Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men är du ung, och har du hopp Att ega få den rosenknopp, Som helst ditt hjärta vill begära — Så skynda, Snorre, gäck åstad Och gift dig, lef i hemmet glad, Och skrif en sång till Iduns ära! Anna Lisa. Om kvinnogymnastiken i Finland. » Några ord till genmäle. t iduns nummer för den 25 sistl. sept. förekommer en uppsats om kvinnogymnastiken i Finland. Det ser af densamma nästan ut, som om man ville i Sverige göra propaganda för finsk (?) gymnastik, på grund af att den finska kvinnogymnastikafdelning, som här uppträdde vid senaste gymnastikfesten, hyllades kanske något mera än vanligt. Men möjligen kan grunden till uppsatsen sökas i något personligt förhållande, hvarför den kunde helt enkelt lemnas utan afseende. Då det emellertid äfven talas om svensk gymnastik kan ju vara skäl att lemna några upplysningar, som förtydliga den svenska gymnastikens ställning i Finland. Vi få då föret upplysa om, att de öfningar den finska kvinnoafdelningen visade här möjligen kunna gå under namn af att vara finsk gymnastik, men mera än - / •:, däraf var svensk, och däremot förekom däri intet » turnén » utom de få öfningar, som utfördes med järnstaf. D e turer, som utfördes under gång, förändra ingalunda själfva gåendet, hvilken öfning förekommer i alla länder och är så- lunda alldeles kosmopolitisk. Vi veta ej, huru pass starka rötter den svenska gymnastiken slagit i Finland, men visst är, att Sverige årligen besökes af ett icke alldeles obetydligt antal finska, isynnerhet kvinliga gymnaster, som här studera gymnastik; att en stark rörelse under de sista åren har gjort sig gällande i Finland just för svensk gymnastik; att flere af dem, som härför göra sina röster hörda, hafva genomgått den A s p - ska kursen, som åtnjuter S000 marks statsanslag; att upplyst blifvit, att flere elever från nämnda kurs senare genomgått härvarande gymnastiska Centralinstitut: * Brefldda. Skulle den ärade författarinnan för ett viktigt meddelande godhetsfullt vilja för Ked. uppgifva sin nuvarande adress, blefve vi henne högst förbundne. Red.
Jag får då säga, att jag icke anser mig behöfva gifva en sådan definition, emedan jag är fullt öfvertygad om, att Gr. Sparres okunnighet icke är verklig, utan låtsad. För öfrigt måste den exsekutiva makten ovilkorligen pröfva, om en vexel är inländsk eller utländsk, innan gäldenären kan sättas i häkte. Hr Akerman, Fredrik: Jag har med upmärksamhet åhört den intressanta diskussion, som här egt rum, och den har hos mig framkallat åtskilliga reflexioner, som jag ber att få meddela, mindre i ändamål att derpå grunda något förslag till beslut, än för att möjligen framkalla något yttrande af de Hrr, som på R. o. Adis vägnar deltagit i LagUtskits förhandlingar ang:de det nu ifrågavide förslaget. Det är alldeles obestridligt och af alla erkändt, att om vi här i landet vilja gå framåt och upnå det välstånd, som råder i många och kanske de flesta andra länder, så är det af högsta vigt att vår kreditlagstiftning ordnas i öfverensstämmelse med andra landers, t. ex. Tysklands, Englands och Frankrikes, der man på sednare tiden i detta afs:de gjort ganska mycket. Men enl. min öfvertygelse bör sådant ske i ett sammanhang, så att det ena beslutet hänger tillsammans med det andra. Det är i detta som i andra fall vådligt att fatta partiella beslut, utan att man vet i hvad sammanhang de stå med hvarandra. Man har i motiverna till föreliggande förslag hänvisat till förändringarne i vår konkurslag, hvilka redan förehafts till pröfning hos R. St;r; men så vidt jag vet är förslaget härom ännu icke definitivt afgjordt. Jag säger således, att det varit önskligt, att de förslag, som röra vära kreditlagar, hade kunnat samtidigt framställas.
