Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och så bör man icke läsa idealistiska romaner eller Stagnelii poesi, utan modern literatur samt några » ledare » i t. ex. norska frågan, så kryar man snart till sig, utan att behöfva anlita den Lenngrenska utvägen att » flitigt sköta k a n n a n ». Men dä kau stundom en annan, oberäknelig utgång inträffa. Skalden F. A. Dahlgren sjunger h ä r o m: » Det är naturens gång, att ingens vilja vinnes genom tvång. Hvad som förföljs, det flyr. Man stanna bara, så stannar det. Och låter ni det fara och går er väg, så går det efter er, först långsamt, sedan fort allt mer och mer. Blott det som retar, trotsar — därtill trår man; en blyg och stilla kärlek — den försmår man. » Det skadar sålunda icke att härvid vara en smula diplomat. Men, flickor små, för stort motstånd frän er sida kan i längden blifva riskabelt nog. Om det gäller att söka bot mot kärleksbacillen, äro ock ens grannar och vänner, särskildt om de ha någon speciel uträkning därmed, ytterst tjänstaktiga. Man kan näppeligen under andra förhållanden uppleta maken till människokärlek och välvilja. Må man blott med båda öronen lyssna till, hvad ryktet har att säga om den, som folk tror, att man framför andra hållsr af, samt med uppmärksamhet betrakta hans eller hennes fel genom det förstoringsglas, som välvilligt hålles för ens ögon — blir man icke botad genom en dylik hästkur, så är man sannerligen ohjälplig. Efter förlofningstiden är det sista botemedlet mot kärleksbacillens verkningar äktenskapet. Liksom alla, både män och kvinnor, äro mot DUN 144 tagliga för kärlek, så är ock allas slutliga mål giftermål. A t t gifta sig väl är dock ea kinkig sak. » Man må på förhand göra upp huru vidlyftiga kalkyler som helst, » säger Mauris J ö k a j; » resultatet af det hela blir ändock — ett b r å k.
Sedan den i 1812 års Bevill* pings Stadga antagna föreskrift angående Academiska Taxeringarna, att de under Bectors ordförande skulle förrättas af Acad mie Statens Ledamöter jemte tvänne personer af Stadens Borgerskap, blifvit, enligt Utskottets pluralitet , vid det nu projecterade Förslaget förändrad sålunda, att de hädanefter borde veikställas under Landshöfdingens ordförande af Ledamöter inom Academie-Staten och Boigerskapet till ett lika belopp, samt af arne Personer af Adeln, två af Prest - Ståndet och två Stånds-Personer, så har Högv. Prest Ståndet emot sistberörde stadgande gjort anmärkning och yrkat , att med Academjska Taxeringarna måtte förblifva på sätt förut varit förordnadt. Såsom skäl härtill är anfördt, att Rikets Acadetnier, enligt deras grundförfattningar, Den 17 Juli. 1453 ningar, sorn 1 århundraden bibehållits orubbade, varit vid ett sådant beskattningssätt bibehållna och att, david 180g och 181 o årens Riksdagar denna rätt blifvit hos då varande Bevillnings Utskott ifrågaställd till rubbning, har den samma icke desto mindre blifvit godkänd; vid. hvilket förevetande ej något skäl nu skall vara för handen att deruti göra en, i ingen måtto gagnelig, förändring. I betraktande häraf och då Högvördiga Prest - Ståndet yttrat dess enhälliga åstundan vara, att vid urgamla bruket i omförmälte del Academierna måtte bibehållas, samt i vanliga taxerings-sättet i öfrigt icke någon förändring blifvit gjord och vid Pröfnings-Comitéen i allt fall öppet tillfälle är för handen, att granska Taxeringarna utan allt undantag, ehvad de röra Academierna eller andra Stater , anser Utskottet sig äga skälig anledning att, med förändring af dess förra yttrande, tillstyrka att med Academiska Taxeringarna må jemväl hädanefter förhållas på sätt genom 1812 års Stadga är derom förordnadt och hvilket, så vida det af Riksens Höglofl.
Frän Vallöf. Borgare-Ståndel. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 33, angående beräkning af Stats-verkets inkomster. Vid framställningen, pag. 14, angående furage-afgift af indelta Kavalleriet, lät Ståndet bero; ingressen, hvad som förekommer, pagg. 18 och 19, angående Stats-verkets extra ordinarie inkomster, och tabellen lades till handlingarne; och i öfrigt godkändes Utskottets yttrande uti Utlåtandet N:o 33, samt lemnades deruti föreslagna Stats-inkomst-beräkningar utan anmärkningar. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande N:o 39, angående Riksgälds-kontorets förvaltning under den sedan böljan af 1853 och 1854 års Riksdag förflutna tid. Ståndet godkände punkterna under N:o 1, 2, 3, 14 (yttrandet pag. 16), 15, (yttrandet pag. 17), 24 och 30; äfvensom Ståndet lät bero vid punkterna under N:ris 6, 23 och 25; och i öfrigt lades Utlåtandet N:o 39 till handlingarne.' S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 7, i anledning af väckt motion, angående förändrade grunder för användandet af den från Kongl. Serafimer-ordens-gillet utgående uppfostringshjelp. 244 Prof.-Utdrag den ii Mars i857. Frän Hederv. Bonde-Sländet. S. D. Vid skedd förnyad föredragning af Lag-Utskottets Betänkanden:
Denna sista examen blef genom Kongl. Brefvet af den 8 Oktober 1828 förändrad så, att vissa ämnen öfverflyltades till andra examen, statspröfningen skulle göras inför Kongl. Sundhets-Kollegium, och såsom föremål för tredje examen qvarstodo blott operativ kirurgi och obstetrik. 224 Motioner i BondeStåndet 1862. Denna förändring skedde emedan universiteternas licentiater, för vinnande af kompetens lill vissa läkarebefallningar, måste undergå ifrågavarande examen. Vid Institutet bestämdes 11122 ett lärareantal af 6 professorer med hvar sin adjunkt, och till dessa hafva sedermera genom Rikets Ständers lid efter annan, på grund af Kongl. Majlis framställningar eller enskilde motioner, fattade beslut tillkommit följande lärarebefattningar; nemligen: en lärare i Medicina legalis (1841), en profession i Pediatrik ( 1845), en profession i Pathologisk anatomi och en adjunkt i Kirurgi (1854), en lärare i Syphililogi (1858), en adjunkt i Pediatrik samt en i Psycbiatri (1860), hvarjemte vid samma riksdag beviljades 6,000 R:dr IV.mt lör iordningställande af Institutets kemiska laboratorium. I samma proportion som lärareantalet ökats, liar undervisningen vid Institutet blifvit utsträckt och examensfordringarne höjda samt enligt tidens kraf ändrade, efter medgifvande af Institutets dåvarande öfverstyrelse, Kongl. Sundhets-Koilegium. Institutet bar ock tvänne gånger, på anmodan af denna sin öfverstyrelse, nemligen åren 1856 och 1856, afgifvit förslag till nytt reglemente för ordnande af sin verksamhet i öfverensstämmelse med sina ökade resurser och den medicinska bildningens behof, men begge gångerna ulan alt vinna Regeringens sanktion, oaktadt förslagen alltid strängt hållit sig till gällande författningar och icke berört Universiteternas företrädesrättigheter. Det var vid det förra tillfället, således redan 1856, som Berzelius uttalade, icke blott nödvändigheten af en medicinsk akademi i Stockholm, utan förklarade Institutet redan moget ali blifva en sjelfständig medicinsk skola.
