Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lag-Utskottet, som ansett den uti berörde Memorial gjorde framställning vara härledd af någon händelse, hvilken enskildt träffat RiksdagsFullmägtigen Vessing , och i synnerhet hafva till föremål, bestämmande af den rättighet, hvilken de som till Riksdags-Fullmägtige för ett eller flere härader, eller för en eller flere städer äro valde, äga att, på grund af den dertill hvar och en af desse meddeldte Fullmagt, äfven under Riksdagen bevaka enskildte innom berörde härader elier städer boende personers an - LagUtskottets Eetänkanden. 6 9 angelägenheter och att å deras vägnar talan fora3 Och, som i afseende dera Utskottet funnit, att beskaffenheten och ordalydelsen af den Fullmagt, hvarmed, enligt 22 §. i Riksdags-' Ordningen, hvarje Riksdags-Fullmägtig af Präste, Borgare och Bonde-Ståndet bör varå försedd, om den såsom behörig skall anses, tydeligen utstakar vidden, så väl af de rättigheter han under Riksdagen äger, som de skyldigheter han dervid har att iagttaga, samt desse jemväl vidare äro uti berörde Riksdags-Ordning föreskrifne, men i öfrigt l^de Cap. RättegångsBalken samt 18 Cap. Handels-Balken tjenar till efterrättelse, om hvad som fordras för den, hvilken för annan skall något tala eller syssla, tror Utskottet att det som i förberörde mått© blifvit af Vessing ifrågasatt, är derigenom tillräckeligen upplyst och bestämdt. Till Riksens Högloflige Ständers pröfning varder detta vördsamt öfverlämnadt. Stockholm den 23 Januarii 1818. ' N:r 2 0. Lng-Ulskottets Utlåtande, angående jöres lag en ändring i 19 Cap. 1 och 1. §. §. Arfda-Balken. Uti ett till hedervärde Bonde-Ståndet inlemnadt och till Tag-Utskottet remitteradt Memorial, har* Riksdags-Fulltnägtigen från Stockholms Län Mats Ericsson föreslagit att Jrngens Stadgande uti ly Cap. 1. och a§. §•
St:r sedan få gå endast jemnt så långt i nedsättning af t.ullprocenten som Utskrt föreslagit, men icke längre. När Bevilln.Utsk:t begagnar sin motionsrätt för att yrka förändring i tull på denna artikel, så förefaller åtminstone mig, att man då, såsom annars när motion är väckt, i ett, ämne om förändring af det bestående, bör an Jag har derför förmenat, att mau således äfven här icke skulle vara bunden till den grad, att när Utsk:t yrkat ändring i nuvrde tulltaxa, men stannat vid en viss tull-siffra å denna artikel, man skulle anse just det vara deras förslag men ingenting annat. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att hvad Frih. Sprengtporten, vid remissen till Bevilln.Utskrt af K. Skrifvelse med öfverlemnande af förslag till redaktions-förändringar och tillägg i nuv:de tulltaxa, yttrat i fråga om borttagande af all exporttull, ingalunda finge betraktas såsom innehållande ett bestämdt förslag uti nämnde fråga; att det således, på sätt H. Exc. redan omnämnt, ej funnes någon motion, hvaruppå det nu gjorda yrkandet om frihet. från utförseltull för oarbetadt virke kunde stödja sig; samt att H. Exc., med anledn. af hvad Hr von Koch sednast yttrat, finge förklara, att uti förev:de fall Ståndets ledamöter väl egde för sig öppt att icke allenast yrka bibehållande af nu gällande utförseltull å oarbetadt virke eller antagande af Utsk:ts förslag om nedsättning deraf, utan äfven föreslå någon tullsats emellan den nu gällande och den af Utsk:t tillstyrkta, men deremot icke, enligt H. Exc:s åsigt, hade befogenhet att. väcka påstående om vare sig tulisatsens höjande utöfver dess nuv:de belopp eller sänkande under den af Utsk:t föreslagna siffra eller fullkomliga afskaffande; och ansåge H. Exc., på grund af nu anförda skäl, sig icke kunna framställa den begärda proposm å bifall till yrkandet, om tullfrihet vid utförsel af oarbetadt virke. Härefter framställde H.
