Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och gör sig bekymmer, när man inte har FRU HERMENS. (Paus.) Stackars Walter där inne, han går ännu och grubblar, han. BERGENHJELM. Och det också för rakt ingenting, förstås. Ja, det var ett sant ord, min kära gosse. Och alla människor, som såg er, sa att du ­ 101 ­ ADA. Hur ä' det med honom, mamma? FRU HERMERS. att han inte varit i säng, och ingen frukost vill han ha heller. ADA. Ä' han hemma? FRU HERMENS. Han vill inte träffa henne, men han ska veta allt, hvad hon tar sig till. BERGENHJELM (reser sig). Jag ska gå in och tala förnuft med honom. FRU HERMENS. tål inte, att man säger ett ord. Och Hanna, hon ser då ut, som om hon vore den förolämpade. Måtte det bara inte bli någon skandal! Nej, för all del, låt honom vara i fred. Han Ja. Han går omkring som en osalig ande. Åh, han ä' rent förtviflad. Lotten säger, Men vi ska hoppas, att Gud styr allt till det bästa. (Paus.) Ernst lilla, kanske du skulle vilja Bergenhjelm.) Där! Längst upp på sidan. Hm! Jag läser så illa. FRU HERMENS. så väl till att läsa sådana här allvarliga saker. Åh, visst inte. Jag tycker, din organ passar (Bergenhjelm börjar läsa, men slutar upp vid ett läsa för oss? (Tar predikningarna och räcker dem till BERGENHJELM (ser sig omkring). buller från tamburen. Hanna kommer in. Hälsar.) ­ 102 ­ FRU HERMENS. Du kom snart igen. HANNA. Ja, jag fick fort uträttadt. FRU HERMENS. dig hos oss och höra på predikan? HANNA. Nej tack, jag ska in och packa. ADA (rusar upp). Nej, men Hanna! FRU HERMENS. Tänker du verkligen lämna oss? HANNA. Ja, det tänker jag. ADA (kastar sig om hennes hals). varit orättvisa mot dig! Käraste Hanna, jag jag ska aldrig vara det mer. Nej, det gör du inte! Förlåt oss, om vi Hanna lilla, vill du inte komma och sätta
R. 0. uteslutas: ”och må ingen å denna längd upptagas, som icke minst tre år före den dag, då Riksens Ständer, enligt Riksdags-kallelsen, skola sammanträda, varit Bruksegare i riket, eller der idkat annan sådan näring, som hörer till förädlingen af Mineralrikets produkter.” och N:o 59, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande Konstitutionsutskottets i Memorialet, N:o 51, framställda förslag till ändring i 1 § 11 mom. och 4 § 2 mom. Tryckfrihets-förordningen. Ståndet vidblef sitt beslut och godkände Volerings-propositionerna. Frän Hederv. Bonde-Sländet. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Bevillnings-Utskoltels Utlåtande N:o 34-, i anledning af dels gjorda anmärkningar mot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 20, angående allmänna Bevillningen, fattade Ståndet bärnedan antecknade beslut; 650 Prot.-Utdrag den 22 Angvsti 1860. l:o Förslaget till Bevillnings-stadga. Utskollets yttrande, rörande ingressen lill Bevillnings-sladgan in. m., lades till handlingarna. Inbjudningarne under Ari. I samt Art. II första inom. antogos. § 2, I mom. lades lill handlingarna, hvaremot inbjudningen i 2 mom. antogs. Utskottets hemställan i afseende å § 5 mom. 1 afslogs och Ståndet vidldef sitt förut laltade beslut, att ordet: ”behållna” skulle införas framför ordet: ”afkastning” i mom. Inbjudningen i morn. 2 af § 3 antogs. § 4 i dess båda momenter, yttrandet under rubriken: ”§§ (i—'10” samt Utskottets båda första yttranden i Utlåtandet under § 6. (sidd. 10 oell 11) lades till handlingarna.
Factorie-Arbetare, Fiskare och Krögare pa Landet, Saltpetter-Sjuderi, Drängar, med flere deras wederlikar, Tolf Skillingar. Rusthållare, Nämndemän och andre Hemmansägare bland Allmogen, so»n endast innehalwa ett helt Hemman c6) derunder, eller under Frälsemanna rakt äga ranta af Hemman till enahanda Mantal, eller under förpantning besitta Säteri till nämade belopp, jemte Sågare och Möllnare, Trettiosex Skillingar. Stiger Fastigheten eller Frälse-Räntan som innehafwes mäfwer m helt Hemman, blifwerChartan för Jnnehaswaren lika med hwad för Pofleösionater är faststäldt. Andre besutne och bofaste bland Allmogen, Tjugufyra Skillingar. Allmogens Söner och Drängar, som tillträda Hemmansbruk, Aderton Skillingar. Alla andre Bond-Drängar, FrälseLandtoch Boställs-Bönder, tillika med Torpare, Lösa Arbetskarlar i Städerne och pä Landet, Inhyseshjon och Backstugusittare, med deras wederlikar. Tolf Skillingar. Corporaler, Trumslagare, Pipare wid Jnfanterie-Regementen, Ryttare, Dragoner, Soldater, Rote-och Coopvaerdie-Båtsmän, EnrolleringS-manskap, Profofler, Handtlangare, ^Volontair» och Marinierer, Sex Skillingar. Alla Lysnings-Sedlar till Agtenffap, jemte de Bewis, som Tjensteman och Caracteriserade Personer, Bruks. Patroner och Poflessionater, till utrönande af Stämplade Pappers-afgiften, bär aflämna, stola af wederbörande Kyrkoherdar och Presterskap pösa förwaraS, samt, tillika med en af Kyr - 2968 Den 18-Augusti.
I öfrigt har jag biträdt Utskottets förslag.» af Friherre Leijonhufvud, C. af Herr Lagerhjelm, G. R.: »Då Konstitutions-Utskottet vid innevarande riksdag, i följd af till Utskottet ingifna motioner, haft under sin behandling förslag till långt vigtigare förändringar i grundlagarne och särskildt till förändring af 5 § 2 mom. i Konstitutions-Utsköttets Memorial N:o 13. 5 2 mom. Tryckfrihetslagen, angående juryns sammansättning, och Utskottet ansett sig ej böra till den snart sammanträdande Riksdagen öfverlemna så genomgripande förändringar i våra grundlagar, som dessa motioner afse, anser jag mig icke kunna biträda Utskottets beslut rörande det nu öfverlemnade förslaget till förändring af Tryckfrihetslagen i hvad det angår en utvidgad rättighet för boktryckeriers anläggande å landet, såsom mindre nyttigt och nödvändigt än hvad de af Utskottet afslagna motioner i sig innebära»; i hvilken reservation Friherre Leuhusen, F. O., och Herr Ramsay, A. II., förklarat sig instämma. af Herr Biskop Anjou samt Doktorerne Rundgren, Ljungdahl och Falck, hvilka ansett de grundlagsändringar, förslaget afser, icke kunna hänföras till sådana högst nödiga eller nyttiga ändringar i grundlagarne, som i 81 § Regeringsformen omförmälas. af Herr von Stockenström,: »I anseende till de många brister, som ©tvifvelaktigt vidlåda Tryckfrihetsförordningen, hyser jag den öfvertygelse, att denna grundlags fullständiga omarbetning, hvarmed Rikets Ständers sista Konstitutionsutskott likväl ej torde böra sig befatta, är af behofvet påkallad och jemväl kommer att i en icke aflägsen framtid företagas. En sådan öfvertygelse har föranledt mig och, såsom jag tror, äfven en och annan af Utskottets öfrige ledamöter, att icke lemna uppmärksamhet åt andra vid innevarande riksdag väckta förslag till förbättringar af Tryckfrihetsförordningen, bland annat angående förändrad organisation af jury-inrättningen i tryckfrihetsmål.
