Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gerna medger jag, att det synes i första ögonblicket billigt, att flyttningstiden för Timmeroch MurareGesäller blott vore en gång om året; men då händelsen är den, alt de vanligen ’cke njuta någon lön eller något underhåll af Mästaren, utan deremot till Mästaren betala en viss del af förtjensten; så skulle det kunna hända, att om flyttningen endast skett vid den tid afåret, som är otjenlig för dessa slags arbeten, Mästaren skulle kunna högre taxera det så kallade försvar han lem nar Gesällen, och sålunda preja dem ännu mera. Detta är ett ytterligare skäl lill bifall på Utskottens föreslagna §. Den 12 November e, m. 539 Herr Grefven och Landt-Marslialken yttrade, att då, efter det Herr Ribbing från sin begäran om votering afstått, Herr Estenberg numera derom anhållit, och votering således icke kunde undvikas, linge Herr LandtMarskalken framställa följande voteringsproposition : Den som bifaller 3 §. af 3 Ärtikeln i den af Lagoch Oeconomie-Utskotten ioreslagile Förordning om Handlverkerierne i Riket, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer berörde §. att bifallas, med den förändring, att samma flyttningstid för Timmer-Gesäller må hädanefter, som hittills, oförändrad bibehållas. Herr von Hartmansdorff : Jag vågar underställa Ridderskapet och Adelil ett jemkningsförslag. Om i afseende på flyttningstiden, undantag bör äga rum, så kunde man ju säga, att den i allmänhet skall blifva den och den. Herr Estenberg: Jag anhåller, att i contra-propositionen fullständigt mätte intagas mitt gjorda tillägg tili denna §., så väl 54o Den 12 November e. rn. i afseende på flyttningstiden , sorn äfven rörande städja n. Herr Hjerta:
Embetsman bar uti dess underdåniga utlåtande till Kongl. M«j:t uppgifvit en beräkning , hvarefter Skogarne i Riket ut* göra 75 millioner tunnland; men sedan 18 millioner tunnland blifvit afräknade,dels för sterila berg, dels för den otillgängliga delen af Norrbottens Län, återstå likväl 2,400 qvadratmil eller ?? millioner tunnland mer och mindre beväxt Skogsmark. Sedan först Landets, Hufvudstadens och alla Skogsförbrukande Näringars behof blifvit uppfyldt, skulle, enligt samma beräkning , den årliga reproductionen 5-70 gånger öfverstiga Sveriges årliga export af Trävaror , med Skogarnes everdeliga bestånd. Om man, för att ej missräkna sig, och, på det *11 fruktan derföre må åtminstone hos den opartiske upphöra, täger vid pass t proCent häraf, och i stället för 770 gånger, endast ökar 6 gånger vår nuvarande Träexpuit af En million R:dr, blir likväl den årliga Na - \ / Den 75 April. 457 Om vår tillgång på Trädvaror i de Norra Provincerne klokt användes, så skulle ické tionela vinsten nära dubbelt så stor, som hela Bevillningssumman. Af andra Länders Statistik känner man att Preussen, som ej är bland de Skogrikaste , drifver en årlig utländsk Handel med Skogsproducter , till circa ij million R:dr Hamb. B:o ; att Ryssland, de Sr, då icke denne rörelse till Jernbrukens förmenta men missräknade uppmuntran varit förqväfd, exporterat Skogs.effecter till ett värde af i| millioner Silfver-Rubel; att Norrige , de år Handels-Conjuncturen varit gynnande, exporterat ett värde, svarande mot 5 millioner R:dr Hamb. Bro. Då nu i alla dessa Länder Handeln varit fri, och exporten med främmande Skepp varit obehindrad, bör det snarare väcka förundran, att Svenska Trä.Exporten kunnat med de inskränkningar den ofta varit underkastad , likväl uppgå till det redan nämnda beloppet omkring En million R:dr.
Just.Eådet, Kommendören af Kongl. Nordstjerneorden, Gr. Nils Snoilsky, med 30 röster. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Främst på listan är upförd en 406 Deri 18 November. inbjudning från BorgareSt., men då B. o. Ad. sjelf angxle samma ämne aflåtit en inbjudning till de öfriga Stånden, så lär det väl icke gå an att nu företaga BorgareStis inbjudning, utan får jag föreslå K. o. Ad. att företaga densamma uti första plenum efter det man erhållit underrättelse om hvad beslut de öfriga Stånden fattat med afs:de på K. o. Adis inbjudning. Uppå i anledn. häraf frarnstäld propös. beslöts, att BorgareStis prot.-utdrag Nio 415, med inbjudning rörande ilrågastäld fyranläggning vid Bråinön, icke skulle ytterligare föredragas förrän i först inträffande plenum efter det underrättelse ankommit om de beslut, som i anledn. af B. o. Adis i samma ämne gjorda inbjudning blifvit fattade af de öfrige BiksStm. Föredrogs ånyo Konst.Utsk:s den 14 och 1 fi dennes på bordet lagda Mera. Nio 53, med förslag till ändring uti « § 2 mom. BiksdisOrdnm, ang:de Ordfide vid BiksStms gemensamma sammanträden. Ifrågavide Gruhdlags-ändringsförslag lemnades utan anmärkt)., i anledn. hvaraf Hr. Gr. o. Landtm, framstälde att B. o. Ad. torde finna att detsamma, såvidt på B. o. Ad. berodde komme att hvila till grundlagsenlig behandling vid mista Biksdag. Bopades Ja. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtskis den 14 och 16 dennes på bordet lagda Mern. Nio 149, med förslag till sammanjemkning ellef votensproposir i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut rörande åtskilliga till statsregleringen hörande frågor. -t :sla lill och med 12:le punklerne.
Regering-Formen, kommer att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Vid förnyad föredragning af Conslitutions-Utskottets, den 7 och 16 dennes, på bordet lagde memorial N:o 55, angående ändring af RegeringsFo rmens 16 §., införande afen ny 17 §., samt ändrad ordnings-numer å nuvarande 17 och 18 §§., blef samma memorial tili Utskottet återreinitteradt, med den, såsom Ståndets gemensamma tanka förklarade anmärkning, att Constitutions-Utskottet, jemte det nu framställda förslaget, bör uppgöra och till Riks-Slånden inkomma med ett alternativt förslag till förändrad numer-ordning af §§:ne i Regerings-Formen, för den händelse, att både Kongl. Majrts Nådiga Proposition om upphörande af Konungens tvänne röster i Högsta Domstolen, 798 Fröt. Vtdr. d. 18 Nov. 1840. och Dess Nådiga Proposition, angående upphäfvande af hvad nu stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen, blifva hvilande till nästa Riksdag och då af Rikets Ständer gillas och antagas. Från Id ö g v ö r d. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets , till följd af Ståndets serskilda beslut, sedan den 25 Juli sisth å bordet hvilande Utlåtande N:o 221, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 92, hvarvid afven detta senare Utlåtande, angående några med stats-regleringen gemenskap egande allmänna frågor, under öfverläggning kom, då Ståndet stannade i följande beslut: i:sta punkten. Ståndet lät dervid bero. i:dra punkten. Usta momentet bi jolis. 2:dra momentet. Då detta moment redan var af 3:ne Stånd bifallet, måste Ståndet dervid låta bero. 3:dje punkten. Bifölls. 4-‘de punkten.
N:oyio4, Om upphäfvande af det såkallade hemförare BåtGiliet i Götheborg, Prot. Vtdr. d. £8 Junii 1823. N:o 10Angående KronoBetjeningens påskrift å Allmogens Kungörelser innan de från Predikstolen uppläsas. N:o 106, Om förändring uti Examina för inträde i de Civila Ämbetsverken. d. <28 Junii 1823: Från Högloft, Ridder skåpet och Adeln. S. D. f. m. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs, och EkonomiUtskottets, den l6 dennes under N:o Ii6 afgifne samt den 25 dorpåföljde e. m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets, under N;o 56, förut meddelade Betänkande, angående lämpligaste tiden till Allmänna vägarnes grusning, fann Ridderskapet och Adeln, att enär sistnämnde Betänkande, redan blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande, borde läggas till handlingarne, S. D. f. m. Föredrogos ånyo och biföllos Fröt. Utdr. d. 28 Junii 1823. 585 Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 10 och 16 dennes afgifne, samt den 25 derpåföljde e. m. på bordet Jagde Utlåtanden : N:o lif, I anledning af gjorde anmärkningar, vid Utskottets förut meddelade Betänkande rörande, j skyldigheten att in natura leverera hö och Halm till Kongl. Hofstallet i Stockholm. N:o 117, Angående ersättning för underhåll och fourage till tågande Trupper. S. D. f. m. Då nu ånyo föredrogs Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets, den 10 dennes under N:o 118 afgifne, samt den 25 derpåföljde e. m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets d. 5 sistl.
Frågan kan för öfrigt icke vara ny, emedan den redan en gång blifvit under denna Riksdag afhandlad, oell det är just i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de yttranden, som då på detta rum fälldes, LagUtsk:s förslag nu blifvit mod i herad t och uprättadt. I sitt första förslag hade nemi. LagUtsk. endast tillstyrkt en utvidgning af testamentsrättigheten för städerne, i så måtto, att man skulle få bortgifva allt, då bröstarfvinge icke funnes, men blott hälften, då bröstarfvinge funnes. R. o. Ad. återremitterade likväl denna punkt, med tillkännagifvande deraf, att äfven någon rubbning i det strängare arfvejord-systemet skulle kunna medgifvas, och Utsk. har rättat sig derefter. Testamentsrätten är, Mine Hrr! i vår nu gällande lag den enda qvarlefvan af de olikheter, som, till följd af gamla lagar och gamla förhållanden, ännu finnas emellan olika stånd och olika orter. J veten alla, Mine Hrr I att testamentsrätten var för den Germaniska ätten fremmande och den gamla sagan att husfadren på sin sotsäng borlgaf sin egendom, ger oss ingen rätt att tro att testamentsrätten var hos Germanerna inhemsk. Den är en importartikel, ett lån ifrån den Romerska rätten. Den blef icke rätt hemmastadd i städerna, eftersom den Germaniska rätten i städerna icke hade så fast fot, som på landet, och deraf kommer det, alt den ännu i dag, ehuru med obetydliga modifikationer, i vår lag linnes bibehållen. På landet blef den på det sätt förenad med arfvejords systemet, att rättigheten att testamentera atlingejord blef oinskränkt, men för arfvejorden be^ viljades icke någon testamentsrätt. Den riktning, som den nuvar:de tiden eger, är frihet i ' tanke och handlingssätt, och man vill nu derföre äfven fordra större frihet i dispositionen öfver sin egendom. Det industriella lifvet gör en sådan frihet för städerna nödvändig.
Dessa 2:ne kassor böra, innan de till Kongl. Kammar-Rätten afsändas, enligt 6 och 7 §§. i anförda kapitel, undergå en dubbel revision, först af Läroverkets Kollegium och sedermera af Domkapitlet. Skälet till den granskningsiätt, som i 7 blifvit inrymd åt Läroverkets Kollegium, ligger helt naturligt i ansvarsskyldigheten för den brist, som möjligen skulle sig hos Rektor yppa. Kollegii Ledamöter äga alltså att, innan de, jemte Rektor, underskrifva de af Rektor uppgjorda räkenskaperna, granska räkningarnes beskaffenhet och medlens säkerhet; — och Konsistorium får i underdånighet tillstyrka, att Skollagens välgrundade stadgande i meranämnde :§ måtte vid alla Elementar-Läroverk noga efterléfvas och handhafvas. 9:o Revisorerne hafva anmärkt, att uti Räkningen för Wexiö Bibliotheks kassa, för år 1841—1842, förekommer ett förskott i 3:ne poster af 208 R:dr, för inköp af ett parti skolböcker, sorn skola Gymnasieoch Skol-ungdomen mist betalning tillhandahållas, hvilket förskott bordt i samma Räkning utbalanseräs till framtida redovisning och ersättning för kassan, i den mån dessa böcker varda försålda. I anledning af denna anmärkning, får Konsistorium i underdånighet anföra: att, enligt hvad redogöraren för nämnde räkenskapsår anmält, dessa penningar, på af Konsistorium gifven anordning, blifvit utbetalda, och de de derför erhållna böcker till Bibliotheks-Amannuensen ölverlemnade, för att ungdomen tillhandahållas, och att medlen för hvad deraf blifvit försåldt, i nu till Kongl. Kammar-Rätten afgifvande Räkning, blifvit redovisade. lfco Hvad Revisorerne slutligen anmärkt om redovisningen af influtna och utbetalda kollektoch stamboksmedel, anser äfven Konsistorium vara med god ordning öfverensstämmande, om annars en sådan ytterligare kontroll, än deu Konsistorierna hittills utöfvat, skulle anses vara erforderlig. & 25 194 Lunds Stifts Konsistor» underdåniga Utlåtande.
Gudlicm vid Veslgölha Regemente, förfalla, — uti prasmisserne innehåller, att denna skyldighet icke har någon grund hvarken i hemmanens skattläggning eller Indelnings-verket, att Allmogen icke derföre njuter någon lindring i andra afseenden, samt att Kungsgårdens eller boställets behof deraf icke är tillräckligt skäl för samma skyldighets bibehållande Gudhems Härad likväl icke, genom den nådiga Resolutionen, blifvit derifrån befriudt, på annat sätt, än med förbehåll, att, derest kronan för samma Kungsgård framdeles skulle behöfva dessa dagsverken, de då åter skulle utgöras emot betalning efter Länets markegång; hvaremot Herr Friherren, då han, å ena sidan, ansett det sålunda vara i den Kongl. Resolutionen medgifvet, att meranämnde skyldighet saknade all grund af lag, å andra sidan, funnit det, till följd af samma praemisser, vara en stor nödvändighet, att dessa hjelpe-dagsverken upphäfvas, utan alla vilkor, och derföre i sådant afseende yrkat åter-remiss af betänkandet, med begäran, att Utskottet jemväl måtte fästa mera uppmärksamhet vid Riksdagsfullmägtigen A. Johansson Brismans från Skaraborgs Län Motion, om upphörande af dagsverks-skyldigheten till boställena Kungslena, Ettack och Orreholmen, så att, med anledning af det förhållande, som hade blif - Besv. och Oecon. Utsk. Utl:de. N. o g4 3 vit upplyst, underdånig hemställan måtte göras, att alla sådanc hemmans onera, som finnas icke hafva någon grund i hemmanens skattläggning eller Indelnings-verket, genast och ovilkorligen måtte upphöra.
Såsom exempel på sådana'fel må anföras: att genom de gravationsbevis, som utfärdas angående fast egendom, ej vinnes upplysning om alla de gravationer, som vidlåda en fastighet och förminska dess värde; att dessa gravationsbevis, hvilka skola hafva till ändamål sitt bereda långifvare tillfälle att vinna upplysning om beskaffenheten af den säkerhet, sorn er bjud es dem, icke motsvara detta ändamål, enär de icke lemna upplysning om eganderätten, i och med hvilken inteckningarne falla; att domaren icke, utan den största svårighet och någon gång alldeles icke, kan ur de för honom tillgängliga handlingar lemna intyg om de inteckningar, som häfta vid en viss hemmansdel; att för meddelande af sådant gravationsbevis ofta nog erfordras en så lång tid att den icke kan afbidas af den, som deraf är i behof; att inteckning icke kan erhållas oftare, än vid ordinarie ting, således två till tre gånger på året, under det en jordegare dessemellan kan komma i behof af att inteckna sin egendom för att erhålla ett lån; att en fordringsegare för en räkning eller annan fordran, för hvilken inteckning icke blifvit medgifven, kan tilltvinga sig säkerhet, andra borgenärer till förfång; flera andra smärre tvister att förtiga, som med de nu nämnda stå i oskiljaktigt sammanhang. Redan vid 1859 och 1860 årens riksdag beslöto Rikets Ständer på framställning af en aktad ledamot af detta Stånd, Anders Gudmundsson, att hos Kongl. Maj:t anhålla om utarbetande och framläggande för Rikets näst derpå sammanträdande Ständer af ett förslag till stadgande!) om s. k. grundoch hypotheksböcker, som finnas i våra grannländer Norge och Danmark och hvarest dessa ännu äro på ett tillfredsställande sätt ordnade. En komité lärer också, ehuru först under detta år, vara tillsatt för detta ändamål.
Då nu till denna stridighet emot här citerade §§ af Tillverknings-lagen äfven kommer, alt näppeligen någon bränvinsfabrikant lärer vara nog klen kalkulator att ens försöka drifva ett större bränneri med »enkel redskap», så vill det synas mig, som 2 mom. 10 § af ifrågavarande Ordnings-stadga icke allenast är inkonseqvent och i flere afseenden skadligt, utan äfven högst öfverflödigt.» Lektoren Sondén har häri instämt. Hrr österberg och Rydin hafva i Grefve Mörners och Prosten Carlanders reservationer instämt. Georg Nyqvist från Wermlands Län: »6 § föreskrifver aflöning för extra kontrollör eller ordinarie kontrollörs biträde, efter öfverkontrollörs bestämmelse, dock högst till 3 R:dr 16 sk. Banko. Då denna kontroll ingalunda är mindre maktpåliggande eller lättare att åstadkomma än öfrig kontroll, så får jag föreslå, att aflöningen här likasom i §§ 25 och 33 bestämmes, eller lika med den ordinaries, hvarvid dock fogas det tillägg, att tillverkaren bestrider hela kostnaden för densamma.» STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1854. Särskilda Ulsknllels Betänkande, N:o IS. I V:o Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Augusti 1854, kl. 10 f. m. Betänkande, i anledning af motion., om förklaring af Kongl. Maj:ls Nådiga h un gör else den / sistl. Juni, rörande ansvaret för brunvins tillverkning pä Söndagarna, under den lid af nästkommande höst, dä bränvins-bränning är medgifven. Hos Hedervärda Bonde-Ståndet har blifvit af Riksdags-fullmäktigen Ola Månsson den 22 sistl.
Presle-Ståndet den 9 Borgare-Ståndet den 9 Bonde-Ståndet den 12 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af K. M:ts Nådiga Proposition, angående eftergift af åtskilliga cmbetsoch tjenstemän ådö/ndl ersättningsansvar i följd af LänsBokhuUaren Caspar Långlots bedrägliga förhållande. (Ståls-Utskottets Utlåtande N:o 79). S. A. K. Jemte erinran om det i Kongl. Kungörelsen den 25 Juni 1830, angående understöd af allmänna medel till utflyttningar i följd af laga skiften, förekommande stadgande, att utflvtlningsunderstöden, till summan bestämda, böra af E. K. M:ts Befallningshafvande i den mån utllv tillingarne ske, eller ock förskottsvis emot borgen eller intecknings-säkerhet, i Landt-ränterierna lyftas, samt att E. K.
Wörisliöffeïs namn torde dock hos oss vara tiiniligen okandt, men i ar hafva tvenne arbeten af honom har utko.mmit. » Geinom Iiidien~ livilkeii bok skiljer sig fördelaktigt f r i n denna wFlyliten från Sibirien)); den förra kan anbefallas, nieii från läsningen af deii senare inåste, på of van anförda griiiider, afradas. Trappern J ' iin. E n beriittelse f r i n Nordamerikas vilda vester af Friedrick J. Pajeken. Illiistrerad. Allt eftersom indianstaniinarna clrifvas längre undan och sininiiigom försviniia, sklille nian tro, a t t afven » indiaiiböckerna » borde blifva mera sällsynta. S % är dock icke förhillandet, ty hligeii ökas deras antal med nyutkommande verk. BIycken omve !xling kunna de ju i allinanhet icke erbjuda, nien ~Trappei.11 Jim » ar dem i så måKo olik, a t t indianen 1iBr ' h.ainstiilles tecknad efter naturen, i en verkliglietsbild, som ingalniida .visar hononi i den ideala belysning, hvari vi fordom sågo Coopers oförgätliga sista Moliilran. Den röda rasen ghr iinder, eliiedan, enligt förf: s mening, den icke vill eller kan emottaga någon civilisation, och indianens otyglade passioner, lians falskhet, hiiindlystnad, lögnaktighet, osnygghet, grymhet inot både inanniskor ocli djur måste vacka var afsky och harm. ' ' Beriittelsens inne11811 &amp; i. enke1.t och kan i korthet omtalas. En ung amerikansk gosse, som hillits fången hos Arrapalioërna, köpes f r i af en trapper, en piilsjiigare, som orättvist anklagad för s v h a förseelser, flytt till de otil.lgiingliliga Bighornbergen i Wyoniing.
Herr von »au8volkk. Sedan Högloft. Ridderjkapet och Adeln förändrat i i^iomsntet af denna tyckes det wara bäst, at dek z:dje antages efter den nya reäEion deraf, Friherre ^lannerkeim gjort. Den patzar bättre efter de bägge föregående Momenten, och innehäller samma tilstyrkande som Utffottets Förflag. Friherre ^lannerbeim upläste derefter följande reclsckion af z:dje ^lomsutet. "Til de i i:sta och 2:dra lVlomenterns stadgade straff, ware äfwen den eller de förfallne, hwilka i etdera af föregäende fall, ej emot pluralitet^ be flur - Den 14 Mars. 6c>z slut til krcitocollet protest anfort, eller ock tilstyrkt Lrecli tiv-medlens utbetalande emot tydlig föreskrift, ändock klurgliretens beftut sadant hindrat". Detta Moment salunda recliZsrsät blef, uppä derom gjord proposition, af Högloft. Ridderskapet och Adeln gilladt. Z:dje §. uplästes. friherre bäannerbeim uplasre följandet ''Beträves Fullmagtig, at af försummelse eller egennytta hafwa underlätit, öfwerffridit eller afwikit fran de föreskrifter som öanco - Utskottet eller Revisorer enligt 72 H. ReegeriNgs-formen och 70 §. Riksdagsordningen meddelat, eller i gällande Länc»-Ordningar til bestämd åtlydnad stadgade aro, ma mäler genast hos Riksens Ständers ^ustitin. Ombudsman anmälas, hwilken aligger at detsamma skyndsamt hos Konungens och Rikets Swea Hof-Rätt äklaga. Hof-Rätren pröfwedaförst,om maler ar af sadan beffaffenhet, al den anklagade bör under Rämgängen ifrån utöfningen af den honom anförtrodde Lsnco-förwalrningen ffiljas^ och ffulle, efter anställd laga undersökning, den anklagade befinnas brottslig, fälles han, utom i de fall denna
Af sådan anledning har jag inskränkt mig till Rådhus-Rätterne, ledd af den erfarenhet jag eger, alt parter i allmänhet mest &e på, huru fort målen vid Under-Rätterne afgöras. Utur alla dessa skäl, och då jag med fullkomlig säkerhet kan antaga, att minst en tredjedel af den tid, som behöfves för målens beredande till afgörande vid RådhusRätterue, upptages af den onödiga och onyttiga berättelse-formaliteten, anser jag mig böra anmäla min reservation emot Utskottets Betänkande, lifligt önskande, alt den tid en gång måtte varda kommande, då man mera fäster sig vid sak, än vid toma former. Lag-Utskottets Betänkande No 85. Häruti hafva instämt Herr von Sydow, Herr Doctor Pettersson,Hr Doctor Bexell och Herr Linderholm. N:o 85» Ankom' till Exp.-Utskottet den io Julik Betänkande, öfver Herr G. Holms motion, om upphäfvande af en del serskilda Domstolar eller sä kallade fora privilegiata, I anledning af väckt fråga vid nästlidne Riksdag, att, till befordrande af enhet i lagskipningens former, de så kallade fora privnlegiata eller serskilda Domstolar måtte varda upphäfna, hafva Rikets då församlade Ständer uti afiåten skrifvelse till Kongl. Maj:t i underdånighet and regi t, att då de förhållanden nu mera upphört, hvilka på en viss tid föranledt antagande af serskilda Domstolar för serskilda medborgare-classer, inrättningar och yrken, Rakets Ständer ansågo de ifrågavarande Domstolarne i allmänhet så mycket hellre böra afskaffas, som de voro ej allenast öfverflödige, samt, i följd deraf, för Staten onyttigt betungande, utan äfven menlige för lagskipningens jemna och säkra gång, helst gränsen emellan de allmänna och serskilde
Maj:t i Nåder, att frågan om anläggande af en cistern för inledt saltvatten borde förfalla, samt infordrade derjemte öfver Majoren Wallenstrands omförmälda förslag Styrelsens för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader underdåniga yttrande, hvilket ock den 4 påföljde Oktober afgafs och hvari berörda förslag, så till plan som kostnadsberäkning, fullkomligt gillades; men som den pågående Riksdagen redan långt framskridit, fann Kongl. Maj:t icke för godt att till Rikets då församlade Ständer aflåta iNådig framställning om medel till ifrågavarande arbete, utan anbefallde Förvaltningen af Sjö-ärendena att tidigt före nästderpåföljande Riksmöte i underdånighet inkomma med förnyad anmälan i ämnet; och ehuru denna Nådiga befallning behörigen fullgjordes, samt det för öfrigt, genom hvad de i frågan hörde vederbörande anfört, blifvit satt utom allt tvifvel, att vattenledningen, sådan den föreslagits, var både utförbar, nyttig och nödvändig, blef dock ärendet af Kongl. Majit med hänsigt till andra ännu mer framstående behof, för hvilka de inskränkta tillgångari>e borde företrädesvis afses, Riksdag efter Riksdag uppskjutet. »Vid detta förhållande förmälde, uti underdånig skrifvelse af den 4 December 1854, Rikets då församlade Ständer sig anse nödigt att få bestämndt utredt, huruvida de jernrör och materialier, som med stats-medel blifvit anskaffade, för vattenledningen till Carlskrona, numera kunde på ändamålsenligt sätt för detta förelag användas, eller om desamma borde för det allmännas räkning afvttras; hvarjemte Rikets Ständer anhöllo, det Kongl. Maj:t täcktes meddela den föreskrift som härvid förekommande förhållanden funnes påkalla.