Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
snack i luften. Hade hon ej varit gift, så — • ja då skulle Bortåt aftonen sågs Halversons båt kryssa » De äro ej äfventyrerskor; Anna Nerfält det säkert varit ute med honom, ty ibland till baka till Arilds läge, men af passagerarne rent af bleknade han under denna eld. Det fans der nu blott Steinerz; de två damerna känner jag, hon har förr — innan hon blef hade man märkt. hade funnit ett sådant behag i det lilla idyllisällskapsdam hos fru von Waldenau — tjenat Alla tre foro gerna ut med Halverson i ska Engelholm, att de beslutat stanna der som kammarjungfru. Ni har goda ögon, Halhans storbåt; stundom utgjorde mor Helena en eller två dagar samt sedan färdas landsverson, » sade Steinerz med ett frostkalit leende. » Men det är ej vackert att tala illa om qvinfemte personen i laget, och sedan första gånvägen tillbaka till Kullaberg. gen hon var med på segelfärden, förstod hon, Steinerz satt tyst i båtens akter, insvept i nor. » » Ah, hvad baktal anbelangar, så är jag ej att Steinerz och fru Klara voro gamla besin plaid; äfven Halverson och hans hustru rädd för att säga frun midt i synen, hvad kanta och mera än vänner, samt att fröken voro tysta, en djup förstämning hvilade öfver Anna blott var ett slags förkläde för den dessa tre personer, hvilka för ett par veckor jag tänker om en sådan hustru! Hon ser mig gifta qvinnan. sedan på sätt och vis voro så förtroliga med ut till att kunna löpa från en man, så fort hon får öga på en annan.- » Harmen kokade i den hederliga hustruns hvar andra. Steinerz svarade ej. Halverson var oåtsinne, och likt två blanka spjut korsades De visste alla tre, hvem som stod skymdamens och fiskarqvinnans blickar bakom den mande och kylande emellan dem. Steinerz komlig; han kände inga andra lefnasdsregler, än - unge mannens skuldror. Han märkte det ej. visste tydligare, än om det blifvit sagdt med dem samvete, heder och hjerta föreskrifva.
N:o 29, angående tillägg vid 28 § Regerings-formen; N:o 50, i anledning af Kongl. Majis Nådiga Proposition om ändring i 59, 40 m. 11. §§ i Regerings-formen och 4, 6 m. fl. §§ i Riksdags-ordningen samt om förändring och tillägg till Riks-akten; N:o 31, angående eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter Enkan Ulrika Sofia Ekedal, född Nordenberg; Prot.-Utdrag den ii Mars i857. 245 N:o 32, angående utbetalning af det för ombyggande af Långebro vid Christianstad under sednaste Riksdag beviljade stats-bidrag; N:o 33, angående anvisandet af medel för år 1857 till National-Musei byggnaden; samt N:o 34, angående förklaring af 16 kapitlet 1 § Ärfda-Balken. S. D. Till Stats-UiskoUet remitterades Kongl. Maj:ts nedannämnde deri 7 i denna månad bordlagda, Nådiga Propositioner och Skrifvelse!-: l:o I fråga om inrättande af ett Landtbruks-institut i Skåne, jemte i anledning af samma Nådiga Proposition hafde yttranden; 2:o Om pension från Rikets Allmänna Indragnings-stat åt Kanslisten i Justitie-Revisions-Expeditionen, Eberhard Liljewalch och Kopisten i samma Expedition Wilhelm Norström; 3:o Angående rättighet för t. f. Kommendanten och Direktören vid straff fängelset i Warberg, Majoren Gustaf Wilhelm Gyllenhammar, att erhålla pension å Rikets Allmänna Indragnings-stat; 4:o Om dito för Fanjunkaren vid Krono-arbcts-korpsen, Kornetten Anders Johan Enström att erhålla pension å Allmänna Indragnings-statcn; 5:o Om dito för Enkan Johama Magdalena Wallberg att erhålla pension å Allmänna Indragnings-staten; 6:o Om pension å Allmänna Indragnings-staten för Landsfiskalen i Södra distriktet af Hallands län.
