Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det oaktadt finnes ännu skog i provinsen icke blott till eget behof och kolning för bruken, utan jemväl till afsalu, och betydliga partier trädvaror afiutas årligen härifrån till export på utrikes orter; men skogarna äro redan 13 mycket medtagne, och ehuru de lyckligtvis icke så hilt kunna utödås i en provins, sorn anses innesluta omkring 1,920,000 geometriska tunneland skogbärande mark, har dock minskning i tillgången på det gröfre limmer, hvaraf plankor lill export försågas, redan under många år visat sig. Af trädvaruhandeln har Skogsägaren vanligen haft minsta vinsten i betalningen för skogen, men för arbetet vid upphuggningen och utdrifningen af timret har han, så väl som andre talrike arbetare, förvärfvat sig vida betydligare inkomster. Ett nytt stängselsätt, hvarigenom skog besparas, är lör några år sedan af en nitisk Landthushållare Assessoren och Riddaren Roman uppgifvet, och har det blifvit i åtskillige orter, men icke allmänt antaget. I anseende till skogstillgångcn har man här i Länet ännu icke haft behof af bränntorf, men att sådan härstädes på flere ställen finnes har man erfarit vid undersökningar, som tid, efter annan varit anställde, i afseende å tillämnade odlingar. Bergsrörelse: De bearbetade jernmalms-grufvorne inom Tabergs, Nordmarks, Age, Ormbergs, Finnshyttebergs, Persbergs, Långbans och Kroppa grufvefält af Philipstads Bergslag hafva under de sista fem åren lemnat följande malmtillgång, då nedannämde antal arbetare varit för malm-uppfordringen begagnade, nemligen: „ , , , Plockoch Vask Bruten Malm. malm.
Plötsligt urladdade sig stämningen ett utrop af föraktfull leda. — Kan då ingen tala om annat än dessa människor —? — Jag tycker, att vi litet hvar gjort våra iakttagelser, parerade mrs Lean, starkt rodnande. — I ett pensionat med sådana priser har man vissa fordringar. Målarinnan bevärdigade henne icke med ett ord till svar. Hon fortfor att tigga: — Kära, rara någon — säg något, hvad som hälst, en värs, ett citat — bara inte ... Hastigt sprang mademoiselle de Pierre bort och omfamnade husets enfant gâté. — Hvad skola vi tala om då? sade hon smeksamt. — Om »the american girl» kanske? Ögonen glittrade förrädiskt, då hon rätade upp sin lilla figur och med en blandning af patos och ironi, under lifliga gester, improviserade: — Hon är mjuk som en vidja — ansiktet fint och kyligt hvitt. — Evigt är den smala foten lyft till frihet, men hjärtat bindes af tusen band. Om vintern fryser hon aldrig, och hon är sval, när solen står högst. Handen har ett makalöst snabbt och helande grepp. — Kall är hon ej, men ej häller brinnande. Hennes själ är så klok, så klok — hon drömmer icke om den stora kärleken — ah, någon Julia söker ni nog förgäfves. — Men när hon kommer in i rummet, då blir rummet fullt af henne ... — Ack, ni poetiska europeer, afbröt Bostonflickan tämligen kyligt, där hon låg med hufvudet i sin väns, miss Lorries, knä. Mademoiselles artigheter voro så irriterande. Men miss Lorrie hade sutit drömmande och lekt med det silkesmjuka hårburret i sin famn. Och nu började hon tala på sitt sjungande sydkarolinska mål: — Poesi ja — det är något eget med poesi — som om den icke låge rätt för ungdomen, inte sant? Se på en flicka, hur rik fantasi hon än må äga — om ni ger henne världens härligaste dikt, mest spännande roman, så föredrar hon en enda blick af sin älskade, ja en dans, en liten flirt ... Hvad folk har svårt att fasthålla, att Amerika är ungt!
