Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Exc. först propos. å bifall till detsamma, dervid svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. om afslag å Betäukit, dä svaren D 0 ii 9 Juni e. m. utföllo med munga ja jemte eller annat nej; oell förklarades ja nti liafvn varit öfvervägande. Föredrogos oell bifölios StatsUtskits den 6 d:s bordlagda Utlåtanden ; N:o 1 1.2, i ani. af väckt motion om inrättande af en länebank för jordbrukets och dess binäringars understödjande samt beredande af dertill erforderliga tillgångar; Nio 113, i ani. af väckt, motion om statsanslag för upriittande af hydrografiska kartor; samt N:o lii, i ani. af väckt motion om anslag af statsmedel till befrämjande af täckdikning. Föredrogs och företogs punktvis till afgörande StatsUtskits d. 6 d:s bordlagda Utlåt. N:o 115, ang. bestämmandet af resekostjiadsersät. tning åt R. St:rs Deputerade vid IT. M. Konungens och H. M. Drottningens förestående kröning i Norige. Utsk-.ts först förekommande, till BorgareStit gjorda hemställan. H. Exc. Hr Grin o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. torde finna, det berörde hemställan icke erfordrade någon åtgärd från R. o. Adis sida. Ropades ja. lista punkten, ang. de Deputerades resekostnadsersiittning. Hr von Francken, Georg Wolfgang: För mitt del anser jag visserligen den af Utskit föreslagna ersättning hafva blifvit uptagen till för ringa belopp; men då jag icke tror någon möjlighet. gifvas till ändring, så får jag instämma med dem, som yrkat bifall till Utlidet. Hr M o n tgo m m er i e, Robert Nils Germund: Då Hr von Francken icke påyrkat någon ändring i Utskits förslag, torde icke vara nödigt, att orda mycket i ämnet.
Administrativa inrättningar, af så problematisk natur, som den ifrågavarande, lemnade, så tillsägande* åt sitt öde, som denna, under det att de sins emellan mäst stridiga fordringar derå göras, öfverensstämmande i gemensamma öfverdrifter och i gemensamt klander vid deras utebiifne uppfyllelse; sådane Inrättningar Mine Herrar, kunna ej undgå att gifva anledning till erindringar. Den ena tillfällighetens lysande påföljder, den andres* sorn utfalla med brist eller skada, kunna bägge i planen vara uppställde med lika klokhet, och i utföringen omfattade med samma nit, omtanka och heder. De mellankomne yttre omständigheterne allena, afgöra utgången och bestämma skillnaderne dem emellan. De samme Riksens Ständers Revisorer, som uppJ gjorde calculer öfver Magazinsverkets ställning i December 1822, skulle i Junii 1823 hafva uppgjordt andre calculer, och från den ena dagen till den andra, lefva vi i ovisshet, om vi balancera mellan begge dessa extremer, eller om vi komma till än ytterligare. Kan det gifvas något mera till saken talande, något evidentare, men ock något mera varnande förhållande än detta? Hvem kan väl stiga fram Och i fråga om ett så vigtigt Statseconomiski lia Den )8 Juni i f. nit Sttine, deraf folkets nytta ellef skada ga vaJ sendteligen beror, uppställa något osviiteligfc uti en ytterlighet? Må dessa allmänna reflexioner, vid detta tillfälle forlåtas mig. Df? äro framkallade af saken, utan tillämpning till mig eller Maga-1 Einsinrättningen. Svenskmannarätt består inför Sveriges Konung och Sveriges Folk. MagazinsDirectionen behöfver ej annat än rättvisa. Men i följd af det behof deraf, hvaruti bon blifvit satt, genom Revisorernes och StstsOtskottets sätt att bedöma en del af hennes Embetsåtgärder , har jag blott en ynnest att begära, nemligen den: att personer sorn icke tält tillfälle att sig förklara, ej helier må i förhand varda dömde.
I ett föregående häfte hade jag äran att såsom “ vetenskaplig optimism " skildra den hufvudströmning i det moderna tänkandet, för hvilken Herbert Spencer är en så förträfflig representant, i motsats till det adertonde århundradets ovetenskapliga optimism, som förklarade: “ hvad som är, är rätt. “ Vi säga nu: “ hvad som är rätt, måste vara fördelaktigt. Skilnaden är tydligen högst väsentlig och belyses särskildt genom frihandelsrörelsens historia. England befann sig i en alldeles särskild ställning i af-seende på frihandelssystemet. Dettas teoretiska sundhet och praktiska fördelar hade blifvit proklamerade af vetenskapliga anhängare nära ett århundrade innan det antogs och sattes i verksamhet af regeringen i något land, och detta var blott af regeringen i ett enda land, och detta land var England, Man har i andra stater ofta nog visat sig villig att erkänna den teoretiska sanningen af frihandelns läror, men man har derunder påstått att vissa inskränkningar vore nödiga i praktiken. George Sand har gifvit ett beundransvärdt svar åt sådana sofister, då hon säger: “ IIest imbécile de dire: Votre idée est tres belle, mais elle est impossible. Si elle est belle, il est impossible qu ’ elle ne soit pas possible. " * Huru kom då England att bilda ett undantag? Politisk ekonomi är en vetenskap, som i sjelfva verket existerar blott sedan litet mera än ett århundrade. Våra förfäder lefde i en bedröflig okunnighet derom, och om de dock befunno sig väl, såsom ofta blifvit framhållet, så berodde detta derpå att lefnadsvilkoren voro helt annorlunda och kampen för tillvaron icke så skarp, emedan nämligen landet var mindre tätt befolkadt, tack vare de farsoter genom hvilka lederna glesnade. Det var 1752, som David Hume lade grunden till denna vetenskap genom utgifvandet af sina snillrika afhandlingar om “ Commerce “, “ Balance of Trade “ m. fl. De slutsatser, till hvilka han kom, voro i sjelfva verket nästan fullständigt öfverensstämmande med de åsigter som hyllas af de mest avancerade nationalekonomer i våra dagar.
Delin, Comminister i S:t Clara Församl. i Slockholm. L. S. Lars Laurenius. fh. Doctor, Lector i Linköping, Kyrkoherde i Landeryd. L. S. P. F. Wahlberg, Professor vid Carol. Institutet i Stockholm, L. af K. Vet. Academi en, B. af K. N. O. L. S. Christian Slenliam mar, Th. Doctor., Prost och Kyrkoherde i Häradshammar och Jonsberg af Linköpings Stift, L. al K. N. O. L. S. N. H. Selander, Kongl. Vetenskaps-Academiens Astronom. Professor. L. S. Joli. Wallman, Lector och Kyrkoherde i Slaka af Linköpings Still. L. S. 94 Nils Jac. Anjou, TIi. Doctor, Pastor i Norrköpings Stadsoch S:t Johannis Landsförsamlingar, Led. af K. N. O. L. S. Sv. M. Liedzen, Contr.-Prost och Kyrkoherde i Larf af Skara Stift. L. S. Sven Lundblad, Prost, och Kyrkoherde i Broddetorp af Skara Stift. L. S. Georg Helen, Contr.-Prost och Kyrkoh, i Ösmo af Strengnäs Stift. L. S. G. Hvasser, TIi. Doctor, Domprost i Westerås. Ledamot af K. N. O. L. S. Is. Norström, Theol. Doctor, Contr.-Prost och Kyrkoherde i Husby af Westerås Stift. L. S. A. G. Ahlstrand, Phil. Lector, Prost och Kyrkoherde i Öjaby och Härlöf af Wexiö Stift. L. S. Joli. Henr. Thomander, Kyrkoherde i Upåkra af Lunds Stift. L. S. A. J. Broman, Jonas Janzon, Theol. Doctor, Contr.-Prost, Comminister i Y. Eneby och och Kyrkoherde i Skärkind af Kisa af Linköpings Stift.
Prot, 1SI8—183°, 9 Samt. 8, 1-dje B'.det 3 114 Prot. Utdrag $en aa Januarii ig3o» N:o 366, i anledning ai väckt fråga om ändring i vissa delar af föreskrifterne, rörande Kronoleverancer och besigtning» derå, bifölls; N:o 367, i anledning af Kongl. Majtts till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Skrifvelse, angående det å Riks-Stalens Tredje Hufvudtitel uppförda anslag tili JDurchmaiche-kostnader, bifölls; N:o 368; 1 anledning af Kongl. Majit* Nådiga Remiss uppå f. d. vice Krono-Fogden M. Dahlgrens underdåniga ansökning om eftergift af honom till betalning ådömde balancemede!, bifölls; och N:o 370, i anledning af erhållen återr em iss å Betänkandet, Nio 878, i frågan om upphörande af Nyeds Sockens Bergslagsfrihet; Betänkandet, N:o 278, bifölls: Äfvensom förstärkta Stats-Utskottets Mei moria!, N:o 371, angående Stora Sjötulls Bevillningen, föredrogs å nyo och lades till liandlingarne. Prot. Utdrag den 33 Januarii 1830. »15 S. D. Föredrogs följande Bevillningsutskottets Memorial : N:o 68, med förslag till Voterings-proposition, angående Porto-afgiften för inrikes brefvexlingen; och N:o 59, med förslag till Voterings-pro» position, angående Bevillningsfrihet för vaktare vid flygsands-fälten i Halland: De föreslagne Voterings - propositionerne godkändes.
