Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär de vid Revisions-Berättelsen fogade räke nskaps-utdrag, tabeller, beräkningar och uppgifter öfver Stats-Verkets ställning på det hela, äfvensom om Stats-inkomsterna och i hvad mån dessa utfallit med öfverskotter eller brister, om afkortningarne, anordningen utom stat, utgifterna enligt stat, jemförda med den för ifrågavarande år gällande Stats-reglering, om utslaget af liqviderna med Riksgälds-Kontoret angående öfverskotter, brister och besparingar, samt förhållandet med reslantiernas beskaffenhet och belopp den 1 September 1841 och 1842, äro grundade på och öfverensstämma med, sä väl Stats-Verkets räkenskaper, som den af Stats-Kontoret, före revisionsförrättningens början, till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet afgifna och till Revisorerne af 1 - 2 lemnade Berättelse, kan följaktligen Stats-Iionloret dervid icke hafva något att anföra. Revisorernes framställning om Stats-Verkets Reservfond innefattar ett ämne, som tillförene utgjort föremål för Rikets Ständers och deras Revisorers uppmärksamhet; men då delta ämne, likasom Revisorernes yttrade åsigter om ett förändradt formulär till Riks-Hufvudbokens afslutning och om alla Extra Ordinarie Stats-inkomsters inleverering till Riksgälds-Kontoret, icke kunna eller böra annorlunda, än i ett sammanhang, behandlas, får Stats-Kontoret först sig i underdånighet yttra öfver de särskilda erinringar och anmälanden, som af Revisorerne, efter granskningen af Stats-Verkets förvaltning och räkenskaper, blifvit gjorda. Jemte öfverlemnande af Tabeller å Hufvudtitlarnes besparingsmedel, hafva Revisorerne upprepat innehållet af 6 §. utaf sist församlade Ständers beslut. Härvid är ej annat att omförmäla, än att Eders Kongl. Maj:t, uti nådigt Bref den 2 Februari 1842, förklarat, att Eders Kongl.
Nu har tillverknings-skatten blifvit förhöjd till 16 sk. kannan, för att derigenom minska tillgången och således äfven förtäringen af bränvin. Hvarföre skall man då just nu medgifva den förut förbjudna införseln deraf från utlandet? Afsigten att genom förhöjd skatt åstadkomma en minskad tillgång skall ju derigenom tillintetgöras. Och förbrukningen af utländskt bränvin kan väl icke anses mindre skadligt än af inhemskt. Dessutom måste man, thy värr! antaga, att, oaktadt alla inskränkningar som blifvit vidtagna eller som kunna beslutas i afseende på denna riksförderfliga näringsgren, skall likväl äfven hädanefter inom landet tillverkas långt mera af den olycksbringande drycken, än som nödigt och nyttigt är. Att för konseqvensen skull upphäfva detta förbud, sedan alla andra sådana äro borttagna ur Tulltaxan, synes mig icke heller vara ett tillräckligt skäl. Ty bränvins-lagstiltningen måste ju i alla sina rigtningar utgå från andra grundsatser, och sylta till ett helt annat ändamål, än lagstiftningen för loflig handel i allmänhet och för andra nyLtiga och gagneliga näringar. I afseende på de sednare åsyftas utveckling, förkofran, afsättning och billiga priser. I afseende på den förra åsyftas ju motsatsen af allt detta, nemligen: inskränkning, minskad förbrukning och höga priser. Vidare då det icke heller är någon fördel för landet och folket att förbrukningen uppdrifves af sådana utländska spritdrycker som arrak, rumm och konjak, så synes mig ock, att med anledning af den förhöjda tillverknings-skatten på inhemskt bränvin, dessa bordt beläggas med högre tull, för att också i samma förhållande blifva dyrare än de förut varit. Förbrukningen deraf har hvarken i moraliskt eller ekonomiskt hänseende något företräde framför bränvins-supningen; och om dessa utländske dryc - Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 30. 7 ker stå i högre pris, så innehålla de också större sprithalt och kunna efter införseln genom uppspädning möjligen säljas så billigt, att deraf samma elände framkallas, som man nu med så mycket skäl öfverklagar.
