Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill likväl på intet sätt utestänga den lärda forskningen i religionsämnen, då den har för afsigt alt deröfver sprida ett klarare ljus; men jag vill deremot söka förekomma ett allmännare införande af de irrläror, som redan medfört nog olyckliga följder, der de fritt fått sprida sig, och jag önskar, att den lära, som kristendomens skarpsinnighets uttolkare gifvit oss, och som vi från vår barndom bekännt och ännu bekänna, måtte hållas i orubblig helgd; ibågkommande härvid slutligen aflidne erkebiskopen Wallins ord: Blif from och vis min vän, och båll dig vid den tro, Som helgat fadrens dar, och gett dem salig ro. På dessa skäl kan jag icke med min öfvertygelse förena att tillstyrka svenska statskyrkans uppbäfvande och medgifva en obegränsad religionsfrihet; i följd hvaraf jag anser mig föranlåten att i nu anförde del afstyrka ifrågavarande lagförslag. Hvad åter angår landsförvisningsstraffets borttagande, önskar jag, att äfven skymten af en inqvisitorisk stränghet måtte utplånas, och att de blifvande lagstadd Kongl. Moj:ls Nåd. Prop. Jls 104. garne må så mycket som möjligt motsvara fordringarne af en högre upplysning och civilisation.
Ständers ofvanbeiöide förslag innehöll alla de garantier, till betryggande af allmän .rell enskild säkerhet, som voro beböflige, föreslogMotionairen, det Rikets Ständer mätte besluta, antingen att rättigheten för enskild man att draga invisningar eller as ignationer pä annan enskild man, lör äterställas till det skick, hvari den var jöre 1818 ärs Riksdag, och underdånig anmälan härom ske till vinnande af Kongl, Maj:ts Nådiga Sauction; eller ock aflätande af ny skrifvelse till Kongl. Maj:t, med anhållan om skyndsam handläggning af, och bi jall till 1828 ärs Ständers omjörmälde för lag till invisnings-stadga. Hos Vällofl. Borgare-Ståndet har äfven i samma ämr.e Herr B. II, Santesson afgifvit ett anförande, hufvudsakligen af det innehåll, att enär, utan ett i laglig väg ordnad t assignerings-system, enskilde emellan, man uti vårt penningefattiga laud ej kunde förvänta någon liflig rörelse, samt denna angelägenhet bltfye af ännu mera vigt i en lid, då allvarlig fråga uppstått om ordnande af myntväsendet och alla Banketts förhållanden, hvartill äfven möjligen torde anses höra, att Banken, mindre än hittills, inlåter sig uti enskildes räkningar och affairer.
Maj t anmält, alt, som segellärten till och från staden med större eller djupgående fartyg slängdes af uppgiundningar i Torneå eif, samt upprensning af elfvens strömfåra af flera skäl skulle möta nästan oöfvervinneliga svårigheter, hade stadens innevånare måst bereda sig hamnplats vid Purra-lalhi, belägen vid Bottniska viken omkring en mil från Haparanda. Då likväl denna hamn, öppen för hafsvindar och drifis, icke lemnade derstädes inlöpande fartyg, säkert skydd, hade, på stadens föranstaltande, plan lill bildande af fullständig hamn derstädes blifvit uppgjord, jemte kostnadsförslag, slutande sig å en summa af 81,300 R:dr R:mt; och då denna kostnad vore af den betydenhet, att stadens innevånare, utan understöd af allmänna medel, icke förmådde eller kunde åtaga sig företagets utförande helst hamnbyggnaden icke ensamt gagnade staden, utan äfven hela den vidsträckta landsort, som i denna hamn skulle få sin utskeppningsort, hade Municipalstyrelsen anhållit, alt E. K. Maj:l täcktes, sedan det upprättade förslaget blifvit behörigen granskadi, till Rikets nu församlade Ständer aflåta nådig framställning, alt till ifrågavarande hamnbyggnads utförande ett statsanslag af 54,000 R:dr Runt mätte varda beviljadt, emot det stadens innevånare åtoge sig arbetets utförande. Uti de underdåniga yttranden, som i anledning af den sålunda gjorda ansökningen blifvit afgilna, har hufvudsakligen anförts: af Konungens Befallningshafvande i Norrbottens län : alt lokala hinder förefunnes för upprensning af farleden elter Torneå eif och att denna upprensning skulle blifva menlig för strandboerna vid elfven samt 96 Expedi ti o ris-Utskottats Förslag till under d.
