Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emedlertid, och då Herr Grefve Gullenborg utaf Utskottens förslag att Bandt Tulls-bevakningen borde med nästa år upphöra, dragit den slutföljd, att berörde anstalt skulle under hela det året, fortfara, hvilket med Utskottens mening icke varit öfverens, stämmande, anse Utskotten den redaction af Betänkandet i denne del nödig, att orden; jemte vidtagande af det Beslut, alt den Inrikes eller LandtTulls-bevakningen bör med nästa dr upphöra, för tydlighetens skull förändras till: jemte vidtagande af det Beslut, att den Inrikes eller Landt Tullsbevakningen bör från och med nästa ars början upphöra. Och varder detta allt Biksens Höglofl, Ständers närmare bepröfvande vördsammeligen understäldt med tillkännagifvande derjemte, att Utskottens förra Betänkande blifvit bifallit af Högvördige Präste-Ståndet den 16 sistledne Majj samt af Vällofl. Borgare-Ståndet den i sam* ma Månad. Stunders Stats-Utskotts Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid dess Utlåtande, angående ersättningen åt Deputerade af Riks-Stånden, som kommu att afresa till Norrige, för att bevista Hans Maj:ts Konungens höga kröning derstädes. -Enär Höglofl. Bidderskapet och Adeln den 29 sistledne Maji samt Högvördige Präst-Ståndet elen 2 i denne månad, äfvensom Vällofl. Bor* gare-Ståndet den 2g sistledne Maji bifallit StatsBtskottets yttrande och förslag, om resekoscnads-ersättningen åt Deputerade at Biks Stånden, sorn komma att afresa till Norrige för att bevista Kongl. Majus höga kröning derstädes, så liar Stats-Utskottet funnit sig icke kunna till åtgärd upptaga den inom Hedervärda BondeStåndet framställde anmärkning vid Utskottets aberopade Utlåtande, utan kommer frågan , lik. ntätigt 69 § i Begerings-formen, att anses afgjord: hvilket Utskottet får vördsammeligen anmäla. Stockholm den 10 Juni 1818.
Då en anmärkningsfråga är från RiksSt. remitterad till Utsk. för att höras, har lagstiftaren velat lemna tillfälle till målets öfverlemnande till Riksrätt, innan afgörandet företages, på det att Utsk., i fall det skulle anse verkligt brott vara begånget, må äga sig öppet att förvisa frågan till Riksrätt och icke genom ett Ständernas föregående beslut, hvarigenom 107 § Reg.F. blifvit tillämpad, finna sig derifrån förliindradt. Detta är vid sednaste riksdagar förbisedt; och man har hellre velat afgöra, huruvida fel i något särskildt fall kunnat blifvit begånget, än om Rikets nytta och väl af rådgifvande personalen allmänneligen blifvit iakttaget. Detta är anledningen till den oformliga discussion, sorn vi nu hört. Jag vill icke vidare ingå i frågan, än att jag tillstyrker, att memor., som jag anser olagligt, må läggas till handlingarna; men jag anhåller att få upptaga några ledamöters yttranden. Det är klart, att sedan Utsk., som endast bort svara, att Utsk. i anledning af den remitterade anmärknrsanledningen icke funnit skäl att tillämpa hvarken xo6 § eller efter 107 § någon anmälan göra, äga R. St. likväl full frihet att afgöra, utan att de behöfva uppgifva någon särskild sak, huruvida de finna Rikets väl kräfva, att anmälan om en eller flera rådgifvares entledigande bör hos K. M. äga rum. Frih, Ehrenborgh har sagt, att Hr Ehrenhoff icke står under Constit.Utskrs domvärjo. Jag tillerkänner icke Utsk. någon domsrätt; det äger endast besluta, om i anledning af remitterade anmärkntsanledningar eller på grund af granskning af Statsrådets prot. remiss till Riksrätt skall äga rum, eller om Utsk. anser sig böra anmäla en eller flera af rådgifvare ne att efter 107 § hos K. M. anmälas till entledigande. Uti allt, hvad Utsk. gått eller går derutöfver, har det sjelf ställt sig utom lagen. Utsk:s utlåt, i frågor om tillämpning af 106 §. är ganska vigtigt; ty det är oafhängigt af Ståndens beslut.
R:dr 66,210 sk. rst. Efter Bevillningsförordningen. J^sta Art. Jord, Hus och Tomter, Verk och Inrättningar. Borgerlig näring. Efter 37 Personer, ej hörande till viss näring. R:dr 205 sk. rst. Kostnad för Rotering. Kostnad, för stadens styrelse. Klereci-Statens underhåll. Fattigförsörjning. Skjuts. Väghållning. Diverse onera etc. Summa Statsbidrag. Bränvinsbrännings-afgift. Summa. Boskapspenningar och Åkerskatt. Mantalspenningar. i'. Salu-aecis. Summa. Pastorers. Komministrars. Kyrkobetjenings. Summa. 3:djc Att. Summa. U:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. Rdr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. Carl Landegren. KONI.!. MALTS BEFALLNINGSHAFVANDES uti Kronobergs C ö n till KOIQL. MAJ:T i utttlerdåttifj/tef I E M Å II N -16 ERÄTTELSE för åren 1843, 1944, 1845, 1846 oell 4849. c^rotj^)(§bc7s>>—- STOCKHOLM, 1850. P. A. RÖRSTEDT Se SÖKER, Kongl. Boktryckare. Berättelse om tillståndet i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Kronobergs län för åren 1843, 1844, 1845, 184G och 1847. §• I Länets allmänna beskaffenhet.
På grund af Kongl. Brefvet den 22 Augusti 1827, äro, af 3:dje Hufvudtitelns bespaiingar, i lönetillökuingar åt Sekreteraren och Kanslisten utbetalda 200 R:dr hvartdera året, jemte förhöjning för vissa Tunnor spanmål derunder; år 1840 • •• • . »• 26: 12. — t,- 1841 * * .• 24: 8.- — hvarförutan å Allmänna Indragningsstaten årligen utbetalts: åt Majoren Gillberg.. 3oo: „ Löjtnanten Lithander ... i33: 16. — „ Material-Bokhållaren Felin .. 25o: hvilka sistnämnde belopp, vid innehafvarnes afgång eller befordran, indragas. — 216 — Kongl. Krigs -Akademien. (å Riks-Statens 3:dje Hufvudtitel). Dess räkenskaper äro för båda åren i8.|o och i84« granskade uti Kongl. Kammar-Rätten med anmärkningar, celi utvisa: Debet. år 1810. år 1841. Balans från föregående året: Behållning och Fordringar — Dito till fyllande af 1839 års anslagsbrist .. 540:36. Utgift: Krigs-Akademien finnas å Riks-Statens 3:dje Hufvudtitel anvisade 37,200 R:dr, jemte förhöjning, enligt Riksmarkegång, för under lönerna beräknade i,o5o Tunnor spanmål, hvilken förhöjning, år 1840, uppgått till 1,378 R:dr 6 sL, men har för år 1841 utgjort endast 1,268 R:dr 36 sk.; hvarförutan Allmänna Indragningsstaten upplager en årlig pension af j3o R:dr för f. d. Läraren i Handaslöjder, Friherre C. Sjöblad. Sorn bemälte Friherre numera med döden algått, har denna pension upphört.
Ifrågavarande författningar öfverensstämma alla deruti, att, innan förmedling å något hemman eger rum eller får tillgodonjutas, undersökning samt refoch skattläggning skall i behörig ordning vara förrättad, hvaröfver det åligger Landshöfdingarne att hålla noggrann tillsyn, så att intet hemman må, utan laga tillstånd, vinna lindring uti de detsamma åliggande besvär och skyldigheter; och som häraf, efter min tanka, ostridigt följer, alt Landshöfdingarne såväl som de dera underlydande tjenstemän icke allenast äro berättigade utan jemväl pligtige, alt, när sä nödigt pröfvas, och serdeles vid jordransakningar, hvilka hafva just till ett ibland Lagsamt Allm. Besv. o. Oec.Utsk. TJtl. N:o 44• I27 de hufvudsakligaste föremålen att tillse, luiru vida hemman och lägenheter till deras mantal och räntor någon förändring undergått, affordra åboer eller innehafvare af förmedlade hemman de handlingar och upplysningar, som kunna styrka deras rätt alt förmedlingen tillgodonjuta, utan att Kronan hör med någon bevisnings-skyldighet i detta hänseende belastas, enär öfver hundraåriga författningars ännu gällande kraft måste innefatta tillräckligt stöd för Dess rättigheter, intilldess motsattsen varder å vederdelo-sidan i laga ordning bevisad; — samt dessutom, hvad serskildt beträffar
Del var då detta, som skulle bevisas; och en sådan bevisning är ej att hämta från skattläggningsmethodens ordalag. Att de i 1770 års method omtalta fiskerier, hvilka ej fmge i hemmanens skatt intagas, lika litet äro alla de här i fråga varande (alla, som finnas i elfvar och strömar), visar sig alldeles klart deruti, att de skola vara belägna i Kronans ”regala strömar och fiskeskär eller på Kronans allmän”ningar”, hvilket icke gäller om andra i strömar och fiskeskär belägna, än dem, som ligga i Kronans regala strömar och fiskeskär — och denna benämning vore ju meningslös, i fall den skulle beteckna hvarje ström och skär utan undantag. — I 1773 års method finnes lika litet något uttryck, som synes kunna till stöd för Kammar-Collegii mening åberopas. Enligt sjelfva ordalagen lärer då ej något skäl för denna mening stå att hämta från Skattläggningsmethoderna. På denna väg kan ock svårligen någon upplysning i ämnet vara att förvänta, så vida ingen ting lärer kunna anses Kronan tillagdt endast genom derå underlåten skattläggning. Emot Kronan må en verkställd skattläggning kunna bevisa, alt Kronan erkänt den skattskyldiges rätt till hvad hon beskattar. Men häraf följer säkerligen icke, att motsatsen kan till Kronans fördel åberopas — att Kronan blir ägare till hvad hon underlåter att beskatta. Om ett fiske blifvit under ett hemman skattlagdt; bör väl derigenom samma fiske anses af Kronan erkändt för en hemmanets tillhörighet. Men omöjligen kan tvertom, i fall fisket vid hemmanets skattläggning ej är beräknadt, detsamma derföre tillhöra Kronan. Hvad som härmed är sagdt, i afseende pä skattläggningarna, eller att bevis till Kronans fördel ej deraf kan hämtas, äger äfven sin tillämpning på orternes roteringsgrunder. Något bevis har derifrån icke uppkommit till fördel för jordägarna; och till Kronans fördel kunde något sådant ej vara att der finna. Enligt hvad utlåtandet innehåller, skall lika litet vara utredt, att fiske ingått i beräkning vid roteringen, som att fiske varit vid skattläggningen beräknadt.
Uti 8:de §. har Directionen anmält ej mindre de Pensioner, hvilka, sedan sista Riksdag, äro vordne å framlidne Hofjunkareri. Bergenstjernas, samt Kamererare)! Stråles Testaments-fonder, bildade, än ock de, dels af Fröken Sara Charlotta von Hauswolff, dels af Hans Excellence m. m. Herr Friherre G. L. Cederhjelm gjorda Stiftelser, som sedan nämnde tid blifvit ställde under RiddarhusDirectionens inseende; äfvensom att den rättegång, Fröken Ulrica Carolina von Hauswolffs syster, Fru Brita Maria von Haus - 35a Den 9 Jun i i e. ta. wolff emot Directionen anställt, rörande beståndet af bemäldta Frökens Testamente, blifvit, genom Kongl. Maj:ts den 24 Januarii 1826 meddeldte Dom, slutligen afgjord, till följd hvaraf Directionen emottagit ett Capital af 3,852 R:dr /fö sk. 10 r:st. Banco, hvilket Fru von Hauswolff behagat sjelf öka med en summa af 6,980 R:dr 20 sk. 2 r:st. Banco, hvarigenom denna Fonds primitiva belopp uppgått till 10,833 R:dr 16 sk. B:co, deraf räntan för närvarande utgår till de af Testatricen i lifstiden utnämnde Pensionairer. Och har Utskottet härvid bordt tillkännagifva, att någre särskilda räkenskaper för Fröknarne Ulrika Carolina och Sara Charlotta von Hauswolffs ifrågavarande TestamentsFonder icke blifvit för åren 1826 och 1827 upprättade och sålunda ej heller af Utskottet granskade, utur det skäl, att tvisterne med Sterbhusets Utredningsman, angående Fondens rätta belopp och Boutredningen för det öfriga ej blifvit slutade tidigare, än att derpå beroende Capital-medlen först hunnit insättas i slutet af 1827; hvadan något Bokslut för berörde Fonder först år 1828 kunnat uppgöras. §. ir.
Vi hafva sett att Tyska Stater, som länge saknat Representation, likaledes, inom kort tid, upp^foit och antagit sådana Representationssätt, som äfven äga förtroende framför vår: och det mäste då förefalla smärtsamt, att erfara, det svårigheterna till en blott förändring skola för oss medtaga ert tid, om hvars slut man icke ens kan göra sig någofc^ bestämdt hopp. Efter min tanka hade Utskottet förfarit vida bättre, och visserligen mera enligt med Ständernas begäran, örn Utskottet, på den kännedom, och med de upplysningar, som kunna vara för handen, gifvit oss något förslag, det hade, till äfventyrs» kunnat sedermera af Ständerna sjelfva göras fullständigare: och hade, i alla fall, föranledt till ett beslut, som, derest det också icke i allo uppfyllt nationens hopp, åtmindstone undanröjt den bekymmerfulla tanka, som nu torde hos nationen uppstå, till tvifvel, huruvida Ständernas löften oin förändring i Representationssättet varit allvarlige; eller huruvida Ständernas villja att der» ät lemna verkställighet nu mera är sådan. 7o 4 Den x4 Juli f. m. På alla dessa skäl anhåller jag, att detta ämne måtte återremitteras till Utskottet, med anmodan att skyndsammeligen fullgöra Ständernas förut meddelade begäran, att upgöra ett förslag till nytt Representationssätt. Undertecknad Silverstolpe, Axel Gabriel: När Riksens Ständer vid denna Riksdag till ConstitutionsUtskottet återremitterade Representationsfrågan, var det ej med den bestämda föreskrift, att innan Riksdagens slut deröfver inkomma med ett beredt förslag: det var blott med den, att deråt gifva den åtgärd det för sig funne möjlig. Det lärer lätt inses, att denna möjlighet varit bestämd, icke blott af tiden, hvilken, sedan Riksens Ständers beslut fattades icke varit tillräcklig till utarbetningen af ett så vigtigt ämne, utan ock af ämnets egen natur, som är för omfattande och inveckladt för att göra beredandet lätt.
Utsk. har visserligen, såsom en värd talare förut yttrat, i dess första utlåt, anfört, såsom skäl hvarföre en presidentslön i Kammarcolhm skulle kunna indragas, alt TJtsk. antog, att, såsom en följd af den nya organisationen af Statsrådet, de under departemenlena lydande embetsverken äfven skulle komma alt undergå en omorganisation; men Utsk. har i sitt sednare betänk, uttryckligen anfört, alt Utsk. ej föreslår presidents-embetenas indragning. Det kan icke nu ske. Jag vill lemna å sido, såsom liggande utom kretsen af min omdömesförmåga, huruvida det i en framtid kan ske, — det kan jag ej bedömma; men utan förändring af våra grundlagar kan ej en sådan sammanslagning, som i första betänk, omnämnes, äga rum. Det är nu af Utsk. bestämdt antaget, att eli presidentS-embete bör finnas i Krigs-colltm. Dä skall det väl också finnas någon Ion för den som innebar detta embete; ty att gå ut från den förutsättning, att man kan påräkna, att personer, som äga andia inkomster, skola finna sig skyldige alt förrätta ett embete, sohl ej ålderås, och utan att man kan pålägga den, som ensam har utnämnande rätten, någon slags skyldighet att söka bland pen si onsi nneh afvan de personer den som skall bekläda detta embete, — det vore orimligt; och af samma skäl kunde man bland de på indragningsstat uppförda personer från person till person uppsöka den, som man kunde förmoda skulle vilja åtaga sig att förestå denna tjenst. Jag får derföre vörd ii H. 39 3oG Den 11 Augusti f. tn. samt instämma uti yrkande af bifall å K. M:s propos. och alslag å betankandet. Frih. Sprengtporten, Jacob Wilh.: Beträffande den ifrågavar. presidents-lönen ämnar jag ej yttra mig, enär jag icke kunde anföra något annat skäl till försvar för Utsk:s åtgörande än Utsk. sjelft anfört; men i afseende på den ifrågavar. beräkningen af spanmål under lönen, har jag ansett mig böra underställa R. o. Ad:s pröfning dea frågan, huruvida icke, då R.
Befhrde ett exemplar af det vid Nämndens sammanträde förda prot., hvilket prot., uti, vid emotlagandet derutaf utlyst Sockncstämma skall upläsas. 70 Den 23 December e. m. 11 §. Besvär öfver af Nämnden faltadt beslut skall inom 14 dagar efler denna Sockenstämma till K. Beflude insändas, hvilken så fort ske kan deröfver meddele sitt utslag. Tredje Art. om Liins-Niitnnden. 1 §• Hafva |:del af Länets samtliga Härads-Nämnder, i hufvudsak gillat till dem liänskjutet förslag, kalle Landsh.Emb. Läns-nämnd alt sammanträda, och utställe dag för sammanträdet. 2 §. Länsnämndens samlingsort vare länets residensstad, så vida icke annan mera uti midten af länet liggande stad, af Landsh.- Emb. dertill anses mera tjenlig. 3 §• Läns-nämnd skall med det undantag 5 § stadgar, af tvänne Ledamöter ifrån hvarje inom länet varande Härad bestå. 4 §• 1 mom. Ingen till Deputerad vald, må sig detta förtroende afsäga, såvida lian ej uppnått 60 år, eller laga hinder kan förebära, och äge nämnden vid sitt sammanträde att besluta öfver dessa hinders giltighet. 2 mom. Skjutsersättning och traktamente, så ock höler för förfallolöst uleblifvande, bestämmas af den inom länet första gängen sammanträdande Länsnämnd, och gälle sedan intill dess inom nämnd väckt förslag till ändring af den nästsammanträdande antages. 5 §. 1 mom. Stad som räknar 5000 innevånare, eller derutöfver, skall såsom särskild, af Länsnämnden oberoende och ifrån delaktighet uti densamma skäljd kommun anses, så vida icke, genom emellan staden och nämnden träffad öfverenskommelse, annorlunda blifver beslutadt. Beslut härom må ej fattas vid samma sammanträde, uti hvilket frågan blifvit väckt. Till beslutets giltighet erfordras |:delar af Länsnämndens samtlige röster. 2 mom. Har genom, enl. föreg:de mom. fattadt beslut, sta den erhållit rättighet, att uti Länsnämndens förhandlingar deltaga, äge den dertill tvänne Deputerade att utse. 3 mom.
Utskottet då ansåg och ännu anser billig, derföre att ett ömt afseende bör hafvas å förekom» mandet af Skattemannens lidande och hinder för hans eget Jordbruks skötsel, sorn skulle uppstå genom .långa och besvärliga resor till stället, der dagsverken böra utgöras, men hvilka olägenheter icke kunna vara af betydenhet, då både framoch återresan sammanlagde uppgå till mindre än 2 mil1 afseende åter på den gjorda erinringen, att hälften af ifrågavarande dagsverken blifvit utsatt att utgå under de 4 månader af året, då den dagsverksskyldiges arbete aldrabäst behöfdes för hans eget Jordbruk, samt att den årstid är fri från dess utgörande, då detsamma skulle för Skattemannen vara beqvämligast, får .Utskottet anföra, att dessa dagsverken, hvilka* rätta namn är dels Jordeboksoch dels Mantalsdagsverken, utgöra en sjelfva jorden åtföljande grund-renta, och tillförene kunnat af Indelningshafvaren till hela beloppet utfordras under den brådaste andtiden, men nu mera blifvit, genom. Kongl.
Prot. s:dra Häftet; «4 Prot: Utdr. d. 24 ÄpriT1834- beslöt St Ande t, det skulle Eccpeditions-Utskottet anmodas alt uppsätta underdåniga Skrifvelse!’ till Kongl. Majit, angående de vid denna Riksdag afgjordt? Grundlagsfrågor, hvarom; sådan underdånig anmälan, efter Gi undtagen, bör äga rum. S. Dt Vid vflevligare föredragning, af Allmänna Besvärsoch Oeeonomie-Ut skottets Utlåtande N:o 28', i anledning af vackt motion derom , au A Hejdungs celi Arvidsjaurs Lappmarker, måtto till Norrbottens ] än förläggas, fann Ståndet för godt att bifalla den del af Utlåtandet som angar nämnde Lappmarker, hvaremot senare delen, rörande underdånigskrifvelse till Kongl. Majit, i afseende å beredandet af lämpligare administrativ och cameral indelning i Riket, blef af Ståndet afsiagen.. Remitterades till Stats* Utskottet r 1:0 Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående f,. d. Allmänna MägasinsFonden, . samt betalnihgs-vilkoren för. erhållne Spanmålsunderstöd ; och 2:0 Ett af Riksdagsfullmäktige från Blekinge Län, i dag ingifvet anförande , i anledning' af Kongl. Majlts lill StalsUtskottet remitterade Nådiga Proposition, angående jemkning uti Båtsmanshållet i samma län.. S.. D,. Efter förnyade föredragningar biföllos Stats-Utskottets följande' Betänkam,um, neni!.: N:o .r5'j, öfver den af Herr Stjerncreutz , Peter Niclasr hos Ridderskapel och Adelil gjorde motion, angående utbekommande ifrån RiksgäldsContoret af en dess, enligt afgifven räkning å ved och brännkol till Eandfön ar skalkens så< kallade Söireer vid: sistlidhe Riksdag, egande1 fordran; N:o 56,. angående en gratification åt D'„
Händer detsamma en gång till, kan ni taga afsked af alla förhoppningar att en gång återvända till hofvet! – Ack nej! Med er hjälp kommer jag alltid – förr eller senare – att återvända. Jag tror på er stigande stjärna – och er framgång är min! – Lyd åtminstone för denna gången mitt råd, och vänta! – Vänta? – härmar Brandt, med munnen full af ost. – Jag har ju sagt er, att det är omöjligt! Jag är i detta ögonblick så fullkomligt utblottad, som jag för trettio år sedan kom till världen. Jag äger icke en sou. Om jag icke lyckas störta det tjocka djuret, har jag ingen annan utväg än att söka mig någon anställning här i Frankrike. – I så fall återvänder jag nog aldrig till Danmark! tillägger han, hotande. – Jag är, tyvärr, icke i tillfälle att försträcka er den summa, ni behöfver för att resa hem. Men jag är öfvertygad om, att ni lätt nog kan skaffa er medlen. – Hur så? – frågar Brandt, intresserad. – Genom att göra kungen min uppvaktning? – Nej. Genom att uppvakta grefve Holck. – Aldrig! Det ligger en indignerad protest i tonfallet. Han tömmer sitt glas i botten och sätter det med en smäll tillbaka på bordet, reser sig sedan häftigt och börjar, hvisslande, röra sig af och an på golfvet. – Det är dock den enda utvägen – vidhåller Struensee – och hvarför skulle ni icke begagna den? Holck är en godmodig man. – Men ni vet ju, att jag helt nyligen har kallat honom en skälm och en idiot? – Det har han säkert redan glömt. Och – som sagdt – för att komma till kungens kassa, måste ni passera Holcks antichambre. – Nej – säger Brandt fundersamt – då går jag hellre till Bernstorff. – Af honom får ni icke en sou. Han klagar ständigt öfver, att kungens resa kostat för mycket. Hans samvete skall förbjuda honom att hjälpa er. – Nej, till Holck går jag icke! Det vore ju detsamma som att taga subsidier af fienden! – Au revoir, min käre vän! Mitt beslut står fast. Jag skall söka audiens hos kungen. Och han aflägsnar sig stolt.
Men dä ConstitutionsUtskottet alldeles frångått denna safternas ordning, itro Riksens Ständer, hvars handlingar af nationen skola bedo unnas, liksom påtrugade den för oss alla oangenäma nödvändighet, att sjelfva, på sätt na skedt är, bevaka, vara rättigheter,. Friherre Cederström, Rudolf: Def; förundrar mig att höra det någon enskild person åtager sig att föreskrifva ConstitutionsUtskotlet hvad det skulle göra eller icke göra. Göns lita tion sUtskottet har, innan Friherre Staqls anmärkning, fästat uppmärksamhet vid frågorna om nederlaget för Bomullsvarorna och om Bräavinsinförskrifningen. Det har vid, granskningen erfarit, att man hade derom bland allmänheten mycket orediga och origtiga begrepp, och att till och med anledningarna till det som så mycket öfverklagades, varit till betydande del g i foa af Riksens Stander sjelfva. Utskottet skulle icke heller hafva ansett sig handla rättvist, om det underlåtit att besinna i hvad tid dessa anstalter blifvit vidtagna, nämligen då Sveriges inre omständigheter ännu så oundvikligen berodde af de yttre: och Utskottet hade på sådana grunder ansett någon anmärkning deremot icke behörig, utan tvärtom funnit, nar alla sammanlades, det nu tadlade Konungen 902 Den 2o Juli e. m• Rådgifvare hafva såsom värdiga män förhållit sig. Herr Flach, Carl; I anledning af den förundran som mitt Yt rande \ rickt: hos Friherre Rudolf Cederström, får jag blott erinra, att jag yttrat mig alldeles lika med HofCanzleren Friherre Wetterstedt, Herr Grefve Schwerin och flera andra Ridderskapets och Adelns Ledamöter, hvilka alla instämt i den önskan, att ConstilutionsUiskotteh förhållit sig annorlunda. ConstitutionsUtskottets Memorial lades härefter till handlingarna.