Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För denna fattiga landsort är forslingen med kol och sjömalm en vigtig inkomstkälla, hvarföre alltså kronoskatterne inom Uppvidinge härad, der de flesta bruken äro belägna, alltid inbetalas vid uppbördsmöte! jemförelsevis till större belopp än i öfrige härader. Bland fabriker och bruk, som ej höra till bergsrörelsen, torde hufvudsakligen böra uppgifvas Kosta glasbruk, äfven i Uppvidinge härad beläget, hvarå betydlig kostnad blifvit nedlagd i afsigt att göra glaset jemförligt med det utländska; men den myckenhet både inoch utländskt slipadt glas, som på sednare åren hållits tili afsalu, gör bandteringen ej så lönande som fordom, hvilket styrkes deraf att år 1809 lärer Kosta glasbruk gifvit en behållen inkomst af omkring 27,000 R:dr Rgs, då den förra året icke skall uppgått till 9,000 R:dr samma mynt. Antalet af pappersbruk är oförändrad t sedan min sist afgifna berättelse. Näringen fortfar att vara lönande och afsältningen liflig, särdeles vid Lassebo och Ryd, hvilka båda afyttra betydliga partier både på Stockholm och Köpenhamn. Landtgarfverier äro ökade under fem år från 29 till 33, oljeslageriet' från 5 till 9 och färgeriet’ från 2 Lili 3. Vadmalsoch andra stampar äro 24. Tegelbruk hafva i denna ort icke ansetts lönande, men efter eldsvådorne i Wexiö bar tillverkningen uppdrifvils och under loppet af detta år äro t vänne nya anlagda. Priserne å tegel hafva Öfverhufvud uppgått tili 33 å 34 R:dr Rgds per tusen. Nu betalas 35 å 36 R:dr och det stigande behofvet af tegel torde komma att ytterligare böja prisen. Binäringar. Utom dessa skulle allmogen i en sädesfattig provins aldrig kunna berga sig. Naturen har nekat Smålänningen näringsmedel i stort, men unnat honom något af hvarje. De många binäringarne slå icke alla feit på en gång, och gifva för det mesta en säker kontant inkomst.
I anledning hvaraf Hans Excellence hemställde, alt Ridderskapet och Adeln, med afslag å hvad Utskottet i förevarande Utlåtande i denna del föreslagit, måtte bifalla Utskottets motsvarande förslag i dess första Betänkande, elier att denna afgift *4 Den 26 Junii f. m. borde utgå årligen från och med fyllda 17 till och med fyllda 60 år, då densamma skulle upphöra för alla dem, som icke af egendom, tjenst eller rörelse ega en inkomst af 5o R:dr, eller som icke utgöra bevillning af lön, egendom, rörelse eller förtjenst. Ropades Ja. 2:dra Grunden: Bevillning utgöres af all faslighet efter värdet, utan afseende på dess natur, med fortfarande likväl af bevillning å rusttjenst-marker samt rotefrihetsafgiften. Fastighet indelas i fyra klasser, nemligen: a) Jordbruket å Landet med allt hvad dit, enligt 1, 2, 3, 4> 5 och 6 Mom. i 3 §. 2 Art. af nu gällande BevillningsFörordning, kan hänföras och med derstädes utmärkte undantag; b) Hus och Jord i Städerna; c) Bergverken, jemte derunder begripna Grufvor, Masugnar, Bruk och Manufacturier och allehanda andra dylika Verk och Inrättningar; d) Mjöloch Sågqvarnar, Walkoch Stampverk, så väl som skattlagde Fiskerier, hvilka icke innefattas under Hemmanens skattläggningar eller såsom Husbehofsinrättningar i sednare lider tillkommit. Den 26 Junii f, m. Denna Grund blef, uppå framställd proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen. 3:dje Grunden: En så kallad MinimiTariff upprättas, hvilken upptager värdet inom hvarje Län å de Hemman, sorn innebafvas undereganderätt, äfvensom å alla Krono-, Annexoch Stomhemman, samt sådana hemman och lägenheter, hvilka äro anslagne till Hospitalen, jemte Ecclesiastik-, Civiloch Militärboställen; och må, vid uppskattning, samtlige Hemmannen inom hvarje Län, under det sålunda bestämda värdet, intill dess ny BevillningsFörordning utkommer, icke nedsättas.
