Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emedlertid torde det visa sig häraf, att uraktlåtenheten hufvudsakiigast bestod i en möjlig brist på förutseende; och jag hemställer derföre till Hr Gr. o. Landlm., om icke för framtida tillfällen ett större antal suppleanter må utses till de förstärkta IJtsktn. Det hade visst icke varit svårt, men det var för det mera grannlaga sinnet motbjudande att i går ingå i svar på de så beskaffade anmärkningar emot R. o. Ad., som för det första, der de gjordes, voro grund lagsstridiga, och för det andra icke angingo sak, utan person; men jag tror, att R. o. Ad. ådagaiade en riktigare takt, då dess ledamöter icke inläto sig i något svaromål,- hvilket, om det än synts böra utfalla segrande, likväl alltid mäst påföras öfverträdelse af både grannlagenhetens och formernas fordringar. Hvad angår Frih. Boyes motion, tror jag, att om ordföranderne, på sätt Gr. Horn manligen förfarit, följa sin pligt att tillkännagifva förfallolösa uteblifvanden, skola de stadganden, som finnas, vara fullkomligt tillräckliga. Lika med min gamle redlige vän, Ilr Lagerhjelm, hemställer jag till motionären, huruvida Iian icke sjelf inser, att, med iakttagande af ofvanomförmälda föreskrifter, ett tillfyllestgörande cörrectiv finnes. Intet ondt utan något godt, säger man £ och jäg skulle vilja tro, att redan denna discussion kommer att medföra den verkan, att några förfallolösa uteblifvanden icke vidare lära vara att befara. Jag instämmer således med Hr Lagerhjelm och tror, utan att betvifla, det ju Frih. Roye föreställt sig att gagna med sin motion, den innefatta någonting sårande för Ståndet. Jag öfvergår nu till den tredje omständigheten, i afseende hvarå anmärkningar blifvit framställda, den nemi., att man velat förebrå Electorerna, det de valt sådana personer, som, fastän de icke uppfylla förtroendet, likväl ej afsäga sig detsamma.
ÖFVERSTEN. ARON. Som jag säger, herr öfverste, jag är alldeles oskyldig. Här var mötesplatsen, som ni bestämde, och här uppehöll jag mej ända tills den spetsbofven Jakob tvingade mej att gå. Och nu är hela vår plan förstörd, säger du. Ja, han har varit hos flickan, som ni utpekat för honom. Han har skrämt upp henne för hvar och en, som skulle vilja föra henne till en vagn, och sagt att man har djefvulsplaner mot henne. Och nu vill hon inte gå till vagnen. Hitta på något annat, Aron. Ja, jag har nog funderat så att hufvudet går omkring på mej. Hvad säga de, fru grefvinna? MAGDALENA. ARON. ÖFVERSTEN. ARON. ÖFVERSTEN. ARON. Åh, ingenting, kära Magdalena. O, min Gud, hvad jag lider! Jag får lof att sätta mig sjelf i vagnen tillika med fru Berthel och den andra. Du får säga flickan, genom fru Berthel, att öfversten och hans fru sitta väntande i sin vagn på henne och hennes mor. ÖFVERSTEN. GREFVINNAN. Och nu en annan sak, herr öfverste. Tala fort. ÖFVERSTEN. ARON. Jag tror mej ha gjort en upptäckt. Nå-å? ÖFVERSTEN. ARON. Jo, öfverstens fru grefvinna är här i närheten beslöjad, och ser ut som hon skulle spionera. Min Gud! GREFVINNAN. ÖFVERSTEN. ARON. Hvad säger du? Dagsens sanning, fast det är på qvällqvisten. Jag ska' snart skaffa reda på henne åt öfversten; jag känner igen henne på figuren. Det är en makalös figur, och en sådan får öfversten leta efter. Hur ska' vi komma härifrån? ARON. MAGDALENA. Hon hviskade nyss några ord i örat på gubben Berthel, hvad det kunde betyda. Skall jag recognoscera vidare? I fall det någon gång skulle behöfvas, så kan man lätt göra upp en liten historia om grefvinnans Hummelgårdsäfventyr, och falska vittnen får jag för 10 riksdaler stycket. (Sakta:) Och har ändå hundra procents behållning. Bedragare? ÖFVERSTEN.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna, att den nyss gjorda hemställan om öfverläggningen borde anses slutad, blifvit med ja besvarad, och hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade antaga nu förevar, sedan sista riksdag hvilande grundlagsförslag i afseende på nationalrepresentationens ombildning. Ropades ganska starka och ofta upprepade nej, blandade med ja, hvarjemte votering begärdes. Den 28 Augusti. 125 H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att den första, som begärt votering, varit Hr Munck af Rosenschöld, som dervid såsom contrapropos. föreslagit, att R. o. Ad. skulle besluta, att förslaget borde hvila lill afgörande vid nästa riksdag; men att, enär Reg.F. tydligen innehölle att vid sådan votering, som den nu ifrågavar., endast med ja och nej kan beslutas, ett dylikt förslag till contrapropos. ej kunde antagas. R. o. Ad. hördes häruti instämma, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, till justering uppläste följande votens-propos.: Den som antager de, jemte Const.Utsk:s mern. N:o 2, till R. St. öfverlemnade, sedan sista riksdag hvilande grundlagsförslag, i afseende på nationalrepresentationens ombildning, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, blifva berörde grundlagsförslag af R. o. Ad. förkastade. Denna voter:s-propos. blef af R. o. Ad. godkänd, dervid Hr Munck af Rosenschöld anmälde sig och yttrade: Jag vill visserligen ej påstå, att den af mig begärda contrapropos. skall såsom sådan antagas, då jag blott begärde densamma innan ännu de öfriga Ståndens beslut var kändt. Sedan nu Medstånden fattat sitt beslut, kan denna framställning ej äga rum; men jag får hänvisa Hr Landtm, till 81 § Reg.F. för att visa, att, om detta beslut ej varit bekant, det då ej hade varit olagligt att antaga den af mig begärda contrapropos. H. Ex. Hr Gr. o.
Jag satte mig på en träpall m e d det lilla trasbyltet i knät, och det var en sorglig syn, denna lilla vanvårdade varelse, full af utslag, sår och smuts. Det lilla magra ansiktet hade ett gammalt uttryck och de stora, mörka ögonen stirrade så vemodigt ut i rymden. Först måste den lilla stackarn badas — jag ville ha varmt, rent vatten — kvinnan rörde sig e j. En af karlarne hjälpte mig göra ren en gryta och en träbalja, och efter en stunds väntan kunde jag börja sköta den lilla. Det hade blifvit så stilla i stugan — allt emellanåt hörde jag dörren sakta öppnas, och då jag en gång såg mig omkring, stodo de mörka, vilda sällame i en krets omkring oss, och därtill hade sällat sig en hel del kvinnor och barn, så att det stora rummet var alldeles fullt. Alla sågo de så intresserade ut — men barnets mor satt där fortfarande och stirrade på mig med de underliga ögonen. Misstroendet var dock borta — i stället låg en viss undran öfver hela hennes ansikte. Då den lilla var färdig, hade fått på sig rent linne och bäddades ner i en stor korg, frågade jag dem, om de visste en bättre färdväg, än den jag kommit. Alla hade de vörd nadsfullt vikit åt sidan, men nu framträdde ett par af de yngre männen, de sade sig än&lt; ha ärende ner i bygden, och kastade sig upp på ett par ystra hästar. Min gamle bekante, den unge tattaren, satte sig upp i mitt åkdon jämte mig, tog tyglarne samt tillsade min kusk att sitta upp bakpå. Med säker hand styrde min nye körsven mina små lifliga hästar och det bar i väg öfver stock och sten, neråt gick det hela vägen, och farten var ibland svindlande — alltjämt voro vi eskorterade af de ridande männen. Det var tidig vår — skogarne började anlägga vårskruden — en och annan vårblomma tittade upp och ormbunkarne reste sig ur mossan med sina små bruna hättor. Allt var så stilla — det var påskafton. V i hade nu kommit ner till stora landsvägen och mina underliga följesvenner skulle åter fara till hemmet. Solen kastade sina sista strålar öfver höjd och dal, och så började kyrkklockorna ringa in helgen.
