Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Har ni aldrig varit här förr? Det var förståndigt, att ni föredrog Paris! LOUISE. Nej. ALLAND. unge i början? Då kände ni er väl som en lössläppt fågel LOUISE. Jag blef ju sjuk nästan strax. ALLAND. Detta är er brors atelier, eller hur? LOUISE. Det är sant. Förlåt mig. den stod ledig, tyckte han, att jag kunde bo här. går upp och ser sig omkring i atelieren. ALLAND Jo. Han hade hyrt den på ett år, och efter i fonden och ser ut. Här är ju både vackert och rymligt. Stannar Och trädgård har ni också. Vän 30 - der sig emot henne. här ensam i detta stora rum? Var det inte tomt att ligga sjuk LOUISE. Här bo landsmän i huset: Erna Walldén, målarinnan. Inte låg jag här och inte var jag så ensam. ALLAND. Bor hon här? LOUISE. Ja. Känner ni henne? ALLAND. men det är längesedan nu. Jag har träffat henne någon gång LOUISE. Hur hjelpsam och uppoffrande! Hur ömt hon vårdat mig! Om ni visste, hur god hon varit emot mig! ALLAND. fröken Walldén var en sådan engel. LOUISE. Hvilken lofsång! Aldrig hade jag trott, att har ett hjerta af guld. Hon gör intryck af nå- Hon förefaller kantig och hård; men hon gonting brustet Jag tänker så ofta, att hon måtte ha gått igenom någon förfärlig sorg. 31 - ALLAND som betraktat henne tigande medan hon talat. om sorgen, se de ut som när en krusning går öfver ett vatten. Ni liknar icke er bror. LOUISE. Så stora ögon ni har! Och när ni talar Inte? Slår ner ögonen. ALLAND. Nej. Hvarför slår ni ned ögonen? LOUISE. Åh, för ingenting just. ALLAND. Nu slingrar ni! Seså! Var nu ärlig. LOUISE blygt. Jag tycker ni ser på mig så underligt. ALLAND skrattar. som var mycket lik er. Så-å! Allvarsamt. Jag har känt en kvinna, LOUISE småleende. Det förklarar saken. 32 - ALLAND. förklaring! Inte gör man sig reda för, hvarför man ser på en person!
Jag går ej med, om ej jag blifver mate.n Så konstitueras de Engelska underofficerarne (Petty officers) genom frivilliga aftal emellan Skeppschefen och matrosen. Sjöexpeditionerna vara dessutom flere år. 230 Den 28 Januari e. m. Annorlunda är förhållandet, när ett Svenskt fartyg skall utrustas. Detta sker vanligen för en kortare tid, för en tre eller fyra månader och matroserna tagas ur en ständigt i kronans tjenst varande corps. Hvar och en inser lätteligen det förödmjukande, det disciplin undergräfvande uti att den ena månaden göra en matros till underofficer och den andra åter nedsätta honom till simpel matros. Ar en matros värd att blifva underofficer, må han blifva det för hela sin tjenstetid; och det med så mycket mera skäl. ju mindre hans aflöning är som matros och ju mer dugligheten kan göra anspråk på en förbättrad ställning. Engelska matrosen seglar ej ut om han ej blir anställd såsom Petty officer. Svenska matrosen skulle kanske under ena sjöexpeditionen vara befäl, och under den andra stå i nummer; skulle den ena månaden vara underofficer, den andra simpel karl! Gr. Puke: Jag skulle visserligen kunna till besvarande uptaga de anmärkntr, som Gr. Platen nu framställt i anledn. af mina anmärkntr mot hans granskning, samt derigenom ådagalägga att han i det mästa misstagit sig; men mina anmärkntr må stå för min räkning, och den förklaring Gr:n öfver dem gjort må stå för hans. Jag vill icke vidare orda i denna fråga, helst sedan Gr. Platen aflägsnat sig. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, biföll R. o. Ad. remiss till StatsUtsk. af Gr. Anckarsvärds förevar:de anförande och de i anledn. deraf afgifna yttranden.
Då, enligt hvad det af Chefen för Ingenieur-Corpsen till Kongl, Maj:t ingifna underdåniga embets-memorial utreder, minst 5o,ooo R:dr årligen erfordras, så framt Pionnier-corpsen ändamålsenligt och med nytta för byggnaden skall kunna sysselsättas, och det sålunda icke skulle vara förenligt med en god hushållning att ytterligare nedsätta denna för arbetet lägst beräknade summa, tillstyrker Utskottet, att för Carlsborgs fästnings-byggnad må anvisas en summa af5o,ooo R:dr årligen , eller för tre år 15o,000 R:dr. 6:0 Till Carlstens fästning och Marstrands hamnförsvar samt till befästnings-arbeten vid inloppen tili Carlskrona 35,ooo R:dr årligen för hvardera eller för fem år tillsammans 35o,ooo R:dr. Med erkännande af dessa befästningars nytta och behöflighet, tror Utskottet emedlertid, att arbetet ej oundgängligen behöfver fortskyndas mera* än som erfordras för de å nämnde fästningsorter varande fångars sysselsättande, i följd hvaraf, och då Utskottet icke är i tillfälle bestämma, huru stor summa å hvartdera stället i sådant afseende kan vara af nöden, men anser det af Kongl. Maj:t äskade anslag, efter nyssnämnde beräkningsgrund, kunna nedsättas till 4°.ooo R:dr årligen, Utskottet tillstyrker, att, gemensamt för Carlstens fästningochMarstrands hamnförsvar, samt för befästnings-arbeten vid inloppet till Carlskrona må anvisas en summa af 120,000 R:dr, med /{o,000 R:dr årligen under 3 år, att af Kongl. Maj:t, i nion af behofvet och för beredande af sysselsättning åt de å nämnde ställen förvarade arbets^ fångar, emellan begge dessa fästningsarbete!! fördelas. 12; Stats-Utskoltets Utlåtande, N:o 35j£.
601 öfrige Städer 817 — d:o 639 — d:o —• —- 807 1— d:o ■ 1461 — d:o io38 — d.o — ■ 8o3 — d:o 1284 — d;o — 3ia d:0 — 679 — d:0 IIOO — d:o — d.o -—-— ■—*— 662 — d;o — iio3 — d:o ■— —■ i475 — d; o i359 — d:0 1267 — d.o — 842 — d: 0 710 — d:o 97° — d.o 74i — d:o — 571 — d:0 — •— 270 >— d.o — 285 — d:o 287 S:a 21649 Tillsammans förenämnde 21590 Det år således i Hufvudstaden samt i de densamma närmast omgifvande Lån, som Åktenskaperne befinnas i synnerhet hafva .varit i aftagande, men deremot hufvudsakligast i tilltagande i Jonköpings och Kronobergs Lån. I hänseende till månaderna, hvari Akten - Revisorers Berättelse• 3o5 Åktenskaperne finnas vara ingångne, har under detta Quinquennium antalet varit starst i December, October och November, men minst i Julii och Augusti månader, såsom den under förenämnde Tabell upptagne Specification utvisar. Upplöste Äktenskap utgöra enl. Tab. II. igenom Mannens Hustruns Bägges död. död. död. Medium. Revisorers Berättelse. 307 Medium. Af förenämnde IfiooGi Barnafö nf förra derster hafva nedkommit med Summa. Medium. Quinrpm — i34i Tvillingar — _ _ 65a5 i3o5 24 Trillingar — _ — 109 23 — Sä Fyrlingar » _ 3028 Dödfödde lojBy 2147 Och således Tvillingars och Trillingars antal aftagit, men deremot de