Då jag af den Nådiga Berättelsen om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit sedan sista Riksdag, funnit, ”att Kongl. Maj:t, ”sorn oförtöfvadt införvänlar Uppfostrings”Commiteens Betänkande, hvilket genom ”trycket kommer att allmänheten med”delas, vill, med anledning deraf, till Ri”kets nu församlade Ständer göra de Nå”diga framställningar, sorn omständigheter”ne kunna påkalla”, utbeder jag mig alt få vid det tillfälle, då dessa framställningar ankomma, väcka Rikets Ständers uppmärksamhet uppå Rikets uppfostringsverk, samt afgifva Förslag till ändringar och förbättringar deri; men som delta kanhända kommer att dröja, ber jag att få föreslå en vigtig åtgärd, som, oberoende af alla förändringar, kunde vidtagas. Jag föreslår alltså, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. Majtt täcktes anbefalla, det LagCommiteens afgifne Förslag lill CivilLag måtte vid Universiteterna föreläsas och, jemnförelsevis med nu gällande Civila Lag, critiskt afhandlas; äfvensom att för Juridiska och EmbetsExamina måtte stadgas, att nödig kännedom äfven af detta nya Förslag, jemte Rikets Grundlagar och Allmänna Lag, bör ådagaläggas. Mitt ändamål är, att få LagCommiteens nya Förslag till CivilLag critiskt afhandladt I Den 12 December f. m. vid Rikets Universiteter, hvarigenom det blifver kändt, såväl till grunder, som tillämpning af de unga Studerande, hvilkas lott jag hoppas det en gång skall blifva, att såsom Jurister tolka eller såsom Embetsman handhafva en, efter tid och upplysning lämpad, enkel och tydlig Lag. Ingen kail högre än jag värdera den Academiska Lärofrihet, som tillåter en Universitets Lärare alt, efter egen pröfning, föredraga sitt ämne, obehindrad af alla föreskrifter, men deremot beroende af allmänna öfvertygelsen om hans kunskaper, sanningsbegär, oväld och skicklighet. Men då det tyckes, som allt hvad vid i8a3års Riksdag i denna och andra delar af Undervisningen yrkats, icke torde blifva afsedt, då deremot skråaktig
N:o 24 afgifna förslag alt hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Vid föredragning af Const.Utsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda meni. N:o 25, i anledn. af ett Stånds återremiss af mern. Nio 16, innehållande förslag till ändring i 49 § Riksd.Ordn., och 56 § 1 mom. R. F., ang:de motioner, lät R. o. Ad. vid den i förevar, mern. gjorda anmälan bero. Föredrogs och lades till handlingarne Exped.Utskrs i gårdagens plenum på bordet lagda mern. Uplästcs ett af Gr. Klingspror, Mauritz inlemnadt sålydande mern. Af enskilda angelägenheter förhindrad alt längre bevista riksdagen, ser jag mig tvungen att afsäga mig den plats hvarmed jag blifvit hedrad i Bevilln.Ulsk. 1 anledn. af denna och den af Hr Råfelt, Anton, förut i dag gjorda afsägelse, anmodade H. Ex. Hr Frih. o. Landtm. Hrr Elektorer att sammanträda till val af en ledamot i Bevilln.- och en ledamot i BankoUtsk. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från StatsUtsk. inkomne mern. och utlåt. N:o 302, i anledn. af verkställde omröstningar,|ang:de tiill bevillningen; och N:o 303, i anledn. af väckte motioner om vidtagande af nödiga kontroller å användande af städernes lolags-medel för dermed afsedda ändamål. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 12 f. m. In fidem prolocotti. Albert Munck. Tisdagen den 12 Augusti 1851. Plenum kl. ^ lill 8 e. m. Justerades 5 prot:s-utdr. för d, 9 dennes samt följande från Exped.Utsk. inkomna förslag till underd. skrifvelser lill K. M. N:o 138, i anledn. af K.