— Ersättning för slitning af civila kläder . 60: — 660: - 2 Poliskonstaplar: Lön Tjenstgöringspenningar Ersättning för civil beklädnad 270: — 270: — 60: — 600: — 2 Poliskonstaplar: Lön Tjenstgöringspenningar Ersättning för civil beklädnad 210: — 270: — 60: — 540: — 2 Poliskonstaplar: Lön Tjenstgöringspenningar Ersättning för civil beklädnad 174: — 270: — 60: — 504: — Aflöning för 2 Vaktmästare: Lön Tjenstgöringspenningar 330: — 270: — 600: — 3 Ordonnanser: lön Tjenstgöringspenningar 270: — 270: — 540: — Aflöning för 4 Kommissarier: Lön Tjenstgöringspenningar Beklädnadsersättning 1,020: — 510: — 90: — 1,620: — Aflöning för 4 Kommissarier: För Kassörsgöromål och vård om Rustkammaren För Läkarevård Till belöningar för upptäckt af brott samt till uppsigt å misstänkta personer Till omkostnader för Polisvaktkontoren, skjutsoch transportkostnader, skrifmaterialier, prenumeration å tidningar, tryckning af kungörelser och annonser, lyshållning, inköp och underhåll af inventarier, oförutsedda utgifter, m. m Anslag från Statsverket Från Stockholms stads Drätselkommission, af Stadskassan Af den till bemälda kassa ingående afgift för rättighet att i hutvudstaden idka handel med och utskänkning af bränvin och andra spirituösa drycker.. Från Brandvaktskasse-Admiuistrationen En tredjedel af Polispersonalens andel i de till Poliskammaren inflytande bötesmedel, förslagsvis Summa R:dr R:mt 232,200 28,100 15,000 117,500 68,000 3,600 232,200 Stockholms stad.
Hade, för halftannat århundrade sedan eller mindre, en sådan funnits, och länstyrelserna rätt uppfattat städernas verkliga intresse, så skulle finanserna och de allmänna inrättningarne i många af dessa befinna sig i ett belt annat skick än nu. 95 §. Till de mål, som skola underställas Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, har jag tillfogat antagande al annan än i lagen stadgad röstgrund, samt antagande för längre tid än fem år af förändrad taxeringsgrund. Nyttan af att lemna kommunen frihet att afvika ifrån de i dessa ämnen lagligen stadgade grunder kan ifrågasättas, men om sådant sker, bör det ske under den högsta maktens uppsigt. 95 §. Komiterades pluralitet har förordnat, § 88, att beslut, som underställas Kongl. Majds pröfning, skall åtföljas af Magistratens förberedande utlåtande, eller det som afgifvits innan beslutet fattades, hvarmed, efter hvad öfverläggningarne gifvit vid handen, åsyftas att förekomma det Magistraten skulle, genom ett efteråt afiattadt betänkande, söka att motverka beslutets godkännande, en försigtighet, som likväl, se § 89, icke ansetts behöflig i fråga om beslut, som underställas Konungens Befallningshafvande. Som jag ansett det böra tillkomma Magistraten, hädanefter likasom nu, icke att förbereda frågorna, utan att resolvera, har jeg icke kunnat biträda delta stadgande. Men om jag ock varit med plura - 150 liteten ense rörande Magistratens ställning, skulle jag svårligen kunnat ingå på den föreslagna inskränkningen, enär, efter min uppfattning, det ej lärer kunna betagas högre myndighet, att affordra Magistraten ett nytt utlåtande, eller Magistraten att, med begagnande af petitionsrätten, söka att förekomma gillandet af en åtgärd, som Magiatraten anser för samhället skadlig. 97 §. Hvad jag uti motiverna till 41—44 §§ i mitt särskilda förslag till Lag om menighetsstyrelse på landet anfört angående besvärsrätten åberopas här.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 Juli 1848. Expeditions-Vtskoltets Förslag till tind. Uppläst oell godländt hos Ridd. och Adeln den 5 Juli 1848. Preste-ståndet den 6 Borgare-slåndet den 6 Bonde-ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga skrijvelsej angående stämpling afj spelkort och af giften derför. (Bevilln.-utsk. Bet., N:o 10 och Uti., N:o 16.) S. A. K. Enär, enligt hvacl Rikets Ständer inhemta t, Beloppet af de medel, som för stämplingen af spelkort influtit år 1841, eliev året näst före tillämpningen af den förhöjning i stämplings-afgiften från 6 lill 8 sk., som vid dåvarande riksmöte Beslutades, samt af de förändrade Bestämmelser i afseende å stämplingens verkställande, hvilka då tillika föreslogos och genom Kongl, förordningen den 23 Februari 1842 Blefvo föreskrifna, utgjort endast 6,781 r:dr 15 sk. 6 rst, men denna inkomst deremot under de år, som följt efter utfärdandet af högstberörde nådiga förordning, .varit i oafbrutet stigande, så att dess belopp sistl. år uppgått till 32,564: 21. 1., samt ändamålsenligheten af de nu härom gällande föreskrifter alltså synes vara på ett öfvertygande sätt ådagalagd, hafva Rikets Ständer beslutat, att bevillningen å spelkort må intill nästa statsreglering utgå till oförändradt belopp, nemligen åtta skillingar banko för hvarje kortlekf med anmälan hvarom Rikets Ständer underdånigst anhålla, att ofvanberörde nådiga förordning af den 23 Februari 1842 må fortfarande få tjena till efterrättelse. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 Juli 1848, 232 Expedilions-Utskollets Förslag till und Skrivelse, N.o '27. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Juli 1848.
