Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer för deras del beslutade indragning af lagmans-embetena skulle af Kongl. Maj:t i nåder bifallas, Rikets Ständer måtte medgifva, att de vid indragningens verkställande å ordinarie stat anställde lagmän må å allmänna indragningsstaten uppföras till åtnjutande under deras återstående lifstid af de för vederbörande embeten enligt stat anvisade löneförmåner, jemte ersättning för de tjensterne åtföljande sportler, sistnämnde ersättning beräknad efter medeltalet af de under åren 1838—1847 i sådant afseende till taxering uppgifna belopp, äfvensom att lagmannen i Östgötha lagsaga, hvilken embetsman för närvarande icke åtnjuter ordinarie lön, må berättigas att, efter nuvarande lagmannens i Calmar läns och Olands lagsaga frånfälle, der - Slats-Utskottels Memorial, N:® 299. est detsamma eger rum efter Iagmansrättefnas upphörande, å iudragniiigsstat uppbära ett emot lönen för sistnämnde lagrnans-embete svarande belopp; dock under förbehåll, att samtlige ofvauberörda till uppförande å indragningsstat föreslagne ordinarie och extra ordinarie löne-inkomster minskas eller upphöra, i den mån vederbörande lagmän af allmänna medel å stat undfå andra löneföiv möner, än hvaraf de vid sin förflyttning å indragningsstat äro, efter bär ofvan stadgade grunder, berättigade att komma i åtnjutande. I sammanhang härmed har Utskottet jemväl trott sig böra hemställa, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet framställa den begäran, att de för närvarande lediga lagmans-embeten icke måtte varda återbesatte, innan frågan om berörde embetens indragning blifvit af Kongl. Majit slutligen pröfvad och afgjord. Stockholm den 3 Aug. 18-18. Ant till Exp. Utsk. den 3 Äng., kl. 6 e. m. Memorial, med förelag till sammanjemkninq eller voteringsprosition, i anledning af Riksståndens skiljaktiga] beslut angående ifrågaställd befrielse för (örre
Majit har hos sig i Nådig å - Gen i Martil. tanka komma låtit de trögna tjänster, hvarmed uti 21 års tid Dess Chargé d’afFuire vid de Italienske Hof och Stater, Ädel och Välbördig Johan Claes Lagersvärd, Kongl Maj:t och Riket tillhanga gått, hvaribland förnämligast förekommer den af honom projeeterade och verkställde negociation af Svenske lifränte-lånens utsläckande i Genua, och hvarigenom för Stats-utgifterne, så val för det närvarande som för framtiden vunnits en fönnonlig och betydande besparing, ej allenast medelst det så dryga årliga interessets upphörande, utan äfven vid sjelfva operationens verkställande, igenom den vanliga provisionens! nedsättande ifrån sex till en och en half för hundrade j och på det ett sådant Lagersvärds nitiska förhållande icke måtte sakna den billiga uppmuntran och belöning till hvilken haji gjordt sig förtjent; så vill Kongl. Maj:t härmed i nåder hafva förordnadt och försäkradt i händelse af Lagersvärds rapell ifrån dess nn jnnehafyande beställning såsom Kongl. Maj:ts Chargé d’Affaires uti Italien., det måtte nämnde Joli. Claes Lagersvärd få för dess öfriga lifstid behålla och årligen uppbära en tredjedel af dess nu på Stat ägande inkomst, eller hvad som deremot svarar, nemligen det tractamente, sorn CommissionsSecreterare vanligen på Stat beslås, så framt han Den % Martii, 105 icke med någon annan lika stor lön på Stat i Nåder hugkommes, då denna deremot kommer att indragas. Hvilket vederbörande till underdånig efterrättelse landerDrottningsholms Slott den 21 Julii iyg5, Under min Allernådigste Konungs weli Herres minderårighet. CARL. (LS.) Nils Bark. *799» ^en April, skrifver RiksgäldsDirectionen: ”Igenom Hr StatsSecreteraren och Ridd.
62.1 plakatet, emedan de voro till före sjelfva samhällsinrättningen, ännu mer orubbeliga, emedan de grundas på sjelfva naturens lag, pä hvilken sainhällsforbundets måste vara byggd. Sådan är den rättigheten att uppehålla sitt lif och försörja sig med sitt arbete, och den deraf följande rättighet att äga och fritt disponera produkterna af samma arbete, eller det för alla menniskor gemensamma privilegium, som är kändt under namn af ägande rätten, och hvarifrån slutligen ej kan skiljas det tredje, att få sälja sina arbetsprodukter till den eller dem, som betala dem efter sitt fulla värde. Dessa äldsta af alla privilegier hafva ansetts heliga och orubbeliga hos de folkslag» der icke mängden består af slafvar eller 1 i fe gna, och hafva sällan hos policerade nationer blifvit alledles upphäfna, utan genom anarchi eller despotism. Men det är icke svårt att bevisa, att produktplakatet omöjligen kan såsom privilegium antagas. Förnämsta skälet för detta påstående hemtas af Kongl. Maj:ts Försäkran till Rikets Borgerskap och Städer af den 28. Febr. 1789; låtom oss rådfråga denna försäkran, och vi skola tvertom linna densamma bevisa, att produktplakatet icke är det: Kongl. Maj:t lofvar och försäkrar härigenom, heter det i usta Rikets Borgerskap och Städerna i allmänhet att vid deras innehafvande privilegier frioch rättigheter oqvaldt och orubbadt nu och i evärdeliga tider bibehållnt och skyddade varda. fes Besv. och Ekon. Utsi;. Betånhanåénj Dernäst, uti 2:dra vill Kongl. Majit äfven i nåder förklara, att det så kallade jproduktplakatet alltid skall bli fr a i sin helgd och till efterrättelse tjena, då Riket af Krig icke är oroadt, eller då andra särskild ta orsaker till dess hvil ande ej föranleda.
Det var illa gjordt, mycket vara här i huset längre; när man inte kan ha respekt JEAN. Hvarför skall man ha respekt för dem? Ja, säg det, han som är så knipslug! Men inte KRISTIN. vill han tjena åt folk som bär sig oanständigt åt? Hva? Man skämmer ut sig sjelf med det, tycker jag. JEAN. inte äro en bit bättre än vi! Ja, men det är ju en tröst för oss att de andra så är det ingenting att sträfva efter att bli bättre Nej, det tycker jag inte; för äro inte de bättre, KRISTIN. folk. Och tänk på grefven! Tänk på honom som har haft så mycken sorg i sin dar! Nej jag vill inte vara här i huset mer! Och med en sån der som varit en bättre karl... Hvad för slag? KRISTIN. han! Om det hade varit kronofogden; om det hade JEAN. nad på folk och folk i alla fall. Nej detta kan jag aldrig förgäta Fröken som var så stolt, så frän gå sta och ge sig och åt en sådan! Hon mot manfolk, så man aldrig ville tro att hon skulle som höll på att låta skjuta Diana stackare för att det! Men här vill jag inte vara längre, och till tjugufjerde oktober går jag min väg. JEAN. Jaja! Han är nog bra för sig, men det är skil hon sprang efter grindstugans mops! Ja, jag säger Och sedan? Ja, efter vi kommit på tal om det, så vore på KRISTIN. tiden att han såg sig om efter något, efter som vi ju ändå ska gifta oss. JEAN. plats kan jag inte få som gift. Ja, hvad skulle jag se mig om efter? En sån här vaktarsyssla eller söka sig in som vaktmästare i något verk. Kronans kaka är knapp, men den är säker, och så får hustru och barn pension... Nej, det förstår sig! Och han får väl ta en port KRISTIN. JEAN med en grimas. min genre att så straxt börja tänka på att dö för hade lite högre vyer. Det är mycket bra det der, men inte är det i hustru och barn. Jag får erkänna att jag verkligen KRISTIN. på dem, han! Hans vyer, ja! han har skyldigheter också! Tänk
Och kontrollen härvid, till kassans säkerhet, är lätt iakttagen, då såsom nu sker, fogden debiterar och upbär afgiften icke allenast på grund af upbuds-förteckningarne från häradsrätten och af inskrifnings-förleckningarne från Landskontontoret utan äfven enl. de upgifter, som Häradsskrifvaren är skyldig aflemna, öfver de ruslhållare-ombyten, som vid mantalsskrifningarne anmälas. Men jag hemställer till en hvar, om det väl skulle blifva möjligt, alt, efter Utskis förslag, kontrollera afgiften på ett sätt, hvarigenom kassan kunde förvissas om full ersättning för hvad henne frånginge. Jag tror det åtminstone icke. Man talar om den förenkling, som skulle upkomma genom afgifters indragning lill Statsverket och genom dess läggande på charta sigillata-afgiften; men jag frågar Eder, Mine Hrr: hvaruti består då denna förenkling? när den inginge i charta sigillata-afgiften, så skulle, enl. hvad jag hört en ledamot föreslå, Ilofrällerna åläggas att efterforska och uträkna afgifternas belopp under vissa perioder, till grund för den ersättning kassan skulle erhålla. Derigenom skulle dessa öfverdomstolar komma att belastas med ett för dem alldeles fremmande bestyr. Men deras biträde blefve icke tillräckligt för ändamålet, utan man skulle derjemte nödgas från många andra håll förskaffa sig uplysningar i ämnet, allt medförande besvär och tidspillan för embetsmyndigheterna. Hvaruti består då den fördel man vill bereda genom den ifrågavar. räkenskaps-förenklingen? för mig är denna fördel alldeles förborgad. Det sätt hvarpå afgiften nu debiteras, upbäres och redovisas, är både lätt och enkelt samt innefattar säkerhet för kassan att erhålla hvad henne lagligen bör tillkomma. Alla dessa fördelar vill man kasta bort — man vill äfventyra kassans rätt — en rätt som bör vara helig med hänsigt lill det ändamål, hvarföre kassan är stiftad. Man vill pä embetsmyndigheterne hvälfva nytt besvär och nya göromål, och hvarföre allt detta? jo! för alt få rubriken: Wadstena Krigsmanshus-afgift, alt utur Landsboks-räkenskaperna försvinna.
Då någon af de utevarande Officerarne stupat, Den i December, eller annars genom döden algått, eller af blessurer blifvit stympad, så att han icke mera kan tjenstgöra, utgår genast Supleanten, sorn efter Lottaingen befinnes först i tour o. s. V» Till erhållande af det föreslagne stipendiet för Regementsofficerare borde genom tjenstgörande GeneralÅdjutanten hos Konungen underdånige ansökningar göras. Såsom en allmän regel härvid föreslås, att hvarje Officer, som innehar Stipendium, bör efter Ett års actif Campagne-, återvända och Sujdeanten i hans ställe utgå, likväl med det undantag, att om någon eller några Officerare Befinnas hafva sig synnerligen utmärkt, eller i främmande tjenst erhållit aflöning, så att den eller de icke mera behöfva stipendiet och önska längre qvarblifva, sådant icke må kunna deni vägras. Den grad dessa Officerare ärofullt förvärfva! sig i Utländsk tjenst, bör gifvas dem uti Armen vid deras återkomst, utan afseende på prejudice; ty man prejudiceras egenteligen icke af en Officer, som utstått krigets faror, och på ärans fält, detta fält! der lycksökeri och förmaks-tacktik icke mera äro användbare, vetat att fästa äran och hvad sorn borde åtfölja, Fäderneslandets tacksamhet vid sitt minne-. Den i D e c na b e !■. 95 Hvarefter Herr von Vegesach munteligen yttrade: Jag får tillägga, att om alla krigstillfällen i Europa och Amerika begagnas, e] mänga år skola förbigå utan lägenhet till lerigsöfningar för de föreslagne stipendiaterne. Men skulle något år ej inträffa krig, som af stipeudiaterne kunde bevistas, borde en del af stipendicrne utdelas till ett mindre antal Officerare t. ex. i Regementsofficer, i ArtilleriOfficer, i CavalleriOfficer, i FäTtmatningsOfficcr, i FortificationsOfficcr och 2 InfanteriOfficerare, för alt resa i främmande länder och inhämta kännedom i krigsvetenskapen.