Derförutan har vid ett senare tillfälle uti BorgareStåndel blifvit af Herr TVoern, uti serskildt anförande yrkadt, att värdet å Stål, andra slag, måtte rättas till 6 R:dr per 100 Skålpund i stället för 9 R:dr; h vilket anförande, såsom åsyftande en rättelse i Tull-taxe-förslaget, bemälde Stånd, jemte dess beslut öfver Tulltaxan, uti Protocolls-utdrag af den 21 December nästlidet år, lill Bevillnings-Utskottet öfverlemnat. — Men som samtlige Riks-Stånden gillat omförmälde till 9 R:dr per 100 Skålpund af Utskottet föreslagna värde, finner Utskottet någon vidare åtgärd från dess sida icke af Herr TVcerns ifrågavarande framställning påkallad. Tvänne Riks-Stånd bafva gillat Utskottets förslag, att Sågblad böra luilbehandlas efter värde och beläggas med 30 procents tull vid införsel; men som Ridderskapet och Adeln ansett tullbehandlingen af denna aitikel böra ske efter vigt, och Skålpundet, i värde upptaget till 1 R:dr, åsättas 10 sk. införsel-tull, samt Borgare-Ståndet väl godkänt föi tullningssättet efter värde, men icke ansett införsel-tullen böra bestämmas till mera än 20 procent, så, enär bägge de sistnämnde besluten, såsom innefattande olika procent-bestämmelse, såväl sins emellan som med Utskottets förslag, hvar för sig kunna verka olika tullintrad, kommer, derest desamma af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet vidhållas, omröstning att anställas försl angående contra-propositionen, sålunda: 270:o.
Remitterades till Stats-V(sköttel Friherre von Knorrings, Axel Wilhelm, denna dag väckta motion om beviljande jemväl för nästkommande slatsreglerings-period af ett årligt kreditiv till enahanda belopp, som det vid förra riksdagen till förbättrad pensionering af Arméens befäl oeh tjenstemän anslagna, samt tilldelande af fyllnadspensioner äfven åt de före år 4 858 med pension afgångne militära Embelsoch Tjenstemän; tillika med ett i anledning af denna motion nu afgifvet yttrande. S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 4, angående tillökning af Utskottets tjenstemanna-personal. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Banko-Utskottets Memorial N:o 2, med öfverlemnande af Bauko-fullmägtiges till Utskottet afgifna berättelse. 46 Prot.-Utdrag den 16 November 1859. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Vtskottei Herr Estenbergs, Carl Christian, denna dag väckta motion, angående omarbetande af den år 1773 utfärdade Kongl, instruktion för den s. k. Bibel-kommissionen. S. D. Remitterades till Bevillnings-Utskoilet Herr von Mentzers, Carl Fredrik. denna dag väckta motion om åtskilliga förändringar dels i förordningarne angående bränvins-tillvcrkniug och försäljning, dels ock i tull-lagstiftningen rörande samma vara, Frän Höge. Preste-Ståndet. S. I). Remitterades (ill Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet i Ståndet den 12 dennes väckta och då bordlagda motioner . I:o af Kyrkoherden Wennerström, angående hemställan lill Kongi.
Den derför åberopade ofllciela uppgillen visar, att mathällen i medeltal, inberäknadt hemmanets egen grundskatt, skulle i så fall till rustningen vara anslaget 165 lt:dr 45 sk. 5 runstycken Banko eller i Riksmynt 2411 R:dr 95 öre, deri dock salpeterhjelpen, som nu är borttagen, iriberäknad, som på hvarje rusthåll utgjorde omkring 16 å 19 R:dr Runt, hvaraf visas, att rustningen nu icke kan beräkna mera än omkring 230 R:dr R:mt, deraf icke fullt 100 R:dr erhålles som augment. Lålom oss derföre se efter hvad öfverskott deraf kan uppkomma. Jag vill derföre uppgifva rusthållens årliga utgifter. Inköp af remont går i medeltal till 450 R:dr; i lyckligare fall kan den antagas vara tjenstbar i tolf år, således åtgår årligen dertill 5 7 R:dr 50 öre. årliga räntan på inköpssumman gör 25 , — „ hästens skötsel och underhåll 150 „ — , karl och muuderingspersedlars underhåll m. m 50 ., — „ husarens löneförmåner sammanlagd! 100 ., — „ Summa 302 R.dr 50 öre. Aidrages derifrån hvad som vid indelningsverket varit för rustningen beräknadt, eller förenämnde 250 R:dr, har hvarje rusthåll en årlig utgift derutöfver al 152 R:dr, ehuru hemmanets egen grundränta deri är ganska högt beräknad. Jag är öfvertygad alt den beräknade rustningskostnaden är snarare för lågt än för högt upptagen, och kan endast i lyckligare fall derföre bestridas. Jemför man delta med roterings-indelningen, som i Småland utgöres med 1‘ hemman til! hvarje rote, der roteringskostnaden kan beräknas lill 100 R:dr Runt, utgör den på helt hemman endast 66 Rdr 67 öre, hvaraf synes att hvarje rusthållshemman öfverstiger dessa i en kostnad af 65 R:dr årligen, utöfver de hårdast roterade inom provinsen.
