Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer inkomma 7ned en öfversigt af orsakerna till den i alla orter öfverhlagndc förlägenhet i AlU 1 närma Rörelsen, tillika nied förslag atl densamma afhjelpa på ett med LandtbrU» T)en 7 Juli e. m. héts och Näringarnes upprätthållande svarande satt, Utskottet skulle genom allmän Undersökning i Oeconomiskt afseende, huruvida till hemmansbrukare® af Utskottet anmälda belägenhet i flera Provinser , orsaken kunde sokas i förändrade förhållanden, i anseende till hemmansbrukaren såsom hushållare och skattskyldig-. Vid en sådan Undersökning hade förmodeligen icke Utskottet undfallit dert af Herr Friherre Wirsén gjorda erinran, att nuvarande folkbrist beredt Jordbruket en oberäknelig förlust, i saknad tillgång på arbetare, och genom högt uppdrifna arbetsoch tjenstehjons löner , föranledt till mindskning i hemmansbrukaren» Penninge - tillgångar , till afbördande af ökade titskylder, och hvad åter dessa angår, torde ett Yttrande om Bevillningens olika förhållanden och verkan deraf till jordbrukaren varit att förvänta, hvarom Utskottets Ordförande, Herr Grefve Schwerin sig yttrat, att 1800 års BevillningsFörordning Varit för Jordbrukaren mera gynsam, än de sednare Ber illningsStadgar , hvilka , i allmänhet för honom mera betungande, än för andra medborgare, än ytterligare blifva det genom dermed sammanbundna bränvinsoell tulI-Bevillningar. I sammanhang härmed hade jag trott att en allmännare granskning af jordbrukets nuvarande tyngder , i jemförelse hred förflutna tider, hade varit lämplig till 464 Den 7 Juli e. m. utrönande af livad förändring 1 hemmans* å boers vilkor derigenom möjeligen kan hafva uppkommit.
Man säger väl, att orsaken bör sökas uti några exportörers börsspeculationer; men å andra sidan lära många handlande, isynnerhet på vestra kusterna, på längre tid ej velat afsluta sina vexelräkningar, emedan de efter realisationen kunna liqvidera räkningarnas saldo uti silfver eller emot lägre cours. Jag vet att Fransyska bankierer yttrat, att vexling aldrig med säkerhet kan äga bestånd, så länge vår Banks organisation blir oförändrad. Från Lubeck skrifves under förra månaden, att Englands öfverproduetion af jern nedtvingar detta pris; detta skall gifva Sverige en flerårig underbalance i handel, som måste fyllas genom silfverexport, och skall omkullstörta vår realisation. Om denna fruktan är öfverdrifven, visar den likväl, att opinionen, hvarpå vexlingens bestånd så mycket hvilar, ej är gynnande. Bref ifrån Amerika, daterade d. 7 Jan., förmäla om den strid, som uppstått emellan Förenta Staternas Bank och Unionens President. Banken hade sökt inflytande på valen till Congressen och Presidenten vägrar att förlänga Bankens privilegier. Banken måste således indraga sin utlåning några och 4° millioner dollars. Förlägenheten uti rörelsen hade nått sin höjd; en mängd bankrutter hade skett; coursen hade våldsamt fallit, och låneräntan sti - Den 17 Februari i m. gil upp till 18 och 20 procent. Detta verit ar på vår jernexport samt hotar oss med vexelbrist och courseris stegring under nästa sommar. Men allt detta är ideer, som af motsatta åsigter kunna förnekas, ej bevisas, icke vederläggas. Man säger mig, att Svenska Banken aldrig under vexlingstiderna ägt en sådan capital-tillgång, och jag linner detta besannadt af en tabell, som jag af StatsSecreteraren för Financerna haft äran emottaga; men detta förhållande undergår en väsendtlig rubbning, då, man först låter landets behof af silfver till den dagliga rörelsen fyllas , såsom då, ur Banco-luckan, innan jemnförelsen verkställcs, och dessutom var då secretessen rådande i Bancoärender.