Landshöfdingen in. in. Herr Grefve [Ankarsvärds och Herr Kammar-RättsRådet Stråles sökte befrielse från ansvarighet för aflidne Landt-Eentrnästaren von Sydows Balånce; alo Anslag af medel till Allmänna Ar. betsoch Corrections-Hus; 3:0 Några af Riksens Ständers Revisorer år 1813 väckta frågor, rörande Redovisningen för Stats-Verkets medel; IAredrogos åter och biföllos. Ut supra, Ex Erotocollo Olof Werlin. Uppläst hos Högh Ridd. och Adeln d. 25 Juli Högvörd. Prest Ståndet d. 25 — Vällofl. Eorgare-Ståndet d. 26 — Hederv, Bonde-Ståndet d. 25 —* Rikets Högloft. Stä fider s Bevillningsutskotts Betänkande angående Brättvins-Bränningsoch Consumtions-afgifternus utgörande, frun och med nästkommande år 1816, intill Rikets Högloft. Ständers nästa sammankomst • Gifvet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 23 full 181 5. Uti dess till Rikets Höglofl. Ständer redan aflemnade Betänkande, rörande Allmänna Bevillningen, har Utskottet upptagit de skäl, som föranledt det samina, att föreslå, ej mindre - Den a 5 Juli. 97 dre afskaffandet af Bränvins-Consumtions-af« giften än äfven mindsknirig i den öfriga från Bränvins - Bränningen påräknade .Bevillning med de 100,000 Rulr, hvilka, till lindring i andra utskylder, blifvit på beräkningen af SjöTullen öfverflyttade. Under åberopainde af hvad sålunda redan är .Rikets Högloft Stan* ders upplysta granskning underkastadt, får Utskottet nu i de öfriga delar sitt utlåtande vördsamligen afgifva. Att Utskottet icke kunnat, enligt sin önskan, tidigare med detta förslag inkomma, har härrört deraf, att det från Rikets Högloft.
Då till de flesta kyrkor i riket ett visst årligt anslag af kronobonden ulgiiige. under namn af vinoch byggnadssäd, men Hjulsjö och Jernboås kyrkor i Westerås stift vore i saknad af en dylik förmån, har E. K. M:t, i anledning af härom gjord underdånig ansökning, föreslagit, att 3 tunnor spanmål åt dem hvardera måtte för nämnda ändamål anvisas, att efter Orebro läns markegångspris på kronobonden ärligen utbetalas med tillsammans 6 tunnor; hvilket Rikets Ständer bifallit. 26:o. Medelst Nådig Proposition af den 18 nästlidne Augusti har E. K. M:t föreslagit Rikets Ständer att åt Ulrika församling i Östergöthlands län, hvilken icke, i likhet med öfriga församlingar i riket, ålnjöte något kronotionde-anslag för inköp af erforderligt vin vid nattvardsgångar, såsom vinsäd anslå den inom socknen odisponerade kronotionde, utgörande 1 lunna 29ff kappar; Och hafva Rikets Ständer funnit skäligt bevilja nämnda församling ett anslag af 2 tunnor spanmål att, enligt för orten gällande tionde-stadga, såsom vinsäd för församlingens kyrka, i penningar efter länets markegångspris årligen utgå. 27:o. Under titeln kyrkors underhåll förekomma i Riks-Staten tvänne spanmåls-poster, den ena å 20 kappar indelt spanmål, anslag lill Lena sockens fattige, och den andra å 11 tunnor, utgörande Bibeltrycks-spanmål, af hvilka Rikets Ständer fundia. lill 11. St. Skrifvelse, N:o i 62. nit den förra posten böra öfverflyttas till anslaget för Fattigvården, och den sednare 11 tunnor Bibeltrycks-spanmål, hvilka för längre tid tillbaka blifvit till Statsverket indragne, från Riks-Staten uteslutas. Skrifmaterialier och expenser samt red och ljus. 28:o. I öfverensstämmelse med hvad E. K. M:t i Nåder föreslagit, hafva Rikets
N:o 2, ang:de grunderna för förändrade föreskrifter om brännvinsbränningens utöfning samt afgifterna derför; N:o 6, i anledn. af återremiss utaf förevar. Utskrns betänk. N:o 3, atig:de ersättning till kronolänsmannen för resor, som af dem anställas till försegling af brännvinsredskap; Allm. Besvärsoch E k o n. U t s k o 11 e t: N:o 100, i anledn. af motioner om förändring af sättet att aflöna tjenstemän och betjening vid tullverket samt upphörande af de i detta afseende stadgade sporllar och expeditions-afgifter; N:o 101, i anledn. af väckt motion om upphörande af den afgift, som erlägges för begagnande af vägarna å K. Djurgården; i\:o 102, i anledn. af väckt motion om ändring af hittills gällande bestämmelser om Sveriges och JNorriges ömsesidiga handelsförhållanden; K:o io3, i anledn. af väckta motioner, dels om ulsträck - De n 7 October e. m. ning af föreskrifterna i Kkungörelsen den 27 Aug. 1823, 0111 domares skyldighet att lenina pastorerne förteckning öfver sakfällde personer, dels om uppgifter å personer, som, efter häfdande, inför domstol lofva hvarannan äktenskap. N:o 3o4, ang:de föreslagen ordning för tillsättande af kronolänsmans-tjenster och villkor för befordran till sådana tjenster. H. R. 0. Ad. åtskiljdes kl. i till 11 om aftonen. In fidem protocotli F. O. Silfverstolpe. Lördagen den 10 October 184o. Plenum kl. g f. m. Justerades pleni-prot:n för den 23 sisth September f. och e. m. Öppnades Hrr Electorers lista till val af ledamöter uti (ledannämnda Utsk., uti afgångne ledamöters ställe; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde, i Lagutskottet: N:o 167.
Febr. f. m., på bordet lagde Memorial, om en så beskaffad Lag-förändrilig, att icke någon må för Proprie borgen bysättas, så länge Gäldenären kan inom Riket anträffas. 6:0 Grefve Gyllenborg , Joli. Hen., den 26 sistl. Febr. e. m., på bordet lagde Memorial, om stiftande af en Lag, angående Jordegarens formåns-rätt vid utmätning å Landtbondes tillhörigheter. 7:0 Friherre Cronstedts, C. Fr., den 26 sistl. Febr. e. m., på bordet lagde Memorial, angående skärpning af straffet för Skogsåverkan. 8:0 Herr af Ekenstams , Isr., den 26 sistl. Febr. e. m., på bordet lagde Memorial, angående ändring af Kongl. Förordningen den i3 Junii 1800, om städsel och läga af jord på Landel. 1223 Riks-Ständehs 9:0 Herr af Ekenstams, Isr., den 26 sisth Febr. e. m., på bordet lagde Memorial, om förbud för Ledamöter i Hof-Rätten, att sig emellan byta lottade mål, jemte de, gifne af åtskilliga Ledamöter i anledning deraf afgifne yttranden. 10:0 Friherre Rehbinders, Joli. Fredr., den 28 sisth Febr., på bordet lagde Memorial, angående rättighet för Kongl Majrts Befallningshafvande och vederbörande
Sparre får förlåta mig alt jag, oro jag skall sluta af hans resonnement, icke kan inhemta något annat, än att han föreställer sig, att sjelfva Bank-bolaget skulle ifrån början vara sammansatt af idel trashankar, ty det förefaller mig såsom en omöjlighet, att andra personer än trashankar skulle kunna handla på det af Hr Gr:n förutsatta sätt. Om jag icke antager denna premiss, kan jag icke medgifva, att man kan komma till den konklusion, hvartill Hr Gr:n kommit. Hvad angår Hr Gr:ns ordande om vår nu gällande lags stadgande i detta hänseende, så är jag allt för litet jurist för att våga inlåta mig i en juridisk tvist med Gr. Sparre, men jag har stödt min åsigt på Hr Nordströms reservation och jag anser honom vara en sådan juridisk auktoritet, att jag kan trygga mig vid hans utsago. Hr von Koch: Jag får förklara, att jag nu icke vill inlåta mig i den frågan, huru den solidariska ansvarigheten skulle taga sig ut, om den skulle utkräfvas af delegare i ett Bank-bolag. Ty värr är vår lagstiftning ang:de bolag så bristfällig, att då processer ang:de bolagsmäns ansvarighet upstått, hafva meningarne inom domare-kåren, ja t. o. m. inom Högsta Domstolen, varit så skiljaktiga, att utgången nästan berott på en tillfällighet. Men just derföre, att det f. n. är så tvetydigt, hvad ansvar den i Bankerne utlofvade solidariska ansvarigheten skall medföra, anser jag det vara af mycken vigt, att man söker bestämma dess natur. Jag delar fullkomligt Gr. Sparres åsigt, att lagstiftaren i främsta rummet bör hafva för ögonen allmänhetens intresse, och i andra rummet bank-delegarnes. Lagstiftaren bör äfven derföre omgärda bankinrättningarne med sådana garantier, att allmänheten, som icke kan hafva tillfälle att intränga i allt som rörer Bankerna och göra sig förvissad om deras soliditet, genom sjelfva lagstiftningen känner sig i detta fall betryggad.