Jag ansåg nemi. icke något fullt gällande skäl förefinnas för R. o. Ad., att vidtaga någon särskild åtgärd för ett ytterligare offentliggörande af dess förhandlingar. Under medgifvande att dessa förhandlingar icke af den periodiska pressen refereras med den fullständighet, som man skulle önska, tror jag dock icke, att detta Stånds ledamöter hafva några synnerliga skäl framför de öfriga Ståndens ledamöter att öfverklaga dessa refereringars beskaffenhet. Jag kan icke inse, huru en sådan tidning, som troligen mäste blifva en följd af'den nu föreslagna åtgärden, skulle leda lill något ändamål, nemi. såvida det afsedda ändamålet är att få kännedomen om R. o. Adis förhandlingar mera kringspridd. Då riksdagen redan varat mer än ^ år, och allmänheten vant sig vid att i de andra tidningarna förskaffa sig önskade underrättelser angtde RiksStåndens tillgöranden och beslut, så tviflar jag på att denna allmänhet numera skulle taga synnerlig kännedom om innehållet af en ytterligare liksdagstidning. Detta försök kan visserligen synas oskyldigt, helst jag tror, att det skulle leda till det resultat, att all fråga om en dylik åtgärds vidtagande vid en kommande riksdag förfölle; men jag bestrider det derföre, att jag anser olämpligt och olagligt, att medel, som af Ståndets frånvar. ledamöter Uro till största delen sammanskjutna, användas till ändamål, som icke vid dessa bidrags beviljande och uttaxering varit afsedda eller ens påtänkta. Jag tror icke, att R. o. Ad:s ekonomiska ställning är så beskaffad, att man bör, genom skattebördor på detta Stånds medlemmar enskildt, Den i Augusti. 35 bereda utvägar lill utgifter, sorn mäste förekomma något livar af de skattskyldiga främmande. Det liar för öfrigt blifvit såsom ett hufvudsaklig! skäl för delta särskildta offentliggörande uppgifvet, att man derigenom kunde bespara statsverket kostnaden för tryckningen af Ståndets prolocoll. Denna besparing kan dock icke inträffa vid denna riksdag, emedan sagda tryckning redan börjat, och, utan afseende på det resultat ifrågavar. tidning skulle lemna, lärer komma att, enligt grundlagens föreskrift, fortfara till riksdagens slut. Jag kan således ej anse något skäl vara förhanden för R. o.
Den i December. af DiscontDocument, samt deraf följande nya borgensförbindelser, vederhäftighetsbetyg m. m., som vid omsättningarna beliöfvas; och i stället låtit för ett år i sönder en Credit beviljas, emot ställd borgen, hvilken medgifver, att emot en half procents afgift begagna en Criditiv-rätt ifrån 3ooo till 25,ooo R;dr, samt endast betala låneräntan ifrån den dag penningarne disponeras. Jag tror, att detta sätt, i händelse vårt nu öfliga otjenliga BankSystem bibehålies, skulle lätta den i Banken låneheliöfvande större rörelsen yida mera, än Discontlånen, Grefve von Schwerin har sluteligen påstått, att jag förbisett de Skottska Bankernas bruk, att upplåna Capitaler mot lägre ränta och dem åter utlåna emot högre. Om Herr Grefven menar att detta skedt uti Privat-Bank-Lagen, så är det ett oväntadt misstag; ty i 2 Art. §. g står; ”äfvensom Banken kan erlägga ränta för Deposition af Rikets Ständers Banks Credit”Sedlar. ” I denna föreskrift innehålles just det nämnda Skottska Bankbruket; men i samma Artikel, §. i3, föreslås ännu ett till nemligen upplåning på uppsägning, hvarvid jag ansett mig böra utsätta högsta tillåtna ränte-normen. Menas åter att det skedt i BancoOrdningen, så innehåller 4 Afdelningen §. 3i en fullständig beskrifning på en i Rikets Ständers Bank inrättad Upplå - Den i December. 77 ningsrörelse. Det synes alltså, att denna beskyllning är oförtjent. Jag har helt och hållet rättat mig efter våra inländska förhållanden. Alltså lemnäs åt PrivatBankerne fritt, att bestämma sitt minimi-belopp för upplåningssumman, hvilket jag tror skulle komma att bestämmas, allt efter de normer, som för orternes Sparbanksupplåning är stadgad. Om Sparbankerne upplåna till 100 R:dr, börja naturligtvis Privat-Bankerne vid i5o å 200, och så vidare.