Man har äfven Den 2 September f. m. 53 invändt, alt del icke vore lämpligt att anlaga så partiella stadganden, som delta, utan att man borde dröja tili dess nya lagförslaget kunde blifva antaget. Orsaken hvarföre LagUtsk. icke velat tillstyrka bifall till Hr Hjertås förslag i dess vidsträcktare omfattning, var den, att Utsk. val ansåg det vara nyttigt för så väl allmänheten som R. o. Ad. att concursmålen förflyttades från hofrätten till underdoinstolarna, men alt deremot sådana ämnen som testamentsbevakningar oell förmyndarefrågor fortfarande borde tillhöra hofrätten, emedan det alltid vore en fördel alt vid en enda domstol kunna få reda på förhållandet i dessa hänseenden. Jag tillstyrker således bifall till betänkandet. Hr Hjerta, Lars: Äfven jag, som väckt motion i delta ämne, skulle visserligen hafva åtskilligt att anmärka mot LagUtsk:s betänk., i ändamål att erhålla återremiss derå, på det Utsk. måtte gifva den utsträckning åt den tillstyrkta förändringen, som jag med min motion bar afsett; men då jag tror, att det vore ganska nyttigt alt dessförinnan erhålla kännedom om huru denna fråga blifver betraktad i de öfriga Stånden, så utber jag mig att få begagna min rättighet alt begära frågan hvilande på bordet. Hr Cederschjöld, Robert Theophron, förenade sig med Hr Hjerta. Hr von Hauswolff, Carl Ulrik: Jag får i allo motsätta mig hvad talaren näst för den sista behagat yttra. Först och främst har han yttrat en sak, som är för allmänhetens tungor alltför mycket utspridd, och som finnes i statistiska uppgifter om Sveriges förhållande i detta hänseende utspridt af höga auetoriteter, men som vid närmare betraktande skall finnas falsk, nemi. att Adelns solida förmögenhet i Sverige förminskas så starkt som det finnes i siffervärde upptaget uti officiella uppgifter; ty dessa upptaga icke hvad som genom giftermål och sidoarf tillkommer Adeln, utan blott hvad sorn genom försäljningar frångår Ståndet.
Den lyder sålunda: ”Från rättigheten att tillverka bränvin uteslutas: ecklesiastika, civila och militära embetsoch tjenstemän, folkskole-lärare, kyrkors och städers betjente, justerare af bränvinsbränningsredskap, bränneri-kontrollörer och tillsyningsman, hvilka, hvarken å sina boställen, egen eller annans jord, må tillverkningen utöfva.” Jag yrkar, att förbudet skall omfatta alla de*personer, som i Hr von Hartmansdorffs förslag finnas npräknade. Hr von Troil nämnde, att han biträdde Utsk:s förslag endast af det skäl, att R. o. Ad., som bland sina ledamöter räknade många af de tjenstemän, hvilka blefve från bränvinsbränning uteslutne, icke utan åsidosättande af sin värdighet kunde ogilla förslaget; men jag hemställer till den värde talaren, om det icke vore med Ståndets värdighet ännu mera öfverensstämmande att antaga Den 27 April e. m. 525 Hr von Hartmansdorffs förslag, som jemväl omfattar militärer, hvilka i delta Stånd torde utgöra flertalet. Som jag redan yttrat och flere talare ådagalagt, är Utsk:s förslag missledande, hvilket omdöme äfven torde träffa uttrycket domare på landel, ty HäradsRines bisittare eller Nämndemännen, äro äfven domare och hafva i sådan egenskap aflagt ed, men meningen måtte väl ej vara, att de skola vara från bränvinsbrännings utöfvande uteslutne. Jag hyser den åsigt, att antalet af de personer, som idka denna förderfliga näring, bör så mycket som möjligt inskränkas, och jag tror att man dermed skulle göra icke allenast samhället, utan äfven de enskildte bränvinsbrännarne sjelfva en verklig tjenst, ty de beräkningar på varaktig vinst af denna näring, som dess idkare upgjort, hafva merändels felslagit, och ofta hafva okloka och öfverdådiga spekulationer förorsakat näringsidkarnes undergång. Jag får, på grund häraf, hos Hr Gr. o. Landtm, vördsamt anhålla om propos. å bifall lill del förslag, Hr von Hartmansdorff afgifvit.
