Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Orden ”till ”större eller mindre del” böra utgå, och varans beståndsdelar närmare bestämmas sålunda: halfsiden, väfnader och halfsiden-dukar, som till mer än hälften bestå af silke, tullbehandlas lika med de helsiden-väfnader och dukar, hvartill de närmast höra. Dylik redaction har Ulsk. sjelft föreslagit vid halfylle. Tullvärdet å halfsiden-alngods bör höjas lill 14 r:dr och tullen till 3^ Ib. (Pag. 48). Doffel, såsom varande oskuren dråp, och som öfver behofvet tillverkas inom landet, bör bära lika tull med dråp eller 2 r:dr per få. Ylle-alngods: Alla andra slag, måste bära lika tull som kläde, emedan i annat fall denna utväg att införa yllevarorna bestämdt medför fabrikernas förstöring, ithy att hvarje tillskapad benämning å varan berättigar dess införande emot 24 sk. tull. De finaste och dyrbaraste tillverkningar, som man visst skulle vara fäi - elig alt tillerkänna en högre lull än 2 r:dr, inkomme då emot 2.4 sk , hvilket ej är meningen. Ingen värde-vara bör få förtullas utan i närvaro af tillkallade värderingsmän. På det att det skydd man egnar åt näringarna skall Den 2g Juli c. m. blifva en verklighet och ej blott figurera på papperet, hemställer jag: 1:0 att på hvarje tullplats, hvarest införsel af fabriksoch handlverkeri-varor är medgifven, det må vara fabrikseller handverkeri-societeterna, eller begge i förening, efterlålet att hålla ett ombud, hvilket ombud tullkammaren skall vara pligtig att vid hvarje förtullning af fabriksoch handtverkeri-varor tillkalla: för sådana varor, å hvilka piacatsedel kan användas, erfordras ombudets namnteckning och sigill å placatsedeln, (som bör upptaga den förtullade varans alntal, vigt och förtullningsvärde) på det alt förtu
För att nu återkomma till frågan i sin helhet, så tror jag att botemedlet måslo sökas på samma väg hvarifrån det onda kommit. Kapitaler hafva blifvit förstörda, kapitaler måste återsamlas, men detta sednare kan endast ske genom arbete och sparsamhet; genom att införa litet och sälja mycket under några år, samt äfvenledes förfara varsamt med alla både allmänna och enskilda företag, hvilka icke på längre tid lemna någon afkastning. De ihåliga kredit-anstalterne få lof att ramla, sådana hafva vi såsom jag nyss sagt icke här; men hvad som här är ihåligt måste också ramla och dertill hänför jag den missbrukade blancokrediten, missbrukad af sådana personer som sakna fonder och derföre förgäfves bemöda sig att uprätthålla densamma. Om nu någon hjelp skulle kunna beredas åt personer, som verkligen böra hjelpas, tror jag att några allmänna grundsatser böra följas med afs:de på försträckningarne. Bland dessa är att rekommendera varubelåning, på det varuvärdet icke må allt för hastigt falla, hvilket skulle medföra stora olyckor icke allenast för den nuvarande innehafvaren af dessa varor utan äfven alla andra, som äro förbrukare. Yarubelåningen är någonting hvarpå hvarje penningeverk bör söka använda sina medel. En annan omständighet torde man äfven böra upmärksamma, nemi. att man, under sådana tider som denna med den Den 2 D ecember. 23 benägenhet som si ] fre t har att utgå, bör akta sig att lemna försträckningar åt sådana personer som sysselsätta sig med silfverexport såsom handelsaffär. Detta kan naturligtvis icke blifva föremål för något legislativt stadgande, men det är en grundsats som banken förmår ensam iakttaga, isynnerhet som det blifvit sagdt att de som sysselsätta sig med denna trafik vetat så begå, att R. St:rs Bank, som måste gå alla lagliga vägar med afs:de på angifvandet af de varor som skickas på fartyg, assurans m, m., ligger betydligt under de enskilde. Det är mig sagdt att de kunna transportera en silfverspecie för sk. mellan Hamburg och Stockholm, då det kostar R. Stms Bank nära 2 sk.
Derjemte och då Kongl. Majrt funnit: att flottans ständiga korpser icke voro tillräcklige för bemanning af alla dess fartyg under krig; att större delen af det till allmänna beväringen hörande manskap inom de lill sjö— bevärings utgörande utsedda områden erfordrades för tjenstgöringen dels på roddflollan, dels såsom marinsoldater, till hvilken tjenstgöring samma manskap, i följd af de årliga vapenöfningarnes beskaffenhet, jemväl vore mest tjeidigt; att bristen på en fullt duglig och för flottans seglande fartyg användbar bemanning icke eller kunde genom manskapet från öfriga sjöbe viiri ngsom rå ciena fyllas, utan borde på annat sätt afhjelpas; samt att detta lämpligast kunde ske derigenom, att handelsflottans befäl och besättningar i händelse af krig alltid vore för ett sådant ändamål att påräkna; har Kongl. Maj:t till Rikets Ständers antagande föreslagit: "att, jemte beväringsskyldige inom de för sjöförsvaret afsedda serskilda områden, till sjöbeväringen äfven må hänföras alla sjökapitener och styrmän vid handelsflottan samt machinister å enskild person eller bolag tillhörande ångfartyg, äfvensom allt det sjöfolk, som å sjömanshusen eller i magistraternes rullor är utskrifvet, med förbindelse för dem att, vid inträffande krig, tjenstgöra å flottan, samt att denna förbindelse må fortfara från 20 lill fvlIda 3o år; hvaremot de befrias från all vapenöfning i fredstid; och skulle den, som, på sätt förrberördt är, blifver till sjökrigstjenst förbunden 12 Stalssamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 5. jemväl ega att i sitt ställe sätta välfrejdad och duglig sjöman, soin redan fullgjort sin beväringspligt, och icke är öfver 4° är gammal.” Ilärförutan har Kongl Maj:t uti Sin högstberörda nådiga proposition förklarat, alt, om Rikets Ständer äfven för deras del antoge, hvad Kongl» Maj:t sålunda föreslagit, Kongl.
Fullmakt, öppet bref eller resolution på karakter för dem, som ej förut varit i kronans tjenst, förses med karta till sextio för hundrade af löne-inkomsten för d vlika, eller dem i värdighet motsvarande tjenster. Dock beräknas i ofvannämnde fyra händelser endast den på stat bestådde ordinarie lön, hvilken, derest den är indeld, bör efter sednaste årets markegång uträknas. Doktorsbref, som vid akademierna utfärdas, förses med stämpladi papper, nemligen: i theologien .. i juridiken . i medicin .. i filosofien, eller så kallade Magisterbref Men för doktorbref, som utan prof utfärdas Prostar öfver egna församlingar erlägga för sina fullmakter i stämpladt-pappers-afgift Transporter och byten, sorn ofvan omförmälda embetsverk och embetsman bevilja, förses med stämpladt B:dr »k. rict. 3: — 3: — 3: — »: 24* a5: — 4: - 40 BeviUnings-Utskollets telänkande, iV.o li. R:dr sk r:«t. pupper lill lika belopp, som konstitutorial på behaglig tid. Afsked, då dermed icke några löneeller pensionsförmåner följa, äfvensom då endast sådan pension dervid tillägges, hvartill den afskedstagande, enligt författningarne, är berättigad , eller för hvars erhållande ha ii sjelf gjort tillskott, förses med stämpladt papper till lika belopp med protokollsutdrag från den embetsmyndighet, som aiskedet utfärdar; men, om den afskedstagande hugnas med förhöjning å karakteren, förses afskedet med stämpladt papper till det belopp, här ofvan för karakters-fullmakter stadgadt är. Konsistoriernas fullmakter å pastorat höra, i stället för kansli-gebiihren, dessutom beläggas med stämpladt papper till följande belopp, nemligen: Vid de större församlingarne i städer och på landet öfver ioo mantal . 8: 16. — Vid mindre pastorat ifrån 5o till ioo mantal . 3: lö.
Till underdånig åtlydnad häraf upprättades ett nytt Roteringsverk eller Rotejemkningsförslag, hvaraf hufvudsakligen inhemtas: ’’att Jemtland förr varit indeldt till 1000 ”Rotar med Skattetal 2732 tunnland; att miedel talet för sådan roteringsskyldigliet ut”gjorde S~ tunnland (hvartill Kongl. Majit Er ”1689 anslagit 20 Daler Silfvermynts ränta ”för hvarje beriden karl); att dä, från berörde Skattetal 2732 tuunland, afgår för 200 ”vacanta numer med Skattetal 406^ tunnland, ”återstå derefter för 800 Stamrotäx 2325^ .”tunnland; att understödet för dessa Stainro - Statssamt Allm. 13 ”tar nu utgår af de vacantes Skattetal 406,’ ”tunnland, af hittills oroterad jord 504^ samt ”af Skattetal från Inqvarterings-hemman 105!, ”tillsammans 1016 tunnland; och att, då det skattetal, som från deltagande i rotejemk'ningen befrias, bestående af *22.’! tunnland ”för' den Indelningen åliggande inqvarte’*ringsskyldighet, och för Post-hemman 2 o ;j. ”tunnland, utgörande tillsammans i rund surn"ma 243 tunnland, tillägges, skattetalet för ”hela rotejemkningen, med uteslutande af ’’brutet tal, utgör 3 5 8 5 tunnland, hvarigenom ”medeltalet för hvarje rote blifvit 4' tunnband eller Gärde-mantal.”
Se» bani oter t $aperingé»Sommitteen; eganbe bocf 33erebningö»Sommitte'erne, att voib flutet af beraö förrättningar/ genom behörigt »al, forn i ^»rotocollet in» tageö, ittfe åtminffone §re perfoner, nemligen af Svibberjfapet od) Slbeln eller ©tånböperfonér, ber be finnaé, Sn; Sn $>reft, famt Sn SBonbe; på fått lif» roal, att härigenom bet antal af $apertngömän, font erforbraé, icfe f ottimer att fafttaö. ©fer annorlunba, »are ben, utan laga förfall, uteblif»anbe för» fallen till ett »ite af ©ep 9c:br £retiot»å jfillingar till ©ocfnené fattige, od) »arbe $aperingen, utan affeenbe berpå, fortfatt. §. 93- Sftär 55erebningé»€ommitte'erneé Sebamöter å utfatt ort blif»tt famlabe, anftälleö, i när»aro af Äonungené Q3efaHningöl)af»anbe eller befi till för orb» nabe Dmbub, omröftning till »al af £aperingé»Soinmitté genom flutna feb» lar. ©folanbe l)»arje febel, för att anfeé gällanbe, upptaga of»annämnbe antal perfoner, inom l)»arje Slaf) o$ enligt f)»ab i 90 oc^ 91 §.§. ftabgaö. §. 94. #»arje när»aranbe Sebamot af Q3erebningö»€ommitte inom ©iflrietet eger fålebeö att afgif»a fin ferffilba <3$otertng$»febe(, odj beräfnaé röserna per capita. Snär robertte lifa utfallit för t»änne eller flere, »arbe lottning anftäUb.
Friherre Eagerheims och Stats-Commissarien Wåhlbergs förvaltning , och sedan upplysning blifvit inhämtad om dessa fonders belopp och beskaffenhet , hafva Riksens Ständer beslutit, att ifrågavarande fonder skola, i deras nu varande skick, till Riksgälds Contoiret öfverlemnas, för att med detta Contoirs öfriga tillgångar sammansmälta, dock På Ridd. och Adelns vägnar Carl Mörner , h. t. Eandtm. På Borgare-Ståndets vägnar TI. Schwan, li. t. Talman. Den 11 Juli. 1025 dock så, att i Riksgälds-Contoiretj» Hufvudböcker för dessa medel alltid skall visas särskild re« do; hvilket är destomera lämpligt, som i hän« delse fonderna framdeles med Eders Kongl. Maj:ts och Riksens Ständers gemensamma samtycke skulle komma att lyftas och uttagas , Staten för dessa fonder skall ansvara: hvilket beslut Riksens Ständer trott sig böra Eders Kongl. Maj:t i underdånighet meddela. ' Riksens Ständer framhärda med djup un~ dersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majtts Uppläst hos Samtliga Riks-Stånden den 11 Juli.' Stormägtigste Allernådigste Konung! Hos Riksens Ständer hafva från flera Stånd klagomål blifvit höjde Öfver de stora oredor och underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter På Riddersk. och Adelns vägnar Carl Mörner, h. t. Landtmarskalk. På Prest-Ståndets vägnar ,J. A. Lindblom, n. v. Talman. På Borgare-Ståndets vägnar H. Schwan , h, t. Talman.
Då förslag härom af de röstberättigade i en kommun väckes medelst beslut, fattadt inför kommunalstämmas ordförande, Magistrat eller den för stad utan egen jurisdiktion särskildt tillsatta styrelse, varder sådant meddeladt Konungens Befallningshafvande, som från öfriga till valkretsen hörande kommuner infordrar do röstberättigades röster och utfärdar kungörelse om utgången, efter thy som de fleste afgifne rösterne varit för bifall eller afslag. I sistnämnda fall kan frågan icke förr, än en tid af fem år derefter förflutit, ånyo upptagas. Beslutas åter förändringen, träder den i kraft vid det val, som näst efter en månad frän kungörelsens utfärdande inträffar, och gäller för en tid af minst fern år, hvarefter beslut om dess upphörande kan på lika sätt som om dess införande fattas. Vid de omedelbara valen afgifvas rösterne, särskildt för hvarje kommun, inför kommunalstämmas ordförande, Magistrat eller för stad särskildt tillsatt styrelse; och skola för rösternas sammanräknande och fullmakts utfärdande åt den, som de flesta rösterna erhållit, valprotokollen insändas, för kommunerna å landet till domhafvanden och 6 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 61. för städer med egen jurisdiktion, till Magistraten i den stad, som största folkmängden eger. I stad, som har att ensam sända en eller flera Riksdagsmän, förrättas valen omedelbart inför Magistraten; och må, der flere Riksdagsmän skola utses, staden, på sätt om val till stadsfullmäktige är stadgadt, kunna indelas i valkretsar. § 17- Vid såväl Elektorssom Riksdagsmannaval tillkommer hvarje röstande en röst. Den, som dervid erhållit de flestes röster, vare lagligen vald, och skilje lotten emellan dem, som erhållit lika röstetal. Vid dessa val skola till efterrättelse tjena de för kommunerna gällande röstlängder, som böra innehålla anteckning om dem, hvilka enligt § 14 valrätt tillkommer. § 18.
Nbo dn icbe kuling bemta8 trän arr6nde-60ntra6t6t8 innebäll, som deremot älägger arrendatorn att sä be8balkadt n^dl^gguacXoeb repaiation8-aiIlete V6rb8tä1la, i akräbning pä 8in bvggnad88b^1d!gliet oeb med rättigbet till kramtida ei'8ättning kol' derutökver verl<8tälld i>vggnad ak ekterträdande arrendatorer ekter laga 8V»; men derjenlte, ä andia aitla», an8ett om8tändigbeterne i närvarande kall vara ak den aera Ivilda be8balkenbet, att karona», 8L80M egare ak llaliet oell qvarnen, ej liilligtvia bör undandraga 8ig att genom någon lämplig 8badeer8ättning gikva 8öbanden tillkälle att de köratörda vattenverken utan dröj8mäl än^o upplivgga oell i8tänd8ätta, 8ä att kläde Xronan oell arrendatorn ina ak lägenbeterne lvu nila päräbna den inbom8t, 8om vederllör. ?L Arund ilärak oell dä en lämplig ned88ttning ak ärliga arrende-akgikten kör Äotala Xronoibbe oell dertill börande Herrekvarn blek uti nvasberörde akaeende kör Xongl IVkajit oell Xronau minat betungande, men krägan Iiärom beror jemväl ak lkibetL 8tänder8 prökning, vill Xongl. lVlaj:t bärmedelat till Ikibeta nu koraamlade 8tänder i Näder ökverlemna, buruvida ikrän 1842 ära början oell 8a länge det med Nämndemannen ^o?rL5 /d'6t//v'e akalutade arrende-eontraetet om körutnämnde ki8be oeb Hvarn är gällande, eller till 185(1 är8 alut, bemälde mä, emot 8b^1digbet att pä egen boatnad uppköra oell under ain ai rendetid underbäl1a 8gmt vid arrendetideila utgång i laggililt abieb allemna alla kör klabet oeb qvarnen nödige byggnader oeb inrättningar, tillgodonjuta nedaättninA i nuvarande ärliga arrende-akgikten med en tredjedel derak eller kårabo tunnor apanmal, bälkten räg oeb liälkten born; Oeb bär Xongl.
Att man väl kan straffas för tryckfrihetsmissbruk med annat straff, än som är stadgadt i Tryckfrihetslag, och dömas af annan domstol, än som der anvisas, fastän man icke kan dömas till det af Tryckfrihetslagen påbudna straff af någon annan än denna domstol, samt att man väl för vissa ämnen, fastän icke för alla, kan vara underkastad annat tryckfrihetsansvar och annan domstol, än sorn i lagen om tryckfrihet förordnas, eller att man kan hindras från befattning med föryttrande af skrift, som icke i laglig väg är brottslig dömd, det kan dock väl icke vara meningen af följande i Tryckfrihetsförordningen nyttjade ordalag: »hvar och en är fritt och öppet att, med iakttagande af de föreskrifter mot Tryckfrihetens »missbruk, hvilka här stadgas, sina tankar uttrycka och meddela i alla ämnen, i hvad »skrifart som hälst, och ehvad föremålet skulle vara detta Rike enskildt, eller främmande »Länder, ett närvarande tidehvarf eller de förflutna, lefvande personer eller aflidne» (ingressen). »Alla förut gällande Lagar, Stadganden och föreskrifter, i afseende på Tryckfriheten »eller Bokhandeln, vare härmed upphäfne, och, såsom en följd häraf, äfven alla hittills gifne »särskilda Förbud emot utgifvandet af vissa Böcker, Skrifter och Handlingar, Nå »gon tryckningen föregående granskning af Skrift, eller något förbud emot tryckning deraf, »skall ej äga rum. Ej skall någon skrift kunna, före dess utgifvande, Boktryckare, Utgif»vare elier Författare affordras, ej eller något för tryckningen eller utgifningen hinderligt in»seende öfver Boktryckerier, eller Författare och Utgifvare, vara tillåtet» (academiska speci mina undantagna), — »Intet hinder vare för Bokhandelns idkande, icke heller för ut »gifning till föryttrande af någon Skrift, vare sig inländsk eller utländsk.
Denna människomassa kom nästan uteslutande från Chicago ensamt, emedan få främlingar ännu anländt hit. Ovedersägligen var dock öppnandet af utställningen något verkligt storartadt. Tal höllos, hundratals flaggor hissades på hundratals nationers och staters byggnader under salut från amerikanska kanoner. Och de trötta, mörka människomassorna, som likt svarta floder framvältrade på den » Hvita stadens » leriga gator och öppna platser, löpande fara att hvilket ögonblick som helst blifva nedtrampade i dyn af beridna poliser och kavalleri, kände sig likväl vid åsynen af så mycken härlighet belönade för alla utståndna vedervärdigheter. Efter intagen lunch i Administrations-byggnaden och en hastig öfverblick af de olika ländernas utställning i manufakturpalatset företog presidenten en tur i vagn kring utställningsplatsen, hvarefter han redan vid femtiden lämnade den Hvita staden för återvända till Washington. Han lofvade dock att senare på sommaren återkomma i sällskap med Mrs Cleveland och » Baly Ruth », såsom presidentens späda dotter kallas af hela amerikanska nationen. Omkring Svenska villan, hvilken i sin mörkt hållna färgton skarpt aftecknar sig mot de närliggande krithvita palatserna, bade nära ett tiotusental svenskar samlats för att öfvervara öppnandet af densamma. Svensk-norske ministern Grip och kommissarien hr Arthur Leffler höllo tal från en för tillfället rest altan vid ingången. Svenska och amerikanska flaggorna hissades under de traditionella hurraropen. Svensk sång utfördes af härvarande IDUN 164 svenska klubb och därefter intogs middag i herr Robert Lindbloms närbelägna restaurant. Öppnandet af Kvinnornas byggnad är naturligtvis för Iduns läsarinnor af ännu större intresse. De därmed förenade högtidligheterna egde rum i byggnadens stora sal, The Hall of Honour, dekorerad i hvitt och guld samt i öfrigt prydd med flera större väggmålningar, utförda af kvinnliga artister. På en upphöjning vid västra ingången voro platser anordnade för härvarande kvinnliga ombud från olika nationer, oflicierande medlemmar af the Board of Lady ' s Managers, m. fl. Denna platform var utmärkt smakfullt prydd med tropiska bladväxter, blommor samt de amerikanska och spanska flaggorna.
Då Utsk. sökt att, i detta hänseende, gå en allmänt uttalad önskan till mötes: sä vore det besynnerligt, om förslaget skulle af R. St. ogillas. Jag anhåller derföre, att R. o. Ad. behagade så mycket häldre bifalla detta förslag, som den afgift, hvilken skall erläggas, är ganska betydlig, hvarföre utbetalningen deraf på en gång måste blifva i ännu högre grad betungande. Man torde ej få taga för gifvet, alt det blott blifver rikt folk, sorn kommer att sysselsätta sig med bränvins försäljning, hvilket vore motsatsen af hvad nu eger rum. Snarare borde man antaga, det fattigt folk fortfarande kommer att befatta sig med en så föraktad nä - Den 5 Ok t oljer. 99 ring, sora krögeri. Då bör man äfven tillåta afgiften derför i mindre delar erläggas. I denna § förekommer likväl ordet auklion, hvilket icke står tillsammans med de beslut, R. o. Ad. förut fattat. Jag hemställer derföre, att §:ns ordalydelse måfte i detta hänseende rättas. Beträffande Hr Printzenskölds anmärkning ,i afseende åqvittensets upvisande till annotation hos Häradsskrifvaren, inom 8 dagar efter dess erhållande, får jag för min del afstyrka ett dylikt stadgandes godkännande. Då frågan inom Utsk. förevar, upstod en ledamot af HondeSt. och sade, alt denna föreskrifts iagttagande blefve, isynnerhet på glest bebodda orter, så svårt, att det troligtvis der icke skulle efterlefvas. I den trakt, han bodde, var det 10 mil till Häradsskrifvarens hemvist. Om man, efter en så lång resas fulländande, ej träffat Häradsskrifvaren hemma, skulle man vara sin näringsrättighet förlustig. Detta ansåg han vara allt för äfventvrligt. Jag gillar denna åsigt och erinrar derjemte, att Gr. Mörner, hvilken i de flesta fall inom Utsk. vidhållit R. o. Ad:s förra beslut, nu likväl har i detta afseende så till vida ändrat mening, att, på sätt af hans reservation kan inhemtas, han anser tiden böra utsträckas till en månad.
Då man väl först yrkat, men sedermera afstått från bifall till Hr Geijers motion, så lärer fråga endast och allenast nu vara, huruvida R. o. Ad. täcktes bifalla min motion, och får jag i anledn. deraf vördsamt anhålla, om Hr Gr. o. Landlm:s propos. till bifall å densamma. Frih. Cederström: För att hastigast komma till ett slut i denna fråga, anhåller jag om votering emellan Hr Lagerhjelms förslag och Ulsk:s betänk. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan nu votering blifvit begärd, komme voter.propos. att uppsättas, samt lillkännagaf derjemte, att afsiglen med den sednare propos., som H. Ex., innan Hr Lagerhjelm anmälde sig, börjat framställa, icke varit annan, än att hemställa, huruvida R. o. Ad. bifölle Hr Lagerhjelms förslag. Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voter. propos. : Den som bifaller BevilIn.Utsk:s, i dess betänk. N:o 11, afgifna yttrande, ang:de Hrr Lagerhjelms och Geijers motioner i fråga om bevillning af bruk och bergverk, voterar: ja; den det ej vill, voterar nej: Den 4 December f. m. 69 Vinner nej, anser R. o. Ad., att, pä sätt Hr Lagerhjelm nu föreslagit, det i bevilln.stadgans 73 § bestämda minimum af £ utaf hammarskatlspriset må nedsättas till x'ff, samt att den i 74 § bestämda skillnad i värderingen å manufacturverk emellan eget och köpt ämnesjern må försvinna och ägarens behållna vinst anses till minst 2V Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 44. Nej — 03. 47:de punkten, ang:de tillägg och förändring i 8o § af hevilla.stadgan, i fråga om åliggande för kronofogde att tillse, det hvarje skattskyldig, enligt taxering smännens heslut, behörigen debiteras. Gr. Posse, Fredr. Salomon:
Sä kunna ock, lill sjelfsländighetens försvar, de summor blifva begagnade, som i slatscassan äro tillgängelige för embetsmäus aflöning; så kunna dessa blifva utan uppehälle och det allmänna utan tjenare, liksom tillgått i det ömkausvärda Spanien, lill hvars sällhet man vill bringa oss, äfven i så många andra fall. Men deremot ehuru svår belägenhet samhället må iråka, dock sä länge en del embetsmäu taga sin lön ur räntegifvareus hand, kunna åtminstone dessa fortfara i sin befattning; och så länge rusthåll och rote gifva häst och en del mundering, kan, ehuru uttömd slatscassan än må vara, försvaret hjelpeligen uppehållas. Hr von Troil har med den fullkomlige sakkännarens klara bevisning ådagalagt, hvad ohjelplig skada indelningsverket och soldaten genom denna förändring skulle lida. Han har ansett öfverflödigt tillägga: att den häst Kronan skulle inköpa och äga, men rusthållaren utfodra, säkerligen komme all erhålla ett hull, som bättre lämpade sig för kapplöpning än fälttåg. Skulle, såsom motionären hoppas, rikets extra inkomster kunna minska den blifvande bevillningeu, hvarför kan icke då, jag inser det ej, denna lindring ske äfven om grundskatten qvarstår, eller, i händelse all bevillning blifver öfverflödig, ske med proportionerlige afdrag på räntorna? Ingen kan högre än jag önska mina medborgares välgång och förkofran; men om lättna - 100 Den 14 Augusti f. m. den endast kan påräknas af ökad lull, charta-sigill. och bräuvinsbränning, malle då hellre en nådig Försyn beskydda oss för inkomster, sorn skulle uppstå af en tilltagande lystnad efter utländskt kram, en äggad bug till processer och vingleri, eller af ett mera utsträckt fylleribegär. Efter det föreslagna beskatlningssället ldefve, säger man, all beräkning lätt, och mödan för den debiterande mindre.