Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. på uppgifven dag skola sammankomma, behöfves ingen riksdagskallelse, klär har Utsk. således förbisett, hvad lagen stadgar och hvad lagens efterlefnad fordrar, samt tillstyrkt införande i grundlagen af hvad som är öfverflödigt och obehörigt. Jag vill nu tillse, hvad följder sjelfva det förändrade redaetionsförslaget kunde medföra, Riksdagarna i Sverige efter det statskick, som vår grundlag bestämmer, äro ej afsedda att inträffa mer än hvart 5:te år och nära nog hvart 6:te, i fall R. St. uti riksdagsbeslutet bestämma R. St:s sammanträde 5 år efter deri pågående riksdagens slut. Lagstiftarna för det statsskick, hvaruti vi lefva, hade i minnet de tider. 102 Den ii September f. m. då R. St. grundlagsenligt sammanträdde hvart 3:dje år, och hade funnit olägenheten af att belasta staten och nationen nied de kostnader, som åtföljde riksdagarnas inträffande hvart 3:dje år, samt ansågo dessa sammanträden icke nödiga oftare, än hvart femte år. Detta var anledningen, hvarföre det bestämdes, att riksdagarna skulle inträffa hvart femte år, med rättighet för Konungen, om särskilda omständigheter så fordrade, att deremellan sammankalla urtima riksdag, då R. St. äga att rådslå -och besluta såsom vid lagtima riksdag och uti riksdagsbeslutet utsätta kallelsen till lagtima riksdag till 5 år derefter. Här har blifvit anfördt af Gr. Frölich, att i händelse riksdagarna inträffade hvart 3:dje år, skulle statsrevisionen kunna uteblifva och R. St. sjelfva besörja densamma. Jag lemnar derhän, med hvad sakkännedom den värde ledamoten derom sig yttrat; men om han tagit kännedom om revisionsarbetet, torde han finna, att StatsUtsk. sällan under riksdagarna medhinner någon ordentlig revision af statsverkets räkenskaper, och att man följaktligen med säkerhet kunde antaga, att, i fall icke revisionsarbetet emellan riksdagarna blifvit utredt af revisorerna, det nära nog blefve ingen revision af R. St., som komme att äga rum, åtminstone icke af beskaffenhet att medföra gagn för samhället.
Å de finare gorter. ne som ej här kunna tillverkas , fror jag att iullen bör nedsättas, för att gynna fabrikerne. Herr Tham: Af egen erfarenhet kan jag Den 13 Augusti e, m. ?o5 säga, att jag köpt Svenskt garn till No 40 men finare ej. Hvarföre det ej tillverkas finare i Sverige , är att det Engelska garnet kan undersäljas. Tullen är bibehållen vid hvad den förut varit af Regeringen bestämd , och den störste Bomullsväfvare vi hafva, Reis & Magnusson i Götheborg, har, af Utskottet rädfrågad, ej ansett denna tull för svår. Friherre Cederström : Det är visserligen tillfredsställande, att den stora Fabrikören Reis & Magnusson kan bära den högre tullen, men förhållandet är ej detsamma med våra mindre fabriker. Det är ej förmånligt , att om en större fabrik kan bära denna toll, de öfrige små nedtvingas. Således anhåller jag; att tullen måtte nedsättas på de sorter, som ej inom landet tillverkas; så att å Bomullsgarn från 40 till 48 tullen kunde blifva 10 procent , sedan 5 procent, och å den sista sorten 1 procent. Friherre Wrangel; Då Herr Tham upplyst orsaken, hvarföre ej här tillverkas så fint garn som i England, att nemligen Engelsmännen undersälja oss , så vore det ett skäl , att höja tullen. Jag tillstyrker således bifall å Utskottets förslag. Herr Tham: Jag får endast upplysa, att införseln af hvitt Bomullsgarn var 1821 från N;o 26 till 40, 132,000 skålpund. Friherre Cederström: Det är visserligen 704 18 Augusti r, m, icke allenast Engelska spinneriernas företräde i construction, som lemnar dem tillfälle att tillverka Bomullsgarn till bättre pris och beskaffenhet, än hvad vi kunna åstadkomma, utan troligen inverkar i detta förhållande betydligen sjelfva Bomullens beskaffenhet.
