Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St, Prat. 1853 $ 1854. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 6 Haft. 2 10 St af8-Utskottet» Utlåtande, N:o 12$. broar! manad, förorsakade häradets innevånare i så måtto, att då detta härad vore en i hafvet belägen ö på ett afstånd frän så väl Marstrand som fasta landet af omkring en sjömil samt med stränder, inskurne af en mängd små vikar och utvändigt skyddade af Pater-Noster-skären, men under den gemenligen under Februari månad inträffande' starkare köld nämnde vikar och sjön inomskärs tillfröso, under det den öppna hafstrakt, sorn skiljde ön från Marstrand och fasta landet saknade all isbeläggning, häradsboerne, som sålunda voro afstängd’a frän alf förbindelse med hvarje ort utom det norrut liggande Oroust, mäste, för att fullgöra sin under sagde tid infallande lovererings-skyldighet, taga vägen öfver Oroust till Inland och Tjufkil, efter att de linder hafva passerat två halssund, och å sistnämnde ställe med dryg kostnad lega sig båtar, för att tillryggalägga ännu en sjömil, innan de hunno stället, der de hade att afleverera mången måhända föga mera än några kappar korn, hvarför han då fått göra en resa, framoch återvägen sammanlagd, af icke mindre än 17 å 18 mil; och har, på grund häraf, motionären föreslagit, att Tjörns till Marstrands kyrka och skola donerade kronotionde af korn måtte få levereras, i stället för under Februari månad, antingen i föregående November eller ock i April månad under skatteåret, dä sjöfarten i vestra skärgården städse vore öppen. På grund af erli ålin e upplysningar får val Utskottet, för sin del, vitsorda de af motionären omförmälde olägenheter för Tjörns harads innevånare, sorn deras skyldighet att under Februari månad till Marstrands kyrka och skola leverera kronotionden medför.
Ordmngen för Stockholm, 98.— Om indelts MegcMNftrs beklädnad, 98. Om stvrelse af Bgncos och Riksgälds > Werlen, när Riksdag hälles utom Stockholm, 98. —t On, Niksgälds-Sontojrets dispo? fjnons rätt öfwer de frän KrigsE-ollegjpNt aflemnade Easta-behällningar, yg. — Om Niksqäldswerkxt, 98- Om Major IdomeflleLläs löne-ersättning, 99, — Om Disconicrne 99. — Om bränwinshränningen j Riket, i6z—!66 Om förbattr nde af Falkenbergs hgmn, 182. — Om 2:'re noa fyrhakars anläggande, »82, ^ Om inrästv.iug as HuÄMsnämnder, 182.— On? Dm införande as oeconomiffa beslut i Tidningar, ;82. — Om näringsidkares räll att biwista Marknader, '82. , Om Iudarnes handelsfrihet, >82. —- Lm ffogsäwerkan, 182.— Om Häradshöfding Stjernlksmr till Lag-Ul kottet remitterade Meniorial, 182-— Om anläggande ak mjöloch sägqrvarnirr, 182,7-Om Svstlomans ffkLNghek ait wilina i egna älgärder. Om styrelsen af Riksgäldswerfet, när Riksdagar hällas moni stockholm, 188—Om tillökning i Drottninghmets i Skockholin staf, 183- — Om ersättning af kostnaden för tzapoktcr till exera Roteringsmanstapet, ,8g. — Lm förhöjning i postst,utslegan, i8Z—LM ersättning till ogifte faNgne Officerare och Under - Officerare för indragne halfwa löner, lhZ. — Om den till fromma sti'Mser anflagne Kronotionde-spannemäkcns förauckionerande. 183.
Den mindre utförliga bokföringsmethod efter hvilken f. d. StrömrensningsCommite'ens räkenskaper funnits upprättade är till en del redan afhjelpt genom det uti 3:dje Afdelningens af StorAmiralsEmbetet hufvudbok för år 1828 vidtagne förändrade redovisningssätt; och kommer, enligt meddelad upplysning, den ytterligare fullständighet att vinnas, att hädanefter alla påstående serskildta arbeten jemväl blifva i hvarje års redoörelse synliga ej blott för deras kostnad under re - B e t'ä n k a n d e n, Nio 33r. läi dogörelse-året utan ock för hvad de erfordrat under liela byggnadstiden. Utaf sistnämnde års Hufvudbok ihhemtäs val hvad som af Strömrensningsfonden utgått till enskifte bolag eller Authoriteter för åtagne byggnadsarbetens utförande och hvilka arbeten numera äro Rällda under oftanärande Afdelnings inseende; mén äf Räkenskapen synes ej till hvad belopp de serskilte Bolagén eller Authoriteterna användt anslaget tinder året ellér till huru stor del arbetet blifvit verkstäldt; Utskottet finner väl, att någon speciel redovisning ”för de flesta af dessa anslag icke käti 'tillhöra Strörrfrensningsfondéns årsräkenskap; men anser dock 'lämpligt att, till beredande äf en lättare öfversigt å hvarje sådant anslags i Hufvudboken förekommande Conto stammariskt antecknas hvad för året blifvit till arbetets verkställande af det enskilta Bolaget eller vederbörande Authöritet åtgjordt. Utskottet finner likaledes att, vid öfverbalancerandet af fordringar från det ena året till det andra, förhållandet med desamma bör i "korrthet omnämnas, hvarpå deras indrifning är beroende o. s. v. — Och tillstyrker Utskottet, att R. Sttr hos K.MFt ( i Underdånighet anhålla om befallning till vederbörande att hädanefter iakttaga berörde förändringar uti de årliga räkenskaperna. Utskottet har i öfrigt inhemtät att åtskilliga anslag för flera år tillbaka blifvit utbetalte, såsom till Dalelfvens upprensning i Upsala Län 1000
Således och för att vinna tydlighet, och för att uttryckligen må bestämmas, att bevisets aflemnande bör åligga den inflyttande, skulle jag önska punkten förändrad sålunda, att den erhåller följande lydelse: ”detta bevis skall den inflyttade skyndsamligen och vid vile af 1 r:dr 32 sk. b:co till ofvannämnde fördelning, sednast inom 14 dagar efter inflyttningen, aflemna till pastors-embetel i den församling, dit inflyttningen sker.” Genom denna förändring är all tvetydighet undanröjd, så att lagskiparen kan bestämma, hvilken bevisets aflemnande tillhör. Gr. Ridderstolpe, Fredr.: Jag vill underställa den siste värde talarens omdöme, om icke det vore hjelpt dermed, ali man efter orden, ”efter inflyttningen” lillsätter: ”den inflyttande”. Hr Printzensköld: Jag tror icke att denna ofullständighet blir afhjelpt på det sätt Gr. Ridderstolpe föreslagit, man bör nemi. uttryckligen bestämma, hvem som skall sakfällas till böterne. Jag föreslog införande af ordet inflyttad men häri ligger ett misstag. Det skall rätteligen vara den inflyttande och mom. komme då att lyda sålunda: ”detta bevis skall den inflyttande skyndsamligen och vid vite af 1 r;dr 32 sk. b:co till ofvannämnde fördelning, sednast inom 14 dagar efter inflyttningen aflemna till pastorsembetet i den församling, dit inflyttningen sker”. Då nu öfverläggningen om 17 § ansågs vara fulländad, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om 11. o. Ad. i öfverensstämmelse med hvad Hr von Hartmansdorff föreslagit, bifölle l:sta mom. af 8 H. 15 226 Den 12 Augusti e m. Utsk:ns förslag; med den förändring att orden ”i sill hus eller å sina egor” utbyttes emot orden ”i hans hus eller å hans egor”. Ropades ja.
A l l a veta, att Sokrates ansåg sig vara född till bof, och veta, att han blef hedendomens kanske upphöjdaste gestalt. Att vid mogen ålder med framgång börja tillvälla sig detta herravälde öfver sina känslor, sina lidelser, sina fel blifver emellertid vanskligt. Början måste ske redan i vaggan. Må vi därför tidigt räcka hjälpsamma händer åt de små! Och på hvad sätt? Jo, när det lilla barnet skriker i häftighet, hvilket verkligen händer, bör det få aga, så det känner och minnes den. Nästa gång skall det taga sig i akt. När tioåringen knyter näfven och stampar i golfvet, bör han få se sitt beteende i det rätta ljuset, så att hans afsky väckes för det fula, ja, löjliga däri. Om ett utbrott af häftigt lynne visserligen icke kommer i jämnbredd med en lögn eller stöld, är det likväl icke något vackert fel, som barn nästan äro benägna att anse det för. Medgifves dock, att det finns en sedlig indignation, hvilken är berättigad hos barnet så väl som hos den vuxne. — Några nyttiga andliga gymnastiköfningar, så till sågandes, äro att låta barnet någon gång sluta midt uppe i ett nöje, låta någon favoriträtt gå förbi, gifva bort nå- gon leksak, tiga, när det får en tillrättavisning, tåla, om något vedervärdigt möter, öfvervinna mötande svårigheter i en lexa eller på annat håll samt bevara ett förtroende. Vidare har man att lära det gifva akt på sig själft, så att det vet mot utbrotten af hvilka fel det har att stå på sin vakt, hjälpa det till rätta och äfven uppmuntra dess bemö- danden och små segrar. Och när det slutligen går ut i lifvet och på egen hand måste reda sig i kinkiga lägen och med icke alltid så kärleksfullt öfverseende människor, då är det godt, om något sådant ord som: » Rå med dig, barn! » af fader eller moder blifvit skickadt med på vägen, ty » likt den skrift, som med sympatetiskt bläck du har tecknat, hvilar i papperet gömd, tills den blir hållen för eld: så hvad ditt barn du tidigt har lärt, det göms i dess hjärta, tills det för pröfningens eld hålles; då träder det fram. » Ellen Bergström.