Exc. först propos. å bifall till StatsUtskits hemställan, dervid svarades nej, hvarefter propos. å afslag derå samt den ifrågav:de aflöningens bestämmande till 5,500 rdr gjordes och besvarades med ja. 62 Deri 11 April f. ttt. Mom. litt. B. Frill. Åkerhjelm: Då II. o. Ad. vid föreg:de tillfällen bestämt Exp.Sekreterarties löner till 4,500 rdr, anhåller jag att B. o. Ad., med afslag å StatsUtsk:ts hemställan i denna punkt, måtte bestämma lönen för Exp. Sekreterarne i Landtförsvarets Kansliexpedition till samma belopp, samt att Hr Gr:n o. Landtm, behagade derå framställa propos. Hr Björnstjerna: Då Exp.Sekreterarne i samtlige Departemrne äro uti K. M:s Propos. upförde till en aflöning af 4,500 r:dr, har detta skett icke allenast derföre att detta belopp för dem vid sisth Riksdag bestämdes, utan äfven i betraktande af det särskilda förhtde, som med afs:de på Konungens Kansli eger rum. Det är nemi. att bemärka, att befordringarue derinom äro särdeles långsamma, så att den högsta löneinkomst, om hvilken en tjensteman derstädes möjligen kan göra sig förhoppning, är den, som tillkommer Exp.Sekreterarne och hvilken vanligen ej kommer honom till godo förrän han är mellan 40—50 å 60 år; intilldess får han åtnöja sig med en särdeles låg lön och hoppet att möjligen få en sådan, hvarpå han kan hafva sin bergning. Enda utsigten att hålla kansliernas personal fulltalig torde således vara, att få någorlunda förbättrade lönevilkor för ifrågav:de tjenstebefattningar; och af sådan anledning samt det skäl, Frih, Åkerhjelm nyss anfört, anhåller jag att Exp. Sekreterarnes lön måtte af II. o. Ad. bestämmas till 4,500 rdr.
Ett öfvergångsförslag kan derföre ej hafva anspråk på annat jin att taga steget i den rätta riktningen så långt som man kan göra det utan risk af återgång. Efter för utskickande af denna anmärkning, framställer jag nu mitt förmedlingsförslag, i hopp att någon annan eller Utsk:t må kunna för-' bättra detsamma, sedan allas meningar äro uttalade. Jag föreslår, att kostnaden för godtgörelse af entreprenaderna å bipostvägarna till en början 5, 10 nr, eller egentligen till dess en klass af konkurrerande entreprenörer hildas, fördelas emellan staten, kommunen och de nu skjutsskyldige vid stationen. Det är sannolikt nödigt, om saken skall gå, att de nu skjutsskyldige icke genast befrias från sin börda, emedau många ej vilja alldeles släppa den. Många finnas nemligen, sora anse orätt att eftergifva äfven en erkändt orättvis pålaga å ett hemman, i synnerhet om den filt,nits vid egarnes köp och således kunnat då tagaa i beräkning. Sådant är i afseende å nu skjutsskyldiga hemman tänkbart. Andra vilja lör sig och det allmänna taga fasta på det erbjudande, vissa hemman gjort till komitéen att aflösa besväret. Utskit har dock väl vederlagt dessa skenskäl. Men hufvudskälet är att man genom nu skjutsskyldiges enskilda fördels eggande sannolikt får den bästa kontroll emot prejeri vid nya entreprenadkontrakter, och att man på sådant sätt, om någon höjning i legan sker, å de flesta ställen bör kunna nedbringa kostnaden till en relatif obetydlighet. Derföre och derest annat sätt att vinna reformens genomförande för rimligt pris icke kan utfinnas, anser jag denna ytterligare temporära upoflfring af de nu skjutsskyldige vara ett nödvändigt vilkor för reformens genomförande och deras definitiva befrielse från bördan. Anledningen hvarför jag ville dela V3 af kostnaden emellan kommunen och staten, hellre än att lägga båda tredjedelarna på staten, är den, att jag deruti ville söka en ytterligare kontroll emot prejeri af entreprenör och en dervid tänkbar hemlig öfverenskommelse emellan denne och nu skjutsskyldige, särdeles der desse äro få, för att skinna staten, om denna skulle betala s/3. Kommun skulle, om den hade ett eget intresse att bevaka, kunna förekomma sådant.
