Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o .27, i anledn. af väckt fråga om upställande i Riddarhussalen utaf en bröstbild af Konung Gustaf II Adolf m. m. Föredrogs IIr af Silléns, Georg Axel den 12 dennes pi bordet lagda motion om indragning af vaktgöringen vid R. o. Ad:ns plena m. m. Frih. Cederström, Rudolf: Den värde motionären har^ med åberopan le af »menniskoförädlingen, sedligheten, det oförvillade förnuftsbegreppet, religiositeten» och dylika vördnadsvärda auktoriteter yrkat: l:o Att 16 § Riddarh.Ordmn måtte undanrödjas, så att adelsmannen vid sitt inträde i Riddarhus-salen, i st. f. att såsom nu upvisa sin polett för vakthafvande Underofficer, skulle upvisa den för Den 13 Februari. 331 för en vaktmästare; hvarjemte hvarje adelsman borde för bättre kraft och verkan bära sin poiett hängande på bröstet; 2:o Att den utanför dörren stående hedersvakten skulle borttagas; och 3:o Att den utanför Riddarhuset nu placerade posten såsom onyttig skulle indragas. För min del anser jag hela motionen vara både onödig och olämplig; ty jag anser värdigheten af Rikets första Stånd både motivera och berättiga det företräde och den utmärkelse, som R. o. Ad. i detta hänseende sedan äldre tider åtnjutit. De bevekande skäl motionären, i afside å manskapets lidande på denna vaktgöring anfört för sitt förslag, tror jag ej heiier vara riktiga; ty efter som saken blifvit å bane bringad, har jag derom med flere Hrr Officerare af begge GardesRegiterne samtalat, och enligt hvad dervid blifvit mig sagdt, äro gardisterne alldeles icke missnöjda med denna tjenstgöring helst sedan de erhålla förökad gratifikation; äfvensom dessa posters bestridande alldeles icke lära utöfva något bindande band eller något menligt inflytande på gardets öfriga tjenstgöring. Den värde motionären har äfven sagt, att då den utanför
Ständer tabellariska sammandrag af dessa handlingars innehåll, hvilka för hvarje län särskildt upptaga årliga arrendet af Kronans under besagda tid medelst kontrakt upplåtna lägenheter: a) Sammandrag öfver de årliga arrendebeloppen för de sedan den 20 Oktober 1862 till den 21 Oktober detta år utarrenderade Kungsgårdar och öfriga Kronans jordlägenheter: Bih. till R. St. Städj epenningar vid tillträdet. §« CfQ a> 3 3- ct> c+- a> Penningar. R:mt. Spanmål M o*. % Råg. Va Korn. ' 3 KSg. Vj Korn. V, Hafre. >/5 Råg. 4/5 Hafre. Hafre. R:dr. ö' e. Kub.-t. k:r. Kub.-f. k:r. Kub.-f. k:r. Kub.-f. k:r. Ctr. R:dr. öre. Westerbottens län 1 30 4 Norrbottens län 1 — 5 5 b) Sammandrag öfver årliga arrendebeloppen för de sedan Oktober 1862 utarrenderade Kronojisken: Skaraborgs län Gefleborgs län Norrbottens län Westerbottens län Stockholm den 11 December 1805. Ari. ar - Antal lägenheter. ! rende. Runt. R:dr. öre. Stats-Utskottets Memorial J\s 19. J N:o 19. Ank. till Exp. Utak. den 5 Jan. 1866, kl. 11 f. m. Memorial, angående antagande af ytterligare kansli-biträde.
Då jag sålunda uttalat min öfvertygelse om hydropathiens välgörande verkningar för menskligheten i gemen, oeh deruti inbegriper min mening, att densamma — då den användes på ett fint, mjukt och om insigter vittnande sätt, — är lika lämplig och välgörande för barnet i vaggan, som för gubben vid grafvens rand, så kan jag icke förneka mig att uttala, huru jag anser först och 364 Den 23 November e. m. ytterst bristen på allmännare erkännande af denna dyrbara sak, och sedan den fullkomliga bristen på hydropathiska läkare för den dagliga praktiken vara anledningan till den allmänna sjukligheten och till den stora dödligheten i synnerhet i de spädare och yngre åren. Det stora antal hustrur, hvilka nu i sina mest blomstrande år duka under vid barnafödseln, och uti dessa puerperallebrar, mot hvilka den vanliga läkekonsten föga uträttar, gifva anledningar till mycket bekymmer och klagan. Mot dessa sjukdomar har den hydropathiska läkaren de bästa och kraftigaste medel, som äfven erfarenheten visat, der de fått användas, såväl som vid deri sunda och helsobringande vården af de späda barnen, hos hvilka den nu rådande medikaments-behandlingen måste vara högst förderflig, såsom grundläggande af framtida sjukdomar, hvilka allt mer och mer utveckla sig på slägtet. Få sjukdomar ådagalägga så mycket förderfligheten af medikamentsbehandlingen och bristen på hydropathisk behandling, det vare sig såsom kuratif eller preservatif, som de gångbara frossorna och galanterisjukdomarne hvilka nu afhöras i sådant öfverflöd. Den som en gång försökt hvad hydropatbien förmår emot frossan, den låter svårligen förleda sig att tillgripa det vidriga chinasaltet, som nu i stora doser bestås i de s. k. frosskurerne, hvilka man för ögonen ser huru de mera stjelpa än hjelpa. Sammalunda i galanterisjukdomarne har hydropathien de bästa medel i sina händer, syunerligast då de i tid tillgripas och de olyckliga icke öfverlemna sig åt merkurialmedel, hvarigenom ett fullständigt kureraude förebygges och efterkommande få röna de förfärliga följderna af både sjukdomen och förgiftet.
St. uti ofvannämnda förslag till Tull-Taxa icke kunnat bestämma annan tull å varor, än den, som, efter närvarande omständigheter, bäst. försäkrar Statens inkomst och med dess interesse öfverensstämmer, men det på E. K. M. ankommer, att, i afseende på utländska rnagter, bereda en för Svenska handeln förmonlig reciprocite, hafva R. St. skolat hos E. K. M. i und. anhålla, det E. K. M. i Nåder täcktes vidtaga aila de mått och steg, som, i afseende härpå, med landets bästa äro förenliga, samt, för befrämjande häraf, minska eller nedsätta den i TullTaxan utsatta tull. Exp idit i ons-Uls kottets Forsing till tind. Sk/ ifvclse N.o 3o8. 35 Då likväl en noggrann conlrol genom tullbevakningen väsendtligen leder till skydd för inhemska industrien, äfvensom till förökande af Statens inkomster genom indirect beskattning, hafva R. St. skolat hos E. K. M. i und. anhålla, det Officerare och Manskap af E K. M:s Flotta hädanefter å de tider af året, då sådant kai» låta sig göra, matte användas till kust» bevakning å för ändamålet lämpliga, snällseglande fartyg; äfvensom att E. K. M i Nåder läcktes, efter sig företeende behof och tillgångar, låta sätta i sammanhang patrullerande controler, ej mindre till sjöss, än till lands, hvilka ej allenast kunna upptäcka de lagbrott, som försökas, utan än mer afskräcka från de tillämnade. Och hafva R. St. i öfrigt ansett, att uti underrättelserna lill Tull-Taxan det stadgande borde meddelas! att, der placat-stämpel nyttjas, å densamma bör antecknas efter hvad tullvärde förtullningen skett, på det hvar och en må sättas i tillfälle att förvissa sig derom, alt vederbörande Tulltjensteman vid tullvärderingen med nit och redlighet deras åligganden fullgjort. Sedan R. St. sålunda uppgifvit de hufvudgrunder, som R. St. vid Tullbevillningens bestämmande antagit, utbedja R.