– Och var hänryckt öfver att få känna lera under dem igen – hvad? “Le plus grand débauché“, det är naturligtvis det, som lockar dig? – Ja, hade federationsdamerna kommit på honom, så Men, Alice, jag trodde vi var hungriga? Fru Cécile hade varit mycket sjuklig i vinter; – det var något slags kroniskt maglidande, och läkarne ville nödvändigt ha henne åstad till Carlsbad, så fort det bara blef möjligt att resa. I början hade det varit meningen, att Alice skulle följa henne ditned, men då det befans att alla, och i synnerhet hon sjelf, voro emot det, blef det Eva i stället. Hon passade också mycket bättre till det, ty först och främst hade hon inte Alices nervösa och ängsligt sensibla temperament, och dessutom hade hon alltid stått i ett mycket mera naturligt och förtroligt förhållande till modren än den äldsta. Hon hade aldrig varit vittne till några mystiska scener, eller i alla fall aldrig reflekterat deröfver, aldrig plågats af gissningar eller af misstankar, och genom det att hon under sin uppväxt mindre kom tillsammans med andra unga flickor, hade hon mindre haft tillfälle att anställa jämförelser. Dessutom hade fru Brandts ställning i societeten med åren betydligt förbättrats – dels genom hennes mans stigande anseende som offentlig förtroendeman, dels derigenom, att hon blef äldre och att man småningom vänjde sig till hennes egendomliga sätt. För öfrigt var Eva i grund och botten också lik modren – icke endast till utseendet, rödblond och hvithyllt, som hon var – utan också till hela sitt naturel: indolent, kylig, långsint och trög till räsonnemang. I sitt yttre uppträdande var hon deremot ganska liflig, till och med näbbig mot herrar och styf i den brukliga jargonen. Hon hade båda de sista vintrarne varit rätt mycket med, utan att likväl egentligen väcka någon slags uppsigt. Både bland herrar och damer gälde hon i allmänhet för att vara mycket “arrogant“, och “en smula enfaldig“.
Sedan, med föranledande af detta Rikets Ständers beslut, Kongl. Maj:t anbefallt Dess och Rikets Statskontor att låta verkställa och till Kongl. Maj:t inkomma Kongl. Majus Nåd. Proposition, A':o S. med den_närmare utredning i afseende på vakansoch förslags-liggetids-besparingarne, som Rikets Ständer ansett erforderlig, har Statskontoret, efter fullbordande af det, för sådant ändamål nödiga granskningsarbele, uti underdånig skrifvelse den 28 December 1849, till Kongl. Majit öfverlemnat serskilda fullständiga uppgifter å de medel, som, för de uti Kongl. Majits förutnämnde Proposition beräknade 10 åren 1838—1845, tillfallit Civilstatens Pensions-inrättning, dels under namn af vakansoch liggetidssamt begrafningshjelps-besparingar, efter ej mindre sådana civile embetsman, som, af Kongl. Majit omedelbarligen i Nåder utnämnda, innehaft tromansgrad, ån sådane civile tjenstemän, som af Kongl. Majit efter upprättadt underdånigt förslag blifvit tillsatta, och dels under namn af begrafningshjelps-besparingar efter sådana civile tjenstemän, som, af vederbörande myndigheter tillsatte, sedermera undfått afsked; hvilka uppgifter tillika varit åtföljda af sammandrag, utvisande de belopp, till hvilka besparingarne för hvarje af ofvanomförmälda trenne tjcnstcgrader i medeltal årligen uppgått. Derjemte hafva, enligt Nådig befallning Direktionerna för Arméens Pensionskassa samt Amiralitets-Krigsmanskassan till Kongl. Majit i underdånighet afgifvit, på räkenskaperna grundade utredningar öfver de vakansoch liggetidssamt begrafuingslijelps-besparingar, sem under förenämnde tidrymd till bemälda kassor ingått. Kongl.
Angående vidare 177 §., får Utskottet afgifva följande yttrande: Genom Usta mom. af denna §. meddelas uppgift om beloppet af fonden eller cirkulations-kapitalet, som är bestämdt till 6,500,000 r:dr. Tillökning häruti har, i afgifna motioner, föreslagits af riksdagsfullmäktige Tobias Lind från Bohus län med 500,000 r:dr, Efraim Lursson från Elfsborgs län med 300,000 r.dr, Olans Eriksson från Bohus län med det belopp af banko-vinsten, som varder tillgängligt, samt af Joh. Olsson från Wermlands län med en summa, motsvarande £ million pund sterling, hvartill, genom upptagande utländskt lån, tillgång skulle beredas. Till stöd för den begärda tillökningen, hafva motionärerne fästat uppmärksamhet dels å den nytta och fördel, jordbrukaren beredes af dessa lån, som, genom en mindre årlig inbetalning, slutligen amorteras, samt å den skyldighet Banken anses ega att understödja landets moder-näring, jordbruket; dels ock derå, att antalet och beloppet af låne-ansökningar, som, i saknad af låne-fond, blifva hvilande, ständigt är i stigande. Då emellertid vinstmedlen måste till andra föremål, än ökande af Bankens fastighets-Iåne-rörelse afses och det icke torde vara lämpligt att för detta ändamål inveckla Banken uti en utländsk skuld-sättning; så, och enär för öfrigt tillgängliga medel saknas, kan Utskottet icke i vidsträcktare måtto biträda de gjorda anspråken på förhöjning i fonden för ifrågavarande låne-rörelse, än att, om Rikets 16 Banko-Utskottets Betänkande, A':o Pi. höglofl. Ständer gilla hvad
Skeppundet, måste antagas hafva enstämmigt varit af den mening, att rubriken, sådan den lyder i i841 års taxa, bör vara med utförselsförbud belagd; alltså, ecb då icke någondera af de begge ofvanbe rörde rubrikerna uti förevarande fall kan serskildt och hvarför sig behandlas, utan m^iste, såsom af hvarandra ovilkorligen beroende, i ett sammanhang och på enahanda sätt afgöras, samt 52 Bevillnings~Ulskottets Memorial, N:o 3o. icke eller serskilt kan beslutas om införselsoch serskildt om utförselsbestämmelserna, eftersom den föreslagna ändringen i redactionen inverkar lika på begge, anser Utskottet annan följd af de stridiga beslut, hvari tre Stånd, nemligen Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden, sålunda råkat både med sig sjelfve och med Ridderskapet och Adeln, icke kunna uppkomma, än att, genom alla fyra Riks-Ståndens bifall till bibehållande mot eventuel tull af utförselsförbudet för Hällar öfvered och ett halft tums tjocklek, begge de ifrågavarande rubrikerna böra, oberoende af de tre Ståndens beslut, att bestämmelsen ett och ett halft borde i hvardera ändras till två tums tjocklek,oförändrade bibehållas vid den lydelse, de enligt 1841 års taxa ega. Jern: gjutet, allt annat gjutet arbete, ej specificeradt. För den sista af de bland gjutet jern upptagne rubriker, nemligen ”allt annat gjutet arbete, ej specificeradt’', hade Utskottet föreslagit förhöjning i införselstutlen till 33 t procent af uppskattningsvärdet, hvilket Bonde-Ståndet godkänt; hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet bibehållit nu gällande införselsbestäramelse, 20 procent å värdet, och Preste-Ståndet stadgat, att artikeln skulle införtullas emot i R;dr per skålpund, med derå antaget bestämdt värde af 3 R:dr.
»Frågan om medvetandets väsen kan naturligtvis icke,» fortfor psykikern, »lösas annorlunda än frågan om materiens väsen, det vill säga inom de gränser som utstakats af den mänskliga begreppsförmågans natur. Men medvetandet uppstår antingen omedelbart såsom känsla i vårt inre eller förmedladt genom våra sinnen såsom rörelse i tid och rum, och denna senare uppfattning tillstäder ett bestämmande efter tal och mått och en därpå grundad teori, hvilken till atomernas rörelser återför företeelsernas förändringar. Då man kan beräkna den materiela hjärnmolekylens rörelse och vet, att denna följer lagarne för den allmänna mekaniken samt att med hvarje sådan beräknelig rörelse ett bestämdt intryck är förenadt, eller kanske rättare sagdt därmed sammanfaller, återstår endast att efter dess inre sida som känsla uttyda det fysikaliska atomets rörelse. »Detta möter nu mer inga svårigheter sedan man så grundligt utrotat materialismens vidskepelse, hvilken i medvetandet såg ett alster eller en yttring af hjärnmolekylerna. Frågan finner sin lösning genom sammanstämmandet af rörelse och känsla, i det den senares förändringar på erfarenhetsväg härledas ur den förras. Liksom våra sinnen gifva oss blott tecken och bilder af tingen, men icke dessa själfva, så gifva också hjärnoch ganglieatomerna icke känslan själf i hennes inre form, utan en i öfverensstämmelse med våra rumoch tidsåskådningar trogen afbildning af henne i hennes ägen rörelse. »Har man blott först en gång kommit till insigt om att den eller den form af rörelsen betyder den eller den form af känsla, den eller den molekulärkonstruktionen betyder den eller den bestämda förnimmelsen hos subjektet, så kan man på erfarenhetens väg uppställa liksom en ordbok för själens hemlighetsfulla språk och finna hvarje beräknad rörelse öfversatt med en erfaren känsla. På det sättet är det möjligt att underkasta rent subjektiva företeelser en objektiv undersökning och att i mekaniska framträdanden finna och göra iakttagelser öfver själens arbete, liksom man långt förut i färgspectrum kunnat på optisk väg iakttaga kemiska företeelser på aflägsna verldskroppar ... Är detta nu fullkomligt klart för de här närvarande? Åhörarne försäkrade sig hafva med största nöje lyssnat till föredraget och skyndade att uttrycka sitt starka bifall, det vill säga, att till psykikern öfverlemna ett stort antal fina värdepapper.
