Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dea 23 Maji, KofRätts fördelning på flere divisioner, den likväl icke kunnat medhinna, att med erforderlig skyndsamhet till slut befordra alla derstädes anhätsgige Rättegångsmål; samt att efter den Skånska HofRättens inrättning, eå mångå mål dit inkommit, att en större balance af oafgjorde icke kunnat undvikas; hvilken erfarenhet ledt Utskottet till det omdöme, att Götha Rikes fördelning emellan två ÖfverDomstolar varit af gällande anledningar påkallad, äfvensom att Skånes och Blekingens behof af nya Hofrätteus förläggande i Christianstad ej borde betviflas; på grund hvaraf Lagutskottet ansett sig böra tillstyrka den Skånska HofRättens fortfarande. Hvad Utskottet af erfarenheten inhämtat,' kan hvar och en utan desss tillhjelp inse. Då efter LagmansTingens slut de mesta och vidlyftigaste målen inom en kort tid inkomma, är det naturligt, att icke alla lika skyndsamt kunna afgöras, utan tili och med flera månaders uppehåll måsta uppkomma emellan afgörande!: af mål, som på en dag inkommit, helst icke mer än e:ne Divisioner i sender äro sysselsatte med föredragning af lottade inål. Om ett motsatt förhållande är hvad som afses med det obestämda uttrycket: erforderlig skyndsamhet, kan den omöjligen åstadkommas. Balance af oafgjord? mål måste också, vid hvad period sorn helst existera, då mål alla dagar ^inkomma, men icke kunna, utan förberedande åtgärder af communieation, handlingars infor? drande, berättelsers författande och underskrift Den 23 Majit 285 Valide m. m.i afgörasj och denna balance måste bli större i den mort rättegångsärenderne i allmänhet äro flera. Jag erkänner alltså den åberopade erfarenhetens rigtighet, men bestrider, att den kan tillräckligen motivera resultatet af Utskottets utlåtande.
Hvad för öfrigt beträffar städcrnc Wenersborgs och We.riös byggnadslån, jemte några dermed gemenskap egande ämnen, samt den, i förhållande till lånebeloppet. ansenliga kapitalförlust, Riksgälds-kontorct måst vidkännas för ett emot inteckning i egendom inom förstnämnde stad utlemnadt dylikt lån; så hafva fullmäktige icke något att tillägga till de härom i revisionsberättelserna meddelade upplysningar. Likaså få fullmäktige, i afseende på deras tillgöranden, för att i hvad på fullmäktige kunnat ankomma, vid behandlingen af frågor om fördelningen af ansvarighetsoch betalnings-skyldighetcn för crhållne lån till myr-utdikuingar och andra vattenaftappnings-arbeten, få den hos Rikets Ständer under sednastc riksdag anmälda och då godkända fördelnings-gruud, eller vidden och beskaffenheten af den förbättrade eller tillkomna jorden, fortfarande tillämpad, jemväl hänvisa till den anmälan härom, som förekommer i nyssförsamlade revisorers berättelse. Riksgiilds-liontoret ålagda utbetalningar. (Reg leraeulets 59—150 §§). Då de, under riksdagarne åren 1840 och 1841, 1844 och 1845 samt 1847 och 1848, beviljade och till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade samt före medlet af November månad 1850 utbetalda extra eller tillfälliga anslag och lån blifvit i fullmäktiges förut afgifna riksdagsberättelser omförmälda, så och i öfverensstämmelse med reglementets föreskrift, varda endast de efter sagde tidpunkt verkställde utbetaluingar i denna berättelse uppgifna. Efter iakttagandet af stadgade vilkor cch förbehåll, hafva, enligt gjorda reqvisitioncr eller ansökningar, sedan sistförlidne riksdags början, nedannämnde anslagsoch låne-summor utaf fullmäktige utanordnats, för att i dervid föreskrifven ordning utbetalas. a) utgifter, tillhörande extra sta/sregleringen vid 1840 och 1841 års riksdag. Utaf anslaget för häradshåktenas ombyggande och förseende med celler (Regi. 59 § 1 morn.) det belopp, Kongl.
Länge har jag varit obesluten, huruvida jag för Friherrinnan skulle delgifva detta förhållande, af fruktan, att hon icke med vänlighet skulle anse det. Gör jag henne möjligen orätt, då jag i hennes uppförande tycker mig se bekräftelsen på min farhåga. Skall min kärlek åter sänkas i graf; skall hon, hvilken jag är pligtig tacksamhet och lydnad, hvars önskningar jag vill hörsamma, vore det än på bekostnad af hela min timmeliga lycka, väl hafva hjerta att skilja mig ifrån honom, vid hvilken min själ är så oskiljaktigt förenad. Gud! det vore mer, mer, än din Mathilda kunde uthärda. Dock! det är sagdt, hon! hon skall bestämma mitt ve eller väl! det vet äfven han, som under tusende föreställningar sökt bevisa mig, att hjertat aldrig låter befalla sig, att det i medeller motgång, alltid förblir sin egen rådgifvare; att Friherrinnan genom hvilka välgerningar som hälst, aldrig med skäl, kan göra anspråk på ett grymt uppoffrande deraf. O! hvilken ljuf siren-stämma ljuder icke vid hvarje hans ord, för mina öron, huru lockande att efterfölja dess bud; men nej! otacksamhet! du svartaste af förbrytelser, Mathilda skall alldrig, alldrig göra sig skyldig af en så usel tillvitelse; förr skall, som sagt, hon dö af sorg, än handla emot hederns bud, emot henne som för mig gjort så mycket, så oändeligt mycket godt! ännu i dag, då jag under Friherrinnans hvilotimme öfversäll, satt omsluten af hans älskade armar, tog han det ovilkorliga löftet af mig, att icke under vår vistelse här, upptäcka för Friherrinnan vår kärlek. Det var något, jag ehuru ogärna, dock ej kunde neka honom, emedan han dertill uppgaf för många antagliga skäl.
Detta tror jag egentliga afsigten varit med löneförhöjningen, ty för sökandet af den bildning, som här blifvit omtalad, tror jag knappast att apparencerna äro större, då lönen blifvit Ökad till 200 r:dr. För öfrigt skulle jag tro, att hvad länsmannens befattning angår, fordrar man mera af honom allmänt folkvett, än den vettenskapliga underbyggnad, som en examen förutsätter. Åtminstone har min erfarenhet sagt mig, att hinner man dit, har man hunnit långt nog med den befattning , som länsmännen öga. Hvad är egentligen deras befattning annat, än att verkställa hvad kronofogden honom ålägger, oftast på fogdens eget ansvar ? Om nu en kronolänsman , som varit kronofullmäktig, bestridt detta uppdrag illa, så är det ett fel af Fogden, som dertill utsett honom ; ty fogden har öfverlemnat till en annan alt göra hvad som, enl. hans inslruction, ålegat honom sjelf. Länsmannen är egentligen tillsatt såsom handtlangare åt kronofogden , som icke kan bestrida allt sjelf. Naturligtvis söker man att få ifrågavar. tjenstemän så goda som möjligt; men jag hemställer om, med de lönevillkor, som äro bestämda, och den besvärliga tjenstgöring, som är dessa personer ålagd, man kan påräkna att få personer, som underkastat sig att förvärfva en vetenskaplig bildning eller en ekonomisk kurs. Jag tviflar derpå. Man har sagt, att länsmännen böra hafva hopp att blifva något mera. Ja visserligen! Men jag tror också, att man kan få mycket skickliga länsmän, som icke Önska något mera, om de blott med sin tjenst äro försörjde, och jag tror att tjensten i allmänhet vunne mera derpå, om de voro belåtne med sina tjenster och icke ofta sökte sig derifrån, hvilket skulle föranleda täta ombyten. Det är denna grund, hvarpå jag trott Utsk. hort fästa vigt, och jag tror att allmogen, med hvilken länsmännen hafva mesta beröring, skulle vara mera belåten med dem, om de till sina seder och lefnadsförhållanden jemnade sig med allmogen. Jag tror att i allmänhet vore landet då med dem mera belåtet, än med dem, som söka befordran.
vändas, fordras den största ihärdighet med till Fredrika-Bremer-Förbundets Byrå, Den unga frun får ursäkta, att rådet kombehandlingen — den kräfver ofta månader. svårare fall måste operativa ingrepp — s. k. mer ifrån jungfrun och ej ifrån husmodern. I egenskap af sådan, kan jag blott rekommenscarifieationer — företagas. — I många fall (G. 26607X1) [579] dera medlet såsom klokt, godt och bepröfvadt. står lidandet i samband med något underlifslidande eller någon magsjukdom, och i sådant Vän af Idun. fall måste naturligtvis denna sjukdom först N:r 110. Då ni vill tvätta något, vare sig botas, för att väsentlig förbättring skail kunna broderier, ömtåliga siden, kattuner eller dyPLATSSÖKANDE. vinnas. likt, så använd endast » quilajabark ». Man köper för 25 öre sådan bark pä apoteket och A. — 19 — - Se svar till Dortchen härofvan! Lotten. Operativt aflägsnande det enda låter den koka i en kastrull rent vatten. Sesäkra medlet. Mer än en vecka torde ni ej dan det kokat, silas det och vispas hårdt till L ä r a r i n n a, skum. Man tvättar det ömtåliga broderiet, behöfva beräkna. Dessa aflägsnas lämpeller hvad det nu än är, i det ljumma badet l e k t r i s eller ligast på samma gång. föreslår, kan användas lika väl som alla anoch sköljer sedan mycket väl och många gånEn lärarinna — 2 2 år — önskar ger i ljumt vatten. Får ej vridas, utan må- dra brännmedel (mjölksyra, salpetersyra etc.) ste hängas att sjelfrinna. Jag har tvättat med första plats att undervisa i vanoch bör appliceras en gång om dagen. Blir oändligt många ömtåliga saker och alltid med retningen för stark, göres uppehåll på några liga skolämnen (icke främmande språk) samma goda resultat. Min mans flottiga dagar. samt musik. sökande, hvilken sammetsrockkrage har blifvit ny och fin hvarje Hcliodora.
Handtverks-arbeten och tillverkningar, som äro af den beskaffenhet, att de utan skada eller vanprydnad kunna stämplas, skola, vid Sex Riksdaler, ja sk. böter, af tillverkaren förses med' stämpel eller märke, sorn utvisar hans namn och stället, der de blifvit förfärdigade, och skall det, vid enahanda plikt, åligga den idkare, som i Stad utöfvar sin handtering, att samma stämpel eller marke uppgifva hos Handtverks-Societeten och Magistraten derstädes, samt den Mästare, hvars verkstad drifves å landet, att enahanda uppgift aflemna, både hos nämnde Auctoriteter i den Stad , under hvilken han såsom Borgare lyder, och hos Kongl. Maj;ts Befallningshafvande i Länet. De Mästare, som redan upprättat egna verkstäder, ega, att, inom trenne månader efter denna Författnings kungörande, förenämnde uppgifter aflemna, och de, sorn derefter erhålla egen arbetsfrihet, böra samma skyldighet fullgöra ‘4*8 Förslag. genast, innan de ingå i utöfning af sina Handr teringar. §• 3* Handtverkare^ som till salu utlemnar felaktigt eller odugligt arbete, ersätte skadan och böte Sex R:dr, 52 sk., hvilka böter förökas med ett lika belopp hvarje gang han med sådan förseelse å nyo beträdes. Förderfvar eller försämrar han något, som till förarbetande eiler omlagning honom ombetros, vare han förfallen tiil snahanda bot, behålle ock det förskämda och lemne den genom förskämningen lidande jemgod vara i stället för den emoftagne, eller de3s fulla värde i penningar, jemte ersättning för .esor och tidsspillan. Dock må talan härå ej cga rum, efter längre tids förlopp, än högst en må nad från den tillverkade varans aflemnande. Säljer, förpantar eller bortgifver Handtverkare honom ombetrodt gods, eller begår han fals och flärd, straffes efter allmän Lag och vare Burskap förlustig, endast med sådan rättighet till Handtverkets fortfarande idkande, som IV Art. 8 §. föreskrifver. §. 4.
