Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti underdånig Skrifvelse af den 16 sist b Februarii, hafva Committerade afgifvit Berättelse öfver de år 1821 verkställde arbeten, enligt hvilken fortsättningen af de redan föregående åren i Nåder anbefallte Strömrensningar och Canalgräfningar, äfven under det sistförflutne utgjort egentliga föremålet för de arbeten, hvilka under Committerades ledning blifvit utförde, deribland först förekom Canalgräfningen vid Wäddö, der dels genom Arbetsmanskap utaf Helsinge Regemente, dels af private, 7877 Cubik famnars jord blifvit utur Canalen upptagne och bortförde, Canalen grafven fullt till vattenytan och på flere ställen mycket derunder, p3 Cubik famnar sten i Canalen sprängde och bortförde, och på de delar af Canalen der gräfningen öfver vattenytan hunnit fullbordas, Canal-Bankar under Riksens Ständers årets lopp stenstalte på en längd af 419 alnar samt torfsatte 614 alnar och 120 unga träd utmed Canallinien planterade, Bigrafvar till Canalens skyddande för störtregn och annat från höjdérne kommande vatten voro upptagne till 28o3 alnars längd och en Torfvall upp< lagd i Canalens utroåls-linie i en längd af 3 i6q alnar samt 6 till 8 fots bredd i botten och 3 till 9 fots böjd; hvarförutan uti Sjöarne som Canallinien genomlöper 7 stycken Sänkkistor voro nedsatte, utgörande början till de jetteer hvilka vid ingången och slutet af dessa Sjöar äro för seglationens fortgång nödvändige; samt den redan år 1820 började Muddrings-Machinen, som drifves med ångkittel, uppsatt och befunnen åstadkomma en dess kostnad fullt motsvarande nytta, Vid Åker hade den egentliga Canalgräfningen emellan Sjön Garnsviken och det ställe af ån, der gräfningen icke mera erfordras, på en längd af 900 alnar så vida blifvit fullbordad af Commenderadt Manskap från ITplands Regemente, att vattenytan i nämnde
Man har sammankommit i afsigt att uppgöra priserna för en kommande vinter. Denna prissättning har alltid skolat ske före d. 5 Nov., vid hvilken tid af året man föga kan veta hvad äring man fått eller huru villigt hvarje sädesslag är, och således ej heller hvilka värden, som derföre kunna och böra beräknas. Deraf bar äfven (ländt, att man bos bonden funnit så litet markegångs-samvete, att han funnit sig kunna fram på förmiddagen i komitéeu föreslå i riksgäld det pris, som han örn morgonen fått i banco för sin säd. När det finnes en möjlighet att grunda beräkningen till stöd för liqvider mellan Staten och enskilde, och äfven mellan enskilde ömsesidigt, på faktiska priser, hvarföre skall man beräkna dem efter fiktiva ? K:s bef:de äro skyldige att ingifva fullständige rapporter öfver de priser, som existera inom alla städer d. v. s. öfver de s. k. torgprisen inom länet. Om man då vid markegångssättningen lade dessa effektiva priser till grund för sina beräkningar sålunda, att man till grund för bestämmandet tog uppgifterna under Usla, 2:dra och 3:dje qvartalet af del löpande årets torgpriser af föregide årets skörd och det 4:de qvartalet komme att bero af det löpande årets ärings torgpriser; så hade man i priserna inryckt det föreg:de årets äring under de 3 första qvartalen af kalenderåret och beräknat det 4:de qvartalets priser efter det löpande årets äring, Om man lade dessa verkliga priser till grund för markegångssättningen, vore det i min tanke den största rättvisa, man dervid kunde åstadkomma; och om man i betänk, i st. f. ordet markegångspris intoge de verkliga priser (hvarom jag nämnt) som till K. Mfrån K:s bef:de qvartaliter ingå, så handlade man på sätt att kunna derför ansvara inför både Gud och Htenniskor. Men nu dä man antager fiktiva priser till grund, kan Den 2 Augusti. 87 ingen besläradt säga hvad priserna den eller den tiden på året skola blifva.
