Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna myrodling är hitintills den enda här på landet, som visat sig fördelagtig; men ock har hitintills utom nämnde myr endast en i Lärbro, nemligen Kejlungs myr, som består af sämre bottenjord så kallad bleke, det är en hvit jord uppkommen af förvittrad kalksten, lill aftappning och odling blifvit fullbordad. Af det anslag, stort 50,000 R:dr B:ko, som Rikets Ständer vid sednaste Riksdag beviljat att såsom lån utgå till befrämjande af myrornas odling på Gottland, har, oansedt att lånevilkoren äro ganska förmånliga, fastän icke något understöd erhålles såsom rent anslag eller gåfva, icke mera än för 2:ne myror, nemligen nyssomförmäldte Burge myr samt Wänge myr anmälan sked t lill så beskaffade låns erhållande, och derföre fullgjorts erforderliga prcestanda. Anledningarne dertill, att icke större ifver visar sig på Gottland för odlandet af de många här befintliga myror, äro, att desse äro skiftade mellan ett stort antal omgifvande hemmansdelar, hvilkas ägare till en del äro i besittning af icke obetydlig skog, af hvilken de hämta sina penningebehof, hvarigenom de ännu äro mindre villiga att nedlägga ett större och ihärdigt arbete på jordbruket; härigenom uppstår stor svårighet att tillvägabringa enighet om odlingen, hos de talrika lottägarne, hälst få eller ingen bland dem äro så förmögna att de kunna inlösa de öfrigas anparter eller för dem förskjuta arbetskostnad mot ersättning af dem för sådant fall, enligt författningen, tillkommande större anpart i myren. Härtill har ock jern - 5 val bidragit alt den först odlade, ofvannämnde Kejlungs myr, är af sämsta beskaffenhet, så att någon varaktig nytta af på dess odling nedlagde kostnader icke vunnits. Emellertid ligga ypperliga odlingslägenheter obegagnade uti Gottlands många och stora myror; de kunna dock anses såsom en reserv-fond för den beständigt stigande folkmängden på landsbyggden och blifva väl i sinom tid uppbrukade, derest icke hemmansklyfningen jemväl så tilltager att joi'dbrukarne härtill blifva magtlösa.
i händelse det likväl icke anses lämpligt att de räntor, som hittils varit i persedlar och tjenstbarheter utsatta, till bestämd penningeskatt fastställa, med deras förenklande må sålunda tillgå: att, sedan desamma efter enahanda grund, som uti föregående mom. omförmäles, blifvit uträknade, såsom ränta i penningar upptages ej mindre sammanlagda beloppet af hvad hittils på sådant sätt, oberoende al markegång, blifvit godtgjordt, än äfven hvad af öfriga, efter markegång förvand lade andelen öfverstiger fullt Riksdalertal; dock att vid summans utförande mindre tal än skilling uteslutas, samt att återstoden af sistnämnde, eller af markegång beroende ränteandelen förvandlas till persedlar; att, till vinnande af möjligaste enhet, lika persedlar för hela Riket bestämmas och dertill antagas Spanmål och Smör, den förra beräknad uti Norrland i Korn, men i öfriga delen af Riket tili hälften Råg och hälften Korn, med den proportion emellan berörde olika varupersedlar, att spanmålen motsvarar ungefärligen två tredjedelar af värdesbeloppet; att, på det allmän grund för denna förvandling måtte erhållas, för hvarje Län uträknas huru stor qvantitet af nämnde persedlar, som efter förutomförmälde medelpris för tjugo år belöper på En Riksdaler enligt nya myntfoten, dock att den andel, som icke utan svåra bråk skulle kunna sålunda i persedlar beräknas, upptages såsom fyllnadspenningar i contant; varande förslag i detta afseende af Comiterade upprättadt; Och bör, efter Comiterades åsigt, till vinnande af möjligaste förenkling i Jordebok och Räkenskaper samt med fästadt afseende å hvad om sättet för ifrågavarande utskylders liqviderande med penningar i underdånighet föreslås, denna förvandlingsgrund (Bil. lill K. If. Nåd. Prop. lill R. St. är r84y.) 25 194 gälla för all ordinarie ränta af ej mindre Jordegendom än Qvarnar, Sågar och Fisken. 5:o.
Likt kristalldroppar föll det ned öfver sankmark och gärden, slippriga af lera, och till svar blinkade vattnet solvarmt flere tum öfver det odikade fältet. En stor stillhet härskade. Någon gång dallrade den ljusmättade luften till af en byrackas hesa gläfsande eller af en väfstols dofva dunkande innanför ett tillsmetadt fönster eller af en plöjares säfliga rop. Men ingen maskin, ingen såg, ingen ångpipa hade ännu stört dalens frid. Intet timrande af hus förspordes. Vid skogsbrynet lutade smutsgrå torparkojor som till fall, och en och annan jordhytta med tak af torf stack upp. Nere i den skönt kuperade dälden lågo strödda bondgårdar, något större än torparstugorna och försedda med trånga utbyggen. Skyllerkurar liknade dessa, blåmålade invändigt, där ett ytterligt smalt bräde inbjöd till tvifvelaktig hvila. De små, små rutorna, skiftande som fotogen på vatten, lågo ett par tum från jorden, och envist klamrade sig fähusen intill stuguväggen. På böndernas vidsträckta ägor växte en tunn, mager skörd af hafre, gräs och här och där råg. Men ögat gladdes allestädes af smörblomster, stjärnblommor, hundkäx, blåklockor och käringtänder. Belåtet grymtande luffade grisen in och ut genom kökets låga dörr. Där inne var stinkande kvaft och luktade af dålig sprit. Öfverallt hade hönsen satt märken. De flögo upp på sofflock och brödspett, och deras närgångna flaxande skrämde husets ättling i furuvaggan till gallskrik, så att brödsudden fuktad af sprit, hotade att kväfva honom. Borta i fållbänken låg bondfar midt på Guds blanka dag och mumlade med näfvarna om flaskkruset. Där ungmor gick omkring i tunga manssysslor, var hon rätt belåten att hafva honom ur vägen. Han gjorde dock icke för ett grand nytta. Hvit var hon af det eviga nattvaket, ty far höll huset vid lif dygnet om. Hennes drag voro åldriga, och hon gick plattbröstad och böjd som en sjuttioåring.
SD. §öredrogs ä nvo och bifölls Allmänna Beswärsoch Economie, Utstöttes den z:dje dennes pä Bor, rrz» Den 6 Julli. Bordel lagde Memorial, om ändring i AuctionsKammar, Ordningen för Stockholms Stad. Ot supra. Lx prOtocollo, P O. Almguist. Utdrag af Wällöf!. Dorgare-Ständets protocoll, hållet wtd Urtima Riksdagen i Orebro den 6 Juli! »812. S. D. 3^ anledning af det, till beredande af Kongl. Majus Nådiga Proposition om en allmän Patzevolance Jnrättnina förvrdnade Serffilte Utffotts genom Protocolls, Utdrag för den 2 i denna manad gjorda förfrågan, fann Borgare»Ståndet, för godt, att »emwal för sin del, uppdraga at nämnde Utskott, att upptaga de af Högloft. Rldderskapet och Adeln dit remitterade Memorial, af Herr Elias von Echstedt, om erläggande af Patzcvolanceafaift i stallet för Rotarnes wid den Indelta Armeen förbindelse, alt förse Soldaten med Släpmonderingar, och af Friherre Stael von Hollstein, angående jemkning i Knekte,Contracten. Ur supra. Lx krotocollo, kerfström. Utdrag af Wällöf!
