Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Yttrande i afseende på planens verkställighet, samt Ämbetsmännens bildning , befordran , löner och pensioner. 3:0 Ovi Rättsfrågors af söndrande från Förvaltnings-verken. Utskottet anser härvid frågan endast blifva att, enligt Konungens redan fattade Nådiga Beslut, söka återföra den enhet i Lagskipningen , som ligger till grund för Rikets från äldre tider stadgade inrättningar och lagar, och som efter hand blifvit störd och splittrad. När i stället för de fordna Räfst-och Rättare-Tingen med edsvuren Nämnd, Rikets Hof-Rätter inrättades , undantogs icke ifrån dessa sednares behandling något ärende, som kunde anses af tvistig beskaffenhet, eller som angick frågor om mitt och ditt, antingen en - 24 skilde emellan eller emellan enskilde och Staten. När Collegierna sedermera organiserades, uppkom småningom ett annat förhållande. Då dessa myndigheters befattningar uti Regeringsformen af år 1634 stadgades, voro de i början hufvudsakeligen ansedde såsom förvaltande Verk; men sedermera har, med undantag af Bergs-Collegium, hvilket ifrån sin första inrättning varit såsom Bergs-Domstol att anse, en mängd allmänna Ordningen och Hushållningen rörande Rättsfrågor efter hand blifvit till Collegiernes pröfning öfverlemnade. Den sammanblandning , som sålunda uppkommit emellan förvaltnings-myndighetemes och Domaremagtens befattningar , har, efter Utskottets öfvertygelse, vållat 2:ne hufvudsakliga olägenheter: den ena, att Förvaltningsärenderne i sin jemna gång blifvit uppehållna genom de Domstolsformer, Collegierne efter hand antagit, men som med naturen af förvaltande verk icke synas förenliga ; och den andra , att Lagskipningen till den grad blifvit splittrad och fördelad emellan Ordinarieoch Collegii . Domstolar , att en rättsökande mången gång måste med kostnad och besvär uppsöka rättsstället för pröfningen af en vigtig angelägenhet.
Ridd.Ordn. är en lag för Riddarhuset vid alla riksdagar; men man tycker sig nu kunna göra en ny lag för en riksdag, utan att den förrän efteråt af K. M. fastställdes för alla. Hvad hindrar då att vid en annan riksdag åter stifta en ny lag och göra den gällande utan Kongl, sanction? Men en lag som vid hvarje riksdag omgöres, och hvarå K. M:s stadfästelse ej afbidas skulle icke anses vara af något värde. Jag får derföre förnya min anhållan om afslag å betänk, på de skäl, som af Gr. Gyldenstolpe blifvit anförda, nemi. att betänk, innehåller en föreskrift, som är stridande emot Ridd.Ordn. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade i anledn. häraf, att R. o. Ad. förklarat öfverläggningen vara fulländad. Frih. Palmstjerna: Hr Gr. o. Landtnäs sista förklarande har förekommit hvad jag ämnade yttra. Jag hade blott velat vördsamt påminna Ståndet, att öfverläggningen är slutad, och att den af Gr. Wrangel ånyo blifvit upptagen. Propos. till bifall å Utsk:s mern. blef nu af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd, och besvarades med starka ja, blandade med nej; hvarpå H. Ex. förklarade, det han trott sig linna att ja öfverröslat nej. Gr. Wrangel begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande förslag till votens-propos.: 3 H. 19 146 Den 17 Octo ber 1. m. Den som bifaller Ridd.Utsk:s meni. N:o 9, med svar på återremissen i frågan om val af suppleanter lill R. St:s Utsk., voterar ja; Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, blifver förenämnde mern. af R. o. Ad. afslaget.