Och gack bort uti Hinnoms sons dal, som ligger för tegelportenom, och predika der de ord, som jag säger dig; Och säg: Hörer Herrans ord, I Juda Konungar, och Jerusalems inbyggare: Så säger Herren Zebaoth, Israels Gud: Si, jag vill låta en sådana olycko komma öfver detta rummet, att den det hörer, honom skall gälla i öronen; Derföre, att de hafva öfvergifvit mig, och gifvit detta rummet enom främmande gud, och rökt deruti androm gudom, hvilka hvarken de, eller deras fäder, eller Juda Konungar känt hafva, och hafva gjort detta rummet fullt med oskyldigt blod. Ty de hafva byggt höjder till Baal, till att uppbränna sin barn Baal, till bränneoffer, hvilket jag dem hvarken budit eller derom talat hafver, och ej heller någon tid uti mitt hjerta kommet är. Derföre si, den tid varder kommandes, säger Herren, att man detta rummet inte mer kalla skall Thopheth, eller Hinnoms sons dal, utan dråpodal. Ty jag skall förstöra Juda och Jerusalems Gudstjenst i desso rummena, och skall låta dem falla genom svärd för deras fiendar, och deras hand, som efter deras lif stå; och skall gifva deras kroppar foglarna under himmelen, och djuren på markene till mat; Och skall göra denna staden öde, och till spott, så att alle de, som gå der fram, skola förundra uppå alla hans plågor, och bespotta honom. Jag skall låta dem äta sina söners och döttrars kött, och en skall äta dens andras kött, uti den nöd och ångest, dermed deras fiender, och de, som efter deras lif stå, dem tränga skola. Och du skall sönderslå krukona för de män, som med dig gångne äro. Och säg till dem: Detta säger Herren Zebaoth: Rätt så som man sönderslår en krukomakares käril, så att det icke kan igen helt varda, så skall jag ock sönderkrossa detta folk och denna stad, och skola i Thopheth begrafne varda, derföre, att der skall eljest intet rum vara till begrafning.
Utsk. hade således endast att afgifva yttrande öfver detta förslag, och Utsk. har tillstyrkt, hvad Utsk. ansett leda till ändamålet. Detta är marchen af saken och en förklaring öfver Betänk:s tillkomst. De båda föreg:de talarne hafva hufvudsakligen sagt, att Banken borde inrymmas i ett enda hus, der all rörelse kunde be - Den 14 Oktober e. m. 237 drifvas i en lokal på nedra botten, oell att förr än Banken får ett sådant lins, blifva alla försök till förändrad organisation fåfänga och leda icke till det resultat, raan önskar. Jag instämmer fullkomligt med dessa Hrr deruti, att det vore bättre, om man kunde .få en ny lokal, och att man eljest icke kan i sin helhet reorganisera Banken eiler få den så inrättad, alt den uppfyller hvad man kan fordra af en Bank, och det gläder mig hjertligt, att de värde talarne äro i denna fråga så radikala, att de vilja taga steget så fullt ut. Likväl när förhållandet är sådant, och om än R. St:r, hvilket numera icke är möjligt, sedan frågan om inköpandet af ett nytt hus blifvit af 2 Stånd afslagen och sålunda förfallit, vid denna Riksdag ännu kunde besluta om upbyggandet af ett nytt Bankohus, skulle jag vara af den tanken, alt, med afseende på den långa tid, som åtgår, innan ett sådant hus kan blifva färdigt, det är skäl att i del gamla Bankolnisel vidtaga de förbättringar, man kan göra, för att under de mindre gynsamma förhållanden åstadkomma det albira bästa. Hr von Hartmansdorff har ganska riktigt redogjort för stället, hvarest de olika kassorna äro placerade, äfvensom för det sätt, hvarpå rörelsen der bedrifves. De deruti föreslagne förändringarne beslå hufvudsakligast i sammanförande af expeditionskassorna och depositions-afdelnm. Båda dessa afdeln:r hafva mest att göra med hvarandra. Alla insättningar, som ske på räkningar, göras i expeditions-kassorna, och sedan de äro verkställde samt antecknade af specialföraren, aflemnar man attesten till depositions-afdelnm, och, sedan denna operation är verkställd, får man sednare på dagen återkomma, för att uttaga expeditionen.
