Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då det å ena sidan är utom ali fråga, att en öfverdrifven import-bandel är den egentliga orsaken till vexel-coursens uppjagande, lärer ej eller å den andra den anmärkning vara ogrundad, Deh 17 Juli. 1587 dad, att obehöriga operationer i vexel-rörelsen betydligen bidragit till Svenska myntets försämrande; och torde detta förhållande blifva en anledning för Riksens Ständer, att i underdånig» het yttra den önskan , att kunnige och oväldige män ma af Kongl. Majit i Nåder förordnas, att granska och öfverse de nu gällande Författningar, angående vexel-rörelsen i Riket, samt i underdånighet föreslå de ändringar och förbättringar i dessa Stadgar, som efter sednare tiders erfarenhet kunna finnas lämpliga och nödvändiga. Hvad angår frågan om medel till hämmande af den tilltagande skadliga yppigheten, skulle, efter Utskottets tanka, detta angelägna ändamål befordras om den af Kongl. Majit under den 1 Januari 1794 i-detta ämne utfärdade Nådiga; Förordning, hvilken, ehuru ej genom någon sednare Författning till hela dess vidd upphäfven , likväl nu mera i de flesta fall saknar ali verkan till efterföljd, blefve upplifvad , och de deruti stadgade Förbud emot bruk af åtskilliga Ofverflöds-artiklar inom lämpliga af Kongl. Majit i Nåder fastställde Terminer förnyadt; hvarvid Utskottet likväl trott, följande tillägg och förändringar kunna öga rum, nemligen: no Att det i 1 §. med vissa undantag stadgade förbud emot allt bruk och nyttjande af ineller utländskt Silkes-Sammet för manspersoner, må sträckas äfven till fruntimmers klädnader, samt jemväl bruket af halfsiden tili foder tinder kläder för mankönet upphöra. 2:0 a 1588 Dera 17 Juli 3:0
sorteradt l a g e r af alla Institutet slags Hvardagar kl. 10 — %fiL, % 3 — S ö n - och hälgdagar kl. 10 — 11. Allm. Tandläkare Sjöquist jyrttttninggotan SS. Behandlingen fortgår till 15 maj^ Gymnastikafgifter: 20 kr. pr månad; 50 kr. för 3 månader, 60 kr. för hela vårterminen. Föreståndare: D:r Emil Zander, Träffas för herrar kl. ' / 8 — V2IO och 2 - 4; för damer kl. 11 — 1. n y h e t e r. som genomgått Stora lärarinneseminariet och äfven undervisar i musik, finnes af en händelse plats i Södra Dalarne att tillträda nu genast. Betyg, referenser, löneanspråk samt fotografi insändas till » Bekväm plals », Dala-Husby p. r. (123) Ä R A R I N N A med någon undervisningsvana önskas med snaraste i en prästgård för att undervisa tvänne flickor i vanliga skolämnen samt musik. Hjälp i skrifgöromäl någon gång Löneanspråk lorde uppgifvas. Svar till » Sofia », Kringlestad, Älfsborgs län. (125) L Stjbehörsarf^lar och r OC B l Pya n r aQBP. Sparkassa % % proc. jVI. Lundberg, Köp alltid radiatorsmör! Låga, bestämda priser. Goda varor. Största urval. Profver franko på begäran. Order å minst 25 kr. levereras fritt vid närmaste järnvägseller ångbåtsstation. Stockholm, Fredsgatan 24. ENGELSKA M P h 32 Regeringsgatan 32 r LATS linnes nu genast för en anspråkslös flicka af bildad familj, som är barnkär och äger så stor vana vid småbarns skötsel, att hon kan åtaga, sig närmaste vården af ett sådant om 2:ne månaders ålder. Den äger företräde, som dessutom är kompetent att lära andra barnet, en flicka om 6 års ålder, första grunderna i läsning Den sökande bör äfven vara villig deltaga i sömnad och dylika förekommande göromål Svar med uppgift om ålder och löneanspråk samt åtföljdt af fotografi torde sändas till » W T. H &gt;, Ramsberg p. r.
