Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frågor om ändring eller förklaring af grundlag kunna af Riksdagsman endast hos Riksens Ständers Constitutions-Utskott anmälas. Frågor i andra ämnen eger Riksdagsman väcka i den Ramare han tillhörer. Men etter förloppet af fjorton dagar, sedan Konungen aflåtit Sin framställning om 60. öfvervara Kamrarnes öfverläggningar eller beslut. 69. Uti hvardera Ramaren föredragas så framt ej Kamaren derom annorlunda förordnar; 72, — —fattat sitt; beslut 73. ökas antalet af ledamötferne till Sextio, — 12 Constitulions-Utskottets Utlåtande, N\o 36. §. 90. skiljagtigheter ski 1 jagt ighet §. 108. Ej må Riksdagsman någonsin kimEj må någon för sina gerningar na under tilltal ställas — för eller yttranden i egenskap af Riks dess gerningar och yttranden uti dagsman kunna under tilltal ställas Riksförsamlingens Kamrar, eller nå- utan att got Riksens Ständers Utskott, utan att — —■ Regering’s-Formen. §§. 52, 56, 69, 71. — —- Riksens Ständers Kamrar Riksförsamlingens Kamrar Efter denna framställning af Utskottets tillgöranden för sammanjemkning af Ridderskapets och Adelns och Presle-Ståndets vid återrernisserna yttrade meningar, får Utskottet bifoga de nya redactionerna af de §§, deri någon ändring tillkommit; afvaktande Utskottet, innan någon vidare handläggning af detta ärende kan å dess sida ega rum, samtlige Riks-Ståndens beslut i anledning af Utskottets nu skeende anmälan om ”oförenligheten” af Borgareoch Bonde-Ståndens äfven sinsemellan skiljaktiga tankar med Ridderskapets och Adelns och Preste-Slåndels berörde i hosfogade nya redactionsförslag sammanjemkade meningar. Stockholm den 24 April 1845. Ny redaction af vissa paragrafer i Constitutions-Utskottets vid Memorialet N:o 26 afgifna Förslag till Riksdags-Ordning. §. 2. Riksens Ständer utses genom val af följande Fem Stånd, nemligen: 1. Bonde-Ståndet, och 5.
S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JVS 112, i anledning af väckt motion om utarbetande af förslag till ny Biksakt. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Utlåtanden: JVS 83, i anledning af väckt motion om befrielse för Asmundstorps med flera kyrkor i Skåne från skyldigheten att utgifva dem ådömd kyrkotionde. Bifölls. JVS 84, i anledning af väckta motioner, angående ändring uti och tillägg till instruktionen för Rikets Ständers Revisorer af Statsverket den 17 April 1841, Utskottets förslag, sid. 3, godkändes; hvaremot Ståndet, med afslag å Utskot tets hemställen, sid. 4, beslöt att i ofvannämnda instruktion skall tilläggas en ny § af följande innehåll: »Revisorerne utse bland sig ordförande jemte vice ordförande, hvarvid rösterna beräknas i enlighet med föreskriften uti 68 § Riksdags-ordningen». JVS 83, i anledning af väckt motion, angående afskrifning af qvarnränta, som enligt Kongl. Förordningen den 20 Januari 1824 blifvit å jordfastighet öfverflyttad. Bifölls. JVs 86, i anledning af väckta motioner, dels angående indragande till Statsverket af alla militieboställen emot beviljande af lämplig penningelön till militärtjenstemännen, dels ock om försäljning af berörda boställen. Bifölls. M 90, i anledning af väckt motion, angående förändring i Uden för uppbördsstämmors hållande å Öland. Bifölls. JVs 91, i anledning af väckt motion om eftergift af 1837 och 1838 årens återstående arrende för kungsladugården Borgholm på Öland. Bifölls. JVs 92, i anledning af väckt motion, angående de till komministrars och kapellpredikanters aflöning anslagna hemmans och lägenheters befrielse från ränta och kronotionde.