Februari c. m. närmare afpassad, lönereglering;” och vidare: ”Den lägre krono-betjeningens eller länsmännens förseende med lämpliga lönevillkor har med skäl länge varit yrkadt, såsom ett nödvändigt villkor för en behörig utöfning af deras angelägna och mödosamma tjenstebefattning och förekommande af det skadliga missbruket, aft de för sin bergning måst vara till tunga för folket; och det synes vara hög tid att afhjelpa ett undt, sorn till sina följder medfört så högst menliga verkningar på de styrande och de styrda.” Sedan Konungen i dessa nådiga och för Rikets väl omtänksamma ordalag yttrat sig i frågan oin länsmännens förseende med högre löner; så förekommer det något oväntadt, att i den nu afgifna nåd. propos:n blott höra omtalas, att medel saknas för dessa löner och detta behof, så mycket mera, som det är motsägande hvad som i Konungens nåd. propos. om statsverkets tillstånd omtalas, nemi. ett öfverskott af statsmedlen på y5o,ooo r:dr, då här icke är fråga om mei än 120,000 r:dr för denna lönereglering. Jag har icke haft tillfälle taga kännedom om det förslag, somafStatscontorel och Kammar-colltm gemensamt blifvit uppgjordt, emedan det icke lärer åtföljt den K. skrifvelsen, utan först troligen aHemnats till StatsUtsk., och kan således icke yttra mig öfver alla dess delar; men hvad jag vet, är detsamma som flere välde talare uppgifvit, att länsmännens och den lägre kronobetjeningens förseende med högre löner icke längre borde uppskjutas. Vi hafva på f. ni. sysselsatt oss med förslag, huru folket skulle undervisas och bildas, icke allenast till kunskap och rättrådighet, utan till ändå högre förädling. Vill man nu bibehålla exemplet af motsatta egenskaper hos dem, som hafva öfver folket att styra och befalla i första hand? Deraf skall icke kunna slutas till annat, än att alltsammans är ett gyckel.
Du har rättskänsla, du, och det tycker jag är mer än den vanliga så kallade godheten. Och därför skall du också aldrig gå in på att lemna pappa dessa pengar – du skall inse, hur orätt det vore. Jag arbetar ju så mycket jag förmår – det vet du – men jag kan inte ensam försörja oss alla tre. Fru Bark. Nej, nej! min älskade flicka. Men pappa kommer att bestorma mig med böner och hotelser – det blir svårt. Berta. Ja, det är ju just för att skona dig för detta, som jag vill att du skall öfverlåta papperen på mig. Af mig vågar han inte fordra dem. Fru Bark. Tyst! Det tar i dörren. Skulle pappa verkligen redan komma hem? Gå då min flicka – gå, jag ber dig. Berta. Jag skulle alt ha lust att säga honom ett ord Fru Bark. Nej, för guds skull! Han skulle bara bli ond – du vinner ingenting Berta. Åh – den som bara en gång finge tala ut! Fru Bark. Berta – för min skull! Jag får bara umgälla det sedan! Berta. Ja – det är sant – god som han är – (Kysser moderns händer; och går ut till höger men lemnar dörren på glänt.) (Bark kommer från fonden.) Fru Bark (går vänligt emot honom). Nej, se! Är du redan hemma, min käre gubbe? Bark (kastar sin hatt på en stol). Det är sista gången jag spelat i afton. Fru Bark. Ack, Pontus – om jag kunde lita på det. Bark. Om du kunde lita på det – du har ju mitt ord på det – det är en föresats hos mig Fru Bark. Men det har du sagt många gånger förr, käre gubben Bark. Du hör ju jag säger, att det är en föresats – tror du inte, att jag är en sådan karl, att jag håller mina föresatser! Dessutom har jag nu mist lusten att spela – jag har haft den infamaste otur Fru Bark. Såå – du har förlorat? Bark. Ja. Fru Bark. Mycket? Bark. Ja, som man tar det – med mina tillgångar så är det rätt betydligt Fru Bark. Hur har du då kunnat betala? Bark. Nej – jag har inte kunnat betala – det är just saken. Jag har måst låna litet här och litet där af goda vänner.
Redan dä jag inträdde såsom ledamot i Särskilda Utsk. i slutet af sisth Mars månad, hade Utsk. beslutat, att en ordningsstadga skulle utarbetas. Jag deltog således icke i detta beslut ; men när frågan första gången förekom inom Utsk., yttrade jag samma åsigt, som Frih. Raab nu fram ställt. Jag har sedermera icke deltagit i utarbetandet af denna stadga, emedan jag då var frånvarande på permission. Då man hittills sett, att R. St:r aldrig befattat sig med att gifva Regeringen några råd, i afseende på de instruktioner, som borde gälla för Statens så väl högre som lägre embetsoch tjenstemän, så ser jag icke något skäl hvarföre, när förhållandet varit sådant, man nu vill gifva Regeringen ledning i afseende på instruktionen för bränneri-kontrollanterna. Det är alldeles olämpligt och obehöfligt; derom behöfves intet vidare yttrande. Men äfven med fästadt afseende å bränvinsfrågans närvar:de ställning, anser jag det vara af vigt att man icke behandlar några onödiga frågor. Vi veta i hvilket skick bränvinstillverkninslagen återkom till Utsk., och att den nästan hel och hållen måste omarbetas. Dertill erfordrades lång tid, och Riksdagens snara slut önskas af en hvar. Att då uppehålla tiden med denna ordningsstadga, tror jag vara temligen abderitisk!. Om det hade varit i början af Riksdagen och om Utsk. haft föga att göra, tror jag att man kunnat befatta sig med detta ärende; men nu anhåller jag, att R. o. Ad. ville afslå hela ordningsstadgan. Frih. Cederström, Rud.: Afven jag anhåller vördsamt om afslag å denna ordningsstadga. Af de, Betänk, åtföljande Den lt Augusti. 237 reservationerne synes, att mot innehållet är åtskilligt att påminna. Men om också sladgan i sitt närvande skick skulle befinnas oklanderlig, om icke tillfredsställande, torde det dock vara i sig sjelft mindre tjenligt atl R. St:r, å sin sida, besluta en dylik ordningsstadga, enär, i sådant fall, de ändringar, dem erfarenheten kan gifva vid handen såsom nyttiga, icke skulle af K. M. kunna vidtagas utan afbidan af R.
Den i Maj c. m. 5g Ånyo föredrogs Gr. Horns, Claes Fredr., d. 25 sistl. April på bordet lagda motion, att val till suppleanter för Utsktsledamötér må med det första företagas. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag anser Ridd.- Ordn. för närvar, hindra motionens antagande. Ridd.Ordn. länner icke suppleanter till Utsk :sledamöter. Då de icke äro omnämnda i Ridd.Ordn., kan val deraf icke äga rum, förrän ändring i densamma i behörig ordning för sig gått. De öfriga Ståndens exempel kan i detta fall icke åberopas; ty när en Utsktsledamot af dessa erhåller ledighet, inväljes en annan ledamot i den förres ställe, men icke några suppleanter. Att så förfara hos R. o. Ad. tillåter ej Ridd.Ordn., med mindre den afgångne ledamoten alldeles frånlräder sin plats, hvilken han derefter icke utan nytt val äger återtaga. Jag anser således motionen böra läggas till handlingarna. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: I motsats med den siste talaren tror jag, att R. o. Ad., antingen genast eller sedan Ridd.Utsk. blifvit hördt, kan besluta om val af suppleanter till Utsktsledamöter, såvida Hr Gr. o. Landtm, icke vägrar alt derå göra proposition. Jag vill såsom exempel i denna fråga icke åberopa förhållandet i de öfriga Stånden, utan endast fästa mig vid hvad R. o. Ad. sjelf i likartade frågor vidtagit. Yi hafva då valt suppleanter till Fullmägtige i Banken och Riksg.Contoret, oaktadt sådant icke i Ridd.- Ordn. omförmäles; och jag finner således icke några hinder möta för beslutandet af sådana suppleantsval för TJtsktn. Gr. Horn, Claes Fredr.: Sedan Hr Gr. o. Landtm, föredragit Hr Gederschjölds motion till remiss, och Ståndet jemväl beslutat en sådan, kan jag icke tro, att Hr Landtm, anser val af suppleanter till Utsk:sledamöter vara stridande mot grundlagarna.
I Städerne betalas brännwins afgiften osmén efter pannerymden i samma gradation som för landet blifwer fastställd och i stället för afgift efter hemmanswärdet kommer en serskild afgift att erläggas af hwar och en i Staden mamalsfkrifwen person. 15:0- Hwar och en som äger rättighet att tillwerka bränwin blifwer det tilläkit i flera pannor dela den pannerymd som honom tillkommer att gagna emot det att panne afgiften erlägges etter pannornes sammansiagne rymd, dock mage icke sädane pannor pä serffildle ställen utan blott inom ett och samma brännerie nyttjas. a6:o. lss Den 9 Julii 16:0. Den som icke will tiilwerka bränwin och der» till äger redskap, becalar endast hemmansafgiften, men finnes han hafwa bränwinsredskap i fin gärd, Utan qtt den i behörig ordning är förseglad, be» talar han lika panneafgist, som more bränwinsbranning af honom uköfwad, änskönt han föregifva ftuile att den icke af honom gagnad bliswit. 17:0. De som äga landiegendomar af högre warde an den summa som swarar emot högsta pannerymLen, 90 kannor pä hwarje panna, arv berättigade att för den öfwerskjurande summan af egendomens warde nyttja eii eller flere, pannor, dock icke någondera öfwer 90 kannor till det sammanfiagne belopp, som emot egendomens warde swarar; och kommer för sädane tillökade pannor att erläggas en högre afgift pä pammymden, än i den händelse da detta kannetal stiger högre än lill 90 kannor, hwilken tillökning i afgiften kommer att uti ett billigt förhållande af Bewillnings - Utskottet närmare utstakas» 18:0. Om bränwins tillwerkningen och disiilleringen i Stockholm. Götheborg och Carlscrona och sältet till desi uröiwande, lärer dec öfwerläcas Kongl. Mafit efter
Han känner då ej hvad alla som äga anspråk på kunskap i denna väg nu mera veta, att, sedan förenkiingsarbetet varit, än för vissa trakter, än för hela Riket stundom afsiannadt, stundom fortsatt, och numera blifvit färdigt; har man vid närmare begrundande funnit, att hela det påyrkade företaget icke blott vore onödigt, dels emedan intet prejeri på elen skattskyldige kan äga rum under vårt väl controllerade och derföre också förhntade kammarverk , dels emedan, äfven efter en sådan förenkling^ ingen förminskning uti antalet af uppbördsman vore möjlig, utan äfven funnit detsamma i längden blifva högst orättvist, ländande än till kronans, än till den enskildes förlust; på hvilka skal hela frågan nu lärer vara af behöriga embetsverk till utförande afstyrkt. Det är icke synnerligen troligt, att Statsrådets sednaste prot:r varit för allmänheten tillgängliga. Man kan således skäligen antaga, att omdömet öfver Konungens rådgifvare härflyter från tidningarnas, hvilkas yttranden, — ehuru, så - Dcna6 Fobrnnri f. m. 38g sorn väl bekant är, de öga ilen högsta grad af sans och tillförlitlighet, — likväl möjligen i detta mål, oell uti saknad af berörde prolocoller, kunde emot vanan vara något bristfälliga. Ehuru som helst, tyckes det vara en pligt för hvarje medborgare, som sjelf förmodligen vill dömmas efter sina gerningars uppsåt och grund, ej efter deras af honom vanligen oberoende utgång,— som sjelf åberopar och vill njuta Jaga rätt, att äfven lemna densamma åt andra; den nemi., att hans handlingar först må ransakas, sedan dömmas, oell att i detta fall, då ingen undersökning varit möjlig före Coust.Utskrs åtgärd, innehålla med alla i förväg gående omdömen. Öfver önskan om arme'ens reduction behöfver jag ej vara mångordig. Högsta befälet tillhörer Konungen uteslutande. Förändring i roteringen är en constitutionsfråga.
Med afseende på den hastighet i averkningen,. sorn kan åstadkommas genom begagnande af mäsk värmare, anse Utskotten, att den nu föresfagne pannerymden bör, då mäskvärmare’ nyttjas, med en tredjedel förminskas.. §■. i r. Då Utskotten antagit, att bränvinsbräanings-rätligheten bör åtfölja* jorden, linna Utskotten skäligt tillstyrka, att i det egendomsvärde, hvarföre bran vinstillverkning får utöfvas, ej må inbegripas någon öfverflöds-åbyggnad eller sådan, som öfverstiger en femtedel afjordens taxeringsvärde, med afseende hvarpå skillnad bör af Taxerings-Comile'erne uppdragas emeliam nödig, och öfverflödig; byggnad, . der den finnes.. §■. 12..