Som Herrar Revisorer funno, att Herr Kamereraren Lagervall, hvilken, för upplysningars afgifvande, hos Herrar Revisorer hör vara närvarande, icke möjligen kati medhinna biträda hvar och en af Herrar Revisorer, och då upphåll derigenom ofta förorsakas i revisionens fortsättning; så uppdrogs Kamereraren, att hos Kongl. Direc - 37 6 Den 8 Mars, Directionen npmnla Herrar Eevisorers behof af ytterligare handledning, och önskan, att dertill maire forordnas någon i Magazins-InrattningenS Räkenskaper kunnig person. Herrar Revisorer åtskilldeä efter kl. Ett. In fidem Protocolli Lud. Neijber. Protocoll hållet hos Riksens Högloft. Ständers Herrar Revisorers Räkenskaps-Fördelning i Kongl. Allmän* na Magazins-Direction den 22 November 1813• Närvarande: Ordföranden Herr Hof Marskalken m. ra. Friherre Fock. Herr Majoren och Riddaren Gyllenkrook. Herr Di recteuren von Stockenström. Herr ,1 rosten, Doctor Mellgren. Herr Kongl. Hof Predikanten Ruus. Herr Prosten Hasselrot. Herr Grosshandlaren Lumberg. Fortsattes revisionen af de särskildta Magazinsoch Bränneri Redogörelserna, under biträde af Herr Kamereraren Fagervall och Kongl. Directions adjungerade Ledamot Herr Kamereruren Hohnblad, som af Kongl. Directionen blif - Den 8 Marai 377 blifvit utsedd, att, när Herrar Revisorer påkalla, tillhandagå för nödiga upplysningars meddelande” Arbetet fortsattes till kl. j, da Heriar Revisorer atskilldes. In fidem Protocolli Lud. Neijber. Protocoll hållet hos Riksens Högloft. Ständers Herrar Revisorers Räkenskaps-Fördelning i Kongl. Allmänna Magazins-Direction den 23 November 1813. Närvarande: Ordföranden, Herr Hof-Marskalken in. m. Friherre Fock. Herr Majoren och Riddaren Gyllenkrook* Herr Directeuren von Stockenström. Herr Prosten Doctor Mellgren.
Norra America har gått samma väg; skiljdt från Europeiska Fabriksfördomar, började dess folk att arbeta i de yrken, som lönade sig bäst; näringsfriheten väckte täflan; en liflig Handel skaffade capitaler; nu framkommo Fabriker och Städer i den naturliga ordning, som en tilltagande folkmängd kräfver; och häri tror jag grunden ligga till den stora framgång Fabrikerna nu visa i Norra Amerika, och icke uti de förbud, som National-afundsjuka emellan denna Nation och England framkallat, troligen till båda folkens skada. Den 3o December f. m. Motionairen liar ingått i afhandling om SkråSystémet, i anledning hvaraf jag, med tillämpning på Sverige, beder få yttra följande. När den odödlige Gustaf Wasa gifvit sitt Fädernesland sjelfständighet mot yttre våld, och ville gifva det lika sjelfständighet i afseende på inre behof; så nödgade honom bristen på skickelige personer i allt hvad konst kallas, att införskrifva sådane från främmande länder; och för att erhålla dem, måste Konungen gifva dem lika förmoner, som de uti deras hemland åtnjöto. På detta sätt uppkom Svenska SkråSystémet, hvilket i afseende på Handtverkerier och Fabriker medförde nytta, till dess konstfärdigheten härstädes blef hemmastadd; men hågen, att i Sverige uppbygga och befolka Städer, medförde det olyckeliga misstag, att gifva Städernas Borgerskap monopolium på upphandling och försäljning af alla jordbrukarens producter. Följden blef Svenska jordbrukets förstöring, hvilka gjorde Svenska Nationen under sekler skattskyldig till Utlänningen för lifvets första och nödvändigaste behof. Det var först under Gustaf III;s tid, som medgifven frihet i Spannemåls-, Boskapsoch Yictualiehandel borttog de fjettrar, som hindrade jordbrukaren, att förkofra sig, utan att medföra det sökta ändamålet: Stä ao* - 3io Den 3o December f. m. demas uppkomst; hvilket ändamål, enligt mili öfvertygelse, endast kan vinnas i den mohn folkmängden ökas, välmågan tilltager, behof, förlag, frihet och täflan uppkomma.