V. Den Bankens Tjensteman, sorn till’ tjenstebefattning vid BancoDiscont-Verket redan blifvit eller hädanefter varder förordnad och derigenom linner sig föranlåten lemna dess tjenst i Banken, må, i händelse han skulle önska att, vid inträffande ledighet, i Bankens tjenst återgå,.derstädes tillgodonjuta dén tour och befordringsrätt han i i samma Verk innehade, då han det lenrnadé. Af hvilka föreskrifter de 2:ne förstnämnde ej innefatta något annat, än livad;redan för närvarande eger rum, ehuru stadgande derom i Reglementet saknas; äfvensom de under moni lil och IV tillstyrkte igenfinnas under §§. 12 och i3 i 1816 års Kongl. Reglemente.. Och-ilian Utskottet ansett sig desto hellre böra tillstyrka > det under mom. V. upptagne stadgande, sorn detsamma blifvit af Banco-Discont-Directionen föreslaget, och i betraktande måste tagas,' att,. enligt 4‘0Ch 5 §§. i i8a3 års reglementariske föreskrifter för Låne-Contoren, de Tjenstemän inom Banco-Verket, sorn erhålla befattningar vid Låne-Contoren, icke allenast bibehålla deras inom Banco-Verket förut innehafvande tjensler, med Banco-TJtskottcts Memorial N-o ic6. rättighet alt, nnder det de vid Låne-Gonlören tjenstgöra, blifva i deras tour befordrade inom Banco-Verket, ulan jemväl al deras löneformoner derstädes åtnjuta hvad ej.för vicäriåtets bestridande erfordras; vid hvilket för.*
Föredrogos ånyo Lag-Utskottets Betänkanden, Utlåtanden och Memorial: N:o 42, i anledning af väckt motion om stiftande af lag, angående Kyrkomöten. Det uppgjorda Författnings-förslaget afslogs. N:o 43, i anledning af motion, angående ändring i Kyrkolagens 25 kapitel, om prestmöte. Det afgifna Författnings-förslaget afslogs. N:o 44, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 21, öfver väckt motion om förändring af hvad 15 kapitlet Arfda-balken stadgar om dana-arf. Betänkandet N:o 21 och Utlåtandet N:o 44 lades till handlingarne. N:o 45, i anledning af anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 15, öfver väckt fråga om nytt formulär till vittnesed. Lades till handlingarne. och N:o 47, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, med förslag till Fridlysnings-stadga för allmänna kanal-, sluss-, jernvägsoch telegraf-anläggningar. Med afslag å Betänkandet, gillade Ståndet Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i omförmälde fråga.
Anmäld den 6 Februarii i83o, hvarvid Kongl. Majit, med afseende å hvad Preste-Ståndet serskildt i delta mål anfört och upplyst, ej funnit skäl bifalla de af Rikets Ständer i underdånighet föreslagna stadganden, me» förklarat Sig vilja med välbehag anse, om Presterskapet, serdeles de yngre deribland, verksamt bidroge till yexelundervisningens befrämjande. Bi!, éfl R. St. Juft. Ombudsm. Om dispositionen af de till Barnhus-Inrättningen i Malmö gjouia donationer. Vid underdånig föredragning af detta ärende, den 27 Mars i83o, har Kongl. Maj:t förklarat, alt någon förändring' uti hvad, rörande Malmö .Barnhusmedels förvaltning oell användande, redan stadgadt är, icke kan komma att ega runi. 10:0 Om stadgande, i sammanhang med den förestående regleringen af Rikets allmänna undervisningsverk, att föreläsningar öfver Rikets Grundlagar och examina derutinnan med dem, som egna sig åt civila Emhetsmanna-hanan, måtte ega rum. Anmäld den 6 Maji i83o; men sorn Universitetens reglering blifvit, ♦Hider förväntan på ständiga anslag för detta ändamål, uppskjuten, så hvilar äfven detta dermed sammanhängande mål. 11:0 Om behofvet af nya Provineial-Läkares tillsättande eeh förslag till Prövinciai-Läkarevårdens bättre reglering. Anmäld den 3 October 1839; och har Kongl Maj:t, med bifall lill Rikets Ständers gjorda framställning, anbefallt Sundhets-Gollegium, att det ifrågaställde förslaget till en allmän reglering af Provincial-Läkarevården i Riket uppgöra. Slutligen föredragen den i4 September .samt den 1 f\ December iS33; och kommer framställning i detta ämne att till Rikets Ständer afgifvas. 12:0 Om ett Dana-arfs anslående till en Skolefond i Wahlö Församling.
Efter sorgfälligt öfvervägande af ämnet och de flera frågor, som i sammanhang dermed uppstått, samt vid betraktande, att i en tidpunkt, då metalliskt Mynt ej är i handel oell vandel gångbart, Bankens biträde och mellankomst, i sådan väg som nu är i fråga, utgör snart sagdt det enda sättet, hvarigenom de tidtals uppkommande behållningarne af en förmonlig handel kunna göras för allmänna rörelsen tillgängliga C Enncc-JJiskottets Betänkande. Och frugtbärande, liar Banco-Utskoltet, under fullt förtroende till Herrar Fullmägtiges uppmärksamhet, nit och omtanka i hvad som rörer verkställigheten , funnit sig höra vördsamt tillstyrka, det Rikets Ständer må besluta, att icke allenast den nu tillåtna invexlingeii af Silfver mot Bankens Sedlar a 128 sk:s pris, må fortfara, utan äfven inköp af Silfver till lägsta pris, som erhållas kan, men, i intet fall, utöfver 128 sk. per R:dr Silfver efter Svensk myntberäkning, kostnadsfritt i Banken levereradt, får, utan inskränkning till någon bestämd Summa och jemväl enligt afslutande Coritracter och under vilkor af Räntefria förskotters meddelande mot sådan säkerhet, somafBancoFullmägtige pröfvas antaglig, fortsättas, båda delarne, så väl under den återstående tiden af innevarande år, som under de första 3 månaderne af år 1829, — så till förstående, att detta är contracts-tiden, men att levererings-tiden får sträcka sig äfven derutöfver, på sätt att Contracterne slutas om leverancepå första öppet vatten, under vilkor att ej fördröjas utöfver Ultimo Junii 1829. Hvaremot Utskottet ansett den föreslagne vtväg att för detta ändamål jemväl Vexlar skulle, på Bankens egen risque, få vipphandlas, kunna inleda Banco-Verket i alltför äfventyrliga operationer, och förden| Banco-TJtskottets Betänkande. N:o 4. 7 skull ingalunda bora blifva tillåten att af Banco-Styrelsen begagnas.
Utdrag af Protocollet, hällit hos Bonde-Ständet, wid Urtima Riksdagen i Örebro, den 9 Augusti 18» 0. S. D E^som en följd af hwad Stänket, pa föregången 0 tverläqgning, den nastlidne Julii och den r i denne Manad, beflunt, remitterades till Con stttui ion s > Utskottet Fragan: On« wid tillkommande Riksdaasmanna, tval borde sä röstas pä Riksens Ständers Fullmägti» ge i Banken och Riksgäld-.-Contviret? - Äfwensom till Bancy - Den 20 Aug. Banco» samt Stats - Urskotten Frägan: Huru , enär af Banco, Fullmägtige twänne, och alla tre Fullmägkige i Riksgälds - Con» tviret, såsom händelsen för närwaranve wore, blifwit walde till Riksdagsmän, samt af B uics Fullmägkige, Lars Olsson, af Konungen i Nader förordnad Taleman, och Anders Danielsson, äfrrcn som af Riksgälds Contoirers Fullmägtige vice Trlemannen Anders Iansson Hyckert, och Eric Ericsson sig här infunnit, men Häkan Pehrsson afbidade dränders förordnande, om han borde i Stockholm förblifwa , eller ägde sig här infinna, te ärcnder, som urgjorde ämnet för bemälte FullmägligeS befattning i Banken och Riksgälds - Contoiret, ma lämpeligast kunna wardås, uran hinder af Fullmäq-iaes aagnade Riksdagsmanna - rätt. L7t tupra Lx protocollc^ Oabriel öälnann. Utdrag af Högloft. Ridderffapets och Adelns Protokoll, hältet tvid Urtima Riksdagen i Orebro d. ro Aug. 1810.
Den 26 Februarii, 867 Transport 2,250,000. 4 irs d:o d:o, a 500,000 R;dr 3,000,000. 5 års öfverskott af Bankens inkomster, sedan dess utgifter och ottikostnaderblifvit godtgjorde, a 233,000 om året 1,165,000. Beloppet å de sedlar som genom olyckor, slitning, eller af förfäder blifvit undangömda, på ställen där desse sedlar sedan gådt för kiade, circe 6,615,63$: Rester R:dr 21,710,000. Om jag antager att Bankens fordringar och redbarheter öfverstiga dess skulder, med en summa af icke mindre än 4,993,049 R:dr, och härtill kommer 1,200,6,8 R:dr för sedlar, som säkert gått förlorade, sedan Bancoinrättningens början, så skulle verkliga behållningen derstädes med 6,193,687 R:dr öfverstiga dess skulder. Utaf den utelöpande sedelstocken 6tor 21,710,000 R:dr, torde minst 5,710 000 R;dr finnas hos utlänningen; dels såsom gångbart mynt, dels såsom hypotheker; således skulle uti Sverige icke finnas större sedelstock, kringlöpande än 16 millioner R:dr; och då åter derifrån afgå 4 millioner R:dr som säkert finnas förvarade uti de mångfalldjga alla verks Pen 26 Fehruanii, och corporationers, ja till och tued enskildfä personers cassör, så återstå blott 12 millioner
Och till den andan har jag valt eller låtit mig gripas af ett motiv som kan sägas ligga utanför dagens partistrider, emedan högre eller lägre, bättre eller sämre, man eller qvinna, är, har varit och skall bli af bestående dant jag hörde det omtalas för ett antal år se problemet om socialt stigande eller fallande, om intresse. När jag tog, detta motiv ur lifvet, sådan, då händelsen gjorde ett starkt intryck på mig, fann jag det lämpa sig för sorgespelet, ty VII ännu gör det ett sorgligt intryck att se en lyckdö ut. Men det skall kanske komma en tid, då vi blifvit så utvecklade, så upplysta, att vi med likgiltighet åse det nu råa, cyniska, hjertlösa skådespel lifvet erbjuder, då vi igenlagt dessa ligt lottad individ gå under, mycket mer en slägt lägre, opålitliga tankemaskiner som kallas känslor, hvilka blifva öfverflödiga och skadliga, när våra omdömesorgan vuxit ut. Detta att hjeltinnan väcker medlidande beror endast på vår svaghet att icke kunna motstå känslan af fruktan för att samma öde skulle kunna öfvergå oss. Den mycket känslige åskådaren skall ändock kanske icke vara med tron skall kanske fordra några positiva förslag till det ondas afhjelpande, ett stycke program med andra ord. Men för det första fins under är ju en lycka för en annan slägt, som nöjd med detta medlidande, och framtidsmannen det icke något absolut ondt, ty att en slägt går får komma opp, och vexlingen i stigande och fallande utgör ett af lifvets största behag, då lyckan endast ligger i jemförelsen. Och pro grammannen, som vill athjelpa den ledsamma omständigheten att roffågeln äter dufvan och lusen äter roffågeln, vill jag fråga: hvarför skall att blott de stora äta de små, utan det händer lika ofta att biet dödar lejonet eller gör det galet åtminstone. det hjelpas? Lifvet är icke så matematiskt-idiotiskt Att mitt sorgespel gör ett sorgligt intryck VIII på många är de mångas fel. När vi bli starka
Såsom skäl för denna åsigt har Under-styrelsen, bland annat, anfört, att redan vunnen erfarenhet synts gifva stöd för det antagande, att lagsöknings-ärenderne icke komma att synnerligen ökas i följd af Rikets Ständers ofvan omförmäida beslut; 44 Banko-Utskottets Betänkande, J\° 61. alt utlåtanden från Bankens fiskais—enrrhele i fråga om sedel-förfalskning eller sedlars ulprångling nu, sedan utgifningen af transport-sedlarne och sedlar å ofiirgadt papper långt för della upphört, mera sällan erfordrades och alt personlig inställelse hos Ofverstålhållare-embelet och Domstolarne icke olla ifrågakomma; alt advokal-fiskalen i flera fall kunde begagna kanslist-biträde, jemväl vid expeditioners uppsättning, saint att vid de tillfällen då en Bankens fiskal i rällegångseller andra ärenden behölde samtidigt vara på mera än ett ställe, intet hinder mötte derför, att bans plats på ena eller andra stället företräddes af en ordinarie kanslist. Uti denna Under-styrelsens åsigt hafva Fullmäktige sig förenat och Utskottet, som ansett de af Under-styrelsen såsom skäl för Banko-fiskals-tjenstens indragning anförda förhållanden vederlägga hvad Kommitlerade till stöd för samma tjensts bibehållande andragit, tillstyrker fördenskull: att personalen inom fiskals-kontoret må heslämmas som följer: Advokat-fiskal, tillika chef för kontoret ... 1. Kanslister 2. hvarvid Utskottet likväl fäster det förbehåll, alt de kanslister, som i fiskals-kontoret anställas, skola'ega juridisk bildning.
ILfter en hos Riksens Ständer vackt motion, rörande medel att befordra en större sundhet i Städerna, få Riksens Ständer, efter erhållen under - 5Go Den 15 Junti derrättelse,' att sådane icke lära saknasj till igenfyllning eller uppmuddring af de i Stockholm befintliga stillastående vatten och träsk, hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om vidtagande af sådana matt och steg, hvarigenom mer uppmärksamhet, än hittills, skulle å detina angelägenhet kunna fästas i Städerna i allmänhet. X sammanhang härmed få Riksens Ständer derjemte i underdånighet anhålla, att sådane anstalter mätte i Nåder vidtagas, att så fort tid och omständigheter medgifva, alla begrafningar i Kyrkor, så väl i Städer, som på Landet, och på Kyrkogårdar uti Sfäder och byar, måtte upphöra och i det ställe Kyrkogårdar utom Städerna och aflägse ifrån byar måtte varda anlagde. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormägtigste Allernådigste Konuns! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste tropligttgste tjenare och undersåtei På Ridd och Adeina På Prest - Ståndets vä'gnar vägnar Carl Mörner. J• A. Lindblom. h. t. Landtm. n. v. Talman. På Borgare - Ståndets På Bonde - Ståndets vägnar vägnar H. N. Schwan Lars Olsson. h. t. Talman. n. v. Talman. Upp-: jDen i ; Juni. Uppläst hos samteliga Riks - Stånden cl. 15 Juni, Slormägtigste Allernådigste Konung! Hos Riksens Ständer har fråga blifvit Väckt, angående flera ändringar i Författningarna rörande hemmansklyfning. Riksens Ständer, sorn af sjelfva de inkomna inom sig stridande förslag nogsamt insett, att enahanda fölfattningar för alla Landskap i Riket, i anseende till dess vidd och särskildta locala omständigheter, hvaribland i synnerhet
— Vidkommande åter den gjorda anmärkningen att i kostnadsförslaget icke något blifvit särskildt upptaget för förvaltning och tillsyn af arbetet under den återstående byggnadstiden, har Byggnads-chefen anfört, att den sednare kostnaden funnes inbegripen i dagsverkskostnaden och den förra uti de för diverse utgifter utförde 14,000 R:dr R:rat; — varande derefter åtskilliga af de rörande kopparbetäckningens beskaffenhet gjorda anmärkningar särskildt upptagna till besvarande af Byggnads-chefen, som i öfrigt dervid anfört, att besigtningen skett, innan arbetet ännu varit fullt färdigt; att detta arbete emellertid, enligt Byggnads-chefens öfvertygelse samt äfven af Arbets-chefen afgifvet intyg, blifvit utfördt med omsorg och noggrannhet, men att någon skada å kopparbeklädnaden vållats genom uppsättningen af lanterninerna, hvilka rätteligen bort anbringas före takets påläggning, ehuru sådant ej kunnat ske i anseende till långsamhet med deras förfärdigande af den fabrikant, som detsamma åtagit sig; och vore de uppkomna bristfälligheterna å takbeklädnaden i sig sjelfva af mindre betydenhet, så att denna kunde för en jemförelsevis ringa kostnad bringas i fullgodt skick, då deremot svårare skada för hela byggnaden kunnat uppstå, om ej takbetäckningen blifvit i rätt tid verkställd. Vid pröfningnn af den fråga, som nu utgör föremål för Stats-Utskottets yttrande — behofvet af ytterligare anslagsmedel för Nationalmusei-byggnadens fullbordande — har
Man kunde då, utan att allt för mycket betunga Riddarhuskassan, gifva en tillräcklig lön åt den tjensteman, som förenade dem båda. I likhet med tvenne föreg:de talare, kan jag ej inse hvarför Utsk:t ansett frågans afgörande böra upskjutas till nästa Riksdag, då så väl tjensternas sammanslående som den blifvande förhöjda lönen, sedan detta inträffat, lika väl nu lärer kunna bestämmas. Jag anhåller att få förena mig med dem, som yrkat återremiss. Frih. Cederström: Utan tvifvel kan en sådan åtgärd företagas, som Hr Björnstjerna föreslagit. Men jag frågar, hvilken nytta dermed egentligen skulle vinnas? Det kan nemi. mycket lätt inträffa, att Fiskalen, till följe af sjukdomsförfall eller andra tvingande omständigheter, urståndsättes att utöfva sin tjenst, eller att han, till följd af högre vikariat, är derifrån frikallad. Under sådana förhållanden måste en vikarie för honom förordnas. Det torde ej alltid lända till båtnad, om dertill måste väljas en icke inom Riddarhusets tjenstemannapersonal anställd man, fastän det nu, för denna gång, har lyckats bra; ej heller är säkert, att en fullt skicklig vikarie kan från andra håll vinnas, om utsigterna till framtida befordran härstädes inknappas genom tjenstehefattningars sammanslående. I fall jag i denna förmodan har rätt, så torde deri, i allt fall, ringa besparing, som kan göras i skillnaden mellan de begge nuv:de tjenstelönernas belopp (äfven med antagande, att de höjas på sätt Utsk:t föreslagit) och den förenade Fiskalsoch Uste Kanslisttjensteus löneinkomst, hvilken, märken väl, man i alla händelser då ansett böra förhöjas, — denna ringa upkommande Den 7 April. 55 besparing, säger jag, ej kunna i värde upskattas öfverträffa den skada, R. o. Ad. gör sig sjelf genom besagde tjensters sammanslående. Direktionen har visserligen, på sätt Gr. Lagerbjelke antydt, ej officielt uttalat sin åsigt i detta ämne. Likväl har