Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelsej N.-o i3g. H7 1834, hos E. K. M. förnyat deras underdåniga anhållan, alt, på Ölands hemmansegares bekostnad, undersökning måtte varda af Kongl. Kammar-Collegium och E. K. M:s vederbörande Befallningshafvande, i närvaro af hemmansegarne eller deras befullmägligade ombud, föranstaltad till utredande, huruvida ifrågavarande allmännings-marker verkligen blifvit på tvänne serskilda sätt och vid olika tillfällen skattlagde, eller hemmansegarnes lagliga rätt i annat afseende för nära trädd, i hvilket fall E. K. M. tacktes rättelse deruti förordna, så, och efter det E. K. M., genom Nådigt bref till Kammar-Collegium af den 1 Nov. 1834, föreskrifvit, alt den af Rikets Ständer begärda undersökning skulle å stället förrättas af en utaf Collegii ledamöter, biliädd af en utaf E. K. M:s Befallningshafvande i Calmar Län dertill förordnad ojäfvig Landtmätare, har, under loppet af Juli och Augusti månader 1835, meranämnde undersökning, i föreskrifven ordning, blifvit verkställd af KammarRådet och Riddaren S. P. Liljenroth} samt protocoll öfver förrättningen till Cammar-Collegium inlemnadt, hvilket, tillika med bemälde Kammar-Råds under den 19 Nov. 1835, angående undersöknings-förrättningen, afgifne utlåtande blifvit af Kammar-Collegium, jemte eget betänkande i ämnet, till E. K.
P. Jacobsens arbeten ännu i långliga tider behålla sitt pulserande lif, och nya slägten, somblicka i hans böcker, skola förnimma hans språks vältaliga, rytmiska klang, liksom vi förnimma den egendomliga, fina tonen hos gammalt utsökt porslin. Ett porträtt af I. P. Jacobsen ligger framför mig. Ett fint, melankoliskt, tärdt ansigte med kraftig panna och kloka, granskande ögon bak lorgnettens glas. Jacobsen närsynt! Ja, men en närsynt, som ser in i menniskosjälen lika obehindradt, som han genom mikroskopet varsnade blomsterverldens finaste delar, en närsynt, som ser in i våra hjertan, ända dit der de dunkla, outgrundliga rörelser bo, dem vi lyda utan att förstå, en närsynt, som såg på naturen med en stor målares öppna blick. Och denna diktande vetenskapsman, som personligen var så inbunden, tyst och retiré, älskade så feberaktigt de bländande färgerna, att hans sidor än påminna om de stora koloristernas dukar, än om brokiga gobeliner. Och han älskade de breda, pompösa rytmerna derhän, att hans ord gång på gång få något af en modem orkesters polyfona samklang ... Känner ni till en liten historia af E. T. A. Hoffmann om en stackars karl, som förlorat sin spegelbild? Det är en djup-tänkt symbolik i den berättelsen: sedan den arme mannen aldrig mer fick se sig sjelf, hade han icke längre någon kontroll på sig sjelf, och hans lif dref vind för våg. — Det var Jacobsen, som höll emot oss vår spegelbild. Och det var en trogen spegel han höll. Den förskönade icke, men ännu mindre liknade den den Andersenska djefvulens förvridande trollspegel. Just derför att vi i dess blanka glas sågo så väl våra ädla rörelser återgifna som våra lytens vanprydande rostfläckar, lärde den oss att räta upp oss — och bättra oss. Jacobsen är den store forklararen i vår nordiska literatur. Utgången från en vetenskap, som kärleksfullt medtager allt, förstod han, att den som vill skildra menniskor, icke bör agera gud och ännu mindre skolfux.