I sängkammaren tysta, med utsikt var det rens heros, under innanför, öfver makarnas den stora lilla vida och världen förstfödde, världslitteratuhögsommarsol, o c h en sällför skådade oöfverhan och behands a m t g e n o m sin och vän i sökte grefve T h o r a n c gehänsynsfullhet flämtande två söndagseftermiddagstekonseljer barmen, lefvande skiraste lanterna, föremål Goethes den älskvärda galanteri, hår af synt lyckovarslande konstellation första g å n g e n t y s k e tolk, s o m tillika v a r g u d f a r nom pudradt med knyprespektabla gropiga, becksvarta tillmötesgående o c h knarrige värd. dagens ljus. stämd den hvars från i kapp en matta inv i n n e l i g a af s k y. Välvilligt af högklackade öfver på fientlig af ett på fingrar främst hvilken de anförare för de u n d e r Sjuåriga preussiskt ridkufvade lynnet och det värdiga, behagfulla uppträdandet, det uppgrefven Thoranc, m e d det koppärriga m e d järnvilja mål oupplösligen af d e n franske dersmannen i oträngda fina dansat spetsväf, genom speglar o c h sidenklädda m ö b l e r förklara familjesmå pelpinnarna fru sol. nedre tiden som att och hans korsade bräder plats sig för den behagliga vaxdukar, röra v i d herr rådets ö g a. anfall lefnadsskildring, dagligen läto sig dessa väl smaka, ställningar I märkliga väggarna. skjutande sina G o e t h e sin utom rådets » lofliga förkärlek för stort u t r y m m e, en trots utspända dessa ord börjar tapeterna på otrolig n y t t a, o c h slutligen täflade småsyskon, jublande Med nya m e d själfva rådet lervallan 12, k o m jag i Frankfurt am de sina kartor drog som på slaget skona ranc platsen. Redan sta GOETHE VID 69 ÅRS ÅLDER. kanter riksstaden 1899.
Stockholm den 23 April 1829. 8 Statssamt Allm. Uesv. o. 0/c,- Utsk. Uil. Ankom lill Exp. Utsk. d. 29 April 1829. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om lindring för de Hemman i Blekinge, hvilka blifvit till Lotsars underhållande indeldte. Riksdags-Fullmägtigen fran Blekinge Län Olof Mänsson har uii ett, från Hedervärda Bonde-Ståndet till Slats samt Allmänna Be• evärsoch Oeconomie-Utskotrens gemensamma handläggning, remitteradt Memorial andragit, att, då allmänna bördor böra så fördelas, att de för den ena undersåten icke blifva mera tryckande än för den andra, det med en sådan grundsatts icke vore förenligt, att en del af de i senare tider till Lotsnings utgörande anslagne Hemman fått sig ålagdt att, jemte den förut dem åliggande Båtsmansindelning, med boningshus, kåltäppor, vedbränsle, foder och kobete, enligt nu gillande Båkoch Lots-Författningar, förse de vid hvarje Lotsplats anställde Lotsar, sorn exempel hvaruppå blifyit uppgifne, inom Blekinge Län, Hasslö 3]| mantal, förut indeldt'till 5} Båtsmän och nu ytterligare belastadt med 4 Kronolotsar, Aspö N:ris 76, 77 och 78, nära 2 hela mantal, indeldt till 2} Båtsmän och nu afven skyldigt att underhålla 6 Lotsar, samt Statssamt Allm, Besv.o. Milasten Mto 25 om 2 j mantal, anslaget till en Båtsman och derjemte nu ålagdt att åt den vid Christianopel stationerade Secund.
Att icke någon öfverfly ttning af de bestämda Låneanslagen ifrån det ena Låne^ Centoiret till ett annat må ega rum, samt Yid det föreslagna Reglpragn f e t; §• 3? Att Herrar EancOrFullmägtige skola pg£» att välja och tillsätta Ledamöterne i Dij-ectionerne öfver Låne-Contoiren, på samina sätt och i den ordning, som Banco DG scontens Directeurer nu utses; eller med en Ledamot af hvarje RiksStånd inom Bankens, Ombud. §. io, Att det i Utskottets första Betänkan-? de föreslagna meddelandet af Avis-Listor, så väl från Stockholms som Götheborgs och jMalmö Disconter bör verkställas. §• I2- Att, i händelse brist i erforderliga tillgångar Yid något af Jjåne-Contoiren i Gö-: ?g Prat, Utdr. d. 10 Nov. 1823. theborg eller Malmö skulle yppas, de till dessa Conloirs Discont hörande Lånesökande då må ega rättighet att vända sig till DiscontVerket i Stockholm; samt att Cautioner må godkännas äfven då Löftesmännen ega sina hemvist utom Districterna; dock må ej Lån bevilljas eller sådana Cautionister antagas förrän ålla dagar efter det de hos Directionen blifvit anmälda. §• 19- Att Beläningsrättighet på jern och andra lånbara exportabla metalleffecter icke nu bevilljas förLåne-Contoiret i Götheborg.'— Och beslöt Ståndet derjemte att, med godkännande af den i a5 §. föreslagna revision, för sin del tills vidare uppskjuta bestämmandet af sättet och ordningen för val af de Revisorer och deras Suppleanter, hvilka, af Ståndet i detta ändamål böra utses. S. D. Upplästes Vällofl. Borgare-Ståndets Protocolls-Utdrag af denna dag, med tillkännagifvande af Ståndets Beslut att undandraga sig all omröstning öfver den i BeyillniugsUtskottets Memorial, N:o 4$» före-* Prat. Uldr. d. io Nov. 1823.