Att förslaget icke åsyftar privat-associationer, emedan inga creditiv åt dem kunna anvisas, tror jag vara orätt, ty dels finnas verkligen creditivmedel disponibla och dels mäste det just vara genom begränsning af Statsbankens utlåning, som privat-associationen måste framkallas. Men det sista skälet synes ändock vara det mest obilliga, emedan Utskottet anklagar Motionairen, för att icke hafva sökt en garanlie, sorn samma Utskott berömmer sig af att alldeles icke hafva åsyftat, och hvarom Utskottet förklarar, att hvarje misstanke vore en oförklarlig kortsynthet. Utskottet säger nemligen, å ena sidan, att, då Motionairen icke velat medgifva sedel-indragning, har han undanryckt det stöd, hvarpå vexlingens bestånd bör hvila, men å andra sidan förklarar Utskottet, att det sjelf aldrig ämnat sedel-indragning, så vidt ej brist på låneansökningar inträffar. I detta senare fall lärer visserligen äfven, enligt Motionairens förslag, sedelminskning komma alt ega rum, men skulle man derutöfver nödvändigt fordra strypning, så låter detta lätt förena sig, äfven med den andra planen, men detta anfallsvapen synes icke hafva bort af Utskottet begagnas. Sedan jag nu, med förbigående af mindre väsendtliga misstag, tror mig hafva besvarat de hufvudsakligaste inkasten, går jag alt i motsatt ordning uppgifva de förmoner, som jag anser lånerörelsens öfverflyttning medföra. Dessa äro: 1:0 Full säkerhet och trygghet för Realisationens bestånd i anseende lill vunnen ofelbar tillgång att inlösa alla utelöpande sedlar; samt större säkerhet mot ingrepp från Statsmagternas sida, sedan all Låneoch Creditrörelse blifvit skiljd från Banken. Ingen anledning således följaktligen till misstroende och fruktan hos Capitalisterne och fordringsegare; samt intet rimligt skäl till uppsägning och större Silfveruttagning. Hor till Banco-Utsloltets Utlåtande N:o j6. i 3 2:0
Men på samma gång tror jag äfven (och yttrar det frimodigt) att Hr Fryxell icke ovillkorligen innehar det alidia främsta rummet bland Sveriges häfdatecknare. En af dem är nyligen hädangången, följd af nationens saknad och sorg, hvilken, (likasom en ännu lefvande,) väl måste anses med honom åtminstone fullt jemförlig. Och om detta medgifves, så följer deraf också, att när det nu föreslås, att åt Hr Fryxell lemna ett utmärkelse-prof af denna särskilta, ovanliga beskaffenhet, så kan detta icke endast hafva afseende pä hans förtjenster om historien i allmänhet, utan något annat måste dermed äfven vara förknippadt. Hvad detta andra verkligen är, behöfver man icke heller söka på gissningens villsamma väg eller genom forskning i andras bevekelsegrunder, hvilka för mig alltid förblifva ett fridlyst område. Det finnes ganska tydligt och oförtäckt uttryckt i sjelfva motionen. Der står nemi., att medaljen skulle lemnäs såsom ett vedermäle af Svenska Adelns aktning och erkänsla för Hr Fryxells ädla handlingssätt, och derigenom ådragna ”svåra strider och personligt obehag”. Men hvilka strider har Hr Fryxell bestått, eller hvad annat kan dermed åsyftas än tvisten med prof. Geijer? — Detta är obestridligt; och allt hvad Hr von Hartmansdorff nyss yttrat till R. o. Ad:s uppbyg - Den 15 Januari. 121 geise derom, att frågan nu vore om representations-förändringcn o. s. v., innefattar således blott ett försök att oförmärkt aflägsna diskussionen ifrån ämnet och ifrån det rälta stridsfältet. Men jag skall återföra den dit, och vill blott i förbigående anmärka, att hvad repres:s-förändringen beträffar, så har Hr Fryxell derom yttrat sig ganska oförtäckt, och sagt att han önskade och hoppades att R. o. Ad. snart måtte upphöra att representera under dess närvar, form. Detta hör emellertid icke lill ämnet, utan frågan gäller nu, såsom jag visat, den beryktade striden emellan Geijer och Fryxell om aristokrat-fördömandet i Sverige. Hvarföre skall då Fryxell belönas?
