Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S 6- Rättigheten för svenska kyrkans medlemmar, att äfven utom den allmänna gudstjensten sammankomma till gemensamma andaktsöfningar, skall vara fri och obehindrad, såvidt oj vid sådan sammankomst företages något, som mot lag eller sedlighet stridande är, eller eljest allmän ordning störer. Ej må dock vid religionsöfning, som sker under annan, än vederbörande presterskaps omedelbara ledning, och icke är att hänföra till enskild husandakt, tillträde vägras presterskapet i församlingen, eller den offentliga myndigheten i orten, hvilken sistnämnde myndighet, i häp - Lag-Utskottets Betänkande J\s 46. delse af inträffad olaglighet eller oordning, eger att, der så nödigt anses, sammankomsten upplösa. Icke heller må så beskaffad sammankomst, hvarom nu sagdt är, utan särskildt tillstånd hållas å tid, då allmän gudstjenst i församlingen förrättas, vid påföljd af böter från och med Femtio till och med Ett hundra Riksdaler för den eller dem, som föranstaltat sammankomsten eller dertill upplåtit hus, och till högst Tio Riksdaler för annan deltagare. § 7. Röter, som i denna författning finnas stadgade, beräknas i Riksmynt, och skola fördelas till hälften emellan åklagaren och församlingens fattiga. Saknar don bölfällde tillgång till böterna, skola de förvandlas till fängelse efter samma grunder, som gälla för förvandling af böter enligt Utsöknings-balken. § 8. Mål angående öfverträdelse af denna författning skola, med undantag af åtal mot prest för embetsfel, upptagas och afdömas af allmän Under-rätt, samt dess utslag, i händelse den för brott mot 2 eller 3 § tilltalade varder åt saken fälld, Hof-rätts pröfning underställas. § 9. Hvad i denna författning stadgas, gälle ej till rubbning af bestämmelse, som i grundlag gifven är.»
Jag tyckte mig af den siste talarens yttrande finna, som trodde han att Exped.Utsk. nyttjat några egna fraser i detta betänk.; men jag hoppas, att R. o. Ad. måtte vara öfvertygadt att så ej förhåller sig, då Ekon.Utsk:s ordför. vitsordat, att i förslaget till skrifvelsen icke finnes något annat än hvad som i det af Ständerna gillade betänk, är aufördt. Jag hade den äran, då detta förslag förekom förra gången och bordlädes, att gifva den upplysning, som jag nu anser mig böra förnya, nemi. att denna skrifvelse, då den passerade genom Exped.Utsk , blef föremål för allvarlig öfverläggning inom Utsk.; det var Den a3 November. mycken fråga om, huruvida något och mycket borde derifrån uteslutas; men slutligen ansåg Utsk. unanimt, att ingenting derifrån kunde eller borde uttagas, egentligen derföre att det beslut., som Sländerne fattat, icke kan siigas innehålla något annat än en hänvisning till en expose' af den discussion, som i ämnet ägt rum, äfvensom af historiken af sakens gång vid förflutna riksdagar, hvilken exposé' eller historik alltså borde vara så fullständig som möjligt. Jag vågar derföre säga, att, om ej särdeles åtgärder vidtagas, Exped.Utsk. svårligen kommer att frångå det nu föredragna förslaget, som det nu är uppsatt. Hr Lefre'n, Joh. Pehr: Jag har den gamla grundsatsen qvar, att man bör vara stark i sak och moderat i uttryck. Om jag icke sjelf följer denna regel vid alla tillfällen, så gör inig derför förebråelser; men man måste vara synnerligen varsam i sina uttryck, när man i nationens namn talar till Regeringens öfverhufvud. Jag har vid denna riksdag afhört en ganska varm tvist, huruledes R. St:s revisorer hafva funnit sig sårade af uttryck, som, vid besvarandet af deras anmärkmr, blifvit begagnade. Man ådagalade då mycken ömtålighet, och månne icke det vore skäl att nyttja en liten grand af den besparda ömtåligheten från den plenidagen till denna, och deraf draga den slutsats, att man måste vara höflig, fastän man skrifver till sin Konung?
