Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ombndsm, Emb.-Ber. den 14 Jan. 1S40. sättas, åtskilliga hos honom yppade betänkligheter föranledde till ytterligare samtal om saken emellan honom och Rättens öfrige Ledamöter, utan att likväl derigenom domslutet i någon mån rubbades eller jemnkades; och att dels detta förhållande, dels den öfverhopande mängd af göromål, som under förra hälften af år 1887 upptogo Domstolens och Notariens egen tid, vållade, att domens justerande icke medhanns innan den tjenstledighet, Puiltens Ordförande under sommartiden erhållit, tog sin början, och hvilken först den 15 September upphörde; hvarefter domen nästderpåföljde sessionsdag, eller den icj i samma månad justerades och den 10 Octoher till Parterne utgafs; Uti hvilken förklaring Rättens öfriga Ledamöter instämt, dock utan att vilja vitsorda, det Notariens lid varit så alldeles upptagen al hans visserligen många och trägna göromål, att han ju icke, förr än som skedt, syntes hafva kunnat ombesörja domens uppsättande och expedierande; men då, efter Rättens tanka, Kapitenen Rosenqvist genom öfverklagade dröjsmålet icke varit bragt i laga nödvändighet att, på sätt som skett, hörja annan rättegång angående samma sak, trodde KämnersRätten, att han icke varit särdeles befogad till sin förda klagan, och att densamma derföre, i betraktande af hvad sålunda blifvit framstäldt, kunde förfalla. Hvaremot Kapitenen Rosenqvist, uti en ytterligare skrift, jemte åtskilliga erinringar emot KämnersRättens förklaring, förnyat sin ofvanomförmälda klagan. Vid öfvervägande häraf och emedan, 0111 än närmaste omsorgen vid uppsättning och expedierande af Rättens domar och Utslag tillhörde P10- tokollsföranden, det likväl, enligt 14 Kap. 1 §. Rättegångsbalken, ålåge
58000 » dito » d:o d:o dito Husby dito 2 » 48000 » dito » d:o d:o samt hemgrufvor. 76 Tili stångjern och gjutgods äro deraf inom länet årligen använde omkring 600,000 centner, hvadan ungefär 450000 centner blifvit utförda till andra orter, deribland direkte till bruk i Gefleborgs län och till Gefle största delen från Westerbergslagen vid pass 90000 centner, till dito i Westmanland från Grangärde, Norroch Söderbärke 140000 centner, samt till Strömsholm för vidare försändning sjöledes 220000 centner. Stångoch manufakturjerns-tillverkningen har samtidigt i medeltal utgjort 424600 centner, hvarutaf vid Säfsens socken • . 49000 centner. Nås och Jerna dito Den del af tillverkningen vid dessa bruk, som ej konsumeras inom orten, försändes från bruken i Westerbergslagen och södra delen af länet till Stockholm öfver Strömsholm och Westerås, från Husby och Svärdsjö socknar till Gefle samt från öfra Dalarne dels till Söderhamn, dels ock till Norge. Vid Furudal tillverkas af ämnesjern på stället gröfre och finare kettingar, och vid Kloster plåtar, hvarförutan valsverk för uträckning af stångjern äro anlagde vid Smedjebacken i Norrbärke och vid Lindesnäs i Nås socken, från hvilket sistnämda, likasom från bruken i Säfsen, jernet afsändes öfver Kristinehamn till Göteborg. Öfriga bergverk inom provinsen äro Stora Kopparberget vid Falun jemte i dess grannskap belägne mindre anläggningar, hvarest tillverkningen af flera slag åren 1855 — 57 i medeltal utgjort: Koppar Silfver Nickelkoppar Svafvel . Råkopparn från Falun transporteras till garmakeriet vid Avesta, hvarest under före nämde år i medeltal tillverkats 14864 centner garkoppar och 4717 valsad kopparplåt. Rödfärg 77 Förenämde metalliska bergverkseffekter hafva blifvit afsände till Stockholm, dels direkte vintertiden, dels öfver Westerås.
Bekännande befogenketen af deras begäran, men icke vågsamt nog att för dem anhålla om den aflöning, som kunde anses böra tillkomma hela antalet, inskränkte Kollegium sig till att i underdånig skrifvelse den 15 sistlidne Augusti hos Kongl. Maj:t hemställa, att de 5 äldste måtte undfå samma lön, som åtnjutes af de äldste inom Kammarskrifvaregraden i Kammar-rätten, eller 1,600 R:dr R:mt. Men Kongl. Maj:ts den 24 påföljande Oktober aflåtna nådiga Proposition till Stats-Utskottet, angående Statsverkets tillstånd och behof utvisar, att denna Kollegii underdåniga anhållan blifvit lemnad utan afseende. Hvad som må hafva föranledt denna icke mindre för de ifrågavarande tjenstemännen än för Kollegium nedslående utgång, känner jag icke. Men missbelåtenhet Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. 147 med tjenstemannens satt att utöfva deras befattning, eller med Kollegu tillsyn deröfver, hoppas jag kunna antaga, att det icke varit Måhända var Kollegii underdåniga framställning till Kongl. Majit icke nog upplysande, icke nog varm för att vinna det önskvarda ändamålet. I sådant fall är det i sin ordning, att jag, den mindre lycklige författaren af Kollegii underdåniga skrifvelse, söker att här godtgöra, hvad jag der möjligen felat, och jag får derföre, under åberopande af de förhållanden, hvilka jag ofvanföre sanningsenligt och fullständigt meddelat, till billigt — nej till rättvist behjertande föreslå: att allöningen för de fem Kammarskrifvare, hvilka äro äldst i tjensten inom Kollegium, måtte vara bestämd till 1,600 Riksdaler Riksmynt för hvardera om året. Samtidigt med ofvanstående förslag om förhöjning af en del utaf lönerna i Kammarskrifvare-graden, vågade Kollegium äfven hos Kongl. Maj:t hemställa, att Kollegii vaktbetjening måtte komma i åtanka till förbättrade vilkor.
Hade Riksens Ständer kunnat Och velat åt allmänna MagazinsDirectionen gifva sådan fond och organisation, att den kunnat vidmagthålla ett bestämdt minimipris å spannemålen; sä hade äfven Landtbruket, utan obillighet kunnat åläggas en derefter lämpad bevillning till permanent belopp emellan Riksdagarne. Men nu har Landtmannens rätt och fördel i förra afseendet varit lika obestämd, som dess skyldighet i det senare varit ovilkorlig. De upphandlingar som af Kongl Magaz. nsDirectionen blifvit gjordej hafva till stört Den 6 Februarii, 167 sta beloppet skedt under de mindre bördiga ånen och då spannemålen varit i högre pris j fördelen deraf har kommit de större sädesproducenterne tillgodo, men icke de, som endast i ymnigare år äga något öfverskott, och under missväxtåren till och med vidkännas brist på hvad de sjelfve behöfva. Desse hafva ofta nödgats köpa och borga säd under missväxtåren, utan att, under de pålöljande bördigare åren kunna få sälja det efter lcfnadsbehofvet återstående öfverskottet af sin spannemål till sådant pris, att både ådragne skulder och allmänna utskylder kunnat dermed bestridas. Den satsen torde icke eller vara lika rigtig som tilläfventyrs nog allmänt antagen, att landtmannen genom ymnigheten af de senare arens grödor fatt ersättning för hvad 6adespriserne fallit. Detta skulle minst förutsätta en fördubbling af sädesproductionen , hvilken, om den ock flerestädes inträffat, likväl visst icke varit allmän, och minst ägt rum å slättbyggderne, hvarest, på alla de ställen der enskiften ej hunnit göra någon förändring^ jordbruket merändels bibehålles sådant det af ålder varit. Emedlertid var Bevillningen, vid 1817 och 1818 årens Riksdag, fasställd till ett visst minimibelopp för hvarje Län, lämpadt efter de föregående årens taxeringsvärden. På detta sätt bereddes väl en utsigt till Bevillningens förhöjande utöfver berörde summor i de orter der, genom näringarnes förkofran och •tigande värde å producterne, älven lastighe - Den.
Ja, han dansade väl, bedårande Väl, tänkte Karin, men ack, blott ett hvarf och så förde han henne till en bekväm soffa inne i salongen. » Puh — så varmt! Här var skönt! Har fröken varit på många baler i vinter? Jag kan icke på- minna mig att jag sett fröken. » » Nej, » sade Karin blygt, » detta är min första. » » Ah, jag gratulerar! Då har det åtminstone ett behag — nyhetens. » » Många andra också, » svarade Karin gladt. Han smålog. » Nåja, — tycke och smak! » En axelryckning fick uttrycka fortsättningen. » Vi svenskar ha nu ingen aning om, hvad det vill säga att roa sig. Här drager ett olyckligt värdfolk samman en massa människor, det dansas på tid, det ätes på tid, och sen får man gå. Och dessa supéer! Den ena lik den andra som ett bär, — man får afsky för lax och förfäran för glace. Nej, i Paris, fröken, där är annat! Där är esprit, konversation, champagne och kvinnor, åh, sådana kvinnor! Där är man ibland på en » bal rose », endast unga fruar, charmanta, eldiga, och klädda som endast parisiskor kunna vara I En annan kväll är man på en » bal blanc », idel unga flickor, ingenuer som ni, och så naiva, så förtjusande naiva! » Karin såg icke mycket road ut. Hvarför kunde han icke dansa i stället för att prata, det var en sådan vacker vals. » Ar icke löjtnanten road af dans? » » Nej, vet ni, motion i trettio graders värme får jag nog af om somrarne på Gärdet. » I TIDSFÖRDRIV {Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf. Att liknas vid mitt första Är hvarje flickas dröm. Att kallas för mitt andra Ej anses som beröm. Men har man en mitt hela, Så ställer man nog så, Att i den finns mitt första, När hemmet prydas må. Småord: För fattig annat ord. Hvad finnes uti jord? En sommardräkt, så sval. Ett ofta användt tal. Hvart skickar man de små Att något lära få? Hvad under sommarn finns. Hvad genom » giftas » vinns. Hvad alla önska få. En liten fågel blå. Ett manligt ytterplagg.
I tzzo. — von Lckoiin-, ^-cob, 6«xi:»ioe^ R. S. O. ^ v«>n ^Vi!!edrz„<!, s -!x>n ^eeeiric, ^zjor. L) Sedermera Herr VVrHobrimö, ^äc-i^k l^rockrio, Lagma!!. iF-I-l— von Lici.nn', str8^n (lustäs, Hesjuukare. 1842. -— Lcieviijeln, Lric, O werst,-, R. S. O. 18-78- — ^Virgin, O-weisii-, R. S. O. och Fr. Orri. j)aur I«8 Xlvi. Xlii. Sedermera H!k Wirgin, 8-rn^rel, l8;4- — v>>,r Loirnen, t^LiI 6ulr,s, diamenanr. '— 8ronsek, Fuiiiiiäglig Hrr von lvnuir, -durs ^sc.-8, deeuirnänr. 1872. — WäNemornnL, F ustinägtlg Herr blistnZer, >Vi!!>e!m, Bruks. ?g 1 r n. 1874. — ^2uni>itz8, kniiis!^, Kammar ^ankare. I877- — dsrXlon, L6w^rek, L j-irains ^ R. S. O. r) 1880. — von I4äN:>voIK, där! Oustst Kainstvlst, k,orocoIl5 LeLiLlerLra. 0) Led. uti NiddarhuS>Urff. — Ätten utgängen rinder Riksdagen. />) Led. uti Oseonomie-Ulff. ester d)crr von ^c(/I'!>kon. t) LieÄor.