Stånd fattade beslut, att eventuela införselstullen å Shawlar, Sbawletter och andra dukar af Ull eller Ull och Bomull tillsammans, »under 6 R:dr 32 sles värde stycket», bestämmes till 33 R:dr 16 sk. för 100 R:drs värde, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, bestämmes denna tull till 1 R:dr 16 sk. per skålpund Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-Stånden hafva å Linneoch HampVäfnader, Alngods, »Lärft, hvaraf en qvadrataln väger till och med tre lod», bestämt eventuela införselstullen till 5 R:dr skålpundet, hvaremot Borgare-Ståndet å samma artikel stadgat 3 R:dr införselstull per skålpund. Skulle B or g are-Ståndet icke vilja frånträda sitt beslut härutinnan och med de öfriga Stånden sig förena, måste följande omröstning anställas: 181:o. Den, som, i öfverensstämmelse med tre Stånds beslut, anser eventuela införselstullen å Linneoch Hamp-Väfnader, Alngods, »Lärft, hvaraf en qvadrataln väger till och med 5 lod», böra bestämmas till 5 R:dr skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes denna tull till 3 R:dr skålpundet. I afseende på de af Utskottet i tarifen för kredit-upplaget och transito—afgiften för artiklarne Canel och Hampa föreslagne förändringar, hafva af Riks-Stånden följande beslut blifvit fattade: Linneoch Hamp - 104 Bevillnings-Ulslioltets Memorial, JYs 14. Ridderskapet och Adeln har bifallit den af Utskottet i afseende på artikeln Hampa föreslagna förändring. Preste-Ståndet har beslutat, att, med ogillande af Utskottets hemställan, nu gällande tarif må oförändrad bibehållas.
Tänk blott på de ur religiös synpunkt så djupa orden af Jesus: »Gud är en ande och de, som tillbedja honom, böra tillbedja honom i anda och sanning», eller på hans återförande af alla gudomliga bud till det enda: Älska Gud af allt ditt hjärta och din nästa såsom dig själf och mycket mera af samma art. Är det icke obestridligt att härigenom vunnits en norm för skiljandet af det sant religiösa lifvet från det, som egentligen endast har skenet däraf? Och har icke denna norm i trots af, att man, drifven af mot religionen stridiga intressen, gjort allt för att utplåna den samma ur medvetandet, dock stilla, men säkert trängt in i den allmänna religiösa känslan, befriande den från de grofva sinnliga tillsatser, hvarmed den så lätt blir behäftad? Gå vi till den specifikt moraliska erfarenheten, skola vi komma till liknande resultater. Det torde kunna sägas, att betydelsen af ett sådant eftertänkande öfver dess natur och art, som träder fram hos de grekiska tänkarne, Sokrates och Plato, knappast kan öfverskattas. Vi framhäfva blott deras betonande af att det moraliskt rätta icke består i lydnad af yttre påbud, utan i följande af en allmängiltig oskrifven lag i människans inre, och att den rätta handlingen har sitt värde icke i de fördelar, som den möjligen har med sig, utan i sig själf. För vårt sedliga medvetande framträder nu visserligen alldeles omedelbart utan filosofiskt grubbleri det rätta såsom uttryckt i en inre allmän lag, samvetslagen, och den rätta handlingen såsom värdefull oafsedt de fördelar den har med sig för den handlande4. Därför ligger det nära till hands att förbise betydelsen af de grekiska tänkarnes framhäfvande af dessa för oss själfklara satser. Men låt oss betänka, huru saken fattades före Sokrates och Plato af de för öfrigt ingalunda ociviliserade grekerna. Var det icke så, att man i allmänhet ansåg det rätta bestå i lydnad för gudarnes och statens auktoritativa påbud, hvilkas trotsande medförde de svåraste och farligaste konflikter — såvida man icke rent af var genomträngd af den sofistiska teorien om, att makt är rätt?
och gjort sig o m t y c k t genom sitt ö p p - beredelse kurs faderns apotek o c h f ?ögtibsstämningl svikande gladt lynne och ett vänligt, intagande sportvän. till vid terskans personlighet. na, laborant, hvarefter betyg Fröken L e t h har nu återbereda sig till sin slutliga en 2-årig k. offents. k. f a r - K a r l s h a m n, f ö r att som välbeställd biträda år s. bestå sitt första 21 dennes, m e d synnerligen vackra som resultat, aflade. praktisk tjänstgöriag å apotek under minst ett såsom att den ofvannämnda macie-studiosus-examen, hvilken hon, somnämndt, den göromålen å ett apotek samt studeras samtidigt härmed för lärdomsprof, Penn. fackskola. Där en älsflig jungfru fpiber reban länge i sin bäbb, men i mina rpita fläber må ben t&gt;äna nu bli fläbb; b,on nar gemmets ljusa Stråle, fyon vax fyemmets luft ocb; ton, men nu fjerren tecfnat b&gt;enne till att stå in » för sin tron. " Under hela den tid, då man är anställd å ett apotek, ven erhålles någon till 100 nämligen fritt vivre samt årlig å lön, äf200 kr., f ö r en farmacie-studiosus till 400 å 600 kr. o c h f ö r en provisor till 1000 ä 1200 kr. D e t blir sålunda egentligen endast de 2 åren, hvarunder man v i d institutet läser på sin sista kapital. dan examen, som kräfva ett studieTill erhållande af eget apotek är sekvinnlig apotekare lika berättigad som manlig, och att våra apoteksinnehafvare i allmänhet hafva en tryggad och g o d, ofta riklig bärgning, är j u en känd sak.
Kiirlelren skdl gifvn färg åt den grå enfonnigheten, Iroima skalden och konstnären att dikta och skapn. Det sknll icke vara den lugna, med viinskap uppblandade (ömhet, som hvnrdagsmänniskor ofta nöja sig med, det skall vara den stora passionen, 8om skalderna besjungn - Romeooch Julia-kärleken. Hon vill, att hvarje människa skall någon g h g i sitt lif h a h a kännt vingslagen af den stora passionen och lyftats upp i de öfversvinnelign känslornas region. 0in också - ' '. lyckan blir kort, så &amp; r endast minnet af dess.? : liiinryckiiingeiis stunder n6got, som det iir v h d t att l e h a och lida för. Fröken Key dyrkar poesien, och darför dyrlrar hon kiirleken; hon tror, att den skdl göra hvardngsin %tiniskoi.na till poeter och poeterna till snillen. Såsom bekannonde sig till realismen dyrkar hon ocksa * naturen, och realisten ser ju i kiirleken det naturliga lifvets högsta blomtring. Dlen om hon icke hade varit, eller rattare, velat vara så iitpraglad realist, skulle hon ha tänkt p % att det finnes andra kansler an kiirleken, som kunna åstndlcoinina det imdret, att manniskan fbrlornr fotfästet, att jord och himmel öppna sig, och hon ser in i sknpelseiis hjiirta. J a g menar den kansla som Luther erfor, då han vid ljiiset af det ordet: w den rattfärdige skall lefra af sin: ro:) siig ~iiiiiikheligliett~11s bojor falla håii utpinade sjalar; som Roiisseaii erfor, niiï lian sof under bar himmel och vaknade vid fiiglarnes sång och kfinde sig Öfvers~aUas af nattsrens härlighet, som hans förkonstlade samtid hade glömt; den soin Pestalozzi kände, nar han såg de första stralarna af mänskligt sj&amp; lif tändas i barnaögon, diir haii förut endast sett slöhet och djuriskhet.
Ridd.Secret. uppläste utur prot. för d. 16 dennes f. m. de deruti, i anledn. af Constit.Utsk:s mern or. N:o 35, framställda, men af R. o. Ad. afslagna förslag till gemensamma tankar i frågan om Nationalrepresentationen. Hr Dalman: Efter uppläsning af R. o. Ad:s beslut lärer såval Ståndet som Hr v. Hartmansdorff sjelf vara öfvertygade, att fråga ej förut varit om samma förslag som nu. De förra förslagen gingo ut på att få 2:ne kamrar och röstning per capita. Om ingendera delen är bär fråga, utan endast om arbetsordningen. I följd häraf lärer R. o. Ad. finna, att hvad Frih. Boye yttrat, förfaller. Med Hr v. Troil instämmer jag ang:de den betydliga tidsbesparing, som genom Ståndens sammanträdande och fattande af förberedande beslut samfäldt skulle uppkomma; men jag kan dock icke, för tidsbesparingens skull, gå så långt, att ej discussionérna skulle behöfva utskrifvas vid återremisser, ty äfven förutsatt, att de skulle utskrifvas, skulle arenderna ändå gå be - 356 Den a7 O eloi)cr f. ra. tydligt fortare genom desammas afgörande på ett ruin, än på fyra. Erfarenheten har visat, att Ståndets talrikhet icke verkar på discussionernas längd. Här hafva ofta endast i5 till 16 personer varit uppe, och discussionerna ändock blifvit Utdragna till långt in på nätterna; och det skulle väl blifva en besparing att få endast en discussion i stället för fyra, sålunda jemnt en emot nu, då man debatterar på fyra kamrar om samma sak. Häraf blefve äfven den följd, att discussionerna blefve mera öfvertänkta och grundligare, emedan ingenting mera leder lill vidlyftiga discussioner, än att betrakta öfverläggniogarna som en conversatjon. Hvad Hr v. Hartmansdorff yttrat mot principen af förslaget, reducerar sig till del obehagliga för det ena eller andra Ståndet att höra discussioner i vissa ömtåliga ämnen.
Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 202, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, angående ifrågasatt upphörande af de så kallade Frisocknarnes tjenstbarheter till Dylta Svafvelbruk och socknarnes rotering. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskoltets Utlåtande, N:o 205, i anledning af Kongl. Maj:ls nådiga Proposition, angående f. d. Geijerska husets på Riddarholmen användande till Riks-arkiv. Borgare-Ståndet beslöt, att Rikets Ständer måtte, med anmälan af de betänkligheter, som förekommit emot förslaget att använda för detta Geijerska huset till Riks-arkiv, i undeadånighet tillkännagifva, att Rikets Ständer ej funnit skäl bifalla Kongl. Maj:ls i ämnet allat na nådiga Proposition. S. D. Föredrogs ånyo Stats-U Iskottets Utåtande, N:o 205, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande de i Slats-Ulskottets Utlåtande, N:o 160, behandlade frågor, angående jernvägs-anläggningar. Härvid förekommo: Den gjorda hemställan, sidan 5, i afseende på enl. jernväg ifrån Borås till vestra Stambanan. Med afslag härå, vidblef Ståndet förut fattadt beslut. Den gjorda framställningen vid slutet. Bifölls. Bih. lill R. St. Frän Hederv. Bonde-Ständet. S. D. Föredrogos Konstitutions Utskottets Memorial: N:o 69, med voterings-proposition rörande det i Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 57 framställda förslag till ändring i 14 § 5 mom. Riksdags-ordningen. N:o 70, i anledning af lliks-Slåndens beslut rörande del uti KonslitutionsUtskollets Memorial N:o 68 framställda förslag till ändring i 70 § Riksdags-ordningen; samt N:o 71, i anledning af Riks-Ståndens beslut rörande Konstitutions-Utskottets Memorial N:ris 58, 63 och 6 7.
Söner i Umeå med R:dr 8,000, samt åi Major Turdfjaell och Lieutenanterne v. Ekstedt och Haeggström, tillsammans . , , „ 8,000, Af d essa lån återbetaltes det förra innan d. 24 April 1833 med Spanmål efter fastställda pris, nemi. i5oT:r Råg å 10: 24. - . 4,575: — 100 T:r Korn å 9: 8. - . 916: 3 a, 2,491: 3a. samt Contant , - 5,508: 16. — Sir 84)00: —“ ( 32 ) samt det senare på nedan uppräknade tider, Sedan Major Turdfjaell och Lieutenant Haeggström genom Kongl. Brefvet d. 37 April 1833 erhållit betalningsanstånd till October månad samma år, nemi.: den 15 Febr. i833 af Lieutenanlen von Ekstedt, utom Capital 4,000. —- —. December: Lieutenant Ilaeggströms d:o 2,400: S:r 8,081: 3a. — Jemför man nu slutligen det nedsatta pris, hvarefter Handlanden Liljevalch fått öfvertaga ifrågavarande 7,000 T:r Spanmål, med StatsYerkets calculerade värde derå, detta senare beräknadt tili endast g
Inom otterne för dylike personers sysselsättande under nödig tillsyn, kan varda afgjord och bestämda föreskrifter i detta afseende meddella, ansett sig böra föreslå ett stadgande, huru med dylika personer bör förhållas; och få Utskotten, i följd häraf, vördsamt hemställa, att Rikets Ständer må uti underdånighet hos Kongl. Maj:t anhålla, dels att 2 mom. 5 fjf uti Kongl. Stadgan angående försvarslöse och till allmänt arbete förf aline personer, måtte erhålla följande förändrade lydelse: ”Öfver försvarslös, som icke är att hänföra under § 6 mom. 1, men visar lättja och liderlighet, ege tillsyningsman enahanda husbonde rätt, sorn i förra morn. sägs ; och må en dylik person, derest han underlåter att af erbjudet arbetstillfälle sig begagna, samt efter inför socknenämnden 3:ne serskilda, gånger erhå/lne varningar, sig ej rättar, anmälas hos Konungens befallnings^hafvande, som ege ätt med honom förfara på sätt i § 8f öre skrif ve %: 8 Lagsamt Allm. Bese.- och Ekon.-Utskotlens Betänkande, tko 44. dels ock att till 8 § i omförtnälde Kongl. Stadga måtte fogas ett tillägg, hvarigenom samma § komme att erhålla följande ly delse: Finner Konungens befallningshafvande ej skäl att förlängdt anstånd enligt $ ~ bevilja, eller har den, sorn äfven erhållit detta anstånd, föreläggandet ändock icke uppfyllt; och är ej tillfälle till personens sysselsättande, under nödig tillsyn, viii arbets-in rättning, som är orten serskildt tillhörig; varde den försvarslöse dömd att användas till allmänt arbete på viss tid, hvilken bestämmes sålunda: till fyra år för den, som undergått straff för tredje resan stöld, eller och blifvit för annat brott dömd till lifstidsarbete å fästning eller tukthus, eller att mista lif vet, men i det straff af nåd erhållit mildring; till tre år för den, som undergått straff för andra resan stöld eller andra resan inbrott; till två år för andra i 6 mom.
Stf Sbneinfomfl från 1,050 titt ett) niet) 1,20(1 9l:bv, k 6 9i:bt 50 pre. _S § to S 5' - iSj M i» Sif Äicneinfomf? fifin 1,200 till etti mc b 1,350 Siter, a 8 Siter 50 bie. Sä från 1,650 titt ottj meb 1,800 Siter, å 16 Sitbr. Sif Sene: infemfi eftner 1,800 Siter, k 1 procent. 60 60 © Sammandrag öfwer ^ayertngé.-Sängderne ?l:o 3 uti 91. San för ar 18 s s $ör öanbet 91. 91. @tab 91. 91. bita Summa ©genbom, tiflfjörig Äongt. 9}}aj:t od) Stöttan. Remman. Siägenfieter is Qwarnar ©ägar. SBätbe i Xufentat. Samtiirtiihrtji öfwer &<t$erutg$:$än<ibe«i Slfgift af ■ganbef, gaferifer od) annan tctelfe. diäilgifrocner, SBätbéfmS Ärcgar. ö> fil fil -& G3 'Öl O SS &• & $ör Sanbet . 9t. 91. @tai> 91. 91. 35 i to. gunima fii iS (.31) Sittar S3etmtIning§;f5<jror&n(ngen 1858. i »c 3*1:0 4 uti 31. 31. finn fös nc 18 s Afgift af fr B fr & cg & cg ss fss •'-Si (9) -fr (v)~ cS°«" S Ö & •3K fr'cg .a ^uéprefiet. © a S1*' a ■» Öfmcrflör bige Ses tjeniet.
Packhus och tullhus anskaffas. Kämners-Praeses’, Stadsfiskalens oah stads-betjeningens löner äro ökade, betydliga reparationer verkställde å stadens hus samt gammal skuld betald och flere utgifter bestridde till arbeten, som åsyftat snygghet och stadens förskönande. Staden är dock i delta ögonblick skuldfri, men nödgas troligen för en del af återstående utgifter ådraga sig någon skuld. Reverberer-verket och fabriken för tillverkning af salt-glacerade lerkärl fortgå. Vid det förra sysselsättas 8 arbetare och årliga tillverkningsvärdet uppgår till 7 å 8,000 R:dr Banko och vid det sistnämnda, hvars tillverkningsvärde upptages till ett ungefär lika belopp, arbeta 11 personer. En tobaksfabrik är äfven ombyggd, men den drifves blott obetydligt. Sparbanken stiftades 1836 och dess ansvarighelssumma uppgick vid sista bokslutet till 85,220 R:dr 44 sk. B:ko. 6:o Skanör och Falsterbo. Desse ställen ådraga sig icke allmänna uppmärksamheten i annat afseende än då fråga är att utmärka något synnerligt litet och inskränkt. Deras lägen utmed hafskusten å en mager och till det mästa af hafssand bestående jordmån, lemna föga hopp om någon förkofran, i synnerhet som utväg lill hamn och tillfälle till sjöfart saknas. Handeln är nästan ingen; fabriker finnas inga och jordbruket, å förenämnde jordmån, föga lönande, helst ägo-rymden, i anseende till dess nästan horisontela läge vid hafsytan, är blottställd för hafvets öfversvämmande. Efter denna teckning skulle man snarligen kunna tro alt innevånarne, hvilkas antal i begge släderne uppgå 28 till 898, deraf 517 äro mantalsskrifne, sakna nödtorftig bergning. Sådant är likväl icke förhållandet; den ringa utkomst städerne lemna, har lärt dess idoge innevånare, alt å andra orter hämta försörjning för sig och hemmavarande. Skånes pålitligaste kofferdiskeppare och öfriga sjöfolk förskrifva sig vanligtvis från dessa städer, hvilkas innevånare gjort sig allmänt aktade och kände för arbete och fridsamhet.
Handeln är inskränkt till ulminutering för förbrukning i orten af varor, liemtade från Götheborg. Någon utrikes sjöfart idkas icke af stadens invånare. Med sex mindre, dels däckade, dels öppna bålar drifves en obetydlig inrikes sjöfart. Stadens tulluppbörd, oberäknadi afgiften till handelsoch sjöfarts-fonden samt fyroch båk-afgiflen, utgjorde i medeltal för åren 1842—46 R:dr 785: 44 sk. Fuligl de af Commerce-Collegium från trycket utgifna sammandrag utgjorde antalet af dem, som i Marslrand idkat handel och rörelse: Handlande. Handelsbctjening. Gesäller. Lärlingar och andre arbetare. För Handel. Den innehåller ålskillige bebyggda lägenheter, hvilkas utarrenderande bereder en årlig inkomst af omkring 890 R:dr. Jemte en Apologist-skola, indelad i 2:ne klasser, med 2:ne lärare, båtstaden en fattigskola, der undervisning lemnäs åt 30 barn i Chrislendomskunskap, innanläsning, skrifning och räkning efter Lancasterska methoden; hvarförutan Kongl. Götha Artilleri-regemente här håller en skola för 6 ar Lillerist-barn; varande för dessa 2:ne sistnämnde skolinrättningar en gemensam lärare. För helsovården lönar staden en särskild läkare. Fattigvården handhafves af en dertill utsedd komité. Utgifterne till detta ändamål hafva årligen uppgått till omkring 500 R:dr Banko, hvartill, utöfver tillgänglig ränte-afgäld å donerade fonder rn. rn., medel anskaffats genom uttaxering hos stadens invånare. Den i staden anlagde badinrättning har i någon mån underlättat stadens näringsutvägar och, i följd af stegrade hushyror, föranled t några nybyggnader. X 54 För arbetsklassens nytta är en sparbank inrättad, hvars fond dock icke uppgått lill mer än 4,200 R:dr Banko. Strömstad: