Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och skämt och löjen utbyter han mot lundens ensliga gömma, der koltrast och näktergal drilla sina sånger. Der fann han ock, såsom det heter i » Förkärlek », en dag i mörkret diktens viol. Han älskar » blå dagrar », ty de unna honom det bästa, han vet, » sagoverlden återfunnen, drömlif, frid och afskildhet8 ». Han ser, i de blå dimmorna, sin romantiska sagoverld. Men for att den rätt skall kunna njutas och taga sig ut, måste den ega belysning, och den får en sådan, när skal 1 En illustration till denna romantiska barnslighet, » der de, som älska och sjunga, veta mer än de höglärda, der man i sagor och dikter finner förklaring p&amp; den eviga verldshistorien » (Brändes: Emigrantlitteraturen), är följande strof: » Ett snöhvitt jungfrusinne vet mer än forskarn vet, och bär i djupet inne Guds rikes hemlighet. » (Bebådelsen). * » Förkärlek. » * » Blå dagrar » .den låter månen, alla romantikers älskling, ge glans åt sce-neriét. Han sjunger om månen, om » månljus » och » måne-strålan. De flesta af hans personligheter uppträda i månsken. Vid månsken diktar han; vid månsken kommer Franzén lagerkransad till Stockholm 1; i månskenet är det, som Nikodemus besöker Jesus 2, » i månomgjuten fred » dyrkas de olympiske8; Marias skönhet (i » Trollspö ’ t) » skimrar som månens öga », och i månskenet drömmer han vid » den öfvergifna smedjan 4 ». Hur lockande ter sig icke allt då! Elfvoma dansa, blommor, dem ingen dödlig skådat, dofta omkring honom, » ljusa parker » stiga fram, » der frukter hänga med saft, som hemliga djup beredt ». Bäcken susar så trolskt, dalen glänser i blått och hvitt, Titania vinkar och skalden klagar: » I blommor alla i jorderike, I matta blommor, jag hatar er! Jag vill till blommor förutan like, Jag vill, I luftiga barn, dit ner! » 5
Beskaffenheten af en egendoms skötsel bör derföre icke bedömas efter slika undantagsförhållanden, hvilka ock, till lycka så för den enskilde som för det allmänna, mindre ofta förekomma. Det är ock en glädje för Institutets Styrelse att för Eders Kongl. Majit härmed underdånigst få anmäla, att likasom skördarne före åren 1858 och 1859 varit stundom mera, stundom mindre rika, hafva de under sistförflutna båda åren slagit väl ut. Så har Ultuna och i sambruk dermed varande Granebergs jordbruk för år 1860, enligt härom till Eders Kongl. Majit förut afgifven underdånig berättelse, lemnat i ren behållning 15,067 Ridr 48 öre, oberäknadt de vid räkenskapens afslutning ännu ej influtne arrendemedeln för året, hvilka uppgått till 2,584 Ridr 18 öre. Tillägges denna summa till förbemälde, så visar det sig, att Ultuna kungsladugård har för år 1860 lemnat i ren kontant behållning 17,651 Ridr 66 öre, hvilken summa mer än väl betäcker förlagskostnaden samt torde kunna anses tillfredsställande, då hela årsinkomsten af Ultuna kungsladugård, innan densamma uppläts till landtbruks-institut, endast uppgick till 6,000 Ridr Rimt. Så stor afkastning, som under sistnämnde år, kan naturligtvis icke alltid påräknas, då goda och onda år städse omvexla, och hvad under de goda åren erhålles i öfverskott kan och bör betraktas såsom den grundfond, på hvilken jordbrukaren har att assignera för betäckandet af de förluster, som stundom oundvikligen drabba honom. Endast efter medeltal af flera år kan den rena behållningen af ett jordbruk bedömas, samt huru en egendom blifvit skött och förvaltad, och i detta hänseende skall Ultuna Landtbruks-instituts jordbruk icke stå sig illa, om en opartisk jemförelse anställes med öfrige egendomar i orten. Växtföljden å lerjorden var redan ändrad innan Revisorernes anmärkning derom delgafs Styrelsen.
April P. 63, 192, 23o. Maji. P. 47* Julii. P. 54o. — angående tidens förlängande för de allmänna utskyldernes erläggande. Junii. P. 9’ — angående befrielse för en del af Lindes Bergslag från skyldigheten att uteslutande afyttra dess kohl lill Wedevågs Manufackturverk. April. P. 64, 192, 280. — om FrälseBönders befrielse från skyldigheten att tourvis bestrida Fjerdingsmans - r 7 befattningen. Junii P. 733. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskollets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, om ändringar i nu gällande Författningar, rörande anläggande af Tull-Mjölqvarnar. Sept. 2 A. P. 519. Oct. P. 70, 104. — om upphäfvande af stadgandet att då Norrskt Lakegods utur andra hand styckevis försäljes, vigteu deraf bör i kärlet inbrännas. April. P. 64, 193, 231. — angående Gästgifveriet anläggning och Gäslgifvares tillsättande. April. P. 64, 193, 23l, —■ rörande präss ta iida till Bruken af Åboerne å de af Bruksidkare till skatte inlöste Hemman. Junii. P. 8,46. —* rörande upphäfvande af föreskriften att af Allmogen utfärdade Kungörelser angående Auctioner, m. m., böra af vederbörande KronoBetjent påskrifvas, innan de från Predikstolarne uppläsas. Julii. P. 542. — om lumpsamlingsskyldighetens upphäfvande, samt förändrade anstalter till lumpors anskaffande. Junii. P. 604. Julii. P. 9, 110, 1046. — angående sättet att reglera marknadstiderne. Maji. P. 47- Junii P. 733.
Att i den mån, det ske kan, protokollsföringen vid Ilärads-rätten bestrides af särskild notarie, ungefärligen så, som Lag-kominittéen föreslagit i dess ofvan omförmälda och till en del intagna förslag till notariatsinrättning på landet, samt 3:o. Ätt Härads-rätterue oftare, än nu sker, hålla ordinarie ting. Bi/i. till JR. Men då mången torde anse, att hvarken Kongl. Lag-kommittéen eller den Lagberedning, Kongl. Majit sedermera förordnat, ej heller någon bland de myndigheter, hvilka afgifvit underdåniga utlåtanden öfver Lag-kominittéens så ock Lagberedningens förslag till Rättegångs-balk, hafva så grundligt och fullständigt, som man kunnat vänta af landets yppersta jurister, hvilka varit ledamöter i berörda kommitté och beredning, eller i endera af dem, besvarat frågorna om domstolarnas organisation och verksamhet ined hvad dertill hörer, torde jag, utan att förnärma omförmälda juristers höga och välförtjent» anseende, kunna, ehuru jag hufvudsakligen instämmer i Herr Alauders förslag och framställt eget. förslag om tillägg dertill, ödmjukligen föreslå: att frågan om domstolarnas organisation och verksamhet i allmänhet, äfvensom de frågor, som dermed hafva nära sammanhang, måtte ånyo och mera grundligt behandlas, samt erhålla en fullständig utredning, genom hvilken för den Svenska allmänheten, och särskildt för riksdagsmännen, som skola i dessa ämnen besluta, framläggas, bland annat, detaljerade underrättelser om domstolarnas organisation och verksamhet, icke blott i brödralandet Norrige, samt i Danmark, utan ock i några öfriga, europeiska länder, der juridisk bildning nått någon större utveckling, såsom i England med dess egendomliga inrättningar, i Holland, Tyskland och äfven i Frankrike, der romerska rätten haft ett större inflytande.
Bes v.- och Ekon.-Utskottens Memorial, iV:o 16. i N: o t G. Ånk, till Exp. Utsk. den 4 Maj, kl, 2 e. m. Ttterllgare Memorial, i anledning af Rikets Ständers i vissa delar fattade beslut, angående grunclerne och vilkoren för bränvins-bränningens utöfning samt af gift er ne derför. Sedan Rikets Ständer numera genom votering i Förstärkt Statsutskott bpslutat, att bränvins-brännings-afgiften kommer att utgå, i enlighet med den af Preste-Ståndet derå antagne tariff, få Utskotten härmedelst afgifva förslag lill rcdaction al de å delta beslut beroende stadganden, hvilka, på sätt Utskotten i Memorialet JM:o 12 anmält, icke kunnat förut uppgöras, nemligen: §. 3 Mom. 2. Då afverknings-förmågan bos ång-apparater genom förenämnde beslut blifvit bestämd lill 5o procents förhöjning, så kommer senare morn. af 3 §. alt erhålla följande uti Utlåtandet JN:o 5 föreslagna redaction: ’’För begagnande af ång-apparater erfordras i hvarje af förestående clusser 5o procents högre taxeringsvärde; och iagttages härvid i öfrigt, alt kokrummet ej ingår i pannerymdsberäkningen. ” §. 9. I enlighet med hvad Utskotten uti Memorialet J\T:o 12, i afseende å denna §., yttrat, få Utskotten anmäla, att, såsom en följd af ofvanberörde beslut rörande beskattningen, §. 9 kommer att redigeras, i enlighet med Utskottens förslag i Utlåtandet N:o 5, nemligen: ”alla de pannor, som af någon till bränvins-bränning berättigad begagnas, vare sig å en tomt elier i en byggnad, eller under samma tak, eller å samma egendom, hemmansdel eller lägenhet, skola väl, för nödig säkerhets vinnande, till Bih, till R. St.
Resolutionen uppå dess Besvär, af den 12 December i734j eger att med Kyrkoherdens samråd sjelf välja Klockare, Pastors röst vid Klockareval, dertill förslag på 3:ne Personer af honom förut 398 Besv. och Ekon. Veik. Betänkanden. skall uppsättas, bär 1 beloppet räknas likå med blott halfva församlingens; hvilket ytterligare genom Kongl. Resolutionen, den zö Juni 1794. blifvit förklaradt böra så förstås, att Pastors röst allenast skall jemfötas med beloppet af de församlingens röster* hvilka vid valet blifvit afgifné och för laglige erkändes Kongl. Resolutionen den 20 Juli 1794 innehåller deremot, att, hvad genom 1786 års Resolution blifvit fotördnadt, iöke får tillämpas vid val af Organist, utan att dör« med bör förhållas efter 30 §. i 24 Gap* af 1686 års Kyrkolag, som stadgar, att Organisten må väljas af Kyrkoherden och församlingen* allt som de deröfver kunna förenäs; men, hvad beträffar KyrkoVaktares antagande* så finnes, om sättet dertill* hvarken 1 Kyrkolagen eller sedermera Utkomne författning* någon ting förordnadt, utan är endast stadgadt* att ledigheter till sådana beställninger böra i allmänna Tidningar kungöras, och, vid deras besättande, afskedade välfrejdade krigsmän framför andra komma i afseende. Hvad nu angår den yrkade inskränkningen i Pastorers rösträttighet vid val af Organist och Klockare, så, och enär den förra sysslan på många stallen är förenad med den sednare, och de skyldigheter, soiit Klockaren tillhör att fullgöra och i Kyrkolagens 24 Cap. och 52 §. finnas beskrifne* Éesv. och Ekon. Utsi. Ett ani anden.
