Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kort härefter träffades herrarne vid en af de så kallade »större supéerna» i huset vid Humlegården, från hvilkens festlighet läsaren dock skall förskonas, med undantag af följande pikanta konversationsbit mellan Lars Hierta och Ridderstad, hvilka herrar skaffat sig en vrå för sig sjelfva. Hierta. »Jag har läst löjtnantens skrifter och så fort vi något skilt oss från riksdagsbråket, som inkräktar så mycket af utrymmet, så, var säker derom, skola recensionerna komma in. De äro redan skrifna.» Ridderstad. Åh verkligen, jag känner mig mycket förbunden, men anhåller förbindligast, att ett litet förbehåll måste tillåtas mig.» Hierta förvånad. »Ett förbehåll!» Ridderstad. »Mycket obetydligt, det medgifves, jag anhåller blott att om de nyskrifna recensionerna händelsevis skulle gå i samma färg som den sist föregående, konglig sektern då behagade att fortfarande låta utrymmet fela.» Hierta log fint utan att svara. Ridderstad, anande oråd, försvann med en gnistrande blick. Recensionerna kommo aldrig in.) Denna lilla »konflikt», som jag ej erinrade mig vid första upplagan, har jag trott förtjena att inflyta. Nu får Ridderstad åter pennan. I ett annat bref – besvarande ett från mig, der jag, just för dessa minnen, begärt af honom åtskilliga underrättelser – skrifver han: »Det skall alltid vara mig kärt att lemna alla upplysningar jag förmår, öfverlåtande åt eder att efter godtfinnande inväfva desamma i den vackra duk, hvarmed ni nu är sysselsatt att drapera er egen och eder samtids litterära historia.» (Hvad beträffar att jag draperat min egen litterära historia, så går jag ej alls in på den saken. Min man och jag hafva endast utfört värdskapet åt våra gäster, och att dervid vi också måst få, som det gamla trovärdiga uttrycket lyder, »en liten släng af slefven», var naturligt, men det har icke varit meningen att skrifva egna memoirer. Det har jag blott till en del försökt i mina Skuggspel.) Emellertid ha
Jag vidhåller således min åsigt och vågar icke tillstyrka R. o. Ad. att antaga något af de förslag, som här varit i fråga, ulan röstar för afslag derå. Den 5 Februari f. m. 101 Hr Nordenanckar: Hr Gunther har redan i min tanka tillfyllest upplyst, att en förändring mäste, till följd af tre RiksSt:s beslut, äga rum. Frågan är sålunda icke nu, huruvida vi skola qvarblifva vid det gamla, utan frågan är om vi skola biträda den ena eller andra af de förändringar, som de tre RiksSt:n redan beslutit, eller söka att inverka till någon modification uti deras beslut. De flesta talare, som yttrat sig, hafva, om jag rätt fattat deras meningar, ansett, att någon förbättring vore vunnen genom den af mig framställda modificalionen af Utsk:s förslag. Hr Lagerhjelm har deremot framställt den svårigheten, att detta uppdrag icke skulle kunna af sockennämnderna utföras, och della Hr Lagerhjelms inkast har, såsom jag tror, i synnerhet inverkat på Ilr von Hartmansdorff åsigt, att hvarje förändring borde afslås. Det var egentligen handläggningen af de många förmyndareräkningarna, som väckte Hr Lagerhjelms betänklighet. Jag tror likväl, att om man rätt undersöker Hr Lagerhjelms uppgift i detta fall, så förfaller den till slör del. Den socken, som Hr Lagerhjelm omtalat, är, såsom jag tror, en af de större i Riket. Han uppgaf, att omkring 60 förmyndareförordnanden skulle derifrån utgå, och om hvarje sådant förordnande räknades till omkring 10 är, så skulle, enligt Hr Lagerhjelms tanka, 600 räkningar årligen komma att granskas; men då mitt förslag innehåller, alt räkningarne borde af socken-nämnderua granskas endast hvart tredje år, så skulle antalet deraf reduceras till endast en tredjedel af det nyss uppgifna. Vidare innehåller förslaget, att socken-nämnden icke skulle behöfva granska räkningar för andra omyndige än sådana, som icke hade några fränder, hvilka kunde åtaga sig detsamma. Jag föreställer mig, alt äfven delta undantag måste reducera räkningarnes antal ganska betydligt.
Anskaffandet deraf öfverskrider visserligen hvad genom stadens eller någre dess enskilte invånares tillgångar skulle, utan alltför dryg känning, kunna åstadkommas, ehuru, å andra sidan, den sällsynta ifver, som sjelfkraft ledt enskilte att härvid använde så betydliga ansträngningar, synes visa att ett verkligt behof är för handen, och att, om ändamålet en gång vunnes, ortens rörelse skulle deraf hämta lif och styrka. Undervisning, fattigförsörjning och sjukvård bestridas såsom tillförene. Öregrund. Folknunamem för i832 utgjorde 254 mankön och 346 Qvinkön, tiU»«rnmans 600, hvaraf 4©9 erlagt personella afgifter. Fern köp - män med obetydlig handel finnas i staden, men ingen fabrikant; och få handtverkare kunna der vinna sin utkomst Skeppsfarten har under sednare åren allt mer och mer aftagit, så att den för stadens räkning nu bedrifves med endast två större båtar eller galeaser, den ena om 3g och den andra om 37 läster; hvaraf följt, att ortens rörelse och välmåga, som tillförene hufvudsakligen grundats på sjöfart, betydligen förminskats. Verkningarne af den år 1829 staden öfvergångna eldsvåda kunna, oaktadt det understöd invånarne åtnjutit, ännu ej vara undanröjda; och den tynande ställningen har än vidare qvarhållits på samma punkt genom den för ortens tillgångar dryga tyngden af vacans-afgift för nio båtsmän, deruti likväl lindring skulle ske enligt det under sednasle Riksmöte tillkomna beslut örn jemkning af båtsmanshållet städerna emellan; ehuru detta beslut ännu ej hunnit gå i fullbordan. 1 Den i sednaste berättelsen omförmälte, af Grosshandlaren Lindskog företagna skeppsvarfs-anläggning fortsattes ännu, utan att dock hafva kommit till stadga och märkbar utvidgning. I öfrigt har någon förändring i stadens näringsoch politie-förhållanden ej föregått. Östhammar, som har gemensam Borgmästare med nyssnämnde stad, kan likaledes icke sägas vara af särdeles betydenhet för orten, eller å rörelsen derstädes utöfva verksam inflytelse. Jemförelsevis med Öregrund, torde likväl ställningen här hafva något förbättrats.
Är nu förhållandet så olika, som Hr Cederschjöld påstått, att en Skåning f ö i lär 4 gånger så mycket som en Småländning, så är det ju alltför riktigt att sockennämnden får bedomina förtäringens, belopp och det olika beholvet. När socknen afventyrar alt fä den till fatiighjon, som icke har sin bergning på en utklufven hemmansdel; så bör ock sockennämnden vara mån om att icke taga till för litet. Jag vet åtminstone ingen tillförlitligare myndighet, än den som Utsktn föreslagit. Orden ”hafva sin bergning” anser jag vara bättre än ”underhållas,” och instämmer således nied Hr Rosenblad i anhållan om deras förändring. — Den rättelse, hvilken Hr Rosenblad föreslagit i 3 §:n, kan jag icke tillstyrka. Om det hette: kan åbo af andra näringar h a f v a saker och ständig förtjenst, så hade man skiljt bergningen från hemmanet. Finge man då bedomina, huruvida t. ex en skräddare kunde af sin näring hafva sin bergning, och det vore gifvet, så blefve besuttenhetsbestämmelsen utan betydelse. Jag tillstyrker således att hela denna § malte förblifva oförändrad. Uteslutningen af orden ”såsom sjöfart, fiske eller dylikt” är alldeles likgilllig, ty att dessa äro näringar vet en livar, och om de specificeras eller om dessa oid utstrykas kommer på ett ut. Min vördsamma hemställan är således: att R. o. Ad. täcktes bifalla de 3 första §§.‘na sådana de af Utsk:n blifvit Den 3 Februari f. m. V föreslagna, endast med den skilnad att, i st iil let för ordet n n d e r 1) å 11 a s, begagnas uttrycket hafva sin bergning, hvilka ordalag afven finnas i nu gällande förfntln. oell följaktligen äro för livar och en destoinera bekanta. Hr von Hohenhausen:
M. anförda, samt då undvikas måste att indraga Depart:tsCheferne i så beskaffade bestyr och dispositioner af Staten tillhöriga medel och persedlar, hvarigenom de, hvad med deras embete och grundlagens mening är oförenligt, blefve redovisnings - Den 4 December f. m. 255 skyldige inför KammarRm; så torde denna första tanke böra falla, för att utbytas emot ett förslag, att i st. f. motsvarande administrativa Collegier och Styrelseverk, måtte för hvarje StatsDepart., med undantag af Justitieoch UtrikesDepart:len, insättas en Förvaltning, ställd under Depart:sChefens inseende och omfattande de ilrender, som äro Departrlet tilldelade, men, i afseende på handläggning och verkställighets-åtgärder, fördelad, efter ärendenas beskaffenhet, emellan afdelningar med hvar sin fristående och på egen ansvarighet handlande Chef; dock så att, till enhets vinnande, ordnandet och ledningen af det hela utginge från Depart:lsChefen, samt att, i och för handläggningen af vissa gemensamma angelägenheter, förvaltningens samtlige AfdelningsChefer in pleno sammanträdde. Att ett sådant förslag låter sig icke allenast försvara såsom en theoretisk tanka, ulan äfven praktiskt utföra, det anhåller jag alt få ådagalägga genom hosföljande i samråd med flera uti ämnets alla detaljer väl hemmastadde personer utarbetade förslag till en »ArméeFurvallningo, att insättas i st. f. nuv:de KrigsColl., Till följd häraf får jag vördsamt föreslå: a) Att R.
Förr i världen brukade man vika fållen tillbaka mot rätjag skall akta mig för att säga det säkert. sidan, föra kanten uppåt emot afvigsidan och nä- Tillställningen började få en smula anstrykstan kasta densamma, hvilket ju tydligen är alldening af orgie, och man skymtar faunens bockles obehöfligt. Då man ej begagnar hel lakansfot oftare, än man ser gratiens leende. Det bredd, kastar man längderna jämt och väl tillsammans, syr ej tillsammans dem på maskin. är baccbanternas timme. Jag tror, vet ni min nådiga, att vi tänka på att dra oss hem. Er kostym ser med förlof en smula derangerad ut, och själf är ni bestämdt trött. Tillå- ter ni, att jag säger till om vagnen, medan ni söker upp edert sällskap? Farväl! Om lyckan är god, kanske vi träffas på ännu en karneval, innan lindarne löfvats. Au revoir! Scmvola. Breda virkade spetsar på lakan vill jag ej rekommendera, såvida de ej äro ytterst ordentligt virkade, och i så fall blott på bomullslakan, hvilka kanske i mångens tycke därigenom få ett visst värde. Däremot är en fingersbred spets, imiterande hålsöm, med en minst 10 cmtr bred fåll utanför, ganska vackert; är man därtill svag för » grannlåt », kan mac ju anbringa en vacker uddspets i kanten — det praktiska däruti lemna vi dock därhän. Att lakan och örngott » monteras » i samma stil, är väl nästan öfverflödigt att påpeka. Man kan äfven sy två rader s. k. perlhålsöm på l / a 2 cmtrs afstånd och på mellanrummet sy ett litet mönster med linnel a brodérgarn, i all sin enkelhet att anbefalla. Utmärkt vackra äro spetsar, sydda i gobelinstygn med linnegarn på bredare eller smalare stramaljband, i hvilkas kant virkas en stolprad, men af allt är naturligtvis varaktigast att sy något enklare eller ståtligare plattsömsbroderi. Till dessa olika monteringar höra vackra, tydliga monogram, ej ihopgyttrade, så att ingen människa kan se, hvad det skall vara för » krumelurer », allt annat liknande än bokstäfver.
Jag tror mig hafva så mycket mera skäl till denna vördsamma framställning. som R. o. Ad., genom sitt bifall till den näst föreg:de punk - 544 Den 29 Juni e. m. ten, fastställt en af faktorerne för den jemförelse, hvaraf jag begagnat mig såsom utgångspunkt i min reservation, vid fattandet af den slutföljd, att det ifrågavarule företaget väl må understödjas, men med en i förhållande till ändamålets verkliga fordringar och relativa värde nedsatt summa. Hr von Troil: Uti den reservation som Frih. Cederström låtit åtfölja Betänk, och hvarutur han upläst åtskilliga utdrag, synes all Frihm velat inskränka sin åtgärd för underhjelpande af Köpingsåns uprensning till ett låneunderstöd af 20.000 R:dr. Vill man icke bevilja mera än dessa 20,000 R:dr, så vågar jag för min del förklara, att det icke lärer kunna blifva något af med upmuddringen och att det då vore bättre att afslå hela frågan. Jag skulle likväl tro, att ifrågavar:de å-rensning är af så mycken vigt för en icke ringa del af Westmanland, att de medel, som R. St. dertill skulle vilja anslå, icke vore illa använda. Det nuvar:de förhållandet med Köpings-å är likasom med Stång-ån, att den löper i en mängd krokar, visserligen icke lika stora som den sednares, men likväl i betydlig mån försvårande seglationen. Jag har flera, gånger med ångfartyg berest denna å och jag kan derföre intyga, att vid flera tillfällen måste ångfartyget helt och hållet stanna machinen och man måste med spakar på båda sidor söka att föra fartyget fram genom de siingringar som ån gör. Dessutom är ån så smal att vid många tillfällen fartygen vidröra stränderna, och på ett eller annat ställe så grund, isynnerhet vid mynningen, att en uprensning är af högt behof påkallad.
Regeringsformen, V. 1123. ang. en förbättrad National Representation, V. 1131. — ang. anmodan till Lag-Comitéen, att i lag. förslaget fästa synnerlig uppmärksamhet på bestraffningssättet af de brott, som kunna emot Tryckfriheten föröfvas, V. 1212. — ang. läsningen af Stats-Rådets Protocoller, V. 1239. — _ ang. ändringar i Tryckfrihets-förordningen, V. 1243. _ — ang. 60 §. Register. ConstitutionsUtskottets Memorial, angående en ny införande imellan den 37 oell 3$ $. Re* geringsformen, V 1349. ang. hemställan om möjligheten, att vid nä. sta Riksdag afskaffa Jury, V. 1363. ang. 41 ■§. Regeringsformen, V. 2.016. ang. 29 $■ Regeringsformen, V. 2017. äng42 och 94 $. §. Regeringsformen, V. 2018. ang. Frih. Stael von Hollsteins anmärkning mot föredragande i Stats-Rådet, V. 2022. __ ang. en af Landtmarskalken vägrad Proposi* tion, V. 2025. ang. förrättad granskning af Stats-Rådets Protocoll, V. 2030. angående de genom föreningen imellan Sveri ge och Norrige uppkomna constitutionella förhållanden, V. 2030, ang. 5 §. 1 Mom. Tryckfrihets-Ord., V. 2x50. ang. ang. ändring af 68 §- Riksdags-Ordningen» VI. 227, 560. E. Edsformulaire för Banco Utskottets Ledamöter, !. 437. Electorer ( Riksens Ständers'), att välja Justitise-Om» budsman, V 945. att välja dess Suppleant, V-946. Expeditions-Utskottets Memorial, ang. ytterligare Betjening, II. 3. ang. de nya constitutionella förhållanden i mellan Sverige och Norrige, III. 28?. ang.
Jag inskränker mig derföre blott till att förena mig i detta hänseende med de föreg:de talarne. Egentligen hegärde jag ordet för att besvara hvad Hr Bildt nyss yttrade, nemi. att, om StatsUtsk:t ansåg en eller annan åtgärd vara af beskaffenhet att böra klandras, detta klander icke borde rigtas mot byggnadschefen, utan mot Konungens Eådgifvare. Detta vågar jag dock bestrida; ty om StatsUtsk:t adopterat denna Hr Bildts åsigt, skulle Uisk:t besluta en anmärkningsanledning mot Konungens Eådgifvare. Grunden för en sådan anmärkningsanledning skulle förefinnas redan 1850 och sedan fortfara under de 2:ne efterföljande riksdagarne, då anslag ånyo beviljades. Någon anmärkning i detta hänseende torde dock icke kunna mot Konungens Rådgifvare framställas, då E. St:r redan vid denna riksdag gifvit dem fullkomlig décharge och då inga förändringar sedan dess blifvit vidtagne. Jag har derföre tagit mig friheten fästa upmärksamheten derpå att, ehvad Utsk:t funnit några föreg:de åtgärder af Regeringen vara grundlagsvidriga eller icke, så eger hvarken Utsk:t eller E. St:r rättighet att nu deröfver yttra sig. StatsUtsk:t kunde visserligen hafva haft skenbar rättighet at.t i den historik, som det i Betänk:t framlagt, inlägga ett visst klander mot byggnadschefen eller Konungens Rådgifvare, men till något sådant resultat, som det Hr Bildt antydt, kan man enligt mitt förmenande aldrig komma. Jag har blott ansett som en skyldighet att upkalla Hr Bildt ännu en gång, på det att han måtte närmare förklara sitt yttrande, och då jag nu erfarit att han anmält sig, har jag ingenting vidare att tillägga, utan får, under förhoppning att det mot byggnadschefen uttalade klander ogillas, an hålla om bifåll till den redaktionsförändring, PresteSt,:t redan beslutat. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Hr Cederschiöld, Gustaf:
Det är således denna tolag, som är orsaken till allt detta, och är det väl skäl att på detta sätt draga trafiken från sin naturliga gång till konsumenternes och äfven till den af Hr Printzensköld älskade producentens nackdel, ty om råvaran, som producenten behöfver i sin rörelse, måste föras på krokvägar för att kunna afyttras till ett billigare pris, blir det i alla fall en nackdel för producenten, om han än tager varan å ort som vederbör. En annan orsak, hvarföre jag tillstyrkt sammanförandet af tullsatsen och tolagen är, att jag hoppas att i en framtid man skall erhålla lättnad vid regleringen af tullafgifterne, ty om dessa antingen bestämmas för lågt å åtskilliga råvaror eller helt och hållet borttagas, är det möjligt, att sådant icke kan ske utan ganska stort motstånd från stiidernes sida, emedan de derigenom förlora sin tolag. Hrr Bildt och Printzensköld hafva fästat upmärksamheten derpå, att om än den föreslagna regleringen af alla handeln åtföljande afgifter göras, upstfir en ojemnhet emellan alla stiidernes ersättning. Detta är sannt, men förekommer endast i 2:ne fall, nemi. i fråga om vågpenningarne och stämpelafgiften. Det är troligt, att den sednare kommer att uphöra, ty städernes representanter inom Utsk. voro icke hågade att behålla den. Vågafgiften är af föga vigt. Andra afgifter återstå likväl, 462 D en 22 Juli f. m. hvilka böra regleras, hvaribland hamnafgiften är den betydligaste, ty, ehuru i Malmö denna afgift är liigst inom hela Riket är den likväl der ganska betydlig. Dessa förhållanden kunna icke hjelpas, ty det är naturligt, att om en stad, till förbättrande af sin hamn måste verkställa betydliga arbeten, måste under en viss tid dryga afgifter erläggas för att betäcka arbetskostnaden. Onskiigt vore, om man kunde bereda lika afgifter i alla städerne, men något sådant kan icke åstadkommas, emedan de nuvide afgifterne icke äro gällande för långliga tider. Men, derföre att man icke kan åstadkomma allt på en gång, är väl icke skäl att försaka de förbättringar, som möjligen kunna tillvägabringas.
Andreas Eskilsson, från Blekinge län. 334 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 234. han åbor. I öfverensstämmelse härmed tyckes det vara temligen klart, att hvarje hemman, som bebos ai gästgifvare, borde rättvisligen njuta roteringsfrihet; helst de ringa fördelar, en sådan frihet medför, på långt när icke motsvara det besvär, de kostnader och det ansvar, gästgifvare hatva sig ålagdt. Om man utgår från denna synpunkt, torde det ej förundra någon, att jag, med kännedom af det högst besynnerliga missförhållande, som vid ett af gästgifverihemmanen inom mitt komitentskap i afseende på roteringsfriheten uppstått, söker att vinna en rättelse, hvilken, ehuru på administrativ väg lemnad utan afseende, är med både lag och billighet öfverensstämmande. Då gästgifverihemmanet N:o 3 Weda om 5 seland, beläget i norra Ångermanland, Nordingrå socken, enligt hvad bilagda af häradsskrifvaren i orten utfärdade betyg ger vid handen, blifvit ålagd rotering den 10 September 1841, ehuru bemälda hemman, på sätt 1825 års special-jordebok utvisar, eger gästgifverifriheter, och uti 1786 års för fögderiet gällande roteringslängd är upptaget bland frihetshemman, samt härtill kommer, att jemväl bilagda utdrag af roteringslängden öfver båtsmanshållet i Nordingrå socken tydligen utvisar, att Rocksta by, der gästgifveri för längre tid tillbaka varit, för närvarande betalar rotevakansafgift för 19] seland, så följer häraf, att, derest innehafvaren af gästgifverihemmanet N:o 3 Weda om 5 seland fortfarande skall betala rotevakansafgift, så bortfaller den enligt lag honom tillkommande rotefrihet.
Pensionens lefnadsår. under krigstid hemma i landet 1 efter efter efter efter efter efter efter efter belopp. vid indelta arvid den öfriga arméen. intill fyllda fyllda fyllda fyllda fyllda fyllda fyllda fyllda fyllda méen och Wermlefnadsår. lefnadstjenstclefnadstjenstelefnadstjenstelefnadstjenste lands fältår. ar. år. år. Kimt. år. år. år. år. Runt. jägarekorps. Regementsstallmästare uppbär pension i den tjenste grad han njuter lön och på deri gällan de pen sionsvilk or. Kongl. Maj ds Nåd. Proposition N:o 28. 15 Bil. Förslag till PeilStOIlSStat för Arméens befäl och tjenstemän, utom läkare, att, om hela pensioneringen af Staten öfvertages, från och med år 1867 och derefter tillsvidare tillämpas. - Tiden för pensionsrätter inträ- dande. Tjenstgö- ringsskyldighet efter afsked intill viss lefnadsålder i krigstid hemma i landet. Pensionens i belopp. Första Massen. Lefnadsår. År. R:dr Rsmt. (Generalbefälhafvare i Militär-distrikten, i Kavalleri-inspektören, 1 General-fälttygmästaren, Generalen för Fortifikationen, ^ alla med rättighet att vid 60 år, efter erhållet afsked, undfå £:dels pension eller 4,500 K:dr, så- vida tjensten innehafts i 5 år. 65 6,000 Andra Massen. Öfverstar vid regementena, Chefen för Topografiska korpsen, Sekund-cheferne vid Lifgardes-regementena samt Lifregementets Dragonoch Husar. korpser, Öfversten vid Ingeniör-korpsen. 60 65 3,000 Tredje Massen.
Hrr von Wa h ren d o rffs, Martin, och Sandelhjelms, Paul, begäran att få afsäga sig sina platser såsom ledamöter, den förre i Oecon.Utsk. och den sednare i Bevilln.Utsk.; och anmodade H. Ex. Hrr Electorer att nya ledamöter i dessa Hrrs ställe skyndsamligen utse. Likaledes biföll R. o. Ad. Frih. Strömfelts, Carl Melcher, begäran att entledigas från sin befattning såsom elector. Föredrogos ånyo och lades till handlingarna Oecon.Utskrs den 9 dennes på bordet lagda ut!åt:n: N:o 68. öfver gjorda anmärkningar vid Utsk:s betänk. N:o 43 i anledn. af väckt fråga derom, att jord-och strandägares rätt till hafsfiske måtte uti den under utarbetning varande fiskeristadgan varda bibehållen; N:o 72. i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:s be - 264 Den 17 Junit m. t tänk. N:o 5?. , ang:de upphörande af exped.kronofogdetjcnsterna ni. m.; N:o 73. i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:s utlåt. N:o 3p, i anledn. af väckt motion om Jemtlands återläggande under WesterNorrlands län. Ånyo föredrogos och biföllos Oecon.Utskts d. 9 dennes på bordet lagda utlåttn: N:o 69. i anledn. af väckta motioner om åtskilliga ändringar i K. stadgan d. 9 Nov. 83o, angtde hvad vid sjöfart inrikes orter emellan iakttaga; hör; N:o 70. i anledning af vackt fråga om återläggande af Råneå socken under Luleå sjötullskammaredistrict; N:o 71. i anledning af väckt motion örn förklaring af i:sta punkten uti K. Kungörelsen d. 27 Aug. 1828, angrde afgift till sjömanshusen; N:o 74. i anledn. af väckt motion om förändring i tiden för allm. Gudstjenstens förrättande. Företogs till pröfning
Detta Utskottets erkännande anser jag äfven nu böra göra sig gällande; och jag vågar betvifla, att den genom progressiv tullförhöjning påräknade högre tullafgiften skall med full säkerhet kunna antagas alltid och allestädes komma att i de flesta fall utgå. Men äfven om så antages, skulle ”vinsten af ökad tullinkomst blifva så oändligt ringa och på intet vis uppväga de af ett sådant behandlingssätt uppkommande olägenheter. Det är vida bättre att höja afgiften och låta den gälla för alla slag.” Dessa åsigter delades fullkomligt af Utskottet vid sistlidne Riksdag, och dåvarande Ständer godkände dem jemväl. Det tyckas mig icke vara skäl att redan nu frångå dem. I Norrige, der vanligt sädes-bränvin är till införlei förbjudet, är tullen bestämd för ”alla andra slag, med eller utan tillsats (destillering) samt utan hänsigt till bränvinets styrka,” till 10 £ sk. Norskt pr. Norskt skålpund. Den motsvarar således minst 1 R:dr banko pr Svensk kanna. I andra länder är tullen i allmänhet hög på spritdrycker, och i England belöper den sig ända till 5 R:dr banko pr. kanna, och derutöfver. Då man så ofta sagt, att våra tullsatser borde bringas till likhet med Norriges, kunde det aliså vara skäl att för nu ifrågavarande artiklar be* stämma Bevillnings-Ulskottets Memorial, N:o 30. 9 stämma tullen till 42 sk. pr kanna, utan afseende på gradtalet, i hvilket fall, med tillägg af afgiften till Handelsoch Sjöfarts-fonden samt tolag, sammaplagda tullbeloppet uppginge till 1 R:dr banko pr kanna, eller att åtminstone bestämma tullen till 40 sk. Detta mitt förslag vann icke framgång inom Utskottet. Man hade betänkligheter deremot ej blott med hänsyn lill förment förökad smuggling, utan äfven med afseende å regleringen af vissa handelsförhållanden emellan Sverige och Frankrike.