Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För intrång, som derigenom må kunna förorsakas, vare dock den, som intrånget lider, om han derå gör anspråk, berättigad till ersättning. Kan ej öfverenskommelse träffas om ersättning, som, efter hvad ofvan sägs, utgå bör; då skall frågan härom pröfvas af särskild Nämnd, som vid Under-Rätt i den ort, der jorden eller lägenheten ligger, tillsättes på sätt här nedan stadgas § 2. Göres hos den i § 1 nämnda Under-Rätt skriftlig ansökning om särskilda Nämndens tillsättande, och visar sökanden, att Konungen godkänt behofvet af jordens eller lägenhetens afstående eller begagnande, samt att tiden, då den skall afstås eller upplåtas, blifvit genom Konungens förordnande eller parternas öfverenskommelse bestämd; utfärde Rätten stämning på egare och andre, som uppgifvas i saken hafva del. Rätten föranstalte jemväl, att, till underrättelse för möjligen varande okände eller icke uppgifne rättsegare, tiden för ärendets företagande varder, såväl från predikstolen i den sockens kyrka, der fastigheten är belägen, som ock genom allmänna tidningarne, kungjord tre gånger, sista gången minst fjorton dagar före den dag, hvilken till sakens företagande är utsatt. Jordens eller lägenhetens egare, då han höres, vare skyldig att hos Rätten, i ändamål af instämning, uppgifva den, sorn i anseende till nyttjanderätt med honom del i saken häfver, vid äfventyr som i § 25 stadgas. Hos Rätten skall jemväl företes bevis derom, huruvida jorden eller lägen - Lag-Utskottets Betänkande N:o 14. 3 heten är med inteckning besvärad; och egen parterne, att, innan Nämnden sättes, i laga ordning sin talan i fråga om ersättningens belopp och sättet för dess utgörande utföra. Uppstår, vid fråga om jords eller lägenhets begagnande till utläggning af elektriska ledningstrådar, parterne emellan tvist, huruvida derigenom må förorsakas så betydlig skada, att jorden eller lägenheten lösas skall, eller om intrånget är af beskaffenhet, att ersättning derför, enligt hvad i § 1 mom. 2 stadgadt är, utgå bör, pröfve och afgöre Rätten sådant, innan Nämnden sättes.
Och hvarför knnde man ej nu spränga öfver alla murar, som dag efter dag och år efter år, innan dessa unga människor visste om hvarandra, hade rest sig högre och högre för att skilja dem åt. Hvarför kunde ej Anna Rehn och Erik Ivarsson öfver det höga berget komma till hvarandra med endast sig själfva. Hvarför kunde ej den oförgängliga andens oförgängliga kärlek till just det oförgängliga i den älskades väsen, till just personen själf och icke till dess rikedom eller skönhet eller ära, — hvarför kunde ej kärleken lyfta öfver de höga bergen? O, det fanns kanske en annan mur dem emellan, mörkare, hemskare, tyngre än alla andra! Hon kände dess svarta skuggor kasta sin kyla långt in i själen. Den andades is, död öfver hvarje uppspirande förhoppning. Här, öfver denna sköna bygd, rufvade ett töcken, en återstod af hedendomens och vidskepelsens dystra natt. Fatalismen, ödestron kramade med järnklo så månget offer. Där hvilade det gräsliga vidundret, sträckande sina tunga, väldiga ramar ut öfver stranden, förlamande sitt sköna rof och kastande sin skugga öfver så månget människolif, som eljes skulle badat i solljus. Östaberget skulle ej lyfta sig. Mörkrets furste, det starka lejonet, skulle ej släppa sitt rof. Ödestrons töcken skulle ej skingras. T y den var kristnad nu, den gamla ödestron. Den var iklädd nittonde århundradets helgonskrud. Och den hade blifvit upphöjd på sin förra tron, och dess undersåtar voro många. Och dess nya namn var » Guds vilja sker ». Om Erik Ivarsson var bland dessa kristna fatalister, så skulle han anse sig pliktig att icke själf göra något för att sammanträffa med Anna Rehn. Han skulle vänta, tills han sig ovetande fördes tillsammans med 1897 henne. Ja, han skulle t. o. m. undvika de ställen, där han med säkerhet kunde veta, att hon var. Blott på sådant sätt skulle han kunna trygga sig mot faran att » komma i förväg », att » själf ställa för sig och ej låta Guds vilja ske ».
