Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kan man då, sedan man försökt att på grundlagsenlig! sätt få denna fråga af behörig myndighet prölvad och det dervid visat sig, att denna myndighet icke funnit Regeringens åtgärd att nedsätta eller borttaga några tullsatser grundlagstridig, — kan man, säger jag, tro att denna fråga skulle kunna afgöras genom en skrifvelse på förslag af Bev.-Utsk:t? Och hvad skulle väl följden blifva af en sådan skrifvelse? Ifall t. ex. R. St:r vid denna riksdag skulle åsätta tull å landtmannaprodukter, finner jag högst naturligt att, då ett sådant beslut visade en stark och ofta återkommande önskan från R. St:r om återgång i vår tullagstiftning, Regeringen skulle hysa mycken tveksamhet för att för tredje gången utstryka dessa tullsatser. Möjligen vore det klokt att låta en eller annan tullsats qvarstå, men det vågar jag å andra sidan påstå, att, om ifrågavarande skrifvelseförslag blefve bifallet af R. St:r, ingen Regering skulle kunna vara så glömsk af sin skyldighet, att den kunde tillstyrka K. M:t annat än att stryka bort dessa tullar, ty eljest skulle K. M:t i och med detsamma anses halva afsagt sig en rättighet, som han hittills obestridt innehaft, och det är lika mycket Regeringens pligt att skydda konungamagten som att värna folkets, sjelfbeskattningsrätt. 506 Den 25 April f. m. Sorn af den siste värde talaren en anmärkning blifvit framstäld rörande innehållet af 61:a §:n R.-F:n, får jag fästa hans och R. o. Ad:s uppmärksamhet på nämnde §, hvilken innehåller, att alla afgifter, som R. St:r beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya bevillningen af R. St:r fastställd blifver. Denna § är uppenbarligen tillkommen allenast för att betrygga Svenska folket derför, alt en beskattning, som R. St:r åtagit sig, icke skall utgöras under längre tid än den, för hvilken den är bestämd, men icke kan man deraf draga den slutsats, att en skatt ovilkorligen skall utgå, den må vara behöflig eller icke.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 14 dennes på bordet lagda Utlåt. JM 5, i fråga om anslag för år 1854 till gevärsfabrikationer. Föredrogs Hr Björnstjernas, Oscar Magnus Fredrik, d. 14 dennes på bordet lagda motion, med förslag till tillägg uti 11, 30 och 37 §§:ne Riddarh.Ordn. 234 Den 17 D ecember f. m. Hr von Kraemer, Anders Robert: Det var med en förvåning, som steg för hvarje rad af läsningen, som jag afhörde det i sista plenum väckta förslag lill ändring i vissa §§ af Riddarh. Ordn., och jag tror att denna förvåning delades af mången med mig på detta rum. Det var icke allenast beskaffenheten af de föreslagna förändringarne, som väckte denna förvåning, utan det var äfven det obetänkta, jag hade så när sagt, lättsinniga i sjelfva redaktionen af ett så vigtigt lagförslag. Det torde tillåtas mig upläsa en del af det föreslagna tillägget till 11 § 2 inom.: anmärknme skola deraf otvunget framgå. I slutet af andra § står efter orden: ”Ej må någon antecknas eller pollet erhålla, som icke personligen sig anmäler” införes: ”Riddarh.Direkt., eller Riddarh.Utsk. må kunna pollet vägra, ifall Direktms eller Utsk:s samtlige vid tillfället närv:de ledamöter” etc. Jag måste här afbryta läsningen med den anmäknm, att jag tror det icke finnes någon jury eller opinionsnämnd i hela verlden, lill hvilken en sådan makt har blifvit tillerkänd, åtminostone innehålla alla för mig kända stadgar för juryens föreskrift, att de skola vara fulltaliga, när de utöfva sin domsrätt. Här deremot blott att de vid tillfället n'drv:de ledamöter hafva denna domsrätt, d. v. s. att t. o. m. om endast 2:ne ledamöter af Riddarh.- Direkt, eller Riddarh.Utsk. vore närv:de, dessa skulle kunna utöfva förev:de oinskränkta domsrätt. Jag hemställer om detta kan vara klokt!
Detta var dock icke dessförinnan förhållandet. Hvem vet, om icke det hatet kunde en gång och kanske snart nog hafva lagt sig? Menniskans sinne är ombytligt; tiden läker många sär; åren böja modet och stilla det heta blodet; samvetet kan komma med sitt vittnesbörd, att man sjelf icke är utan skuld och del i den rådande osämjan; behofvet. af frid och samdrägt blifver allt starkare, och framför allt — ett rätt andligt lif kan vakna hos den felaktige eller hos båda; mångfaldiga skiftningar i menniskans lif kunna inverka på hennes* sinne och förändra det alldeles. Sä länge osäinjan ännu blott är känd inom hemmet, i grannskapet, i socknen och af själasörjaren, dä kan ännu allt blifva godt igen; men hafva makarne mött hvarannan inför tingsbordet för att der bevisa, huru bittert de hata hvarannan, så är, efter en så allmän skam och nesa, någon försoning knappt tänkbar. Den som betraktar, huru mildt och skonsamt Utskottet förfarit mot den brottslige, i fråga om bestämmande af straffen i det nya lagförslaget angående sedlighetsbrotten, och ännu mera den, som haft lyckan att höra diskussionen derom i Utskottet, huru tillfälle till återgång och försoning skulle, äfven med kränkning af det allmännas och andra enskildes rätt, pä allt sätt beredas åt brottslingen, kan ej annat än finna en underlig motsägelse i Utskottets förfarande här, att rakt vilja stänga vägen för den brottsliges återgång, likasom om endast här ingen förändring och förbättring vore möjlig. Derjemte synes mig laga domstol vara äfven i jormelt hänseende alldeles olämplig att handlägga dylika mål. Domaren är bunden af Rättegängs-balken, och denna bjuder, att all dom skall lästas på skäl och lag och ej på godtycko. Men huru kunna Lay-Utskottets Utlåtande JVi 48. 9 kunna fullgiltig a och icke blott sannolika skäl framhafvas, när det blott är fråga om sinnesarten?
Hr Bildts anmärkning, är väl möjligt, att jag missförstått hans yttrande vid sista plenum; men då han nu medgifver, att han då förordat en bana från Stockholm norrut till Gefle-Dala-banan, är förlåtligt om jag deraf dragit den slutsats, att hans mening varit, att Stockholm-Upsala-banan borde, då den kommer till stånd, fortsättas direkte till Gefle, hvarigenom den kortaste sammanbindning vinnes emellan de af honora nämnda ändpunkter. Gr. Sparre har yttrat, att han ej tror länets invånare i allmänhet hylla den af mig yttrade åsigt om jernvägssträckningen genom Upsala län. Jag kan deremot försäkra Hr Gr:n, att så likväl är förhållandet. Jag känner ganska väl den liflighet, ja snart sagdt hetsighet, hvarmed förfäktare af olika åsigter om jernbanors sträckning genom Upland uttala dessa, men jag tror att. deri af mig föreslagna banan från Odensala öfver Eriksund och Ekolsund till Sagan, kommer att sammanjemka de stridiga åsigterne. Visserligen blir ett och annat härad utan jernväg, såsom t. ex. det lilla Bro härad, men detta har en fördelaktig sjökommunikation på Mälaren med Stockholm en stor del af året och 413 Den 26 April. iifven ej särdeles långt till den af mig föreslagna jernvägsstationen Eriksund. Samma förhållande är med Håbo och Trögs härader med Ekolsund till station. Huru pretentionerne kunna stiga och förhoppnitigarne stegras, bevisas exempelvis af följande: Upsala läns hush:s-sällskap infordrade af hush:s-nämnderna svar på de af jernvägskomitéen framställda frågor. Elfkarleby nämnd svarade (jag tror dock ej på fullt allvar), att Elfkarleby socken har visserligen ett godt läge vid hafvet och vid Dalelfven, men, efter önskningar få framställas, önska vi att få en jernväg lörbi våra knutar och att Dalelfven må göras segelbar. Många förhoppningar ha syskontycke med de sålunda uttryckta. Frih. Tersmeden. Wilh. Fr.: Att döma af den diskussion, som här förevarit, skulle man tro, att det vore fråga om, att anlägga några jernvägar i Upland.
Dessutom vunne truppen vana vid hästskötsel, nå - 155 got sorn nu ej kan begäras af fotbatteriernas artillerister, oaktadt saknaden deraf "är en stor brist i deras utbildning som fältartillerister. Det är derföre ganska maktpåliggande, att egna hästar tilldelas äfven fotartilleriet. Den verkliga kostnaden i och för en sådan anordning blir äfven jemförelsevis billig, emedan derigenom de till batteriernas exercis förhyrde hästars antal minskas. Hvarje af de 6 fotbatterierna borde derföre tilldelas 8 hästar, visserligen ett ringa antal, men dock tillräckligt att bibringa en stor del af dessa batteriers stamtrupp nödig skicklighet som ryttare. På grund häraf föreslå kommitterade att de 312 hästar, sorn svenska artilleriet nu eger, ökas till 428, eller med 56 hästar. Till fotbatteriernes exercis måste, såsom hittills skett, hästar förhyras. Antager man 45 hästar*) såsom det behöfliga antalet vid ett 12-S":gt och 32 **) vid ett 6-#:gt fotbatteries exercis och anser de 4 fotbatterierna i Landskrona och å Carlsborg utrustade med 12-fö:g och de i Norrland med materiel, samt bestämmer hvarje batteris hästexercistid till 15 dagar, skulle, under förutsättning att hvarje batteri hade 8 egna hästar, erfordras ytterligare följande antal, legde för 30 dygn nemligen: vid batterierna i Landskrona 37. » » å Carlsborg 37. » » i Norrland 24. Tillsammans 98 hästar. Allt dettas ordnande bör för öfrigt lämpligast ske af artilleristyrelsen. Bilagan B. innefattar kostnadsberäkning för den tillökning i personal och hästar vid artilleriet, kommitterade nu ansett erforderlig och är uppgjord i öfverensstämmelse med de af kommitterade här förut yttrade åsigter samt det särskilda förslaget till lönereglering för värfvade arméen i allmänhet. Enligt denna beräkning utgör årliga underhållskostnaden för den tillökade styrkan Rdr 78,801: 18, hvartill nya tillgångar behöfde anvisas samt uppsättningskostnaden Rdr 77,574.
Stad utgjorde inqvarteringen skedt efter enahanda grund för alla åren ifrån och med 1806 och till vida högre belopp, än vid Aromens Flottas Götheborgs Escadre uti inqvarterings-penningar först ifrån 1819 års början beslås; att flere af de å ofvanberörde Förteckning upptagne personer icke varit, enligt 1720 års InqvarteringsOrdning, till fri inqvarterings|begagnande berättigade, såsom i och för sine£resor och förrättningar åtnjutande tractamenten eller aflöning, samt alt, sedan krigstidens slut, någon *;större Garnizon, Militaire-samling eller Arbetskommendering icke skall hafva varit i Marstrand förlagd, kan, enär någon tillförlitlig uppgift å den Marstrands Stad tilläfventyrs tillkommande ersättning hvarken blifvit behörigen upprättad eller af den år 1822, i föreskrifven ordning, hällne och Utskottet tillhandakomne undersökning kunnat vinnas, för bestämmande af ersättningsbeloppet, Utskottet, Uti det ofullständiga skick, Iivari detta mål befinnes, icke eller något hufvudsakligt förslag i af - 38 Stats-XJ tsk ottets seende pä samma ersättnings meddelande nu afgifva, Den 3 Januarii 182g. Utlåtande, i anledning al' K. M:ts Nådiga Remiss af Handlingarne, angående af Capell* mästaren Heeffner sökt ersättning för innehäfd Lön. ,{U.-a.) C ipellmästaren J. Chr. F. Halffri er har i underd:het gjort ansökning, att han, med tilIgodonjutande af dess erhållne HofGapellmästareFullinagt, malte ej allenast hädanefter fä uppbära liela beloppet af den honom i sådan egenskap år i8o3 tillagde Lön, ulan äfven undfå ersättning för skillnaden emellan samma Lön och den honom lilldeldte Pension, under den tid Lö'nen honom ej tillgodokommit. Andragande Sökanden, såsom hufvudsakliga skäl för dess underd. anhållan, att han aldrig förverkat sin innehafde CapellmästareIjenst, derifrån Iv.
Derigenom komma hemmanens skötsel att lida, dragarnes krafter att medtagas, kostuaderne för lifsuppehälle under resan att göras dyrare än i hemmet, hågen för det dagliga arbetet att förminskas, och sedligheten att sjunka genom vistelse å krogar och beröring med de sämre af hufvudstaclens befolkning. Att bedöma, huruvida sedligheten på få år varit i aftagande, fordrar en längre tids uppmärksamhet derå, än hvartill Landshöfdinge-Embetet varit i tillfälle. Yäl har klagan från många trakter försports öfver tilltagande otukt bland ungdomen; men i öfrigt kan icke med någon tillförlitlighet påstås, att sedligheten varit i aftagande under ifrågavarande tidrymd. Det är t ver tom ett steg framåt, att fyllerilasten synbarligen aftagit, åtminstone bland det uppväxande slägtet, hvartill väl bidragit minskning i krogarnes antal och inskränkning i allmogens bränvinsbränning. Den utvidgade folkundervisningen, som med beredvillighet omfattas och nu allmänt kommit till stånd, gifver ock förhoppning, att genom en allmännare upplysning sederna skola förbättras. En måttstock å sedligheten är brottens antal. I afseende härå måste man dock taga i betraktande, att de flesta gröfre förbrytelser inom länet begås i närheten al hulvudstadcn af personer från staden eller af länet icke tillhörande kringstrykare. Om sådane främmande personers brott afräknas, hafva förbrytelserna, åtminstone af gröfre slag, varit till antalet mindre i delta län än på flera andra orter; och är icke anledning till annat yttrande, än att lydnaden för lagar och myndigheter hos länets invånare varit god. Näringar. Jordbruket, som, utom i den yttre skärgarden, är länets hufvudnäring, har vunnit utvidgning och omfattas med mera allmänt intresse än tillförene, om än den gamla odaijordens produktivitet icke bli f v i t förökad, ulan snarare kan 7 anses i flen mest sädesproducerande delen af länet förminskad, genom jordens utmagrande i brist af gödningsämnen, en följd af ladugårdarnes förminskning, då under de två hårda åren kreatur till större antal försåldes för fyllande af de oumbärliga behofven.
S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades Lag-Utskottets Betänkande JNT:o 107, öfver väckte motioner, angående förändring af Högsta Domstolens organisation samt arbetsordningar för Högsta Domstolen, Hofllätterne och Justitiag-Revisionen. m. m. S. D. Å nyo förekomma till handläggningWancoUtskottets Betänkaaden: JN;o 21, om Banco-Fullmägtiges åtgärder och förvaltning på det helli, efter nästförflutne Riksdag; Ståndet biföll hvad Utskottet härutinnan tillstyrkt; N:o 22, i anledning af väckt fråga, om beläningsrätt af Armeens accords-fonds obligationer; Afslogs, N.:o s.4, angående bestämmande af yiss praescriplionslid för uppvisan - 3 Prof. Vt dr. d. 16 dug' »834, de i Banken af alla .äldre utelöpande invisningar och insätlnings-Laris, de der i räkenskaperne år ifrån år balanceras ; N:o 25, angående afskrifning af ett ifrån Banken till nu mera aflidne Handlanden i Uddevalla Paul ^Vikström utgifvet fastighetslån; och N:o 2 6, i anledning af Enkefru Virika S alfver stolpes ansökning, om fortfarande understöd till hennes sons uppfostran; Dessa tre Bela tikanden biföllos. S. D. Ståndet lät sig å nyo föredragas Högloflige Riddei skåpets och Adelns Protocolls-Utdrag för den 8 i denna månad, med inbjudning till de öfrige Riks-Stånden, att instämma uti Ridderskapets och Adelns beslut, rörande 2 mom. af f\ punkten uti Stats-Utskottets Utlåtande N:o 212, i anledning af vid Betänkandet N:o 78, i afseende på någre med Statsregleringen gemenskap egande frågor, gjorda anmärkningar; Ståndet, sam redan afclagit förberörde 2 morn. i 4 punkten af Utlåtandet ]Nt:o2J2, fann icke skäl att frånträda delta beslut; hvadan inbjudningen ej kunde antagas. _ ’ S.
Deo 2 December. närande embetsverk eger för öfrigt ingen kontroll och anser sig icke skyldigt att utöfva någon sådan öfver KrigsColl, Fångstyrelsens eiler andra verks förvaltning af de till deras utgifter beviljade extra anslag. Utan har StatsKont., i afsnje på dessa anslags lyftning blott betraktats, såsom en handtlangare för att få reqvisitionerne derå expedierade. Vidkommande 5;te punkten så innehåller densamma 2:ne särskilda stadgandeo. Det ena eller föreskriften, angående öfverskottens aflemnande, öfverensstämmande hufvudsakligen med hvad K. ål. redan under 1844 års Riksdag förordnat i afs:de på öfverskottens successiva afleverering tili Riksg:sKont. och utgör en fortsatt och utsträckt tillämpning af den åsigt hvilken dikterat det Kongl. Bref som år 1844 tillkom, hvarigenom de äldre anspråken och tvisterna rörande alla extra ordinarie statsinkomsternas ingående till Riksg:sKont uphört. Sedermera har också denna fordna häftiga tvifvelsfråga nästan förfallit, och så vidt jag kan erinra mig hafva icke någonsin derefter stridigheter mellan Riksgtsoch StatsKont:n upstått ang:de öfverskottsmedlen. RiksgtsKont. är naturligtvis tveksamt för de opåräknade tillgångar det genom dessa medel från StatsKont. erhåller, men detta förra Verket har icke skäl att påminna och ännu mindre rätt att fordra, att det sednare skall lemna från sig öfverskottsmedlen innan deras verkliga belopp är kändt. Erfarenheten har under sednare tider visat att K. M. funnit nödigt att då och då genom särskilda föreskrifter stadga, att hos StatsKont. samlade kontanta behållningar, sorn icke erfordrades för detta verks förestående utbetalningar, skulle på samma sätt sorn nu föreslagits derifrån aflemna»; och i följd häraf har R|ksg:sKont. också vid vissa tillfällen fått mottaga summor af 1 å 2 millrr Rdr Bko, hvilka utlemnats i allmänna rörelsen.
A och 20 förkastades. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:Is till Rikets Ständer allåtne följande Nådiga Proposition och Skrifvelse!' af flen 16 dennes: l:o om ett ytterligare anslag af 4,0(X) R:dr årligen till understöd för rustoch rothållare i Jemtland; 2:o, angående förslag till ny Inqvarterings-ordning för Stockholms Stad samt andra i sammanhang dermed förekomna lrågor; 3:o, angående inqvarteringen i de Skånska städerna samt i Götheborg. S. D. Föredrogs ånyo Cons tit utions-Utskoltets memorial: N:o 5, med hvilande Grundiagsändringsförslag i fråga om Konungens fvänne röster i Högste Domstolen. Ader nät ivet tät a. Ståndet, som förkastat förslaget, N:o 1, i memorialet, Ny» 4, angående upphäfvandc af hvad nu stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högste Domstolen, fann, på grund häraf, att ifrågavarande alternativa förslag icke fordrade någon dess åtgärd Alternativet ti/l b, förkastades. N-.o 6, med hvilande förslag om ändrad nurnerering i vissa §§ t Regerings-Formen. Med anledning af hvad Ståndet beslutat i afseende på de, i följd af 184- Pr o' .-Utdrag. den 23 Sep'ernber iS.ff Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner vid sista Riksdag, IN:ris 74 och 75, till detta hvilande grundlags-ändringsförslag, ansågos de i detta memorial gjorda förslag höra förfalla; N:o 7, med hvilande grundlagsändrings-förslag, åsyftande uppbäfvandet för Högste Domstolens Ledamöter af skillnaden emellan Frälse och Ofrälse. Alternativet Litt. a. I anledning af det beslut, Ståndet fattat, rörande 13 förslaget i memorialet, N:o 4, örn rättighet för Constilutions-Ulskoltet alt hos Rikets Ständer anmäla skäl Lill nedläggande af åtal, enligt Regerings-Formens 106 §, ansågs ifrågavarande alternativa förslag hafva förfallit.
Utdr. d. i Fehr. 1825. 15 Kongl. Maj:ts nasti, gårdag meddelade nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, med bifogad hemställan, att Riksens Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, det vederbörande, som besörjer Riksdagsutgifterna, må erhålla nådig befallning, alt denna Tryckningskostnad betala, 2:o Förslag att, utom det i RiksdagsÖrdningens 24 §• bestämda Cancellie, jemväl få antaga en särskild Secreterare för Riksgäldsverbet, en Kamrerare och till en början 2:ne Cancelli.ster, Från Vällojl. BorgcireStåndet. S. D. Till befor dran af skyndsamhet med tryckningen utaf BorgareStåndets Protocoll, beslöts, att alla sådana från Ståndets Ledamöter inkommande Memorial och skriftliga Anföranden, som antingen innefatta Motioner eller angå ämnen, hvarom Motioner förut blifvit väckta och bero på Utskottens handläggning, skola serskildt tryckas i en Nummerföljd från Riksdagens början, såsom Bilagor till Protocollet och följakteligen nr sjelfva Protocollet uteslutas. Frän Hederv. BondeStåndet. S. D. Uti Memorial under nästledne gårdag, anmäler Höglofl. StatsUtskottet, det Fröt. ZJtdr. cl. 5 Fehr. >825. Utskottet berörde tlag den 51 Januari fått emottaga Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition nm StatsVerkets tillstånd och behof, från hvilken dag Riksdagens början kommer att räknas; äfvensom att Utskottst efter förra vanligheten låtit till trycket särskildt befordra denna proposition, och hemställer Utskottet om underdånig anhållan till Kongl, Maj:t, att vederbörande, sorn besörjer Riksdagsutgifterne, tua erhålla Nådig befallning att denna tryckningskostnad betala. — Berörde hemställan bifölls, derom Resp. mec Stånden samt Statsoch Expeditionsutskott len skulle underrättas. Från Hoqlojl.
Röhss, Willielin, grosshnudl., w Warliolin, Ida, fru, Liiucl. Wavrinsky, Edv: i.rd, direktör, Stockli. Sachs, Mathilda. fru, Stoekliolin. Wedel. von, Stephmin,. prefvinun, St. Snliu, Berths, fru, a Sund by. S: iiu~ielsson, Sigrid, fröken, n Wcinberg, C. S: i.iideBerg, af, Zelma, frii, Siinelsvall. Weiuberg. G., fru, D Sclieel I&gt;lessen. von, Angiista, grefTVeiidt, Elfrida, fru, Horbs. vinna, Zierliageii, Neustadt, Holland. Westerl~iiid, E. ined. clokt., Eiiköping, Scliniidt, Svea, fsii, Stockholm. Wetterlmy, Maria, fru, I \ laliiiö. Schreveliiis, Aliiis, fröken, Stooklioliii. M7hitlock, Sopliie, fru. Steckholiii. Gcliiimbug, Robert, grosshaudl., B M ' ijk, Carolipe, fru, Göteborg. Wijkauder, Aniin, friikeii, D Scliwartx, EngBne, fil. doktor, w. Wimmerstedt, .4xel, professor, Stockh. B Wiren, A. G., fabrikör, Wrede. Gertriid. friherrinna. Abo. liretlind, Eniiua, fru, rede: Yell, Eleonore, miss, S t o ~ k h o l m. Akerman, &amp; aria, frii, Rtockholni. Orstriini, Anna, fru, Orebm. Ostberg, Edla, frn, r " &gt;tockliolm. Årliga medlemmar. Abelin, Rudolf, lierr, Norrvi kens triidgirdar, bbg. Abrahainsoii, Aug., direktör, KKBs, Plodn.
St. A Sami., 2 Afl-, S Hatt. 3 fS' Statsoch Ekon-.r Vt shott ens Betänkande, N: o22: brefvet den 21 November 1827 roteringen provisoriskt är vorden nedsatt från 1,000 till 800 man, på sätt ofvan blifvit förmäldt. Derjemte torde Utskotten böra upplysa, att enligt Kongl. Maj:ts den 11 September 1770 fastställda skattiäggningsmethod för Westernorrlands län (som då bestod af Medelpad, Ångermanland och Jemtland) till ett gärdemantal erfordras dels 12 tunnlands god åker, af hvilken ej mera skattlägges, än hälften, som supponeras årligen vara besådd, dels för Jemtland 42 parmar eller giliningar godt hö, hvarje sådan räkuad till 45 kubikalnars innehåll eller 50 VM vigt, hvarvid iakttages, att om åkerjorden är svagare eller hösorlerne sämre, deraf så mycket mera anslås, att det emot fullgodt svarande är, dels nödig skog till timmer, gärdsel, vedbrand, näfver och barktägt, nödtorftigt muhlbete och fiske, så vida tillgång dertill finnes; att ett sådant gärdemantal, hvilket anses böra framföda 3 ä 4 hästar, 24, 20 eller miust 16 kor, utom ungboskap, får och getter, erlägger i skatt. Skjutsfärdspenningar ... 6 dal. Probstelull .. — „ 1 öre. 12 p:gr. Landskild _ . .. .. 12 „ — „ — „ 24 dal. 25 öre. 12 p:gr. och att denna ränta, jemte den så kallade skinnskatten, som erlägges såsom en extraordinarie gärd, af hvarje gammalt mantal, med ett belopp af från 12 öre till 2 dal. 16 öre af hemmantalet, utgår i kontante penningar, utan någon förvandling.