Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bruksegarne finge valet imellan flere dimensioner, så skulle de fleste, om icke alla, välja den sorten, som vore minst kostsam och besvärlig att smida, samt af denna orsak öfver hufvud äfven i bandel minst gällande. Staten skulle således snarare förlora, än vinna, på den föreslagne förändringen , den Utskottet af dessa anledningar icke heller ansett sig kunna tillstyrka. Slutligen beträffande frågan om termiöen för hammarskattens utgörande in natura, så kan såsom skäl emot motionen anföras: att, om Hammarskattsjernet icke å Stapelsstadsvåg blefvo levereradl, medart BesV. och lUkon. XJtsk. BetänUanclen. Qig slkeppningen varar för det löpande stnidesåret, så skulle denna påräknade inkomst af Jernbruken icke komma Staten till godo förrän under sednare hälften af det följande året. Af alla intrader skulle således Staten komma att tillgodo njuta hammarskatten sist, utan att likväl någon fördel derigenom tillskyndades flere än högst fa Bruksegare. Det har ock kommit till Utskottets kunskap, att Kongl. Majit funnit för godt, under den 5 Pilars innevarande år förordna, att med fastställande af det pris, hvarefter Hammarskattsjernet bör lösas, hädanefter må anstå till den i:sta September hvarje år, och de skattskyldige ega öppet att till utgången af påföljande October leverera Hammarskatten in natura, derest da sned det utsatta lösningspriset ej åtnöjas. Utan att således, äfven i sistnämnd© omständighet kunna något tillstyrkande meddela, får Utskottet detta mål till Riksens Högloft* Ständers eget bepröfvande öfverlemna. Stockholm den 8 Juli 1823. Qi4 Besv, och Ekon, tjuk. Betänkande^x N:o 152. Ankom den 14 Juli J823,. Utlåtande, i frågan om yrkad vidsträcktare frihet, i anseende till TackjernstilU verkningen och Tackjernshandehu. Genom Remiss ifrån Vällofl. Borgare-» Ståndet har Utskottet emottagit Herr Lagmannen och Riddaren J.
cj. såsom blott för en gång behö fl ige, icke synas till deras beskaffenhet vara af egenskap att böra fördelas på och bestridas af den årligen utgående Allmänna Bevillningen, ej eller till deras belopp, vara så betydliga, att den behöfver för deras skull ökas; så anser Utskottet sig, på samma gång, som de reglementariska föreskrifter underställas IL Stirs pröfning, hvilka RiksgäldsGontoirets Hrr Fullmägtige skola meddelas i afseende på verkställigheten af alla utaf R. St:r på RiksgäldsGontoiret anvisade utbetalningar intill nästa Riksdag, böra Uppgifva och föreslå utvägärnei att bestrida sist ifrågakomne utgifter* Sluteligen hafva R. St:r på RiksgäldsGontoiret anvisat att utgå i egenskap af Greditiv^ 1:0 Ett förskott till den blifvande allmänna AccordsGassans försäkrande om nödige medel för dess bestånd, dock ej Utöfver en Summa af 100,000 R:df, emot återbetalningsskyldighet, så fort några medel lill Cassan inflyta. 2:0 Ersättning till StatsVerket för hvad, i händelse RiksMarkegångspriset för den under lönerne in beräk - Betänk anden, N:o 335. 97 beräknade Spannemål något år öfverstiger 6 R:dr B:o T.*n, kan brista, för den del af berörde Spannemål sorn öfver sk ju ter Kronans behållna Spannemål. 3:o Ersättning till StatsVerket för den brist, sorn för fourageringeri af Värfvade Cavalleriets och Artilleriets Hästar, genom förhöjning i priset på fourageringspersedlar något Ar kan uppkomma, emot det att den besparing som genom låga pris ett annat år kan äga rum till PiiksgäldsContoiret ingår. 4:o För anläggningen af en Vattenledning till Carlskrona, inalles en Summa af 83,333 R:dr iC sk., att fördelad på 5 år, med 16,666
