Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den bestod i början af sju tält, men till följd af matbrist bortflyttade dess invånare småningom under vinterns lopp, de sista i februari, till en närmare Beringssund belägen fiskrikare trakt. Vid flyttningen medtogs endast det oundgängligaste, emedan man ämnade återvända vid den årstid, då jagten åter blef riklig. Den andra tältplatsen, Jinretlen, låg närmare udden mot Koljutschin-bay och räknade vid början af vår öfvervintring likaledes sju tält, hvilkas bebyggare tycktes vara bättre bergade än Pitlekajs. De hade under hösten gjort bättre fångst och samlat mer förråd. Af dem bortflyttade derför endast en del under vintern. Följande tältplatser lågo på något längre afstånd från vårt vinterqvarter, men dock så nära, att vi ofta hade besök af deras invånare: Pidlin, på östra stranden af Koljutschin-bay, 4 tält. Koljutschin, på den lika benämnda ön, 25 tält. Byn besöktes ej af någon bland Vega-expeditionens medlemmar. Rirajtinop, belägen 6 kilometer öster om Pitlekaj, 3 tält. Irgunnuk, 7 kilometer öster om Pitlekaj, 10 tält, af hvilka dock i februari endast fyra återstodo. Invånarne i de öfriga hade för vintern sökt en bättre fångstplats längre öster ut. Antalet af de personer, som tillhörde hvarje tält, var svårt att afgöra, emedan tschuktscherna ständigt för sqvaller och prat gästa hos hvarandra. I medeltal kan det kanske anslås till fem eller sex personer. Inberäknadt invånarne på Koljutschin-ön bodde således omkring 300 infödingar i granskapet af vårt vinterläger. När vi instängdes, var såsom nämdt isen närmast stranden för svag att bära en fotgängare, och svårigheten att från land taga sig till fartyget med de medel, öfver hvilka tschuktscherna förfogade, var således ganska stor. Då infödingarne märkte oss, blef det i alla fall genast stor uppståndelse bland dem. Män, qvinnor, barn och hundar sågos med oredig ifver springa af och an på stranden; några syntes åka med hundslädar på isgatan närmast hafsbandet.
Härvid stadnar dock milt medgifvande. Hvad saken beträffar, så har jag, då de föreg:de frågorna ang:de anslag för tekniska skolor inom StatsUtsk. behandlades, derstädes förfäktat den meningen, att R. St. skulle göra klokast i att ställa de för sådant ändamål tillgängliga belopp lill K. M:s dispos., för alt, efter omständigheternes föranledande, deraf tilldela anslag till den ort, som i alla hänseenden kunde af eli sådant bidrag vara mest förtjent och till medlens fruktbara användande lemnade säkraste utsigt. Valet af denna ort eller dessa orter borde lill K. M. öfverlemnas. Men då denna åsigt icke inom Utsk. segrade, så mäste jag, för att icke tilläfventyrs vålla afslag å inrättandet af hvarje sådan f. n. föreslagen anstalt, förena mig med de ledamöter, hvilka för någon eller några vissa orter yrkade sådana nyttiga anslag; men då dessa anslag redan äro beviljade, och Staten således redan får vidkännas en ej obetydlig utgift för enahanda ändamål, och det torde vara skäl inhemta någon erfarenhet, för att sedermera med desto mera framgång utsträcka sina tillgöranden i dessa hänseenden, så torde jag, i sakens nuvar:de skick, få instämma med de ledamöter, som yrkat bifall till Betänk. Propos. till bifall å förevaride Betänk, blef härefter framställd och besvarad med starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. 312 Den 9 September. Föredrogs och lades till handlingarne SlatsUtsk:s den 6 dennes f. m. på bordet lagda Mern. M 263, i anledn. af erhållen återremiss å Utlåt. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, StatsUtskrs den 6 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt. M 264, i anledn. af väckte motioner om ändring i de vid anslaget till inrättande af en teknisk skola i Örebro fästade vilkor. Föredrogos och lades till handlingarne StatsUtskrs den 6 dennes f. m. på bordel lagde Mern.:
S. D. Till Stuts-Ulskottet remitterades motioner, väckta: af Herr Ljungberg, M 243, om öfverlemnande till Topografiska korpsen af det ekonomiska karteverkets bearbetande, m. m.; af samme ledamot, JV2 247, angående förbättring af lönevilkoren för de embetsoch tjenstemän, som före den vid 1856—1858 års riksdag beslutade lönereglering blifvit på Allmänna Indragningsstaten förflyttade; af Herr Berger, M 249, om anslag dels lill anläggning af båtled emellan sjöarna Kläggen, Flaten och Kilen i Fryksdals öfre tingslag, dels till vägbyggnad emellan Östmarks kyrka och Kaikelandstorp eller dess närhet nära Norska gränsen; af Herr Wallenberg, M 257, om vilkorligt anslag till Baggens-Stäkets upprensning; af Herr Hierta, M 260, angående undersökning rörande kostnaderna för åstadkommande af en 18 fot djup och för större segelfartyg tillräckligt bred kanal emellan Skutviken vid Lännerstafjerden och Sumpviken vid Baggensfjärden, m. m.; i hvilken motion Herrar Lovén och Ljungberg instämt; af samme ledamot, M 261, om vilkorligt anslag till utförande af den i motionen JV! 260 omförmälda kanalanläggning; af Herr Trägårdh, R., JVs 264, om anslag till inrättande af en teknisk läroanstalt i Carlshamn; af Herr Hammar, M 266, angående de s. k.
Och så i morgon skulle de ha ett ljust minne att lefva på. När fröken Marek så där råkade i stämning, köpte hon alltid för tio öre blommor på hemvägen, sådana som luktade godt, och satte dem i en liten blå vas på byrån. När hon sedan på morgonen vaknade med blomdoft i rummet, tyckte hon, att det var lättare att börja den nya dagen. En förmiddag hade hon varit på Nygatan för att köpa garn; hon gick upp Grå- munkegränd till Västerlånggatan för att titta litet i fönsterna. Ett elegant klädt ungt fruntimmer kom i detsamma emot henne. » Förlåt mig — är det inte fröken Marek, » frågade hon. » Jo, men. » » Ah, tant Hilda, känner inte tant igen m i g? Lilla Eva, som tant läste med ott par år. Jag for till England sedan, minns tant inte? » » Jo, visst minns jag Eva! Ar det — skulle det kunna vara Eva Eydner? » » Ja, då var det så. Nu är jag gift med nen raraste man som finns och heter Varder, min man är löjtnant vid flottan och ute på expedition för närvarande, men jag har min lilla gosse att trösta mig med. Honom måste tant Hilda se; han är så vacker, det är inte bara hans mamma, som tycker det. » Hon log, den unga, lyckliga frun, och det leendet reflekterades på fröken Mareks gamla rynkiga ansikte, det föreföll som när man skrynklar ihop ett stycke styft omslagspapper. » Kära Eva, det var bra snällt att hälsa på mig, » sade hon nästan ödmjukt, och strök öfver fru Varners lilla spändt behandskade hand med en trasig bomullsvante. » Det skulle jag väl, lilla tant. Jag höll alltid så mycket af tant Hilda. Nog kommer tant ihåg, hur ledsen jag var, när vi skildas. » Ja visst mindes fröken Marek det, men hon visste också, att barnatårar och sommarrägn torka lika fort. När lyckan alltjämt vändt en ryggen, blir man skeptisk, äfven om den för en gång skull vända ansiktet till. » Hur har tant det nu, bor tant på landet? — Inte! — I sta ' n hela varma sommaren, stackars lilla tant! Får jag komma och hälsa på någon gång? » » Ja, så gärna, men det är nog för långt bort.