Revisorerne hafva anmärkt, att under revisionsåren beloppet af inom riket tillverkad salpeter icke motsvarat behofvet af denna vara, hvadan, till betäckande af den sålunda uppstådda bristen, betydliga qvanfiteter deraf måst från utrikes ort årligen införskrifvas, hvilket under revisionsåren ägt runi till ännu större belopp än åren 1848 och 1849; och hafva Revisorerne, lika med 1851 års Stats-revisorer, ansett anledningen till detta förhållande böra sökas i det låga och ofta förändrade lösningspriset för inom riket tillverkad salpeter; hvadan Revisorerne instämt i den af 1851 års Revisorer yttrade och af Kommittéen delade mening, alt salpeterinlösningspriset borde under någon längre tid, till exempel 10 år, förhöjas genom hvilken åtgärd någon våda för salpeterfondens bestånd icke kunde uppstå. Sedan Eders Kongl. Maj:t, under den 13 innevarande månad, i nåder förordnat, att kronans inlösningspris å salpeter skall med 16 sk. banko eller från 5 Rdr 32 sk. till 6 Rdr b:ko per lispund tills vidare förhöjas, torde något yttrande af Kommittéen i anledning af Revisorernes ofvanberörde framställning icke erfordras. 1 anledning af Revisorernes anmälan, att de icke varit i tillfälle att granska säkerhetshandlingarne för de till länen utlenmade ladulan och pannelån, uppgående vid 1851 års slut till ett sammanräknadt belopp af 177,580 Rdr 27 sk. 11 rst., enär — 193 — desamma i Landtränterierna förvaras, får Kommittéen underdånigst upplysa, att sådant måste äga rum, emedan vederbörande Länsstyrelser skola tillse och bevaka, att de å ifrågavarande lån stadgade afbetalningar behörigen verkställas, äfvensom att salpeterfondens säkerhet för de utestående lånebeloppen icke äfventyras; hafvande nämnde lånesumma, genom gjorda afbetalningar, så vidt af hittills från länen inkomna räkenskaper för år 1853 upplyses, vid nämnde års slut nedgått till omkring 115,000 Rdr banko.
Förhöjning i aflöningen för Chefen vid Statistiska Byrån 500: • samt i reservations-anslaget „till arfvoden åt tillfälliga biträden" en tillökning af 3,000: — Landtmäteri-staten: Penningar: Tillkommer: Förhöjning a) i lönen för landtmäteri-sekreteraren . 500: — b) i lönerna lör 3:ne Ingeniörer vid General-landtmäteri-kontoret, å 600 R:dr åt hvardera 1,800: — Transport 2,300: — 88,945: 1. Tillhör Expeditions-Utskottets Förstäf/ till underd. Skrifvelse, j\:o 149. U JLilt. C. Statens Sjette Huf\ud-titel. Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. S p a n m å 1 Summa Riksmynt. Indelt på förslag. Oindelt. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. lt:dr ö. R:dr ö. Kub.-f. k. R:dr ö. Kub.-f. k. R:dr ö. R:dr ö. 36,000 ■ — 36,000 — 17,000 17,000 45,600 45,600 — 88,750 — 88,750 — 29,700 29,700 — 217,050 ' - —j 217,050 — Bih. till Rike/s St. Skrifvelse, N:o 149. Transport 2,300: — 88,945: 1. c) Nytt anslag till lön åt en Amanuens vid nämnda Kontor 1,200: — d) Tillökning i lönen för Andre Vaktmästaren derstädes 50: — e) Nytt anslag till arfvoden åt Lärare för Landtmäteri-elever 3,000: — 6,550: 95,495: 1.
M:ts ock Kronans säkerhet å hans lösa egendom lagda sequester borde fortfara, samt, beträffande Krigs-Rådet Hauffmans underdåniga ansökning, i Nåder förklarat Sig vilja taga densamma under profning, sedan sig visat, huru stor del af balancen kunde ti 11 ersättning af Hauffman ifrågakomma, dels ock sedermera under den 15 Julii 1841 i Nidet föreskrifva, att någon åtgärd för verkställigheten af HögenDomstolens och Kammar-Rättens ofvannämnde, emot Dahlerus och Hauffman meddelda Utslag tills vidare icke borde ega rum, äfvensom att berörde seqvester fortfarande komme alt orubbad bestå, har E. K. M., med afseende å de i frågan förekotnne omständigheter, uti Nådig Proposition af den 2 sistlidne Augusti, föreslagit Rikets Ständer att, medelst bifall tili afskrifning af hvad Dahlerus blifvit i detta balance-mål tiil gäldande ådömdt, honom från all ersättnings-skyldighet härför befria; i hvilket fall den eftergift, som på sådant sätt kunde blifva Dahlerus förunnad, jemväl syntes bora tillgodokomma den andre controllauten, KrigsRådet Hauffman> sorn, näst Dahlerus, bordt för balancen ansvara.
Sett meb Jbonungeng 33efat(ninggt;afmanbcg ntflag mifjnojbe eger att, fift inom åtta bagar efter beraf ertfåtlen bet, titt Äotttutgeng 33efatlninggtjafmanbe in* lemna fina Befmär ftåttba titt konungen, tjmarefter meb måtet mibare få förtfåtteg, font ofmait t 11 § fågg. 3. Söitt någon Haga öfmer Beflut, Ijmarigenom af tfonorn gjorb affågelfe af Siifgbaggntannattppbrag ej Btifmit gobfänb, förfareg i affeenbe berå, om affågclfett egt rum mib mattittfåtte, enligt mom. 1 i benna § odf, ont affägetfen efteråt [fett t)og åvonuitgeng 33efaltutnggf;afmanbe, enligt mom. 2. ■9titöbagö Stiföbagen, innan få tång tib af befi famntantråbe förflutit, få od uttber Urtima 9iiföbag, Jvantmarenö tebamot unbfår, jemte refefoftnabSerfättning, i bagtraftamentc tio 9lifSbaler, Ijmitfet bod ej må öfmerftiga fammantagbt ett tufeu tmåtjunbra 9itföbatcr. 2)en tebamot af hammaren, forn ide i rått tib mib 9tiföbagen fig inftåttcr, [fatt för tjmarje bag t;an uteBtifmer mara förtuftig tio dtitöbålcr af arfmobct. c) ©emcnfamnta Bcftåmmclfcr. § 24. gtöftrått må ej utöfmaö af annan matBeråttigab åit ben, forn mib mattittfåtte perfontigcn fig inftåtter. § 25.
