Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan icke inse, att den privilegierade jorden liar något alt göra med den andras skatter, men den kan deremot fordra att fortfarande få undslippa att åtaga sig de skatter, som följa med den oprivilegierade jorden. Då jag således äfven i delta hänseende skiljer mig helt och hållet från den siste värde talaren, får jag fortfarande yrka på afslag å betänk. Hr Björnstjerna: Gr. Mörner liar sagt sig icke konna inse, att någon orättvisa mot den privilegierade jordens egare begås derigenom alt den oprivilegierade jordens skattebördor förminskas. Jag för min del kan icke finna annat än att derigenom en slags orättvisa upslår, ty hvarföre köper man privilegierad jord och betalar den högre än skattejorden, om icke derföre, att den förra, genom att vara befriad från en mängd den sednare åliggande skatter, har ett högre värde? Om nu skaltejordens onera förminskas, stiger naturligtvis denna jords värde och då hade man ju vunnit mera derpå, om man köpt denna jord för én lägre köpeskilling än privilegierad jord för en högre. Jag vill t. ex. antaga att tvenne bröder ärft en lika summa penningar. Den ena köper ett skattehemman och får för samma summa penningar 3 gånger så myckel jord som den andre, hvilken köpt ett säteri. Nu lager man bort skatlerna från det förstnämnda hemmanet, och då har den andra brodern blott J så mycket jord som den första, hvilken köpt skattehemmanet. Detta anser jag nästan innefatta ett myckel större våld emot eganderälten än den här föreslagna skattejemkningen, hvarigenom det stora ändamål skulle vinnas, alt de skattebördor, som f. n. så hårdt trycka ert del jord, blefve genom en billig fördelning minskade, ulan att derigenom någon förlust för Staten upkomme. Man har under diskussionen i denna fråga å motsatta sidan framdragit de svårigheter, hvilka skulle tipstå vid den föreslagna jemkningens genomförande samt ansett dessa svårigheter nästan oörvervinnerliga. Det är gifvet att svårigheter möta ett så genomgripande förslags sättande i verket men jag tror att dessa svång* beter skulle kunna besegras. Gr.
Jag begagnar detta tillfälle att fästa Ståndets uppmärksamhet pä de öden, som gruudlagsändringsfrågor hafva haft ifrån början af nuvarande regeringssätt. Härefter uppläste Hr Cederschjöld: 1812 d. 14 Aug. R. o. Ad:s prol. II: 713. ”Upplästes följande från Const.Ulsk. iukomne mein.: 4:o förslag till ändring i 56 § Rcg.F., för alt närmare bestämma sättet att afgöra grundlagsfrågor. Hr Landtm, erinrade, alt dessa förslag, enl. 81 § Rcg.F. skulle hvila till nästföljande riksdag, dä de kunde upptagas och afgöras. Hopades ja. Frih. Stael von Holstein förfrågade sig, om icke de anmärkn:r, som nu vid dessa mern. kunde göras, blefve lill nästa riksdag tillika hvilanda på bordet, hvilket Ilr Landtm, bejakade.” 1815 d. 7 Juli e. ra. R. o. Ad:s prot. V: 511. ”Upplästes ånyo och godkändes, till den kraft och verkan den vid innevarande riksdag fastställda tilläggning i 56 § Reg.F. niedgifver, 3:ne Gonsl.Utsk:s d. 5 dennes på bordet lagda mern., innefattande förslag lill (illäggningar i grundlagarne.” 1818 d. 27 Apr. IL o. Adis prot. II: 384. I). 31 Mars 1818 hade K. M. till R. St. allat it en nåd. propos. med förslag till ny redaction af 7 § Reg.F. för att uppdraga gränsen emellan de stalssecreterarens för luigsärendena och Konungens rådgifvare i commando-mål tillhörande särskilda embetsbefaltningar. Om den propos. säger Const.Ulsk. i mein. N:o 13, ”att det endast återstår för Utsk. all å K. M:s ofvaninlagna nåd. förslag härmedelst lemna sin enhälliga tillstyrkan.”
Emedlertid ansåg likväl pluralitelen bland Herrar Fullmäktige det så betydliga, Contoret åliggande utbetalningar kunde förekomma, att den ifrågasatte uppsägningen af 5 procents Obligationer till ett belopp af 400,000 R:dr då icke borde ske, samt förordnade att frågan derom skulle uppskjutas, men deremot all Contorets upplåning genast inställas. December Månad blefvo dock meranämnde Obligationer uppsagde till inlösen i Mars Månad år 183^;— och under loppet af detta år hafva dessutom Contorets tillgångar befunnits så tillräckliga, alt Herrar Fullmäktige kunnat i Mars Månad uppsäga samt i Juni Månad låta infria de år 1834 RU ett belopp af 54o,3oo R:dr utgifne 5 procents Obligationer; äfvensom att de år 1835 utfärdade dylika förbindelser, uppgående till en summa af 3g3,iooR:dr, i sisth September blifvit uppsagde till inlösen i December Månad. Härigenom blifva, under 1837 ^1S lopp» »Ha Contorets utelöpande Fem procents Obligationer infriade, med undantag af dem, som år i836 omsattes till ett belopp af 606,3oo R:dr samt af io,o5o R:dr äldre dylike Papper, hvaraf 3,3oo R:dr, såsom uppsagde, men ej till inlösen företedde, icke bära ränta, och 6,750 R:dr ej kunna uppsägas, så länge Contoret bibehåller andre Lån emot Obligationer med 5 procents ränta. — Derjemte hafva Revisorerne ansett sig, i sammanhang härmed, böra anmäla, att, efter de Calculer öfver Riksgälds-Contorets Inkomster och Utgifter, under åren 1838 och i83g, som blifvit Revisorerne meddelade, synes det med visshet kunna antagas att, derest icke alltför betydande och oförmodade utbetalningar uppå de å Contoret anvisade Creditiv skulle inträffa, Contoret blifver i tillfälle infria alla återstående
Då härvid först förekom Utslcns förslag till förändring af denna §:s första morn., yttrade Frih. Raab: R. o. Ad. har nyss afhört en discussion öfver detta ämne, som jag tror bevisat, att det gamla stadgandet icke kan föranleda några misstag; det torde således icke vara nödigt att göra någon förändring, utan får jag hemställa om afslag. Häruti hördes flere ledamöter instämma. Utskms ifrågav:de förslag blef, efter först till bifall derå framställd propos., som besvarades med Nej, af R. o. Ad. afslaget. Sedermera förekom Utskms förslag till förhöjning af den i 13 <§ 3 mom. stadgade ersättning till Häradsskrifvaren för bevis öfver gjord anmälan till bränvinstillverkning, uträkning å tillverkningsafgiften samt påskrift å stämplingsbeviset; och yttrade sig derom Gr. af Ugglas: Detta belopp var det högsta, som i Utskm kunde drifvas igenom, men öfverensstämmer icke med hvad i expeditionstaxan är stadgadt, ty efter denna skulle, för ett sådant betyg, betalas 1 Rdr 50 öre. För att således bringa författningen i öfverensstämmelse med taxan, får jag yrka beloppets höjande till nämnde summa. Den 4 Maj. 485 Propos. till bifall å Utskins förslag blef först framställd och besvarad med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. biföl le att ifrägavide ersättning förhöjdes till 1 Rdr 50 öre, samt, efter denna propos:ns besvarande med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. § 13. Gr. Liljencrantz: Jag hemställer om icke Utskins förslag i denna punkt borde förändras derhän, att dessa upgifter icke alls behöfde lemnäs tillsyningsmännen, hvilka dem förutan nog lära få sig bekant hvarest bränvinshränningen lagligen utöfvas eller ej. Jag anhåller således, att icke blott ordet »Kontrollörer», utan äfven »Tillsyningsman», måtte ur den 15 § utgå. Gr. af Ugglas:
Vid dessa rotejemkningar har uppstått det högst besynnerliga förhållandet, alt t. ex. hemman, som äro roterade (jag kan i delta fall tala af egen erfarenhet), hafva af roteringscommissionen blifvit ansedda kunna bära mera än halfva den rotering, sorn de bort hafva, till följd af de roteringsgrunder, soin varit iakttagna vid primitiva voteringen. Det kan icke motsägas att förhållandet är sådant; men nu påstår roteringscommissionen, att det är min skyldighet såsom hemmanets innehafvare att bevisa, hvarför detta mitt hemman fått så låg rotering. Jag tror att denna bevisningsskvfdighet borde åligga Staten. Enl. min öfvertygelse borde Staten ådagalägga, hvarför detta hemman bör hafva en högre rotering. 24 II. G 4* Den 15 April e, m. Det kan icke nekas, att ganska mångå hemman finnas, hvilka nu äro i det tillstånd, att, om de skulle roteras efter de grunder, hvilka följdes vid roleringsverkels införande, deni borde åläggas 2, 5 eller 4 gånger högre rotering än de hafva. Sådana hemman voro förmodligen då så svaga, att de icke ansågos kunna bära högre rotering än som då åsaltes; och hvarför skall då nu roteringen förhöjas till det belopp, som hemmanet nu kan anses bära? Jag åberopar nu ett enstaka exempel, men sådana kunna vara flerfalldiga. Jag påstår att det blir en omöjlighet för hemmansinnehafvare att kunna ådagalägga och bevisa, hvarför hans hemman fått lägre rotering än det nu anses kunna hära. Det lärer icke kunna disputeras, att om roteringen forhöjes, minskas hemmanets värde. Dessutom böra äfven tagas i öfvervägande de öfverenskommelse!', som skeft provinserna emellan om visst knektehåll för att befrias från utskrifning; fy örn någon ny rotering kunde komma i fråga, så boide den nya voteringen blifva tillgodoräknad de gamla kneklchållen. På dessa grunder och de skäf, som af andra talare blifvit utvecklade, förenar jag mig uti anhållan om ålerremiss af betänkandet. Frih. Cederström, Jacob:
Städsmåls-penningar af Anders Gunnesson för Kyrköhemanel ]Nr:o 4 Träslöf Niis Olsgård. ij86 års Räkenskap: Slädsmålspenningar af Lars Olsson för i mania) med 2 L@ SmörRnnta uli Kyrkohem-anet N:o 10 Träslöf, Hans Mattsgård 1802 års Räkenskap: Städsmålspenningar af Lars Andersson för i mantal uti Kyrbohemanet N:o 11 Klastorp, Pehr Nilsgård Dito af Olof Nilsson för |:del uti bemälte heman 1806 års Räkenskap: Städja af Nils Andersson för hälften af Kyrkohemmanet N:o 10 lians Mattsgård Specie. P. A. IVallenblad, K. HofPredik. och Kyrkoh. Alt förestående Afskrift är lika lydande med afgifne OriginalUldraget, intygar Ex ofiicio Pehr H.no a Ström. 6o Den io September f. m. Bil. Litt. C. JY:o /. Afskrift. Upvist vid Mantalsskrifningen uti Harplinge d. 27 November 1766. Upvist vid Debiteringsmötet d. 22 Oet. 1767 uti Harplinge. — vid Räkenskapsmötet uti Harplinge d. 18 Maji 1769. d. 5 Mars 1778.
Utskottet, som, lika med motionären, anser den ifrågaställde tillökningen i artilleri-under-officerarnes löneförmoner till likhet med hvad de - ras Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 73. 17 ras vederlikar vid Lif-gardes-regementena till fot ega att uppbära, med rättvisa och billighet öfverensstämmande, får alltså tillstyrka, att de för bemälde under-officerare, enligt gällande stat, bestämde beklädnads-penningar må med 20 r:dr för hvardera förhöjas samt följaktligen ett efter under-officerarnes antal, utgörande vid Svea artilleri-regemente 48, vid Götha 47 och vid Vendes artilleriregemente 33, elier tillsammans 128, lämpadt belopp af 2,560 r:dr uppföras under anslaget för försvarsverket i allmänhet, eller Krigskoiiegii departementer. 22:o I sammanhang med tillstyrkt förhöjning af löne-anslaget för Lif-gardet till häst, har Utskottet i 12:te punkten föreslagit en nedsättning i det, enligt nu gällande riks-stat, till 666,666 r:dr 32 sk. upptagne kontanta anslaget för försvarsverket i allmänhet, eller Krigskoiiegii departementer med 10,000 r:dr, hvaremot, i följd af den ifrågaställde tillökningen af artiileri-under-officerarnes beklädnads-penningar, sistnämnde anslag skulle ökas med 2,560 r:dr, så att, i händelse af Rikets Ständers bifall till dessa hemställanden, netto-förminskningen komme att utgöra 7,440 r:dr och anslaget att nedsättas till 659,226 r:dr 32 sk., oberäknadt indelningar. Till ledning vid bedömandet af detta anslags behöflighet för dermed afsedde ändamål, eller huruvida tillgång derå kunde beredas för fyllande af andra till denna titel hänförliga materiel-behof. för hvilka extra statsbidrag blifvit af Kongl. Maj:t begärde, har Utskottet, på grund af Kongl.
Äfven de kunna ju bli fattige, och skola äfven de försörjas af jordbruket? Jag hoppas att icke behöfva vara vidlyftigare, utan inskränker mig till den anhållan att denna min rekommendation må åtfölja remissen af motionen till Utsk. Hr Lefrén, Johan Pehr: Jag tager mig friheten vid detta tillfälle yttra en grundtanka, som jag länge hyst rör:de denna fråga, och som jag tror förtjena!' mycken upmärksamhet. Om man en gäng vill söka grundligt afhjelpa alla de tvister, alla de svårigheter, som upstå i fråga om fattigvården och i fråga om sådane personers hållande till arbete, som mäste ställas under allmän upsigt, om man, säger jag, en gäng vill gå till botten med frågan, så skall man stadga att den socken, der individen är barnfödd, den är och förblifver hans hemort, han må derifrån hafva varit aflägsnad i 2 eller 40 år. Dä uphör den fattige att sakna ett fädernesland. Men så länge han icke eger rättighet att komma tillbaka till sin födelsesocken, framkallas sådane förslag som det förevar., eller andra lika outförbara, ehuru i grunden välvilliga. Jag har i en komité', der jag var ledamot, gjort beräkning öfver ett par tusen häktade personer, som då funnos och för hvilka fråga var att bereda utväg till sysselsättning. Jag tog mig före ali efterse hvar dessa individer voro barnfödde, och hvar de sednast varit skattskrifna, och resultatet blef, att om de antogos hörande till sina födelsesocknar, blef tungan af deras försörjande genom arbete jemnare fördelad, men om deras hemvist skulle rättas efter skattskrifningsprincipen, hopade sig tungan på ett mindre antal socknar, under det andra undgingo densamma. Lägges nu härtill den omständigheten, att om en person, som lemnar sin socken, måste komma tillbaka till densamma, i händelse han framdeles råkar i fattigdom, och att socknen således har att möjligen vänta sig hans återkomst, så tager socknen större omvårdnad om barnens sedliga upfostran, samt kan, med temmelig säkerhet, på grund af kyrkoboken, beräkna det antal, som i framtiden sannolikt kan falla den samma till last.
Ma/:ts Nådiga Proposition N:o 65. 3 Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departements-Arender, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott Tisdagen den 13 Januari 1857, i närvaro af: Hans Excellens, Justitie-Stats-Mimstern, Herr Gunther, Hans Excellens, Stals-Ministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Lagerheim, Siats-Råden: fVallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist och Friherre af Ugglas. Hans Excellens Herr Justilie-Stals-Minislern uppläste slutligen till justering förslag till den af Kongl. Maj:t den 18 sistlidne November beslutade Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående pension från Rikets Allmänna Indragnings-stat åt Kanslisten i Justitie-Revisions-Expeditionen Eberhard Liljewalch och Kopisten i samma Expedition Wilhelm Norström. Enligt Stats-Rådets hemställan godkände Kongl. Maj:t ifrågavarande Nådiga Proposition, sådan den finnes detta protokoll bifogad. Ex protocollo: E. Helling. 4 Kongl. Majds Nådiga Proposition N-.o 64. Ank. till Exp.-Utsk. den 13 Mars 1837, kl. 11 f. m. KONGL. MAJrTS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pension å Allmänna Indragnings-stalen för Landsfiskalen i södra distriktet af Hallands län Isak Ulrik Motander; Gifven Stockholms Slolt den 12 Februari 1857.
Amiral en antingen obestridde eller ”svagt vederlagde omdömen och vitsord, angser för sin del ConstitutionsUtskottet Herr Den 18 Julii f. m. 227 "StatsRådet Grefve Cederström icke hafva, ”i rådslagen öfver ifrågavarande allmänna ”mått och steg, nog vårdat sig om Rikets "sannskyldiga nytta." Att ConstitutionsUtskottet äfven här uteslutit det öfriga StatsRådet från ansvarighet i rådslagen, oaktadt medgifvandet att Grefve Cederström litet eller intet vederlagt LocalAutoriteternas trovärdiga omdömen och vitsord, Bevisar åtminstone, att ConstitutionsUtskoltet icke tillerkänner Konungens StatsRåd, med undantag af Grefve Cederström, samma omdömesförmåga, som Utskottet tilltror sig sjelf äga; men i denna ursägt för StatsRådets och Föredragandens utehlifne afstyrkande, i följd af illa uppfattade, LocalAutoriteternas, af Grefve Cederström obestridde eller svagt vederlagde Betänkligheter mot skeppshandeln, ligger ett medgifvande af StatsRådets Bristande skicklighet att vårda sig om Rikets sannskyldiga nytta; en sanning, som framställer sig ännu enklare, då den mot Grefve Cederström, ensamt Bland hela StatsRådet, af Utskottet riktade anmärkning Består deri, att han med frånträdande af den för skeppsförsäljningen antagne princip tillstyrkt, alt ett förbyggt eller nytt Linieskepp och den enda fullkomligen goda Fregatt matte Flottan afhändas. Huru lätt det Varit för det öfriga StatsRådet, att ilise principens öfverträdande, kan nu mera icke UlidandöljaS allmänna omdömet, och ConstitutionsUtskot23 H. i5* 2 7.8 ■ Den 18 Jii 1 ii f. m. tet liar illa uppfyllt sin pligt, då tiel velat från ansvarighet befria det collectiva StatsRådet, sorn, genom sina tillstyrkanden eller uteblifne afstyrkanden, är i det närmaste lika delaktigtiden styrelseåtgärd, hvaraf allt det förhatliga så oädelt hvälfves på en enda person.
Deremot hafva banko-fullmägtige, uti det yttrande, sorn af dem afgifvits öfver ofvanberörde framställning, förklarat, att, i afseende på tourberäkning för de bankens tjenstemän, hvilka redan äro, eller framdeles varda anställde såsom ombud vid bankens lånekontor i orlerne, fullmägtige ansåge det vara lämpligast, alt något bestämdt stadgande meddelades, på det att icke banko-ombuden, för betryggande af sin framtida utkomst, må, ehuru. » Banko Uldkotlets Utlåtande, A’:o 78. för lånekontoren användbare, tvingas alt lemna ombuds-befaltningen för vinnande af befordran inom banko-verket. Utskottet, som delar denna fullmägtiges åsigt, bar, i betraktande å ena sidan af vigten och ansvarsfuliheten utaf bunko-ombuds-befattningarna, samt å den andra af tjenstemännens inom det egentliga banko-verket billiga anspråk att icke blifva, genom de förmåner, sorn kunna banko-ombuden tillerkännas, *illbakas3lte i deras rätt till befordringars erhållande, ansett det af motionärerne åsyftade ändamål, att åt banko-ombuden bereda en tryggare framtida ställning, lämpligast vinnas genom antagandet af nedanstående, utaf fullmägtige föreslagna staganden, hvilka Utskottet hemställer mätte af Riket* ihöglofl. Ständer till efterrättelse fastställas, så lydande:
Stånd för sistnämnde jernvägs-anläggning anvisat samma summa eller 1,300,000 R:dr Riksmynt, uppställt sina beslut i skiljaktiga ordalag, torde genom särskild votering böra bestämmas huruvida, derest ifrågavarande anslags-summa varder af Rikets Ständer beviljad, beslutet härom skall erhålla den af Ridderskapet och Adeln eller den af Borgare-ståndet begagnade ordalydelse. Utskottet får således föreslå, att, för afgörandel huru Rikets Ständers beslut i detta fall bör lyda, omröstning först måtte, enligt nedanstående proposition, anställas om de ordalag, Ridderskapet och Adeln begagnat, eller de, hvilka af Borgare-ståndet blifvit nyttjade, skola antagas såsom kontra-proposition vid den angående denna an slags-summa skeende slutliga votering. Deri, som, till kontra-proposition vid den slutliga voteringen, angående beviljandet af anslag för jernvägs-arbetena mellan Falköping och Jönköping, vill antaga Ridderskapet och Adelns i afseende på detta anslag fattade beslut, genom hvilket en summa af En million trehundra lusen R:dr Runt blifvit anvisad till påbörjande och grundläggning af sådana arbeten å södra stambanans norra de! från Falköping till Jönköping, som fordra en längre tid för deras fulländning, röstar Ja; Den Stals-Ulslioltels Memorial M 97. 9 Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer kontra-propositioneri vid samma votering alt innefatta Borgare-Ståndets beslut, hvarigenom enahanda summa anvisats till förberedande arbeten å en sammanbindnings-bana mellan Falköping och Jönköping. Derjemte får Utskottet för den slutliga omröstningen, rörande meranämnde anslag, föreslå följande voterings-proposition. M 9. / Den sorn, i likhet med Presteoch Bonde-Stånden, anser något anslag vid denna Riksdag icke böra beviljas för påbörjande af arbetena u norra delen af södra stambanan, från Falköping, samt för dessa arbetens fortsättning derifrån till och förbi Jönköping, röstar J a t
Ledamot* gör då hart icke är på Domstolen* fordrar mera tid än den hatt uppoffrar der. Jag kan ej tro* att denna upplysta samling skul* l 100 Den 3 December f. m. le tänka, att en Embetsman ej arbetade under de lider han ej sitter på sitt Embetsrum. Beträffande åter hvad Herr Ribbing yttrat, att hans Motion om förändring af expeditionslösen skulle förorsaka minskning i rättegångar, så skulle jag visserligen önska att den kunde antagas, och att följden kunde blifva den han hoppas. Denna ide är ej ny, den har af många Domare varit delad, och vid 1809 års Riksdag väcktes fråga härom af Häradshöfdingen Weidenhjelm. Saken behandlades då mycket val af Lagutskottet, och alla jurister hafva länge önskat hvad han önskade; men huruvida förslaget kan utföras, derpå vågar jag tvifla. Man hör nu ofta klagas öfver att Domare söla med expeditioner. Jag hemställer, då ÖfverRätterne med det expeditionssätt, som nu äger rum, ej kunnat förekomma obehörig tidsutdrägt, hvad medel man möjligen då skulle hafva, att få Underdomaren att fullgöra sin skyldighet, då han ensamt aflönas af Staten, och hans skyndsammare eller mindre skyndsamma arbete icke bereder honom någon ökad eller minskad inkomst, likasom nu. Jag vet visserligen, att det nuvarande löningssättet är odieust, och skulle önska, att det kunde afskaffas, men jag afstår tills vidare att yttra mig derom; det torde blifva föremål för en annan discussion. Den 8 December f. m. 101 Herr Ribbing: Det egentliga ämnet, som skulle blifva besvaradt af Friherre Ehrenborgh, bestod deruti, om tillökningen af Ledamöter var behöflig eller icke. De ord, som flöto från mina läppar, uttalades af mig mera såsom representant, än som jurist. Jag anhåller emedlertid, att få ur sjelfva handlingen uppläsa orden i delta ämne, för att visa riktiga förståndet' deraf. De lyda som följer:
För att kunna fullständigt uppfatta och rigtigt be döm ma detta ämne, hvilket Utskottet anser förtjena afseende, hade Utskottet väl önskat, att Riksdagsfullmägtige meddelat närmare upplysningar om hvad i samma ämne blifvit tillgjordt vid de undersökningar och värderingar, hvilka, i underdånig följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning den, n April 18to, blifvit förrättade, i ändamål att bestämma ersättningar för de förluster, sorn genom Gotha Canalanläggning uppkommit i jordagoi', och vid hvilka undersökningar vederbörande Jordägare ålegat, att sjelfve eller: Besv. ock Ekon. UtsL Betänhanäen. 87 genom lagligen befullmägtigadé ombud sig inställa, och vid förlust af vidare talan, anföra till Protocollet hvad de nödigt ansett; men då så beskaffade uppgifter saknas, har Utskottet inhämtat, att Kongl. Maj:t, efter föregångna undersökningar och värderingar inom Gullbergs och Bobergs Härader i Östergöthland och Vadsbo Härad i Vestergöthland, uti Nådiga skrivelser till Dess och Bibets KammarColiegium af den i2te Maj 1812 samt dén i8de Februari och zjde Mars 1815 förordnat, att hvad beträffade den våganläggning och delning, som genom Canalanläggningen inom sagde Härader blefve nödig, Canal-Bolaget borde påkosta densamma, hvarefter desse vägar, sedan de af KronoFogden med 2ne nämndemän blifvit synte och godkände, borde öfver! emu as till Häradet att underhållas; hvarjemte Utskottet funnit, att Kongl. Majrts förstberörcle Nådiga skrifvelse af den 12te Maj 1812 föranleder dertill, att de Hemman, sorn genom Canalanläggningen utgå, böra utur Jordeboken försvinna med Renta och alla öfriga skyldigheter ; dock som ej allenast allmänna Lagen i 25 Gap. 8 §.