Till andra Pensionsinrättningar bidraga delägarne med vanligen 2 proc. af lönens belopp, Tullverkets tjenstemän skatta numera till sin Pensionsinrättning med 3, 4 å 5 proc. af lönen, utom den bestämda inträdesafgiften; hvarförutan inkomstinrättningen tillfaller genom innehållning af 3 proc. å alla beslagare och åklagare tillkommande andelar uti konfiskationsoch bötesmål, äfvensom å auktionsoch KustCbefsproc:r m. m. Dessa kassans inkomster, i förening med dess räntor å utlånta medel, hafva likväl ej varit tillräckliga att, under en lång följd af år, betäcka dess utgifter, utan hade inrättningen redan varit uplöst, om icke den för hvarje år upkomna brist blifvit genom af K. M. i nåderanvisade belopp ersatt. Blott för sistförflutna år, eller 1855, har Pensionsinrättningen, utan att begära något serskildt understöd af 202 Den 3 December e. m. tullmedlen kunnat fullgöra sina åtagna förbindelser, men härtill hafva 2:ne tillfälliga omständigheter bidragit, nemi. inbetalning af s. k. bottenpenning å hufvudsakligen betjente enligt K. M:s Nåd. Stat den 9 Mars 1855 tillagd löneförhöjning, och ett erhållet testamenteradt kapital, som upgått till 5,637 R:dr 17 sk. 4 rst. b:ko, men då dylika förhållanden som de nu omförmälda icke för kommande år äro att emotse, blir följden deraf oundvikligen likasom tillförene att inrättningens utgifter komma att öfverstiga dess tillgångar. En af de största orsakerna till Pensionsinrättningens oekonomiska ställning är den talrika kustoch gränsbevakningen, hvilken genom dess tjenstgöring ofta ådrager sig sådana lidanden, att deras lifstid förkortas, hvarigenom pensionstagarnes antal ökas; och om detta förhållande obestridligen är menligt för Pensionsinrättningen, måste det äfven vara högst talande derför, att enkor och barn efter nyssbemäide personer erhålla understöd.
Prot. 18S0—5t. 7 Sami. 2 Afd. 13 Häft. 1 2 Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Betänkande, N.o 3,9. medlade hemmantalet vore afsedt uti Socknestämmo-förordningens omförmälde stadgande angående rösträttighetens beräknande, men att, enär likväl, till förekommande af missförstånd vid berörde stadgandes tillämpning, såväl i fråga om ofvan omförmälde tillskotts utgörande, som vid beräknande af rösträtt vid socknestämma, förklaring deröfver vore behöflig, Utstotten ansågo sig böra tillstyrka utfärdande af den förklaring, att rösträttighet vid socknestämma skall beräknas efter förmedlade hemmantalet, utom i de fall, der annan beräkningsgrund finnes serskildt stadgad; hvilket tillstyrkande Utskotten derjemte tillkännagifvit sig komma att uti serskildt utlåtande afgifva. Då Utskotten till följd häraf nu gå att i denna fråga vidare sig utlåta, få Utskotten fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att förmedling eller den nedsättning af mantal och ränta, som vissa hemman erhållit i anseende dertill, att de icke förmått utgöra hvad vid skattläggning blifvit dem åsatt, tillgodonjutes icke allenast i fråga om förmedlade hemmans utskylder till kronan, utan ock i allmänhet vid utgörande af andra pålagor och besvär, som efter hemmantal utgå.