Krigs-collegium med utred nings-förråderna Krigs-Hofrätten Denna krigs-domstol synes, i anseende å särskildt anslag, tillhöra dessa ifrån öfverflöd på skattemedel mera än ifrån behofvet utgångna inrättningar. Med det Generalitet och regttsbefäl, som alltid uti hufvudstaden förefinnes, synes ingen svårighet att, när som helst, sammansätta en general-krigs-rätt, hvilken icke behöfde något annat anslag , än hvad för de behöfliga civil-ledamöterna erfordras; hvarföre jag föreslår, att StatsUtsk., med framställning om en sådan förändring, måtte tillstyrka anslagets nedsättande. General -adjutants-expeditio nen för armeen Anslaget uti förra staten synes vara nog högt, innan det blifvit utredt, hvartill den för General-adjutanten anslagna indelta lön anviindes. Ingenieur-corpsen Topo gra phi ska corpsen Öfver-commendants-expeditio nen i Stockholm Härvid begäres StatsUtskts uppmärksamhet på den synbara öfverdriften af detta anslag, då Stockholms garnison, 3ooo man, med ett för denna styrka så öfverdrifvet talrikt reg:ts-befäl, måtte erbjuda tillfälle att på mindre kostsamt sätt organisera denna expedition. Artilleri-staben Äfven detta anslag synes förtjena XJtskrs uppmärksamhet. Del förefaller mig nog öfverdrifvet, då vid staben anställde personer icke lära vara utan löner vid sina regtter. Commenda nts-sta ben En väsendtlig besparing i detta anslag skulle kunna äga rum, om R. St. hos K. M. anhöilo, att commendants-tjensterna måtte bestridas af de garnisonerande truppernas befäl. Krigs-academien Det nuvar. anslaget utföres, likväl under den förmodan, att StatsUtsk. genom enskilda motioner om krigs-academiens indragning, kommer i tillfälle att yttra sig öfver besparingen af denna utgiftspost, eller dess anordnande för nyttigare föremål. Allmänna gar nisons -sjukhuset
I öfrigt anhöll H. Ex. att, då flere ledamöter anlydt, alt fråga nu endast vore om ordningen för målets föredragning, få fasta uppmärksamheten derpå, att del icke vore denna ordning, som nu var framställd till öfverläggning, utan första punkten i betänk., hvilken innehöll sjelfva hufvudsaken eller grunderne för den blifvande tull-taxe-regleriugen, och att således det beslut, som i anledning af denna punkt klefve fattadt, konune att afse hufvudsaken och icke ordningen för målets föredragning. Gr. Frölich, David: Efter den förklaring, som II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, nyss gjort, är jag, Gudi lof, från den svåraste delen af mitt anförande, nemi. att bemöta den siste värde talarens anmärkn. Jag hör också icke dröja med att förklara, det jag ämnar hufvudsakligen sluta mig till de åsigter, som Gr. Cronhjelm, Frih. Åkerhjelm, Hr Skogman samt Hr Fåhraeus framställt. Anledn. hvarför jag begärt ordet, hvilket skedde under Hr Fåhraei yttrande, var för att dels förklara honom min upprigtiga erkänsla för det sätt i allmänhet, hvarpå han föredragit detta ämne, äfvensom i synnerhet för den högst intressanta historik om tull-lagstiftning, som han gifvit oss. Jag förmodade dock, alt anmärkn:r njot hans yttrande på det hela skulle ske, och det är mot desse anmärkntr, som jag nu ber att få ingå i något svaromål, reserverande mig dock att uti ett enda fall slutligen äfven göra en anmärkn. mot Hr Fåhraei yttrande. Då jag rättast går tillväga bakfram med observationerue, såsom Hr von Hartmansdorff sagt att R. o. Ad. skulle göra, om R. o. Ad. icke punktvis pröfvade det nu förevarande betänk., så fäster jag mig också först vid Hr von Hartmansdorffs yttrande. Hvad som icke kan undgå min uppmärksamhet och böjelse alt vederlägga honom, är, alt han förklarat sig vara en hatare af 168 Den 11 Januari f. m. allmänna grundsatser.
