Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då härvid synes tillförlitligen utredt, alt, ehuru för Landshöfdingen von Törne redan hösten i833 bordt vara kändt, att, i anseende lill det understöd, Länets invånare genom enskild välgörenhet undfått, den reqvirerade samt åren i832 oell 1833 erbållne undsättningsspanmålcn icke varit för Länet behöflig, Kongl. Stats-Contoret likväl härom lemnats i okunnighet intill år i835, då räkenskaperne dit inkommit, hvarigenom bemälde Embetsverk sålunda beröfvats tillfälle att under tiden disponera berörde spanmål, som under den långvariga magasineringen tagit sådan skada, att den uppkomne förlusten till betydlig del äfven derifrån härflutit; anser sig Utskottet ega skäl hemställa, att Rikets Ständer må åt deras Justitiae-Ombudsman uppdraga alt, i och för den på omförmälde sätt Stats-Verket tillskyndade förlust af tillsammans io,oo3 R:dr 44 sk-, emot Landshöfdingen von Törne fullfölja de ersättningsanspråk, hvarlill befogenhet må förefinnas. § 155. (Pag. I afseende på de räntefria förskott, hvilka, emot borgen, tilldelats enskilde personer, i ändamål att åt behöfvande tillhandahålla spanmål efter bestämda pris, hafva Revisorerne anmält, att, som en del af de härom upprättade contract med tillhörande säkerhetshandlingar förvaras vid Lands-Contoren och endast summariska förteckningar, ulan afskrifter af ■Stals-Utskotlets Utlåtande, IV:o jG. 59 borgensförbindelserne, till Kongl. Stals-Contoret insändas, så hafva ej eller dessa conlract och säkerbetshandlingar kunnat af Revisorerne granskas.
N:o 7. Liqvidation med reg:ten 1723. „ 8. d:o d:o d:o „ 9. d:o d:o d:o »10. d:o d:o d:o 11 1) il. d:o d:o d:o Lådan N:o 6. Secreta Deputationens betänkande 17GI Convolut. „ 2. Protocolls d:o d:o vid samma riksdag d:o. „ 3. Kammar-Ekonomic d:o d:o d:o. „ 4. Secreta-, Handelsoch Manu factur d:o d:o. „ 5. Justilie-Deputationens d:o d:o. „ C. Bergs-, Tull-, Fiskeri-, Bevill ningsm. fl. Deputationers betänkanden d:o. II. R. o. Ad. åtskildes kl. \ till 3 e, m. In fidem protocolli, Albert Munck. Ons - Den 13 November c. m. 219 Onsdagen den 13 November 1844. Plenum kl. fl e. m. Justerades 2 prot.utdr. för denna dag f. m. Föredrogs ånyo LagUlsk:s d. C oell i) dennes på bordel lagda betänk. N:o 20, i anledn. af väckt fråga om förtydligande af K. br. d. 25 Sept. 1777. Hr Oxehufvud, Olof Philip, anförde skriftligen: Uti första delen af ifrågavar. betänk., innefattande tillstyrkan, alt Frih. Cederströms, Thure, motion om upphäfvaude af K. br. d. 25 Sept. 1777 måtte lemnäs utan afseende, instämmer jag fullkomligt.
Bland de Utskottet anvisade rum, befinnes ett å nedra botten vid medlersta portgången, som, i anseende till dess fuktiga beskaffenhet, icke kunnat af Utskottet begagnas. Den brist på utrymme för en af Utskottets Afdelningar, sorn härigenom inträffat, har blifvit ersatt på det sätt, att Utskottets ena Afdelning fått sig upplåten en del af den local, som varit ämnad lill samlingsrum för Borgare-Ståndet. För afhjelpande af den sålunda anmärkta brist på ram, har Utskottet skolat tillstyrka, att, till begagnande af Bevillnrngs-Ulskottet, må anvisas arne ruin på nedra bottnen vid medlersta förstugan. lith. till K. St. 4 Samt. 1 slfch 3 Bundet, 33:dje Häftet. <5 Stats-Utskottets Utlåtande Nio gar* 3:o Expeditions-Utskottetj. sorn redan begagnar 8 rum, har begärt ytterligare 2:ne rum, xanledItdoing hvaraf Utskottet tillstyrker, att 2:ne nu ledige, på nedra bottnen i östra flygeln belägna rum mätte till begagnande af detta Utskott upplåtas» Från allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Or förande har någon uppgift väl icke inkommit, men som, vid det tillfälle då alla rummen i huset besågos, Deputerade erfarit, att en Afdelning af nämnde Utskott under Riksdagen mäst begagna Borgare-Ståndets Cancellie-rum, så har, uppå Deputerades härom gjorda anmälan» till afhjelpande af den brist på utrymme, som för ifrågavarande Utskott sålunda förefunnits,.
Det är visst ej underligt, att under nu var. mörka utsigt för jernafsättning dess fabrikanter gripa till hvarje utväg för att rädda sig. Det ifrågavar. är dock långt ifrån att vara den egentliga, och komme att endast stanna i en alltför sen ånger öfver ett begånget misstag. Man talar, nej man skriker om de uppoffringar Sverige gör för de öfriga manufacturerna. Kunna dessa ej recriminera : kunna de ej tala om millioner tunnland af odelbar mark, der hundratusentals menniskor genom åkerbruk skulle kunna försörja sig, hvilka nu öfvertäckas med skog för brukens behof, men hvilka varit fordom till åkerbruk begagnade och nu ej få upptagas dertill; detta förklarar det phenomenet hvarföre Sverige i fordna tider ägde kanske större folkmängd och kunde utföra spanmål; — vidare om restriclioner och one» ra, dem en stor del af Sveriges allmoge för brukens skull är underkastad tn. m. Uppväga ej dessa premier tillräckligen dem som lemnäs det öfriga manufacturinlresset ? Och inser ej hvarje förståndig bruksidkare, alt genomdrifvandet af ifrågavar. systeme ovillkorligen inom ej lång tid, med o~ cmotståndlig drift, kommer att leda till resultatet af tackjernets fria export? Alla mindre bruk kunna för öfrigt spegla sitt eget öde uti det, som nu tillämnas den öfriga låbriksi ndustrien. En annan sanning anser jag mig äfven böra framställa till H. Ståndets upplysta besinnande. Ju mera vi upplösa de band, hvarmed den inhemska industrien sätter våra så ofantligt vidt skiljda provinser i beröring med hvarandra, ju mera lossa vi äfven de sociala band, som utgöra villkoren för vår allmänna medborglighet, för vår förkofran, ja för vår tillvarelse som ett politiskt samhälle.
Hvad den Iramlagda afiöniiigs-slalen i öfrigt angår, hafva Rikets Ständer funnit densamma uppgjord efter enahanda grunder, som blifvit följda vid upprättandet af staterna för de öfriga Siats-Departementens Kansli-expeditioner; och som vid densammas granskning annan anmärkning ej förekommit än den, hvilken emot nvssnämnde stater blifvit af Rikets Ständer framställd, har, i öfverensstämmelse dermed, tillökningen för Expeditionens Kanslister och Kopister, med nedsättning af den för de. förre ifrågasatta aflöning af 2 000 Rnlr lill 1.800 Ridr, blifvit med den belöpande summan 2.257 Ridr 50 öre, allt riksmynt, ställd lill Eders Kongl Majils nådiga disposition, för befrämjande af göromålens gang inom dessa Ijenslegrader. Expeditions-Utskotifts förslag till underd. Skrifvelse, N:o 222. Med iakttagande af dessa jemkuingar i den föreslagna slaten, blifver den erforderliga anslags-förhöjningen 20.263 R:dr, hvarföre Rikets Stander, under åberopande i öfrigt af hvad uli underdånig skrifvelse den 27 nasti. Januari är anfördt, angående ifrågasali förändrad arbetsordning inom de särskilda afdelningarne af E. K. M:ls kansli, ökat anslagssumman för Departemenlcls Expedition med sagde belopp, 20,263 R:dr Runi, att utgå på salt hilogade labell N:o 1 närmare utvisar; oell gälla i afseende, å så väl denna Expeditions, sorn öfrige civile embetsoch tjenstemän, hvilkas aflöning utgår af8:deHufvud-tilelns anslag, de vilkor för de beviljade Inueförhöjningariies och nya löneanslagcns åtnjutande, sorn i underdånig skrifvelse den 3 innevarande månad äro af Rikets Ständer omlörmälde. Uli det för Riksarkivet nu utgående anslag är förhöjning af E. K. M:l begärd med 8,875
Följden var emedlertid ingen annan än den, att anmärkningspåföljden ulebief, och någon skada har således icke skett. Jag vill icke längre uppehålla II. o. Adis tid, utan förnyar min anhållan 0111 tillgift för de få minuter jag upptagit med delta lilla intermezzo, som R. o. Ad. ganska val kunde behöfva, för att hvila sina tankar efter den allvarsamma och grundliga öfverläggningen i ämnet. Hr Tersmeden, Carl Reinhoid: Vid behandlingen af en så vigtig fråga som denna, uti hvilken nationens röst så högt gifvit sig tillkänna för en representationsreform, anser jag mig pligtig uttala mina äsigler. Jag skall göra detta kolt och dervid hufvudsakligen yttra mig om behandlingen af Coust.Utskrs mein. N:o 85 i sin helhet, utan alt ingå i detaljer. — Den glada förhoppning har jag aldrig hyst, att nu församlade Ständer skulle kunna framlägga ett förslag till representationens ombildning, så helgjutet, så fullkomligt och så förenligt med mängdens intressen, att det af Konung och Ständer vid nästa riksdag skulle blifva antaget. Jag förutser således dettas öde, alt förkastas, men anser ändock af högsta vigt, på skäl sorn jag ber att få framställa, att det blifver hvilande till grundlagsenlig behandling. Äfven jag skulle hafva åtskilligt att anmärka vid förslaget, om jag icke ansåg, att dessa mina individuella äsigler böra vika för den allmänna fördel, som förslagets hvilande ©tvifvelaktigt kommer att medföra, hvilken omintetgöres, i den händelse Coust.Utsk., till följe af alltför många anmärkntr, ej skulle medhinna förslagets omarbetande, innan trumpeten skallar för riksdagens afslutande. Jag anser R. St. pligtige, innan de åtskiljas, alt genom handling visa det deras uppsåt alt tillvägabringa en representationsreform varit allvarligt, och dertill finnes intet annat medel än att lemna ett hvilande förslag.
På grund af gjorda anmärkningar återremitterades Allmänna Besvärsoell Oeco-j nomieUtskottets Utlåtande, N:o 47, i anledning af väckt fråga om nya EvangeliiBoksförslagets antagande, samt om fri tryckning af de vid berörde förslag fogade Bönerne. S. D, Föredrogos och lades till Hand™ Uugarne Constitutions• Utskottets Memorial N.o 7, angående dess behörighet att upptaga nu gjorda Motioner om änJ dringar och tillägg i JustitioeOmbudsmansInstructioneu; samt Allmänna Besvärsoch Oeconomiei Utskottets Utlåtande, N:o 67 ; i anledning af de inom Hedervärda BondeStåndet gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o g, angående yrkad rättighet för EarnmorskeLärlingar på Gottland , att undervisas och examineras af någon Läkare derstädes. lo Prat. Utdrag deri 2 Mars 1829. Från Vallöf], Borgare Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af ExpeditionsUtskottets Memoria! N:o 32, lill Välloflige BorgareStåndet , i afseende pä falsning och häftning af successivt färdigtryckta handlingar af Bihanget till RiksStändens Protocoll , fann Sfändet , som förblifver vid sitt , i anledning af ExpeditiohsUtskotteta Memorial af den ig December 1828» fattade beslut, någon annan åtgärd af förstnämnde Memorial icke föranledas än alt lägga detsamma till handtingarne. S. D. Remitterades till StatsUtskottet: Kongl. Majlfs Nådiga Proposition , angående anslag till förmon för LäroVerken i Riket j och till Lag Utskottet: Kongl. Mabfs Nådiga Proposition , angående ändring uti 25 Gap. 1 §. Rättegångslialken, och i sammanhang dermed äfven uti 12 Gap. 2 §. 2 Morn. samma Balk , sådant det lyder uti Kongl. Förklaringen den to September 1823* Prot.
Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande har Kongl. Kammar-rätten, jemte erinran att någon sådan föreskrift, som Revisorerne till stöd för sin framställning åberopat, icke vore meddelad, hufvudsakligen hänvisat till den. utredning af förhållandet med räkenskapsgranskningen i Kongl. Kammar-rättens Ofver-revisions-departement, hvilken innefattades i de särskilda af Kongl. Kammar-rätten den 27 November 1857 och den 14 December 185S afgifna underdåniga utlåtanden i anledning af Rikets Ständers under berörda år församlade Revisorers då gjorda anmärkningar derom att flera verks och inrättningars räkenskaper blifvit till statsrevisionen öfverlemnade, utan att förut hafva undergått granskning i Öfver-revisions-departementet och genom hvilken utredning Kongl. Kammar-rätten sökt visa omöjligheten deraf att, under hittills varande förhållanden, utan en ansenligt förökad revisionspersonal kunna åstadkomma en så skyndsam revision af samtliga ifrågavarande räkenskaper, som Revisorerne förut påyrkat. Revisorerne hade emedlertid nu icke uttryckt önskan om några åtgärders vidtagande för åstadkommande af skyndsammare granskning af några andra räkenskaper än landsböckerna; och då i fråga om dessa ett väsendtligen förändradt förhållande, hvilket skulle medgifva revisionsarbetets fullbordande till den tid Revisorerne begärt, komme att inträffa, derest de af Kamereraren Spongberg i lifstiden upprättade formulären för länsräkenskaperna, sådana Kongl. Stats-kontoret och Kongl. Kammar-rätten dem förordat, blefve till efterrättelse påbjudna och tiden för samma räkenskapers afiemnande till Kongl. Kammar-rätten i sammanhang dermed förkortad, och, på sätt Kongl. Kollegierna föreslagit, bestämd till den 1 November året efter det, som räkenskapen omfattade, hade Kongl. Kammar-rätten meddelat redogörelse för de särskilda åtgärder, som, enligt Kongl. Kammar-rättens tanke, kunde efter införandet af den ifrågasatta förändringen leda till uppnående af det af Revisorerne föresätta mål, äfvensom uppgift å de kostnader, hvilka för en gång skulle derigenom förorsakas statsverket, uppgående till ett sammanlagdt belopp af 7,000 R:dr 86 öre.
— För öfrigt bör man ej förbise den omständigheten, dels att man uti rättegångsverkens archiver må äga tillgång till en juridisk litteratur, ett slags historia öfver lagskipningen, som genom en dylik stympning af acterna i betydlig mån skulle göras omöjlig, dels ock att, derest acterna icke skulle fullständigt förvaras, så väl den enskildes som domstolarnes säkerhet fordrade en så besvärande utförlighet i prottn, — hvilken tillgången till fullständiga handlingar nu gör öfverflödig, — att antalet tjenstemän i öfverdomstolarna ovillkorligen måste ökas till betydlig utgift för statscassan. Den siste värde talaren har redan fästat uppmärksamheten dervid, att föredraganderne i Högsta Domstolen vid många tillfällen hafva behof af att erhålla upplysningar ur acter i ledan afgjorda mål och visat hvilka olägenheter och kostnader det skulle medföra att förelägga parterna att sjelfve anskaffa dessa upplysningar. Jag får tillägga, alt detta behof vid många tillfällen kommer i fråga äfven för parterna sjelfva, och att i sådant fall acterna torde säkrare förvaras i domstolarnes archiver än i enskildes kistor och skåp. Jag tillstyrker bifall till betänkandet. Hr Stuart: Jag anhåller, att R. o. Ad. ville fästa uppmärksamhet dervid, att fråga endast är om sådana handlingar, hvartill originalen finnas hos andra embetsmyndigheler. Den våda, som möjligen skulle vara förenad med tillåtelsen Den 8 April e. m. att få återtaga ingifna rättegångshandlingar, försvinner, när man vet, att originalet finues på ett annat ställe. Om det vid resningseller andra ansökningar skulle hända, att Högsta Domstolen behöfver upplysning utaf förut ingifna men sedermera utlemnade rättegångshandlingar; så står det sökanden öppet att sjelf prasstera dessa handlingar ifrån den auetoritet, der de finnas i original. Jag afser väsendtligen den kostnad, hvarpå parter blifva bragte, hvilka, efter slutad rättegång, för andra angelägenheter hafva behof af utlösta och till domstolar ingifna handlingar.
(Kapital-conto 2). för i penningevärde beräknade natura - spanmåls-qvantitcter. för öfverskjutanda besparing i förslagsan Q. anslag. Crediteras: Per Special-utgifts—titlarne 13. för besparingar, som ej tillkomma besparingsfonderna. 1 för natura-spanmåls-qvantiteter, som blifvit till penningevärde reducerade. Besparingsfonderna . 13. för besparing, som ej reserveras. _ för natura - spanmåls-qvantitet, ej såsom sådan anordnad, men som till motsvarande penningevärde beräknats. „ Kapital-conto ... 2. för öfverskjutande brist i förslagsm. fl. anslag. — 286 — 9. Sammandrags-conto N:o Debiteras: 7, eller extra stats-reg. _ . , . {J . , , -i 3 An Special-utgifternas a leringens hel-anslag. extra stats-reglerin» Nemligen de delar dergen conti 14. af, som afse kapital-utgifter. Blotta kassa-utgifter, såsom lån och kreditiver, kunna naturligtvis här ej komma i fråga. 10. Conto öfver utgifter ä Debiteras: öfver skatterna af StatsA)1 KongU Räntékam. Crediteras: Per Kapital-conto 11. Verkets inkomster. Sammandrags-conto N:o maren A 15. Förskotter 36. Debiteras: Länen „ Krono-magasinshufvudboken Debiteras: <9, upptagande remisser An Kong, Maj;tg Be_ och aflöringar utål statsfaliningshafvande i medel till andra, under Stats-Yerket stående, förvaltningar och redogörelser. Vidare följa: 12.
Doctor af Wingård hade erinrat, att den af Herr Biskopen Thyselius föreslagne åtgärd vid förlidne Riksdag utan lycklig påföljd vidtogs, hvarföre han för sin del Icke kunde tillstyrka den, enär denna förflyttning icke utan svårighet låter verkställa sig. Herr Kyrkoherden Ahlqvist hade förklarat, att Utskottet, med fästadt afseende på besparing i Riksdagskostnaderne framställt sin begäran om visst anslag om dagen för en eller flere, som biträdde vid correctur-läsningen. Utskottet har nemi. föreställt sig, att en gjord och bifallen anhållan om aflöning till flere Canzlister, som möjligen, i och för ExpeditionsUtskottet icke dagligen varit fullt sysselsatte, skolat onödigtvis bidraga till förökande af utgifter, dem Utskottet snarare önskat bespara. Herr Biskopen Doctor Wijkman hade trott, att den af Utskottet begärda summa ungefärligen skulle svara emot aflöningen för 2tne Canzlister, hvilkas antagande i stället Hr Biskopen tillstyrkt. Betänkand^n, N:o 90. 4^3 Herr Kongl. ÖfverHofPredikanten m. ni., Doctor Hedren hade härvid anmärkt, att om Utskottets Betjening ännu ökades med 2:ne Canzlister, skulle dock icke ändamålet härigenom vinnas, emedan det kunde hända, att Utskottet för en dag behöfde blott sitt vanliga biträde, men under en annan eller flere dagar, hade behof af större personal, hvarföre ock Utskottet till fördelning emellan flere arbetare föreslagit en viss summa att dagligen utgå. Herr Biskopen Doctor Thyselius hade föreslagit, att, enär icke, med anledning af sista punkten i 1 mom. af 24 §. Riksdagsordningen, ExpeditionsUtskottet begärt en talrikare Betjening, utan endast en daglig utgiftssumma för correctur-läsning, Utskottets Memorial måtte till StatsUtskottets Utlåtande remitteras; och hvarefter det Högv.
Hvad som ännu i Riksgälds-kontoret finnes innestående utaf 1849, 1850 och 1851 års anslag för lärares aflönande och underhållandet af elever vid skeppshyggeri-institutet i Carlskrona, tretusen trehundra-trettiotre R:dr 16 sk. årligen, hvilket anslags outtagna belopp vid näsllidne Juli månads början uppgick till femtusen tvåhundra Riksdaler 26 sk., bör fortfarande, för dermed afsedt ändamål, af Riksgälds-konloret tillhandahållas och enligt Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift utbetalas. § 03. Det anslag af tvåhundrafyratio Riksdaler årligen, som blifvit beviljadt såsom ersättning till garnisons-skolan i Christianstad för den afgift, hvilken, under namn af portpenningar, tillförene till nämnde skola utgått, skall fortfarande, för tiden intilldess den under innevarande riksdag uppgjorda statsreglering träder i verkställighet, utaf Riksgälds-kontoret i vederbörlig ordning utbetalas. § 64. I öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut, angående det rotehätlarne vid Westerbottens f. d. fältjägare-regemente tillerkända understöd, bör dertill, utaf Riksgälds-kontoret, efter Kongl. Stats-kontorets reqvisitioner, utbetalas hvad som motsvarar de medel, hvilka, från och med år 1830, i egenskap af rotefrihetsbevillning eller rotefrihets-afgift utaf nyhemmanen inom Norrbottens och Vesterbottens län, uti nämnde läns Landtränteri inllutit, för tiden intill 1846 års slut, dock med afdrag af hvad redan för bemälte rotehållares räkning ulbekommits eller, 16 Stats-Utslcotlets Memorial, N:o 323. enligt vederbörande Landskontors utredningar, befinnes böra från de influtna beloppen afgå. § °5.
Först rörande det constitutionella sambandet, så ligga ej constitutionens grunder uti det Oeconomiska, utan deruti, att man lefver under Jagar, och att man beskattar sig sjelf. DdUa är egenteligen grunden för en Konstitution; men i afseende på Lagarne i Oeconomisk väg, måtte det ic - Den *7 Augusti c. 2f>7 lee vara stridande mot Constitutionen och Samfundslagen, att för en viss punkt begagna de Jagar, sorn mest passa, eller ock vet det Constitutionella landet icke, att begagna sina fördelar. Hvad Herr Hjerta sedermera yttrat om befästningar, är förut besvaradt, oell jag vill ej ingå uti någon speciel detail om försvarsverket på Gottland; det vöre ej passande och ej eller nyttigt. Hvad kostnaderne för Öns befästande beträffar, har Herr von Hohenhausen redan besvarat anmärkningen. Hei t von Hartmansdorff: Jag skulle icke hafva gjort ytterligare anspråk på Fiidderskapets och Adelns uppmärksamhet, om icke de satser Hr Hjerta yrkat, synts mig så oriktiga, att jag måste söka bestrida dem. Han har sagt, att genom medgifvande af en frihamns inrättning, erkände man sig eljest icke vara fri. Antingen man erkänner det eller icke, så är det likväl ändlighetens lott att icke vara oinskränkt; och vi äro ändliga varelser. Det är emedlertid märkligt att se , huru den ytterliga kärleken till förbud och den ytterliga kärleken till frihet mötas på samma punkt, och leda till samma mål. En Ledamot som yttrar den förra, en annan som yttrar den sednare, tillstyrka begge afslag å Betänkandet , ehuru de utgå från alldeles motsatta ytterligheter. Ställer man sig midt emellan båda, så torde man komma det rätta närmast, och det är just hvad Utskottet gjort. Beträffande anmärkningen mot frihamnar, att de förstöra moraliteten , så erkänner jag att det stora sammanJonpet af menniskor visserligen bidrager der - 238 Den 27 Augusti e, m, tili; men gifves intet annat medel deremot, än att skingra dem, så borde alla stora Städer förstöras.
En ytterligare bereddes uppmuntran genom de och » personliga från apotekarebanan af en Kvinnlig meddelades i I d u n s n:r tillskyndan De lärospånen från den nya, hitså opröfvade yrkesbanan framlades torde ha varit af ett, kanske för hela framtiden afgörande, intresse f ö r många unga kvinnor, som stodo tvekande vid lifvets vägskäl. Och efter denna korta 2tftonrobnab! Sparf » frelsar fly, ocb, en fyär af ljusa anbar späfpar unber flaran sfy. &lt;£n af bessa b / ärligt signar: " öfper fyela jorben frib! " — Det är Julens ljufpa ängel, ty nu är bet julettö. C Darrte t elev », hvilka 50 för år 1894. första praktiska och l^pögtibsstämning! 3ulens ängel unber tårar sjöng meb stäm » ma ston ocb, sfär: " Brober, ränta, panta ännu, ty ben fjelga 3ul är t / är. £åt ben ljusa Strålen lysa än en gång så uarm, så öm, luften spalfa, tonen brömma än en gång sin rosenbröm. erfarenheter tills af kvinnor här (2lnna Silow, Ööö vfö 2 0 åts ålöet. ) * uppgående f ö r en elev återblick kvinnliga apotekarfrågans » gång o c h på » den utveckling i vårt land förstå våra lärarinnor lätt nog våra 21n en ängel späfpar safta uti fnällens pur » purbräft; samma blåa fyimmelsögon, samma f / pita pingars fläft; samma piba bräft, som flabbrar, lifsom strålar öfper sjö, lifsom uti pinterbagar flingors ljusa, lätta snö. Brober, låt ben nana jungfrun få af big sin b / ögtibsgärb: få ben sista gången jula pib en fär för » älbraf / ärb; alla glaba, unga minnen fyennes pacfra paft må bli, för att seban stilla spinna, lifsom trastens melobi. "