Vid 5 Mom. tillägges efter ordet ’diem vist. ” ”.Dessutom skall hvarje förut uppvisad Original-handling eller Skrift, som är utgifven ejter det delina Författning börjat tillämpas , då den vid Domstol eller annan Embets-myndighet företes, vara försedd med vederbörligt stämpladt Papper; och påskrift å Handlingen, angående verkställd chartering utan Charta, vid intet tillfälle gälla, utom dä lagligen styrkas kan, att behörigen annulleradt stämpladt Papper varit bilagdt, men förkommit. 4 §• I 1 Morn. tillägges vid 4-‘de Afdelningens slut: ”samt Tull-Districl-Chefe/-och Under ”Betyg” införes: ”frän Skolor—frie, ” och i stället för orden: ^Teslimonia Gymnasticn” sättes : "Testimonia Gymnastica och Scholastica.” 4 2 Bil. till Bevillning*-Ut t kottets Uti. N.q sg, 5 §. Vid det Morn., som börjar med orden; ”Då WJ eller något Verk” etc. , tillägges efter uttrycket : ”kommer att åtnjutas*' (hvarunder förstås tjeflsfegrader i Ar* ine en').” 6 jf Efter orden £pag. 29 i 1824 års För? ordning) "sorn hos Oss i underdånighetingifvas”, lillsättesj följande mening: ”jemte de Resolutioner j Utslag och Dornar, hvilka , med anledning deraf) till Allmogen utfärdas.” Näst efter : 'Varg-gårdars anläggande, frågor derom” (^pag. 35), insattes: ”vederhäjtighets-betyg j sorn skrifvas på Lättehandlingar” 7 §• Vid den CP3?1 37) förut i fråga om Cbartae-frihet för åtskilliga Contracter fös reslagna nya redaction, tillägges efter:
Med all aktning för det sinrika förslag Herr af Wingård allemnat, kan jag dock ej anse det vara af någon egentlig vjgt för det allmänna. I goda år är visserligen hög tull nödvändig för att upprätthålla sädespriserna; men i svåra år hör man ej pålägga höga tullafgifter. Styrelsen jämkar nog tullen såsom behöfves. Vi skulle annars få Spanmålslagar såsom i England, och ett för det allmänna skadligt prerogativ skulle bilda sig här, likasom der, för Landtegendomar. Landtmannen klagar i goda år öfver för mycket och i onda år öfver för litet spannemål. Det ena året bör hålla det andra skadeslöst. I svåra år bör ej Landtmannen få uppskatta sin spannemål efter Herr af Wingårds uppgifna tariff. Den 23 December. 263 Friherre Åkerhjelm: Jag hade nyss äran nämna Traktaten med Finland och dess inflytelse på frågan om tulltariffen å Spannemålsinförselrt. Jag bör närmare utveckla denna. För finska varor, sora utgöra detta lands producter, erlägges, efter tractaten med Ryssland, blott hälften af den tull, som i Tulltaxan är utförd för enahanda slags varor från andra länder. Med större delen af de medelpris och Tullafgifter Herr af Wingård i sin Motion föreslagit, skulle finsk Spaunemål således med betydlig vinst i Sverige oftare, och just då här vore större tillgång af egen Säd, kunna införas, ett förhållande, som i högsta grad skulle motverka Motionärens välmenande afsigt, och i min tanka till och med göra den overkställbar, enär någon hufvudsaklig ändring i den nyss afslutafle Tractaten, till afhjelpande häraf, svårligen låter tänka sig. Med det förslag GeneralTullStyrelsen deremot uppgjort i detta hänseende, kan en slik import ej med vinst ske oftare, än Spanmålshrist är förhanden i vårt land. I detta förslag är, som jag förut haft äran nämna, ett värde och ett förtullningshelopp för alltid bestämdt; i Herr af Wingårds åter äro flere, som skola lämpas efter ett varierande medelpris. Huru detta sednare skall verkställas i ett land, der hvarje betydligare handelslocal har omväxlande priser på samma varor, kan jag ej inse.