Stockholm den 24 April 1818. Transsumt af det inför Hans Majit Konungen uti Stats-Rådet pä Stockholms Slott haline Protocoll öfver Ecclesiastique-ärender, Onsdagen den 14 jami ar i i 1818. ^Tillförordnade Stats-Secreteraren, Landshöfdingen eotr Rosenstein föredrog i underdånighet: 3:o Stats-Beredningens underdåniga yttrande i anledning af Uppfostrings-Commitéens i underdånighes afgifne Förslag till Löne - Reglering jvid Rikets Elementar-Läroverk. Kongl. Majit tog detta vigtiga ärende under n°ga öfvervägande och täcktes i Nåder för» StatsUtsiottets Betänkanden. 933 klara: att, ehuru Kongl. Maj:t med nöje skulle hafva sett Statens tillgångar medgifva antagandet af det fullständiga Förslag, UppfoslringsCommitéen och Stats -Beredningen under N:o 1 uppgifvit och anmält, Kongl. Maj:t likväl, vid Stats-Verkets nuvarande belägenhet, fann tjenligt att inskränka sitt Nådiga bif il till Förslaget Nio 2, hvilket syntes för det närvarande kunna uppfylla den förbättring i Gymnasiioch Schol-verken, som nödvändigheten påkallade och med tillgangarne kunde förenas: Förestäliandes Sig Kongl. Majit, att Riksens Ständers önskan och Allmänhetens väntan derigenom i en hufvudsaklig mån skulle vinnas. Kongl. Majit täcktes derföre gilla och fastställa Coramitéens förslag N:o 2 i afseende på Kärarnes Köne-vilkor, på de föreslagne Fonder till anskaffande af KärohÖcker, Chartor och öfrige hjeipemedel till biträde vid den allmänna undervisningen, på anslagen till Byggnaden af Scholasoch Gymnasii-hus, deras underhåll och reparationer, samt på Eoner och Pensioner för Emeriti, med de ändringar Stats-Beredningen föreslagit. Kongl.
Dessa redactioner skilja sig ej heller i hufvudsaken från Constitutions-Utskottets ; de äro blott omständligare, i följd af några reglementariska tillsatser, hvilka Utskottet sökt undvika. Då emedlertid frågan handlar om utöfning af representations-rätt inom Borgare-SLåndet, och samma Stånd önskat den möjligen fullständigaste bestämning af sättet och vilkoren derför, tior Utskottet synnerligt afseende böra fästas å Borgare-Ståndets gemensamma tanka; hvadan ock Utskottet vördsamligen hemställer, atl PvesteSlåndet, fogande sig efter de återremitterande Medslånden, måtte, för grundlagsenlig åtgärd, antaga deras redactionsförslag, sammanjemkade genom nedflyttning af de mot Borgareoch Bonde-Ståndens förslag olika orden i Ridderskapets och Adelns, till nedanstående lydelse: ”Utom Fahlu Bergslag, ege ock i Rikets tjenst innehafver, samt icke heller är egare af något i Bonde-Ståndet representeradt Bergsmans-hemman, eller såsom Borgare eller under annan egenskap något Riks-Stånd eljest tillhör. Styrelsen öfver Bergverken m. ni,” 8 Cati, titutions-U'skot tets Memorial /Y;o J'5- Stculle dock samtlige Riks-Stånden icke förena sig om denna uppställning, får Coustitutions-Utskottet vöidsamligen föreslå följande omröstningsproposition: "Den, som godkänner Constilutions-Utskotlets, enligt Ridderskapets och Adelns samt Borgareoch Bonde-Ståndens tankar, tillstyrkta jemknings-f'örslag i afseende på redactionen af 6 morn. i4 §• Riksdags-Ordningen, röste Ja;” "Den det ej vill, röste Nej.” "Vinner Nej, godkännes Utskottets förra, af Preste-Ståndet antagna redactions-förslag.” Stockholm den g Jan. 1335. Constitutions-UtsJcottets Memorial N:o 77. I N:o 77. Ankom till Exp.-Utsk. den 27 Jan. i835.
