Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit beräknade 7,440,632 R:dr, enligt den nådiga Propositionen, anvisat: till banans fortsättning frän Finja-sjön förbi och i närheten af sjön Salen åt Nässjö och vidare öfver Tenhult till Jönköping . 6,000,000: — och till jernvägsarbelena emellan Falköping och Jönköping 1,440,632: — Summa R:dr R:mt 7,440,632: — Eocpedilio ns-Utskottets Färslag till underd. Skrifvelse N:o 64. 117 Och öfverlemna Rikets Ständer, likasom vid sistförflutna riksdag skedde, i underdånighet till E. K. Maj:t, att, vid jernvägsarbetenas utförande, närmare bestämma de orter, som hvarje statsbana eller bandel, hvartill anslag nu är beviljadt, skall genomgå och de ställen den bör anlöpa. Äfvensom Rikets Ständer medgifva, det E. K. Maj:t må ega att, till en början, för ändamål, gemensamma för olika stambanor, anordna medel ulan omedelbart skeende fördelning emellan särskilda banor, samt att använda det öfverskott, som kan finnas uppkomma å ett stambanearbete till att fylla den brist, sorn å ett annat möjligen kan uppstå. Börande Rikets Ständer i sammanhang härmed, underdånigst anmäla, att, enligt till Rikets Ständer aflemnade handlingar, Westra härads innevånare, för den händelse södra stambanan skulle komma att erhålla den af E. K. Majit föreslagna och af Rikets Ständer nu beslutade riktningen öfver Nässjö, vid sammanträde å häradets tingsstad, förklarat sig beredde att kostnadsfritt upplåta jord till banan, äfvensom i åtskilliga socknar af Allbo härad sockneboerne vid allmänna utlyste socknestämmor, beslulit, att dels kostnadsfritt upplåta jord till nämnde bana, dels genom penningeafgifter bidraga till förminskande af exproprialionskostnaderne. Derjemte hafva Rikets Ständer, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med E. K.
Beträffande öfriga kassor, hvilka ega sina egna styrelser, såsom t. ex. Arméens Pensions-kassa, Civilstatens Pensions-inrättning, Eiddarhus-kassan m. fl., så medgifva redan de för deras förvaltning utfärdade Reghten att de få placera sina fonder genom inköp af räntebärande obligationer, utfärdade enl. R. St:rs föreskrift af deras Bank eller Riksg.Kont. eller andre allmänna förvaltande verk, i följd hvaraf någon svårighet hos Direktionerna för dessa kassor icke torde möta för en dylik finansoperation, såvida räntefoten blefve den nu allmänna. Genom en sådan öfverflyttning af de publika kassornas behållningar från enskilda händer till Staten, skulle en högst betydlig tillgång successive vinnas för sådana statsutgifter, hvilka behöfva fyllas genom lån. Det är sannt — räntan å denna statsskuld kunde ej konverteras, men den stannade alltid inom landet och utdelades i små portioner för välgörande ändamål. Härvid bör ej heller lemnäs ur sigte, att den diskontrörelse, som nu bedrifves af de publika kassorna, är särdeles menlig för upkomsten af en verklig bankrörelse, hvaremot, derest en sådan diskontering icke egde rum, Bankerna vore i tillfälle att vida tillförlitligare än nu bedöma de lånesökandes ställning och sättet huru de skötte sina affärer, hvilket naturligtvis vore af vigt för den allmänna krediten. l)eii 26 November f. m. Jag beklagar, att jag f. n. icke är i tillfälle att mera i detalj motivera denna min framställning, men jag skall bjuda till att inom kort förskaffa mig närmare uplysuingar i ämnet, för att meddela dessa åt StatsUtskit, dit jag anhåller att denna min motion må varda remitterad. 2:o. Ehuru jag för min del är en fäst och tillgifven anhängare af frihandels-systemet och jemväl hyser den öfvertygelse att låga priser på lefnadsförnödenheter är för landet i allmänhet välgörande, anser jag likväl denna princip icke böra sträcka sig till sådana förnödenheter, som äro absolut skadliga och för hvilkas fördyrande Regeringen, Riksdag efter Riksdag, föreslår höjning af skatten för den inhemska tillverkningen. Detta är förhållandet med artikeln bränvin och sprit.
Det är med anledning af en talares, IIr af Sillens yttrande, hvilken sagt att Utsk. icke besvarat de anmärkn:r, som blifvit af motionärerne framställda, som jag begärt ordet. De anmärkn:r, han afser, äro af motionärerne anförda som exempel på de felaktigheter, som dessa trott sig uti instrukt:n finna. Om man läser pag. 15 i Utsk:s Betänk., skall man finna alla dessa anmärktur besvarade. Manga ledamöter hördes ropa på propos. Hr Palmcrantz, Joh. Mauritz: Sedan discussionen räckt så länge, hade jag visserligen icke ämnat begära ordet; men då en § i detta Betänk, icke blifvit vidrörd, har jag icke ansett mig kunna med tystnad förbigå densamma. Betänk, belyser Instrukt:n från flera sidor, och denna belysning tyckes mig utvisa, att densamma icke är sådan som den borde vara. g 10, som jag vill fästa mig vid, innehåller att »K. M:ts Bef:h:de äger, för ordningens »handhafvande, uti sådana fall, der ansvar icke är i lag bestämdt, »stadga erforderliga vitén.» Mig synes att K. M:s Bef:h:de hitintills icke behöft en sådan makt, och jag kan icke föreställa mig, hvarföre de skulle nu behöfva den mera än förut. Jag tror således att härmed är afsedt något annat syftemål, och är, deraf föranledd att förmoda, det helt andra ordningar än hittills skola komma att blifva gällande. De anmärkmr, som blifvit gjorda mot sjelfva In struktm, Don 4 April e. m. 161 Struktm, synas mig vara af så bra beskaffenhet, att jag hoppas R. ■o. Ad. icke vägrar den återremiss, som blifvit begärd, och hvarom jag förenar mig, emedan det tyckes vara nödvändigt att Utsk. får del af dessa anmärknrr. Starka rop på propos. hördes åter. Hr af Sillén: Det är i anledning af Frih. Akerhjelms ytt rande, att jag skulle påstått Utsk. icke hafva besvarat motionerna i åtskilliga delar, som jag begärt ordet.
Detta sednare förfarande syntes dock vara mest öfverensstämmande med lagens mening, sådan den är uttryckt i 12 Kap. 1 § Rättegångs-Balken, jemförd med 41 punkten i Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807; och som det förra vore ledande tili besvär, kostnader och olägenheter för kärande-parten, har Olof Olsson yrkat, det stadgas måtte: ratt, med ogillande af det hittills gängse bruket att ålägga kärande-part kommunicera uppskofs-beslut med vederparten, hvad i ofvannämnda författning är stadgadt ovilkorligen skall tillämpas på uteblifven svarande i tvistemål. ’: Öfver detta yrkande, deri Riksdags-fullmäktige Olof Olsson i Olebyn af Wermlands län och Nils sindersson från samma län instämt, har Lag-Utskottets Utlåtande blifvit infordradt; men, efter pröfning af gjorda framställningen, anser Utskottet densamma icke föranleda någon lagstiftnings-åtgärd. Lagstiftaren bör nemligen, efter Utskottets åsigt, ej uppträda till häfvande af domstolars olika förfaringssätt i annat fall, än det har sin grund i brist af Ilih. till 11. Sl. Vrot. 1s:;c $ ISS7. 7 Sami -1 Afd. 22 Höft. 2 6 Lag-Utsliollcts Betänkande N:o 44. lag eller i någon lagens otydlighet; och intetdera förhållandet inträffar i det nu ifrågaställda hänseendet. Motionären har sjelf angifvit de lagbud, som här utgöra rättesnöret. Uti 1 § af Rättegångs-Balkens 12 Kap. stadgas nemligen uttryckligen, att då domaren uppskjuter någon sak, äro parterne skyldige att, utan ny stämning, till Rätten komma å den dag, till hvilken saken blifvit uppskjuten; och 41 punkten af 1807 års åberopade Förklaring uttalar klart den grundsats, att den, som en gäng fått njuta sig till godo laga stämning eller eljest blifvit lagligen hörd, bör uti allt hvad sedan förelöper i saken, iakttaga hvad lag i allmänhet stadgar samt han eljest kan till bevakande af sin rätt finna för sig vara nödigt.
Maj:ts proposition till grundlags-ändring, få proposition framställd på återremiss, för att i sammanhang med det nådiga förslaget erhålla pröfning af de gemensamma tankar, som ståndet i frågan serskildt må kunna uttrycka, enär, om äfven den ena paragrafens bokstaf skulle synas vara emot denna rättighet, den andra paragrafens bokstaf dock bestämdt medgifver en sådan, och densammas stridighet med grundlagen således, minst sagdt, icke är tyd - Konstitutions-utskottets memorial, N:o 20. lig, eller, sorn riksdags-ordningen uttrycker sig, ”bokstaflig”; i hvilket enda fall Talman eger att proposition vägra. På alla dessa förenade skäl nödgas jag derföre vördsamligen reservera inig emot höglofl. Konstitutions-utskottets beslut, att gilla Talmannens i hederv. Bonde-ståndet vägran af proposition på återremiss af Konstitutions-utskottets memorial N:o 12, innefattande betänkande öfver Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse med förslag lill ny riksdags-ordning m. m., hvilken proposition på återremiss af ståndet yrkats, ”för att i sammanhang med det nådiga förslaget erhålla pröfning af de gemensamma tankar, som slåndet i frågan serskildt må kunna uttrycka”. 2:o Af Andreas Bengtsson från Jönköpings län; ”Jag instämmer uti herr grefve Lagerbjelkes reservation, med det tillägg, att, sedan Bonde-ståndet vid sista riksdag med bifogande af sina gemensamma tankar återremitterat Konstitutions-utskottets utlåtande N:o 19, i anledning af en då till Ständerna från Kongl. Majit ankommen proposition om ändring i grundlagarne, och denna nu förevarande är af enahanda beskaffenhet, så anser jag, att samma tillämpning af 56 § regeringsformen nu, såväl som den 4 Januarii 1845, bordt ega rum och att ståndet egt sina gemensamma tankar till Utskottet jemte memorialets återremiss förvisa, helst Konstitutions-utskottet icke iakttagit de motiver för 56 §:s tillkomst, som 1812 års Konstitutions-utskott andragit.” 3:o Af herr Carlheim Gyllenskjöld.
StatsCoritoirets den 26 sisth Augusti inko rone Generella Räkning till KrigsAdministrationerne afförde medel blifvit behörigen upptagne och disponerade, men detta angelägna ärende skall med första blifva fullgjordt. Vidare hafva Deputerade i följd af 3:dje §. uti Instructionen redan förehaft Controllen emellan Hufvud AdministrationsVerkets eller Kongl. KrigsCommittéens Räkningar och under, lydande Verks Räkenskaper och i sådant afseende , sedan för år 1810 derstädes icke förekommit mer än en enda afioring, nemligen till ÖrlogsFlottan , hvarom, på sätt Protocollet den 39 Junii I8l6 utvisar, Anmärkning uppstått, under den 13, 20 och 37 Julii samt 3 och 10 Augusti upprättat Extracter öfver Afföringarne för 18II, hvilka den 17, 24 och 31 Augusti blifvit med vederbörande Verks Räkenskaper jemförde, samt den 21 och 28 September, 5, i-i och 19 Oc tuber 1816 författat lika beskaffa' Fiks. St. Revisorers Berättelser. 189 de Extracter för I8r2 , hvarmed i motsvarande Räkningar jemförelse:- äro anstälde den 23 November, 7 och 14 December 1816, och sedan enahanda Extracter, rörande KrigsCornmittéens Afföringar för 1813 blifvit den 29 Julii, 2, 12 och 19 Augusti samt 30 September innevarande år upprättade , lörehafves nu alt dermed uti vederbörande Verks Räkenskaper anställa forskning och jemförelse rörande Uppbörd och Disposition, hvilket göromål synes af största vigt äfven för I814 , 1815 och 1816, hvarföre Räkningar ännu ej inkommit.
Kostnaden för väghållning har blifvit utförd med det belopp, hvartill utgifterna af förvaltningen för gatuläggningsarbetena i Hufvudstaden för år 1850 uppgått. 7:o Såsom diverse onera äro uppförde: 63 Brän vinsminuteringsafgift 14,355 Folkskoleafgift 10.633 — Afgift till Wadstena Krigsmanshuskassa för fastighetsköp 2,360 34 _ Böter, ådömde vid Stadens domstolar 508 24 — Afgifter till Riddarhuskassan 469 Brandvaktsafgift af fastigheter 34,359 47 3 Inqvarteringsafgift af hus och borgerlig rörelse . 23,615 42 — De å Borgerskapet uttaxerade medel, som ingått till Bemedlingskommissonen 52,353 28 Afgifter till kyrkornas och skolinrättningarnes underhåll, omkring 18,000 Kostnad för gatulyshållning, approximativt beräknad till 20,000 — Dito för gatornas renhållning 30,000 — Summa B:ko R:dr 206.655 31 3 Af enahanda orsaker, som uti Öfver-Ståtliållare-Embetets förra Femårsberättelser äro anmälda, har Öfver-Ståthållare-Embetet ej heller nu varit i tillfälle att i tabellen meddela någon uppgift på utsädet af de särskilda sädesslag och medelafkastningen deraf, eller på kostnaden för Stadens styrelse och för skjutshållningen i Hufvudstaden. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar Stormägtigste, Allernådigste Konung, EDER KONGL. MAJ:TS underdånigste och tropligtigste tjenare oell undersåte, J. Mamilton. Stockholm den tö December 1852. Carl Telander.
Maj:ts nådiga Cirkulär den 20 December 1854, blifvit i nåder beviljad, Utskottet, med afseende jemväl å den tillökning i skjutslegan, sorn nu blifvit, tillstyrkt, finner sig böra hemställa, att något afseende å detta yrkande icke måtte fästas. Hvad dernäst angår Kyrkoherden Otterströms hemställan, att ingen samhällsklass må betagas rättigheten att med skjuts betjenas, då den resande är i lofligt ärende stadd, så ehuru Utskottet erkänner riktigheten af hvad sålunda uttalats, finner dock Utskottet, enär hvad Utskottet här ofvan föreslagit endast afser en öfvergång till ett fullständigt ordnande af skjuts-väsendet, dervid jemväl utfärdandet af ny Gastgifveri-ordning torde vara att emotse, för närvarande icke skäl att, i anledning af detta förslag, tillstyrka någon åtgärd. Beträffande Per Östmans motion, att gästgifvare borde vara skyldig deltaga i den af entreprenör fordrade godtgörelse, i den mån honom före entreprenadens ingående ålåge deltaga i skjuts-skyldigheten, så synes det Utskottet vara tydligt, att, om' gästgifvare deltagit i berörde skyldighet efter hemmans-grund, d. v. s. skjutsat för t. ex. två hemman, då reserv-laget skjutsat för ett, hans bidrag kommer äfven hädanefter att räknas dubbelt, men att i annat läll icke finnes någon grand för ett allmänt stadgande härom, hvadan någon åtgärd i anledning af motionen ej kan tillstyrkas. I afseende å Nils Svenssons yrkande, att, der transporter och resor kunna verkställas sjöledes, krono-skjuts icke må begagnas, finnes redan stadgande härom i Kongl. Förordningen den 6 September 1842, i följd hvaraf detta förslag icke påkallar någon Rikets Ständers åtgärd.
Enligt Bevillnings-Utskottets af 3:ne Riks-Stånd gillade förslag, kommer Tull-inkomsten att i Riks-Staten upptagas till R:dr 2,950,000: och om nn antages, alt Tull-medel skola innevarande år 1835 inflyta till omkring lika belopp, som år i833, och detta belopp afdrages ifrån ofvanstående, i Riks-Staten upptagne summa, med — 2,786,342: i3. 4* visar sig en brist af * . — 163,637: 34- 8. och, när till denna brist i rundt tal — i63,ooo: lägges hvad som, på sätt ofvananfördt är, i834års Tull-inkomst understigit nästförutgångne årets, eller omkring — 20,000; R:dr i83,ooo: — —• Men till förebyggande af all våda, att den uppkommande bristen skulle komma att öfverstiga närvarande beräkning, torde den få antagas, uppgående i rundt tal, till * . R:dr 280,000: •—. — oell då härtill kommer skilnaden emellan hvad Bränvins-beskattningen, efter ännu gällande Författning, af så väl Stats-Utskottets i dess Betänkande N:o 2o5, som af Kongl. Maj:ts i dess nu afgifne Nåd. Skrifvelse, ansetts böra inbringa, eller 43o,ooO R;dr, och hvad Bevillnings-Utskottet, på grund af vid denna Riksdag åtagne beskattning, ansett densamma framdeles böra uppgå till, eller 780,000 R:dr . —- 320,000: så utgör den, genom förhöjda beräkningar af Tulloch Bränvins-bevillningar, uppkommande brist i StatsVerkets tillgångar för år 1835 — 570,000: 6 Slals-Utskottets Utlåtande ÅT.o 45o. Me» hvilken brist likväl minskas i den rnon 1835 års Tull-inkomst skulle öfverstiga det af Utskottet calculerade beloppet.
Maj:t behagade derefter genom Nådigt Bref af den -22 Janusrii 1799 förordna, att Controll-afgiften å Guld Silfveroch Tenn Arbeten, hvilken efter Riksens Ständers vid 1756 års Riksdag gjorde tillstyrkande, faststäfdes till 2-’ Procent af Metallens värde, eller r öro Silfvermynt för i lod Silfver, sorn den tiden gälde 40 öre samma mynt, skulle thädanefter beta as med Riksgälds-Sedlar, samt, i afseende på Metallens sedermera förändrade värde och till vinnande af nödig säkerhet för Afgiftens rätta'beräkning i större och smärre delar, erläggas för Guldet med j skilling på Qvintinet, för Silfret med 4 runst. på lodet och för Tenn med 3 runst. på skålpundet, hvilka afgifter Köne!. Majit derefter uti Nådigt Bref af den a o December 1803 fö,jrordnade skulle ifrån 1804 Stats-Utskattets Betänkanden. 1723 * * ■ års början erläggas i Banco-myi.t oafkortad! och till lika belopp, som de dittills i Riksgäld ssedlar utgått, hälst desse afgifter, äfven i Rancorriynt erlagde, ändock voro Idel mindre, än hvartill de efter den år 1758 faststähle grund eller j-J procent af Metallens värde, jemförd med det Silfret, efter 1776 års mynt-evalvation, åsatte värde, sig belöpo, samt det i öfrigt Sr 1799 icke annorlunda, än tills vidare, blifvit tillåtit, att den då stadgade afgiften med Riksgäldssedlar erlägga.
Morner, f. Rundgren, revisionssekreterare Rohtlieb, professor Pi G. Rosdn, froken M. Silow ocli frn C. Wersall, fodd Lew enhaupt. 4 Till medlem af Styrelsen f6r stipencliefondemas for~altning liar revisionssekreterare Rohtlieb, son1 var i tar a t t afg&amp; ktervalts. Till revisorer htervaldes froken I. Elfving, ande~st8thillare E. von der Lancken och grosshandl. &amp; I. Arliusiander samt till revisorssuppleant grosshandl. H. E. Ahrenberg. 3: I ~llmdlnna " nllmnden for utdelande af stipadier, hvari ordforande for Forbundets styrelse a r sjalfskrifven ledamot, har for ofrigt invalts foljande medlemmar: frn Gylddn, revisionssekreterare Rohtlieb, prof. Rosdn, froknarna Schrewelius och Silow samt fru Wallenberg. $: A11wdma stipediefo~zda. FrBn de afdelningar f r i u namnda fond, hva1-s .kapital uppgbr. till 5,000 kr. eller darutofver, kommer af tillgangliga rantemedel stipendieutdelning a t t aga rum under loppet af Br 1896. Dessa afdelningar Pro: Stockholnes studs sa$ foljande lansa fdelningar: JfalrnoIz~s, Kristianstads, Sodermanlands, Ostergotlnnds och Vesterbottem, dessutom ko !nma stipendier a t t utdelas f r l n Allmanna stipendiefondens fria afdelning, dit gBfvor liiinnats utan villkor a t t tillraknas Stockholms stad eller nkgon lansafdelning. Kolmith for utdelande af Whitlockska stipendiet, livars medlemmar aro froknarna H. Casselli, E. Fries och G. Hjelmerus, d: r G. SjBberg samt fru S. Whitlock, har, i likhet ined fijregkende Br, tilldelat stipendiet kt froken Alice Thnnberg.
Intr&amp;dessökande skall vid början (if det lcalenderilr, d % intrade sökes, hafva uppnatt en Mder, icke understigande sexton och icke öfverstigande tjugusex Ar. Iotrfidesfordringarne vid (lessa seminarier hsfva p&amp; de senare &amp; ren mycket skarpts i följd af det stora tilloppet af intriidessökande. Kursen ar fyraarig, dock kan elev efter tvhirig kurs utgfl, som svnbskolelarari~rna. For bildande af lararinnor vid sm %skolan hafva landstingen i de flesta lan anordnat seminarier. Larokursen beraknas vid ' flertalet af dessa till 8 manader. Dessutom finnas af enskilda upprattade s d - skolelararinne-seminarier i Stockholm, GOteborg och Malm8. Undervisningen är fri i alla offentliga seminarier, som &amp; ro afsedda för bildande af lämrinnor vid folkoch srniskolor. (Ports.) a Förbundets hyrå äro under Januari m&amp;nad anmalda: Arbetsgvvare: för erhhllande af fiirarinna 1 1, lektioner l ii, kontorsoch skrifbitrliden 4, bitraden i hem 3, summa 34. Arbetssökalzde: lararinnor 23, lektionsgifvare 15, kontorsoch skrifbiträden 6, varciinna och bitrilden i hem 6, summa 50. Hvarjehanda i kvinnofrågan. Sverige. Idun Stockholm. pl — • 3: Fredagen den 6 juli 1894. Byrå: Klara v. telef. : J. Julia f å utställningen i Göteborg 1881 fäste hvarje konstälskare sin uppmärksamhet vid ett litet hufvud af en mörklagd, ung kvinna, porträtt af en parisienne, hvilket må- lats af fröken J u l i a Beck. Det var visserligen icke den första tafla man sett af hennes hand, men det var kanske den, som först af alla hennes arbeten visade full själfständighet, personlig konstuppfattning och en lika lätt som sä- ker behandling. Målningen betraktades med stort intresse och förskaffade målarinnan allmänt erkännande.
Murraij må berättigas, den förre från och med den 1 April 1849 och den sednare från och med den / Bih, till R. St. Maj samma år, uppbära den sedelskrifnings-ersättning, som enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut, tillkommer Bankens kommissarier, under de i samma beslut intagna vilkor och förbehåll. 3:o af Bankens medaljör G. Enegren, som anhållit om ersättning för den förlust i påräknad inkomst han fått och än vidare finge vidkännas genom upphörandet af hvitstämplingen utaf skillingssedlarne å ofårgadt papper, hvarför ett arfvode af 1 r:dr för hvarje ris skillingssedlar sedan år 1817 utgått, men hvaraf Enegren, efter mottagandet af mcdaljörssysslan, utbetalt till de arbetare, sora honom med hviisläinplingen biträdt, 16 sk. per ris, så att, efter ett medium af de 5 sista årens sedeltillvcrkning, hans egentliga inkomst utgjort, för 2,321 ris med 1,920 blanketter n hvarje, 1,547 r:dr årligen, vid hvilken inkomst, beräknad från slutet af Mars månad år 1849, då sedelstämplingcn upphörde, Enegren begärt att under sin återstående lifstid få varda bibehållen. Uti häröfver afgifvet utlåtande har undcrslvrelsen, jemte upplysning, att
Förordningen, till förekommande af oloflig införsel eller utförsel af varor, af den 12 December i835, blef Betänkandet N;o 11, med de uti Utlåtandet N:o 17 föreslagne förändringar, af Ridderskapet och Adeln bifallet och godkändt, utom i nedannämude 2.-ne punkter, rörande hvilka S åndet fattade följande beslut, nemligen: i;o i5 §. i 1835 års Förordning ansågs böra bibehållas oföiändrad; 2:0 Förslaget till ändring af 35 §. bifölls, sådant det i Betänkandet N:o 11 blifvit framstäldt. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Lag-Utskottets den i5 och 19 dennes på bordet lagde Memorial N:o 184, med anmälan om Riks - Prot. Utdr. den 26 Maj 1841 • 479 Ståndens olika beslut öfver Utskottets Betänkande N:o iyg, i fråga om ansvarighetslagen för Stats-Rådets Ledamöter. Från Högvördiga Preste-Ståndet. S. D. Då nu ånyo föredrogs Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Memorial ]N:o iq, i anledning af RiksStåndens skiljagtiga beslut, rörande Utskottens förslag till Reglementariska föreskrifter för bränvins-bränningens utöfning, samt om hvad vid försäljning af bränvin och beskattningen derå iagttagas bör, blef såväl den till Ståndet ställda inbjudning, att med Ridderskapet och Adeln instämma i det af samma Riks-Stånd beslutade tillägg vid 1 mom. af 43 i*, antagen, som Memorialet i öfrigt gilladt.
Att Allmänna Brandförsäkrings - Directiorien vid värderingar till Brandförsäkring lur något ombud närvarande, 2:0 att brandförsäkrade hus på landet, enligt 1H18 års Bevill ni ngsstadga , icke egentligen ingå i fastighetsvärdet, utan blott, som orden lyda, tagas L sammanhang med den egendom , hvartill de höra , vid dennes värdering, i skäligt afseende; 3:0 att det i nu gällande Bevilinings - förordning influtne stadgande: det vid timande eldsvådor cj större brandskade - ersättning får meddelas, än som svarar mot sist åsatte Bevillnings-värde , bör anses såsom ett utöfver Bag sträckt försök att rubba helgden af ett formligen ingånget Corttract, utan att likväl kunna upphäfva de derigenom bestämde ömsesidiga rättigheter och skyldigheter, då flere vigtiga samhällsförhållanden skulle deraf försvagas och säkerheten för allmänna Lane-anstalter och enskilde Långifvare upp. höra, om en p intforskrifven fastighet skulle, utan Lång i Tvärens vetskap och endast genom Låntagarens underlåtenhet , att för TaxeringsCommittén till rätta beloppet uppgifva brandförsäkrings - summan , kunna förlora i det värde, hvartill den , i händelse af olycka , varit försäkrad ; 4:0 att denna beskattningsgrund icke kan tillämpas hvarken på de fastigheter i Städerne, som ej äro brandfors! krade, eller på dem, som äro det antingen i [. Utländska Assurance - inrättningar eiler uti särskilde itiotn Städerne sjelfve uppgjorde Brandstods - föreningar eller Brandförsäkrings - anstalter , men deremot lätt föranleda, att mången , dels för 4(6 iJtvillnings-Uttkttteit Beittnianden; att freda sig från en orättvis , ständigt och utan’ afseende på det förgängliga värdet fortfarande beskattning, till förlust för det allmänna Brandförsäkrings-verket, öfverger detsamma och anlitar fremmande inrättningar, dels ock heldre utställer sig för vidan af en underlåten Assurance, i synnerhet som , för att af denna beskattnings-princip bereda en allmän jemnlikhet, fordras, att alla hus i Städerne borde vara brandförsäkrade, emedan i annat fall kan inträffa , att i samma