Fröken: Tack skall du ha – Du är alltid artig – Ja artig min sann! En Herre: Ja de Bröderna! Näktergalen sjunger, min Nådigaste Fröken, ofta icke när man vill höra honom. En annan: Han är difficil som alla stora Virtuoser. Frökens bror: Åh han är visst piquerad, för det man ej tagit biljetter hos honom, ha, ha, ha. Allmänt bifall. Karolinerna INNEHÅLL. Gröna gången 1 En predikan 27 Gunnel Faiburshustru 89 Måns Fransöske 99 Marodörernas drottning 127 Mazepa och hans ambassadör 153 Femtio år efteråt 169 Det befästa huset 201 En snygg hvit skjorta 229 Si mina barn! 285 Vid rådsbordet 293 På kyrkovallen 299 GRÖNA GÅNGEN. På slottsvinden, där brandmästaren sålde brännvin och öl, hade en lång, smalaxlad kund blifvit nedskuffad i trappan, och det tomma tennstopet kastades efter honom, så att det rullade mellan skorna. Hans regarnsstrumpor vore stoppade och smutsiga. Halsduken hade han knutit ända upp öfver munnen och de orakade kinderna, och han stod oafbrutet med händerna i rockskörtsäcken. – Visa ut galna Ekeroten! – sade brandmästaren. – Han har prustat tobaksdrossar i ölet och stuckit Petter Målare med en stoppnål och är fuller af elakhet alltigenom. Fäll sedan ihop slagbordet! Det är befallning att stänga slottsportarna, för nu är det snart ute med kungliga majestäts lif. En af vaktmästarna var Karl XI:s gamla trotjänare Håkan. Han hade ett fridsamt ansikte men gick så hjulbent i sina styfva kläder, att det såg ut som om han nyss stigit ned från en häst. Han tog upp stopet och stack det vänligt under Ekerots arm. – Jag skall följa konstapeln, – sade han, – eller löjtnanten eller hur det nu är man får säga. – Lars Ekerot är kapten vid nådiga majestäts krigsflotta, – svarade Ekerot. – Och berest och språklärd är han också. Här på slottsvinden ser man inte skillnad på folk och folk. Jag skall lämna in en anmälan och klaga, det skall jag.
Det har väl ej undfallit oss, att en bokstaflig efterföljd af 1779 års Kungörelse, så vidt den samma rörer val efter Glassér, icke kan ega rum, och att Riddarhus-Ordningens 47 §•> då den, utan undantag eller inskränkning åberopar och stadfäster nämnde Kungörelse, såsom gällande, vid val af Revisorer för Ridderskapet och Adeln, emellan Riksdagarna, följaktligen måste vara i denna delen ofullständig; men då sednaste Riddarlius-Ordning, utfärdad genom Kongl. Majlis nådiga Kungörelse den i3 Oetober 1810, syn - Riksens Ständers tes oss icke dessmindre böra ega kraft af Lag, så länge ändring derutinnan ej är skedd, på det sätt Ridderskapet och Adeln uti 5 a af samma Riddarhus-Ordning utstakat, och Riddarhus-Directionen, så val vid ett efter påjjegynd Revision år 1817 aiiställdt val, som medelst devi vid Revisionens slut år 1820 företagne valförrättning, ådagalagt sättet och möjligheten för denna Lags åtlydnad, genom sådan jetnnkning blott, att Classheräkningen, såsom särskildt afskaffad, dervid ej finge komma j fråga; så håfve vi, med afseende på Ridderskapets och Adelns i Revisionen deltagande Ledamöters härunder beroende rätt, gått i författning, att inbegära nödiga upplysningar från Riddarhus-Directionen, på hvad grund en deremot stridande procedure år 1822, vid fråga om val efter Herr Majoren Reuterskjöld> blifvit af Directionen antagen.
