Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Alt desta särskilda böcker eller räkningar, med alla dertill hörende verifikationer wid dct paföl» jände äretS ingäng lidi r och ä stadgad tid till Riks» gälds Comoiret insände-, samt 6:0 Akt wid Riksgälds Conloiret för alla detza inkommande dockers och räkningars revision, ett särskildt Contoir warder inrättadt, med sä tillräckelige tjenstemän, att revision ofelbart mä wid answar till görarp 4Oo Dm 7 December. görandes kunna wara werkftäld sisi inom 12 niänader ifran det räkensikaperne inkommit. Men widkommande frägan hwarest. skeende an» märkningar Eola pröswas, samt wederbörande redowr« säre, dä sä nödigt finnes, till answar ställas, sä häller jag söre, att alt sädcmt hädanefter såsom hittils mä sörblifiva Kongl. Kammar Räticn tillhörande. Nogsamt inser jag att oswanberörde af mig förestagne för» ändringar, i synnerhet frän början, medföra nägon tillökning uti wederbörande EmbetSmänS göromäl, jämwäl ock fordra nägon särskild kostnad, i afseende pä det i srägawarande nya Revisisns-Conkoiret.
Skälen derföre| äro redan angifue, i sammanhang med uppgifne vådorna af mindre bankers stiftelse, hvartill äfven nu bör läggas angelägenheten af Filialbankernas bildande i läne-residensstäderne, så vida allmänna medel någonsin kunna påräknas att blifva insatte, äfvensom man derigenom har mera visshet, att Filialbanker bildas öfver hela landet, och icke, såsom efter förslaget JM 1 är att befara, flere sådane kunde uppstå inom samma provins, under det andra deraf blefve i saknad. Fördelen af båda förslagen är gemensam, att endast riksmynt blifver i rörelsen gångbart. Ehuru jag således icke kan gilla Utskottets förslag, kan jag ej förneka min öfvertygelse, att det är af nöden, att Rikets Ständer vid denna riksdag vidtaga beslut om sättet för supplerande af privatbanker, i den händelse någon sådan före nästa riksdag skulle upphöra, äfvensom jag finnér af vigt, att denna lagstiftning utsträckes till bildande af nya sådane inrättningar, på det, äfven om ingen privatbank skulle före nästa riksdag upphöra, Rikets Ständer må innan dess kunna inhemta omdömet om utförbarheten af det förslag, som kan blifva gällande, huru vida det anses motsvara den stora allmänhetens rättvisa anspråk, och förtjena den uppmärksamhet af kapitalisters och affärsmäns förtroende, att man med visshet kari påräkna, att, då privatbankerne upphöra, eller indraga sin rörelse, penningetillgången underhålles af uppkommande sådane bankinrättningar, för hvilka man nu lagstiftat. Genom ett sakrikt anförande inför högvördige Presteståndet har herr professor Agardh meddelat förhållandet emellan rörelse-kapitalet och personalen Banko-UtsJcollels Utlåtande, JYs 63. 19 inom Danmark, Norrige och Sverige, och deraf funnit, alt detsamma pä hvarje person uti Danmark belöper sig till 16 R:dr, när det blott uppgår i Norrige till 12l/e R:dr och i Sverige inskränker sig till 8%
Din person har företradts af en ung ingdnne, som till figur och utseende, om jag uiidantar ögonen, sa frappant liknar dig, som det ar möjligt, att en dylik liten Hicka kan likna en sidan praktqvinna. Med sinnen och tankar berusade af dig skyndade jag genast till stormning och det stod ej synnerligen länge p&amp; innan fastet rar intaget. Det var en n)., tjusande lek, som skiinkt mig mycket nöje. Jag ber dig, bannas ej! Frestelsen var alltför stark och d11 må vara förnssad, att aldrig har du firat större triumf, an nar jag egnat den liar lilla tokm min hyllning. Har hon tagit leken pb allvar, naja, det kan ju ingen dödlig hjelpa. Matte hoii blott ej sörja sig till lungsot, det vore saniierligen skada p9 denna ungdoinsfnska varelse. Om tvii dagar reser jag harilrh och ber dig möta mig i *, der vi bitla aro oktinda och ingen kan spira oss. 1 h far ej neka, Ellen min, ty huru pikant 311 drömmen varit, langtar jag dock efter en ännn skönare verklighet. Tusen kyssar frin r h &gt;Koineox Han slangdr pennan ifraii sig, slog till ett godt skratt och blaste bort litet cigarraska, som fallit pf papperet. Stephrn. FrAn Norra Amerika. Nlgra af de senaste nyheterna angaende rörelsen: för qvinnana röstratt i de Förenta Staterna. i rigan om qrinnans kommunala och politiska rösträtt stsr numera p i dagordningen inom alla de länder, der arbetet för qvinnans frigörelse gjort niigra väsentligare franisteg. Merendels nedlägges dock hufvudbemödandrt p i att s k d a qvinnan rättighet att med sin röst deltaga i afgörandet af kommunens angelägenheter. Den kommunala röstriitten sättes siledes som det närmare, den politiska som det fjermare malet; s i i Frankrike, s i i Danmark.
