Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts Nådiga framställning om ökadt anslag för utsträckning af Bevärings-manskapets vapenöfning icke må af Rikets Ständer bifallas. Deremot och då, i afseende å beloppet af nuvarande anslag för denna vapenöfning, förekommer, att, enligt räkenskaperne, brist i anslaget årligen uppstått, hvilken under åren 1849—1854 utgjort, i medeltal för hvarje år, 38,888 R:dr, torde, med hänsigt till angelägenheten deraf, att förslagsanslagens i Riks-staten utförda belopp i möjligaste målto bringas i öfverensstämmelse med verkliga behofvet, anslaget böra med en bristen ungefärligen motsvarande summa förhöjas, hvadan Utskottet föreslår, alt ifrågavarande förslags-anslag må ökas med 40,000 R:dr, eller till 220,000 R:dr R:mt. För öfrigt får Utskottet, i sammanhang härmed anmäla de i 26 och 27 punkterne uppskjutna frågorna om anslag, dels till lega m. m. för 76 stycken hästar, afsedde för exercis med det åt Artilleri-regementena anslagna Beväringsmanskap, - så vidt detta manskaps öfningar komme att utsträckas, dels til! fouragering lör samma hästar. Under förutsättning alt Rikets Ständer godkänna här ofvan afgilne yttrande, hvaruti Utskottet alsi vikt bifall lill Kongl. Majlis Nådiga förslag angående utsträckning af bevärings-manskapets vapenöfning, hemställer Utskottet, alt förevarande Ivänne frågor må anses hafva förfallit. Stais-Ulskoltels Utlåtande N:o 7/. 61 34:o.
Såsom en oriktighet i bokföringen, hafva Revisorerne anmärkt, att de af Eders Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref af den 18 Oktober 1836, Chefen för Topografiska Corpsen, för det ökade besvär han genom Telegraf-Inrättningen fått vidkännas, beviljade 160 Rdr årligen å 3:dje Hufvudtitelns anslag till oförutsedda militärbehof, blifvit qvartaliter anordnade af anslaget för förstnämde Corps, emot ersättning af oförutsedda utgifts-anslaget; hvarjemte Revisorerne funnit utgiften böra, likasom det öfriga för Telegraf-Inrättningen, drabba Postmedlen, på det att å ett ställe i Räkenskaperna må blifva synliga de för denna Inrättning belöpande kostnader. Då berörde, särskilt beviljade, medel, på samma gång de utgjorde ersättning för ökade besvär med Telegraf-Inrättningen, jemväl lemnade Chefen för Topografiska Corpsen fyllnad i den lön honom efter Stat tillkomma borde, men hvartill Statsanslaget ej gaf full tillgång förr, än efter verkställigheten af några vid Corpsen beslutna indragningar; torde anvisningen på oförutsedda utgifts-anslaget icke böra synas oriktig, och enär utgiften varder från Corpsens till oförutsedda utgifts-anslaget ÖfverfÖrd, är afsigten med anmärkningen i denna del vunnen; beroende det på Eders Kongl. Majrts Nådiga förordnande, huruvida berörde utgift må på Postmedlen öfverflyttas.
