Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Cronholm gjord och af Consistorium Academicum samt Filosofiska Fakulteten derstädes förordad ansökning, innefattande anhållan, det framställning måtte göras hos Rikets Ständer om beviljande af ett permanent årligt anslag af 1000 R:dr åt sökanden, för att derigenom sätta honom i tillfälle att egna sin arbetskraft uteslutande åt historiska forskningar, rörande de delaraf fäderneslandets historia, som endast till en del äro kända och påkalla en mera speciel utredning, mot förbindelse å hans sida att frånträda den lärareplats, han såsom Adjunkt i histori.en vid Akademien innehade, så har Kongl. Maj:t, enär de omfattande historiska arbeten, Adjunkten Cronholm redan utgifvit, dels öfver sär skilda förhållanden i Nordens forntid, dels öfver provinsen Skåne, utom åtskilliga afhandlingar i tidskrifter, vittnade både om Hit och håg för verksamhet i den rigtning på historiens fält, sökanden antydt, och om en större böjelse att gagna på denna väg, än genom akademisk undervisning, uti sin nu aflåtna Nådiga proposition angående Statsverkets tillstånd och behof föreslagit, att e. o. Professoren Cronholm måtte, sedan han från sin akademiska lärarebefattning undfått afsked, för sin återstående lifstid komma i åtnjutande å Allmänna Indragningsstaten af 780 R:dr årligen, motsvarande den lön, han såsom Adjunkt vid Lunds Universitet åtnjuter; och har Utskottet ansett sig böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till detta Kongl. Maj:ts Nådiga förslag. 14:o. Kongl. Maj:t har jemväl täckts föreslå Rikets Ständer att för e. o. Professoren J.
Med anledning af nämnda aspekter förutsäges ock, att de i fält varande soldaterna ”effter sin tyranniska Complexion thesto mehra sköflandes, rasandes, härjandes, brännandes, förstörandes och förtärandes varda”. Så fortgår det år efter år med grymma profetior, allt på grund af ”Saturni och Martis hitzige aspekter”. År 1690 är profeten mörkare i hågen än någonsin; efter att hafva förutsagt allt möjligt elände öfver det arma landet, utbrister han i följande mystiska utgjutelse af förtviflan: ”Men hvad Particularia eller Specialia uthi thetta Åhret vijdkommer, efter som then nyfijkne altijd hafver Lust til a veta, Hvilkendera, huru, hvarest, och när, så är til at svara: När allt bär öfver ända, så finnes Specialia uti Generalibus.” Ifrågavarande kalender-makare hette Joh. Henr. Voigtz, kongl. mathematiker och astronom. Vida beskedligare i sina spådomar äro de af mathescos professorn i Upsala Andreas Spole på 1690-talet redigerade almanackor. En verklig upplysningsman för sin tid framträder i matheseos prof. Andreas Riddermarck, som uti en af honom redigerad almanack, tryckt i Göteborg 1694, förklarar, att ”the astrologiske Märcktekn äre intet capable at föra oss hvarken Frid eller Krig, hvarföre är fåfängt någon Wisshet sluta effter det Ögnemärcke man har af dem”. Adertonde århundradets almanackor röja snart nog inbrytandet af upplysningens tidehvarf; de astrologiska spådomarne försvinna småningom ur desamma och blifva föremål för begabberi. Hvar och en af de särskilda aspekterna hade, jemte sitt gynnsamma eller ogynnsamma inflytande i allmänhet, äfven sin särskilda betydelse. Quadraturen mellan Venus och Månen t. ex. lofvade goda utsigter för frieri och för resor. Nordmanna-Mystik NORDMANNA-MYSTIK BILDER FRÅN NORDENS FORNTID AF A. U. BÅÅTH Illustration STOCKHOLM F. & G.
För StatsBanken åter bar jag ansett 5oo R:dr böra vara det minsta; ty för de smärre Summor, kan Sparbanken användas, på sätt nu brukas, genom begagnandet af flere namn. Att jag grundat upplåningen på bruket af Obligationer i stället för AfskrifningsRäkning, kommer deraf, att jag ansett oss i Sverige ännu äga alltför litet Creditpapper i rörelsen och således heldre böra befordra reverserade än bokförde fordringar. Dessa äro de svar jag ansett mig skyldig att afgifva på de emot mina förslag gjorda anmärkningar. Enkla äro de sätt jag föreslagit för det System, jag anser rättast och nyttigast. Att ett mindre tjenligt System, nemligen StatsBankens fortfarande med Discontering och annuitetslån icke kunnat lika enkelt behandlas, torde förlåtas mig. Tid och möda har jag ej sparat. Om jag lyckats, derom må framtiden dömma. 73 Den x December. Oell sorn jag i en tryckt afhandling framlagt de hufvudsakliga åsigterne i ämnet, är jag glad, att, genom tryckningen af Herr Grefvens anmärkningar, mine medborgare må sättas i tillfälle, att Ledömma dem. Jag anhåller blott att detta mitt yttrande må till Utskottet åtfölja. Grefve von Schwerin .* Det är ogerna jag förlänger discussionen; men den rigtning, som en för oss alla så vigtig fråga erhållit, genom de gjorda motionerne, skulle möjligen kunna afleda oss från de mål, som vi söka. Jag måste derföre tillägga några ord. Skulle lånen mot pant af fastighet få indrifvas efter sorn forskrifningarne lyda, så kunde liqviden bli snart verkställd; de lyda på 6 månaders uppsägning. Enligt motionärens plan kommer silfver, alt föga synas i allmänna rörelsen. Det kommer att bopas i Banken. Motionären har visligen föresett, att detta har sina vådor och derföre i §. 4 föreslagit att ”Bankens styrelse må åligga i farans stund, ”att till annan säker ort affora Bankens realiteter och io års böcker, samt att Bankens Embetsman, i åtlydnad af ed och ”pligt, vid sådant tillfälle skola banktrans”porten åtfölja och skydda.
Herr Hjerta, Gujlaj; Som Grefve Posses anförande icke finnes uti ConstitutionsUtskottets förevarande Memorial upptaget, och man således icke deraf kan inhämta annat, än hvad Utskottet kallar anmärkningens egentliga föremål, så anhåller jag, att Memorialet må återremitteras till Utskottet, på det hela anmårknings-skriften må få ett ruin i Utskottets Memorial. Herr Grefven och LandtMarjkalken yttrade, att då ConstitutionsUtskottet afslagit den af Grefve Posse framställde anmärkning, ansåg Sl* Den ii Ju lii f, m. Herr LandlMarskalken någon återremiss af Utskottets Memorial icke iåmpeligen kunna äg» rum? helst någonj pröfning af Memorialet icke erfordrades, utan det endast komme att låggas till handlingarne. Herr Hjerta: Det år ej emot ConstitutionsUtskottets beslut, som min invändning år riktad, utan endast emot Utskottets sätt att ber handla Riksens Ständer. Jag anser det vara Utskottets pligt, att gifva tillkänna hvad anmärkningen innehåller, så att man tydeligen kan se och bedöma förhållandet, men icke blott hvad den ungefärligen kunnat handla om. Jag tror också, att ett sådant Memorial, som Grefve Posses , kan innefatta saker af ganska stor vigt, och yrkar således, att det må intagas i ConstitutionsUtskottets betänkande. Och för att erhålla denna förändrade redaction , men icke för att tillvägabringa någon jemkning af beslutet, har jag anhållit om återremiss af betänkandet. Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus; Då ConstitutionsUtskottet icke funnit något skäl till anmärkning, i anledning af Grefve Posses anförande, tror jag, och jag är bestämdt öfvertygad, att jag för denna tro har grund uti Constitutionen, att Utskottet icke behöft mer än gifva tillkänna hos Riksens Ständer, att Utskottet ej funnit anledning till anmärkning.
Enligt min öfvertygelse vore det högst orätt och grundlagsvidrigt om Konungen gjorde sig till lag att nämna konsultativa statsråd än ur den ena och än ur den andra klassen af emhetsmän. l!et kan således inträffa, hvad som för närvar, ock är fallet, att inom rädskammaren icke finnes flere militäre personer, än de 2:ne departtts-cheferne för arméen och flottan. Att en af desse, eller t. o. m. häda på en gång, skulle kunna vara af sjukdom eller annan anledn. hindrade att någon tid sine embeten utöfva, lärer väl ej kunna bestridas; och i sådan händelse skulle krigsärendena under tiden ligga nere, ifall Konungen icke hade rätt att för tillfället förordna en militär som icke tillhörde konseljen lill föredragande i kommando-mål. Ät en civil ledamot aj rädskammaren kunde dessa ärenden naturligtvis icke öfverlemnas. Äfven i afseende pä den vid 43 § Reg.F. föreslagna förändringen har Hr von Hartmansdorff yttrat sig. Han tycktes hufvudsakligen stödja sina arimärkmr deremot pä den förmening, dels att departtts-cheferne skulle anse sig alltför förnäma för att föredraga inför sine medbroder, dels ock att syftemålet med hela förslaget skulle vara att göra I jensten beqvämare för berörde chefer och att emellanåt förskaffa dem ledighet. Jag var ej ledamot af stats-rådet dä detta förslag uppgjordes, och kan således ej med full bestämdhet uppgifva de motiver, som för detsamma legat till grund; dock tror jag mig kunna påstå att de varit andra, än dem Hr von Hartmansdorff behagat påbörda dåvar. stats-rädsledamöter. Skälen för berörde förslags uppgörande,tyckas mig dessutom böra sökas uti de olägenheter, som det närvar, förhållandet medförer; — olägenheter, deni regeringens ledamöter bäst varit i tillfälle att bedöma, och i följd af hvilka regeringsärendenas gäng måst afbrvtas hvarje gång Konungen begifvit sig pä resor, sä vida Konungen icke, med anledn. af 106 § Heg.F., deri omnämnes för tillfället förordnad föredragande, utfärdat särskildta föreskrifter, hvarmed bristen på bestämdt stadgande i grundlagen ersättes.
Ifrån denna synpunkt hafva äfven före g: de riksdagars Ridd.Utsk. betraktat saken; man har likväl varierat i bestämmandet af afdines antal och följaktligen storlek, man har den ena gången föreslagit 25 val-afd:r med således 20 i hvar, den andra gången 5 med således 100, allt antagande de närvar» antal till 500. — Den första af dessa indelningar är för liten. den sednare redan för stor, och i likhet med hvad Hr Gripenstedt, vid remissen af Hr von Hartmansdorff, motion, framställde, skulle jag tro, att man närmast funne det rätta i antagandet, att Ståndet, fördeladt efter samma grunder, som nu (öljas för bänkindelningen, i 10 så vidt möjligt lika afd:r, afd:s-vis utsägc 30 Electorer, 3 inom hvarje afd. 50 ledamöter skulle då komma att välja 3:ne Electorer, i båda fallen en medelväg mellan de 20 som välja 2, eller de 100, som välja 5. Af hvad jag trott mig böra anföra mot Hr von Hartmansdorffs förslag, är det lätt att sluta till hvad jag skulle anföra för detta mitt förslag, hvartill jag, för all undvika ett tröttande återupprepande, ber att få hänvisa. Från Hr Gripenstedt skiljer jag mig endast deri, alt då Hr Gripenstedt äfvensom Gr. von Platen föreslagit att valen icke borde blifva limiterade inom afd:n, jag deremot just tror, att de så böra blifva, ty det kunde ju annars lätt hända, alt när de 5 sednare afdme framkallades, hade de 5 första redan borttagit dessas Electorer och de sista afdme således tvingas, till föga båtnad för valets lyckliga utgång, att oberedt och ögonblickligt substituera andra namn i de borttagnes ställe. Följden skulle då blifva densamma, som enligt Hr von Hartmansdorffs förslag, att man nemi. mäste taga sin till flygt till någon rådig vän eller välja på måfå.
Hvad var naturligare, än att han under sommartiden sökte sig en lämpligare »skaldebolig» och fann en passande sådan i lusthuset på Norrmalm, hvilket han hvarken förmådde eller med sina enkla vanor ens ansåg behöfligt att möblera, men hvarest han fick följa sin fantasi att lefva som nomaden i sitt tält och ostörd invänta sånggudinnornas ankomst. Norrmalm egde då ännu inga ståtliga gator och höga husmassor, i stället höjde sig småstensberget, begränsadt af trädgårdar och lusthus. Här, omgifven af fjärilar och blommor, och befriad från den vedervärdiga stanken från hufvudstadens gränder, kunde han fröjda sig åt frisk sommarluft och se skutorna segla ut på Mälaren och vimplarna fladdra från skeppen på strömmen. Så till ända lupo de sista åren af hans lefnad. Bilden bör äfven för oss vara intressant, ehuru Lucidors enkla förhållanden togo sig ringa ut mot de invecklade och romantiska händelser, som i våra dagar omgifva hjeltarne af hans slag. Själens eld och strid är densamma, det yttre må te sig huru som helst. Troligen fick han mången gång i praxis utöfva sin grundsats att ej misstycka ett »gårköksbord». när kassan var tom. Dess emellan lefde han undan och tog dagen som den kom. Hela staden kände poeten Lucidor; hans verkliga namn förekommer mindre. De offentliga ställen, som han besökte och som hans skrifter omtala, voro »Den holländska tuyn» vid Österlånggatan, som fanns qvar på Bellmans tid, »Frans de Moy» med namn efter en utländning som synes haft den elegantaste vinhandeln, »Munkens källare» midt emot det gamla Myntet, der en oriktig tradition ansåg honom hafva blifvit mördad, och »Fimmelstången» vid Kindstugatan, der dådet verkligen skedde. Han var ganska ofta uppsökt af höga och låga för att med sina rim förhöja deras glädjeeller sorgefester, och han gjorde affären merendels kort. Ty han var nu hufvudstadens erkände bröllopsoch begrafningsskald. Men det var nu slut med hans ungdomsfriskhet. Kärleken hade tagit afsked ur hans hjerta. De ömma och vackra visorna hade tystnat.
Den 28 Zebruaru. ' lill landsflygl eller lifstids fängelse, atk galla hwad Lagen i iz Cap. i, 2 och g §. F. Giftermåls-Balken stadga för den som genom hor förorsakar skilnad; men dä någon stämplat eller lågt werkligt försåt för sin Makas lif, åge den oskyldige Makan den ratt till egendomen 4 och 5 §. §- i iz Cap. GiftermälsBalken utstaka; »räder den oskyldige i annat Gifte, njnte barnen den egendom, svin den, enligt Z bör i sädant fall frän sig lemna; hwaremvt, när ga. lenjkap gisivit anledning till skilnads sökandet, hwardera Makan mä wid sin lagliga ratt bibehällas; börande tillika den Maka, som af sadan orsak skilnad sökt och wunnit, ej derföre anses befriad frän sin pligt, att efter tillgäng och behof sä wäl om den wansinnige MakanS framlida förnödenheter, som ock om Barnen draga försorg. Och mä, nar skilnad fö. keä för brott, den ej bewiljas, om de t,venne Makarne eftcrden brottsliges bestraffning ä nyo sammanflyttat och haft samlag. Utom ofwannämde händelser, dä frägor om ägtenskaps-skilnad böra af Domaren uptagas och afgöras, mä ock skilnad sökas, dä andra anledningar dertill sig förete, säsom när den andra Makan blifwit, genom Laga kraft wunnen Dom, lill lifwets eller ärans förtust skyldig känd, men genom Kongl. Nåd fatt förskoning frän dödsstraffet eller äran återskänkt» när den blifwi: dömd för det nti ro Cap. 2 Z. Mchgärnings-Batken nämde brott, eller till spö etter ris elter bestämd lids fängelsestraff; eller beträdeS med slöseri, dryckenskap, waldsamt sinnelag och dylikt, samt när en sädan stridighet i lynne och tänkesätt hoS begge Makarne sig yppar, som under beständiga tillfällen - Den 28 Zebruarii.
Jag anhåller derföre att få påminna Högloflig^ Ridderskapet och Adeln, det sjelfva föreskriften för Constitutions-Utskottet i 65 § RegeringsFormen ”att väcka och upplugga frågor rörande förändringar i Grundlavgarne” så mycket mer hindrat Utskottet att med detta mål taga. någon befattning, sorn här ej åsyftas någon verklig och för alltid gällande, redactio.ns-förändring af någon Grundlags §. titan blott en, för viss. person gällande, tillfällig modification och utsträckning af Ständernes redan förut i samma ämne fattade beslut. Detta ärende trodde Utskottet så mycket mer ligga utom gränsen för dess befattning, som intet stadgande i Grundlagen finnes, enligt hvilket det kunnat af Utskottet behandlas. Att Utskottet utred t rnofi verna för dess förfarande, bade. Utskottet hoppats, ej skulle räknas detsamma till last. Hvad återremiss beträffar, får jag vördsamt förklara, aft den helt visst skulle tjena till intetf hälst Utskottet omöjligen lär kunna annorlunda än som skett, behandla frågan, i det skick den nu är. Helt annat klefve förhållandet, om antingen Kongl. Majit eller någon enskilt Riksdagsman ville göra én ordentlig motion om laglig ändring i Grundlagen; dä Utskottet ej skulle underlåta att sig deröfver, vederbörligen utlåta, Sluteligen vill jag blott fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att Utskottet sorgfälligt undvikit, att i sjelfva saken yttra något hvarken afeller tillstyrkande. 554 Dm 19 Martti„ Herr Lagerhjelm, Pehr: Då jag lifligen delar Herr von Hartmansdorffs öfvertygelse, får jag till Herr Grefven och LandtMarskalken framställa den önskan, att propositionen måtte innefatta det tillägg, som Herr von Hartmans* dorff framställt. Friherre Anckarsvärd; Med kännedom och öfvertygelse om den värde talarens Herr Cederschjölds grundeliga insigter i de constitutianella formerne, uppstår verkeligen hos mig en villrådighet, då jag ej kan fatta analogien emellan Grundlagen och den Arärde talarens yttrande.
Utskotten föreslå HandtverkeSocietefer hvilka jag ej 911 aer yara annat ån ett nytt namn på Skrån», Dtu 30 Augusti e, mi 3®* »nen menligare, ty förut vst tillfälle för medtäflare, att bedömnia arbetet, men i dessa finnas flere, som ej förstå arbetet, oeh möjeligen kunde det leda till överenskommelser, att öfverse med hvarandra. Jag tror således dessa icke vara åndamålsenlige. Liba med Herr Lefrén finner jag, att det vore båttre, om andre sakkunnige personer invaldes, men kan ej instämma deruti, alt de borde utgöra så liten del af Societeten, och att det skulle bero af handtverkarne att välja dem. I allmänhet tror jag, att innan man går till detaillerne af så magtpåliggande ämnen, bör man vara ense om principerne. Sedan man derom år ense, år stadgandet snart tillvågsbragdt. Efter min tanke och sedan jag genomläst Utskottens förslag, äfven sam framlidne Grefve Posses, måste jag yttra, att jag vid jämförelsen finner hans förslag vara ett mästerstycke. Derföre hade jag önskat, att Utekotten ej så lösligen blott vidrört hans förslag och berömt det, utan äfven granskat, huruvida det icke Lunde antagas. Det hade vaarit så mycket lättare, som det blott innehåller fern hufvudgrundaatser. Man har ibland annat ansett Grefve Posses project användbart blott uti en liten Stad, som skulle n}rskapas. Jag tror, att Utskotten misstagit sig; i anseende nemligen dertill, att jag ej finner Grefve Posses förslag så liberalt, som de systemer, hvilka följas i flere andre länder, såsom till exempel Frankrike, Det stöder sig på frihet utan sjelfsvåld. Frihet för hvar och en att utveckla sin förmåga och sin skicklighet, samt controll, att ej dålig vara tillverkas. Man har äfven tillvitat detta éiiémé liw 3*2 Den 30 Augusti e. m. förslag, att det uppmuntrar handtverkerierne opft försvårar fabriks-rörelsen.
Utom hwad Bewillningen eller afgifternehärwid beträffade, sa hörde de nuingangne remister och anmärkningar icke till bada Utskottens utan allenast till BewillningsTltjlkoitetS befattning, men öfrige Ledamöterne wörö ater af den tankan, akt som baba Utskotten förur gemensamt före-, haft ifragawarande ärende, samt den Åtgärd som destförinnan hos Veswärs och Oeconomiae-Utffsttet, föregått följaktligen ej annorledes kunde bekragtas än som en beredning deras, samt wid fastställande af bränwinsbrän» ningen destutvm der Occonomiflka och afgiften ägde ett sa nära sammanhang sig emellan, att det ena icke ritan pä en gäng med dek andra lämveligen eller möjeligeir skall kunna upgöras och Utstakas; Altja och under abe» ropande deraf, akt Höglofl. Ridderskapet och Adelil uitcyckeligen alerförwist srägän om bränwins bränninaeit till till bada Ur^ötken, samt icke nägok af de andre Respective Ständen mer än Wällofl. Borgare Standek sörejkrifwil, att den numera blott af VewillningK i6zo Den 23 December. Utskottet skulle riökaga. förmodade sistnämnde Ledamöter, att ofwansagde rem ister och anmärkningar borde beswaras af bade, Utskotten, hwilka samiällt upglswit och författat det förra projrct, hwari de aniörde ändriygar begäras; warandeö wid anstäld omröstning ven första meningen godkänd geno», pkiralikrten af Högwördige Preste-StändekS, Wällofl. Borgare-SränvetS och Hederwärda Bonde SländetS härwarande Ledamöter, men af Högloft. Ridderskapel och Adelns Deputerade den senare antagen och fullföljd. I anseende till en sadan skilj ktighet uti meningarne och dä genom stridiga innehaf t af Högloft.
Om man af denna årliga vinst drar alla jordliqvidationens utgifter, nemligen en gång för alla gjorde utbetalningar till jordliqvidations-förrättningar, resepenningar, ersättning för förlorade grödor, husflyttningar, vederlag på ett visst antal år m. m., betalte dels i penningar, dels i persedlar, uppskattade efter markegången i en summa 28,527: 44-Ir* Vidare Boställs och andra Åboers för lifstid tilldeladeersättningar, suppositionsvis beräkde för 12 år, äfven förvandlade efter 10 årsmar ke8ånS 6,616: 8. -35,144; 4-1It Så återstår af första årets vinst R:dr B:co 39,189: 11. 1. hvaraf ytterligare böra dragas årliga utgifter för all framtid i följd af Jordliquidationen, 3o Den 26 Mars f. m. Transport 39,189:11. t. persedlarne förvandlade, som förut, efter markegång 7,131:22. 8. Då första årets behållna vinst för det allmänna har varit 32,057: 36. 5. Och för de påföljande åren, förutsatt att rörelsen endast förblifver hvad den nu är, kommer den att utgöra 67,201: 4i>h* och detta oberäknadt hesparad väglagning efter 16,000 parlass på 8 mil fram och åter m. m. Det torde äfven böra nämnas såsom ett factum , icke blott supposition , att vid Trollliätte-Canal, der på en redan af ålder-bestående transport-rörelsen var i full gång, den årliga varutransporten dock har förhållit sig, som följer: Der torde man således finna den säkraste måttstocken för landets förkofran; och det skulle vara besynnerligt, om ej samma förhållande skulle äga rum vid Götha Canal. Jag tror tvärtom, att rörelsen inom landet skall stiga dagligen, oberäknat en vigtig transitohandel, hvaraf årliga vinsten kan beräknas, så snart Canalen är färdig, att årligen tilltaga, om passande mått och steg tagas. Den 26 Mars f. m. 3i
R:dr 209: Transport: 209: — —- — 149 — Transport: 209: för andra Corpsers sjukes vård och underhåll 5,471: 16 — inkomster af en stenhusegendom 180: 6. 11. för försålda kasserade inven tariepersedlar 34: 31. 6. arnt anmärkningsmedel . 10: 24. — Sii återstår såsom egentlig kostnad 26,484. 18. 9. Genom omförmälda minskning i sjuknummern samt ofvanberörde behållning från år 1842, har Direktionen icke behöft alt från Kongl. Stats-Kontoret uttaga mer än 24,000 R:dr al de i Staten anslagna 31,320 R:dr, så att, vid 1843 års slut, såsom tillgång förföljande år, hos Stats-Verket innestoclo 7,320 R:dr, oberäknad! 888 R:dr 22 sk. 3 rst., behållning hos Sjukhus-Kommissarien, och 92 R:dr 8 sk., obetalda sjuk vårds-ersättningar. Kongl. Förvaltningen al' Sjö-är en der na. Räkenskaperna, hvilka för båda åren i Kongl. Kammar-Rätten blifvit granskade utan anmärkningar,. utvisa: Debet. år 1§4* år S§43. Balans från föregående året: Bebållningar och fordringar Ordinarie Uppbörd : Statsanslag för året 1 Dito uti indelningar och natura spanmål Dito för föregående åren Extra ordinarie Uppbörd: Från f.åe Hufvudtiteln Dito, till sjömätningar, „ Konvoy-Kommissariatet, ersättning för sjö-expeditioner, Pensionsoch gratial-afgifter Deponerade medel Diverse omförda medel Aflöning Nybyggnad och underhåll Skrifmaterialier och expenser . Reseoch traktamentspenningar . Exercis med Flottans bemanning , Oförutsedda utgifter , Spanmåls-upphandling och bagerikostnader ... Lotserioch Fyrings-staterna , . Af influtna arrendemedel Af rotefr i hets-medel Af allmänna Indragnings-statens medel Af Konvoij-Kommissariatets dito
Göteborgs ipinnofurenings organ &gt;Framat * har i sitt framtr5dande I~ekrYRat denna rL uppfattning af nainnets tretydiga innebörd, detta dels genom siii brist p i styrsel och sin fr9nvaro af ett fast mil, dels nu senst p o m fran~ / äiggnn&amp;t infdr sin liisckrcs af en ski / drin.~, sonr är r i f f y k af en qwi111&amp; strindbe~ianisnz af drt mest furncdrande $ / q. Vi syfta 11; det stycke, under titel: ?Pyrrhussegrar * af den unga men rStclla Clerer, som blifvit intaget redan ökiiiida iörfattarcl~seiirlony~~ien i hsftet n: o 2 0 af ~FramSts. F ö r h och hennes nesliga opus vilja vi s5 litet som möjligt beröra, och detta endast för att l$ det kraftigaste afrada vara läsare fr511 dess bekantskap. Att wgrunila flickans sjals nied sarlan läsning, vore en synd, likasoni det vore vidrigt och gagnlöst fur ärbara svenska qvinnor nit onudigtvis Iita sig uppröras och förbittras af en skrift, Iivars omna syfte rujer sig redan af titeln, och med afseendr p i hvilken det Br omöjligt att siiga, hvilkendcra ar inest naturvidrig och osund till hela sin sinnesriktning, hjeltinnan eller den nnga flicka, soni med kallt I~lod satt sig ned vid skrifiorrbt för att konstruera denna vringbilil af en (pinna.