Jag ber att få ytterligare tillägga, att, om vår affärsställning till utlandet vöre så lycklig att vi i allmänhet hade så god tillgång på utländska vexlar, att behofven deraf fylldes och lemnade öfverskott, då behöfde vi i sanning ej tänka på några operationer för att konsolidera Banken; den skulle då konsolidera sig sjelf; ty det är gifvet att den, som hade vexlar att aflåta, men kunde göra det med förmån, skulle i stället draga in sina utrikes fordringar i formen af metallisk valuta. Emellertid har denna diskussion framställt för mig klart åtminstone en sak, hvilken väl förespeglades under de allmänna sammankomsterne, men i dag otvetydigt utsagts af en talare, hvars öpna och redliga ärlighet jag under många år känt och värderat. Han sade nemi. rent ut att man nu ej borde taga up hela den för hufvudbanornes fullbordande uödiga lånesumman, utan gömma en del deraf till nästa Riksdag, eftersom då väl skola upstå nya behof för andra jernvägsbygguader och vi således i alla fall skola låna. För min del är jag icke af denna åsigt. Det är dock naturligt, att meningarne, hvad jernvägsbyggnaderne och lån derföre angår, skola vara ganska skiljaktiga. De finnas, som hafva en afgjord förskräckelse för lån och fråga sig, huru kan en sak vara nyttig, sorn kostar så mycket? Då man förr kunnat åtnöja sig med att å våra landsvägar färdas 1 mil på 1V2 timme, kan man väl fortfarande hjeij^i sig fram på samma sätt. Andra personers tankegåpg och önskningar gå i motsätt riktning; de tro att vi ej kunna få Den 15 Februari e. m. 499 jernvägar nog. Ett »lagom» är väl i detta hänseende, såsom i många andra, det lämpligaste att tills vidare iakttaga. Enl. min åsigt bör man inskränka sig till fullbordande af de större, redan påbörjade jernbanorna, och under några år se resultatet af rörelsen på dem, innan man för Statens räkning fortsätter dessa kortsamma arbeten.
Utrymmet inom RiddarhusSalen skulle jag tro blifva tillräckligt utan nya Läktare, om blott Bänkarne, som nu gå tvärt öfver Salen, i stället anbragtes på ömse sidor nära i form af Amphitheater, Man skulle då äfven bättre både höra och höras. Herr Lefren: Herr Cederschjöld har redan presterat den bevisning, som jag ansåg öfverflödig för ett axiom, emedan axiomer ej behöfva bevisning. — I afseende åter på biljet-utdelningen skulle jag vilja erindra, att TidningsRedacteurer böra företrädesvis berättigas att alltid erhålla Inträdesbiljetter, — För öfrigt får jag föreslå, att följande 3;ne stadganden i afseende på publicitets införande vid Ridderskapets och Den i April f. m. Adelns Plena må i RiddarhusOrdningens 18 §. inflyta: 1:0) Offentlighet vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar skall äga rum vid alla tillfällen, då icke LandtMarskalk, eller 3:ne af Ståndets Ledamöter förklara, att Plenum skall hållas slutet. 2:0) Åhörare af Ridderskapets och Adelns öfverläggningar ställe sig till efterrättelse de föreskrifter, som Ridderskapet och Adeln i dess OrdningsStadga härom förordnar. 3:o) Förbrytelser af Åhörare beifras och bestraffas efter den lag Konung och Ständer stifta. Grefve Frölick: Jag anhåller, att Ridderskapet och Adeln ej må tröttna vid mitt försök att ytterligare bevisa skillnaden mellan Fem och Tre Ledamöters rättighet, att utvisa främmande Åhörare från Ståndets Plena; men jag måste än vidare utveckla detta, helst Herr Lefren gifvit Herr Cederschjölds vederläggning mot mig kraften af ett axiom. Såsom jag fattat Herr Cederschjölds yttrande, var meningen deraf den, att äfventyret för opinionens misshag skulle lättare fördelas på Fem än på Tre Ledamöter, som förenade sig om Åhörarnes aflägsnande.
Men huru finna den gräns, till hvilken hon bil ligtvis kunde gå? Och kunde denna gräns ock finnas; åtminstone är den ju icke funnen. En fastighet, i hvilken inteckning söktes, kunde enligt de stadganden, sorn funnos, innan Kongl. Förordningen den 19 Maj 1845 blef gällande, hafva vid den tid, då ansökningen gjordes, upphört att ägas af gäldenären, och derföre då icke häfta för hans gäld, men genom lagfarts försummande af nya ägaren hafva åter blifvit underkastad inteckningsanspråk af den förres fordringsägare, innan den anhängiga inteckningsfrågan ännu var afgjord. Behöfdes då en ny ansökning, för att kunna draga fördel af den rätt, fordringsägaren genom lagfartens försummande vunnit, och kunde det icke i allt fall antagas, att han ville njuta den rätt, honom tillfallit och som han i en ny ansökning skulle haft att åberopa? Jemte denna fråga förekommer i det ämne, jag här vill framlägga, äfven en annan, hvarom redan i det föregående är taladt: huruvida salu af fast egendom är fullbordadt, innan köpebrefvet ännu blifvit utfärdadt. På dessa båda frågor är det således, sorn jag har att här utbedja mig läsares uppmärksamhet *). Den 18 Januari 1843 söktes inteckningen hos Häradsrätt; och deröfver meddelades beslut den 20 Juni 1845, hvari yttrades, att ehuru gäldenären skulle, före det intecknings - *) Jurid.
Särskildt är detta af stor vik för alla dem, som ha något nervöst påbrå, ty dessa äro i mindre grad än fullt friska personer i stånd att motstå dessa medels skadliga inverkan på nervsystemet. Isynnerhet skadligt är det att vänja barn vid spirituösa drycker. Äfven den rätt gängse oseden att » stärka sig » med vin eller andra spritvaror emellan målen bidrager i sin mån till nervsystemets försvagande. Ofvanstående regler äro särdeles enkla, men genom iakttagandet af desamma kan man ej sällan förekomma åkommor, hvilka om de få rota in sig ofta äro särdelet svåra att med framgång behandla. Det är nämligen alltid lättare att förekomma än att bota sjukdomar, detta gäller som en allmän regel inom hela medicinen. Hvad behandlingen af de utbrutna nervösa sjukdomarna angår, så kan jag ej här ingå på densamma. Jag vill blott påpeka, att den hygieniska och dietetiska behandlingen är den viktigaste, och i svårare fall får man använda en hel del olika terapentiska medel, dietkurer, badkurer, massage, isoleringskurer m. m., m. m. Hvarje svårare fall får i allmänhet göras till föremål för ett särskildt studium, innan man finner den för detsamma lämpliga behandlingen, och det behöfves ofta mycken insikt och erfarenhet för att nå ett godt resultat. Särskildt svårt är det ofta att bestämma, i hvad mån den sjuke kräfver hvila och i hvad mån han behöfver arbete, och hvilket slags arbete för tillfället är lämpligast. En viktig och för behandlingens framgång ofta afgörande sak är att kunna bedöma, om den sjuke bör vårdas i sitt hem eller i mer eller mindre grad isoleras från detsamma. Isolering kan af flerahanda anledningar behöfva förekomma, ibland för att aflägsna den sjuke från nervösa anförvandter, hvilkas åkommor ha en direkt psykisk inverkan på honom, ibland därför att den sjukes omgifning ofta missförstår honom och anser honom för inbillningssjuk, hvilket direkt försämrar hans tillstånd, ibland därför att den sjukes anförvandter genom alltför stor klemighet underhålla hans sjukliga föreställningar och därigenom motverka den psykiskt stärkande behandling, som kan vara nödvändig. En viktig faktor i behandlingen är den psy
Föl ' Fruntimmer: Stort och välsorteradt lager af Ylleoch Bomullsstrumpor, Undertröjor, Ylleunderlif, Tricotsnörlif, Ylleunderkläder, Simdrägter, Damasker, Knävärmare, Maggördlar, Muddar, I / antar, Yllevästar, Yllekoftor, Yllekjolar, Bomullskjolar, Filtkjolar, Ylledukar, Ylleschalar, Yllekragar, Teatermössor, Silkesschalar, Tricotlif m. fl. artiklar. För Barn: Stort lager af Bomullsoch Yllestrumpor, Barntröjor, Gosströjor, Gosska / songer, Maggördlar, Damasker, Muddar, Vantar, Barnmössor, Yllevästar och Koftor, Ylleunderbyxor, Barnkjolar, Stickade Gossvästar, Tricotkostymer får Gossar (Byxor sä / jas särskildt), Flickklädningar af tricot, Krokade Barnklädningar, Sockor m. m. (Ö C D-3 05 « 0 j » (O S O 0 » 0 &gt;&gt; Nya mönster efter önskan och be.hof. Fö rkläden af ylle och bomul. uSLUt i g o d a ctvalitéer. Originalmönster. Akta färger. Bästa materialier. Husmödrar! Försöken Th. Wiriborg &amp; C:is i Stockholm tillverknngar af Concentrerad Ättika på flaskor för utspädning. Senap, blandad efter engelsk ocb fransysk smak, flere sorter. Sedan lysning till äktenskap förkunnats, måste laglig, ej säideles invecklad Beefsteaksauce. skilsmessa upplösa förbindelsen, Men — betänk er väl innan ni sliter bandet med er trolofvade; hvaraf vet ni, att denna sista » kärlek » är den rätta? Pröfva eder väl! A f flere gånger prisegen erfarenhet kar. jag meddela, att jag unbelönade och fullt der min förlofningstid trodde mig älska en man högre, med större glöd, än min fästman. jemförliga med de Icke utan kännbart lidande bekämpades denna bästa utländska fabrikat.
Under det pappa drog fram sina tofflor under sängen, hugnade han sin hustru med den försäkran, att ungarna naturligtvis stannade hos Tibells öfver natten, att de fått hvarsin kudde och filt och mådde som göken, och att hon tryggt kunde lägga sig igen och » snusa på ». » Än du själf då? » frågade Malin, tacksam för den henne bibragta öfvertygelsen. » För säkerhets skull lägger jag mig inte förr än klockan tre. Men se ' n ska ingen mänsklig makt förmå mig att vara uppe längre. » » Svep in dig i resfilten, käre lille Ludde! » ropade Malin efter honom, då h a n på tåspetsarna drog sig ut i salongen. » Den ligger på garderobshyllan. » » Svepa in mig! » puttrade Ludde, i det han åter sjönk ned i gungstolen. » Det tjänar just inte mycket till, när man ska upp på utkik hvar femte minut. Jo jo, så är det att vara pappa, och ett beskedligt fä till pappa till på köpet! » Han ruskade på sig, sträckte armarna i vädret, så det knakade i lederna, och gäspade så hörbart, att ban blef rädd och lyssnande vände örat mot sängkammaren. Se ' n grep han åter till boken för att fortsätta den på egen hand. Klockan tre kvart på tre begynte lampan, som länge sett olustig ut, att flämta, smattra och osa. Med ett vresigt: » Det fattades bara det! » slängde Ludde ifrån sig boken, tände ett af stearinljusen på spegelbordet och blåste ut lampan. Återstoden af sina korta hvilostunder tillbragte han hopsjunken i filten, som han slutligen måst gripa till för att skydda sig mot kylan, med ögonen slött följande visarens gång på det framför honom liggande uret. När Ludde klockan tre för tjugusjunde gången stängde ventilen — h a n hade bestått sig det melankoliska nöjet att räkna sina fönsterpromenader — utstötte han ett lättnadens: » Se så, nu är det slut för denna gången! » Men då orden äfven för hans töckniga hjärna tycktes båda ondt för framtiden, tillade h a n eftertryckligt: » Och för alltid, såvida jag har något att säga i huset. » Därpå började h a n skyndsamt kläda af sig.
Detta allt har hos Utskottet, till hvars yttrande berörde Memorialer blifvit liänskjutne, kommit i öfvervägande; Och sorn Utskottet funnit, det de omständigheter härvid böra i betraktande komma, att uti alla frågor angående försummelser vid jutgörandet af hållreserveeller Krono-skjuts, ersättningen af den lega, hvilken blifvit utbetald för anskaffande af <le felande hästar, utgör det betydligaste ansvar, som drabbar den försumlige, samt att Gästgifvaren eller Hållkarlen, och vid Kronoskjuts Krono-Betjenten, hvilka mästadels måste berörde lega förskjuta, men i annat fall äfven den, sora låtit sig till skjutsen lega, äro berättigade, de förre att snart blifva för sådant förskott godtgjorde, och den sednare att utfå den betingade legan, hvilket lämpeligen icke annorledes kan ske, än om pröfningen af skjutsförsummelsens verklighet och ansvaret derföre skyndsamt verkställes: att i afséende på försummad K10- rioskjuts Konungens Befallningshafvande n.är - ^8o Lag-Utskottets Betilnkanden. mast är i tillfälle att känna antalet a.f de häStar, hvilka till skjutsen erfordrats, hvad tids utrymme Krono-Betjeningen ägt till skjutstadningen, huruvida i mon deraf det varit för bemälte Betjente möjligt att iakttaga fastställd ordning i tourén emellan de skjutsskyldige, samt i hvad mer eller mindre matto den lega, som påstås vara utbetald, kan anses billig eller öf verdrifven, hvilka frågor, vid anställande åtal för besagde försummelser, ofta förekomma, och Uti hvilka för Härads-Rätten mera svårighet skall uppstå att utröna rätta förhållandet; och att, när så beskaffade mål af Konungens Befallningshafvande upptagas, han får läglighet att tillse huruvida de under honom lydande Krono-Betjente behörigen fullgöra deras åligganden, och att i annat fall vidtaga de rättelser, hvilka finnas till förekommande af oordningar nödige; Alltså, och emedan det jemväl tillhör Konungens Befallningshafvande att inom
Sebet*feDlärite {fola fpeciftft, enligt broar je Slrtifel, upptaga broaD Den {fattffplDige för fig, #uftru, SBartt och öfrige Sfattjfrifne perfotter famt £jert* % ftebjon bör erlägga, jemte broab bönom i öfrigt för ©genbom, åpanbtering, Seörelfe od) §jenft blifwit påförDt, i lifbet meD f>ävwiD bifogabt gormulaire. §. 105. dpuöbonDe b^fte för £jenfte[)jonö, od) täflare anfware för böö bottom mantaléjftifwen ©efällö eller Slrbetarcö, jemte Deraö dpuftrurö odb SSarnö Uts jfplDer, meD rättighet att, genom afDrag å ©efällenö eller 5lrbetarenö arbeté* förtjenft, Derför göra ftg betalD. ©nabanDa förbållanDe ege rum i affeenDe på ©efäll eller Arbetare, font 3:ne wecfor före mantalöjfrifning från täflare af* flpttat, utan att feDermera låta ftg ffattffrifwaö, Då i {lif t fall betalnings* jfplDigljetcn Drabbar Den täflare, boö bvoilfcn De febnaft ttnDer {fatte*året ar* betat. 011 ©efäll eller Arbetare, forn efter 35tantalS*{frifning afflpttat, (ernrie täflare bewiö, att UtjfplDerne blifwit imtebållne; od) bör Detta bewiö af ©e* fäll eller Slrbetare företeö, Då bmt boö weDerböranDe 5luctoritet om paji anl)ål* ler, för att fig till annor ort begifwa. illigganDe
— Diverse utgifter 1,722: — Vexel-kostnader 371: 40. Beskickningarnas extra utgifter 14.432: 25. Reseoch kurirkostnader 29,908: 30. Expektanslöner och tillfälliga utgifter 14.976: 63. Balans till år 1862: Kontant behållning Summa 700,328: 69. 6,078: 31. 706,407: — Räkenskapen har icke föranledt någon erinran från Revisorernes sida. Sedan Rikets Ständers år 1861 församlade Revisorer, jemte anmälan, att vid granskning af Utrikes-departementets räkenskaper för år 1859 verifikationer saknades för de såsom expektanslöner, reseoch kurirkostnader samt extra utgifter uppförda poster, uttalat den åsigt, att, ehuru detta förtärande härledde sig från ett stadgande i 4 § af Kongl. Maj-.ts nådiga instruktion för Chefen för Kameral-afdelningen i nämnde Departement, enligt hvilket berörde utgifter endast inför Kona!. Majit skulle i detalj redovisas, sådant likväl vore stridande emot Rikets Ständers afsigt vid anslagets beviljande; så 5 - 34 — har Kongl. Maj:t. enligt hvad Revisorerne inhemtat, genom nådigt bref den 24 Oktober 1862, föreskrifvit, att räkenskaperna för ifrågavarande utgifter skola från och med innevarande år underkastas den allmänt gällande grundeu för statsmedels redovisning, dock under förutsättning, att behöriga qvittenser af de personer, hvilka från Departementets Kameral-afdelning emottagit medel för ofvanberörda ändamål, ansåges vara såsom verifikationer tillfyllestgörande. Koiisuls-fondeii. Denna fonds räkenskap, som för de föregående åren icke blifvit granskad af Rikets Ständers Revisorer, men deremot undergått sådan åtgärd i Kongl. Kammar-rätten, hvarvid för revisionsåret anmärkning förekommit, har från Kevisorernes sida ej föranledt till någon erinran. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Debet. Balans från år 1860: Tillgångar Runt R:dr 9,930: 52.
Men båda Lessings strofer ingå i » Peterssons tankar », och den tredje ay-nes hafva behöfts, fbr att det skulle bli plats åt » guldtoffeln », » turkoserna » och » Offenbach ». Nu kunde ju Zéro gerna for mig fä skjuta skulden på Lessing och häfda sin prioritet, om denne ej varit nog elak att offentliggöra sin dikt fbr 133 år sedan. Men enligt en not på nämnda 528 sidan af samma förut nämnda häfte sy des herr Zéro ännu vara i lifvet; alldenstund han lofvat lemna » en ny humoristisk diktcykel » åt denna tidskrift. Hvad Zéros tvänne öfriga dikter beträffar, har jag ej gittat göra någon jemfbrelse, men betviflar visst inte, att ju någon annan mot dem kan göra samma anmärkning, som jag gjort mot » Peterssons tankar ». Det var nämligen hår den nära nog ända till afskrift slafviska likheten, som frapperade mig så mäktigt. För resten är verldslitteraturen så stor, att det ofta nog torde kunna gå för sig att ostraffadt låna. Men Zéros lån bör med lika rätt blifva anmärkt, som ett lån af Bottiger anmärkts i ett föregående häfte af denna tidskrift. För att undvika ett onödigt utspinnande af ofvanatående långodsMga, har red. meddelat hr Barthelson uppsatsen samt har äfven derå erhållit ett svar, hvilket — alldenstund häftets sista ark redan var lagdt i pressen — meddelas å omslaget.Kärlek per telefon. Framtidsnovell af Mark Twain. Öhers. af J — y R. Det var vid middagstiden en kall vinterdag. Staden Eastport i Maine låg begrafven under tjock nyfallen snö. Ej den minsta rörelse på gatorna, så långt ögat kunde nå intet annat än dyster och stilla ödslighet. Trottoarerna voro förvandlade till grafvar, med murar af snö på båda sidor, och det enda ljud, som då och då nådde örat, var bullret af en träskofvel i fard med att göra passagen fri. Men kallt var det, så att inte ens snöskottarne länge kunde stanna utom hus.
Men städerna i allmänhet genom de åtnjutna adelar af den så kallade krogskatten — den uppgick, enligt en tidnings uppgift, förlidet år för Malmö stad till 40,000 R:dr — hafva sjelfva för stort intresse i utskänkningsställenas mångfaldigande, att man af dem skulle kunna vänta en reform i detta afseende. På det att emellertid åtminstone icke hela Preste-Ståndet må synas med likgiltighet anse, att brotten tillvexa, under det bränvinsfloden flyter ohämmad, så tillåter jag mig vördsamt föreslå l:o, Att för hvarje kanna bränvin, som tillverkas må, i likhet med hvad Doktor Sandberg redan föreslagit, betalas i skatt 75 öre R:mt, hvilket i vårt land ingalunda är för mycket, då i Norge tillverkningsskatten är fastställd till 10 sk. Norrskt per pott af samma normalstyrka, det är uti vårt mynt 90,2 7 öre pr kanna. En naturlig följd af denna högre tillverkningsskatt om den bifalles, är att äfven införselstullen på utländska spritdrycker bör i samma proportion höjas. 2:o. Att samma förbud för utskänkning af bränvin och andra rusgifvande drycker å söneller helgedag, som enligt 28 § af 1860 års försäljningslag gäller för landet och der visat så välgörande verkningar, äfven må gälla för städerna samt med de tillfällen till undantag för särskilda omständigheter, som i samma § blifvit medgifna för landet. Att städernas arbetarebefolkning redan börjat mogna för en sådan lagstiftning, synes man kunna sluta af hvad som nyligen förljudits om det vackra nykterhetssträfvandet i tvänne af våra större fabriksstäder, Norrköping och Götheborg. Det skall nemligen på förra stället med arbetarnes samtycke hafva lyckats att betydligen inskränka utskänkningsställenas antal, och på det sednare, genom en outtröttligt nitisk pastors bedrifvande, att samla ej mindre än 8,000 röster för utskänkningsställenas stängning under sönoch helgedagar. Mycket bör sålunda kunna vinnas för nykterhetsreformen äfven i städerna, om alla goda medborgare derom förena, sig, och äfven Rikets Ständer komma folkets vaknade sedlighetskänsla till hjelp med en bättre lagstiftning.
Ilr Munck af Rosenschöld, Nils Rud.: Då nu motionären anskaffat de upplysningar, som Utsk. ansett sig behöfva för att taga ämnet i öfvervägande, vågar jag förena mig med honom i anhållan, att R. o. Ad. ville frågan till StatsUtsk. återremittera. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Utan att tro mig behöfva ingå i någon diskussion i afseende pä sjelfva saken, anhåller jag endast, att R. o. Ad. ville bifalla sjelfva betänk. Uppå härefter framstäld propos., blef SlatsUtsk:s utlåt. N:o 19 af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs och bifölls BankoUtsk:s d. 19 dennes c. m. på bor - Den 22 Januari. 210 det lagda mein. N:o 10, med hemställan om afskrifning af 2:ne från banken utgifna odlingslån. Vid föredragning af LagUtsk:s d. 19 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 1, i anledn. af verkstäld granskning öfver R. St:s Just.-ombudsmans embetsför vältning under den sedan sista riksmöte förflutna tid, fann R. ö. Ad. detta utlåt, ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Föredrogos och biföllos LagUtsk:s nedannämnde d. 19 dennes e. m. på bordet lagde betänk:n: N:o 2 i anledn. af väckt motion ang:de förändring af den i K. Förordn:n d. 16 Nov. 1841 för fylleri och dryckenskap bestämda påföljd; och N:o 3, i anledn. af väckt motion ang:de dels förändring i tiden för de s. k. småprotocollernes insändande till hof-rätterne, dels ock utvidgning af samma prot. Då nu föredrogs LagUtsk:s d. 19 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.