Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Nej, min hustru gjorde slut på alla våra respengar på en basar », fortsatte löjtnant Helmer hemlighetsfullt. » Gyekelmakare! » » Rena allvaret, bästa bror. Fråga henne själf. Dyrt var det — men så vann hon också högsta vinsten, » sade han innerligt och slog armen om sin hustrus lif. — Q2$gD — Sen tilf, att Idun med Modetidning finnes hos alla edra bekanta! Otto Lincivalls SyTt&gt;elxörsixsillca.el Julklappar. id den stora högtid, som nu tillstundar, förekommer det vackra bruket, att man gifver hvarandra gåfvor såsom, jag älskar att tro det, en påminnelse om den största af alla Guds gåfvor till oss människobarn — Kristus, vår frälsare. Om nu både gifvaren och den, som mottager gåfvan, ginge ut från denna åsikt, hur olika blefve icke då allas sinnesstämmning! Med hvilken glädje skulle man icke gifva oeh med hvilken tacksamhet mottaga t. o. m. den enklaste gåfva! Tyvärr har dock denna sköna sedvänja urartat tin blott ett tomt bruk, som för de flesta ieke eger någon djupare ' betydelse. I sanniDg en sorglig erfarenhet, då man betänker, hur mycken tid och omsorg man oftast använder vid anskaffandet och förfärdigandet af dessa julgåfvor! Underligt vore emellertid, om ieke tanken hos en eller annan därvid dock någon gång skulle taga den rätta riktningen! Den, som ämnar bortgifva julgåfvor, bör i första rummet beräkna, hur stor summa han eller hon har tillfälle att afsätta därtill, att icke utgifterna genom en mängd obetänksamma inköp komma att öfverskrida tillgångarna. Det är visserligen vackert att gifva, men det är icke dess mindre en oafvislig plikt att göra sig reda för, hvad man har råd till eller icke, att man icke i stället för att glädja och gagna skadar sig själf och andra. Man kan ju, om man så vill, hafva i beredskap så att säga en reservfond af 5, 10, 20 kr. eller därutöfver, naturligtvis i öfverensstämmelse med den först afsatta summan, om denna ej skulle förslå.
Män tvänne för skicklighet och pålitlighet kånde personer, som företrädesvis borde tagas af Ledamöterne i Linens hushålls-sällskap; och Utskotten hafva derföre icke eller tvekat tillstyrka, att förordnande härom måtte i Författningen inflyta, Vid öfvervägande af följande, i 7 §. jemväl intagne stadgande: ”uteblifver lagligen kallade Vattenverksegare från denna förrättning och icke eller för sig ställer ombud , må sådant icke vålla uppskof i förrättningen” — hafva Utskotten icke kunnat undgå att finna, det härigenom blifvit mindre än billigheten synes fordra, sörjdt för Vattenverksegarens rätt. Väl hafva Utskotten erinrat sig, att enahanda påföljd förut är bestämd för delegare, som, oagtadt erhållen kallelse, uteblifver från annan Landtmätare förrättning; men då Utskotten icke utan skäl ansett det slags förrättning, hvarom här är fråga, vara af helt skiljagtig bask allen het , hafva Utskotten ock förment samma föreskrifter, som i förra fallet äro gällande, icke till alla delar kunna vara lämplige vid detta sednare; med föranledande af hvilken öfvertygelse och i stöd af hvad ofvanföre än nåmndt, Utskotten föreslå, att Vattenverksegarens frånvaro vid utsatt förrättning ovilkorligen bör verka uppskof deruti, med skyldighet likväl för honom, såsom dertill vållande, att vidkännas 5°6 LngUt skottet: Betnnltimdtn. fÖrrättningskosinadsn « samt att först, derest han vid andra sammanträdet utebiifver, förrättningen må, utan hinder deraf, i laglig Ordning fortgå. Om dessa nu tillstyrkte förändringar bifallas, böra, i Utskottens tanka, första och sista Momenterce af 7 g. i följande or« dalag affattas, nemligen: 1 Morn.; Till den utsatta dagen skola Jordegare och Vattenverksegare hvardera kalla tvanne Gode