— På Lån-Bankens egne skuldförbindelser, äldre och nyare 412»*41 - x* På Jern, Koppar och Effecter i Stockholm och Götheborg 816,345: 6. 6. På Fahlu Bergslags Koppar-Sedlar 31,728: 8. r. Banco-Utskottet får nu afgifva dess yttrande om hvar och en af dessa utlåningar serskildt. 1:0 Utlåning pä Guldoch Silf v er-panter. Genom Remiss från Hedervärda Bonde-Ståndet af den i7:de förlidne December, har Banco-Utskottet fått del af Riksdags - Fullmägtige Anders Danielssons Banco-Ulsfcottets Betänkande 2V:o 49• 19 från Elfsborgs Län ocli IVi/s Månssons från Malmöhus Län, i sammanhang med åtskilliga andra framställningar, gifna förslag, att Directionerna vid Låne-Contoiren i Götheborg och Malmö måtte erhålla uppdrag att utgifva lån mot underpant af Guld och Silfver, då denna utlåning borde ställas helt och hållet i likstämmighet med Bankens, så i afseende på expedition och räkenskaper, som panternas vård. Moiionairerne anse någon serskild tillökning i personalen härföre ej blifva erforderlig, utan endast att, uppå Direclionens förslag, ett lämpligt arfvode finge af Banco-Styrelsen anordnas, till delning emellan de personer vid Contoiren, som komme att handlägga dessa serskilda göromål. För öfrigt hafva, i fråga om det reglementariska för utlåningen på Guld och Silfver härstädes, åtskilliga erinringar af Herrar Banco-Fullmägtige, uti deras Berättelse (4 Afd. pag. 46)1 blifvit framställda.
Måtte Försynens rikaste välsignelser gjuta sig öfver E. K, H. och dess trolofvade Brud! och slägten efter oss skola njuta den lycka vi i arf åt dem öfverlern ne. Riksens Ständer framhärda med djup vördnad etc. ProlocollsUtdrag fran Högloft. Ridderskapet och Adeln den 10 Februari 1825. S. D. Vid förnyad föredragning af Expeditions-Utskottets den 6 dennes på bordet lagde förslag till Riksens Ständers underdåniga Adresser till H. M. Konungen och H. K. H. Kronprinsen, med lyckönskning öfver H. K. Hus förestående förmälning med II. K. H. Prinsessan Josephina af Leuchtén berg, fann Ridderskapet och Adelti för godt, att berörde förslag, i anledning af de dervid af åt sk i 11 i ge Ledamöter gjorde anmärkningar, till Utskottet återremittera ; hvarvid Riddeiskapet och Adeln likväl trodde sig böra förklara, att de af Friherre Lagerbjelke, Gustaf, författade förslag till underdåniga lyckönsknings - adresser fullkomligen uttryckte de känslor och tänkesätt, hvilka Ridderskapet och Adeln för Dess del enhälligt arisåg och önskade böra vid ifrågavarande tillfälle i underdånighet tolkas. Från Flögvård. Preste-Ståndet den 6 Februari 1820. S. D. Upplästes till justering och godkändes Expeditions-Utskottets förslag till Riksens jo Prof. Utdrag d. 6 Febr. 1823. Ständers underdåniga Lyckönsknings-Adresser till Kongl. Maj:t och H. K. H. Kronprinsen, 1 anledning af H. K. H:ts föreslående förmälning med H. K. H. Prinsessan Josephina af Leuchtenberg. Frän Fulloft. Borgare-Ståndet den 6 Februari 1825. S. D. Godkändes Expeditions-Utskottes förslag till Biksens Ständers underdåniga Lyckönsknings-Adresser öfver H. K.. H.
En Hr Eiron och en Hr Grosset i Paris hafva gjort dylika förslag; men ehuru General-poststyrelsen synes böjd antaga det, och Conseljpresidenten villig att tillstyrka saken, har förmyndaren för ]es revenus publics, Finance-ministern, ännu lagt sig deremot, fastän han i Pärs-kammaren, den 3 sisth April, lofvade tänka derpå. I Frankrike hafva de postala inkomsterna allt sedan år 1821 stigit från 23 till 4° millioner; oell den sista December förb år beräknades bref-antalet till io5 millioner. Så väl i England som i Frankrike sker mycket missbruk och lurendrejerier med bref-afsändningarna, derigenom att så många andra tillfällen och medel, utom posterna, erbjuda sig till brefs fortskaffande. I det sista landet beräknas årligen 20 millioner resande, hvaraf åtminstone hälften medföra ett bref, således tio millioner bref, hvilka, postanstalterna förutan, komma till sina destinationer. Redan för ett år sedan var Konungens uppmärsamhet fästad på denna s. k. pennypost, och befallte mig då, och sednast i sisth Juli månad, i ämnet utlåta mig. Som jag nyss yttrat, anser jag saken hos oss icke tjenlig. Vi äga för ringa rörelse och inskränkt skriftvexling. Ehuru brefantalet år 1838 emot det föregående året, ökats med io5,655, och sisth år med 162,000, är hela antalet af bref endast 3,i57,3$o. Skulle likväl systemet införas å 4 sk. brefvet, uppkommer blott ett porto-belopp af 25o,ooo r:dr, då deremot nuvar. uppbörden af porto uppgår till circa en half million, således dubbelt, 3:o Införes saken, tillstyrker äfven jag, att stämplade brefconvolut tillhandahållas för skriftvexlingen. Jag har ock i detta afseende gjort ett project dertill, fotadt på de convolut, som begagnas i England, och i Frankrike blifvit föreslagna. 4:0
Olika öfwcrtygelse och urskillningssäfwa, äro de orsaker, som oftast härtill föranleda. Pa detze grunder anser Lag-U'skottet, att merberörde Lagens rum l?:de Cap. ?:de §. RättegangsValken, uti den framflälive händelsen ar sa tydligt, att något widare bestämmande eller förklaring deraf icke Den 6 Julik. r2O! icke behöfwes; Hwilket dock Riksens Höglofl. Stän, der wördsamt undcrställesOrebro d. 2 Juli 1812. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högw. Prest-Ständets Ledam»vägnar, Ledan», wägnar, kl. k'. Lcromkelt. kieärön. Pä Wäftoft. Borgare-Stän Pä Hederw. Bonde-Ständets Led. magnar, dets Led. wägnar^ A. kl. Konqvist. /enders Lrlc8son. 'InIIZrän. Uppläft hos Ridd. och Adeln den 6 Julli'. Prest-Ständet den 6 Borgarc-Ständet d. 6 Bonde-Ständet den 6 wördsamt Memorial! ^ill Lag - samt Allmänna Beswärs, och Economie-Utskottens gemensamma handläggning och utlakande, har Hederwärda Bonde-Standet den 23 stst-' ledne Maji remitteradt ett af Riksdagsmannen Per Nilsson fran Christianstads Län till bemälte Stand ingifwit Memorial, deruti Riksdagsmannen hemställt, vm icke ined anledning af 6 Cap. HandelS-Balken, jemte de serskildte stadganden som dermed aga ge, menskap, Landrmän och Jordbrukare, som äga Hemman, mage lemnäs frihet, att i likhet med hwad Kongl. Brefwet till Kongl.
Län, af hvilka anförde puncter den 4:de innehåller, att, till transporten sjöledes af ved och redskaps-virke från Blekingska sidan, farkoster af större drägtighet, än till 12 famnar ved,'icke få nyttjas, hvilket äfven bur iakttagas, om afhemtningen verkställes af innevånarne från Skånska sidan; och då, enligt Riksens Ständers tanka, det är af mycken vigt, att den ena Provincens alster ma kunna fritt och obehindradt öfverlåtas till en annans behof, (en grundsats, desto mera erkänd, som Staten, för befrämjandet af en sådan öfverlåtelse, bekostar betydliga summor) samt dertill äfven skulle bidraga rättigheten, att begagna »torre fartyg, enär en lindrigare fraktkostnad medförde en större vinst vid skogs-eflecternes föryttrande; anse Riksens Ständer sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det måtte ifrågavarande stadgande, om inskränkning i afseende på farkosterne3 storlek, varda i Nåder upphäfvet, så att Blekingska Allmogen berättigas, att »hätta sina skogsproductej Underdåniga Skrifvtlstr. till »lia inrikes orter, med egna fartygj utan afseende på dessas större eller mindre drägtighet; dock torde, till förekommande af missbruk, det ■vilkor böra härmed förenas, att, vid fartygs clarering, den Krono-betjent eller Uppsyningsman, som utfärdar fraktsedel, må deraf aflemna ett duplett exemplar till Tullkammaren i Districtet, för att derifrån ofördröjligen afsändas till fartygets destinationsort. Riksens Stander framhärda etc. Uppl, o» gcdk. hos Ridd. o. Ad. d, 16 Nov. 1823* Preste-Ståndet d. 17 Borgare-Ståndet d» 17 Bonde-Ståndet d. 17 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl.
Tillwerkningen af bomullsgarn wid de inhemska spinnerierna, som, under den tid utländskt bomullsgarn af witza forker war till införsel förbjudet, ej öfwersteg emellan 60,000 L 100,000 K ärligen, men som, efter detta förbuds upphäfwande, är 1834 hade stigit till 328,074 sr, har är 1838 ytterligare ökats till 970,010 K; och under denna tillwäxt har införseln af utländskt bomullsgarn, färgadt och ofärgadt, som är 1824 utgjorde 307,014 Sk och är 1834: 829,059 sr, uppgätt till 1,174,500 K är 1837, och till 967,757 sr är 1838. Tillwerkningen af wäfnader, såsom husslöjd, särdeles ibland allmogen i Elfsborgs Län, har fortfarande tilltagit, sä att summan af derifrän till andra orter, efter föregängen stämpling, förpatzade bomullslinneoch ylle-wäfnader, som är 1830 utgjorde 2,897,795 alnar och 1834: 4,098,422 alnar, är 1838 uppgätt till 5,628,350 alnar. TechuolyMa Underwisningen wid Technologiska Institutet har fortfarande ^ warit begagnad af sä stort amal elever, som utrymmet medgiftvir; och och flere af dem hafwa, efter längre eller kortare läro-tid, i näringarne ftnmit nyttig Verksamhet. Likaledes har den i Götheborg genom enskild frikostighet grundlagda, och med ärligt anslag af allmänna medel understödda, sa kallade Chalmerska Slöjdskolan, hwilken nu mera' blifwit med ett af Kongl. Maj-.t fastställdt Reglemente försedd, kommit i full Verksamhet för sitt ändamål.
Vid förra Riksdagen, ehuru jag icke blef öfverröstad, emedan jag icke begärde votering, förkastades dock den propos. jag framställde och hvilken var i samma syftning, som jag nu hört så många försvara, nemi. att banorna icke böra byggas på Statens bekostnad, utan af enskilda bolag, eller sådana personer, som erbjödo sig att bygga på det sätt jag vid förra Riksdagen proponerade, nemi.: att, sedan en mil vore för enskild räkning byggd, skulle Staten komma till hjelp med lån till |-:delar af anläggningskostnaden och med 40 års amorteringstid. Jag finner emellertid nu med glädje, att en reaktion inträdt, och jag hoppas, att vid nästa Riksdag denna min åsigt om saken skall vinna ännu mera insteg och att vi då skola komma till det resultat, att. dé af våra provinser, som önska sig jernbanor, kunna få dem och få dem lagde der, hvarest de vilja hafva dem. Nu är förhållandet, att Jemtland och alla de norra provinserna få skatta till Skånska banan och derigenom blifva graverade med icke obetydliga utgifter, utan förhoppning att sjelfve få en bana sig tilldeldt. Jag tror, att det då är bättre, att hvar och en får sörja för sig sjelf. Jag yrkar afslag. Frih. von Kraemer: Jag hade icke ämnat yttra mig i denna fråga vidare, än hvad jag vid början af discussionen anförde. Men det är några af Gr. af Ugglas fällda uttryck, som föranleda mig att ånyo begära ordet. De anmärkmr som blifvit anförda emot Stockholm-Upsala-banan, hafva redan af en föreg:de talare blifvit besvarade, och jag vill således icke dermed uptaga R. o. Adms tid. I afseende åter å Gr. af Ugglas anförande ber jag att få fästa Hr Gr:ns upmärksamhet först och framt, derpå, att jag i milt yrkande uteslöt de 200,000 Rdr, som i StatsUtslos förslag blifvit begärda för banans fortsättning emot Sala. Just härigenom trodde jag mig hafva tillräckligt uttryckt den åsigt, att jag icke gillade denna sträckning.