Vid öfvervägande af hvad i delta ärende förekommit, har Utskottet icke funnit skäl tillstyrka Rikets Ständers bifall till den af Assessoren Lagercrantz framställde anhållan om vinnande af antingen skatteeller åborätt lill Barkarby kronohemman; hvaremot och då, på sätt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i dess afgifna underdåniga utlåtande anfört, vid arrendetidens slut, det nu utgående höga arrendet 76 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, sannolikt icke kan påräknas af någon annan pålitlig arrendator än sökanden, som med betydliga egna uppoffringar röjt, odlat och förbättrat hemmanen, hvadan Kongl. Majlis Befallningshafvande jemväl ansett sökandens fortsatta bibehållande vid arrendet medföra en verklig fördel för Kronan, så väl med afseende på säkerheten för arrendets utbekommande, som å hemmanens behöriga vidmagthållande, Utskottet vid detta förhållande tror sig böra hemställa, att Assessoren Lagercrantz måtte på nu gällande arrende af Barkarby kronohemman erhålla förlängning af Trettio års tid, räknad från midfastan år r846, emot skyldighet att fullgöra de, enligt nuvarande contract, arrendatorn åliggande förbindelser. Stockholm den 28 April i84o. TRYCKT MOS J. A. WALLDEN, 18 40. Slats-Utskoltels Utlåtandej N.o 86. X N:o 86. Ank. till Exp. Utsk. den sp April j kl, 1 e. m. Utlåtande, i anledning af Landt-Räntmästaren J. E. Bloms m fl. ansökning om eftergift af tre års ogulden ränta för Örebro qvarn. (I. A.) Genom Nådig remiss af den 15 sistl.
Slfoittringdmerfet fjär fortgått i Semtlanbd län inom 8itl)d, $attd, ©torfjö, $ebe, £ännäd, hagunda, Sergd, fiinfettd, ^effefjö, £adåd, SJlörftttd, Unberdålerd, Offerbald, {Wäland, 3)lattmard, 2tttf)err SäggaS färtill refultaterna af ftorffifteSmerfet, få äro imber ifrågamarattbe tre år 730,733 tttnnlanb affattabe, 2,512,065 belabe od) utbrutna, till befutenfeter i ©tora kopparbergs län, men till Remman od) npbpggett i be anbra länen 746,605 afröfabe fåfotn öfmer 28 i b ffifteSmerfct od) lanbtmäteriet i allmänhet fa farn åren 1853,*“^^' 1854 od) 1855 marit fpfielfatte 589 Sanbtmätare i mebettat årligen, genom fmilfa 3,926 taga ffiften od) 6,782 anbra 8anbtmäteriförrätt 2)e förre fafma omfattat 4,348 mantal meb 23,175 belegare, beraf 15,677 gmarboenbe od) 7,498 utflpttanbe, font tillfantmanS fått 46,144 egolotter, eller öfmerfjufmttb 2 fmarbera. ®e afflutabe mätningarne fjafma utgjort 2,345,176 od) belitiitgarne 2,914,220 tunnlanb, fmarförutait 120,664,581 alnar rågångar, fägnaber ocf mägar blifmit mätte od) belabe, beriblaitb enfatnt jläitgfelbelitingarne år 1855 utgjort nära 13 millioner alnar.