Sedan den 1 dennes på bordet hvilande Utlåtande Nto 58, angående sökt arfvode för utdelning af de efter sitsförllutna riksdags slut tryckta häften af Bihanget till Riks-ståndens protokoll; 184 Memorial N:o 59, angående serskilda arfvoden för utbetalningen af riksdagskostnaderna samt granskningen af derå afgifna räkningar och reqvisitioner; samt Utlåtande N:o tiO, angående upphörande af ljuspenningar för embetsoch tjenstemän samt extra ordinarier: den 5 dennes bordlagde: Utlåtande N:o 61, angående Riksgälds-kontorets förvaltning under den sedan början af 1847—4S års riksdag förflutna tid; Dito N;o 62, i anledning af väckt motion, om magistralspersonernes ersättning för eller befrielse från deltagandet i ränteri-inventeringar; samt Dito N:o 63, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående 10 års förlängning af det åt nämndemannen Jonas Fredrik Jonsson upplåtna arrende af motala kungs fiske och mjölqvarn i Östergöthlands län. S. D. Vid nu skedd föredragning biföilos följande, den 5 dennes bordlagda, BankoUtskottets utlåtanden och memorial: Utlåtande N:o 11, i anledning af bonden Carl Magnus Jonssons i Bistockskulla ansökning om eftergift af öfverränta för diskontlån; Memorial N:o 13, angående i banken qvarstående äldre deposita; Utlåtande N:o 14, i anledning af väckt motion angående begagnande af ett utaf L. WOlde uppfunnet sedelpapper; Dito N:o 15, öfver väckt motion om utsättande af belöning för prof på förbältradt sedelmynt m. m.; samt Dito N:o 16, i anledning af f. d. handlanden J. N. Petterssons ansökning om eftergift af öfverränta å 2:ne handels-diskontlån. S. D. Föredrogs Kongl.
Jag lemnar derhän, huruvida man icke kan finna något annat sätt, att komma till slut med saken, än att förena sig med Bonde-Ståndet. Jag skulle förmoda, att de Ledamöter, som yrka bifall till Utskottens yttrande i hufvudsaken, med alslag å lagförklaringen , äfven kunna få sin tanka i den ena Propositionen gällande. Jag skulle således tro, att den af Herr Riddarhus-Secreteraren framstälda proposition saknar verklig grund , och att alla kunna få sin tanka uttryckt, om både Ja - proposition och Contra-proposition kommer att innehålla bifall å Utskottens Betänkande i hufvudsaken , men den sednare tillika afslag å Lagförslaget. Herr von Hartmansdorff: Min mening med den Contra-proposition jag föreslog , var den, att förena prtemisserne och slutföljden af Ut - 776 Den 15 December f m. * ■ ^ - . skottans Betänkande till ett sammanhang ; men då man ser, att Ledamöter finnas , som önska bifalla Utskottens Betänkande helt och hållet, så gifves väl ingen annan utväg , än att votera om Contra-proposition. Herr Munck af Rosenskjöld: Enligt Riddarhus-Ordningen, böra jaoch Nej-propositionerne vara sådar.e a it de| yttrade meningarne äfven kunna antagas eller afslås med J a eller Nej. Den mening jag yttrat, att Riksens Ständer icke böra afstyrka Egendomars bortspelning å Lotteri , men antaga Utskottens Lagförslag , kan hvarken besvaras med Ja eller Nej, genom den Proposition Herr Grefven och Landt-Marskalken framställt. Om Ja-proposition blir på Utskottens Betänkande, så kan jag icke votera Ja ; jag kan icke eller votera Nej, ty Jag har antagit Utskottens Lagförslag, fastän icke hufvudsaken. Derföre anhåller jag, att vi måtte få särskildt votera om de tvenne puncterne , nemligen först om hufvudsaken, och sedan om Lag-förslaget. Jag skulle äfven för min del icke hafva något emot , om ändamålet derigenom lättare kan vinnas , att först votera öfver Lag-fötslaget. Herr von Hohenhausen:
Man må säga hvad man vill; men dessa renskrifvarebefattningar matla dock icke förståndet så mycket, man påstår, och jag tror icke, att den yngling, som är mån om sin tid, sorn önskar fortkomst på tjenstemannabanan, iikslutande egnar sig åt det materiella renskrifningsarbetet, utan han besörjer en del deraf genom andra och sysselsätter sig med arbete af mera instructiv beskaffenhet. I fråga om kanslistgraden» bibehållande fäster jag serdeles vig 88 Den 11 April e. m. vid en af Fl. Ex, icke omnämnd omständighet, nemi. den juridiska ansvarigheten alt renskrifningen varder i behörig ordning verkstäld; ty jag uprepar annu en gäng den frågan: hvem kan belägga en Notarie med ansvar, om han helt enkelt förklarar sig hafva varit utur stånd att erhålla något renskrifningsbiträde, och, enl. min åsigt, är det Statens pligt alt ställa så till, att arbetet icke någonstädes uppehälles. Propos. till bifall å förevande punkt af FJtsk:s utlåt, blef härefter framstäld och besvarad med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. ansåge de emot denna punkt gjorde anmärkn:r föranleda till densammas återremitterande, samt, efter denna propos:ns besvarande med starka Ja, blandade med Nej, förklarade det han funnit Ja öfvervägande. Efter härvid af Hr Bildt framstäld begäran om votering, uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos.: Den, som bifaller hvad StatsUtsk., i fråga om löne-reglering för HofR:nes tjenstemän och vaktbetjent, lili. 5:le punkten af dess utlåt. J\fs 67 tillstyrkt, röstar vinner Nej, anser IV. o. Ad. de emot nämnde punkt af Ulsk:s Utlåt, gjorda' anmärkn:r föranleda ' tttLd.ensam mas återremitterande.
Dep:tet att förkasta hvad han. troligtvis på goda grunder, ansett vara det rätta, eller att antaga ett förslag, i spridda drag utkastadt, men icke till fullo upgjordt och som han förmodligen till dess grund eller detaljer ogillar. Jag kan icke förbise att följden af en sådan åtgärd nödvändigt måste blifva ett stort missnöje hos det indelta befälet: de skola naturligtvis tänka: »hvarföre skola vi lida, derföre att Chefen för Landtf. I)ep: t et och Gr. Ankarsvärd icke kunna komma öfverens rörande åsigterna om arméens organisation?» Hvar och en skulle känna ett sådant lidande såsom oförtjent. En skulle blifva förargad på den ene af de personer, hvilka icke kommit öfverens, en annan på den andre, men alla skola tänka: Vi äro således dömda att ännu i 3 år vänta på den förhöjning söm blifvit I)en 28 Januari f. ro. 133 för oss nödvändig för upfyllandet af de oerhördt stegrade lefnadsbehofven. Jag hyser ingen fruktan för att icke Ständerne skola bevilja ett sådant anslag. Jag inser visst ganska väl möjligheten af att StatsUtsk. kan anse en eller annan post för hög en eller annan för låg, men alt motsätta sig förslaget i dess helhet det är en annan sak : oell äfven om emot förmodan, anslaget på den grund afsloges, att det ansåges obehöflig!, finge dock ett sådant alslag ett helt annat utseende, än om det skedde för att vinna ett ändamål, som icke egentligen tillhörer lönefrågan. Ett sådant beslut skulle svenska folket ogilla såsom obefogadt och oriktigt. Jag har vidare i den värde anmärkarens Mern. funnit under rubricering af hvad den K. Propos:n innehåller, klagan öfver att den indelte lönetagaren från 1855 tillskyndats en förlust af 20 lill 25§ genom den upphäfda rättigheten att preja räntegifvaren. Och som detta stod nästan som en citat, så föreföll det mig högst förvånande om ett så beskaffad t uttryck verkligen kunde finnas i Chefens för Landth Dep:tets Betänk:de, hvarföre jag företog en noggrann undersökning, men ett sådant uttryck fanns ej der, utan der står omtaldt uphäfvande af uppsägningsrätten.
R:dr 40,800: de af Utskottet föreslagne 6 Fördelnings Generalslöner 33,000: med R:dr 7,800: blifvande denna difference ännu större enligt Herr Prosten Forsslinds Förslag, hvilket, såsom innefattande en organisationsfråga, val ligger utom Utskottets pröfning, men hvarvid Utskottet dock får yttra den tanka, att, inom Militairen, avancement i lön bör vara förknippad med avancement i Befäl, och att en Befälhafvare, som dertil äger erforderlig skicklighet, ej bör kunna ställas under Inspection eller under Befäl af en Officer uti subordinerande grad samt att den person som uti Ekonomiskt afseende åtnjuter yttersta, belöningen bör' innehafva det högsta Militair-befäl, äf - g2 Stats-U t slottets vensom man af honom bör hafva rätt förvänta den mäst utsträckta verksamhet. b) Uti de af Utskottet föreslagne Generals Lönernes belopp har förhöjning blifvit yrkad hos H. R. o. A. af Herr Grefve Bralie_, 71/., Herr Frih. af Nordin C. J.j och Herr Frih. Stjerncrona/?.>• hvaremot hos R. o. A. Herr Crusenstolpe M. J. och hos H. FråsteStåndet H:rr Professorerne Geijer ock Gravander ansett dessa löner böra nedsättas; och är, å ena sidan, anfördt: att FördelningsGeneralerne böra med befälet Öfver alla inom deras districter förlaggda Regementer och Corpser äfven förena högsta ansvaret för de inom Provincerne belägne Fästningar, Förråder eller Militair-Etablissementer; att de äro. nödsakade att bo, troligen i någon Stad, i Centern af de Trupper och Fästningar, som blifvit åt deras öfverinseende anförtrodde, samt af sine lönevilkor bekosta alla resor inom deras till arealen vidsträckta Generalbefäl, äfvensom i fråga om
Artikeln om LysningsSedlar pag. 33? för Allmogen, får jag vördsamt föreslå en ändring i Förordningen, som synes mig vara enkel och mindre under kastad misstag uti tillämpningen af det sorn i 2 och 3 Momenterna är stadgadt, att Presterskapet skola bedomina, hvilka kunna anses va a besutne Och bofaste bland Allmogen. Äfvenså om en inneha/ven FrälseRenta öfverstiger etc helt Hemmans, är detta alldeles utom Presterskapets gräns att pröfva, då knappt något Hemman, Krono eller Skatte, gifves med lika renta att jemföra med, och Frälset icke äger någon grund-renta, eller, annan, än den Frälsemannen förbehållit sig vid besittningens försäljande, hvilken efter markegångs-uträkning på annat sätt icke kan utrönas, ej heller göras en rigtig jemförelse. Den il Maj e. rrt, Således 1 stället för att förordningen påbjuder Charta; beloppet dels efter Hemmantalet och dels förmögenheten; så anser jag den principe, att Hemmantalet acli dess Na. tur är enda Och rätta grunden för Chart;eafgiften i denna delen, helst annan Bondens förmögenhet eller beslutenhet ej så bestämdt kan kännas, och dessutom mången anses för förmögen, sorn blott kan göra rätt för sig vid påfordran. Bergsmän och Bönder, sorn äga Frälse-Säterier, lid och Rör eller sd kallade Insockne Herneman för hvarje helt Hemman ti R:dr. Derifrån med Jidelar i 32 sk Derifrån med |:delar 36 —* Och derifrån med alla mindre Hemmansdelar — —■ — —.
Gefle-jernvägen, synes Utsk. vara denna banas mest ändamålsenliga riktning med afseende å trafiken inom de på kommunikationer vanlottade norra orterna, hvilka för tillgodogörandet af sina naturliga näringstillfiillen och afsättandet af sina från så väl bergs-som jordbruket och boskapsskötseln liemtade produkter, iiro i högsta behof af lättade förbindelser.» Den förbindelse, som man emellertid nu ville bereda dessa provinser, går på en omväg af 2 mil. Om man vill söka hafvet för bergslagens tunga produkter, så har man från Sala till Örsundsbro något öfver 4 mil, till Upsala 5 mil, hvarigenom afståndet på jernväg således blir en mil längre till Upsala, der varorna skola inskeppas, och slutligen skola föras utefter hela Fyrisån, då de deremot genom Örsundsbro genast komma till Mälaren. Jag kan således icke ur någon synpunkt anse, att denna bana bör betraktas såsom stambana Deremot må den gerna af enskilda bolag för enskilda intressen anläggas. Man har vidare talat om Universitetet och fördelen för detta, att erhålla en lättare förbindelse med Stockholm. Universitetets qvarblifvande i Upsala är dock tvifvel underkastadt. Länge hafva mäktiga röster höjt sig för dess förflyttning till Stockholm, och förr eller sednare lärer viii den tiden inträffa, då äfven Sveriges hufvudstad, i likhet med de flesta andra hufvudstäder i Europa får ett Universitet inom sitt sköte. Jag tviflar icke, att detta, med afseende å vetenskapens inverkan på det praktiska lifvet är nyttigt. Således bortfaller, enligt min öfvertygelse, äfven detta skäl för den föreslagna banan. Man har vidare talat om att Upsala stads starka trafik på Stockholm, och i detta afseende åberopat Hr Henschens reservation. Men värdet af de varor, som enl. denna reservation på denna väg skulle föras, är en obetydlighet i jemförelse med hvad från det nord vestra Sverige föres till Stockholm, och derest Universitetet skulle hitflyttas, blefve passagerare-trafiken i väsendtlig mån förminskad. Jag vill icke längre uptaga tiden.