fru rek torsk. Amelie Sidwall, Hudiksvall. [2052] ng, anspråkslös flicka, van vid arbete, önsk. komma i en bättre fam. för att inhemta kunskap i hushållsgöromål. Villig betala någon afgift. Svar med pris till » Nyttig », Eksjö, p. r. DIVERSE. Gymnast. P E ung flicka önskar under juli och U E n augusti månader komma i en god familj på landet eller vid badort. Den sökande är van vid inomhus förekommande göromål, sömnad o minderåriga barns undervisn. Svar till » A. L. C », Iduns byrå, Stockholm. [2055] E n 20-årig fli ' ' - i ulan föräldrahem önskar pl. lä o&gt;ig i bokföring, skrifver vacker s.- '., kan underv. nybörjare i musik samt är villig deltaga i öfriga inomhus föref. göromål. Flickan har behof af ett vänligt hem. Pret. eljes små eller inga. Någon betaln. kan för första året lemnas. Svar till » Ordentlig », Iduns byrå, Sthlm. [2036] E n ung musikalisk flicka önskar komma till en äldre dam eller liten familj i Stockholm, där hon kan göra nytta. Svar till » Z. » Alingsås p. r. A f z e l i u s, For stora och små, pila och unga, Doktor Lilla Vattugatan 24, En ung, glad, musikal, flicka af god fam. önsk. under som.-ferierna mot fritt vivre kom. till någ. finare fam. på landet för att delt. i hush.-göromål. Kunnig i finare och gröfre handarb. och underv. i vanl. skolämn., musik. Ar äfv. villig att medfölja något ensamt fruntimmer till badort som hjälp och sällskap. Sv. till » Gurli 4711 ». Iduns byrå. Obs. fina rekommendationer. [2047] praktiserar under sommaren vid Hjo Vattenkuranstalt. [1S41] D:r OTTO SANDBERG praktiserar under sommaren (15 juni — 1 sept.) i Marstrand. [1764] D:r GUSTAF LAMM, O m en aktad familj önskar en ung, anspråkslös, särd.
April I. 161. 91 Herjeådahlen, angående Storskiften i, Mars I. 126, 240. Hermelin, Friherre, BergsRåd, om medel till utgifvande af hans i Manuscript förvarade Anteckningar, rörande åtskillige Rikets Landskaper, Jan. II. 148. Mars I. 477. Konungens Svar, Maji II. 5g 1. Hermelin, Friherre Carl Samuel, yttrande, Junii I. Sg. Hertzenhjelm, Carl Johan, yttranden, Dec. 507. April I. 224. Maji II. i5i,42i, 574. Junii II. 354. Hertzenhjelm, Carl Fredric, yttranden, Mars I. 44° » 442* April II. 3oi. Heykenskjöld, Adolf Detlof, yttranden, Dec. 258, 3a5. Majil. 3o5,3j4,4o2- Heykenskjöld, Carl Fredric, yttranden, Dec. 531, 638. Junii I. 338. Heykenskjöld, Carl Gustaf, yttranden, Febr. 45. Maji II. 62g. Heykenskjöld, Ludvig, yttrande, April I. 568. Heynne, Georg von, yttranden, Dec. 270, 35a. Jan. I. 606. Mars I. 435. Maji I. 3ig. Exp. Maji I. 217. Hjerta, Friherre Fredric, yttranden, Dec. 633. Jan. II. 196. Mars I. 41 » ^72. Mars II. 34i. April I. 117. Hjerta, Friherre Lars, yttranden, Jan. II. 292. Febr. 4°^> 4°^’ April II. 19^* Maji I. Hierta, Friherre Axel, yttranden, Febr. 53a. Mars I. 3,243,342.