Man har sett, hurusom till följd af bränvins-lagarnes beskaffenhet sjelfva byggnads-sättet måst derefter rätta sig. Den, som upmärksamt betraktat gästgifvaregårdarne på landet, har erfarit, att å bonings-byggnaden en liten utbyggnad blifvit anbragt på sidan. Den har tillkommit i sednare ti - Den 5 Augusti f. m. der för att i densamma insläppa dem. som utan vittnen vilja köpa och förtära en sup bränvin utan mat, och på det att detta må sålunda kunna ske ostraffadt; må man derföre akta sig att så reglementera, all lagen kringgås. Jag befarar sådant, då i 42 §:n stadgas ansvar, såsom för oloflig bränvins-försäljning, för den, som idkar minuthandel eller utskänkning å annat ställe än dertill upgifvet är, eller, dä han i parti eller genom minuthandel säljer bränvin, tillåter att något af det sålda på försäljningsstället förtäres. Bättre vore att antaga Hr von Hartmansdorffs förslag, ”att den, sorn erhållit rättighet att idka minuthandel med bränvin eller utskänkning deraf, må sälja huru litet belopp som helst,” med det tillägg likväl: ”Sedan köparen bränvinet erhållit, må han icke på stället qvarstanna.” Detta tillägg qvadrerar med 42 §:n i Betänk. I 42 §:n önskade jag få uteslutne orden ”i sådant ändamål,” ty det är väl något svårt att bestämma afsigten och ändamålet. Jag anhåller således om antagande af Hr von Hartmansdorffs ifrågavar:de förslag med det af mig nu gjorda tillägg dervid. Hr Adelborg: Om man vill undvika krogarne på landet, bör man öka minuterings-ställena, har Frih. Raab sagt, med hvilken flere talare i detta hänseende instämt under de många discussionerne i detta ämne. Jag tror likväl, att man misstager sig häruti ganska mycket, och jag påstår, att man icke minskar krogarne i vårt laud genom ökande af minuterings-ställena.
Vi äro vana att kalla oss för nordens fransmän, och hemma hos oss sjelfva är det ju ingenting som hindrar oss att söka agera den rollen; men för att bland fransmännen och i deras eget land, ännu mer inom de kretsar der en diplomat har att röra sig, gifva illusionen af likstämmighet med den franska andan, tonen och sättet, erfordras nätt opp motsatsen till de egenskaper som ligga hos vårt folks stora flertal inom alla klasser, men särskildt nästan koncentrerats och kondenserat sig hos grefve Lewenhaupt. Han är icke qvicktänkt men ännu mindre qvick i tal och vändningar; han är icke vidare aimabel, det voro synd att säga, men förefaller vida mera, än han är. såsom en ours du nord; hans, låtom oss tro det, mogenhet i omdöme kommer samtalsvis sällan till synes; hans rättsinthet får aldrig den krydda af välvilja, som torde ligga på botten; hans värdighet blifver en ledsam morgue (stundom dock en smula komisk) och hans sjelf-ständighet har ingenting imponerande eller som talar om öfverlägsenhet. Han saknar i så hög grad förmågan att göra sig sympatisk, att han i verkligheten gör sig mera antipatisk än han förtjenar. Och härtill kommer ett mesquinerie, som går öfver alla gränser: de många landsmän, hvilka i sommar varit i Paris, omtala med häpnnad och förargelse det rum, hvari Hans Maj: t konungens af Sverigeoch Norge officiela representant mottager de, såsom ofta händer, mycket framstående och förnämliga personer, lands-män, fransmän eller andra, som infinna sig i kongl. beskickningen. Utom ministerns skrifbord och stol utgöres möbleringen, berättas det, af ett gammalt skåp och en reskoffert samt en stol. Mottog ministern en besökande, så gick allting godt och väl; för två måste den ena attachéns stol lånas från expeditionsrummet och denne under tiden befinna sig på stående fot, för tre måste äfven den andra attachén släppa till sin, för fyra legationsrådet, och var det fnn främmande att mottaga, så måste äfven reskofferten erbjudas som sittplats!
Skrifvelse angående utbetalning af framlidne RegeringsRudet von Seli ewens Pension. I anledning af Eder Kongl. Majus Nådiga Remiss af den tg November nästlidet år, på framlidne Regerings-Radet von Schewen* Sterbhusdelägares ansökning , om utbekommande af bemälte Regerings-Råds hos Stats-Verket innestående Pensjon af 66 R:d 32 sk» årligen , från och med sednare hälften af år 1809 , hafva Riksens Ständer ansett skäliga anledningar förekomma, att, enligt den af Riksens Ständer vid sista Rikdag i dylike fall följde princip, bifalla, att vid nu för hand varande Stats-reglering uppföras att utgå 500 R:d på en gång, såsom hos Stats-Verket innestående Penäion för Regerings-Rådet von 304 Underdåniga Skrifvelseri Scheven; om utbetalning hvaraf Eder Kongl. Majit lärer täckas meddela Stats-Kontoret Nådig befall* ning. Rik sens Ständer framhärda 8Cc. N:r 143; Uppl. oell godk, hos Sanitl. Riks-St, d. 23 Maj 1818.' Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse angående medel af Staten till Kassern åt Kongl. Andra GardesRegimentet.
Det synes äfven antagligt att, såsom anfördt blifvit, Bergsskolans lärare genom den lifligare beröring med andra vetenskapsmän och de rikare hjelpmedel i vetenskapligt hänseende, som i hufvudstaden äro alt tillgå, Hnge bättre tillfälle att utbilda sina egna studier och jemväl kunde i vidsträcktare mån än hittills blifva till gagn för auktoriteter, likasom för enskilde; och skulle slutligen Bergsskolans flyttning, i följd af Brukssocietetens i sådant hänseende gjorda anbud, för Statsverket medföra den hufvudsakliga fördel, att kostnaderna för bergselevernas praktiska utbildning komme för all framtid alt af bemälde Societet bestridas. Å andra sidan hafva emellertid Rikets Ständer ej kunnat förbise vigten af de anmärkningar, som, enligt hvad ofvan är anfördt, blifvit framställda emot det ifrågavarande förslaget, och hvilka synas ådagalägga, att skolans flyttning och förening med Teknologiska Institutet älven skulle föranleda åtskilliga tänkvärda olägenheter. Den erinran, som förekommit, beträffande dessa läroverks olika art och beskaffenhet, att nemligen Bergsskolans uppgift och ändamål egentligen är praktiskt, men Teknologiska Institutet deremot utgör en hufvudsakligen theoretisk undervisningsanstalt, synes i främsta rummet förtjena afseende. Det är nemligen tydligt att en förening al tvänne i så väsendtlig måtto skiljaktiga läroanstalter mäste vara åtföljd af ej ringa svårigheter, och om äfven en sådan förening kan på eli ändamålsenligt säll åstadkommas, hafva likväl i detta fall sä många farhågor blifvit uttalade om de olägenheter, som deraf skulle härflyta, att, innan en fullständig plan för det nya läroverkets organisation blifvit uppgjord, det svårligen kan utrönas i hvad mån de gjorda anmärkningarne böra anses befogade. Bland dessa anmärkningar äro i öfrigt åtskilliga af den beskaffenhet, att en närmare undersökning i de angifna omständigheterna synes vara nödig för atl kunna tillförlitligt bedöma den ifrägastälIda åtgärdens lämplighet.
Hvad nu sjelfva Lagförslaget beträffar* så tyckes det stödja sig på den bekanta principen: må ver/den förgåsj blott rättvisan får blifva gällande. Också skulle denna lag, om den någonsin kunde behöfva tillämpas, nödvändigt leda genaste vägen till samhällets upplösning. Den, som mins 1817 års tilldragelser, och den stora villervalla, som uppkom genom Disconternas fallissement, kan lätt tänka sig, hvad det skulle blifva, om Banken förbjöds att fullfölja sina functioner. Det vore knap - Den 23 Ootober f. ro. 249 past en möjlighet, att en revolution då kunde uteblifva. Dessutom är Lagförslaget i detaljerna bekajadt med åtskilliga brister. Sålunda beter det t. ex. i 2 §. Befinnes det, att Sedelns vägrade inlösen härrört af orsak, sorn icke genast kan rättas &c. Om således Banken vägrar, att inlösa en falsk sedel, hvilket naturligtvis icke genast kan rättas; så skulle Banken strax stängas. Afsigten med denna lag är tydligen välmenande; men likasom den, hvilken vill bevisa för mycket, bevisar intet, likaså hafva äfven garantierna, just genom deras alltför starka tilltagning, blifvit lika med noll. Om man ti 11 toge måttliga garantier, som möjligen kunde verkställas, skulle de tillvinna sig vida större förtroende. Ytterligare innehåller Lagförslaget följande föreskrift: ”skulle ej inom 6 månader efter det ”denna anmälan skett, Banken, genom ” BancoFullmägtige eller Rikets Ständer, ’’vara återställd till sina functioner, välje ”då Rikets Ständer 8” &c. Men ingenstädes är sagt, att Rikets Ständer skola sammankomma; och huru skola de då kunna välja? Eller skall man ålägga Kongl. Maj:t, att sammankalla Rikets Ständer? Jag finner sålunda detta Lagförslag alltför bristfälligt, och kan ej annat än förena mig med Herr Hjerta i det påstående, att hela denna lag är öfverflödig.
Öpnades Hrr Bänkmäns i går e. m. hållna prot. vid val af Elektorer; och befunnos dertill utsedde: JVi 5 5. Gr. Cronhjelm till Flodstad, Fullm. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabriel. — 78. » Hård, Fullm. Gr. Sparre, Erik. — 115. » Lagerbjelke, Gustaf. — 120. » Liljencrants, Gustaf Fredrik. — 122. » Puke, Folke Magnus. — 140. » Björnstjerna, Carl Magnus. — 140. Frih. Leuhusen, Carl Herman. — 246. » Manderström, Carl Adolf. 31» Dem 25 Oktober. Frih. Falkenberg, Conrad Gabriel. — 260. » von Saltza, Anton Philip Carl. — 311. )) af Ugglas, Curt Gustaf. — 338. )) Tersmeden, Wilhelm Fredrik. — 369. » Lagerstråle, Fullm. Hr Tersmeden, Nils. — 393. )> af Schmidt, Carl Johan Georg. — 118. Hr Bagge af Berga, Fullm. Hr Hägerflycht, Nils Henric. — 661. » Klingstedt, Fullm. Hr af Geijerstam, Carl. — 678. » Bildt, Didrik Gillis. — 778. » Leijonancker, Fredrik Wilhelm. — 1960. A. » Montgommerie, Robert Nils Germund. — 1628. B. » Benzelstjerna, Fullm. Hr Tornérhjelm, Rudolf. — 1939. » Silfverstolpe, David Ludvig. — 2051. » Furuhjelm, Fullm. Hr Björnstjerna, Johan Magnus. — 2183. » Gripensvärd, Jacob Olof. — 2221. af Wirsén, Carl Thure. — 2292. » af Edholm, Erik Wilhelm. Hr Gr. o. Lan d t m. anmodade Hrr Elektorer, att, inom den i 53 g R.
Vid berörde körbullande oeb dä anslaget til! den del deraf, som ur löv 8käne aksedd, visat sig icke vara sä tillräckligt, att understödet till dem, som dertill ansetts beiättigade, kunnat utan uppskof utbetalas, oell följaktligen samma anslag pä enabandan skäl, som, i afseende pa anslaget till utkl^ttningslijelpen i allmänbet vid sista Diksdagen gjorde sig gällande, s^nas böra till förslagsanslag förvandlas, köresiär Dongl. ^1aj:t, att bada dessa anslag, det förr 18,000 D:dr 00b det sednare 28,000 D:dr, ma, i eniigbet med Dikets 8tänders redan yttrade äsigt, sammanföras under e?r titel, såsom ett gemensamt förslagsanslag ak 46,000 D:dr. b). oe/r eo/?r,)rrr?tt'«7tr/m/re^. Dä Dikets 8tänder, i kraga om stats-bidrag till uvderbället ak vissa delar utaf den sedan är 1812 pä allmän bekostnad anlagde väg genom Dalarne, Helsingland oeb demtland, uti skrifvelse den 30 8eptember 1840, med erkännande ak den grundsatts, att staten för närvarande bör bidraga till underbället ak nämnde väg, bos l^ongl. Naj:t i underdänigbet begärt, att undersökning mätte anställas till utrönande af kostnaden kör underbäilet ak de delar utaf den n^a vägen, bvilka genomlöpa ouppodlade oeb frän de bebyggde orterne aflägse liggande trakter inom berörda landskap, samt vid nästinkallande kiksclag till Dikets 8tänder Vädig Droposition i ämnet aklata, bafva, enligt Ivongl.
De vidrigaste följer skulle äfven kunna härflyta af en mera oinskränkt förbindelse, ty då, å ena sidan, de löften böra vara Oryggliga, som gifvas af Rikets Representanter, Skulle , å den andra, förändrade tider och omständigheter så kunna försvåra uppfyllandet deraf, att verkställigheten måste göras på bekostnad af Rikets gemensamma väl, hvarifrån Götha Canals Utförande icke lärer böra isoleras. Såsom en hufvudsaklig bevekelsegrund till deti sist gjorda framställning, bör Beredningen anmäla, att ehuru den anser de nyligen upprättade Calculer vara beräknade enligt de sannolikaste grunder, som kunskap och erfarenhet kunna lempa, vågar Beredningen ingalunda försäkra, att kostnaden får återstående Canal-arbetet med visshet skall stadna vid den påräknade Summan, utan inser tvättom flera händelser, sona kunde oka behofvet, i hvilket fall Riksens Höglofl. Ständer, efter 5 års förlopp, likasom nu, kunde Jcomma i det brydsamma valet, imellan Canalsprbetets afstadnande och förhöjda öfver Statens förmåga sträckta anslag. §• 7° lien 17 Juli. §• 7- 1 den Finance-plan eller Tableau öfver tillgångar oc!i behof, sorn blifvit af Götha CanalD irection till Beredningen ingifven, finnes väl uppfördt, att af de återstående Go proCent å Actie-Insattningen , 10 proCent ärligen borde inbetalas och till Canal-arbetet användas, från och tnéd innevarande år 1815 till och rned år 1820; Beredningen anser för Riksens Höglofl. Ständer vara angeläget, det Canal-Bolaget utfäster sig att framför all annan tillgång pä föreskrifne sätt använda den återstående Actie Insättningen, §. 8, Den af Götha Canal-Direction uti dess Calculer och Berättelser uppgifna totala kostna Issurnjna, för vid detta års början återstående Byggnader, utgör , efter afdrag af nu varande behållningar , fordringar och fastigheter, hvilka efter hand och slutligen kunna realiseras