38i skalle erford ras uppförande å 2:dra Hufvud-Titeln af 152,155 R:dr 5 sk. 11 rst.; och hafva Rikets Ständer, till svar å Högstberörde Nådiga Bref, uti underdånig skrifvelse den 23 sisth September, anmält deras beslut, så väl om uppförande å Andra Hufvud-Titeln af ett til löka dt anslag af 40,093 R:dr 9 sk. 1 rsl. B:co, tili ökade löneförmoner för Länsmännen, som att Fjerd ingsmans-lönerne böra vid nuvarande innehafvares afgång indragas, samt således de nu A Andra Ilufvud-Titeln till Fjerdingsmännens aflönande uppförda belopp försvinna, och hvad emedlertid må erfordras deremot å Indragnings-staten uppföras, äfvensom rörande dels besparing, dels öfverbyttning på Allmänna Indragnings-slaten af åtskilliga på vissa Läns-stater uppförda löne-anslag, hvilken underdåniga skrifvelse Rikets Ständer nu få i underdånighet åberopa; varande emedlertid den minskning i contanta anslagen, som härigexrom å Andra Hufvud-Titeln uppstår, vederbörligen iagttagen å efterföljande Tabell öfver denna Hufvud-Titels utgiftssummor, under de serskilda AnslagsTitlar, derifrån de ifrågavarande för Fjerdingsmännen hittills uppförde belopp böra a fdrågås. Den af E. K. M. i Nåder föreslagna delning af Calmar Län i 2:ne Landshöfdingedöme!) hafva Rikets Ständer, på de grunder, deras härom serskildt aflålne und. Skrifvelse den 5 sisth September innehåller, funnit sig icke ega skäl bifalla.
Johanssons konkurser för 1819 och 1850 årens folii-afgifter i Depositions-afdelniugen å tillsammans R:mt R:dr 1,134: 30. hafva minskats under lista hälften af innevarande år genom utdelning i Hammarskölds massa med » » 292; 02. så att berörde fordringar den 30 Juni detta år utgjorde R:int R:dr 882: 28. § 27. Postvexel-rörelsens omfattning under nästlidne år inhemtas af följande sammandrag : Antal. Riksmynt. Postvexlar, utelöpande vid 1863 års slut D:o utfärdade af Rikets Ständers Bank D:o » » Göteborgs Lånekontor D:o » » Malmö d:o D:o » » Wisby d:o 41 671 875 426 312 10,8 Ht,930 15,393,868 5,538,584 980,102 34 89 27 06 632,128 32,723,485 54 56 S:gr D:o infriade af Rikets Ständers Bank D:o » » Göteborgs Lånekontor Assignationer, utelöpande vid 1863 års utgång D:o infriade under år 1864 D:o utelöpande vid 1861 års slut 4,600 3,900 — 1,198,170 700 48 Förskott för rörelsens bedrifvande, oliqvideradt vid 1863 års utgång
[2089] E n bildad ung flicka från ett aktadt hem önskar komma som sällskap och hjälp till någon i Stockholm boende mindre familj eller ensam dam, eller ock vill hon medfölja på resa till utlandet. Små pret. Svar till » G ... a 21 », Iduns byrå. [1737 j (bredvid Svea-Salen) Från och med den 22 till och med den 28 juni: Lsta serien. Minne a f Fransk-Tyska Westbergs 52 1 [QHOllOIIOIIOl [1469] A Klarabergsgatan 52 A. STOCKHOLM. BUSE 1 JOH. Abonnementskorl, gällande for 8 besök, kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nytt program. [1357] tt bildadt och oberoende medelen fin och bildad embetsmannafaålders fruntimmer söker, för erhålmilj i Stockholm önskas ett hem för landet af verksamhet, pl. s. värtvänne systrar, af hvilka den ena har dinna, helst i hem, där barn finnas. Utm. fast plats och den andra besöker skola. ref. Sv. t. » Hemkär », Stockholm, p. r. Sv. torde ins. t. » Hem », Iduns byrå. I E I T &amp; CO. • oöfverträffliga [2080] 43 ' Kujvudfayntoz-. Mynttornet [1366] Sibyllegatan 45 j Stockholm. Bekommenderar sin tillverkning af varaktiga, praktiska w. billiga gardiner och persienner J. af papper. OBS. Ombud I förLifjehoImens Persiennefabrik (Engelskt patent). [1407 - 1 ä 20 öre pr palcet Tvättpulver hos alla speeerihandlare. Läkareråd. Hajkcn-Lonise. Bada dagligen i öppet vatten. Fukta ställena flere gånger dagligen med aseptin och beströ dem därefter med följande puder: 2 delar pulvriserad salicylsyra, 5 delar %inkoxid och 40 delar stärkelsemjöl. Unc jeuno damc.
