Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet anser sig fördenskull, beträffande först utgifterne för skrifmaterialier, inventarie-persedlar och eclarering, m. m., böra tillstyrka, att Fullmägtige i Riksgälds-Cuntoret måtte få sig uppdraget t 1:0 att, före nästa Riksdags början, låta upphandla de skrifmaterialier och öfriga effecter, sorn, enligt hvad räkenskaperne öfver kostnaderne vid förflutna Riksdagar utvisa, kunna, för Riks-Ståndens och Utskottens behof, erfordras; Stals-Utskottets Utlåtande, N:0 74. 13 2:0 att äfvenledes, innan Rikets Ständers sammankomst, låta anskaffa alla erforderliga nya inventarie-persedlar, eller iståndsätta redan befintliga, fastän bristfälliga, dylika persedlar för de Riks-Stånd och Utskott, som hafva sina Sessionsoch Canzii-rum i Rikets Ständers, under Fullmägtiges vård och inseende ställda, hus; 3:o att, vid samma tid, vidtaga de åtgärder, sora anses mest lämpliga och ändamålsenliga, i afseende på sättet för ecläreringens verkställande inom detta hus under Riksdagens lopp; 4:o att, före upphandlingen af eller contraherandet om ifrågavarande förnödenheter, utaf vederbörande dertill hugade leverantörer infordra anbud, genom Kungörelser i allmänna Tidningarne; och 5:o alt utse någon bland Riksgälds-Contorets tjenstemän, som bör ej allenast, uppå vederbörliga reqvisitioner, tillhandahålla de upphandlade effecterne, utan ock besörja om verkställigheten af de ytterligare inköp eller bristfälligheters afhjelpande, som uti berörde hänseende kunna, under Riksdagens fortgång, ifrågakomma.
Då alla dessa på stat uppförda arfvoden äro alltför ringa, och i synnerhet det för Kommendanten anslagna icke står i någon jemförelse till det med denna ansvarsfulla befattning förenade besvär, hvadan ock icke någon Kommendant kunnat erhållas utan betydlig tillökning i samma arfvode; får jag, efter pröfning af ÖfverKommendantens i ämnet gjorda underdåniga hemställan, föreslå: att Ofver-Kommendantens arfvode måtte bestämmas till 1,500 R:dr Runt, dock all, i den händelse han innehar lön på Generalitets-staten och förut är stationerad i Stockholm, hvilket nu inträffar, endast ett belopp af 900 R:dr, motsvarande nu bestådda arfvode, må af honom uppbäras; att på de grunder, jag här nedan i fråga om Kommendants-staten skall vidare utveckla, såväl Kommendanten, som de begge Adjutanterne, må aflönas medelst traktamente enligt gällande Rese-reglemente, Kommendanten högst efter Öfverste-grad, Förste Adjutanten efter Kapitens-grad och andre Adjutanten efter Subaltem-officers-grad; att, i enlighet med denna beräknings-grund, aflöningen i staten måtte utföras: för Kommendanten med 2,555 R:dr, hvarvid dock borde stadgas, att om Kommendanten endast är af Ofverste-Löjtnantseller Majors-grad, traktamentet rättas derefter; » Förste Adjutanten med 1,003 » 75 öre, » Andre Adjutanten med 730 » att för Vaktmästare-göromålens bestridande en billig förhöjning må ega rum och aflöningen inalles upptagas till 600 R:dr; att rationer må, såsom hittills, bestås, en åt Öfver-Kominendanten och två åt Kommendanten, samt en åt Förste Adjutanten; och att ra - Bil. JYs 3 Ulri Kongl. Majlis Nåd.
15 händer varande medel å forskottstitel anordna och bemälda Central-komité tillhandahålla, uppå dess i mån af behof skeende reqvisitioner och emot framtida redovisning, ett belopp af tillsammans 145,000 Ridr, hvarutaf, enligt till Kongl. Majit utaf komitéen aflemnad redogörelse, 144,146 Ridr 2 öre blifvit för ändamålet använda och återstoden, 853 Ridr 98 öre, blifvit till Stats-kontoret återlevererade; varanda uti ofvannämnda utgiftssumma likväl upptaget ett belopp af 4,761 Ridr 84 öre för anskaffande af ett praktverk öfver expositionen, hvilket ännu vore under utgifning i London och hvarutaf Kongl. Majit tillåtit att vissa exemplar finge af allmänna medel inköpas för att framdeles utdelas på sätt Kongl. Majit komme att i nåder bestämma; i sammanhang hvarmed skulle tagas under nådigt öfvervägande, af hvilka medel kostnaden för detta inköp borde godtgöras. Då emellertid de med Sveriges deltagande i oftanämnda exposition förenade kostnader icke syntes kunna för fäderneslandet medföra åsyftad fördel, med mindre än att kännedom om det i tekniskt och industrielt hänseende lärorika, som vid expositionen kunde vara att inhemta, sedermera blefve inom landet mera allmänt spridd, hade Kongl. Majit ansett tillfälle böra beredas dels åt vissa dertill utsedda lärare vid de tekniska undervisningsanstalterna i riket, äfvensom åt andra, hvilka genom sina insigter eller eljest kunde anses utöfva en mera allmän inverkan på industriens utveckling, dels ock åt skickliga och redbara arbetare inom olika grenar af landtbruksoch fabriksindustrien, att expositionen besöka. Pä grund deraf hade Kongl. Majit, genom nådigt Bref den 21 Mars 1862, anbefallt Stats-kontoret att, af under händer varande medel, för nämnda ändamål under forskottstitel anordna ett belopp af 20,000
Magnus Georg Danckwardt som, efter en tjenstgöringslid af 34 år, deraf 18 år såsom Föredragande tor Kammar-Ärenden, i följd af sjuklighet, från sistnämnde embete begärt och erhållit Nådigt afsked, måtte, med afseende på den ovanliga skicklighet, nit och oegennytta, som han vid förvaltningen af detta embete ådagalagt, varda på Allmänna Indragnings-Staten uppförd, med pension till hälften af den lön, han såsom Stats-Secreterare innehaft; och då Stats-Secreteraren Danckwardt, vid utöfningen af sitt vigtiga förtroende-embete, utmärkt sig lika mycket för nit och embetsmannaskicklighet, som fasthet i grundsatser och oberoende tänkesätt, samt Rikets Ständer, med fästad uppmärksamhet härå, ansett bemälde Stats-Secreterare vara förtjent att af Rikets Ständers välvilja omfattas, oagtadt han vid afskedstagande ej uppfyllt de vilkor, som kunna göra honom lagligen berättigad att uppföras å Indragnings-Stat med bibehållande a sin innehafda lön såsom pension; hafva Rikets Ständer pröfvat skäligt att för f. d. Stats-Secreteraren Danckwardt uppföra, såsom pension, å Allmänna Indragnings-Staten ett årligt anslag, motsvarande hälften af hans innehafda Stats-Secreterare-lön, eller 2,(XX) R:dr B:co, dock utan derunder beräknad spanmål, hvilken pension bör beräknas och utgå från oell med början af innevarande år 1840. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 23 September 1840. Expeditions-Utskottets Förslag till und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 19 Sept. 1840. Preste-Ståndet den 19 Borgare-Ståndet den 23 Bonde-Ståndet den 25 —- — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående understöd för ull-sorterings-anstalter i Götheborg och Malmö. (Statssamt Allm. Besv. och Ekon.
Och du tror värkligen att ... att det där kunde vara fallet? (ser på honom, derefter) FRU SEGERSTEDT. Ja någon förklaringsgrund ska det väl finnas! SEGERSTEDT. (skrattar och går ut i fonden, där baron syns vid skrifbordet). ELISE. (kommer in från höger med ett paket) Tror f ru Segerstedt att jag vågar bedj a dok torn skrifva en julklappsvärs? FRU SEGERSTEDT. Ja, det tro r jag h an gör gärna. ELISE. Då gör jag det bestämdt. Jag viste inte ni kände hvarandra förut, fröken Elise. ELISE. FRU SEGERSTEDT. Åh, det är så lite, så! J ag har en sådan dum respekt för honom ännu. FRU SEGERSTEDT. Hvar v ar det ni gjorde bekantsk ap? Jag mins det knappast. FRU SEGERSTEDT. ELISE. Ja, h an är därinne med baron Fredrik. ( g å r ) . ELISE. (knackar på). BARON. (inifrån) Hvem är det? ELISE. Det är bara jag . Får man komma in? BARON. Nej, det låter man vackert bli med ! ELISE. Jag mås te få rå om doktor Segerstedt en minut. BARON. Han sitter här i full sk aldeyra och får inte störas ELISE. (ropar) Doktor Seg ers tedt! Kom ut till mig ett ögonblick! (öppnar dörren och släpper ut Segerstedt) BARON. Här har du julklappssk alden då! Far inte illa med honom! SEGERSTEDT. Nå fröken Elise? Snälla, sö ta dok tor Segerstedt, j ag måste få en riktigt kvick värs på en julklapp till pappa. Det är ett par tofflor, som jag själf broderat SEGERSTEDT. ELISE. Jag lofvar ingenting kvikt, om j ag kan skrifva någonting als. ELISE. Visst ska ni sk rifva någonting kvikt. Hjäl p mig nu ni, som är en riktig poet! SEGERSTEDT. Jag är just ingen riktig poet längre! ELISE. Kantänk a! Ni som skrifvit en hel diktsamling!
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 12 sistlidne October under N:o 294 afgifne, och den 19 i samma månad e. m på bordet iagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 209 förut meddeldte Betänkande, rörande afskrifning af förra MagazinsFondens äldre fordringar, samt angående grunderne för dylika afskrifningar hädanefter. Herr Rosenqvist_, Fredrik Leonard, anhöll alt få veta, hvad beslut de öfrige RiksStånden fattat i afseende på detta Utlåtande. Undertecknad Riddarhus - Secreterare meddelade den upplysning, att de öfrige tre RiksStånden bifallit StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande. Uppå derefter gjord framställning Lief StatsUtskottets Utlåtande af Ridderskapet och Adeln godkändt. Å nyo föredrogs LagUtskoltets den 27 sistlidne October under N:o 122 afgifne, och den 3 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 68 förut meddeite Betänkande öfver väckt Motion om upphäfvande af skillnaden i Arfsrätt för Arfvingar af olika kön. Den ii November f. in, io5 Herr Tharrij Wolrath: Jag bar ingenting annat att tillägga de vid Utskottets Utlåtande bifogade reservationer, än att jag lill alla delar gillar de åsigter, sorn deruti gjort sig gällande, hvaremot jag anser Utskottets förslag stridande mot det rätta, och skadligt för vårt åkerbruk, hvadan jag anhåller om afslag derå. Friherre Cederström_, Jacob: Det är alldeles i motsats af hvad den siste värde Talaren yttrat, som min öfvertygelse fästat sig vid detta Utlåtande, hvilket jag anser vara väl grundadt. Det är nu öfverflödigt att fortsätta en discussion, som blott skulle orsaka tidsutdrägt, och innefatta ett upprepande af hvad i samma ämne förut blifvit anfördt, och jag anhåller derföre om proposition, på det vi ju förr dess heldre må få votera om saken.
Allt som han trängde sig fram tog än ett fjun emot här, än ett annat der, det var alldeles som för en menniska att gå och bära ett stort träd med grenar och rötter genom en skog, så många hinder kommo der före. Än var der en liten insekt, som fallit på rygg och låg och kraffsade af alla krafter med fötterna i vädret, men ändå icke slapp opp, och honom måste fläkten hjelpa på benen; än hade en liten blomma fastnat med hufvudet under ett grässtrå och slapp ej fram i ljuset, förr än fläkten så länge ruskade om grässtrået, att blomman fick löst sitt hufvud. Då sprang just en långbent harkrank förbi och sade: "hvad du är dum, bry dig om din sak och låt andra sköta sin", och så trafvade han bort med ännu längre steg än han kommit. Men lilla fläkten följde ändå ej det visa rådet, utan nästa insekt eller nästa blomma hjelpte han ändå. Men nu for en väderil genom dalen och gjorde en förskräcklig jordbäfning i hela gräsriket, hundra blommor kommo ur sitt läge, och tusen små insekter blefvo alldeles förirrade ur sin kosa, och den doftande blommans frö bortfördes med förskräcklig fart. "Usch, sådan vildbasare", sade fläkten, som höjde sig helt hufvudyr från den kullerbytta han blifvit tvungen att göra. "Hvart monne nu mitt frö tog vägen?" Derpå svingade han sig så högt han orkade, när han nu hade intet att bära och se, der låg fröet nedfallet på en sticka, just på kullen, dit han velat föra det, och hastigt var han nu der och fläktade det från stickan ned i mullen. Men nu hade det blifvit qväll ren, och nu var han trött af lek och arbete, och en präktig sängkammare hittade han åt sig, blå med silfverfärgade sirater, och der somnade han, ännu skrattande åt sin lyckade färd. Men andra dagen blef så het och så lugn, att alla fläktar sofvo hela dagen; och sådana dagar kommo flera och deremellan regnade det och stormade, så att inga små fläktar vågade sig ut på färd.
St. af slagit det ena och bifallit ett annat. Som sagdt är, hvad nu skett är ingenting annat än hvad förut egt rum och hvaremot ingen anmärkn. blifvit framställd. Gr. Horn, Claes Fredr: Vid första påseendet kan det tyckas som Hr Fåhraci reservation hade skäl för sig på de grunder han framställt. Det vore, enl. min åsigt, orätt, och utan ändamål om Ständerneskulle i detalj befattasig med flottans byggande, d. v. s. om fråga endast vore om vissa skepps förändring, om ett eller annat Linieskepps nedhuggande till Fregatter, ty jag tror icke att hvarken StatsUtsk. eller R. St. i deras plena äro i tillfälle att med full sakkännedom kunna ingå i en sådan förklaring af Sjötakliken eller skeppsbyggeriet; men Mine Hrr! frågan är långt vidsträcktare. Här är nemi. icke fråga om vissa skepps förändring eller nedhuggande, — utan om hela Svenska Linie-flollans förstöring. Den K. proposm i ämnet hänvisar till det deröfver förda Statsrådsprot. hvilket är en officiel handling, och deraf inhemtas en plan vara fattad, som går ut pä ingenting mindre än nämnde flottas tillintetgörande. Jag tror att R. St. öfver en sådan fråga äro fullt berättigade att sig yttra och äfven böra yttrande derom afgifva; och jag instämmer helt och hållet i de åsigter en talare framställt och dem jag länge vidhållit, att Skandinaviens, eller de förenade rikenas försvar måste vara ett Sjö-försvar, icke ett kustförsvar, som är ett oting. Om än den mindre länkbara, men ingalunda omöjliga händelsen kunde inträffa, att Sverige aldeles isoleradt, måste tänka på ett försvar till sjöss, så anser jag äfven i detta fall, oberoende af Norrge, sjö-försvaret böra med förkärlek omfattas och att det är utanför våra kuster som fienden måste mötas. 192 Den 26 Juni f. m, Det är på denna grund jag icke kan fästa minsta vigt vid skärgårdsvapnet som sjöförsvar utan endast som kustförsvar, inskränkt till en högst obetydlig del af Skandinaviens kuster.
Sä mycket är säkert, att det fordras mycken individuel smak att välja bland denna mångfald af former och färger med sina skarpa kontraster. fullkomligt sakna hattkulle och Likaledes böra de fyrkantiga baretterna af sammet i alla färger med det främre hörnet Fig. Ii Drägt för 5 — 7 års barn. Kjolens veckade framstycke, det bakre draperistycket och blusdelen göras af rödoch gulblommig foulard. Deremot framställas kjolens sidstycken och det jackliknande lifvet af crémefärgadt ylletyg. Lifvets och den enfärgade kjoldelens kanter visa en smal soutacheprydnad. Den breda kragen och manchetterna äro af plisseradt rödt sidentyg. (Se mönsterbilagan!) Modefärgadt, blommigt diagonaltyg är det material, hvaraf den på afb. framstälda kappan är gjord. Halsstycket är puffadt i tre jemnlöpande rader; härtill sluter sig med en lätt krusning kappans framoch bakstycke. Framstycket nedfaller slätt, men bakstycket göres åtsittande genom tillhjelp af underlagda band och tygremsor. De vid axeln krusade ärmarne följa kappan till hela sin längd. För att göra denna kappa användbar under kyligare väderlek fodrar man den med lätt flanell af lämplig färg. Drägt för 7 — 9 års flickor. Den släta kjolen af rosa, rödt och grått rutigt mousseline de Laine är vid nedre kanten prydd med tre mörkgröna sammetsband och upptill veckad vid kjollinningen. Halsstyoket, vid hvilket blusen fästs med krusning på sätt afb. visar, är af mörkgrön sammet med röda rutstickningar. Gördeln och revererna på de af puffar prydda ärmarne förfärdigas af samma material. (Se mönsterbilagan!) Drägt med kort kappa. Kjolens vid sidkanterna veckade Iramstycke af grå blommig etamine anordnas i draperiform. Härtill användes 70 cm af omkretsen. De smala sidstyckena och det bakre lätta draperiet äro af grå peking med randstickningar i gammalrosa. Ett rundt slätt lif af peking fullständigar klädseln. Kappan är af svart ottoman med lätt sidenfoder.
Tui Stats - Utskottets åtgärd liar Högvördige Preste-Ståndet remitterat ett Memorial af Herr Prosten Nils Herlitz, hvaruti blifvit framstält angelägenheten deraf, att skicklige Djur-Läkare blifva anstälde i Rikets samtlige Provincer, till hämmande af smittosamma Boskaps-sjukdomar, samt Löner för sådane personer af Statsmedlen anviste samt egentligen yrkat, att nödigt anslag af allmänna medel beviljas till Lön fölen Djur-Läkare på Gothland och till inrätttande af ett Djur-Lazarett i Visby, dit ynglingar från Landet kunde på Församlingarnes eller hela Pastorats bekostnad insändas, till inhemtande af vetenskapens theoretiska och practiska delar, samt såmedelst framdeles kunna gå Landtboerne med råd och hjelp vid förefallande tillfällen tillhanda, uti hvilken Motion Herr Prosten Georg Herlitz instämt, med tillägg, att örn Riksens-Ständer skulle bevilja anslag af Statsmedlen till Lön Stats-Utskottets Betänkandén. 135^ för Djur-Läkare i alla Rikets Län, i Reit män tillgångariie det medgifva, Gothläiids aldraförst och iiu genast mätte k o him a i åtnjutande af denna förmån. Lika ined Motionären anser Stats-Utskottet det vara af stor angelägenhet'} att skicklige Djur-Läkare finnas i Landsorterne, söm vid inträffande Boskaps-Sjukdoinar kunna lemna nödigt biträde; men då * såsoni någre Ledamöter inom Preste-Ståndet jefhnVäl yttrat, Djur-Läkare, genom Hushållnings Sällskapens försorg i flera Län redan finnas* och det dessutom sylieS ankomma på ProvincCrnes Innevånare sjelfva, att genom bidrag samla erforderlig Aflöning för sådant biträde* kan Stats-Utskottet icke tillstyrka* att någre Statsmedel måga till
Gefle; från Gefle eller Westerås till Fahlun; från Slockholm genom Södermanland och Östergöthland samt, i Sommens dalgång, genom Småland till en punkt söder om Jönköping med utgrening lill Wettern.” Dä förslaget således blifvit afslaget, måtte väl motionen äfven hafva förfallit i likhet med de öfriga, och jag kan icke finna annat, än att Frih:n, lika litet som någon annan, kan upptaga en fråga, som redan är af 3 Ständ afgjord. Jag vädjar till Gr. v. Rosen, huruvida jag pä något sätt misstagit mig om hans motion. Hr Hjerta: Om här vore fråga om endast en million, skulle jag icke uptaga R. o. Ad:s tid, men jag anser förevande fråga af stor vigt för sjelfva Staten. En del af de Hrr, som försvarat Utsk:s Betänk, i fråga om anslagens fördelning, hafva haft den godheten att medgifva, att om man betraktar saken endast frän financiel statsekonomisk synpunkt, eller såsom en spekulation, eller såsom en Ingeniör-officer skulle se den, eller någon annan af de synpunkter, som äro vanliga, så borde man först bygga en bana och deraf draga det fördelaktigaste resultat af sina utgifter, samt sedermera med så mycket mera kraft drifva arbetet på en ny bana; men då de Hrr, som yttrat detta, det oaktakt, påstått, att man bör dela medlen för att företaga arbetet på 2:ne ställen, måste det medgifvas ali man har anledning till skärskådande af de skäl, desse Hrr framställt och som skola äga mera vigt än hvad som gäller i vanliga fall eiler vid andra förelag. Såvidt jag med upmärksamhet kunnat följa diskussionen, hafva dessa skäl hufvudsakligen varit följande. En talare har sagt, alt det år visserligen sannt, att största vinsten upkommer deraf, att man färdigbygger en jernväg försl, men att an!edn:n, hvarföre man nu borde dela medlen, vore, att dessa jernvägsliuier, eller, såsom en talare uttryckte sig, dessa linor äro icke tväune Den i November e. m. 233 utan en lina.
Med dessa åsigter hafva Rikets Ständer funnit 2 kap. 2 §. i Skiftes-stadgan böra erhålla följande förändrade lydelse: 1 det utfärdade förordnandet skall Konungens Befallningshafvande förbjuda delegarne, vid vite från 16 R:dr 32 sk. till och med 100 R:dr samt skadans ersättande, dels att, efter verkställd gradering å de egor, som skiftas skola, flåhacka eller skumplöja samt bränna eller bortföra matjord från ställen, der den ursprungligen finnes, samt dels att, derest skog eller torfmosse å nämnda egor är att tillgå, hvilket i skiftesansökningen anmälas bör, skog till afsalu eller svedjande, och torfmosse annorlunda än till husbehof nyttja, innan skiftet blifvit afslutadt och tillträde af lotterna skett; och bör detta förhud på samma gäng, som kungörelsen till förrättningens påbörjande, å predikstolen i den socken, der skifteslagel är beläget, uppläsas. På delegarne må det sedermera ankomma att det af Konungens Befallningshafvande sålunda bestämda vite förhöja, då likväl anmälan derom hos Konungens Befallningshafvande för fastställelse skall göras. Är skogen något bruk eller annan inrättning till understöd med timmer, ved eller kol anslagen, må under förbudsliden det vanliga skogsbeloppel af delegarne gemensamt, efter hvars och ens egande lott eller hemmantal i skifteslaget, till det anslagna behofvet afverkas. Den i 13 kap. 7 §. Skiftes-stadgan delegare i skifteslag gifna rättighet, att i godtgörelse för mislad skog erhålla skogsförnödenheter, har befunnits uti icke oväsendtlig mån bidraga till skogens hastiga förstörande å större delen af de orter, der skiften egt. rum.
123 pa och dristiga beräkningar som först omfattade möjligheten af håfvens förening. J g tackar Eder, Gode Herrar och Svenske Män, för de medel J beviljat till verkställandet af mer ån hälften af dessa arbeten, och Jag väntar af Eder ett kraftigt biträde till deras fortsättande. De följder, som deraf skola uppkomma, stå i det närmaste samband med Nationens värdighet och hennes kända ihärdiga lynne. Brödrabandet som blifvit knutit mellan Sverige och Norrige, har vunnit fasthet och styrka. Den ömsesidiga redlighet, hvarmed bägge Folkslagen erkänna och vörda hvarandras rättigheter, år en borgen för halföns lugn och för dess tilltagande välstånd, Yåra förhållanden till utländska Magter fortfara att vara förtroliga och vänskapsfull. Mitt Regeringssystem, hvars enda syftemål år bibehållandet af fred och af de fördelar vi nu äga, skall allt framgent underhålla det goda förstånd, som råder emellan Skandinavien och andra Stater. Min Son har, med Mitt tillstånd, begärt Prinsessan Josephinas af Leuchtenberg och Eichstedt, Konungens af Båyern DotterDotters hand, Denne Monark har gifvit sitt samtycke till deras förbindelse. Jag har ej kunnat neka mig det nöjet att gifva Eder kunskap härom, ehuru ratificationerne ännu icke kunnat hitkoin. 12 4 Den 20 Januarii. ina. Denna lyckliga händelse uppfyller Edra och Mina samfälda önskningar, och ger åt den Skandinaviska Halföns framtida öden en stadga, som dess inbyggare borde anse sig berättigade att förvänta af deras kärlek för Mig och Min Son, och af de motsvarande tänkesätt Vi för dem hyse. Jag förblifver Eder, Gode Herrar och Svenske'Män, alle samteligen och hvar och en isynnerhet, med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågne. Lades till Handlingarne. Börjades uppläsning af Kongl. Maj:ts Nådiga Berättelse om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit sedan sista Riksdag, gifven Stockholms Slott å RiksSalen den 25 Januarii 1825.
Be - — 300 f alli af varén för nämnde läroverk att, gemensamt med Chefen ^för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader, utarbeta och afgifva underdånigt förslag till den reglering, som med begagnande af de utaf Riket* Ständer härtill anvisade medel lämpligast vore att vidtaga för meddelande vid berörde läroverk af en fullständig undervisningskurs åt dem, som särskildt vilja bilda sig till ingeniörer för allmänna arbeten, beslöt Kongl. Maj:t den 9 Februari 1842, att det af Rikets Ständer för hvartdera af åren 1841 till och med 1844 anvisade arfvodesbelopp, 1,000 R:dr B:ko, för besagde ändamål skulle af Bcfälhafvaren för artilleriläroverket uppbäras och disponeras; ägande Befälhafvaren, vid dispositionen deraf till vederbörande lärare, att förbehålla läroverket den godtgörelse för kostnaden i följd af läroverkets ifrågavarande utvidgning, som skäligen kunde bestämmas. "Vid alla påföljande riksdagar till år 1856 har nämnde belopp blifvit anvisadt att oförändradt utgå. Angående dispositionen deraf stadgar ytterligare Kongl, brefvet den 4 Februari 1846, att anslaget må, såsom hittills, läggas till artilleriläroverkets öfriga anslag och redovisas i sammanhang med dessa, emot skyldighet å läroverkets sida att ständigt hålla minst fyra platser för Civilingeniörs-elever, och meddela dessa elever föreskrifven undervisning; vidare återfinnes samma stadgande i Kongl, brefven den 17 November 1848, den 14 November 1851 och den 20 December 1854.