N:o 14 gjorda inbjudning ifråga om artikeln Coiffyrer voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, vidblifver K. o. Ad. sitt ifråga om denna artikel fattade beslut. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Uppå sedermera framställd propos. godkände R. o. Ad. den af Utsk. ronde artikeln Coiffyrer föreslagna votens-propos. N:o 18. 16:0 Fartyg Utsk:s yttrande att frågan om förändrad redaktion för denna artikel borde förfalla blef af R. o. Ad. godkändt. 17:o Filar Efter någon diskussion antogs Ulsk:s inbjudning lill godkännande af Utsk:s förslag, hvadan votens-proposme N:ris 24 och 25, komme att förfalla. Emot detta beslut reserverade sig Ilr Printzensköld, Carl. 18:o Flintor Inbjudningen till godkännande af Ulsk:s förslag antogs hvadan votens-propos. N:o 28 komme alt förfalla. 19:o Fruliter och Bär Efter framställd med blandade ja och nej besvarad propos. å bifall lill Utsk:s inbjudning, förklarade H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, det han ansåg ja hafva varit öfvervägande, men Hr Printzensköld begärde votering samt uplästes och godkändes följande votens-propos. Den, som anlager Bevilln.Utsk:s i Mern. N:o 14 gjorda inbjudning ifråga om artikeln Frukter oell Bär, voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, vidblifver R. o. Ad. sitt i afseende på denna artikel förut fattade beslut. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit sålunda: Ja — 9. Nej — 26. Uppå sedermera framställd propos. blef voter:s-propos:n N:o 31 godkänd. 20:o Färger Utsk:s inbjudning till godkännande af dess förslag, blef af R. o. Ad. antagen, hvadan voler:s-propos:n N:o 33, komme att förfalla. 21:o Färglådor
Dylika eftergifter å arrenden innefatta ju endast en upmuntran till för höga anbud, och den, som skall ropa in ett arrende på auktion, må sjelf på förhand se sig före, att han icke bjuder för mycket. Jag nödgas således för principens skull yrka afslag på den gjorda framställningen. Hr Montgommerie, Robert Nils Germund: I likhet med Gr. Mörner anser jag visserligen eftergifter å arrenden ingalunda lämpliga, men tror dock att omständigheter kunna inträffa, som böra föranleda bifall till en sadan framställning, äfvensom att ett sådant fall nu är för handen. Den ifrågav:de arrendatorn mottog nemi. arrendet år 1845 på grund af en transportresolution, och måste frånträda det redan 1863. Han har under tiden nedlagt betydlig kostnad såväl på jordens bättre häfdande som på upförande af en ny, ganska dyrbar karaktersbyggnad, för hvilket allt han icke har att påräkna någon ersättning, men som kommer Staten till godo derigenom att, till följe af egendomens högre värde, arreudesumman bör kunna förhöjas. Jag vågar således tro det vara skäl att bifalla hvad K. M:t i Sin Nåd. Propos. föreslagit och StatsUtsk:t äfven tillstyrkt. Gr. Mörner: Då den ifrågav:de arrendatorn mottagit egendomen genom transportresolution, har han naturligtvis icke åtagit sig andra förbindelser än som redan förut ålågo den förre arrendatorn, och om möjligheten af hvilkas fullgörande dennes erfarenhet borde hafva satt honom i tillfälle att döma. Hvad den omtalade nybyggnaden beträffar, så förmodar jag att den blifvit upförd i öfverensstämmelse med kontraktets föreskrifter; och för öfrigt visste han ju ganska väl också, att han derför ej skulle komma 220 D a ii 13 Joni. i åtnjutande af någon ersättning. Jag kan således icke annat än fortfara i min anhållan om afslag. Frih. Cederström, Budolf:
A den således fortgående betydliga tillökningen af ifrågavarande fordringar, hvilken skulle visat sig ännu större, derest icke en summa af 0.349 r:dr 0 sk. 9 r:st., efter hvad af, berättelsen bifogade, räkenskapsutdrag inhemtas, blifvit afskrifven uti manufakturdiskontens hufvudbok för år 1847, bar Utskottet funnit sig föranlåtet fästa Rikets Ständers uppmärksamhet; hvarjemte och dådetta för diskontfondens förkofran och utvidgade verksamhet menliga förhållande hufvudsakligen torde böra tillskrifvas beskaffenheten af nu gällande föreskrifter angående säkerheten IG Stals-Utskoltels Utlåtande, N:o 69. för de lån, sorn af nämnde fonds medel utgifvas, Utskottet häraf hemtat anledning till framställandet af det förslag: att Rikets Ständer må i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes låta granska dessa föreskrifter, samt derefter i nåder utfärda sådana nya eller förändrade stadgande!), hvarigenom manufakturdiskonstens säkerhet för derifrån utgifna låns behöriga återbetalning, på ett i möjligaste måtto tillfyllestgörande sätt, betryggas, samt dylika kapitaloch ränteförluster, som diskonten hittills måst vidkännas, så vidt, utan åsidosättande af de med ifrågavarande lån afsedda ändamål sig göra låter, för framtiden förekommas. ii: O Angående affär andet af ett, från längre tid tillbaka i manufakturdi skontens räkenskaper balanseradl, belopp. (Revisionsberättelsen sid. 2.