Landtm, förmälte, att sedan R. o. Ad. nu bestämt södra stambanans riktning, det återstode att fastställa den anslagssumma, som för arbetena å den beslutade sträckningen skulle beviljas; och hade i afs:de härå 2 yrkanden framställts, nemi. af Hr v. Troil m. fl. ledamöter, att summan måtte bestämmas till 6 milkr rdr, samt af Frih. Raab och åtskillige andra talare, att endast 4 milkr skulle anvisas för jernvägsarbetena å denna del at södra stambanan. Härefter framställde H. Exc. propos. derå, att för södra stambanans fortsättning från Finjasjön i den af Ståndet redan beslutade riktning skulle beviljas en summa af 6 milkr rdr rmt och, då dervid svarades starka ja, blandade med ganska många nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Votering begärdes och följande voter.-propos. uplästes samt godkändes: »Den som vill, att för södra stambanans fortsättning från Finjasjön i den af R. o. Ad. redan beslutade riktning skall beviljas och till utgående från Riksg.Kont. anvisas en summa af 6 milkr rdr rmt, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad. att för ofvanberörde jernvägsanläggning skall beviljas en summa af 4 milkr rdr nämnde mynt». Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 74. Nej — 62. Enl. före den sednaste voteringen fattadt beslut, åtskiljdes R. o. Ad. kl, 2 på natten. In fidem, O. Brakel. Den 26 April. Thorsdagen den 26 April 1860 Plenum kl. 6 e. m. Portsattes föredragningen af StatsUtsk:ts Utlåt. N:o 86, ang:de fortsatt utförande af jern vägsarbeten för Statens räkning och anvisande af dertill erforderliga medel. 5:te punkten. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredrik: Ifrågav.-de jernvägs sträckning börjades redan under den tilländagångna statsregleringsperioden.
5. utlånta till Topografiska Corpsen . 4>ooo: — ‘—■ dito till Förvaltningen af extra anslaget för Carlsborgs fästning 8,000: — —■ i Waxholms Forlifikations-kassa inne slaende » . .«•*■.. *. 2,262. 2 6. 6. ^ ^ ^ ^ § 3. Ehuru utgifterna för dessa arbeten äro verificer,ade, kunna likväl Revisorerne icke underlåta att anmärka, alt om anskafFningen af erforderliga materialier och utförandet af åtskilliga arbeten blifvit, på sätt 1825 års Kongl. Auktions-Reglemente föreskrifver, å entreprenad upp låtna och tillfälle till täflan derigenom beredd, nedsättning i kostnaden för dessa arbeten troligen kunnat tillvägabringas. Såsom exempel må anföras, att stensänkniugen i Oxdjupet kostat, enligt r838 års Hufvudbok, 81,833 Rdr 16 sk., och alt år 1889 dertill åtgått 79848 Rdr 4 sk-, samt att hvarje kubikfamn sänkt gråsten år i838 kostat 20, 18, 162/3 a *5 Rdr, men år 1889 Nio Rdr 4° sk. § i. Vid 1839 års slut voro, af den för Stockholms avenuers befästande lyflade summan, i Banken innestående 51,694 Rdr 34 sk. 5 rst. Militie Boställs-Kassan. Dess Räkenskaper för år i838, granskade i Kongl. Kammar-Rätten - med anmärkning, hafva för år 1889 så sent inkommit, att granskningen derstädes, innan Rikets Ständers Revisorers sammanträde, ej hunnit utsträckas vidare, än lill kollationering af ingående balansen. — 83 -l Förhållandet med inkomster och utgifter är följande: Delief. år 1838. ar 1839. Balans från föregående äret: Leverering: Från Kongl. Räntekammaren . ; x6,3oo: 22,732:2.4. 3. Balans till följande året: Credit. Utgifter:
Cornelius utgifvet bevis inhemfas väl, att Norra Qvill utgjordes af 35 tunnland 30,6 kappland åker, 118 tunnland 0,3 kappland äng, samt 3,269 tunnland 0,1 kappland betesoch skogsmark, eller tillsammans 3.423 tunnland, sorn uppskattats till 83 tunnland 18,2 kappland och efter 333j Ridr tunnlandet värderats till 27,966 Ridr 96 öre; att dä härtill iades värdet af den ärliga sk ogsa fverk ninge n, förvänd la dt till kapital efter 6 för hundrade, eller 4,266 Ridr 67 öre, Norra Qvill egde ett värde af 32,233 Ridr 63 öre, samt att Södra Fogelhem, sorn innehölle 89 tunnland 30,5 kappland åker, 66 tunnland 6.2 kappland äng, och 349 tunnland 3 kappland betesoch skogsmark, eller tillhopa 505 tunnland 7,7 kappland, hvilka uppskattats till 96 tunnland 24 kappland, efter enahanda värde ä tunnlandet, upptagits till 32,249 Ridr 67 öre Riksmynt; och om än antagas kan, att, på sätt motionären anfört, det ifrågaställda bytet må lända till ömsesidig fördel för de deruti intresserade parter, har Utskottet likväl, i saknad af erforderliga upplysningar, icke kunnat med tillförlitlighet bedöma ändamålsenligheten af motionärens framställning. Af sådan anledning och då det i öfrigt, enligt Utskottets tanke, är mindre lämpligt, att frågor af förevarande beskaffenhet underställas Rikets Ständers pröfning och afgörande, förr Stats-Utskottets Utlåtande JW 58. 5 än de blifvit af vederbörande administrativ myndighet handlagda, hvarom bolaget .-ynes hafva bort i behörig ordning göra anmälan, får Utskottet hemställa, att förevarande motion, i frägans närvarande outredda skick, icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. Stockholm den 24 Februari 1868. Ank. till Exp.-Utsk den 25 Febr. 1863. bl. 11 f\ m.
Jag skulle likväl tro, att skapandet af en communication emellan 143 mil insjökust, genom den redan färdiga Camaieu, och begge håfvens sammanbindning, sedan den blir fullt färdig, skall medföra ganska mycken nytta. Det vore besynnerligt, örn man ensamt i Sverige ej kunde inse nyttan häraf, under det den uppskattas Den 26 Mars f. m. 35 ganska högt af alla främlingar. Huru skulle förhållandet äfven kunna vara annorlunda? Man säger väl, att våra vintrar äro hinderlige, och jag har hört omtalas, att vår sommar ej räcker mera än 4 ^ 5 månader. Jag har likväl här sammandrag af Journalerne för 6 år, eller från och med 1823 till och med 1828, och desse vissa, att seglationstiden på Canalen varit per medium 8 månader 10 dagar om året; att kortaste tiden varit 7 månader g dagar, och den längsta g månader 2 dagar. Man skulle således med mera skäl kunna byta om satsen, och påstå, att den tid man icke kan segla, utgöres endast af 4 månader. Jag torde härvid tillika få upplysa, att efter 17 års annotationer har seglationstiden vid Trollhätte-Canal varit per medium 7 månader 24 dagar; men vid Forssvik har den sedan »817 ej gått längre än till 7 månader 5 dagar. Dessutom torde jag få tillägga, att i Tyskland räcker seglationen på Mayn och Donau endast 200 dagar; ty ehuru inga vintrar der hindra seglationen, inskränkes den dock genom desse floders starka vattuflöden till 6 månader och 20 dagar per medium. Götha Canaldalen tyckes således i detta afseende ej stå tillbaka mot hjertat af det folkrika Tyskland. Men på det man vidare må kunna bedömma den nytta Canalen kan komma att medföra, torde jag få nämna, att ehuru Caltalen ännu icke blifvit fullkomligt färdig, hafva 4°° fartyg med olika laster, till ett 26 Den 26 Mars f. m. belopp af 47,000 S®, årligen, passerat derigenom, oberäknadt Canalensegne byggnadseffecter. Icke destomindre påstår man, alt Canalen icke begagnas; men det förhåller sig ej så.
Vid sistlidne riksdag blef Utskottets Betänkande, då affattadt i enahanda syftning som vid denna, genom Ridderskapet och Adelns samt Preste Ståndets beslut förkastadt, och då jag anser skälen dertill, grundade på då af gifne reservationer, så fullgiltiga, får jag desamma återupprepa: l:o Att nu gällande Kongl. Kungörelse af den 22 September 1848 är utfärdad i full öfverensstämmelse med Rikets Sländers vid 1847 och 1848 årens riksdag aflåtne underdåniga skrifvelse i ämnet och att inga förändrade förhållanden inträffat, som böra föranleda rubbning i hvad då ansågs rigtigt; 8 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 38. 2:o Att nu medgifna tid för auktioners hållande i allmänhet blifver fullt tillräcklig, om auktionsförrättarne iakttaga att börja auktionerna vid lämplig tid på förmiddagarne, och icke dermed uppskjuta, såsom nu ofta sker, ända till 12, 1 å 2 på dagen; 3:o Att kontrollen mot utskänkning, vid auktioner, af bränvin eller andra brända eller distillerade drycker blifver betydligt svårare, dä auktionstiden får utsträckas till sent på aftonen, sedan mörkret inträffat; 4:o att äfven sedeslöshet och andra oordningar, dels på stället, dels vid hemfärden från auktioner), mycket lättare inträffa om nätterna samt då äro mycket svårare både att förekomma och att upptäcka, än om folksamlingen åtskiljes tidigare om aftonen; S:o Att frågan, enligt min tanke, är af alldeles för liten vigt för att böra föranleda till någon förnyad framställning af Svenska folkets representanter.» \:0 38. A.nU. till Exp.-Utsk. den 14 Jan. 1863, kl. 3 e. m. Betänkande, i anledning af vackt motion (N:o 277) om ändring i gällande författningar rörande skyldighet för rusthållare att hålla klippare.
I så måtto förenar jag mig med Hr von Hartmansdorff, som jag ännu vidhåller mina yttrade åsigter, uti den i och för bränvinsbränningslagstiftningen nedsatte komité', nemi. att en utvidgad rättighet lill handel med denna vara är skadlig, och jag önskar ingenting högre, än att bränvinshandeln kunde på ett förnuftigt sätt regleras, men delta hör icke till förevaride ämne. Hr Collén har föreslagit, att landthandlande skola åläggas en viss kontingent till städerne, men då desse handlande redan äro belagde med dryga afgifter, och dessutom beskattas medelst bevilln., synes mig en ytterligare tillökning härutinnan obillig, serdeles som de icke åtnjuta lika friheter med städernes handlande. Jag tillstyrker bifall till betänk. Hr Rosenblad: Hr von Hartmansdorff, har vid ifrågavande punkt vidrört nästan allt utom hvad, som står i direct samband med betänk, eller de för detsamma till grund varande motionerne. Han har nemi. uptagit frågan om handelsfriheten i allmänhet, och inlåtit sig på området af del prohibiliva och mera liberala handelssystemet. Utan att vilja följa denne talare i dess utflygter, anhåljer jag likväl att få yttra några ord. Denne talare har sagt, alt slntföljden af förbrukningen utaf utländska varor, hvilken förbrukning han ansett upkomma genom utvidgad landthandel, skulle blifva den, att, då vi icke kunna gälda de utländska varor, som lill landet införas, Bankens silfver måste gå ur landet. Jag får likväl erinra herrme, att erfarenheten hitintills vederlagt den värde talarens framställning, ty vi hafva tillräckliga bevis öfver de 5 H. 13 194 Den 29 Mars f. m. omvexlingar, som ägt rum, sedan Bankens silfvervexling och myntvärdet blifvit återställde, så att tillflygten lill landthandeln för sådant ändamål icke är behöflig.
St:r be - 384 Den 10 A u gusti f. m. höfva ingå i pröfning af alla de omständigheter, som vid kommunikationens ordnande böra tagäs i betraktande. Ett faktum är, att kommunikationen ej är sådan den borde vara och detta är ett förhållande, sorn tillräckligt talar för bifall till Utlåt. Hr Bildt, Knut: Ehuru motionären ickö lyckats att få StalsUtsk. att tillstyrka medels anvisande för förbättrande af den ifrågavar:de kommunikationen, bör det åtminstone vara för honom glädjande, att Utsk. föreslagit aflåtandet af en underd. skrifvelse i ämnet. Skäl, som tala för vidtagandet af en sådan åtgärd, saknas icke. Förhållandet är verkligen sådant, att vid slutet af år 1849 försåldes del ångfartyg, som gått emellan Wisby och Westervik 2:ne gånger i veckan och, jemte postens fortskaffande, jemväl öfverfört resande, hvarefter Postverket år 1850 afslöt kontrakt med ett enskildt bolag om bestridande af postföringen, dervid likväl intet öfverenskoms om passagerares rättighet att medfölja postfartyget. Fartyget har visserligen emottagit passagerare, emedan detta naturligtvis varit i rederiets intresse, men något på vederbörliga föreskrifter grundadt anspråk att förhjelpas öfver hafvet har den resande icke. Denna ångbåt går dessutom från Slockholm lill Wisby och derifrån till Kalmar samt samma väg åter, hvilket gör att postgången blifver ojemnare och ofullständigare, än dä ett postfartyg gjorde reguliera turer emellan Wisby och Westervik. Den utgift, som Postverket för postens fortskaffande på detta vis får vidkännas, är, på sätt Frih. Palmstjerna omförmält, ganska dryg och således talar äfven detta för bifall till Utlåt., hvarom jag vördsamt anhåller. Förevar:de Utlåt, blef uppå härefter framställd propos. af R. o. Ad. bifallet. o 0 Ånyo föredrogs StatsUtslcs d. 2 och 11 dennes pa bordet, lagda Utlåt. N:o 207, i anledn. af väckt motion om fortfarande understöd för reparation af Linköpings domkyrka.
S. D. I betraktande deraf huru magtpäliggande det i Rikets närwarande belägenhet är, at denna nya Regeringsform, som wid detta Riksmöte kommer at antagas, warder med möjligaste skyndsamhet utarbetad och Riksens Ständer til pröfning förelagd, och dä, uti det Utskott, som med detta wigtiga ärende kommer at ng befatta, Ridderskapet och Adeln ansett et ringare antal Ledamöter kunna med mera klokhet och skyndsamhet til wäga gä, än et större hwars tankar fordra mera tid at meddelas, inhämtqs och redas; beflöt Ridderffapet och Adeln at i det til wäljande Lon8titutlon8-Ulffvttet för sin del, icke flera än se^ Ledamöter genom sina Llectorer utwälja; förmodandes, at desi rs8pectiv« Med-Ständer wisierligen lära instämma i den grundsats, hwarpä detta beflutärfotadt. Efter 92 Den 12 Maj. Efter iust^rin^enZ flut afsändes under anförande af Friherre ^leetevooä, jacob, Fullmägtig för Grefwe Da!>erbcrA, en Dcpu.aoon för at hos de andra Ständen tillkännagifwa de häruti innefattade beslut. su8tsraäez, krotocollen för den 6, 8, 9 och 10 Maji. Anmältes och infördes stund efter annan En Deputation ifrän det Wä^losi. Borgare-Ständet, anförd af Riksdags-Futlmägligen för Stockholms rotad Radmannen Danuber»; En Deputation ifrän det hederwärda BondeStändet, anförd af Riksdagsmannen OxelLei-A jfrän Carlskoga, och En Deputation af det Högwördiga PrästeStändet, anförd af Herr Biskopen m. m. Doc tor VVeiciemannz
Majit gillade och anbefallde, väl icke blifvit började, men för hvilkas fullbordande löfte om understöd blifvit gifvet; och 3:o att understöd derefter må lemnäs åt öfrige arbeten i denna väg, hvilka af. Stor-Amirals-Embetets 3:dje Afdelning äro upptagne bland dem, sora synas förtjente af snar verkställighet. Denna Votering har utfallit med 33 Ja och 86 Nej; och enär Nej sålunda vunnit, alltså komma, utom de i Stats-TJtskoltets Betänkande N:o 291 omnämnde vilkor, följande förbehåll att fästas vid dispositionen af de medel, sora anslås till vatten-communicalioner ra. m »nemligen: - Förstärkta Siats-Utskottets Memorial N,-o 3" g. 7 1:0 att understöd i främsta rummet Lör lemnäs de arbetsföretag, som, af Kongl. Maj:t gillade och anbefallde, redan äro påbörjade med löfte om bidrag af allmänna medel, men hvilka bidrag likväl icke erhållits; 3:0 att understöd dernäst lemnäs åt sådane företag, hvilka, af Kongl. Maj:t gillade och anbefallde, väl icke blifvit började, men för hvilkas fullbordande löfte om understöd blifvit gifvet; och 3:o att understöd derefter må lemnäs åt öfrige arbeten i denna väg, hvilka af Stor-Amirals-Embetets 3:dje Afdelning äro upptagne bland dem, som synas fö-r lien te af snar verkställighet. Hvilket allt Förstärkta Stats-Utskottet skolat Rikets Ständer tillkännagifva. Antom till Exp.-Ulsk. den December. Memorial, rörande verkställd omröstning, i fr äga om bestäm mande af arfvode för Stats-Commissarien Tauvon. Till följd af Rikets Ständers, under den 4 Den som bifaller, alt gratifications-beloppet för Stats-Commissarien Tauvon må bestämmas till 1,666 R:dr 82 sk., voterar Ja; Den det ej vill Nej; Vinner Nej, anses nämnde gratification böra bestämmas till 1,200 R:dr.
KronPriusen underdånig tacksägelse för Dera* Den 22 Juli. e. m* 1117 vidtagna kraftfulla steg för Fäderneslandets väl, smickrar jag mig med det glada hopp, att af detta Stånd med välbehag skall anses, när under loppet af denna Riksdag öss blifvit bekant, atfc den lyckliga händelsen inträffat, som säkert ingen af oss kunnat förutse, att den utländska skulden är betald, det jag vågar vördsamt hos Eders Excel* renee anhålla om proposition, att Höglofl. Ridderskapet och Adeln må inbjuda de öfriga Stånden, att med en stor Deputation hos Hans Majit Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen aflägga underdåniga tacksägelser för denna nya åtgärd till Fäderneslandets väl, hvarigenom de sjelfve dessutom gjort en så betydlig enskild uppoffring. Herr FandtNlar skalken tillkännagaf, att PrestStåndet, enligt ett ProtocollsUtdrag, hvilket nu företeddes, äfvensom BondeStåndet beslutit en sådan stor Deputation som Herr Drufva föreslagit, och gjorde nu proposition till fattande af enahanda beslut. Bifölls. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: Jag får vördsamligen underställa Höglofl. Ridderskapets och Adelns bepröfvande, om icke vid samma tillfälle det Bert 22 Juli e. 711. hopp mål(e uttryckas, som nationen hyser* att snait fullkomligen se dé 'refvor botade» söm gertom kriget de inhemska näriniarne fått vidkännas, samt om icke Ständernas underdåniga önskningar, i detta ainné) kunde vid samma tillfälle öfverlemnas; tjppå af Herr LandtMarskalken gjord proposition) blef hvad Grefve von Schwerin föreslagit, aF Höglofl. Ridderskapet och Adeln för öfrigt bifallet) men Grefve Lowenhjelm, Gustof, ansåg detta vara ett alldeles nytt ämne, hvilket ej ägde gemenskap med det, i anledning hvaraf Deputalionen först blifvit beslut ten.