Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Huru skalldetlegbundna samhället vinna sin erforderliga utbildningom det hufvudsakligaste medlet för medborgare att ömsesidigt bibringa hvarandra upplysningar på ett arbitrairt sätt inskränkes genom intrång uti Tryckfriheten? Hvar är värnet och säkerheten emot förtrycket, om Förtryckaren kan ansvarslöst få tillstyrka indragningen, eller förbud emot fortsättningen af den klagan, som hvarken varit vådlig för allmän »äkerhet, eller förnärmande personlig rätt, eller af fortfarande smädlig egenskap? Jag hade utan tvifvel önskat att ConstitutionsLJtskottet i anledning af ådagalagde Statsrådets handlingssätt vid frågor om TryckfrihetsLagena tillämpning, mera bestämdt utredt emot hvilka af SiatsRådets Ledamöter anmärkningarne i följe härmed borde rigtas. Utskottet tillkånnagifver väl, att Föredraganden, Herr tillförordnade StatsSe-' creteraren Danckvardt, vid tvenne tillfällen, Och StatsRåden Grefvarne Sköldebrand och Fleming vid ett tillfälle på grundliga skäl i nSdevag afstyrkt förbudet mot vidare utgifning äfen indragen skrift;men härvid förekommer det mig, som om Konungens Rådgifvare påkallat nåden der blott bordt vara fråga om rättvifun. Uti Den xo Juliif m. det lagbundna samhället är rättvisan enda grundvalen för det fria samhällets bestånd, och Folkets frihetsälskande lynne uttryckes Illa inför Regenten, då vid frågor om landets •tora angelägenheter, rättvisan åsidosattes, för att endast göra Nåden gällande å den punkt, hvarest förvexlingen af dessa båda vilkor så lätt kan bilda ämne till stridighet mellan Styrelse och Folk. Jag tror att
Ad. nu går att besluta öfver de återstående Hufvudtitlarne, i hvilka Stats-Utsk:t föreslagit nedsättningar i de under dem begärda anslag, har jag ansett ofvan anförda exposé öfver Statsverkets tillgångar, utgifter och skulder vara af vigt, emedan i densamma ligger icke allenast en ursäkt, utan ett försvar derför att Utsk:t iakttagit sparsamhet och icke tillstyrkt anvisande af anslag till alla de ändamål, eller till det belopp sådana äskats eller blifvit begärda. Al hvad jag haft äran meddela Ståndet, torde vara klart, att vi böra väl tänka oss för, innan vi votera anslag, såvida icke statsbristen skall blifva alltför stor. Hr Skogman, Carl Johan Alfred: Jag har begärt örket endast för att upplysa Frih. Klinckowström derom, att han 4,672,196,43. 2.508.000, 6.000.000. 628 Den 28 Februari f. m. begått ett misstag, då han uppgifvit, att Stats-Utsk:t å Femte Hufvudtiteln tillstyrkt större anslag än K. M. begärt. Det är visserligen sannt, att slutsumman är större än den K. Mits Propos. innehåller, men orsaken härtill är, att R. St:r vid beräkningen af Statsverkets inkomster uppfört bSkoch lotsmedel till 100,000 rdr mer än K. M. (öreslagit. A atlöningsstaten har Utskit föreslagit ett årligt belopp af 73,000 rdr i och för påskyndande af genomförandet utaf de förändrade lönestaterne för sjöförsvarets officersoch underofficers-personal; härvid borman dock bemärka att delta anslag är af öfvergående natur och att det endast skall utgå så länge och i den mån det lör berörda organisation erfordras. Om man betraktar den extra statsregleringen på Femte Hufvudtiteln, för hvilken K. M:t äskat 1,260.500 rdr, men Utsk:t endast föreslagit 1,079,200 rdr, skall man finna, alt förhållandet är motsatt, hvad Frih.