Ständer medgifva att kostnaden för dessa undersökningar må bestridas af de för nordvestra stambanans påbörjande anvisade medel. Eller ock om nödvändigt af undfallenhet för våra Norske bröder, mötespunkten nu utan utredning skulle af Rikets Ständer fastställas och medel anvisas för ar betets påbörjande derstädes, att Rikets Ständer i sin skrifvelse derom icke måtte nämna Arvika, utan inskränka sig att bevilja dessa medel för påbörjande af nordvestra stambanan från Norska gränsen i trakten af Eda inåt Wermland mot Christinehamn, i den rigtning Kongl. Majit efter fullständiga undersökningar, kan finna minst kostsam och för landet fördelaktigast.” Bilt. till B. St. Bilaga till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. i Litt. För banvallens uljemnande erfordras 98,366 kub.- f:r skärningar och 254,771 kub.-f:r fyllningar. Af skärningar utgöra:
1 öfrigt har Kammar-Collegium gifvife tillkänna, att, i följd afKongl. Brefvetden 22 Maji i8o5 och jemlikt derpå grundadt C011 Irael, den ena hälften af Kungs-ladugården innehafves under arrende på 25 års tid af Eskilstuna stad, som i årligt arrende skall erlägga 100 tunnor Spannmål, hälften Råg och hälften Korn, hvaraf 20 tunnor tillfalla Fristads-Cassan, såsom hjelp till räntans utgörande för Flackersta hemman, samt att Kungs-ladugårdens andra hälft åter är indelad i 11 serskilda lotter, som till enskilde personer blifvit utarrenderade för io4 tunnor Spannmål och 1640 8 Kongl. Maj.ts Nådiga Fropos. N.-o 32, lffdr i penningar : efter hvilka serskildta arrende-belopp beräkning kunde uppgöras af den förlust för Kronan, sora genom öfverlåtelse!’ af större eller mindre del af Kungs-ladugårdens egor för hvarje tunnland jord uppkorame, Som Arrendatorerne, enligt deras gjorde förbehåll, egde obestridlig rätt alt lill arrende-årens slut, sorn inträffade vid Midfastan år i83i, för ena hälften af Kungsladugården, och vid samma tid följande året för den andra, deras arrende tillgodonjuta, har Collegium funnit någon öfverlåtelse af jord från Kungs-ladugården icke förr än vid nämnda tid kunna komma i fråga, och minskning i Kronans nuvarande Arrende-inkomst följaktligen ej eller dessförinnan ega rum; och om, såsom vid den efter arrende-årens slut skeende successiva upplåtelsen, stadgades, att frivilligt åtagen byggnads-skyldighet borde inom viss tid fullgöras, vid påföljd för underlåtandet deraf utan gällande förhinder, att den öfvergifna tomten komme att till annan man öfverlemnas, så att verklig egande-rätt till tomtemålet först vid fullgjord byggnadsskyldighet, enligt fastställd hyggnads-ordjiing, vidtog; har Collegium föreställt sig, att de nya indirecta inkomster, som af en ökad folkmängd och tilltagande Fabriks - Kongl. Maj.lé Nådiga Propos.