Directionen ritser vid flutet a] Februarii månad en Directeur , som äger att noggrant revidera de vid denna tid aflämnade Hufvud - icke vederbörligen anmält sig till Pensions utbekommande, * och Directionen förordnar i anledning deraf huruvida och till hvad del penningarne böra uti Banken insättas, för att ej annorledes än efter Directionens förnyade pröfning af Pensionairens behörighet till Pensions utfående, utassigneras. 14 $• Vid börjanaf hvar* je qvartale sista månad anordnas så väl för Riddarhuset som för StiftsCassan , Directeurernes Honorarier, Tj enstemännens löner, Pensioner rn. m. 15 §• Directionen utser vid början af Martii månad en af dess Ledamöter, som äger att revidera de vid denna tid aflämnade Hufvud - t 456 Den i Q Juli i a. m. vudböckerne samt huruvida; 1:0 Debitering och Creditering, 2:0 Verificering enligt lnstruction, 310 Räntebetalning, 4:0 Inteckning9förnyelserne äro rigtige och behörigen fullgjorde 3 hvarefter Cassorne af honom och dem som hafva Cassanycklarne jemte RiddarhusFiscalen inventeras, då efter slutad Revision , skriftelig berättelse aflämnas öfver förhållandet, jemte Förslag till förbättringar som kunna finnas nödige, att antingen af Direction genast antagas, eller i blifvande RiksdagsBerättelsen intagas. Efter hvad Revisionens berättelse för-, »nieder sker Remiss till Bocker samt efterse, d«t inteckningsförnyelserne äro rigtigt och behörigen fullgjorde; hvarefter Cassorne af honom och dem som hafva Cassanycklarne, jemte RiddarhusFiscaJen , inventeras. Då revision slutad är, aflämnas skriftelig berättelse öfver förhållandet, jemte förslag till de förbättringar, sorn kunna finnas nödige , att antingen af Direction genast antagas, eller i blifvande RiksdagsBerättelsen för Ridderskapet och Adeln anmälas.
Huru går det då till vid de andra skatternas inbetalande? Man levererar dem till kronans ombud — men denna skatt skall lemnäs i residensstaden! En annnn sak, som Frih. Rappe vidrört, är frågan om privatbankssedlarne. Bränvinsbrännaren skulle nemi. kunna misstaga sig och skicka privatbankssedlar. Jag får då erinra om, att det ännu finnes många residensstäder der ej privatbankssedlar kunna invexlas. Dessutom kan ju sådane misstag förekommas derigenom, att producenten underrättas om att han icke får skicka dylika sedlar. Slutligen återstår besväret för Konungens Beflude att hemta dessa rekommenderade bref från postkontoret. Detta beror på huru långt postkontoret ligger från residenset; och vill landshöfdingen ej gå sjelf, nog finnes alltid en säker vaktmästare att tillgå. Då jag ej kunnat finna något af dessa skäl vara af beskaffenhet att förosaka ett afslag å ifrågavuie punkt, anhåller jag hos Hr Gr. o. Landtm, om propos. på bifall till densamma. Gr. af Ugglas: Jag tror att den siste värde talaren har för mycket uppskattat den fördel, som genom ifrågav:de förändring skulle bränvinstillverkaren tillskyndas. Icke lärer väl han ligga hemma med en summa af C ä 8000 rdr, hvartill skatten uppgår, utan, när tiden stundar, då skatten skall erläggas, uttager lian dessa penningar ur den enskilda banken; och, enär det oftast inträffar att denna bank är belägen i residensstaden, går han direkt derifrån upp med penningarne i landtränteriet. Jag tror derföre att det blir mera besvär för bränvinstillverkaren, 106 Den 6 Maj e. m. om han först skall uttaga penningarne ur banken och sedan resa med dem till ett postkontor och skaffa sig qvitto, än att gå direkte med summan till landtränteriet. Hvad beträffar risken, så är det, efter mitt förmenande, mera risk underkastadt, om det skall gå till på sätt Utsk:t föreslagit, än om den gamla författm skall följas.
Derutaf skulle den fördel kunna dragas, att vårt nu varande svåra och oviga silfvermynt förvandlades till ett lättare och handterligare, nära liknande Franska Franc-stycket; och att, om det till exempel, i likhet med ett äldre Svenskt mynt kallades Carolin , en sådan blefve lika med En Riksdaler Riksgälds-sedlar. Ranquens nya sedlar kunde derefter andras; helst i alla fall, någon p rescriptions-tids bestämmande för de igamla Råneo - sedlarne synes påkallas, för att kunna beräkna sedel - förstöringen och katina Hart quens verkliga ställning ; samt ändrade förmaier, till likhet med Engelska Råneo-Noten eller Norrska Specie-sedeln, synas vara tjenligare, än de nu varande. Bil. Lit. D, Det kan ej undfalla Rikets Ständer, att ingen framgång i ett ordnadt Permingeverk är att förvänta, ont icke Rikets Ständer, fast beslutne, att trygga kommande slägten, genom ett kraftigt steg urståndsätta sig sjelfve att, genom en origtig förvaltning af Ranquen, förrycka de i Landet existerande naturliga Egendomsoch Credit-förhållanden. Det kraftigaste medel dertill vore visserligen , att öfverlemna Ranquen till liqvid, och der. efter upplösa den; men Rikets Ständer lära nog - 5 98 Banco-Utskottets Betänianderi. samt finna, att i närvarande ställning detta slcnlle medföra stora olägenheter, så val för Staten, sorn för Enskilde Medborgare. Enär i Landet hvarken finnes nog enskild kraft eller nog allmänt förtroende, för att vänta dylika Banque-inrättningars uppkomst, till den betydenhet, att de kunna motsvara Rikets Ständers Banque; lära Rikets Ständer således anse nödigt, att bibehålla densamma, hädanefter såsom hittills, under deras egen garantie och vård, samt med samma förvaltningssätt, intilldess ett återställdt förtroende man och man emellan, samt större C.ipitalers uppkomst i Landet, medgifver möiliehet för Enskilda Bolag att stifta sådane Banqueinrättningar, till den utsträckning, att Rikets Innebyggare genom dessa kunna vara tillräckligen underlättade i sine penningetransactioner.
Beträffande slutligen ersättning ej mindre för de, enligt Kommitterades sednare Skrifvelse ined Kongl. Majus Nådiga tillstånd litur Malmö LandtRänleri förskottsvis uppburne 7262 B:d 12 sk. 8 r:st., sorn åtgått i och för den verkstälhle regleringen, än ock för Kostnads.Summan till Nybyggnaden af karakters-huset, sorn är beviljad att med 19,344 R:d 44 sk. utgå af öfverskotterne på Stats-Veikets Medel för nästlidet och innevarande år, finna Riksens Ständer vid sådant förhållande, och enär Kongl. Maj:t i Nåder pröfvat behofvet af dessa kostnader, någon annan åtgärd härutinnan icke återstå, än att de nu medgifva afskrifning utaf begge de sistnämnde Summorne uppå Stats-Verkets öfverskott af Intraderne för den tid, Utgifterne skett eller komma att ske, likväl emot behörig Redovisning för förskotterne och granskning af Redovisningen i föreskrifven ordning. Riksens Ständer framhärda SCc. N.r 84. Uppl. och godk. hos Ridd, och Ad, d. i5 April 1818. — Präste-Ståiidet d, 15 BorgareStåudet d. i5 Bonde-Ståndet d, 17 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse angående Dagsverksskyldig heter ne vid Flyinge och Dahlby Kcngsgårdar. Då Riksens Ständer, enligt sin underdåniga Skrifvelse den 27:de Juli 1812, uppläto Flyinge och Dahlby Kongsgårdar i Malmöhus Län till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, yttrade Rik - Underdåniga Skrifvelse, r. 179 sens Ständer tillika den underdåniga önskan, att Kongl. Majit täcktes lata genom vederbörlig un. dersökning utröna beskaffenheten af de till desse Kongsgård.ar utgjorda Dagsverken, sorn skulle vara af 2;ne slag, en del grundande sig på Kon. trakter, en del åter tillkommen genom frivilligt åtagande, samt att Kongl.