Lärarne äro enligt Kongl. Brefvet den 12 November 1858 tvänne, och lärjungarnes antal uppgick sistlidne vårtermin till 20, samt liar i medeltal för åren 1853—1857 utgjort 14. Lärohuset är af sten och innehåller på nedra botten tre mindre rum samt en större sal. I öfra våningen, hvilken hittills blifvit begagnad för folkskolan, finnes å ena gafveln ett större rum och å den andra tvänne mindre. Staden åtager sig att, i händelse skolan blir upptagen å elementar-läroverkens stat, åt blifvande Bektor tillhandahålla boställe eller hushyresmedel. Borgholm ligger fem niil från närmaste elementar-iäroverk (j Calmarj), och räknade år 1857 en folkmängd af 719 personer. 30:o Pedagogien i Wrigstad. Undervisningens beskaffenhet i denna skola är tili alla delar densamma som i en vanlig folkskola. Skolan besöktes höst-terminen 1858 af 41, och sistlidne vårtermin af 43 lärjungar, samt har i medeltal för de närmast föregående 5 åren räknat 50 lärjungar. Pedagogen åtnjuter af allmänna medel 18 R:dr R:mt i djeknepenningeersättning. Skolan är grundad af Kongl. Rådet Göran Gyllenstjerna, som till pedagogens aflöning donerade */2 mantal Wrigstad Månsagården. Ar 1825 skänkte enkejägmästarinnan Hafström y4 mantal Holkaryd Lillegården, såsom ytterligare förhöjning i nämnde pedagogs allöning. Närmaste intill Wrigstad belägna elementar-iäroverk ligger i Jönköping på 57/4S mils afstånd. 31:o Kongl. Maj.ts A'åd. Skrifvelse N*,o 61. 33 31:o Pedagogien i Alem. Undervisningen i denna pedagogi har omfattat samma ämnen, som i en vanlig folkskola. Lärjungarnes antal uppgick höst-terminen 1858 till 119, och vårterminen påföljde år till 159.
Stats,Utskottets sedan sista Plenidag pä Bordet hwilande Betänkande», angående i:o Indragning af Fjerdingsmans Boställen. 2:0 Medel till en ny wäss anläggande emellan Wermland och Jemtland. z-o Rätta fastandet af z:te pnncten i KonglMajus Nådiga Förordning den 2z Januarii >8n, angående förökade afgister lill Wadstena Krigsmanshus, och 4:0 Eftergift af räntan för det förskott General-Majoren och Commendeuren Friherre Kaulbars till Fällt-Equipcring under 1788 ars Krig utur Calmare Läns Ränteri erhållit. Dt supra. Lx krotocollo, 6. Lrinkman. Utdrag af protocollet, hållet hos Hederwärda Bonde-Ständer wid Urtima Riksdagen i Orebro den 26 Junii 1812. SD. Wcd bifall till Lag,Utskottets sista Plenidag pa Bordet lagde Betänkande, angående skyldighet för Krono,åklagare, som brista i bcwiS, alt betala Parter och Wittnen; förenade Bonde-Standet det Besiut, att hos KonglMajit i underdånighet onhälla om Nådig befallning till wederbörande Hof.Rätter, att förständiga Under-Domare om en nogare efterlefnad af Lag och Författningar t detta ämne, än hittils pä manga ställen blifwit iakttagen, Dt supra. Lx krotocollo, 6. Lränkman. Ut - Den 26 Jun ii901 Utdrag af protocollet, hället hos Hederwärda Bonde-Gtändet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 26 Junit 1812. S.D. 8 'redrogs ä nyo och godkändes Lag-Utskottets den i r dennes afgifne och sista Plenidag pa Bordet lagde Utlåtande, rörande Postförares befriande , att sivara wid Post,Rätt i mål, som röra försummelse i deras befattning. Dt supra. Lx krotocollo, 6. Lri likman.
