioch BergningsCompagniet uppgifne vilkor för vidare fortsättning af dess befattning med Dykerioch Bergnings-anstalterna i Riket. Lagutskottet: Af Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner: angående ansvar för den, som bortförer och undanhåller annans minderårige barn; angående ordningen och sättet för öfverklagande af UmlerRätts beslut uti tvister om husesyn och fardag å Kronohemman; och angående rättighet för Patrouille, Post, Vaktkarl eller Fångförare, att genom bruk af skjutgevär söka förekomma fånges flykt. 2:0 Den 7 September e. m. 3?.! 2:0 Aterremisser af nedannäinnde Utskotts Memorial och Utlåtanden: StatsUtskottets : I anledning af väckt motion, om anslag till inköp af Irenne taflor; angående fördelning af de, genom en med Kejserliga Ryska Regeringen afslutad LiqvidationsConvention, influtne medel; rörande Majoren v. Steijerns underdåniga anhållan om evärdelig Skattemannarätt å 2:ne under Starby Kungsgård lydande lägenheter, Walla-Slätten och Herrsjö-Ängen. Statsoch BancolJtskottens: Angående nödige Provisoriske åtgärder, innan Silfver-utväxlingen kan företagas; angående Bankens öfrige förhållanden till Staten, jemte hufvudgrunden för Bankens lånerörelse; angående nödvändigheten af ej mindre åtskilliga Grundlagsförändringar, än ock en förbättrad Lagstiftning för Banken; och om några lämplige ansedde stadganden för framtiden i afseende på så väl första Enheten, som underafdelningarne af det Metalliska Myntet i Silfver. BancoUtskottets:
Jag tror emellertid icke att kostnaden för den ifrågav:de styrelsen skall blifva så stor, att den bör afskräcka från att taga mitt förslag i öfver vägande. Anslagen till skolorna uppgå redan till öfver 2 millioner. En öfverstyrelse komme måhända icke att kosta 1 proc. af denna summa, men deremot blifva af oberäkneligt gagn. Jag hemställer derföre, att R. St:r måtte hos K, M. anhålla, det K. M. täcktes taga i öfvervägande lämpligaste sättet att inrätta en särskild öfverstyrelse för en närmare gemensam tillsyn och vård öfver folkskolan, elementarläroverken, universiteten och alla andra för det uppväxande slägtets bildning och undervisning nödiga inrättningar, samt i detta ämne till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådigt förslag. Gr. Mörner: Vid åhörandet af det förslag, den siste värde talaren framställt, har jag icke varit i tillfälle att bedöma huruvida det kan stå tillsammans med R. St:rs förut vid denna riksdag fattade beslut, hvarigenom godkänts såväl Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 67, afstyrkande ett förslag om inrättande af ett kollegium, som skulle utgöra en mellan-instans på en gång för H. V. 12 178 Den 13 Joni f. m. • kyrkliga, för undervisnings-, för fattigvårdsoch för helsovårdsärenden, som ock Sammans. Statso. Ékon.-Utsk:ts Betänk. N:o 18, likaledes afstyrkande bifall till väckt motion om tillsättande af en general-inspektör öfver samtliga elementarläroverken, universiteten och rikets öfriga högre läroverk. Huruvida det förslag, som nu af Gr. Ehrensvärd blifvit väckt, icke är ett upprepande af hvad redan genom nämnde beslut blifvit afgjordt, öfverlemnar jag åt R. o. Ad:s eget bedömande. Men äfven om så icke skulle vara, kan jag dock icke finna skäl att bifalla en sådan framställning.
Om uppmärksamheten härå fästes, visar sig nemligen, att skattebeloppet är icke allenast högst betydligt olika uti serskilda provinser, utan äfven vid jemförelse emellan hemmanen i samma provins, samt icke står i något visst förhållande till hemmanens godhet, hvartill orsaken får sökas dels uti olika skattläggningsmelhoder och sättet hvarpå de blifvit af serskilde personer tillämpade, dels ock uti de betydliga förändringar hemmanen undergått i följd af de större eller mindre odlingstillfällen, som derå förofunnits, och den mer eller mindre omtanka, hvarmed de blifvit begagnade. Såsom exempel härpå åberopa Comiterade i underdånighet det sammandrag öfver räntebeloppct för ett skattehemman i hvarje Län, som, med afseende å förenklingen af grundskatterne, blifvit upprättadt och under Litt. K. underdånigst bifogas, hvaraf inhämtas, alt detsamma varierar ifrån något öfver 8 R:dr ända till öfver 183 R:dr. Bevis på skatternes skiljaktighet inom samma ort, torde knappt behöfva anföras, men Comiterade vilja dock i detta afseende underdånigst omförmäla, att, då räntorna af de i nyssnämnde sammandrag upptagne hemmanen Bergshammar N:o 1 i Södermanlands och Akalla N:o 3 i Stockholms Län, hvardera af 1 mantal, äro beräknade till 112 R:dr 23 sk. 2 r:st. för det förra och 183 R:dr 44 sk. 3 r:st. för det sednare, utgöra de för Bergshammar N:o 2, ^ mantal, 31 R:dr 22 sk. 7 r:st. och för Akalla N:o 2, ett mantal, 112 R:dr 8 sk. 7 r:st. Alla dessa förhållanden ådagalägga således fullkomligt, att, äfven om den privilegierade jorden ålades utgörandet af de skatter, hvarifrån den nu är befriad, någon jemlikhet i jordens skattebördor ändock icke derigenom vunnes, så länge nuvarande grundskatter utgå på lika sätt som hittills och således med bibehållande af öfriga skiljaktigheter.
Och få Rikets Ständer underd. anhålla, att E. K. M., efter öfvervägande af hvad i den nu upprättade Bevillningsstadgan förekommer i afseende å så väl botes-bestämmelser, som öfriga föreskrifter äf den beskaffenhet, att de grundlagsenlig! fordra E. K. ]Vl:s nådiga godkännande, täcktes låta allmän författning i ämnet utfärda. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Oktober 1848. Register Register. 697 Register öfver de af Rikets Höglojliga Ständers Expeditions utskott, under 1847—'84$ årens lagtima riksdag j afgifna förslag till Rikets Ständers underdåniga skrif velser till Kongl. Mai:t, m. m. N:0 1. Underdånig skrifvelse, i fråga om användande af de å anslagen till uppförande af cellfängelser uppkomna öfverskotter. 2. — angående medels anvisande för Topografiska korpsens arbeten samt för fortsättning af fästningsbyggnaderne under innevarande år. 3. — angående anslag för fullbordande af nya dockebyggnaden i Carls krona samt förändring af flintlås-gevär till gevär med slagkruts-antändning. 4. — angående riksdagskostnadernes bestridande genom Riksgäldskontoret. 5. — i anledning af Kongl. Maj ts nådiga proposition angående staden Mar strands utseende till etablissement för vestra sjöförsvaret. 6. — i anledning af Kongl. Majts nådiga proposition rörande vilkoren för det till fullbordande af hamnanläggningen vid Götheborg beviljade lån. 7. — angående afskrifning af de till tomt-reglering inom städerne Wexiö, Amål och Kungsbacka anvisade summor utaf mindre krediti vet. 8. — i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående eftergift af kronans rätt till Dana-arf efter kollega schöl® J.