Utskott för upptagandet af Motionerna om Riksdagens prorogation. XIV. B. 206. XV. 23g. A. 373. — Wto 45. i anledning af återremiss å Wto 31. XV. B. 247. A. 3g5. XXI. U. 58. A. iot. XXII. B. 23o. A. 255. — Wto 46. med föreslående af ett tillägg vid RiksdagsOrdningens 73 §., i fråga om Förstärkta Utskotts-Wämnders och Electorers fulltalighet. XV. B. 247. A. 3g6. XVII. A. igg. — Wto" 47- med föreslaget tillägg i 73 §. Riksdagsordningen af hänvisning till 56 §. RegeringsFormen. Å. 3g7. XVII. ConstitutionsUtskottets Memorialer, Utlåtanden och Betänkanden: Wto 48. i anledning af återremiss å Wto 34- XVI. B. 228, 244. XVII. A. 289. XXI. B. 58. A. 101. ■— Wto 4g. med uppgift å särskilta Grundlagsförändringar, som föranledas af Ståndens gemensamma tankar, rörande HofCanzlerens StatsDepartement. XVI. B. 228, 244. XVII. i3. XXI. A. 113. — N:o 5o. i anledning af återremiss å N:o 35. XVI. B. 249. XVII. Å. 15. XVIII. U. 86, 255. XIX. A. 216. XXI. B. i58. A. 192, — Wto 5r. i anledning af återremiss å Wto 36. XVI. B. 249. XVII.
Särskildt har jag i underdånighet hos Edens Kongl. Maj:t anhållit om ett anslag af Ett Tusen Riksdaler banko alt användas till aflöning åt pålitlige, om skogarnes läge kunnige män, hvilka, utsedde af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, skulle biträda Kronobetjeningen vid vården och - tillsynen öfver skogarne. Om denna underdåniga anhållan i nå - 9 i nåder bifalles, hoppas jag, att genom den ökade kontroll mot missbruk vid skogarnes begagnande, som derigenom vinnes, åverkningarna i hufvudsaklig mån skola förekommas. Detta är dock icke ensamt tillräckligt att bevara skogarne från förödelse. Dertill fordras jemväl anställande af en i skogshushållning kunnig Jägeribetjening, som, vid begagnandet af Kronans skogar, föreginge Länets invånare med exempel på en klok och ändamålsenlig hushållning — något hvarom nu i allmänhet saknas all kännedom. d) Bergverk. Den rika tillgång på jernmalm, som finnes vid Gellivare oell på andra ställen inom Länet, och det jemförelsevis med förhållandet å andre orter billiga priset på kolskog, synes hafva bort göra jern handteringen till en af Länets hufvudsakliga näringar. Så är dock icke förhållandet och många orsaker bidraga härtill. Ibland de förnämsta torde vara deu dryga kostnad, som är förenad med transporter af jernmalm från de långt från kusten belägna jernmalmsfälten, och det i allmänhet höga priset på dagsverken. Emedlertid hafva under ifrågavarande tidskifte vid grufvorna brutits 26,600 Skti. jernmalm, vid masugnarne tillverkats 16,600 SkM tackjern och vid jernbruket! blifvit smidt 18,000 Slcjtf. stångoch ämnesjern samt 1,900 Skfl manufaktursmide. e) Fabriker, Bruk och öfrige Näringar, hvilka ej tillhöra bergsrörelsen. Sägvei-ic.
Siel; men all, om nu skven deaaa anvisningar, i loljdakden nya blals-reglerinAen, 8kulle uppbära, blats-Lonloiret dealomindre kunde uppkalla aine äligAauden, i afseende pä ärendenas bebäriga gäng, 80m det, i Zlats-Lonloirels lanka, med säkerbet vors all körut8e, all, i 8läIIel kör den ak llikets 8länder körmodade minskning i göromälen genom btals-kädels förändrade organisation, den i mänga delar annorlunda reglerade blsts-verkskörvallningen, med klere älgärder vid denna lliksdag, komme alt lör blals<3ontoiret medköra ökadl arbete; oeb bar pä Arund Iiäraf, ecb dä en utväg till aklijeljiande ak blals-Lonlon els körlägenbet i omlörmäldle liänseende ännu syntes vara öppen oeb ej eller 8tä i 8trid med prineipen lör llikets btänders be8>u!, nemligen den, all, intilldess den körmodade förändringen i bbnbelsverken kunde blikva vidtagen, mede! anvi8ade8 vid Lxtra blats-regleringen till Longi. Naj:ls di8po8ilion, avarande mot de köreslsgns n^a löuerne kör 1 Ledamot, 1 Motarie, 1 Oanrdist oeb 2.'ne Kammarskrifvare, med tillsamman8 3,6oo kl:dr om äret, att 8ä8om arkvoden älnjulas, btals-Lonloiret i underdänigbet liem8tä!lt, om ieke Longi. Naj:t 8kulle buna 8käl att bärom bo8 Likets bländer göra lXadig framställning. Vid föredragning barak bar Long!.
Och må icke Adelskap till fjermare slägtgren öfvergå, sä länge ännu Ättemän från ett äldre och närmare led intill Stamfadrén kan födas. Herr Printzenskjöld, Axel: Den af Herr Cederschjöld gjorde anmärkning vid denna kan i så måtto finnas grundad, att, då man fäster sig endast vid orden, och ej vid saken, förhållandet möjligen kan synas sådant som han framställt det. Man lärer likväl ej kunna rimligen föreställa sig den händelsen, att den persön, som sjelf blifvit upphöjd i Adelig värdighet, skulle kunna uteslutas från inträde på Riddarhuset af den orsak Herr Cederschjöld uppgifvit. Jag medgifver visserligen, att man genom någon förändring kan göra meningen tydligare. Hvad åter Herr Cederschjölds definition på Ättemän angår, så är den icke rigtig. Han säger, att hvar och en, som ifrån Stamfadren härstammar, är Ättemän. Då skulle hvar och en af dem, sorn äro afkomlingar från personer, hvilka efter år 1809 blifvit adlade, här kunna intaga Säte och Stämma, hvilket dock icke är förhållandet. RiddarhusUtskoltet har utgått ifrån den synpunkt, att af sådane Ätter, som efter sistnämnde tid blifvit upphöjde till Greflig, Friherrlig eller Adelig värdighet, inga Ättemän finnas. När en sådan Ätts huf - 43 Den 9 April f. ra. vildman är död, men ieke förr, inträder dess Son eller, om sådan ej finnes, den, sorn är Stamfadern närmast, uti den aflidnes alla rättigheter. Detta har likväl, i anledning af 37 §. RegeringsFormen, blifvit annorlunda tolkadt, emedan i den nu gällande §:n nyttjas orden efter honom, hvadan praxis hittills varit, attnär en person, som blifvit Adlad efter 1809, upphöjts i Friherrlig och derefter Greflig värdighet, har man, fast orätt, ansett äldsta Sonen vara Adelsman och Friherre efter Fadern under hans lifstid. Men i det förslag till ändring af denna §., som af alla fyra RiksStånden blifvit antagit, står: efter hans död.