På dessa skäl får jag anhålla om Utlåt:s återremitterande, på det StatsUtsk. aiåtle komma i tillfälle att taga saken i närmare öfvervägande. Frih. af Schmidt, Carl Joli. Georg: Då jag fullkomligt instämmer i hvad Frill. Palmstjerna anfört såsom skäl för sin anhållan om återremiss af Betänk., tager jag mig friheten att närmare utveckla så väl dessa, som andra skäl. Jag tillhör deras antal, sorn hysa stora betänkligheter vid att förminska Statens ordinarie inkomster, och jag ser fördenskull i främsta rummet på summan af de inkomster, som man nu har för afsigt att bortskänka. Denna summa utgör efter Utsk:s kalkyl 25,000 R:dr, men då man betraktar den successiva ökning, som i afseende pä denna skatt egt rum under åren 1847—1851, så synes mig densamma om 10 å 15 år troligen komma att belöpa sig till 50,000 B:dr, hvilket utan tvifvel vore en alltför stor summa att bortskänka. Detta är ett af de skäl, som hindra mig att lemna mitt bifall lill Betänk. Då jag icke heller kan finna, att en ärlig skatt af 12 sk. bör vara betungande för den ordentlige arbetaren, men väl för den oordentlige eller suparen, för hvilken en efterskänk af dessa 12 sk. icke lemnar någon behållning, så kan jag icke inse, hvarföre de till förmån för den oordentlige eller lastbare höra borttagas. Dä jag medger, att hvarje samhällsmedlem bör lemna sitt om ock aldrig sä ringa bidrag till samhällets uprätthållande, så vill jag äfven lemna hvar och en den tillfredsställelsen, att till samma ändamål hafva bidragit. Detta är det andra skälet, hvarföre jag önskar bibehålla denna skatt. Vidare tror jag att genom borttagande af ifrågavande afgift proletariatet ovilkorligen skall tillvexa. Vi, som bo i landsorten, veta alla, att sedan den arbetande klassen icke mera genom författning är tvungen att skaffa sig s. k. laga försvar, har hos den en benägenhet upstått att icke taga laga tjenst, utan de arbeta när de vilja och äro sysslolösa när de vilja.
Allmogens långa rock synes mig snart kunna förvandlas till en kortare; soldat-stiblelten är redan intet annat än den i många provincer brukliga snösockan. Uti ett land , der det i vår tid lyckats en Regent att, för tillfredsställandet af ett blott infall, utkläda Nationen i en löjlig lindansare-drägtj borde det ej vara omöjligt att öfvertyga om nyttan af en allmän nationaldrägt, beräknad efter en soldatbeklädnads fordringar. Det borde ej vara omöjligt att öfvertyga allmänheten om nyttan, alt uti en i alla fall oumbärlig klädsel, utan någon ökad skatt, vinna den oberäkneliga fördelen, alt massan, genom en sådan utväg, blott behöfde fatta vapnet, för att ställa sig i ledet som soldat Verksamt skulle det till ändamålet bidraga, om Adels-, Brukspatronsoch Borgareuniformer utträngdes af en så beskaffad allmän nationalbevärings-drägt. Om denna åsigt vunne bifall, skulle jag anse mycket vara dermed åstadkommet, men likväl blott första steget gjordt, lill skapande af en verklig nationalbeväring. — Den i December. Efter klädseln, som blott bestämmer soldatens yttre form, uppkommer bildningen för krigsbehofvet; och, huru den skall åstadkommas, för en hel nations beväring, utan att menligt verka på de industriella förhållanderna i allmänhet och således på statskrafterna i det hela, har varit ett svårt problem att lösa, i de länder, der statskraften redan vunnit en sådan styrka, att den ej är så ömtålig för den minsta rubbning af sitt underhåll. — Problemets lösning blifver ännu svårare och snart sagdt omöjlig, i ett land, der hvarje från jordbruket och industrien borttaget dagsverke är af den största inverkan pä national-välmågans stigande eller fall. En årlig exercis af några månader, flera eller färre, för till ex. tvänne beväringsklasser, så att hvarje klass exercerades åtminstone 2:ne år å rad, skulle medföra en. alldeles odräglig tunga för statscassan, sorn. belt säkert icke heller i längden skulle kunna bestrida den, och särdeles vårt jordbruk skulle ingalunda kunna bestå med en så känbar minskning af arbetsstyrka.
Län förklarat, det han icke biträdde Daniel Anderssons ifrågavarande Motion. 2:0 Anders Nilsson frän Carlstads Län föreslagit, dels alt, när ny väg å hvad ort som helst kommer i fråga att anläggas, först måtte afgöras, antingen den för omkringboende endast är behöflig, i kvilket fall, dermed efter förut vanlig praxis bör förhållas, eller om samhället åter har egentliga nyttan af anläggningen, då densammas fallbordande samt utgifterne för de derigenom inom Häraderne nödige blifvande nya vägdelningarne borde på Statens bekostnad verkställas; hemställande Anders Nilsson tillika, att samma förslag måtte tillämpas på de, enligt K. M:ts, Motionen bifogade, Nådiga Resolution, fastställde väganläggningar inom Nordmarks Härad af nämnde Län och hvilka, i anseende till Sveriges och Norriges förening, skola vara af den allmänna vigt att icke Häradet ensamt bör desamma påkosta; samt 3:o Carl Ericsson från mcraniimnde Lån hemställt, Betänkan den. i43 att, som de i Wermland pä Statens bekostnad anlaggde nya vägar ännu ej blifvit lagligen indeldte pä de hemman, som skola dem i framtiden underhålla, kostnaden för sådan vägdelning ej måtte drabba berörde hemman, helst de fått vidkännas utgift för vägarnes anläggning samt ytterligare komma att för deras vidmakthållande betungas. Utskottet, till hvars handläggning desse Motioner blifvit remitterade, får, i anledning deraf, andraga, att enär vägars förbättrande, anläggning eller underhåll i allmänhet, jemlikt Lag och Författningar, böra bekostas af vederbörande Jordägare i de orter, der vägarne äro belägne och hvilka egentligast hemta förmånen af förbättringarne i denna del och ifrågavarande vägar icke synas vara företag af större omfattning för det allmänna, kan Utskottet destomindre tillstyrka de fordrade bidragen dertill af Statens tillgångar, som flerfaldige enahanda anspråk på uppoffringar å Statens sida för vägars upphjelpande och underhållande i andra orter deraf skulle föranledas. Utlåtande, angående LåneAnslag till en Brobyggnad öfver Tranarps Å. (u.-a.) Hederv.
Hetr Grefven oah LandtMartkalken yttra - 11 o 8 Den 2 2 Julii e. m. de, att sedan ConstitutionsUtskottet, sorn vo; re den Autorité, hvilken, enligt grundlagen, ägde bedomina Herr Grefvens och GandtMar: skalkens ifrågavarande åtgärd, godkänt den-» samma uti dess förevarande Memorial, hvilket nu gifvit anledning till åtskillig© reservationer, ansåg Herr Grefven och GandtMarskalken berörde Memorial icke kunna föranleda någon annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Hvad åter beträffade „ den af [Friherre Anckarsvärd begärda proposition, att Ridderskapet och Adeln måtte hos Kongl. Maj:t framställa den underdåniga önskan, att StatsSecreterare-platserne hädanefter måtte fyllas af StatsSecreterare på stat, underställde Herr Grefven och GandtMarskalken, huruvida en slik proposition kunde af Herr GandtMarskalken meddelas, enär just denna fråga varit en ibland de af Grefve von Schwerin framställde puncter, derå Herr GandtMarskalken, pä sätt i GonstitutionsUtskottets Memorial omförmäles, vägrat proposition. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställ» de således, att ConstitutionsUtskottets Memo* lial måtte läggas till handlingarne. Bifölls* Friherre Anckarsvärd .■ Jag har i det an« förande, jag haft äran uppläsa, omrört en annan sak, nemligen behofvet af en förändrad representation. Sex Riksdagars erfarenhet har £sisat oss, huru olämplig vår nuvarande repre' Den 32 Julii e. ni. sentatiori ar, och min öfvertygelse är, att behofvet af en förändring är oundgängeligt. Jag hemställer således, huruvida den Motion jag i sådant afseende gjort icke kimde upptagas, och till Ridderskapets och Adelns pröfning hemställas*. Herr Ehrenborg, Casper.-
BorgareStåndet, den 10 sistlidne Februarii remitterade Motion, gjort uppmärksamt på den sig företeende Orättvisa, då Skeppsredare blifvit, utan afseende på deras Fartygs större eller mindre Lästetal, eller den större eller mindre part de deri ega , påförde en lika Bevillning ; sorn för Stockholm utgjort minst Tjugo Rulr Banco, trott sig när mare hinna rättvisan , då detsamma i det bilagde Förslag till den blifvande BeviilningsFörfattningen infört, att i händelse afkastning gen af egande Skepp ej kemnade en större behållning för Bevillningens beräkning, borde Skeppsredare påföras en bestämd och efter Std * dernes egande förmånliga beskaffenhet , samt dermed förenade tillfälle till förtjenst, lämpad Minimi—afgift för hvarje svår Läst; hvarvid Utskottet, till befordran af säkerhet ,vid Upp^. * bör' Rev il! n ingsUtskottets BetSnftnndtn6ä§ börden, fogat det tillägg: ”Att i händelse flere ega andel i Skepp, bör den för detsamma sig belöpande K v il I nings - afgiften påföras Hufvudeller Correspondent-Redaren samt dessutom ansett hes Kongl. Majit böra i underdå® nighet anhållas om nödige åtgärders vidtagande till Skepps - kostnads fria eller minst kostsamma afmätning, hvarförinnan Taxeringsmännen ega att Lästetalet å Fartyg, efter sig företeende -omständigheter, bestämma.
Justerades 2 prot.-utdrag för detta plenum; hvarefter R. o. Ad. åtskiljdes kl. j 2 e. m. In fidem, O. Brakel. Plenum kl. 1 e. m. Föredrogs, men begärdes af llere ledamöter ånyo på bordet, Stats-Utsk:ts den 14 dennes bordlagde Mern. N:o 223, ang:de upphörande af ljuspenningar för Fullmäktige i Riksgäldskontoret, samt om bestämmande af beloppet dels af bemälde Fullmäktiges arfvoden, dels af Riksgäldskontorets embetsoch tjenstemäns samt vaktbetjentes aflöningsförmåner. Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utsk:ts den 14 dennes bordlagde Mein. N:o 226, i ani. af verkställd omröstning uti tvänne till 6:te och 8:de hufvudtitlarne börande anslagsfrågor. Vid föredragning af Lag-Utsk:ts den 14 dennes bordlagde Mern. N:o 84, med voterings-propos:r i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ts Utlåt. N:o 76, ang:de de olika beslut, sorn hos Riks-Stånden lättats i fråga om Utsk:ts Betänk. N:o 69, öfver motioner om arfsrätt för oäkta barn; godkände R. o. Ad. de af LJtsk:t föreslagne voteringsproposme. Föredrogs och bifölls Lag-Utslcts den 14 dennes bordlagde Utlåt. N:o 85, i ani. af gjorda anmärkningar och Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ts Betänk. N:o 68, om närmare bestämmelse af sättet att vinna inteckning för nyttjanderätt till fast egendom. Föredrogs och företogs punktvis till afgörande Lag-Utsk:ts den 14 dennes bordlagde Utlåt. N:o 86, i anledning af gjorda anmärkningar och Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskits Betänk.
Ved de ~nivzdrs Sygelwse runclt om pnn Lamlet ti~~tages Elever ti1 en, forberedelzde Uddannalse, der ligesoin cle forste Klasser i de store Sygeplejeskoler slrnlde afslnttes med en Prove, der knnde vise, hvorvidt den paagzeldende egner sig .ti1 videre Uddmnelse. Efter min Mening bor Hospitdet lonne sine fast ansatte, fuldt ncldannede Plejersker godt; men pas den anden Side maa der Betales for Eleveme enten af disse selv ellei. Det er en Sag, der ilcke bor tynge pas Hospitaleraes Udgiftsside, Hospitalerne bor ikke af olronomiske Hensyn vzere. nodte ti1 at stille sig afviseade overfor Tanlren om Sygeglejeslroler. Oprettes der Sygeplejeskoler .med betnlende Elever, vil Hosgitdet kunae have saa mange Plejersker, at der ilrke mere blivel: Tale om Overanstramgelse foi dem eller Fprstyrrelse og Uro og Venten for de Syge, men alt Arbejdet for de Syge vi.1 lcunne ndfores, som det bor. Og Iivinderne ville nolc mode frem. Thi hvis de gennemgaw hele Slrolen, vil den aabne den1, Adgaug ti1 et i en live^: Henseende tilfredsstillende Arbejdsfelt. Og hvis de nojes med at gennenlgaa de forberedende Klasser, ville de fae Lejlighed ti1 a t aftjene en Slags ~ a a r n e ~ l i ' g og t skaffe sig en Uddamelse i s m l i g t kvindeligt Arbqjde, som wzamke, qtnar alt ?cool,znzu. ti1 alt, er .Los~zingew paali_ " i~~.despiil.gs~~znalet.
— N:o 23, i anledning af väckt motion angående förändrade bestämmelser i fråga om vården af och kontrollen öfver till milda stiItelser anslagna medel: B. V. 550, 553, A. 553. — N;o 24, i anledning af väckt motion angående upphäfvande af gällande föreskrifter dels om student-ed, dels om skyldighet att, för Liirbrefs erhållande, aflägga tro-, huldhetsoch borgare-ed: B. V. 563, 591, A. 591. — N:0 25, i anledning af väckt motion angående förändring af gällande stadganden om kompetens till klockare-befattning: B. V. 563, 591, A. 591. — N:o 26, i anledning af väckt motion om författande och utsifvande af en kommentar öfver Straff-Lagen: B. V. 563, 591, A. 591. — N:ö 27, i anledning af återremiss utaf en i Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 19 föreslagen voterings-proposition: B. V. 592, 622, A. 622. E. 699. — N:o 28, i anledning af återremiss utaf Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 13, öfver väckta motioner om förändring af gällande föreskrifter angående tiden lör fullföljande af besvär i ekonomiska och administrativa mål: B. V. 592, 622, A. 622, E. 701. — N:o 29, angående särskildt arvode åt den person, hvilken i egenskap af Sekreterare biträdt Sammansatta Lagsnmt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: B. V. 686, 699, A. 699. — N:o 30, i anledning af väckt motion om upphäfvande af de i 24:de Kapitlet 32:dra §:n Kyrko-Lagen förekommande stadganden angående klockares brefbärings-skvldighet: B. V. 705, 707.
Begge barnen vor0 oformligt korta i förhallande till liufviidet. Voio de dvärgar, eller voro tatarbarn annorlunda skapade an andra? Med gester lyckades jag göra min önskan Eörstkdd, och niodern var genast beredvillig att efterkomma den. Hon rille nog skryta med sin stora, präktiga pojke, ty hon fattade tag i honom. J a g var dock ogrannlaga nog att i första rnmmet vilja se den lilla stackarii, som föreföll mig vanskött. Hon lydde motvilligt. Xed ett hHri \ t, brutalt tag grep hon fatt i ett par band, som voro bundna i kors öfver den lilles bröst, och lyfte honom som ett annat bylte ur haagmattan. Hon hade icke nkgot vinnande utseende, denna kvinna. par stora, men intetsagamle bruna ögon, ett, groft tagel1ikna: ide svart li5r, manligt stora drag och lefverfsrgad liy - för resten ga; iiska ung. Hon lade barnet p&amp; sitt knä och. löste iipp lindan .. E n inangd fyrkantiga och brokiga boiniillslappar l&lt;omrno först till sgne. Föga rena voro de. Innerst i detta trasbzlte visade sig tv$ ynklign, niistan vissnade ben, Iivilka lago starkt liopdragna i knaleden med en fyllning af fin, grå jord mellan sig. Det s a r darför den lilla kroppen hade sådana onattirliga, proportioner, men arma barii, sådana ben! Ocli hvilkeii grynihet a t t snöra ihop dem i en sådan stallning! Det var till a t t er %ta at. Sakta tog jag och sträckte ut de riiissliandlade benen. Gossen såg p % niig och började skratta. 0, livad det gjorde godt a t t se det lilla sorgsna ansiktet klarna upp. Fröken D. föreställde inoderii, a t t en så ansträngande stallning icke kunde vara bra för ett klent barn, inen hon svarade kort och godt, a t t på det sättet slmlle lian ligga ännu ett par inanader.