Utskottets pluralitet gillade redactionen af detta förslag följande reservation: ”Som efter min tanka myndigheter förständiga.” Herr Borgmästaren Bagge ansåg i följande mening af den utaf Utskottet godkända redactionen af nyssnämnde förslag till underdånig Skrifvelse: ''och få Rikets Ständer alltså i underdånighet anhållaj det E. K. M. i Nåder täcktes låta tillkännagifva” &c. böra mellan orden : täck es” och ",låta” inllyta orden: ”med Nådigt gillande.” Båda reser van terne anhöJio, att deras reservationer mätte varda merberörde förslg följagtige, då detsamma Rikets Ständers bepröfvande underställes. Uppläst och godkändt lios Ridd. och Adeln den 25 April r84o. Preste-Ståndet den a5 Borgare-Ståndet den 29 Bonde-Slåndet den 29 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelses angående godkända Förslag till ändringar i Rikets Grundlagar. S. A. K. Sedan Rikets Ständer till pröfning förehaft åtskilliga vid sistförflutna Riksdag väckta och till afgörande vid den nu pågående lagligen beredda förslag till förändringar i Rikets Grundlagar, hafva Rikets Ständer sammanstämmande godkänt och antagit de ibland dessa förslag, genom hvilka nedanupptagne Grundlags §. §. skulle erhålla följande förändrade lydelse, nemligen: Regerings-Formen. §. 60. Ista och 2:dra Perioder ne. Till dessa senare räknas Tulloch Accismedlen, Postmedlen, CharteSigillatas-afgiften, Husbehofs-bränneri-medlen, samt hvad Riksens Ständer dess - Expcditions-Ulskottcts Förslag till uncl. Skrifvelse, N;0 6. utom serskildt hvarje Riksdag såsom bevillning sig åtaga.
<— Dannemark kan ej anfalla oss, och de andra Magterne i Europa skulle åt detta håll ej tillåta ett utvidgande af vårt område, örn vår egen Politiska Moralitet ej vore tillräcklig att förbjuda sådana tankar; Naturen har genom Håfven föreskrifvit den 504 Den g Januarii." gräns, inom hvilken vi sluteligen skulle trängas, och bestämt fredliga yrken alt skapa välmåga ibland ett Folk, som under Secler så drygt gäldat några lysande blad i sina Regenters Historia. Vår slutbestämmelse har blifvit att försvara egen frihet, ej att störa andras; men de Europeiske Magterne hafva, genom sina alltid stående Armeer, genom sitt under freden fortfarande Krigstillstånd, gjort de smärre Staternas belägenhet till en beständig osäkerhet, till ett sväfvande emellan hopp och fruktan; och utvärtes anseende, eller, som det heter, att sätta sig uti en respectabel ställning, har blifvit Styrclsernes Stridshäst, då de till Försvars-anstalterne fordra större bidrag, än Nationerne kunna åtadkomma. Det är rigtiglieten af denna lära, jag för Sverige ville bestrida, då dess kringflutna och från den öfriga verlden skiljda läge, fredar det från den beröring af de större Magterne, som för fasta Landets smärre Stater är så äfventyrlig. Yi ligga lyckligtvis i ingens väg; vårt hårda luftstreck och vår fattigdom tryggar oss tämmeligen emot Inkräcktnings-begäret; och så obetydelige vi är o såsom Stat, så vigtigt är dock fortfarandet af vår Sjelfständighet för Europa, hvars interesse det alltid måste blifva att bibehålla oss vid den. Med egna tillgångar kunna vi ej frambringa, och på en beständig Fredsfot underhålla Stridskrafter, som med något sken af mathematisk sannolikhet kunna Den g Januarii. 505 trygga oss för ett i tiderna möjligt anfall ifrån vår mägtiga Granne: Ett utarmadt och på alla tillgångar utblottadt Folk skall ofelbart blifva enda frukten af ett sådant HushållningsSysteme. Vid Försvarets inrättande i allmänhet, är en ovilkorlig nödvändighet att besinna, det Slridskrafterne under freden böra samlas och ej förtäras. —-
N:o 19, ang:de antagande af ytterligare kanslibiträde; och Utlåt. N:o 20, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. ang:de upplåtelse af f. d. Piparebostället Bränn Arby vid Södermanlands regemente för uppförande af skolbus åt Wansö församling; äfvensom Riddarh.-Ctsk:ts Utlåtm: N:o 6, öfver Riddarh.-Direktionens riksdags-berättelse; och 02 Den 17 Januari. N:o 7, i ani. af Hr Fitinghoff^, Conrad Bleckert, motion om upplåtelse af Riddarlius-salen till samlingsrum för den blif vande riksdagens lörsta kammare. Härefter anmälte sig och yttrade Gr. Oxenstjerna, Axel: .lag får anhålla att Riddarh.- Utskits Utlåt. N:o 7 måtte å föredragningslistan uppföras framför dess Utlåt. Sedan R. o. Ad. på gjord propos. till detta förslag lemnat bifall, åtskiljdes Ståndet kl. nära 3 e. m. In fidem, O. Brakel. Onsdagen den 17 Januari 1866. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot:s-utdrag för d. 13 dennes, och prot:t för den 7 sisth December. Upplästes ett af Hr af Forselles. Adam Magnus Philip, ingifvet mern. af följande lydelse: Som jag en längre tid varit af opasslighet hindrad att infinna mig vid riksdagen, får jag vördsamt hos R. o. Ad. anhålla att blifva befriad från förtroendet att vara suppleant i StatsUtslut, med bibehållande af min riksdagsmannarätt. Sedan R. o. Ad., på framställd propos., till denna anhållan lemnat bifall, anmodade Hr Gr. o. Landtm. Ståndets Hrr Elektorer att utse en ny suppleant i Stats-Utsk:t efter Hr af Forselles. Företogs val af de ledamöter, hvilka å R. o. Ad:ns vägnar böra deltaga i den nämnd, som, enligt 103:dje §:n R.
December i8a3 i andra momentet innehåller, om skyldighet för Magistrater och Kronofogdar att, då Utslag lill verkställighet af dem emottages, deröfver utan betalning afgifva bevis åt fordringsegaren, det måtte förordnas, att omförmälde bevis bör utfärdas emot den lösen, som serskildt kommer att bestämmas. 2:0 att, som, i afseende på communication med gäldenär af Utslag i sådane mål, der utmätning, utan hinder af besvär som kunna anföras, må verkställas, någon tillökning i executors möda genom en slik Communications ombesörjande ej förorsakas, men erfarenheten visat, att execulorn ej alltid i berörde hänseende gått parten tillhanda, Rikets Ständer skolat i underdånighet föreslå, det stadgas måtte: att, när utmätning skall ske till följd af sådant Utslag, som, enligt Kongl. Förordningen deri 18 December 1823, rörande verkställighet af E. K. M:s Befallningshafvandes beslut i vissa skuldfordringsmål, må, utan hinder af gäldenärens besvär, gå i fullbordan, under-executorn, så vida fordringsegaren till honom öfverlemnat serskildt exemplar af Utslaget i bestyrkt afskrift, för alt få detsamma med gäldenären communiceradt, skall vara skyldig alt, utan rätt till arfvode eller ersättning, utöfver hvad han för utmätningsförrättningen åtnjuter, sådan communication fullgöra, samt bevis derom fordringsegaren meddela och 3:o beträffande föreslagen ändring i tiden inom hvilken utmätning bör af Under-executor verkställas, hvilket ämne intager ett vigtigt rum ibland de frågor om förbättring i Executions-lagarne, som vid denna Riksdag blifvit hos R. St. anmälda, så emedan R.
St:rs Beslut, så torde dock återbetalningstiden bestämmas till minst ett år frän lånets erhållande, och i fall serskild säkerhet derföre erfordras, sudan godkännas alt bestå uti dels si. 1 II. 9 ,2o Stats-Utskottets GöthaCanalDirectionens å Bolagets vägnar afgifvande förbindelse till R. H. St:rs R:g:sContor, att såsom säkerhet tillhandahålla Canalverkets elfecter och behållningar af alla slag, dels Directionens personliga ansvarighet för fyllande af den vid effecternes realiserande möjligtvis uppstående Brist. Af Hr Kammarherren B. Rosenblad: ”Under åberopande af de skäl, jag i min Reservation vid Utskottens förra Betänkande anfört får jag med Hr CommerceRådet Santesson förena mig i dess nu algifne Reservation mot Utskottens fattade beslut.” Uti Hr CommerceRådet Santessons Reservation hafva likaledes instämt: Hr Generalen Friherre B. Franc Sparre, Hr Lagmannen J. Noreus och Hr Presidenten G. Poppius. Sa väl uti Hr Öfversten Lefre'ns som Hr CommerceRådet Santessons ofvanintagne Reservationer hafva förenat sig: Hr Amiralen von Schantz, H:r GeneralMajoren Hederstjerna, Hr Biskopen Doctor Wallenberg, Hr Prosten Östberg, Hr Prosten Grevillius, Hr Doctor Rönbeck, Hr Prosten Pettersson, Hr Prosten Elfström och Hr CommerceRådet Cronius. Af Hr L. D. Heijkensköld: Ett förskott af 100,000 R:dr å det biträde till GöthaCanalarbetes fullbordande R. St:r framdeles torde besluta, anser jag för min del nödvändigt till undvikande af större kostnad, och en förlängd tid för Canalfartens öppnande; och måste derföre reservera mig emot det Beslut som af de Förenade Utskotten nu blifvit fattadt. För en enskild man kan det ofta vara tillfyllestgörande att fästa sin blick och sin omsorg vid det närvarande; men då man deltager i Allmänna
Natural-historien, Chemi, Mekanik, med flere kunskaper vanvårdas och Mathematik låses så litet, att en som år Magister hos oss deraf känner mindre ån som fordras för att vinna inträde uti Ecole Polytechnique i Paris. Det förhållande, som i afseende på denna inrättning ägt rum, har jag särskilt haft tillfälle att låra källna under ett mångårigt vistande i Paris. De som utgå ur Ecole Polytechnique vid några och tjHgu års ålder åro genast i tillfälle att såsom Professorer ingå uti de allmänna Lyséerne. De blifva äfven anställde vid sådane Inrättningar, der grundliga kunskaper erfordras uti Kemi, Physik och Technologie, en kunskap, hvars behof man ännu ej erkänt i Sverige, men som framtiden säkerligen lärer vitsorda. Sluteligen får jag förena mig med Friherre Björnstjerna i den mening, att så långe ej allmänna undervisningsverken undergått den reform han orntalar, vore det illa att reformera ett Undervisningsverk, sorn under dess nuvarande styrelse och skicklige föreståndare, går i större nion framåt ån andre Undervisningsverk i Sverige. Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus : Då jag i dag uppträder uti en så vigtig fråga som deri, om Undervisnings Verken, så börjar 558 Den 21 Maji J. m. jag med att uppriktigt erkänna mig vara för litet underbygd uti grundliga kunskaper för att gå långt i detta ämne; men jag tror mig böra yttra min öfvertygelse, dels i anledning af den erfarenhet jag haft, dels ock i anseende till den tacksamhet jag år skyldig. Sjelf uppfostrad vid ett allmänt UppfostringsVerk, hvilket jag vågar såga var mera ändamåls-enligt ån dem vi nu åga, fann jag alltid huru öfverlägsen den allmänna uppfostran var framför den enskilta. Utgående från denna synpunkt och då jag hade så långt framskridit i lif vet att jag behöfde undervisning för mine barn, fann jag otillräckligheten af den enskilta. Jag såg mig om i det allmänna och valde den vanliga vågen, sorn jag har hört endast leda till PresteStåndet.
Och har motionären, enär berörde förslag vore af en mera omfattande art och erfordrade flera förberedande undersökningar och åtgärder, ansett lämpligast, att Rikets Ständer för närvarande allenast frambära deras underdåniga anhållan, att Kongl. Maj:t till nästa Riksdag ville, Bih. till IL St. Prof, 1840. 5 Sami. 1 Afä, 10 Häftet. 1 2 Bevillning s-Utskottets Betänkande, N'o 19. sedan saken blifvit fullständigt utredd, till dera aflåta Nådig Proposition i ämnet, samt att emedlertid nedsättning af postporto till 8 sk. Banco lodet må ega ruin för alla de afstånd inrikes orter emellan, som, enligt nu gällande Taxa, anses erfordra högre porto.
f ' hur Ville jag mycket hellre niista iiiitt htifvtid, 311 jag ville vigas vid honom, och 1151 jag YSg honon) hos nialra, som inidt för inina ögon gjorde giick af hononi, triikte jag i initt sinne: Herre Gud, hvad skall du göra nied den der hasenberger, s i led var han för mina ögon. Jag tordes lell inte en lang tid tala om det, nicn dla kunde \ .ä1 .w. att jag inte kunde lida honom. - Satte jag mig i sinnet, att ingen inenniska, hrem det ock vore hmrken skulle kunna locka eller trufva mig der till, helst dS min morfar och morbror de höllo mig .ryggen fri,. t de ville inte gerna, att det Jag vm nu mina 1 6 h, s9 att jag nu d g o t SA nar skulle ske. sjelf kunde niiirka och dönma, hurudm den kärleken var, soin koiii af en hjertelig oskryinmd kärlek, eller oni kärleken mera var för and n orsaker, ty jag v u inte YS enfaldig, att jag inte bSde kmde se och viste, att han mera .nskade mig derföre, att han mente till att M pungen full mecl mig och till att komma sig fram för min skull, än för den stora kärlek den han drog till mig, som var tom och ringa nog; rfct hans s / &amp; tinfar ock läto mig för&amp;, att när han skulle i 3 mig, s3 3 först, fl8 sedan. skulle Iinn lösa sin fars hus in der$ .. Jag svarade: f Sade fm Ebba en gSng St mig: .Du skall inte haka Cruus, titm han skail hafva en httig jungfru, och dti skall Iijelpa en fattig karl i mdclll .. SS gjorde allt s5dant niig iniiii galnare och ledare vid horioiii (Sparnen), och i synnerhet eiier dc ville bjuda till att först locka mig dertill, och sedan, när det inte tog t; ig, ville de trufva mig, det jag icke gerna lät göra, kosta mig livad det kunde.
Jag är väsendtligen förekommen af Hr Dalman; men jag hade önskat, att Hr Dalman icke begärt motionen på bordet, utan att man genast fått afgöra dess öde, helst jag icke anser riktigt, att den ligger på bordet, innan dess laglighet är afgjord, Hr Dalman: Sedan Hr Gr. o. Landtm, på sätt sorn skett, amplifierat sin propos., finner jag densamma icke va-, ra stridande mot formen; men jag finner deremot icke med grundlagen förenligt, att R. o. Ad. kan fatta något beslut om uppskof med afgörande! af inbjudn, ty jag anser 49 § Riksd.Ordn. vara tydlig deruti, att när en fråga 2:ne gånger varit hvilande, skall den 3:dje gången, den föredrages, afgöras, och jag kan derföre icke afstå från den begäran, att Ilr Gr. o. Landtm, ville till R. o. Ad, hemställa, om icke R. o. Ad. behagade till afgörande nu företaga BondeStrs inbjudn, Hr Lefre'n, Joh. Pehr: Jag hemställer, om icke Hr Dalmans betänkligheter kunde häfvas derigenom, att Hr Gr, O. Landtm, framställer sin propos. med den obetydliga förändring, att frågan om inbjudn. skall hvila, intilldess R. o. Ad. yttrat sig öfver frågan om remiss af H. Ex, Gr. af Wetterstedts motion och, i händelse remiss deraf beviljas, intilldess StatsUtsk, utlåtit sig öfver densamma. Hr Hjärne! Jag kan icke påminna mig, att någon begärt, att StatsUtskrs förevar, utlåt, skulle blifva hvilande jemte BondeStrs inbjudn, pel; jag föreslår derföre, för att Den 12 Mari f. m. en gång för alla lomma ifrån denna formfråga, att StatsUtskrs utlåt, må läggas till handina, och att endast BondeSt:s inbjuda, må blifva föremål för fråga om ytterligare hvila. För öfrigt vill jag icke ingå i någon discussion om lagligbeten af den nya formfråga, som nu blifvit väckt, emedan jag är öfvertygad, alt det tjenar till ingenting.
M. Konungen, tror jag för öfrigt att det vore ett lämpligt tillfälle för E. St:r, att genom handling gifva bekräftelse på de nyligen till thronen framburna vackra och välförtjenta uttrycken af deras tacksamhet och deltagande för den lidande Konungen. Frih. Posse, Joli. Aug.: Det är ett anmärkningsvärd t förhållande, att äfven de, som anse Theatern för en national-anstalt, hvilken likasom alla andra sköna konster bör underhållas af Staten Den 21 Oktober e. m. 217 likväl alltid, om de äro upriktiga, måste medgifva, att den »urartat, kommit på villovägar, förfalskat den sanna smaken och bland folket spridt lösliga och orena begrepp i det som rörer sedligheten.» Men vanligen påstå dessa Theaterns viinner, att nyssnämnda förhållanden orsakats af tillfälliga omständigheter, då deremot Theaterns vedersakare pasta, att det är en nödvändig följd af denna konsts egna beskaffenhet. Jag vill nu icke ingå i någon undersökning härom, utan blott fästa mig vid de tillfälliga omständigheter, som åberopas af dem, hvilka påstå, att Theatern kan blifva en sann bildningsanstalt, bland hvilka tillfälligheter bristande tillräckliga stats anslag nu anses vara det egentliga hindret för att NatioualTheatern icke kan 11 pfy 11 a sin bestämmelse. Bland dessa tillfälliga omständigheter finns likväl ett hinder med afsule på den Kongl. Theatern i Stockholm, hvilket vanligen icke beaktas, men hvilket hinder först bör undanrödjas, om det skali blifva någon tänkbar möjlighet att de förespeglade fördelarna af Theatern skola kunna ernås; och detta hinder är den obegränsade täflan med enskildta Theatrar, som den Kongl, är unde)kastad sedandess monopol uphäfdes. Gifvande vika för det fortfarande yrkandet på fri täflan äfven i denna konstart, fastställde StatsUtsk. vid 1840 års ltiksdag, såsom vilkor för att anslaget till den Kongl. Theatern fortfarande skulle utgå, att dess monopolium uphäfdes. Då denna fråga diskuterades hos It. o. Ad , afstyrktes förslaget på det ifrigaste af H.
Men Utskottet har, vid bestämmandet af beloppet för denna SkyddsTull, icke gått högre än till 33f procent å varuvärdet vid införseln, men deremot sökt förhöjning i detta värde. Verkan af denna method och den Tullstyrelsen följt, blir visserligen nära densamma, och skillnaden mellan Utskottets och TullStyrelsens förslag är således endast den, att det förra har mindre utseende af förbuds-tull än det sednare, hvaremot Utskottets värdeberäkning är mera fictiv, och Den 19 Jun ii e. m. ende i detta fall, har jag således ansett låta förena sig med principen af ett billigt och ändamålsenligt skydd åt alla Näringar. Med dessa åsigter af saken, och i ändamål att i förhållande till varors beskaffenhet och handelsrörelsens tillväxt, samt genom utsträckning af det i alla hänseenden nyttiga medel — Tullsystemet på vissa dertill sig lämpande varuslag bereda Staten en på billiga grunder tillökad inkomst af Tullverket, uppgjordes underdånigt Förslag till den Tulltaxa, som nu undergått granskning i BevillningsUtskottet, och hvaröfver så väl Kongl. CommerceCollcgium som Hufvudstadens Handelsoch FabriksCorporationer efter deraf erhållen del afgifvit till Utskottet äfven remitterade och i dess Betänkande upptagne yttranden. Uti dessa yttranden, ogillas förslaget att borttaga förbudet, och i några, har man ansett att dess bibehållande till och med borde utsträckas till flere varuartiklar än som nu äro förbudne, äfvensom man i allmänhet icke instämt uti de få partiella tillökningar i tullafgifter, som Tullstyrelsen projecterat, hvaremot medel-tullsystemet på Ull och Socker vunnit bifall.
Tågvirke, nytt \ Victriol, sådan sorn. enligt 1826 års Tulltaxa, är lill införsel för bjuden. Vrot. Utdrag deri 12 Oclober 1829. 85 Vecl . till utförsel» Väfnader : Sådana slag , som äro enligt 1826 års Tulltaxa förbjudne till införsel, ansågos af Ståndet böra, vid detta förbud, bibehållas; 2:0 Fastställdes följande förändringar uti Tulltaxe-Förglaget: Segal: Förslaget till Tull derå gillades, med följande tillägg näst efter orden : sig förse : hvarifrån undantagas likväl sådana segel , sorn nödvändigt mäste göras i stället för genom hafveri bevisligen förlorade, och hvilka böra vara tullfrie ; Tjära'. Tullvärdet bestämdes till 4 Riksdaler 16 sk, och Utförsel-Tullen till 6 sk. 8 r:st. per tunna; Tobaksstjelkar : Gamla Tullen å 2 sk. per skålp. bibehölls, enligt Utlåtandet N:o 44; Tråd, Guldoch SilfverUtskottets förslag gillades med förbehåll , att inoch utförseln deraf blifver fri, om realisation sker; Brädei", pag. 62, af Utlåtandet N;o 44 , der det åberopas, att endast half Tull skall 86 Prat. Utdrag den 12 October 1829. erläggas emot hvad Taxan för Bräder af samma längd utsätter, böra tilläggas efter ordet: längd , orden : och bredd j 'Tågvirke : Dervid borde anmärkas ett dylikt undantag , som det, hvilket vid Tullbestämmelsen ä segel här ofvan är utsatt, jUll, okammad och okardad'. Införseltullen bestämdes till 2 sk, per skålpund å den Ull, hvars värde ej öfvergår 1 R:dr per skalp., men till 15 procent af Ullens värde, så snart det stiger öfver 1 R:dr per skålp.; Skinnto eller Kalkull'. Införseltullen bestämdes till 2 sk. per skålp,; 3:0 Frågan om Tull å Spannmål uppsköts , för att, i sammanhang med Bevillning?.