Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inledningen till denna Constitution uppgifver såsom medverkande orsaken till Sveriges olyckor: ”att Riksens Regering och hvad •'dervid hängde, icke hade varit i en viss form *’författadt och på alla sedvanliga förändringar "”så stadgadt och bestäldt, att det kunnat hänga ”tillsammans och förvänta sin tid utan med Ko* ”nungens egna krafter stått och fallit, först lent ,eller skarpt och uti infallande förändringar ”hastigt och utan tidsgifvande vändt upp eller ”ned på Staten: hvaremot ingen beqvämare bot ”eller medel, näst Gud, syntes att kunna upp”tänkas, än att man andra välbestäldte Riken >’och Regementen till följe, all ting sa på alla Betänkande om Rikets Styrelse-Verk. 499 ^händelser Författade, ätt Regementet vid Ko. ”nungens lif eller död, närvaro eiler frånvaro ■, ”helbregda eller sjukdom, så oek omyndige år, ”i det närmaste (så vidtutan Dess Höghets och ”Kongl. vördnlngs-förkränkelse måtte ske) a 11- ”tid sVarade sig sjelf och hade sin gång och sin ”tid, på all infall åter att repa sig och sina or”denteliga krafter att bibehålla, icke varande hvar”jom och enom beqvämt så hasteligen att sönder”slita och förvirra.” På dessa grunder stadgades, att näst Konungens Höghet) skulle, som orden lyda, högsta vårdning blifva hos Rikseiis Råd, hvilka Konungen af inföddom RiddarOm och Svennom skulls välja, till ett Ordinarie ahtal af 25, de fem höga Ämbeten, Drotzet, Marsk, Amiral, Canzler oell Skattmästare deruti inbegripne, och att alla Åren* der, söm Regeringen angingo, skulle efter hvart och ett Ärendes egenskap och natur lända oth drifyas ordinarie igenom följande Fem Coliegia eller Broderskap, nemligen Hof-Rätten , Krigs-Rådet * Amiralitetet , Cancelliet och Räkninge-Kammaren. Till Hof-Rätten hörde alla Rätugångssaker. Söm antingen directe lydde under Konungens
Med ani. af Hr Prinfzenskölds och Frih. Raabs nu afgifna yttranden, anser jag mig skyldig att, innan discussionen vidare fortgår, förklara min åsigt om de föreslagna voter:s-propos:ne. Sedan StatsUtsk. i Utlåt. N:o 248 tillstyrkt R. St:r att besluta om bränvinsbevillnings-medlens omedelbara ingående till Riksg:sKont., var det klart att StatsUtsk. måste anse en sådan åtgärd öfverensstämmande med Grundlagen, och då RiksStms prot:s-utdr. endast innehålla de beslut Stånden fattat, men icke motiverne derföre, och således prot:s-utdr:n från R. o. Ad. samt PrésteSt. endast innehållit, att dessa Stånd afslagit Utsk:s förenämnde Utlåt., var det i full konseqvens med Utsk:s föregide handlingssätt och dess derigenom uttryckta åsigt om betydelsen af Reg:sF:ns 64 §, som Utsk måste inkomma med voter:s-propos:r i ämnet; men lika klart förefaller det, att om det beslut StatsUtsk. förra gången understälde Ståndens pröfning var stridande emot nämnde §, hvilket jag då uttryckte vara min åsigt och således ej kunde då af Ståndet bifallas, bör det ej heller genom votering i Förstärkt StatsUtsk. kunna blifva R. St:rs beslut. En sådan oformlighet och, i min tanke, olaglighet kunde genom den föreslagna voteringen inträffa, och anser jag mig således, i följd af den vid behandlingen af Sta(sUtsk:s Utlåt. N:o 248 af mig framstälda åsigt, nu äfven hindrad att framställa propos. till bifall å de nu föreslagna voter:s-propos:ne. Hr Printzensköld: Efter detta Hr Gr. o. Landtm:s yttrande återstår för mig icke annat än att förklara min farhåga, att man på detta sätt är på väg att trampa Grundlagen under fötterne. Frih.
Uti denna §. har Directionen anmält, hvil* ka Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, sonl blifvit af Directionen gemensamt med 1820 årä afgående Revisorer valde, att å Ridderskapets och Adelns vagnar deltaga i 1822 års Reyisiorl af StatsBanco och RiksgåldsVerken, samt att Directionen, i anledning af en Ledamots anmälte förhinder, att berörde förtroende emottaga, genom särskildt inom Directionen anstäldt val, kallat en annan medlem af Ridderskapet och Adeln till Revisor i den afgångnes ställe. Enär det sått, hvarpå denna Ledamot blifvit till ifrågavarande befattning utsedd, föranledt, enligt hvad Utskottet haft tillfälle, att af ProtoCölIerne erfara, till en särskildt cominunication emellan Riksens Ständers år 1822 församlade Revisorer, och RiddsrhusDirectionen, dervid å ena sidan Upplysning om den grund, på hvilkert Directionen ansett sig behörig, att ensam förrätta berörde val, blifvit begärd, och å deri andra Directionen ingått i en detaillerad utveckling ef de skål, som grundlagt dess åtgärd i den - Den II Augusti e, m. Via de!, torde Ridderskapet och Adelns icke obenäget anse, om RiddarhusUtskottet ingår i eri närmare granskning af hvad sålunda i detta amne förekommit. Af Protocollerne inhämtas, att Riksens Slån; ders Herrar Revisorer, under den r8Sept. 1822 af RiddarhusDirectionen begärt underrättelse om de grunder, på hvilka Directiohen ansett sig böra i Herr Majoren Axel Reuterskölds ställej titan de öfrige Revisorernes af Ridderskapet oell
Åkerjorden, sorn bör kunna lemna to tunnor korn, gifver i arrenden tunnor korn, då resten fullkomligen bestrider utgifterne till utsäde, kronan, löner för arbetsoch tjenstfolk, underhåll af byggnader, då arrendatorn ändock kan påräkna ett öfverskott till belöning för sin möda, Den 24 Februarii, §. 16 Ängens prodiictionskraft per uppskattadt tunneland, anses gifva 4 lass hö a 40 Lisp. per lass', ett tunnland uppskattad äng afdrages lör hvarje tredje tunnland uppskattad åker till underhåll af folk och kreatur, som fordras till åkerbrukets drifvande m m. och sedan förenämnde afdrag skjedt, erläggas i arrende för hvarje tunnland äng 10 fkålp. smör, då med tillhjelp af halmen 4 får vinterfödas. § 17 • Bete i beteshage, utmark eller skog, anses på ett uppskattadt tunnland kunna sommarföda 1 ko, eller 2^ får, och erläggas i arrende för hvarje 6ådant tunnland 5 skålpund smör. Det torde icke vara ur sin ordning, att här omnämna en jemförelse emellan de olika sorterne hemtamda djur i afseende på deras comsumtion, eller årliga föda, då Fåret eller Geten, såsom minst kostsam, blitver den enhet hvarefter alla de öfriga kunna bedömas. Enligt min öfvertygelse, är följande proportion den rätta, nemligen: En häst svarar emot __ 10 Får. Fin Stalloxe S dito. En DragOxe eller Tjur 7 dito. En Ko 5 dito. Ett Ungnöt 4 dito. Fin år«kalf eller föl 3 dito. Ett Får eller en Get 1 dito. Den 24 Februarii. Svinkreatur äro icke i någon mängd annorstädes än vid qvarnar, brännerier m. m, Och vid de förstnämndes beskattning, såsom Härlighet och de sednareg beskattning, såsom Industrie, inbegrips den fördel, som af dem kan påräknas. §. 18.
För sjukvården » diverse behof Reseoch traktamentspenningar Skrifmaterialier och expenser m. m. för Förvaltningen af sjöärendena samt Departementets Kommando-expedition Skrifmaterialier och expenser m. m. för Departementets Kansli-expedition Skrifmaterialier och expenser m. m. för Flottans stationer och depot ♦ Extra utgifter För handeln: Lotsenoch fyringsstaterna samt sjökarteverket Af behållne aflönings-medel » dito underhållsdito » dito nybyggnadsdito » influtne medel till uppköp af spanmål » dito för årliga Öfningsexpeditioner till sjös » båtsmansbeklädnads-medel 1853—1854 årens extra statsanslag för sjöförsvaret 1856-1858 årens dito » dito Divex-se utgifter Balans till år 1860: Kontant behållning Förskott . Af de utaf Kongl. Förvaltningen meddelade utdrag af 1860 års generalflottbesigtningsinstrument för Kongl. Flottans ofvannämnda stationer och depot inhemtas, att Kongl. Flottan består af följande bevarade fartyg, nemligen: Ångfartyg: 2 skrufiinieskepp med hjelpångmaskiner och tillsammans 144 kanoner; 1 ångfregatt, om 22 kanoner, under byggnad; 3 ångkorvetter med tillsammans 24 kanoner; 2 chefsfartyg; 1 ångkorvett med 4 kanoner och 4 kanonångslupar. Segelfartyg: 8 linieskepp, af hvilka 4 äro i tjenstbart skick och ett blifvit inredt till sjukskepp, 2;ne erfordra reparation samt 2:ne kasserats; — 92 — 5 fregatter, om tillsammans 198 kanoner, af hvilka 3 äro i tjenstbart skick och de 2:ne öfriga fordra reparation; 5 korvetter af trä, deraf 4 i tjenstbart skick och en kasserad samt 1 korvett af jern i tjenstbart skick; 4 briggar i tjenstbart skick, deraf 3 till exercis med skeppsgossar; 18 skonertar, deraf 10 äro i tjenstbart skick och af de öfriga fordra 6 lättare reparation och 2 anses kassable.