Från Smedjebacken o c h K ö p i n g, där hon hållit privata småskolor, flyttade h o n 1871 s o m föreståndarinna vid skolan för sinnesslöa i Stockholm. A r 1881 slog fröken L. sig ned i Örebro, där h o n grundade en anstalt för siimesslöa o c h verkade i 12 år. Hennes sista jordiska omsorger ägnades det arbetshem, s o m ställts vid sidan af landstingets anstalt för att hjälpa från skolan utgångna sinnesslöa. Julaf tonen 1894 erhöll fröken L. guldmedalj » För medborgerlig förtjänst ». * En internationell kongress för kvinnoarbeten och kvinnosträfvanden skall äga rum i Berlin den 19 — 20 september o c h uppväcker intresse i vidsträckta kretsar. Drottningen af Sachsen o c h storhertiginnan af Baden ha gifvit uttryck åt sitt deltagande för kongressen. Från Förenta staterna, England, Frankrike, Sverige, Norge, Danmark, Holland, Finland, Italien o c h Österrike ha ingått tillkännagifvanden o m tillslutning. hållas härstädes i hotell Contmentals stora sal af fröken Alexandra Gripenberg från Helsingfors, känd s o m författarinna o c h en af den finska kvinnorörelsens ledande personligheter. V i torde i nästa n:r få tillfälle att närmare återkomma till fröken Gripenberg, o c h hennes föredrag. Teater och musik. K. Dramatiska teaterns elevskola höll på pingstaftonen för en talrik krets inbjudne sin sedvanliga årsuppvisning, s o m bar vittne o m det allvar och intresse, livarmed undervisningen i skolan under hr Nils Persomies ledning bedrifves. V i d dessa uppvisningar har det ofta varit de kvinnliga elevernas prestationer, s o m ingifvit de bästa förhoppningarna, m e n i år var det ovedersägligen en manlig elev, hr G. Hillberg, en helt ung son till h r Emil Hillberg, hvilken i detta afseende tog priset. Hans framställning af Daniel Hjort och Mortimer i » Maria Stuart » röjde både i yttre och inre måtto egenskaper, hvilka en gång kunna föra fram till det ännu aflägsna målet.
Återstår således att tillse, om det gamla stadgandet medför samma fördelar för Banko-diskonten. Såsom bevis för ett motsatt förhållande har man anfördt, att del gamla stadgandet ökar besväret för Bankens tjenstemän. Detta är till en viss grad en sanning. Men detta ökade besvär är val icke så stort, alt förthy en lånerörelse skall göras mindre nyttig för lånesökande, än den kan vara och blifva. Detta har äfven den siste talaren, som anfört skälet, sjelf erkänt. Det andra och vigtigaste skälet för bifall till Utsk:s förslag består deruti, att det skulle kunna inträffa, att en lånesökande kan vara vederhäftig, då lian söker lånet, men insolvent, då lånet utfaller. Jag medgifver alt så kan ske, men man bör likväl taga i betraktande, att denna omständighet gäller icke endast denna serskilda fråga, ulan hela diskontrörelsen. I Diskonten utlånas penningar emot namn på ända till 6 månader. Om nu det inträffar, alt, då lånet sökes, penningar finnas eller icke finnas, är detta en tillfällighet, och om penningar funnits, skulle i alla händelser lånehandlingarna pröfvas, dervid, så snart Diskonten anser sig äga fullgod säkerhet, lånet bifalles och ullemnas. Den säkerhet, som Diskontverket skulle erhålla genom det nya stadgandet beror således helt och hållet på en tillfällighet, ty om i det ofvan angifna exemplet penningar från början funnits inne, så hade efter äfven det nya stadgandet lånet genast blifvit utlemna!. Jag tror mig sålunda hafva visat, att genom det nu gällande stadgandet Diskontverket icke förorsakas förluster, åtminstone icke till den grad, att man för den skull bör nedsätta de fördelar, allmänheten af diskontrörelsen kan hafva, hvarföre jag fortfar i mitt yrkande af återremiss. Hr Bogeman: Enl. 121 § i Bankoreglementet hafva Fullmäktige i Banken bland annat sig ålagdt, att oberoende af de åtgärder, de skola vidtaga för metalliska kassans förstärkning, låta inställa utlåningen från Banko-diskonten.
