Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S D. Föredrogs ä nyo och bifölls Expeditions-Utskottets , den 14 dennes, under N S, D. Vid förnyad föredragning af Fag* samt Allmänna Besvärsoch Oeconomi®*Utskottens, den 9 dennes, under N:o 73 , afgifna och, den 11 derpaföljde e, m., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens, under N:o 51, förut meddelade Betänkande , rörande väckt fråga om straffbestämmelser för dem, som genom fylleri och en oordentlig lefnad förorsakat, att deras hustrur och barn falla allmän fattigvård till last; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den ij sisth Augusti e. m., af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskot - 186 Prot.-Utdrag den 19 Februarii 1830, tens ifrågavarande Utlåtande barde läggas till handlingarne. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande Banco-Utskottets, deri 9 dennes, aflat» na och, den 15 derpåföljde e. m-, på bordet lagda Memorial: Nto 114, med förslag örn bestämmande af en viss tid , inom hvars förlopp alla af Banken på Daler Kopparmynt uigifna Sedlar böra vara derstädes till inlösen aflemnade» N:o 115, angående Brandförsäkring för de hus i Städerna utom Stockholm, hvilka, vid ny af Banco-Utskottet föreslagen utlåning utaf ingående Capital-afbetalningar, emot pant af fastighet kunna komma att i Banken belänas; N^o ii6, angående afskrifning utaf upp-, lupen ränta å den Capitalskuld. hvarföre Majoren Friherre C* W. Gripenstjerna hos Banco-Discont-Verket häftar, S.
En hvar vare obetaget, att af tjenstefolk eller underhafvande låta åt sig förfärdiga det arbete, de förstå förrätta. §; 7. Till förekommande af allt tvifvelsmål om gränsen och vilkoren för den allmogen af ålder tillåtna och genom flera författningar bekräftade egna Slöjdeoell afsättningsfrihet, förklaras härmed, att under nämnde frihet skall begripas alla sadane produeter och tillverkningar, sorn landtman af egen jord eller ladugård, eller af egne rå-ämnen kunna åstadkomma; varande dem obetaget, att slika deras egna produeter och til I verkningar till Städer införa samt i hamnar och å Torg, vid alla så marknads som andre tillfällen, till salu hålla, och jemväl vid marknader å landet samt hemma i deras hus, och under väg till och ifrån Städer och marknader föryttra; dock att under berörde tillåtelse icke inbegtipes Guld, Silfver och Tenn, vid hvilkas förarbetande särskilte föreskrifter ega rum. §. 8. Angående vidsträcktare rätt till handel med Spannemål och Victualier, i följe hvaraf älven Förslag uppköp och upplag' deraf i Städerne och å Landet må ega ruin, samt ora Handtverkeri-Näringars idkande å landet, under vilkor af Burskap i städerne, är särskildt stadgadt. jFörslag till förnyad Handeln-Ordning: Om säl til att förvärfva Burskap på Handell §. x. En hvar infödd eller främmande af hva^ stind, härkomst eller christelig troslära som lielstj skall vara berättigad, att ingå i handel och i den ordning, som i denna författning föreskrifves, derå vinna Burskap, hvarvid likväl, hvad utländningar angår, vederbörande ega att i öfrigt ställa sig till efterrättelse de särskilda förordnanden, som rörande frågan om tillstånd för främmande i allmänhet, att i Riket inkomma,' redan äro eller framdeles kunna blifva vidtagna.
Sådant liar man velat motsäga derigenom, att de personer, som tillhöra dem, alltid kunde vara tillstädes, nemligen Embetsoch Tjenstemän, derigenom att de frånsäga sig sine befattningar i Statens tjenst under påstående Riksdag. Deremot vill jag erindra, att då fråga är om att råka vara frånvarande under så korrt lid, som förlöper emellan en begärd och en börjad votering, kunna till och med sådane förfall inträffa, hvilka väl i sig sjelfva äro ganska obetydliga, men som hvarken genom afsägelse, eller andra bemödanden, undanrödjas eller uppskjutas. Äfven utan afseende på den förenämnde orättvisan, mätte det vara af vigt för ärendernas gång, att majoritetens , och icke minoritetensy mening blir den gällande. I afseende på discussionerne är det sagdt, att man borde böra dem, innan man bestämmer sin tanka. Jag hemställer, örn icke discussionerne oftast äro så beskaffade, att man är belåten med ena hälften af dem, för att bestämma sin öfvertygelse i ett förevarande ämne. Med synnerlig application af denna sats till den närvarande discussionen, får jag vördsamt hemställa, om ej den sednare delen, detta mitt yttrande jemväl inbegripit, må anses såsom öfverflödigt, och om dc Herrar Talare, som tilläfventyrs hade ämnat sig att vidare lii - 22 Den i o Augusti f, draga till discussionen med ett och annat yttrande, icke på samma grund skulle vilja derifrån afstå, hvarigenom vi kunde få skrida till beslutet. I afseende på formen af detsamma, anser jag mig slutligen böra anmäla, att det icke är, såsom man sagt, endast den gamla 42 §> utan jemväl den 41» som motsvarar den nya 3i §; hvarföre i min tanka såsom contraproposition emot Utskottets föreslagne §. bör sättas båda dessa gamla §§., såsom lättaste sättet att komma ifrån saken, utan någon utplockning. Herr Cederschjöld: Jag har begärt ordet egenteligen för att rätta ett missförstånd af någre Talare, som bafva tyckts antaga, att jag föreslagit, att man skulle få af emna voterings sedlar i förseglade convolut.
Så har ock, under den sistförflutna tiden, tjufvarnes skicklighet i sitt yrke, om man så får kalla der, verkeligen utbildat sig och kunskapens träd på det onda burit ymniga frukter. Lika tillfredsställande det vid sådant förhållande är, att den allmänna olägenheten der - Den 12 Februari i* 303 af blifver framställd, och att till afhjelpande deraf uppgifvas så väl grundade förslag, som Herr Friherre Skjöldehrands; lika mycket hade det varit att önska, att den af Kongl. Majit tillförordnade LagComité, hvars af trycket utgilna förslag till lagstiftningen i tvistemål lemna så mycket hopp, att erhålla förbättring äf-< ven i brottmålsoch strafflagarne, hunnit full» borda äfven sistnämnde, kanske angelägnaste och vigtigaste del af sitt arbete. Man hade då troligen fått se bevisningen i bråttmål underlättad genom inrättningen af Jurys, hvilka vid bestämmande af sitt endast på samvete och egen öfvertygelse grundade omdöme kunna taga i beräkning de serskildte omständigheter som i hvarje serskildt mål förekomma, men som aldrig kunna till alla sina olika förhållan-j den bestämmas och beskrifvas i någon lag, till grund för Domarens inom dess tillämpning inskränkta pröfning: Ransakningstiden förkcrtad genom inrättningen af permanente Domstolar; och utvägar beredde till brottslingars förbättring, genom till sådant ändamål rigtade straffoch längelseanstalter , med undanrödjande eller förändring af de hittills varande ändamålslösa. Då nu likväl icke tiden och det inskränkta antalet af verkliga arbetande ledamöter lära medgifvit fulländningrn af berörde arbete, synes man vara ställd emellan den vådan, att genom en partiel lagstiftning för tjufnadsmål, gå i förväg för de grunder, som den allmänna brottmåls-lagstiftningen kan komma att be - 3o4 Den 12 Februnrii. stämma, och möjligtvis rubba dem, eller dea, att under afvagtan å den nya brottmålslagen låta olägenhetem© af nu varande förhållande, obehindrade fortfara, under det en stor del af Nationen, med skäl uppbragt öfver sjelfsvåldets och varnartens tillväxt, högt påkallar lagstiftande magtens åtgärd till hämmande deraf.