Då vi något följt med vårt kammarverk, veta vi ganska väl, att hemmantalsräntan till större delen tillkommit genom ett dylikt oformligt beskattningssät t. Nå väl! skola vi återgå till samma oskick för att komma till ännu skadligare följder, eller skola icke R. St. erkänna, alt den grundsats, som 57 §:n Reg.Fm innehåller, är den heligaste i grundlagen, den nemi., som fråntager Svenska folket sin beskattningsrätt och tillägger den R. St. allena vid allmän riksdag? Der hafva vi garanti för att icke dylika missbruk må kunna äga rum. Låtom oss föreställa oss att socknarne hafva beskattat sig efter bästa förstånd, men att majoriteterne beslutat höga afgifter. Klagomål öfver omöjligheten att utgöra dem skola då inkomma, skattebördorne till Kronan upphöra att kunna utgå, emellan de enskilda afgifterna till socknens behof medtaga tillgångarna. Hvar stannar del? Jo, dervid att samhället upplöser sig. Det går således icke an att tillstädja en sådan afvikelse från grundlagen. Hvad betrafifar delta speciella fall, så är, såsom sagdt är, redactionen i Gr. af Ugglas’ förslag icke annat än en helt enkel redactionsförändring af Hr Gripenstedts förslag i förra plenum, hvilket då afslogs, ty det var efter samma beräkningsgrund beskattningen skulle utgå. Jag hemställer till Frih. Hamilton, om han vill tillstyrka oss att ännu en gång votera derom; men jag är öfvertygad om, att ifall Hr Landtm, emöt förmodan meddelar propos. på detta förslag, blir detsamma nu som förut afslaget. Hr Lagergren : Närde båda contra-propositionerne af Hr Gripenstedt och Hr von Hohenhausen härom natten blefvo af R. o. Ad. afslagna, hade jag olyckligtvis redan aflägsnat mig. Eljest hade jag åtminstone bibehållit min reservationsrätt emot besluten.
Jag instämmer Vördsamt i anhållan om Remiss på Herr Hammarskölds Motion, och att detta mitt Den i5 Januarii. 29 Yttrande får med de öfrige i Ämnet gjorde Anmärkningar till Stats-Utskotlet åtfölja. Herr von Schulzenheim: Jag liar hufvudsakligen vid den i frågan komna Krönings-Taflan ej något mer att anföra, än hvad jag förra gången i ämnet sagdt; men då nu vid Justeringen en Ledamot behagat andraga, att tvänne andra kunnige Målare funnos, som ville tillreda denna Tafla för bättre köp, så föranlåtes jag yttra, att Högl. Ridderskapet och Adeln ej lärer vilja härstädes dömma om Konstnärers företräde framföre hvarandra, eller köpslå med den Målare, sorn för lindrigaste köp uppå imagination ville författa en Krönings-Tafla; det bör härvid ihågkommas, att den för skicklighet allmänt kände Professor von Breda, af Hans Maj.'t Specielt varit befald, att ställa sig på en sådan Place, hvarifrån hela Kröningen bäst beskådas kunde, att Taflans förfärdigande ej endast varit befalld, utan ock Esqvissen med Kongl, påskrift gillad, och mig synes, att man borde hafva mer egard för hvad vår höge Herre och Konung sjelf anordnadt. Herr Ankarsparre anförde skrifteligen: Ehuru jag redan tror mig hafva afgifvit nog grundade skäl för hvad jag påstått i ämnet om ifrågavarande Krönings-Tafla, anser jag mig dock föranlåten till ett närmare besvarande af sjelfva det Memorials innehåll, som gifvit anledning till denna fråga. Förfat - 20 Den i5 Januani. tarén tyckes Iner halla sig vid Artistens förtjenster än vid Ämnet och dess Motiver, hvaraf jag skäligt kunde draga den slutsatts, att meningen mera är den att gifva Artisten en uppmuntrande förtjenst, äii att göra Hans Maj:t Konungen den nämnde angenäma glädjen.
sin gilla gång — Jag dansade, men fann dock tiden lång, Ty fastän hjärtat Jlög mig upp i halsen Vid blotta tanken uppå fjärde valsen, Jag fattat likafullt ett djärft beslut, Som borde, måste, skulle föras ut. Till, fjärde vals ci, flickor, hade valet, Och för att dansa få med, » idealet » Jag hade uttänkt denna djärfca kupp: Den eftersökte själf att bjuda upp. När dansen speltes upp, det gick, en susning, Ett sorl bland damerna, som af förljusning Att cn gång kavaljerer välja få. Och, herrarne, som i en klunga stå, Rak liknöjdhetens sköld sig stolt förskansa, Fast löjligt ängsliga att ej få dansa. I sista stunden nästan svek mitt mod; Jag tyckte golf cet gunga, där jag stod. För mina ögon såg jag, som i dimma, Bland scarta fr-ackar hetta skjortbröst glimma. Jag cågade ej nyttja min, lorgnett, Och utan den car calet icke lätt. Dock, misstag car omöjligt '. Ingen annan Såg ut som han. » På gången och j&gt;å panna,n Känns Torstens son igen. » Jag hastigt gick Toärs öfver golfcel och med nedsänkt blick, Jag neg och hviskade: &gt;Fär jag den äran? » Min herre bugar sig. Vi dansa ut. Men, ack! Det dröjer knappast en minut, Förrän jag carscblir, med djup förfäran, Alt ej i rätter man jag har fått fatt! Mig närsyntheten åter spett ett spratt. 0 cc, lam någon otur tänkas värre; Jag har ja bjudit upp — en galen herre - af. Xenia. ' i^ljfär hämmiUCn jag kom alt länka p ",} fäf Att, nittisexan mätte skottår ca / v, För själens öga nU färger klara KU minne frän min. ungdom sä; / jäg sta. Man cet, att ålderdomen gärna dröjer t cårsoln från sin ungdoms paradis. Del är min ursäkt, all min röst jag höjer, Ty pratsjuk; är jag uppå gummors cis.
N:o /, om Statsverket 1862. med Teknologiska Institutet, samt dervid äskat anvisande af medel till de i följd af flyttningen erforderliga byggnaders uppförande; men Rikets Ständer funnit frågan om bergsskolans flyttning i vissa uppgifna omständigheter erfordra ytterligare utredning innan Rikets Ständer kunde derom besluta, samt derföre anhållit alt, efter det sådan utredning blifvit verkställd, Kongl. Majit ville till Rikets näst sarnmanträdando Ständer aflåta den nådiga framställning i ämnet, hvartill Kongl. Majit kunde finna omständigheterna föranleda; så och då det yttrande i anledning af hvad Rikets Ständer begärt, som Kongl. Majit den 29 December 1860 infordrat från KommersKollegium gemensamt med de för bergsskolans angelägenheter af Bruks-Societeten utsedde fullmäktige, ännu icke, enligt hvad Departements-Chefen anmälde, till CivilDepartementet inkommit, tillstyrkte Stats-Rådet, att Kongl. Maj.t, jemte förklarande af Sin nådiga afsigt att framdeles i ämnet till Rikets Ständer aflåta proposition, nu endast ville fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, ehvad nämnde framställning komme alt afse bergsskolans flyttning eller icke, i allt fall dess ordnande påkallade anvisande af medel, hvilkas belopp det likväl icke vore möjligt att för närvarande alternativt bestämma. G. Befrämjande i allmänhet af bergsbruket. Departementschefen utbad sig, att härvid få i underdånighet erinra derom, alt »edan hos Rikets Ständer vid sisllidne