Utskottet ansett det nu gällande stadgandet vara mera öfvensstämmände med gradationerne i StraffLagarne i allmänhet, ån det af Herr Friherre Posse uppgifne förslag, och kan pä sådan grund icke eller i denna del tillstyrka bifall af motionen. Detta allt, tillika med några Utskottets Ledamöters skiljaktiga meningar, hemställes dock vördsamiigen Riksens Höglofl. Ständers vidare pröfning. Stockholm den 34 Martii 1823, 8o Lagutskottets Betånkandtn, Utdrag af Protocoll, hållet hos Riksens Högloft. Ständers Lagutskott deii 24 Martil 1823. S. D. Föredrogs Herr Friherre Christer Posses af Höglofl. Ridderskapet och Adeln remitterade, den 20 dennes på bordet lagde Memorial, deruti yrkas, att alla så val af allmänna Lagen föranledde Edgångar, som andre uti sårskilde Författningar föreskrifne Edsformulairer må af Lagutskottet varda granskade och råttade uti de delar, der felaktigheter kunna förefinnas. Då nu denna motion kom under öfverläggning , voro Utskottets fleste Ledamöter af den tanke, att endast de Edgångar, som finnas föreskrifne uti allmänna Lagen, KyrkoLagen och SjöLagen, samt dermed sammanhang egande Författningar tillhörde Utskottets granskning; och då Herr Friherre Posse icke afgifvit något förslag till ändring uti desse Edsformulairer eller anmärkt de felaktigheter uti dem, som Herr Friherrn önskade fa rattade, så ansågo dessa Ledamöter Utskottets åtgärd böra inskränkas ti 1 yttran, derörande hvad som borde iakttagas vid vittnesedens afläggande, samt angående ansvaret för falskt vittnesbörd oeh MenEd, uti hvilka ämnen Herr Friherrn sine åsigter bestämdt meddelat. Herr Lagutskottets Bctånkanden, 81 Herr Häradshöfdingen Ribbing Uppläste följande, skrltteligen författade anförande : Jag anser att Lagutskottet icke kari från sig skilja någon väsendtlig del af Baron Posses motion* utan att iakttaga deri derföre i 44 §. Riksdagsordningen föreskrifne tid.
Men, se där, ett par kära bekanta anleten 1 Och sel Nej, jag hade ej sett henne fb " rr. Hon kom emot mig, varm och glad, med ett par mörka, strålande ögon och helsans rosor på kinderna och presenterade sig. » Denna sak intresserar mig så ofantligt, » sade hon. » V i få talas vid sedan. » Och » sedan »? Jo, då kom hon, hjärtligt tryckande min hand, och sade: » Nu hör jag; att ni är upptagen af bjudningar för dagen; men jag vore tacksam, om ni ville skänka mig aftonen och tillbringa natten hos oss. Edra effekter låter jag hemta från hotellet. » På aftonen sutto vi på balkongen, som skildes från den nu spegelklara Mälaren endast af en den täekaste lilla trädgårdstäppa. Högstammiga krusbärsoch vinbärsbuskar dignade under bördan af lofvande frukt, och där funnos framför allt rosor, rosor i mängd och af utsökt skönhet. » Jo, ser ni, » sade hon, » min plan är att till hö- sten öppna en skola, där fattiga flickor, som slutat folkskolan, men ej fått Z. tillräcklig kunskap i handaslöjd, skulle få lära sådan in. m. Jag ville, att denna undervisning skulle göras så intressant, att de, af blott kärlek till skolan och arbetet gärna ville komma och få undervisning på sådan tid, som de, utan att åsidosätta viktigare värf i hemmen, kunde uppoffra. I vintras lyckades jag få in en liten grundpenning till saken på det sätt, att jag anordnade en utställning af japanesiska konstsaker, hvilka min son hemfört. » Själf skall jag offra så mycken tid jag kan åt saken, men till egentlig lärarinna har jag en annan person på förslag. Min första uppgift är ju att vara min mans hjälp. Han är sjuklig och för öfrigt den ädlaste och bästa människa som finnes, så att jag gärna för honom vill göra allt. Men efter jag är stark och frisk, vill jag ock göra något för andra, då han dessutom önskar det. Som jag nu tror på uppfostrans stora betydelse för mänskligheten, vill jag gärna försöka draga mitt strå till stacken. » Men se, där synes båten med min man och gossarne! Jag måste se till kvällsvarden.