Först en timma sednare gingo fruntimren ned i sin hytt; och ehuru de sågo den för dem bestämda nummern på dörren, trodde de ända att de tagit miste, ty på bordet låg en stor präktig bukett af friska blommor och bredvid denna ett paket böcker. Men framkomna till bordet, funno de att intet misstag kunde ega rum, ty paketet hade en utanskrift: ”Fröken Blenda von Kühlen.” Den tillkallade jungfrun förklarade att dessa saker tidigare på morgonen blifvit inlemnade af en ung mörklagd herre, hvars namn hon likväl icke kände. Blendas sällhet att vara egarinna till ett helt bibliotek – hon kunde ej förmå sig att anse sex särskilta verk för något mindre – var på intet sätt minskad af det mystiska och grannlaga sätt, hvarpå hon erhållit det; och den sköna, friska buketten uppfyllde henne icke blott med sitt ljufva doft, utan aldra förnämligast med minnet af det flyktiga, men intressanta mötet dagen förut. Detta möte var för vår lilla romanhjeltinna en outtömlig episod, hvilken hon till och med var nöjd att icke se fortsatt i verkligheten, ty härigenom egde hon fördelen att efter behag få spinna ut och sluta den. Vi nämna icke ett ord om fru Emerentias triumf. Hon hade ju på förhand vetat att äfventyr skulle komma att regna öfver dem. Återstod nu att taga reda på valutan, nemligen romanerna. Men här förlängdes hennes läpp betydligt, då hon började studera titlarna: ”Kenilworth – nå, min gud, det är ju den der tråkige Scottens elemenskade bok, som jag en gång skickade tillbaks till lånbiblioteket!” ”Det mins jag icke, mamma!” ”Åh, det vet du inte om det är nu fyra, fem år se’n Ivanhoe – hm hm när man skulle ge bort böcker, så ”Ack, mamma lilla, låt oss icke vara otacksamma! I de här arbetena öppnar sig för mig en helt ny verld, och då herr grefven haft den godheten att sjelf välja dem åt mig ”Jag säger intet på att du försvarar din grefve Men se nu sjelf efter hvad de öfriga heta!” Med beräknad långsamhet, på det njutningen måtte räcka så länge som möjligt, gjorde Blenda efter hand bekantskap med Coopers
För öfrigt äro reservationer anmälda af herr von Troil, S. G., herr Tersmeden, Nils, professor II. G. Lindgren samt doktorerne Laurenius och Gumalius. STOCKHOLM, tisyckt nos joh. beckmak, 1848. Siats-UUlottets Memorial, A:o 330. Ank. till Exp.-Utsk. d. 5 Okt., kl. 6 e. M, Memorial, i anledning af Rikets Ständers beslut, rörande vissa med stats-regleringen gemenskap egande frågor. (I. A.) Sedan vissa af de utaf Slats-utskottet i utlåtandet N;o a43 i afseende på skatteväsendet framställda förslag blifvit dels af Irenne Riks-stånd godkända, dels medelst omröstning i förstärkt Stats-utskott bifallna, bar Utskottet funnit sig böra underställa Rikets Ständer pröfning, huruvida och i hvad mån de af Rikets Ständer sålunda beslutade förändringar må anses inverka på beräkningen af statsverkets inkomster eller utgifter. De af Rikets Ständer i förevarande afseende fattade beslut äro följande: t:o att den så kallade Fahlu kungsgårdshjelp skall afskaffas emot samtidigt försvinnande af derför medgifven lindring i bevillningen; dock med iakttagande, att den del af räntan, som på lön är anslagen, icke kommer att upphöra förr än efter nuvarande landshöfdingens afgång från beställningen, så framt han ej skulle vilja, emot ersättning efter den grund, som för indelda löners godtgörande, i händelse af deras indragning, kan varda fastställd, räntan frånträda. Af det utaf serskilde komilerade år 1847 afgifne underd. betänkande angående beskattnings-väsendet samt uppbördsoch redogörelse-verket inBih. lill R. 9t. 1844 åis special-täkningar, upptagits lill i,465 lidi* i3 sk. 7 rst, hvaraf till landshöfdingen och för embetsrummens eldande utgått 635 Rdr a/f 2 rst> motsvarande efter markegång de för berörde ändamål å stat anslagna lass ved, samt till byggnaders underhållande å landshöfdinge-boslället 46»