Af sjelfva det upplästa betänkandet äfvensom af det beslut, som hittills i denna fråga blifvit faltadt, kan Utskottets mening härom icke utrönas, emedan Utskottet, i visst afseende, betraktat det ur den ena, i annat afseende, ur den andra synpunkten. Det anses nemligen såsom princip-betänkande, då Utskottet förklarar sig icke upplaga Ståndens olika meningar till sammanjemkning. Förslaget anses deremot såsom definitiv Grundlags-förändi ing, när Utskottet yrkar, att det skall hvila till nästa Riksdag. Antager jag det förra, måste jag reservera mig mot det senare; antager jag det senare, måste jag ogilla det förra. Orsaken således, hvarföre jag på Domprosten Holmströms jemkningsförslag lade så mycken vigt, att jag, vid den deröfver uppkomna omröstning inom Utskottet, först yrkade dess upplagande såsom ^/-Proposition, och sedan såsom en följd af sjelfva Jn-Proposilionen, hvaraf intetdera vann bifall, — var den, att jag under de stridiga meningnrne inom Utskottet deruti såg det enda sättet alt förlika dessa ej blott sins emel - \ Constitutions■ Utskottets Memorial N:o j‘8. 7 lan, men äfven med Ståndens meningar, och med Grundlagens föreskrifter; samt tillika bibehålla regelbundenhet i form, hvilken för Constilutions-ULskoltet företrädesvis är lika så vigtig som vigtighet i sak.” Af Doctor Nibelius: ”Emot Högh Utskottets beslut att, i motsats af hvad hvarje Riks-Stånd, vid ålerremiss af Memorialet N:o 4°> såsom dess gemensamma tankar yttrat, vidhålla sin mening, att Indragnings-magten till Jury-inrättningen står i så nära förhållande, alt upphäfvandet af den senare vore ett nödvändigt vilkor för den förres upphörande, nödgas jag reservera mig. Ett sådant samband ligger hvarken i sakens natur, icke heller antages det af Grundlagen, icke ens är något skäl för dess verklighet i de det ofvannämnde utlåtandet vidfogade motiven anfördt.
Men de fall och lefnadsomständiglieter, som göra det nödvändigt för indeldta Officeraren, att öfvergå till ett sådant lefnadssä't, kunna ej vara bundne vid vissa grader. Jag inser således icke, hvarföre Utskottet velat utesluta Subalternerne från möjligheten att återgå till detta lefnadssätt. Kanske skall behofvet förr eller sednare ändock göra det nödvändigt. Af dem, som yttrat serskildta meningar inom Utskottet, kan jag ej neka, att Herr von Ileynne närmast öfverensstämmer med mig. Innan korrt oell före nästa Riksdag komma de förderfliga Boställsarrenden att försvinna. Derigenom skola olägenheterne i någon mån aflijelpas, och om man sedan, på sätt Herr von Ileynne föreslagit, jemkade boställena inom hvart Regemente, och såsom en annan Talare före mig, Herr Änckarswärd, yrkat, i allt möjligt återgick till det gamla, tror jag största delen af det nu öfverklagade onda kunna afvändas; och jag hemställer, om det icke är bättre, att, innan man ännu helt oell hållet vändt upp och ned på allt, taga sitt förehafvande något i betraktande, så att man dessförinnan kunde komma att inse, hvad som från början varit rätt beräknadt och anställda - igo Den 21 Maji e. m. Herr von Troil, Emil: Jag vill icke upptaga tiden med att säga min tanka om de ämnen, som redan blifvit vidlyftigt discuterade, utan är det blott några ställen i förevarande Utlåtande, hvilka synas mig anmärkningsvärda, och som ej förut blifvit vidrörde, hvarpå jag anhåller alt få fästa Husets uppmärksamhet.