Då IL St. bestämt tullafgifter på alla varor, skulle jag anse det höra lill saken, att, åtminstone in - 456 L) e n 5 Juni e. m. till nästa riksdag, låta lullafgifterne qvarstå och att Ständerne följaktligen icke, för den möjliga fördelen af ett förändradl förtullningssält, sorn måhända lika lätt kan medföra förlust, höra ingå med en und. anhållan, alt K. M. af sådan anledo. mätte förändra de stadgade lullsatserne. Jag tillstyrker derföre afslag å ifrågavar:de förslag. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, yttrat att, då R. o. Ad. bibehållit nu gällande förbud emot införsel af bränvin och sprit, R. o. Ad. torde finna att Utslcs ifrågavar:de förslag, enär det hade afseende jemväl ä dessa artiklar, åtminstone icke oförändradt kunde bifallas, Lief della förslag uppå derom framställd propos., af R. o. Ad. afslaget. 7:o Det i betänk, pag. 7l, afgifva förslag till und. skrifvelse, ang:de de s. k. föringsmed/en. Hr von Hartmansdorff: Jag vill på intet sätt bestrida nyttan af en sådan pensionsinrättning, som den här föreslagna. Men då man räknar föringen till ett slags aflöning för sjöfolket, och den, som skall gå till sjös, troligen hällre fortfarande vill beräkna samma inkomst, som förut, än hoppas på det ovissa åtnjutandet af en pension, hvarigenom hans aflöning nedsättes, så blir följden troligen den, att skeppsredarne få betala icke blott föringen till pensionskasssan utan äfven högre aflöning till sjöfolket. Skeppshyrorne blifva då i samma män stegrade som pensionsinrättningen borttager föringen. Hafva då skeppsredarne för närvande så stor vinst, att de kunna uthärda en sådan tillökning i deras afgifter? Jag känner det visserligen ej, men jag befarar att sä icke är, och på sådangrund afstyrker jag förslaget. Hr von Hohenhausen:
Lagerbjelke har på ett förtjenstfullt sätt försvarat Utsk:s utlåt, medelst anförande af åtskilliga skäl, hvilkas talande halt jag ingalunda vill jäfva, så mycket mindre som jag delar Gr:s åsigt, att införandet af ett medelporto, till förmån för trafikerande, bör anses såsom en förmån äf - 398 Den 16 Augusti e. mT ven för det allmänna. Jag har endast ansett tiden ännu icke vara inne för reformens införande i vårt land, dock icke derföre, att jag, pä sätt en talare, Hr Adelborg, om sine motståndare välvilligt yttrat, är hatare af allt framåtskridande. Emedlertid anhåller jag att få göra några erinringar emot förenämnde värde Gr:s anmärkn:r. Gr:n har ansett, alt frimärken mycket väl skulle kunna anskaffas och betalas med de half-ören, R. o. Ad. nyligen bestämt skola i sammanhang med decimalsystemets införande präglas; men af BankoUtsk:s nyligen inkomna Betänk, inhemtas likväl, att Ulsk. funnit detta R. o. Ad:s beslut icke föranleda någon förändring i Utsk:s ursprungliga hemställan. Utsk. har nemi. tillstyrkt, att inga |-ören skola präglas. Huru det sålunda slutligen går med B. o. Ad:s beslut, lemuar jag derhän. Man kan föreställa sig, att R. Sl:r komma att antaga BankoUtskis utlåt., och då förfaller grunden för Gr:s anmärkn. Sannt är, alt om man köper flera frimärken, kan betalning med den nya myntsorten erläggas, men mari bör väl icke tvinga korrespondenter till utgifter öfver behofvet. Till stöd för reformens införande här har man åberopat Englands exempel. Jag får likväl erinra, huruledes förändringen i England föranleddes, såsom jag tror, deraf, ett jernvägar voro i England vid deri tiden anlagde, och att såväl Poststyrelsen, som Parlamentet, insågo, alt, derest icke genom nedsättning i postportot Poststyrelsen fortfarande erhöll förtroendet af brefvens fortskaffande, jernvägsbolagen skulle komma i besittning af den inkomst, som Poststyrelsen förut haft.