Majrt anhålla om förbud emot allt bruk och nyttjande af kaffé. 9:0 Ytterligare Memorial af Herr Frits El>el, deruti yrkas, att då både han och flera Ledamöter af det Vällofl. Borgare-Ståndet redan visa!, de skadliga följderna af den i Kongl. Brefvet den 26:te Juli 1807 gifna tillåtelse, det sådana till införsel i Riket förbudna utländska varor, som blifvit inpractiserade och dömde confiscable, skulle endast på försök under en tid af ett eller tvä år få till qvarblifvande i Riket försäljas, under förmodan, att en sådan anstalt genom sin verkan på Beslagarnes lifligare tillsyn, sannolikt i möj igaste måtto bidrager till hämmande af den förderfliga smyghandeln; Riksens Höglofl. Ständer täcktes hos Kongl. Maj:ti underdånighet anhålla, det denna försäljnings anstalt, hvaraf profåren äro förlängde från 2 till 10, genast måtte upphöra, och ( 4°^ Besv. och Ekon. JJtsk, Betänkanden. Utländske i beslag tagne varor hädanefter försäljas till Export. Härmed hafva, genom anföranden till Protocollet, Herrar Schvan, Arfvidsson. Viderberg, Limnelius, Lundgren, Vestin, Noreus, Lund, Malmberg och Holm, sig förenat; hvarvid Herr Malmberg gjort det tillägg, att så framt Kongl. Maj t och Riksens Ständer nu icke komma att ändra det Öfverklagade sättet med Tnll-auctionerS verkställande, Rikets öfrige Städer, utom Stockholm, i sådant fall måtte få förvara sia rätt till andel i de co'fiscerade varornas försäljningssumma till förmon för deras fabrikers fattigkassa; och har Herr Holm dessutom yttrat, att så länge confiscerade varor få till qvarblifvande försäljas, borde försäljningen ske på det ställe, der confiscationen skett. Det ämne, hvaröfver nu åligger Utskottet att yttra sina tankar, har redan vid sist förflutna Riksmöte varit ett hufvudsakligt föremål för Riksens Högloft.
Är Borgenärs hemvist utom det Härad eller den Stad, der den egendom ligger, hvari intekning skett, må han dock inför Rätten i den ort, hvarest han bor, förete inteknings-handlingen, att i dess intéknings-Protocoll inloras; och varde Borgenärs ansökning om inteknings-förnyelsen af Domaren å handlingen teknad: sedan gifve Borgenär bevis härom in till den Rätt , som intekningen beviljat, inom den tid, som i 21. §. sägs; och vare detta så gildt, som om handlingen der företedd varit. 24- §• Då Gäldenär sitt skuldebref Ijos Rätten företer, och således viser, att han skulden till fulBihing till Riht~St. N\r 3j, 31. g^o Konungens Nåd. Propositioner. lo betalt; varde intekningen dödad och sädant straxt å Skuldebrefvet tecknadt, så ock i Protocollet skrifva. 25. §. Utan hinder af skedd intekning må de jäf, Uäldenären sedan gör emot den inteknade fordran, pröfvas, der ej intekningen är grundad å hans egit erkännande inför Rätten, eller jäfven förut pröfvade varit. 26. §. Nojés man ej åt Rättens Beslut i desse mål, håfve lof att besvära sig deröfver 1 HofRätten inom den tid, som i 16. Cap. 1. §. stadgas, 27. §. Intekningar, Upbud och Lagfarter, Agfenskaps-förord, så ock mål, sorn angå Förmyndares förordnande, skola, hvardera för sig, uti sershilte Protocoller införas, men alla Protocollerne i ett band sammanhäftas. I brädden af hvardera Protocollet skall ock för hvarje mål leknäs namnet på personen, som det angar, eller ege - domen, sorn inteknas eller uppbjudes. Har någotdera af de mål sagde äro, ej förevarit; varde det på sitt ställe anmärkt. 28- §.
