Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den Taxa pä Stora Sjö-Tulls-afgiften med derunder inberäknade Upbörds-Titlar, som nu här i Riket är gällande, har af tillfällige orsaker och påträngande behof, som saknat annan tillgång blifwit sä ökad, att den ej allenast är i mänga delar gansta känbar för consumenterne as wiste nu mera oumbärlige waror, uran ock lägger werkeliga hinder i wägen för en mera utwidgad handelsrörelse pä främmande orter, som igenom slögders och nytiige näringars uplifwande kunde förhjelpa Riket utur dest nu af kriget iräkade wanmagt. Att annu ytterligare höja desta afgister utan Riksens Ständers samtycke är igenom förberörde H. i den nya Regerings-Formen »visligen förekommu, hwar« emot det synes ej wara Konunga-magten betagit att dem minsta i de delar, som Rikets sari skyldiga Jntreste och nyktige handels-gemenstaper med främmande Länder der nödwändigt fordrade. Alen i <Sats-> Werkets närwarvnde beträngda tillstånd fö, bjuder det sednare sig sjelf och kan ej förwänkas, dä en förminskning i Stora Sjö-TulIs-asg,f erne efter u'ftendet tros werka pä Statens tillgångar, ehuru den finnes kunna bereda wida större National-fördel igenom nya handelsgrenars öpuande och en lättad handels-gemenstäp med de Länder, som igenom wäre Tull - författningar nu utestängas, ej fä ersättas med en deremot 482 Den 12 Zebruarii. swarande förhöjning pä nägra sä waror, som de! kunde utan stada tala. Min afsigt med detta anförande ar ingalunda att förestå någon ändring uti det, som, rörande Skora Se-Tntls afgiften, ar i Regerings-Formen stadgat, men endast akt gifiva anledning till nägon sädan af Rasens
Jag finner Utsk:s åsigt härutinnan ganska väl grundad; ty om det motsatta förslaget antages, äfven med den redaction, Hr v. Troil sednast uppgifvit, skulle man lätt kunna tänka sig möjligheten af öfverraskning, i händelse en grundlagsförändring föresloges vid slutet af en lagtima riksdag oell kunde algöras vid en urtima riksdag, som möjligen sammankallades 14 dagar efter lagtima riksdagens upplösande. Jag tror ej, att allmänna opinionen i sådant fall kunde anses tillräckligen stadgad öfver ämnet, och jag biträder således i denna del Utsk:s mening. Hvad åter Frih. Pal mst jernäs anmärkning beträffar, finner jag ingen svårighet vid autagandet af lians förslag, att il. St. må förbehålla sig rättighet att vid hvarje riksdag granska bancooch Riksgtsverken, särdeles om ett ålikt undantag från den allmänna regeln skall äga rum i afseende på Konungens rådgifvares ansvarighet; ty efter min tanka bör antingen all eller ingen granskning här vara medgifven. Emedlertid anhåller jag att, oberoende af de flera förslag, som bär blifvit framställda, få underställa 11. o. Ad:s pröfning ännu en redactionsjemnkning i 49 § K-eS-E. och 2 § Riksd.Ordn. Utsk. irar nemi. i premisserna af betänk, ganska riktigt, såsom undantag från deri allmänna definitionen af de ärender, som vid urtima riksdagar skulle kunna förekomma, ansett R. St. böra förbehålla sig rättigheten att omvälja sina egna fullmägtige; och då jag anser, att Just.ombudsm. bör räknas häribland, samt Utsk:s redaction dessutom icke synes mig nog tydligt uttrycka meningen, vågar jag föreslå, att vid slutet tillägges följande: samt de val, sorn en li g t gr u n d lagen böra vid hvarje riksdag Ifållas. Jag har visserligen äfven några anmärkningar att göra emot TJtskls föreslagna redaetionsförändringar i åtskilliga andra §§, men anser mig böra till Hr Gr. o. Landtm, hemställa, huruvida jag äger att framställa dem nu eller hvar efter annan, sedan första punkten af Utsk:s memor. först blifvit afgjord.
Hvete, odladt i båda provinserna, synnerligen i Helsingland, men icke med den utsträckning, att det i någondera af dem kan för ett hufvudsäde anses, gifver äfven i sistnämnde provins under tjenlig behandling och gynnsamma väderleksförhållanden rätt god skörd. Uti linodling, som tillförene betydligt idkats i Helsingland, har under perioden minskning inträffat och synes den för hvarje år aftaga i samma mån som sädoch foderodlingen tagit allt större rymder i anspråk. Af rotfrukter är potates den ojemförligtvis mest använda, ehuru dels dess under alla fem åren mer och mindre framträdande vanliga sjuklighet, dels en stigande insigt om rofvans odling i större skala i någon, om än ringare mån än önskligt vore, tagit i anspråk en del af potatesens utrymme.» »Ungefärliga proportionen af åkerjord, som år 1860 användts till odling af hvete, råg, korn, hafre m. m. Ärter och vicker 10. Rofvor 2. öfriga rotfrukter 1.» Blandsäd »Sådan synes ifrågavarande proportion böra, förhållandet likmätigt, uppställas inom ett antaget fördelningstal af 100.» »Beträffande årliga behofvet till utsäde af hvete, råg, korn, hafre m. m., som således måste reserveras för nästa utsäde, åberopas Tab. N:o 2.» Gefleborgs län. Hushållnings-Sällskapets yttrande. Missväxt. Trädgårdsskötsel. Kreatur. 5 »Uppskattning af årliga förbrukningen inom länet af hvarje särskildt hufvudsakligt sädesslag, enligt i medeltal beräknade behof för hvarje person, är likaledes utförd i Tab.
Sits Revisorer. § 1: ”För alla medel af hvad beskaffenhet som helst, ordinarie eller extra-ordinarie, som genom allmänna bidrag tillkommit, eller genom tractater med främmande rnagter Riket lillflutit, aflägges räkenskap af vederbörande, på hvilka sådant beror” &c. Det är allmänna medel, som här är fråga om, och vi hafva nyss sett, huru den värde talaren förstått orden: allmänna medel; men i 3o § Riksd.Ordn. talas hvarken om allmänna eller icke allmänna medel, utan StatsTJtsk. bör granska, utreda och till R. St. uppgifva Statsoch Riksgtsverkens tillstånd, förvaltning och behof, för hvilket Utsk. Konungen låter uppvisa statsverkets tillstånd i alla dess delar, till inkomster och utgifter, fordringar och skulder, äfvensom, i händelse genom tractater med främmande magter några medel Riket tillflutit, för dem på lika sätt skall redovisas. Här är sålunda icke taladt om allmänna medel, utan inkomsterna, de må hafva hvad titel som helst, skola undergå StatsUtsk:s granskning. En värd talare har menat, alt, om brist i stället för behållning uppkommit, R. St. icke skulle varit så angelägna att taga kännedom om cassans tillstånd, utan, om jag så får uttrycka mig, velat göra sig ur - 3g t Deli 17 Juli f. ra. arfva. Men jag får då hemställa, hvem som skolat ersätta bristen? Månne K. Carl XIII, under hvars regering, contracten blifvit ingångna? Jag han icke föreställa mig, att han afslutade contracten i sin enskilda personlighet, utan såsom Chef för Svenska folket; och förmodligen hade väl Svenska folket också fått vidkännas godtgörandet af en möjlig brist. Jag kan således icke annat än vidblifva det förslag, jag förut framställt. Gr. Posse, Arv.: Frågan, huruvida den s. k. gamla passevolancefonden borde undergå granskning eller icke, vill jag ej upptaga, då denna granskning redan längesedan är vägrad; och jag anser mig böra respectera redan fattade beslut. Jag finner mig således endast böra upptaga, huruvida granskningsrätten af denna fond undergått någon förändring genom It.
Ridderffapek och Abellis Plenum ben 28 November 1809. S. D. I anledning af hos Riddcrftkapet och Adeln under öfwerläggning förehafde, och i sammanhang med Stars-Urffotteks betänkande upkomne frågor om reglering af Bijlkops-lönerne, stadnadc Ridderskapet och Adeln i det beftur, att, utan att inga i någon förutgående pröfning, huruwida nämnde Löner, moro, sädane som de nu äro, Preste-Standet genom Desi Privilegier förvarade, till Högwördige Preste-Ständets egit öma behjertande, af Rikets och Desi Slats-Werk merkeliga behof hemställa, akt öfmerlägga och Ridderskarct och Adeln »vänligen meddela, i hwad mätto Preste-Ständer genom egit begifwande och patriotiska upoffcingar af innehafwande förmäner, skulle sinna sig beredwilligt att StatS-Werkets bcirängda tillstånd underlätta. Hwikket genom Utdrag af Prorocollec skulle de öfrige Refpeclive Ständen mänligcn meddelas. Vt fuxrz. Anmäldes och infördes en Deputation ifrän det Hedcrwärda Bonde-Skändet, anförd af Riks. dagsmannen ifrän Westmanland VVeslinZ, htvilken tillkannagaf, att Bonde-Ständet förehafr fragan om bränwins-bränningen somt bifallit de förenade Utskottens derom gjorde förslag, i hela desi midd till nästa Riksdag, och ätagit sig den skatt derföre bor - 1762 Den 28 November de erläggas. Bonde-Ständer hade endast gjort det tillägg, att Dek önskade Götheborgs och BohusLans Skärgärdar mätte erhålla tillstånd att tätare anlägga Krogar, Depntakionen afrrädde pa öfiigt sätt beledsagad» Justerades följande underdånig» ffcifwelse till Kongl. Maj:st. Slormagliqste Mernadigste Konung! Till Eders Kongl.
enkel, af Iivitt sidentyg, ined de vackraste röda törnrosor. Pappa får vara god förlåta, att jag inåste dröja med beskrifiiingen oin vår resa, ty kuriren inaste afgå. Jag trodde mig kiiiina. hinna med att skrifva inera, men vi blefvo bjiidna till kronprinsen till middagen. I ' alla fall skall jag skrifva ett långt Bref till mainina ined posten, ty jag liar så inycket att berätta om, isyniierliet om X~illielinsliölie och de stora springvattnen clarstädes, hvilket var det skönaste jag hittills sett. J a g Beliöfver ej beskrifva nied hvilkeii artighet kronprinsen blifvit einottageii öfver .allt, ty däroin blir pappa biittre iinderriittad när kiiriren koiniiier, än livad jag vet det. J a g försäkrar jag ville liiillre vara nied och dansa kring iiiajstången vid Djiwsholiii i dag, än sitta stel och rak, .ty jag försäkrar att jag. jiist Sr. litet förskräckt, att s&amp; där för första gången komma .till s % Iiöga och förnäina personer. I n~orgoii skola vi till drottningen,. det tror jag blir and % värre, men jag f i r v61 vänja ' inig. Grefvinnan Wetterstedt l) väntas Iiit i dessa dagar. Min bästa pappa, ni1 iii %ste jag sSga adjö, äfven åt niin goda mainina. Eda. Aix, juli lSi2. ' Älskade .försildrar! Emedan kurir afgår i ' inorgon Ilastar jag att berätta o111 vår sejoiir har, livilken har varit ratt agreable. Genom excellensen Wetterstedt fihgo vi höra om den förskritckliga eldsv8claii i Stockliolin - Gud; are lofvad att manima ej var i staden; vi liifva alla w r i t mycket upptagna af denna stora olycka.
Huru märkvärdigt! Femton århundraden hava vandrat över den siste helleniske filosofens grav och släktets forskande ande har härunder kämpat mången väldig strid, men den dag, som i dag är, står tänkaren åter framför samma företeelse, och nittonde århundradets teistiske filosof, mannen på höjden av sitt tidevarvs vetande, nödgas i extasens väsen se nästan detsamma, som de gamla hedningarne Plotinos, Jamblikos och Krysanteus före honom! Skall Julianus eller Konstantius segra? Var är Filippos, min försvunne broder? Inom dessa frågor den senare av flickans hjärta, utan föregången överläggning, sällad till den förra sökte Hermione samla sitt medvetande. Om någon i denna stund inträtt i orakeltemplet, skulle han vid foten av Apollons bild skådat en annan, blek, orörlig och skön som han. Vinden suckade mellan försalens pelare. Stormens brus förnams som en dämpad klagan genom de tjocka murarne. Hermione ville icke höra det. Hon bjöd sitt öras nerver dö. Hon såg i tanken ännu den skumma tempelsalen, de skymtande pelarne, den virvlande rökelsen, och lampskenet smög som ett matt, mörkrött skimmer genom hennes ögonlock. Hermione ville icke se det. Hon bjöd synens känseltrådar och den härmande inbillningen domna. Så under viljans kamp med sinnena samlade sig oräknad minut till minut. Då genomflög henne brådsnabb en tanke på ansiktet, som skådade över hennes, Apollons ansikte, detta oföränderliga, som i århundraden stirrat såsom nu. I denna tanke kom något rysligt, förenad som han var med minnet av ställets demoniska natur och ensamhetens känsla. I och för sig kan ensamheten, djupt och plötsligt känd, verka överväldigande på människan. Hermione flög upp från pytians trefot. Hon darrade och gömde ögonen i sina händer. Fantasien föregycklade henne, att marmorbilden lämnat sitt fotställ och stod med de orörliga ögonen riktade mot hennes. Hon vågade ej se. Tystnaden skrämde henne, men varje avbrott i tystnaden skulle isat hennes blod. Så stod hon, väntande på styrka att kämpa mot sin rädsla. Och denna styrka vann hon i tanken på sin far.
603 jag kan visserligen icke i detta fall åberopi den erfarenhet af längre handläggning , som andre Ledamöter varit i tillfälle att förvärfva; men jag kan likväl icke neka mig med Herr Grefve De la Gardie instämma, att, ehuru förra tiders bruk icke må alldeles blifva ett rättesnöre för våra handlingar, allt afseende dock ej heller bör åsidosättas på hvad i lång tid utan erkänd skada iakttagit blifvit; oell ännu mindre förtjenar det att betecknas såsom en fördom, om man hyser betänklighet för en förändring, hvars nytta är åtminstone problematisk. För min del ville jag gerna ställa de förflutne tidernes mesurer i financiella ämnen, i bredd med de nyares förslag: mitt omdö me må i den delen åtminstone icke anses partiskt. Uti Banco-Utskottets Betänkande hafva de skäl blifvit tillräckligen utvecklade, hvarpå Utskottet stöder sin öfvertygelse, att en periodisk publicitet af Bankens ställning mellan Riksdagarne icke år nyttig. Fråga lärer ej kunna vara, att någon egentelig controil öfver BancoFörvaltningen derigenom skulle vinnas. Huru vore det väl möjligt, att af ett tryckt utdrag af Räkenskapen erhålla tillräcklig ledning i detta afseende? Denna controil hämtas säkrare genom Revisionerne vid Riksdagarne, och dessemellan af Riksens Ständers valde Revisorer. Man har sagt, att puhlicite|en skulle stärka Bankens credit, och öfverty. öo4 Den 29 Maji. ga, att dess ställning vore fördelaktigare, ätl som förmodas Jag vill ock för min del med ge det, och U skoitet har älven m? dgifvit det; men man bör icke se på den nät varande '.iden aliena, utan äfven fästa afseende på verkan af ett sådant steg, i tillämpning tiil framtida förhållanden. Man bör ihågkomma, att sjelfva idéen om en Banks inrättning mäste vara den, att på en credit-rörelse utsträcka sig, mer eller mindre, utöfver den inneliggande metallfonden; ty eljest vore den en inrättning, utan ändamål och ett lönlöst besvär. Med denna första grund står ej tillsammans en publicitet af förhållandet. Jag måste jemföra en sådan Bank med dem enskilta Banquierens eller Köpmannens.
Prorocoll häilit uti Kongl. Krigs Collegis den 32 Juni» 1809. »sD?>K nnderdänigste åtlydnad al Kongl. Majus Nådiga Befallning uti striiwelse af den 18 Vennes, att :8 si. CaNo.n hästars tvid Swea Artillerie Regemente underhällande »n. m. borde wid anställa!» de Metron utbjudas blef efter fra-ingänget kungörande derom i Allmänna Tidningar»?, nämnde Auktion i dag kl. rs förmiddagen före» Dm !2 Derkmöer. CsmmiSuliaier och deras löner, helst de upbäraS af Fonder, som Nied Statö-Werkct platt ingen gemen» skap äga —- och alt om Fältwärrunas Corpsen hädan» ester ssall upphöra, hwiikrr f anledning af -siere wär» de Ledamöters repgr; yttrade ranka, ankommer pä ett noggrant öswerwägc.nde, sedan de" dir astWifte Lrrndee bilswit sorte iden bästa activiter; sä Löp'tillika förord» nan de meddclaS, huru jörhällaö jVall med den Summa som till »nverdänigt följe af Kongl. Vr. d. is Decembcr i 806 blifwrt samlad af Ofsicerarnee Iiccors Ler dä de srän andra Rcgemsmcr blistvrr wid deimg Corps tagen, dä ej flere än tvenne anbiudare sig inställde, hwikke, sedan projekt til! de förbindelser, rärtighei^r och stol» dighe-er lÄtreprenemcn hade alriagliaga blrswir upläst, förklarade det de ieke kunde göra någor anbud innan Kong!. Collegium föreslog nägon witz SummaKonglCollegium upgas således del anbud som redan af Tygs "'
Carlstads Trivial-Skola.- Alla Lärarne tillsammans, kronotionde Socknegångsmedei 168 Skole-Cassa d.-o 68 14 3 Nuvarande ständig L^nings-Stat. Allmänna medel. Enskildta medel. Summa. Spanne mål. Här föreslås En högre Lärdoms-Skola lika med Enköpings, men med minskni ng SCc. Amais Pedagogie Skolmästaren, kronotionde, Socknegång och af Staden Här föreslås En högre Lärdoms-Skola lika med näst föregående Philipstads Pedagogie Skolmästaren kronor, och Socknegång Här föreslås En lägre Lärdoms-Skola lika med den i Ekesjö - För Carlstads Stift befinnes således brista Hernö sand s Stijt. Hernösands Trivial-Skola.- Alla Eärarne tillsammans, kronotionde och Socknegång - Här föreslås En högre Lärdoms-Skola, lika med Enköpings, men med minskning 8Cc. Frössö Trivial-Skola: Alla Lärarne tillsamman, kronotionde Socknegångsmedei 35 3 m Coliect I3:o 28514 Här föreslås En högre Lärdoms-Skola lika med den näst föregående - Piteå Trivial-Skola: Alla Xjärarne tillsammans, kronotionde och Socknegång - Här föreslås En högre Lärdoms-Skola lika med Hernösands - Umeå Trivial-Skola: Alla Lärarne tillsammans, kronotionde och Socknegång - Här föreslås En högre Lärdoms-Skola lika med Härnösands - Luleå Pedagogie : Båda Lärarne tillsammans, kronotionde och Socknegång - Här föreslås En lägre Lärdoms-Skola lika med deni Ekesjö, men med minskning SCc. Sundsvalls Pedagogie .- J3ada Lärarne tillsammans kronotionde och Socknegång Här föreslås En högre Närings-Skola lika med den i Alingsås För Hernösands Stift befinnes således brista Wisby Stift. Wisby Trivial-Skola: Alla Lärarne tillsammans, af Allmänna medel - Af Staden - Här föreslås En högre Lärdoms-Skola lika med Enköpings, men med minskning &c. För Wisby Stift befinnes således brista Summa: i 3 b .1 2 24 17 1 422 24Q 2 20 k^p 5 Contant. Tr 2Ö' k:p Contant. Spänne mål. Contant.
Att bestämdt stadga tiden, när lindsäht» nings-Spannmäl bör utdelas, anser Stats Utskottet helt och hål et stridande emot afsigten och ändamålet med Allmänna Magazins-lnrättnin? gen , hvars åliggande väl bör vara, att, utan.afseende på tid, afhjelpa brist och behof när Inrättningens medverkande åtgärd behöfver anlitas. Skulle Magazins-Inrättningen ensamt äga, att införskrifva Utländsk Spannmål, inträff,ide säkerligen, att Sädesprisen vid åtskilliga tillfällen stegrades, hvilket Inrättningen ej kunnat förekomma, enär dess Spanmåls-Lager endast äro afsedde för undsättnings behof, och icke att dermed i enskild handelsväg concurera. Få de skäl, Utskottet i dess Betänkande andrågit, kan Utskottet ej ingå 1 det Förslag, att Magazins-Inrättningens Creditiv på Banken bör vara oinskränkt. igo8 Siats-Utskottets Betänkandeti! 35. Vidare föresläs, att, pä det Sädestillgången vid ett inträffande Missväxt-är mä Ukas, borde Landshöfdingarne söka tillvägabringa frivilliga öfver ensi ommel ser, att i Socken-Magazin samla Spannmål , till befrämjande hvaraf någon mindre dtl af Magasins-fonden kunde användas. AU användande af Magazins-Fonden på annat sätt eller i annan ordning, än som Utskottet haft äran föreslå, leder till rubbning i de grunder, hvarpå Magazins-Inrättningens organisation bör vara bygd. Dessutom kan Utskottet för sin del icke inse möjligheten att tillvägabringa hvad i förenämnde afseende blifvit föreslagit. C. Då Magasins Inrättningen genom upphand, ling kan förse tig med större Spannmåls Lager, anses det hvarken billigt eller nödigt, att Kronans behållne Afrad och Tionde in natura lefver eras, titan föreslås, att Ränte Sädén mä lösas thed Contant efter Mockegängs pris med Forselliin.
Emot 21ista punkten (angående anslaget till Lappmarkens Ecklesiastik-verk): af Friherre Åkerhielm, Herr von Printzencreutz, Biskop Annerstedt, Doktor Schram, Doktor Nordström, Doktor Gumcelius, Doktor Malmstedt, Prosten Ljunggren, Doktor Tellbom, och Prosten Berlin, hvilka åberopade Utgifts-afdelningens förslag till utlåtande i denna punkt, så lydande: »I anseende till det beslut, Kongl. Maj:t sålunda i detta ämne meddelat, torde Rikets Ständer finna, att frågan om indragning till Riksgälds-kontoret af såväl Lappmarks Ecklesiastik-fond, som f. d. Kansli-styrelsens handkassa, bör anses hafva förfallit; och då således anledning saknas att med ofvan berörda 2:ne anslag vidtaga annan förändring än att, hvad angår Lappmarks Ecklesiastik-verk, detta anslag, som för närvarande är uppfördt både såsom reservationsoch förslags-anslag, må, i enlighet med Bih. till R. St. Prot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 16 Haft. VII 50 Stats-UIskottets Utlåtande M 123 (Fortsättning). den af Rikets Ständers Revisorer gjorda framställning uppföras endast såsom förslagsanslag, — får Utskottet följaktligen hemställa, att för Lappmarks Ecklesiastik-verk må såsom förslags-anslag uppföras enahanda belopp, som i nu gällande Riks-stat, eller 11,000 R:dr.» Emot 22:dra punkten (angående anslag till stipendier åt Theoligiaa Studiosi): af Herr Björck: »Såsom ett af de hufvudsakligaste skälen för tillökning i anslaget till stipendier åt studerande i theologie, har blifvit framhållen den brist på prester, som i sednare tider sig visat; och såvida man deraf må vara berättigad att sluta dertill, alt tillökningen i stipendierna skulle afse att förmå medellöse studerande att egna sig åt lärareembetet i församlingen, synes åtgärden icke egnad att tillvinna sig bifall.
S u m m a 80,592: 14. 7. 97,975:19. o. Btdiållningen 5,929: 22. 5. 1: 7. ii. 1,281: 47. 2. • — 129 — Behållningen till år 1836, som härofvan blifvit summariskt upptagen, visar sig enligt Hufvud-Boken bestå af följande poster, nemligen: Contante Medel: Rikets Ständers Bank Cassa under Kapiten Modig för Åkers Canal Dito under Kapiten von Sydow för Jönköpings Hamnbyggnad Helsingborgs Hamn-Direction 3,000: 0 b — 10,212: 29. s. Inventarier och Materialier: Inventarier vid Hydrotechniska Contoret Arbetsförråd vid Upsala Åkers Canal A' . Gråda Dito . Wäddö Dito Almare Stäk Jönköping Muddringsredskap vid Helsingborg Oredo visade Anslagsförskotter: Bolaget för Sluss-anläggning vid Degefors och Forsshaga Directionen för Dragvägs-anläggningen vid Skogshall Förskotter till Undersökningar Oliqviderade Äldre Förskotter och Lån: Landshöfdingen af Schmidt Förskott till Tryckningskostnader . Aflidne Öfverste-Lieutenanten C. Rappes Concurs-Massa Afgår Strömrensnings-Fondens Skuld till Directionen öfver Dragvägs-anläggningen vid Skogshall 557: 28. s. ten Tillsammans 49,160:13.11. Härvid hafva Revisorerne inhämtat: att aflidne Öfverste-LieutenanC. Rappes Concurs-Massa, som häftat för återstoden af ett från (171 — 130 — Strömrensnings-Fonden till Gårdsby Linförädlings-Institut lemnadt lån, numera blifvit sluteligen utredd, dervid en förlust för Fonden af vid pass 2,500 R:dr B:co uppkommit; samt att öfrige uti Räkenskaperne balancerade Oliqviderade äldre Förskotter och Län_, hvilka af f. d. Kongl.
Tvifvelsutan skall man härvid insända, det blotta medvetandet af, att ett så beskaffadt straff existerar, är tillräkligt att förekomma hvarje försök till de Resandes ofredande. Jag svarar derpå, att troligen de fleste Hållkarlar af öfvertygelsen om straffets otillämpelighet och vissheten, att detsamma katt luinda ännu aldrig blifvit utöfvadt, hämta anledning, att, om ej föragta, åtminstone aldrig frukta den Lag, som stadgar ett sådant straff. Jag har derföre trodt, att om straffet mera lämpades efter förbrytelsens beskaffenhet, skulle just derigenom möjligheten för dess användande beredas, oeh sjelfva denna möjlighet innefatta ett ännu kraftigare medel till förekommande af alla slags oordningar. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 D«n 29 Maj f. m. 601 ka verkliga satser de grunda sina argumenter, hvilka vilja borttaga skyddstullarne, oell att, om det finnes några verkliga satser, han ville vara den förste som skulle ingå derpå. I det fallet vill jag hänvisa till de grundsatser, som Frih. Gripenstedt och Hr K ramier hafva framlagt. Frih. Hamilton har nästan allt för mycket underkänt vigten af theorien. Han har t. o. m. gått så långt, att han beskyllt theoritici att de icke fråga efter om landets ställning går alldeles ikull. Sådana beskyllningar äro nästan hårda mot Hrr theoretici. Dessutom har Frih. Hamilton talat om den täflan, som det Svenska jernet är underkastadt med det Engelska. Vi veta alla att det med träko! smidda Engelska jernet är af så ringa betydenhet att det aldrig kan täfla med det med träkol smidda Svenska jernet. Det skulle således endast vara med stenkolsjernet, som det skulle komma i fråga, och äfven detta skulle endast i afseende på qvantiteten kunna täfla med det Svonska jernet; i afseende på qvaliteten h.ar jag aldrig hört någon påstå att det Engelska jernet kan jemföra» med det Svenska. Man har äfven talat om att man bör gå varligt och småningom tillväga.