Slutligen, och hvad angår den af Rikets Ständers Revisorer jemväl gjorda anmärkning, att vid Förvaltningens Hufvud-Böcker ej finnes bifogad någon Inventarie-Förteckning, ehuru en sådan, enligt Revisorernes tanka, årligen borde räkenskaperne medfölja, får Förvaltningen i underdånighet anföra: att, om med omnämnde förteckning skulle förstås en uppgift å Flottans samtliga Stationers Fartyg, Hus och Inrättningar, - 99 - med derlill hörande inventarier, eller endast öfver dessa sednare, en sådan icke kan åstadkommas, enär den mest approximativa förteckning å detta allt, hvilken, för dess uppgörande, skulle fordra längre tid, ett förökadt antal Tjenstemän och till deras aflöning uppkommande betydliga kostnader, likväl icke kunde blifva fullkomligt tillförlitlig, samt att, om åter med den af Rikets Ständers Revisorer äskade förteckningen endast afses en uppgift å möbler och andra effecter, tillhörande Förvaltningens Embetshus, en sådan närhälst kan meddelas, men att, då den ifrågasatte långt vigligare förteckningen öfver Flottans alla tillhörigheter, uppgående till flere Millioners värde, icke, på sätt ofvan jemväl finnes anfördt, skulle utan betydliga utgifter och tidsutdrägt kunna praesteras, Förvaltningen icke ansett sig ega anledning, alt vid sina Hufvud-Böcker foga Förteckning öfver de uti dess Embetsoch Tjenstemäns Arbetsrum befindtlige inventarie-persedlar, som årligen inventeras och hvilkas sammanlagda värde icke till fullt 1,000 R:dr uppgår. Förvaltningen af Sjö-Ärendena framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit Stormägtigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare oell undersåtei' O. G. NORDENSKIÖLD. J. H. Kreuger. Carl Servais. Carl Sutthoff. Stockholm den 28 Februari 1840.
Andra året, sedan om våren på sista snöen klöfverfrö blifvit isådt bland rågen och hvetet, skördas dessa sädesslag. Tredje året lemnar gärdet klöfver i 2:ne skördar, som blommad, men icke mognad, torkas på hässjor, hvad som icke åtgår till grönfodring; hvarjemte efter kiöfverskördarne jorden höstplöjes. Fjerde året bär samma gärde potates och rofvor, och i samma ordning brukas de andra 3 gärdena, så att af liela åkerjorden hvarje år en fjerdedel trädes, af en fjerdedel skördas höstsäd, af en annan klöfver och af den återstående fjerdedelen vårsäd och rotfrukter. Genom detta brukningssätt är betet vid egendomen umbärligt till dess slåttern å ängarne blifvit fullbordad. Endast en mindre afstängning å ängen bibehålles och uppgifves till bete för mjölkande kor vid midsommarstiden; och har egaren derjemte vunnit den visshet, att i vanliga foderår det beräknade antalet af nio hästar, 80 stycken större och mindre boskapskreatur samt 100 får bör kunna sålunda väl framfödas med en kalkulerad fodertillgång af 793 lass hö, 100 tunnor rofvor och 75 tunnor potatoes. Af Ladugården påräknas 2,224 lass gödsel, som med jordblandningar af omkring 200 lass och dessutom 300 lass köpt gödsel, lemnar utväg för cirkulationsmethodens vidmakthållande på Åkerjorden, och dessutom till årlig gödsling af tunnland af den sämre gräsvallen å ängen, som liöstetiden igenlägges med gräsfrö i Råg, efter att hafva två år å rad burit bafra och undergått en sommar trädning. Huruvida detta brukningssätt, som ofelbart gagnar åker och äng genom bättre gödsling och häfd, än i allmänhet deråt egnas, tillika efter en ökad arbetskostnad lemnar samma behållning, som den vanliga trädesmethoden, kan vid denna egendom ännu icke bedömmas. Först efter tvenne omlopp lärer med någon tillförlitlighet kunna slutas om brukningssättets antaglighet. I sin första användning har brukningsmethoden vid denna egendom medfört uppoffringar.