Under den tid, innehafvare af bränvins-brännings-redskap ej är till bränvins-bränning berättigad, skall redskapen antingen genom innehafvarens försorg inlemnas å allmänna förvaringsrum, hvilket bör ske å första söcknedag, efter det som hans rättighet alt densamma begagna upphörer, eller, om redskapen af innehafvaren behålles i enskildt förvar, förseglas genom deras försorg, som försegling skola verkställa, utan att, i senare fallet, panne-egaren sig derom anmäler. §. 24. Den, som förskaffar sig flere, större eller annorlunda beskaffade bränyins-redskap, än dem, till hvilkas begagnande han berättigad är eller Eevilln, och Ekon. Utskottens Betänkande, N'.o 2. 19 sig anmält, vare skyldig att inom åtta dagar efter det han egare deraf blifvit, sådant hos Magistraten i stad, eller hos närmaste Kronobetjent på landet anmäla, och desse redskap antingen försegla låta eller ock till förvar å allmänt ställe aflemna. Stadgandet i denna nästföregående §. må dock ej tillämpas på ny redskap, som är i tillverkarens vård eller på gammal redskap, som är under arbete på kopparslagares verkstad. §. 2 5. Åstundar någon att, i stället för den redskap, som han innehar och är berättigad att bruka, få begagna annan redskap, som han sig förskaffat, vare detta tillåtet, så vida han erlagt sådan redskap motsvarande afgift och antingen vid mantalsskrifningen eller hos Kongl. Majrts Befallningshafvande erhållit tillstånd att dylik redskap begagna ; åliggande honom dock, innan han får nyttja den senare redskapen, att låta under allmänt förvar ställa eller försegla den redskap, som han förut innehaft, eller ock göra densamma obrukbar. §. 26. Försegling skall sålunda verkställas, att allenast pannor med fast bröst, hattar, lösa pannebröst och afkylnings-redskap sättas ur stånd att nyttjas, så att egaren må kunna begagna de pannor, hvilka ej hafva fast bröst, lill andra hushålls-förnödenheter. De i smärre brännerier till ångornas afkylning begagnade pipor vare från försegling fria.
LOUISE rodnar, förlägen. ALLAND. mig sielf och aldrig andra. Det är det, jag vill du skall förstå. Mina ögon ljuga icke. Men jag binder aldrig LOUISE. Ah det är ALLAND. som aldrig lefvat. Det är frihet lycka lif åt dig, LOUISE. Det lifvet vill jag inte lefva. ALLAND. natur! Han går tigande af och an på golfvet. D. v. s. du törs inte? Nå ja, följ din 68 - LOUISE bedjande. Var inte ond. ALLAND. När du är feg? LOUISE. Det är jag inte. ALLAND. Inte? LOUISE. Det är inte feghet. ALLAND. Är det motvilja då? LOUISE. om något i min natur uppreste sig mot ALLAND. Nej, men jag rår inte för det är som mot hvad? LOUISE. Mot det. ALLAND. Hvad vill det säga? LOUISE. jag menar: att tala om kärlek och inte ge den för lifvet hu! Jag kan inte förklara det det är 69 - ALLAND. lyser den ur mina ögon, strömmar den fram ur mitt väsen. Du vill ha ord och försäkringar. nor att älska dig evigt. Du vill att jag skall svära vid himmelens stjer Jag talar aldrig om kärlek. När den fins, LOUISE. den redliga viljan vore nog. Nej! Det behöfdes inga eder uppsåtet ALLAND. redligaste vilja att klänga mig fast till lifvet dess längd. Så är det också med kärleken. LOUISE. Jag har det starkaste uppsåt att lefva, den men jag förmår icke lägga en sekund till Du förstår mig inte. ALLAND. är möjligt, att så är. Så säga ni kvinnor alltid Nå det LOUISE. vara som förr. Låt oss tala om något annat låt allt ALLAND. aldrig som förr. Antingen mer eller mindre. Det är du som afgör. Jag kan icke hyckla. Mellan oss blir det 70 - LOUISE. Utan din vänskap kan jag inte lefva. ALLAND. Tar sin hatt. Sjelf bedrägeri! Kvinnor ljuga bort allting. Men du måste välja nu. LOUISE bedjande. Stanna ännu en stund! Gå inte! ALLAND. stanna, om ni så vill.
