Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
49 ling af ämnet, som blifvit gjord, skolat ådagalägga angelägenheten af caiculationernes avskiljande från uppbördsmännens enkla Cassaräkningar: Jag hade trott mig deruti kunnat förvänta understöd af hvarje person, som förer räkning öfver sine egna aftairer. Hvilken köpman nyttjar väl en 5 års medelcours uti sin Cassaräkning, öfver ingående och utgående främmande mynt? och i den allmänna uppbör, den, samt i redovisningen derföre, bör förhållandet ej vara skiljaktigt från den enskiites: enkelhet och tydlig reda böra utgöra vilkoren för begge. Hade Höglofl. StatsUfsköttet inskränkt sig att tillstyrka denna calculation blott inom RikeStaten, skulle jag dervid fästat mindre betänklighet; men dä det tillägges, att den äfven skall äga rum uti de till grund för Rih■Staten liggande räketifkaper (och således uti sjelfva uppbördsräkningarne, emedan desse utgöra RiksStatens grund) så måsté jag högeligen afstyrka densamma. Skälen dertill åro nästan till alla delar här förut utvecklade. Om, uti Kongl. Räntekammarens Hufvudbok, inkomsterne af vexlar och silfver debiteras och afföras efter en af Riksens Ständer fixerad oföränderlig cours, så måste likväl differencen deremellan och den verkeliga producten, vid hvarje förvandling särskilt debiteras eiler alforas: icke kan årets Bil, till Ridd, c, Jd, Pr. JII Band, 4 Den 4 April /. m. J medelcours få något inflytande på den verkelig! uppbörden eller utgiften ; icke heller kan StatsContoiret uti liqvid med RiksgäldsContoiret, godtgöra det ena eller andra verket efter årets medelcours; utan måste all sådan liqvid nödvändigt verkställas efter dan effectiva producten, på skilling och runstycke, för hvad sorn, genom försäljning eller apnat användande från vexlar eller metaller, till Bancosedlar förvandlas och uppkommer Den Statitiska upplysningen , hvarpå fästes så mycket afseende, må vid intet tillfälle föredragas ordningens fordringar i vigtigare sak.
Hon var nämligen dotter till en af den norska själfständighetens märkligaste män och syster till skalden Henrik Wergeland. 1841 ingick hon äktenskap med den framstå- ende norske juristen och ästetikern P. J. Collett och uppträdde redan medan mannen lefde som författarinna. Detta var dock först sedan hon 1851 blifvit änka, som hennes rykte började växa. År 1855 utkom hennes berömda roman » Amtmannens döttrar », däri hon med en kraft och en oförskräckthet, som väckte samtidens häpnad, drog i härnad mot konvenans-äktenskapen. Romanen, som väckte ett enormt uppseende och gaf anledning till ytterst lifliga diskussioner, har lämnat djupa spår efter sig. Af hennes öfriga, mera betydande arbeten påminna vi om hennes » Berättelser », » Under långa nätter », » Sista bladen » och » Från de stummas läger ». Under de senare åren har hon i sina skrifter hufvudsakligen behandlat frågan om kvinnans sociala ställning och varit en af kvinnosakens ifrigaste förfäktare. Ingen enskild person i hela norden, med undantag af Fredrika Bremer, har gjort så mycket som fru Collet för att höja aktningen för kvinnans personlighet och för hennes intelligens och för alt utvidga hennes arbetskraft till områden utanför hemmets bestyr. Då konst, literatur och vetenskap, det offentliga och privata affärslifvets kretsar nu beredvilligt och med glädje mottaga kvinnans samarbete, då kvinnorna själfva väckts till insikt om sin ställning, då lagstiftningen mer och mer börjat taga hänsyn till hennes kraf och då hela det bildade umgängeslifvet mellan man och kvinna reformerats, så hade ingen här i norden fog att med mera berättigad stolthet tänka på sitt arbete i denna utvecklingsstrid än Camilla Collett. Hon sörjes närmast af fyra söner, af hvilka en, sonen Oskar, är kansliråd och arkivarie i här varande utrikesdepartement.
Registratoren vid Låne-Contoret i Götheborg C. Hageliens barn, till och med Juli månad år 1843, då alla uppnått 2i år - _ - ^o: e) Afvikne Bokhållaren vid Låne-Contoret i Götheborg C. G. Treff enbergs 3:ne barn, till dess de uppnått 21 års ålder - _ 5o: f) Försvunne Bokhållaren i Banken F. Zettergrens dotter Laura j, till dess hon uppnått 21 års ålder /^i: g) Afl. Contorsskrifvaren i Banken A. Prinzenskölds minderårige son Axel, att af laglig förmyndare uppbäras, till dess han fyllt i5 år, som inträffar den 2 Juli 1843 - 5o: h) Afl. Vaktmästaren vid Låne-Contoret i Götheborg Wedbergs Enka, Rebecca Klefbäck 4o: i) Afl. Canzlisten vid Banco-Discontverket T. Claessons Enka, Wendela Marg. Malmberg s med 4 minderårige barn i5o: k) Afl. Kamereraren vid Låne-Contoret i Malmö J. G. de Mares Enka, H. C.Reddewigh , med 7 minderårige barn 333: 1) Afl. Banco-Ombudet vid Götheborgs Låne-Contor J. Wallmo’s 4 minderårige barn, tili lika andel för hvartdera, tills de uppnått 21 år, eller döttrarne ingått gifte, så vida det förut skulle inträffa - \oo'. 111) Afl. Vaktmästaren vid Banco-Discontverket Caléns Enka, Cathr. Margr. Sjöberg - 5o: n) förre Arbetaren vid Tumba Pappersbruk Sv. Wennersten och hans hustru Maria Sjoberg 6: 0) Afl. Bokhållaren vid Låne-Contoret i Götheborg J. _P. Anderssons Enka, Charl. Tronell_, så länge hon är ogift och har 4 minderåriga barn _____ 200: Summa B:co R:dr 1,946: 56 Berättelse af Banco-Fullmägtige. Redan under sistl. Riksdag förmärktes i Banco-husen flere remnor.
Enär redan vunnen erfarenhet af den hastigt vexande trafiken å Statens jernvägar ådagalagt behofvet i allmänhet af större stationsplaner och rymligare stationsbyggnader, än som vid kostnadsförslagens uppgörande, med afseende å då beräknad inskränktare rörelse, ansågs erforderligt, och, hvad särskildt angår centralstationen i Stockholm vid Clara sjö, det förekommer, att den för bangården beräknade areal är inskränktare än hvad numera anses oundgängligt för en utvidgad rörelses ändamålsenliga liandhafvande, äfvensom att en stationsbyggnad endast af den storlek, hvartill den för ändamålet afsedda kostnadssumma lemnar tillgång, skulle inom kort, om icke omedelbart efter stationens öppnande, befinnas otillräcklig; så och då det skulle både medföra svåra olägenheter och blifva kostsammare, om bangården nu anlades och stationsbyggnader uppfördes efter en mindre omfattande plan, men förändringar och tillbyggnader sedermera, efter stationens emottagande af Trafikstyrelsen, måste, till stort men för der förekommande trafik, utföras, har Kongl. Maj:t ansett mest ändamålsenligt, att bangården från början ordnas på sådant sätt, att alla nödiga arbeten och byggnader må kunna i ett sammanhang utföras; hvadan Kongl. Maj:t nu föreslår, det Rikets Ständer må medgifva att, — sedan af den under åren 1866 och 1867 uppkommande behållning af trafikinkomsterna från Statens jernvägar blifvit reserveradt så stort belopp, som Rikets Ständer, i anledning af Kongl. Maj:ts den 1 December nästlidna år afiåtna nådiga Proposition om anslag till jern vägsbyggnader och till rörelsemateriel å redan anlagda stambanor, kunna för samma år anvisa till ränta och amortering å föreslaget lån för nämnda utgifter, — af samma behållning får användas, i mån af behof, högst 970,000 R:dr för bangårdens utvidgning och uppförande af ett stationshus med banhall och särskild tillBih. till B.
Lika med hvad 2:ne ledamöter yttrat, tror jag nemi., att förslaget skulle verka motsatsen af hvad det åsyftar, och jag skulle t. o. m. tro, att det vore rent af omöjligt att åstadkomma en sådan consumtionsafgift; ty en sjuk t. ex., som efter läkarens föreskrift förtärde vin, utan att hafva anmält sig till afgift för bruket deraf, skulle ju göra sig skyldig till ett lagbrott. Alt på samma gång vilja förbjuda bruket af caffe', the' och chocolad, som man vill förbjuda bruket af spirituosa, anser jag vara tvenne ändamål, som upphäfva hvarandra, helst jag vet, att uti de länder, der man med mera fanatism än här söker bereda nykterhetsföreningarnas framgång, bruket Den li Juli e. m. af förstnämnde drycker uppmuntras. Vill man derföre borttaga det ena, måste man låta det andra stå qvar, Jag skulle dessutom anse det ganska illa, om man på det föreslagna sättet ville blanda sig uti den enskilda hushållningen och för consumtionen bestämma en afgift, som bör utgå genom tull eller accis. Jag afstyrker således på det högsta, hvad Hr v. Hohenhausen i sin reservation föreslagit. Hr von Hohenhausen:
B:ko 15,876, 8 måtte, daterade för den 1 nästkommande December, mig så tidigt nämnda dag tillställas, att de kunna samma dag med posten afgå. Stockholm den 27 November 1862 E. van BRIENEN. — 281 — (Bilaga.) Uppå vederbörlig reqvisition tillställde Herrar Michaelson & Benedicks Kongl. Utrikes-departementet den 8 September 1862 (se deras räkenskaperne för sednare halfåret 1862 bifogade löpande räkning) en vexel å 750 M. H. B:ko, till ordres af Herr General-konsul Fölsch i Marseille, till betäckande af det af honom till Doktor Hedenborg utbetalda •>:dje löne-qvartalet, hvilket äfven finnes i räkenskaperne uppfördt hafva utgått al pari. Stockholm den 14 December 1864. E. van BRIENEN. Kongl. General-poststyrelsens underdåniga utlåtande i anledning at' !i:ne utaf Rikets Ständers Revisorer år 1864 gjorda framställningar. Storm ä k ti gste, A Hern ådigste Konung! Sedan Rikets Ständers Revisorer afgifvit berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1862, har. med öfverlemnande af utdrag ur samma berättelse, Eders Kongl. Majit den 21 nästlidne Oktober täckts i nåder infordra General-poststyrelsens underdåniga utlåtande med anledning af hvad i samma berättelse förekommer dels angående de af en del högre embetsman med biträden företagne inspektionsresor inom landet, dels ock beträffande underhållande äfven sommartiden af postdiligensfart emellan Stockholm och Upsala.
Antingen hindret hårrör från en fördom eller ej, så (innes det likväl, och torde vara mycket svårare att undanrödja ån det vore att förekomma Adelns tillväxt, genom ett sparsammare utdelande aF Adelskap. All medborgerlig förtjenst kan icke rymmas inom Riddarhuset; det skulle då omfatta alla de öfriga Stånden, eller hela Samhället, hvilket vore omöjligt. Måste alltså en viss inskränkning i Adeiiga vårdigheters medde-i lande iakttagas och bör denna vara större än hittills: så synes den likväl icke, utan orättvisa emot den närvarande tidens utmärkta män af ofrälse Stånd, kunna önskas sådan, att adlandet för någon tid skulle alldeles upphöra utan att: man, då 2 eller 5 slåg/er utgingo, kunde göra en ny, o. s. v. Sedan sista Riksdag har förhållandet varit omvändt, ty då 57 Åtter hafva tilikommit sedan RiddarhusDirectionen afgaf sin förra berättelse, hafva blott 54 utslocknat, hvar. ibland 5, ("nemligen 5 Lagerbring och 2 Edelerantz}s endast genom tvenne personers död» Del i 7>
Skrifvelse t N.o 358, c) alt uppgift å de personer, som komma att underskrifva Bankens tryckte eller graverade förbindelser, tillställes Konungens Befallningshafvande i Länet, och äfven i allmänna tidningarne kungöres, hvilket åliggande förnyas, så snart någon förändring inträffar; d.) att till Banken skola vara inbetaide minst 10 procent af grundfonden, eller *:delar af det i 5 §. Litt. A. bestämda tillskott i Rikets gällande mynt, äfvensom handlingar, hvilka Bolaget efter pröfning godkänt, aflemnade till säkerhet derföre, att återstoden af samma tillskott varder inom ett år i Banken insatt; é) att de handlingar, som utgöra säkerheter för den öfriga delen af grundfonden, skola jemväl vara till Banken inlemnade och af Bolaget, i redan föreskrifven ordning, godkände. 8 §- Utom invisningar på Rikets Ständers Bank, i enlighet med derom gällande föreskrifter, må ej af enskild Bank utfärdas andre tryckte eller graverade förbindelser, än Credit-sedlar, ställde till innehafvareu, att vid anfordran, utan ränta, inlösas, och hvilka ej må lyda å mindre belopp, än 6 R:dr 32 sk. Banco, motsvarande Två R:dr 24 sk. silfver specie. 9 §• Ej må enskild Bank utgifva Credit-sedlar och invisningar å Rikets Ständers Bank till större sammantaget belopp, än som motsvaras af: l:o behållningen i dess egna cassör af Rikets gångbara mynt i silfver eller sedlar; 2:o återstoden af depositionen i Rikets Ständers Bank; och 3:o sådane Bolagets odisponerade tillgångar i guld och silfver samt hypothek, som i G §. nämnas; Bankens egne lånehandlingar sålunda härvid icke inberäknade. Derest, genom vexling eller annan orsak, det sålunda bestämda förbållandet emellan Bankens tillgångar samt beloppet af dess Credit-sedlar och invisningar skulle komma att rubbas, åligge det Banken att inskränka sin utlånings-rörelse och inom En månad hafva återstäldt det rubbade forhållandet. 10 §.
Förordning angående bestämmande av vad såsom köpeskilling för en genom Lotteri försåld fast egendom må anses. Stockholm den 20 maj 1824 20 april sistlidna år gavs tillstånd att under bestämda villkor försälja fast egendom genom lotteri. Köpeskillingen stadgas i särskild Förförfattning, så att köpeskilling för fast egendom, som sålts genom lotteri skall i köpebrevet uppföras till den summa som egendomen vid 1 § av Kungörelsen föreskrivna värderingen blivit uppskattad. Stockholm den 20 maj CARL JOHAN Kungörelse angående preskriptionstiden för enskilda aktieägare i det med år 1812 tilländalupna tullarrende, till uttagande av sista tiondelen av prenumerationssumman. Stockholm den 24 maj 1824 General Tulldirektionen har genom kungörelse i officiella tidningar meddelat, att när den sista tiondelen av prenumerationssumman för tullarrende blivit erlagd, skall den enligt kontraktets innehåll återbetalas och på utsatta tider skall aktierna ingivas.Utdelningen är för varje aktie av 100 riksdalers värde, 1 riksdaler 32 skilling. Trots dessa anmaningar har efter 2 månader inte alla aktier inkommit. Kongl Maj: t har medgivit Tulldirektionen att uppsätta en tid av natt och år. Därefter kommer utdelningen att tillfalla Tullstatens enskilda pensionsinrättning för änkor och barn. Stockholm den 24 maj 1824 M ROSENBLAD Kungörelse angående Lånekontorens Assignationers emottagande i betalning av Allmänna skatter och Avgifter till Oss och kronan. Stockholm den 26 maj 1824 Vi tillåter att de av direktionerna för lånekontoren i Malmö och Göteborg på Rikets Ständers Bank utfärdade assignationer på 100, 150, 500 och 1000 riksdaler, som är tryckta på bankens papper, beslagna med vitstämpel och valör samt underskrivna av minst två direktörer och kontrasignerade av kamrern, får mottagas som betalning av skatter och avgifter till Oss och Kronan. Stockholm den 26 maj 1824 CARL JOHAN Reglemente för Veterinärinrättningen i Stockholm. Stockholm den 28 maj 1824. För att främja veterinär vetenskapen i riket har Vi låtit anlägga en veterinär inrättning i huvudstaden, vars ändamål är att utbilda skickliga djurläkare.
Om icke redan ett så stort antal vid en enda skola kan anses allt för högt, lärer det icke kuna motsägas, att genom en slik sammandragning å en enda punkt, lefnadskostnaden så uppdrifves, att ynglingarnes vistande derstädes fördyras vida utöfver föräldrars och målsmäns ekonomiska tillgångar, och sålunda tvingas många obemedlade, med goda, för att icke säga stora anlag för studier begåfvade ynglingar, att öfvergifva den bana, hvaråt de företrädesvis synes hafva varit egnade. Lärarnes aflöning är enahanda om de sammandragas vid ett enda högre läroverk eller fördelas på flera sådana, hvadan någon ytterligare utgift för Staten icke kan anses uppstå om nya läroverk bildas i stället för att öka lärarepersonalen vid redan befintliga, hvaremot för allmänheten den stora fördelen, utöfver den ekonomiska, beredes, att många ynglingar få qvarstadna i och uti närheten af föräldrahemmet och der' njuta den dagliga omvårdnaden i stället för att, på långt afstånd derifrån, vid allt för tidiga år, lemnäs åt sig sjelfva och sig erbjudande frestelser och förförelser; och då Staten gjort och gör så mycket för undervisningens befrämjande, står dermed ock i närmaste sammanhang, att undervisningens tillgodonjutande icke bör försvåras, än mindre för mångå nära nog omöjliggöras. Inom staden Ystad, belägen uti en af landets mest folkrika delar, har folkmängden med hvarje år så ökat sig att den nu uppgår till nära 6,000 innevånare, och då under anläggning varande Ystad—Eslöfs-jernbanan snart kommer att öppnas, komma säkert der, likasom annorstädes dit jernväg leder, jemna inflyttningar att ega rum. För det uppvexande slägtet uti en så befolkad stad och så folkrik ort, är en mera omfångsrik skola, än ett lägre elementarläroverk i hög grad af behofvet påkallad, och att, i samma mån skolan kommer att utvidgas, ynglingarnes antal, som under sista terminen uppgick till 112, skall ökas och inom få år mer än fördubblas, motses af en hvar med fullaste visshet. Dessa förhållanden hafva föranledt stadsfullmägtige i Ystad att hos Kongl.
I Memorial, hvilket af Högloft. Ridderskapet och Adeln till Utskottet blifvit remitteradt, har Grefve Posse, Carl IL, efter anställda betraktelser öfver upplysningens varde och följder för ett fritt samhälle, och nödvändigheten, att med själskrafternas odling förena den physiska uppfostran, yrkat ett st-örre afseende på Gymnastik, såsom ic Bihang till BiksSt, Prot. lp-y fydt Snml. N;r 27, 4i8 Besvt och Ekon. Utsk. Betänkanden. ke allenast nyttig för statsförsvaret, mert ock väsendtlig för själens operationer och det menskliga lifvet i allmänhet. Det är således, enligt Grefvens ord, icke i grund af inskränkta åsigter, utan a£ de vigtigaste och mest omfattande, i afseende på medborgerlig bildning, ej mindre än utvecklingen och befästandet af vår lagbundna frihet, som han föreslår: 1:0 Inrättandet af kroppsgymnastik, sa vidt möjligt, både på landet och i Städerne öfver allt, der det finnes en Schola, ett Gymnasium eller en Akademi för själskrafternas vetenskapliga bildning. 2:0 Att den Studerande Ungdomen ovillkorligen bör blifva förbunden, att dagligen, under de årstider, som väderleken det tilla ter, begagna de gymnastiska kroppsöfningarne på dertill bestämda stunder, och under en dertill utsedd Lärares ledning och inseende, nied iakttagande af de systematiske principer, som af vår förträfflige Gymnasiarch Ling blifvit framställde, samt 3:0 Att ingen medborgare borde emottaga» i ämbeten eller tjenstebefattningar, af hvad natur som heldst, med mindre han bunde framvisa betyg öfver genomgångna gymnastiska prof. Härvid har Herr Riben, Carl Wilhelm, till Ridderskapets och Adelns Protocoll, den 21 Mars anmärkt, att han instämde, likväl med inskränkningar, i Grefve Fosses åsigt Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. 419 äf Gymnastikens värde; men trodda den icke nyttig i första barnaåren, då sjeifvalde lekar böra ega rum.
Jag har för öfrigt blott sagt, att den method, jag uppgifvit, borde företrädesvis begagnas, icke uteslutande, och man kan måhända säga, att Utsk. i sitt tillstyrkande icke uteslutit den; men då fordras nödvändigt ett tillägg om fullmägtiges rätt att för sådant ändamål anskaffa ett creditiv. Man har vidare talat om den ränteförlust, Riksgtscont. skulle komma att vidkännas på den cassa, som måste hållas. Jemnför man denna med den besparing, som Uppkommer genom lägre räntefot å obligationerna, skall det snart visa sig på hvilkendera sidan behållningen blir, helst det alldeles icke kan komma i fråga att hålla full cassa. Jag har för öfrigt blott tillstyrkt en sådan upplåning såsom nödfallshjelp till fyllande af de närvar, behofven, utan afsigt att fortgå på samma bana för framtiden, ty jag vill åtminstone för min del icke skuldsätta Riket för framtiden på detta sätt; jag medgifver, att fondsystemet då är bättre. Men jag har icke kunnat Öfvertyga mig om nyttan af Rikets skuldsättning för framtiden; jag har endast haft för ändamål att nu skaffa ett ökadt rörelsecapita! och att tillika få lån för bästa pris till betäckande af de närvar, behofven. Efter en viss tid kommer Riksgtscont. troligen att alldeles icke behöfva anlita creditivet, emedan andra tillgångar då finnas, hvilket kommer att gora en ytterligare besparing. Då således här endast är fråga om den method, som företrädesvis bör begagnas, förmodar jag den sanning stå fast, att det sätt, jag föreslagit, är det bästa för närvar.; och jag begriper icke, huru man vid sådant förhållande kan emot mig uppställa, att principen skulle vara sårande för realisationen. Denna nödmyntstid blir dock icke lång; men i närvar, ställning, ao H. >6 isa Den ^ Ulri f. m. då man ser, liuru litet rörelsecapital finnes, förutser jag, att man endast genom begagnande af mitt föreslagna upplåningssätt skall kunna motverka den minskning i rörelsecapitalet, sorn i början verkas af realisationen, oell snart motse ett större rörelsecapital.
Ank. lill Exp.-Utsk. d. 1 Mars 1851, kl 2 c. m. Genom elt, på grund af Kongl Majlis Nådiga skrifvelse den 25 September 1B 45, emellan Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader, å Kronans vägnar, och f. d Expeditionsfogden, Kronolänsmannen C. J. Moritz afslutadt kontrakt, har bcmällc Moritz förbundit sig att, mot erhållande, från de vid 1840-1841 års riksdag till valtenaftappningar afsalia medel, af dels ett direkt anslag, stort 3,534 Riksdaler 42 sk. 8 rst. och dels ett Låneunderstöd af 2000 R:dr, inom viss utsatt Kongl. Maj:Is Nåd, Skrifvelse, J\t 50. 5 lid, halva, i öfverensstämmelse med Nådigsl Tustslälld arbetsplan, verkställt sänkningen af ilen i Skellefteå socken af Westerbottens län belägna sjön Ökvattnet, sedan densamma genom en damm blifvit afstängd från den närbelägna sjön Falmarksträsket.
Den som bygger endast med tanke på att det skall stå i hans tid, och den som ej vill lägga ett frö eller sätta en telning, emedan han själf ej får njuta trädets skugga och frukt, han gynnas ej af Tor, och straffet drabbar honom, den själfviske, eller hans ättlingar. Alla jättar, som bosatte sig i Midgard under fimbulvinterns dagar, hafva icke återvändt till Jotunheim. Här och där bor någon kvar, särdeles i vilda fjällbygder eller djupa skogar. Någon gång kan vandraren höra deras betande hjordars pinglor från trakter, som sällan beträdas af människofot. Mällan desse jättar och deras mänskliga grannar består ett tyst fördrag: om grannen icke oroar jätten eller hans boskap, oroar han ej häller grannen och hans egendom. Någon gång kan till och med välvilja och tjenstaktighet dem emällan råda. Oftare händer dock, att jättar hemligen göra intrång på fördraget: att vackra människodöttrar bärgtagas af dem; att de förvända syn på ensamma vandrare och narra dem på villostigar, och att ifall de fått ett sjukligt barn, de smyga till en människoboning och lägga det i vaggan och bortföra det friska och välbildade människobarnet. Sådana bortbytingar äta otroligt mycket. Är den sitt eget barn beröfvade modern medlidsam mot bortbytingen, inträffar det, att jättemodern däraf röres, samt återlämnar det tagna barnet, lägger guld till det i vaggan och förer bortbytingen tillbaka till bärget. Mångfaldiga väsen af alfernas och dvärgarnes slägter syssla nu som fordom i världshushållningen och främja under Fröjs tillsyn grodd och växtlighet. Alferna äro sköna och välvilliga, men snarstuckna och, om de förnärmats, hämdlystna. De hämnas med att afskjuta osynliga pilar (»älfskott»), som förorsaka sjukdom. Eller om någon är för närgången mot dem, då de ej vilja störas, såsom när de i månljusa nätter tråda ringdans på ängarna, kan det hända, att den alf, som han kommit för nära, andas på honom; han får då »älfvablästen». Alfdiserna äro obeskrifligt väna att åse.