Ronstroms underdåniga ansökning om återfående af försuten tid för inlösen af 2:ne st. Malmö f. d. Discont-Verks Obligationer; hvarvid blifvit anmärkt dels att berörde Obligationer skola blifvit af RSnstrSrn såsom gångbart mynt emottagne i Allmän Uppbörd samt såsom Statens medel förvarats i Ränteri-Kistan från den 5 November 1817 till den 4- December 181g då Cassa-Inventeringen förrättades: dels 6oo Stats-Utskottets betänka uden. att i anseende till Landshöfdingens frånvaro en längre tid, derunder han medhaft ena Nyckeln till Ränteri-kistan, Rönström skall varit hindrad att näst före den bestämda prsescriptionstidens utgång, åtkomma Discont-Obiigationerne för alt dem till inlösen å vederbörlig ort uppvisa. Om med denna återremiss åsyftas att Utskottet skulle tillstyrka inlösen af de ifrågavarande Obligationerne, så måste densamma finnas destomera oförväntad som ett sådant tillstyrkande vöre en öfverträdelse af Rikets Ständers Beslut , hvarigenom all rätt till betalning för f. d. Filial-Disconternes samtlige ännu utelöpande Skuldförbindelser ansetts vara försuten: och om hvilket Beslut, så nyligen fattadt, ingen bland Riks-Ståndens Ledamöter torde behöfva erinras. Utskottets, i öfverensstämmelse dermed afgifne Utlåtande har ock blifvit af de öfrige 3 axe Respective Riks-Stånden bifallet; Och skulle Utskottet, enär målet sålunda enligt 69 i Regeringsformen är afgjordt, kunna låta bero vid en anmälan härom hos det Hedervärda BondeStåndet. — Men då de framställde antnärkningame ära af den art att de hos en och annan torde kunna grundlägga Siats-Utskottets Betänkan ilen.
D etta framgår äfven ovedersägligen af Ständernas förklarande, att den nya Comitéa skulle äga att utarbeta och föreslå nya forsner och methoder, utan hinder af hittills gällande Lagar och Författningar. Vid 1815 års Riksdag utvidgades ännu mer utrymmet för denna städse pnskade, men aldrig nedsatta Comité, och om man i dess helhet uppfattar det redan beviljade omfånget för samma Comités verksamhet, så lär det linnas medgifva rättigheten och skyldigheten att föreslå ett alldeles nytt sätt För de allmänna ärendenas handläggning, oberoende af hvad hittills varit förordnadt och gällande, samt en ny Ekonomisk Lag, befriad från alla onyttiga och förvillande Stadganden, och grundad på en verklig gränsreglering mellan de Juridiska och Ekonomiska angelägenheterna. Också är det endast för ett sådant ändmål, soth det vöre mödan värdt, att med ännu en 706 Serskildta Utskottets Betänkande/t, ny Comité föröka de redan befintligas antal, och dertillb evillja ett åriigtpenninganslag. Jag antager derföre sorn gifvet, att Riksens Ständer lika mycket afse en, redighet, enhet och ordning^ beredande, omskapning af adtninistrationssattet, sorn den dermed möjligen förenliga besparingen i kostnader, hvilken dock , aldrig kan blifva så betydlig, att fördelen deraf skulle uppväga den af en skyndsammare och säkrare ärendenas gång, då det af tryckta Handlingar årligen upplyses, att analagen till samteliga Collegierna t det närmaste äro fika med hvad ett enda föga manstarkt Regemente af Stockholms garnison kostar Staten. Igenom de redan gjorda förklaringar i afseende på den blifvande Comitén, anser jag äfven Riksens Ständer hafva på förhand antydt, att, om den nya sakernas ordning skulle fordra annan redaction af någon i GrundLagarne, sådant icke borde verka betänklighet, helst Konungen och Riksens
En längwaria, lysande, men blodig ösning har fört Fransta kriasmokten tili nära fullkomlighet i Drganisaklonen. Lvcklig nog att närmare kanna den, och derigenom istäutsttt att bedömma huru mycket des; lämpliga inrättning bidrar till dest alltid förnyade segrar, mä del e; sörtydos mig, om den plan jag här wägar framställa, stufle kill nägon dell wara länk at hwod lörenämde Makt redan bepröfwat och antagit Om rmg lvckaks akt lvcaUcra den kli! werkställbarhet i wäkt land, der sä manga hinder möto och der sjelfwa inrättningen af den Verkställande Maktens första werktog icke synes medgiiws dek, utan rubbning af huswudprincwen, Enhet i Adkninlsteatiomn; sä har jag fullkomligt wunnit mur afsigt. Twenne wärda Ledamöter haswa r dan wäckt Högsvfl. Ridderstapets och AdeinS uppmärksamhet pä detta ämne, och bewist huru Kngsär ndena nu sakna föreningspunkt bade för Mvtttt och answar. Den ro Januarir. 6rr Jag följer således blott den wäg de redan banat kill ämnets närmare utarbetande. Principen lör all Krigs'administration mäste wara Ender och Kraft. När, genom en förnuftig grundlägg ing of sördelnmgarncs områden, dm satt sig l ständ att alltid äga en ftMsmäg kännedom af hwarje del, och besia delors j-rdividuela krafter kunna ledas till det samfält lökta mäle!: dä uppfyller Styrelser makten sitt wigriga kall, ger drift ät ärendenas gäng, ordning ät tttZöwäjendtt och styrka ät Samhället.