Den hufvud-sakliga skilnaden mellan Comte och Herbert Spencer är, att medan den förre betraktar den intellektuela faktorn såsom hufvudsak i den sociala utvecklingen, fäster den senare lika mycken vigt vid andra faktorer, såsom sinnesrörelser och moral. I sin » Study of Sociology » * syftar han tydligen på Comte, ehuru han icke nämner hans namn, * * då han i kraftiga ordalag framhåller behofvet af sedliga så väl som af intellektuela förutsättningar. Den stora praktiska olikheten dem emellan är, att Comte ifrade mot läror, som medgifva ett laisser faire och begärde en sträng positiv kontroll öfver samhället genom en elitcorps, hvaremot Herbert Spencer hyser afgjord motvilja för en sådan öfverstyrelse, räknande på de sociala krafternas egen förmåga af utveckling. I afseende på deras respektiva metoder, tager Comte den historiska undersökningen till hjelp, medan Herbert Spencer utgår från principer a jpriori, lika tillämpliga på sociala frågor söm på andra fenomen, med andra ord han lägger större vigt vid deduktionen och begagnar induktionen blott till fullständigande och verifikation. Herbert Spencer har så ofta oefter * tänksamt blifvit kallad en lärjunge af Comte, att han skrif-vit en broschyr, hvaruti han visar, huru han skiljer sig från honom. Bland annat vill han icke antaga Comtes klassifi-kation af vetenskaperna, en indelning som enligt Herbert * öfversatt på svenska af Victor Pfeiff under titeln » Inledning till sambällsläran » och utkommen på A. W. Björcks forlag 1880 — 1881. * * Se härom äfven uppsatsen om Spencer i förra häftet af Dagens krönika.Spencers öfvertygelse hvarken motsvarar deras logiska eller historiska förhållande. Han medgifver att Comtes uppfattning var storartad ocli värd allt erkännande, om man betraktar vetandets ståndpunkt på hans tid, men denna ståndpunkt har nu blifvit högre och Herbert Spencer anser der-för att Comtes klassifikation icke kan hålla streck. I vissa afseenden äro likheterna dem emellan större än olikheterna, om man behåller i minnet att Comteicke kände till evolutionen i nyare mening. Den samhällsläran angående delen af Herbert Spencers stora verk är ännu ofullbordad.
Ibland kan man dock ej låta bli se » hur det går till », men det är ju pikant och dessutom högst modernt i dessa afslöjandenj afslöjande tider. När operetten senast gafs (å N. T. ), var det större chancer på damsidan. Fru de Wahl var bland annat en dråplig Cupido, Ur Dagms Krönika. (ilika sockersöt som näbbig och morsk mot » tråkmånsen » Jupiter. Hennes mamma var en verklig Venas i allt och med hvilken furstlig (att ej säga greflig) hållning: fröken Thunberg, en af svenska operettverldens största skönheter. Minerva, Diana och Opinionen voro också charmerande företeelser, men på Söder är Minerva — fru Caspér, teaterns dråpliga gamla döfva Tante men naturligtvis ingen Pallas Athene i grekisk smak. Diana är väl ojagtmessig till figuren, men ganska vacker i fru Jensens fylliga skepelse. Venus och Amor äro mindre att tala om, men Eurydice har åtminstone röst, fast ej särdeles skön, ser bra ut och för sig rutineradt, men återger för ingen del idealet af denna Eurydice, som Offenbach begåfvat med några af sina charman * taste melodier. Hr Wagncr hade utan tvifvel gjort en roligare Jupiter än hr Svedberg, som har föga rutin inom operettbranchen och än mindre sångröst, nu gaf han John Styx, der vi emellertid ej eågo honom utan hr Åbjömson % för hvilken det naturligtvis var allt annat än benigt att åstadkomma en » dimfigur » af dimmigaste art. Herrar Lundahl och Rundquist saknade liksom £ delen af herrarne röster att sjunga med, men spelade liksom alla de uppträdande med en fart, så att man ej hann så noga reflektera öfver den malheuren. Att Offenbach i örpheus kopierat » Sköna Helena » är en upptäckt, värdig vår ibland icke så litet yrvakna Stockholms-kritik. Det man skrifver 1857 är naturligtvis en » slafvisk efter-härmning » af det man skrifver 1863. Hvad snille för 5 eller högst 10 öre! 5 December.En återblick på Sveriges konstlit år 1888. af Theodor Lindblom.
Den zo Julik. willnings, Stadgans 4 Artikel upptaga afgift för öfwerftöd, och deraf beräkna en lämpelig pälaga. Utskottet har derwich fästat dest egenteliga uppmärksamhet pä sädane Ofwerflöds - Artiklar, som uppkomma genom bruket af det, hwilket uti Landet icke tillwerkas, utan mäste frän Utrikes orter införskaffas och således uti mer än ett afseende kan anses wara för det allmänna skadelig; hwaremot Utskottet trodt sig böra utesiuta frän afgift de Artiklar, bwilka, ehuru allmänneligen betraktade såsom luxe, likwäl lnom Riket kunna ästadkommaS, och hwilkas beläggande med afgift, icke skulle stä i sammanhang med de uppmuntringar, sim alltid böra lemnäs den i hemska industrien, att kunna utwidgas och sig förkofra, äfwen som i de delar, ber Utskottet icke kunnat tillämpa deste grundsatser, såsom i fräsan om afgift för sä kallad öfwerflödig betjening, samt Bewillning för Spelkort, Utskottet i det förra fästat afseende pä den allmänna skada, som beredeS deraf, att ifrän Jordbruket och andra nyttiga Näringar, borttages arbetsföre personer, som merendels genom onytta och maklighet blifwa kärande medlemmar i Slaten, och i anseende til! bet sednare ansett en beskattning lika sä billig, som omärkbar wid dest utgörande. Huru Utssottet ansett resultatet af Bewillniugens hela belopp, efter deste grunder täckes Riksens Högloft. Ständer af bilagde calcul inhämta, lika som, att i densamma till ett belopp af l R-dr blifwit päräknadt sä wäl hwad förr uti Bevillning inftutit, wid stom Sjötullen af Säcker och Alun, som hwad efter 1809 och r8io ärens Stanbernes beslut, af ersättningen för Landt-Tullarne utgjorts genom förhöjning i Sjötullen pä wista Artiklar, Den zo Julik. sm kar, och hwilka bada siags afgifter Riksens Högloft.