Byggninga-Balken, åligger alla, som i socknen bo, alt, vid byggnad och underhåll af kyrka och hvad dertill hörer, med dagsverke biträda, hafva Utskotten ansett det, genom Kgl. Brefvet den ii Mars 1760, för ett serskildt fall, i anledning af anförda besvär, meddelade förklarande, att emot vanligheten bör soldater icke åläggas deltagande i kyr ko-byggnad, ingalunda böra erhålla den vidsträckta tillämpning, alt soldater och krigsfolk i allmänhet blifvit frikallade från slik dagsverks-skyldighet, den de, efter Utskottens fanka, icke kunna eller böra undandraga sig, när de icke äro i tjenstgöring stadde. Då likväl olika begrepp om lätta förståndet af högstberörde Nådiga Bref kunna till tvister härom föranleda, få Utskotten, till förekommande deraf, föreslå, att Rikets Ständer hos KonglMajit i underdånighet må anhålla om utfärdande af en sådan lag-förklaring; att, der ej annorlunda finnes stadgadt eller serskild öfverenskommelse är träffad, böra soldater och annat krigsfolk, då de icke i tjenstgöring stadde äro, lika med alla andra, som i socknen bo, efter matlag utgöra dagsverken vid kyrko-byggnad med hvad dertill hörer, pä sätt 26 Cap. 1 <$*. Byggninga-Balken innehåller. Stockholm den a5 No v. 1834- 4 Lagsamt Allm. Besv, och Oecon-Utskottens Betänkande IV.o 3u N:o 3i. Ankom till Exp.-Utskottet den 26 No v. Betänkande, lifver väckt motion j om upphäfvande af nu gällande föreskrifter om husbyggnad å hemman på landet. Hos Höglofl. Ridderskapet oell Adeln liar Herr Friherre Jacob Cederström ingifvit följande anförande: ”Stadgandena i allmänna Lagen och serskilda Författningar rörande ”laga lius höra upphäfvas.
Af desse skäl vågade Stats-Secreteraren underdånigst hemställa, om icke Kongl. Majit skul.' le täckas i Nåder finna godt, att Dess nu yttrade Nådiga föresats angående denna frågas öfverlemnande till Riksens Ständers granskning och pröfning, måtte åtminstone ej meddelas allmän-* heten, särdeles som offentliga tillkännagifvandet af ett sådant redan i förhand fattadt Nådigt beslut k u nde anses förutsätta, sora skulle denna hushållslag, emot Regeringsformens esprit och uttryckliga innehåll, vara i behof af någon annan-sanction, än densamma, såsom af Kongl. Maj:t i Nåder gillad, redan egde, hvilket begrepp ej syntes kunna förenas med värdigheten af ett påbud, som, af Kongl. Majtt vidtaget i Dess höga Namn utfärdas, för att tjena till allmän underdånig efterrättelse. Kongl. Maj;t täcktes i Nåder förklara, att det väl ej undfallit Dess nådiga uppmärksamhet att, enligt regeringsformens föreskrift, det berodde af Kongl. Majit allena att i ämnen, rörande Rikets allmänna hushållning, vidtaga sådana lagar och författningar, som Kongl. Majit funne 7^8 Proposition om Lurendr. o. Tullförsnillningi påkallade af omständigheterna och öfverensstämmande med Rikets nytta, hvarföre ock KongL Majit nu fattat Dess nådiga beslut om ifrågavade påbuds utfärdande, till allmän underdånig efterlefnad, men att tillika det särskilta förhållande härvid inträffade att om ändamålet med en författning emot Lurendrejeri och Tullförsnillning möjligen skulle kunna vinnas, det oundvikligen fordrade, att förbrytelser emot densamma belädes med särdeles stränga och alfvarsamma ansvar, hvarigenom nämnde förordnande, ehuru det egentligen vore ett stadgande af oeconomisk beskaffenhet, likväl kunde med skäl betraktas såsom en criminal-lag, till hvars antagande efter bestämde och för framtiden orubbligen gällande grunder Kongl. Maj:t så mycket hellre påräknade Riksens Ständers medverkan, som Kongl. Maj:t var förvissad, att nationens Representanter, delande Kongl.
Samma värda Talare har i sitt sista anförande yttrat, att Sveriges fördelar icke varit uti flere under den senare tiden afslutade Tractater vederbörligen bevakade, och han har bland annat, som ett exempel derpå, åberopat Tractaten i Kiel. Förbigående det stora, i alla tider minnesvärda resultatet, har han fästat sig vid en artikel af ganska underordnad vigt, nemi. upphörandet af den rättighet Sverige förut ägt att med egna postilloner förskaffa den så kallade Tyska Posten genom Danska Staterne till Hamburg. Härvid torde jag få upplysa, att den ifrågavarande rättigheten grundade sig på reciprocitet tv Dannemark hade en motsvarande rättighet, ått genom Sverige föra sin Post till Norrige. Då naturligtvis en dylik rättighet skulle upphöra efter föreningen, låg deruti enda orsaken, hvarföre man icke eller kunde Ei 11 i g t vis förbehålla åt Sverige en fortfarande rätt, Ben sö September f. m. % att genom Dannemark, på samma sätt som förut, fortskaffa sina Poster. Då Herr Grefven med så stor stränghet bedömer alla våra Tractater, ti’or jag mig derjemte böra gå honom tillhanda med den upplysning, att när Svenska Regeringen fann, alt Postgången genom Dannemark till Tyskland blif-vit betydligen dyrare och mera betungande, än fordom, öppnades snart underhandlingar med Kongl. Preussiska Regeringen, och Conventioner blefvo med densamma tid efter annan afslutade, till följd hvaraf Posterne nu både hastigt, och för en jemförelsevis mindre afgift, befordras öfver Ystad och Greifswald till Continenten. Dessa Conventioner måste väl åtminstone icke ligga Regeringen till last. Hvad citationen af Tractaten om Guadeloupe vidkommer, får jag endast i paralcle dermed uppställa betalningen af Sveriges utländska skuld, förvissad, att derigenom hafva lillräckeligen besvarat Anmärkningen.
Så tog hon en af Johns jockeymössor, och så bar det i väg ut på ängen igen. Där blef det stor förtjusning, när hon kom. Nu fick hon också vara röfvare. Bill skulle hon heta, ty så hette den » bussiga » hjälten i en stilig indianbok, Karl hade läst. Så började de leka » indianer på krigsstråt ». Greta fick vara med och jublade och skrek af förtjusning. Hon gaf alls ej akt på, att de andra flickorna började gå hem en efter annan, utan bara hoppade, skuttade och skrek. Hennes långa hår hängde utslaget, och däri hade hon flätat kvistar och strån; hon var alldeles vild af bara glädje. Men så till sist kom John och frågade, huru dags pappa sagt att hon skulle vara hemma. — » Half åtta! » — Och klockan som redan var mycket öfver åtta. Och så fick han henne då till sist med hem, hoppande och dansande, med kläderna i oordning och fulla med ris och mossa. På gården gick pappa fortfarande af och an och väntade ytterst otåligt. Var verkligen hans flicka så olydig? Hon var ju hans stolthet, den enda flickan i hela familjen. Han var ej orolig för henne, ty John var ju med, utan endast otålig öfver att hon ej kom. Så småningom retade han.upp sig allt mer och mer. Hon borde verkligen en gång straffas. Kanske var han allt för svag för henne. Fru Bergman hade kanske rätt: hon blef på detta vis en » pojkflicka ». Det började sjuda inom honom. Och så kom hon då till sist. — Hans stolthet, hans flicka. Sent på kvällen på landsvägen, klädd till pojke, med hängande hår, rufsig och tilltygad, röd och varm. Pappas vanligen lugna sinne kokade plötsligt öfver. Som ofta är fallet med annars stilla personer, blef han dess värre häftig, när han någon gång blef ond. 1 V 1 kanske gått en annan väg. Pappa vände om hem. Nej, ingen flicka var hemma ännu. Märkvärdigt! Hon brukade då inte vara direkt olydig. Pappa började otåligt gå af och an på gården. I I A. Vestra Trädfjårdsa. I I A. - A l l m. T e l. y IDUN 104 flickan i sina armar, bar in henne och » lade upp » henne öfver sitt knä.
Håll ej tillbaka den unge och djerfve – vikingalynnet tål inga band – Rikdom och rykte han fritt förvärfve, skänke det sedan åt fädrens land! Älskade hembygd, från verldens äflan redan för länge du skyggt dig gömt! Tveka ej längre! Stig fram till täflan, visa i handling hvad tyst du drömt. Djupt i den lugna, den skånska hågen framtidens löfte så långsamt gror, liknar den härdiga vinterrågen, springer i ax, när minst man tror. Höstklädd står nejden och löfven sväfva döende ned öfver mörkbrun ljung. Våren på nytt skall dock manteln väfva; susande skogen blir åter ung. Fagraste ängar kring Ringsjöstränder le då mot främlingars tjusta blick! Spörj honom se’n, om i fjerran länder blidare tafla han skåda fick. Ernst Ahlgren hade nu för allvar beslutat att träda fram till täflan, men den kvistiga förläggarefrågan var ännu sväfvande i dunkelblått. Hon hade ordnat en samling folksagor och försett dem med silhouetter af egen fatabur; hon sände albumet till Red. af Ny Ill. Tidning med anhållan att arbetet måtte hembjudas den Hæggströmska förlagsexpeditionen. »Naturligtvis lägger jag vigt vid att få dem någorlunda godt betalda. Svaret tyckes icke ha varit mycket uppmuntrande; det var sent på året och hvad den goda betalningen beträffade fans det antagligen icke stora utsigter. I sitt nästa bref har förf. också synbart prutat ner sina anspråk: »Kan ni skaffa mig förläggare är jag er stor tack skyldig och ni har fria händer. Jag, som aldrig fått lära något, kan ej hafva så stora pretentioner. Några friexemplar skulle jag dock önska.» Planen förföll emellertid då det visade sig, att Bondeson i en strax derefter utgifven samling af svenska folksagor upptagit också de fem, som Ernst Ahlgren upptecknat i sitt album. Så småningom hade ryktet spridt sig att fru Benedictsson skref – i hemlighet – och en och annan ung dam, som också skref – i hemlighet – hänvände sig till henne med anhållan om kritik och råd.
Genom 228 §. i det vid sistförflutna Riksdag för Banko-Verkets Styrelse och Förvaltning utfärdade reglemente är vordet stadgadt: att sedan Rikets Ständer vid nämnde Riksdag förordnat, ej mindre att det belopp af Bankens vinst för år i 844, hvilket icke erfordrades för uppbringande af kapital-öfverskottet eller grundfonden till 10,000,000 r:dr banko, skulle till Riksgälds-Kontoret aflemnas, än äfven att Handelsoch Närings-Diskontens, Banko-Diskontens samt Låne-Kontorets i Malmö reservfonder skulle till Banken ingå, hvaraf följde, att desamma, såsom tillfälliga kapitalvinster, komme att i Bankens räkenskaper uppdebiteras; så öfverlemnades åt Banko-Fullmäktige, att, innan slutlig lefverering till Riksgälds-Kontoret skedde af det Kontoret tillkommande belopp af Bankens vinst för år 1844, låta upprätta vederbörlig liqvidationsräkning, grundad på ett uppgjordt omslut af Bankens räkenskaper för berörde år, vid upprättandet af hvilket omslut borde iakttagas, bland annat, att de belopp, som i sjelfva verket tillhörde Bankens vinst för samma år, eller räntevinsterna å diskontrörelsen, fördes Riksgälds-Kontoret tillgodo.
Till undanröjande af denna ovisshet om lagbudets rätta förstånd samt vinnande af enhet vid Lag-Utskottets Betänkande, N:o 89. 5 detsammas tillämpning, har Herr Friherren föreslagit att, genom utfärdande af en författning, måtte förklaras, att Hofrätt, för nu ifrågaställa fall, äger att förordna förmyndare endast för sådan omyndig son} som efter fadrens död inträdt i frälsestånd> med hemställan om icke, i sammanhang med denna förklaring, må förordnas, att bouppteckning efter adelsman, hvars ätt blifvit efter 1809 i frälsestånd upphöjd, bör ingifvas så väl till Hofrätt som vederbörande Underrätt, på det att sistnämnde domstol, der andra omyndige finnas än äldste sonen, må komma i tillfälle att för desse utse förmyndare. Hvad »alunda blifvit föreslaget har Utskottet tagit i öfvervägande; och då 8 mom. i 2 § af Rättegångsbalkens 8 kap. uttryckligen innehåller, att till Hofrätts omedelbara upptagande höra frågor om förmynderskap för frälsemans barn och arfvingar, sorn frälse äro, ocb deraf uppenbart följer att Hofrätt ej omedelbarligen har att taga befattning med dylika frågor om frälsemans barn och arfvingar, hvilka icke äro frälse, samt förklaring af lag ej är behöflig i andra fall, än då lagen är dunkel och tvifvelaktig; torde den af motionären äskade förklaring ej heller böra meddelas; vid hvilket förhållande och då frågan om ingifvande af bouppteckning efter frälseman till så väl Hofrätt som Underrätt blifvit väckt under förutsättning af bifall till framställningen angående nyssberörda förklaring, Utskottet vördsamligen tillstyrker att Herr Friherre Duvalls ifrågavarande motion måtte lemnäs utan afseende. Stockholm den 26 September 1848. N:o 89. 1 Ank. till Exp. Utsk. den 28 Sept., kl. 1 e. m. Memorial, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o yi öfver väckta motioner angående rättighet för underdomaren att förklara ogift qvinna myndig. Vällofl.
Tb, Nathhorst, i sin dåvarande egenskap af disponent utaf Kronans vid Näs anlagda stamschäferi, uppburit ett förlagslån af Gamla Ull-Diskont-fonden, stort 5,ooo R:dr, att användas till uppförande af nödiga byggnader in. m. vid berörde schäferi, hvarefter Nathhorst, jemlikt Kongl. Brefvet af den x6 Mars 1836, fått sig i nåder beviljadt anstånd tills vidare med lånekapitalats återgäldande. Sedan numera detta schäferi blifvit från egendomen Näs förflyttadt, samt nämnde byggnader och öfriga inrättningar till andra ändamål upplåtna, i följd hvaraf ifrågavarande lån till betalning förfallit, har Kongl. Maj:t, uppå gjord underdånig ansökning, enligt nådigt Bref till Kongl. Kommerse-Kollegium af den i Augusti 1842, funnit godt tillåta Nathhorst att på vissa terminer, under loppet af fem år, infria nämnde lån med derå löpande fyra procents årlig ränta. I öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts tillika meddelta nådiga föraskrift, har Nathhorst lill Kongl. Kollegium inlemna! ny förbindelse, rörande skuldens inbetalning på stadgadt sätt, och tillika anskaffat sådan borgens-säkerhei derför, som af Kongl. Kollegium blifvit godkänd. Enligt en, den 1 Oktober 184* upprättad, Revisorerne meddelad förteckning å Kronan tillhöriga får, utgjorde sammanräknade antalet af dessa djur 801 stycken, nämligen: af Southdowns race ao5, Merinos 100, Elektoral 290, Elektoral Kamulls ji, Nazer g 11, Skottska 7 och Sirelitzer 77 st. N/a VU-Diskontfwidéns ställning under de tvenne fir, sorn utgöra föremål för denna revision, inhemtas af bilagda kapitalslut.
Bifölls. Prot.-Utdrag den iO Oktober i860. 819 N:o 36, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 18, angående väckta motioner om förändrade föreskrifter rörande tillsättandet af klockare, organister och folkskole-lärare. Lades Ull handlingarne. N:o 37, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 20, innefattande yttrande öfver väckta motioner om utfärdande af ett allmänt vitesförbud för egors fredande mot åverkan och annat intrång. Lades till handlingarne. N:o 38, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 26, angående väckta motioner om upphörande eller förändring af lärares vid Universiteterna och Elementar-läroverken rätt till prestcrlig tjenstårs-beräkning. Lades till handingarne. N:o 39, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 27, rörande väckt motion om förändrad klassificering af Pastorater. Lades till handlingarne. N:o 40, i anledning af väckt motion om inrättande af Notariats-Embete vid Under-Rätt. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedan omförmälda Betänkanden: N:o 184, i anledning af väckt motion om indragning af Konvoj-kommissariatet samt öfverfiyttande till Stats-Kontoret af de kommissariatet hittills åliggande göromål. Bifölls. N:o 185, i anledning af väckt motion om inrättande af en Öfverstyrelse för jernvägs-väsendet. Bifölls. N:o 186, i anledning af väckt motion om rättighet för Klockare i Halland, som innehafva boställen, att med penningar lösa den från boställena in natura utgående ränta. Bifölls. 820 Prot.-Utdrag den iO Oktober 1860. N:o 187, i anledning af väckt motion om kungörande i lidningarne af förslag till organistklockareoch folkskolelärare-befattningar. Bifölls.
Det är icke blott materiella förhållanden, hvarvid vi böra fästa oss; äfven de intellectuella måste vi vårda. Jag förenar mig med Gr. Gyldenstolpe. Frih. Ehrenborgh: Jag hör icke till dem, som gerna tillstyrka anslag; men det nu ifrågavar. är af högsta vigt. Denna har ock af Utsk. blifvit medgifven; men skälet för Utsk:s afslag finnes i svårigheten att hafva kunnat skaffa medel för påståenden från alla håll. Denna fråga hade dock förtjenat ett undantag. Jag tror, att vetenskaperna komme att skörda rika frukter af denna, relativt så obetydliga summa, som utan känbar förlust för de skattdragande kan utgå, att jag icke kan annat än instämma i Gr. Gyldenstolpes yrkande. R. o. Ad. afslog i3:de punkten och beslöt lika med PresteSt., att ett anslag af 5,333 r:dr 16 sk. skulle beviljas till reseunderstöd åt utmärkta vetenskapsmän. Till pröfning företogos i ett sammanhang såväl StatsTJtsk:s utlåt. N:o 8g, ang:de utgifter å allmänna indragtiingsstaten, som samma Utsk:s d. 3o sisth Juli e. m. på bordet lagda utlåt. A:o 222 i anledn. af erhållen återremiss å förstnämnde utlåt. lista punkten bifölls. 2:d r a punkten 1 m o m. i utlåt. N:o 222 (an g:d e föreslagen pensions regie ring för Landtstatens tjenstemän och betjente). Den i5 Augusti e. m. 67 Hr von Holl en lia lisen, Mich. Silvius: Det har väl i afseende å länsmän uti hetänk. blifvit anfördt: "att då II. St. vid sista riksdag för dessa tjenstemän bestämt deras aflöning till ett minimibelopp af 100 r:dr, det torde finnas mindre lämpligt alt, enligt livad det framställda förslaget innehåller, tilldela dem en högre pension.”