Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
B:co. Statshushållningens förnämsta syftemål bör, enligt min tanka, vara, alt, så vidt sig göra låter, uppmuntra och bidraga lill råämnenas förädling inom landet, för att derigenom bereda landets egna invånare såväl arbetsförtjenst som förädlingsvinst, och innan allt hvad för ett sådant ändamåls vinnande ifrån lagstiftarens sida vidtagits, mäste alla åtgärder, ledande till råämnenas utförsel, anses skadliga och olämplige. Att ännu icke alla medel, ledande lill jernhandleringens fullkomliga utveckling inom fäderneslandet, blifvit begagnade, torde väl af ingen bestridas och synnerligast härvid framstående är väl den inskränkta smidesfrihet, som eger rum för jernverk, belägne inom Bergslag, i jemförelse med den, sorn åtnj utes af verkstäder, hvilka befinna sig i landslag. Det kan väl i sanning icke annat än förundra en och hvar, aldrig så litet med jernhandteringen bekant, att Utskottet, såsom skäl för den tillämnade tackjerns-exporlen, anfört det i sistlidne October befintlige inventarie-qvantum af 84,000 SkU, hvilket är ganska beböfligt och nödvändigt för slångjerns-lillverkningen under November oell December månader, före hvilken tidpunkt vanligtvis med säkerhet icke något tackjern af den nya tillverkningen kan påräknas, och sorn den årliga produetionen af Stångjern i liela Riket utgör 640,000 SkU., så är den månadtliga tackjerns-consumtionen ungefär 53,000 SkU, hvaraf åter synes, att delta inventarium af 84,000 Sk:&, hvaruppå Utskottet fotat sitt tillstyrkande för en blifvande export, icke ar mera än hvad, sorn under vid pass 6 ä 7 veckors tid uppsmides.
Den 4 Augusti 177 dit-Sedlar, eller 600.000 R:d Råneo varde, som nu skulle åter sättas i omlopp; kommande i detta fall sistnamdo renta å Kongl. Familjens énskilta förmögenhet 36,168 R:d 34 sk. 9 t, att af Kongl. Stats-Contoirét nålias Riksgäids*Con~ toiret till handa Hvilket allt vördsamt hemsta! les Riksens Höglofl. Ständers bepröfvandö. Stockh öbn den 4 Augusti I815. Rå Högvördiga PreStStåtidets Ledamöters På Höglofl. Ridd. och Adelns Ledamöters vägnar. Carl D<‘ Géer. På Vällofl. Bol'garéStandets I edarnö ters Vägnar Cart LVi -Landberg, vägnar. Rosenstein. På Hederv. Ståndets Ledamöters Vägnar Jon Jonsson. C. Tundius Uppläst hos samteliga Riks-StSnden elen 4 Augusti, Vördsamt Memorial! \r \ id tgog och 18to årens Riksdag i Stockholm blef ett Reglemente för Riksgalds-Contoiret:, jetnte särskild Instructiotl för Cöiömissarierna derstädes af Riksens Hoglöfl. ötander fas.tStäldt. Detta Reglemente har sedermera vid 1812 års Urtima Riksdag i Örebro, i anseende tilL (>:te Edet N.0 23* 241 Den 4 AugustK till då vidtagna Financiella Forfattningar, undergått en så hufvudsaklig förändring, att under benämning af 'Tillägg och förändringar ett .Bihang till berörde Reglemente särskildt måste utfärdas; men hvilket Bihang, i anseende till de vid nu varande Riksdag fattade Beslut, Som röra Riksgäldsverket, äfven skulle fordra en ny redaction. Och då härtill kommer, att agio års
Förunderligt: det sved en smula inom honom, att det fria sommarlifvet var förbi. Det var som om konsten, den » heliga konsten », betydde ett grand mindre för honom än förr och något annat trängt sig emellan denna och hans hjerta. » Hvart skall du gå, pappa Jebolledo? Jag vill följa med, » förklarade Ruth, och det gjorde icke saken bättre. Det kunde hon dock ej få, något som hon hade mycket svårt och behöfde lång tid att fatta. Nu uppstod ett nytt bekymmer. Ruth må- ste sysselsättas; ut på gatan att leka med de andra ungarne ville de icke släppa henne, och någon sorts undervisning måste hon ju ock ha — hon kunde ej få gå som en liten vildinna. Medan pappa Rebolledo om förmiddagarne var borta, sällskapade hon för det mesta nwd den lilla frun i butiken; visst var hon i vägen och