Ii et änk anden, ärtnari; Men han trodde likväl, att Utskottens ytterligare pröfning ej kan komina att afse hagön annan omständighet äii den, mot hvilken anmärkning blifvit gjord; Disscussioneri var iui slutad; Och tippa Talmannens proposition blef detta inål tili Utskotteii återförVisadt. Ut S.uprå Ex. Protocollo J. E. Trädgård. År beli dag som ofvan Ex. Ankom den g Bec. 1823. Riksens Höglofl. Stånders Statésamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskotts Utlåtande* ofver Herr Hiesleiters motion om kraftige åtgärders vidtagande till Svenska Klådes-Fabrikernes iipphjelpande. U.i ett från Vällofl. Borgare-Ståndet till Statsoch Ekonomi-Utskottens gemensamma - Stats* Ut sko t let1; Betätikatidéil. /(33 sömma behandling remitterat Memorial 9 har Herr A. S. Hiesleiter fästat uppmärksamhet på Svenska Klädes-Fabrikernes närvarande belägenhet och nödvändighet af tjenlige anstalter för deras vidmakthållande, samt i sådant hänseende föreslagit» tio Att prsemiet och vissé understöd måga utsättas, så väl till anläggande af Schäferier i Rikets nordliga delar, på det Fabrikerncs behof af den grofva ullen må fyllas , som äfven till förbättring och utvidgande af Schäferier i de öfrige Landskaperne» 2io Att Svenska Arméen ej må beklädas med annat än i Sverige tillverkat kläde. 3:o Att all händel med kläde på kammare må vid strängt ansvar förbjudas och ingen tillåtas, att försälja denna Vara anorstädes, än. på marknader uti öpna bodar, i Städerne uti klädes-krambodar samt i Fabriks-Magaziner och hemma hos Fabriks-Idkarne sjelfve. £:o Att strängare oell mera allmän-' na Tullvisitationer än nu måga egarum* och. 28 /{2>\
Riddersmannen skall således, lika med Danneman. nen billiga att jag rättar hvad sorn emot mig blifvit anfört, och jag får derföre, ehuru med det djupa förakt, hvarmed jag alltid ansett elaka tungor, deni Herr Nauckhoff, Carl Ulric, väl sagt sig ej gerna hafva velat tro, men hvilkas organ han, till min största förundran, likväl denna gången tillåtit sig att vara; ödmjukast, men högtidligen förklara, all, för den af för delta Konungen öfver Dess Kröning mig anbe - Den 27 Januarii falle Tafla erhöll jag genom Kongl. Resolution af den 18 Februari 1801 tillstånd alt uti Kongl. StatsContoiret redan uti Junii Månad samma år uppbära 2000 R:dr, hvaraf en tredjedel i Banco, som efter den på denna tredjedel sig belöpande Valvation, skolat utgöra 2,333} R:dr Riksgälds, och sedermera det öfriga af hela Summan, hvarje Junii Månad de påföljande 5 åren. Af denna mig anslagne Summa har jag likväl ej förr, än tre Månader efter denna första Betalningstermin, uppburit Femhundrade Riksdaler Riksgälds och fern Månader sednare, åter Femhundrade Riksdaler Riksgälds, ehuru jag, åtta månader förut, ansågs lill hela första utbetalningen uttryckejigen berättigad. Delta är nu allt hvad jag för den förra KröningsTaflan bekommit.