Ehuruväl jag af den siste värde talaren, som är ledamot af den afd., der detta betänk, blifvit utarbetadt, hört yttras, att han icke skulle motsätta sig ett afslag å denna punkt, får jag likväl afstyrka ett sådant afslag ur det skäl, att det synes mig vara uppenbart, att hvarken rättvisa eller billighet förefinnes deri, att åker eller äng, som för en längre tid sedan varit utmark, skall såsom sådan betraktas uti ali framtid i fråga om stängselskyldigheten, hvarifrån denna jord följaktligen blifver befriad. Då denna min åsigt stöder sig på hvad allmänt erkändt är, nemi. billighet och rättvisa, jemväl af den stora pluraliteten inom Utsk:n, hvarest ärendet blifvit handlagdt, synes mig, att man icke bör förhindra, att en rättelse uti nuvande missförhållande i stängsel-förordningen må ske, der sådant lämpligen låter sig göra. Hvad här blifvit anfördt såsom skäl emot mina nu yttrade äsigter, eller att den åker och äng, som förvandlas till utmark, borde åtnjuta befrielse, torde jag få besvara dermed, att dessa jordens olika egenskaper kunna ofta ombytas och isynnerhet vid cirkulationsbruk hvarigenom villervalla ovilkorligen skall uppkomma. Skulle man likväl vilja antaga ett sådant tillägg till Utskms förslag, borde, enl. min tanke, en viss tid t. ex. af tio år bestämmas, efter hvilken författningens tillämpning på till utmark utlagd åker eller äng skulle träda i verksamhet. Detta torde likväl icke af pluraliteten här anses lämpligt, och jag inskränker mig derföre dertill, att anhålla om bifall till Utskms förslag, hvilket jag anser grundadt på rättvisa och billighet, och äfven vara af den stora pluraliteten erkänd. Hr Hammarhjelm, Carl Gust.: Då hela riket i 48 år varit fullkomligt belåtet med den stängsel-förordning, som antogs i Norrköping, och någon anledn. till förändring derutinnan icke förefinnes, anhåller jag, att denna stängsel-förordning måtte bibehållas, och Utskms förslag ogillas. Nu känner hvar och en sina rättigheter och skyldigheter, men genom
Genom erläggande hvarje år af Sex procent å lånets hela belopp, skall det, för anläggningen af jernvägen mellan Nora och Ervalla, under 1850 och 1851 års riksdag beviljade och år 1854 från Riksgälds-kontoret utgifna lån å Etthundrafemtio tusen R:dr Stats'Utskottets Memorial X 125. 35 återbetalas; kommande härvid räntan för ej mindre det återstående lånekapitalet, än det till liqvid förfallna, men icke inom stadgad tid inbetalda beloppet att beräknas och godtgöras i öfverensstämmelse med hvad derom i näst ofvanstående § är föreskrifvet* A det för samma jernvägsanläggniug under 1856—1858 års riksdag beviljade ytterligare lån, hvilket med Sjutiofem tusen R:dr år 1858 af Riksgälds-kontoret utbetaldes, skall, från och med 1860 och intilldess detta lån blifvit till fullo återbetaldt, före hvarje års utgång afbetalas minst en tiondedel af hela länesumman eller Sju tusen femhundra R:dr; hvarjemte Fem och en half procent ränta för samma låns obetalda belopp skall vid slutet af hvarje år till Riksgälds-kontoret erläggas. § 75. Det för Norbergs-jernvågens fullbordande under 1853 och 1854 års riksdag beviljade och under åren 1855 och 1856 från Riksgälds-kontoret utbekomna lån å Etthundrafemtio tusen R:dr skall fortfarande återbetalas på det sätt, att inom slutet af hvarje år erläggas Tre procent å hela denna lånesumma, hvaraf för hvad utaf lånet dessförinnan icke godtgjorts beräknas Två procent ärlig ränta och återstoden utgör kapitalafbetalning. Likaså skall det för samma jernvägsanläggning förut beviljade och till utgående utaf Handelsoch Sjöfartsfonden anvisade lån å enahanda belopp eller Etthundrafemtio tusen R:dr, intilldess samma lån är till fullo liqvideradt, återbetalas medelst erläggande till Riksgälds-kontoret af Fem procent årligen utaf detta låns ursprungliga belopp, dervid Fyra procent årlig ränta godtgöres för det före hvarje liqvid återstående kapitalbeloppet samt det öfriga utgör afbetalning å kapitalet.
