Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande Riksgälds-Contoirels, för bestridande af omförmälda belopp, uli Utskottets oltaåberopade Memorial N:o 4^ö, likaledes uppräknade inkomster, uppgående till en summa af Rdr 282,000: så måste , i afseende på denna inkomstberäkning, iagttagas de förändringar,som föranledts af Rikets Ständers, uppå Bevillningsutskottets förslag, numera fattade beslut, dels att Tiduingsstämpel-afgilten, sorn StatsUtskotfet upptagit till ett belopp af9,000 R:dr, skall beräknas till 8,400 R:dr årligen, dels ock att beräkningen af Kortstämpelafgiften, hvaraf Riksgälds-Contoirels inkomst utgjort år i83c> R:dr 3,o56 : 44- 5., samt år 1840 R:dr 3,364: 18- 3. och hvilken afgift Stats-Utskottet för framtiden beräknat till 5,ooo R:dr skall ho\as lill 12,000 R:dr. I följd af dessa förändrade beräkningar komma ifrågavarande inkomster för merberörde 3:ne år att ökas med ir),20o: Efter afdrag af omförmälde tillgångar 271,200: uppkommer således en brist för Riksgälds Contoirets utgifter under denna tidrymd, af R:Jr 1,537,022: 4• • g eller för hvartdera året af 5 12,340: 45. 11. hvilken brist måste genom allmän bevillning fyllas.
SkriJvelsej N o 10g. att det ifriigaslällda ombytet i sättet för faktoriets handhafvande vore för det närvarande, då allt kommit i ordning och goda utsigten sig företedde för anläggningens framgång, högst betänkligt, samt att för öfrigt en omtänksam person, sorn egde tillräckligt förlag till faktoriets bedrifvande och kunde stäl] i de af re\isorerne omförmälda garantier för uppfyllandet af de med öfverlåtelsen afsedda ändamål, sannolikt icke vore hugad att faktoriet öfvertaga, åtminstone icke utan full visshet om betydlig vinst genom gevärs-prisets höjande vida utöfver det, hvartill gevär nu kunna vid faktoriet bekommas. Ofvan anförda förhållanden ådagalägga visserligen, att Carl Gustafs stads gevärsfaktori hittills icke uppfyllt det med denna anläggning afsedda vigtiga ändamål, samt att vapen tillverkningen dervid ingalunda motsvarat förväntan och de å anläggningen nedlagda betydliga kostnader. Af revisions-berättelsen och Krigs-kollegii utlåtande visar sig emedlertid, att gevärs-tillveikningen \ id l>erörda faktori alltsedan år 1843 befunnit sig, med hänsigt till qvantiteten, i en successiv årlig tillväxt, och anledning saknas ej eller till den förmodan, att, i följd af arbetspersonalens numera vunna öfning och färdighet i sitt yrke, ett mera gynnsamt resultat, så lill fabrikaternes mängd, som godhet, torde vara att förvänta. Hvad angår revisorernes anmärkning, att af de vid Carl Gustafs stads faktori åstadkomne vapen en betydlig del befunnits vara af beskaffenhet, att icke kunna lill krigsbruk approberas, hvilken kassation vida öfversligit den, sorn vid Husqvarna faktori vanligen egt rum, så lärer orsaken dertill tvifvelsutan vara att söka i en vid förstnämnda faktori iakttagen större noggranhet vid tillämpningen af de rörande gevärsbesigtningar gällande föreskrifter.