Stockholm den 15 juli 1816. H A von STROKIRCH Kungörelse att tiden för besittning och försäljning av Svenska mäns i Finland innehavande egendomar blivit förlängd till den nittonde april år 1817. Haga slott den 16 juli 1816. Överenskommelse mellan Oss och Kejsaren av Ryssland att tiden för besittning och försäljning av svenskars egendom i Finland förlängs till den 19 april nästa år, till både svenskar och ryssars ömsesidiga nytta. Haga slott den 16 juli 1816. CARL Kungörelse angående upprättande av ett bolag, till besörjande av Hjälmare kanaloch slussverks ombyggande och framgena underhållande. Haga slott den 31 juli 1816. Greve B B von Platen har undersökt kanaloch slussverket. Han har funnit ofullständighet i byggnadssättet på grund av att man förr inte hade insikt i sådana anläggningar och att tiden gjort åverkan, så att den nu befinner sig i bristfälligt tillstånd. Den kan inte iståndsättas utan måste byggas om helt. Enligt förslag kommer det att kosta 339.498 riksdaler. Det bolag i Örebro, som hittills har skött underhållet så länge möjlighet fanns, kan inte klara den nya kostnaden. De begär att till kronan få återställa och avstå verket. Då Vi insett nyttan av denna uråldriga anläggning, som Sveriges konungar alltid tagit under sitt beskydd och som säkert även i framtiden kommer att främja näringarna i det inre av landet, har Vi, då statens tillgångar inte kan överta detta verk, på förslag av von Platen velat tillbjuda Våra undersåtar att blida ett bolag. 50.000 skeppund stångjärn förs genom kanalen från Örebro till huvudstaden varje år och flera tusen skeppund tackjärn. Bolagets namn kommer att vara Hjälmare Kanaloch slussverksbolag och i evärdeliga tider äga och underhålla kanalen efter följande villkor. § 1 Var och en av våra trogna undersåtar har rätt att teckna aktier i bolaget. Varje aktie kostar 100 riksdaler, som under 5 år betalas med 20 % varje år. Redan efter första inbetalningen har man rätt att överlåta aktien. § 2 Kanalen kommer efter ombyggnaden att behålla sin nuvarande sträckning till Sågsjön. Av vetenskapliga grunder, bekvämare genomfart och billigare kostnad kommer sträckningen Sågsjön - Arboga att gå invid Säby och Oppunda byar.
Lorggi e8tänöet gf Hr keiller K. N., ock frän Hecle, v. Loncle8tänliet gf klikscigAsfullmäktiZs lkncieis kläksnson frän klfskorgs krin ock l?ekr Ericsson frän XronokerZs kän, gro omnänmcle ock till kssvsrgncie upptgZne öels i 8tgtsock Lgnoo-Iltsicottens Zemensnmma Letänkgncie iV:o 11 ock öels uti gfgilne Iltlätgnäen ook körslsg trän 8tgtslltskottet enskildt under iV:ris 35/ ook 379 för sä vikit de förenämnde illotionerne innelstta erinrin»gr mot de grunder, kvilkg uncler förIlutns tiöen klifvit inom IliksgäldsLontoiret följcle, i gfseende ä st^wpgde ook förnötte smärre 8edlsrs antaggnde eller ksssation. iVIed äkeropande gf ciesse Iltlätsndeg ock pä grund gf II. 8>:rs i euligket meci 8tgts-Iltskottets förstkerörde lVlemorial N:o 367 fgttsde keslut gtt "enskgndg grun"der som, i afseende xä granskningen ock sjr^roka 42 - 58o 8tat»- veit Lanvo-Dtskotten» "tionen sk Lanken» 8mäseLIar ukas nu brukliga fortn»!- "lairer varLa viL lievna Liksciag staLgaLe, mä gälla "vcl, tillämpas viL granskningen neli opprobationen ak "LiksgälLsLöntoirets smärre LreLilseLIa, , sa viLt skilj"aktigbeten mellan <le i bäLa Verken brukliga formulären "säLant meLgifver," ka Utskotten bärigenom vörLsamt anmäla till L. 8t:rs stadfästelse, ne6annämncie föreskrifter rom, (i öfverensstämmelse meL 182) ars LancoLeglements pag.
Om bet/agnan I anledning al den i 85 § utaf 1801 års revisionsberättelse väckta fråga om till ge af brann■ godogörande vid bruket af å dess egor befintlig bränntorf, har undersökning verkställts å brukets sumpiga mosstrakter af sakkunnig person, som förklarat, att den intill bruket närbelägna ^ sumpiga ängsmarken vore, i anseende till vattensjuka, till torftägt otjenlig, hvaremot sådan kunde ske å en bruket tillhörig skogsmark. Då likväl dels det till torftägt tjenliga området utgjorde endast 4 tunnland, dels trakten vore otillgänglig och endast med vinterfordon åtkomlig, dels ock denna skogsmark vore odelad eller tillhörde skifteslaget gemensamt, hafva Fullmäktige ansett, någon åtgärd för begagnandet af derstädes befintlig torftillgang icke för närvarande vara att vidtaga. § 78. Förändring å Vid brukets gasverk har, till besparing i kostnaden för bränn materiel, vidtagits gasverket, den förändring, att, i stället för förut befintliga tre ugnar med allenast en retort i hvarje, inrättats två ugnar, af hvilka den ena innehåller två och den andra en retort; varande den förre afsedd att begagnas under den mörkaste årstiden, den sednare deremot under den tid af året, då gasåtgången är mindre. 8 79. [nköp af en Då en starkare bykning af lumpen, än som kunde åstadkommas med brukets ny bykapparat. förut varande bykinrättning, väsendtligen bidroge till en fördelaktig beskaffenhet utaf det tillverkade papperet, hafva Fullmäktige, på hemställan af Bruksförvaltaren, låtit inköpa en dubbel roterande bykapparat af engelsk tillverkning. § 80.
Men jag tror dessutom, att hela förslaget lill förmorisrättens borttagande för omyndigas medel är förkastligt. Frågan, om denna förmonsrält framför inteckningar bör upphäfvas, synes mig bero på besvarandet af frågan, antingen den omyndige i vaggan eller i skolan har lättare att försvara sin af andra förvaltade egendom, och taga sig till vara mot förlu 49 H. 6 82 Den 9 November e. m. ster, eller om den, som är till myndige år kommen och sjelf vårdar sina egna eller andras penningar, liar lättare att se sig löre? Den sednare må, enligt min tanka, skylla sig sjelf, om lian icke gör det; men barnet har ingen annan än lagen att förlita sig på, emedan förmyndarens fördel ofta kan komma i strid med myndlingens. Jag afstyrker således bifall till ett förslag, hvarigenom omyndige skulle förlora den förmonsrätt de för närvarande äga. Herr Hjerta: Jag bekänner, att jag icke beredt mig på försvarandet af sjelfva principfrågan; jag trodde det vara en alltför erkänd sanning, att det är af yttersta vigt, att ordna Credit-bruken, och göra allt för deras förbättring, särdeles i närvarande omständigheter, för att kunna tro, det någon bär skulle tala för de tysta förmonsrätternes bibehållande. Jag hoppades, att nu få se ett slut på det oskick, som vår Lag i denna del hittills tillåtit, och jag hoppades så mycket mera, alt detta nu skulle lyckas, som Utskottet på så goda skäl grundat sitt förslag. Jag trodde derföre, att här endast skulle komma i fråga att afhjelpa den brist, som enligt min tanka förefinnes i Utskottets redaction af 8:de §:n, genom det införda tillägget om afgälden, hvilken jag, i motsatts mot Utskottet, anser böra betraktas såsom lösören; men då Herr von Hartmansdorff nu yrkat afslag på hela Utlåtandet, nödgas Den q November e. m. 83 jag besvära Ridderskapet och Adeln nied framställning af de skäl, hvilka, jemte de Utskottet anfört, så påtagligen tala för upphäfvande af dessa tysta förmonsrätter och emot Herr von Hartmansdorff: sals.
S 242- De hos Fullmäktige förefallande kanstigöromål bestridas af En Sekreterare, En Registrator och Arkivarie, samt den tjensteman, hvilken är förordnad att, emot det uti interims-staten upptagna arfvode, förrätta de göromål, som tillförene ålegat den hos Fullmäktige anställde kanslist. § 243. De med Riksgälds-konlorets dagliga förvaltning förenade göromål och åligganden besörjas, under Fullmäktiges öfverinseende och med redovisningsskyldighet inför dem, af Tre Kommissarier. Vid kansligöromålen biträdas Kommissarierne af En Notarie och En Kanslist. Till Kommissariernes biträde vid uppbörden af Riksgälds-kontorets inkomster och verkställigheten af dess utbetalningar, är hos Kommissariatet anställd En Bokhållare (Kassa-bokhållaren). Riksgälds-kontorels hufvudbok föres och afslutas i det Kommissariatet underlydande Boksluts-kontor, hvarest äfven öfriga räkeuskaps-göromål hufvudsakligen förrättas; bestående detta kontor af En Kamrerare, En Bokhållare, En Kammarskrifvare och En Kontorskrifvare, hvilken sistnämnde dessutom skall tjenslgöra der Kommissariatet finner hans biträde erforderligt. Granskningen af Riksgälds-kontorels räkenskaper, likasom för öfrigt förefallande reemons-arbete, med undantag af den Kommissarierne sjelfve åliggande granskningsskyldighet, besörjes i Revisions-kontoret af En derstädes anställd Kamrerare. § 244. Riksgälds-kontorets rätt och talan i de rättegångsoch utsöknings-ärenden, som röra detta verk, bevakas och utföras af En Ombudsman. § 245. Vaktbetjeningen utgöres af En Vaktmästare, Tre Slats-Utslcotlels Memorial, JYs 378. 17 Tre Kammardrängar och Två IJusdrängar, af hvilka den ene bestrider de denna befallning tillhö rande göromål vid Rikets Stunders hus. § 246.
Sparre upplästes på begäran af Hr Printzensköld, Carl, som derefter yttrade: De skäl, som i denna reservation finnas anförde, äro, enl. min öfvertygelse, så fullständiga, att något vidare dertill icke behöfver läggas. Jag får således, med åberopande af dessa skäl, vördsammast anhålla, det R. o. Ad. täcktes afstå LagUtsk:s förevande betänk. Uppå härefter framställd propos. afslog R. o. Ad. LagUtsk:s betänk. Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 6 och 7 dennes på bordet lagda betänk. N:o 92, i anledn. af väckt motion om indragning af Bergstingsrätterne. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag tror visserligen att bergstingsrätterne för det närvande hafva så fä göromål att serskilda domstolar för dithörande ärender kunna anses öfverflödige att de fördenskull kunna indragas och deras göromål öfverflyttas pä de allmänna domstolarne. Men, efter min tanke vore likväl nödvändigt att dervid tillse det hvarje allmän domstol, som i stället begagnades ägde tillgäng på någon i bergsoch brukshandleringen kunnig person, som kunde leda domstolens omdöme vid dylika måls afgörande. Jag anser det följaktligen icke vara nog att förklara det bergstingsrätterne skola upphöra och dithörande ärender öfverlemnas åt allmänna domstolarne; dertill hörer äfven andra mera bestämda stadganden. Men då jag i detta ämne icke eger den sakkännedom, som skulle erfordras för att kunna utreda saken så som jag önskade, anhåller jag att fä uppläsa och åberopa hvad Hrr Lagerhjelm och Rothoff är 1831 yttrade uti ett utlät, till K. M. med förslag till ändring i bergsförfattningarne. De säga nemi. deruti: ”Erfarenheten af de måls antal, sorn i allmänhet vid bergstingsrätterne förekomma, ådagalägger, att en serskild domare-myndighet ingalunda kan blifva fullt sysselsatt, enär sådana ärender öfverlemnas till allmänna domstolarne, hvilka äro af rent juridisk art.
Att jag med Centralförsvaret alldrig förstått den usla feghet, att, likt Sköldpaddan i skalet, krypa in i Rikets medelpunkt, lemnande kuster och allt annat till Den 19 Mars f. m, 11 sköfling och rof åt fienden; utan som, enligt hela brochurens anda, uttryckligen slår att läsa, sid, 38 och 3g, den kloka omtanka, att i hjertat af Riket, der försvarstillgångarne kunna säkrast och i mästa ymnighet påräknas, bereda en med krigsförnödenheter försedd plats, hvarifrån dessa kunna till hvilken sida som hälst utan allt för stor svårighet transporteras; och dit man, sedan man fot för fot emotstått fienden på gränsen och på hvarje punkt inom den samma, i händelse af tvungen replie, må kunna göra den på radien, från alla håll närma sig till Centrum, och alltså vid den retrograda rörelsen beständigt förstärka sig, under det fienden försvagas, med ständigt ökad osäkerhet på flanquer och rygg. 2:0 Att jag aldrig sagt, icke ens med några förtäckta ord antydt, det borde den seglande Flotta vi hafva förstöras, eller detta vapen bortläggas eller vårdslösas. Om den värde talaren gifvit sig tid att med lugn läsa och pröfva min skrift, hade han derutur icke kunnat draga en sådan mening. Tvertom: Jag har erkänt och skalL alltid erkänna nyttan af dettta vigtiga och imponerande vapen. Men jag har tillika sökt visa, att SkärgårdsFlottan, tillräckligt försedd med ångbåtar, är med Sveriges läge och Sveriges inhemska tillgångar, ännu mera nödvändig för Sveriges försvar, och lättare alt under alla förhållanden åstad - 12 Den 19 Mars f. ra. lomma; att denna bör i främsta rummet beredas och anskaffas, och den större eljer seglande Flottan, af hvilken jag anser Fregatter för oss bäst passande, emellertid vårdas och äfven efter tillgångar och behof ökas; alt intetdera vapnet bör utelemnas; men att om vi, innan allt vore hos oss i full ordning, skulle med krig blifva hemsökte, vi kunde snarare utan betydlig förlust sakna det större vapnet, som genom allierades biträde kunde ersättas, än just det, sorn enligt läge och folklynnet utgjorde vår egen naturligaste styrka.
Jag får dock ännu en gång göra den värde Talaren uppmärksam derpå, att StatsUtskoltet omöjligen medhinner en sådan Revision, och att den skulle föga tjena till något, då Revisorernes anmärkningar böra vara motiverade; samt att man bör föreställa sig, att hvad Revisorerne ej anmärkt, dertill kunna icke heller StatsUtskottets Ledamöter finna någon anmärkningsanledning. Förtjente posterne om Arrendehöet och Gränsregleringen anmärkning, hvarföre gjordes den ej af Revisorerne? Det måtte varit lättare för dem, än det är för StatsTJtskottet att granska räkenskaper ända från år 1821. Äfvenledes anmärkte den värde Ledamoten, att jag nyttjat ordet sannolikt om tilldragelserne vid framfarna Kongl. Prinsars födelse. Jag nyttjade detta ord, emedan jag ej ville begagna något affirmatift, då jag ej var fullkomligt säker. Jag tror ej, att man kan åberopa historien i detta afseende längre tillbaka än till Gustaf den III:s födelse, ty i Carl XI:s tid existerade inga vissa hufvudtitlar, hvartill utgifterne borde hänföras, utan berodde tillgångarnas användande helt och hållet på Regeringens godtycke. Jag minnes sannerligen icke, huru det tillgick med kost - Den 19 Junii f. m. 361 naderne vid Högstsalig Konung Gustaf III:s födelse 1744. Jag instämmer med Herr von Hartmansdorff om otillräckligheten af de för extra utgifter anviste 100,000 R:dr årligen. Om man afdrager 62,073: 39, 4» för Krigsskulders betalande; 5i,485: 4o, 11. för Gränseregleringen; 32,228: 47» 10. för Roteringsjemkningarne; så utgör den föreslagna Afskrifningssumman, utgifterne för de glada tilldragelserne af Deras Kongl. Högheters ArfFurstarnes födelse inberäknade, ai tcammans fördeladt på 8 år 20,000 R:dr för året; en summa, som man icke borde kunna kalla betydlig, om man medger, att utgifter i och för Staten måste äga rum.