Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kan man det, har klimatet blott ljufva sidor; men kan man det ej — och det är ingalunda lätt — så fryser man i de dragiga rummen med stengolf mycket värre än i Stockholm. Det är Roms dåliga bostäder, ej Roms luft, som lagt så mången nordisk turist på sjukbädden. VILLA På Grand Hotel, kronprinsessans ständiga högkvarter, äro naturligtvis, liksom på de flesta nya hotellen, alla hygienens och komfortens fordringar tillgodosedda, och där samlas också år efter år sådana hälsosökande, för hvilka Egypten är för aflägset och som i R o m finna hvad Rivieran sällan bjuder: torr luft och förstklassig läkarvård. I det senare afseendet lämnar R o m intet öfrigt att önska. Utom de talrika italienska läkarne praktisera här många utländingar, och bland dem intager sedan några år en svensk det främsta rummet. Doktor Axel Muntbe, som nu i sex år varit kronprinsessans läkare, är i Sverige egentligen känd som en författare, hvars » Bref från Napoli » och » Små skisser » ingen, som läst dem, torde ha glömt. I R o m däremot är han endast läkaren, men hans rykte som sådan D ' ESTE. — 3 — IDUN 1899. är ej endast romerskt, utan europeiskt — och amerikanskt på köpet. Hvarje vinter komma patienter från när o c h fjärran, mest från England o c h Amerika, till E o m för att söka hans råd. Litteraturen blir lidande därpå — han skrifver själf i företalet till sin sista bok » Vagaries », att han numera blott skrifver för apotekare — men den lidande mänskligheten har också sina kraf. Underliga byggnader, dessa moderna j ättehotell 1 O m E o m skulle begrafvas liksom Pompeji och gräfvas upp igen o m 1800 år, skulle få ruiner kanske intressera och intrigera framtidens arkeologer mera än just Grand Hötel ' s. Att förklara spillrorna af S:t Peter blefve jämKRONPRINSESSANS SALONG PA GRAND HOTEL. raste, kvickaste och älskvärdaste af alla drottningar. Också utöfvar Kvirinalen en liflig dragningskraft på hela Europa, och på Amerika kanske ännu mera.
Riksdagen efter granskning godkänt eller lemnat oanmärkt, hör anses hafva vunnit décharge i afseende på det granskade, och ingen'ny, till ansvarighet förbindande, granskning al ny Riksdag i samma mål vara tillåten; dock bör, oaktadt den af Riksdagens Utskott eller Revisorer förrättade generella öfversigt af Statsmedlens utdelning, det åligga vederbörande Embetsman att verkställa den speciella revision, som dem i kraft af deras Embetsbefattning tillkommer. 12 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 33. § 108. Lagtima Riksdag skall hvart tredje år, på sätt i Riksdags-Ordningen sägs, förordna Sex för kunskaper och lärdom kände Män att jemte Justitie-Ombudsmannen, som bland dem förer ordet, utöfva vård öfver Tryckfriheten. Desse Committerade, af—• — ligge det ä Committerade. § 109. Lagtima Riksdag kan ej utan egen begäran upplösas förr än den varit fyra månader tillsammans, derest icke Konungen, såsom i Riksdags-Ordningen sägs, förordnar om nya val till båda Kamrarna eller den ena af dem, i hvilka läll Riksdagen skall, med bibehållande af sin egenskap utaf Lagtima, sammanträda å den tid inom tre månader från det Riksdagen blef upplöst, som Konungen bestämmer, samt må ej vidare af Konungen upplösas förr än efter fyra månader från det sednare sammanträdets början. Urtima Riksdag äger Konungen, när Han för godt finner, åtskilja, och vare Urtima Riksdag alltid upplöst innan tid för Lagtima Riksdags sammanträde infaller. Der så oförmodadt skulle hända, att Riksdag, när den afslutas, icke hade Staten reglerat eller någon ny Bevillning till bestämdt belopp sig åtagit, fortläre den förra Statsregleringen och Bevillningen intill nästa Riksdag.
I min tanka hade väl ej eller något varit naturligare, äa att sedan Directionen sedt, till hvad grad den misstagit sig, Di rectionen bordt hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, huruvida arbetet borde lika vidsträckt fortsättas, sedan arbetskostnaden så betydligt öfverstigit tillingarne. Hade det skedt, skulle hvarken 1S r5 års Ständer, eller de nu varande kommit i förlägenhet, 1 afseende å arbetets fortsättande, eller ej. På sätt jag nyss yttrat har jag ej kunnat finna, att 1815 års Ständer meddelt något godkännande af Directionens förhållande, utan endast låtit frågan om laga undersökning och deraf följande ansvar förfalla; men lika fullt upphöjer Den i 6 Junii g. in. lii man dess förtjenster till skyarne. Jag beklagar den Medborgare, som med lugOadt sinne icke oroar sig deröfver, att hafva skadat sitt Fädernesland, och jag tror, att då känslorna vakna och enthousiasmen hunnit slockna, det blifver mera anledning att beklaga, än att afundas. Jag har i dag åter bordt yttras att Nationens ära och anseende hos Utlänningen fordrade, att icke göra afseende på skedda afvikelser från föreskrifter, då jag vågade opponera mig deremot. Men jag får förklara, att om än det missöde skulle drabba mig, att jag skulle komma i personlig ovänskap med en och annan, skall det icke återhålla mig att yttra min öfvertygelse 3 äfvensom att inga hotelser, inga maktspråk, utan blott öfvertygande bevis förmå att rubba den. När nu det påstås, att inga afvikelser ägt rum, samt dea ena utaf de af Utskotten framställde tvenne meningar icke innehåller annat, än att frågan om Directionens förhållande borde till undersökning befordras, och Grefve von platen jerne väl sjelf yrkat en sådan undersöknings anställande, får jag ödmjukligen anhålla om proposition på bifall till det alternativ af Utskottens Betänkande, sorn tillstyrker, att undersökning angående DiscontDirectionens förhållande må ske. Åtskillige yttrade härtill deras bifall. Friherre Wrangel, Henning:
På nu anförda skäl vågar skolstyrelsen i underdånighet föreslå : för Föreståndaren i årlig lön R:dr 6,000: Kassaförvaltaren har uppbörden, bokföringen, utbetalningen och redovisningen af alla kontanta medel. Honom åligger att vid hvarje skolstyrelsens sammanträde aflemna skriftlig rapport öfver kassans ställning samt anordningslista å alla förestående kända utbetalningar, hvilka å derför bestämda tider å tjensterummet i skolan verkställas. För denna sin befattning har kassaförvaltaren hittills uppburit ett årligt arfvode af 300 Riksdaler. Styrelsen hemställer underdånigst, att lönen måste ökas till 500 Riksdaler. Bibliothekarien och UppbÖrdsmannen har omhänder skolans bibliothek och samlingar, hvaröfver han måste föra tillkomst—liggare och fullständiga kataloger, samt undervisningsmaterielen och skolans alla inventarier, öfver hvilka han, under vissa timmar dagligen tiIlstädesvarande å tjenslerummet, måste föra uppbördsjournal samt upprätta förteckningar; han skall ock tillhandagå med nödiga anskaffningar samt till Styrelsen anmäla, då något blifvit förbrukadt, behöfver iståndsättas eller förnyas. Vissa dagar och tider, då bibliotheket hålles öppet, skall han vara närvarande, för att till besökandes bruk tillhandahålla detsamma och meddela de upplysningar, som rörande dess innehåll kunna äskas, äfvensom för att åt lärarne emot qvitto utlemna böcker, plancher, m. m. Lönen, inberäknad hyreser - 12 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 70. sättning, är för närvarande 850 Riksdaler, men föreslås nu, i ett lör allt, i underdånighet till 1,200 Riksdaler. Matrikel for arens hufvudsaklig;! göromål är att emottaga anmälningar af sökande till inskrifning i skolan, att införa dem i matrikeln samt föra dagliga anteckningar öfver hvarje särskild lärjunges lektionsbesök, m. m. Derjemte har han att biträda Föreståndaren med hvarjehanda skrifgöromäl, såsom utskrifning al afgångsbetyg, belöningsförslag, m. m.
Den 26 Maj e. m. '97 helt naturligt, då jag besinnar, att Utsk. är sammansatt af personer, bland hvilka de flesta icke kunna känna förhållandet närmare och nu äro för mycket sysselsatta för att söka alla små detailunderrättelser; men jag önskade, att Utsk. ville fästa afseende på denna framställning, och jag begär derföre, att detta mitt yttrande afven får åtfölja återremissen. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Då jag nu ämnar tala för högre anslag, än dem Utsk. tillstyrkt såväl i afseende på Konungens Cancelli som åtskilliga andra ändamål, bör jag först söka undanrödja de hinder, som blifvit framställda mot beviljande äfven af de ringare belopp, Utsk. föreslagit, särdeles sorn jag sjelf möjligen torde vara ett bland dessa hinder. En ledamot har nemi. i förmiddags sagt sig icke vilja bifalla ens hvad Utsk. föreslagit, så länge räkenskapsdagen för Statsrådets ledamöter ännu icke inträffat och han följaktligen icke visste, huruvida något ombyte af rådgifvarepersonalen vore att förvänta. Jag kan ej finna, livad denna omständighet har för sammanhang med de ifrågavar. anslagen till embetmännens löner; ty en exped.secreterare, en copist, ett kammarråd behöfva förbättrad lön lika väl, antingen Per eller Pål är Konungens rådgifvare. När man fäster ett dylikt vilkor vid anslagens beviljande, synes det, att man ej yttrar sig med afseende på deras behof, för hvilka anslagen skulle beviljas, utan med hänsigt till andra ändamål. Man tyckes vilja begagna de underordnade embetsmännens trångmål för att få de rådgifvare, med hvilka man ej är belåten, undanröjda på sådant sätt, att man till embetsmannen gör denna vackra framställning: om J viljen hjelpa oss att undanrödja edra närmaste förmån eller deras chefer, så kunnen J hoppas på löneförbättring, men annars icke. lett iand, der cn regerande Ministere finnes, kunna sådana framställningar möjligen hafva något inflytande på ärcndernas gång; roen hos oss, der styrelsen, Gudi lof! är hos Konungen, kan en dylik dagtingan ej tjena till annat än att uttrycka sitt enskilda missnöje.
Den 8 Maji t f. m. skäl* förklarat si? icke kunna tillstyrka bifall å de flere hos Ridderskapet och Adeln samt BondeSiåndet väckta Motioner om ändring i hvad Författningarne , rörande Afradsoch KronotiondeSpannmålens utgörande, forsland# eller lösande , innehålla. Frän BevillningsUtskottet i ty den l i denna Månad; Angående Postinrättningen och de deraf till Statsverket inflytande Inkomster m,*m., försalående Utskottet , att den nu gällande Post-f taxan för Inrikes Brefväxlingen må förhöjas med 2 5 procent; samt att regleringen af Post» taxan för Utrikes Brefväxlingen till Kongl. Maj:ts Nådiga omsorg må öfvcrlemnas m. ian» Från Riddarhus Utskottet; Af den 5 dennes : i:o I anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande om Lönförhöjning för Riddarhusets Embetsoch Tjenstemän m. m.; hvilka anmärkningar icke föranledt Utskottet, att i någon hufvudsaklig del frångå deas, 1 sistnämnde Betänkande, afgifna förslag. Af den 6 dennes ! 2:0 Deruti Utskottet, i anledning af väckt fråga om Riddarhusets brandförsäkrande , hem$ ställt, att då RiddarhusCassans tillgångar fes Ven 8 Maji, /, *»„' J6g härvarande e] medgifva bestridandet af de för denna Brandförsäkring nödiga, icke obetydliga utgifter, Ridderskapet och Adeln måtte lill hästa Riksdag uppskjuta dess beslut i ämnet* Föredrogs å nyö Allmänna BesVäfsoch. ÖeconomireUtskottets , den 19 sistledne Januarii åflåtne , saint den 4 dennes förmiddagen , på bordet lagda Memoria), i anledning äf Doctor Stenhammars till Utskottet remitterade anförande, angående saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl. Majtts och Riksens Stan*' ders beslut.
Antaga vi nu, att endast de billigaste Kentuckyblad, eller de, som kunna köpas till 21 öre per ffi, blifva införskrifna i stället för stjelk; så komma dock att ur landet utgå för hvarje importeradt skålpund 21 öre i stället för 7 öre; och vi kunna, utan att göra oss skyldiga till någon öfverdrift påstå, att den summa, som för det närvarande utgår till betäckande af tobaksimporten, sålunda skall i en ej långt aflägsen framtid, minst fördubblas. Grunden för detta vårt antagande är den, att då stjelk, såsom rudimaterie är, efter inköps - 80 Bevillnings-Utskottets Betänkande M 23. pris, beräknad, 200 proc. sämre i värde än blad och derjemte drar en tull som ar trenne gånger högre än inköpspriset; skall fabrikanten finna sin uträkning vid, att införskrifva det ädlare råämnet, blad, i stället för det sämre, stjelk, helst han deri genom blifver i tillfälle att åstadkomma ett, om också dyrare, dock i förhållande till priset, bättre fabrikat. Härigenom skall otvifvelaktig! hos den stora massan af förbrukare framkallas ett allt större behof efter en dyrare vara. och den tid vara att emotse, då allmogen i hela landet — i likhet med den i Östergötland, Skåne, ra. fl. provinser — villigt betalar en Riksdaler, måhända mer för ett skålpund Snus, för hvilket den hittills ej behöft utgifva mera än 50 ä 55 öre. En annan följd af ett, genom förhöjd tull, stegradt pris på ordinärt snus blir den, att förbrukningen af spunnen tobak kommer att, i ännu högre grad än som redan egt rum, inkräkta på snuset och derigenom ännu mera öka det kapital, som går ur landet, enär de blader, som erfordras till spinntobak, stå 16 å 18 öre högre i pris än de, som användas till snus.
Lagerbjelke att här, i form af motion, väcka just samma förslag, som han ansett olagligt af Const.Utsk. Troligen kommer Gr:n att säga, att det var en under riksdagen inträffad händelse, att det under riksdagen kommit lill Gr:ns kunskap alt utländningar här i landet blifvit naturaliserade innan de bevisat sig vara befriade ifrån sina förbindelser till det andra landet, att fästningar blifvit raserade utan R. St:s dertill gifna tillåtelse, o. s. v., på grund hvaraf Gr:n ansett sig enligt 56 § Riksd.Ordn. ega rättighet att väcka de ifrågavande motionerne. Detta skulle jag medgifva, att han hade rättighet lill, ifall den händelse han åberopat, vore en af de händelser, som subsumeras under 56 § Riksd.- Ordn. Jag kan för min del icke annat anse än att det är en händelse, om någonting inträffar, som man icke har kunnat förutse alt det ovilkorligen skulle inträffa, men icke tvertom. Det är icke en händelse att Gr. Lagerbjelke infinner sig i Const.Ulsk:s men väl är det en händelse om han icke infinner sig der. Nu har grundlagsstiftaren förutsatt att del skall komma till R. St:s kunskap, hvad sora möjligen kan vara anmärkningsvärdi i Statsråds-prot:ne. Detta var en sak, som ovillkorligen under riksdagen skulle ske och just derföre att grundlagsstiftaren förutsatte att det ovilkorligen skulle ske, så skref han 107§R.F., som säger att R. St. hafva rättighet att, derest de finna sådant öfverensstämmande med rikets väl, begära Konungens rådgifvares entledigande, men enl. denna § ega icke R. St. alt med anledn. af Consl.Ulskts mera., rörande granskning af Statsråds-prot:na vidtaga någon annan åtgärd än att begära entledigande af någon bland Konungens rådgifvare. Jag hoppas att R. o. Ad. icke måtte bifalla remiss på denna af Gr. Lagerbjelke väckta motion. Hr von Hartmansdorff, Aug.:
”Nej”, förklarade fru Emerentia än en gång, ”vi måste ha fria händer för att kunna vara beredda att ta emot ödets skickelser!” Ordet skickelser åtföljdes likväl af en djup suck. Hon kunde ej neka till lyckans bedrägerier: den ryske prinsen och de engelske lorderna spökade ständigt i hennes svaga hufvud. Emellertid hade den hederlige ångbåtskaptenen, enligt sin egen försäkran, ett verkligt herkules-arbete med att vakta sin vackra skyddsling; ty trots hennes otvungna försäkran att hon skulle bli en hörsam dotter, märktes dock klart att hon var alltför benägen att lyssna till de unga ciceronernas vältalighet. Hon kunde också icke begripa att deruti var något ondt, och i sin oskyldiga okunnighet skulle hon utan tvifvel hafva ådragit sig de andra fruntimrens skarpa anmärkningar för friheten i sitt sätt att vara, derest icke kaptenen – som verkligen fattat en faderlig välvilja för den unga flickan, hvilken han fann alltför illa bevakad af modern, den han i tankarna kallade en fjolla – en gång förrådt en viss liten hemlighet, som han lofvat förtiga. Det var en afton vid Berg. Blenda, omgifven af alla sina herrar, som ville ledsaga henne i land, visade för första gången en liten grad af otålighet öfver kaptenens förmynderskap, då han tillrådde henne att invänta sin vanliga ledsagare. ”Herr Ramsberg” – detta var namnet på den gamle herre, som kaptenen valt till Blendas hedersvakt – ”herr Ramsberg”, sade han, ”har straxt slutat sitt spelparti och kommer då upp!” ”För min del”, yttrade fru Emerentia, ”sitter jag likså gerna qvar här, der jag ser lika bra!” Saken var att hon hade sin hjertans lust af att se de mörka miner, som vid dylikt tal tecknade sig på herrarnes anleten. Emellertid måste ett beslut tagas. Sällskapet steg i land, och Blenda blef qvar för att komma efter, när spelpartiet slutades. Det var likväl med en blick af obeskriflig saknad som hon med ögonen följde de försvinnande. Under hemlig glädje märkte hon dock snart att hennes kavaljerer oupphörligt stannade på vägen och läto alla andra passera förbi.
Direktionens anmälan stall hofwa förärat Hospitalet; och ehuru ömma och bewekande de af Directionen i underdånighet anförde omständigheter äro samt 0- stridigr sonas wara, att denna »välgörande Inrättning wid nu warande högt uppstegrade hwaru priser, icke utan tillökning i underhållet eller minskning i sitt »välgörande ändamål kan för en framti» äga bestånd, wägar dock Statö-Conkoiret destoMindre i Underdånighet tillstyrka den sökta tillökningen, som H6te Hufwud-Timin t Riks-staten, dit Hospital staten hörer, inga ärliga besparingar äro eller kunna blifwa alt päräkna, dock öfwerlemnar till Eder Kongl. Majus Eget Nätigste godtfinnande och »välbehag Stats-Conloiret i underdänighet Direcuonens härom gjorde underdäniga ansöknma. * * Starch Arje Den 6 Julik. StatS-Contoiret framhärdar med djupaste word* «ad, trohet och nit Stormägtigste Allemadigste Konung Eder KonglMaj:tS «nderdänlzsie och tropliktizste tjenare sch undersätcr, kill. SL k. 6. öVLKlkrer^. lLm. VViclexren. .8. Wennermark. Uppläst hos Riddoch Adeln den 6 Julii. Prest-Ständet den 6 - s Borgare-Ständetd. 6 - Bonde-Ständet den 6 Wördsamt Memorial! >9err Prosten Doctor Mellgren har uti ett till Högwörd. Prest-Ståndet ingifwit, med de öfrige Respeclive Riks-Ständen communiccrat och den 20 sistledne Junii till Riksens Höglofl.
Uppl. o, godk, hos Ridd. och Adeln d. 1 Mars j83o, 1’reste-Ståndet d. 3 Borgare-Ståndet d. 3 Bonde-Ståndet d. 3 Rikets Ständers förnyade underdåniga Skrifvelse _, angående regleringen af Riks-Statens Tionde Hufvud-Titel. S. A. K. Under den 7 sistlidne December hafva R. St. till E K. M:t allålit underdånig Skrifvelse om den, med föranledande så väl afE. K. M:ts vid innevarande Riksmöte aflåtna Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, som ock af serskilda inom Riks-Stånden väckta motioner, verkställda reglering af utgifterne å Riks-Statens f. d. Fjerde, nu mera Tionde Hufvud-Titel, för Clerecie.-och Läroverken; men Förp. Utsi, Förslag till tind. Shrifv. 285 sorn, i anseende lill, vid berörde Skrifvelses expedierande, underlätet iakttagande, dels utaf behörige afdrag från vissa uppgifna belopp, dels af beviljad inflyttning på Staten af förut under anordning utom Stat utgångne summor, de i den underdåniga Skrifvelsen i förevarande afseende meddelade uppgifter i visssa väsendtliga delar befunnits skiljaktiga från R. St:s vid Statsregleringeu i dess serskilda delar fattade beslut; så hafva hos E. K. M:t R. St. skolat utbedja sig, alt, med rättelse af merauämnde redan aflåtna Skrifvelses innehåll, härigenom få i underdånighet anmäla, att de anslagssummor, som })å den nu mera Tionde llufvud-Titeln blifvit af R. St. beviljade, att ifrén och med innevarande år intill nästa Riksdag utgå, äro följande, nemligen: för Clerecie-Stalen 163,226: 2.
Han erfor då, att vagnens invånare skulle bestå af Julie, en gammal enkefru till förkläde under resan, hennes dotter och dennas fästman, hvilken olyckligtvis kommit för sent att skaffa sig något eget åkdon. Baronens plan var genast uppgjord. Han tillbjöd herr kongl. sekreteraren och dess fästmö häst och åkdon, hvilket tacksamt antogs. Han visste, att den gamla enkefrun var döf; derföre hade han icke det ringaste deremot, att hon satt i ett hörn, ett bihang till dessa ovärderliga varelser, som på en gång äro närvarande och frånvarande; och hvad Klein beträffar, bekymrade ryttmästaren sig föga, hvar han åkte. Han kom icke ens att tänka på honom förrän något senare. Allt var således i behörig ordning, och samtliga damerna lyckligt instufvade. Endast baronen och doktorn stodo ännu i tamburen och väntade på Julie. Ehuru de icke hade den ringaste aning derom, att de skulle blifva grannar på vägen, tycktes de af instinkt betrakta hvarandra med motvilliga blickar. Slutligen kom den väntade, skön som en ros i sin broderade tyllklädning, med hvit atlas inunder, en dyrbar persisk shawl, kastad, likt ett lätt draperi, öfver den präktiga, fina drägten, och på de herrliga, glänsande, bruna lockarne en strålande kordong af gyllne ax och konstgjord blåklint. Baronen stod stum af förtjusning. Också förde hon sig i dag med en ädelhet och ett behag, som skulle hedrat en drottning. Begge herrarne erhöllo en flyktig, triumferande blick, då hon, med en lätt böjning på hufvudet, försvann vid ingången till sin fars rum. På Waldemar gjorde denna blick ett vidrigt intryck; på baronen alldeles motsatsen. Det var en blick och en hållning, värdig den tillkommande friherrinnan von K–, tänkte han för sig sjelf. Då Julie återkom, ledsagades hon af Carolina, hvars enkla, randiga bomullsklädning och slätkammade hår fördelaktigt upphöjde Julies lånta och egna behag, genom den motsats de framställde. Ryltmästaren, som var idel uppmärksamhet, hastade fram att hjelpa henne med kappan; men Waldemar stod på andra sidan och hade redan förekommit denna artighet.
Jag anser derföre nödvändigt, att sedan denna reservation blifvit granskad, för den händelse, alt R. o. Ad. bifaller densamma, man då malte återgå till desse punkter, för hvilka jag nu begärt uppskof, för alt rör:de deni falla ett fullkomligt beslut; ty annars skulle den händelse qvarstå, all R. o. Ad. icke komma att taga några beslut ronde silfrorne. Delta kunde visserligen hjelpas med en återremiss; men jag tror att tiden vinnes vid att R. o. Ad. nu besluter härom och förbebålle sig att, äfven för den händelse, att reservationen icke kommer alt blifva Ståndets beslut, sedermera få besluta rör:de dessa siffror. I anleda, häraf hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla Gr. Cronhjelms anhållan, ali med pröfningen af nästföljande punkt af Ulsk:s betänk, mätte uppskjutas, intilldess R. o. Ad. komme alt till afgörande företaga Utsk:s förslag till ifrägavar. förordnings 5 § ang:de chartering af öppna bref, fullmakter, conslilutorial, afsked m. m. från K. M:s Cancelli; men härvid anmälde sig och yttrade Gr. Cronhjelm: Jag anhåller, att ifrågavar. uppskof må sträcka sig till det ä 8 sidan af Ulsk:s betänk, förekommande yttrande, sorn angår förenkling af 5 oell 10 §§ samt att detta yttrande, hvilket börjas med orden ”vid den i sammanhang härmed verkställda granskning af 5 oell 10 §§ i nu gällande författning, ” nu må få förekomma. Denna anhållan blef, uppå derom framställd propos., af R. o. Ad. bilällen, till följd hvaraf nu företogs såsom 7:de punkten, Utsk:s förslug, att den förenkling af författningen i 5 och 10 §§ malte öga rum, att afgifterne å atla deri förekommande handlingar, sam frun 11.