Ökade utgifter synas väl häraf kunna blifva en följd, men, under den förutsättning att noggrannt instruktionsförhör i. orten, der brott tirnat, af kronobetjeningen hålles, och att fullständigt protokoll deröfver föres och till Domaren öfverlemnas, så att blott de personer, hvilkas hörande är oundgängligen nödigt, blifva i målet inkallade, samt, vid betraktande deraf att ransakningarnes hållande å cellfängelserna blitver ledande till icke obetydlig besparing i fångtransport-kostnad äfvensom till ransakningarnes förkortande genom på - 14 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition >3 35. skyndande af den tilltalades frivilliga bekänndlse, vågar Styrelsen antaga, att den ifrågasatta godtgörelsen till Domare och målsegande, samt den tilläfventyrs ökade utgiften för ersättning till åklagare, nämnd och vittnen, icke skulle medföra någon betydlig förlust för Statsverket i jemförelse med de stora fördelar, som derigenom sannolikt skola vinnas. Då emellertid flere orter, till exempel nordligaste delen af Kalmar län, skola, äfven efter det. samtliga nu tillämnade cellfängelser blifvit färdigbyggda, komma att befinnas på så långt afstånd från dylika fängelser, att ransakningars hållande å fängelserna för dessa orter icke torde komma att anbefallas, lärer, samtidigt med reglering af områden för nuvarande cellfängelser, hvilka områden, i den mån jernvägskommunikationer blifva att påräkna, synas kunna betydligen utsträckas, fråga böra uppstå om och hvilka nya distriktshäkten må, med afseende å det syftemål, ifrågavarande underdåniga framställning afser, vara af behofvet oundgängligen påkallade.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, att LagUlskts betänk. N:« 106 komme, i onledn. af tvenne ledamöters begäran, alt hvila på bordet till nästa föredragning. Föredrogs ånyo och bifölls LagUtskts den 22 sisth Aug. på bordel lagda betänk. N:o 107, i anleda, af väckt motion 0111 ändring af izj. cap. 7 §:n Rätteg.-b:n. Ånyo föredrogs LagUtsk:s den 22 sisth Aug. på bordet lagda betänk. N:o 108, öfver väckt motion ang:de offentlighet vid underdomstolar och poliskamrar. Frih. Leijonhufvud, Abrah.: Del vill synas mig, som hade LagUlsk. velat etablera en grundsats af liberalitet, som likväl icke håller profvet, då man kommer längre fram; ty de villkor, som för rättigheten blifvit bestämda, äro af den art, att tillåtelsen förfaller hvarje gång poliskammaren vill tillämpa den. TJtsk. tillstyrker nemi., att rättegången skall hållas offentligen vid poliskamrar, när sådana mål der förekomma, i hvilka poliskammare domsrätt utöfvar. Härvid göres likväl den inskränkning, att denna offentlighet är tillåten så vidt icke trängsel deraf uppkommer, såvida målen icke äro stötande för anständigheten och sedligheten, och såvida i öfrigt målet icke är af den beskaffenhet, att poliskammaren nödigt finner att öfverläggning till beslut inom lyckta dörrar hålla. För min del ser jag ej, hvarför icke TJtsk. kunnat gå rakt fram och säga, på sätt motionären åsyftat, att poliskamrar skola vara öppna under handläggning af alla frågor; ty så länge villkoren för offentligheten finnas qvar, anser jag icke nödvändigt att från offentligheten cwcludera de mål, uti hvilka poliskamrarna icke äga D c u a September f. m. 55 domsrätt; och på denna grund anhåller jag om återremiss af betänkandet. Frih. Cederström, Anders:
N:o 83, öfver väckta motioner om verkställighet af Häradsoch Kämners-Rätters beslut, samt ora förändring af liden för Lagmans-Rätternes sammanträden m. m.; N:o 106, öfver Herr A. h. von Strussenfeldts motion, om åläggande för uteblifven svarande part, att å den tid^ hvartill uppskjutet mål utställes, utan serskild underrättelse sig infinna m, m. S. D. Å njo föredrogos och biföllos LagUtskottets den 3o sistlidne Julii e. m. på bordet lagde Betänkanden: N:o 8/;, öfver Herr G. Holms motion, att skrifteliga berättelser uti mål, som hos Rådstufvu-Rätt fullföljas^ måtte varda afskaffade; N;o 85, öfver Herr G. Holms motion, om upphäfvande af en del serskilda Domstolar eller så kallade Fora Privilegiata; N:o 86, öfver Herr Robert Cederschjölds motion, om ändring i 17 Cap. 3i §. Rättegångs-Balken; N;o 87, öfver Riksdags-Fullmägtigen Lars Hanssons från Götheborgs och Bohus Län motion, angående förändring af rättegångstimman å landet; N:o 88, öfver Herr Gustaf Montgomeries förslag, om upphörande af Kongl. Krigs-Hof-Rätten samt Öfre och Nedre Borg-Rätlerne, eller förändring af dessa Domstolars organisation; N:o 89, öfver väckta motioner, om ändring af 2 §. och ett tillägg lill 3 §, i 12 Cap. Rättegångs-Balken; N:o 90, öfver Riksdags-Fullmägtigen Petter Jönssons från Öland motion, om förändring i hvad angående Communications-resolutioner från Öfver-Rätternu stadgadt är; N:o gr, öfver Herr IV. F. Dalmans metion, om förändring af nu gällande föreskrifter, angående skyldighet för Domare å landet, att, vid Dih. till R. S. Prat, i834 9 Sami. 3. 5 ite Häftet, I ©.' Troi. Ut dr. d. 16
S. D. Föredrogos och god/tändes följande af Expeditioirs—Utskottet afgifna förslag lill Rikets Ständers underdåniga skrifvelse!- till Kongl. Maj:t, nemligen: JVs 116, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående bestridandet al begrafningsoch öfriga kostnader med anledning af Hennes Majit Enkedrottning Desiderias dödliga frånfälle; JVs 117, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående anslags beviljande, dels till betäckande af en uti Svenska Spetsbergs-expeditiouens räkenskaper befintlig brist, dels till fortsättning af rekognosceringsarbetena på Spetsbergen med alseende å ullörbarheten af en gradmätning derstädes; och JVs 118, i anledning af väckt fråga om upphörande af den i Kongl. Förordningen den 5 December 1842 bestämda afgift för vägning af inkommande utländskt gods, som efter vederbörlig tillåtelse verkställes i elier vid godsegarens enskilda magasin. S. D. Sedan Talmannen, på anförda skäl, ansett sig icke kunna medgifva proposition pä bifall till ett, i sammanhang med föredragningen af Stuts-Utskottets Memoria! JVs 143, hos Ståndet framstäldt förslag om föreläggande för ExpeditionsUtskotlet att inkomma med de protokoll, som skola hafva blifvit hållna vid Förstärkta Stats-Utskottets sammanträden den 6, 7 och 11 i denna månad samt, för att tryckas och utdelas bland Riks-Stånden, från sistnämnda Utskott till Expeditionsutskott ölverlemnade; men Ståndet härutinnan icke biträdde Talmannens åsigt, utan fortsatte yrkandet om proposition, förklarade Talmannen öfverläggningen hvilande, med tillkännagifvande alt, jemlikt 55 § Riksdags-ordningen, målet komme att förvisas till Konstitutions—Utskottet, sorn hade att inom tio dagar efter erhållen del af Ståndets i ämnet förda protokoll, inkomma med sådant utlåtande, som nämnde grund lagsparagraf föreskrifver. Den 22 Augusti. Från Högloft.