Rik s-stat äro törslagsvis upptagna till 150 R:dr, men enligt 20 års medelmarkegång utgjort 102 R:dr 50 öre, måtte indragas samt akademiens kontanta statsanslag med sistnämnde belopp ökas; — och får Utskottet, som, vid afgifvande af sitt utlåtande i anledning af ofvanbcrörda revisions-berättelse, uppskjutit behandlingen af denna till lide Hufvudtiteln, hörande fråga, nu tillstyrka att förevarande nådiga framställning måtto af Rikets Ständer bifallas. b) Uti sitt i Borgare-Ståndet afgifna yttrande angående statsregleringen, har Herr Björck, i afseende på Krigs-akademien erinrat om de menliga följder, som i de flesta fall skulle föranledas af ynglingars uppfostran för en viss sysselsättning, då en sådan uppfostran vidtager, innan ännu någon mera mångsidig uppfattning af olika förhållanden i lifvet är möjlig. För att undvika dessa olägenheter borde från Krigs-akademien afskiljas de lärjungar, sorn icke ännu inhemtat den uti elementar-läroverkcn meddelade undervisning, så att läroanstalten inskränktes till elevernas utbildning för militäryrket; och har motionären för sådant ändamål föreslagit, att den lägsta af akademiens nuvarande 4 klasser måtte indragas och att den vid sista riksdagen beviljade tillökning i anslaget icke måtte ånyo medgifvas, såvida ej någon del deraf voro oundvikligen nödvändig intilldess indragningen kunde blifva verkställd. Utskottet, som visserligen anser en alltför tidigt börjande uppfostran för ett särskildt yrke icke vara lämplig, bör likväl erinra, att då ynglingar tillförene inträdde vid Krigs-akademien i en ålder af omkring 13 år, de nu inträdandes medelålder är omkring 16 år. Huruvida det vore lämpligt att uppskjuta den för militär-yrket erforderliga theoretiska och praktiska undervisning till den ålder af 18—20 år, sorn från elementar-läroverkcn till universiteten afgående ynglingar i medeltal uppnått, torde vara tvifvel underkastadt. Utskottet har emellertid inhemtat, att
Jag tror det vara så mycket mera angeläget, att förvara denna resource till den dag då den behöfves, i händelse Sverige blifver hemsökt med krig» Jag hemställer om det icke var krigstillståndet, som först gaf fart åt Riksgäldssedlarne, så att de gingo al pari med Banco. Om man dessförinnan tillgripit dem, hade de förr fallit i värde, och deras verkan i behofyets stund således ej blifvit lika god. Om vi nu införa Stats*obligationer, skall följden blifva, att en del af deras värde försvunnit, innan den tidpunct inträffar, att Staten möjligen vöre i stort behof af en sådan hjelp, hvilken då vöre försvunnen. Jag vill ej längre upptaga Ridderskapets och Adelns tid. Jag har blott reserverat min tanka i Protocollet. Framtiden må bedöma, hvem sorn haft rätt. Grefve von Schwerin: Det är den olikhet som råder emellan Herr Hjertås åsigt af ett inhemskt Stats-lånesystem, och min, som föranledt mig att åter anhålla om ordet. Jag skulle visserligen icke deraf allena anse mig berättigad, att nu på ämnet återföra Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, om jag ej vore öfvertygad, att förr eller senare Ständerna skola befinna sig i nödvändighet, atf. dit återkomma; oin jag ej ansåge för en pligt^ att undanrödja preventionerna deremot; och jag ej trodde de skäl mot Statlån, som Den Ig Julli f. m. den värde Talaren anförr, vara af elen beskaffenhet, att de lätt kunna vederläggas. Hart säger: ett ordentligt Statslån.system kan ej tillvägabringas, der det hvarken fins stadga i myntväsende, eller hvad sorn kan kallas Stats-finans. Hvad det forsta skälet beträffar, så började jag med att förutsätta, att om än under loppet af denna Riksdag myntväsendet icke skulle kunna definitivt regleras, åtminstone en ny HepositRank måtte kunna stiftas, hvarigenom säkerhet för alla större penninge-transactioner kunde beredas. Sker detta, så fins det säkerhet tillfyllest för de Jane transactioner, som Staten skulle vilja göra.
Direktionen inkomma med yttrande, rörande en af Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning: att, ''beträffande Stockholms Navigations-skola, saknas verifikationer till flera af de uti 1850 års räkenskap förekommande utgiftsposter, såsom för ved, ljus, städning, annonser in. m.” Till upplysning härom, får Direktionen härigenom äran vördsamt meddela: att den Direktion, som, vid skolans första inrättning och öppnande år 1842, mottog vården om dess angelägenheter, ej utan svårighet förmådde ordinarie läraren, som bor i skolans hus, att ombesörja vedoch lys-hållning samt städning i skolan, emot ett öfverenskommet, af Direktionen honom anvisadt, årligt anslag af skolans medel, sorn, efter jemförelse med gångbara priser, varierat mellan 191 Rdr 32 sk. och 225 Rdr, men, alltsedan år 1848, utgått årligen i ett för allt med 211 Rdr 32 sk., nemligen: för 10 famnar björkved 120 Rdr, för 10 Lispund ljus 66 Rdr 32 sk. och för städning 25 Rdr, till hvilka belopp dessa poster stå i räkenskaperna upptagna. Denna vigtiga angelägenhet, som ingen af Direktionens ledamöter hvarken kan eller vill mottaga, har sålunda varit behandlad och fortgått år efter annat, utan att någon anmärkning emot entrepenören förekommit, och så länge ansvaret för vården om skolans alla inventarier är ordinarie läraren ålagdt, enligt reglementets 40 §, förmår Direktionen ej fatta, att ifrågavarande göromål skulle kunna åt någon annan öfverlemnas eller på lämpligare och säkrare sätt utföras. Vid sådant nu ådagalagdt förhållande, måste räkenskaperna blifva i saknad af qvittenser för anmärkta ofvannämnde utgiftsposter. I fråga om saknade verifikationer för annonser, har Direktionen icke ansett sig kunna besvära de tre Tidnings-redaktionerna: Postoch Inrikes-, Svenska Tidningens, och Stockholms Dagblads-, att föra särskild räkning öfver kostnadsbeloppet för Navigations-skolans annonser, hvilka äro ganska få och för det anmärkta året utgjorde inalles fyra, som tillsammans kostade 17 Rdr 1 sk. De två angingo examina och de andra två anmälde tiden för lästerminernas början.
Desv. och Ekon.-U tsk:ns Utlåtande, N:o 21. 3 petren Isoch kompngni-möten, rolehållarne skulle få utgifva flere månaders kost under ett oell samma år, hvilket så mycket mindre kunde öfverensstämma med 1685 års kontrakt, som deri uttryckligen stadgades, att “då intet uppbrott om året sker till flottan, skall rolen för en slik utredning vara befriad’', och “uppbrått lill flottan", efter motionärens förmenande, icke sedan år i S14 nini; alt, vid kontraktets upprättande, uppfordringskoslen alldeles icke var ”någon båtsmannens ensak”, eller afsedd för resan från roten lill tjenslgörings-orten, utan vore alt betrakta såsom en tillökning i, eller besparing för flottans proviant-förråd; på grund hvaraf, och då Rikets Ständer redan skull hafva anvisat tillräckligt stats-anslag för båtsmännens underhåll och »(lönande från dagen af deras inställelse vid rendezvous-piulsen, samt oflanämnde i685 års rotekontrakt bestämde att ”om “båtsmannen larfvar något att taga af roten lill regementseller kompagni”mole, skall sådant uträknas på båtsmannens årliga lön“, motionären hemställt, ali rolehållarne inom Götheborgs och Bohus län måtte befrias från ulgilvandet af den s. k. uppfordi ings-kosten, samt att den kost i matsäcken, hvaraf båtsmannen, för sitt underhåll, under vägen från roten till samlingsplatsen kunde vara i behof, måtte ersättas af båtsmannens lön Sedan Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten samman!] ädl för behandling af förevarande frågor och desamma i öfvervägande tagit, få Utskotten yttra, att de jemväl finna det vara destomera billigt, att rolehållarne vid de uti Götheborgs och Bohus län förlagde arne båtsmans-kompagnier, på de vilkor som Kongl Maj:t i den nådiga propositionen upptagit, befrias från skyldigheten alt utgöra den ifrågavarande månadskosten, sorn stadgandet om densammas erläggande tillkommit påen tid, då Carlskrona ännu var tjenstgöringsort för samma bålsmans-kompagnier, och båtsmännen numera äro berättigade alt erhålla aflöning af slaten från den lid, de å samlingsplatsen inträffa; men då en sådan förändring skulle medföra en minskning i båtsmännens aflöning; hafva Utskotten, lika med Kongl. Maj:t, ansett deD ej böra gälla för de båtsmän, som redan äro antagna, och hvilkas konlrakler derför utgöra hinder.
4* och femte classen, med under 10 arbetare „ 2. pral. UtJr.y. 25 st fril >835. 51 pag. 38 -.Skäl TVe tgöthar: classificalionenoeh beskattningen bibehålles i öfverensslämmelse med iö3o ars Bevillnings-Förordning; dock kommer den deri stadgade serskilda afgift för resor lill Norige att alldeles upphöra; och §. 4° pag4a: minsta summa, för hvilken Bevillning af Testamen te, Gåfva eller Fidie-commiss efter denna §. bör utgå, bestämmes till aoo R:<|r. S. D. Föredrogos å nyo Banco-Utskottet c på bor let h vilande, följande Otlålanden: N:o 126, i anledning af de inom 2:ne Riks-Siånd framställde och till Utskottet remitterade anmärkningar emot Utskottets, i Memorial N;o 112, algifne förslag til reglementariska föreskrifter, motsvarande Aid. r. al Art. 4 ll|i i83o års Banco-Reglemente: Ståndet, som redan bifallit Memorialet N:oii2, gillade äfven de i Utlåtandet N:o 126 tillstyrkta förändringar och tillägg; N:o 127, med öfverlemnande af förslag lill återstående reglementariska föreskrifter, angående Bankens bela» ning af Aclier och publika papper: bifölls; N:o 128, med öfverlemnande af förslag Lill reglementariska stadgande!), angående Bankens’ Disconlrörclse på namn och reverser: bifölls; och N:o 12g, med öfverlemnande af förslag till reglementariska föreskrifter, angående Bankens lånerörelse genom Handelsoch Närings-Disconten: gillades. S. 1). I ett sammanhang föredrogos nu Banco-Utskottets Betänkande N:o 13o, och Stals-UtskoLlels Utlåtande N:o 44^> angående ett ytterligare creditiv på Banken för Riksgälds-Gontoret:
Trädgårdsskötseln och fruktträdsodlingen egnas icke så ringa omsorg vid alla herregårdar och af ståndspersoner bebodda hemmansdelar eller jordlägenheter, men äro för det mesta inskränkta till frambringandet af vanliga och nödvändiga grönsaker för eget behof eller föga deröfver och till uppdragandet af några få slag af fruktträd, som man anser passande för klimat och jordmån. Vid åtskilliga egendomar finnas dock större trädgårdsanläggningar, vid hvilka förhållandet är annorlunda, och trädgårdskonst med framgång idkas. All - Wermlands län. Boskapsskötsel. 9 mogen deremot visar föga sinne för trädgårdsskötseln. Vid bondgård är en trädgård mycket sällsynt. Här och der ser man väl vid allmogens hus en liten kålsäng och några fruktträd, men dessa nästan alltid vanskötta. För att afhjelpa bristen på tjenstedräng ar kunnige i trädgårdsskötseln har Hushållnings-sällskapet år 1854 slutit kontrakt med en skicklig trädgårdsmästare, hvarigenom han åtagit sig att under en kurs af 2:ne år lemna undervisning åt fyra elever emot en årsafgift af 400 R:dr Runt; ooh har denna undervisningsanstalt fortfarit under de nu ifrågavarande fern åren, hvarvid medlen till årsafgifterne dels blifvit samlade genom subskription inom Hushållnings-sällskapet och dels af Sällskapets kassa tillskjutits. B) Boskapsskötseln har väl flerestädes kommit i vida bättre skick än fordom, men ännu icke hunnit till den ståndpunkt, som önskligt vore. Allmogens oxar och kor äro småväxta, och de senare mindre mjölkgifvande samt erhålla inerändels alltför knapp utfodring vintertiden. Likväl hafva tid efter annan, isynnerhet under de senare tio åren, flere bland possessionaterne infört dels styckevis och dels i mindre flockar tjurar och kor af ädlare slag, men mest af korthornsoch Ayrshire-racerne, till förbättrande af deras ladugårdar, hvarigenom äfven dessa racer blifvit i länet spridda, och äro vid några egendomar hela ladugårdar af Ayrshire-race uppsatte.
Det sätt, hvarpå prestens kunskaper under det presterliga embetets utöfning blifva lörmerade 6 Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Ut skottets Betänkande N:o 32. och omsatta till mognad, är för öfrigt ej af uteslutande theoretisk art, och det sätt, hvarpå uti pastoralexamen förhöres i theoretiska ämnen, måste ock blifva ganska olika mot det, som eger rum i prestexamen. Examinatorns skyldighet är att utröna, huru examinanden kan använda sina kunskaper; och sådant skall efter författningens föreskrift ske äfven genom praktiska prof. Att förlägga denna praktiska examen till universiteten torde vara mindre lämpligt. Det lider ej något tvifvel, att ju den prestbrist, hvaröfver redan klagas, skulle derigenom ytterligare förstoras, alldenstund den tillökning i specimina, som blefve följden af prestoch pastoralexaminas sammanslående till en enda, nödvändigt måste stegra svårigheten att qvarhålla theologie studerande vid universiteten. — Hvad särskildt angår den föreslagna juryn eller pröfningsnämnden, hvilken skulle hafva till uppgift att bedöma prestens rätt och kompetens till befordran, kan Utskottet ej inse, att densamma skulle blifva af större nytta och lämpligare i ifrågavarande afseende, än Domkapitlen, åt hvilka pastoralexamen för närvarande är anförtrodd, emedan, huru än desse sednare organiseras, de måste auses fullt ut så behörige och duglige att verkställa den praktiska examen, som den omförmälda nämnden, helst denna, i anseende till det af motionären föreslagna sätt för dess sammansättning, mången gång torde komma att utgöras af samma personer som Domkapitlet och således endas till benämningen skilja sig från det sednare. Utskottet hemställer på dessa skäl, att Herr Komminister Svartengrens ifrågavarande motion ej måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Herr Komminister Lexells förslag om disputationsprofvets borttagande från pastoralexamen är icke stödt på annat skäl, än motionärens åsigt om detsammas onödighet samt uppgiften, att mången bär rädsla för detta prof, och att detsamma medför kostnader.
Jag sade tm mera, nemligen sedan alla egendomsköp, al'a iklädda Inteckningar, transporterade Skuldsedlar och afhandlingar, alla Speculationer och Beräkningar, alla Priser, hafva samfält och stadigt satt sig efter 96 sk., eller Deri 16 Maj• 479 1 Pappers-räknetal dubbelt emot hvad det var 1807. Deraf skulle Capitalisterne sjelfve vinna föga mera, än en värdefördubbling af de Sedelpengar, som de på den Allmänna Ofärdsdagen bch Stora Klagodagen tillfälligtvis hade på sig eller iBureaun, men utom någon lyckträff här och der, för öfrigt rätt litet af sina ägande fordringar; blifvandes vinsten i de flesta fallen en ny utgift för concoursdomars lösen, svårare än efter 1765 års Riksdag, vederstygglig i häfderna. De egentliga skälen för dessa påståenden Om ohjelpligheten af Capitalisternas förlust hö. ra ej i dag till saken; de böra framdeles anföras, vid afgörandet af den alldeles särskildta frågan om normen för alla Skuldsed-; lars och Afhandlingars betalning. Ty sedan allt vidare sken är lyckligt och säkert förekommet, så har man ju sin fulla frihet ändå lika qvar, att lugnt öfverlägga och afväga skäl mot skäl, huruvida man kan och bör stryka tillbaka hela den väg, sorn man farit i sken, huruvida man kan samla upp det sorn fallit ut och blifvit skadadt, och i synnerhet om det är möjligt att ännu urskilja hvad som har tillhört hvar och en af Sällskapet; och skäl, fogligt framställda inför ett bildadt Sällskap, böra gälla, och pläga mest göra så också. Men efter mycket dock fåfängt letande efter en vid lagtvång användbar rättrådig norm för retroactif uppgäld, ‘ om ock med aldrig så många modificationer, mäste jag tro, att alla Skuldbetalningar måste blifva, lika som hittills, utan all uppgäld 48o Den j6 Maj. så, sorn hvar Gäldenär hela tiden har före* ställt sig och beredt sig, utan rnindsta vink eller varning af Staten om något annat.