Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Anslagens till folkskoleväsendet sammanförande till ett särskildt reservationsanslag .. Bih. till R. St. Anslagen till folkskoleväsendet, angående användande af besparingar å 66: 107. Anslag till personer och menigheter för deras frångångna andelar i böter 26: 12. Antagande af ytterligare kanslibiträde i Stats-Utskottet 2, 19. Anliqviletsinlendent, arfvode åt . 66: 88. Arboga elementarläroverks utvidgning . 66: 35. Arboga—Köping, jernväg emellan . 80: 6. Arkiv och Bibliothek, Rikets Ständers, utvidgning af .76. Arkiv-byggnad för Göta Hofrätt .. 26: 14. Arméens boställen, uppskattning af , 51: 50. Arméens omorganisation ... 105. irraic/e-eflergift för kungsladugården Åhs Kloster 47. Arresllokaler vid indelta arméen 51: 45. Artilleri-befälets skjutöfningar, anslag till 51: 12. c. Årvidstorp-Kalfven, upprensning af vattendragen emellan . .78: 57, Arvika elementarläroverks utvidgning . 66: 37. Arvika—Riksgränsen, jernväg emellan 54; 1. Augmentsränta, ersättning för utgörande at 62. B. Bangård vid Clara sjö, utvidgning af 59. Barnmorske-undervisningsanstalter och Barnbördshusen 66: 85. Beckers, G. W„ Regementsläkare-enka, pension åt .74; 64. Beckmans, N„ Lektor, dito dito 74 : 72. Be/rielse från rotering för hemmanet Fångåmon JVS 1 i Jemtlands län 17. » för lägenheten Myrbacken från erläggande af rotevakansafgift 36. » för hemmanet JV2 3 Weda från dito dito 37. Befästningar i Stockholms skärgård '. Behöfvandes undsättning i missvextår ... ... 9.
(Forts.) J l S S j a n log sitt handklaver, och sedan han för5| [k ' I) siktigt öppnat dörren, frågade han in i det skumma rummet: » Är mormor ensam? » » Ja, Ingeborg gick nyss, hon skulle lägga sig och sofva litet, sade hon. » Han gick in. » Skall jag spela något för mormor? » » Ja, kära, så snällt! » ropade gumman gladt. Och så spelade han psalmer o c h sånger, o c h den gamla satt tyst, andäktigt lyssnande, men när han då till melodien: » O, Kristi oss benåda! » äfven sjöng orden, störtade tårar ur hennes ögon, o c h sedan han slutat, utbrast hon med rörd, tacksam stämma: » Tack, snälla Nils! En sådan söndagsafton har jag inte haft på många år! » Men Nils förebrådde sig själf, att han ej tänkt på den gamla mormodern under de långa söndagsaftnarne, då han j u med så litet kunnat glädja henne. Huru han sedan satt, preludierande på sitt instrument, kommo dess toner att söfva mormor. Och utan att han själf tänkte därpå, hade han sakta börjat spela melodien till den gamla kära visan: » Har du en vän. » Glömmande allt o m - kring sig, började hau äfven sjunga vers efter vers, slutande med strofen: » Har du ej vän, har du dock Gud, slut då honom till ditt hjärta. » Han tystnade, men spratt till vid ett ljud från kammaren innanför. — Det lät som en halfkväfd snyftning. — Icke kunde det vara häradsdomaren, som kommit hem? — Han lyssnade med återhållen andedräkt. Då öppnades dörren, som från kammaren ledde ut i förstugan, o c h han hörde, huru någon med hastiga, lätta steg sprang trappan uppför till vinden, och därpå hörde han samma lätta steg i rummet ofvanför, hvilket rum just var de båda döttrarnas. Hans hjärta klappade hårdt och häftigt. — Ingeborg hade varit därinne — hon hade hört, hvad han sjungit! Det var hon, s o m gråtit och snyflat! Det brusade och stormade inom honom, och dock tyckte han, att det liksom sjöng och jublade därinne.
"Huru nu: en najad du vet då något om najaderna, du mitt barn?" "Ja, och om dryaderna också!" svarade Nanny nickande och för första gången liksom lite stolt öfver sitt vetande, hvilket eljest ingen utom gamle pappa brydde sig om. "Du förvånar mig du har då läst ... låt höra?" "Åh, något af hvart. Pappa har en stor bokhylla, och jag har sjelf en liten." "Hm hm", sade den unge kronobefallningsmannen i survivance, "det der är ju alldeles förundransvärdt... Men så berätta mig då hvad du läst!" "Bryr herrn sig om det?" "Det hör du väl ... kors, för tusan, mamsell Nanny skulle jag säga. Nå, mademoiselle, låt oss sätta oss ner ... den här gräsmattan är ganska mjuk. Jag vill anställa en liten examen." "Men jag svarar icke, om herrn kallar mig mamsell jag tycker att vi bli så främmande då." "Nå, då skall jag nog akta mig för det... Men låt oss nu komma till början..." "... med hvad jag kan?" "Alldeles det... Men hvarför sätter du dig så långt bort?" "Åh, det är väl icke så fasligt långt heller!" "Det bevisar att du åtminstone icke kan räkna, min gudinna! Låt höra, hur många alnar är det emellan dig och mig nu?" "Tre, tänker jag!" "Stackars liten, du har ju ännu icke hunnit ens till addition! Men jag skall bli din lärare." "Nå, hur skall det gå till?" "Så här" den unge mannen ryckte hastigt af sig den kring halsen löst virade svarta silkesduken ... "denne utgör ett bestämdt alnmått... Nu börjar jag mätningen, och när jag kommit tre alnar ifrån dig, så..." "Hvad så?" "... stannar jag och sätter mig, ty du har sjelf bestämt tre alnar." Aldrig hade Nanny haft ringaste begrepp om dylik lek.
Staden Wexiö är på bekostnad af ortens innevånare redan sammanbunden med jernväg till Statens södra stambana. De härader, jag representerar, äro belägna långt öster om Statens nämnda bana, så att dess innevånare hafva för det närvarande nästan ingen fördel af denna bana; och i följd af de vigtiga skäl, som i allmänhet tala för en jernvägsanläggning från Wexiö till Carlskrona, med utgrening till Calmar, är undersökning och kostnadsförslag uppgjordt. hvarföre jag anser mig böra vördsamt fästa Rikets Ständers pröfning och uppmärksamhet härpå, förvissad om att det talar för ändamålets vigt, ty derigenom beredes icke allenast den stora och vigtiga fördelen att, i händelse af inträffande krig, en skyndsam kommunikation beredes till rikets örlogsflotta, dels att det skall på ett närmare sätt sammanknyta de frenne städerna Wexiö, Carlskrona och Calmar, jemte den folkrika och sädesproducerande ön Öland, äfvensom det inre af landet; hvarigenom utbyte af detta sednares nu mindre afsättliga, men icke obetydliga skogsprodukter, bruksoch fabriksalster, m m. deraf skulle befrämjas, och de särskilda orterna å östra fastlandet komma i en närmare beröring med hvarandra, och hvarigenom Statens öfriga stambanor skulle genom en större trafik få en ökad inkomst; äfvensom om en sammanbindning med vestra kusten framdeles kommer att ske, måste denna bandel antagas, såsom för ett dylikt ändamål häst passande. För ändamålets uppfyllande åtaga sig städerna Wexiö, Carlskrona och Calmar, samt deremellan liggande landtkommuner uppoffra en tiondedel af hela dea till tio millioner beräknade kostnaden, med en million R:dr R:mt, under förbehåll att, emot upplåtande af erforderlig jord för banans anläggning, samt inlösen af de Bih. till B. St Prot. 1865 & 1866. N:o 219. hus, som måste undanrödjas, derpå få afqvitta så stort belopp, som för detta ändamål i kostnadsförslaget är beräknadt.