Ständers bifall tili hvad Utskottet salunda tillstyrkt, underdånig skrifvelse i ämnet böra till Kongl. JVIaj:t aflåtas. Hvad ater angar den del af motionen, som afser rättighet för rusthållarne, att af sina augmentshemman uppbära lösen efter markegång för de i dessa hemmans räntor ingående dagsverken, hemställer Utskottet, på ofvan anförda skäl, att hvad i delta hänseende blifvit yrkadi, icke ma af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 22 Juli 1851. Resor vationer: af Herr Grefve Mörner, C. G.: ”Uti Utskottets, i föregående Betänkande gjorda tillstyrkande, har jag icke ansett mig kunna deltaga, och får derföre i korthet angifva skälen för min ifrån Utskottets pluralitet afvikande mening. Man har visserligen sökt jäfva hvad så väl Konungens Befallningshafvande i Westmanlands län, som Kammar-kollegii forsta Provins-kontor, och kollegiet sjelf ar 1815 i frågan yttrat, och nu i strid deremot påstått, att det genom Kongl, resolutionen den 1(5 December 1680 gifna löfte ännu skall qvarstå ouppfylldt, samt att Kongl. Maj:ts nådiga bref den 13 Februari 1816 tillkommit till följd af oriktiga uppgifter. Häremot torde dock så i ena, som andra hänseendet, åtskilligt kunna vara att anmärka. Sjelfva den akt, som grundlagt 1816 års Kongl. Bref, har icke, så vidt jag varit i tillfälle erfara, funnits för höglofl. Utskottet att tillgå; och huruvida Kongl. Krigsoch Kammar-kollegierne till densamma egt tillgång vid deras år 1849 afgifne utlåtande, upplyses ej af sistnämnde handling. Någon tvekan i nämnde hänseende torde dock vara tillåten, då akten, vid gjord efterfrågan sistiidne riksdag, ej lärer kunnat företes. På någon tagen kännedom om sjelfva beskaffenheten af 1815 års undersökning synes således den hårda domen om denna undersöknings löslighet icke vara grundad.
Byggnader, om upplysningars infordrande hvilka och huru inånga, Kronan eger; StatsUtskottets Utlä. tande, bif. af Adeln, s. 167. af Bondeståndet, s. 177. af Presteståndet, s. 185. af Borgareståndet, S. 190. — om att deltagande i underhållet af allmänna, på landet må, beräknas efter Hemmanens bevillnings Varde; EkonomiUtskottets Betänkande bif. af Adeln, s. 182. af Presteståndet, s. 188. af Borga, reståndet, s. 191. af Bondeståndet, s. 1S5* af Borgareståndet, s. 2o5. •— hjelpens förvandling om StatsUtskottets betänkande, bif. af Adeln, s. 251. af Bondeståndet, s. 257- af Presteståndet, s. 263. Byggnads-Ordning om fastställande af en viss, för Staderne; EkonomiUtskottets betänkande, bif. af Adeln, s. 183. af Presteståndet, s. 189. af Bonde, ståndet, s. 195. af Borgareståndet, s. 206, ByggningaBalken, om ändring af 26 Cap. 1. §. Eagoch EkonomiUlskottets betänkande bif. af Ådeln, 24 s. s'84* af JPjesteståndet, s. 289. af Burgareståri» det, s. S9j. orri tillämpning af, 25 Cap. 1 på alla för varutransport nödige Vägar; Lagoch EkonomiXltskottets betänkande bif. af Presteståndef, s. 385. af Borgareståndet, s. 388. af Bondeståhdef, s, 392, V af Adeln, s. 3g7, Bys rätt till skifte i Skog och Mark, om afgärda; Lag.
Af dessa varor infördes år 1863 en qvantitet af 30,813 centner, som gaf i tull 49,379 rdr. Handskar från 3 rdr till 1 rdr pr fL Papper från 15 öre för postpapper och 12 öre för skrif papper till 8 öre pr ® från och med 1868. Ar 1863 funnos 48 pappersbruk i riket. 1 alla Europas länder, utom England och Sverige, är lump antingen till utförsel förbjuden eller belagd med dryg tull. I Sverige utgjorde utförseltullen på lump från 1836 lill 1857 1 rdr 88 öre pr centner, i 1857 års tulltaxa bestämdes den till 2 rdr, i 1860 års tulltaxa till 1 rdr, men från och med 1864 har denna vara till utförsel varit tullfri. Verkningarne häraf kunna ses af utförseln år 1863, som utgjorde 9,852 centner, och 1864, då deraf utfördes ej mindre än 19,904 centner. Frankrikes utförselstull deremot på lump utgör nära 4 rdr pr centner. Hvad lumpor beträffar, så hade jag vid 1863 års riksdag icke någon röst i Bevillnings-Utsk:t, och ville då icke på detta rum motsätta sig Utskits förslag i afseende på utförseltullarnes borttagande på ben och lumpor. Men det tycks vara naturligt att den råvara, som utföre.s, måste ersättas genom motsvarande införsel af en förarbetad vara eller ett råämne, som blir mycket dyrare då det skall köpas af utländningen. Det var derföre med smärta jag hörde bifallet till detta förslag. Papperstapeter och bårder från 40 öre till 8 öre pr ft. På konserver, som år 1862 inbringade cirka 21,000 rdr i tull, föreslogs en nedsättning af de Svenska underhandlarne från 50 till 25 öre pr helst Frankrike medgifvit Norge samma tullsats; men Frankrikes underhandlare fordrade att tullen skulle nedsättas till 16 öre, och detta beviljades. Likaså i afseende på champignoner och tryffel, hvarå tullsatsen nedsattes från 50 till 16 öre.
— Åh, det kan du lätt föreställa dig; de komma icke till något sammanstämmande resultat. Några af dem tro, att hos ett så litet barn kan både hårets och ögonens färg förändras af en dylik sjukdom och äfven den förutan, och andra bestrida det deremot fullkomligt. — Men på detta sätt skall man aldrig komma till något bestämmande. — Troligtvis icke. Och år skulle väl kunna förgå under denna ordstrid, detta framoch återslungande af de vältaligaste hårklyfverier de klyftigaste juridiska obegripligheter, och de mest konstiga deduktioner, hvarigenom de båda lagkarlarne söka öfverflygla hvarandra och stegra sitt redan stora anseende som Englands skickligaste advokater. — Hvilken lycka, att jag påträffade den lille tysken! — Ja, en lycka, som i sanning jag var långt ifrån att vänta. — Möjligtvis skall nu den berättelse han lofvat skrifva göra en bestämd och fördelaktig vändning i saken; imellertid tyckes han icke ega någon kännedom om den verkliga Astley. — Har han sagt detta? Och kan man sätta tro till hans ord? — Åtminstone syntes hans bestörtning fullt verklig, då jag sade honom, att den rättmätige arfvingen lefde. — Men hans motvilja att tjena denne är likväl tydlig. — Ja, han skulle hellre velat betalas för sin tystnad; han gör ingen hemlighet deraf, och dertill har han förmodligen sina skäl. Imellertid trodde han också, att intet annat sätt fanns att tillgodogöra sig den hemlighet han känner. — Men vet du, jag är orolig för den karlen, han ser icke ut, som han vore att lita på. Om han besinnar sig och nekar att lemna de upplysningar, hvarom han talat? — Jag delar fullkomligt din tanke om honom. Han visar en så sällsam blandning af enfaldig feghet och djerf list, att jag alls icke vet, hvilket som är det naturliga, man har svårt att få något begrepp om hans verkliga karakter. Imellertid har händelsen låtit falla i mina händer ett papper eller egentligen endast en bit af ett papper, hvarpå han tyckes sätta ett stort värde, och som mycket säkert står i sammanhang med denna sak, och det är denna underpant, hvilken jag förvarar, som egentligen tvang honom att öfvergå på vår sida och att följa mig hit.
Ehuru jag för min del gerna önskar att inom Utsk. grundsatser och principer, som en gång blifvit uttalade, tnå gälla, åslundar jag likväl att en grundsats icke skall drifvas derhän, att grundsatsen undantränger det verkligt nyttiga. Jag tror, att om R. o. Ad., på sätt Gr. Mörner yrkat, för att vidblifva sitt förra beslut afslår StatsUlsk:s utlåt., så skulle derigenom en verklig skada för Linköpings Bibiiolhek åstadkommas. Gymnasii-Bibliolhekerna hafva alltid för Gymnasierna varit af stor vigt, men i våra dagar hafva dessa Bibliotheker blifvit af ännu större vigt till följd deraf att kurserna vid Gymnasierna blifvit höjda i anseende dertill alt fordringarne vid Akademierna blifvit ökade, så att den fattiga ungdomen, som förr hade lättare ali vistas vid Gymnasium, nu, genom det stora antal böcker, som der fordras, ser sig urslåndsatt att begifva sig till Gymnasium. Jag anser derföre billigt, att man gör allt för att befordra Gymnasii-Bibliothekernas tillgång på tjenliga böcker. Linköpings Gymnasii-Bibliothek har dessutom en förtjenst framför mängden af Bibiiotheker, genom det stora antal böcker som der förvaras. Dessa behöfva ali den vård, sora dem kan egnas. Att släppa dem i hvilkens hand snm helst anser jag icke vara rådligt, enär derigenom fosterlandet skulle förlora alltför mycket. När nu, efter ålerremiss, af SlatsUtsk. blifvit tillstyrkt ett så måttligt anslag, som del af 266 r:dr 32 sk. b:co och detta, utan att någon ny anslagssumma fordras för ändamålet dä denna lilla summa kan utgå af reservationerne å anslaget till emeriti-löner, så inser jag intet skäl hvarföre icke R. o. Ad. gerna skulle vilja frångå sitt förra beslut och instämma i det beslut, som af StatsUtsk. blifvit tillstyrkt och hvarpå jag yrkar propos. Frih. Cederström, Rud.: Vid genomläsning af den vid detta betänk, fogade reservationen, hvilken Gr.
2 Bcvilhungs-Ut.skottcts Memorial. Högvördige Preste-Ståndet liar, för sill del, beslutit, atl Proste-Tunnor, i likhet med Embetsoch Tjenstemäns resepenningar och tractamenten i Kronans ärenden, skola från Bevillning fritagas, och stadgandet härom i den blifvande Bevillnings-Förordningen intagas. Yällofl. Borgare-Ståndet har bifallit nämnde Betänkande och Utlåtande; och Hedervärda Bonde - Ståndet, som, då Betänkandet N:o 18 första gången hos Ståndet förekom, det samma bifallit, har vid dess förra beslut i ämnet förblifvit och lagt Utlåtandet N:o 34 till handlingarne. Då således förevarande fråga, i hvilken Tvä Stånd stannat emot Två, måste, en* ligt 71 § Regeringsformen, af flöglofl. Förstärkta Stats-Utskottet afgöras, får Utskottet, för sådant ändamål, vördsamt tillstyrka följande Voterings-Proposition: Den som vill, att Proste-Tunnor skola, liksom andra löne-inkomster, lill bevillnings erläggande uppgifvas och beräknas, samt att ett stadgande derom skall i Bevillnings-Författningen inflyta, röstar Ja, den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, Bein'llnin"s-Utsfcoltets Utlåtande. N.o 3g. 3 komma Prosle-Tunnor att, i likhet med Embetsoch Tjeustemäns resepenningar och tractamenten i Kronans ärenden, från bevillning fritagas, och stadgandet härom att införas i Beviilnings-Författningen. Stockholm den x Augusti 1829. Ankom till Exped. Utskottet d. G Aug. 1829. Utlåtande, i anledning af Herr E. /. Gezelii Motion om lindring i Städernas allmänna utskylder.
Hvad nu först angår framställningen af Konungens Belällningshafvandes verksamhet, torde kraften af Constitutions-Ulskoltels bevisning för brist!alligbelen af denna framställning kunna med skäl ifrågasättas. Instruktionens 13 § innehåller det stadgande att "med iakttagande af hvad lay derom bjuder, äger Kongl. Maj;Is Befallningshafvande all upptaga och pröfva utsökningsmål”, hvartill enligt gällande lag äro hänförliga icke endast skuldfordringsmål utan äfven andra mål, der fråga är om civila rättigheters befordrande till verkställighet eller utsökande. Konungens Befallningshafvandes i Tjenslebjons-Stadgan oell Byggninga-Balken föreskrifna skyldighet i afseende å tjenstehjon och landbo kan under denna bestämmelse begripas och följaktligen icke med fog sägas vara förbigången. Eli försök alt uppräkna alla de civila rättigheter, för hvilkas ulkräfvande Konungens Belallningshafvande borde lemna handräckning, hade utan tvifvel misslyckats och i allt fall utgjort ett fel i indelningen.