Vid sista Räkenskapernas uppgörande, har väl en behållning uppkommit öfver hvad vi, såsom Kuratorer, äga rättighet att innehafva för nödiga utgifters bestridande under året, men med angifven orsak af dess användande till nya kyrkoportars anskaffande, och då under tiden äfven bristfä 1 len å klocktornet yppats, till hvilkas iståndsältande nämde medel äfven skola begagnas, hafva de på så kort lid ej kunnat utlånas. b) Om saknad af eller brist uti Inventarieförteckning. Oss veterligen, har denna anmärkning icke någon tillämpning vid denna Kyrka. c) Om löner och verificerad rättighet att dem utbetala. Inga andra löner bestridas af Kyrkans behållna medel , än de i Instruktionen af i8i5 upptagna, och för hvilka behöriga qvittenser åtfölja Räkenskaperna, dock med undantag af anslagna lönen till Sockens Barnmorska, grundad på sockenstämmobeslut af den 19 April 1812, föranled t af Kongl, tillåtelsen den a3 Augusti i8o5 och Kongl. Brefvet den 29 Januari 1812. För undervisning i burnmorskekonsten utgår ingen lön från denna Kyrka,. — 416 Angående Räkenskaperna för Ristorps celi Björka Kyrkor. I följd af, genom Konungens Höga Befallningshafvandes i Malmö och Högvördiga Biskops-Embetets i Lund oss meddelade skrifvelse af den 3 i denna månad, hvilken innehåller ett transumt af Rikets Ständers Revisorers Berättelse om den år 1841 förrättade Stats-Revision, dervid anmärkningar af dem blifvit gjorda emot Räkenskaperna för Landtkytkorna i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län, har det blifvit undertecknade, I! 1 storps och Bjöi ka Kyrkoi s Syssloman, ålagd t att häröfver till Eders Kongl. Maj:t lemna underdånig Förklaring, 1:0 Hvad angår första anmärkningen: "att för ett icke ringa antal ”Kyrkor Pastorerne innehåll större oförräntade behållningar, än som med”g i Ives uti 16 punkten al Kongl.
IX. U. 105. A. 199. X. E. 485. — N:o 23. i anledning af återremiss af betänkandet N:o 16, angående postbevillningen. VII. B. 333. A. 352. — N:o 24. i anledning af gjorda anmärkningar emot betänkandet N:o 17, angående kurhusafgiftens fortfarande. IX. U. 105. A. 199. E. 413. — N:o 25. angående återlemnande af Riksdagsfullmäktigen Fredrik von Zweigbergks motion om ändring i föreskrifterna för vederbörande tulltjenstemäns rättighet till andel i de medel, som inflyta i följd af anmärkningar vid godsegares tullangifningar, samt om anställande af en Statens ombudsman vid packhusen i stapelstäderna. VII. B. 396. A. 401. — N:o 26. i anledning af gjorda anmärkningar vid betänkandet N:o 12, angående tullbevillningen. VII. B. 402. A. 438. VII. U. 549. — N:o 27. i anledning af RiksStåndens olika beslut, rörande betänkandet N:o 17, angående kurhusafgiftens fortfarande. VII. B. 436. A. 461. IX. U. 105. A. 199. E. 413. — N:o 28. i anledning af Högvördiga PresleStåndels beslut, rörande utlåtandet N:o 22, angående erhållen återremiss i vissa delar af memorialet N:o 21, med förslag lill sammanjemkning af RiksStåndens olika beslut, i afseende på grunderna för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterna för tillämpningen deraf. VII. B. 436. A. 461. X. E. 485. — N:o 29. i anledning af anmärkningar emot betänkandet JN:o 13, angående stämplade pappersafgiften. VIII. B. 60,230,331. A. 358. N:o 30. i anledning af RiksStåndens olika beslut angående tullbevillningen.
Jag har visserligen ingen anledning att tro, det författningen blifvit så tillämpad, men då den lemnar full rättighet dertill, bör den äfven i denna del sättas i öfverensstämmelse med allmänna Lagen, ty ingenting är skadligare, än illa bestämda Lagar, hvilka öfverlemna snart sagt allt åt Domarens godtycke, och der det, såsom Utskotten sjelfva yttra sig, får bero på Domarens pröfning af den felandes lynne, tillgångar och andra förhållanden, en Lagskipningsgrund, som jag i sanning icke väntat skulle af Rikets Ständers Lagutskott uppgifvas. Vice Talmannen Jon Jonsson har, inom BondeSlåndet, förmodligen för att visa, pen 3o Jul i i f. m. 233 det de farhågor andra Motionairer haft för den illa bestämda, och i husliga lifvets förhållanden inträngande, SockenstämmoFörordningen, icke voro grundade, gjort Motion derom , att KyrkoRådet ytterligare måtte tillerkännas en Polismakt, att med Varningar celi böter, samt för barn eller tjenstfolk, äfven med husaga, motverka afvikelser från Samhällssick och sedlighet. Vice Talmannen har dock icke, som jag tror, uppgifvit, hvilken af KyrkoRådets Ledamöter han ansett böra utöfva det mekaniska i detta afseende, d. v. s. hvilken Ledamot skulle utdela husagan åt barn och tjenstefolk, eller om denna angenäma befattning skulle tourvis af Ledamöterna bestridas, samt om bestraffningarne borde utdelas i KyrkoRådets vanliga Sessionsrum Sacristian, Utskotten bafva likväl icke åt denna Motion lemnat något afseende, och den behöfver således icke af mig vidare upptagas, Vidkommande slutligen Riksdagsmannen J. J. Rutbergs förslag, att Ordförandebefattningen i Sockenstämma måtte genom Församlingens val bestämmas, så liar jag redan haft äran yttra mig om riktigheten af detta förslag, då jag trott, att antagandet deraf vore nödvändigt, så vida man vill, att Municipalstyrelserna inom vårt Land skola något utbildas. Det återstår blott för mig, att till besvarande upptaga några af de skäl, sora mot Rutbergs förslag af 234 Den 3o Julii f. m.
Återremitterades Lag-Utskottets den 13 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 92, i anledning af väckta motioner om skärpning af straffet för åverkan. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 13 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 94, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 35, öfver väckta motioner, angående så kallade undantags-contracts intecknande, fann Riderskapet och Adeln för godt att bifalla Utskottets i Betänkandet N:o 35 framstälde och i Utlåtandet N:o 94, vidblifne förslag. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets den 15 dennes på bordet lagda memorial, N:o 23, med föreslående af ett tillägg uti 28 §. Regerings-Formen, ansågs detta förslag böra hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Då nu ånyo föredrogs Constitutions-Utskottets den 15 dennes på bordet lagde memorial N:o 24 med förslag till ett nytt moment af 28 §. Regerings-Formen, hänvisade Ridderskapet och Adeln till Constitutions-Utskottet följande, såsom Ståndets gemensamma tankar förklarade, anmärkningar emot Utskottets yttrande, nemnligen: l:o alt ordet under framför ordet Tio på första raden i förslaget måtte uteslutas.. 2:o att på ett ställe uti §:n och i ett sammanhang bör sammanföras allt, hvad som rör undantagen för utländsk man från §:ns allmänna stadganden. 3:o att efter orden: utländsk man och framför orden: som varit, bö<ra införas orden: af christen trosbekännelse; och 4:o att efter ordet: njute och framför ordet: enahanda böra införas orden i fråga om tjensters tillsättande. S. D.
Det är beklagligt och för menskligheten nesligt, att en inrättning , stiftad för den förolyckades bästa, snarare torde vara en källa till inkomst för andra. Afgifterne borde derföre nedsättas till den grad, att intägten icke blef större än erfarenheten intygade vara för ändamålet på sin höjd behöfligt. Men om afgifterna, för säkerheten i omkostnads-beräkningen, måste ställas så, att någon vinst erhölles, borde den åtminstone tillfalla Staten , och anslås till understöd för skeppsbrutna och andra förolyckade landsmän , som utrikes sucka efter återkomsten hem. Man skulle möjligen kunna af 89 §. RegeringsFormen hämta anledning att påstå det frågan om Dykeriets bestånd skulle höra till ämnen, rörande allmänna Inrättningar, hvarom stadgas att de i Besvärsoch Oeconomie. Utskottet skola utredas, och, såsom önskningar , till Kongl. Maj:t ingifvas. Men detta kan endast gälla örn Dykeriets Organisation. PostVerket och TnllVerket äro också allmänna Inrättningar , hvilkas organisation af Kongl. Maj:t bestämmes, ehuru afgfiterna som genom dem uppbäras, höra till Riksens Ständers afgörande. Sådant synes äfven förhållandet böra vara med Dykeri-Inrättningen, En värd Ledamot har anfört, att det 1741 vid vite förböds, att yttra något emot Dykeriet. Det är väl bekant, att, under tvedräktstiderna, det rådande partiet rättade besluten efter sina hufyudmäns och deras anhängares Den 17 Feiruarii. Önskan eller fördel; och det är således icke underligt, om ett stort vite utsattes för deni, som ville bestrida endera, looo daler Silfvermynt var den vitessumma, som ofta stadgades äfven i mindre vigtiga fall. Således förbjöds, vid bot af denna summa , att föreslå någon till högre caractere än han tjenade för; och jag tror ej att denna Författning ännu är upphäfven, ehuru mångå undantag, sorn derifrån blifvit gjorda.
Beträffande kontrollen för afgifternas behöriga erläggande samt uppbörden och redovisningen deraf, har det af Kammar-rätten i berörde afseende afgifna förslag synts Utskottet lämpligare och ändamålsenligare, än nu varande föreskrifter; hvadan § 16 blifvit i enlighet med nämnda förslag uppställd. § 17. Lika med Kommitterade har Utskottet ansett, att Svensk man, som gil ver konsert geller jtrman föreställning, bör, likasom hvarje annan yrkesidkare, i sin manlalsskrifnings-ort erlägga inkomst-bevillning, endast i förhållande till sin behållna inkomst, samt att endast för utländningar hufvudsakligen borde bibehållas de stadganden, som pag. 18 och 19 i nuvarande Bevillnings-förordning återfinnas afseende å dylik bevillning. .■50 Bevillnings Utskottets Betänkande M 20. Jemte det Utskottet i denna § infört innehållet af 24 § i Kommitterados förslag, har Utskottet äfven för sin del godkänt det af Kammar-rätten föreslagna tillägg i afseende på ytterligare kontroll å denna bevillnings-afgift; och har §:n i öfverensstämmelse dermed blifvit redigerad. §§ 18 och 19. Pä de skäl Kommitterade uti motiverna till 25 och 26 §§ af sitt förslag anfört, har Utskottet ansett sig böra föreslå nedsättning i den enligt 36 § af nu gällande Bevillnings—stadga bestämda bevillningen för gåfva, testamente, fidei-kommiss och arf; och äro afgifterna derför i förslaget utförda: för gåfva, testamente och äldre fidei-kommiss till 4, i stället för nu stadgade 6 procent; för förste mottagaren af nystiftadt fidei-kommiss äfven till 4, i stället för nu föreskrifna, men sällan eller aldrig erlagda 10 procent, samt för arf till fjermare skyldeman till 2, i stället för nu stadgade 3 procent.
Af motionerne finner man att denna tunga är särdeles tryckande bland annat i Blekinge, och 3 af detta läns 4 representanter i Bonde-St. hafva yrkat ändring i kronobrefbäringsskyldigheten; den ena under uttryckligt tillkännagifvande att han af sina kommittenter erhållit detta uppdrag. Om man läser de upplysningar, han i sin motion meddelar, kan man heller icke undra på att klagan förspörjes. Han säger nemi.: »Inom Ostra härad t. ex. betalas nu af omkring 300 mantal vanligen 10 å 12 rdr för hvartdera till dem, som bestrida kronobrefbäringen, således cirka 3000 rdr årligen». Han föreslår sedan att några personer, som åtoge sig detta besvär, skulle förses med arfvoden af tillammans 1,500 rdr. Jag har sjelf en gård i Blekinge och för 7 mantal betalade jag enligt debetsedlar, dem jag här håller i min hand, år 1862 57 rdr 46 öre och för 1863 77 rdr 70 öre till den som fullgjorde brefbäringen. Hela bevillningen var då 64 rdr 80 öre. Utsk:t har på ett temligen eget sätt behandlat denna fråga. Det säger nemi. i sin motivering: »Det är icke första gången framställning i berörda syfte göres till föremål för R. St:rs uppmärksamhet. Sednast vid sisth riksdag kom, till följd af enskilda motioner, frågan om kronobrefbäringens skiljande från jord - Den 5 Januari. 43 bruket under pröfning, men ledde ej till någon R. St:rs åtgärd. Det vigtigaste inkastet emot en dylik anordning — hvilket ock vid föreg:de tillfällen, då ärendet förevarit, gjort sig gällande — hemtas otvifvelaktigt af den omständighet att i fråga v:de besvär dock icke sakna en motsvarande förmån, nemi. befrielse i viss mån från skjutsningsskyldighet.» Detta är nu det lörsta skälet, att man klagat förr och ej blifvit börd och skall fått befrielse (?) i viss mån från ett annat onus, som icke lagligen hvilar på jorden.
Regleringen »k Ilos-Rä ternes 8ta>er bär med ilen af Rrigs-Lollegii föga analogie; t^ genom den förra ökades personalen ocb n^a löner tillkomma, genom den senare minskades personalen, oen inskränktes i följd deraf löneimas antal. lii.,-,» en till oreda oell villervalla ledancle rubbning i clen följda fördelningsgrunilen, hvilken dessutom i sig sjelf' är rättvis, kunna dessa >63^ tounon 8panmäl uniler K> igs-Lollegii loner icke undvaias; oell torde derlöre Illers Kongl. l^laj:t änvo i lVäder soreslä Rikets 8tänder, att detta obetydliga belopp mä utöfver <iet förut i 8tat uppförda qvantum 8panmäl under lönerue med i63^ tunnor, vi«l den nva 8tat8r6glering6n till bestående iakttagas." ''Lilers Kongl. Naj:t föreslog jemväl Rikets 8täuder vid förra Riksdagen att ined /j.eoo R:dr, oell 3o/> tunnor 8panmäl derunder, bevilja ocb uppföra anslag till en presiileutslön i Krigs-LoIIegium. Rikets 8tänder alsloga dock sädant ak det skal, att Rikets 8tänder förmenade, att Presidents-Kmbetet kunde bestridas sk nägon bland de flere Oeneralspersoner, bvilka tills vidare blifvit frän tjenstgöring befriade. leiler» Kongl. Naj:t lärer icke vilja medgifva den inskränkning i Konungens prerogativ, att efter 8itt Kget linga välbebag till lortroende-embeten utse oell förordna de personer, Konungen anser kunna dem till Rikets gagn oell nvtta lläst bestrida, som i detta Rikets 8tänders yttrande ant^des; oell det ar derföre ak fortfarande angelagenbet oell vigt, att en bestämd lön f>>r presidenten i Krigs-Kollegium varder ä 8tat uppkörd.
Till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten remitterades ett af Tobias Lind ingifvet anförande till vidare utveckling af bans till berörde Utskott förut remitterade motion örn rättighet för åboer å mensalhemman att skatteköpa dem. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Stats-Utskollcls utlåtande, N:o 32^ i anledning af ånyo väckt fråga om Kongl. f. Canzli-styrelsens hand-cassas öfverlemnande lill Riksgälds-Contoret. 208 Prot, -Utdrag, den r October iS<f4- Den 7 October. Från Höglofl. Ridderskapet och Adei.n. S. D. Biföll Ridderskapet och Adeln Banco-Utskotlets den 5 dennes på bordet lagde memorial, JV:o 18, med hemställan om ett förtydligande och tillägg i 110 § af Banco-Reglementet. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo B anco-bJIskoi tets memorial, N:o 18, med hemställan om ett förtydligande och tillägg i 110 § af Banco-Reglementet: Bifölls. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banco-Utskottels memorial, N:o 18, med hemställan om ett förtydligande och tillägg i 110 § af BancoReglementet. Den 9 Octo b e r. Från Höglofl.
Utskoltet liar tagit della i öfvervägande, och vidkommande först motionärens anmärkning emot kommittéer, funnit, att, 0111 än dessa någon gäng ej lyckats fullt svara emot det dem lemnade förtroende, det likväl oftast inträffat, att de ärenden, som lemnats till utredande på sådant sätt, derigenom att de måst bos de af flere ledamöter sammansatta kommilteerne skärskådas från olika synpunkter, vunnit en större och mångsidigare belysning, än som rimligen kan förväntas af en enda person, hvarföre, och 0111 de afgifna förslagen icke alltid omfattats med allmänt bifall, ärendenas sålunda verkställda utredning dock visat sig vara af obestridlig nytta. Om motionärens förslag, att öfverlemna sådana uppdrag åt enskilda, antoges, så skulle hvad af dem komme att utarbetas, likväl undergå granskning af sakkunnige personer, och kommittéer sålunda åter tillitas, vid hvilket förhållande icke heller någon besparing uti statsutgifter för ifrågavarande ändamål torde blifva möjlig. Hvad beträffar motionärens förslag, att uppmaning borde aflåtas till våra skriftställare att noggrannt utreda de kyrkliga förhållandena inom landet, m. m., så får Utskottet upplysa, att den för sådant ändamål tillsatta Kyrkolngs-kommitteen nyligen slutat sitt arbete, samt att delta för närvarande är utstäldt till vederbörandes utlåtanden deröfver. Vid delta förhållande och då nämnde kommittés förslag sålunda ännu icke kommit till allmän kännedom, anser Utskottet lämpligast vara, att sådant må afvaktas, innan någon ytterligare åtgärd i denna rigtning tillstyrkes eller företages. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, får Utskottet hemställa, att berörda motion icke må lill någon Rikets Ständers ålgärd föranleda. Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Jan., kl. 2 e. 111. Betänkande, i anledning af väckt motion om vinnande af rättelse uti en af Ephorus vid Läroverket i Wexiö vidtagen åtgärd, i afseende å enskild undervisnings meddelande åt lärjungarne derstädes. sillm. Besv. ock Ekon.-Utsh. Betänkande, N:o 4.