Iil:t i underdänigbet löreslä, att en lägre enbet än 1664 ars m^ntvrdning utsätter ocb 1776 a, z bealisationsXörordning äberopar, matte lör m^ntlöi bällanderne ocl» penningekeräkuingen i landet bestämmas, ocli att denna enbet mä blilva ett sillvermvnt al lika värde med l6 sk. silfver elter >664 ärs m^ntlot, ocb alitsa, enligt realisationsgrunden, motsvainnde värdet al 1 X:dr b:co; med underd. aubällan derjemte 22-4 8tatsvell 8»nac-17tskattens «) att oinförmälöte enbet mä Benämnas i Brör neli öetta namn öerä uttryckas; L) att utmvntning öe, jemte mätte sire, sä väl af lietta stö, sta m^nt, som i silfver sommer att präglas, som as sticken motsvaranös ^ Brör Banco; ^ Brör öro ^ Brör 6.0 samt ^ kör 6:0; Oell att ^ fint silfver nell ^ koppar eller allians, eller 6en sä kallaöe 12-Iööiga Balten, mä för sä val Hufvuöm^ntet som unöei aköelningarne Begagnas. i3:o ^rtt, sä val till lvllanöe ak Bristen > Bankens tillgängar mot 6ess skulöer, som för att gifva Banken en grunökonö, lemnanöe garantis för oaibrutna uppf^IIanöet ak 6ess körbinöelser mot egne Borgenärer ocB säkerBet för Be6rifvao6e ak rless rörelse, mä, för LtatrVerkets Kapitalskulö kör 1808 ars Krigrkostna6er, ak BrgösLontoret ulkäröss förskrikningar, ä k. 8t:rs vägnar, ställöe till Lanken eller Oröres, a minst 10,000 B:6r Banco Bvaröera till ett sammanlagclt Belopp ak 400,000 Brör L:co, ocB 6essa föi Binöelser ställas pä Betalning ak allenast 4 proc:ts ränta krän ocB me6 är i83o, ocB pä betalning clessutom af 2 procent ärligen i afräkning ä primitiva Lspitalel krän ocB mecl är >835, unöer körBeliall öerjemte för BrgösLontoret att göra större eller minclre afbetalning ak Kapitalet.
Den fördel åter, som den gäidbundnes arfvingar eller creditorer skörda af lånets amortering, kan icke ingå såsom motiv i Utskottets förslag, såsom varande beräknadt för öfvergångs-perioden. Ibland de skäl, som beveka Utskottet att frångå sin förra opinion, förekommer äfven, att jordbrukaren icke kan beläna sina närings-producter. På denna omständighet bar Utskottets uppmärksamhet varit väckt allt ifrån första handläggningen af realisationsfrågan; således för ett år sedan. Jag har från början yrkat nödvändigheten af rörelse-medlets utvidgning, genom beläning af rörlig pant; men fått till svar, alt realisationen drar in capital i Landet. Vore nu Utskottet af samma öfvertygelse, bade ej Statslån behöfts för att bispringa enskilda. Utskottet erkänner, alt Staten bör, så litet som möjligt, inblandas i enskilda förhållanden, och förslaget är alltså ett undantag från regeln. Vilkoren för undantagets tillstyrkande har Utskottet lagt dels deruti, att Staten, utan våda för sig, kan i detta hänseende biträda; dels deruti, att detta kan utföras utan tyngd hvarken för närvarande eller kommande tiders skattdragande. Oaktadt de höga beräkningar Rikets Ständer nu gjort på Tullen och de flesta Inkomst-titlar, bar likväl StatsUtskottet icke kunnat finna disponibla tillgångar för hela det behof, Kongl. Maj:t i Nåder fumiit iordningsställandet af Rikets försvar kräfva. Men, Rikets Ständer hafva nedsatt delta anslag, af fruktan alt ingå i Statslåne-syslemet; % sannolikt inseende vådan Gi H. 20* 3o8 Den n Februari i e. m. deraf att, midt under djupaste fred, och efter ett långvarigt åtnjutande af dess välsignelser, tillgripa utvägar, hvilka, enligt den enklaste klokhets-föreskrift, måste sparas till beliofvels stund. Det Statslån, som nu af Utskottet föreslås, är likväl flerdubbelt större än den summa, hvarmed Rikets Ständer nedsatt det extra-ordiniira anslaget till Försvarsverket. Ett mångdubbelt större