Genom nådig Remiss den 4 Januari 1855 infordrades öfver Presle-Slåndels berörde förslag underdånigt yttrande af Kommilterade för uppgörande af nv redaktion af kyrkohandboken, hvilka den 1 November samma är ytterligare afgåfvo ett nytt förslag i nära öfverensstämmelse med det af Preste-Slåndet uppgjorda, men med vissa afvikelse!-, för skälen lill hvilka redovisades i Kommilterades underdåniga Betänkande, och blelVo, sedan E. K. Maj:! öfver Kommitterades förslag inhemtat underdåniga utlåtanden af Rikets samtliga Konsistorier, alla dessa handlingar den 19 November 1856 öfverlemnade till det då församlade Preste-Stäudet, hvars underdåniga utlåtande i ämnet den 14 Oktober påföljande år afgafs. Sedan de tvänne frågorna om nva predikotexter samt om förändringar i kyrkohandboken sålunda erhållit den förberedande behandling, som af föremålens höga vigt varit påkallad, har det täckts E. K. Majit att uti högstberörde Skrifvelse af den 21 Oktober nästlidet år öfverlemna desamma till Rikets Ständers bepröfvande för alt, efter inhemlande af Rikets Ständers underdåniga yttrande i ämnet, företaga berörde frågor till afgörande; och hafva Rikets Ständer, som till följd häraf granskat de till detta ärende hörande handlingar, dervid funnit det första af de uti den nådiga Skrifvelsen omförmälda förslag vara så lydande: FÖRSLAG till tviiuue nya årgångar predikotexter. Första Årgången, 1 Sond. i Advent. Högmessa: Joh. 18: 36, 37, Jesus svarade och sade till Pilatus — —• — röst. Välsignad pris. 2 Sond. i Advent. Högm.: Jesus säde till sina lärjungar: Låter komma. A fto n s.: Så kaster själena. 5 Sond. i Advent. Högm.: Sannerliga barnom. Vi hafvom anda. 4 S ö n d. i Adre n t. Högm.: Joh. 3: 22—36. Derefter kom honom.
I frågan, huru denna ornbildning af meranämnde embetsverk lämpligast må bringas i verkställighet, skulle väl ändamålet snarast vinnas derigenom, att bela den nuvarande personalen uppfördes å allmänna indragnings-slalen, och att sedermera å nya staterna, då de blefvo fastställda, uppfördes de af besagde personal, som finnas till enahanda eller motsvarande befattningar användbarast; men enär, för förändrandet af verkens kollegiala form, det icke, såsom i afseende på sjelfva styrelse-personalen derstädes, vore oundgängligt att de underordnade tjensterna skola på en gång regleras i öfverensstämmelse med de nya staterna, har Kongl. Maj:t ansett dermed kunna så tillgå, att, då någon ledighet yppas inom någon af dessa tjenstegrader med flera löner, hvaraf en eller flera å nya staten indragits, den lediga lönen först användes till fyllande af de öfriga lönerna inom samma grad, och hvad derutöfver är, likasom de lönetillgångar, hvilka genom ledigblifvandet af de eljest indragna tjensterna varda disponibla användas till nya staternas successiva completterande, på sätt som Kongl. Maj:t för hvarje tillfälle pröfvar lämpligast; hvarförutan till undanrödjandet af det binder, som emot nuvarande tjenstemäns användande i de ombildade embetsverken eljest kunde uppkomma deraf, alt för några tjenstegrader den å gamla staten anslagna lön, med derunder beräknad spanmålsförhöjning, något öfverstege den del af löneinkomsten, som sorn nya staten upplager såsom fast lön, borde stadgas, alt embets-och tjenstemän, som ingå å de nya staterna, med fasta löner, understigande de af dem å dessa embetsverks stater förut innehafda, icke dess mindre skola varda bibehållne vid rättigheten lill enahanda pensions-belopp, som åtföljt de frånträdda lönerna, i händelse de framdeles från samma tjeuster med pension å indragnings-staten författningsenligt varda förafskedade. 30 Kongl.' Majus Nåd. Prbp. till R. St. 1847. ■ Da Kongl. Maj:t nu meddelar Rikets
Rättegångs - Balken uppräknade underställningsmål , deraf äfven bör följa , art Utslag rörande så beskaffad förbrytelse icke eller skola Hof - Rätts pröfning underställas; och beträffande åter den andra frågan eller huruvida särskilde Sabbatsbrotts böter höra åläggas den, som begär nu ifrågavarande förbrytelser, eller skola inbegripas i det större ansvar, af Dalers böter, Lagen derföre bestämmer ; sa har hos Kongl. Maj:t i betraktande kommit, att ett i Lag utsatt mindre ansvar ej kan anses inbegripet i det större, utom i det fall , att det större är det högsta , som Lagen bestämmer: att den, som begår brott å Helgedag, är, enligt Lag, skyldig till särskildt ansvar för Sabbatsbrott: att den, som är drucken å Söknedag under Gudstjenst, är förfallen att böta 25 Daler, och att, om den, som beträdes med enahanda förbrytelse å Helgedag , pliktade endast nyssnämnde summa, skulle förbrytaren ej komma att vidkännas något ansvar för Sabbatens ohelgande; och har Kongl. Majit på dessa skäl ansett med en rätt 20 Om fiirkl. öfter 5 §. 25 Cap. Rätt. B. tolkning af Lagen öfverensstämma , att särskild* te Sabbatsbrotts-böter böra tillämpas. Då likväl vid Domstolarne skiljaktige meningar uppstått i afseende å tillämpningen af Lagen i dessa fall, viii Kongl. Maj:t i Nåder föreslå Riksens Ständer, att en Förklaring öfver y §. uti 25 Cap. Rättegångs-Balken samt 4 §. uti 3 Cap. Missgernings-Balken må , i enlighet härmed, utfärdas. De uti Högsta Domstolen och Stats-Rå. det, vid förehafvande af detta ärende, förde Protocoll bifogas; och Kongl. Maj:t förblifver Riksens Ständer med ali Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. CARL JOHAN. G. Nordenstolpe. Utdrag, af Protocollet öfver JustitiaAr ender, hållet på Stockholms Slott den 9 Maji 1823 inför Hans Maj:t Konungen uti Stats Rådet, i närvaro af:
De mera allmänna anmärkningarne innehålla hufvudsakligen, å den ena sidan, att, örn man nu ville införa en Communal-styrelse, så borde man först tillse, 0111 man kan eller får lof att minska embetsmanna-inflylaudet, och dernäst om man kan framkalla allmän anda. Detta vore dock politiska och moraliska problem ,? som icke lösas med än aldrig så mångå reglementariska paragrafer, utan bero i första rummet på en eftergift å Konungamaglens sida, hvarigenom den centraliserade styrelsen åtnöjes att vaka öfver och leda Rikets mera allmänna och stora intressen. Om denna eftergift vinnes, skulle styrelsens organer villigt träda ur vägen för den verksamhet, som, efter allmänt local-förtroende, uppdrages åt menighetens för hvarje ärende dugligaste män. Sådane skulle då icke eller komma att fattas, när de icke tillbakasättas, hindras eller förföljas af Eilihels-myndigheterne. Då skulle det visa sig, att föga några Lag-bestämmelser, eller åtminstone högst enkla, äro af nöden; att bestyren, mångfaldigade efter regien om arbetets fördelning, väl tilltaga i nion af förtroendet, men just också, såsom väsendtligen baserade derpå, och verkande med en moralisk, snarare än en juridisk magt, icke behöfva några stela former, ulan uppfyllas med inbördes tillfredsställelse, utan tvång och efter naturens anvisning i hvarje förekommande fall. Der förhållandet hittills visat sig verkligen vara ändamålsenligt nog oell fredligt inom någon församling eller socken, der skall man funnit, att sockneboerne, om icke justaf samma dass, dock haft en sådan homogen blandning af flere, att intet magt - £ih. till R. St.
Icke dömer Fadren uppståndelse. Aftons.: 1 Cor. lä: 22— 28. Såsom alle allom. 3? Sond. e. Trin. Högm.: Och Jesus gick rike. Och evighet. Myndelsmessodagen. Af Jesu Christi fullhet kungjort. liari a* Bebådelse da g. Högm.: Luc. 1: 39—45. Uti de dagar Herranom. Aftons.: 1 Tim. 2: 13—15. Adam kyskhet. Johannis Ilöparens dag. Uti menniskorna. Aftons.: A. G. 17: 22—31. Då döda. Michaelis Sammansatta Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.-Ulskottets Betänkande N:o i. Michaelis dag. Högin.: Och de hade barn till Jesum, att dem. All Helgona dag. J arén himmelen. Andra /årgångem. f Sond. i Advent. Högmessa: Jesus gick om Sabbatsdagen hans mun. Si de dagar ihågkomma. 3 Sond. i Advent. Högm.: Och då Jesus frågad uppenbaras. Så varer namn. 5$ Sond. i Advent. Högm.: Uti Christus. Aftons.: Men förr löftet. 1 Sond. i Advent. Högm.: Jesus sade till Judarne: Om jag om mig. Så skolén J fröjda uppenbarelse. •S lildagen. Högm.: Jesu Christi Jesus. Aftons.: Tit. 2: 11—14. Guds nåd beflitar. Annandag «Vul. Högm.: Då uppenbarades dem. Och jag stol. Sond. e. Jnl. Högm.: Men när Herodes Nazareus. Aftons.: 1 Petr. 2: 1—9. Så lägger -— ljus. Bih. till B. St. Luc. 13: cAftons. : Uppb. 2: Hö gm.: Math. 3: il Aftons.: Eph. 3*: Högm.: Högm.: U Högm.: Lagsamt Allm. Bese. och Ekon.-lJt skottets Betänkande N:o i. Säde Jesus ock bort. 1—5.
N:o 168, i anledn. af väckta motioner ang:de hemmantalsiäntans afskaffande, samt N:o 169, i anledn. af väckte motioner om rättighet alt köpa skattejord lill frälse m. m., hafva redan blifvit af Ständerne gillade. Nu återstår endast den af Gr. Liljencrantz väckte motion om grundräntornas fördelning och nedsättning. Frågan är väl icke precist densamma som de 2:ne nyssnämnde af Ständerne ogillade framställningarne, men jag skulle tro, att R. St. genom desammas afslående uttalat en sä tydlig opinion i alla dermed sammanhang egande frågor, att man vid denna sistas behandling icke behöfver vara särdeles mångordig. Utan att således vilja uptaga och utveckla alla de skäl, sorn tala för ett afslag å nu föredragne utlåt., deruti Allm. Besv.- o. Ekon.-Ulsk. hufvudsakligen tillstyrkt Gr. Liljencrantz^ motion, anhåller jag endast att få göra en väsendtlig anmärkning emot samma förslag. Denna är, att om äfven en allmän skattejemkning skulle öfvergå all Svensk jord samt denna jemkning skulle så till sina grunder som i sitt utförande vara med rättvisa och billighet genomförd, så skulle likväl, inom en icke altför aflägsen tidrymd, inom 10 h 20 år, förhållanderna hafva så betydligt förändrat sig, alt samma grundskaltsfördelning, som vid den tid, då skattejemkningen skedde, var rättvis och afpassad efter jordegendomarnes olika värde, vid den sednare tidpunkten skulle vara orättvis, tryckande och ojemn. En sådan förändring måste altid, lill följd af sakernas naturliga gång, upkomma, ty den ena egendomens afkastning updrifves genom en sorgfällig skötsel och nya Den 6 Augusti. 147 odlingar, den andras åter försämras genom vanvård och bristande företagsamhet, oberäknadt alla öfriga på egendomarnes värde inverkande förhållanden, hvilka äro oberoende af egarne sjelfva.