Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 2 bör föredragas inför R. o. Ad., sedan det förslag Frih. Tersmeden väckt, att frågan må upskjutas till nästa riksdag, blifvit grundlagsenligt afgjord. På Hr Frih. o. Landtm., vid det tillfälle när föredragningen sker och icke på grund af en föreg:de förklaring af Ståndet, beror det då huruledes saken kommer att behandlas, antingen Hr Frih. o. Landtm, skulle förklara, hvad som icke är sannolikt, att remiss bör ske, eller om han vidhåller sin förut afgifna förklaring. Det förslag jag framställt undertrycker ingens åsigt, så framt man icke skulle fästa någon serskild vigt viri att begagna samma ordalag som PresleSt. för att derigenom bereda den pluralitet, som BorgareSt. i sitt prot:s-utdr. åsyftat. Hr Printzensköld: Jag måste djupt beklaga, att Hr Gr. Hamilton funnit den fråga som nu är föredragen, hafva blifvit försatt i ett så inveckladt skick, att han deraf finner sig förhindrad både att rösta ja till Frih. Palmstjernas förslag, äfvensom att rösta nej till Frih. »Tersmedens, enär derigenom det ena eller andra förslaget skulle förqväfvas. Han lärer väl icke sakna tillräcklig skarpsinnighet för att utfinna ett medel att befria sig sjelf och andra från den dilemma hvaruti vi råkat. För min del vågar jag hysa den åsigt, att det är omöjligt att kunna bifalla ett förslag, som står i opposition med ett annat, utan att detta sednare varder förqväft; sä lärer händelsen vara med alla möjliga förslager der motsatta förslager komma före, och den som får sitt förslag förqväft, får då nöja sig med att höra till minoriteten samt åtnöja sig med majoritetens beslut. Hr von Hartmansdorff: Om den utväg skulle vidtagas, som Frih. Sprengtporten föreslår, så skulle ingen annans mening Den 11 December. 137 blifva undertryckt, än Ilr Lefréns och majoritetens. Det lärer väl icke heller vara något annat som minoriteten eftersträfva!'.
Hr von Hartmansdorff, Aug.i Jag har ingenting att invända emot Utskls tillstyrkande, utan instämmer deruti ; men någon af BancoUtskls här närvar, ledamöter torde upplysa, huruvida detta betänk, står i sådant sammanhang med den återremitterade löningsstaten för bankens betjening, DeniS Jul i - in att något hinder genom denna återremiss skulle möjligen förekomma, för att nu genast bifalla detta betänkande. Hr Stuart, Carl Gusta f: I anleda, af Hr von Hartmansdofffs uppmaning, får jag äran upplysa, att detta befänk. verkligen äger elt sådant sammanhang, som den värde talaren förutsatt, nied det af R. o. Ad. återremitterade betänk. N:o 44; och jag anser också för min del att föievar. betänk, pä denna grund bär Återremitteras, emedan, ifall detsamma nu bifölls, bankens casseurer kunde komma att för den förflutna tiden erhålla en större aflöning än för framtiden, hvilket icke lärer vara roed R. St:s afsigt öfverensstämmande. R. o. Ad. ansåg BancoUtskts betänk. N:o 4° böra återremitteras. Vid förnyad föredragning af BancoUtskrs den 4 ot'h 8 dennes på bordet lagda utlåt. I\:o 4'j > anleda, af Katnereraren A. W. Wäströms ansökning att varda försäkrad om bibehållande för återstående tjensteår af kamererare!jenst med dervid följaktiga lön, blef utlåt, af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo StalsUtskfs den 8 och ii dennes på bordet lagda utlåt. N:o i85, i anledn. af väckt motion om nedsättning af den uti sju socknar af Helsingland utgående kronotionde till det belopp , hvarmed den utgjorts år 1789. Hr von Hartmansdorff, Aug : Jag får bedja Ståndet om ursägt för det jag förra gången sade, att vi då förehade det sista betänk, af samma beskaffenhet med de föregående.
Jag kommer ih5g atskilliga fnmiljer, som skulle vara förtjusta att Ia höra n9gon lïsa högt för sig, under det att de h h p9 med sin stoppning eller lappning. Det fins ocksa mödrar, som skulle vara mycket tacksniiima, om de hade nigon, som ville taga sig an deras lindebarn, t19 de ïro stringt tipptagna med sitt arbete. I sanning, det finnes inhga siitt att hjclpa de fattiga, om man ocks9 inga pengar har .. Den nnga flickan, full af tjenstenit, begaf sig straxt utaf till en fattig qrinna, som hade ett spiidt bnm. D9 hon kom tillbaka efter tvil timmar, var hon str9lande, och sade 9t sin viin, som hade ingiftvit henne tanken att lA s h n t sitt göra sig nyttig, att hon rar mycket tacksam för hennes goda rad. BOS, sade hon, &gt;Ni skulle barn hört den trötta röst, hvmned qvinnan bad mig stiga in1 D5 jag kom in, skrek lillen SS, att ens hjerta kunde brista; de andra tv5 barnen, som ocks9 voro mycket smil, gnalde och kinkade ifven; den stackars modem höll p9 att tvätta, och allt s9g alldeles tr6stlöst ut. Jag sade: Fru R., jag har kommit för att hjelpa er med lillens. Den stackars qvinnui sade: ~ H v a d i all rcrlden tanker Fröken, att hon kan taga sig till med honom; för han i r SS orolig, att man inte vet sig n9gon r9d med II Dogny. honom .. Jag tog af mig hatt och kappa, satte p8 mig mitt stora förklade och tog upp pysen ur vnggan. Och sedan jag klappat honom p8 ryggen och vyssjat honom en stund, blef lian lttgn och somnade. Sedan lekte jag med de andra barnen och de voro s9 snrila de kunde rara. N&amp; Fru B. slutat sitt arbete, och jag tog farrili, sade hon: &amp; ud vlllsigne er, Fröken, det h&amp; var en riktigt god hjelp ..
Landtmannahandeln drifves isynnerhet med öns exportartiklar, nemligen spanmål, skogseffekter, sandslens-arbeten, ylle-tillverkningar, ull och något frukt, samt bland viktualier saltadt fårkött. Fläsk, smör och talg exporteras sällan eller aldrig. Det ringa deraf allmogen föryttrar förslår icke till konsumtion inom landet. Afsättnings-orter för landtmannavaror äro såväl Wisby stad som 10 stycken landthamnar. Torghandeln i Wisby, hvilken först 1831 tog sin början, liar sedan dess sä tilltagit, atl fordna upptingningarne på landet af matvaror, hvartill stadsboerne voro nödsakade, nästan alldeles upphört. De införde kreaturs-marknaderne synas hafva medfört någon mer liflighet i boskapshandel!), och böra genom det de försäkra säljare om en jenmare afsättning och fördelaktiga priser äfven för framtiden verka fördelaktigt. Genom anslag af Konung Carl Johans fond har llushålluings-Sällskapet satts i tillfälle att vid förlidet års marknad i Wisby föranstalta kreaturs-exposition, Berättelse öfver Gottlands Län för åren 1848—1850. d 634 Personer. 619 » 602 » 18 med utfiislc premier för allmogens kreatur, men ingen premie-sökande infann sig, förmodligen af obekantskap med företaget och misströstan att kunna prestera 11*1 goL utmärkt, hvadan premie-utdelningen måst uppskjutas lill detta ar. § 4. S*olilisfc Fös;/atining. Kammarverk: Länet, som tillika utgör ett SLifl, är indeladt i 2 domsagor, 2 fögderier, 10 länsmans-distrikter, 3 prosterier, 43 pastorater, 8 kaplanier, 93 socknar med 91 kyrkor. Med afseende å jägeri-slaten är Gottland förenadt med Calmar Län, under ett Öfver-jägmästare-dislrikt. Ingen till jägeri-staten hörande personal finnes på Gottland. Gottska Sandön, skattlagd i och för rotering till ett mantal, tillhör Norra häradet och Fårö pastorat.
SKjlltsVäseiulet, angående ordnandet af detsamma. Motion N:o 526. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 40 och Meni. N:o 45. Stats-Utsk. Mern. R. St. underdån. Skrifv. Skog, om åläggande för Konungens Befallningshafvande, Skogsstyrelsen eller Jägeribetjeningen att hålla närmare tillsyn å efterlefnaden af författningarne i fråga om vård och återplantering af skog samt om användande af den afverkade skogen. Motion N:o 348. Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 50 och Utlåt. N:o 57. R. St. underdån. Skrifv. Skogar, om a (låtande af underdånig skrifvelse till Kongl. Majit med anhållan om undersökning af skogarnes tillstånd i riket och hushållningssättet å desamma, samt landstingens hörande före utfärdande af lag, som ingriper i skattemans (lia dispositionsrätt öfver egen skog. Motion N:o 293. Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 50 och Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Skogsafverkning, om förbud för skattebonde att om försäljning och afverkning af på hans hemman befintlig skog upprätta kontrakt på längre tid än fyra år. Motion N:o 282. Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 50 och Utlåt. N:o 57. R. St. underdån. Skrifv. Skogshushållning, om åtgärders vidtagande till undervisning deri vid landtbruksläroverken. Motion N:o 278. Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 50 och Utlåt. N:o 57. R. St. underdån. Skrifv.
Behållningen af Bankens hjelpfond var vid 5rets utgång 753 R;dr 44 s^‘ 1 r:st ocb 20 R:dr 4° sk. större än vid ärets början. Veterinaire-inrtätning: Genom actie-teckning inom Kongl. IIus bållnings-sällskapet bildades sådan inrättning för fjorton år sedan å eu Egenhet nära Carlstad, der boningshus för Veterinair-läkare och nödiga stalll}yggnader uppfördes; hvarjemte Veterinaire-läkare antogs med förödelse att efter taxa gå Länets invånare tillhanda med kreaturs boatlde. Såsom Djur-läkare för Länet åtnjuter han lön på stat och hafva, enligt hans uppgift, under Sr i83a curer blifvit anställda med j3g h • _ kreatur dels vid inrättningen och dels under hans resor i Landsortei lie, äfvensom föreskrifter lemnade lill botande af 387 sjuka honiboskapskreatur, svin och hundar. Städer. De Irenne i Länet belägna städer Carlstad, Christinehamn och Philipstad grunda sitt bestånd egentligen på handel och handtverkeri; dock äga dessa städer jemväl ett icke obetydligt jordbruk. Såsom nälings-utväg bör äfven anmärkas den förtjenst som invånarne i Carlstad och Christinehamn hemia genom hushyror och mathållning under de större marknader som i dessa städer årligen hellas och i Carlstad särskildt af den ungdom som vid härvarande Gymnasium och Skola begagnar undervisning. Handeln har i Carlstad snarare afän tilltagit; men i Christinehamn och Philipstad, der taekjcrnet utgör en betydlig handels-artikef, lior denna näring under de senare åren icke varit mindre lönande än tillförene. Handtverkerierna äro icke i särdeles bättre skick än såsom de * förra Fem-årsberättelsen blifvit beskrifue.
Hvar och en, som med liflig Fosterlandskärlek värderar lyckan af att lefva rinder en Lagbunden frihet, måste nödvändigt nitälska för sina Medborgares upplysning, emedan friheten, endast då den är grundad på upplysningen, kan bestå och vidare utveckla sig; emedan det endast är i följd af upplysningen, som en skattdragande allmänhet kan inse och med Fosterländsk beredvillighet frambära sina skatter och våga sitt lif för sitt Fädernesland; emedan endast i upplysningen en Faderlig och hushållsam Regering äger en borgen att blifva rättvist bedömd och njuta ett förtjent förtroende, odh slutligen emedan man endast genom upplysningens tilltagande kan snart hoppas annalkandet af de sköna tider , då Medborgarnes förtroende, ej födseln eller det Embete man innehar, bestämmer Representantens kall. Af dessa skäl har jag länge fåfängt väntat, att de båda StatsMakterna, hvilka deri synas äga lika intresse, skulle gemensamt verkat något kraftigt för Folk-undervisningen inom vårt älskade Fädernesland. Regeringen har dock i en Proposition till Ständerna, förliden Riksdag, gjort första steget härtill, och det vore att för mycket misskänna vår Representation, ehuru felaktig dess sammansättning än är, att tro dét Representationen icke skulle väckas af denna uppmaning och göra hvad på A 78 Den i5 December f. m. dea ankommer. Blotta jemförelsen mellan antalet af VexelundervisningsSkolor i vårt Land och de Länder, hvilka ej så länge som vi ägt friheten, visar tillräckligt, hvad vi uraktlåtit och huru vi stå i delta afseende tillbaka. En Comité för Undervisningsverkens förbättrande har blifvit nedsatt och länge arbetat; men ehuru de utmärkte män, hvaraf den utgöres, böra vara Nationen en borgen för stora resultater, så lemnar blotta benämningen någon anledning att tro, det dess åtgärder blott inskränka sig till förbättrande af redan existerande Undervisningsverk _, och således kanske ej till inrättande af nja. Då denna Comité, som nitiskt lärer arbetat för upplysningen, dock icke lemnat allmänheten del af deras arbeten, förslag och afsigter; så må det förlåtas en sitt Fädernesland innerligt älskande Medborgare, om han möjligen går Corn i ten i förväg.
Lane 6Luco-Lc-pit!ck fritagas äfwen ifrän Bewillning, enligt Luuco' Förfaltningarne, äfwen som Sockne-'lcksZaLineii. 6.0 5Z2 Den 9 Mars. e. m. 6:0. At framför ordet, fångar i 4 §:s2:dra Moment ffulle tilsättas ordet medellösa, samt framför orden wanföre och bräcklige ordet de, för ar pä bäda dessa stallen utmarka sadane fångar, wanföre och bräcklige, som ärv mur standar förtjena sit uppehälle. 7:0. At i 4:de §:s 8 Romont, efter orden bsrgelig näring och rörelfe ffulle införas och derstädes bosatte äro. 8:0. At i 2:dra ^rticeln8 6:te kunQ, utgå orden fasom innefattande egenskap eller likhet med grundskatt. 9:0. At i samma ^rckcels n:te kunQ, ffulle Afgiften för Testamenter nedsattas ifrån de föresiagne 10 procent til 6 procent pä caxitalet. 10:0. At i samma ^rt. I2'.te kunQ ffulle den Afgift, som tvid tiltradet af^iclei Lommi88er, som hädanefter stiftas, blifwit föreslagen, nedsättas ifrån io til 6 procent. n:o. At i z.dje ^rt. I §:s 2 Xloment, ffulle tvid stadgandet af sättet at wäija laxöring-comncktteerns tilläggas, at därest Ledamöter af nägot Ständ til 1sxerinA8 - Lommitteen ffulle saknas, komme dermed at förhällas lika, som rörande Berednings-Lomrnittcerne är förordnadt. 12:0.
Tore ligger vaken länge denna natt, och gamla dåraktiga tankar drifva sitt spel med honom. Om han skulle fatta ett djärft beslut och börja måla på allvar. – Nu är tiden dock illa vald – tänk barnet. Han ligger och ler ironiskt ... Folk tro icke på ödet, nej nej men, de som icke ha det efter sig hack i häl, det är lätt att prata då. När man har ögon, som se – då blir man rädd. Har hans tid någonsin varit? Fram mot våren – kanske. ANDRA KAPITLET. Ödet ja ... Då Tore Hultman gick från arbetet heta våraftnar i någon af de städer, där han under ett års tid sträfvat att uppehålla sin hustru och sig genom att komponera mönster för skilda konstindustriella syften, grubblade han öfver hvarjehanda. Som en enda sammanhängande jättemakt af lifslefvande storkaxar brusade förbi honom folkströmmen med myndig, viktig uppsyn. Det föreföll, som kunde ingen af dessa människor känna ens till namnet ordet misslyckas. Och midt ibland dem gick han så obeskrifligt underlägsen med sin enda lilla förmåga. Bakom låg hans lif som ett underligt lösryckt fragment med ett frågetecken efter. Det hade varit ett ständigt hopfogande och lösryckande, en lyftning och en sänkning, ett kaos af om och men. Icke väl trodde han sig vara nära att förstå meningen med sitt lif, att nu skulle han som andra bara ha att tryggt och käckt vandra framåt en gifven stig – nästan sak samma om slät eller knagglig, endast den nu i Guds namn vore hans – förrän allt, som stod i samband med honom på ett underligt sätt skiftade hamn och karaktär, fick många anleten, många röster – och där stod han, oförmögen att finna sig tillrätta. En gång då alla pengar tagit slut, hade han, fast besluten att evigt stanna där, rest upp till sitt barndomshem vid grufvorna. Och icke blott gjorde han af nödvändigheten en dygd, han erfor verkligen en glad, befriande känsla, när han en blå morgon iklädde sig arbetskostymen. Med målartankarna afkastade han en tung börda, penningtrassel, fordringar o. s. v.
StatsUlskotlet har äfven afstyrkt detta, af den orsak, att Utskottet förmodat den enskilda concurrencen vara tillräcklig att skaffa elever åt Inrättningen. H var och en som känner de kunskaper, hvilka fordras af utgående elever, jemförelsevis med dem, sorn äro behöfliga för den blifvande Läraren* lärer finna, att mängden af elever hellre går ut i Landsorterne att söka förtjenst, än den utan inkomster stannar qvar vid Institutet, för att förvärfva grundligare bildning, under afvakta» af en osäker framtida befordran. Då det emellertid ar högst nödigt, att Läraren utser och kan vid Inrättningen fästa någon elef, sorn' frarnde - Den 55 Augusti e. m. les må kunna blifva hans efterträdare, anser j,ag mig böra tillstyrka, att ett belopp af 555 R:dr 16 sk. å Stat an vises för en pensionaire, vid o(- tanämnde Institut. Jag har, för öfrigt inga vidare anmärkningar, aft framställa mot Utskottets Betänkande, men kan sluteligen icke återhåll^ yttrandet, af den ^anka, att om det å ena sidan ofta anses nödvändigt, att genom betydligare Statsanslag bidraga till utbildning af administrationens organism, så är. det å andra sidan lika angeläget; att arbeta för utbildningen af samhällskraften i allmänhet. Utan tillämpning af denna grundsats, uppnår man aldrig den så högst nödvändiga jemnvigten i utbildning mellan Styrelse oell styrda, en jemnvigt, som jag icke för första gången trott mig finna att Utskottet förbisett. Hjerr Hjerta, Qiifitif:. Jag år så bufvudsakeligen förekommen af den, siste Talaren , atf föga återstår att tillägga. Hvar och en lärer, kunna inse, att med, ett anslag af 1000 R:dy ttiksgåldsSedlar det måste vara ganska svårt om icke omöjeligt, att, anskära någon person, sont vill. göra till sitt HofvudStn.diu,m deri theprelfska delen af Veterinai.reYetenskapen, för att sluteligen få en lön, hvarmed hans behof ingalunda kunde vara fyllde.
Der balanceraoe $orDvingOpojfer. % — 2 — c) Siqtibcn af Stats?*<3Bcrfctö återftåenbe ©fulb titt fanten, Dl;tr 4/401/4 >2. 13. 2./ för 1803 års? ^riaöfoftnaber tn. m. f) öfroerflpttning t;II Dlif^gålb&Contoretö manltcja etter egentliga *£)uf> wubbof för år 1830 af baiaticerabe ©fulber od) Mittgångar uti ferjfilba dbafmubbofen, font/ enligt 1823 åt$ Snflrnction, bltfwit förD odj afjiutaö öfwer bewtliabe 2lii|lag titt Canal * od) anDre Q3pggnaber, fann Upplåningen emot Dleoetfet meD 3 procenta ranta; men l) willen fiftnåmube Dlåfenffap meD år 1829 uppfört. g) Slntaganbet af ett OmbuD för inbrifningen af ©ötf>a Canal*SSofag& fann Skålmo f. b. löi6Cont»3ntåttningars?
Om sä vore, sä kan den värde ledamoten vara öfvertygad derom att staden icke skulle begära att få göra en sådan byggnad, som denna till stadens och enskiltes fördel på stadskassans bekostnad. Frih. Cederström, Claes Rud.: Hvarken Hr von Troils eller Frih. Cederströms yttranden, hvarigenom de sökt göra Utsk:s förslag gällande, ej heller den blick, som jag på begäran af Gr. Lagerbjelke kastat pä lokalen för förändringen, har kunnat bibringa mig till den öfvertygelsen, att R. o. Ad. bör i dess helhet bifalla ifrågavar. betänk. Hvar och en som någorlunda känner topografien af Europas hufvudstäder, jemväl inberäknad den, hvaruti vi oss befinna, mäste medgifva att ganska sällan belägenheten varit sådan att vid allmänna byggnaders uppförande man kunnat utvälja endast parallelogrammer lill form för dylika byggnader, ännu mindre alltid qvadrater eller rektanglar; ulan alt man ganska olla fått dertill använda åtskilliga trapezier. Sålunda äger det eviga Rom att förete, bland andra, ”il palazzo ducale dei Braschi”, Den 13 Juli. 57 hvilket är bygdt i triangulär form, och icke desto mindre allmänt citeras såsom ett af byggnadskonstens smakfullaste och skönaste alster. Vidare må mig tillåtas i korthet omnämna exemplen af Venedig, Genua, jemte flera af ädel byggnadsstil utmärkte städer. Hvad Genua beträffar, så är sjelfva marken för dess anläggning sådan, och sluttningarne emellan kullar och dalar så skarpa att det mångenstädes hade varit alldeles omöjligt derstädes erhålla hustomter af fullkomligt regelbunden skapnad. Sak samma gäller för Venedig af en helt annan men ej mindre verkande orsak, nemi. öarnes form, pä hvilka nämnde stad är byggd. Dä Hr von Hartmansdorff föreslagit, hvaruti jag med honom instämmer, att man borde ingå öfverenskommelse med någon, som vore i behof af tegel, alt, emot erhållande af nämnde vara, bortrödja de stenhus, hvilka, såsom varande förfallna, man önskade mätte blifva undanröjda; så synes mig att, genom bifall till hvad Ulsk. i första punkten tillstyrkt, detta ändamål skulle kunna vinnas.