2Ö:o af' den 23 September 1840 angående upphäfvande af allmänna lagens stadgande i 25 Kap. 7, 11 och 16 §§ Rättegångsbalken m. fl. föreskrifter angående summa appellabilis (98). 1841 den 8 Juni i StatsRådet anmäld, dervid Kongl. Majit förklarat Sig anse Rikets Ständers förslag icke hafva visat sig så af behofvet påkalladt, att detsamma borde antagas afskildt från öfriga, tilläfventyrs framdeles blifvande förändringar i rättegångsordningen. 4 Bil. till R. St. Just. Kongl. Maj:t har bifallit Rikets Ständers hemställan, hvarom Förordning den 10 juni 1841 blifvit utfärdad %2:o af den 30 September 1840 angående inskränkning i allmän åklagares rätt att anställa åtal å brott emot 14 Kap. 3 § Missgerningsbalken (107). 1841 den 8 Juni är denna Rikets Ständers hemställan i StadsRådet anmäld och af Kongl. Maj:t afslagen. 23:o af den 10 Oktober 1840 om fördelning af böter för försummad lagfart å fast egendom (117). Denna Rikets Ständer hemställan är af Kongl. Maj:t bifallen, och Förordning derom utfärdad den 10 Juni 1841. 24:o af den 10 Oktober 1840 angående upphäfvande af KämnersRälter, LagmansRätter och RiddareSyneRätt samt ändring eller upphäfvande af åtskilliga lagens rum rörande rättegångsordningen (114). 1841 den 8 Juni i StalsRådet anmäld, dervid Kongl.
Kyrkan således vore för sjöfolk ket mindre behöflig, helst på de Svenska fartygen ännu skall hållas i helgd den urgamla sed, att förrätta bön morgon och afton, samt läsa en predikan för besättningen å helgedagarne; samt att, om Kyrkan någon gång besöktes af en och annan bland de skeppsbesättningar, som anlända till London, kunde detta ej vara fallet med besättningarne å de till andra hamnar 6 Statssamt Allnu Besvoch Oeconomie-Utskottets Betänkande IV:o y. ankommande fartyg, hvilka derföre ej borde beskattas; och har samme Motionair, uti ett sedermera ingifvet samt till Stats-Ulskotlets handläggning öfverlemnadt Memorial, yrkat, alt ifrågavarande Kyrka måtte försäljas, såsom varande af ingen nytta för de sjöfarande, emedan den, ehuru egentligen för deras skull inrättad, sällan af dem besöktes, och, då sådant skedde, sjömannens ofärd ofta vore dermed förenad, helst han vid inoch utgången till Templet funne Landsmän, som bosatt sig i närheten såsom krögare och på det mest förledande sätt sökte förmå honom till rymning, krogsittning och ett oordentligt lefverne; hvartill komme, att Kyrkans underhållande ej kunde fullt bestridas med de afgifter, som betungade sjöfarten, utan derjemte vållade Staten en ej ringa utgift, oberäknadt det salarium, som Pastor erhölle; deremot, genom försäljningen, en betydlig summa skulle till Stats-Verket inflyta. Vid föredragningen häraf till remiss, hafva åtskillige Ledamöter af Vällofl. Borgare-Ståndet, nemligen Herrar Ekerman, Strehlenert, Helsingius och Rydin sig yttrat, hvarvid Motionairens båda framställningar blifvit bestridda, på grund deraf, alt, i samma ögonblick afgifterna till Kyrkan upphörde, blefve följden den, att Gudstjenst derstädes ej kunde förrättas, alt det ej vore värdigt Svenska nationen låta en sådan försäljning ske, och att Kyrkans Pastor understödde fattiga sjömän, genom insamlade betydliga bidrag, samt emottoge och utdelade de bref, som ankommo till i London vistande Svenskar.