Prop. 1V:o \, om Statsverket 1856. 21 “Skillnaden mellan sistnämnda summa, som utgör den föreslagna aflöningen R:dr 84,500 och den nuvarande „ 69,420 eller Riksmynt Riksdaler 15,080 blefve den erforderliga tillökningen i Stats-kontorets aflöningsmedei. “.Vied Stals-kontoret äro i Riksstaten sammanförde Krono magasinerna samt Vågsiaterne i Fahlun och Avesta. Då den under sednare tiden inträffade väsendtliga minskning i statens magasinsrörelse och följaktligen i de dervid anställde personers verksamhet skäligen motväger den jemväl för dem ökade lefnadskostnaden, och d§, i de flesta fall, både magasiusförvaltningen och vågstatsbefattningarne kunna hädanefter, såsom hittills, utgöra biförljenst för personer, hvilkas arbetskraft är hufvudsakligen egnad åt andra sysselsättningar, men å andra sidan någon minskning i magasins och vågstaternes redan till det nödtorftiga inskränkta aflöning icke bör, under nuvarande förhållanden, lämpligen ifrågasättas, hemställer jag, att vid samma aflöning, sådan den nu är bestämd, måtte förblifva." “Med afseende ä Myntoch Kontrollverkens synnerliga vigt och nytta både för den allmänna rörelsen och för den enskildes betryggande mot underslef och förluster, som det sällan vore honom möjligt alt sjelf upptäcka och förebygga, är det angeläget att vid dessa verk fästa skicklige och pålitlige män, hvilka för sådant ändamål också mäste skäligen vedergällas; och har jag i hufvudsaklig likhet med min företrädare, Herr Siats-Rådet Friherre Palmstjerna, ansett mig böra i underdånighet förorda den förhöjda aflöning för nämnda verk, hvilken finnes upptagen i följande sammanställning: P Nuvaran| de löner på stat. Arfvoden, ljuspenningar och andra inkomster af allmänna medel. Sportler efter ungefärlig uppgift. Summa nuvarande inkomst. Embeten och tj ens ter. Föredragandens ■ förslag. Löner ocharfvoden.
En värd talare har yttrat att detta icke blifvit uppgifvet; men, Mina Hrr! hvar och en jordbrukare känner detta utan att det behöfver omtalas i Stats-LJtsk:ts Betänk., och hvar och en som under de sednare åren haft jordbruk vet att alla beräkningar slagit fel samt att hans inkomster minskats år från år. Detta har varit beroende, icke allenast af sämre skördar, ulan äfven af prisnedsättning, ty då rågen för några år sedan betalades med 16—17 rdr, får man nu icke mera än 9 å 10 rdr tunnan. Jag kan heller icke neka att sedan styrelsen nu en gång fått décharge, har R. St:r ingenting annat att göra än betala skulden, ehuru man visserligen kan göra en framställning om att styrelsen skall taga sig till vara för framtiden. Gr. Posse, Arvid: Jag anhåller få förutskicka den an märkningen att Alnarp alldeles icke är någon provinciel institution. Det är en institution, som för landet i allmänhet har lika mycket intresse som för Skåne. Det är således icke från den provinciella ståndpunkten jag ämnar yttra mig. Jag ber då få fästa uppmärksamheten på, att då institutet vid Alnarp skulle inrättas, begärdes ett större anslag än som beviljades, Den 14 April e. m. 225 beviljades, och vid derpå följande riksdag lemnades en likartad framställning utan afseende. Detta har gjort att institutet fått mindre anslag än som erfordrades, hvarföre äfven en balance uppstått. Under sådana förhållanden tror jag det vara med god hushållning öfverensstämmande att R. St:r äro betänkte på att anskaffa de medel, som erfordras. Jag är icke ledamot af styrelsen och bör således kunna uttrycka mig opartiskt i denna fråga. Jag kan således säga R. o. Ad. att styrelsen väl förfarit, och med fästadt afseende på hvad man med institutet ville och borde åstadkomma, tror jag att man måste lägga R. St:r den uppkomna bristen till last. Under sådana förhållanden får jag lika med Stats-Utsk:t yrka att R. o. Ad. ville bifalla Stats-Utsk:ts hemställan i denna punkt. Hr Fåh raeus, Edvard:
Till stöd för dessa förslag är vordet anfördi: af Herr Printzensköld, att den tid af 2 år, som efter tulltaxans utfärdande förflutit, icke kunnat lemna tillförlitlig erfarenhet om denna författnings inflytande på Sveriges handel, och att författningens oförändrade bibehållande dessutom skulle medföra den särdeles gagneliga följd, att riksdagen förkortades med flera veckor, om icke månader, och riksdagskoslnaderna i samma mån förminskades; och af Riksdags-fullmäkligen Andreasson, alt han, vid betraktande af de många vigtiga ekonomiska frågor, hvilka vid denna riksdag voro Ständerna till lösning förelagda, och under öfvertvgelsen, att ingenting så menligt inverkade på industriens utveckling och framgång, som en vacklande och föränderlig lagstiftning, hoppades alt den så ofta anfallna tulltaxan nu skulle, med de undantag Kongl. Maj:l funne nödiga, lemnäs oantastad. Andra motionärer hafva deremot yrkat genomgripande förändringar i denna lagstiftning. I sådant hänseende har Herr Lagerhjelm, P., bland annat, anfört, hurusom under närvarande lid, då industrien med jetlesteg utvecklade sig, ett rationelt tullsystem hade till uppgift ej blott alt befordra den näringsidkares välstånd, som njuter fördel af boga skyddstullar, utan ock alt lemna utrymme åt intelligensens sjelfverksamhet, hvari frihet och täflan inginge såsom mäktiga häfstänger, och hvarförutan, huru än de olika intressena, näringarne emellan, afvägdes, tullfrågorne icke kunde på ett för riket i del hela tillfredsställande sätt lösas, men förbuden upphäfde frihetens täflan och sälte konstlade priser på varorne, utan att på dessas sålunda uppdrifna värden och underhaltiga beskaffenhet gåfves annan kontroll, än lurendrejeriet.
Inskranlrandet af mannens mgsmanskap vore ntt vtildfora sig mot iilrtenskapets hoga idk och skulle helt och hBllet fordarfva detsamma. P&amp; motsatta sidan fordes forsvaret pi % ett talangfullt satt af herrar Afzelius och Tq-yggsr. Den forre erinrade i ett af bravorop iilfoljdt anforande om det rniing8riga arbete, som liige till grund for det nu frainlegda forslaget, hvilket trots detta vore sii foga tillfredsstallande, att han garna skulle vara med om att forknsta det, darest icke vir iiktenskapslagstiftning genom 1874 &amp; rs forordning blifvit brakt i ett 18ge, dar den ej langre kunde forblifva. Forslaget vore ingen kungatanke; dari saknades principiell enhet, men det solrte bringa klarhet och reda i bestainmelser, dar oklarhet och oreda rldde. Ville man icke taga detta forslag, sii hade man, dii den nuvarande aktenskapslagstiftningen vore ohallbar, endast att valja mellan att gH tillbnka eller att taga steget fullt ut fi.n.nzdt. E n foregiiende talare hade onskat den forsta utvagen, lnen den vore stangd, och ' den andra vore ' ej heller onskvard. Han lade diirfor kammaren pii hjartat att antaga forslaget och diirigenom gora ett slut p&amp; det famlande och den oskkerhet, som nu r&amp;dde inom ilkten-,: skapslagstiftningen. I samma anda talade herr Ilrygger, som dock forklarade sig i sjglfva verket st&amp; pii en mera avancerad stiindpunkt an det fraintaget instiimde i hvad herr lagda forslaget, i det han i allmiin€$ - Eliasson framhdllit i sin reservation. Sirskildt bade han gerna velat, att 1854 firs onskemBl i afseende &amp; hustruns utstrackta fiirvaltningsratt skulle accepterats, men d&amp; forslaget i sin helhet i alla fall miste anses som ett framsteg, yrkade han bifall.
Utvexling af Silfvermynt frän Banken enligt de af Rikets Ständer utstakade vilkor. Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen har reqvirerat och utbekommit i smått mynt, emot liqvid jemlikt Myntbestämningsgrunden: År i83a - R:clr 48: 1833 _____ — ioo: —• —- Tillsammans Silfv. Sp. R:dr 148: — ■—- ,Pe? ^ v^ssa Academier m. fl. serskildt upplåtna Vexlings-rättighet har blifvit begagnad på sätt som följer: Berättelse af Banco-Fullmägtige. R:dr R:dr R:dr Summa Silfv. Sp. Silfv. Sp. Silfv. Specie 680 - 44 5oo 7 00 60 100 10 84 25 37 S:ma Silfv. 2,240 Svenska Academien VetenskapsVitterhets— Landtbruks— Fria Konst.- — Musikaliska — Bergs Sundhets Patriotiska Sällskapet Sällskapet Pro Patria Collegium S:ma Silfv. Sp. År 183o. &:dr Silfv. 170)- intagne beslut, Banken på sin egen omköstnads-räkning anordnat skillnaden emellan 48 och 128 sk., som för berörda Silfverqvantitet belöper sig till R:dr i2,o33: 16 sk. Banco. Att denna Utgifts-Summa ökat Bankens förvaltnings-kostnad, och följaktligen också minskat Riksgälds-Contorets andel i Räntevinsten: För år i83o med - B:co R:dr 3,378: 16. 1831 — 2,521: 32. i83a — - — —• 2,916: 3a. 1833 — - — —• 3,216: 32. — Tillsammans B:co R:dr i2,o33: 16. — utgör den genast märkbara förlusten på nämnda utvexlingsanstalt, men om tillika i betraktande tages: att för
Remitterades till Allmänna Besvärs - och OeconomiaeUtskottet, och skulle med de öfriga Respectiva Stånden communiceras. Uppå derom af Herr Flach, Carl, väckt fråga och af Herr LandtMarska ken gjord proposition , anmodades Herr Rothoff att låta till trycket befordra sitt nyss uppfästa Dictamen. Grefve Hamilton, Gustaf Wathier, yttrade skriftligen till Protocollet: Uti ett vid förra Plenum ingifvet Memorial har Herr Majoren Stjernsvärd bland annat anfört: att ingen borde tillåtas begagna liusbehofsbränningen, sorn icke vid Sockenstämma i Augusti månad förut bsvist, att han med 4oo Den 31 Mart'. Potatoes hade planterat ett visst stycke jord i nion at sin pannrymd, etter en fastställd Tarif: att den som ej vid .Mantalsskritningen kunde förete ett sådant bevis, borde cj heller för det året blifva tor rättighet till husbehofsbränning antecknad, Och att pannans storlek borde bestämmas efter areal jord, som vere planterad med rötter. Med all den aktning jag bör hysa för en man af Herr Major Stjernsvärd* lörtjenster, bär det likväl icke stått i min förmåga att inse hvarken nyttan eller rättvisan af den föreskrift han sålunda föreslagit. Den grundsatts är i mitt sinne orubblig, att inga band böra läggas på näringarne i deras utöfning, om de skola vinna tillväxt oell förkofran, och med denna grundsatts instämmer det icke, att tvinga jordbrukare, vid förlust af rättigheten att iörädla de varor deras jord alstrar, att så ett sädesslag hellre än ett annat, eller att producera en jordfrukt hellre än Säd. Det gifves mångå orter i Sverige, der stark lera utgör hufvudjordarten , och som det är en allmänt känd och af erfarenheten bekräftad sanning, att Fotatoes i såd n jord icke trifvas, utan ger en ringa afkastning, skulle det vara ett verkligt straff för en jordägare i dessa orter att nödgas i stort idka plantering af denna jordfrukt.
Tvänne sjukrum skola hållas inredda, ett för Mansoch ett för Qvinnspersoner , der sjukvården skall besörjas af den sjukes egna anhöriga, om ej sjukdomen är smittosam ; men bestås i detta senare fall af Bruket, medelst användande härtill af äldre pensionerade tjenstehjon, mot lämplig ersättning. (dlärom närmare stadgadt uti SjukhusReglementet för TumbaBruk) (^Stödjer sig på den år 1827 vidtagna nya reglering.) §. 14. Tegel-tillverkning må vid TumbaBruk drifvas, endast för Brukets egna behof, då sådant utan förlust kan ske. Eanco-Utskoltets Memorial N:o 126. Då Tegeltillverkning för Brukets behof kan komma att fortgå, uppgifvas årligen af Förvaltaren de orsaker, sorn lun - jia ega för nion Hg eller skadlig inflytelse på tillverkningen, och vålla olika förhållanden, i afseende på priset och kostnaden för Bruket, £Jemf. senare Afd, §. 8., i 1823 års Banco-Regl., pag. i3a.) §• »5, Såsom grund för liqviderandet af Brukets hemmans-ränta, stadgas : att, derest Ränte-tagaren ej åtnöjes med gällande Markegångspriset i Orten och tillagd forlön , aucäon bör, å det härtill erforderliga qvantum spannmål, anställas, med vilkor af leverering å utsatt ort; pel», i händelse anbud skulle uteblifva, må spannmålen köpas och till anvisad ort transporteras. (Jemf. senare Afd., §.6, i 1823 års Banco-Regl, pag. 182.) §. 16. Kyrkoherden i Botkyrka och Salems Församlingar , äfvensom Capelianen och Iunehafvaren af Klockareoch Organistbeslälluingarnc, bibehållas vid sina, efter Banco-Utskottets Memorial Nio 12<j. it ingångna öfverenskommelse]-, egande och i Jbmco-Reglementet afår i8a3 utstakade Löne-inkomster af Turnia Egendom.
Silla åbttPbönber, få i 0täberne forn på Sanbet, ffola, å ben bag forn till tantal! od) 0fatt|frifning utfätteP, fjelfwe eller genom Otnbttb ftg in» finna od) till 0fattjfrtfroaren aflemna be uppgifter, font i ^onungenp Q3efall» ningPfyafnoanDeP tjärom ittfärbattbe ^ttngörelfe föreffrifnoap. 2)e(te uppgifter, forn tmefallt författa^, ffola noga upptaga alla be perfo» ner, font till froarp od) enP IgiPfyåll ljöra, meb utfättanbe af namn, ålber, uter eller minbre atbetPförtnåga, bräcflig^et o. f. no.; äfnoen ffall beftämbt \\u 48 ttpcfaö perfonené (Snibe te, ^jenfl dier befattning, ben rörelfe, näring elier handtering, batt ibfar, bans fafhgbeter, (28erf ocb inrättningar, äfwenfom fartyg om fem fwåra Safterö t>rägtigf>et ocb Derutöfver, faun ändteligen De boé l>mar ocb ni boenDe Jppreömän, eller anDre, bmitfa Derutom, för fig ocb fitt folf, äro pligtige, att enabanDa förteckningar ocb uppgifter aflemna. ©amma flplDigbet åligger ock f örmpnbare i affeenDe på fina mpnbltngat ocb Defjaé (Sgenbom, fann ©tpreémän af $3o(ag, <2öerf ocb inrättningar, oun reDt ©tetbbuö, eller imber Soncuré waranbe bo, för ben (Sgenbom en bmar af bein förvaltat ocb mårbar.
It. o. Adis prot. nfgif 11a Yttrande, trott mig böra, vid protls justering, lemna den na framställning, hvaraf förhållandet, i hvad det kunnat på mig ankomma, upplyses. Sedan i anleda, af Coinmerce-collegii den 3i Dec. 1838 till K. M. algi Ina und. betänk., i fråga 0111 en förnyad reglering af stapelstädernes tolag och andra der utgående algifter af handeln oell sjöfarten, K. M. i nåder förordnat, att de af collini uti berörde betänk, uppgifna grunder borde genom collegii försorg meddelas Öfverståth.embetet, för vidtagande af de förberedande åtgärder i och för frågans fullständiga utredning, som collini tillika i und. föreslagit, så har Commerce-collim tili skrifvelse den 12 Sept. sisth år, sorn den 21 i samma månad kommit Öfverståth.embetet tillhanda, jemte öfverlemnande af transumt af collegii ofvanberörde und. betänk , anmodat Öfverståth.embetet att genast föranstalta om infordrande af de i berörde betänk, antydda tabellariska uppgifter, och tillse att desamma med all möjlig noggrannhet meddelades, och så tidigt till Öfverståth.- embetet afleinnades, att Öfverståth.embetet blefve i tillfälle, att, jemte de i betänk, oinfönnälde deputerade af magistraten och borgerskapet, upprätta den i slutet af betänk, för hvarje stad föreslagna general-tabell, och dermed, tillika med borgerskapets utlåt, om öfverlåtelse!! lill Staten af packhus och boställshus för tullbetjeningen, inkomma inom den 1 påföljde December. Till fullgörande häraf infordrade Öfverståth.embetet i skrifvelse den 3o i samma September månad af magistraten de föreskrifna tabellerna, samt anmodade magistraten dels inom sig utse deputerade, dels föranstalta att deputerade af borgerskapet blefvo valde, dels ock att infordra utlåt, om öfverlåtelse till Staten af härvar. packhus och boställshus för tullbetjeningen.
SDta» gifirat, befiprff, i ^profocodet antecfnad ocb Sareringdmdnnend åtgårb bårmib, genom utbrag af Saperingdlångben, 9?råfningd .komiteen unter» flådad. $*år ^anblanbe efter £anbtmerfare, fjmifFa i ocb får DCårelfen be# gagna Jpanbeldbetjent, ©efåa, Sårling etter Stcbetare, md någon nebfdtt# ning unber minimi.beloppet icfe dga rum; bocf unbantaged bårifrån (£nFa efter ^anblanbe ener Jpanbtmerfare, forn marit tayerab unber mi# nimi.efgift, bmilfen Sofa må, i ocb får Dtårelfen, begagna en jjanbeld# betjent, ©efåtl, Sdriing efter Arbetare, ocb lif rudi, efter Sa^eringdmån# nend pröfning, påfårad 23emil!ning unber minimi.afgiften. §. 15. ®en, font brifmer fdrffilbe #anbteringar ocb %åreffer, eridgge 23e# nådning af beråd fammanråfnabe tnfomft, ^mtlfen bocf får fjroarje #anb* tering fårffilbt upptaged ocb tanerad. Söteb £a,reringdmånnend pröfning af be§e uppgifter fårbåded, fåfom fårut fiabgabt år. §. 16. borgare, forn ej i laga orbning ocb inom ©ej månaber fåre lipp. bårbdåretd ingång uppfagt SBurjTap, eridgge emeblertib afgift i egenffap af 23orgare, fafiån ban Södring efler jyanbtmerf icfe ibfac.
Palmstjernas reservation vara så fullständig, att jag icke skulle tro det vara behöfligt att återremittera betänk., utan anhåller vördsamt, att R. o. Ad., med ogillande af Ulsk:s förslag, mätte, såsom sitt beslut, antaga bemälde Frih-.s reservation. R. o. Ad. beslöt, i öfverensstämmelse med härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., att, med ogillande af StatsUtsk:s utlåt. N:o 160, antaga Frih. Palmstjernas vid detsamma fogade reservation. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtsk:s d. 1 och 5 dennes på 160 Den 8 Februari f. m. bordet lagda utlåt. N:o 161, i anledn. af ifrågastäldt understöd för Enkeoch Pupillcassan vid Riksg.cont. H. R. o. Ad. åtskildes kl. f till 10 om aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 8 Februari 1845. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot.utdr. för gårdagen. Justerades pleniprotin för e. m. den 14 och för den 15 sist). Januari. Företogs till pröfning LagUtsk:s d. 29 sisth Jan. och 5 dennes på bordet lagda mern. N:o 68, i anledn. af återremiss af en punkt i Ulsk:s betänk. N:o 31, ang:de förändring i vissa delar af nu gällande lagstadganden om giftorätt och arfsrätt m. m.; hvarjemte nu äfven föredrogs det af Hr von Hartmansdorff, Aug., afgifna, sistnämnde dag pä bordet lagda förslag tili und. skrifvelse i samma ämne från R. o. Ad. till K. M., hvilket förslag väl valunder särskild nummer på föredragningslistan upptaget, men dock, enligt H. Ex. Hr Gr. o. Landtm:s derom gjorda framställning, ansågs böra förekomma i sammanhang med förenämnde betänk.
Utdrag af Protocollet, hållet L Riksens Högloflige Ständers Allmänna Be. swärs. och Oeconomie-Utstött, den i8 October 1310. S. D. I^pplästes ett ifrän det Hederwärda Bon de-Ständet meddeladt Protocolls Utdrag med flere serskillte anmärkningar wid den af Utstot, tet, uti desi i anledning af flere Memorial den ii sistledne afgifne Betänkande, föreflagne underdäniga anhällan hos Kongl. Maj:t, att Utländsk Spannemäl mä antingen tills widare till införsel förbjudas, eller ock med en lämpli gen förböjd Tutt beläggas; och beflöts, att Ut sköttel skulle förklara, att dä Utskottet, till upp. muntran för Rikets Hufwud-Näring, Åkerbruket, och till afbjelpande af Spannemälens nog aimänt öswerklagade wanpris, ansäg sig böra »vördsammeligen föreflä ofwan upptagne alternativa underdäniga anhällan hoS Kongl. Majit, st.dve det af öfwertygelse, att Kongl. Majit stulle i anledning deraf, efter Nädig pröfning af Den 18 October. 34 r af alla nu förekommande omständigheter, i sin wishet widtaga den Författning, som för Riket fanns förmonligast, och med samma wishet, wid förändrade omständigheter, ej underläta att förändra eller upphäfwa ett beslut, som ej dä mera wore förenligt med Rikets sanna nytta; samt att Utskottet i likhet med hwad wid förra Riksdagen härutinnan föreslogs, tillstyrkt att det förbud emot införsel af Utländsk Spannemäl, eller den förhöjning i Tullen derä, som kunde i Räder blifwa stadgad, ej skulle sträcka sig till de norr om Gefle belägne Orter. I öfrigt ansäg
Isx i?rutvcolIo. Ilric ^.grell. Utdrag afProtocöllct, hillet hos Högwördige Prests^ Ständet hen 12 Februari! 1810. S. D. Bcsiöt Preste - Ståndet, att till Riksens Högloff. Ständers Banco Utstött remittera Bcwill» vings-Utstottels nu uvlästa Protocolls - Utdrag af den 31 nästledne Ianrurrii, angäende tillwcrkning wid Bans quenS Pappcrs-Bruk af det Papper, som till ChartaSigiliatä bestämmes, samt hwad widare till nödig Controll wid-Skämxl-igcn borde, sä wälås Banquens Betjening, sem uti Riksgälds-Conto,rets Depositions-Contoir komma att iakttagas; Hwaronr wördsam och wans lig underrättelse skulle de Nespective Mcd-Ständen samt bemälte Utstött lemnäs. Vr supra. SD. I anledning af Höglost. Nidderstapets och Adelns inbjudande igenom Protocolls-Utdrag af denne dag, beflöt Preste - Siandet jämnväl för dest del, att StatS-Utflotket ej af någre Plena hos Stander skulle hindr.as att begagna de 3:ne sista Söckncdagarne i denne mecka, till fullbordande af UtstottetS annu äterstäs ende göromäl. Hwilket stulle de öfrige Respective Ständen samt Stats-Utstottet wördsamt och tvänligen meddelas. 17t supr». S. D. Riksens Högloff. Ständers Bewillningssamt Allmänna Beswärs - och Oeconomie-Utstotts den 10 dennes pä bordet lagda Betänkande, angäende LandtLullarnes indragning och Tull - Upbördens ersättning - ige - Den 17 April. 61Z igenom särskild Belvillning, blef ä npo föredragit och till alla delar bifallit.