Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tag mycket fin skursand och saplödder och gnid på fläcken starkt med en gammal, ren skosula, 6å skall den snart vara försvunnen. Anta W. Ati taga bläckfläckar ur golf. Därtill begagnas svafvelsyra, hvilken kö- pes på apoteket; man häller några droppar diraf p i fiackarne, som därefter skuras med sand och vatten. Afsköljes några gånger med vatten. Man bör akta sig, att intet af denna syra kommer på fingrartie och kläder, emedan hon bränner. Anna. Sällskapslifvet. Bjudningar. De, som icke hafva verkligt god råd till att hälla stora, briljanta kalas, borde aldrig af konvennans eller andra skäl befatta sig med dylikt. Stanna då hellre vid de stora » juntorna » eller hvad ni vill källådern, där man ulan frack och dekolletering kan helt u-efligt lefva familjelif i stor skala. Lags då ej heller an på att lysa med öfverflöd i mat och dryck, utan tänk på mindre materiella nöjen åt edra gäster: litet god musik, en beskedlig » prifie », något Jitet deklamation, godmodigt kall-prat och skämt, allt under damernas flit vid handarbetet Framför allt, sammanför icke några stridiga element. allt för skarp disharmoni spolar trefnaden från däck — ohjälpligt. Toaletten. Att befria tänderna från vinsten. Man renar tänderna med en i vinättika doppad tandborste. Därefter begagnar man pulveriseradt kol och ralanhiatinktur, hvarigenom bildningen af vinsten förhindras. Anna. I D U N Gädda till smörgåsbordet, utmärkt god. En gädda på 1 | a 3 kilogram (3 ä 4 sklp) fläkes och benen tagas ur, skinnet dragés utaf. Man sköljer, sedan gnider man in halfvorna med hvitpeppar och salt, lägger dem i en stekpanna bredvid hvarandra; bra med smör öses emellanåt öfver fisken. Den behöfver ej stå länge, ty den skall se kokt ut, och ej stekt. Serveras sedan med stekt potatis omkring. A. B utgifvos fortfarande af " bör f RITHIOF JHELLBERG åkning-. bildadt hem.
Det är dock af stor vigt, att så mycket af denna styrelse genast förordnas, att hela ärendet kommer att från början ledas af en och samma princip, som sedan kan öfverallt konseqvent utvecklas och tillämpas. — Frih. Raab har ansett personalen blifva för talrik, och åberopat främmande länders författningar. Den som varit i utlandet och känner förhållanden, vet hvilken här af tjenstemän derstädes användes, och bör kunna förstå, att Frih. Raabs upgifter grundat sig på ett missförstånd. Gr. Sparre har vidhållit sin begäran om bifall till punkten under den af honom föreslagna form. Jag kan visserligen medgifva att det icke är någon stor skillnad mellan att godkänna och att icke anmärka; men det ena är positivt och det andra negativt, och som jag alltid helldre vill yttra mig positivt än negativt, så skulle jag vilja föredraga det förra uttrycket. Innan jag lemnar 430 I>en 7 November f. m. ordet, ber jag att få lemna en uplysning i anledn. af Hr Print zenskölds yttrande om HofjägmästareEinb. Detta blef indraget derföre, att man lemnade befattningen utan lön åt en Hof-Funktionär. Hade man åter lemnat den åt en Statens tjenare, och låtit den åtföljas af lämpliga löneförmåner, så hade den säkerligen hvarken blifvit vanskött, eller sedan behöft indragas. Frih. Sprengtporten: I afs:de å Frih. Kaabs anförande får jag bekänna, att jag anser det oundgängligen nödvändigt, att det finnes en central myndighet af en eller flera personer, som förstå sin sak. Orsaken hvarföre det fordna Öfver-HofjägmästareEmb. lika litet som KammarColl. kunde uträtta något för våra skogar, var att denna hushSllningsgren är en scientifik sak, som mäste studeras, och hvarföre styrelsen bör updragas åt personer, som dertill ära både vetenskapligt och praktiskt bildade. Jag kan således icke annat än fortfarande yrka. att en särskild Styrelse öfver skogarne måtte inrättas, och hoppas Frill. Haab förlåter mig, att jag ej kan finna migoaf honom vederlagd. I afs:de å formen förenar jag mig med Hr Akerman. Frih.
