Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Revisorerne anmärkningsvärdt, att, ehuru Rikets Ständer beviljat ofvanberörda årliga statsanslag att utgå från och med början af år 1858, emot förbindelse för Institutet att från och med slutet af år 1860 emottaga och underhålla 24 fri-lärlingar och minst 28 elever, blaud hvilka 4 fri-elever, har statsanslaget från och med förstnämnde tid utgått, utan att likväl den vid dess utgående fästade förbindelse blifvit till fullo uppfylld. Institutet har nemligen, till följd af Kongl. Maj:ts nådiga tillåtelse, icke förr än den 15 Mars 1802 blifvit fullständigt öppnadt, ehuru 12 rättarelärlingar hösten förut blifvit antagne. Ofver Institutets inkomster och utgifter under de fyra år, för hvilka räkenskaperna blifvit till Revisorerne öfverlemnade, hafva Revisorerne låtit för hvartdera året upprätta följande tabeller: JFör år 1S5S. Debet. Inkomster: Balans den 30 April 1853: Kredit. Utgifter : Till inlösen af arrendet Förlust på åkerbruket 8,791: 73. Dito » väderqvarnen 298: 41. Balans den 30 April 1853: Tillgångar För ar 1859 D ebet. Balans från den 30 April 1859: Inkomster-. Statsanslag Intresse-medel Observationsdito Vinst på. åkerbruket 6,927: 39. Dito » tegeltillverkningen 1.639: 16. Kredit. Utsäde och arbetskostnader 14,435: 71. Balans från den 30 April 1860: Tillgångar Inkomster: Statsanslag fiT Intresse-medel • 1,130. t>5. Vinst på åkerbruket 4,427: 4. Dito » tegeltillverkningen 1,796: 38. Kredit. Balans från den 30 April 1860: Skulder Balans den 30 April 1861: Behållningar: i kontant i spanmål och öfriga lager i kreatur i inventarier 418. o. i byggnader 1 »0,790. in Utsäde och arbetskostnad Fordringar Summa För år 1861. Debet.
St:s myckna reglementerande i administrativa frågor, och hvad serskildt angår denna angelägenhet, tror jag, att något behof af ett sådant ■stadgande så mycket mindre förefinnes, som man icke kan annat än erkänna, att den ifrågavar. korpsen redan uträttat kanske mera, än man af dess fåtaliga personal kan begära. Då inrättandet af en sådan korps högst betydligt verkar lill det allmänna bästa, skulle det vara ett slags oförtjent misstroende, som genom ett sådant reglementerande uttalat sig mot Regeringen. Jag får derföre anhålla om bifall till Utslcs förslag. Hr von Troil: Instämmande i det yttrande, Gr. Mörner sednast afgifvit, anhåller jag alt fä fästa Hr Bråkenhjelms upmärksamhet derpå, att de arfvoden, hvilka i K. M:s propos. blifvit föreslagna till dessa ledamöter utaf Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen, äro så ringa, att dessa Hrr måste komma i åtnjutande af något serskildt Den 26 Juni e. m. 233 arfvode vid utförandet af enskilda arbeten. En Distrikt-chef har som jag tror endast att upbära 500 r:dr i denna sin egenskap, noén hvad jag bestämdt känner är, att de ringare tjenslemännen endast åtnjuta 300 r:dr b:co. Då StatsUlsk. beviljade denna summa, ansåg Utsk. af vigt, alt medlen anvisas icke såsom ständiga löner, utan såsom dels löner, och dels arfvoden, pä del att en person, hvilken vid korpsen blifvit anställd, men icke upfyllde allt, hvad man väntade, skulle derifrån kunna skiljas, hvilket icke lät sig göra om han vore på Stat upförd. Hr Bråkenhjelm: Min afsigt kan naturligtvis icke vara någon annan, än att det omtalade vilkoret skulle fästas vid den förut varande aflöningen. Men om Hrr ledamöter i StatsUtsk. anser detta opraktiskt och overkställbar!, så lärer väl jag dermed få åtnöja mig. Då nu H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. till bifall å förevar, punkt ropades ja, blandade med några nej, hvarpå II.
Det samma gäller om fönstrens gardiner, hvilka naturligtvis äro afsedda att utestänga det alltför starka solljuset, ej endast att vara ett slags ram omkring fönstret. Då hvardagsrummet skall vara hela familjens samlingsplats, där hvar och en af dess medlemmar kan sköta sin art af sällskapligt arbete eller förströelse, så blir dess möblering ganska olikartad. De oftast begagnade af alla möbler äro utan tvifvel stolarna, och på deras beskaffenhet beror i hög grad trefnaden i ett rum. En stols första egenskap är att vara bekväm, men egendomligt nog, hur många tusen olika slags stolar vi n u för tiden se, är det tämligen ovanligt att träffa på en verkligt bekväm. Vissa typer hafva dock denna egenskap i hög grad och bibehålla den äfven i de mångfaldiga variationer, de i tidernas längd blifvit underkastade. Så- N u t i d a stookh.olinsru.rn. dana äro den tyska bondstolen med sitt fönster, helst endast ett, men stort, om kvälMen för aftonens arbeten eller studier beegendomligt fiolliknande ryggstöd, rococolen af lampor, helst flere; för det andra att höfves ett starkare och stadigare ljus och stolen med sin efter ryggen svängda form, dess väggbeklädnad är hållen i ljusa, glada detta lämnas bäst af lampan, den på borden antika s. k. kvinnostolen, som gått igen färger. det placerade arbetslampan med skärm för i en särskildt i Danmark vanlig salstol m. fl. Hvar och en som haft tillfälle att jämatt sprida ljuset till de närmast omkring Hit höra äfven de flesta länstolar, hvilka Ett par tre sådana lampor på ju redan i sitt namn bära en hemul för sin föra ett rum, upplyst af två eller flere fönsittande. ster, med ett som fått sin belysning från olika ställen i rummet gifva en belysning, bekvämlighet. Från den trefliga Voltairestolen, » farfarstolen » med sina framskjutanen enda af dessa breda fönsteröppningar, som både är tillräcklig och behaglig.
R;dr 32 sk. årligen, eller för 3 år 29,300 R:dr; 4:o, afslogs jemväl Utskottets yttrande, i fråga om 39:de punkten, angående anslag för anskaffande af hingstar af utländsk ädel race för Strömsholms och Ottenby stuterier, samt beviljades det af Kongl. Majit för detta ändamål äskade anslag af 10,000 R:dr; I öfriga delar lades utlåtandet, N:o 230, till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats - Ut skottets den 15 dennes på bordet lagda memorial, N:o s3i, med förslag till voterings-proposition, i anledning af skiljagtiga beslut uti frågan om anslag till befrämjande af slöjd-expositioner, blef den af Utskottet föreslagne voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkänd. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Slats-Ut sköttel s den 15 dennes på bordet lagda memorial, !N:o 232, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o 194. S. D. Vid förnyad föredragning af Siats-Utskottets den 15 dennes på bordet lagda utlåtande, N;o 234, i anledning af väckt motion, att de till Riksgälds-Contoret nu ingående Bevillnings-medel måtte i stället inlevereras till Kongl. Stats-Contoret, behagade Ridderskapet och Adeln, utan att godkänna de skäl, som af Utskottet blifvit anförde, låta bero vid det slut, hvaruti Utskottet stannat. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens nedannämnde den 15 dennes på bordet lagde utlåtanden och betänkande: N:o 55j i anledning af väckt fråga om förändring i sättet för fångars transporterande; Bih. till R. St.
Remiss å Kammar-colhii berättelser, ang:de Sala silfververks ränte-ersätlnings-fond för redogörelsetiden frän och med d. 1 November 1846 till samma dag 1849; N:o 241, i anledn. af väckte motioner, ang:de nedsättning uti Den 21 Juli. 557 afgiften till Wadstena Krigsmanshussamt Amiralitets Krigsmanskassorne vid köp af rusthåll och Båtsmans-rotehemman; Nio 242, i anledn. af väckt motion om Wisby Hospitals öf vcrskottsmedels ingående till samma Hospital i st. f. allmänna Hospi tals-fonden; N:o 243, i anledn. af väckt motion i fråga om bestämmande af rusthållsafgifler, när rusthåll försäljas tillsammans med annan egendom; N:o 244, i anledn. af väckt motion i afseende å kontroller öfver vården af det stämplade papperet, m. m.; N:o 245, i anledn. af väckt motion, ang:de förändring dels i 1827 års Rese-reglemente, dels i de å RiksStatens åtskilliga hufvudtitlar tipförde anslag till reseoch traktainents-peuningar; Nio 246, i anledn. af gjord framställning, ang:de reglering af de å Kongl. Skeppsholmen i Slockholm befintliga Boslälls-lägenheter; Nio 247, i anledn. af väckt motion om löneförhöjning åt nuvarande Bibliothekarien vid Linköpings Gymnasii och Stiftsbibliotliek; Nio 248, i anledn. af väckt motion, angide ändring i sättet för debitering af den, under benämning Tross-transporl-medel, frän en del rotar vid Westmanlands reg:te utgående afgift; samt Nio 249, i anledn. af väckt motion, ang:de användande af Fredriksbergs fästningsverk. Föredrogos och lades till handlingarne StatsUlskis d. 19 dennes f. m. på bordet lagde mern.: N:o 250, i anledn. af erhållen ålerremiss å StatsUlsk:s utlåt.
Sorn jag år sinnad att i enskifta angelägenheter snart afresa från Hufvudstaden, nöd$ gas jag härigenom afsåga mig den mig för 2a Bånkmans-afdelniagen uppdragne Bånkmansbefattning. I anledning hvaraf och som jemväl åtskilige Bånkmån blifvit valde till Electorer, Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade följande BänkmansAfdelningar nemligen: 3, 4, 9, 10, ig, 22, 25, 26, 2g, 55, 55, 57 och att i nästa Plenum för samma Afdelningar utvälja Bånkmån. Justerades Pleni-Protocollet för den 24 dennes. Anmåltes och emottogs Hans Excellence HofCantzler en m. rn. Herr Grefve af [HetterJiedt, hvilken å Kongl, Maj ts HÖga vägnar aflemnade icke allenast Kongl. Maj.ts Nådiga propositioner till Riksens Ständer af den 17 och 1 <é dennes: De.ii 29 Januarii, 207 1) Angående fortfarandet af den så kallade tre skillingsafgiften till Veneriska smittans hämmande; 2) Angående anslag å Stat för en särskilt ProvincialLåkare i Härjeådalen. 3) Angående de så kallade Schlegelska Köpegodsen i Hilland; 4) Angående de så kallade Trlppiska Kö~ pegodsen i Halland; 5) Angående ändring i de nu gällande föreskrifter om ArrendeSpannniålens utgörande af Kungsgårdar, samt derunder lydande Hemman och Lågenheter; 6) Angående fortfarandet af den af Kongl. Majit inrättade Provisoriska Länt-Styrelse på Öland; 7) Om antagande af en Författning, angående förändring eller utdömande af Vattenverk, som genom uppdämning skada jord elleg hindra dess odling; Utan ock Kongl Maj:ts Nådiga Skrifvelser till Riksens Ständer af den 18 dennes: i)
Men lika uppenbart är, att Ständerna åsyftat, det statsrätten' matte blifva professionens hufvudläroämne, ty det var just statsrättens, enligt 1839 års Kongl, bref, subordinerade ställning under en annan vetenskap, nemligen den sä kallade ekonomiska rätten, Ständerna ville afhjelpa genom 1840 års anslag, sa att Universitetet rimligtvis icke kan vilja återföra förhållandet till samma punkt, der det var år 18>j9, och likväl behålla anslaget. Hvad den nya professionens omfång beträffar, så komme densamma, enligt 1842 års åberopade Kongl, bref, att omfatta ej allenast rikets grundlagar och konstitutionella institutioner, utan statsrätt i allmänhet, både Sveriges och andra Rikens inre statsrätt, som ock den yttre (folkrätten) med dess underafdela ingar; och då det åligger en lärare i statsrätten, likasåväl sorn i hvarje annan juridisk disciplin, att afhandla, ej blott hvad som är gällande lag, samt hvad som har varit det (den dogmatiska och historiska delen af vetenskapen), utan ock att fran filosofisk synpunkt bedöma lagarne, så erhåller, på sätt ej mindre Juridiska fakulteten än Konsistorium academicum tillförne anmärkt, den nya professionen en verkningskrets af den vidd, att med densamma skäligen icke böra förenas några andra ämnen, än om behofvet möjligtvis fordrar, att här, likasom i Upsala, underlätta Professorns i administrativa rätten besvär, och fördenskull något mindre omfattande bihang skulle kunna tilläggas professionen i statsrätt. Motsatsen, eller att professionen i administrativ rätt skulle ytterligare betungas med en vidtomfattande vetenskap, kan Konsistorium academicum aldraminst i underdånighet tillstyrka. Detta vore, såsom underdänigst är nämndt, att återföra forhallandet just till hvad det var är 1839, då Kongl. Majit fann den ekonomiska — 357 — professionens läroämnen så vidsträckta och angelägna, att föreläsningarne i grundlagarne måste ställas på en osäker fot och betraktas som en bisak, hvilket Ständerna åter icke ansågo ändamålsenligt, utan fördenskull anslogo medel för att lyfta statsrätten äfven vid våra lärosäten till en sjelfständig vetenskap.
Programmet upptager George Ohnets pjäs » Herr Derblays giftermål » med soarégifvaren i titelrollen, fru Seelig-Lundberg som Claire, hr E. Hillberg som hertigen, fru Hoving som Athenais, o. s. v. Då detta intressanta stycke vid de tillfällen det varit å Dramatiska teaterns repertoar anslaget alltid omfattats med det lifligaste intresse, torde det vara stäldt utom tvifvel att den omtyckte unge recett-tagaren har att på- räkna en fullsatt salong. • Syster Helena. Skiss för Idun af Vitis I dæa. ^f^et var redan full dager i den stora sjuksalen på lasarettet i B. Syster Helena, den tjänstgörande sköterskan, hade just aftvättat det bonade golfvet och beredde sig nu att, utrustad med tvättfat och handdukar, göra morgonronden bland patienterna. Hon var en medelålders kvinna med fina, nästan aristokratiska drag; den lilla hvita sjuksköterskemössan på ett redan gråsprängdt hår förlänade ansiktet en viss allvarlig värdighet, men munnen log gärna, och de grå ögonen riktigt strålade af hjärtlig välvilja. Hon hade stannat vid den första bädden och lät blicken glida längs den långa raden af patienter. De utgjorde en sorglig tafla, alla dessa af sjukdom härjade ansikten, och man kunde i sanning undra på att syster Helena såg så lugn och glad ut, när hon betraktade den. Hade vanan härdat henne, eller voro alla dessa människor för henne endast ett yrkesmateriel? Hvarken det ena eller det andra. Den lugna ytan hindrade ej, att hjärtat ofta ville krympa samman vid åsynen af lidanden, vid hvilka hon aldrig tycktes kunna vänja sig. Men de sjuka på salarna, brukade hon säga, se dagligen så mycket lidande, att de väl behöfva ett gladt ansikte bredvid sig för att motväga detta. En särskildt förmåga hade hon också att upptäcka ljusglimtar på den mörka taflan. Nu stannade hon just vid en liten fyra-årings bädd. På den hvita kudden hvilade ett blekt och magert litet ansikte, som skvallrade om svält och vanvård. De små armarna utsträcktes välkomnande, när syster Helena närmade sig, också tycktes denna ämna stanna nästan längre än nödigt var.
Med anledning af Kammar-kollegii underdåniga framställning i utlåtande af den 14 Mars 1856 om en för ifrågavarande arbeten nödig ansedd tillökning i Kollegii personal, förklarade Kongl. Majit, den 16 påföljde Maj, Sig vilja taga denna fråga i öf - 8 Stals-Ulsl:otlets Utlåtande N:o /85. vervägande på förnyad anmälan af Kollegium, när personal-tillökningen komme att erfordras; och hade Kollegium numera, under den 11 nästlidne September, ånyo anfört, att arbetena i Kollegium med granskning såväi af förvandlings-uträkningarne, som af jordeboken i alla öfriga delar, blefvo vidlyftiga, besvärliga och långvariga, utan att bestämmas kunde, när slutet deraf vore alt motse, och för detta arbete, som al de tre Provins-kontoren omöjligen kunde medhinnas, ett särskildt Kontor, under benämning af Jordeboks-kontoret, mäste inrättas, med 3 kamererare, minst 9 kammarskrifvare och ‘2 kammar-drängar; att de mänga ärenden, som för upprättandet, pröfningen och fastställandet af ny jordebok komme att anhängiggöras, ej heller kunde af Kollegii ordinarie ledamöter handläggas jemte skötande af deras öfriga mångfaldiga och maktpåliggande göromål; att följaktligen i Kollegium erfordrades särskilde ledamöter, sorn endast med jordeboks-väsendel finge befattning och, enligt Kollegii åsigt, borde till en början vara minst 3; att, när förvandlings-uträkningarne börja frän orterna till Kollegium inkomma, eller den 1 Februari 1858, Jordeboks-kontoret borde inrättas och derefter anställandet af extra ledamöter vidtaga den 1 Juli samma år, då Kontoret någon lid varit i verksamhet och således hunnit bereda mål till föredragning; att för jordeboksgöromålen borde vid sistnämnde lid anställas dels i Kansliet 2 notarier och 2 kanslister, dels ock ytterligare en kammardräng vid Kollegium ; samt att aflöningen för denna personal borde blifva alldeles lika med den, som för Kollegii ordinarie embetsoch tjenste-män samt betjente i samma grader är eller varder bestämd att såsom arfvoden utgå; — och bade Kollegium hemställt, alt de personer, som vid jordeboks-verket blifva anställde, mätte i Nåder försäkras, icke blott alt de, när deras arbete dervid icke mera tarfvades, skulle än vidare fä på indragnings-staten uppbära sina arfvoden, intilldess de i ordinarie tjenst med motsvarande aflöning blefve befordrade, dock med skyldighet för dem alt under tiden eller intill dess befordran vunnes, inom Kollegium förrätta det arbete, som uti tjenster,
Landtstaternas räkenskaper fingo redan år 1821 ett nytt formulär, alldeles öfverensstämmande med rikshufvudboken. Till följd af R. St:s begäran hafva äfven nya formulär blifvit uppgjorda för de förvaltande verken. Dessa äro af Konungen i nåder fastställda och äfven till efterrättelse utgifna. Slatscont. har nyligen fått en skrifvelse från Kammarrätten, deruti Kammarrätten begär alt fä del af dessa formulär, för att se om de förvaltande verken följa dem. Att Revisorerne måste göra ett omslut af rikshufvudboken, äger icke sin riktighet. Något sådant finnes icke i någon revisionsberättelse, men der finnes en mängd utdrag af sifferuppställningar, som alla igenfinnas i rikshufvudboken. Jag tror det vara öfverflödigt alt här längre tvista i ämnet, utan jag hoppas, att saken skall bättre reda sig, om R. o. Ad. bifaller min hemställan om återremiss. Ex. Ilr Gr. Björnstjerna, Magnus: Då en värd talare, Hr von Hartmansdorff, har såsom exempel åberopat, med hvilken hastighet räkenskaperna afslutas i Frankrike, tror jag mig, såsom ett tillägg, och för att understödja hans tanka i detta afseende, höra nämna, att räkenskaperna i England afslutas qvartaliter. Den femte dagen efter qvartalets utgång äro räkenskaperne tillgänglige och införde i alla tidningar. Räkenskapsåret räknas från och med den 1 October, och den 5 October finnas föreg:de årets alla räkenskaper införde i tidningarne. Jag Den 27 November f. m. Jag medger, att skillnad i uppbördssättet oell statsregleringen konna medföra svårigheter för oss, men likväl delar jag fullkomligt de Herrars tanka, som Iro, att genom en simplification af räkenskaperne, de skulle kunna vara afslutade mycket förr äu de nu äro. Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf: En värd talare, Hr Gripenstedt, har påmint derom, att då rikshufvudboken skulle uppgöras, så hade Statscommissarien Widegren utarbetat ett förslag oell Statscontoret eller måhända dess President ett annat.
Den begärda förhöjningen å respenningarna hafva Riksens Ständer beslutit icke böra äga rum , och hvad beträffar den begäran , att Fortificationshusen i Christianstad måtte upplåtas till Landshöfdinge-Residence, hafva de ansett sådant böra ankomma på liders Kongl. Maj:ts Nådiga förordnande. Hvilket beslut Riksens Ständer här. medelst till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna. Riksens Ständer framhärda med djup xindersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter På Riddersk. och Adelns På Prest-Ståndets vägnar vägnar Carl Mörner J A. Lindblom h. t. Landtmarskalk. n. v. Talman. På Borgare-Ståndets På Bonde-Ståndets vägnar vägnar H. Schwan Lars Olsson h. t. Talman. n. v. Talman. Uppläst den ii Juli. Stormägtigste Allernådigste Konung! Sedan Riksens Ständer, efter inhemtade noggranna upplysningar, funnit, att utom de medel, hvilka 1020 Den 11 Juli. hvilka vid början af hamnbyggnaden i Helsingborg, af Staten erhållits, men till beloppet ej kunnat uppgifvas, för det nu verkställda arbete samt anskaffande af rudimaterie!- för innevarande år, inberäknadt Stadens bidrag, åtgått en summa 49 990 R:dr , samt att af hamnbyggnaden ännu omkring en tredjedel återstår, hafva Riksens Ständer, enär arbetet, såsom af erkänd nytta, icke kan nedläggas, sedan en så betydlig kostnad derå blifvit använd, på sådan grund och i betraktande deraf, att priset på erforderliga materialier, i synnerhet virke och timmer m. m. tie sednare åren betydligen stigit, beslutit, att de af Stats-Verkets medel till hamnbyggnaden i Helsingborg anslagne 5000 B:dr årligen måga än vidare på fem år, eller till nästa Riksdag, utgå. Det bidrag
Kollegium låtit från så väl Svenska och Norrska konsuln i Havre, till hvars distrikt Rouen hörer, och vice Konsuln Herlofssen, som fortifikations-befälhafvare!» å Waxholm infordra förklaringar i ämnet; så och efter det Kongl. Kollegii advokatfiskal med yttrande deröfver inkommit, har Kongl. Kollegium genom beslut den 7 Mars 1850 förklarat, att, enär, af hvad anfördt blifvit, kunde antagas, att den anmärkta bristen genom afoch ilossningar samt spillning och afdämning under de olika transporterna uppkommit och svårligen kunnat undvikas utan inpackning i särskilda kärl eller säckar, om hvars anskaffande föreskrift lill kommissionären så mycket mindre kunde komma i fråga, sorn en sådan omsorg för forsling af dylikt stengrus hittills aldrig varit använd, och säkerligen föranledt större kostnad och penningeförlust, än nu egt rum, och således icke någon kunde till bristen anses så vållande, att ersättning borde åläggas, komma all fråga derom att förfalla; och får på grund häraf, och dä sålunda Kongl. Kollegium synes hafva iakttagit, hvad på Kongl, Kollegium ankommit, för att Slats-Ulskotlcts Utlåtande, J)f 21. 23 angående anledningen till den uppkomna bristen erhålla nödig upplysning, Utskottet för sin del tillstyrka, att Revisorernes ifrågavarande anmärkning icke må till vidare åtgärd föranleda. § 57. (Rev.-ber. pag. J!3. Förkl. pag. 207.) Revisorerne hafva anmärkt, att fortifikations-redogöraren vid Carlsborgs fästning år 1849 till Kronan försålt det å fästnings-vallarne skördade hö, hvaröfver fortifikations-befälet och tjenstemännen ega fri dispositionsrätt, och uppburit för 3,637 lisp.
Utskottet anledning inbjuda Borgareoch Bonde-Stånden att med de öfriga Riks-Stånden härutinnan sig förena; men skulle emedlertid hvarken Borgareeller Bonde-Ståndet antaga denna inbjudning, lärer frågan böra afgöras genom votering i Förstärkt Banco-Utskott; hvarvid, enär nämnde Stånd stannat i skiljaktiga beslut, contrapropositionen först bör utrönas, genom följande omröstning: Den, som anser, att contraproposition i hufvudvoteringen bör innefatta den af Borgare-Ståndet antagna redaction af irsta punkten, röstar Ja i Den, det ej vill, Nej. Vinner Nej, kommer contrapropositionen att lyda på Bonde-Ståndets redaction af nämnde punkt. Härefter voteras, enligt en så lydande proposition: 4 Banco-Utikollets Memorial, N:o 45. Den, som gillar Utskottets, i utlåtandet N:o 39 framlagda förslag lill reglementariska föreskrifter i i:sta punkten, röstar Ja; Den, det ej vill, Nej. Vinner Nej; i:sta alternativet: godkännes den af Borgare-Ståndet föreslagna redaction af nämnde punkt. 2:dra momentet: godkännes den af Bonde-Ståndet föreslagna redaction af nämnde punkt. Som icke någotdera af Riks-Stånden i dess helhet godkänt det af Utskottet i sistberörde utlåtande, under a:dra punkten, afgifne förslag samt detsamma således kan anses hafva förfallit, men Presteoch Borgare-Stånden deremot gillat den redaction af ifrågavarande 2.'dra punkt, som memorialet, N:o 22, innehåller, får Utskottet till en början inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet att instämma uti det af nyssbemälde 2:oe Riks-Stånd fattade beslut.