Om en begränsning i detta hänseende icke iakttoges, så befarar jag, att småpannorna komma att erhålla en sådan vidd, alt deras afverkningsförmåga blifver dubbel emot hvad man i förslaget beräknat. Då lik - Den 27 April e. m. 537 val dessa pannors dagliga afverkningsförmåga i förslaget är beräknad ända till fjidelar af pannerymden, så torde den i min reservation föreslagna begränsning, eller att pannans diameter ej finge vara mer än fem gånger större än dess höjd, kanhända vara allt för stor och jag vill således förändra mitt förslag i delta hänseende till hvad äfven inom Utsk. ifrågasattes, eller att diametern finge vara högst 7 gånger större än höjden. Till stöd för detta mitt yrkande ber jag att få åberopa den erfarenhet, som Skottland i delta fall lemnat oss. 1 nämnde land, der fordom skatten utgick efter pannerymd med rättighet för bränvinstill verkaren att begagna bränvinspannor af hvad form som helst, gjorde man dem slutligen så låga, att afrinningen fullbordades på 3;ne minuter. Jag vet att man härvid skall göra det inkast, alt allt för långt drifna försök i denna väg skola korrigera sig sjelfva, enär pannbottnen, om pannan göres för vid, tager skada; men delta inkast torde förlora all vigt, då jag erinrar derom, att det sannolikt kommer att tillgå sålunda, att hvar och en bränvinsbrännare förser sig med 2:ne pannor, så att, när den ena pannan går sönder i bottnen, låter han för några R:dr laga densamma och fortfar att bränna med den andra så länge den håller, hvarefter han återtager den lagade pannan och begagnar densamma så länge den håller o. s. v. Jag tror således att försigtigheten fordrar, det en begränsning i afseende ä pannans vidd föreskrifves, och vågar derföre föreslå, att, på sätt jag redan omnämnt, pannans diameter ej få vara mer än 7 gånger större än dess höjd. Hr Brannerhjelm: Då de små pannornas rymd blifvit in skränkt till 20 k:r, så torde den af Frih. Raab föreslagna begränsningen af pannans vidd vara helt och hållet öfverflödig.
Skrifvelse, N:o 197. Caffe: brändt, och alla till caffe-surrogat användbara brända växter ... Campher: oraffinerad ... raffinerad ... Canel, Canclknopp och Cassia Lignea . Capris Cardemummor ... Castanier . Cauts chuk: arbeten deraf, i taxan ej specificerade Caviar Chinabark: omalen malen till införsel af Apothekare . Chinarol Chlorkalk Chocolad Cicorierol Cider tullbehandlas lika med Vin. Qvantitet för tnllberäkningen. In forselstull. Banko. Camelott; se Väfnader, ylle-. Cantarider, hänföres under Apotheksvaror. Cantiller; se Guldragareoch Snörmakare-arbelen samt Strängar. Carmin; se Färger, ej specificerade. Carott; se Tobak. Casimir; se Väfnader. Cassia Fistula, hänföres under Apotheksvaror. Cattun; se Väfnader, bomulls-. Chagrinskinn; se Hudar och Skinn. Champignoner; se Svampar, ätbara. Cheniljer; se Gulddragareoch Snörmakare-arbelen. Chlorsyradt Kali; se Salt, medicinskt. Chrystallarbeten; se Glas, ej specificerade. Chrystalli Tartari; se Vinsten. Cinders, hänföres under Stenkol. Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse N:o 197. 541 Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko. R:dr sk. rst. Ciment 1 tunna 16 Citroner Co bollmalm 1 skålp. i -metall 1 skålp. 4 CoeJJurer 1 stycke 1 32 Confiturer 1 skålp. 12 Conserver, i hermetiskt slutna eller lufttäta kärl förvarade ätbara varor 1 skålp. 12 Coraller, äkta arbetade: oinfattade 1 skålp. 40 infattade, vägas med infattningen och förtullas så- som den. Coriander 1 skålp.
Nådiga pröfning och stadfästelse i underdånighet anmält en, genom Chefens för Ingenieur-Corpsen försorg, uppgjord fullständig plan lill utförande å berörde plats af åtskilliga för en Artilleri-förråds-änläggning nödige byggnails-planeringsoch väg-arbeten, hvarigenom, utom det att sålunda erhölles ändamålsenliga och säkra i stället för nuvarande odugliga förrådshus för Götha Artilleri-Regementes fältmaterial, äfven skulle vinnas den stora fördelen, alt alla nu kring hela Götheborgs fordna fästning och till en del äfven i dess utanverk spridda Artilleri-förråd i en framtid blefve belägne i närheten af nämnde Regementes kasern, till stor lättnad både vid förrådstjenstgöringen och bevakningen; i sammanhang hvarmed General Fält-Tygmästare-Embetet, jemte uppgift om den ordning, hvaruti, i dess tanke, de föreslagna arbetena borde företagas, äfvensom de för handen varande tillgångar, som lill en början skulle kunna för ändamålet användas, tillika i underdånighet hemställt, att, för beredande af ett icke obetydligt bidrag till arbetskostnaderne, följande Kronan tillhöriga byggnader och platser i Götheborg, hvilka dels redan kunde undvaras och dels framdeles, sedan de nya förrådshusen hunnit färdigbyggas, icke mera behöfdes, måtte lä försäljas och försäljningsmedlen till uppförande af byggnader för militär-behof på stället användas, nemligen: den så kallade Franska tomten, fordna krutkällaren i S:t Eriks bastion, Tvgboden i bastionen Johannes Rex med större delen af samma bastion, Kronans andel uti Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 82. 9 uti det vid Östra Hamngatan belägna fordna Ostindiska Kompaniets hus samt de i närheten af Skansen Lejonet belägna krutkapelier och tygbod.
På den amtiteatraliskt höjda platformen sitter kören af 200 barn; flickorna i midten, 19 klädda i röda, blåa, gula, hvita m. m. nätta hattar o c h bandulär; hvarje » hus » representerad t af sin färg. Det ser så vackert o c h gladt ut och är frambringadt med de enklaste medel, ty, som doktor S. senare säger i sitt tal: » låt mig hviska det till er, men tala inte o m det, alla dessa hattar och bandulär äro gjorda af — silkespapper. » Gossarne hafva j a c k o r af samma snitt, men flickorna äro alltid klädda i olika kläder, skänkta till hemmen och där reparerade och o m - sydda. Kl, 6 börjar festen, och programmet är särdeles omväxlande. S o m barnen erhålla en utmärkt musikalisk träning — de fara ofta omkring o c h konsertera till förmån för » hemmet » — utgöras flera af de 30 numren af vackra körer med solo, så- som Gounod ' s » Unfold ye portals », Adams &gt;0 holy night », Mozarts mötet mr 1 o. s. v. Andra äro särskildt komponerade för barnen af deras musiklärare mr Maura, med ackompagnemang af piano o c h stråkinstrumenten samt några utgörande s. k. » action choruses », där nickningar och andra rörelser förekomma, trummor och tamburiner m. m. — lifliga, vackra o c h egendomliga. » Home sweet home » spelas förträffligt af en liten gosse på slädbjällror, olika stämda, tätt fastsatta vid tjocka band, nedhängande från en ställning. Till sist kommer den gymnastiska afdelningen, som utföres af 50 gossar på den stora främre platformen. De äro klädda i olika färgade trikåer o c h knäbyxor samt ledas af en sergant Elston. De olika numren äro: fristående gymna stik; flagg-gymnastik, där hvarje gosse har en unionsflagga i högra handen, hvarvid mycket vack ra rörelser utföras; hoppning öfver häst samt » musikalisk ridt », allt utfördt med en verkligen beundransvärd precision o c h skicklighet. Under ett af musiknumren göres insamling för hemmet.
En menniska kan handla rakt i strid med sina åsigter, men det är efter åsigterna han vill dömas, och det är också efter dem han i de allra fleste fall blir dömd – i vår klass. Hörby d. 22 Mars 86. — ; der inte formen svarar mot innehållet, der blir detta också utan verkan. Det är en galenskap att tro sig kunna inverka med sin känsla eller sin inspiration – omedelbart – allt som rycker en annan med gör detta just genom sin form. Jag är derför så glad att du gör dig mån om ditt föredrag, ty ju bättre det blir i formelt hänseende, dess hyggligare blir ovettet. Och ovett måste ju komma. Du kommer naturligtvis att säga mycket, som jag på det bestämdaste skulle opponera mig emot, om jag vore så olycklig att nödgas bekänna min egen mening. Men det hindrar mig inte från att rätt kraftigt skaka tass med dig i andanom och önska, att föredraget måtte gå af stapeln riktigt glänsande bra. — Ser du, om det fins en sak, som jag med all makt vill söka skaffa mig en alldeles egen och bestämd mening om, innan jag dör, så är det just sedlighetsfrågan eller könens förhållande till hvarandra. Du vet, att jag i sådana ting inte aktar katederteorier eller kammarfilosofi mer än en pris snus. Det är genom att lära känna menniskorna i deras verkliga lif och i deras doldaste handlingar, som man måste söka komma sanningen på spåren. Derför tröttnar jag aldrig att fråga. Jag har i den punkten föga barlast af förutfattade meningar, men jag vill genom sammanställningar och iakttagelser söka komma till visshet i mitt eget sinne. I det ämnet har man något att lära af hvarenda menniska, som kan tala lugnt och uppriktigt derom. Hur kan du vara så säker på din sak? Tviflar du aldrig? Och jag undrar så mycket, om du tror, att dina teorier skulle kunna tillämpas den dag som i dag är, utan att göra de individer, som försökte det, mera skada än gagn? Det faller sig så naturligt för mig att tala om detta nu, då du just håller på med en afhandling i ämnet. Och jag ber dig tro, att det verkligen är jag som sträfvar efter klarhet, och att det är derför, jag frågar dig.
Fullmäktige dessutom i förevarande skrifvelse anmält, hade Riksgälds—kontorets Kommissariat, i Oktober sistlidet år eller vid innevarande Riksdags början, förnyat den förut gjorda framställningen om förbättring af verkets tjenstemannapersonals och vaktbeljenings aflöning, hvarvid Kommissariatet erinrat, hurusom under de sednast förflutna åren priserna på hyror, lifsmedel och nästan alla andra oundgängliga förnödenbels-artiklar alltmera stegrats, samt att, i följd deraf, de för mer an 15 år sedan bestämda lönerna blifvit alldeles otillräckliga för en tarflig bergning, helst den icke obetydliga särskilda inkomst en del af Riksgälds-kontorels tjenstemän dessförinnan åtnjöt genom underskrifning och makulering af Riksgälds - 6 Slats-Utskoltets Utlåtande J\s 270. sedlarne, sedermera upphört, hvadan desse tjenstemän, utan att beräkna den inträffade betydliga minskningen i penningevärdet, med hänsigt till sina inkomsters belopp, nu vore försatta i sämre ställning än för 25 å 30 år tillbaka. Deremot bade göroroålen inom Biksgälds-kontoret, sedan de löner fastställdes, sora uti den nu gällande aflönings-staten funnes upptagna, högst betydligt ökats, hvilket varit en naturlig följd af de särskilda uppdrag och bestyr samt de mångfaldiga nya utbetalningar detta verk under hvarje Riksdag fått sig ålagda. Emellertid hade, sådant oaktadt, tjenstemännens antal, i stället för att vid de tillvexande göromålen ökas, blifvit förminskadt genom verkställda tjenste-indragningar. Härtill komme en annan med löneregleringen gemenskap egande och, enligt Kommissariatets åsigt, för det allmänna högst vigtig omständighet, nemligen den redan under flera år öfverklagade och allt mera tilltagande bristen på skicklige personer, som ville egna sig åt Statens tjenst.
3 Lim: husblås och gelalin 1 skålp. 75 andra slag 1 skålp. 6 Lin, ohäcklad! och häckladt Frit t. Ljus: ta]g1 skålp. 3 palmilin1 skålp. -*—- 4 stearinoch margarin1 skålp. 6 andra slag 1 skålp. 15 Ljuskronor eller delar deraf, ej specificerade, förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå, och utan afdrag i vigten för påsatta glas. 40 Luktvatten, alla slag (flaskornas vigt inbegripen 1 skålp. Lumpor * Fria. Fri. Läderarbeten, ej specificerade, förtullas med 50 procents förhöjning å tullen för det läder, hvaraf arbetet hufvudsakligen består. Läster till skoarbeten Fria. Lök, alla slag, ej specificerade 1 skålp. 2 uui.i;u uuiiiiiu j iiutiiures uiiucr ur u mim, umi stug. Lackerade arbeten: af bleck; se Bleckslagarearbeten. af bly; se Bly, arbetadt. af läder; se Läderarbeten, af papp; se Papparbeten, af tenn; se Tenn, arbetadt. af träd; se Träd, arbetadt, ej speciliceradt. af zink; se Zink, arbetad. Lahn, oäkta; se Metaller, sammansatta. Lampetter; se Speglar. Lampvekar; se Vekar. Latun eller Trådband; se Metaller, sammansatta. Lerpipor; hänföras under Piphufvuden. Liar; se Jern, manufakturoch handtverks-smide, ej speciliceradt. Limoner, friska; hänföras under Citroner. salta; hänföras under Frukter, inlagda. Limonsaft; hänföres under Citronsaft. Linser; se Spanmål. Lithografier; se Kopparstick. 316 Förslag till Tulltaxa.