Då dessutom de öfrige 3ine Stånden bi-; fallit Utskottets yttrande i denne del, är lib» 1358 StatS'Vtsknttets Betänkanden. mätigt 6q §. Regerings-Formen frågan att anse gota afgjord. ' 2:0 Vid i2:te puncten uti det afgifne Utlåtandet, angående Öfver * Intendents - EmbetetS hemställan om Lönförhöjning för Secreteraren och en Cantzlist vid Slotts-Ryggnads-Directio* nen, hafva anmärkningar blifvit hos Högloft, Ridderskapet oell Adeln gjorde af Herr Öfver* Intendenten m. m. Silfverstolpe, med yrkande af angelägenheten, billigheten och rättvisan af de begärte förhöjningarne; Samt att Utskottet icke yttrat sig öfver den tillika ifragaställde tillökning å Expense-medlen för detta Verk ifrån 200 R:dr lill 300 R.dr. Desse anmärkningar stödja sig hufvudsak* ligen på det bedömande Herr Öfver-Iptenden* ten trott til komma honom men icke Utskottef. om bemälte Tjenstemäns aflönande i jemförelse till andre. Sä vidt denne jemförelse sträcker sig inom Öfver-Intendents Embetets Stat, skulle väl ock denne mening kunna synas antaglig, men i följd deraf det böra ankomma på Chefen vid Verket, att imellan Tjenstemännen närmare för* dela göronaålen i män af deras aflöning! Kunnande den omständigheten, alt en e ler annan af desse Tjenstemäns vederlikar är försedd med betydeligare Lön, icke berättiga de förre att erhålla en deremot svarande, enär vigten och mångfalldigheten af deras göromål dertill icke föranleda.
Under år 1860 uppfördes vid Westanfors nybyggda hytta verkstad för åstadkommande af stål genom uteslutande luftfärskning af tackjern, enligt Bessemers method, och gjordes dervid försök att tillverka gjutstål. Lyckas man åt denna vara bereda en lönande afsättning, kan derigenom åt manufakturtillverkningen beredas en stor tillväxt. Arbetsstyrkan, som uppgifvits hafva varit sysselsatt vid manufakturverken och gjuterierna, uppgick år 1860 till 282 personer. Af de s. k. ädlare verken finnas inom länet, förutom Sala Silfververk, blott Riddarhytte Kopparverk. I denna tillverkning, som i det hela icke uppgår till något större belopp, ägde sålunda en anmärkningsvärd minskning rum under åren 1858 och 1859, hvartill någon orsak icke blifvit uppgifven. Den torde kunna igenfinnas i kopparprisets fall under dessa år. För öfrigt synes nuvarande ägaren vilja åt kopparverket gifva en fortfarande ökad utveckling. Vid detta kopparverk voro år 1860 sysselsatta 86 arbetare. Af öfriga Bergverk finnas inom länet: 1) Skultuna Messingsbruk, hvarest tillverkats: år 1856 1,047 Sk® 7 L® 11 ® stapelstadsvigt diverse Messings-manufaktur, » 1857 723 » 11 » 14 » » » » » 1858 693 » 10 » — » » » » 1859 575 » » » » » 1860 908 » 16 » 10 » » » » Summa 3,948 Sk® 5 L® 15 ® stapelstadsvigt diverse Messings-manufaktur, eller i medeltal 789 Sk® 13 L® 3 ® stapelstadsvigt diverse Messings-manufaktur för hvarje år. Vexlingarna 32 Westmanlands län. Bergsoch brukshandtering. uti denna tillverkning synas till en del bero af konjunkturförhållanden, och anmärkas kan, att tillverkningen vid Skultuna afoch tilltagit i samma mån som tillverkningen vid Rikets öfriga Messingsbruk tilloch aftagit.
Mina ingår däri med en fast tro på a t t hennes insats, viljan att göra alit för mannen, verkligen skall kunna skapa lyckan, under det Holgers medvetande att blott liafva gifvit efter utan a t t slappa tanken att, en nian låter sig icke bindas utan vrede, redan från början likasorn kartliigga de klippor och skar, p i hvilka den äktenskapliga lyckan skall komma att strands. Och strandar gör den. Men oafsedt den hos en läsande allmanhet alltid öfvervagande önskan att se allt i ljust, a t t få vara med om hur allt reder sig och går val p&amp; slutet, inåste dock äfven en mera tankande läsare, som med sympati följer författminnan och i regeln icke tror på nkgon förhärskande rosenfärgad kolorit öfver lifvet, dock frainställa en fraga: hvarför går det dessa bada, Holger och Nina, så illa? Båda iiro ju kraftiga och begåfvade personligheter, och dock i trots af allt som borde förenat dem, i trots af det geinensainma färäldraskapets mäktiga inflytande, finna de icke hvarandra, förrän det är för sent. Och hvarför a r det för sent? A t t Rolgers blinda egoism och något sjalfrattfärdiga förtriifflighet inkste lida ett nederlag, a r ju sjalff allet, men hustruns öf vergif vande af makans och moderns plikter synes oss frangå af ett, i ett exciteradt ögonblick med reminiscenser från Dockhemmet fattadt beslut, icke resultera af ett moget öfvervagande. Hon borde icke hafva trott pk de falska orden om olyckans följder, a t t olyckan fördarfvar krtrakteren, icke M i t öfvertyga sig att just hon skapade mannens olycka. Xera då så skett, var motivet för hennes flykt ädlare och djupare an Noras, likasom hennes själsbildning står högt öfver dennas. Förf: s naim a r oss en borgen för a t t detaljbehandlingen läinnai föga ' öfrigt a t t önska. I detta afseende m % hänvisas till den ypperliga skildringen af förlofningsfesten i mäster Sörens hem saint lifret i universitetsstaden.
Af den 24 sistledne September: £tf:o 509, I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkam de i frågan om ersättning för förlorade Angaf tn. m. vid gränslinien mot Ryssland : Från Statssamt Allmänna Sefvärsoch OecononiieUtft.otten i Af den 20 sistledne September! Om Skattlägghingsmethoden faf Sågj och Mjölqvarnar. Vid förnyad föredragning af Bevillning! Utskottets den 26 sistledne September under N;q 43 afgifne, samt den 3 dennes eftermiddagen p| bordet lagde, Utlåtande} öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkande} rörande lindring i Bevillningen för brandskadade i Madäng* By af Wartofta Härad och Skara? borgs Län; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavssande Utlåtande borde läggas till Handlingarnej Föredrogos å nyo och remitterades till ConstitutionsUtskottet: Iso Herr Stråles, Nils Wilhelm,1 den 30 sistledne September förmiddagen på boTdet lag^ de Motion, att, i händelse den till JustitireOm-s budsmannens efterträdare utsedde person, under varande Riksdag, afgår eller varder till verklig Justitieombudsman förordnad , med nytt val måtte förhållas, på sätt 97 och 98 §. §* Regering»- Formen samt 63 §. Riksdagsordningen utstakar. 2*.o Herr von Hohenhausens, Michael, dera den 3 dennes förmiddagen på bordet lagde Motion, angående ett tillägg i Ansvarighetslagen för Herrar Fullrnägiige i Riksgäids-Contoiret, i afseende på utbetalningen af det mindre Creditivet. Ridd, o. Ad. Fröt. IX Band. irsta Afd. g. 114 D*n 4 Octobtr e. m. LagUt /kottet:
Siri fa. N:o 225,226■ 547 vas, hvarken Rådstufvuoch KämnersRätler eller Häradshöfdingar i en del orter bekommit de serskildt tryckta Författningarne, hvarigenom handt, ej allenast att dessa Domstolar och Embetsman icke varit i tillfälle att, på sätt sohl vcderbordt, tillämpa Författningarne, utan ock kommit i förlägenhet att afgöra mål, deruti någon af ena parten till beskaffenhet och datum uppgifven, men Domaren alldeles okänd Författning blifvit åberopad, R. St. tillika skolat i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M. i Nåder anbefalla en sådan reglering af Författningars fullständiga och ordentliga utdelning till hvarje Domare och Embetsverk , att de härutinnan anmärkta brister blifva afhulpne. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 9 Nov. 1829- Preste-Ståndet d. 9 Borgare-Ståndet d. 10 Bonde-Ståndet d. 11 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelseangående föreslagna förändringar i afseende å Sk juts väsendet. S. A. K. I afseende på Skjutsväsendet hafva, vid innevarande Riksdag, flerfalldiga framställningar inom RiksStånden blifvit gjorda, åsyftande dels uudanrödjande af dervid befunna väsendtliga o - §4o Exp. Vink. Förslag till itnd. Skrift’. N:o 226* lägenheter, dels beredande utål' åtskilliga, af behof och billighet påkallade, förändringar utaf i ämnet gällande Stadganden. Vid öfvervägande häraf, hafva R.
Någon kontroll i afseende på lösegendoms värdering kan icke ega runi; utan denna måste ankomma på värderingsmännens samvetsgrannhet; och då så är, finner jag icke nödvändigheten af att bestämma en särskild norm, hvarefter den fasta egendomens värde skulle upptagas; utan må man låta äfven denna bero på gode männen; och det är dessutom icke meningen, och vore icke heller någon vinst för Staten, att af fattiga sterbhus utpressa högsta möjliga belopp. Jag kan ej finna hvartill en återremiss skulle tjena, och får anhålla att punkten måtte bifallas. Hr von Koch: Meningen är icke att utpressa den hög sta möjliga afgift, utan blott att uttaga afgiften så rättvist som möjligt. Det är sannt att taxeringen kan vara olika; men lill något absolut rält kan man icke komma i beskattnings väg; och då allmän bevillning, kommunala afgifter och rättigheter, ja! sjelfva representationsrätten äro grundade på taxeringsvärdena, så kunna de väl äfven läggas till grund för bouppteckningar vid diT" tillfällen, då sådant icke frivilligt sker, utan någon gnidare vill tillskansa sig enskild fördel på de ärligas bekostnad. Hvad beträffar att man ej kan uppställa någon regel för den lösa egendomens värdering, så vill jag anmärka, att fastighet vanligen är den största och vigtigaste delen af egendom, som ej utgöres af fordringar eller kontanter, deraf uppskattning ej sker, och det är mycket vunnet, om värdet derå alltid upptages efter samma norm. En annan gång torde utväg finnas att få afgiften jemnare å lösegendom. Jag kan ej finna de af Gr. Sparre anförda skäl nog talande för att bifalla punkten, utan fortfar i mitt yrkande om dess återremiss. Hr Nordenfelt: Då under diskussionen de fleste talare, som förut yrkat afslag å punkten, ändrat sig derhän, att de begärt återremiss deraf, hvilket jag också finner lämpligt, så får jag förena rriig i anhållan att punkten måtte till Utsk:t återremitteras. Frih. af Schmidt: Äfven jag, som förut yrkat afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till motionen, förenar mig i anhållan att punkten måtte återremitteras. Frih. von Schulzenheim:
Allmänna MagazinsDirectionens fordringar i Finland ytterligare vågar vidröra ett ämne, hvaruti Herr Crusenstolpe i sitt så upplysande anförande förklarat, att jag i mitt förra yttrande öfver saken icke åstadkommit någon upplysning, men då jag nu äger till hands den Kongl. Skrifvelse, hvilken gifvit anledning till ifrågavarande Utlåtande, och som blifvit serskilt tryckt och utdelad, förmodligen bland annat för att tjena till ledning för dem, som vilja göra anmärkningar, och således äro skyldige att om sakförhållanderne göra sig underrättade, torde det tillåtas mig erinra, att grunden för de, genom LiquidationsConvmtionen Den 19 Augusti. 45 jnflutne medel igenfinnes uti den i i3 Artikela af Fredricshamnska fredstractaten stadgade ömsesidiga förbindelse för Svenska och Ryska Regeringarne, ”att betala ”allt h vad de kunde vara skyldiga för pendlingar, till dem lånade af enskilda personer och Allmänna Inrättningar i det ”andra Landet, och att godtgöra eller ersätta alla till deras förmån ställda räntor, ■”på någon af de Höga Contrahenterna.” Utaf de å Svenska sidan framställda fordringsanspråk utgjorde Allmänna MagazinsInrättningens bokförde fordringar 507,294 R:dr 7 sk. 10 r:st. hvaribland 48.710 R:dr jo sk. 4 rist., härrörande af till enskilte personer utborgad spannmål, godkände till betalning af Ryska Regeringen. Dessa medel, hvilka utan denna convention måst i Domstolsväg utsökas, hafva nu, hvilket troligen eljest icke inträffat, till fullo ingått, i motsatts af hvad som sker med dylika gamla fordringsposter från längre tider tillbaka i Sverige; men de vid Finlands occupation i Magazinerne qvarvarande spannmålslager kunde, lika litet som värdet af Inrättningens byggningar och dertill hörande inventarier, på grund af fredstractaten ersättas.
Detta har blifvit inom StatsUtsk. uplyst, och det var med anledning häraf, som jag tog mig friheten yttra, att det af Utsk. tillstyrkta låne understödet säkerligen vore tillräckligt för bestridande af omkostnaderna vid denna gatas anläggning. Att anspråket på understöd skulle sträcka sig ännu längre, hade jag i sanning ej väntat, då R. St:r för tomtregleringen i Örebro icke beviljat mera än Den 21 November. 153 25,000 R:dr såsom lån, och 25,000 såsom anslag, ehuru 64 hela gårdar och en mängd utgårdar derstädes nedbrunnit eller, med ett ord, större delen af staden blifvit förstörd. Man har icke inom Utsk. föreställt sig, att R. St:r åt Jönköping borde bevilja ett understöd, som vore tillräckligt för hela stadens förändrade tomlreglerande, utan att meningen endast borde vara, att i detta fall hjelpa kommunen endast till den del, som f. n. genom liden skada är af sådan hjelp i behof. Denna grundsats har äfven allt hitintills varit i dylika frågor följd. Jag anser mig jämväl böra fästa R. o. Ad:s upmärksamhet derå, att det tillförene icke varit brukligt, det R. St:r till tomtregleringar i städer beviljat anslag, utan återbetalningsskyldighet. Det är visserligen sannt, alt det finnes städer, som hafva fått sådane anslag; men dermed har så tillgått, att, sedan eldsvådor i dem inträffat, under tiden emellan Riksdagarne, så att K. M. icke kunnat för erhållande af medel till deras understöd vända sig till representationen, har K. M. låtit anordna medel från lilla kreditivet, hvilka utgått dels såsom anslag och dels såsom lån. Jag pårpinner mig ganka väl, att det både inom StatsUtsk. och hos R. St:r varit mycken fråga örn riktigheten af Regeringens förfaringssätt att, i motsats till den af R. Sl:r följda åsigt, att sådane understöd endast borde såsom lån beviljas, meddela dem dels såsom anslag och dels såsom lån; och ehuru, vid betraktande af de nyttiga ändamål, hvartill medlen blifvit använde, R. St:r sedermera vid Riksdagarne godkänt anordningarne, hafva R.
Då, ehuru ombyte af Riks-Stånds Ledamöter Häradsvis kommer att ske och hvar deras närvaro vid Commissionerne således icke kan upptaga särdeles lång tid, det likväl ej med skäl synes kunna fordras, att kostnaderne till resor och uppehälle, i och för arbetet vid Commissionerne, skola af bemälde Ledamöter, utan ersättning, bestridas; alltså och enär med billighet icke eller kan förenas, att Lands-Kammereraren och den tillkallade Landtmätaren för ifrågavarande Extra-Ordinaira biträde skola på enahanda sätt vidkännas de derigenom för dera i berörde afseende uppkommande utgifter; få Riksens Ständer hos E. K, M. i underdånighet anhålla, att rese-kostnad och dagtractamcnte för bivistandet af Rotenngs-jemknings-Commissionerne måtte de förre, eller Riks-Stånds-Ledamöterne, efter den beräkning, sorn följes i ersättning till Lédamöter i' Pröfnings-Cornmittéerne, godtgöras, samt att Lands-Kammereraren och landtmätaren, äfvensom den vid Commissioneri biträdande Notarien kunde erhålla vedergällning för sine utgifter, enligt 1807 års Kongl. ReseReglemente. 52 Underdåniga Skrif v elser. Slutligen få Riksens Ständer i underdånighet yttra sig angående tiden, inom hvilken Riksens Ständer ansett, dels underrättelse från predikstolarne böra lemnäs vederbörande Extra Rotehållare om de förestående Extra RoteringsEörrattningarne, dels anmäldt missnöje emot desse böra hos E. Kv M. i underdånighet fullföljas» Den skyndsamhet, som för i ordning-bringandet af Extra Roteringen, år 1811, fanns nödig och föranledde till utsättande, i förra fallet, af endast fjorton dagar, och i det senare af blott trenne veckor, är under Rikets nu egande fredslugn vid Roterings-jemkningarne icke af behofvet påkallad; och Riksens Ständer föreslå derföre i un. derdånighet, att de kungörelser, hvarigenom E. 3C.
Om vid en blifvande riksdag denna skyddsafgift skulle återföras lill sitt förra belopp, så skulle ju de på dessa afgifter grundade skolinrättningar icke kunna fortfarande beslå. Bättre bade derföre varit, om R. St. hade yttrat, att då dc icke Den 19 April f. m. 007 viri denna riksdag ville öka bevilluingen, hade de, genom tillfälle att nedsälta skyddsafgiften, kunnat anvisa ett anslag motsvarande denna nedsättning, för att framdeles utgå till skolanstalterna i Hikel, af 12 sk. per man och 6 sk. per qvinna. Då hade skyddsafgiften för närvarande år blifvit nedsatt, ulan att man derföre tagit på hand, att det skulle städse sä förblifva, eller att man lemnade öppet för declamationer, om skyddsafgiften skulle behöfva återställas till sitt förra belopp. Nu hafva likväl tre Stånd redan beslutit bifall till betänk., och vi må icke förbise, att man mäste önska, alt skolorna nu åtminstone mätte få något, och att man reservationsvis äger rättigheten att vid nästa riksdag besluta om förändrade former. Att nu föreslå en ändring deruti, som troligen icke blir bifallen af de öfriga Stånden, anser jag ändamälsiösl, men i afseende på detaljerna instämmer jag uti Frill, Sprengtporten.? och Hr von Hohenhausens förslag, och är öfvertyga!!, att de öfriga Stånden skola finnas beredvilliga alt derefter jemka sig, emedan det icke ändrar något i sjelfva formen för beskhet, nian endast i formen för medlens användande. Gr. Sparre: I händelse H. o. Ad. skulle godkänna de an märkn-. r, som Frih. Sprengtporten och Hr von Hohenhausen framställt, sä skulle jag hemställa huruvida icke någon liten förändring jemväl borde vidtagas i afseende på mom. a). Det kan t. ex. Ilända, och jag känner att det handt, att åtskilliga församlingar förenat sig om samma skola. Om man då strängt håller sig till stadgandet i morn. a), skulle dessa medel icke kunna användas för den skola, hvarom flera särskilda församlingar förenat sig.