Ett hastigt illamående, en följd af den starka värmen, hvilket hans utseende icke motsade, gjorde dock saken trolig, och de följde nu de öfriga paren. Snart öfvertygades Klein, att äfven Maria blifvit ett mål för baronens galanteri; ty de utgjorde det par, som gick närmast före Julie och honom, utmed den väl sandade och med granar prydda vägen till festens helgedom. ”Waldemar hade all möda ospard, att inom behöriga gränser hålla sin inneboende förtrytelse mot ryttmästarens mångfaldiga, ehuru oskyldiga ingrepp i allt hvad som var eller kunnat blifva hans rättigheter. Hvar gång baronen lutade sig ned att tala ett par ord med sin täcka granne, kände han den mest oöfvervinneliga lust i sina fingrar att rycka bort flickan och vrida halsen af baronen. Lyckligtvis såg hvarken ryttmästaren eller hans dam sig tillbaka. Kleins uppmärksamt lyssnande öra uppfattade med förnöjelse, att hennes svar voro korta, samt att i hela hennes väsende låg någonting namnlöst, så stilla värdigt, att det bjöd aktning och äfven höll ryttmästarens flytande vältalighet tyglad inom ämnen af lugnare art. Från dessa betraktelser, hvilka för Waldemar voro ganska välgörande, väcktes han af Julies fråga: ”Vet du, Waldemar, hvem den flicka är, som baron von K– förer till dansen?” ”Mycket väl,” svarade han; ”hon är från W– och heter von Horst.” ”Känner du henne måhända personligen?” återtog Julie. ”Waldemar såg henne forskande i ögat; men der stod ej annat att läsa, än vanlig nyfikenhet. Derigenom tillfredsställd, svarade han, dock icke alldeles med sin vanliga ledighet i ton: ”Jag har haft den lyckan att under en svår sjukdom vara hennes mors läkare, och har äfven sedan stundom besökt dem. Huru finner du fröken von Horst?” ”Ganska täck,” genmälte Julie, ”och om jag ej misstager mig, gör du detsamma. Eller huru, Waldemar! har jag icke rätt?” Hon log så skämskt, att Waldemar verkligen började frukta, att detta kunde vara mer, än ett blott infall.
Befälet vid detta regite, deraf till och med yngsta capitainen förtjenat medalj jemte annat hederstecken för sista fälttåget i Tyskland och Norrige, samt chefen är fördelaktigt känd, sedan den ärorika Finska striden , har ovedersägligen rättighet att icke taxeras för oöfvadt, och jag fruktar, att för sent skall en dyrköpt ånger följa på fullföljande af de mått och steg, jag nu söker förekomma; ty långt ifrån, att indragnln , sorn Utsk. föregifver , ”på nytti”gare sätt korinne armeen till godo,’’ skulle dess tjenstbarhet derigenom förminskas. Huru mycket man än reglementerar om jägare-divisionerna vid infanteriet, huru mycket detta än må öfvas i spridd ordning, måste ett egentligen såsom jägare med intelligens datradt helt regite alltid saknas, om det ifrågavar. k o remne att upphöra. Jag kan derföre, med aktning som medborgare, med tacksamhet såsom flerfalldigt skattdragande, för Utskls hushållsanda och omtanke att äfven minska mina utgifter, dock icke småaktigt eftersträfva , att sådana anslag, som böra qvarstå, såsom oundgängliga för det helas bibehållande, i någor måtto förminskas ; och jag lugnas af den — jag förmodar icke förmätna — öfvertygelse, att den erfarna hand, som, enl. i4 §m Reg.Fin , allena sköter om krigsmakten till lands och sjös, samt, så vidt jag kan fatta 62 §ln Reg.Fln och 3o §;n Riksd.Ordn., endast är skyldig att låta använda 3idje och 4:dje hufvudfitlarnes anslag för armeens och flottans beliofver , men icke alt emottaga föreskrifter t. ex. ens om värfvade armeens fördelning iiti artilleri, cavallen, infanteri och jägare, aldrig Den 7 Maj e. ra. 373 skall tillåta den nu ifrågavarandes afskiljande från detta sednare vapen.
Fudderskapets och Adelns Fullmäglige Den g April f. m. uti Rikets Ständers Bank och RiksgäldsContoir, äfvensom de uti RiksdagsOrdningens 68 §. omförmälte Revisorer samt Ledamöter uti RidarhusDirectionen, skola hvardera genom särskilt anställde omröstningar, först Fullmägtige uti Banken, derefter Fullmäglige uti RiksgäldsContoiret, sedan Revisorer och sist RiddarhusDirecteurer af Ridderskapet och Adeln inom 3:ne månader efter Riksdagens början, enligt §. 27 Riksdagsordningen, utväljas bland sådane Frälsemän, som antingen redan sådan befattning innehafva, eller ock kunna vara Ledamöter uti Utskott. Ej må 2:ne eller flere af ofvannämtule befattningar hos en person kunna förenas. §• 43. RiddarhusUtskottet skall bestå af Tolf Ledamöter, hvilka utses dagen efter anstäldt Electorsval. Till detta Utskotts handläggning remitteras alla sådane mål, som röra Ståndets enskilta angelägenheter, så vida ej Ståndet dem till omedelbart afgörande upptager. Inför detta Utskott skola äfven de Frälsemän sig anmäla, som åstunda att, efter det uti §. 17 omförmäldte 3:dje upprop, till Säte och Stämma antecknade blifva. §• 44. RiddarhusUtskottet åligger äfven att granska RiddarhusDirectionens alla Protocoller, Handlingar och Räkenskaper, de un - der denna Directions vård ställde Cassör, dessas förvaltning och dithörande Handlingar, ifrån och med det år, dit nästföregående Utskotts granskning sig sträckt; att sednast inom 2:ne månader efter Riksdagens början med berättelse häröfver lill Ståndet inkomma, innehållande de anmärkningar och förslag, hvartill Utskottet finner sig föranledt. §. 45. Riddarhusets angelägenheter besörjas och förvaltas af RiddarhusDirectionen, bestående af Sju Ledamöter.
Så länge insigt i sälighetsläran är den enda kunskap samhället fordrar af menige man, är beskaffenheten af den dertill begagnade läroboken helt visst af yttersta vigt. Men dertill synes mig våra nuvarande Catecheser vara mindre lämpliga. Och att denna mening matte vara temligen allmän, kan tillräckligen inhemtas af de många försök , som i sednare tider blifvit gjorda till omarbetning af den urgamla Catechesen, och af den stora afsättning dessa försök haft. Men alla dessa försök tyckas hafva förfelats just derföre, att de icke varit nog omfattande och genomgripande, såväl i anseende till form som innehåll. Catechesen är nemi., i afseende på innehållet, full af dogmatiska spetsfundigheter, kan hända nödvändiga uti Reformationens första tider, men numera af ingen nytta och i alla fall löga lämpade efter menige mans fattning. I afseende pä formen tyckas ämnena förekomma i en mindre god ordning, för att kunna rätt fattas och med säkerhet i minnet bibehållas. Dessutom är sjelfva framställningen i frågor och svar helt visst olämplig, ty dels blir föredraget långsläpigt derigenom, att samma sak måste mer eller mindre förekomma både i frågan och svaret; dels blir tankegången alltför mycket afbruten, slingrig och vacklande genom nödvändigheten att ofta upplösa den enklaste sak uti flera frågor; dels skulle försöket att undvika nyssnämnde olägenhet medföra, såsom män så ofta får se, det felet, att det svaras på vida mer, än som blifvit frågadi; och dels slutligen lämpar sig denna method alltför mycket till utanläsning, för att göra saken lätt fattlig af förståndet, samt vänjer lärjungen att i den uppgifna satsen icke se svar på mer än en enda bestämd fråga, då han deremot eljest skolat betrakta den från flera sidor, och deruti finna svar på mångfaldiga olika frågor. Jag för min del anser derföre en lärobok i Christendomen för menige man böra, i anseende lill innehållet, börjas med en kort betraktelse öfver naturen, för att derigenom kunna gifva ett begrepp om dess Upphofsmans och Herres oändliga vishet, magt och godhet.
: Skjut ner dem allihop! I dag ha vi ju makten. Grannhustrun. Nu straffar himmelen de skurkarne, Zelie! kb, ni kan aldrig tro, s6 mycket folk de doda. Ja, senast i g&amp;r kval1 jag s8g vid vart rnairie E n rannsten full af blod, gatstenarne va ' rbda, En * grlslig syn! och tank hur mangen skuldfri man Zelie. Om nagon miinniska tir skuldfri, var det han! Stackars abbé Mord! Han offrades i st.riden och var anda s&amp; mild och god som ingen ann '! Jag tror att mänskorna a ' tigrar nu far tiden. Jag ar fr6n landet, jag, och jag &amp; r dum, förstas, Men folket i Paris a ' skurkar, kannibaler Och ha ej mer f ö r s t h d i slrallon an en g&amp;s. Kommunen, hvad a r det? Dumheter! Men gudnhs, Nu frhssar man i bIod som törstiga schakaler, Tar gisslan ja, precis som i ett röfvarband! - Och mördar denne man, ett stöd för alla svaga Och som, d&amp; staden var belagrad och i brand, Gaf bort hvarenda smul och svalte sjalf ibland Nej, man har inte ratt att uiördarne beklaga. Det &amp; r ett rattvist straff för deras grymma dhd; Den obarmhertige f6rtjanar ingen nhd. Grannhustrun. NAja, p$ sildant pack ar det just ingen skadta. Abbén, han var s$ god. DA det sar arbetsbrist, Gaf han bort milngen slant, det ap. d&amp; sant och visst, Och hvar ban visa ' sig, s i blefvo alla glade. Nu hr han skjuten - död! Hans syster, fröken Rose. Som ju s % innerligt var fristad vid sin broder9 Hon a r val alldeles förtviflad nu, förstis? ; B&amp;. Ja, hon &amp; r rent forryckt - bon grabter tirefloder.
Utdrag den g April 182g. 5l Maj:ts Förordning, af den 19 December 1827 , angående grunderne och vilkoren för Hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från Hemman , må gälla äfven i afseende på Säteri-, Rå- och Rörssamt Frälsehemman , och att föreskrifterne om Säteribyggnads underhållande å Säterier må upphöra , blef detta Utlåtande af Preste-Ståndet bifallet, S. D, Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande, N:o 11, i anledning af väckte frågor om förändring i skyldigheten att bygga och underhålla broar och vägar, blef Betänkandets förra del bifallen , hvaremot den senare örn bestämmande af en så kallad väggärd afslogs. S. D. Då nu å nyo föredrogs Lagsamt Allmänna Besvärs, och Oeconornie-Utskottens Utlåtande , N:o 12 , i anledning af vackla frågor om ett förändradt sätt för kungörelsers publicerande i kyrkorne , så blef detta U(lå; tande af Presle-Ståndet ogilladr. Från Välloflige BorgareStåndet. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets Utlåtande, N:o 100, öfver de hos 32 Prot. Utdrag den 9 April 1829, Riks-Stånden gjorda Motioner, att Aflöningen till tjenstgörande vid Riks-Stånden och Utskotten måtte få utbetalas efter hvarje månads utgång, blef samma Utlåtande af Borgare-Ståndet bifallet. S. D. Vid förnyad föredragning, biföllos följande Banco-Utskottets Betänkan-, den, nemligen: iso N:o 30, om präglande af en Skådepenning till Minne af Deras Kongl. Högheters, Hertigarnes af Skåne, Uppland och Östergöthland födelse , och 2:0 N:o 3i , om ytterligare åtgärder för Silfverköp, samt fortfarande Silfver-invexling ä i28 sk. per Riksdaler, till och med den 30 September innevarande år. S. D.
Klingspor att afgifva en förklaring deröfver. Man behöfver blott stå i medborgarens leder för att begära en sådan förklaring; och om den ej lemnäs klar och tillfredsställande, må dä beskyllningen återfalla i all sin parlamentariska styggelse på den, som yttrat densamma. Ganska många yttrade härtill deras bifall. Hr von Qvanten, Carl: Då detta ämne sednaste gången för icke längesedan förevar, talade jag emot StatsUtsk:s åsigt, och jag anser mig befogad att nu göra sammaledes. Utsk:s satser bafva emedlertid redan af så många talare, äfvensom utaf Hr af Billbergh i dess reservation, blifvit så fullständigt vederlagda, att jag dervid har intet att tillägga. Blott öfver hvad lånets motståndare yttrat till inverkande på opinionen kunde ännu återstå något att säga; men för att icke upptaga R. o. Ad:s tid, skall jag äfven i den delen undvika vidlyftighet. Jag vill således blott i korthet nämna, att resultatet å motståndarnes sida upplöser sig i ett medgifvande, att jordbruket är i en äfventyrlig ställning, och att denna ställning icke kan afhjelpas utan hypotheksföreningar, likasom man sett, att Preussen, Ryssland och Polen derigenom spridt välmåga hos sig. I sjelfva hufvudfrågan äro vi således alla ense; och hvad lånefrågan angår, bör hvar och en finna, att här icke handlas om statens skuldsättning, utan om en individuel skuldsättning, hvaraf den öfriga nationen ej kommer att lida något. Men om man antager detta, som måste antagas, skulle jag tro, att de, som äro emot lånet, borde finna, att då ingen uppoffring är i fråga, inga stora svårigheter kunna möta; ty hvad angår det hufvudsakligaste inkastet, hvarvid man fästat sig, att staten ej bör blanda sig i enskildas affärer, låter detta visserligen väl, men om man erinrar sig, liurudant förhållandet en längre tid varit, är det ej tänkbart, att denna inblandning på en gång skall upphöra.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts den 21 och 28 sistl. Dec. på bordet lagda Be - Den 4 Januari. 5 tänk. N:o 3, i anledn. af föreslagna bestämmelser till minskandet af transportsökandet bland presterskapet. 1 :sta punkten, deri Utsk:t tillstyrkt, att vackt förslag, det kyrkoherde icke skulle ega rättighet att under en viss tid, exempelvis angifven till fem år, efter tillträdandet af sitt innehafvande pastorat söka ett annat, så vida detta ej såsom prebende vore med annan befattning förenadt, icke måtte till någon R. St:rs åtgärd föranleda. Denna punkt blef utaf R. o. Ad. bifallen. 2:dra punkten, innehållaude hemställan, att R. St:r måtte hos K. M. i underd. begära utfärdandet af sådan författn., enl. hvilken, utan inskränkning af deras rätt, hvilka ega att till predikoprofs aflåggande eller till mottagande af ledig prestbefattning kalla den de önska, prestmän icke må efter 6 5 års ålder upträda såsom sökande till ledig presterlig befattning. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Det torde väl kunna antagas vara ett undantagsfall, om vid något tillfälle på ett förslag till ett pastorat voro upförde prester af öfver (15 år. Att bifalla det förslag, Utslct afgifvit, skulle, enl. mitt förmenande, icke åstadkomma åsyftad nytta, och jag hemställer till Eder, mine Hrr, hvartill det skulle tjena att förbjuda en församling att välja en person af öfver 65 år till sin själasörjare, om han vore dertill lämplig och församlingen så önskade? Af ett stadgande, sådant som det föreslagna, kan jag ej finna att något annat blir följden, än att ej mindre församlingarne inskränkas i sin rätt vid ifrågavar:de val, än äfven K. M. vid bortgifvande af regala pastorat.
Svar pä återremiss , , , , , „ om förändring i beskattningen derå , Svar på återreraiss ,33 „ herustade, om lindring i deras preesta tioner 333» »3»»* Qvarnmäld, beräkning af tull derför Qvarnräntor, om upphörandet af nedså Svar på återremiss , , , Qvicksund, slussbyggnad deröfver; i eu gång, g) Qvistberg, A. P.; se Löner. 1 » > y » y 2. ps 30 »g crq Cfl r~ vr *-3 n < *3 re O •— v> Cr. w 5 5’ crq > re 3* eller Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. cr C ^ 3 -3 CL. ^ re 2 re c— ftJo re 2. crq a: CfQ 1 to re CO C R. re 2 n « CT “ rr* — 2 ~y c j. i_ 3 re > re ré g B 2 i.s 0) ®C F: — "**‘a 0 — c* re ■ Riks-Ståndens Besluf. cn G -1 O2!’ re •i'2. 2- sj-* S 5. • c/q fr Pa: crq CD Ca re ire rf Ridd. o. PresteStåndet. BorgareStåndet Bondet. Kidd. 0. 1’resteBorga reBonder1- N:o N:o Sid. Adeln. Ståndet. N:o r Rannäs Holstagärd, om eftergift af hemmanet påförd ränta och om ersättning för N:o N:o Sid. Adela. Ståndet. Ståndet. Ståndet. V 40 b. ii 40 köpings I än från ersättning för ej debiterade BeviNuings-afgifter , , , »•»»»•• Redskaps, Ridoch ^nspant-persedlar för nya Fält-Artilleriet; se Anslag för en gång. 4 1 318 13 b. V 40 b. V 40 b. V 40 b.