Som sagdf, jag anser Utsk:ts förslag vara det aldra sämsta, och skulle icke R. o. Ad. vilja gä in på hvad jag nu föreslagit, så tycker jag att den gamla skolstadgan är den bästa, och hänvisar då till dess 52:dra och 53:dje §§. Om också missbruk deraf någongång egt rum, så är det icke i följd af skolstadgans fel, utan genom öfverilning. För öfrigt delar jag de åsigter, som i Frih. Cederströms reservation blifvit uttalade, nemi. att man för mycket tänkt på lärjungen, med förbigående af läraren. På grund af hvad jag nu anfört, ocb då jag anser det bestraffningssätt, som begagnas i nya elementarskolan i Stockholm, vara det bästa, anhåller jag om återremiss. Frih. Cederström: It. o. Ad. behagade af det afgifna Betänk:t finna, att det icke lättas hvarjehanda förslag i afseende å skolagans inskränkning och begränsning. För min del föreställer jag mig, att föräldrar, som sända sina barn till offentliga undervisningsverk, under det de sjelfva stundom bo på ganska långt afstånd, icke allenast på läraren måste öfverlåta någon del af löräldramyndigheten, utan äfven måste vara' berättigade fordra att denna myndighet utöfvas på ett sätt, som förenar allvar och mildhet med hvarandra, — fordringar, sorn någongång kunna synas komma i strid med hvarandra, men som dock böra kunna, under användande af nödigt omdöme och sjelfbeherrskning hos läraren, lyckligen förenas. För min del har jag icke kunnat gå in på att aflysa skolagan; men å andra sidan har jag äfven ansett, att den så sällan, som möjligt, hör användas; ty då man numera upphäft husaga» för den tjenande klassen öfver en viss ålder, synes det vara något obilligt, att en skolyngling skall vara underkastad en aga, som icke får tillämpas på hans jemnårige af den tjenande klassen.
De älskade, dessa vänner och beundrare, varmt och lifligt, hans lyras toner, och nagelforo icke strängt med dem, äfven när de skorrade och voro blottade på äkta skaldegåfva. Nyboms ofta braskande svulstighet och uppstyltade patos väckte på den tiden i allmänhet ganska ringa anstöt. Detta ut * visar utan tvifvel brist på kritisk förmåga, men det för &amp; andra 4 I litera turhistoriskt intresse bor nämligen anmärkas, att Thorild aldrig Tålt detta uttryck, som så otaliga gånger citerats i hans namn. Förhållandet erinrar om Ehrensvärds » Norden en tung nation, full af hetsigheter », hvilket ideligen anföres i ordalagen: Svenskamc en trög nation etc., ehuru E. dermed menat folken norr om Alperna. Äfven hans oöfverträfHiga » Kolonner, hvad gör ni? * förekommer vanligen i den urvattnade formen: » Kolonner, livad gören I här? » Det Thorildska uttrycket är i parodiskt syfte ännu mera godtjck * lipt forandradt af Leopold, i det ett längre resonnemang af T. blifvit skickligt koncentreradt till denna löjliga paradox. Red: s anm. • * Äfven i Wexiö upptog soaréprogrammet främst en helsning till denna stad. Det är författaren af denna uppsats obekant, om den samma någonsin varit tryckt, men säkert är att den icke återfinnes vare tig i sista upplagan af Nyboms » Samlade dikter » eller i den särskildt utgifna skriften » Minnen från en sångarfärd genom Sverige ».
Inom Utskottet tillhörande den stora minoritet, 14 mot 18, som bestred behof ve t och nyttan deraf, att förskaffa Privat-Bankerne förlängning å deras octroj med bibehållande af den för det allmänna vådliga förmån, de nu ega, att utgifva sedlar å små valeurer, får jag reservera mig mot detta beslut. En Committé, såsom föreslaget är, behöfves sannerligen icke för att utröna, att Banken, när den får behålla Disconten, och eventuell använda vinsl-mealen, verkligen eger full förmåga att supleera Prival-Bankerne, hvilka nu med sin sedelstock trycka lika hårdt på Riks-Bankens silfverförråd, som om denna sedelstock utgjordes af Bankens egna sedlar. För Committéen återstår ändock rätt betydligt att utröna och utreda, hvaribland må nämnas, förhållandet med och verkningarne af Privat-Banks-rörelse, som drifves med egna sedlar; jag anmärker detta, emedan det af Utskottet blef uteslutet från föremålen för Committéens undersökningar. Oaktadt de flera anmärkningar, som inom Riks-Stånden blifvit gjorde, har Utskottet likväl vidblifvit sitt förslag i förra betänkandet, att ingen viss proportion behöfde iakttagas mellan sedelstock och reel valuta, icke ens såsom ett syftemål hvaråt borde sträfvas; endast så mycket har nu vunnits att ett positift åliggande för Banco-Fullmäglige föreslås, att icke uraktlåta förstärka den metalliska Cassan när conjuncturen dertill är gynnande. Jag anser detta icke nog, för en Bank, som styres af Embetsman, utan måste härutinnan vidblifva min reservation vid Utskottets betänkande N:o uq, likasom den emot förökandet af fonden för fastighets-belåningen; men kan dock, med afseende på den fördelaktiga vexelcurs, som nu en längre tid egt rum och den gynnsammare handels-conjunctur, som i år synes inträda, förena mig i Herr JSordenankars förslag och vilkor för tillstyrkan af, att da nu i Banken godkände ansökningar om fastighetslån må beviljas.