Hennes föräldrar innehaf va ett värdshus i förstaden Bretagne, hvarest för tio FRU HENRY. år sedan dåvarande major Henry ingick äktenskap med deras äldsta dotter. Som en bild till dagskrönikan bringar Idun här hennes porträtt. &gt;HUNDRA ROSA GEISHOR * GRUNBERG. J A, I MORGON SÖNDAG går Sidney Jones populära operett » Geishan » för hundrade (säger 100:e) gången öfver Vasateaterns tiljor, och detta i en oafbruten följd. I sanning en enastående succés för våra förhållanden 1 Och ännu är salongen lika fullsatt som på den glada premieren för mer än tre månader sedan, bifallet lika stormande, publiken lika betagen. Den lilla japanska tehusflickan tycks besitta en friskhet och dragningskraft, som hvarken tid eller tand förmår slita. Den som helt visst icke minst bidragit till denna storartade framgång är titelrollens innehafvarinna, fröken Bosa Granberg. Vi bringa därför ock i dag, som ett åpropos till » Geishajubileet », den intagande unga sångerskans porträtt. Fröken Griinberg har ännu icke tagit synnerligen många steg på » konstens törnestig », och vi tro knappast, att hon känt af törnena. Hon debuterade i höstas på Svenska teatern som Inga i » Bröllopet på Ulfåsa », och — täck, nittonårig, graciös och liflig — tog hon genast publiken med storm. I operetten, på Vasateatern, fingo vi kort därefter erfara, att hon äfven äger en förträfflig sångröst, af hvars konstnärliga utbildning hennes lärarinna, fru Jeanette Jakobsson, har den största heder. Men när den lilla kadetten Henri, smidig och säker i sin välklädande uniform rörde sig på scenen — sannerligen man då skulle velat tro, att framställarinnan ej ens sett någon operett, förrän hon själf uppträdde i » Operabalen »! Så var emellertid förhållandet, efter hvad frö- ken Griinberg själf berättat oss. Att här funnos ovanliga medfödda anlag, var således allom tydligt. » Men så hade jag också den stora lyckan att från första stund få åtnjuta den utmärktaste ledning, » sade fröken Griinberg.
På dessa grunder och under åberopande af det skäl, som det återremitterade Betänkandet innehåller: anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka, alt en ny Cateches må utarbetas, efter de åsigter, sorn af Herr Cederschiöld blifvit framställda. Beträffande dernäst frågan om den nu gällande Catechesens öfverseende; så inser Utskottet att denna Lärobok icke kan ernå all nödig felfrihet och fulländning, förr än en förbättrad Bibelöfversättning blifvit antagen, hvadan och som det blifvit anmärkt, att utarbetande af förslag till förbättrad redaction lill Cateches, dessförinnan vore förtidigt, Utskottet finner sig i så måtto böra förändra sin i förra Betänkandet gjorde hemställan i afseende på tiden, då Catechesens öfverseende borde företagas, att Utskottet nu vördsamt föreslår: att det förslag till möjligen behöflige ändringar och förbättringar uti meranämnde Lärobok, hvilket Utskottet i dess förra Betänkande ansåg böra vara färdigt att antagas vid samma tid som den nya Bihelöfversättningen, icke må utarbetas förr än denna Bibelöfversättning blifvit antagen. Dock varder detta lill Rikets Höglofl. Ständers närmare pröfning vördsamt öfverlemnadt. Stockholm den 14 Junii i834* STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktuyckeriet, i834- Allin, Besvärsoch Oeconomie-ZJtslottcts Utlåtande IV:o 88. t N:o 88. Ankom till Exp.-Utsk. den 23 Junit. Ytterligare Utlåtande i anledning af anmärkningar vid Utlåtandet N:o 62, rörande väckt fråga om befrielse för Allmogen på Gottland från skyldigheten att bygga och underhålla Boställshus åt Tull-Betjeningen vid Landthamnarne derstädes.
Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Elcon.-Utsk. Bet. 29. Af Riksdagsfullmägtigen Anders Jonson från Wermlands län: ”Jemte det jag instämmer uti Riksdagsfullmägtigen Rosenbergs ofvanstående reservation, får jag äfven reservera mig mot det Sammansatta Utskottets beslut, att afstyrka bifall till det väckta förslaget, att klander mot egogradering skall fullföljas innan skiftet afslutas. Efter en tretioårig erfarenhet, dels såsom god man vid skiftes-förrättningar, dels såsom ledamot af Egodelningsrätten, torde det vara en känd sak, att ofta en jordegare af klanderbegär, för att söka hindra tillträde af nya skiftena, sorn alltid medför förlust för jordegarne, denne, i brist på andra skäl, anställer klander mot graderingen, och att en del unga oerfarne Egodelningsrätts-domare och ledamöter, för att den klagande icke ensam skall få betala Egodelningsrättens sammanträden, ofta företaga sig några små ändringar uti graderingen, dä skall skiftesmannen företaga ny delning, uppbära nytt arfvode, som ofta mångdubbelt öfverstiger de ändrade figurernas värde. Jag vill härmed ingalunda hafva sagt, att icke misstag uti graderingen ofta mot bästa vilja kunna begås och böra rättas, men de blifva icke mera synliga derigenom att skiftet afslutas, ty de äro att söka i jorden, men den förändrar icke genom afslutande af skiftet sin sämre eller bättre natur, tvärtom tror jag mången gång jordegarnes egennytta mindre vara att befara genom granskningen af graderingen förut, innan de voro säkra på hvem som blefve den slutlige egaren af marken.” STOCKHOLM, tryckt hos a. l. norman, 1863. Sammans. Stais-, Lagsami Allm. Besvärsoch Ekonomi-['iskallets Betänkande N:o 30. I il o so. |Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Juni 1863, kl. 10 f. m.
Jag tror följaktligen, att om anmärkn:r göras efter 100 § i sådane fall, för hvilka ansvarighetslagen icke utsätter något visst ansvar, så är det elt fel af Coust.Utsk., sorn i detta hänseende icke ställt sig ansvarighetslagens G § till efterrättelse. Man ser häraf, huru rätt Hr Lagerhjelm hade, då han i sitt första yttrande sade, alt ansvarighetslageu är icke blott en efterrättelse för Riksrätten och Konungens rådgifvare, han är det äfven för Coust.Utsk., som har äklagaremakten i sina händer. Den 2 November f. ni. 27 Hr Gripenstedt: Den siste värde talarens påslående, alt en strid förefunnes emellan det föreslagna mom. af 5 § och 6 3, hoppas jag kunna visa är ett fullkomligt misstag. Den värde talaren påstår, alt dessa håda §§ innehålla samma sak, men att enligt det 2 mom. af 5 § ansvaret bestämmes efter 1 cap 12 § Rälteg.b:n och enligt 6 § blifver det åter en anmälan efter 107 § Reg.F. Jag tog mig friheten, redan sisla gången jag hade ordet, antyda den bestämda skillnad som existerar emellan dessa häda lagrum. De handla ingalunda om samma sak, ty det 2 mom. rörer de fall, dä en Konungens rådgifvare uppenbarligen bryter ernat grundlagens föreskrifter, då deremot den 6 § upptager de fall, då en Konungens rådgifvare underlåter att iakttaga hvad grundlagen bjuder. Det mäste väl vara en tydlig oell stor skillnad emellan att uraktlåta något som är anbefaldt, och att verkställa något, som är förbjudet? Det 2 inom. i 5 § stadgar straffet, dä en Konungens rådgifvare gör något, som är af grundlagen förbjudet, och den 6 § stadgar likaså straffet, dä rådgifvaren uraktlåtit något som är anbefaldt. Det är sålunda ingen strid dem emellan, utan tvertom ganska nödvändigt, att det finnes 2 särskilda lagrum, som stadga ansvarsbestämmelse för de 2 olika fallen. Det påståendet, alt grundlagen borde rättas efter ansvarighetslagen, skulle jag tro äfven vara fullkomligt oriktigt.
Ehuruväl Skiftes-stadgans föreskrift, att ersättning i skog skall i skogsförnödenheter gäldas, på många orter ovillkorligen leder till ett hastigt förstörande af den förut sparade skogen, må det väl dragas i tvifvel, huruvida ändamålet att förekomma ett sådant utrotande af skogen skulle uppnås, om ersättningen i annat än skogselfecter bestämdes; ty med temlig sannolikhet kan antagas, att den, som skogen vid skiftet erhållit, skulle i sådant fall genom skogens nedhuggande söka bereda sig en hastig, ej obetydlig inkomst. Vid sådant förhållande, och då någon ändring i sättet för ersättningens gäldande icke torde med fördel kunna göras, utan det närvarande stadgandet derom kommer att bibehållas, måsteden för afbrukningen bestämmande tiden, med afseende å hvars och ens rätt alt icke inom sitt område lida något intrång af andra, inskränkas till så kort tid, som kan med ömsesidiga fördelar och anspråk förenas; och anse Utskotten den af Författningen, såsom den längsta, utstakade tiderymden af 10 år vara i detta hänseende fullt tillräcklig; hemställande Utskotten således, att å motionärens förslag i detta ämne afseende ej mätte fästas. 14 Cap. 1 §. Af Bengt Gudmundsson: att, sedan alla för skiftets verkställande nödiga grunder blifvit beredde, Skiftesmannen och Gode Männen böra med delegarne ytterligare till öfverläggning sammanträda, dervid hvarje serskild fråga, som i 6 Cap. 1 §. 1, 3, 4, 5, 6 och 7 punkterne omnämnas, ånyo föredrages. De då tvistiga ämnena skulle underställas Egodelnings-Rättens pröfning och förrättningen uppskjutas, tilldess tvisten blifvit slutligen afgjord; hvarefter skiftet å Chartan utmärkes. Detta förslag är en följd af hvad motionären vid 6:te Cap. anmärkt och står derjemte i omedelbart sammanhang med dess jemväl framställde förslag till ändring af 18 Cap. 9 §., hvaröfver Utskotten få tillfälle att här nedan sig yttra.
Bildningen hos Lapparne är i tilltagande, hvaremot deras välmåga småningom förminskats i den mohn de genom Nybygges-anläggningar förlorat bele för sina Rehn-kreatur, hvilka dessutom lidit betydligt genom vargarnes härjningar. 3:o Näringar. Jordbruk: oaktadt invånarne under missväxterna mer än vanligt sysselsatt sig med binäringar, har jordbruket likväl utvidgats och bedrifvits med omsorg, så att afkastningen i medelmåttiga år skulle varit tillräcklig för Länets behof, hvaremot brislen nu mast införskaffas från andra orter och betydlig förlust, med få undantag, tillskyndats dem som användt sina krafter och tillgångar på jordbruket. Som jorden i allmänhet fordrar mycken gödsling, så har hågen tilltagit, att med artificiella ämnen öka gödsel-tillgången för åkerns fruktbarhet, bland annat genom bränning af myrjord och så kallad björn-mossa. Enligt hvad erfarenheten visat, har detta slags gödningsämne, begagnadt i större qvantite, gifvit sädesväxten lika frodighet som efter boskapsspillning, särdeles på sandjord. Man har väl förmärkt, att den dels befordrar sednare mognad, dels mindre motstår stark torka; men med urskillning använd, medför den dock betydlig nytta. Potatisoch lin-odlingen är i tilltagande, så att af den sednare produktionen någon afsättning till andra orter äger rum. Med hampa och humla är icke samma förhållande. Sistnämde växt, såsom ömtålig för kyla, torde ej på länge komma att fylla behofvet. Nya odlingar hafva företagits och blifvit verkställde i den mohn omständigheterna medgifvit. Medelst vattenledning på ett härstädes förut okändt sätt, hvaruti tvenne af Hushålls-Sällskapet aflönade Jemlländningar lenmat Länets invånare kostnadsfri undervisning, likasom vid myrgödselbränningen, hoppas man kunna bereda frodighet och deraf följande afkastning i flera afseenden på mångfaldiga och vidsträckta lägenheter, ej mindre inom kustlandet, än i Lappmarken, hvilket gifvit anledning till en mängd Ny - bygges anläggningar, äfven å de trakter, der sådant förut icke ansetts kunna ske med. någon fördel, i saknad af ängsoch odlingsmark.
Regements-skrifvaren, Fältkamereraren Arell må befrias från erläggande af ränta ä det kapitalbelopp2,998r:dr 10 rst, som genom Kongl. Maj:ts nådiga dom af den 24 Juli 1846 blifvit honom ålagdt alt gälda, emot det att den ännu oguldna återstoden af samma kapital varder med 898 r:dr 10 rst. b:ko till statsverket inbetald, innan sex månader förflutit från det domen i Arells konkurs vunnit Jaga kraft och således inom den 30 nästk. Oktoberj Och torde i händelse af Rikets Ständers bifall härtill, underdånig skrifvelse i ämnet höra till Kongl. Maj:t allåtas. Stockholm den 19 Augusti 1851. Reservationer: af Friherrarne Palmstjerna, C. 0., Klinckowström, M.R., Stjernstedt, A AF., Herrar Rappe, C. G., Rlomstedt, C. R. samt Herr JFcern och Riksdags-fullmäktigen Måns Mänsson från Calmare län. Grefve Mörner, C. G., anmälde, att han icke varit i Utskottet närvarande, då detta ärende derstädes afgjordes. Stats-Utskottets Memorial, N:o 336. Ank. till Exp.-Utsk. d. 19 Aug. 1851, kl. 12 m. Memorial, med förslag lill samman jemkning eller v o ter ing sproposilioner, i anledning aj Riks-ståndens skiljaktiga beslut, angående bildandet af en fond till understöd för afskedade folkskolelärare.
Besvärsock Ekon.-1 'tskotteis Utlåtande, N:o 59. gg Jag må nu lills vidare hafva sagt nog i anledning af den lill Utskottet rr initierade molioi.en, mod de dertill gjorda tillägg, och uppiepar, hvad jag förut yttrat, 8lt j g för *ngen del vill n otsälta mig den önskade underökningen, men önskar b'ott, att den, för fullständighetens skull, måtte utstiäckas äfven till landet, och hvarom fråga i sinom lid icke skall uteblifva.” Häruti instämde Herr Sundblad. 7:o af Herr M. W. Collén: ”Inom Utskottet har jag yttrat den åsigt, It ifrågavarande motion icke matte föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Väl ai ser jag det kunna vara af intiesse i statistiskt och historiskt hansi ende, att upplysningar infordras oi h hållas allmänheten tillgänglige rörande städernas privilegier m. m., men att i unden ärlighet begära nedsättai det af en komité, som icke allenast skulle uppgöra sammandrag af desse privilegier, utan äfven, på sätt Utskottet föreslagit, undersöka och utreda, med l.vad rätt städerna uppbära sina inkomster, detta anser jag vara en bade obehöflig och alltför kostsam åtgärd, samt dessutom ett på förhand uttaladt erkännande, att motionärens väckta anspråk om reduktion af städernas nådigst tilldelda donationer vare på rättvisa grund; dt. Upplysningar om städernas privilegier kunna efter min mening erhållas och blifva tillgänglige utan eller åtminstone med obetydlig kostnad. Sättet vore, såsom jag i Utskottet föreslog, att Ständerna i underdånig skrifvelse anhöllo, att Kongl. Majit behagade anbefalla Dess och Rikets Komroerse-koilegium att fiån hvarje stads magistrat och äldste infordra fullständigt» verificerade uppgifter på stadens donationer, m. m., hvilka uppgifter bemälde Kongl, kollegium derefter egde ordna, registrera, samt, om nödigt an-ågs, till trycket befordra.
I spetsen för föreintet hinder i vägen för hennes konstnärsutveckaitt hjärta, då han med henne vid sin sida åter taget ha för öfrigt ställt sig läkaresällskapets och ling; väl blef han allt mera böjd och hvit i håret, anträdde hemfärden, ty nu hade han — tyckte medicinska föreningens sångare och med sig förenat men det uttryck af lugn försakelse o c h frid, s o m han — aftjänat straffet för sin förra försumlighet, tlere af hufvudstadens mest framstående konsertsånhans ansikte bar, förmörkades icke. Idun 5: - FRITHIOF HVARJE IDCNS MODETIDN. &gt; 5: - &gt; 3: - SÄKRAST KL. ÖFVER HELA LANDET PÅ ALLK L A R A S. DELES ÖPPEN TRÄFFAS SCHER HELLBERG L Ö R D A G. KL. SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. STOCKHOLM, IDUNS MODETID. DIKTER UTAN LÖSNUMMERPRIS: AF SWINBURNE. ÖFVERSATTA BLAD. PL. AF FRITT SIGRID E L M - V. 8 ÖRE. REDAKTIONSSEKR. IDUNS i aldrig än anad som M VINGAR JAG HADE, min broder, T E L. och o c h stolthetens fruktan, tuktan. Dig hinna ej ä n g s l a n d u ställer långt h ö g r e din I längtan och oro, vi söka dig flykt. följa, du världsrymdens jublande barn. vi söka dig följa, du världsrymdens jublande barn. vildvuxna honung, krafter solstarka konung, ej tryta, blick. BIEN. LOVISA PETTERKVIST I EUROPA. RESEBREF F Ö R IDUN. BREF VI. UTMÄRKTA HERR REDAKTÖR!
Revisorerne hafva, vid granskningen af räkenskaperna öfver samtlige ofvannämnde fonder och medel, icke funnit anledning till någon anmärkning; och äro uppgifterna angående de vid revisionsårets slut i Rikets Ständers Bank innestående behållningar genom vederbörliga attester styrkta. Af Ombudsmannens lagsöknings-diarier samt de utaf honom afgifna särskilda berättelser, angående fondernas balanserade fordringar, hafva Revisorerne jemväl tagit kän nedom och dervid icke funnit något att erinra beträffande det sätt, hvarpå bevakningen och indrifningen af de förfallna fordringarne blifvit besörjda. Fondernas lånehandlingar hafva, vid anställd inventering, befunnits i god ordning samt förvarade uti s. k. brandfria kassaskåp, uppställda i Manufaktur-diskontens, trenne trappor upp uti en enskild egendom förhyrda lokal. För de uti denna revisionsberättelse förekommande sifferuppgifter ansvarar den Sekreterare, som vid granskningen af de under Kongl. Kommerse-kollegium ställda fonders förvaltning och räkenskaper varit hos Revisorerne anställd. — 9 — Slutligen få Revisorerne anmäla, att de, med anledning af sin instruktion, till Kongl. Maj:t i underdånighet insända ett exemplar af denna berättelse. Stockholm den 14 Oktober 1865. Högloflige Ridderskapet och Adelns ledamöter: ROBERT DE LA GARDIE. C. A. BOGEMAN. H. A. HAMILTON. G. W. von FRANCKEN. O. STACKELBERG. MAGNUS HUSS. A. LUNDHOLM. ANDERS SANDBERG. Höuvördiga Preste-ståudets ledamöter: H. SCHÖNBECK. M L. WIKLAND. OSCAR ERIL RABE. ESBJ. BERGMAN. C. E. LJUNGBERG. C. FR. CARLSON. Yälloflige Borgare-ståndets ledamöter: CASIMIR PETRE. E. W. ERICSSON. J. SUNDYALLSON. P. WALBERG. OLOF OLSSON. P. O. HÖRNFELDT. Hedervärda Bonde-ståndets ledamöter: JAN ANDERSSON.