Kon stitutions—Utskottets åligganden innefattas, enligt min åsigt, uti den i 33 § Riksdags-Orduingen Utskottet ålagda förpligtelse att pröfva och afgöra, huruvida en af Talman gjord propositions-viigran är stridande mot, eller enlig med Grundlagen; ty, om det å ena sidan icke kan förnekas att det ju är för den fria yttranderättens helgd inom representationen af en utomordentligt, stor vigt, att en Talman ej må kunna missbruka sin makt och alt således hans vägran att framställa en begärd proposition icke vinner Konstilutions-Utskottets godkännande derest den står i strid mot Grundlagen, så måste det dock å andra sidan äfven medgifvas, att fullt ut lika stor makt ligger deruppå, att Talmannens propositions-vägran må blifva af Utskottet godkänd, då den befinnes vara enlig mod Grundlagen, helst nå - 14 Konstitutions-Utskottets Memorial M 4. got annat hinder för ett Riks-Stånd att under dess förhandlingar, med eller utan afsigt, trampa Grundlagen under fotterna icke finnes, än det, som innefattas uti den Talmannen åliggande förpligtelsen, att, vid hvarje så beskafFadt försök, vägra framställande af den proposition, som han ej finnér vara med Grundlagen enlig. Med denna Uppfattning af denna frågas utomordentliga vigt har jag visserligen ej kunnat förbise min pligt såsom ledamot af detta Utskott, att efter bästa förmåga söka utreda frågan och framställa mina åsigter derom, men jag vågar dock hoppas att den korta tid af endast en dag efter beslutets justering, som blifvit lemnud för reservationers författande deremot, må blifva en giltig ursäkt för ofullständigheten af den, som jag nu går att afgifva. Konstitutions-Utskottets majoritet har ansett Utskottets åliggande vara afl endast pröfva huruvida det af Talmannen för sin propositions-vägran anförda skäl är stridande mot eller enligt med Grundlagen.
Naturligtvis fanns ingen förståelse hos barnet, s o m tydligt visste, att h o n var något annat än de andra, livad namnet var på hvad hon var o c h åtrådde; lika litet fanns något sådant hos fadren, s o m bara känner, att han måste beundra o c h blunda för barnets, hans hjärteflickas, ovanliga vägar o c h djärfva natur. Och dessa båda, barnet o c h han, drogo sig s o m oftast undan världen, d. v. s. väfstolsslamret, för att få njuta af hvarandra riktigt grundligt. Det diktaresinne, s o m lefver i hvarje fantasimänniska, är h o s h o n o m o c h henne af samma obändiga natur, o c h gubben och flickan förljufva lefnadsstråten m e d gemensamma orgier i fantasiens värld, hvilka här beskrifvas. H a n ger henne komplimanger, som hon icke besparar läsaren, såsom hon i allmänhet icke besparar h o n o m, hvad hon fått höra af vackra saker. M e n det bästa är dock, hvad vi nyss anfört, eller när han säger henne, att h o n hör till de ljusa naturer, som kunna glädja alla, o c h att det är Gud själf, s o m gett henne den gåfvan. T y tron på dessa ord är kanske det allra mest genomgående o c h vackraste i skildringens stämning h o s Lucie själf, att konstnärslifvet alltså uppfattas m e d andakten af en religion, en religion, s o m man icke skäms för, utan är stolt öfver. Och när fadern och barnet uppe på höganlof ts sal riktigt lefvat sig in i medeltidsstämningens sagonatt, med dess stjärnor o c h dess månskensmystik, då kommer aftonen smygande öfver dem, o c h fadern tar den yra flickan på sitt knä, o c h bägge sjunga de en psalm, o c h så slutas dagen. Hvad bär morgondagen i sitt sköte? Det veta de ej, det fråga de ej. Bara det att vara h o s hvarandra s o m två barn, det är n o g för d e m bägge, n o g äfven för den gamle. I det knarriga skollifvet hos jungfru den o c h jungfru den är Lucie ett rent af oroväckande element.