Detta betänkande, hvaruti Stats-utskotlet, med anledning af Kongl. Maj:ts derom aflåtna nådiga proposition, tillstyrkt ett lån af 100,000 rd:r för återuppbyggandet af den i Juni månad sistlidet år nedbrunna del af ofvannämnde stad, liar af Preste-, Borgareoch Bonde-stånden blifvit till Utskottet återremitteradt, på grund af anmärkningar, hvilka hufvudsakligen sammanstämma uti yrkandet, att, i stället för den af Utskottet föreslagna inteckningssäkerhet för det låne-belopp, som komme att hvarje lånebeberälligad tomtegare tilldelas, borde magistraten och borgerskapets äldste eller drätselkommisionen, å stadens vägnar, åtaga sig betulnings-ansvaret för hela den beviljade lånesumman, samt att följaktligen de af Utskottet tillstyrkta bestämmelser i afseende på de serskilda skuldförbindelsernes intecknande samt insändande till och bevakande af Riksgäldskontoret m. mborde från låne-vilkoren utgå, på det att detta Verk, genom en sådan af staden ingången gemensam ansvarighet, ej allenast måtte varda betryggadt mot de kapilaloch ränteförluster, som detsamma å andra emot inteckningssäkerhet utlemnade byggnadslån, i sednare tider fått vidkännas, utan ock befrias från åliggandet att serskildt bokföra, bevaka och indrifva hvar och en tomtegaves erhållna låne-understöd; ett åliggande, sorn, i anseende till dermed förenade tidsödande göromål, skulle i väsendtlig mån motverka eller förhindra den åsyftade minskningen af tjenstemanna-personalen och förvaltnings-kostnaderna vid nämnde verk. Dessutom har blifvit anmärkt: af en ledamot utaf Borgare-ståndet, att någon räntefrihet för ifrågavarande lån icke borde medgifvas, och af en ledamot utaf Bonde-ståndet, att den af Kongl. Maj:t föreslagna lånesumman borde till hela sitt belopp eller 200,000 rd:r beviljas.
Härjeådalens undantagande från tillämpning af Författningarne om Storskifte. 3:0 Afskaffande af Luderplatsar och allmänna Skallgångar. 4:0 Lösens beräknande för SkatteHemmansArfvingar emellan samt gräns för HetnmansKlyfningar} och 5:0 Förslag till bestämmande af Jordägares och Torpares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter. Att BondeStåndet, j anledning af åtskillige af Riksdagsmannen J. M. Wessing m. fl. gjorde Anmärkningar, till Lag samt Allmänna Besvärs - och OeconomiceUtshotten återremitterat nämnde Utskotts afgilna Utlåtande, angående skyldigheten för privilegierad Jord att deltaga i Tingshusoch Prestegårdsbyggnad m. m6amt, jemte communication med de öfrige Riks-; Stånden af Wesdngs AnmärkningsMetnorial, tillika beslutit att Utskotten skulle erhålla del af ett, utaf Wessing vid shthdne Riksdag till CoastitutionsUtskottet afgifvit Memorial. 26g Den 17 Martil, e, m. Af den 12 Mars, angående : Återremiss af LagUtskottets Betänkande , rörande väckt fråga om upphäfvande af Kongl. Kungörelsen dea 26 November *816, angående sättet för Menighets hörande i enskika ärender. Remiss till Lagutskottet af Kongl. Maj:ts Nå2 diga Proposition, om en ny ConcoursLag samt förändring af 1. §• 8- Cap. GiftermålsBalken och 7. Cap. RättegångsBaiken. Bifall till följande från Lagutskottet inkomna Utlåtanden, angående: 1:0 Väckt fråga om förtydligande af Lagens stadgande uti 17. Cap. Yrkadt bibehållande af Författningen att en sjettedel af Ström alltid bor hållas öppen. 3:0 Gjordt Förslag att Böter i Brottmål må ut. gå efter förmögenhet. Instämmande uti Ridderskapets och Adelns be» slut, att Statsoch BancoUtskottens Betänkande, rörande Malmö, Götha CanalBolags samt Götheborgs DiscontVerks utredning , med åtföljande
Den i Augusti c. m. fränden talare, Hr af Billbergh, torde jag, såsom delägare uti diligencebolaget, vara skyldig förklara, att grunden för diligenceinrättningen egentligen var att komma skjutsbestyret till bjelp, men att bolaget lik viii med staten conlraherat om bestridande af paketpostfarten emellan Stockholm och Götheborg. Det låg naturligtvis i diligencebolagets plan att kunna erbjuda staten denna hjelp, och bolaget uppbär af staten 1,000 r:dr i qvartalet, så länge det fortfar att bestrida paketpost farten. Jag tror, att man utan risk kan bifalla betänk., emedan frågan bä’t kan betraktas i sin helhet, då StatsUtskts förut omnämnda utlåt, förekommer till afgörande. Hr af Bil lbergh: Då ändamålet med min första framställning i detta ämne var att bereda fortfarande bestånd åt den närvarande diligenceinrättningen emellan Stockholm och Götheborg, ansåg jag mig böra fästa uppmärksamheten derpå, att enahanda fråga blifvit väckt af StatsUtsk., sorn gifvit ett annat tillstyrkande än BevillntsUtsk., med hvilket jag visserligen instämmer deruti, att diligenceinrättningen icke bör af postverket omedelbart ombesörjas, men som jag dock anser för litet hafva afsett ändamålet med berörde diligenceinrättning emellan Stockholm och Götheborg, då Utsk. icke upplyst, på hvad grund man kunde hoppas inrättningens fortfarande bestånd. Sedan jag likväl numera hort flera talare anse denna fråga lämpligast kunna förekomma i sammanhang med StatsTJtskts utlåt. N:o 214, afstår jag från min begäran om återremiss och förenar mig med dem , som tillstyrkt bifall å betänk. Bevilln.Utsk:s betänk. N:o 22 blef af R. o. Ad. bifallet. Upplästes och lades på bordet följande från Bevilln.Utsk. inkomna betänkanden:
Vid de sedermera förflutna 2tne Riksdagar, hafva väl Rikets Ständer icke anvisat denna fyllnad i stats-anslaget; men någon anmärkning emot utgiftens bestridande, på sätt som skett, af aldra Hufvudtilelns besparingar, har ej eller vid någon af de sedan år 183o förrättade revisioner eller af Stats-Utskottet blifvit gjord; och då utgiften äger rum för en fastställd Aflöningsstat, samt således är af permanent egenskap, kan den ej eller, såsom Revisorerne alternativt antydt, hänföras till sådana, som böra uppföras på Allmänna Indragningsstaten, utan lärer Eders Kongl. Maj:t i Nåder föreslå det bristande beloppets uppförande på Ordinarie Stat vid nästa Riksdag, Jemte anmälan, att den, enligt i83f) års Revisionsberättelse, uppkomna brist, 29,741 Rdr 7 sk. 3 rst., å 3:dje Hufvudtiteln för år 1887 blifvit år i83g, genom från Krigs-Kollegium levererade 3o,543 Rdr 12 sk. t rst., Titeln godtgjord, med ett öfverskott af 802 Rdr 4 sk. 11 rst., hafva Revisorerne uppgifvit, alt på samma Hufvudtitel uppstått brister, år i838, med 34,5y7 Rdr 16 sk. 11 rst., och år i83g, med 27,516 Rdr SS 209 — a5 sk. 5 rst., så att sammanräknade bristen, vid sistnämde års slut, utgjorde 63,M4 R«ir 4 sk. 4 rst., och är detta förhållande redan afStnlsKontoret hos Eders Kongl. Majit i underdånighet anmäldt uli skrifvelse den a3 Augusti sistlidet år, derå följt Eders Kongl. Majlis Nådiga förordnande af den 16 November samma år. Revisorerne hafva derjemte anmält, att på 3: Ije Hufvudtilelns besparingar blifvit anvista och utgått, till följd af Kongl. Brefvet den x Augusti 1837, till General-Löjtnanten m. m.
Till fullgörande af synerätts utslag, har Kollegium till Landtmätare, Synemän och Nämnd betalt tillsammans 47 R:dr 37 sk. 8 rst. för undersökning af så kallade qvarnbron, sorn går öfver till fabriksholmen eller faktoriet invid Eskilstuna, i anledning af uppstådd tvist om underhåll — 339 — deraf, och är anmärkning gjord vid, att denna post är afförd bland andra oförutsedda utgifter, men icke balanserad såsom förskott. Kollegium hade behof af att få verkliga förhållandet utredt, förrän anspråket om Fristadens deltagande uti brons byggnad borde begynnas, och då undersökningshandlingarne inkommo, föranledde de tili remiss af målet till Konungens Befallningshafvandes uti Södermanlands Län handläggning, hvilken, under den 19 Maj nästlidet år, anmält, det ärendet måst öfverlemnas till Landsfiskalen, som vid Vester-Rekarne Härads-Rätt skulle Kronans talan utföra, och lärer vid målets afdömmande framdeles Kronans rätt till ersättning för någon del af första undersöknings-utgiften blifva bestämd, så vida någon åiägges uti denna kostnad deltaga, och skall då indrifvandet väl blifva bevakadt. §• 5. Uti denna §. anmäles, att Westgötha-Dals-Regemente för hvartdera af revisions-åren uppburit i gevärs-passevolans 507 R:dr och särskilt år 1845, 38 R:dr 7 sk. 8 rst. för reparation af huggare och bajonetter, med erinran, att, i saknad af passevolans-kontraktet, utbetalningarnes behörighet icke kunnat bedömmas. Kontraktet med Regementet af den 9 November 1837, som bestämmer passevolans-beloppet till 500 R:dr för året, var uti Artilleri-Kammar-Kontoret förlagdt, då det efterfrågades, och då det kort derefter uppsändes, var anmärkningen redan beslutad. De upptagna 38 R:dr 7 sk. 8 rst. utgjorde särskild tillfällig lagningskostnad för persedlar, hvilka icke äro under kontraktet inbegripna, och finnes utgiften verificerad å folio 7,854 bland verifikationerna tili 1845 års hufvudbok. §. 6.
255 förslag måtte tryckas, för att, innan närvarande Riksdag slutas, till hvarje nuvarande Representant utdelas; jemte de af åtskilliga Ledamöter, rörande samma ämne, denna dag afgifna yttranden; Expeditions-ZJlsköttet: Herr Brummers, Carl Magnus , den 24 dennes, på bordet lagda anförande , i anledning af Herr von Hartmansdorffs , August , den 19 dennes e. m. , till Utskottet remitterade motion, angående vidtagande af utvägar, hvarigenom tryckningen af Hillänget till samtlige Riks-Ståndens Protocoll måtte hädanefter verkställas, icke allenast på ett mera ändamålsenligt sätt , utan ock med mindre kostnad» än hittills skett. S. D. Vid förnyad föredragning af BanCo-Utskottets, den 5 sistlidne Januarii, under Nto 93, afgifna och, den 13 i samma månad e. m., på bordet lagda Betänkande, med förslag till reglementariska föreskrifter i afseende å det lån, som, enligt Utskottets, under N:o ga, meddelade Betänkande, till belopp af högst q millioner R:dr Hamburger Banco, skulle komma att genom BancoStyrelsen upptagas, jemte grunderne för användandet af den fond, som derigenom skul - 356 Prot.'Utdrag den 26 Febrilarii 1830. le bildas, egentligen till understöd åt Fastighetsegare; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnda Betänkande, N:o 92, redan blifvit den 11 dennes e. rn. af Ridderskapet och Adeln afslaget, Utskottets ifrågavarande Betänkande således nu mera icke erfordrade någon pröfning, utan endast borde läggas till handlingarne. S. D. Föredrogs å nyo HögVÖrdige Presle-Ståndets, den 19 dennes, aflåtna och, den 2 2 derpåföljde e. rn», på bordet lagda Protocolls-Utdrag, innehållande, att vid föredragning af Banco-Utskottets , under N:o 116, aflåtna Memorial, angående afskrifning