besvärlig, men det var ett kärt besvär och hennes muntra joller den högsta förströelse. Men när pappa så kom åter igen, trött af den tunga tjenstgöringen och den långa vägen; när den enkla middagen var undanstökad, bordet i hans rum, som numera upphöjts till rang, heder och värdighet af matsal, afröjdt, då tog ett par droppar på en yllelapp och gnider dermed ramen. Sedan får den en lätt afrifning med en torr lapp. sättes efter varm ugn. smak. han genast itu med Ruth och abcboken, för henne offrande den lilla middagslur, som sedan länge varit en af hans käraste vanor. Och den » store konstnären », som skulle känt sig dödligt sårad, om någon tillförene förmenat honom vilja slösa sina upphöjda » evner » på låga guvernantsysslor, satt der timme efter timme, dag efter dag så from och tålig med barnet i sitt knä och boken framför sig, stafvande och präntande med detta vaknande unga ingenium. Han hade riktiga skolmästareanlag, pappa Rebolledo, det kommo både han och den lilla frun under fund med! Han hade aldrig anat dem förr, men de lågo slumrande inom honom och hade endast behöft denna fördröjda väckelse för att utveckla sig i all sin glans. Ruth var för öfrigt en riktigt läraktig och flink discipel.
Den enskilta händelse Friherre Stael åberopar, skall således icke länge sakna rättelse så snart kraften af den Nådiga Författningen vederbörligen åkallas, och behofvet af någon ny författning i denna del måste således icke vara för handen. Att dessa mina Anmärkningar måste få åtfölja Friherre Staels Memorial, derom får jag vördsamt anhålla. Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd samt af Ridderskapet och Adeln bifallen Proposition, blefvo så väl Friherre Stael von Holsteins ofvannämnde Memorial, samt Friherre af Nordins nyss uppläste anförande till Lagutskottet remitterade. Föredrogs å nyo Friherre Stael von Holsteins , Corfitz Ludvig, den 5 dennes Eftermiddagen på bordet lagda Memorial, innefattande yrkande, att StatsUtskottet matte anmodas upprätta en samling af de Författningar, hvilka bestämma Rusthållares rättigheter och skyldigheter. 676 Den io Januarii. Herr Grefven och Landt Marskalken föreslog, att detta Memorial måtte till StatsUtskottet remitteras, men Grefve Mörner, Adolph Göran, ansåg detsamma snarare tillhöra Allmänna Besvärs-och OeconomireUtskottets handläggning, hvarvid Friherre Stael von Holstein yttrade den anhållan, att Memorialet måtte få förfalla; hvilket, uppå af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord Proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls. Föredrogs till ett remitterande Herr Lagerhjelms, Pehr, den 5 dennes Eftermiddagen på Bordet lagda Memorial, angående Financerne. Herr Heykenskjöld, Ludvig Detlof, anförde skrifteligen:
(Mars 92. 9g. Apr. 817.) — om förpantning ä fast egendom samt om Fralse-räntas förwärfwande,iotz. Regester. 41 Aebr. — om fardag ä Fidei-Commisi-fastighet för en afl. innehafwares Sterbhus, Z75- om medel, till Götha Eanal-anlaggnittg, Z77. (1264. t izz. Apr. 6z2. 827.) — om visttationer efter förbudit gods samt jagning cftcr bönhasar och fuskare, 48Z. — om qwinnas hafdande under äktenskapslöfte, 485, med öfwerlemnande af Tryckfrihets-Lagen, 762. om Sjötullens betalande af alla Stapelstäder med wcrlar pä Hambr. B:eo, 788. — om Landt - Tullarnes asstaffande, 792. — o»i Torpares och Backstuguhjons dagswerken till Prcsterstapct, 802. — om orcdowiste Charte-Sigillate - medel i Finland, 800. — om Konungens makt att i wista Fidei-Commist-Författningar göra dispenser, 821. — om Justitie-OmRidsmans wistelseort, (tillägg i 24. §. Znstruct.) ngl. — om upptagande af inrikes län, 1222. 7Z9- 845. — om frihet för allmogen i Elfsborgs och Hallands Län att tillwerka linnewafnadcr samt om widsträckkarc försörjnings - utwägars öpnande för torftige vcrsoner af qwinnokönet, 1271.
I händelse hos vederbörande tulltjensteman villrådighet uppstår, huruvida icke en under benämning af dubbleradt bomullsgarn angifven vara rätteligen bör till bomullstråd hänföras, åligger godsegaren, såsom vilkor för tillgodonjutande af de för dubbleradt bomullsgarn stadgade lägre tullumgälder, med sakkunnige personers efter besigtning å godset afgifna hetyg styrka, att varan utgör garn af sistnämnda beskaffenhet. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 5 8 12 1 32 camél-: ofärgadt, otvinnadt och odubbleradt 1 skålp. 4 2 1 24 16 - färgadt, tvinnadt eller dubbleradt cordereller sejler 1 skålp. 1 skålp. — 10 12 — 1 12 kamullsoch redgarn: ofärgadt, otvinnadt och odubbleradt 1 skålp. 6 2 2 24 färgadt, tvinnadt eller dubbleradt kardulls-: ofärgadt, otvinnadt och odubbleradt 1 skålp. 1 skålp. 8 18 2 2 24 24 färgadt, otvinnadt och odubbleradt färgadt, tvinnadt eller dubbleradt, eller så kalladt brodergarn 1 skålp. 1 skålp. 20 16 — Expedilions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse> N.-o 2/2. 475 Tullvärde. Qvantitet för tull — Införselstull. Bauko. Banko. Garn : streichgam för fabriks-tillverkning af sådan heloch half-ylle-väfnad, hvartill, uppå serskilt anmälan hos Kommers-kollegium, utländskt så beskaffadt garn pröfvas erforderligt, och med af kollegium lemnadt tillstånd: beräkningen.
De bestämmelser förslaget i öfrigt innehåller, synas vara nödiga dels för alt förekomma den osäkerhet och skiljaktighet, som i särskilda läll vid bedömande af preskriptions-frågor inom lagskipningen uppenbarats, dels ock för att jemväl i öfrigt gifva nödig fullständighet åt denna del af lagstiftningen. Rikets Stander hafva derföre, med undanlag endast af några få redaklionsjemkuingar och förtydliganden samt med omförmälan i ingressen om upphäfvande jemväl af Kongl. Kungörelsen den 19 Augusti 1802, oförändradt antagit omförmälda förslag, och alltså, i enlighet härmed, för sin del beslutat en författning om tioårig preskription och örn årsstämning af följande innehåll: ’Med upphäfvande af 9 Kap. § Hand e/sBalken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 13 Juni 4800, Kongl. Kungörelsen, angående den tid, inom hvilken Kronans fordringar hos enskilde, och enskildes hos Kronan, böra krä/vas och tilt betalning uppgifvas, den 19 Augusti 4802, Kongl. Kungörelsen, angående tillämpning of ilen för fordringars gällande bestämda tid, äfven för sådana fordringar, sorn ge - n Expeditions-Utkottets Förslag till anderd. Skrifvelse Nto 46'!. nom dom eller utslag blifvit fastställda, den 21 Mars 1835, samt 9 Kap. KonkursLagen den 12 Mars 1830, förordnas som föijer: § *• Hvar, sorn har fordran hos annan i penningar, eller hvad det är, skall den genom stämning eller lagsökning, eller eljest skriftligen eller muntligen, hos galdenären kräfva inom tio är från den dag, dä skuldebref eller annan handling, hvarå fordran grundad är, gafs eller fordringen annorledes tillkom; och vare fordringens lillkännagifvande hos gäldenären lika ansedt, som hade kraf skett: är fordran ej till betalning förfallen så tidigt, att den inom 10 år sökas eller kräfvas kan : du skall borgenär, inom sagda tids förlopp, gäldenären derom erinra.
Det lönar föga mödan att tvista om en sådan småsak som denna, men jag torde dock, i anledn. af Frih. Cederströms anförande, få erinra, att markegångstaxans ändamål är att bestämma priset på hvarje räntepersedel, och icke huru stor ränta som deraf skall af hvarje hemman utgöras, ty det bestämmes på helt annat sätt. Gr. Sparre förklarade sig vara förekommen af Hr Sandströmer. Hr Rosenblad: Frih. Cederström tillät sig i'går att om en annan persons förslag säga att det var rättfärdigt. Jag vet sannerligen icke hvad uttryck man skulle begagna i afseende å Frih:ns eget sednaste resonnement, afgifvet af den, som varit president. i kammarcolleginm, ang:de sammanhanget mellan sätten att bestämma räntepersedlarne och markegångstaxan. Det bör väl ej vara Frih:n obekant, att markegångssätlningar finnas i riket allt sedan Kouung Gustaf Adolfs tid, och alt likväl, hvad tionden beträffar, den var, under den tiden åtminstone, på högst fä ställen bestämd till visst belopp, utan utgick efter proftröskning. Detta förhållande år nu endast bibehållet i afseende på här ifrågavar:de persedel, som endast är bestämd efter hvad en ko mjölkar på dagen. Det är på detta sätt, som preslerna i Småland ännu bära upp sin tionde, ehuruväl det är bra mycket lättare för dem, som hafva sina hustrur och döttrar att hålla kontroll Den 8 September e. m. 153 deröfver, än del är för Kronans få tjenstemän att iakttaga dess rätt vid de här mjölkningarne, som anställas i Herjeådalen, hvilket jag knappt förstår huru det kan verkställas, ehuru jag deremot mycket lätt kan fatta möjligheten af att bestämma priset på den ost, som en gång blir levererad. I öfverensstämmelse med den rådande åsigten hos de Hrr, som segrade vid sista voteringen, tager jag mig derföre friheten föreslå Ståndet den förändring i redaktionen af punkten, att, i st. f. det Kronan skulle få en viss afgift för tionden, så skulle osten nu komma att utgå till ett en gäng för alla bestämdt belopp, hvarigenom all profmjölkning undvikes. Hr von Hartmansdorff:
Om balansen uppkommit genom kassabrist, hade den kunnat upptäckas på sätt Revisorerne angifva; men nu fanns ingen kassabrist, utan har balansen blifvit upptäckt vid granskningen af räkenskaperna och de undersökningar deraf varit en följd, och hvilka medtagit en längre tid, i anseende dertill, att i Balansförteckningarne funnos äldre fordringar, ända från f. d. Spinnhuset, sammanblandade med yngre, till en del innestående i konkurser, tvistiga eller ock beroende på kontrakter, bestämmande en viss betalningstid m. m. Att låta inventera utestående fordringar, lärer svårligen låta sig göra; utan — 141 — ar del lättare att indrifva dem, hvarom påminnelser ej heller saknats Föreståndarens suspension derföre att han, öfverhopad af en mängd olikartade göromål, ej kunde, inom behörig tid, medhinna alla, var ett steg af en i flera hänseenden betänklig beskaffenhet. En skicklig Fängelse-föreståndare är en för framgången af Inrättningens förnämsta syftemål, som är fångarnes moraliska förbättring, alltför vigtig person, för att, utan den mest trängande anledning, skiljas från sin befattning, helst om denne, under en långvarig tjenstetid, ådagalagt det nit och de förtjenster, att dessa blifvit erkända af de fleste, som besökt denna Inrättning, så väl inhemska som utländingar. En sådan person är det icke sä lätt att ersätta, om man betraktar hans befattning utur en annan synpunkt, än den af en vanlig redogörare vid en Fabrik. I afseende på beskaffenheten af den utaf Revisorerne omrörda balansen, anser jag böra upplysas, alt densamma för närvarande, och sedan 6,102 R:dr 37 sk. blifvit indrifna, utgöres af: Utestående fordringar för veikstäldt arbete vid f. d. Spinnhuset, och af hvilka fordringar de yngsta äro öfver i5 år ganda, . 2,344 • Öfveråriga fordringar, tillkomna under Assessor Wallbergs tjenstetid, 317: ix. 5.
• afhalm otc hår eller felb är af vigt med hänsigt till tullintraden, hemställa komiterade, af ull etc.’ att, med bifall till de för samtliga slagen ömsesidigt antagna nedsättningar till 40 öre skålpundet, jemväl dessa må ske successive, nemligen å den förre rubriken från 1 Rdr 50 öre till 75 öre och å den sednare från 2 Rdr 52 Luck. Instrumen ter. Borstbinda rearbeten. Korgar och Korgmakarearbcten. till 1 Rdr år 1865 samt berörda yttersta tullsats inträda för begge rubrikerna år 1867. Sorn den för Lack föreslagna tullnedsättning från 40 till 20 öre skålpundet blifvit å Franska sidan antagen för Norge, torde de Svenske komissarierne böra bos de Franske göra förnyad framställning, att, med frånträdande af deras yrkande utaf endast 15 öres tull vid införsel af denna artikel till Sverige, afgiften må bestämmas att utgå äfven här med förenämnda högre belopp af 20 öre pr skålpund. För Fältskärssamt Matematiska, Optiska, Fysiska och Navigationsinstrumenter har nedsättning i nu varande tull blifvit å Svenska sidan föreslagen från 25 till 15 öre skålpundet, men fullkomlig tullfrihet fordrad å den Franska. Då emellertid det för Sverige och Norge gemensamma anspråket å 15 öres tull blifvit för sistnämnda rike, ehuru under olika rubrik, medgifvet, och komiterade icke inse, hvarken hvarföre dessa effekter företrädesvis skulle vara tullfria, eller olikhet de Förenade Rikena emellan deruti ega rum, synes desto angelägnare, att de Svenske fullmäktige yrka bifall till deras ofvanberörda förslag, som artikeln bereder Svenska statskassan icke obetydlig inkomst.
Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannåmnde Utskott inkomne, samt den 3 dennes på bordet lagde Betänkanden: Från StatsUtskottet: AJ den 29 sistlidne Mars: N:o 72, om aflöning för, Uppbördsskrifvare i Norra orterne, eller lönetillökning för Länsmän till KronoFogdarnes biträdande i ExecutionsmåL N:o 73, angående väckt fråga om fördelningen utaf afgifterne till Wadstena Krigsmanshus och Amiralitets KrigsmanahusCassorne. N;o 74, om förhöjning i den pension Registratorn i f. d. Kongl. Canzli-Collegium F. Berndtson af Statsverket innehar. N:o 75, om granskning af besparingarna» Dan 7 April e, m. t användande och om Cours-Controlleurernes arfvoden. r Fr di Lag Utskottet: Af den 19 sistlidrie Februarii: N:o 3, angående Förmyndares frikallande från skyldigheten, att hvarje tredje år tillöka myndlingens arfscapital nied den derå under tiden upplupna räntan, Af den 25'- sistlidrie Februarii: N:o 4, om ändring i 4 Cap. 3 §. JordaBalken och Kongl. Förordningen den i5 Juni 1800 angående Hembud, då Frälse Skattehemman utom börd försäljes. Af den 4 sijiledne Mar lii: N:o 5, angående Afgärda Bys rätt till skifte i skog och mark. N:o 8, om uppbäfvande af Nedre och Öfre BorgRåtterne samt upphörande af RiksMarskalksEmbetels befattning med skuldfordringsmål. Af den 7 sistlidne Martii: N:o 10, angående väckt fråga om upphäfvande af de uti Kongl. Förordningen den 4 Maj 1778 stadgade böter för Rusthållares försummelse att, inom frenne månader från tillträdandet af en RusthålIsdel, erlägga den fastställda afgift en till Wadstena Krigsmanshu&Cassa.
Maj:ts Nådiga Remiss den 12 sistlidne Februari å ett transumt af Rikets Ständers år s 8/j i församlade Revisorers i®fver den förrättade Stats-Revisionen afgifna Berättelse, har Kongl. Landshöfdingeoch Högv. Biskops-Embetet infordrat Kyrkoherdarnes Utlåtande, rörande ”anmärkningarne öfver Kyrkoräkningarne”; lill följd hvaraf, jag härmed får i underdånighet afgifva den förklaring, att dessa ”anmärkningar” icke röra Flenninge Kyrkas räkning, så vida derunder icke ville förstås den, angående ”lönen till Barnmorskan och Bälgtrampareri”, helst Kj^rkans medel städse har måst hållas till hands, dels till förestående inköp af en ny orgel, dels tili ständigt påkallade reparationer, och nu slutligen till en ny kyrkobyggnad, som nu till det mesta är fulländad, och det af egna medel, utan både kollekt och främmande lån, och likväl har under tiden, så snart man fann säkerhet för medlens utlånande, en summa af ej mindre, än mellan 1 n och 1800 Rdr Banco, varit i flera år utsatt till förräntande. Hvad sorn kunnat öfverblifva den nya kyrkobyggnadens kostnad, måste hållas i 392 daglig beredskap till inköp af ett större nytt orgelverk, som den större nya Kyrkans behof nu oförtöfvadt påkallar. Och hvad den helt obetydliga "lönen till Barnmorskan och Bälgtramparen” beträffar, så är de* föie min embetstid härstädes, och således för mer än 20 år tillbaka, enligt vedertaget bruk på andra ställen , å allmän Sockenstämma besluten, men på hvad laga grund, ligger utom min befogenhet att bedomina. Angående Mäkeiiskaperna för MÖrarps Kyrka.
Derutinnan är dock Utskottets åsigt jäfvad af Preste-Ståndet genom dess, såsom ofvan är nämndt, redan fattade beslut, hvarjemte några ledamöter af Ridderskapet och Adeln jemväl synas hafva hyst betänklighet vid att borttaga denna varningsgrad. Utskottet kan dock icke frångå sin af andra ledamöter inom Ridderskapet och Adeln, äfvensom af Borgareoch Bonde-Stånden understödda mening härutinnan, hvilken jemväl delats af Lagkommitléen, — af Högsta Domstolen vid granskning af nämnde Kommittés förslag, — af Lag-beredningen och jemväl, såsom det vill synas, af den Kyrkolags-kommitté, som år 1846 afslutade sina arbeten och hvars samtlige ledamöter, med undantag af en enda, voro representanter för kyrkan. Skulle derföre någonsin en auktoritetstro i lagstiftningen böra gälla, så vore det väl här; men det är icke en sådan, som grundlagt Utskottets förslag. Det är i sakens egen natur, som Utskottet hemlat stöd för sin åsigt att denna varningsgrad vore mindre verksam och i följd deraf samt jemväl i öfrigt olämplig. Man bör nemligen besinna, att de varningsord, som ifrån sittande Domkapitel siällas till oeniga makar, väl ändock i de Hesta fall endast utgå från en enda individ, nemligen ordföranden, hvilken i allmänhet icke kan antagas vara närmare bekant med makarnas förhållanden och som kanske ser makarna för första gången i sin lefnad. Lag-Utskottets Utlåtande N:o 40. Men afven om man antager att Domkapitlets samtlige ledamöter på förhand medverkat till varningens uppsättande, så lärer dock någon större garanti för dess verkan på de kanske förut okänka makarna icke dermed vara vunnen. Det är icke det konstrikt uppställda föredraget, det är hjerlats enkla språk, som lättast utplånar hatet och bitterheten emellan makarna samt verkar en varaktig försoning, —- och den inre värman i ett föredrag ökas icke genom Heres medverkan. Den kan af Domkapitlets ordförande inläggas i hans varning, och Utskottet antager villigt att delta alltid varit förhållandet.
Det är väl sannt, hvad Grefve Posse 3'ttrat, att den ifrågavarande dagsverks-skyldigheten, liksom flere andre icke i lag grundade onera, redan så länge ålegat Svenska allmogen, att den numera vunnit häfd; men om man läser BondeStåndets Besvär vid Riksdagarne ända ifrån 1720, skall man finna beständigt återkommande fordringar att slippa dylike åligganden, ehuru ingen uppmärksamhet dervid blifvit fästad, förr än man ändteligen Den 6 F eb r u a t i i e. tn. efter 1809 börjat göra något afseende derå. 1812 års KungaBref innehåller, att Kongl. Maj:t ville i hvarje serskildt fall pröfva frågan om hjelpedagsverkens upphäfvande, men då Kongl. Maj:t uti en sednare tillkommen Resolution bestämdt yttrat sig finna dessa dagsverken ieke grundade på någon laglig skyldighet, skulle jag trott detta hafva förtjent en annan uppmärksamhet af Ekonomiutskottet, än ett blott tillstyrkande, att saken helt och hållet måtte förfalla. För min del anser jag de väckte motionerne af mindre vigt, men tror det vara vida vigtigare, att med anledning deraf komma till slut i den allmänna frågan om alla hjelpedagsverkens upphörande. Jag anhåller derföre om återremiss, och föreslår Utskottet att inkomma med förslag till en underdånig hemställan af ungefär följande lydelse: Att vid alla tillfällen, dä efter anförde Besvär Kongl. Maj:t skulle finna någre prcestationer, tjensteskyldigheter eller onera, vara allmogen under Kungsgårdar, Kyrkohemman eller Boställen ål agde, hvilka icke grunda sig pä lagligt tillkommen rätt, Kongl. Maj:t nådigst täcktes utan alla vilkor och förbehåll desamma upphäfva. Herr Grundelstjerna, Axel Wilhelm: Som jag contrasignerat den Nådiga Resolutionen af den 10 sistlidne December, har jag trott mig böra upplysa förhållandet.