St. prÖfvat nödigt hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att betalningen för den Kronoskjuts, som till transporterande af Ekevirke begagnas, må erläggas med Två skillingar milen för hvarje Cubikfot virke, deruti inberäknad vagnslega, dåde skjutsandes fordon, enligt ofvan högstberörda Kongl. Bref af den 19 Augusti 1823, begagnas, men utan afdrag för fordonen i de fall, Kronan, enligt samma Nådiga Bref, består åkdon; hvarjemte R. St. nu få i underdånighet hemställa, om icke E. K. M. skulle täckas i Nåder stadga och förordna, dels att Eke-forslitlgen med Kronoskjuts ieke må begynna förr, än å farbar väg, dit virket måste vara framskaffadt, innan denna skjuts vidtager, dels ock att genom å Expedition^—TItvlcoitetii Memorial N:o 274- 83 behörig tid utlyst allmän auction, å LandsCancelliet i orten, må utrönas, huruvida, medelst afslutande entrepenad, forslingen kunde blifva verkställd till ringare pris, än hvad den skjutsningsskyldige allmogen sålunda tillkomme. Rikets Ständer framhärda etc. iV/e 2/4' Memorial, med öfverlemnande af förslag till Charta' Si gil lata-Förordning., Jemte det Expeditions-Utskoltet nu till justering hos R. H. St. vördsamt öfverteirtnar förslag till K. Majrts. Nådiga Kungörelse om Rikets Ständers vid innevarande Riksdag fattade beslut, angående Stämplade Pappers-afgiften samt om hvad vid controllen och uppbörden deraf bör iaklta«as, får Expeditions-Utskottet, sorn, jemlikt 72 §. Riksdagsordningen, funnit sig åligga, att samina förslag, ehuru af Rikets Högloft. Ständers. Bevillningsutskott utarbetadt och till sitt innehåll af R, St. godkändt, likväl, i afseende på redaclionen, genomgå och granska, innan detsamma tilL Rikets Högloft.
Wij befalle fördenskull wårt Gammarråd, Gammererare och Fougder att de rette sigh här effter, och icke tillfogha dem theremot hinder i någon motto. Datum ut supra. GUSTAVUS ADOLPHUS. Likheten med det i Kongl. Riks-Archivet förvarade Registratur intygar JV. kV. Forsslund, Förste Expeditions-Secreterare och Actuarie. Allm, Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkanclej IV.-o 14°- 35 Bilaga H. Kongl. Majrts Nådiga förklaring på gemene Mans puncler i Österdalerne. Dalum Borenshylta den i3:de Februarij i63o. Wij GUSTAFF ADOLPF1 etc. Gore witlerligitt, alt såsom oss någre trogne undersåler den meniga man aff Österdalerne, bäfwe igenom illerås uthskickade underdånigest låtit besökia, och några puncter ödmjukeligen föredraga låtit. Sa hafwe wij samme theras puncter nådigst öffwersedt, och oss der upå förklaradt som föl lier. Till det tredie. Så wele wij och nådigst att the måge inlösa all then Kyrckielijende som där i Österdalerne bliffuer öffuer wåre Officerers underholdh, och annan tillbörligh afkortningh för det prijs , som wij dem det tillförene effterlålit hafwe, nembligen för tree daler tunnan, dock at ilie der emoot igen bequemme sigh till ett billigdt kiöp för dheres Kohl och wedh, och sallie en stigh Kohl eller et StafFrum wedh för een Swensk Daler, och dem i rättan liidh framköre, at Bergzmännen icke måge lijda der opå någen brist. Der wåre YthskriffningzCommissarier, Ståthållare och alle andre huIFwe sigh alt efflerrätte. Datum ut supra. GUSTAVUS ADOLPHUS.