Om man cftcrsinnar akt detta , samt /harn mänga är förbigär, förr än Kronan af Iägcrie - Betjeningens Löner och deras Boställen kan draga nägon betydelia fördel; art Frlket t AO a äz.O är, som d^- ras lifstid kan supponeras , blcfwe snarare tärande ött Närande Medlemmar, ty det väldet kunde väl intet begäs , att rocka I a 11 c höfrö aren a tfrän Löner och Bo» ställen i deras lifstid, och att ett sädant vrmjuäicao Nti Indelnings - Wcrkets rubbning kunde medföra be-» tydliga följder , med mänga andra skäl, som more att anföra, sä finner man snartatt ingen Stat kan ligga Kronan mindre lill last än denna, utan tvärtom efter mitt här ofvannämNdc project, tjena till indragning af nägon annan Corps , som kostar Staten stora Summor, och det utan att Krigsmagten till an» tal eller verksamhet blcfwe fbrMindstad. För min del Zr jag Lfvcrlygad derom, alt, jemte den nytta Riket afen sädatt Tronpp i Militairistt afseende kunde draga, blcfwe den derefter jemväl i Cconomistt afseende iverk samm a re» För en sann Militairist ösprit, mäste smä egen» Nyttiga afstglcr försvinna, hälst dä de innom Corpsen blifva ansedde med förakt, utom förlust af Tjensten, som alltid med förseelser i denna väg borde wara förbunden; och Förmäns bemödande, att widmaglhäliK rättvisa och ordning, stolle ofelbart wirNa fullkomligare framgäng, dä verkställigheten af Föreskrifter och Jnstrult-oner blefwe understödde af en Militairist noggran het, lydnad och stynbsaMhet. Tredze Band.
Vidkommande frågan om tillökad personal, nemi, uti Svea Hofrätt i Assessor samt uti Götha ilof-Rjtt atne Hof-Rätts-Råd, 2 Assessorer, 1 Notarie, 1 Canzlist och 1 Hof-Rätts-post; så enär de u t i Riks-Stånden framställde anmärkningar utreda, att den ytterligare föreslagne Assessors-platsen i Svea Hof-Rätt är nödig af den orsak, att å 1 Division finnes I ordinarie Ledamot mindre än å de öfriga, samt att de ytterligare Ledamöterne uti Götha Hof-Rätt erfordras, så väl i följd af den tillvext, göromålen i senare tider erhållit, som på det att antalet af Ledamöter å hvarje Division i denna Hof-Rätt må blifva lika med hvad i de Öfrige IIof-Rätterne förefinnes och för göromålens oafbrutna gång är af behof påkalladt, hvadan ock 4 Adjungerade Ledamöter sedan år 1837 varit anställde; äfvensom att den, i öfrigt för Götha Hof-Rätt föreslagna tillökning af tjenstemän och 1 Hof-Rättspost påkallas för göromålens behöriga bestridande, då denna Hof-Rätt, på sätt här förut nämndt blifvit, numera är å 4 Divisioner fördelad, har Utskottet, med afseende å allt detta, och då den mening uti de fleste Riks-Stånden synes vara gällande, att, vid sådane förhållanden, en nödig tillökning uti personalen bör till vägabringas, utan afbidan af den reglering, hvartill ett nytt Lagverks antagande möjligen kan komma att föranleda, trott sig böra i så måtto frångå sitt förra yttrande i ämnet, at Utskottet hemställer, att Rikets Ständer måtte för följande tillökade personal bevilja anvisandet af löner, i enlighet med hvad deras vederlikar, enligt nu gällande Star, åtnjuta, nemi.: Uti Svea Hof-Rätt: för 1 Assessor . 1,200: -s
Maj:ts Nådiga Skrifvelse, N:o 82. 11 Utdrag af -protokollet öfver finans-ärenden, hållet inför H. M. Konungen i stats-rådet å Stockholms Slott den 31 Mars 1848. Närvarande: Hans excellens justitie stats-rainistern herr grefve Posse, Hans excellens stats ministern för utrikes ärendena, herr friherre Ihre. Stats-råden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, Friherre Gyllengranat, Faxe och Fåhreeus. Departements-chefen, stats-rådet Munthe, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förut fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständers Stats-utskott, i fråga om ersättning till handelsoch sjöfarts-fonden för förskjutna medel till slafvarnas friköpande å S:t Barthelemy. Kongl. Majit behagade, jemlikt stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörd förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befalla, att nådig skrifvelse skulle, i enlighet dermed, till Rikets Ständers Stats-utskott afgå. Ex protocollo Erik Ljungstedt. STOCKHOLM 1848, hos J. A. Walldén. Kongl. Mopt* Nåd, Skrifvits*, N:g MS, 1 N:o 85. Ank. lill Exp. Utsli. den 3 Maj, kl. half 3 o. ra. KONGL. MALTS nådiga skrifvelse lill Rikets Ständer, med förslag lill ny Riksdagsordning, jemte en dervid fogad serskild arlikel, äfvensom, i sammanhang dermed, till ny Regeringsform5 gifven Stockholms slolt d. 1 Maj 1848.
Maj:ts nådiga bref den 11 Juni 1842, icke finge öfverstiga 12,000 Ridr, sig icke i vidsträcktare mån kunna understödja det väckta ersättnings-ansprå ket, än att, då från nämnde belopp 12,000: — afräknades ej mindre nyssberörde, af Krigs-kollegium redan utaf statsmedel utbetalta 9,152: 40. —, än äfven belöpande rustkammarhyra, efter 320 R:dr årligen, för den tid af 5 år, från och med år 1847 till och med år 1851, hvarunder den nya byggnaden varit såsom rustkammare använd, men detta hyresbelopp, sådant oaktadt, af regementet uppburits med 1,600: jq 7gi>. ^ det återstående beloppet 1,247: 8, — finge af medel, som Kongl. Majit behagade i nåder anvisa, till regementet utbetalas.
Då man besinnar, att den verkliga kapitalförmögenhet, som Banken eget, sedan alla dess skulder och förbindelser blifvit afdragna, vid slutet af sistlidet år uppgick till ett belopp, i rundt tal, af 23,217,000 R:dr, eller mera än 8,000,000 utöfver den summa af 15,000,000, hvartill grundfonden blifvit bestämd; och då dertill kommer, att, genom vinstmedel, kapitalet ytterligare til!vexer med omkring 2,000,000 om året; så synes det vara klart, alt, med hänsigt till Bankens för - Kongl. Maj-ls Nåd. Proposition JH 53. 17 måga att, i händelse af en utredning, fullgöra alla sina förbindelser, icke det ringaste tvifvel om den fullkomligaste säkerhet kan uppstå. Men Riks-banken har, förutom sin allmänna ovilkorliga skyldighet att, liksom hvarje annan anstalt eiler person, vid en möjlig slutliqvid göra hvar man rätt, äfven såsom sedelutgifvande Rank, hvars sedlar åtnjuta det vigtiga, i grundlagen fastställda privilegium, att gälla såsom lagligt mynt i riket, och sålunda äro underkastade tvångskurs, en häremot svarande förpligtelse att alltid vid anfordran inlösa dessa sedlar med silfver; och deraf följer också, att en särskild, synnerlig uppmärksamhet måste egnas åt de medel, som Banken eger, att under alla omständigheter kunna fullgöra detta åliggande, hvaraf icke blott enskild rätt och välfärd, utan ock hela samhällets ekonomiska ställning är i högsta grad beroende. Någon ökad säkerhet i detta afseende, eller att Bankens vexlingsförmäga aldrig skall brista, ej ens för ett ögonblick, vinnes emellertid ieke endast derigenom att grundkapitalet förstärkes. Ty. såvida denna förstärkning, såsom förr nästan alltid varit händelsen, åter användes i Bankens lånerörelse och sålunda kommer att beslå i fordringar hos enskilda, kan en större eller mindre tillökning i dessa fordringars belopp icke för Banken blifva ett medel att, vid förefallande behof, anskaffa silfver till förstärkande af sin vexlingskassa.
Viggo, Viggo! Jag vill inte veta af, att du springer så der! LILLY. Du har ju sjelf sagt LOUISE. Hvad är det med dig? Du är så häftig ERNA stryker sig öfver pannan. Jag är nervös. Det käns som om hvarenda fiber hoppade. LOUISE går bort och tar henne om lifvet, för henne hän till chäslongen, nödgar henne att sätta sig och klappar henne lugnande på hufvudet. Så så. Stackars min lilla kraftmenniska. ERNA reser sig. Strunt i det. ^Till Lilly.^ Nå har du fått säga farväl till honom? LILLY. Hvilken »honom»? ERNA. Prat! Det fins bara en. Nå? LILLY. Nej. ERNA. Då kommer han väl hit innan han far? LILLY kämpar med gråten. Jag vet inte. ERNA. Visst gör han det! LOUISE går fram till Lilly. Käns det så svårt att skiljas? LILLY. Det blir så tomt, så förfärligt tomt. LOUISE tar hennes hufvud mellan sina händer och kysser henne på pannan. Junidag i Paris. Samma atelier, men flera, delvis nya, möbler. Draperier framför dörrarne. Några stora, japanesiska lyktor nedhängande från taket. På divanbordet en vas med rosor. På ett mindre bord vid sidan om chäslongen ett kabinettsporträtt af Alland. Louise och värdinnan samtala framför dörren till entréen. Louise i ny, elegant parisertoalett. VÄRDINNAN. Vi ha i dag den tjugoandra juni, och den första juli är atelieren ledig. Det är hög tid, att jag får den uthyrd. LOUISE. Jag hyr den på en månad två månader ett kvartal, om så nödvändigt skall vara VÄRDINNAN. Nej, inte mindre än ett år, det sade jag er häromdagen, mademoiselle. LOUISE ser sig omkring; för sig sjelf. Lemna detta och flytta in i ett vanligt litet rum? ^Till värdinnan.^ Ett halft år jag hyr den på ett halft år. VÄRDINNAN. Ett helt eller inte alls. Den nya hyresgästen väntar på svar, och han räknar mig pengarne på bordet, mademoiselle pengarne på bordet. LOUISE. Det gör också jag.
»Nej, jag har alltid känt mig främmande på Segerstad. Jag saknar furuskogarna och naturen här uppe, och så är, som sagdt, allt arbete så väl fördeladt, att det just inte fins någon användning för mig.» »Ja, ni har ju er frihet och kan göra allt hvad ni vill», sade Tofte. Nina sänkte hufvudet. »Det tycker jag måtte vara det lyckligaste, som kunde hända en», fortfor han. »Jag tror jag passar bättre till att göra hvad jag skall, än hvad jag vill», sade Nina. »Det är en sådan hjelp att veta sin pligt.» »Åh, arbete fins det väl alltid nog af», svarade Tofte. »Om man verkligen har lust till något. Jag tycker snarare det är alltför mycket arbete i samhället. Det borde vara två söndagar i en vecka.» »Tycker ni inte om ert arbete?» frågade Nina. »Jo, jo visst», svarade Tofte och rökte mycket ifrigt. »Nu, då jag är inne i det, intresserar det mig mycket. Men som helt ung var jag som de flesta unga menniskor. Jag hade just intet bestämdt anlag för något, jag tyckte det var förskräckligt att en gång för alla gå och försvärja sig till en af fakulteterna.» »Men nu?» frågade Nina. »Ja, nu går det. Man måste ju arbeta. Den nytta man kan göra är ju inte större än så!» Han blåste en smal, blå rökstrimma upp mot vårhimlen. »Men man kan ju inte lefva af ingenting, och, som sagdt, när man en gång kommer in i sitt arbete, så har det alltid intresse med sig.» »Jag tycker det måtte vara präktigt att kunna sköta ett embete», sade Nina med strålande ögon. »Det skulle ni också bestämdt kunna.» Tofte såg på henne från sidan. »Ni har bestämdt mycken energi, — nå ja, det är då för öfrigt en qvinlig egenskap. Qvinnorna ha mycket mer energi, äro öfver hufvud så öfverlägsna oss i allt.» Nina började skratta. »Hvarför säger ni det?» frågade hon. »Hvarför? Naturligtvis derför att jag menar det», svarade han.
Då' Kongl. Kungörelsen den 16 April 177\ i a §. medgifver alla dem, hvilka till de i Kungörelsen omnämnde slöjders idkande i Eskilstuna Fristad sig nedsätta, befrielse ifrån Mantalspenningars erläggande, samt alle andre personela ulskylder till Kongl. Maj:t och Kronan, endast för egne personer samt deras hustrur och barn, och hvilken befrielse ytterligare blifvit bekräftad i Kongl. Maj:ts Nådiga Reglemente för Fristaden af den 3 Mars 1833, Art. 6, §. 36, tinner Utskottet, serdeles som en vidare utsträckt frihet i berörde afseende numera icke lärer kunna anses vara af behofvet påkallad, Stadgandet i 160 §. böra bringas i öfverensstämmelse 3-0 BevilluingsUtskottets Betänkande N:o 38. dermed, samt får fördenskull tillstyrka, att detsamma erhåller följande förändrade lydelse: i83o års Förordning. Utskottets Förslag. Från afgift efter Första ArtiFrån afgift efter Första Artikeln kelu i Eskilstuna Flistad, så för — —- — egne personer, sorn för hustrur, — —• i Eskilstuna Fristad, så för harn och tjenstehjon. egne personer, som för deras hu strur och barn. Följande förändring anser Utskottet af nöden i rör §, i83o års Förordning. Utskottets Förslag. 3:o Upptagne fattige barn till 3:o Upptagne fattige barn till den genom Kongl. Legoh jons-Stadden genom Kongl. Legohjons-Stadgsn gan af den i5 Maji .18o5 löreskrifne af den 28 November i833 föreskrif ålder, —- — ne ålder —• Af Nils Insulin är inom Hedervärda Bonde-Ståndet, på anförde skäl, föreslaget, att, med upphörande af den stadgade befrielsen från bevillning för Presterskapets så kallade Prostetunnor, Contracts-Prostarne matte förpligtas att hädanefter utgöra bevillning för Prostetunnorne; hvarmed Anders Nilsson från Malmöhus
Denna anmärkning synes således icke förtjena afseende. 2:0 Emot StatsRådet och Föredraganden rådgifvande åtgärderne i KrigsExpeditionenj till uppdragandet af 11 ändels-transad, ion en om Örlogsskepp åt en enda Embetsman , tillika Konungens Rådgifvare, med förbigående af vederbörande FörvaltningsVerk. Bland motiven inflyter, 3lt Handels» transactionen, rörande KrigsSkepp öfver 25 år gamla, för att använda medlen till nybyggnad af ÖrlogsFartyg, ovedersägligen instämt med Rikets presumtiva nytta. Ut* skottets förmodan, att, om ärendet genom Förvaltningen af SjöÄrenderne blifvit bedrifvit, en noggrannare koStnads*beräkning blifvit beredd, och öfverhufvud tillförlitligare hushållnings-garantier främjats, är en alldeles obestyrkt uppgift, dertill Utskottet lika litet varit Grundlags-enligt berättigadt, 366 Den 18 Julii e. m. sorn att efter ioy §. anmäla en rådgifvande åtgärd, på grund af en obevist supposition, hälst då sjelfva säkert, enligt hvad Utskottet sjelf yttrar, ovedersägligen instämt tued Rikets presumtiva nytta. Att rådgifvande åtgärderne hafva ägt turn i KrigsExpeditionen, i stället för uti StatsRådet, lärer vara ett skriffel. 3:o Emot StatsRådet Grefve Cederströms rådgifvande åtgärd till den sednare Handels-transactionen om ÖrlogsFartjg. Utskottet har förklarat det vara med Rikets presumLiva nytta enligt, att sälja öfver 25 år gamla KrigsSkepp, för att använda medlen till nybyggnad af Örlogsfartyg. Utskottets uppgift, att Skeppet Gustaf den Store, hvars namn blifvit förbytt till Försigtigheten, Varit att anse såsom ett nytt Skepp, derföre alt Chefen i ConstructionsDepartementet Öfverste af Borneman ansett Sig böra detsamma till värdet såsom sådant upptaga, är i sanning märkvärdigt.