Be varin gs-stadgan, beredas genom indragning af några hundrade nummer af de vestra Regementena, förekommer Utskottet icke vara så utredd, att någon tillstyrkan till en sådan åtgärd nu kan afgifvas, har Utskottet, som anser sig hafva anfört giltiga skäl för sin hemställan, icke funnit sig böra afvika från den mening, Utskottet i denna punkt förut framställt; och har Utskottet, då ifrågasatt blifvit, huruvida Officerarne vid detta Regemente, i fall det komme att indragas, endast skulle få avancera till Capitains-graden, utan att kunna till andra tjenster inom Armeen förflyttas, oagtadt sistnämnde slutsats ej skäligen bör kunna dragas af Utskottets yttrande, emedlertid, dels tillförekommande afall misstydning, dels för att undanrödja den skiljagtighet i Utskottets tillstyrkan, som, utan att vara åsyftad, eger rum, i afseende på detta Regemente, emot hvad Utskottet föreslagit, angående befälet vid Gardes-regementena och Wermlands Fältjägare, ansett sig böra hemställa till Rikets Ständer, att, derest Utlåtandet i denna punkt i öfrigt antages, befälets avancement inom Regementet mätte bestämmas efter enahanda grunder, som, med afseende å Gardes-regementena, blifvit foreslagne, och således icke vara inskränkt inom någon viss grad; dock utan rättighet att å Indragnings-stat kunna uppföras. Emot Utskottets förslag uti Utlåtandets 22:dra punkt j angående Gottlands National-B evar ing, hafva anmärkningar inom Ridderskapet och Adeln samt Pr este-Ståndet blifvit afgifne af innehåll: att ett misstag vid uppfattningen af Kongl. Majlis
Denna unDerDåniga ffrifwelfe innehåller. §. 35. ‘JBi bäfwe, för SJBåe Del, bejlutat foljanDe författning: ”SDereft, för an» läggning af allmänt npttig inrättning, jorD eller lägenhet måfle anwänDaS, utan att lifwäl jorDen eller lägenheten genom inrättningen gore» för egaren oanwänD» bär, må anläggningen af honom ej förhinDraö, Der konungen, i Den orDnittg $ongl. Ä\mgörclfen Den 27 Noo. 1845 flaDgar, fä förorDttar; njure Docf ega» ren för Det intrång, inrättningen meDför, full erfättning och hälften Derutöfwer; bwilfen erfättning, i hänDclfe friwillig öfwerenöfommelfe Derom ej träffaö fan, ffaH beflämmaS, på fätt i ^ongl. förorDningen Den 20 i npfjnämnDa månaD och år föreffrifweé;” Dd> bäfwe 92Bt Detta beflut, unDer Den 9 Slugufli inne-. waranDe år, boö ^ongl. ^aj:t i unDerDånigbet anmält. §. 36. SfteD bifall till JCongl. 'Slaj-.tö Derom till Dfj aflåttia nåDiga ^»topofition, bäfwe 9Bi bejlutat, att l>vt>aD i 20 kapitlet 6 § £3pggninga Derom, att Damm» lucfa ffaH öppnas Den 10 9ftaj, Der watten fan åfer eller äng jfaDa, må, be» träffanDe Norrbottens, (3öejferbottenS och SemtlanDS &tn, få änDraS, att tiDen för DammlucfaS öppnanDe i omförmäla fall utflräcfeS till Den 1 Suni; f>milEet beflut <2Bi, unDer Den 21 ftjll.