Sä kann Bonde-Ståndet de af Högwördiga Preste-Ständet anmärkte betänkligheter icke kunna föranleda till ätertagands af dest redan till förberördc Expe lion kemnade bifall; Hwilkct genom detta Protvsolls-Utdrag ffulle Högwördige PrcsteEtändet till swar och de öfrige Respective Ständen till underrättelse wördsamt och wänligen meddelas, vt supra. S. D. Den 17 April. 821 S. D. I anledning af Wälloff. Borgare-Ständcts wänliga inbjudande genom Prolocolls-Utdrag af denna dag beslöt Bonde-Stän-et, att alla till allmänna indragnings-Staten hörande bilagor ofördröjligen warda pä publik bekostnad till trycket befordrade, äfwensom Bonde-Stän» det instämde i Malkoff. Borgare-Ständcts önskan, att tryckt förteckning ä alla pä allmänaa Zndragnings-Pensions-och Benadnings-Staterne upförde personer ivid hwarje Riksdags början hädanefter mä wara att tillgä. Härom stulle de öfrige Rcspcctive Ständen genom Protcolls-Utdrag wördsamt och wänligen underrättas, rit »upra. S. D. I anledning af hwad Bcwillnings-Utffottet k Protocolls-Utdrag den Zi nästiidnc Januari! tillkännagifwit rörande i Finland innestäende oredowiste Chartä Sigillatä-medel till ett belopp af 6O,gig N:d. 14 st. och 2me proprie Ballancer af tillhopa z R-d. 40 st. 2 rist. beslöt Bonde-Ständet för dest del att detta förhållande borde hos Kongl. Maj:t i underdänighct anmälas, med orrhällan, om någon sadan anstalt hwarigcnom Statens rätt i afseende hära mä warda behörigen bcwakad. Härom skulle de öfrige Rcspcctive Ständen genom Utdrag af Protokollet wördsamt och wänligen underrättas. vr supi».
M. icke kunde bifalla utfärdandet af en sådan kungörelse, hvarom Rikets Ständer anhållit, men deremot vilie under nästinfallunde riksmöte, vid öfverlemnandet till Rikets Ständer af Hallands läns roteringsverk, i sammanhang dermed, gifva Rikets Ständer dels en fullständig utredning af förhållandet med de utsockne frälsehemmanens skyldighet att draga ständig rotering, dels nådig proposition om lindring i hemmanens båtsmanshåll. Härefter och sedan så väl Förvaltningen af sjöärendena som Kammarkollegium blifvit i ämnet hörda, har vid innevarande riksdag E. K. M. genom nådig proposition den 18 November sistlidet år, jemte öfverlemnande^ af Bih till B St. Skrifvelse, N.o 2o5. det för nya roteringar i Halland upprättade roteringsverk, förklarat, att il K. M., för Siu del, i öfverensstämmelse med Kongl, brefvet den 23 Februari 1844, funné nämnda hemman vara skyldiga att draga ständig rotering, så att frågan derom numera endast berodde på Rikets Ständers beslut vid granskning, pröfning och fastställande af den tillökade ordinarie och extra loteringen, ej mindre i Halland än i andra provinser; att om likväl Rikets:
Hvad som ännu mera bidrager till att försämra tillståndet är, att, relativt taget, endast ett fåtal af dessa kvinnor lyckas uppnå en oberoende ställning och få något eget, utan de flesta stanna för alltid i subalterngraderna och antingen stänga vägen för de efterkommande eller trängas åt sidan af dessa — båda fallen lika otillfredsställande. Den obetydliga inkomst, som de hafva, tillåter ju dem i vanliga fall icke att göra några besparingar, hvarmed de efter en tid kunde börja en egen verksamhet, och att upplåna ett rörelsekapital är för en kvinna förenadt med de största svårigheter. Att den bildade kvinnan är dåligt afiönad, är en allmän klagan, men det är intet tvifvel underkastadt, att det kan blifva ännu sämre, om intet i tid göres för att undanrödja orsakerna därtill. Nya arbetsfält måste öppnas, ty på dem som finnas har redan en betänklig stockning inträdt, som hämmar all utveckling till ett bättre. Må blott några energiska kvinnor taga initiativet och bryta nya banor, hvilka det dock ännu finnes godt om, så skola snart andra följa efter, .och arbetskraften, som nu är samlad på några få punkter, blifver jämnare fördelad. All osund konkurrens må brännmärkas som sådan och så vidt möjligt är förhindras, särskildt de oberoende kvinnornas bruk att nöja sig med en så låg betalning för sitt arbete, att all täflan från de fattigares sida är omöjlig. Husmödrar och andra kunna äfven lämna sin hjälp härtill genom att hällre gifva en ledig plats åt den verkligt behöfvande än åt den förmögna, som alls intet förlorar på att vänta. Allt detta måste ovillkorligen hafva till följd, att de nu nedtryckta lönerna springa upp till en rimlig höjd, så att de kunna uppfylla de rättmätiga kraf på lifvet, som hvarje arbetande människa har att ställa. Blifva lönerna högre, så skola också kvinnorna vara i stånd att göra besparingar, hvilka dels skydda dem mot en ålderdom i nöd och bekymmer, dels kunna användas som ett begynnelsekapital för en egen verksamhet, och i stället för att som nu stå i vägen för efterkommande, skola de tvärtom kunna gifva dem arbete.