Jag gör mig det begrepp om saken, att icke en hundradedel af de ben, som utföras, behöfvas lill alla Sockerbruk i Sverige, och så länge vi icke sjelfve nyttja dem till gödning, skulle förhöjningen endast beskatta den arbetande klassen. Jag anhåller således om bifall lill Utskottets förslag, och får erinra, att till de fattiges kokinrättning gar icke samlas ben från andra ställen, än der man bestämdt vet, af hvad slags beskaffenhet benen äro. Friherre Åkerhjelm: Om vi skulle consultera BorgareStåndels beslut, rörandeTulltaxan, skulle vi träffa på många förbudsartiklar. Jag håller mig inom den redan fixerade principen, att inga förbud böra föreslås, utan att det må vara Kongl. Maj:ts höga lätt, att när landets ekonomiska bestånd det fordrar, härutinnan vidtaga nödiga försigtighetsmått. I anledning af det nu framställda skäl om nödvändigheten af varsamhet vid exporten af ben, får jag nämna, att jag icke kan anse ben annorlunda än såsom ett råämne, hvars utförsel icke lärer blifva särdeles hindrad af de 2 runstyckens förhöjning jag föreslagit i Taxan. Herr Lefrén: Jag anhåller, att til! Herr Tham få framställa en liten principfråga. Den 3o October f. m. -*97 Han har sagt, att det vore princip vidrigt att försvåra exporten på ben, emedan de fattigare folkklasserna derigenom skulle lemnäs till pris åt andra folkklassers intresse. Detta är fullkomligt öfverensstämmande med det system Herr Tham i allmänhet yrkat; men jag får påminna, att hart afvek derifrån i fråga om tackjernsutförsel, för alt icke gynna exportörer af rudimaterien, och förstöra jernförädlingen i landet. Jag skulle tro, att Herr Tham antingen den gången talat emot sin grundsatts, eller också nu afviker derifrån. Att göra skillnad emellan en liten och en stor näring, då en grundsatts är i fråga, kan jag icke gilla. Man måste, när grundsattsen är antagen, lämpa den på alla förekommande händelser. Någre Talare hafva framställt den arbetande klassens ömmande omständigheter.
St:r icke kunna eller böra i sin underd. skrifvelse intaga oftanäronde mellanmening, är temligen påtaglig, nemi. att R. St-.r icke beslutat någon ny författn., i hvilket fall de måste genomgå hvarje g deri, utan endast vissa förändringar i 1855 års författn., hvaraf följer att R. Stms skrifvelse kommer att innehålla endast en begäran, att K. M. mätte godkänna de af R. St:r beslutade förändringar i samma författn. Vid sådant förhållande kunna väl R. St:r icke anse nämnde författn. som uphäfd, utan de böra betrakta den såsom gällande med dessa förändringar. Anser K. M. förändringarnas mängd påkalla en ny författn. så äger K. M. att utfärda en sådan. Jag fortfar således i min anhållan om afslag å den af mig omnämnda mellanmeningen. Den 6 Maj e. m. fiJl Jfrågavide förändring i 3 mom. af 1 §:n blef, sedan propos. till bifall derå först blifvit framställd och besvarad med Nej, af R. o. Ad. afslagen. Slutligen framställde Hr Gr. o. Landtm, somt biföll R. o. Ad. den af Utskm i 31 §:n införda redaktionsförändring. Föredrogs ånyo och bifölls StatsLTtsl;:s d. 25 och 29 sistl. April på bordet lagda Utlåt. N:o 59, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. , i fråga om grunden för utgörandet af de till Båtsmans-indelningen i Blekinge län anslagne s. k. öfverskottsoch reservräntor. Ånyo föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 25 och 29 sistl. April på bordet lagda Betänk. N:o 81, i ani. af väckt motion om befrielse för svenska ångfartyg, som göra reguliera resor, från skyldigheten att taga lots då de komina från sjön. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus:
Eds pligt, noaa blilwit granstadt,. underlökt och befunnit, att Byggnaden icke genom efteriätir widmogtllällaude i ringaste mätto tagit skada, utan af alder förfallit, alwen som akt den samma genom förbättringar pä ett eller annat sätt siär alt hjelpa, > hwilken händelse offentlig auktion pä d-m gamla Byggnaden utlyses, vcy hwad derföre mfiyter Militie Boställs Eastan ttllgodokvmmer. §. 49- Wid Caractershus Byggnader mä äfwen hädanetter dtt »nb-lke Manskaps, ware sig Ryttare, Dragoner elier Soldater fä nyttjas U-I alik handtlangningS arbew, mot bekaiuma, 'om rusaiies k-i! tre fjerdedelar af hwad Markegängs-Tajtan l orten stegar för ett Drängedagöwelke. §. Sedan Kongl. M 4 t i Räder stadgadt, att wiste Boställen under go arv tld böra vortarrenderas, och derjemte , Nad«r 'ö^vrdnak, att alie tz deste Boställen »varande C wac-ersyus stola bvrtsäl»as för Militie Boställs-Lastans räkning, njuta Jnnehafwarne sa wäl af dem som af de Boställen hwilka ej äro dortarrenderade, men hwarä inga Caractershus finnas, den tnqwartering, som hittills stadgadt warit eller som Kongl. Maj t efter enligt tidernas förändrade stick, kan anse lämpeftg att framdeles stadga. §. 5!. När sä händer, ett nägt Boställe genom wädtld helt-ych HM eller ttkl en del afdmner oK .Vo - Dett 27 Ianrranl. 115; Bostallshafwaren icke eller kan hofwa full tillgång kill betz ärrruppdyggandr as den i Häradet bemmadr Brandstod, som i Länen olika utgöres och säl, lan swarar emot den timade ff dan ä laga husen, wiil Kong!.
Här föreslås nemi. alt lånets uptagunde skall öfverlemnas åt K. SI. och beloppet ställas till BankoFullmäktiges disposition att af dem användas och inom upgifven tid liqvideras i enl. med de föreskrifter, som af lt. St:r vid innev:de Riksdag varda meddelade. Enl. min åsigt förefinnes icke full öfverensstämmelse emellan dessa föreskrifter. Om K. M. erhåller R. St:rs updfag att negociera lån på bästa möjliga vilkor och på grund deraf utfäster en viss årlig afbetalning, är det väl klart, att förmågan att upfylla dessa föibindelser blir beroende af de föreskrifter R. Sltr komma att i det afs:det meddela. Man kan tänka sig, att dessa föreskrifter, som troligen blifva grundade på dem, som lemnäs för lånets indragning från Svenska allmänheten, icke kommer att stå i full öfverensstämmelse med de vilkor K. M. ingått. I sådant foll skulle den Svenska Regeringen, som icke får något inflytande på bestämmandet af dessa vilkor, komma som man säger, att stanna i sticket. Enl. det Kongl. Förslaget kan sådant icke inträffa, ty det förutsätter att lånet skall indragas och administreras af samma myndighet eller R. St:rs Bank. Jag hyser emellertid tillräckligt förtroende till K. St:r, att de bland sina föreskrifter icke låta inflyta något son blottställer Regeringens anseende, och derföre vill jag icke förhindra antagandet af denna punkt. Gr. Löwenhjelm: Jag förenar mig med den siste talaren. 382 Den 23 December. Ilr Mannerskantz: Utsk:s mening har icke varit någon annan än att reglera utlåningen på det sätt, att de förbindelser sorn för lånets indragning blifvit ingångna må kunna upfy11as, oell då kan väl icke förutsättas, att i den blifvande instruktionen för Fullmäktige i Banken icke skall inflyta föreskrifter, som ålägga Fullmäktige att på utsatta tider inbetala lånet. Jag anhåller om bifall till punkten. Frih. Tersmeden: Jag är förekommen af den siste talaren och förenar mig med honom. Den härefter till bifall å örev:de punkt framställda proposin besvarades med Ja. 3:lije punkten. Hr Gripenstedt:
som från pälsjägaren Ljalin ingått, att tunguFröken Wetterhoff gaf en klar öfverblick af serna påträffat rester af ballongen och de Finlands kulturella utveckling under de sista förolyckades döda kroppar, synas tyvärr efter 40 åren, skildrade det lyckliga, jämna framåthand v i D n a i sannolikhet, och det har allt skridandet, som följde efter årtionden af pomer framstått som en nationell plikt att från svensk sida verksamt söka dementera eller — bekräfta d e m! Den nu utsedde efterspanaren måste ock anses synnerligen lämpad för sin maktpåliggande uppgift. Amanuensen Martin har redan skapat sig ett namn som vetenskaplig reseforskare: han har gjort omfattande färder i den trakt af Sibirien, där spaningarna skola äga rum samt har där goda förbindelser. Han företog senare en resa genom Centralasien ända fram till Kinas gräns och han har så väl under sina resor som under flerfaldiga längre uppehåll i det europeiska Ryssland förskaffat sig kännedom både om språket och om land och folk. De storartade etnografiska samlingar, han under dessa sina resor sammanbragt, torde vara allmänt kända och särskildt i godt minne från den stora Stockholmsutställningen, där de » Martinska samlingarna » i sin särskilda för dem uppförda österländska byggnad utgjorde en af de icke minst intressanta sevärdheterna. D PRINS PIERRE AF OLDENBURG. efter kriget uteslutande ägnat sin verksamhet åt olika välgörenhetssällskap, särskildt den stora franska kvinnoförening, i hvilken hon var vice ordfö- rande. * QEDAN NÅGON TID VISTAS SOM GÄST i vår P hufvudstad prins Pierre af Oldenburg. Det är visserligen närmast hälsoskäl, som nu föranledt hans Stockholmsbesök — den unge fursten undergår behandling af vår ryktbare hypnotisör doktor O. G. Wetterstrand — men man har dock haft nöjet se prinsen ganska flitigt deltaga i säsongens mondäna lif. På Operan är han en flitig besökare, på hofvets fester naturligtvis själfskrifven, och han har äfven själf gifvit en och annan finfin liten ungkarlstillställning, såsom nu senast middag för sin frände prins Eugen å Operakällarens festPrins Pierre är syssling till våra prinsar.
Danielsson att genast gå i Författning med tryckning af BondeStåndets Protocoll och derom så föranstalta , att tryckningen verkställes, så fort Protocollet hinner justeras; att accord uppgöres med Boktryckaren örn möjligaste bästa pris för hvarje ark , inberäknadt Protocollets utskrifning och öfverseende af Correcturet, att kostnaden härtill allt requireias af de allmänna medel, som till Biksdagskostnaderne anslås, men att till en början Prenumeration utbjudes på 48 Ark , emot Två Biksdaler för hvarje StåndsLedamot och Fyra R:dr Banco för alla öfrige , att 250 Fxemplar uppläggas, samt att Prenumerationsmedlen ingå till Statsverket, till ersättning i sin mån för trycknings-kostnaden; hvarom Longberg och Anders Danielsson skulle erhålla Utdrag af Protocollet. S. D. Uti nu ankommit och uppläst Proå tocollsUtdrag' af den 4 dennes föreslår Högvördige Presteståndet, uppå anförde skäl, att Riksens Ständers tillförordnade Revisorers Berättelser angående: I:o BancoVerket, 2to RiksgäldsContoret, 3:0 Allmänna Magazinslnrätlningen , 4:0 StatsVerkets Förvaltning och Räkenskaper. 5:0 De under Kongl. CommerceCollegii förvaltning slående Fonder och Medel, samt 6:0 Hospitalsoch Xazaretts-Räkenskaperne, måtte, så fort de hunnit till de öfriga Riks-: 42« Protokolls Utdrag d. 5 Dec, 1817, Stånden circulera, genast pä StatsVerkets be» kostnad tryckas, och visse Exemplar deraf till Ständen utdelas , samt i öfrigt hållas Allmän» beten tillhanda; Hvilken fråga Högvördige Pre* steStåndet ansett böra till StatsUtskottet remit» terås.
Det förblifwer säkerligen hwad det alltid warit, ett kraftigt stöd »är Thronell, ett aftlkräckande wärn mot Rikets fiender, en killflygt för lagbnndna friheten och en vöfwerstiq-ltg mur emot sjelfsmaldet. Zerr Landt Marskalken yttrade derefter, att denna dagens plenum ej asyftade nägra öfwerläggningar om allmänna ärendcr, utan more Ridderskapet och Adelns enstkilta de enda som nu kunde komma i fråga. Det första ämnet att nu påtänka »vöre beredandet af den stora Deputation, som, anförd af Herr Landt-Marffalken och gemensamt med de öfrige Riks - Standens Deputerade komme akt uowakta Deras Majcstäker Konungen och Drottningen, somt Deras Kongl. Höghetec Kron-Prinsen och Hertigen as Södermanland; i anseende hwarnll Herr Landt-Marskalken anmodade de af Riddersk^pet och Adelns ledamöter som aftundade i denna Deputation deltaga art lill ett anka! as 43 personer sig hoS Riddarhus - Frscalen KNtekna. Anmälkes och emottogs en Deputation frän 4 Den ^ 8 April. det Hederwärda Bonde-Ständek, anförd af RiksLagsmannen ^nclers OLmelsson frän Elfsborgs Län, som framförde Ständers hälsning genom följande tal: Högmälborne Herr Landt-Marskalk sä ock Högloft» Ridderskap och Adel! Icke endast af älagd skyldighet, utan ännu mera af hjertlig böjelse, får Bonde - Ståndet den äran att hos Högloft. Ridderskaper och Adeln framföra dest första, med sann wördnad och tillgifwen hel förenade hälsning. Bonde - Ståndet känner listigt och med tacksamhet de band, som ända frän forntiden fästat det tvid Högloft. Ridderskapet och Adelns öden och den wälrvilja som Bonde-Ständer af Högloft. Rld Lerskapet och Adeln städse erfarit. Det känner samma förbindelse till Konung och Fosterland, till samdrägt och mannamod.
I ofvanomförmälda motioner hafva Svante Bergström från Östergötlands och Beter Andersson från Blekinge län yrkat inskränkning i den till 30 dagar bestämda tid, inom hvilken bränvinstillverkning skall anmälas; dervid den förre föreslagit, att anmälan skulle ske minst 10 och den sednare minst 14 dagar före tillverkningens början; och då det är att antaga att, för besparing i resekostnadsersättningen, kontrollörer förnämligast användas inom den ort, der de äro bosatte, samt att hinder således icke möter för dessas förordnande, men det stundom kan vara svårt för en bränvinstillverkare att 30 dagar i förväg bestämma tillverkningens myckenhet, får, i betraktande jemväl deraf, att tiden för anmälan om företagande af distillering, då den såsom särskild näring i stad utöfvas, är bestämd till 14 dagar, samt att Kongl. Maj:t uti sitt förslag om rättighet att äfven å landet sådan distillering utöfva, icke ansett någon förändring i anmälningstiden erfordras, Utskottet föreslå, att tiden, inom hvilken tillämnad bränvinstillverkning sist får anmälas, måtte bestämmas till fjorton dagar före den termin, under hvilken tillverkaren vill handteriugen företaga. § ö - Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Eleon.-Utsk. Betänkande. I sammanhang med hvad Utskottet under nästföregående § föreslagit, har Utskottet, med bibehållande af nu bestämda tid af 14 dagar för anmälan om fortsatt tillvei kning, ansett, att anmälan om utvidgning i tillverkningen samt derom, att tillverkaren önskar från tillverkningen afstå eller uppgifven tillverkningstid inskränka eller uppgifvet tillverkningsbelopp minska, borde få göras minst 8 dagar förut, i stället för den nu äfven för dessa händelser bestämda tid af 14 dagar. Endast i ett fall har Utskottet funnit någon olägenhet kunna uppstå, om nemligen en tillverkare, som önskar från anmäld tillverkning afstå, derom gör anmälan så sent, att redan förordnad kontrollör anträdt sin resa och ersättning derför anses böra ifrågakomma.