Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Först torde det tillåtas mig erinra derom, att när denna nämnd, som enligt 103 § Reg.F. bör fälla sitt omdöme i afseende på Högsta Domstolens ledamöter, sammanträder, så bör den hafva ägt tillfälle alt förut taga kännedom om allt hvad som i afseende på rättegångsverket kan till R. St. inkomma. Just.Ombudsm:s berättelse är i detta afseende inkommen och remitterad till Lag.- Utsk., men detta Utsk:s utlåt, deröfver är ännu icke inkommet; och förr än detta skett, skulle jag för min del anse, att ifrågavar. nämnd icke bör sammanträda, emedan LagUtsk:s utlåt, öfver Just.Ombudsm:s berättelse möjligen skulle kunna innehålla några upplysningar, som kunde vara af vigt för nämnden att känna, innan den afgifver sina röster i ett sä vigtigt mål. Dernäst kommer den omständighet, alt Lördagen d. 24 i denna månad är den sisla helgfria dag under motionstiden, och mångå torde önska, att denna dag finge vara ledig från andra göromål, som skulle hindra dem, hvilka vilja framställa motioner, ty det är den sista dag de dertill äga tillfälle. Dessutom är utsättande af dag för ifrägavar. nämnd ett ärende, som jag för min del anser böra förekomma lill öfverläggning emellan Landtmarskalken och Talmännen, hvilka bäst äro i tillfälle alt betämma en lämplig dag, såväl i afseende på de förhållanden jag nyss nämnt, som i afseende på andra vigtiga ärenden, som möjligen skulle kunna förekomma just vid den tid, då det är i fråga att nämnden skulle sammanträda. Jag hemställer derföre till R. o. Ad., huruvida icke lämpligast vore, alt öfverlemna till Landtm, och Talmännen att öfverenskomma om den dag de finna passande, och att R. o. Ad. således för närvar, icke antager BorgareSt:s inbjudning att utsätta d. 24 i denna månad, såsom dag för della sammanträde. 2C4 Den 17 Augusti f. m. Hr Hjärne, Harald: Äfven jag inser olämpligheten af att antaga BorgareSt:s inbjudning.
Den i Februari. linder ecclesiastike-, civileoch militäre-boställen lydande hemman, skall, då de af innehafvaren brukas, sålunda bestämmas, att all deraf fallande inkomst sammanräknas, med iakttagande af de uti § 7.5, Art. VI, 2:dra och 3:dje mom. föreskrifna grunder rörtde beskattning af jordbruket i allmänhet, hvarefter, sedan brukningskostnaden blifvit fråndragen, återstående behållning, förvandlad i penningar efter länets sednast satte markegång, påföres det bevillnlsbelopp, hvartill föreskriften i § 3, denna art. föranleder. § 6.
Ehuru, uti en och samma räknings ingående eller utgående balance, både behållning hos Uppbördsman och öfverlefverering af honom, ej kunna komma att balanceras, må dock i Eormulairet alla Rubriker upptagas, sorn kunna komma i fråga att användas , den ena gången öfverlefverering, en annan gång åter Behåll-, ning, o. s. v. Efter dessa och några mindre rättelser eller förtydliganden i ofvanberörde nu gälland© Eormulaire, är följande nya upprättadt. IVerific. N, N. Lazarett. Debet. Balance från Sr ooo. Innestående odisponerade Contante medel: _ _ i Landt-Ränteriei oo, oo. - _ _ _ hos Syssloman , . oo, oo. _ _ _ - af 3-skill. afgiften: _ _ _ hos Krono-Fogdarne . oo. oo. _ _ _ i Städerne oo. oo. _ _ „ -ReatantierhoadeSkattskyldigeoo. oo, —• 00. oo. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Emh, Ber d, 15 lebr, 1834- »9 Embetet i Westerbottens Län i ämnet afgifvit yttrande, i Nåder förordnande, att den å nedra landet födde yngling, som, efter fyllda 15 år, till Lappmarken inflyttat och derstädes under beväringsåldern icke är bosatt Oell gift, skall fullgöra sin beväringsskyldighet i den ort, hvarifrån han flyttat; för hvilka ändamål behöriga förteckningar å ifrågavarande beväringsskyldige, jemte uppgifter på deras ålder, af Presterskapet i Lappmarken, vid hvarje års slut, lill vederbörande Kronofogdar skola aflemnas, för att till Kongl. Maijts Befallningshafvande insändas. 51 :0
Dito JS-0 5i, i anledning af väckta motioner, rörande häst-afvelns förbättrande inom riket; Dito N:o 5a, i anledning af väckt motion om förvarande af nya gevär samt användande vid åtskilliga tillfällen af de gamla; Dito N:o 53, i anledning af väckt motion om förändring i stadganderna, rörande vården af munderings-persedlar; Dito N:o 54, i anledning af väckt motion om upphörande af landshöfdingarnes sjelfskrifvenhet till ordförande i hushålls-sällskaperne. S. D. Vid förnyad föredragning remitterades till Stats-utskottet Kongb Maj:ts nådiga proposition, angåenda ett anslag till upprätthållande af den armeens pensions-kassa åliggande pensionering; Dito dito, angående tillåtelse för Banken och Riksgäids-kontoret att, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af armeens ackoids-amorterings-fond emottaga nya sådane, ställde på förlängd betalningstid. Den 24 Mars. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-utskottet en af friherre Cederström, Jacob, med anledningaf det inträffade behofvet att förstärka Stockholms garnision med trupper af indelta arméen, denna dag väckt motion, att Rikets Ständer för bestridande af de härföre nödige utgifter måtte på Rikseälds-kontoret, till Kongl. Mai:ls disposition, anvisa eli förslags-anslag af 100,000 r:dr b:ko. S. D.
135 endast i akt och mening att påpeka att de torde kunna göras billiga och icke i den mening, som skulle jag tilltrott mig hvarken att föreslå hurudana de böra vara eller att uppgifva bestämda kostnader för densamma. Summans • storlek är, ehuru vigtig, dock härvidlag jemförelsevis af mindre vigt; största vigten ligger, enligt mitt förmenande, derpå, att frågan så mycket sorn möjligt hålles vid lif, och att sådana mått och steg vidtagas, att Norrlands kuster slutligen blifva späckade med kanoner, hvilka böra gifva vigt åt det försvar, som man väntar af Norrlands härdade, krigsdugligc söner, och hvilkas karakter jag tillräckligt känner, för att veta, att de i farans stund skola manbaftigt sköta de vapen, man lemnar dom och på ett hedrande sätt försvara ett älskadt fosterland. För att ytterligare styrka behöfligheten och nödvändigheten af ett kustförsvar i Norrland, vill jag ur Landtförsvarskomitéens förr nämnda, underdåniga betänkande hafva äran citera följande yttrande, som förekommer å pag. 32 i första bandet: “Vid ett allvarligt anfall mot Rikets midt, måste, för att icke sprida “våra krafter, Norrland till en betydlig del öfverlemnas åt sitt eget försvar. “Det är då af vigt, att der hafva en fast ort, till säkerhet för militärförråd, “till stöd för de försvarande trupperna, och man kan tillägga, till uppmuntran “för den befolkning, af hvilken vid ett krig stora uppoffringar fordras, och “hvilken bör se, att Riket under fred gör hvad möjligt är, för att bereda denna “landsorts försvar och icke vill alldeles öfverlemna den åt krigets första “skiften."
Vid 8, 9, 16 och ai §§. uti 1812 ars Intruction finner BancoUtskottet någre förändrin gar eller tillägg icke erfordras. §. 12* Dertill föreslås ets nytt stadgande af följamie lydelse, grundad! på Rikets Ständers, under 1818 års Riksdag, fattade beslut t Jemte det Revisorerne bestås skjuts efter fyra hästar till oell ifrån Stockholm, komma samtelige Revisorerne a<ti uppbära Tractamente af Tre (3) R:dr Banco om JBtnco Utskottets Betänkande. 3*5! 12. §. I det öfriga tillförse sig Riksens Ständer,deras tillförordnade Revisorers nitfulla bemödande, att, i allt hvad Bancooch RiksgäldsVerken angå kan, befrämja deras bästa, bestånd och säkerhet, på sätt, som skill svara ernot det förtroende de vunnit , samt göra dem förtjente till Riksens Ständer» erkänsla och tacksam; het. dagen, hvilket Tractame ute utgår, så väl pn. der den för RevisionsFörrättningen bestämde tid, sorn under resan till och från Stockholm, då åtta (8) mil berak-, nas för dagen; börande desse Revisionskostnader , efter hvad förut varit vanligt, till ena hälften godtgöras af Banquen, och den andra hälften af RiksgäldsCon; toiret. 13- §• Motstående §. anser BancoUtskottet böra utan förändring ordagrannt här intagas. 366 Banco-Utskottets Betänkanden. Detta underställes vördsamt Rikets Ständers upplysta bepröfvande ; hvarmed Utskottet tillika får anmäla, att RmcoUtskoriPts förenämnde förslag blifvit med Rikets Ständers Statsutskott communiceradt oell är, i hvad som rörer RiksgäldsContoiret, af nyssbemä dte Utskott, utan anmärkning godkänd) ; och torde Rikets Ständer finna godt besluta, att, sedan instruetion för Revisorerne. i hvad Stats.
Emedlertid har jag, genom communication med Ordföranden i StatsUtskottet, erhållit den upplysning, som jag blifvit anmodad meddela BevillningsUtskottet, att StatsUtskottet för sin del finner den af Konungen äskade summans anslående nödvändigt, enär Ständerne önskat gärdens upphörande, och sjelfve bestämt dess utgående 45 H. 12 ,7S Den 14 October f. m. genom Bevillning; men StatsTXtskottet liar tillika förklarat sig icke äga några tillgångar att anvisa för denna summa, oell det lärer således blifva BevillningsUtskottets mindre behagliga göromål att uppgöra, huru summan skall utgå och på bevillningen fördelas. Alt nu låta den närvarande frågan hvila, intilldess den andra blifvit behörigen utredd och afgjord, skulle således blott verka derhän, att Statsregleringea icke kunde fulländas och Statsbristsumman icke bestämmas, samt tiden alltså ännu längre förhalas. Hvad sjelfva saken beträffar, vill jag blott tillägga den erinran, alt då Saltpettergärden nu kommer att upphöra, skall naturligtvis tillverkningen komma att minskas ; ty jab vet> att i åtskilliga orter flere bland allmogen hittills slagit sig tillsammans om inrättande af Saltpetterlador icke för att söka någon vinst, genom tillverkningens bedrifvande såsom, näring, utan för att, genom gärdens utgörande in natura, bespara sig en contant utgift. Men då den hädanefter skall utgå genom bevillning, odlingen besparing således på detta sätt är möjlig, skola ladorna förfalla, hvilket, jemte förlusten för dem, som derpå anväbt kostnader, äfven skall förorsaka en minskning i tillgången på Saltpetter; och om man dertill nu oförsigtigt nedsatte priset, skulle näringen förmodligen förfalla, äfven i de skogrikare orternc, der den hittills varit lönande, samt vi blifva skattskyldige till utlänningen för Den 14 October f. m. 179 all elen Saltpetter vi behöfva. Jag tillstyrker derföre, så väl på dessa, som förut anförde skäl, bifall till Utlåtandet. Herr af Schmidt, Georg Lars:
M:s i ämnet afgifna Propos:n. Det är äfven ur detta skäl jag anhåller att få yttra några ord i anledn. af de tillmålen, som i fråga om planen för HofR:nes organisation af en talare här blifvit gjorde, tillmälen dem jag i annat fall icke skulle anse mig behöfva uptaga till besvarande, enär detta svar torde komma att afgifvas af en skickligare talare än jag. Man har sagt, att inom Svea HofRätl följdes det befordringssystem, att endast de, hvilka förskaffat sig bildning vid fiskalsexpedilionen, förflyttades tili ledamolsplatser. Om än denna upgift vore sann, hvilken den är blott, lill en del, ty ganska mänga ledamöter inom HofR:n hafva icke tjenstgjort såsom Fiskaler, har ett sådant befordringssystem härrört deraf, alt inom fiskalsexpeditionen funnits de största kapaciteterna, hvilka Hol'R:n företrädesvis ansett skicklige och lämplige till Ledamöter. Ligger häruti något fel, sä erkänner jag det. Orsaken, hvarföre icke så många från kanslisidan blifvit befordrade till Ledamöter, ligger hufvudsakligen deruti, att notarie-lönerna varit så ytterligt ringa, att sällan någon person med förmåga sökt dessa platser, samt att de som erhållit dem, grånat i dessa underordnade befattningar, utan att kunna förskaffa sig de för en ledamotsplats inom HofR:n erforderliga insigter. Då nu IIofR:n, med kännedom härom, tillstyrkt ökade löner åt Notarierna, i ändamål att bereda tillgångar för dem, som vilja egna sin tid och skicklighet åt denna bana, mäste deri icke ligga något fel. Befordringssättet är för öfrigt helt och hållet oberoende af HofR.-ns organisation och nu ifrågasatte löneförhöjning. Den tillvitelse sorn blifvit gjord emot det af Svea HofRätl framställde och af K. M. godkände förslag att de hittills varande serskilda reuskrifvare-lönerna skulle indragas synes mig ännu mera förvånande. Den bildning och de insigter, som en tjensteman förvärfvar genom renskrifning, måste i sanning icke vara af betydenhet.
Maj:ts derom gjorda nådiga begäran, måtte till Kongl. Maj:ts disposition å Riksgälds-kontoret anvisa en summa af 19,000 R:dr, att användas till uppförande vid Yeterinär-inrättningen i Skara af ett nytt sjukstall samt ett mindre rideller motionerings-hus; — och som denna Utskottets hemställan är bifallen af 2:ne Iiiks-Stånd, Ridderskapet och Adelu samt Preste-Ståndet, men afslagen af Borgareoch Bonde-Stånden, får Utskottet, för omröstning i denna fråga, föreslå följande voterings-proposition: ”Den som, med bifall till Kongl. Mnj:ts derom gjorda nådiga framställning, vill, att till Kongl. Maj:ts disposition å Riksgälds-kontoret anvisas en summa af 19,000 R:dr, att användas till uppförande vid Teterinär-inrättningen i Skara af ett nytt sjukstall samt ett mindre rideller motionerings-hus, röstar Ja; StatsUtskottets Memorial N:o 195. 13 Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer ej funnit skäl att till omförmälda nådiga framställning lemna bifall.” 22:o. Utskottets i 103:dje punkten af Utlåtandet N:o 123 gjorda hemställan, — att till uppförande, enligt godkänd plan, af en ny byggnad för det högre Elementar-läroverket i Örebro, måtte anvisas en summa af 70,000 R:dr, att, i mån af behof, från Riksgälds-kontoret utbetalas, — bade vid föredragningen hos RiksStånden blifvit godkänd af Presteoch Borgare-Stånden, men afslagen af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet; och skulle, vid sådant förhållande denna fråga afgöras genom omröstning i förstärkt Stats-Utskott.
Utskotten hafvarätteligen badömt 6 procents ränta , såsom allt för hög, då halt ars Den r 9 julii e. m. 345 ränt», genast vid Lans meddelande a fd ra ges, Den borde efter min öfvertygelse ej vara högre än 4 procent. Hvad disconten genom denna minskning förlorar, ersättes genom motivet atr vara ädel utan synnerlig förlust, ty räntan bl i t ver ändå genom HalfårsRäntans afdrag S Lånebeloppet och påräknad ränta deraf, ändå nära 6 procent, den enda som Sveriges Lag medgifver såsom rättsenlig. Hvad deröfver stiger är ocker och hårdhet. Den så kallade öfver-räntan, eller rättare, Straff-räntan bör aldrig vara eller kunna blifva högre än 8 procent , dem Utskotten äfven föreslagit. Eo Assistance, som förtrycker den Gäldbundne genom ett i min tanka allt för högt ocker är ej en välgörighetsanstalt , utan rent af ett Strypsystem. Bättre är att om man får lof att säga vars snål på Lån, eller noggrann i valet af Låntagare. Trenne månader till Respitmånader, synes vara rättare än tvenne, i anseende till närvarande pcnningförlägenhet. Att som nu öfligt är, \ del ovilkorligen skall afbetalas å LåoeSummans Capital, vid hvarje halft års förlopp, är icke heller enligt med de flästas intresse. Lånet forceras således ut, inom 2^ år. Månne ej £:del kunde vara tillråckeligt. Den minsta lindring vore en välgärning för månge Låntagare i närvarande brydsamma conjuncturer och fordrar Riksens Höglofl. Ständers ömaste behjertande. Den rj) Juhl t", m. Utskottens Förslag om serskildte afdelningar at BancoDisconten, uti Götheborg och en af Rikets södra Städer, gillar jag aldeles. Jag skulle vilja tillägga det 3:dje stället Gefle till förmon för Rikets Norra Provincer; likväl för alla med något mindre Creditiver än för Hufvudstället, Stockholm. I händelse af återremiw, anhäller jag att desse mine anmärkningar må den samma åtfölja N;o a.
Dä grund barak oeb enär för ldo8pitalet8 kullliomnande jemväl bleive nödigt, att de>8täde8 kraindeiea, när !lo8pital8-konden8 tillgängar 8ädant medgifva, 3nlägge8 en 8er8liild eur-an8talt för van8innige per8oner ak den bildade ela886ii, bvartill jemväl fordra8 tjenlig platg kör byggnader oeb promenader, bar 0rclen8-0illet dem8tällt, onr ielie Xongl. Naj:t, jeuite beviljande löi llo8pitalet att pä Xronopa, lien ^xen fä inbägna oed begagna okvanberörde ^ tunneland 6 1 ^'2 liappeland, 8liulle i bläder täcliag til! ?>iliet8 8tänder vid imtunclande Dili8dag göra fram8tällning om tillatänd kor Dospitalet att, när nuvarande arrendet ä Ulltuna Xung8-Iadugärd uppbär, fä, pä 8ätt Do8pital8-Direetionen !iem8täl!t, lilialedeZ ak Xung8-ladugärden8 egor intaga oeb begagna omlörmälde 86X tunneland 28 i/^ liappeland äng oeb bete8dags, 80m, enligt bvad Ido8pit:d8-Di!eetionen anmält, liunde, utan at^alinad kör lxung8gärden, derifrån 8liilja8. 4 ^V.-o 2d. lester öfvervägande af bvad i detta ämne förekommit, oeb med bifall till sergbmer-Ordens-Lillets underdäniga bemställan, vill Xongl. Alaj:t slltsä föreslä
Egenkärleken räder hos alla menniffor, men jag wägar försäkra : at den ingalunda sträcker stg sä längt at jag tror mig hafwa påfunnit den bästa botemedelen emot det i fräga warande onda, och således anmodar och upmanar jagen ochhwar, som ömmar för Mcdbröders bästa, at föreflä nägot bättre, innom mig glad och förnöjd dä säkrare och bättre utwagar kunna förestås, allenast ändamälet minnes, som är at til en betpdelig del lätta Rust - och Rotehällares, de der utgöra de flesta skattdragande Jordbrukare, drpga b.ördor medelst befriande ifrän onödige och Staten intet bätande utgifter och bidraga bertil at de mätte sättas uti tilständ at utgöra de utskplder, som en owis Regering och deraf stg härledande krig äbragt Riket. Huruwida detta blott är et Regerings-ärende får jag underställa Högwälborne Herr Grefwen och Landtmarskalkcns samt Högloft. Nidderffapet och Adelns bepröfwande, men four det ingalunda kan bestridas, at det ju icke innefattar et sädant ämne, som hos Riksens Högloft. Ständer kan wäckas sä fär jag wördsammcligcn anhälla derom at detta Memorial warder remitteradt til Oeconomie - och BeswärsUtstottet, med anmodan at bcmälte Utskott mätte afgifwa sit Betänkande til Riksens Högloft. Ständers Plena, samt at jämte Protocolls-Utdrag detta ordagrant genast mä med de öfrige Riks-Ständen communiceras. Re. 8k3 Den 9 Augusti. Remitterades til Allmänna Beswärsoch Oeeonomie Utstottet, men skulle Friherre kuncx. sjelf besörja onr communicationen med de öfrige Ständen. Högloft. Ridderstapct och Adeln ätstildeS klockan ä lil 9. In sillem kiOtOcolli, 6. Lilverstol^L.
Med den mest slipade förslagenhet höll hon borta från honom alla fordringsägare; med nervös ifver skyndade hon att själf taga emot dem, då de kommo till hemmet för att inkassera sina fordringar; ja, det gick till sist så långt, att hon ej vågade låta någon annan öppna tamburdörren, då det ringde. Det var som Nora i Dockhemmet. Huru det så lång tid kunde gå, är en gåta; faktiskt är det emellertid, att det gick. En vacker dag inträffade likväl den oundvikliga krachen. I ett slag fick mannen hela situationen klar för sig; han var nog rättrådig att sälja sin egendom, betala skulderna, uppgående till många tusental, resa efter den felande kvinnan, som rymt från hans hus, förlåta henne och åter hemföra henne. Icke utan en viss rysning och med ett barnsligt anathema öfver en så samvetslös hustru hörde jag för många, många år sedan denna historia. Som lärarinna i åtskilliga hem har jag med åren, af hvad jag sett och hört, lärt mig att bedöma henne mildare. Trots tidens kraf på likställighet makarne emellan, är det ännu den dag som i dag är så stäldt hos oss, att mannen är hustruns förmyndare: en kvarlefva från tider, då kvinnans underlägsna bildning och uppfostran utgjorde hinder, för att hon skulle kunna intaga en jämlikes plats vid makens sida eller på egen hand förstå att handla klokt och förståndigt; ja, måhända kan detta förmynderskaps anor ledas ända upp till hedenhös, då hustrun var — trälinna. Dess sociala rätt att vara eller icke vara må emellertid på annat håll afhandlas; att det i den h vardagliga sanilefnaden ej sällan gifver anledning till misshällighet är ett faktum, som jag sett många prof på och skulle vilja säga några ord om. » Som bekant blifva vid giftermålet, om ej äktenskapsförord finnes, flickans penningar hennes makes egendom, öfver hvilken han förfogar efter godtfinnande, och hon måste sedan bedja honom om hvart öre af dessa hennes egua medel. D å hon nu ej äger rätt att råda öfver det hon själf infört i boet, huru mycket mindre kan hon då äga någon rätt till det han äger, ärfver eller förvärfvar.
I7c 8uxra. klx ?rmocc>IIo kk. kstsrson. S. D. Den 7 December. 411 S. D. Biföll Borgare-Ständet det af Riksens Högloft. Ständers Constikukione. Urfkoil i Memorial af den 2z denneö meddeldts yttrande, i anledning af Herr b^nrmersrams frän Högloft. Ridderj^aspet och Aoeln remitterade Dictamen, rörande särffild förcftrifc eller Jnstrnclion för den blifwande Tryckfru hels Commitieen. Or Luprs. Lx kroeocollo I. !ll. kererson. S. D. I anseende till hwad Högloft. StakSUti^ottet, uti Dest afgifne Betänkande, rörande Stats Regleringen, anfört och hemställt, om nödigt biträde af Riksens Högloft. Ständers Banque, beflöt Stänket, art samma Betänkande till Högloft. B mco.UfttoNet remittera; Hwarom de Resvcclive M-d Ständen samt wälbemäldte Utskott ffulle wördsamt och wänligen underrättas genom detta Protocolls-Utdrag. l^r 8u^ra. ' Lx ?rnlocoIIo kl. berarson. SD. Hwad i anledning af Hedcrwärde Bonde-Ståndets yttrade begäran, om förklar,ng öfwer ; §. as Kongl. Förordningen den 21 Februarii 17^9, angående Krono - Hemmans försäljande till Skatte, samt de förmäner och wilkor, hwarunder Skattehemman skola innehafwas, Riksens Högloft. Ständers Lag Utstött i Betänkande as den 10 i denne månad anfört och hemställt, biföll Borgare Ståndet till alla delar; Hwarom de Respective Med Ständen flutle wördsamt och wänligen underrättas, klr 8upra. Lx krorocollo lll. Esterson.
BondeStåndet ingifvet Memorial hemställt, att sora Laszarettsvården för fattige sjuke på Gottland icke svarar mot behofvet, i anseende lill dervaraude Lazaretts-byggnads. oduglighet och Lazarettets otillräckliga Penninge-anslag af Hospitalets öfverskotts-medel, It. St:r ville hos K. M:t i underd. anhålla, att ett nytt Lazarettslius, i enlighet med fastställd ritning, måtte blifva skyndsamt uppfördt samt att hädanefter ingen bestämd Summa, utan så mycket som för hälsovården vid Lazarettet erfordras, må af samma Öfverskottsmedel vederbörligen anvisas. Utskottet, till hvars åtgärd detta Memorial blifvit remitteradt, får anmäla, att, i anledning af nämnde Läns RiksdagsFullmäktiges vid sednaste Riksdag gjorde yrkande, att Hospitalslnrättningen i Länet och LänsLazarettet jemte de dertill anslagne Inkomster måtte skiljas från SeraphimerOrdensGillets befattning och ställas under Lazarettsoch Curhus-Directionens i Wisby uteslutande vård och förvaltning, hvarom äfven vid de föregående Riksdagarne fråga blifvit väckt, R. St:r uti deras då aflåtne underdåniga Skrifvelse, rörande en förändrad reglering af Hospitalslnrättningarne i Riket, hos K.
Af dessa)) tendens.novellers ~ sii~~liildt)) Fattigt folks rnecl sin svwt i svast teclrnade interior hfin ett fnttigt hem, cliix ~nan~.lens arhetsf: iji: tjii~~st tagit, slut ocl~ llnstrun till sist ~ ~ I L fii.rtviflan l~lir .vi.~nsirl~.lig, a£ gril~al.lclo verlian. aE U J T I ~ ~ ~. I: ~ I U C och: D$ren: wt 81.o rHi~.nna)),)) S; .ililwis (Blindslcitr) ocll &gt;) Agnes 2, trots. rnhnga psy$ologisli.t viil liu.1m.a cletal; ie~:, fulla N.F 10ngo~: er. 911a dessa, rerk, diir teilc1ense.1.l. s&amp; stnl: Ii.t i: ramti: iider, Bro bwn nf den. )) Storill clnd: Orang Periocle&gt; i f r ~ i Caaths utveclding, dB llouined si 11 sliarpa iali.ttagclscfij~.l~~figa 1~etrcilrt.ar] .ifyet, fi5r att sB smartsamt vch Irlurt sk8: 11ja bristen: r.a, att hen 11.1iste 1iiin.rl.a sig d~ifvea att helga sit: ^. yel.lnn 6t dell litteri.i~.~ salilh~llsfiil: b %tt~~~ ~il.ons .- utacksa~rlnla n] y ' - gift. sniuh fill@f6~1~~itt1~ ?11 ' 811 fir hon solu riatnrlig foljd dela mnrty-sliapet.