235 ändå nödgas qvarstå i verkets tjenst, emedan de för sitt och de sinas underhåll icke kunna undvara något af de förut ganska måttliga inkomsterna, samt alt det äfven vore ganska hardt om en tjensteman som, efter omkring 40 års tjenstgöring, hunnit lill en ålder af 60 år, men dä för sjuklighet eller försvagad hälsa, nödsakades taga afsked, skulle för sina återstående dagar se sig i mistning af den lön, han under sin, åt det allmännas tjenst, upoffrade kraftfulla ålder, åtnjutit, och hvarefter hans egne med de sinas lefnadsförhållanden, måhända sedan längre tid tillhaka, varit lämpade. På dessa skäl hemställer jag således (ill Rikets nu församlade St:rs bepröfvande om icke pensionsrätten för Bankens embetsoch tjenstemän hädanefter må tillgodonjntas vid upnådda 65 lefnadsår och efter 45 tjensteår, en hemställan som torde anses så mycket mer hillig, som tjenstemännen inom Tullverket, med hvilket embetsverk Banken i detta afseende kan närmast jemföras, redan efter 30 tjensteoch 60 lefnads-år fä åtnjuta hela lönen i pension; och föreslår jäg i följd häraf, att de §§ uti Banko-reglem:t, som handla derom, mätte erhålla denria förändrade lydelse: § Den tjensteman, konstidkare eller vaktbetjent, som upnåll 65 års ålder eller tjent 45 år, är berättigad att flyttas på pensionsstaten med åtnjutande, i sin öfriga lifstid, af hans hela lön. § Bankens embetsoch tjenstemän ega att vid 60 års ålder och efter vid pass 40 års tjenstgöring, taga afsked med bibehållande af deras på Stat innehafvande löneförmåner oafkortade, då genom läkare-betyg, behörigen styrkes, att de befinnas i ett sjukligt och försvagadt hälsotillstånd. Om remiss af denna motion till BankoUtsk. anhålles. Remitterades lill BankoUtsk. Uplästes en af Ilr Selfverberg, Magnus Didrik, inlemnad sålydande motion:
En klädning, som säljes fbr lika många guineer! Kunna vi då undra att — fbr att citera rur Arnold White, en gentleman, hvilken omsorgsfullt studerat frågan — qvinnor måste öka sin arbetslön genom prostitution! » Det närvarande systemet », säger ett annat vitne, » Uren » högeligen fruktbar källa till omoralitet bland unga flickor. » Nå, är det endast qvinnor, som lida på sådant sätt? Nej, män, qvinnor, barn — alla äro sålunda offer. Små barnungar kuuna befinnas arbeta tolf till fjorton timmar om dagen, arbeta och svälta. De af komitén hörda vitnesmålen liafva, som sagdt, hittills ingkräokts till fbrhållandena i London. Men i åtskilliga tidningar bafva om utpressningssystemet i landsorten fbrekommit värdefulla artiklar, som visaf att detta system florerar öfver alla de britiska öarne, och att felet derfbr icke — som några fanatiska patrioter påstå — kan tillskrifvas invandringen af ett par tusen judar till London. Nej, roten till det onda ligger i öfverbefolkningen — en fråga som det engelska folket, och för öfrigt flera af kontinentens folk, inom en icke aflägsen tidpunkt, måste bereda sig på att motse och undersöka — i öfverbefolkningen, som öfver-svämmar landet med fattiga, som genom ärftlighet, dålig fbda, felaktig eller alldeles bristande uppfostran, äro odugliga och underlägsna arbetare, hos hvilka aldrig kan inplantas nägon disciplin, fbr hvilka det endast är möjligt att arbeta under slafsyste-met, och hvilkas arbete i bästa fall är dåligt. Det Ur dessa tnenniskor som kunna, som måste arbeta till hvad pris som helst, hvilka det är möjligt att pressa ned till svältaflöning, mot hvilken ingen lag af styrelsen kan skydda dem, ty hvarken styrelsen eller menniskogjorda lagar kunna motarbeta de säkrare verkningarna af naturens eviga lagar. Förgäfves tillsätter derföre engelska parlamentet komiteer för att undersöka saken. De kunna blott offentliggöra fakta; botemedlet ligger icke i någon styrelses hand.
Sttr gjord underd. anmälan om förefunnen anledning att mot redovisande Embetsman, i Jaga ordning ansvar yrka, fordrar Domsremakts handläggning, har Utskottet funnit sig böra fästa ConstitutionsUtskottets upp - B e t ä 11 kanden, N.‘o 208- I07 uärksamhet pä det, vid denna frågas behandling, i StatsPiådet forde Protokoll; och hvarom Memorial under N:0 118 till RiksStånden afgatt. 14 Mom. Uti Räkenskaperne balanceras den summa Hr Landshöfdingen m. m. af Wingård blifvit känd skyldig att ersätta Allmänna Magasinslnrättningen, i händelse tillgång för denna Inrättnings fordran uti förre Landssekreteraren, Lagman Klemans Conkursmassa skulle saknas. Denna balancering grundar sig pä K. Brefvet d. 8 Juni 1826, deruti K. M:t såväl för denna som för åtskilliga andra skuldposter, hvilka af enahanda anledning, för andra publika Verks räkning, blifvit bemäide Hr Landshöfding till ersättning ådömde, i Nåder medgifvit betalningsanstånd till dess Rikets nu församlade Ständer kommit i tillfälle att deröfver meddela yttrande. Och kommer Utskottet, till följd af erhållen remiss å K. M:ts härom allåtne Nåd. Proposition, att serskildt yttrande i detta ämne meddela. .§• Angtde anmärkningar vid den serskilda UtredningsStyrelsens förvältning.
Har han försummat då sådant, enligt 34§., honom ålegat; —• — • §. 39. Har behörig man gjort sådan undersökning, som 1 mom. i 33 §. medgifver, utan att olofligen infördt gods dervid upptäckt blifvit; bote för hvarje serskildt undersökt rum elller lägenhet, som af samma person i samma hus innehafves, ifrån Femtio till Trehundrade Riksdaler och straffes dessutom med suspension från tjenst och lön i tre till nio månader. (Det öfriga i motsvarande §. af nu gällande Författning utgår.) VI Cap. Mål, som angå §. 49. Expcditions-Ulskottets Förslag till und. Skrifvelset N.o 388. 947 vid Rådstufvu-Rätt i den stad, sorn närmast är, och der Tullkam mare eller Tull-inspection finnes. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Juni 1841. Preste-Ståndet den g —- — Borgare-Ståndet den g — «— Bonde-Ståndet den io Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse > angående Statsverkets inkomster för år 1841 och påföljande d/v, intill nästa Statsreglering. (Stats-Utsk. Uti. N:ris 64 och 226 samt Bevilln. Utsk. Bet. N:o 50.) S. A. K. Efter öfvervägande af hvad E. K. M., uti Dess aflåtna Nådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, i afseende å Stats-verkels inkomster föreslagit, samt efter tagen kännedom om beloppet af hvad under de fem åren, ifrån och med år 1833 till och med år 1837, till Stats-verket influtit, få Rikets Ständer härmedelst i underdånighet anmäla deras beslut, rörande beräkningen af Stats-verkets inkomster i Riks-Staten för innevarande år 1841 och de påföljande, intilldess den vid nästa Riksdag skeende Statsreglering blifver gällande. Ordinarie eller ständige inkomster. l:o Ordinarie Räntan. Hvad häraf, såsom indeldt, utgår till vissa Stater, Inrättningar och personer, beräknades vid senaste
Prot. 1S17 och 1S18. 9t<t« Sami, N:r II. p rot. Utdrag d. a Febr. 1818. nal - anläggningen blifvit indragne m. m., blef samma Betänkande, i anledning af Grefve von Plåtens, Baltzar Bogislaus, dervid gjorde anmärkningar, till Allmänna Besvärsoell Ekonomiutskottet återrermtterädt. S. D. Föredrogs Constitutions - Utskottets den 16 Januari afgifne samt den 27 i samma rolnad eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående Borgareoch Bonde - Ståndens aflåtne Beroiss till berörde Utskott af Riksens Ständers Revisorers Berättelse orri Allmänna MagazinsInrättningens styrelse och'förvaltning under åren från och med 1813 till och med 1 8 1 6 , i afseende pä de i samma Berättelse upptagne och genom Konungens General Adjutant for Flottorne under den 12 Juni a § s 6 Allmänna MagazinsDi rectionen meddelte Ordres om vederbörande i Carlscrona förlagde Corpsers och Arbets-manskaps proviantering med mjukt bröd , och de i följd häraf ytterligare vidtagne åtgärder; och fann Högloft. Biddefskapet och Adeln att samma Memorial endast borde läggas till handlingarne. S, D. Föredrogos a nyo och biföllos följande från Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet inkomne samt den 27 sisth Januari e. m. på bordet lagde Betan leanden , nemligen: 1:0 af den 3 6 sisth Januari, angående vackt fråga orri det arfvode, som vederbörande Läkare böra åtnjuta för besigtnings!- å karlar, hvilka af Roteeller Rusthållare anskaffas, för att uti Båtsmanshållet eller indelta Arméen inskrifvas. 2:0 af den 17 sisth Januari, i ansedning af yrkadt förbud för Tjenstedrängar i Halland och. Prot. Utdrag d. 2 Febr. x 8 18• 83 andra orter att invandra fran Litaén, i ändamål att söka arbete.