Dessa medel blefvo emellertid, jemte öfriga under Januari, Februari och Mars 1859 influtna, genast i Mälare-provinsernas Enskilda bank på uppoch afskrifnings-räkning insatta, på sätt nämnde års räkenskaper utvisa, till ett sammanräknadt belopp af 60,000 K:dr Rmit. — 352 Beträffande det i sista punkten anmärkta öfverskottet, 690 R:dr 96 öre R:mt, få vi upplysa, att det utgör den akademiska kassans ersättning för det Kemiska och Physiska fonderna tillgodoberäknats fullt intresse på sina inbalanserade kapitaler, ehuru dessa under året till en del blifvit af prefekterna förskottsvis efter hand uttagna och till den vetenskapliga inredningen af Kemiska laboratorierna och Physiska samlingarnes förökande använda, hvilken ersättning i kapital-räkningen likväl fått namn af Akademiens andel i intresset på utlånta kapitaler. Upsala Akademie-kontor den 7 Januari 1861. J. W. Gyllensvärd. E. C. F. Schenson. Upsala erkestift^ Konsistori! underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas räkenskaper för år 1858. Stormäktigste, A11 ernådigste Konung! Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj ts nådiga befallning, åligger det Konsistorium afgifva underdånigt utlåtande, med anledning af de i Rikets Ständers Revisorers den 15 sistlidne Oktober afgifna underdåniga berättelse, om verkställd granskning af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under å 1858, derom gjorda anmärkningar, att uti redogörelsen för Upsala högre Elementar-läroverk saknats reqvisitions-förslag å Lärarnes aflöning för nämnde års 2:dra och Adje tertialer, och att uti räkenskapen för Gefle högre Elementar-läroverk sådant reqvisitions-förslag icke funnits bilagdt. Till följe häraf utbeder sig Konsistorium nåden få anföra följande:
Med den visserligen ringa erlarenhet jag äger, tror jag mig likväl kunna förklara, att det icke ar förhållandetj den för alla i ögonen fallande disproportionen emellan straffet och brottet, föranleder alltid dertill, att hvar och en mindre gerna uppträder såsom .angifvare, att visligen gifva sina utsagor en så skonsam vändning, som möjligt, och' att Domaren tilläfventyrs mindre sorgfälligt söker de upplysningar, hvil,' ka skulle gifva brottet den svårare egenskapen^ samt begagnar sig af den honom lemnade tolkningsrätt af Lagen, för att slippa tillämpa dea Lag, som han anser olampelig, och i de flera händelser, der, såsom Herr Mannerstam anmärkt, egen bekännelse utgör hufvudsakligast» möjliga upplysningen, kan man säkert Vänta sig att äfven den uteblifver. Ridd. o. Ad, Prof, VI. Hans Éxcetlence, Herr Gr efven och Landi• Marskalken yttrade , att sorn LagUtskottets förista Betänkande, på sätt Herr af Brinckman tipplystj innefattade trenne serskilta frågor, an^ såge Hans Excellenée sig böra hemställa, Orri Ridderskap och Adeln behagade företaga Betänkandet punctvis till afgörande ; hvilket bifölls. Hans Excellebce gjorde derefter Proposition till bifall af LagUtskotttes hemställan, att tjuf, som för all sin tid blifvit till arbete å Fästning dömd, må, sedati han Undergått det honom ådömde kroppsstraff Och antingen stjäl tinder det hail å Fästningen qvarhålles, ellet ock. kommet på fri fot samt åter stjäl mer el? ler mindre , varda hängd. Ropades stärka Ja Och Nej. I anledning hvaraf Hans Excellence föté>* slog, att Utskottets berörde hemställan mätté afslås; hvilken Proposition med Ja besvarades.
Krigsbefälet är icke särskildt representeradt, men då, som nämndt är, R. o. Ad. bland sig räknar många dess medlemmar, så kan man antaga att dess mening i denna fråga är lika med R. o. Ad:ns. Vid sådant förhållande anser jag bifall till Hr Stjernsvärds förslag icke vara olämpligt, särdeles som en stor del bland Arméens medlemmar anse det R. St:rs beslut icke är för den judiciella lagskipningens gång nyttigt. Jag får derföre tillstyrka bifall till IIr Stjernsvärds förslag. Frih. Tersmeden: Utan att ingå i pröfning huruvida R. Stirs beslut i denna fråga är det bästa eller icke, får jag fästa upmärksamheten på, att ett så beskaffadt beslut af R. o Ad. skulle tendera till att uphäfva ett redan af R. St:r fattadt beslut. I en fråga som ensamt rör ett särskildt Stånd kan jag fatta att en sådan skrifvelse beslutas, ehuru jag icke gillar åtgärden, emedan den, enl. min tanke, icke öfverensstämmer med andan af våra grundlagar. Hvad angår R. o. Ad:ns beslut i frågan, så lär det nog i alla fall blifva kändt för dem som vederbör, så att vederbörande nog blifva i tillfälle att dervid fästa det afseende de kunna finna vara lämpligt. Men Hr Stjernsvärds motion kan jag icke understödja, emedan jag anser att formerne derigenom trädas för nära. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Mig synes det vara, om icke farligt, åtminstone skadligt, om sedan genom 3 Stånds beslut en fråga är afgjord, det fjerde Ståndet tager sig för att genom en Särskild skrifvelse bifoga sin särskilda mening. Man har visserligen sett det någon gång, men icke kan det i allmänhet vara med formerna öfverensstämmande. Det är visserligen sannt, att R. o. Ad:ns beslut vid detta tillfälle är ganska klokt och välbetänkt, men alla missbruk börja på så sätt, alt man vidtager en i och för sig riktig sak, ehuru man begagnar orätt form, sedan fortfar man att begagna den orätta formen, och slutligen begagnar raan orätt form vid orätt sak. Jag förenar mig derföre i den begäran Frih. Tersmeden framställt.