Ridderskapet och Adeln, ingifne och derifrån till Statsoch Bevillnings-Utskotten remitterade Memorial, om frihet för Röntagare att tjena för Begrafningshjelp ocherläggaBevillning af de as Uöner, har äfven blifvit anmärkt, att, efter Civile Embetsoch Tjenstemän, som hdfva'. indelta Eoner, Begrafningshjelpen ej utbetalas till det belopp eller efter den beräkningsgrund, sona vid, tillträdet af Tjensten innehållningarne af löner till Stats-Verket ske , utan endast efter Krono-värdi utan förvandling och Markegång, samt att om en Embetsman ej dör i tjensten, utan får transport till en annan Syssla, eller tager afsked, återfår han icke den Begrafningshjelp, hvarföre han vid tillträdet af Sysslan tjénte utan lön, utan blifver sådant en besparing för Stats-tlassau, och hvarföre han tillstyrker, att Den 2 2 Juli. 2119 att ingen må vid tillträdet af en Syssla tjena för större Begrafningshjelp, än som hans Sterbhus har rätt att efter hans död utbekomma. Och som detta ämne funnits ensamt tillhöra Stats Utskottets Utlåtande; så får Stats-Utskottet sig deröfver nu yttra. Enligt 1686 års Sfats-Protocoll för den 29 Januari stadgades , att inga andra skulle åtnjuta Nåd-å;en,än Enkor och omyndiga barn, och att det skulle blifva en generel regel, att Nådåret blir så stort, som halfva lönenden aflidne på Stat häfver njutit. Uti i:sta punkten af Kongl. Förklaringen af den 24 November 1724 öfver 1723 års Nådårs Förordning stadgas, att den, som avancerar sedan den I Januari och tillförene har haft tjenst, bör låta sig nöja det året med sin förra tjenstlön, men deremot skulle de, enligt 3 Staten af några öfverskjutande medel eller besparingar, som ej röra Nådårs besparingarna, till dess de det följande året af Stats-anordningarna komma att blifva aflönte.
Nej t vinner Nej, onses Hidderskapet och Adeln hafva godkänt andra alternativet af nämnde Betänkandes 4:de punct, sora innehåller;, att bestämmandet af den grund, hvarefter Specie - Peri 15 Julii /. rii, ihyrit kommjsr att af Banken emot dess sedlai; jitväxlas, ml till framtiden uppskjutas» Hvilken voterings-proposition af Ridder* skåpet och Adeln godkändes, samt antogs. Sedan 43, 44, 45 och 46 §§. i Riddar-, husOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan 12 på dagen, och befunnos vid Voteringens slut, efter det en voterings sedel blifvit undantagen och förseglad; sam* de öfrige voterings-sedlarne öppnade, rösteme haf' ya utfallit, som föijer: ■Ja —' Nej — ijo. J följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protncoll blifvit uppläst^ Herr Grefven och JjandtMarskalken, förklarade, att andra AJterna{ivet i 4:de puncten af Statsoch BancoUtskottens förevarande Betänkande således blifvit af Ridderskapet och. Adeln bifallit. Herr Pereswetoff' Morath, Anders: Wilhelm* Sedan genom den votering, som nu ägt rum,’ alla deras förhoppningar, hvilka i går voterat Ja, slagit felt, får jag till Protocollet anmäla S»in reservation mot det i dag fattade beslid; 834 |J Jafit /. riv Höglofl.