Att vid afgörande af stridigheter församlingarne imellan om skyldigheten att vårda någon, sorn genom ålderdom eller sjukdom råkat i tryckande behof, stadgandet i Kongl. Förordningen a? den 5 December 1788 lättast kan verkställas, sunt att, till befordrande af sky^d arnt slut pä sådana tvister, Embetsbref afginge från Läns-Styrelsen till Pastorerna i de tvistande församlingarne, med underrätt el e, huru saken blifvit afgjord, då den, som inis n jas med utslaget, borde vara skyldig, att det lösa till sakens vidare fullföljande, och, i händelse besvären finnas ogrundade, gälda de derused åtföljande kostnader, som nu ofta gravera 'Besil, och Ekon. Utsk. Betänkanden. 493 fattigcassorna endast för andras trätgirighet. 3:0 Att, vid återförvisandet tili församlingars fattigvård af sådana, hvilka såsom obotiige utgå ifrån Lazarettet', underrättelse föreginge till Pastor, som kan foga anstalt om försigtighet vid deras emottagande, i händelse smitta vore att befara. 4:0 Att en viss lämplig belöning, jemte bestämda års fri eter från utskylder, bör tilldelas åt dem, hvilka, efter att såsom värnlöse hafva njutit en af fattig.Comiténs Föreståndare vitsordad Föräldra-vård inom någon familia, der qvarblifva i Fosterföräldrarnes tjenst, samt uppföra sig troget och redligt. Utskottet, som i Författarens sålunda gjorda förslag erkänner nitet för ett vigtig!: ändamåls befordrande, anser sig dock föi? bibringandet af ett fullständigt sammanhang i detta ärendes framställning böra erinra, det den åberopade Nådiga Kungörelsen innehåller; ”att sedan Riksens Ständer vid Riksdagen i Stockholm genom underdånig skrifvelse af den 24^® November 1809 hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt, det Kongl. Maj:t i Nåder måtte täckas tillförordna en Comité, hvilken, efter inhemtad kunskap om fattigförsörjnings-anstalterna i Riket, till nästa Lagtima Riksdag borde utarbeta ett förslag till en fattigvård, allmän för
Majestät den bank-inrättning vara för landel nyttig, meddelas tillåtelse till bank-rörelsens drifvande under en tid af högst tio är, räknade från bankens öppnande. Önskar banlc-bolaget förlängning af oktroyen erhålla; gore derom i den ordning, som nu är sagd, ansökan aderton månader innan den löpande oktroyen tilländagår. § 2. Antalet af dem, sorn om bank-bolags stiftande sig förena, bör vara minst tjugu, och svaren de, en för alla och alla för en, för uppfyllandet af alla bank-bolagets förbindelser. De kallas solidariska bolagsmän. < Vill bank-bolag berättigas att i sin rörelse egna, tryckta eller graverade, banksedlar, efter hvad derom i 14 och 15 §§ sägs, utgifva; då skall antalet af de solidariska bolagsmännen vara minst tretio. § 5- De solidariska bolagsmännen stånde öppet, att till förstärkande af bankens grundfond med sig förena lott-egare, hvilkas ansvarighet för bolagets förbindelser begränsas af deras lotters fulla belopp; dock må sådana lott-egare icke uti bolaget inrymmas för mer, än högst hälften af det belopp, de solidariska bolagsmännen ali grund - fonden insatt. Sammansatta Bankaoch Lag-Utsk. Bank-bolags af de solidariska bolagsmännen insalta grundfond må ej understiga en million Riksdaler Riksmynt, motsvarande 250,000 Riksdaler silfverspecie, och ej öfverstiga fyra millioner Riksdaler Riksmynt, motsvarande en million Riksdaler silfverspecie. 2. Denna grundfond skall inom ett år, räknadt från den dag, Kongl. Majestäts oktroy för banken blifvit utfärdad, varda till fulla beloppet dels i kontant, dels i goda hypotheker insatt i enlighet med hvad denna lag och bolagets reglor i öfrigt derom närmare bestämma. Har ej den grundfond blifvit inom nu stadgade tid på vederbörligt sätt insatt; vare oktroy en förfallen. 3.
Balken om häfvande under äktenlkapslöfre, har Preste-Srändct inhamrat, att wälbemäldte Utskott fästat sin upmärksämhel sä wäl wid uy§nämnde lagens rum, som L §. 8 Cap. Ärfva Balken, samt Kongl. Förordningen den nz Julii 1755, som bjuder, att, dä sörmaningar ej werka, med waktenoch bröds-ftroff twinga de trevskanve till Gistermäls fullbordan, enär häfvande under äktenskapslöfte tillkommit. — Dä nysinämnve Kongl. Förordning äsystar ett bestämdt twäng till Gistermäls ingäende, hwilket synes stridande mot äktenskapets begrepp och afsigt, samt erfarenheten tillika wisak, otL sädane medel sällan bidraga till ändamälrt, och om sä sker osta till olyckliga äktenskap, har Preste.Ständet funnit skäl, att för sin del bifalla bcmäldte UlskoltS Betänkande i den del det angar uphäswande af denna Författning, dock med sörbchäll, att wid upkommande twiswelömäl och wägrande af dylika äktenskaps löftens fullbordande, Parterne pa sätt i. H. 16 Cap. KyrkoLagen bjuder, instämmas lill Dom Capitlet till söcmanmgarS erhällande, dä, i fall de bägge skulle sig sörena om trosofningens ätergäng, skiljobref kunpe meddelas, men i händelse endera wägrade äktenskapets full - ^04 De» 7 December. ' fullbordande, saken efter föregängen ransakning tvid »vederbörlig Domstol öfwerlämnadeö, jämte Constitorii Utlärande j underdånighet till Kongl. Majus nädiga afgörande, i hwad den rörer uplösning af den ingäng«e äktenskaps förbindelsen. Hwad aker angär den söreflagne förändring i ro §. z Cap.
Utskottet, som varit långt ifrån att misskänna hvarken rigtigheten af de gjorda anmärkningarna, att den nuvarande afgiften å löner i vissa förhållanden träffar nog ojemt, eller förtjensten af de beräkningar och billig - 1'evillnings-Utskottets Betänkande N:o heten af de förslag Herr Prosten Astrand framlagt, har likväl trott, att, då endast antalet af Embets-och Tjenstemännen, samt summan af deras sammanlagda löner äro bestämdt gifna, det icke torde på ett tillförlitligt och med erfarenheten öfverensstämmande sätt kunna beräknas, huru detta lönebelopp är fördeiadt på individuerna, och, såsom en följd deraf, hvad summa en annan fördelning af Bevillningen å löner skulle inbringa, samt att, om en förändring härutinnan, förrän grunderne för beräkningen blifva mera gifna, skulle vidtagas, sådant sannolikt kunde leda antingen till icke obetydligt öfverskott eller också brist, och då, på dessa grunder, Utskottet icke finnér sig kunna tillstyrka antagandet afHerr Prosten Åstrands förslag för det närvarande, har Utskottet i stället trott den förra fördelningen böra bibehållas ; men som Utskottet tillika anser , att en annan , och efter förstnämnde förslag mera lämpad fördelning bör, enär tillförlitliga grunder för dess beräkning - Bevillningsutskottets Betänkande N.o $<j> if Vakning blifva att tillgå, för ifrågavarande afgift bestämmas, får Utkoltet, i och för vinnande af härvid nödiga Upplysningar, föreslå ; det vederbörande Tjenstemän må, i enlighet med dertill nu Upprättadt och vid BevillningsFörordningeh fogadt Formulaire, vid Bevillnings-sammaudragens afgifvande, lemna serskilda uppgifter om löne-beloppens olika fördelning på antalet af Émbels-och Tjenstemän. Med föranledande ej mindre af Hr Grefve O. A. Cronhjelmsj uti en, flertal Idiga bevillnings-ämiien omfattande, ttiotion , gjorda anmärkning Om otydlighet i nu gällande Bevillnings-Törördnings stadganden derom, huru årets lort skulle beräknas, och om de afdrag, Som få göras å lön, än åtskilliga hos Kongl.
Bankens rättighet att erhålla liqvid för z:ne på densamma öfverlåtne äldre kronofordringar. (St. Utsk. N:o 4-) S. A. K. Genom serskilda underdåniga Skrifvelser af den i5 Mars i83o hafva Fullmägtige i Rikets Ständers Bank hos E. K M. i underd. anhållit, dels om anvisande af nödiga medel till liqviderande af frami. Öfv. Lieutn. Carl Silfversparres på Banken öfverlåtna och år »747 Ml ett belopp af 2,657 Daler 24 öre 4* penningar Silfvermynt bestämda kronofordran, dels ock om utbekommande med ränta af en, framlidne Landshöfdingen Gustaf Duvall tillerkänd Reductions-fordran, till det belopp af 5,838 Daler 18 öre ioi penn. Silfvermynt, hvarmed samma fordran, i följd af en redan 1747 emellan Rikets Ständers Deputation öfver Rcduclions och LiqvidationsYerket samt Banco-Deputalionen träffad öfverenskommelse, skulle godtgöras.
Af de 60 kronorna får han för sina enskilda angelägenheter, cigarrer och ett glas utom hus, 6 kr. reserveras för bränsle och 4 kr. för kläder, 7 kr. till jungfruns lön. Det återstående måste räcka, och hvad mer är, det måste äfven räcka till medicin och läkarearvoden — både manliga och kvinnliga. Svårast är att få de.-sa kronor att räcka för några egentliga nöjen utom hus. Hemma hafva vi aldrig brist på nöjen, de nöjen som ett godt hem, ett lyckligt äktenskap gifva i så rikt mått. Så hör min hushållsmetod. Af egna medel förBkotterar jäg hvarje höst mitt hushåll för uppköp af det nödvändigaste. Sålunda uppköpas potatis och andra rotfrukter, finnkött, får och nöt, tvänne fläsk, kabiljo, sill och äfven litet ' strömming, mjöl och gryn af diverse slag, liksom ock kryddor och trädgårdsalster. Blod till paltbröd och korf köpes på lämpligaste tid. Endast Lacave-vin använda vi, och det köpes på en gång fatvis. Ölet likaså. Anmärkas bör, att alla uppköp göras hos de solidaste härvarande handlande. Färskt kött, en gång hvaranuan vecka. Allt bröd bakas hemma. Tvätten verk93 ställer jungfrun. Efter denna hushållsplan, i det närmaste öfverensstämmande med Sofi Nilssons förträffliga bok, kan man reda sig med 35 kr. i månaden och reda sig väl. Ingen må missförstå mig, att partiuppköpen göras utom dessa 35 kr. Med dem amorterar jag månadtligea skulden och får vid räkenskapstidens slut alltid något öfver. Skulle någon anse, att mina rätter blifva alltför enkla så se här ett exempel för denna vecks, sora i intet öfverträflär någon annan. Söndag middag: Laxpudding med skirdt smör, fruktsoppa, järnvägskräm, öl, vin; kväll: stekt strömming, ölost, smör, rökt renstek. O. s. Vi Vår frukost är alldagligt lika och utgöres af hafremjölsvälling och ägg. Min man behöfver oftast icke mer än 1 ägg, då jag i flesta fall använder 2; barnen få ett hvar.
Förestående Räntepersedlar äro utom Tackjernet efter Method och Ortens undervisning uppförde , samt i stället för OssmundsJernet, som hittills i Bergslagen varit vanligt, med underdånig anledning af Kongl. Majtts Nådiga Bref den 21 Jan. 18x3, förrberörde TackjernsRänta såsom lämpligast i Bergslag, efter kronovärdi upptagen ; för öfrigt äro Arliga och KongsHästar bibehållne efter vanligheten på Mantalet, helst desse Räntor ej bero på Markegång, utan efter under* visningen förvandlas i Contant , de förre till 12 sk. och de sednare lill 4 sk. stycket. Sålunda vara undersökt, befunnit och skattlagdt intyga. Gustafström Ut supra M. Arnqvist. Nyman. Abr. Moblad. (L. S.) CL. s.) (L. S.) Olof Pettersson Anders Nilsson i Damshyttan. i Bomshytta. Denna Skattläggning är i kandsContoiret granskad och riktig befunnen. Carlstads kandsConr toir den 13 December 1815. JE, F. Norrman. Lit. A. Till ScatsUtsk. Betänkande N:o 263 i ,j,;de Sami. af Bihang tiH RiksStånUens Fröt. 1817-— xS 18* Lit. A. Till StatsUfsk. Betänkande N:o 263 i 4:de Sami. af Bihang till RiksStåndens Brot, 1817—1818. Uppgift, sorn å redan blifvit till Stockholms Stad Stockholms Län Södermaalands Läa « ena sidan visar utrymmet af de Magaziner, som af Allanläggande anmäldte, samt hvad vidare utrymme synes Nu befinteligt Magazins-utrymme. För Oriad Säd, Tunnor, Slottsoch ForrådsMagazinerne tillika med Kro. noBageriet Ladugårdslands Bränneri Magazin . Maria Dito Dito Tanto Dito Dito . Catharina Dito Dito Kongsholms Väderqvarns Magazin För Riad el. torkad Säd. Tunnor. Tunnor, För Riad el, torkad Säd.
Donen pä mans-limen härstammar, altid,wara Ärtens Hufwudman, men derefter närmaste Ättemän af äldsta qwarlefwande grenen, och haus man. liga efterkommande, pä lika sätt efter hwarannan. För de i sednare tider, före antagandet af den nn gällande Regerings-Formen af den 6 Junii 1809, til Greflig eller Friherrlig wärdighet uphöjde Atler, kommer Hufwndmanna-rättigherei, för de yngre och icke til högre wärdighet uphöide Ättegrenar, at gä i rät nedstigande linea pä Swärdssidan frgn den hwilken nu Hufwudman är, men de öfrige Ättemän, af de til högre wärdighet uphöjde, at stä såsom LxpeÄaMer kil dest deras ordning i den högre wärdiglmen inträffar. Hwad ater widkommer de Ätcer, hwilka efter Regerings-Formens antagande blifwir med Adelstap, eller Greflig eller Friherrlig wärdighet förlänte, sä förhälles med dem efter der som i Regerings-Formens z? H. finues stadgadt. §. Z. Kan eller wik Hufwudman ej infinna sig da Riksdag hällas stall, äge den dä rättighet, som af Ärten honom pä manssidan närmast är och tilstädeS kommer at, man Fullmagt, Sate ä Riddarhuset för kamille» intaga, hwartil han wid den, i 16 H. af denna Riddarhus-Ordning, stadgade första anteckning, sig, personligen anmäla bör. Hafwer ingen sädan Ättemän dä sig veml anmält, ä ge Sjette Bandet.