Redan före är igoo har det warit stadgadt, att stora Sjötullen för inkommande och utgäende »varor skulle asbördas med »växlar efter gängse Cours, »nen dä det befanis att detta Tull-Clarerings sätt genom Cvursens upstegrande äbragt Stats-Werket del känbaraste lidande, Täcktes Kongl: Majst: till förekom» mande deraf, sann uppä Rilsens-Sränders, wid r8oo Den is Zebruarii. 789 ars Riksdag tillförordnade Hemliga Utskotts underdånig» hämstestan, uki Nådig kungörellse af den 2 Augusti samma Ä>- förordna, del ast Sjö-Tull för utgående waror skulle ifrän den 18 i samma mänad betalas med goda wäxlar pä Hamburger Banco, och h,varje sadan Riksdaler anses smara emot En Riksdaler Swenskt Specie mynt sä länge WäxelCourscn pä den förra icke föll under 48 si. men derefter skulle Sjö-Tnllen Clareras, antingen med Swenfka Specie Riksdalrar eller -växlar pä Hamburger Banco efter dä gängse Cours; och fingo afwcn goda wäxlar pä Hollands Courant i sädan Tull Clarering emoktagas efter desie grunder och i proportion ester detta myntets relatiwa förhällande lill Hamburger Banco. För inkommande waror äter skulle Sjö-Tullen tills widare Clareras antingen pa lika sätt med goda wäxlar eller i Specie mynt, eller i desi ställe med Silfwer, eller och i Riksgälds Contöirets, Creditsedlar, men i sistnämnde fall skulle för hwarje Specie Riksdaler beialas såsom agio, hivad en Riksdaler Hamburger Banco efter wäxel Coursin kostade utöswer 48 sii Credit Sedlar. Uti denna författning göres ingen skillnad städerna emellan; men uti till Tull Directionen, under samma dag, aflätit särskilt Nädigt bref, bär Kongl.
Dessutom behagade R. o. Ad. ihågkomma, att en talare redan yrkat afslag å l:a §:n, och om R. o. Ad. bifaller della yrkande, är det gifvet att hela frågan om ingressen är onödig. På grund häraf anhåller jag, alt med ingressens föredragande mätte få anslå, lill dess Ståndet fattat sitt beslut i afseende å sjelfva lagförslaget. Hr Arnell, Gust. Fredr.: Jag vill aldeles icke bestrida giltigheten af hvad Gr. Lagerbjelke anfört ang:de naturen af en lag för Privat-banker, men jag kan deremot ingalunda instämma i den värde Gr:ns tydning af 6 §:n i 1830 års Bank-lag. I denna § heter det: ”Enskilda stånde det fritt att bolag inrätta lill Bankrörelses bedrifvande, under iakttagande af hvad, genom K. Kung. af d. 14:de Jan. 1824, redan, är stadgadt, eller framdeles af K. M. och R. St. stadgadt varder.” Der slår således icke, alt K. M. och R. St. gemensamt skola stifta dessa stadganden. Hade ordet gemensamt funnits i meningen, så hade Gr. Lagerbjelkes tydning utan tvifvel varit den rätta, men då så icke är förhållandet, finner jag i denna § intet hinder för iakttagandet af den vanliga regeln, att den ekonomiska lagstiftningen tillhör K. M. ensam och den civila K. M. i samråd med R. St. För alt få frågan om lagförslagets form af R. o. Ad. definitift afgjord, enär detta afgörande obestridligen inverkar på Ståndets -beslut öfver sjelfva lagparagraferna, förenar jag mig med dem, som yrkat, alt ingressen först skall föredragas, och får jag, i enlighet Den 16 September f. m. 15 med min,4Jetäuk. bifogade reservation, på förhand pretostera emot allt intrång från R. Sl:s sida å den ekonomiska lagstiftningens område. Hr von Troil, Sam. Gust.:
Utom hvad ofvan blifvit anfördt, som jag vill tro till fullständig bevisning om motsatsen, får jag åberopa Öfversten, Friherre Ericsons beräkning uti hans utlåtande rörande Statens jernvägsbyggnader af den 14 Nov. 1862, deraf visar sig, att man, genom att minska de befintliga 2lV2 <EE ralerna å stambanorna till 15 It, skulle vinna blott 5,1 procent i anläggningskostnad, men förlora 42 procent i dragkraft genom de svagare lokomotiver, som måste begagnas å :de lättare ^ralerna. Kapten Nordenfelt har uti sitt utlåtande uttalat samma åsigt, hvarpå just nutidens jernvägsbyggnader grunda sig. Vid närmare granskning af tabellen, synes också huru de svagare byggda banorna af alla spårvidder ställa sig ofördelaktigt i jemförelse med de starkare. Min orubbliga öfvertygelse, grundad på erfarenhet, är att man snart finge anledning till ”) En utmärkt Amerikansk jeruvägs-lngeniör oell författare, Zerah Kolburn, sorn med understöd af flera Amerikanska jernvägsbolag ocb enskilde personer företagit en resa till Europa och derefter utgifvit en större teknisk-statistisk afhandling om Europeiska jernbanorna, jemförda med de Amerikanska, yttrar på ett ställe: »Jernvägar, hvilka äta upp sig sjelfva så hastigt, som våra (Amerikanska) göra, måste hafva tillkommit genom stor okunnighet hos ingeniörerna», samt på ett annat: »Under vårt nuvarande system måste vi ständigt hålla på att ombygga våra jernvägar; kostnaden för underhållet är så stor, att de, så att säga, måste förnyas hvart 7:de år», oaktadt man i Amerika allmänt begagnar 8-bjuliga lokomotiver och vagnar, för att fördela trycket på en större yta. Författaren tillsbrifver detta ogynnsamma förhållande för smala bankar, för tunn ballast och för svaga räler. En jernvägs soliditet befor på förhållandet emellan permanenta banans styrka och rörelsematerlelens tyngd, gånger hastigheten. ånger Slais-Ulskottels Memorial JYt 77.
H a r förekoininer liiifr~idsakligeii en tilllmpning af de bibelspråk, hvilka ktergifvas före hvart och ett af bokens kapitel och Iivilka de t v i unga skolkamraterna, den ena från ett rikt, den andra f r h ett fattigt Iieiii, fått medföra till begrnn dande på sina siindags-skolkort. Hiir bHd: i flickoi~na, den ena iner ytlig och glad, den andra iner all~nrlig, slutligen mötas i sökandet efter det fiir ett s a m t kristligt lif ~iiseiitliga, framstiilles i en fiil jd af ganska fliskil, omviislaiide Idder f r h dr b %d; t flickornas lif i lieiiimet och sk~liiii. 0 Bilder iar v h FrH.lsa.res l i t Pris l,m. E n del stora, ganska vackra, bilder lir Jesu lefiiad, ined enkrl och ' ii1 heriittad test; en passande jiilg2fm för fi-c) - ~iingnr. Jiiiilho, den stora elefanten, ined verseiaf .E. A., pris SO öre. f elefant. C h ' nian frknser bokens En illustrerad bwiibok i florin i ~ en iipptriidancle i elefantskapiiad - i fiirbigl ' iende sagdt ett d9~ligt drag af v8r tids smak - iir den en natt och vacker barnbok. Tlen rersifierade texten iir niistoaii a.lltid vii1 iltopkoiiiilien, barnslig och lattl !st; boken Pr därför viil v#rd rekominendatioii för sin piiblilr, 4-8-Aringar. Soiiiiaaasdngas lms morinmr af E. A. Yris 2, s. Siirdeles fina, vackra bilder, iitnn allt för stark lwiigel af sin iit.ländskri, 1iiirnkomst.
Utskotten, som anse det icke vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande, att staden Fahlun vidkännes ett större roleringsbesvär, än som, enligt de af Kongl. Majit och Rikets Ständer stadgade grunder, staden rätteligen åligger att utgöra, få vid de i Kongl. Majlis högstberörda nådiga skrifvelse upplyste förhållanden, samt enär den brist, som rättelse i omförmäldte hänseende skulle orsaka i det bestämda antalet af 885 båtsmän, kan fyllas genom den tillökning, som dels uppkommit derigenom, att städerne Piteå och Luleå ålagts ansvara hvardera för Ldels rote mera, än som vid 183g års reglering blifvit bestämdt, dels är alt påräkna af den staden Lund tillhörande, till ridels rote beräknade, s. k. Wagnmansjorden, i fråga hvarom Utskotten, med anledning af Kongl. Majits serskild derom meddelade nådiga skrifvelse, afgifvil serskildt utlåtande; få alltså vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer måtte bifalla hvad Kongl. Majrt, på sätt ofvan är nämndi, föreslagit. Stockholm den 18 April 1848. STOCKHOLM, f. d. Schaltzes Boktryckeri, löka. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 9. 1 N:o 9. Ank. till Exp.-Utsk. den 3 Maj, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga örn båtsmanshållets indragning eller förminskning. Inom hederv. Bonde-ståndet hafva följande molioner uti detta ämne blifvit väckte, nemligen: Af riksdagsfullmäktige Arnold Svensson, G. Ii. Appelqvist, 01.
Med afseende på föredragningssätlet hade jag ämnat förena mig i den åsigt, som af Hr Grubbe blifvit framställd och äfven biträdd af andra talare; men då dervid torde äfven böra iakttagas, att ett sådant föredragningssätt måhända icke lämpligen kan äga rum, ulan att de ledamöter af R. o. Ad., som algifvit förslag till gemensamma tankar, medgifva en sådan sönderdelning af deras förslag, så lärer det väl bero på deras samtycke dertill. Jag får likvisst, i öfverensstämmelse med hvad Hr von Hartmansdorff sednast yttrat, hemställa, 0111 icke, då Frih. Hamiltons förslag kominer alt föredragas för R. o. Ad., Frih:n ville medgifva, att detsamma, för att lätta discussionen, finge punktvis förekomma. Hvad angår Hr Nordenskölds förslag, hvilket lärer innehålla, att Konungen skall utnämna ett visst antal ledamöter i öfre kammaren, så torde delta förslag vara alldeles åsidosatt från någon vidare pröfning af R. o. Ad. för det närvar., genom det beslut R. o. Ad. på förmiddagen fattade, hvilket innehåller, att båda kamrarne skola bildas genom val. Gr. Frölich, David: Jag vill alldeles icke neka det logiska i det förslag till nytt föredragningssätt, som Hr Grubbe framställt, men jag tillstår, att detta vacklande i fråga om sättet att gå till väga, då man en gång a f v i k i l från elei primitiva föredragningssätlet och nu för andra gången vill göra en förändring, är mig ganska vidrigt. Jag hoppas och anhåller, att R. o. Ad. ville förblifva vid hvad i della Den 27 October e. 111 ♦ fall en gång är beslutadt. Man kommer eljest både för denna gång och äfven en annan gäng lill oberäkneliga olagenheter. Jag tager mig för öfrigt friheten anmärka, i enlighet med hvad Hr von Hartmansdorff redan erinrat, att de särskilda meningarne i frågan om öfre kammarens bildande, likasom en och annan del af förslagen, skulle föranleda till nära nog interminabla discussioner.
— Ilidderskapets och Adelns d:o d:o: I. 14, 19. — d:o d:o: VII. 395, 399. — —, för Biläggande af underdåniga uppvaktningar hos Hans Majit Konungen och den Kongliga Familjen, vid Riksdagens början: 1. 14. — vid dess slut: VII. 395. —, Rikets Ständers afskedstill Deras Majestäter Konungen och Drottningen samt Enke-Drottningen vid Riksdagens slut, angående samlingsrum lör dessa Depulationer: VII. 390. Desideria, Enke-Droltning, angående begrafningsoch öfriga kostnader med anledning af hennes dödliga frånfälle: 11. 172, 180, R. 180; B. V. 577. 584, A. 584; E. VI. 57. Didron, Fredrik Herman, dess yttrande: 1. 213. Diplomatiska handlingar, angående ademnande af åtskilliga sådana, rörande den af de Förenade Rikenas Regering med afseende å tvistefrågan mellan Danmark och Tyska Förbundet följda politik: II. 485. — —. angående ademnande af ytterligare sådane, rörande Danmarks tvistigheter med Tyska Förbundet: lil. 252. Direktionen för Rikets Ständers Banks Låne-kontor i Malmö, afsägelse att vara Suppleant deri: se Afsägelser. Direktioner vid Låne-kontoren i Göteborg, Malmö och Wisbyr, angående val af —: se Val. Diskont-lån, angående afskrifning af åtskilliga vid Låne-kontoret i Göteborg upptagna dylika lån, äfvensom af derstädes balanserade öfver-räntor å dylika lån: B. I. 304, 307, A. 307. —, angående afskrifning af tvänne vid Låne-kontoret i Malmö upptagne dylika lån: B. I. 304, 307, A. 307. Diskont-Verket, om utseende al Revisorer och Suppleanter för granskning af dess räkenskaper och förvaltning: B. II. 83, 173, E. 324.
R:dr, får tillstyrka, att Rikets Ständer må bevilja det af Kongl. Maj:t till förevarande ändamål begärda anslag af 61,000 R:dr R:mt, att från Riksgäldskontoret utgå. Derjemte, och då Utskottet anser, att, för begagnande af ifrågavarande bro, sådan afgift får bestämmas, hvarigenom det kan blifva möjligt bilda en fond för brons framtida underhåll och ombyggnad, har Utskottet trott sig böra föreslå, att, i likhet med hvad tillförene egt rum vid de tillfällen då anslag beviljats till ombyggnad af Trallebergs och Nockeby broar, Rikets Ständer jemväl vid detta tillfälle hos Kongl. Maj:t i Underdånig skrifvelse anhålla, att äfven för begagnande af bron öfver Drolt ningholms-sundet en afgift må bestämmas, hvarigenom en fond kan bildas för ifrågavarande bros framtida underhåll och ombyggnad. b) För fortsättning af Wadstena Slotts yttre islåndsättande, hvartill åtskilliga arbeten redan blifvit dels med de af Rikets Ständer vid 1850—1851 års riksdag anslagne 8,000 R:dr banko, dels med stats-anslaget för byggnader och re parationer i landsorterna samt andra allmänna medel »verkställde och bekostade, 30.000 R:dr. Vidkommande beskaffenheten af de arbeten, som nu vore i fråga att företagas å nämnde slott, inhemtas af det Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition biiagde protokoll öfver finans-ärenden af den 14 Oktober förlidet år, att dermed åsyltas dels iståndsättandet af sådana genom tidens åverkan förorsakade eller genom vårdslös medfart uppkomna skador, som vore synliga från närmaste omgifningarne kring slottet och deråt gåfve ett missvårdadt eller hofälligt utseende och hvarför ungefärliga kostnaden beräknats uppgå till 14,842 R:dr 32 sk., dels slottsgårdens inhägnad, hvartill erfordrades en utgift af 5,200
F ö r vid telefonen dessutom anställde kvinliga icke-telegrafister är lönen m y c k e t vexlande. Vanligtvis har telegrafstyrelsen bibehållit de löner som förut varit gällande, där nya telefonnät inköpts. Arbetstiden vid telegrafverket är naturligtvis mycket olika allt efter de olika stationernas rang o c h storlek. Medelarbetstiden är dock 7 timmar för s ö c - kendag o c h 3 timmar för söno c h helgdagar. D e n kvinliga telegrafisten är pensionsberättigad efter uppnådda 95 sammanräknade lefnadso c h tjänsteår. O m hon sålunda börjar sin tjänstgöring vid 19 års ålder, måste hon kvarstå i verket i 38 år för att erhålla den reglementerade pensionen af 60 proc. af hennes högst uppnådda lön. H o n är då 57 är gammal. O m hon lemnar verket innan hon uppnått dessa sammanlagda 95 år, kan hon likväl under vissa förhållanden erhålla pension, ehuru till mindre b e l o p p. Inträde kan erhållas äfven af den som icke äger dylikt betyg, men vid särskild inträdesexamen vid telegrafkursens början styrker sig äga motsvarande kunskaper. D e flesta, som söka inträde i telegrafverket, äro dock försedda med dylikt betyg, hvadan den särskilda inträdesexamen m y c k e t sällan förekommer. A n s ö k a n om inträde, som ingifves till kongl. telegrafstyrelsen i S t o c k h o l m, skall vara skrifven af den sökande själf o c h hennes namnteckning bevittnad. Ansökningen skall åtföljas af prest-, läkareo c h målsmansbetyg, upptagande ålder, fräjd, helsotillstånd oeh föräldrars eller målsmans medgifvande, att personen i fråga får söka inträde vid telegrafverket. * I samma ögonblick ansökningen blifvit beviljad, är sökanden elev vid telegrafverket o c h måste nu först genomgå en tre månader lång teoretisk lärokurs i S t o c k h o l m. Denna kurs är kostnadsfri, o c h tiden för densamma b e - stämmes af telegrafstyrelsen. Efter teorien kommer praktiken. Eleven måste nu genomgå en kurs i praktisk tjänstgöring under minst en månads tid.
Så böra väl t. ex. alla de anstalter, som måste vidtagas för att underlätta fartygs passerande genom svängbron å banken öfver Riddarefjärden, bekostas af Staten, som genom bankens byggande öfver fjärden stängt den förut fria segelleden. Man ihågkommer för öfrigt att staden redan bidragit med 550,000 R:dr; att den mäste bereda sig på betydande utgifter för fyllningar, lastkajer, sidospår och öfriga inrättningar, som äro erforderliga vid varors transport, vid deras lastning och lossning, och detta vid en tidpunkt då på dagordningen står Strandgatan utåt Ladugårdslandsviken med tillhörande kaj, beräknade till öfver 700,000 R:dr. Något kostnadsförslag å alla dessa bihang till sammanbindningsbanan har ännu ej varit tillgängligt och torde det uppgå till en ganska betydlig summa. Det blir för öfrigt i sista hand alltid en fördel just för de trafikerande från alla håll, att ej staden nödgas genem höga afgifter för begagnande af alla dessa anstalter söka skaffa sig ersättning för do hafda stora omkostnaderna. Bland de många framställda anmärkningarne emot förslagets detaljer synes mig egentligen en vara af någon framstående vigt, den nemligen att de söder ifrån kommande bantåg, hvilka skola stadna vid Stadsgården, ej kunna vexla in på de dit ledande spår, utan att förut hafva gått ut på bron öfver Riddarefjärden. Att sjöfarten derigenom hindras betydligt mera än om tågen dessförutan kunde komma in på sitt spår, är ögonskenlig^ och torde väl denna olägenhet böra undanrödjas genom att gifva tunneln en något förändrad rigtuing; något som säkerligen kan verkställas utan synnerlig tillökning i kostnad. I afseende på utförandet af alltsammans förlitar jag mig i öfrigt på Friherre Ericsons insigter och erfarenhet. På grund af hvad jag ofvan anfört vågar jag vördsamt anhålla: att Rikets Högloft.