Statsmedel: Personlig skyddsafgift å 40 öre å 20 öre Yrkesafsift 1 efter 2:dra Art. af fast egendom å rdrs varde för inkomst af kapital å rdr 000 — för dito af rörelse, nä- ring eller yrke . » 00 — för dilo af tjenstebefattning . » 00 — S:a rdr 000 — för pension å rdr efter 3:dje Art. af frlilse-egendom för frälseräntor med kapitalvärde af rdr _____ S:ma bevillning Diverse medel: Lösen för denna debetsedel — Anmärkning: Kronofogdes eller annan uppbördsmans qvittens gäller icke utan Häradsskrifvares eller vederbörande tjenstemans annotation. ISO Enligt gällande Bevillningsstadgas § 75, eger skallskyldig, som, utöfver det af Taxeringskomitcn honom påförda belopp, fått sig, till följd af Pröfningskomiléns beslut, förhöjd eller ny bevillningsafgift påförd, att hos Kongl. Maj:ts och Rikets Kammarrätt anföra besvär öfver dylikt beslut; hvilka besvär, för att till pröfning varda upptagna, skola ingifvas till Konungens Befallningshafvande inom fyratiofem dagar efter den dag, då denna debetsedel, på sätt i derom utfärdad kungörelse blifvit tilikännagifvet, först hållits den skattskyldige tillhanda; varande den skattskyldige berättigad att, i fall han sådant önskar eller derom hos vederbörande tjensteman sig anmäler, kostnadsfritt erhålla utdrag af taxeringslängden och Pröfningskomiléns protokoll, för att besvären bifogas Besvär öfver skattskyldig enligt Bevillningsstadgans lista eller 3:dje art. påförd afgift kunna hos Konungens Befallningshafvande anföras inom tretio dagar efter den dag, då han, i öfverensstämmelse med samma stadgas 88 §, egt tillfälle sin debetsedel erhålla.
M:t sålunda i nåder föreslagit och i öfrigt härvid förekommit, hafva Rikets Ständer tagit i noggrannt öfvervägande och torde dervid underdånigst få erinra, hurusom Rikets Ständer vid sistforflutna Riksdag, för bestridandet af de kostnader, som med inköpet af Myntoch Kontrollverkens nya lokal samt dessa verks flyttning voro förenade, utöfver den genom då medgifven försäljning af f. d. llofbageri-egendomen härtill erhållna tillgång, anvisade å Riksgäids-konteret ett serskildt, sedermera till hela sitt belopp lyftadt, anslag af 30,000 Bih. lill II. Skrifvelse, N:o 207. R:dr. Vid sådant förhållande och då Myntverket, på sätt E. K. M:t i nåder tillkännagifva, numera är i tillfälle att utaf de lil! nyssberörde kostnader anvisade medel godtgöra hvad som motsvarar den dertill använda köpeskillingen för meranämnde af staten föryttrade egendom, få Rikets Ständer härigenom i underdånighet anhålla, att E. K. M:t täcktes meddela den nådiga föreskrift, att denna köpeskillings belopp, Sextontusen Sexhundrasextiosex R:dr 32 sk., i den mån detsamma är eller varder disponibelt, matte genom Stats-kontorel till Riksgäldskontoret öfverlemna». Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 26 Augusti 1851. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 25 Aug. 1851. Preste-Ståndet den 25 Borgare-Ståndet den 26 Bonde-Ståndet den 26 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, om vidlagande af nödiga kontroller å användande af städernas tolagsmedel för dermed afsedda ändamål. (Stals-Utsk:ts Utl:de N:o 303 och Mern. N:o 334.) S. A. K.
12 79 i5:o Fullmägtiges* från Carlstads Län, Memorial, rörande förbindelse för Göldenärer att med arbete aftjena skuld. i 6:0 Lars Lidmans * från Östergöthland* Memorial* om vissa iagttaganden, i afseende på Testamentens laglighet och bevakning. 17:0 J. J. Ruthbergs Memorial* om offentlighet vid Domstolar. 18:0 Pehr PehrSSons * från Calmare Län* Memorial, om ändring i Rätlegångssättet uti tjufnads-mål. 19:0 Lars Ericssons, från Gefleborgs Län* Memorial, om införande äf Förliknings-Domstolar. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: 1:0 Carl Henricsson Bergmans, från Gefleborgs Län* Memorial, angående rättighet för Norrlands Allmoge, att lika med Norrländske Handlande* få försälja sine i Stockholm införde Yictualie-varor m. m. 2:0 Petter Anderssons, från Hallands Län* Memorial, angående Hemmannens klyfningar. 3:o Jöns Pchrssons, från Malmöhus Län, Memorial, angående förslag till ny Stängselförfattning. a Sami. 2 B. 82 I2<8o Riks-Ståndens Allmänna Besvärsoch EkonomiU t skotten: 1:0 Anders Danielsons, från Elfsborgs Län, Memorial, om nya Krigs-Articlar. 2:0 Johan Larssons och Eric Pålssons , från Elfsborgs Län, Lars Anderssons, från Skaraborgs, Petter Pehrssons, från Calmare, Carl Bergmans, från Gefleborgs, samt Eric Ericssons, från Stockholms Län, särskildte Memorialer, angående förändring af stadganden om Afradsoch Krono-tiondens erläggande.
Men då kontraktet derjemte temnar låneöfvertagarne rättighet att, om de så önska, inom 14 dagar efter kontraktets undertecknande öfvertaga en större eller mindre del af den icke lixa låneandelen. utan att något »Aufgeld» i sådant fall skulle ifrågakomma, så har denna endast eventuella förmån här icke blifvit tagen i beräkning. II. Jemförelse af 1864 och 1858 års lån med det af år 1860, i afseende på kapitalrabatten. 1864 års lån. 1860 års lån antogs vara å 8,000,000 Th:r, med 6 % 'kapitalrabatt, d. v. s. man antog, att valuta lemnades, motsvarande 7,520,000 Th:r vid lånetidens början. Amorteringen antogs ske under en tid af 38,3079 år, hufvudsakligen genom en halfårsvis utbetald annuitet af <5t % af det ursprungliga beloppet (8,000,000). 1864 års lån var enligt 6-%-beräkningen å 500,000 £, hvilka hufvudsakligen, genom en annuitet af likaledes <54 % skulle på samma sätt amorteras, men under 54 år. Till följe af öfriga' lånevilkor, beräknades den löpande räntan till 5,3487 %.
Dock skola anspråken på dessa restitutioner icke vara giltiga, derest de ej hos Statsverket framställas morn den tid, efter den aflidne f. d. embetseller tjenstemannens frånfälle, som författningarne stadga för anmälan af fordringar hos Statsverket, eller inom slutet af December månad året efter dödsfallet. Om remiss af denna min motion till Höglolliga Stats-Utskottet får jag slutli gen anhålla. Stockholm den 22 November 1862. Nils af Zellén. Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. Af Grefve Hamiltong Gustat* Axel Minst? angående anslag till inrättande af en ny profession i Juridisk Encyclopedi och Romersk Rätt vid hvartdera rikets Umversiteter. Intet land kan utan fara försumma vården af sin bildning och af de undervisningsanstalter, der denna bildning skall fostras. Med skäl har ock blifvit anmärkt, att ett lands framtid med säkerhet kan förutsägas, om man blott känner beskaffenheten af dess undervisnings-anstalter. Bland dessa intages en framstående plats af umversiteterna och inom dessa af de juridiska fakulteterna. De juridiska studierna sammanhänga nemligen närmast med det sociala lifvet; i dem bildas största delen af dem, hvilka sedermera såsom embetsmål! omedelbart skola utföra Statens värf; på deras tillbörliga handhafvande beror hufvudsakligen, icke allenast lagskipningens tillstånd, utan äfven lagstiftningens. Ty om ock embetsmännen ej omedelbart stifta lagen, måste den likväl af dem förberedas; och lagens öfverensstämmelse med tidsandau och med civilisationens fordringar befordras väsendtligen af embetsmaunens juridiska bildning och hans på goda förstudier hvilande förmåga att tänka sjelfständigt och böja sig öfver slentrianen. Det är i denna del af vårt undervisningsverk, som brister finnas, hvilka redan länge öfverklagats och dem jag i egenskap af lärare vid ett af rikets universitet anser mig pligtig att framställa till Rikets Ständers behjertande. Att brister i detta afseende förefinnas, kan utan någon närmare bekantskap med dessa förhållanden på förhand anas vid en aldrig så hastig jemförelse emellan våra juridiska fakulteter och främmande länders.