— Det är ju en riktig orgie, ropar en beundrare af Corneille och Voltaire, det är en grof vårdslöshet! — Vårdslöshet — tvärtom, det är en medveten skönhet, svarar en nyromantiker från Devérias atelier. Men stycket fortgår. Man ser i Donna Sols rum inträda en efter annan, hennes t renne tillbedjare, Don Carlos, Spaniens konung, Huy Gomez, hennes förmyndare och Heraani, röfvar-höfdingen af ädel börd, hvars fader dödats af Karls fader och som till honom hyser ett odödligt arfshat. De stora scenerna afspelas. I den okände, som nattetid infunnit sig hos hans myndling, igenkänner Ruy Gomez konungen, och denne förklarar i ädelmod sin rival, Hemani, vara » en i sitt följe ». Men Hemani utbrister hätskt innan ridån faller: Oui de ta suite, o roi, j ’ en suis. Dessa slutord med sina upprepade wi-ljud väckte hos klassicismens vänner löje och harm och blefvo deras skämtlösen. Och så följde andra akten; konungen har infunnit sig i Hemanis stalle till ett kärleksmöte med donna Sol, som emellertid i sin bestörtning kallar Hemani till hjelp. Och denne kommer och utvecklar i sin ordning ädelmod och nåd och den stora scenen dem emellan helsades med stormande bifall och det äfven från raderna, ty publiken var ännu ej, som sedan, upphetsad mot stycket Tredje akten visar, som bekant, äfven den tredje älskarens, Ruy Gomez ’ ädelmod, då han skyddiar sin till pilgrim förklädde gäst och rival Heraani mot konungens hämdlystnad. Här förekom en scen i hvilken Ruy Gomez, då konungen kräfver att den dolde Heraani skall utlemnas, vädjar till alla sina gamla förfäder, hvilkas bilder sitta på väggarne, och förklarar, att om enderas lif skall tagas, så må då konungen taga hans, hellre än den som åtnjutit hans gästvänskap. Denna scen, med den starkt öfverdrifna skildringen af den ka8tilian8ka hederskänslan, var det farligaste ögonblicket i hela stycket.
Jag förnyar min vördsamma anhållan, att, då en underd. skrifvelse i ämnet skall till K. M. ingå, R. o. Ad. icke allenast för sin del måtte autaga PresteSt:s förslag dertill, utan ock de öfrige St:n inbjudas, att antaga R. o. Ad:s samt PresteSt:s gemensamma beslut. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit ntfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Frih. Raab, Adam Christian: Jag skall icke göra mig skyldig till det felet, att missbruka R. o. Ad:s tid med afhöraude af många skäl i en fråga, som blifvit så länge ventilerad, och sist af den talare, som förstår frågan säkerligen bättre, än de flesta af oss. Jag skall hålla mig till formen. Frågan delar sig i två afdelmr. Den första om R. o. Ad. skall besluta, att någon skrifvelse bör till K. M. ingå, och den andra, hvad denna skrifvelse skall hafva för form. I första afseendet har blifvit anmärkt, att det vore olämpligt af R. St:r, att ingå till K. M. med en skrifvelse; men det må ursäktas mig, att jag är af motsatt mening. Ty, enl. min åsigt, finnas få frågor af större vigt än denna, enär den gäller hela nationens lif och frid, och det måtte väl då vara lämpligt, att R. St:r inför timonen frambära deras åsigter i ämnet. Denna fråga kommer sannolikt att af K. M. betraktas så ömtålig, att K. M. emot R. Stms önskan icke vill uphäfva spärrningarne eller bibehålla dem. Jag skulle således hålla före, att om en opinion inom R. St:r finnes i detta hänseende, den ock bör uttalas. Man har yrkat afslag på Betänk, ur den synpunkt, att det vore orätt och olämpligt att uphäfva spärrningarne. Spärrningarnes olämplighet och otjenlighet hafva blifvit så vidlyftigt bevista, att jag skulle anse mig handla orätt, om jag sökte uptaga några korn, som dervid måhända förbigåtts.
— En upplåning för detta ändamål, om den ock, i bredd med upplåningen för Riksgälds-Contorets enskilde behof, egde framgång, skulle likväl i mer än ett hänseende blifva för RiksgäldsContoret serdeles betungande. Utom den directa ränteförlust af i procent, utgörande 6,3oo Födr, eller skillnaden emellan den lägre ränta Contoret å sine försträckningar finge beräkna och den ränta, som för de upplånte medlen troligen komine att erläggas, skulle en,annan ytterligare ränteförlust drabba Contoret, enär Creditivbeloppet måste, i förväg, genom upplåning anskaffas och hållas i beredskap till Kongl. Cornmerce-Collegii disposition samt ränta härföre oafbrutet erläggas, men Contoret deremot icke finge sig tillgodoberäkna någon ränta för de tider, Creditivmedlen icke begagnades. Utskottet vill också förmoda, att, sedan myntvärdet vunnit stadga, associationer skola bilda sig, hvilka kunna biträda fabriksidkare med förlag emot lindrigare vilkor och på ett lämpligare sätt, än hvartill de kunna erhållas ifrån sådane allmänna fonder, som af Statens Tjenstemän förvaltas. På grund af här ofvan anförde skäl anser Utskottet sig böra afstyrka det af Kongl. Maj:t föreslagna lånebidraget. Och enär Utskottet sålunda afstyrkt tillökningen i lånbidraget till Manufactm’-Disconlfonden, samt det vilkor, under hvilket förändringen med glasbrukstillverkningarnes lånerätt är af Kongl. Maj":t framställd, följaktligen icke kommer att ega rum, anser Utskottet sig icke böra något förslag, i afseende på den ifrågasatte förändringen med glasbrukstillverkningarnes lånerätt, gfgifva. Stockholm den io October 1834- Reservationer : af Herr Oxehufvudj G. A.; ”Så väl med förbigående af motiven, som legat till grund för den Kongl. Propositionen, som med förbiseende af Kongl.
Enligt hvad Revisorerne inhemtat, bief vid sist förflutna Riksmöte, genom samtliga Riks-Ståndens bifall till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 134, bestämdt, att någon förändring ej skulle äga rum i afseende å 1840 och 1841 års Ständers, rörande dispositionen af besparingarne, vidtagna, ofvanberörde beslut. Utan att ingå i något bedömande af ändamålsenligheten af den sålunda åt Kongl. Maj:t öfverlemnade rätt att låta reservera besparade tillgångar å anslags-titlarne, anse Revisorerne, att ett obegränsadt reserverande af de år från år uppkommande besparingarne skulle slutligen kunna leda derhän, att uti Kongl. Stats-Kontoret samlades icke obetydliga kapitaler, hvilka likväl lämpligare kunde användas tili betäckande af nya sig företeende behof. Revisorerne, som anse hvarje stats-reglering utgöra en naturlig gräns i detta afseende, hafva derföre trott sig böra hemställa, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, uti den vid hvarje Riksmöte aflåtande nådiga Propositionen om Stats-Verkets tillstånd och behof, Kongl. Majrt täcktes låta uppgifva det belopp af de reserverade besparingarne, hvilket icke till några bestämda ändamål vidare erfordrades och följaktligen kunde vid den derefter blifvande stats-regleringens uppgörande såsom en tillgång tagas i beräkning. Hvad angår Kongl. Stats-Kontorets Memorial-böcker och de så kallade Kammarskrifvare-böckerna, hvilka tydligen ådagalägga den brådska, hvarunder annotationerna i dem tillkommit, få nu församlade Revisorer dessutom fästa uppmärksamhet derpå, att dessa båda räkenskaper egentligen äro Journaler, eller Anteckningsböcker öfver de dagligen förefallande anordningar ne, — upptagande Memorial-böckerna jemväl Kongl. Ränte-kammarens inkomster. Kongl.
Län, den 8 i denna Prot.-Utdrag den 15 Februari 1851. 157 månad bordlagda motion, angående vexling af mynt, blef, vid nu skedd föredragning, remitterad till Banko-Utskottet. S. D. Föredrogs och återremitterades LagUtskottets, sedan den 8 dennes på Ståndets bord hvilände, Betänkande N:o 6, i anledning af väckt motion om rätt till jord och lägenhet för anläggande af elektriska Telegrafer. S. D. Vid nu skedd föredragning återremitterades Allmänna Besvärsoeh EkonomiUtskottets, den 8 i denna månad bordlagda, Utlåtande N:o 28, i anledning af vackt motion, angående förändring i föreskrifterna om fartygs uppmätning; hvaremot samma Utskotts Utlåtande, N:o 32, i anledning af väckt motion, angående upphäfvandet af den med innehafvandet af färjeplatserne Röhälla, Färjestaden och Fröbygårda på Olands vestra kust förenade uteslutande rätt, att till Kalmar öfverföra menniskor, kreatur och varor, blef af Ståndet bifallet.. S. D. Stats-Utskottets, sislförflutna plenidag bordlagda, Memorial N:o 31, med återlemnande af Uiksdagsfullmäktigen Anders Olssons från Jemtlands Län motion om befrielse frän erläggande af den hälft utaf Skyddsafgiften, som till Statsverket ingår, blef af Ståndet godkändt och Anders Olssons förenämnde motion remitterad till jBevillnings-Utskottet. Stats-Utskottets nedannämnde Utlåtanden: N:o 33, i anledning af väckt motion om gratifikation åt förre Landsfiskalen H. J. Laurell; N:o 35, i anledning af väckt motion om förhöjning i dagtraktamente, m. m., för Gottlands Nationalbeväring; N:o 36, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, i fråga om ersättning till Handelsoch Sjöfarts-fonden för förskjulne medel till slafvarnes friköpande å St.