” Cpmmitterade sluta för öfrigt sitt utlåtande med förslag till en rigtigare mätning af hö och halm genom pundning, såsom säkrare än parmning, samt bifoga korta tabeller, genom hvilka det blir ganska lätt, att reducera de afskaffade vigterna till -victualie-vigt, och att reducera de efter dem beräknade forlöner, vägarpenningar m. m. till forlöner m. m. efter victualie-vigt, och genom bruket af hvilka tabeller alla olägenheter af vigtsförändringen i det daglige användandet undanrödjas. Committerades betänkande t detta 'amne är författadt med en synbar erfarenhet i saken och beledsagadt med grundade och talande skäl för afskaffandet af den gamla mångfalden och för införandet af hvad Commissionen föreslår. Också blef dess antagande tillstyrkt i Rikets Allmänna Arenders beredning den g September 1789. Men tidens händelser fästade snart den allmänna uppmärksamheten på andra ämnen. •—■ Gustat III:dje, invecklad i ett vidt utseende krig, beslöt, under den 24 Febr. 1790, att sakens afgörande skulle uppskjutas till fred blefve sluten, och den blef så hvilande i 17 år. Under d. 2b Sept. 1806 blef den, af Kongl. Maj:t re» initierad till GammarBergsoch Commerce» Collegiernas utlåtande. I Gammar-Collegium yttrades enskildta meningar, betydligt olika de Committerades, man önskade använda struket mål i handel och vandel, men rågadt vid kronotiondens afmätning, man ansåg Uppstadsoch Stapelstads-vigten um - Betänkande om Matt, Mai och Vigt. 283 härlig, men trodde att tackjernsvigt och bergsvigt borde bibehållas. Tunnans ändring till 64 kannor ansågs olämpelig.—- Acten remitterades, innan något definitift beslut var fattadt, till Commerce. Collegium. Äfven här voro meningarne delade, men pluraliteten stadnade vid att tillstyrka hyad Commissionen föreslagit, hvilkets utförande man trodde bäst kunna fastställas till 2 år efter det då påstående krigets slut.
I afseende å dessa hade Rikets Ständer yttrat sig finna att någon vidsträcktare utarrendering af Presterskapets boställen, än hvad beträffar sådana dertill anslagna hemman och lägenheter, hvilka icke lämpligen kunna i förening med boställena brukas, ej bör ega rum, enär för Presten, lika så väl som för hvarje annan å landet bosatt person, är af icke ringa vigt, att sjelf vara försedd med de jordbruksalster, som eljest mången endast med största svårighet eller till höga pris kunna till fyllandet af de dagliga lefnadsbehofven erhållas, jemte det att fortskaffningsmedel äro för honom behöfligare än för mången annan, och således icke må blifva beroende af närboendes beredvillighet eller af stegrade foderpris, hvarförutan skötandet af ett mindre landtbruk hvarken kunde vara oförenligt med eller särdeles (underligt för den andliga verksamheten. Departements-chefen bar ansett de af Rikets Ständer för bostads-boställenas bibehållande sålunda anförda skäl i allmänhet ega giltighet, men likväl anmärkt att sådane boställen verkligen finnas af den betydenhet, att deras ändamålsenliga skötsel icke alltid visat sig stå väl tillsammans med den för Presterskapet vida angelägnare andliga verksamheten, till hvars försummande i någon måtto en stor frestelse derföre varit för handen. Dessa allt för stora boställen hade derjemte den olägenhet, att deras vederbörliga skötande erfordrade inventarier och förlagskapital till ej obetydligt belopp, tvingande Pastor att börja sin bana med skuldsättning, som, ju samvetsgrannare han vore, desto mera neddroge honom i ekonomiska bestyr, för hvilka han ursprungligen icke egt böjelse. Det vore derföre icke heller alldeles sällsynt, att Pastorer se sig föranlåtne att utarrendera jordbruket vid sina boställen, men då detta ej kunde ske för längre tid, än deras innehafvande af tjensten, blefve arrendatorns besittning oviss, afgifterna derefter lämpade och jordbruket mer eller mindre försummadt.
Orsakerna hvarför de i denna omständighet sökte stöd för motståndet, uppgåfvos emedlertid icke; och derföre kan Utskottet lika litet deri se ett hinder för lagförändringen, sorn Utskottet för närvarande och intill dess giltiga skäl uppgifvas anser sig kunna biträda det under öfverläggningarna jemväl väckta förslag att Ridderskapet och Adeln skullo medgifva upphörandet af frälsemans särskilda forum, med Lag-Utsholleis Betänkande, N:o iO. 7 förbehåll likväl att Förmyndare-kammare i stad, der sådan finnes, ej i afseende på förmynderskap öfver;, frälsemäns barn måtte komma alt utöfva annan makt, än som i allmänhet tillkommer domstol i förmyndaremål. Härmed har Utskottet belyst de hufvudsakligaste skäl, som anfördes emot lagförändringarne. De som tala derför har Utskottet här ofvan sökt framställa; men dertill kommer ett, som om än af mera underordnad betydelse, dock ej torde böra förbises i anseende till dess praktiska vigt. Detta skäl är redan af motionären framhållet. Det är nemligen den minskning i Hof-rälternes göromål, som lagförändringen kunde medföra, en omständighet, som under närvarande förhållande förtjenar serdeles uppmärksamhet. Om emedlertid ifrågaställde, Svenska adelsmän förunnade rättighet upphör, synas jemväl Kongl, brefven den 26 Oktober 1748 och den 7 April 1805, genom hvilka utländska adelsmän, som hit till riket inkommit, och Svenska Akademiens ledamöter förklarats berättigade att åtnjuta samma förmåner i rättegångsmål med Svenska adelsmän och att således, lika med dessa, i vissa mål omedelbart af Hof rätt dömas, böra till all verkan förfalla. Frågan är dock hvad Ridderskap et och Adeln angår af privilegii natur. Den beror således på samtlige Riks-ståndcns öfverenskommelse och Kongl. Maj:ts bifall. Men under förutsättning af sådan öfverenskommelse och sådant bifall, har Utskottet uppgjort följande till Rikets Ständers pröfning härmed framlagda förslag lill författning.
Svar på äterremiss — 4 1 517 — a.a. 16 Aug. a.a. 16 Aug. a. a. 16 Aug. a. a. 16 Aug. » af lönebevillning till Regementssk l il varén linell . — 4 1 72 — b. 19 Mars b. 22 Mars b. 19 Mars b. 19 Mars 46 » af dito till dito Hanngren . — 4 1 256 — b. 21 Juli b. 25 Juli b. 25 Juli b. 25 Juli 151 » af dito till dito Kant — 4 1 255 b. 21 Juli b. 25 Juli b. 25 Juli b. 25 Juli 150 » af dito för Norska bidraget till Konvoj-kassan 81 4 4 287 — b. 7 Aug. b. 8 Aug. b. 8 Aug. b. 7 Aug. 167 Restitulioner af Riksgäldsmedel.om verkställighet af .. — 4 4 257 b. 21 Juli b. 25 Juli b. 25 Juli b. 25 Juli 152 Revisioner af Stats-, Rankooch Iiiksgäldsverkens räkenskaper, tid för — 4 4 196 — b. 26 Juni b. 26 Juni b. 21 Juni b. 28 Juni 91 62 » se vidare Berättelse. Revisionsskilling, om upphörande deraf — 7 1 52 — b. 20 Aug. b. 20 Aug. b. 19 Aug. b. 19 Aug. 204 ol Revisorer, Rikets Ständers, Berättelse om granskning a! Stats-verkels samt K.
Motionen remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, och memorialet lades till handlingarne; och N:o 12, om återlemnande af en utaf Herr C. W. Palander inom BorgareStåndet väckt motion, angående revision af tulltjenstemännens sporteltaxa. Delta memorial lades till handlingarne, under förklarande att Ståndet ansåg ifrågavarande motion tillhöra Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets handläggning. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets Utlåtande N:o 6, med återlemnande af en utaf Josef Oscar Almqvist från Norrbottens län väckt motion, om tillägg till stadgandena angående lotteri, hiel' berörde motion remitterad till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet; och lades utlåtandet till handlingarne. S. D. Vid nu förnyad föredragning af Högvördiga Presle-Ståndels i sisthållna plenum bordlagda protokolls-utdrag för den 28 dennes, N:o 115, med inbjudning till öfrige Riks-Stånden att förena sig med Preste-Ståndet i dess beslut om en anmodan till Stats—Utskottet, att Kongl. Maj.ts nådiga Proposition, örn anskaffande af medel för fortsättning af Statens jernvägsbvggnader måtte oförtöfvadt behandlas, förklarade Ståndet, efter anställd votering, sig icke antaga ifrågavarande inbjudning; och lades protokolls-utdraget till handlingarne. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 21 och 28 sistlidne December på bordet lagda Betänkande Prot.-Vtdrag den 4- Januari 1860. 161 Betänkande N:o 3, i anledning af föreslagna bestämmelser till minskande ai transportsökandet bland Presterskapet, bifölls Utskottets första hemställan, hvaremot Utskottets i sednare delen af betänkandet gjorda tillstyrkan om aflåtande af en underdånig skrifvelse i ämnet till Kongl. Majit blef af Ridderskapet och Adeln afslagen. S. D.
R:dr 11,551,769: 54. oell utgjorde de räntebärande skulderna då 4,455,546: 72. samt de innestående stats-anslagen 1,110,199: 46. och afräkningsvis aflemnade öfverskott 2,886,557: 61. Vid början af innevarande år 1859 uppgingo Riksgälds-kon torets skulder lill R:dr 10,269,490: 82. hvaraf de räntebärande skuldernas belopp var . 4,621,408: 56. och de innestående stats-anslagens 5,801,958: 89. Enligt Riksgiilds-kontorets afslutade hufvudböcker, hafva skulderna således minskats: under år 1857 med R:dr 5,116,661: 62. och under år 1858 med » 1,082,278: 52. De räntebärande skulderna, hvilkas minskning under år 1857 utgjorde R:dr 598,262: 5. hafva deremot under sistlidet år återigen ökats, dock ej med mer än .
Men ehuru, vid sådant förhållande, någon ytterligare pröfning af de på grund af förenämnde princip i denna Punct uppgjorde calculer kunde vara öfverflödig, vill likväl Utskottet, på det ej heller någon mindre uppmärksam Betänkanden, N:o 218. 461 glänskare måtte, af framställningssättet i desamma, förvillas i sitt omdöme öfver Utskottets beräkningar af förlusten i det liela, desto hellre ingå i en närmare undersökning af berörde calculer, som en af de enskilde Stånds-Representanterne trott sig äga anledning emot Utskottet anmärka, '”att clct frangatt sin bestämmelse af Folkets sakförvaltare ^ för alt öfvergå till ett temmeligen åskådligt öfver sky lande af Styr else-åtgärder nes genom sjelfva sijfer-uppställningen ej tvetydiga Re sidi ater Vid denna undersökning förekommer genast, att öfverskotfet å förra handeln, ehuru uppgjord efter samma princip, likväl upptages å ena stället till 67,000 R:dr och å det andra till allenast 46,361 ll:dr.
Då Riksens Ständer, redan vid 1815 års Riksdag, ansett utgifvandet af Svensk Botanik och Zoologie förtjent af uppmuntran och under, stöd, biföll Kongl. Majit, uppå derom gjord underdånig ansökning, att de till nämnde arbeten hörande privilegier, lager af ofötsålde exemplar och graverade kopparplåtar, tillhörige Kammarrälts-Rådet Billberg, finge inlösas för en summa af 8,ooo Riksdaler Banco, hvaraf ena hälften, eller 4,000 Riksdaler, skulle utgå af Manufactur-Discontfonden, och den andra hälften utaf Nionde Hufvud titeln , emot framdeles ersättning, i den mån arbetets fortsatca utgifvande och försålda exemplar dertill Iemnade tillgång, sedan Manufactur-Discontens fordran först blifvit ersatt. Då åtskillige Läns innevånare, i anledning af Riksens Ständers Beslut vid 1819 års Riksdag, sig åtagit att under vissa år sammanskjuta medel till I.äns-Lazaretternes utvidgande, i afseende på Veneriska smittans botande, och dervid nog allmänt yttrat den önskan, att desse Inrättningar mätte framgent af utsedde Directioner i orterne få förvaltas; har Kongl, Majit, som, efter Dess Seraphimer-Ordens-Gilles hörande, i Nåder funnit för godt tillåta, det samtlige Läas-Lazaretterne, med undantag af det i Södertelje, såsom varande af särskild beskaffenhet, skulle, på försök i fem års tid, få öfverlemnas till Låndshofdingarnes och Länens Deputerades vård och styrelse, under den 1 7 December 1817, låtit utfärda Dess Nådiga Instruction för dessa Directioner, J4 Konungens Nild. Berättelse.
Elfdahls socken beredt ökade och förbättrade näringstillfällen, samt att lians verksamhet, sådan den kommit till länsstyrelsens kännedom, och hvarmed han ännu efter förmåga och tillgång fortfore, på näringarne och folkets bergnings-förmåga inom nämnde socken öfvat ett gagnande inflytande; finnér Utskottet sig ega skäl hemställa, att de å ofvan upptagna fyra lån upplupna räntor, tillsammans utgörande 670 r.dr 38 sk. 10 r:st banko, måtte eftergifvas och få afskrifvas. Stockholm den 24 Februari 1854. Res tr nation: afEiksdags-fullmäktigen Dan. Danielsson från Jönköpings län: Oaktadt alla de ömmande skäl, som tala för förenämnde afskrifning, anser jag icke med mitt riksdagsmanna-kall förenligt att tillstyrka afskrifningar af lån eller räntor, hvilka Banken eger utsigt att utbekomma. Jag anser mig icke värdigt att eftergifva något af statens eller Bankens medel. Dessutom blefve det ett högst vådligt prejudikat om Höglofl. Utskottet ens börjar beträda den banan att tillstyrka afskrifningar på så nya lån, som ifrågavarande. Jag reserverar mig mot tillstyrkandet. Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Febr. 1854, kL 1 e. m. Memorial, i anledning af erhållen återrcmiss af Utlälandet N:o 9. Banko-Utskottets Utlåtande N:o 9, öfver en af guldoch silfverarbetaren P. G. Fernlund gjord ansökning om ersättning för å Banko-auktion inköpte Bih. till R. St. Brot. 1S53 £ 1854. 6 Sami. 1 Afd. 7 Haft. * 10 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 20. panter, hvilka sedermera befunnits vara af oädel metall-komposition, är, enligt Utskottet tillhandakomne protokolls-utdrag, under den 8 dennes, bifallet af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-stånden, hvaremot Bondeståndet, likmätigt protokolls-utdrag af samma dag-, nämnde Utlåtande återremitterat.
Ridderstapet och Adela kan anses wara af för stor wigk at genom et i ögonblicket fattadt beslut kunna bestammas, kan jag ej neka, at detta något wäckte min förundran. sltan at pä mindsta sätt wilja bestrida de ifägawarande stjuts - och inqvartcringars atagande, hwaraf jag i synnerhet finner det sistnämnde öfwerensstämma med högsta billighet; torde det benäget tillätas mig at för en moment fästa Högloft Riddcrstapets och Adelns upmärksamhet pä deri brådska, hwarmed flere wigtigs ärender under detta Riksmöte blifwit afgjörde. Jag känner ej om sädant är enligt förra Riksdagars praxis. Men om ock sä skulle wara, tycker jag ätmindstone, at det ej öfwerensstämmer med den för kloka och mogna beslut sä nödrvändiga köld, hwarmed alla afgörande steg mäste ätföljas, om Resultatet stall mot ändamalek ti! alla delar blifwa swarands. Med största förundran bär jag äfwen wid flere tilfällen funnit, as beflut, som ananimt blifwit fattade, fä dagar derefter icke allenast kunnat uptagas til ändring utan äfwen af en stor pluralitet häruti blifwit understödde. Bewisar icke allt detta, at de beflut, som med en allmän acelamation r ögon - 984 Ven 23 Irrnik. ögonblicket blifwit susi gälda, stundom genom den sa hedrande enthousiasmen för alla goda sakers päffyndande, likwäl hindrat den mognade wisdomens kloka och grundade anmärkningar at framtränga, innan sjelfwa saken redan warit afgjord. Endast af nu nämnde anledningar kan jag förklara, at mänga för hwars nplpsta urskiljning jag hyser det största förtroende, warit af den tanka, at den för kort tid sedan pä detta rum högtidligen enhälligt antagne Constitutionen skulle genast kunna sönderstyckas eller förändras, oagtadt beslut war fattadt, at den til alla dest puncter til obrottslig efterlefnad skulle gälla, intil dest Hans Maj:L
Hr Reutersvärd har i sin förevar, motion omförmält, hurusom det högre befälet vid flottan i Stockholm sedan längre tider haft sig tilldelade bålsmans-ordonnanser eller stuguvaktare i och för budskickningar i flottans ärenden, men att dessa numera begagnas att borsta kläder, biträda i kök o. s. v. Att Kronans manskap bör användas för Kronans arbeten och icke lill drängsysslor, lärer ingen vilja bestrida, men icke kan deraf härledas den slutsats, att alla ordonnanser och stuguvakter böra afskaffas; jag hyser tvertom den öfvertygelse, ali det högre befälet verkligen har behof af ordonnanser och det just för budskickningar i flottans ärenden. Hvad åter stuguvakter beträffar, torde äfven de vara behöflige för vården af Kronans hus. Desse sednare äro likväl ej från ali tjenstgöring befriade, ty de begagnas turvis till patrullering både å Skeppsholmen och i staden. Emellertid, om eli sådant missbruk verkligen förefinnes, som det motionären påpekar, lär det nog vara lika gammalt som sjelfva saken; men det måtte väl kunna afhjelpas utan att R. St. behöfva derom lill K. M. göra und. hemställan. Likväl vore det icke billigt att förhindra den stackars båtsmannen, som i detta fall står i samma kategori med garnisonssoldaten, att på sine fristunder genom ärligt arbete, det må nu vara vedupptagning, mangling eller t. o. m. borstning, förtjena några skilling utöfver den knappa aflöning honom af staten bestås. För öfrigt har jag mig bekant, alt för några år sedan anbefalde slations-befälhafvaren en betydlig inskränkning i ordonnansers och stuguvakters antal å Skeppsholmen. Den 29 December e. m. 547 Alt detta anförande må få åtfölja motionen till vederbör. Ulsk., anhåller jag vördsamt. Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk. Föredrogs Ridd.Ulsk:s d. 18 dennes e. ra. på bordet lagda mern.