Har qvinnan sökt enslighet vid födseln, och varder barnets död, utan hennes uppsåt, orsakad af det hjelplösa tillstånd, hvari hon sig försatt; dömes till straffarbete från och med sex månader till och med två år. § 27. Har qvinna, som af oloflig beblandelse hafvande varit, födt i enslighet och fostret förstört eller å lön lagt; dömes, om Lag-Utskottats Betänkande N:o 20. hon den enslighet sökt, till straffarbete från och med tvä till och med fyra år, och, om hon den ej sökt, till straffarbete frän och med sex månader till och med tvä år, der ej i något af dessa fall utrönes, att fostret omkommit utan modrens vållande, eller att det varit dödfödt eller så ofullgånget att det ej med lif framfödas kunnat. § 28. Qvinna, sorn i uppsåt att döda eller fördrifva sitt foster nyttjar invärtes eller utvärtes medel, som sådan verkan hafva kan; varde dömd, om fostret kommer utan lif eller ofullgånget fram, till straffarbete fran och med två till och med sex år, och i annat fall till sådant arbete eller fängelse från och med två till och med sex månader. § 29. Ben som, med qvinnans vilja, söker döda eller fördrifva hennes foster, på sätt i 28 f sägs, straffes såsom i samma § stadgadt är. § 30. Ilar någon, utan qvinnans vilja, sökt döda eller fördrifva hennes foster, på sätt i 28 § sägs; dömes, om fostret kommer utan lif eller ofullgånget fram, till straffarbete från och med sex till och med tio år, och i annat fall till sådant arbete från och med sex månader till och med två år. Fick qvinnan af gerningen svår kroppsskada; dömes till straffarbete på lifstid: fick lion deraf döden; miste germngsmannen lif vet; dock må, der brottet år med synnerligen mildrande omständigheter förenadt, kunna dömas i förra fallet till straffarbete på tio år och i det sednare till sådant arbete på lifstid. § 31.
R E D E R . J a, men j ag vi lle veta det nu . R E D E R . Nej, men om han hade något, så skulle han kunna .. få min brorsdotter, som är g alen i honom! G A H M ( lifligt , i det han går fram ). Hvasa? ( afsides ) Sådan tjufpojke att ha' tu r! ( högt ) Grosshandlaren sk ämtar väl? R E D E R . Nej, det är mitt alfvar. Det vill säga, om ni vis ar mig testamentet hvaru ti han är utsedd till er univers al-arfvinge. I motsatt fall h ar jag en annan friare till flickan! G A H M . Albert vet på hvilka vilkor han får ärfva mig, vill han gå in på dem, så.. R E D E R . Är kamrern g alen? Tror herrn att min bro rsdotter får gifta si g med en procentare? G A H M . Hm! än sen brorsdottern till en diskontör .. j ag tycker att partiet är egalt! R E D E R ( ond ). Herre! G A H M . Seså, inte ska' vi bråka om namn! Vill ni ge' mig skriftligt på att pojken får er brorsdotter, så ger j ag er min förbi ndelse i afseende på testamentet. G A H M . Åhja .. ti ttar j ag väl ef ter i gömmorna, så kan det hända att jag får rätt på lika myck et! R E D E R . Topp! men först vill jag tala med er bro rson .. j ag vill sondera honom litet .. vill kamrern skicka hit honom. R E D E R . Men .. flickan har hundtratusen.. G A H M . Jag g år genast till honom. Tjenare! ( afsides ) En prägtig affär! Flickan h ar hundratusen .. jag har knappt hälften .. min diskontör är lu rad He-he-he! ( går genom fonden , och möter i dörren Smaal som inko mmer utan respirator ). Tolfte Scenen. SMAAL. REDER. R E D E R ( i det han ser Smaal inträda ).
Enär, för bedömande af landets utveckling uti industrielt hänseende samt dess förmåga att med egna hjelpmedel fylla sina behof, det vore af vigt att känna, huru stor del af den å jernvägarne begagnade materiel blifvit under hvarje särskildt år inom landet tillverkad och huru mycket deraf måst från utlandet anskaffas, äfvensom priset å hvarje persedel, hade det varit önskligt, att de af Styrelserna såväl öfver statens jernvässbyggnader som öfver statens jernvägstrafik afgifne berättelser derom innehållit fullständiga upplysningar. Då emellertid så icke varit fallet, hafva Revisorerne, för att söka i någon mån afhjelpa denna brist, beträffande förhållandet under revisionsåret, förskaffat sig nedan intagna uppgifter angående den hufvudsakligaste under berörde ä.r för jernvägarnes behof inköpta materiel, nemligen: Tillverkade Genom Byggnadsstyrelsen: Antal. Kostnad. Antal. Kostnad. Fjedrar till dito : 20,477: 24. Maskinerier och större effekter till reparationsverkstäderna samt broar och vändskifvor 59,897: 4. 26,896: 49. Genom Trafikstyrelsen: Räls-tillbehör 4,954: 30. Lokomotivhjul med axlar 17,728: 87. Antal. Kostnad. Antal. Kostnad. Buffers till vagnar 6,200: — Vändskifvor 5,500: — Dressiner 1,600: — Verkstadsmaskinerier . 7,365:93. 3,894:54. Kongl. Fångvårds-styrelsen. De till Kongl. Fångvårds-styrelsens disposition ställda anslag redovisas uti 3:ne särskilda hufvudböcker, nemligen: A) Fångvårds-anslaget,. Hufvudboken öfver detta anslag, hvilken såväl i Kongl. Fångvårdsstyrelsen som i Kongl. K a min ar-rätten blifvit granskad med anmärkning, upptager inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans till år 1864: Balans från år 1862: Utgifter: Stats-Jcontoret tillgodofördt: Skillnaden emellan tillgångar och skulder vid 1863 års slut Balans till år 1864:
Brefvet af den 19 September 1809 instäldt; men Rikets Ständer upptogo frågan ånyo, medelst underdånig skrifvelse af den 27 Maj 1818, hvaruti begärdes anställande utaf en undersökning till utrönande, ej mindre huruvida de i Jemtland befintlige oroterade hemman och nybyggen kunde användas till understöd för de förut drygt roterade, än ock till föreslående af den jemnkning och' reglering af Jemtlands roteringsskyldighet i det hela, hvartill läget och andra omständigheter kunde föranleda. Uti underd. skrifvelse af den 28 Juni 1823 om extra roteringen i Riket, åberopade Rikets Ständer nyssnämnde underd. framställning, och i Nådigt bref af den 21 Juni 1825 anbefallde Kongl. Maj:t en provisionel rotejemkning, hvarigenom Jemtlands Fältjägare - Regementes numerstyrka nedsattes från 1,000 man till 800, med villkor af Regementets skyldighet till activ tjenstgöring, i likhet med öfriga Regementena; och blef samma rotejemkning under den 21 Nov. 1827 af Kongl. Maj;t fastställd att gälla från och med 1828, intilldess, efter afvittringens afslutande i orten, en fullständigare och på mera bestämda grunder byggd rotering i provincen kunde försiggå. Uti underd. skrifvelse af den 18 Febr. 1830 yttra Rikets Ständer, att, när det gamla villkoret för ortens rotering, eller manskapets användande endast inom provincen, å Statens sida upphäfdes, och Jemtlands soldater följaktligen ålades samma skyldigheter, som Kronans indelda manskap i det öfriga Riket, någon annan grund för det nya förhållandet icke syntes böra fastställas, än den redan i Kongl. Brefvet den 2 Oct. 1806 uppgifna, eller jemlikhet med roteringen i det öfriga Riket, utan afseende på den möjliga minskning, sådant kunde verka i Regementets styrka.
Uti Nådig Remiss af den 16 November sisth år, har Kongl. Majit till Stats-Utskottet öfverlemnat en af Directionen öfver Strömsholms Canaloch Slussverk afgifven underdånig skrifvelse med dertill hörande bilagor, för att komma under öfvervägande vid handläggning af den genom Nådig Proposition af den io förutgångne Mars till Rikets Ständer hänskjutne fråga, Bih. till R, St, Trot, 18/j.o och 18/jJ, -i Sami, i Afd, 3 Band, Q Höft, 3 I 18 Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 435, Litt, C, om bidrag af allmänna medel till ombyggnad af berörde Canal-Verk.
S. D. Fortsattes och afslutades handläggningen af Stats-Utskottets Utlåtande, M 99, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens sjette Hufvudtitel, dervid föredragningen börjades med punkten 43, samt Ståndet stadnade i följande beslut: Uti första mom. af nämnda punkt hade Utskottet tillstyrkt, att den af Kongl. Majit äskade tillökning i Teknologiska institutets nu varande anslag af 6,000 Riksdaler, dels för inrättande af en särskild profession i tillämpad mekanik, eller så kallad machinlära, dels ock till aflöning åt extra lärare och repititörer m. in., måtte af Rikets Ständer bifallas. Med förkastande af detta förslag och antagande af Herr A. W. lljörcks emot Utskottets ifrågavarande hemställan afgifna reservation, beslöt Ståndet att förestånd»- 398 Prot.-Utdrag den 3 och 6 Juni 1863. rens aflöning skulle bestämmas till 5,000 Riksdaler riksmynt; dock med iakttagande, att detta aflöningsbelopp borde minskas med 500 Riksdaler, då föreståndaren komme i åtnjutande af den honom tillämnade förmån af fri bostad i institutets nya lokal, samt att i följd häraf auslaget åt Teknologiska institutet skulle utgå till belopp af 54,500 Rikdaler. Med afslag å Utskottets i punkten 54 gjorda hemställan i fråga om aflöning för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader samt denna Styrelses tjenstebiträde!) så väl i hufvudstaden, som landsorten, beslöt Ståndet, som antog den af åtskilige Stats-Utskottets ledamöter af detta Stånd mot berörda hemställan afgifna reservation, att under nästa statsregleringsperiod må till aflöning för bemälda Styrelses samt hennes tjenstebiträden så väl i hufvudstaden, som i landsorten, anvisas ett belopp af 28,900 Riksdaler å r ligen. Beträffande
Denna förhöjda ränta bestämmes på del sätt, alt a) Städjebrefven emellan år 1776 och år 1826 tagas till grund för densamma; å) såsom medium af tiden mellan äboförändringarne antagas omkring 20 år; c) 1 följd häraf beräknas den under 50 år vanliga städjan, förvandlad i penningar, der någon andel varit på annat sätt bestämd, tredubbel. d) Sedan sålunda medeltalet af slädjans kapitalbelopp blifvit för 50 år funnet, uträknas ränta derå efter 5 procent, och denna ränta bli Iver det årliga belopp, som under namn af städje—ersättning skall i all framlid af hemmanet utgå. 4:o) Denna städje-ersältning skall, under della namn, utöfver ordinarie räntan, uti hemmanens jordeboksränta inlagas lill ovilkorlig framtida efterrättelse. 5:o) På sådane vilkor anses de äboer och arrendatorer, som nu innehafva hemmanen, de förre Irån 1859 års början, de sednare vid nuvarande arrendekontrakts utgång, berättigade att fortfarande besitta hemmanen, de, deras hustrur och harn, led efter led, såsom för kronoåboer stadgadt är; dock alt genom nu meddelade föreskrifter ej göres någon ändring i förhållandet med de. hemman, hvarom laga domstols kraltvunna beslut mellankommit, eller beträffande eganderätten lill hvilka donalionsbref kunna åberopas. Skulle åbo eller arrendator önska att genom skatteköp, på samma sätt som kronoåbo, förvärfva äganderätt till det kyrkohemman, som han nu innehafver, eller lians efterlefvande hustru och barn, skall sådant vara dem tillförsäkrad!. 7:o) Vid beräknandet af skalteköpeskillingen erlägges densamma till Slaten jemte städje-ersältning, i enlighet med hvad om skatteköp af kronojord stadgadt är, för den del al' räntan, som Kronan tillkommer; men till kyrkan gilves i skattelösen ett belopp, motsvarande tolf gånger den ränta, som kyrkan årligen, efter medelmarkegång för sistförfluten tio år, liilkommit. Hvilket Rikets Ständer skolat i underdånighet anmäla: framhärdande etc.