Austers Lricsson, frän Elfsborgs Län. Äfwen anhäver jag detta mätte fa åtfölja Högllofl. Utskottets Betänkande häröfwer. lUt LUprs. !n ftäem, lullgren. Utdrag af prstocsllet, hället hos Högloft. Ridderskapet och Adeln wid Urtima Riks» dagen L Orebro den 22 Junii 1812. S-D. ^-emitterades till pajzevslanee »Utskottet: Memorial af Friherre Stael von Holstein, Corfitz Ludwig, angående det Kneckte-Conträr, »erne öfwer hela Riket malte vfwerses och jemkas till enher. lät supra Lx krotocollo, , O. H.. Lilverslolpk Utdrag af protocollet, hältet hos Högloft. Ridderskap,et, och Adeln wid Urtima Riksdagen i Orebro den 22 Junii 18*2. S» D-föredrogs a nyo det till Pahrvstance, fragakls beredande nedsatte särstildre Urstoltels, den 20 Medne pä bordet lagda Memorial, i anledning - Den 22 Junti. 849 ring af Kongl. Majtts Nådiga Proposition vm inrättandet af en allmän Patzcvolance wid mölen och marcher, hwilker, med den rättelse som i andra puncten onnom särskildt Protocolls Utdrag, af Utskottet blifwit anmäld, till alla delar bifölls. lät supra. Lx krotocollo, 6. A. 8i Ivs rsto Ipe. Utdrag af protokollet, häller hos Högloft. Ridderskapet ^ och Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro den 22 Junti »Zia. S. D. Remitterades till Stats - Utskottet.
Den, som vill, att införselstullen å garn, bomulls-, enkelt eller dubbleradt, i härfvor eller å bobiner, ofärgadt, skall, i öfverensstämmelse med tre stånds beslut, bibehållas vid 5 skillingar skålpundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, nedsättes denna tull till 4 skillingar skålpundet. 4 Stats-Utskottets Memorial, N:o 302. Vid öppnandet af voteringssedlarne hafva befunnits 53 ja och 66 nej; hvadan och då nej vunnit, Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med nej-propositionens innehåll. 9:de voteringen (enligt 38 punkten). Den, som anser, att, på sätt tre stånd beslutat, införselstullen å garn, linne-, fortfarande bör förblifva, för ofärgadt 24 skillingar och för färgadt 36 skillingar, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej} vinner nej, nedsättes denna tull för det ofärgade till 20 skillingar och för det färgade till 32 skillingar skålpundet. Resultatet af omröstningen har varit 61 ja och 58 nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med ja-proposit:onens innehåll. 10:de voteringen (enligt 41 punkten). Den, som, i öfverensstämmelse med tre stånds beslut, anser gällande införselafgifter å buteljer, burkar, bunkar och flaskor (karafiner och slipade flaskor härunder ej inbegripna) böra bibehållas oförändrade, nemligen för lill och med \ kanna, 100 st. 32 sk. införselstull, deröfver till och med ^ kanna, . 100 st. 2: 16. „ af större rymd 100 st. 4: 32. „ röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, antages å denna artikel följande tullbestdmmelsef: till och med J kannas rymd, 100 st., 40 sk, införselstuK, deröfver till och med | kanna, 100 st., 1: 36. „ af större rymd 100 st., 3: 24. ,.
Föredrogs ånyo och remitterades lill Stats-Utskottet en af Prosten Sondén den 2 dennes väckt motion om afskaffande af kollektoch slamboks-insamlingar till kyrkobyggnader och understöds meddelande på annat sätt, jemte i anledning deraf i Ståndet denna dag afgifna yttranden. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj-.ts, till Rikets Ständer aflåtna nådiga Propositioner: l:o angående upplåtande lill Norrbottens läns Hushållnings-sällskap af gamla länsfängelse-byggnaden i Piteå; 2:o angående upphörande af de inom Lappmarkerna i Norrbottens och Westerbottens län under namn af domareoch tingstolk—näster utgående afgifter; 3:o angående befrielse från rotering för hemmanet Ansätt i Jemtlands län; 4:o angående ett pensionstillskott från Allmänna Indragnings-staten åt Majoren vid Göta Artilleri-regemente Johan Wilhelm Westerling, vid afskeds erhållande från innehafvande beställning på stat; 5:o angående Löjtnanten vid Svea Artilleri-regemente Nils Robert Themplanders uppförande till pension å Allmänna Indragnings-staten vid erhållande afsked; 6:o angående pension på Allmänna Indragnings-staten för Löjtnanten vid Första Lifgrenadier-regementet P. J. C. Loénbom; 7:o angående sinnessjuke Under-löjtnanten vid Jönköpings regemente Carl Arvid Forshalls uppförande lill pension på Allmänna Indragnings-staten; 8:o angående t. f. Fält-läkaren m. m. Doktor U.
Af de fullständiga Handlingar, Kongl. ”Majit härmedelst tilt Riksens Ständer ölver”lerrmar, sättas Riksens Ständer i tillstånd, att ”beräkna beloppet af det tillskott, som till utgörande af Forslaget N:o st skulle erfordras. ”Riksens Ständer lära deraf finna, att, sedan al”la hittils varande anslag i beräkning blifvit ’ upptagne, en årlig brist icke destomindre upp”står af 3692 T:r $3 K:pr Spannemål eller i ”penninge-varde, efter evalvation af 7 R:dr per ”Tunna, en summa af 25,8149 R:dr 1 sk b r:sf. ”Till fyllande af denna brist, hafva väl ”redan genom -indragning af Rehagelig tids För”länings-Spannemal samt ökade Kungsgårds-arrenden, någon tillgång lill Staten influtit: dock, * ”enär desse medel icke annorlunda än succes”sivt kunna blifva till detta ändamål använd”hare, finns ännu icke deraf tillräckelig Fond, ”att, enligt Riksens Ständers yttrade önskan, ”med deri framgång och skyndsamhet, sorn ti”den och det allmänna behofvet fordrar, sätta ”de nödige förbättringarne i verket. ”Men Kongl. Majit har ansett, att Uppfodrings - verket, genom sitt stora föremål, så ”vidt skiljer sig från alla partiella Förslag och ”Inrättningar, som detsamma innefattar den all”tnänna grundvalen, af hvars väl uttänkte plan ”och med skicklighet utförde sammansättning al”la de öfrige» bestånd och värde beror; att 1 föl”je deraf hvilket belopp som hälst af Nationell Stats-Utsftottets Betänk anden. 913 ”bidrag, som för den fullständigaste och således ”mäst andamäls-enlige Inrättning af de allmänna undervisnings-anstalterne efter en riktig, ’ till de Öfrige samhälls - förhållanden lämpad ”plan, nödvändigt kräfves, ej bör kunna kom”ma att saknas, och att, såsom en följd deraf, ”att det i angelägenhet står främst, det äfven ”städse hör finnas på samma rum bland tillgån?garne. Enär Kongl.