Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som jag redan i förra berättelsen baft nåden omnämna, förmodades redan då arealen vara för inskränkt för de flere elever, sorn der sökte sin bildning. Denna förmodan bar sedermera besannats, och inom länets hushållningssällskap är redan väckt fråga om inköp eller arrende af annat större jordbruk, lämpligt för landtbruks-institutet, i hvilket fall Orup skulle afyttras. I denna omständighet är likväl ännu icke något beslut fattadt, utan kommer sakens utgång att bero pä framtida öfverläggning. Emedlertid erkännas med tacksamhet de årliga anslag, tillsammans 2,000 R:dr banko, hvarmed Eders Kongl. Maj:t hug Berättelse Öfoer Malmöhus län för åren 1842—1847. 2 ✓ 10 nät institutet, och hvilka anslag i betydlig mån lättat bestyrelsens omsorger. Inkomster och utgifter hafva icke förrän sednare åren kunnat motsvara hvarandra, utan de sistnämnde merändels öfverstigit de förra. Först antagne läraren, utrustad med ovanliga natursgåfvor och kunskaper, började likväl efter några år i den mån så vårdslösa sin funktion, att han mäste från institutet skiljas, hvilket, jemte anskaffandet af annan lärare, äfvenledes försatte förvaltningen i bryderi. Sedan institutet börjades äro derifrån utexaminerade 103 elever, hvilka dels återvändt till egna föräldrar och jordbruk och dels till erhållne tjenster samt de fleste motsvarande de förhoppningar, man i mån af deras mer eller mindre goda fallenhet påräknat. JFabriker å landet. Under år 1847 har tillverkningsvärdet för samtlige utgjort 91,397 11: dr banko och tabellen visar antalet af de personer, som vid fabrikerne sysselsättas. Bland dessa fabriker tillvinner sig synnerlig uppmärksamhet lerkärlsfabriken vid Höganäs och bearbetningen af den eldfasta leran derstädes.
Sädant finnes likwäl icke uti Projectet til nya Regeringsformen, ej heller stadgas at Collegierne skola förblifwa i deras nu warando stick, iritil dest de kunna bättre organiseras, pä annat sätt än 47 §. förestrifwcr. Landets styrelse beror dock gansta mycket af Rikets sä kallade Collegier, hivarest de fleste ärenden, likasom pa förhand utwecklas och utarbetas. AL i den nya Regeringsformen bestämma deras antal, jemte en i ätstilliga delar förbättrad fördelning af ärenderne dem emellan, synes säledes icke hafwa bordt uraktlätas, emedan denna omständighet nödwändigt mäste hafwa et wigtigt inflytande sä wäl pä fjelfwa styrelsen som det allmänna. Rikets publika werk tarfwa utan twikwel mycken förbättring och kanske en ny organisation, i synnerhet nägra, ibland hwilka Krigs-Collegium, Kammar-Rätten m. fl. torde sä räknas. Nu dä Stats-Författningen til en Den 3 Iunik. Lil. stor del omskapas, hwarfore hafwa icke dessa Werk der sätt et rum? Enligt projeetet til nya Regeringsformen är »visserligen tilfäilc öppet, at wid nästa och paföljande Riksdagar »vidta-, ga dylike förbättringar; men denna werkeligen wigtiga sak, hrvars förbättring, med liten tidsutdrägt, i sammanhang med det hela af Con. siitutionen, nu warit möjlig och kanske lättare at »verkställa än framdeles, borde, enligt min öfwertogelse icke ät framtiden hafwa öfwerlemnats. Dernäst får jag fästa Ridderstapets och Adelns upmarksamhet wid 3? af oftaberörds projeet, so»»»' handlar om Adeliga wärdigheten.
Lagmansrätternas indragning ansenligen förnärmas. I anledning af dessa anföranden, får Utskottet först och främst tillkännagifva, det Utskottet icke kunnat finna någon giltig grund för den meningen, att förevarande fråga står i något sammanhang med Lag-Comiténs förslag till ny Civillag. Domstols-organisatio - LagUtsiottets Utlåtande N:o 154. l5 nen och rättegångs-ordningen äro ett ämne för sig, och kunna för sig behandlas, utan all gemenskap med eller inverkan pl Lagens öfriga sladganden. Utskottets förslag är hvarken föranledt af Lag-Corniténs, eller (med undantag af några få ställen i redactioneri af de tillstyrkta Lagförändringarne) derifrån hem» tadt, utan har sin grund i de allmänt kända och erkända samt lika allmänt öfverklagade olägenheter, som af de öfverflodiga rättegångsinstantierne förorsakas. — Behofvet af ifrågavarande förändringar, och önskningarne om lierås till vägabringande, är vida äldre än både Comitén och dess förslag, och var en bland orsakerne till inrättandet af denna C.omite, hvars ändamål deremot icke är att tjena till hinder för lagförbättringar, sorn, utan Comiténs åtgärd eller biträde, kunna verkställas. Dernäst får Utskottet förklara , det Utskottet ingalunda anser sig befogadt att , för sin del, skilja frågan om Lagmansrätternas indragning ifrån frågan om Kämnersrätiernas. Enhet 1 Domstols-organisationen och rättegångars förkortande samt rättegångskostnadernas förminskande, genom inskränkning af instantiernas antal, äro syftemålen för Utskottets förslag och lika angelägne i städerne Som på landet. Att upphäfva Lagmansrättfrne och bibehålla Jtämriersräiterne, skulle l6 LagfJtsbottets Utlåtande Nj6 1^4? öka olikformigheten och förbistringen, i stället att alhjelpa den; och de Lagförändringar,- hvilka af en så beskaffad formförändring påkallades, blefve utan tvifvel flere och mera invecklade, än de af Utskottet föreslagna. Huru
Prot. 18/fo. 6 Sami. 1 Afd. 6 Haft. 3 18 Banco-Utskottets Utlåtande, N.-o i5. afses att vinna ordning och reda i Banco-Verkels räkenskaper och är, utur denna synpunkt betraktad, af högsta vigt till förekommande af de tvister, som, genom misskrifningar å ena eller andra sidan, kunna ega rum, och hvilka föranleda till fel i böckerne, de der, efter flere års förlopp, svårligen, om ens möjligen, stå att reda. Men då Utskottet sålunda väl medgifver, det något ansvar hör drabba den Assignant, som uragtlåter att fullgöra den i ofvanhögstberörde Kongl. Kungörelse gifne föreskrift, inom der stadgad lid, har Utskottet deremot icke kunnat inse någon giltig grund, hvarför en sådan ansvarsbestämmelse hör vara olika för olika Assignanter, helst den följd, som genom föreskriftens åsidosättande kan inträffa, eller oreda i räkenskapen, är enahanda för den räkningshafvare, som drifver en större, med den, som har en mindre assigneringsrörelse, och Utskottet anser fördenskull, lika med Rikets Ständers Revisorer, det ansvaret hör fastställas till något visst, alltid lika, bötesbelopp, samt får, på grund häraf, hos Rikets Ständer tillstyrka en så beskaffad förändring af stadgandet uti Kongl. Kungörelsen af den 6 Maj i83o, att den Assignant, som försummar att, senast vid Januari månads utgång, hafva sin Räkning för det tilländalupna året med Bankens Bok behörigen collationerad, skall böta Tjugufem Riksdaler Banco, hvilka fördelas på lika sätt, som i afseende på fördelningen af böter för öfverassignering är stadgadt; och lärer, i händelse af Rikets Ständers bifall härtill, underdånig skrifvelse böra till Kongl, Maj:t expedieras med anhållan, att Nådig Kungörelse måtte utfärdas till allmänhetens underrättelse om den sålunda vidtagna förändring. Ank. till Exp. Utsk. den 18 April, kl. 1 e. m.
— Se svar till Ingeborg i n:r 19. tilltalande böcker, hvilka bäst egna sig att Skåning. Som vi utan undersökning ej läsas högt — jag ville föreslå, t. ex.: » David kunna känna orsaken till det som inträffat Copperfield », » Dombey och Son », yjulkistooch följaktligen ej heller kunna säga er de af rier ». A f andra böcker rekommenderar jag, orsaken beroende försigtighetsmåtten, och hur för åldern 15, 16: » Silfverskridskorna » af M. ni bör förhälla er i öfrigt, så råda vi er att Mapes Dodge, » Läsning för unga flickor, » en med första vända er till kompetent läkare för samling af böcker, » En ung flickas dagbok, » inhämtande af nödiga upplysningar. af E. de Pressencé, samt senare: » Utkastad i verlden » af Hector Malot, » Dröm och verkD:r — d. lighet » af Marie, » Lajla » af Fries, » Under lås Frågor. och bom », » Resan till Belgien » och » Resan till Konstantinopel« af Reuter. Naturligtvis N:r 131. Frågas om någon af Iduns läsamåste dock hänsyn tagas till den läsandes rinnor ville vara god upplysa, hvad slags lera karaktär, lynne och förmåga att förstå det som användes till modellering, och hvarifrån lästa för att rätt kunna välja det bäst pasman kan få sådan? Nybörjare. sande. Aurora. En af Iduns läsarinnor beder, att N:r 77. Visserligen har Signe redan fått någon ville vara af den godheten upplysa, åtskilliga musikalier sig föreslagna, men jag om hvad som fordras för att blifva inskrifven vågar ändock gifva henne ett par råd dertill, i postverket, samt till hvem eller hvart man i fall att hennes smak vore mera lik min än i så fall bör vända sig. Maria JR. de förra svarandes, hvilkas smak jag icke kan N:r 133. Vore tacksam, om någon ville helt dela.
Slutcligen fär jag tillägga, att sedan Ridderskapet och Adeln beflutat att hafwa ett lika antal med de andra Ständen i Utskotten, och derigenom gjort voteringen per capita möjlig, wore ktt beslut att Votera Ständswis, efter min dfwerlygelse, att bcröfwa Ridderskapet och Adeln betydlig fördel. Om det kan supponeras att lokaliteten af StändS interehen är emot Adeln widrig, utgör voteringen per capita deremot ett torrcctif; ty dä Adeln ofta har mera odling, mera kännedom af affairer än de flesta Ledamöter af de andra Ständen, är det hopp, att de upplysningar ben meddelar kunna winna framgäng hos "individuer och grundade och redigt framställda meningar derigenom behälla dfwerwigten. Om äter voteringen Ständswis bibe, hälles, är det alldeles utan nytta wi afsagt oh fbrmäner af tvär dubbla representation. 4ter 44SO Den 20 Octsber. Äter ropades proposition Herr l^vrstk: Jag war närwarande när Ledamöternas antal i Ut,stötten mindstades, och war dä deremot. Jag ansäg det för en cedion af Riddcrstapet och Adelns rätt: stole wi nu äfwcn votera per cgpic-e hemställer jag om det icke gär ännu närmare pä Riddcrstapet och AdelnS rättigheter. Med skyl digaste afseende pä Högloft. ConstitutionS - UtstottetS grundcliga och aktningswärda behandling, af de wigtiga ärender som Utskottet tillhört, saknas ingalunda hoS mig, en werkclig benägenhet: Akt icke widare motsäga hivad Utskottet uti nu i fräga warandc Z8 § föreslagit: Men jag nödgas förklara att min öfwertpgelse, grundad pä de efter min tanka wigtiga skäl som, uti mine för detta utgifnc strifteliga anmärkningar wid berörde § finnas anförde, icke tilläter mig frängä samma anmärkningars innehöll.
Nycander, för en af honom upfunnen rösträkne-machin; JVa 365, ang:de verkställd omröstning i frågan om understöd lill Tullstalens enskilda Pensionsinrältning för enkor och barn; Jfå 366, i anledning af verkställd omröstning i frågan om anslag till bildande af en teknisk skola i Borås; JVs 367, rör:de verkställd omröstning i frågan om ett serskildt upbörds-arfvodes beviljande åt Skepps-Ombudsmannen vid Stockholms Sjömanshus; JVå 368, ang:de verkställd .omröstning i (rågan om anslag till Lazarettet i Lund; A? 369, i anledn. af verkställd omröstning i frågan om Statsbidrag för en jernvägs anläggning från Dalarne till Mälaren eller Östersjön; samt JV2 379, i anledn. af verkställda omröstningar i frågan om medels uplåning emot fonderade Statsobligationer. Föredrogs ett från Hederv. BondeSt. ankommet prot.-ntdr. N:o 526, innehållande inbjudning till instämmande j nämnde RiksStånds, vid fördragning af Serskildta Utsk:s Mern. N:o 28, den 24 dennes fattade beslut, att en femtedel af den afgift, som i Stockholms stad inflyter för minuthandel med och utskänkning af bränvin, borde, i enlighet med hvad som skall ega rum i andra städer och kommuner pä landet, der afgiften till en del skall användas till allmänt nyttiga ändamål, i nämnde stad utgå till Allmäuna Barnhus-inrättningen derstädes. Hr Gr. o. Landtm, uplysle, att, enl. ankomne prot:s-utdr., ett R. St:rs beslut uti förevande ämne redan blifvit fattadt, i följd hvaraf R. o. Ad. fann nu förevarande prot.-ntdr. icke kunna föranleda till rinnan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Föredrogs ett från Vällofl. BorgareSt. ankommet prot.-ntdr. N:o 604, innehållande inbjudning till instämmande i nämnde RiksStånds vid föredragningen af Lagsamt Allm.
Lenngren, som, uppå gjord underd. ansökning, vid 76 års ålder erhållit Nådigt afsked, skulle, med afseende på dess mångåriga tjenstetid och dess derunder ådagalagda utmärkta förtjenster, få under dess öfriga lifstid bibehålla det af Hr CornmerceRådet å ManufacturDiscontFonden innehafde arfvode af 160 R:dr, hvilka af Fondens vinstmedel skulle utgå. Revisorerne hafva i denna fråga anfört, att då författningarnes stadgande oin rättighet för Embetsmän, som uppnått en viss ålder, att efter afskedstagandet bibehålla deras lön såsom pension ej är utsträckt till de arfvoden, som en Embetsman utom sin lön kan innehafva, kunde Revisorerne icke undgå, att fästa uppmärksamhet å det undantag i närande afseende, som vid ifrågavarande tillfälle ägt rum, hällst, i händelse afskedstagande Embetsmän jemte deras löner äfven fingo bibehålla de CornmerccRädet Lenngrens arfvode. Betänkanden, N:o aoo. 207 arfvoden de kunna innehafva, IndragningsStaten skulle Blifva allt för mycket belastad; och, ehuru Revisorerne visserligen värderade de utmärkta förtjenster, sorn i förevarande fall grundlagt beslutet, hade Revisorerne likväl, enär detta beslut innebure ett undantag från Författningarne, ansett sig böra hos R. St:r hemställa, om icke det förklarande måtte meddelas, alt rättigheten för afskedstagande Embetsman af en viss ålder till lönens bibehållande ej sträcker sig till de arfvoden, som af dem kunna innehafvas. I afseende på förberörde framställning, har K. Corn.Coll. uti dess på Nåd. befallning afgifne underd. utlåtande yttrat, att då Revisorerne egentligen fästat sin uppmärksamhet vid den våda, som skulle uppkomma, om alla afskedstagande Embetsoch Tjenstemän, som uppnått en viss ålder, skulle jemte lönen äfven få efter afskedstagandet åtnjuta de arfvoden de i tjensten innehaft, ansåge K.
Hvad i öfrigt angår de vilkor som StatsUtsk. för summans beviljande upställt, skulle visserligen kunna finnas åtskilligt att dervid anmärka afvikande från min motion, men som dessa anmärkn:r äro af mindre maktpåliggande natur, vill jag förbigå dem och endast fästa mig vid ett ord sorn icke bör tilläggas såsom vilkor för anslagets beviljande. Det är ordet »krigförande». Det kan nemi. inträffa ett sådant förhållande att krig icke förefinnes, men likväl en tjenstgöring i en främmande Armé kan medföra samma nytta. Jag vill blott såsom exempel åberopa förhållandet med Österrike under kriget mellan Ryssland och Vestmakterne, då Österrike ockuperat Donaufurstendömena. Ehuru man då icke kunde anse Österrike såsom krigförande makt, tror jag dock att en tjenstgöring vid en sådan här, der allt var stäldt på krigsfot, skulle varit af ganska stor nytta. Likaså skulle förhållandet vara med spanska Armécorpsen vid Pyrénéerna. Skulle nu ordet »krigförande» qvarstå, kunde icke någon tjenstgöring under fredliga förhållanden komma i fråga. Af sådan ani. föreslår jag att detta ord måtte utgå, men deremot ett tillägg göras att dylika understöd skulle lemnäs för tjenstgöring i sådane makters härar, hvilka befinna sig på krigsfot. Jag skulle derföre önska att dessa ord i StatsUtskis Utlåt, »hvilka inträda i aktiv krigstjenst hos någon krigförande, i vänskapligt förhållande med Sverige stående makt, med rättighet etc.» måtte utgå och i stället erhålla denna lydelse »hvilka inträda i aktiv krigstjenst hos någon i vänskapligt förhållande med Sverige stående makt, hvars Armé befinner sig på krigsfot.» Det är å denna förändring äfvensom å hvad summan angår, som jag utbeder mig propos. Hr af Klint, Erik: Med ani. af det förslag som nu är föremål för öfverläggning, får jag hemställa hos den värde motionären, huruvida icke någon utsträckning af detsamma kan cga rum.
Slutligen får Utskottet vördsamt tillägga, att som de, af flere Ledamöter inom de respective Riks-Stånden väckta frågor, rörande så väl 20 Allm. Desv. och Oeconomie-Utskoltets Betänkande iV.-o 98. hållskjutsens minskande å vägarne i samma sträckning med Ångbåts-farten, som andra af locala förhållanden föranledda ändringar uti skjutsskyldigheten, dels blifvit besvarade uti förestående förslag, dels innefatta ämnen, hvilkas behandling finnes i allmän Lag och gällande Författningar föreskrifven, så hemställer Utskottet, att motionerne, rörande dessa speciela och locala förhållanden, icke må till någon Rikets Höglofl. Ständers åtgärd föranleda. Dock varder detta, jemte åtskilliga Ledamöters serskilda meningar, R. H. Ständers egen upplysta pröfning härmed vördsamt underställdt. Stockholm den in Junii 1834. Reservationer: Af Friherre Raab: ”Ehuru jag inedgifver, att skjutsnings-skyldig heten i vissa orter medförer de af Utskottet uppgifne olägenheter för jordbruket, tror jag mig ega full kännedom derom, att densamma, å andra, anses dels ringa betungande, dels såsom en fördel. Men då skjutsningsbesväret ingalunda blifvit i senare åren försvåradt, finner jag intet skäl vara förhanden, att hemman, sorn af ålder varit behäftade med ett sådant onus, hvilket åter legat till grund för hemmanens värde i närvarande egares händer, skulle få åtnjuta en förmon, hemtaddels directe, dels indirecte på andras bekostnad. Att höja skjutslegan till 24 ända till 36 sk. B:co per mil, som är ungefär dubbelt högre än den, hvartill man nästan öfverallt i Riket kan betinga sig frivillig skjuts, anser jag lika menligt för communication och transporter inom landet, som betänkligt vore, att genom dess olikhet å hvar och hvarannan Gästgifvaregård, gifva skjutsskyldige och entfepreriéurer grundade anledningar till missnöje och afund emellan hvarandra.
Det är för överskådlighetens skull som vid utgivandet ett avstånd gjorts mellan moni 9 och 11. 6 Anteckningen om mom. 10 följer i marginalen omedelbart efter tillägget till mom. 9. Tillägg till 1810 års konstitutionsutskotts protokoll 779 (I § ) 11. Föreslås en sådan redaction: Intet hinder ware för Bokhandelsidkande icke heller för utgifning till föryttrande af någon skrift ware sig Inländsk eller Utländsk, undantagande hwad i 4. §. 2. Mom. stadgas. Hwarje Författare eller Förläggare stånde fritt, att en honom, i följd af sådan egenskap tillhörig skrift antingen sjelf eller genom andra föryttra; dock ware hwar och en Som antingen i öppen bod, eller eljest med rättighet att derom i allmänna tidningar kundgörelser få införa, Bokhandel idka eller böcker försälja will, förbunden, att på sätt om Boktryckeriers anläggning stadgadt är, och wid samma answar, anmälan derom hos HofCantzlern göra. För fortfarande föryttrande af en skrift ware inga andra hinder än de som i 4:de §. af denna Lag föreskrifwas. — undantagande hwad i 4:de §. 2 Mom: stadgas samt i 3 :dje Puncten till: för fortfarande föryttrande deraf ware inga andra hinder än de som i 4:de §. af denna Lag föreskrifwas.) *14: Mom: första stycket efter wares sig: hos Riksrätt. 2:dra §. —1 Wid 2 ulra Mom: blef wid sistl :ne Riksdag fölljande förändring föreslagen: att mellan meningen ifrån enär till och med utmärker skulle utgå och wid slutet tilläggas: under det answar derföre sorn nedanföre bestämmes ifall den såsom skändelig eller smädelig sig tydligen utmärker. — Likaså wid 3 :dje morn: att 8:de Morn: 1 :sta §. äfwen skulle citeras. — Äfwenledes *2 wid 4 :de Mom: att stycket ifrån och med orden sådana handlingar till och med Hemliga hålla skulle utgå, och i 1 § 2 följer i originalet omedelbart på mom. 11.
En mängd af undervisarne såg ej heller i religionen annat än ' ett odrägligt ämne '; en del deremot greps af ett sjukligt religiöst svärmeri och sökte antingen skrämma eller fanatisera barnen, tills äfven de råkade i verkligt eller låtsadt svärmeri; och så fingo vi snart landet fullt af hemliga eller uppenbara gudsföraktare, hvilka under deras strid mot de talrika hycklare och svärmare, som då vanhedrade vår religion, kommo på den vanvettiga tanken, att det var denna, som bar skulden till vårt moraliska förfall och derför borde bannlysas från skolorna. Men låtom oss nu, om ni behagar, fälla ned täckelset för denna tids missriktningar, och i stället se, huru vi så småningom lyckats arbeta oss fram till en bättre sakernas ordning! En verklig äkta folkväckelse eger aldrig någonstädes rum med mindre än ett återupplifvande af gudstron och gudsförhållandet, och det var just med denna äkta väckelse som faktor man nu vågade räkna i arbetet för vårt folks upplysning. Rundt kring landet gick liksom en frisk vindfläkt, manande till arbete på den obrutna, med ogräs bevuxna marken. Medelålders qvinnor och män i goda ekonomiska omständigheter, som aldrig förr hade funnit någon lifsgerning eller känt lifvet tändas i det döda kunskapsförråd, de inlagrat, samlade små grupper barn eller ungdom — icke kring sig — utan i de mindre bemedlades hem, när det bäst kunde bära sig, utan att ingripa störande i familjens lif eller arbete. Och i minst fyrtio år drefs här en mycket oregelbunden, men mycket lifaktig verksamhet för att uppfostra så väl många, som redan voro föräldrar, som ock det slägte, hvilket en gång skulle ikläda sig detta, det vigtigaste och ansvarsfullaste af alla menskliga kall i denna verld. » » Skulle ni vilja hafva godheten gifva mig ett prospekt — en plan, en öfversigt, eller hur ni benämner det — öfver det system, som nu tillämpas här! » bad jag, verkligen glad öfver att ej vidare bli frestad att yttra mig öfver detta underliga folks öfvervunna ståndpunkt. » Prospekt — plan! » log den gamle hjertligt.
Uran att cxvresse förbjuda de andre, lämnar Betänkandet öpen frihet ät den roterade Soldaten och ät Handtwerkaren. Följden af det senare blir, akt Socken Handtwerkaren, som sällan har nägok jordbruk, knapt nägon ko, sköter krognäringen i stället för Handt, werket, och ändamalec med hans tillsättande förfelas. Men brännings friheten för den jndeldte Soldaten har mycket estertänkelrgare följder. Ehuru Betänkandet innehaller, att dertill fordras RorhallarenS sam yke, skall det ej räcka länge innan denne rättighet mäste borrtgifwas wid hwarje nytt knekte contracls uprättande. Manligast boende nära Rote», och med ett ringa sädes förråd, det han da genast förwandlar i bränwin, förstör han Rotebondens skog, stjäl i compagnie med tjenstefolket ur bondens loge eller sädes 246 Den 4 December. kod, och förwandlas sä småningom ifrån en nyttig Rik ts förswarare till en tjuf och en fyllhund, onyttig i fred, snart måröd i krig. — Och skall en Wik tillåtelse vä Soldatens seder, hösma ett mycket wadligare inflytande, an wära fordomdags sä älskade kyrko parader. - Denna tillåtelse är ock högst onödig, ty ingen Rothällare nekar sin Soldat, att hos honom sä kräm na en liten quaiicitet säd till desi husbchof. Höglofl. Riddcrffapet och Adeln torde genast finna skadligheten as detta förordnande, utan akt jag derom bchöfw r widare orda, !'M, rföre jag får föreslå att detta förordnande sä ändras, att all BränwinS bränning onnbkorkigt förbjudes för Ryktare, Soldater, Dä.oaän, Sirandsittare, Torpare och Hondtwcrkare utan jordbruk och boskaps kreatur, samt'Inhyses» hjon. — Och rubner jag mig derom Herr Grefwe» och Landt-Marskalkens proposition. Herr !>k Klin te ber», Wil steim, anförde skristeligen rist Protocollet följande: