Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers StatsUtjitvitet öfwer Banco-'/tjkoltets utlåtande, i Protocolis Vidag af den >8 siflledne December, angående Kongl. Ät.ij:ls Naditza propo,ilion om understöd för TuLjenls Bergslag erne, uti Memorial af den z dennes, eller föga besparing k-n wara att päräkna af Le 2,245,923 R:v., hwarmed Banquen till oumbärliga ansedde behof skutte, enliLt den allmänna Finance kla. Den 14 Zebrukrii. planen, Srats-Werket biträda, men hwaro.f BancoUtstottei förmoda! något kunnat besparas vcb således föreslagit, akt denna besparing mätte kill Tackjerns Bergslagernes understödjande anwändas; sa fant Borgarc-Ständek, i likstämmighet med desi den Z nastledne Januarii fattade bestnt, att, pä fatt Banco-Utstoltek, i filt o fröa un ani Le Prokocolls - Utdrag, hemstält, «n Summa af 202,000 Rid. mä till detta högst angelägna behof af Banquen särffilt förstjutas, dock att om fraindeleS erfaras ftulte, det den Summa, som til!
Fr. Wae r n j:r. C. A. Forsselius. Efter upläsningen häraf tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att biljetter för denna resa blifvit öfverlemnade till RiddarhusFiskalen, hos hvilken de ledamöter, som ville anteckna sig till bjudningens begagnande, kunde utbekomma dem. Uplästes ett af Hr af Wannqvist, Fredr., inlemnadt så lydande memorial: Denna dag underrättad, att H. R. o. Ad. behagat hedra mig med val till ledamot af Riddarh.Utsk., får jag vördsamt tillkännagifva, att jag af tjensteåligganden är hindrad att denna befattning mig åtaga. Stockholm d. 24 Aug. 1857. I ani. häraf anmodade Hr Gr. o. Landtm. Hrr Elektorer att vid deras nästa sammanträde utse en ledamot i Riddarh.Utsk. efter Hr af Wannqvist. Föredrogs ånyo och bifölls Bevilln.Utsk:s d. 19 och 22 dennes på bordet lagda Mern. N:o 18, med förslag till voter:s-propos:r, i ani. af RiksSt:ns olika beslut, ang:de stämplade pappers-afgiften. 128 Den 26 Augusti. Föredrogs ånyo och bifölls BankoUtskis d. 19 och 22 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 41, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. om beviljande för Myntverkets behof af ett räntefritt lån från Banken å 50,000 Rdr Rmt. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande BankoUtsk:s d. 19 och 22 dennes på bordet lagda Mern. N:o 42, med hemställan om tillfällig löneförhöjning åt Bankens, Diskontverkens och Tumba bruks tjenstemanna-personal och betjening. lista punkten, Diskonlverkcn, Hr af Funck, Carl Oscar:
Betänkande, i anledning af väckt motion om upphof ande af en del Quarantaines-afgifter. Uti en hos Vällofl. Borgare-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remmitterad motion, har Herr TVijk, Olof, yrkat, att vissa af de nu utgående quarantaines-afgifter böra afskaffas, samt Staten hädanefter underhålla qua - Slatssamt Allm. Bestoch Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 165. 13 rantaines-anstallerne egentligen på elen grund, att dessa tillkommit för att skydda landet från svåra smittosamma sjukdomar; och vore, efter motionärens förmenande, lämpligast att i och för detta ändamål anlita tullmedlen. Uti motionen har ytterligare blifvit anfördt, att Läst-ajgiftcn, sorn ensamt drabbar skepps-rederierne, är högst orimlig, ej allenast uti sjelfva drvgheten och den höga lösen för practican, utan äfven genom det uppehåll, som förorsakas, hvarunder en dyrbar tid går förlorad, och förlust uppstår, i och för underhållet och aflöningen för skeppsbesättningen; samt att c/uarantaines-ajgijten ä lasten är af den beskaffenhet, att den aldrig kan ingå uti beräkning vid en handels-speculation. Slutligen har motionären förklarat, att, hvad anginge fartyg, vare sig Svenska eller utländska, som äro destinerade från utländsk till utländsk hamn och som behöfva att anlita quarantaines-Inrältningen på Känsö, så ansåge motionären, att afgift derför, så väl i afseende på fartyg och last, som personer, hvilka kunna behöfva att till vård uti Inrättningens sjukhus intagas, borde, på ett sätt, som bäst säkrar Inrättningens begagnande och derjemte lemnar en inkomst för dess vidmagtbållande, af Kongl. Maj:t i Nåder bestämmas, samt att en underdånig framställning härom af Rikets Ständer torde böra göras.
Utskottet bar gillat Fullmägtiges förfarande, enär det, i stället att förständiga Fullmägtige om medlens utbetalande, anmält förhållandet till Rikets Ständers egen pröfning. Beträffande sjelfva saken, så är den ganska klar och delar sig i atlie vilkor, som Ständerne föreskrifvit för förskottets beviljande. Det ena är uppfyldt genom företeende af Directionens förbindelse, och det andra kan icke nu fullgöras, förrän Bolaget varit tillsammans. Ständerne ega derföre nu alt säga, örn dc vilja 4° Den 4 Maji f. m. åtnöja sig med Directionens förbindelse i a:ne månader, till dess Directionen efter sitt åtagande hinner anskaffa Bolagets skuldsedel. Efter denna uppställning skapa sig Propositionerne sjelfve. Friherre Boije har i ardra delen af sitt yttrande utvecklat ämnet så väl, att jag dermed förenar mig. Jag kan ej inse, att Grefve Frölichs Contraproposition är skadlig, utan tror tvertom, att den är antaglig, och anhåller vördsamt att Japropositionen måtte blifva den Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken behagat föreslå; samt Nejpropositionen antingen den af Grefve Frölich uppgifne, eller ock afslag å StatsUtskottets Memorial. Friherre Cederström: En hvar måste finna, att uti Ridderskapets och Adelns förra beslut om det begärta förskottet, finnes icke ett enda ord om skuldförbindelsers presterande, hvarken af Bolaget, eller Directionen. Att Directionen skall qvittera hvad den lyfter, faller af sig sjelf, men att vilja besluta om förbindelses affordrande af Bolaget, vore att helt och hållet förrycka meningen af det föregående beslutet. En värd Ledamot har omnämnt, att ordet genast hade afseende på tiden, då förbindelserne aflemnades, men då ordet förbindelse i beslutet ej omnämnes, måtte man väl icke kunna tillämpa ordet genast till något, som ej omtalas i hela beslutet. Alltså måtte i Den 4 Maji f. m. ordet genast tora refereras till liden, då teslutet gafs.
Ständer, för deras del, beslutat, att Kongl. Numer-Lotteriet stall, med innevarande års utgång, upphöra, utdelandet af nya så kallade Brudgåfvor vid samina tid| inställas, samt Brudgåfvo-fonden, efter Numer-Lotteriets indragning, öfverilyttas på Riksgälds-Contoiret, hvarifrån utbetalning, i föreskrifven ordning, skulle verkställas af de hrudgåfvor, som redan blifvit eller före detta års slut kunna blifva beviljade; anhållande Rikets Ständer, att den sålunda beslutade indragningen måtte vinna E. K. M:s Nådiga bifall, hvilket Rikets Ständer afvakta, för att derefter fatta sitt beslut, i fråga om förflyttande på Allmänna Indragnings-staten af de utaf Lotteri-medlen nu utgående löner, anslag till Kongl. Seraphimer-Lazarettet af ersättningen, 500 R:dr, för öfverlåtelsen af dess Lotteri-privilegium samt dispositionen af Lotteri-verkets bus och öfriga tillgångar; och täcktes E. K. M., i händelse denna Rikets Ständers underdåniga framställning äf E. K. M. i Nåder bifalles, låta allmän kungörelse om Kongl. Numer-Lotteriets indragning och sättet för de afsatte Brudgåfvo-vinsternes utbekommande i Nåder utfärda. Rikets Ständer framhärda &c, Stockholm den 29 Augusti 1840. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i Sept. 1840. Preste-Ståndet den 4 ~~ — Borgare-Ståndet den 9 Bonde-Ståndet den 9 — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ett staden Soderhamn beviljadt lune-understöd, (Stats-Utsk. Uti. N:ris 87 och 223.) S. A. K. Uti Nådig Skrifvelse till Rikets nu församlade Ständer af den 24 nästlidne Mårs, liar E. K.
Två spegel-fabriker, drifne af 2:ne mantalsskrifne personer, hvilkas behållna arbetsförtjenst för sistlidet år utgjorde endast 152 Riksdaler banko; ll:o Ett svarfveri-verk, som lemnade sin idkare och enda arbetare en behållning af blott 60 Riksdaler banko; 12:o Tvänne tobaks-fabriker, hvarest med 26 mantalsskrifne och 15 icke mantalsskrifne personer sistlidet år tillverkades kardustobok, snus, spunnen tobak och cigarrer för ett värde af 58,726 Riksdaler banko; 13:o En tröjeller strump-fabrik, som vid tre väfstolar, med två mantalsskrifne och 3:ne ej mantalsskrifne arbetare, tillverkade sistlidet år för ett värde af 261 Riksdaler banko; 14:o Tre urfabriker med 7 mantalsskrifne och 3 icke mantalsskrifne arbetare, hvilkas arbetsförtjenst sistlidet år utgjorde 1000 Riksdaler banko; samt 15:o Tvänne vagns-fabriker, hvilka under sistlidet år icke drifvits; Och har medelbeloppet af tillverkningsvärdena vid ofvannämnde fabriker, verk och inrättningar under de sistförflutna fem åren utgjort tillsammans 171,016 Riksdaler banko, deruti inbegripne tillverkningsvärdena vid en bomullsoch linne-fabrik samt en tobaks-fabrik, hvilka nedlagts den förra med 1846 års slut och den sednare under loppet af år 1847. Den ansenliga minskningen i medelbeloppet af tillverkningsvärdena vid nämnde fabriker under de fem sistförllutna åren, i jemförelse med de fem nästförutgångna, då detta belopp uppgick till 241,706 Riksdaler banko, härrör hufvudsakligen af minskad tillverkning vid de tvänne i förestående förteckning upptagne tobaks-fabrikerne, hvilkas ägare funnit sig föranlåtne att, i anseende till alltför dryga tullafgifter å rudimaterien, i betydlig mån inskränka sin verksamhet.
Det är en afgjord sanning, grundad i sakenS natur, bcwittnad af Scclcrs erfarenhet och lätt fattlig för människo-sörständet, att den wahra, som allmännast och oumbärligast fordras för människans lifsuppehälle, har det mäst direeta inflytande pä priscrne af nästan allt annat, och att ingen säkrare mättstäck för wahruwärde gifwes, än wahrors förhällande till mensk» liga behofwen. Dä säd är hos ost bet nbdwändigaste födämne, har sälcdeS efter betz pris andre wahror och allt hwar»vid menniskans krafter behöfwa anwändas, rättat stg. Daglöner och i följe deraf fabriques - och alla andra hand-arbeten hafwa altid warit i fbrhällande dertill. Det kan säledes icke bestridas, att ett jemt Sädcspris, drägligt för ben köpande och tillräckligt för den säljandeS billiga winst, skulle wara den största förmän för hwarje individu. Hwar och en ordentlig och uplyst Hushällare fotar stn hushällning pä calenler, och dä alla sa - 392 Den 14 September. kers wärde i fbrhällande till Sädens, fätk en nägorlunda bestämd gräntö, mäste dessa calculer blifwa sä mycket säkrare, den allmänna wälmägan mera utsträckt, och Statens fördel deraf icke twetydig. Utskottet har ansedt detta jämna medelpris pä Säd kunna winnås, genom inrättning af Allmänna Spanmäls-Magaziner. Att Riksens HöglofligStänder redan tvid 1786 ärs Riksdag känt nyttan af desse inrättningar, bcwiscs fullkomligen deraf, att till sädanc Mrgazincrs anläggande anslogs 52 Tunnor Guld ur Banquen.
Om således BancoUtskottét icke kan inkomma med förslag i detta ämne under Riksdagen, låter det sig ej göra före nästa Riksdag, ty det är ej rådligt att förändra formulairet utan Riksens Ständers föregående beslut. Ujipå derefter af Herr Grefven och Bandt. Mar/kalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt tillåta att Grefve von Schwerins och Friherre Cederström^ nu afgifne yt - 666 Ven 13 September e. m. transén fingo åtfölja Friherre Wrangel* motion till BancoUtskottet. Med emottagande af erforderlige medel till relaxation af i Banken belånade expor table effecter, komma äfven de Jårfkilda Discont-Gontoiren i Landsorterne att taga befattning, Grefve von Rofen, Axel: I denna punkt står väl att DiscontContoiren i Landsorterne komma att taga befattning med emottagande af erforderlige medel till relaxation af i Banken belänade exportable effecter; men jag hemställer, om det icke äfven vöre billigt, att de fingo bestrida utlåningarne å de samma. Det går åt ellofva och ofta fjorton dagar att få svar på ett bref från Götheborg till Stockholm, oberäknadt det drygare commissionsarfvodet, med mera, på det sednare stället. Jag tillstyrker således, att DiscontContoirens befattning äfven må utsträckas till belåningsrätt på stället, i synnerhet som detta öfverensstämmer med ig:de punkten i reglementet för Disconten. Om BancoFullmägtige skulle vara närvarande vid utgifningen af dessa lån, kunde förhållandet Vara annorlunda; men då det är vågattestens företeende, som ovilkorligen berättigar till medlens lyftning, och den hitintills endast blifvit påtecknad af en BancoCommissarie, anser jag utlåningen lämpligare kunna ske på stället, hvarå jag ock anhåller om Sten 12 September e. m. 567 Herr Grefvens och Landt-Marskalkens proposition. Herr Tham, Wollrath'.
Jag förenar mig med den siste värde talaren uti den begäran alt Hr Frih. o. Landtm, måtte vägra propos. på Frill. Cederströms motion, såsom stridande mot grundlagarnes ordalydelse. Hr Adelborg, Anders Otto: Tolkar man 2:a § Riksd.- Ordn. rätt, så kan den icke tagas på mer än ett sätt, hvilket flere föregide talare här framställt. Dock är det en gifven sanning, alt grundlagen Hera gånger förut varit föremål för olika tolkningar. Det har liändt mer än en gång förut på delta rum, att man försökt tolka den enl. sina önskningar. Det har äfven handt vid denna riksdag och torde följaktligen äfven inträffa framdeles. Och specielt i delta fall har grundlagen, under tidernas lopp, ömsom, allt efter som enskildta önskningar fordrat det, blifvit uttydd efter den ena eller andra nu uttalade meningen. Jag kan således icke med en föregide talare instämma deruti, att del är oförenligt med konsequens och sundt förnuft alt tolka grundlagen såsom Frih. Cederström här velat göra det. Jag håller honom tvärtom räkning derför, då lian dermed säkerligen menat väl. Dock finnas andra skäl, hvarföre jag anser att grundlagen nu bör efter ordalydelsen tolkas. Dessa skäl äro för Sverige af yttersta vigt. Andra länder gå framåt med stora steg i ekonomisk och inlelccltiel utveckling. Det är mycket som bos oss fordras för alt hålla sig i jembredd eller att icke stå efter dem. Det är först nu, som ett nytt politiskt lif blifvit väckt inom vårt kära och älskade land och nu först, som de materiela krafterna börja att efter nutidens fordringar lossas från sina bojor. Det är först nu man börjat tänka på, att nya institutioner behöfvas, och en sådan representation som hvilar på folkets rälta intressen. Vårt riksdags-mascliineri är tungt och trögkört och så länge det är såsom det är, få vi ersätta långsamhet i våra förhandlingar nemi. att hafva riksmötena så ofta sora grundlagen det möjligen kan tillåta. Derföre önskar jag, att vid detta tillfälle grundlagen må tolkas efter ordalagen, och tror med de Hrr, som yrka vägran af återreraiss, att R. o. Ad. icke bör tillåta remiss på Frih.
Duroc förstod ögonblickligen alltsammans — han böjde sig ned och tog sakta upp en af de små genomvåta silkeskorna. — Den stackars lilla prinsessan, sade han nästan ömt, med en ton, hvari icke spårades en skymt af ringaktning eller löje. Hon har slitit bra ondt för att komma till sin vän! Förste Konsulns ögon blefvo plötsligt fulla af tårar, han omfamnade Duroc. — Gå min vän, min bäste vän ... Låt mig väcka henne, hon får ej veta, att du har sett henne. Det kunde skrämma min lilla stolta väninna. Duroc tryckte hans hand och höjde blicken uppåt. Han gick tyst ut. Förste Konsuln sof sedan den 18 Brumaire sällan längre än ett par, tre timmar om natten. Ljusen brände alltid i hans rum, liksom elden i kaminen, och på ett litet bord blef der om aftonen insatt en flaska vin, frukter och en kall pastej. Klockan var nu nära fyra på morgonen; en smula blek i skenet af de snart utbrända ljusen, reste sig Mademoiselle de La Feuillade från bordet, der hon ett ögonblick tagit plats. Förste Konsuln räckte henne glaset med Champagne. — Drick, min drottning! Du är ju så blek som kungens liljor, se nu om kungens vin kan krya upp dig. Jag dricker det till ära för dig och Frankrike! Han gjorde en liten grimas, i det han tömde sitt glas. Det smakar godt, men ... — Du föredrar dock din Chambertin med vatten, skrattade Edmée. Hon stod redan framför spegeln och försökte fästa slöjan. — Ja, jag har inte ancien régimes traditioner i den vägen. Men du! Drick ut ... Se, hur dina ögon strålar, hur du småler och rodnar redan i den mörka, trista morgonen af en arbetsdag, som begynner. Förlåt, Madame, för dig är det ju en festoch älskogsdag, som slutar! Åh, du är århundradets äkta barn, Edmée, som ditt gyllne älsklingsvin är århundradets eget vin: Regentens, Louis XVs och Marie-Antoinettes! Med dig har hela det gamla Frankrike kommit till mig, i dig förstår jag och älskar det.
Med Krigsoch Sjöfolk, Arbetare - * * wid 74» Den so Junit. ivid Bruken och Bergwerken samt Handtwerksfol! och Tjenstehjon, som olofiigen ur Riket stg begifwa och tjenst Utrikes antaga, förhallcs efter hwaS Författningarne i hwarje händelse särskilt stadga. In stäem ?iotoco!U^ k. ch blerrel. Den 22 Junik. 74^ och fa kallade Utdrag af protocollet, hältet hos Högloft Ridderftapet ^ och Adeln wid Urtima Riksdagen i Orebro den 20 Junii 1312 S D-8öredrogs a nyo och återremitterades at< följdt af derwtd gjorde anmärkningar: i:o Stats Utskottets den iz Junii pa bordet lagde utlatan^ i fraga om de under sista Kriget sangne Officerarci och Under-Officerares till Stats-Wcrkec indragna halfwa löners indragande2:0 Scals-Utffottets den i? Junii pa bordet lagde Betänkande, angaend ersättning af kostnaden till Kapotter för Extra Nc teringsmanskapek sugrs. Kronans Allmänningar, Pär chäg uppbryta de i jorden stående stubbar ^ och n, sa wäl som kärnor efter rutnade »vindfällen samt sa kallade ffatar och toppar till Tjäruoch Becktillwerkning an»vända, det sednare i anledning af Herr Sköldcbrands motion om medels anslående till förbättrande af Fijkefangsten i Cattegatt: vid hwilket sistnämde bifogades den anmärkning att setta anslag »natte af Stats-Utskottet, derest tillingarne sa »nedgifwa, föreslås. Ut sugra Lx krotocollo, 6. Lilverstolge Utdrag af protocollet, hältet hos Högloft v»»»» 2:0 Angående as nongi-wm,:r a,raoo Rrdderskapct och Adeln, wrd Urtima <^g under Riköstatens första Hufwud-Tikul.
Från läroverkens sida åter har blifvit anmärkt, att Lektorernas tid och krafter i allmänhet äro sä strängt tagna i anspråk af undervisningen, att man icke ulan obillighet kan ytterligare ålägga dem göromål så främmande för deras egentliga kall, som de konsistoriela, hvilket äfven syntes så mycket obilligare, som två Lektorer vid de i stiftsstäderna belägna läroverk och samtlige Lektorerne vid de öfriga läroverken, under det de åtnjuta lika inkomster med de i domkapitels-göromålen deltagande Lektorerne, äro från sådana göromål helt och hållet frie, ett missförhållande, hvilket desto mindre afhjelpes af stadgandet derom, att de Lektorer, sorn äro ledamöter af Domkapitel få räkna sig till godo två timmars minskning i hvarje veckas undervisnings-skyldighet, som de konsistoriela göromålen vanligen för hvarje ledamot upplaga vida större tid under hvarje vecka, och dessutom fortfara äfven under ferierna, då alla andra lärare njuta ledighet och nödig vederqvickelse. Ofvananmärkta förhållanden hade synts påkalla dels den förändring i Domkapitlens organisation, hvarom så många gånger varit fråga, dels, med uteslutande afseende å läroverkens bästa, en reform allenast i Domkapitlens arbetssätt. Det första och andra af ofvannämnda förslag afse den mera omfattande reformen, det tredje den jnskränktare. Det loi sta förslaget innehåller den hemställan: ”ali Rikets Ständer måtte för sin del besluta de ändringar i Kongl. Förordningen ef den 11 Februari 1687, angående rättegång i Domkapitlen, som följa af el! antagande af en förändrad organisation al kapitlen i följande syftning: Lo hvad angår Stockholms stads Konsistorium äfvensom Hofkonsistorium samt konsistorierna i Upsala och Lund, borde deras sammansättning förblifva hädanefter densamma som hittills; hvilket ock gäller om det så kallade Fältkonsistorium; Expeditions-Utskottets Förslag till lindard.
M:s propos. icke afsett dem, nemi. för att få mera på andra håll, der de begärda anslagen blifvit afslagna, uro nu försvunna; men när icke någon förändring af institutets sammansättning är i fråga, har det varit att gifva sig in på ett gebit, der pröfningsrätten icke enl. vår grundlag tillkommer SlatsUtsk. Vår grundlag tillägger Konungen ensam beslutande-rätt i dessa frågor. På delta sätt, genom att så der småningom komma fram med att i det ena och andra ämnet fästa villkor för anslags beviljande, skulle man möjligtvis, i motsats till grundlagens bud, komma derhän, att det blefve Ständerne, sorn ensamme skulle afgöra i organisalions-frågoi*. Detta är således en grundlagsstridig handling, och det är detta, som väckt det motstånd, hvilket inom flera RiksSt. ägt rum emot detta förslag. Jag förnyar således min anhållan om propos. på afslag å detta betänk, och instämmande i det beslut PresteSt. fattat. Hr Ekströmer: Då jag i denna fråga är part, skulle jag visserligen icke tillåta mig att vid det slutliga afgörandet af densamma yttra mig, om] nemi. här vore fråga om den pecuniära fördel, som genom StatsUlskts förslag tillskyndas Carolinska Institutets professorer. Så vidt jag vet, är denna fråga redan af 3 Stånd afgjord, och är således R. St:s beslut derutinnan fattadt. Men hur har återkommit å bane det villkor, som StatsUtsk. fästat vid beviljandet af det ökade anslaget för Carolinska Institutet, och i denna fråga torde det kunna tillåtas mig, och jag sjelf kunna tillåta mig, alt yttra min mening. Såv.idt här är fråga om att bestämma, huruvida det är lämpligt att R. St:s StatsUtsk. och R. St. sjelfve vid beviljandet af anslag fusta villkor, vill jag icke, såsom föga öfvad riksdagsman och föga bevandrad i grundlagarna och deras application, inlåta mig i något yttrande.
Den XI:te utfärdat Stat och Spisordning den 4 Maji 269 5 , och utsatt hurudana inkomster det äga bör, nerol, räntan af 2 J M:t sa^nt af åtskillige andre Lägenheter, såsom ängar, qvarnar och åkrar, jemväl KronoTionde af 12 Socknar, för hvilken Stats-Urslotters Betänk anden; i 6 41 Inkomst Sjuttio personer skulle underhållas samt Lön och Kost bestås för en Prädikant, 1 Sysloman, 4 Drängar, 1 Kokerska och a Ladugårdspiga; jemväl utsattes någon belöning för en Redesvän och 3 st. AlmoseSamlare eller så kallade Bedjare. Enligt utgifvet Utdrag af 1754 års Räkning skall inkomsten för samma år varit Krono-Tionde - 337 T;r 4 Fj:r. Spannernål. penningar och annor Inkomst. Tomtören och Arrende Rä nte-Persedlars värde - Inskrifning*-Penningar * Bidderiet inskaffat “ • För de dödas quarlåtenskap influtit Bötespenningar - Bötespenningar och annor Inkomst Halfva Ragamålet af Betje ningens Stat i Spannernål ut» fores efter Kronovärdie ,Vinsten efter förvandling på Riintepersedlar och afvelns förbättring - *42 D:r 3 or. 180: 11. 120: — 4l! 96. 103 16; 11 — 313 38: 4* ,011! 13- 1483 P.r 9 ör - 1642 Ståts-Utskottets Betänkanden. 9:o Wadstena Hospital. Sorn är det största i Stiftet och den 31 November 1698 fatt Kongl. Majlis Stat och Spisordning.
Maj:t har ock, vid utfärdandet af den nya Seglations-Ordningen, enligt hvad här ofvan finnes anförd t, fästat Nådigt afseende å dessa af embels-verken framställda åsigter , Utskotten anse sig, vid sådant förhållande, icke kunna tillstyrka, bifall lill motionärens framställning i denna punkt. Vidkommande derefter motionärens förslag, all en ombudsman eller controllör, utöfver det nu fastställde antalet af Tulltjensteman, vid packhusen, måtte anställas; så och då Utskotten iörskaffat sig kännedom derom, att sådant ej är af behofvel för närvarande påkalladl, lå Utskotten vördsamt tillstyrka, att jemväl denna del af motionen må lemnäs ulan afseende. • Slockholm den 13 Maj 1845. STOCKHOLM, eime» & granbergs tryckeri, 1845. Statssamt Allm. Besv. och Ekon. Ut sk. Arik. till Exp. Utsk. den 13 Maj, kl. 6 e. m. Utlåtande, i anledning af väckta motioner om åtgärders vidtagande till lindring i Bätsmansrotcringens utgörande å landet.