Men visserligen påminner detta polemiska läroqväde nog mycket om en författare i styfkjortel; och hade hon lemnat efter sig blott detta, samt några likartade, så skulle man rättmätigt på henne sjelf tillämpa hennes omdöme öfver Fru Brenner: Fast hon icke är så fager Som La Suse och Deshoulières, Stundom något torr och mager, Skruden dock broderad är Med crepiner och galoner, Från Germanien, Rom, Paris; Bland de Nordiska Matroner Var hon granner på sitt vis. Lyckligtvis äro hennes flesta dikter af annan beskaffenhet116. Visst är mellertid, att ju äldre hon blef, ju mera tog, i ett hufvudsakligt afseende, hennes bana en omvänd rigtning mot Dalins. Denne, sedan han utgifvit sitt poem öfver Svenska Friheten och fördjupat sig i utarbetandet af Svea Rikes Historia, idkade skaldekonsten blott episodiskt, blott på lek och nästan endast i tillfällighets-rim. Hon åter gjorde den, ju längre hon framskred i ålder, desto allvarligare till sin lefnads hela uppgift; och det såsom en konst att besjunga Naturens välgerningar, Kärlekens under, Hjeltars ära och Dygdens pris. Det är nu tid att andraga den egentliga omständighet, som gjorde året 1753 till ett af de vigtigaste i hennes lefnad, och tillika gaf henne i vår vitterhets häfder den plats, hvarifrån hon, i flera rigtningar, djupt inverkat på dess följande utvecklingsgång. Det är nämndt, att hon, liktidigt med sig sjelf, fostrade andra vitterhetsälskare till en renare konstsmak. Om denna inflytelse har man likväl då först rigtigt begrepp, när man vet, att den omsider föranledde en återverkan, som åtminstone i förhållandet till ett par af hennes yngre vänner blef en ömsesidig fostran. Omkring henne slöt sig nämligen just vid utsatta tidpunkt en sällskapskrets, som i sin begynnelse var ett urval eller utskott af en talrikare; hvilken ett Cancelli-råd Eckleff hade bemödat sig sammanfoga till en ”Tankebyggare”-orden, ur hvars sköte ock en vers-samling, kallad ”Våra Försök”, hade utgått.
Ett Memorial af Herr Tham , Pehr, angående understöd för de soldater, hvilka nu, genom de påbudna Vacancerna, blifva nästan hus ville. Det Särskildta. Utskottedt. Dictamen af Friherre Rudbeck, Pehr Alexander, angående inrättande af en Jordbruks-Di rec - 410 Den 27 April. rection eller Contoir, i likhet med Jern-Gontoiret for Jernhandteringen. Ett Dictamen af Herr von Heyne, Georg, innefattande gillande i allmänhet Hans Excellence Grefve Kuuths den 17 näst fortgående remitterade Memorial, jemte en anmärkning vid detsamma, Ut Supra, Ett Dictamen af Friherre Hjerta, Fredric, angående understöd af allmänna medel för SöderTelge Canal, Ett Memorial af Herr Grefve Ankarsvärd» Michael, rörande afskaffande af allt Guld och Silfver från så Militaire som Civile Uniformer. Ut Supra, Ex Protocollo A, G. Silverstolpe, emitterades Till Stats-Utskottet. Till Det Särskildta Utskottet. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. Ut - Den 27 April, 411 Utdrag af Protokollet, hållet hos H.ögyördiga Prest-Ständet, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 27 April 1815, s. D. U,i Höglofl.
I afseende å denna framställning lär utskottet till en början vördsamt upplysa, att motioner, af enahanda syftning med den nu ifrågavarande, vid 1840 och 1841 samt 1844 och 1845 årens riksdagar blifvit väckta, samt att Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet, till hvars behandling dessa frågor remitterats, ansett nödigt att, för desammas handläggning, med Stats-utskottet sammanträda, dervid dessa Utskott, uti betänkande den 16 Mars 1841, i hvad denna fråga rörer, upplyst, ”att densamma redan vid 1823 års riksdag blifvit väckt, men att Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten, hvilkas yttrande i ämnet Rikets Ständer då infordrat, afstyrkt bifall till förslaget, i anseende till dels de hinder, som väderlek och väglag vid Hera årstider förorsaka, dels det lättare tillfälle till rymning, som det föreslagna fångförings-sättet skulle medgifva och den större bevakning, som dervid komme att erfordras, äfvensom den längre tid, som dertill skulle åtgå, och dels äfven de kostnader detta sätt medförde, och hvilka skulle uppgå nära, om icke fullt, till den skjutslega, som derigenom kunde besparas 5” och hade uppå dessa skäl, dertill Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten vid 1844 och 1845 årens riksdag, uti afgifvet betänkande den 4 Mars sistberörde år, tillagt, att det väckta förslaget, derest detsamma bifölles, oftast skulle leda till en ej obetydlig tidsutdrägt med ransakningar i brottmål, de förenade Utskotten samma motioner afstyrkt.
R:dr af nthuslägenheterna, eller sammanlagdt 4,500 R:dr, Direktionen tillstyrkt, det Ridderskapet och Adeln behagade besluta, att de nuvarande byggnaderna å Riddarhusets gårdstomt jemte det å stadens mark belägna ridhuset skola borttagas samt tomten ordnas, i enlighet med de af Slotts-Arkitekten Söderlund uppgjorda ritningar. Då Utskottet för sin del ausett sig icke kunna tillstyrka antagande utan förändring utaf någotdera af ofvanberörde lörslag, samt särskildt funnit, att de å Slotts-Arkitekten Söderlunds rit - 4 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 11. ning upptagne uthusbyggnader skulle komma att förete ett alltför van prydligt utseende, har Utskottet begärt bemälde Arkitekts yttrande, huruvida, med borttagande af nämnde byggnader, någon annan utväg kunde beredas för inrymmande af behöfliga vedbodar och andra uthuslägenheter, äfvensom ett jerngaller anbringas för sammanbindning af de tvenne utmed Riddarhuset af Herr Söderlund föreslagna paviljongerna i gårdens nordvestra och nordöstra hörn. I anledning häraf har Herr Söderlund benäget meddelat Utskottet ritningar och kostnadsförslag ej mindre å en lägre terassbyggnad utefter Riddarhusets norra vägg för vedbodar och andra uthusbyggnader, beräknad till en utgift af 8,688 R:dr 8 öre, än äfven, för sammanbindning af paviljongerna, å ett på granitsockel nppfördt jerngaller med pelare af huggen sandsten, beräknadt till en kostnad af 11,124 R:dr, eller tillsammans 19,812 R-.dr 8 öre. Då likväl Utskottet icke heller ansett sig kunna obetingadt förorda det af Arkitekten Söderlund uppgjorda byggnadsförslag, har Utskottet anmodat en ledamot af Högloft. Ridderskapet och Adeln, Major A. W. Edelsvärd, såsom i byggnadsväsende! erfaren och utmärkt kunnig, att meddela Utskottet sitt yttrande i ämnet, hvilket Utskottet jemväl under den 15 i denna månad fått mottaga, och som hufvudsakligen innehåller:
DD. Vid förnyad föredragning af Slals-Ulskottets den 22 och 25 sistlidne Juni på bordet lagda Utlåtande N:o 71, angående reglering af utgifterna under Riks-statens Fjerde Hufvud-titel, stannade Ridderskapet och Adeln uti följande beslut: l:o Angående ordinarie anslagen: Usta punkten bifölls. I fråga om 2:dra punkten afslogos momenterna litt:s a och b samt beslöt Ridderskapet och Adeln att, med godkännande af alla de belopp, som blifvit uppförde uti den af Kongl. Maj-.t för Landtförsvars-departementets Kansli-expedition föreslagna aflönings-stat, bevilja hela den i Expeditionens anslags-summa af Kongl. Maj:t äskade tillökning 15,442 R:dr Riksmynt. Salje punkten bifölls med de förändringar att D.o, i fråga om momentet litt. b, allöningen för General-intendenten fastställdes till 5,500 R:dr Riksmynt, dock med skyldighet för honom, att, vid emottagandet af den förhöjda lönen och så länge han densamma uppbär, frånträda den -lön, han möjligen kan å annan stat innehafva; 2:o, i fråga dm momentet litt c., allöningen för en Intendent vid Intendents-militärkontoret bestämdes till 5,500 R:dr Riksmynt med samma vilkor, som Ridderskapet och Adeln i afseende på tillökningen i General-intendentens aflöning stadgat; 3:o, i fråga om momentet litt. d, allöningen för de deri omnämnde 2:ne Adjutanter bern till R. St.
UplästeS StatS-Utskotters betänkande af den 8 dennes angäende dagtraktamenten och respenningar för samkelige RlkS-Ständcn och deras Utskotts - De»; 12 Maji155 skotts Secreterare, Eanhlier och waktberjening, samt derjemte om bestridande af kostnaderne till stkrifmaterialer och andra nödwändiga behof för Sländens och Utstkotrens Cantzlier. Ladeö pä bordet. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hällit hos Högloft. Nidderskapet och Adeln wid Urtima Riksdagen i Orebro den 12 Maji 1812. S. D. Biföll Högloft, Nidderskapet och Adeln till alla delar Stats-Ulskotkets, den 5 dennes pä bordel lagde betänkande, angående räntan pa det län, ägaren af Rosenfors jernbruk, Majoren Uosenkorg af Wadstena Krigsmanhus innehafwer. S. DFöredrogs a nyo och bifölls till alla delar Stats-Utskottets den Z dennes pä bordet lagda betänkande angående tryckningen af bihanget till Riks-Sländens prokocoller. Ult supra. S. D. I anledning af Stats-Uiskotteks den 5 dennes, pa bordet lagda betänkande, angående en serskild författning om drähelwerket pa swenska ultramarinske bestrtningarne, och da derwid tillika erindradeö, att Kongl. Majus »ädiga pro» posttion äfwen innefattade srägan om samma besittningars styrelse borde anses beroende af Swerige» grundlagar, hwaröswer Constirutionö-Ukffotteks yttrande redan förut blifwit afgifwil, bestöt Högloft.
Vid Indelnirigens Upprättande 1685 töréslögs högst 40 R:dr Stmynts Ränta för hvarje Indelnings-.Båtsmans presterande; Alert de Hem* thån, hvilkas Ränta ej uppgick tili det belopp* ått den kutide anses svara emöt eri Båtsmans Utgörande, skulle undfå fyllnadén, antingen äf andre högre i-äntadé Hemman, Under namn aföf; verskotts-täntä, eller ock af aridfa till understöd för Rustningen iridedtä Hemriiari, under nämri äf Reserve - Ränta ; Hessä Räntor Utgingo dock icke med förvandling, utah endast till sitt bea Stämda Hafertäl i Cort tan ta penningar, dferrtti Sedermera ingert arinan ändring skjedt, än att dö itu beräknas efter 3 Ö:r S:mt Riksdalérri. Öeremcft skulle Rristhållen utgöra sina prestanda till Båtsmannen uti persedlar, Söm iedän 1697 beräknades till 24 H:r S.*mts Värde. Hå BåtsmanS-lndelr.ingeh ålades, var mynt-, öch varu-Värdet uti ett så jämt förhållande möt hyartaftriat, att Rustningen då kunde anse* mia - Jas36 Stats-Utskottets Betankanderii dre tryckande, enär en Båtsman» den tiden leur? de för den anslagne Räntan i det närmaste un" derlw-llas, utan att Stam-Rotens åliggande, eller Reserveoch Fyllnads Hemmans proportionerliga bidrag var mer betungande för den ene, än den andre; —- Vacance värdet har likväl sedan den tiden undergått en stor förändring, i jämn» förelse emot penningens värde; I samma mohn , som det förra stigit, har den senare fallit.
Och för att, i afseende på den af Hr Prosteu föreslagne local, inhemta närmare upplysning, huruvida den för ändamålet vore tjenlig, har Utskottet communicerat motionen Hrr Fullmäktige i RcgsConloiret, med anmodan, att öfver den å Contoirets fasta Egendom befintlige åbyggnad låta författa ordentliga grundritningar, serskildt för hvarje våning, samt dermed, jemte eget utlåtande öfver Motionen, till Utskottet inkomma. I anledning häraf hafva Herrar Fullmäktige låtit, utaf de planritningar öfver R:g:sContoirets Egendom, s58 Slats-Utskoliels hvilka finnas bland de till gamma Egendom hörande Handlingar, taga sådane Copior, sorn Utskottet begärt, samt å de samma äfven låtit utmärka de förändringar Hrr Fullmäktige ansett nödige, för altgöra huset tjenJigt till det föreslagne ändamålet; — vid hvilka ritningars öfverlemnande Hrr Fullmäktige anfört, att, efter de samraas föranledande, således befinnes, att i Våningen En Trappa upp från gatan blifver tillgång pä ett rum till höger, örn 34 J;dels alnars längd och 12 alnars bredd med fyra serskildte dertill hörande mindre runi, och till vänster ett rum 22 £ alnar långt och 11 alnar bredt, äfven med tillhörande fyra mindre rum: Två trappor upp blifver till höger: ett rum 34 3 alnar långt och 12 alnar bredt med tillhörande 3:ne rum, och till venster: ett rum 22 \ alnar långt och 11 alnar bredt med fyra mindre rum. Båda dessa våningar äro 5’ alnar höga.
Situationen är emellertid ytterst vigtig. På det närvarande ögonblicket beror sanno * Det Sandströmerska brefvet är utan tvifvel skrifvet till Dalman; huru det förh&amp;ller sig med det Tegnérska, väga vi ej afgöra, men det fans bland Dalmans efterlemnade papper och är, såsom hittills otryckt, förtjent. att anföras. * * Detta bref från landshöfding Sandströmer saknar datum, men är skrifvet 1855, enligt hvad man finner af innehållet. likt Sveriges öde for långa tider. Måtte ingen förbise detta. Men måtte ock hvar och en betänka, att den nu pågående striden har en djupare betydelse, än blott frågan om några landvinningar. Den gäller den friare samhällsutvecklingens befrämjande och stadfästande i Europa samt hämmandet och tillintetgörandet af de styrelsegrundsatser, som uti Ryssland haft sitt föredöme och stöd. Det är ock derför, som det konservativa partiet i alla länder åtminstone egnar Ryssland sina välönskningar, om det ej kan göra mer. Schinkels minnen hafva som ett åskslag uppväckt och framkallat de icke qväfda, men tystnade opinionerna i landet. Nog tycker jag, att vederbörande, af allt hvad som nu föregår, borde finna, huru det verkligen låter och hvarthän det kommit och skall komma genom sympatier för det konservativa partiet. Hvilken skilnad emot tänkesättet 1844. För den, som menar väl med både öfverhet och folk, är det verkligen smärtsamt, att se den nuvarande ställningen och beklagligt att icke ögonen kunna öppnas. Nu vore likväl rätta tidpunkten att, med ett raskt steg, hoppa ur den trollring, hvarmed det konservativa junkerpartiet omhvärft vederbörande, men det måste då ske allvarligt och öppet. Misstag äro menskliga, men det är storsint att erkänna och rätta dem. Ingen har ock lättare att göra en sådan förändring, än den som börjat med att adoptera de liberala åsigterna och höja framåtskridandets banér. Då man det gör, bör man vara trodd att man återgår till sina verkliga tendenser och att man blott genom missförstånd om allmänna tänkesättet frånträdt dem.
Af Stats-Rådets Ledamöter skola Sju vara Chefer, hvar för sitt Departement, nemligen Justitiae-Stats-Ministern för Justitise-Departementet; Stals-Ministern för Utrikes Ärendena för Utrikes Departementet; En Chef och Föredragande Stats-Råd för Landlförsvars-Departementet, hvilken tillika vare Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Armeen ; En för Sjöforsvars-Departementet, hvilken tillika vare Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Flottan; En för Civil-Departementet; En för Finans-Departementet; samt En för Ecclesiaslik-Departementet. Den närmare fördelningen af ärendena, Departementen emellan, bestämmes af Konungen* genom en serskildt utfärdad, offentligen kungjord, stadga. Bland de Tre Stats-Råden, utan Departement, böra minst Två hafva förvaltat Civil beställning. §. 7. Alla Regerings-ärenden, med undantag af sådane, som i 11 och 15 §§. omförmälas, skola inför Konungen i Stats-Rådet föredragas och der afgöras. Hör till Constitutions-Utskottets MemorialN',o 16. §. 8. Ej må Konungen fatta något beslut i mål, hvaröfver Stats-Rådet höras bör, derest icke minst Tre af Stats-Råden, utom vederbörande Föredragande, tillstädes äro. Stats-Rådets samtlige Ledamöter, der de icke laga förfall ega, skola öfvervara alla mål af synnerlig vigt och omfattning, som, efter dem förut meddelade föredragnings-listor, i Stats-Rådet förekomma och Rikets Allmänna Styrelse röra. Sådana äro: Frågor och förslag om nya allmänna Författningars vidtagande, om upphäfvande och förändring af de förut gällande, om nya allmänna Inrättningar uti serskildta Styrelsens grenar, med flere af dylik beskaffenhet. §.9. Uti alla mål, som hos Konungen i Stats-Rådet förekomma, skall Protocoll föras.
Derjemte bar till Utskottets pröfning öfverlemnats en af åtskilliga tjenstemän inom nyssnämnde tjenstegrad till Banko-fullmäktige ingifven skrift, innefattande anhållan, att lönen för sysslorna i samma grad måtte bestämmas till <Soo r:dr, oberäknadt de 10 serskilda arfvoden, sorn, enligt Bankoreglementet, blifvit för trägnare göromål vid vissa befattningar inom graden anvisade; i anledning af hvilken anhållan fullmäktige, efter understyrelsens börande, förmält sig anse det vara billigt och rättvist, alt bemälde tjenstemän tillädes enahanda lön, hvaraf deras med göromål oftast mindre betungade vederlikar i andra verk redan äro i åtnjutande, serdeles sorn lönebeloppen vid tjensterna inom Bankens öfriga tjenstegrader voro efter denna grund bestämda, samt, i följd deraf, hemställt att en löneförhöjning från 700 v.dr till 800 r:dr kuntfe samlelige tjenstemännen i 3:dje Ijenstegraden beviljas. Sorn, efter hvad Banko-fullmäktige upplyst, sysslorna
Slockholm den 29 November 1802. Sven Ersson, från Stora Kopparbergs län. 640 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af Bälter Sven Ersson från Stora Kopparbergs län, om förändrad lydelse af 29 § i 17 Kap. Ml tegängsBalken, i fråga om verkan af ett vittnes utsago. Då, tyvärr, det myckna edgångsväsendet, som vid våra domstolar förekommer icke i allo kan afskaffas, så länge bristen på allmännelig sanningskärlek fortfar all vara ett så rådande menniskolyte inom det borgerliga samhället, vore det dock önskligt att, utan hinder af gällande lag, delta sanningens nödvärn måtte kunna sparsammare, än hittills öfligt varit, uti rättegångar begagnas, så alt åtminstone, då kärandeparis vittne blifvit ålagt med ed styrka siri viltnestalan emot svarandepart, det icke tillika, såsom nu sker, måste åläggas svarandeparlen. då han nekar lili sanningen af det mot honom, af blott ett vittne, allagde vittnesmålet, att äfven med ed styrka sanningen af detta sitt förnekande, i hvilket fall icke allenast fara för mened är förhanden, utan mened af lagen likasom framtvingas. Väl må villneseden, såsom efter all sannolikhets-beräkning den mest trovärdiga, hädanefter såsom hittills bibehållas, ehuru skäl torde linnas alt ifrågasätta, om icke mera, ån nu är förhållandet, åt domarens pröfning borde öfverlålas om och när äfven sådan ed kan finnas erforderlig eller utan fara för mened böra åläggas. Det torde i mänga fall kunna anses åtminstone tvifvelaktigt, alt edgång uppfyller det dermed afsedda ändamålet. En menniska med sanni redliga tänkesätt, hyser för sanningen i sig sjelf den aktning och vördnad, alt hon talar sanning, ehvad hon med ed bedyrar eller icke bedyrar att det göra. Den åter, som missaktar sanningens egen helgd ända derhän, att, så vida den icke med ed bekräftas, hon tror sig kunna, utan särdeles risk af sin heder, densamma åsidosätta, hon skyr sannolikt icke heller, när hon finnér sig deraf hafva någon fördel, att begå en mened.
Ridr, kunde ifrågavarande ansökning icke då i vidsträcktare mån bifallas, än att Helleberg, som uppnått en ålder af mer än 67 år och varit 45 år i statens tjenst, berättigades alt, efter erhållet afsked, å allmänna indragnings-stateu uppföras till åtnjutande al en årlig pension af 100 R:dr Ranko; så och efter det Helleberg, som den 17 Juli 1854 erhållit afsked från Länsmansbefattningen, hos Kongl. Majit i underdånighet sökt att, på grund af Rikets Ständers den 12 i samma månad fattade och den 28 i meranämnde månad af Kongl. Majit till efterrättelse utfärdade beslut, att Länsmän skulle vara berättigade att vid afskedstagande! erhålla en årlig pension af 200 Ridr Ranko, komma i åtnjutande af ett sålunda förhöjdt pensions-belopp, men Kongl. Majit genom nådigt Bref den 16 Mars 1855 förklarat, att, enär retroaktiv tillämpning af stadgandet om förhöjning af Länsmännens pensionsrätt icke finge ega rum, Kongl. Majit funne den underdåniga ansökningen ej kunna vinna nådigt bifall, har Helleberg, uti en af Landshöfdinge-embetet i Stora Kopparbergs län den 15 nästlidne Oktober till Kongl. Majit öfverlemnad skrift, i underdånighet anhållit att, då han, i följd af en oriktig uppfattning af Kongl. Majits nådiga beslut i anledning af hans första underdåniga ansökning i ämnet, påskyndat sitt afskedstagande, men hans ansökning derom likväl först blifvit bifallen sedan Rikets Ständer godkänt Kongl. Majlis ofvanomförmälda nådiga Proposition om Länsmans-pensionens förBill. till R. St. I Afd. 16 Håfl. 5 54 Kongl. MajUs Nåd.