StatsUtsk. Utlåt. — Motion N:o 151, angående revision af Kongl. Förordningen om lands ting. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 80 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. N:o 58. Motion N:o 152, om stambanebyggnaderna under nästa statsreglerings period. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 54, Mern. N:o 119 och 131. R. Stunderdån. Skrifv. Svenska högarne, om anslag till en fyrbyggnad på deras bakland, tillhörande Stockholms skärgård. Motion N:o 34. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 52. R. St. underdån. Skrifv. N:o 68. 31 Sverige, om anslag till fortsatt utgifvande af planschverket ”fordna och närvarande Sverige”. Motion N:o 114. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Betänkanden. 3o i anspråk. Jag instämmer sålunda deri: nien anhåller få ännu tillägga ett. annat i min tanka lika nödigt, oell i dess verkställighet mera säkert, nemligen: att, i den möjliga händelsen, att med det nu beviljade anslaget, Canal-Verket ändock icke hinner slutligen fullbordas lili den utsatta tiden, den under nu förestående 5 byggnadsår af Vestgötha-Linien inflytande behållning måtte afsättas, för att användas tili fullbordande af hvad som möjligen 1828 kan brista. Detta vilkor synes väl vara så tillräckligen och tydligen bestämdt i Riksens Ständers,'år 1815, till Kongl. Majrt aflåtna underdåniga skrifvelse, deribland de till Canal-byggnadens fortsättande påräknade tillgångar, upptages den under byggnads-åren af Cånalen inflytande inkomst, till ett belopp af 64,000 R:d. Banco.
Den ista eller WerkGesällen pä Werkstaden, der minst z finnas Alla öfrige - » - D>w i öst,ge Städerne: Werk-Gesäller Alla öfrige - ' * . D>ro wid Manusocturier och Fabri, qver. Se Mästcrswenner. GewärsFattorler i Jönköping . - I Norrköping och Söderhamn I Norr Telje Glas-Bruk 80, 50 och Glos - och Porcellains-Förare, Huswudmannen , ^ ^ Hwarje medföljande Person « C kulle en tädan person derjemte idka annan handel, betalar han Skyddsafgift. Göstar, Läro. Se Drängar. Gouvernanter och Jnsormations-frum timmer - , Garmakare eller Murmästare z och Gärningsmän pä Landet. Se Sägare. Gästgifwerier efter deras mer eller mindre förmoniiga belägenhet »6 R:dr Z2 tz. iL R:dr, 8 R.dr l6 st. 5 R:dr och < , - Pä de ställen 3 Landet der Gästgifwerierne emellan stere äro fördelte fördelas äfwen oswanstäende afgift emellan dem alla, ester den andel de deruti hofwa. Handels-Bokhällare och Betjente jemte Apothekare och Fäliffärt-Gesäl' ler l Stockholm och Götheborg , samt i sta Clotzcns städer 21 R.r 40 st. ii R:dr, 4 R:dr 24 st och Dito i öfrige Städerne i4Rdr 16 st 8 R dr z6 st, a R^dr 24 st. och Handlande i Stockholm och Gölheborg, Mäklare och Skevos-Clarerare samt Apothekare 250, 150, ivo, 60, zo, 20 och , - Fabriqveurer Manulaccurister ioo, 75, 40, 24, 12 och Första ClastenS Städer Handlande Mäklare m. m. 8?, 40, 20 och Skyddsafgift. Fabriqveurer, Manufacturister 50, 25, iz