Och två dagar derefter instundade Påska och Sötbrödsdagarna; och de öfverste Presterna och de Skriftlärde sökte efter, huru de kunde svikliga få fatt på honom, och döda honom. Men de sade: Icke om högtidsdagen, att ett upplopp icke sker ibland folket. Och då han var i Bethanien, i den spitelska Simons hus, vid han satt till bords, kom en qvinna, som hade ett glas med oförfalskadt och kosteligit nardus smörjelse; hon bröt glaset sönder, och utgöt det på hans hufvud. Så voro der någre, som icke togo det väl vid sig, och sade: Hvarefter förspilles denna smörjelsen? Ty det måtte väl varit såldt mer än för trehundrade penningar, och gifvet fattigom; och läto illa på henne. Då sade Jesus: Låter henne med frid; hvi gören I henne illa tillfrids? Hon hafver gjort en god gerning på mig; Ty I hafven alltid fattiga när eder; och när som helst I viljen, kunnen I göra dem till godo; men mig hafven I icke alltid. Det hon kunde, det gjorde hon; hon är förekommen att smörja min lekamen till begrafning. Sannerliga säger jag eder: Hvar detta Evangelium predikadt varder uti hela verldene, skall ock detta, som hon gjorde, sagdt varda, henne till åminnelse. Och Judas Ischarioth, en af de tolf, gick bort till de öfversta Presterna, på det han skulle förråda honom dem i händer. När de det hörde, vordo de glade, och lofvade honom, att de ville gifva honom penningar; och han sökte, huru han lämpeligast kunde förråda honom. På första Sötbrödsdagen, då man offrade Påskalambet, sade hans Lärjungar till honom: Hvar vill du, att vi skole gå och reda till, att du äter Påskalambet? Och han sände två af sina Lärjungar, och sade till dem: Går in i staden, och der möter eder en man, bärandes ena kruko vatten; följer honom efter;
Januarii månads stut Herr Landshöfdingen Baron Mansson, ril godtgörande af dest kostnader, under den tid han 8ecreters. re Embete! förestätt likmätigt Kongl. Majus Bref d. 26 Maji 1809 Herr Mars. 7020: 1,219: r. A. 800: 1222; Den i? Mars. Herr Revisions-,8ecretersren AsarM likaledes, enligt Kongl. Brefwer den 16 Augusti 1809 - r 1,586: Z2. Utom detze Utgifter ffall enligt af Herr jaren 8t3.s1 von wolstein gjord upgift, kostnaden wid den sa kallade Klubben för Högloft. Ridderffapet och Adeln, ifrän Riksdagens början til den 14 nästl. Februarii, upgadt lil 4,190: t o. 7. Lanco, i afräkning hwara Herr ^wjoren förmalt sig hafwa af Hans Lxcellence Herr Öfwer - Stathallaren Grefwe klingspor, upburit och gvitterat R:d. 2,;oo Lanco,^ och al skulden för denna Klubbs inrättning altsa skulle utgöra 1,690 R'.d. 10 tz. 8 r:st. L:co. Sedan Kongl. Maj:t genom Nädigt Bref af d. zi sistl. Januarii befallt, at kostnaderne wid denna Klubb borde - 807 36,952: 7. z. 8o8 Den 17 Mars. de hädanefter genom mig betalas, sa har jag uti underdånigt Memorial den 19 ststl. Februarii lil granffning och widare förs hallnings-oicires erhallande, upgifwit det af Herr iUsMen Ltaet von Nol8tcin angående koftnaderne wid denne Klubb upgifne förhållande , under afwaktan af Nädigst förordnande; i anledning häraf, har jag til