Län och öfverskott yppades i andra och det icke var bestämdt stadgadt, att afgiften icke skulle dragas utom de Län, der den varit utgjord, kunde man icke på annat 312 Den 5 Augusti f. in. sätt förfara , än som skedt. Jig tror till och med att Herr Tham sjelf inser, att SeraphimerOrdeDsGillet ej annorlunda kunnat förhålla sig. Helt annat blifvei* resultatet . om, på sätt Herr Tham föreslagit, det beslutas, att Treskillings-afgiften blott får användas inom hvarje Län. Deri kan då icke derifrån förryckas, och det blifver sedermera SeraphimerOrdeosGillets sak , att med sina egna fonder betäcka den brist, som kan på ett eller annat ställe uppkomma, i den mohn deras med hvarje dag förminskade tillgångar det medgifva. Friherre Bjertai Lars: Herr Cederschjöld har uti sitt nyss aigifne yttrande aofört, att Curhusanstalter borde med arbetsinrättningar förenäs* jag får, i anledning deraf, uplysa * att en sådan författning redan är vidtagen , i följd af ett Circulaire från SeraphimerOrdensa Gillet, hvarigenom CtlihusDireetionerrte anmodas tillse , att arbetsinrättningar varda med alla Curhus-anstalter förenade. Innom jönköpings Län är en dylik inrättning etablerad fötf ett halft år sedan ; Och man har der sökt gifva patienterne én lämpelig sysslösättning i förening med billig ersättning för deras arbetsmöda. I detta afseende lära således vidare föreskrifter icke Vara af höden, Till hvad Hans Exceilence Herr Grefve De la Gardie anfört angående öfVerflyttrting af öfVerskotten från vissa Län till andra , anhåller jag få lägga några ord. Ett Kongl. Bref utkom lör 3 ellw 4 år sedan , som anbefallde CurhusDirectiotittne, Dm 6 /fugwäti f. m. att ho* Kongl. M«j:t uppgifva de summor; som utgiorde öfverskott, sedan årets utgifter vid Curhusen voro bestridde.
Ber. af i SOS, § 78.) Revisorerne omförmäla hurusom det, vid besök å Tumba bruk, fästat deras Angående uppmärksamhet att alltjemnt oförändrade begagnas vid stämpelpapperstillverkningen kJna^Stämde gamla pappersformerna, der i vattenstämpeln står: för beläggnings-kartorna: “R. pel-papperet. St. Ch Sig.“, och för skrifkartorna: “Rikets Ständers Charta Sigillata;" ehuru redan i den vid 1859—1860 årens riksdag beslutade och till efterrättelse utfärdade förordning angående stämpelpappers-afgiften uttrycket “Charta Sigillata“ öfver allt utbytts mot “Stämpel-papper," hvilket sistnämnda uttryck äfven i den vid sednaste riksdag antagna förändring bibehållits. Jemte tillkännagifvande att, i följd af ett emellan Kongl. Stats-kontoret och Banko-fullmägtige under den 7 Juni 1864 afslutadt, förnyadt, kontrakt om tillverkning af stämpelpapper, vattenmärkena i såväl beläggningssom skrifkartor innefatta orden: Stämpelpapper; får Utskottet hemställa, att som vidtagandet af berörda förändring var beroende af föreskrift från Kongl. Stats-kontoret, Revisorernes anmälan icke må till någon åtgärd föranleda. § 14- (Rev. Ber. af 1S64, sid. 6‘7.) Med anledning afen fran t. f. Chefen för Kongl. Majrts Finans-departement till iiXliffen Revisorerne aflåten skrifvelse, innefattande att Kongl. Kommers-kollegium den 20 Juli Revisor 1864 hos Kongl. Maj:t. i underdånighet anmält, hurusom, sedan de till bergsbrukens Bonko-^oeh tredje valdistrikt hörande bruksoch bergverksegare blifvit genom Kongl.