Nej, hvarjemte en sedel blifvit casserad; och har således anslaget icke blifvit beviljadt. i3:dc voteringen: (enl. iq punkten.) Den, som, med bifall till Stats-Utskottets hemställan, anser, att det till upprensning af Rottne-ån och Ronneby köpings redd beviljade bidrag af 10,000 R:dr skall utgå såsom lån till Ronneby Köping, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer 5,000 R:dr att utgå såsom Stals-anslag och 5,000 R:dr såsom lån, hvars återbetalning ifrån lyftningsdagen beräknas sålunda, alfe 5 procent å det primitiva beloppet årligen erläggas, hvaraf 3 procent utgöra ränta; och återstoden afgår på capitalet. Som denna votering utfallit med 72 Ja och 3\6 Nej, samt 1 casserad sedel, hvadan Ja vunnit, komma således de beviljade medlen att utgå, på sätt Stats-Utskoltet föreslagit. rf:de voteringen: (enl. 21 punkten.) Den, som vill, att till contra-proposition vid blifvande votering, i fråga om understöd för Emm-åns upprensning, antages Borgare-Ståndets beslut, att 35,000 R:dr anvisas såsom lån och 10,000 R:dr såsom anslag, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; yjn_ Förstärkta Siats-Utskottets Memorial, N',o 506. 17 vinner Nej, antages till contra-proposition Ridderskapets och Adelns beslut, att 45,ooo R:dr anvisas och att lill Kongl. Majit öfverlemnas att bestämma, huruvida denna summa bör i sin helhet eller lill större eller mindre del utgå såsom lån eller såsom anslag utan återbelalningsskyldighet. Sedan genom denna votering, hvilken utfallit med 66 Ja och 53 Nej, contra-propositionen blifvit bestämd, enligt Borgare-Ståndets beslut, har i hufvudsaken röstats öfver följande proposition:
Om vi någonsin komme så långt i afseende på vår krigsadministration, att indelta armden, småningom indroges och ersattes af beväring, tror jag, att det vore välgörande och ledande till besparing, om, i stället för att fylla förråden med uniformer, hvar och en hade en provinsdrägt, hvilken han kunde begagna i krig. Derigenom slapp man att förvara denna mängd uniformer, och jag tror bevärrsynglingen skulle vara mycket belåten med alt få ett contant bidrag till den beklädnad, han bör hafva. Jag fäster föga afseende derpå, attbevär:synglingen må vara lika klädd med indelta soldaten. Att han är snyggt och ordentligt klädd är af vigt; men om han är lika klädd med indelta soldaten, synes mig vara likgiltigt. Jag anhåller om bifall till Utsk:s betänk. igrde punkten blef af R. o. Ad. afslagen. 20:de punkten. H. Ex. Ilr Gr. Brahe: Ehuru jag medgifver, att det visserligen ganska litet gagnar att upptaga tiden med discussion i ett ämne, som så ofta förevarit och hvaruti så mycket blifvit ordadt, att föga torde vara att deruti ytterligare anföra, och ehuru en sådan discussion nu är så mycket mindre ändamålsenlig, som 3:ne Stånd redan afslagit det ifrågavar. anslaget, kan jag likväl icke hindra mig ifrån att framställa nödvändigheten deraf, att R. o. Ad., såsom opinionsyttring, behagade afslå Utsk:s tillstyrkande och bifalla K. M:s propos. Yi hafva i föregående plena, då vigtiga principfrågor förevarit, flera gånger af sådant skäl ansett oss böra bifalla, hvad af de 3:ne andra Stånden redan blifvit afslaget; och då det ifrågavar. ämnet, enligt min öfvertygelse, är ett bland de vigtigaste, som under denna riksdag förevarit, anser jag ock en sådan åtgärd högst nödig. Om man vill, alt armeen skall motsvara sitt ändamål, lärer det äfven vara ©tvifvelaktigt, att vapenöfnirigar för densamma äro oundgängliga.
Väl vet jag, att man såsom prejudicat kan åberopa den nedsättning, sorn ägt ruin från t)en 19 Jutii f. m. f 50,000 till 500,000 XJ:clr Banco; men om man granskar Riksens Ständers beslut i ämnet vid 1809 års Riksdag, och jeinför det med Riksdags beslutet i denna omständighet, skall man finna att dessa stå i sirid emot hvarandra , och att det endast var .500,000 R:;lr, som för besagde ändamål vörö anslagne. Fråga derom blef också, vackt, och genom Handelsoch Finance-Expejditionen remitterad till Xullmägtiges i Banken Utlåtande; men ehuru ingendera af deta var i okunnighet om det meningen endast varit att inbetala 500,000 R:dr, an sago de sig dock icke böra, för bibehå Ilan. de af hélgden utaf Riksdags bestuiet, frånträda infordrandet af det deri omnämnda beloppet af 750,000 R;dr. Af samma orsak och då Riksens Ständers beslut böra vara beståndande, tillstyrker jag, att äfven ofvannämnde beslut må gå i fullbordan och 500,000 R:dr fortfarande till Banken ingå. Men på det rörelsekapitalet derigenom ej må minskas, och o« rédorne vidave fortsättas, hemställer jag, om icke Riksens Ständer' skulle finna för godt besluta, att alla medel, söm till Banken inflyta, utan ätt vara såsom dess gevinst anordnade, åter skola Utgifvas till inköp af silfver. Rå detta sätt blifver Bankens fond ökad, och sedelstocken bibehållen vid det redan stadgade beloppet. Emot hvad Utskotten, } afseende på Creditiven, föreslagit, har iag icke något att anmärka; men anhåller deremot, i afseende pä forsla frågan om återremiss af Betänkandet, h var - giä lien ig Jitlu f, me vid dessa anmärkningar torde få till samtnansat» te Utskotten åtfölja» H err Thara, Wollrath:
Intill dess sådant skett, meddelas oktroy endast i den mån, att de sedlar, som af allmänna Svenska Banken i enlighet med 19 § Litt. d. i den för samma Bank gällande lag kunna utgifvas, tillsammans med Rikets Ständers Banks sedlar icke med mera än 30 millioner Ridr R:mt öfverstiga den af Rikets Ständers Bank för inlösen af dess sedlar innehafvande metalliska valuta. 152 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. De, hvilka om bankbolags stiftande sig förena, böra vara Svenska medborgare, till antalet minst tjugo, och svara de, en för alla och alla för en, för uppfyllandet af alla bankbolagets förbindelser. De kallas solidariske bolagsmän. Vill bankbolag begagna den i § 14 närmare bestämda rättighet, att mot deposition undfå sedelmynt från allmänna Svenska Banken, så skall antalet af de solidariske bolagsmännen vara minst femtio. § 3. De solidariske bolagsmännen stände öppet att, till förstärkande af bankens grundfond, med sig förena lottegare, hvilkas ansvarighet för bolagets förbindelser begränsas af deras lotters fulla belopp; dock må sådana lottegare icke uti bolaget inrymmas för mer, än högst hälften af det belopp, de solidariske bolagsmännen uti grundfonden insatt. l:o) Bankbölags af de solidariske bolagsmännen insatte grundfond må ej öfverstiga 5 millioner R:dr Riksmynt, motsvarande, 1,250,000 R:dr Silfver, och ej eller understiga en half million R:dr Runt, motsvarande 125,000 R:dr Silfver. Vill bankbolag begagna den i § 14 omförmälde rättighet, må förenämnde grundfond icke understiga en million R:dr Runt, motsvarande 250,000 Rulr Silfver. 2:o) Denna grundfond skall inom ett år, räknadt från den dag oktroj för banken blifvit utfärdad, varda till fulla beloppet, dels i kontant, dels i goda hypothek, insatt, i enlighet med hvad denna lag och bolagets reglor i öfrigt derom närmare bestämma.