I frågan om hvilketdera alternativet Rikets Ständer böra antaga, anser jag mig icke böra nu yttra mig, då jag förut derom afgifvit min tanka till StatsRådets Protocoll, ehuru ett och annat ännu kunde vara att tillägga, som skulle lemna en fullständig utredning af frågan; men tiden är så långt framskriden, att jag anser mig icke böra dermed förlänga discussionen. Herr Nordenfalk: Jag vill nu endast fästa mig vid hvad som blifvit framstäldt om afgiftens höga belopp, och möjligheten att nedsätta den till 6, eller till och med till 5 R:dr. Till ledning för omdömet härom anser jag icke ur vägen att här meddela den upplysning, att vid ett af de Indel - 222 Den i3 Mars f. m. La Regementen, som sista sommaren hade möten och der flere Rotehållare begagnade sig af rättigheten, att medskicka matsäck, värdering gjordes på en af dessa matsäckar; hvarvid befanns att värdet deraf, ehuru beräknadt efter de billiga prisen å matvaror, som sistlidne sommar voro gällande, uppgick till 5 R:dr B:co. Jag lemnar nu derhän, om icke drickspenningar och andra för Soldatens vistande under mötet nödige penningeutgifter uppgå till öfver 2 R:dr, samt således vida mera än det nu föreslagne beloppet af 7 R:dr. Detta är en uppgift, som kan oflicielt bestyrkas, i fall någon mer än Grefve Horn skulle anse sig befogad att betvifla trovärdigheten af hvad Konungens Rådgifvare här uppgifva. Häraf lärer finnas, att någon ytterligare nedsättning icke kan komma i fråga, utan att äfventyra en brist, hvarigenom ändamålet med Inrättningen förfelades. Grefve Horn: Jag anser mig uppmanad att afge ett svar på hvad Friherre af Nordin sist anfört. Mitt yttrande har blifvit missförstädt; om det skulle vara så uppfattadt, det Riksens Ständer äga ensamt nedsätta Ammens numerär; men deremot tror jag icke i/j. §., utan endast 80 §. 'RegeriiigsFormen lägga något hinder i vägen för en dylik nedsättning genom Lagstiftning gens åtgärd.
Vid inträffande missväxtår blir alltså eländet här större än annorstädes och den obesutne jordägaren får då kännbart erfara att dess jord och dess arbetskraft sammanlagde icke förmå föda honom och dess omgifning. Denna erfarenhet verkar ofta hos, honom förtviflan och deraf uppkommer lättja och liknöjdhet, hvarpå icke sällan följa armod och brott. Utom dess mo - raliska olägenheter medföra jemväl hemmansklyfning och jordafsöndring i oändeliga lotter, äfven i ekonomiskt hänseende, ganska många svårigheter vid beräknandet och utgörandet af allmänna onera. Här linnes rusthåll, sönderstyckadt i så små delar, att ingen af de nära otaliga åboerne, äga så stort hus att rustningshästen deri kan inrymmas. Beräkningen af öfriga onera och presLationer, såsom tionde, väglagning, utgifter till allmänna byggnader och i synnerhet skjutsning är svår och hvad sisla pålagan beträffar, mera omöjlig att utbekomma, emedan ingen af de så kallade åboerne mägta underhålla ett till skjutsning dugligt kreatur. Välmågan hos åboen så väl å större som mindre jordlotten vore likväl större om icke de i lyx och lefnadssätt sökte likna slåndspersonsklassen, hvilken sednare i alla tider, kanske sämre än allmogen, beräknar sina tillgångar och utgifter. I allmänhet och i synnerhet hos slättboen, är folklynnet allvarsamt och något trögt, med fast karaktär och fallenhet för arbete. Brännvinssupandet kan anses vara i aftagande och sällan synes, vid allmänna samlingar, någon öfverlastad. Sådant var jemväl förhållandet, äfven före nykterhetsföreningarnes tillkomst. Att desse likväl bidragit till mera måttlighet är otvifvelaktigt och för allmogen mera utpekat skammen att öfverlasta sig. Huruvida likväl håg för sparsamhet hos allmogen härigenom pä samma gång blifvit väckt, tilltror jag mig icke alt afgöra.
Kanske hade förakt äfven vid delta tillfälle varit det lämpligaste svaret på den nu så mycket omtalade skrifvelse!). Emedlertid tillkommer det ej mig att härom ingå i något bedömmande, utan fortfar jag för min enskilda del att tro, det R. o. Ad. alldeles gått utom formen för sina öfverläggningsämnen då Ståndet gjort den om - 384 Den 7 Maj f. m. nämnde skriftvexlingen till föremål för discussion, och jag anhåller, att R. o. Ad. måtte få öfvergå till de ärenden, som enligt föredragningslistan utgöra föremål för dagens öfverläggning. Hr Anckarsvärd, Aug.: Skulle det vara möjligt, att den åtgärd kunde vidtagas, som Hr Cederschjöld föreslagit, så skulle jag visserligen instämma deruti, nemi. ett allmänt ogillande af PresteSt:s förfarande i denna fråga; men då det hvarken vore formenlig! eller ens af någon blifvit bestämdt hegardt, så anhåller jag att endast i prot. få nedlagdt, att jag instämmer i alla de talares yttranden, som deltagit i den af Hr Silfverstolpe gjorda protest. Jag ber äfven alt vid detta tillfälle fä protestera emot Hr von Hartmarisdorffs anklagelse emot Ståndets Secreterare, emot Hr Silfverstolpe och emot Hr Gr. o. Landtm., att de vid detta tillfälle skulle orätt förfarit. Ståndets Secreterare har redan upplyst, att uti hvad han har vidtagit, icke finnes någon oformlighet. Hr Gr. o. Landtm, tyckes mig så fullständigt förut hafva förklarat inotiverna för sitt handlingssätt, alt han borde vara fredad för en anklagelse i detta fall. Hvad Hr Silfverstolpe beträffar, så kan jag icke annat än vara honom tacksamhet skyldig, derför all han haft den uppmärksamheten emot sitt Stånd att icke låta i hviskningsväg inom stad och land framföras hvad han borde framföra lill Ståndet, som i hans person, efter min tanka, här blifvit förolämpad!. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Endast för att för ena mig med Gr.
Vid öfvervägande af allt detta och enär genom den utredning, Förvaltningen af Sjö-ärendena sålunda lemnat rörande roterings-besväret vid indelta roterade Infanteriet och roterade Båtsmans-hållet, ådagalagdt blifvit, att Rotehållarne vid det förra, oansedt den vid sednaste Riksdag dem beredda befrielse från allt bidrag till soldat-beklädnaden, ändock jemförelsevis ännu äro vida mer betungade än Rotehållarne vid det sednare, finnér Kongl. Maj:t icke skäl att föreslå Rikets Ständer beviljandet af någon eftergift i redan stadgade beklädnads-skyldighet hvarken för Båtsmans-roteringen i allmänhet eller för de med denna jemförliga frälserotarne inom Blekinge Län och Södra Möre Härad af Calmar Län. Hvad åter angår Båtsmans-indelningen i Blekinge och Södra Möre, så kunna väl, efter hvad ofvanberörde utredning gifver vid handen, de hemman, som blifvit härtill anslagna, anses hårdare betungade än hemman vid Båtsmans-roteringen. helst om afseende jemväl fästes å det inflytande, skyldigheten att inom ett inskränktare område ständigt hålla fulltalig en större manskapsstyrka, måste utöfva på rekryterings-kostnaden, äfvensom å den tunga, som i fattigvårds-hänseende framkallas af ett talrikare antal afskedade Båtsmän och af utfattige eller aflidne Båtsmäns familjer; men äfven nämnde orter emellan visar sig ett väsendtligt olika förhållande deruti, att jordeboksoch hemmantals-räntan, hvilken ifrån Båtsmansrusthållen icke erlägges till Stats-verket, utan tillfaller de rustande sjelfve, i Blekinge utgör för helt hemman endast omkring 15 R:dr, deremot i Södra Möre ttih. lill R. Sl. Prol. 18S9 % 1860. Skrifvelse A:o 4 S.
Betänkande tillräckeligen ådagalagt ca skäl,- hvilka borde föranleda till afslag utaf dea ifrågasatte motion i hela dess vidd, få ock Utskotten tillika vid handen gifva, att, i likstämmighet med de Protocolls-Utdrag, hvilka från de öfriga trenrue Riks-Stånden blifvit till Utskotten öfverleronade, berörde Betänkande är vordet af dem, den 2 i denne månad bifallit» hvaraf Högloflige Ridderskapet och Ådeln lärer täckas finna saken redan vara afgjord. Stockholm den 28 Mars i8ig - K Ständers Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande, rörande rättighet för den som låtit i Allmänna Brand-Försäkrings-lVerket försäkra sin å Landet ägande åbyggnad att undgå erläggande af Brandstod. Vid skedd föredragning hos Hedervärda Bon2 Ide-Ståndet af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den I4 sistiidne Februarii 3g8 Lagoch Besvärs-Uts&ottens Betänkanden. aflemnade Betänkande öfver Riksens Ständers Jusdtias-Ombudsmans m. rn. Friherre Mannerheims väckte förslag (af sadan ändring titi 5 §. af 24 Cap.
Frih. Peijron, Gustaf. Banko-Utsko ttet. Ledamöter: — 231. Frih. von Kaulbars, Fullm. Hr von Troil, Samuel Gustaf; — 254. Hr Liljecrona, Fullm. Gr. Posse, Arvid; — 661. » Klingstedt, Fullm. Hr af Geijerstam, Carl; — 2082. A. » Mannerskantz, Carl Axel; — 1905. » von Rosen, Fullm. Gr. Wrangel, Fredrik Ulrik; — 1983. » Heijkenskjöld, Selim; — 2144. » Rosensvärd, Johan Henrik; — 2221. » af Wirsén, Carl Thure; — 2312. » Peijron, Edward August. Suppleanter: — 2230. » Hagströmer, Johan Jakob; — 2282. d von Prinzencreutz, Bernhard Wilhelm; — 1794. » von Hofsten, Carl August. Lag-U tskottet. Ledamöter: — 78. Gr. Hård, Fullm. Gr. Sparre, Erik; — 44. Frih. Wrede till Elimä, Casimir; — 7. Hr Sparre af Rossvik, Sigge; — 1386. B. » Adlercreutz, Axel. Suppleanter: — 313. Hr Drakenberg, Sten; — 1378. d Lagerbjelke, Carl Oscar. Allm. Besvärso. Ekon.-Utskottet. Ledamöter: — 137. Gr. Skjöldebrand, Fullm. Frih. Åkerhjelm, Johan Carl; — 88. Frih. Lovisin, Fullm. Frih. von Gedda, Fallin. Hr Munck, Carl Jakob; » Rudenschiöld, Thorsten; Hr Gripensköld, Fullm. Gr. Lewenhaupt, Claes Magnus; L » Fock, Fullm. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar; » Bäärnhjelm, Fullm.
Bank öppnas, äfvensom sedermera inom hvarje års slut, skall uppgift på alla med solidariskt ansvar i Bolaget varande delegare, af dem egenhändigt underskrifven, till Rällen eller Dombafvanden aflernnas, för alt varda uli Inlecknings-protocollet intagen, och, på sätt i 5 §. sagdt är, kungjord.” Beträffande dc af Utskotten i slutet af Utlåtandet, pagtnis 35 — 87, gjorde serskilda hemslällanden, stannade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: 1:0 Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 B i H A A <i TILL B&mv&SQa aua8»sMaiQB PHOTOKOLL VID Ijagtimsi^ltiksclfigen i ^orkii»!in Åren 1856, f8&9 och 1858. FJEKIIE SAMIilWGElS. Isii Afdelningen: Siats-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betunkanden. mmm mmm k [ Sta ts-Ulshottels Utlåtande N:o 205. 1 &[:© 905. Arik. lill Exp.-Utsk. dori 4 Jan. 10S8, kl, G c. rn. Utlåtande, i anledning aj Kammarskrifvaren i Riksgälds-kontoret H. «f Trollås ansökning om gens ion vid af skeds tagandet. (R:gs-Afd.)
Jag skulle beklaga, om allt, som icke i dessa moni. ar uttryckligt medgifvet, skulle vara förbjudet, liksom om allt, som icke der är förbjudet, skulle vara tillåtet. 1 så fall skulle vi få mycket att göra med att komplettera detta register. Jag är dock öfvertygad om att K. M:t, när han jemför dessa punkter med nu gällande författningar, ur dessa sistnämnda behåller hvad han anser vara nödigt. Det är visserligen icke något ondt i sjelfva stadgandet, men jag anser det vara fullkomligt öfverflödigt. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till förev:de punkt oförändrad, dels bifall till densamma, med utbyte af ordet vanfrejd emot orden förlust af medborgerligt förtroende, och dels slutligen afslag å punkten; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till punkten oförändrad, hvartill svarades flere ja jemte några nej, sedermera propos. på bifall dertill med nyssnämnde förändring, då svaren utfölio med flere nej jemte ett eller annat ja, och vidare propos. pä afslag å merberörde punkt, hvilken propos. besvarades med flere nej jemte några ja; hvarefter propos. på bifall till punkten oförändrad förnyades, och, sedan svaren derå utfallit med flere ja jemte några nej, förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. öde punkten. Gr. Hamilton: Som jag förut yttrat, anser jag det icke vara lämpligt, att en persons begäran att utöfva något yrke först Den 13 Juni e. m. 203 skall underkastas pröfning, innan den bifalles. Till följd häraf vore det enligt min tanke bäst, om man ur det nu föredragna mour.t uteslöte orden »och uttaga dess tillståndsbevis», så att l:sta momd i §:n finge följande lydelse: »att den, som i stad vill idka handel, skall, utom i de fall 10:de punkten omförmäler, med företeende af bevis om sin behörighet dertill, göra anmälan derom hos Magistraten».
Sedan denna §. af Riddarhus . Ordningen är upäst, nihör det mig, i sölje deraf, a c förehålla Friherre k-»lbirlic/ obchövigheten af desi >mmo6er»r, Hj» Ltamen. Företogs kil justsrinx Ridderskapets och Adesns krn-rr.coils Utdrag af den 26. M >i, rörande bifall til H mljga Uiskottets Lxrrr.Qum krbkocoltl af v. 22jdra dito. Friherre ve 6-sr, Larl, anmälte sig ak tala. Herr Grefwe» och Landt-Marskalken yttrade sig at sragan nu cj wore om någon Vemiliulon. Friherre v« Oesr. Sä wida upläsnmgen af en kixpsäirion lärer sörmodelige» alltid ske i den akt och mcmng, at blifwa iustersst, dek är, at pröfwas, om ben ar enlig med krutocoller, sa torde killätas mig fä af den grunden yttra mina tankar. I det nu sustersäe ?r»lvL»IIer finnes, ac urtryckeligt förbehåll är gjordt och af Herr Greswtn och Lauvl - Marskalken twänne gangcr försäkrade, at det förstår sig af sig fjelsi, at Bewiliningen ej hörer kil eller har någon gemenskap med Hemliga Utskottets klosiA om kss!if>»t!0N5 - planen. Med detta uttryckeliga förbehåll godkändes vorsrinvzsprvpostrion pä ancagandek af liessilLrionr - krofsAei i hela si» widd. Sedan det nu blifwjt af Högloft. Rid. derskapet och Adeln pä sadan grund antaget, önskade j g, at det sa lolenr gjorda förbehållet om Bervillrrin§cn singe blifwa et tillägg i Lx^eäilionsn. Hans Lxceilsncs Herr Grefwen och Landt. Marskalken.
Riksdagsordningen, till Constitutions-UtskQttet hänskutna frågan, hvarthän, sedan Riks-Stånden derom stannat två emot två , Konungens Nådiga Proposition angående Götha Canal arbetes fortgång och ytterligare be. främjande bprde remitteras, tog ConstitutionsUtskottet detta ämne under öfverläggning; och ansåg Utskottet, att detta mål, då nu mera icke vöre fråga om någon pröfning af inrättningens Organisation och nytta , utan allenast om Revision af Räkenskaper och Calculer, medel till ar* betets ytterligare understöd samt sättet och regler för framtida redovisning, Oeconomie-Utskof» tets befattning dermed icke kunde vara behöflig, 1 2 Den X Maj, I följe hvaraf Utskottet beslöt , att högstberörde [Nådiga Proposition tili Stats och Bänco-Utskotten skulle remitteras. På Högloft. Riddersk. Tå Högvörd. Prest och Adelns vägnar Ståndets vägnar Rudolf Cederström. C. v. Rosenstein. På Vällofl. BorgarePå Hederv., Bonde Ståndets vägnar Ståndets vägnar J. Wegelin. A. J.sun Hyckert. G. A. Silverstolpe. Uppläst lios Samteliga Riks-Standen den I Maj. Stormägtigste Allerhådigste Konung ! Hos Eders Kongl. Maj:t få Riksens Ständer i underdånighet anmäla deras beslut, att på Statens bekostnad låta verkställa den tryckning af RiksStåndens Protocoll med dertill hörande Bihang, sorn uti 59 §. af Riksdagsordningen den 3 o Februari r 8 10 är påbuden; och hafva Riksens Ständer åt sitt Expeditions-Utskott uppdragit att, såsom vid förra Riksdagen skett, tryckningen af Bihanget besörja. Härvid få Riksens Ständer i underdånighet anmäla: att Prest-Ståndet, sorn beslutat genom sitt Secreteriat besörja tryckningen af sina Protocoll, med den dertill nödiga utgift för denna gång ej velat StatsCassan besvära. Riksens
Bänken kunde efter råd och smak göras mer eller mindre kostbart utsirad, men dess form var och förblef d e n s a m m a: en lådformig underdel, två vinkelrätt uppstigande, låga sidostycken och ett likaledes vinkelrätt, men högre ryggstycke, som slöt sig tätt intill väggen. — Att å en sådan sittbänk intaga en bekväm ställning var så godt som omöjligt, man måste i allmänhet sitta • upprätt och den enda lindring, som den trötte eller svage kunde få, bereddes genom det flyttbara fyrkantiga hyende, som plä- gade finnas på bänken och kunde instickas mellan ryggen och det höga bakstycket, hvilket dessutom ofta hade framspringande ornament. Medeltidens kärlek för färgprakt gör sannolikt att bänkarne ofta voro målade, och det alldeles släta sätet torde också ha varit betäckt med ett stycke tyg, ett bänkkläde, såsom det hette. Stolar voro i ett medeltidshem en vida mindre viktig möbel än bänken. Af ålder hade husfadern sin plats i ett högsäte, som dock icke var fristående, utan bildade midtelpartiet af bänken på långeller kortsidan af rummet. I herrehus användes äfven stolar, hvilka voro förnämligare äu de andra sittplatserna. Dessa stolar, som till att börja med voro ganska enkla och lätta att flytta, blefvo med tiden allt större och kunde omsider icke betraktas såsom flyttbara föremål. De blefvo också alla dyrbarare och konstnär ligare utsirade, såsom vi, hvad vårt fädernesland beträffar, kunna döma, icke af några bevarade exemplar, ty icke ett enda sådant finnes i behåll, men af afbildningarne å medeltidssigill. Till förvarande af sin lösa egendom använde man kistor och skåp. Kistorna hade rektangulär botten och ingen annan inredning än en s. k. låddika (liten låda) framför öfre kanten af den ena gafveln. De voro målade eller försedda med sniderier samt merändels med starka, ofta konstrikt arbetade järnbeslag. — Men det var naturligtvis obekvämt att ha sina saker inlagda i en dylik kista, ur hvilken måste ibland urplockas allting, då något, som behöfde framtagas, hade råkat få sin plats på botten.
Att båda dessa intressen böra tillgodoses, utgör grundtanken i K. M:s Propos.; och är det min fullkomliga öfvertygelse, att hvad som i detta fallet gö;es för att rubba denna grundtanke, ovilkorligen medförer en förlust och en ökad kostnad, äfven om den icke visar sig i budgeten. Olägenheterna, sorn skulle uppstå, iläll icke R. St:r, sedan den norra banan blifvit beslutad, anvisade vid denna riksdag de för ett ordnande af jernvägsförbindelsen genom hulvudstaden erforderliga medel, äro så stora, att de göra ett bifall till K. M:s förslag oafvislig!. Då nemi. R. St:r vid denna riksdag beslutat, att den vestra stambanan skall komma att erhålla en affluent genom den östra, och då, sedan jemväl den södra stambanan blifvit färdig, dessa båda ådror troligen komma att gifva åt den stora pulsådran, den vestra stambanan, ökad kraft och styrka i dess trafik, så, då den å söder befintliga bangården ej är tillräcklig nu för vestra stambanans trafik, är det klart att, under ofvan antydda förhållanden, den södra bangården hvarken kan eller får bibehålla dess nuv:de inskränkta dimensioner. Hvad blir då följden, om man nu ej voterar den erforderliga summan för jernvägslörbindelsen genom hulvudstaden? Jo, att bangården på söder måste förbättras och utvidgas; meri då icke någon kan anse för rätt och billigt att hela vestra stambanans trafik skall stanna på söder, måste de penningar, sorn der nu nedläggas, anses såsom bortkastade. En annan olägenhet, som skulle uppkomma, derest ej nu den föreslagna sammanbindningsbanan bragtes i verkställighet, vore, alt en provisionel bangård för den nyss beslutade norra stambanan finge anläggas; och vore naturligtvis älven detta bortkastade penningar.
[414] Hushållerska, kunnig i och för uppdrag åt andra Alla saker skickas mot efterkraf och få returneras SALÉN, Ö g o n l ä k a r e. Bostad: Stora Vattugatan 2, Mottagning: helgfria dagar kl. | 10 — 1 12 f. m. H u s m ö d r a r! Försöken Th. Winborg Stockholm tillverkningar af &amp; C:is Coneentrerad Ättika på flaskor för utspädning. Senap, blandad efter engelsk och fransysk smak, flere sorter. Beefsteaksauce. $ o j a, Doktor C, D. Allm. telef. Fruntimmerssjukdomar, Förlossningar. till 10 e. m. • [359] flere gånger prisbelönade och fullt jemförliga med de utländska fabrikat. Tillhandahos Hrr specerihandlare. Tldn. kottar endatt en kr. för qvartaiet, bofordringaafg. inberäknad. Anordnar hvarje qvartal pristäfllngar för sina prenumeranter. Änhonior mottagas genom S. äunueiius Annonsbyrå ocn no * redaktioner, till 2 6 öre pr 4-spaltlg petltrad (- 10 stafvelser). os CK3 2 # £. ° • S s 8 » p c &lt; o sa sv &amp; E. J. D $UChard ' S Chocolat. Försäljning och Uthyrning C a c a o S o l u b l e, ett rent lösligt pulver i bleckburkar på |, \ och | kilo, är drygt, välsmakande och närande. Idun Stockholm, Iduns Fredagen den 15 januari 1897. Prenumerationspris p r Idun ensam ... Iduns Modet., fjortondagsuppl. Iduns Modet, månadsuppl Barngarderoben Byrå: är: kr. 1 6, l tr. Allm. » 5: — i 3: — Prenumeration sker å alla post• 3: — anstalter i riket. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. NorcUing. 35 öre pr nonpareillerad.