(Se, i anseende till återremiss, N:o 40, samt Expeditions-utskottets memorial N:o 6.) (Se, i anseende till återremiss, N:o 41, samt Expeditions-utskottets memorial, N:o 6). (Se, i anseende till återremiss, N:o 42, samt Expeditions-utskottets memorial IST:o 6). Expeditions-Utskottets Förslag till urul. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeta den 12 Febr. I848. Preste-ståndet den 12 Borgare-ståndet den 12 Bonde-ståndet den 12 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse > rörande riksdagens förlängande en månad. S. Å. K. Då mångfalldiga ärenden, hvaribland flere af hufvudsaklig vigt, ännu återstå att af Rikets Ständer vid nu pågående riksdag handläggas, få, i öfverensstämmelse med föreskriften i 109 § regeringsformen och 80 § riksdagsordningen, Rikets Ständer, med und. anmälan om detta förhållande, hos E. K. M:t äska, att riksdagen måtte fortfara ytterligare en månad, räknadt från och med den 23 innevarande Februari. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 12 Februari 1848- N:o 14- Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeta den 12 Fehr Preste-ståndet den 12 Borgare-ståndet den 12 Bonde-ståndet den 12 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående förnyade an* slag till lagberedningen. (Stats-Etsk. Uti, N:o 20.) S. A. K..
Landstormen, a) Skyldighet att i landstormen ingå, vidtager för hvarje vapenför man, samtidigt med utgången ur 6:te beväringsklassen. Skyldighet att i landslormen qvarstå, fortgår till uppnådda 50 lefnadsår. Landstormen delas i 2:ne uppbåd. Till lista uppbådet räknas hvar och en ifrån inträdet i landstormen till uppnådda 40 lefnadsår; till detta uppbåd ingår äfven de af arméens rekryteringsreserv, hvilka icke blifvit uppbådade att förstärka den aktiva arméen. Till 2:dra uppbådet räknas hvar och en ifrån 40 till uppnådda 50 lefnadsår. Först vid fiendtligt infall i riket vidtager landslormens tjenstgöringsskyldighet, men inskränker sig äfven då, för lista uppbådet, till försvaret af tillhörande provins, till hvars gräns nämnde uppbåd kan beordras; för 2idra uppbådet till häradets försvar, till hvars gräns detta uppbåd likaledes kan beordras. Då landstormen uppbådas till tjenstgöring, bildar hvarje sockens båda uppbåd hvar sitt kompani. Kompani-befälet äga kompanierne sjelfva att utse, hvaremot befälhafvare inom provinsen, för hvardera af dess olika uppbåd, förordnas af K. M. Från såväl det ena sorn andra förtroendet äger ingen afsägelse rum. Under ali tjenstgöring är hvar och en, landstormen tillhörande - o) Se vidare Tab. 32. Den 11 Mars f. m. 177 de person, skyldig att sjelf förse sig med vapen, och alla öfriga förnödenheter, ulan att derföre af kronan äga anspråk på någon slags ersättning. Skulle, i händelse af tillgång, vapen till landstormen blifva utdelte, skola de efter slutad tjenstgöring återlemnas. Landstormen beräknas förslagsvis utgöra följande antal, nemi.: l:sla uppbådet 250,200. Summa landstormens båda uppbåd 458,700 man. Ekonomiska föreskrifter rörande befälet. Officerares och under-officerares mathållning. Såväl å station som i läger skall vid hvarje brigad, då så ske kan, malhållningen för officerare och under-officerare ordnas på följande sätt: