Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skolorna blifva lid efter annan lill antalet ökade eller lämpade efter bättre läro-metoder, och om än flerstädes deras allmännare begagnande inskränkes af lokala hinder och föräldrars medellöshet, synes dock öfvertygelse!! om undervisningens nytta göra sig mer gällande; äfvensom förmågan hos allmogen att i skrift och räkning nödtorftligen hjelpreda sig, börjar blifva mindre sällsynt. Hugnande verkan i framtiden har man ock anledning förvänta af en under sednare åren vaknad uppmärksamhet på sede-föi bättringen och deraf föranledda bemödanden alt hämma de hufvudsakliga upphofven till immoralitelen. Här likasom annorstädes, anföres, i första rummet bland dessa, dryekenskapsbegäret. Eders Kongl. Maj:ts nådiga omsorg och aumaniugar till detsammas motverkande hafva blifvit mottagne på ett sätt, som omisskänligen visar, att en stor mängd bättre tänkande inser vigten häraf. 1 tjugusju särskilta Församlingar hafva, enligt presterskapets uppgifter, i sådant ändamål öfverenskommelser blifvit ingångne, med mer och mindre bestämda föreskrifter om nyckterhet, måttlighet och ungdomens nfhållande från starka dryckers bruk. Dessa åtgärder, ehuru lefvande och berömvärda, skola dock såsom egentligt beroende på hederskänslan oell den fria viljan hos en hvar, sannolikt ej medföra den verkan, man önskar se åstadkommen, och nitet för den goda saken förlamas, örn den ej vinner understöd genom yttre förhållanden, såsom inskränkning i lättheten att förvärfva och tillfällena att åtkomma den frestande varan. Vigten deraf, ehuru af mångå emotsagd, har jag trott mig finna bekräftad genom den nogsamma iakttagelse, att dryckenskapen bland allmogen stått i ett bestämdt förhållande lill bränvinspriserna. Dessas betydliga fallande förlidet år var åtföljdt af några icke omärkliga tecken till ett ånyo gryende fylleri-öfvecdåd , som under nästföregående tiden synts aftagandc och mera sällspordt.
Den 2 5 Jidit lat medföra,' hvarigenom oundvikliga hinder för Boksluten skolat uppkomma; Hvarföre ock D irectionen framkom med det oväntade project, att äfven Calculations-Boken och General-Calculen, den Magazins-Directionen sjelf ansett vara den fullständigaste och påliteligaste methode, til kunskaps inhämtande orri Verkets beskaffenhet och förkofran, mätte hvila, och endast Hufvud-Boken för Contanfa medlen och persedlarna tills vidare författas; men att ändå för hvarje Bokslut den utiofvade belöningen skulle fä till godo njutas. — Då nu ändteligen 1803 och 1804 års Räkenskaper år 1812 till Revision i Kammar-Rätten kunde föreragas, biefvo tvänne generele anmärkningar deremot gjorde; men, i stället för förklaring, behöfde Magazins-Directionen ej mera än förete ofvannämde Kongl. Brefvet af den 11 Juni igo6, och måste i följd deraf Kongl. Kammar-Rätten, likväl med erkännande af skälig anledning till anmärkningarna, lemna dem utan afseende, som dess beslut i målet af den 21 februari innevarande år utvisar. Ytterst synes af Kongl. Majus Nådiga resciipt af den 7 November 1811 till Dess StatsBeredning och Allmänna.Magazins-Direction, sorn Herr Stats Secreterare!! friherre af Wirsén åberopat, och hvars åtmindstone för ntig enda tillgängliga edition är tryckt i Stockholm 1815, ntt samma redovisningssätt bör framgent bi~ behållas. Jag lemnar nu derhän om icke sådana förordnanden torde lägga hinder i vägen för äfven fram - Den i 5 Juli. 153 framdelesskeende revision, heldst Hufvudböcker for persedlars värden, Byggnader, materialier och öfriga inventarier alldeles fela, och Calculations-Boken får hållas hemlig, samt af Magazins-Direction sjelf förvaras, hvarigenom ali kunskap om de förflutna årens inoch utgående Balancer måste alldeles saknas.
St. föranledt detta fel, emedan de den 17 Juli 1851 anhöllo alt Konungen täcktes genom en förändrad delning af sportlerna, förbättra de lägre tjenstemännens vilkor, ehuru Just.-Ministern den 9 Nov. sisth år afgifvit den förklaring jag redan oraförmält Om än R. St. icke få veta dessa sportlers blifvande fördelning; så är det likväl nödigt för deni alt känna hela sporlelbeloppet deraf, på det att de sedan må kunna fylla bristen i den nya löneregleringen. Men att ulan denna Den 11 April e. m. 77 ånnedom bevilja lönclillökning, synes mig origtigt, ly man vei icke ivad den ene eller audre får, eller om någon bekommer för mycket eller för litel. Jag vill härpå anföra ett exempel. At Sekrelerarne i HofR:ne bar K. M. föreslagit 1000 R:dr i lön men derjemte sagt, all han bar betydliga sportler. Vet J Mine lfrr emedlertid luiru myckel Sekretrne i sportler åtnjuta? Förmodligen icke. Förhållandet är dock, att om Sekretin i Svea HofRätt får desse 1000 R:dr med bibehållande af sina novaride sportler, utgöra bans årliga inkomster af tjenslen 3034 R:dr. Här bar jag i min band bestyrkt afskrift af en den 27 Nov. 1851 af HofRälts-Sekretrn Schöne undertecknad upgift å bans sportler för tio är. Jag vill icke besvära Ståndet med upläsning af denna bekräftelse på summans läglighet men om någon sådant åstundar skall jag villfara hans önskan. R. St. begingo sisth Riksdag ett misstag, då de begärde sportlernes fördelning emellan tjenslemännen, oell Just.-Minislern har deltagit deri. Bäggedera synes mig hafva bordt yrka sportlernas indragning till Slaten, genom lösens läggande på cbarlan, såsom det skedde 1840 i Högsta Domstolen och Konungens Kansli.
Ej må rösträtt utöfvas af: a) gemenskapen vid rikets Landtoek Sjöförsvar, dä den är i garnison förlagd elier till tjenstgöring sammandragen; b) lagstadt tjenstehjon; c) den som njuter understöd af Fattigvården; eller d) står under förmynderskap; eller e) sin egendom till borgenärers förnöjande afträdt och icke gitter visa, att han i laga ordning blifvit frän deras kraf befriad; elier f) genom laga kraftvunnen dom är för groft och vanfrejdande brott under framtiden ställd; eller g) icke minst under de tre sednast förflutna åren innehaft Svensk medborgare rätt; elier h) står i främmande magts tjenst; eller i) eger medborgarerätt i främmande land. § 11. Den, som genom laga kraftvunnen dom blifvit förklarad ovärdig medborgerligt förtroende, eller att föra andras talan eller att i rikets tjenst vidare nyttjas, elier blifvit för groft och vanfrejdande brott sakfälld, håfve sin rösträtt för alltid förverkat. Lag samma vare om den, som blifvit förvunnen att vid elektorseller riksdagsmannaval hafva emot vedergällning afgifvit sin röst eller på sådant sätt värfvat andras. § 12. För socken å landet väljes en Elektor, der de röstegandes antal icke öfversliger 100; två, der antalet går öfver 100, men icke öfver 200; tre, der det går öfver 200, men icke öfver 300; och så vidare. 38 Konstitulions-Utskottels Memorial N:o il. § 13. I siad väljes en Elektor för 50 röstegande och derunder; två, der antalet stiger öfver 50, men ej öfver 100; tre, der det går öfver 100, men ej öfver 150, och så vidare. § 14. De tjenstemän, som mantalsskrifningar verkställa, skola, hvar i sin ort, inom Juni månads slut det år, dä lagtima riksdag skall sammanträda, till vederbörande
Prof. io B, 2. Afd. u Den i 7 November e, m. (”åtminStoiVe iSodra England) om de erhålla annat bröd' än hvetebröd. Denna starka lörsamlingarnes borda bär verkat de strängaste lagar till hinder för den ena församlingen, sitt skjuta underhållet af sina fattiga på en annan. Också äro så stora hinder lagde i vägen 'för en fattig arbetare, i synnerhet om han är gift, att flytta till en annan ort, att ofta det ena Grefskapet kan ha blist på ar~ betare tinder det att ett nästgränsande saknar sysselsättning för sina, och att ej sällan dagspenningen för summa arbete kan vara tredubbelt större än på 7 a 8 mils afstånd. I Skottland deremot finnas inga fattig-taxor inga fattiglagar som hindra verksamma arbetare att söka sin näring, der de kunna lättast erhålla den, men också få fattiga. Då jag önskar alt mitt fädernesland i detta afseende måtte likna Skottland, ej England, så instämmer jag med Herr von Hartmansdorff uti begäran om afslag å Betänkandet. Friherre Cederström, Jaeob: Att döma efter de varda Ledamöters yttranden, som talat, skulle man förmoda, alt bär vore fråga om , att vilja på en viss klass medborgare lägga nya skatter; men så är hvarken endast, att, i händelse en församling ville undandraga sig, att ordentligt underhålla sina fattige , så alt de färdades omkring i andre Socknar, stadga en Lag som föreskref huru då förhållas skalle. Att ett Correctif Den 17 November e. m; 83 finnes, är af nödvändigheten påkalladt, på det att den Församling, som icke ingår uti någon öfverenskommelse örn sine fattiges underhåll , icke må kunna hvälfva en sådan skyldighet å en annan Församling; men i de Soknar eller 1 Orter, hvarest öfverenskommelse härom träffas , där kommer visserligen ej den af Utskotten föreslagne författning all medföra gällande kraft.
Skulle åter befunnen olikhet emellan Pannerymden och den åsatte Stämpeln jj reif vas hafva tillkommit genom ovårdsamhet å Justerarens sida och oriktig mätning, hör han otvifvelaktigt derföre stadna i ansvar och ersättnings-skyldighet, men då det förra icke finnes bestämdt utsatt, enär Kongl. Förordningen af d. 2g Maji i^39, angående mått, mål och vigt, i detta fall endast åberopar Lag och Författningar, och hvad Lagen i 8:de Capitlet Handels-Balken i detta afseende stadgar, blott handlar om uppmätning af allmänna rymde-mått och sålunda mindre lämpligt kan hänföras till den uppmätning af Bränn vinsredskap, som endast för enskildt begagnande är ämnad; få Utskotten föreslå, det genom allmän Författning måtte stadgas, att om det belinnes, att Justerare uppsåtligen eller af vårdslöshet orätt stämplat Brännvins-Panna, han, utom ersättning och det ansvar, som följer på ett i behörig ordning verkstäldt Beslag, och som bordt egaren af Bränn vins-redskapen drabba, i fall han afsiktligen låtit till rymden förändra elier omgöra redan stämplad Brännvins-redskap, bör förklaras Tjensten förlustig, eller från utöfningen deraf på viss tid suspenderas, allt efter som Domaren pröfvar hans förseelse hafva härrört af uppsåt och mer eller mindre vårdslöshet. Ytterligare hafva Utskotten ansett de olägenheter, som möjligen oskyldigtvis kunna tillfogas tillverkare af Brännvin, derigenom, Bemllnings-Utskottets att efter ett verkstäldt Beslag, och innan ännu Domaren yttrat sig med hvad rätt detsamma skett, utbrytning af Panna och redskap genast för sig går, hvarigenom Brännvins - tillverkningen afstannar, hvilket ofta medförer vida större förlust och skada för egaren, än det sorn genom Böter och ansvar i och för Beslaget kan ega ruin. Med undantag af de tillfällen, då Brännvins-redskap antingen är ostämplad eller stämplad till större innehåll, än hvartill egaren är medgifven rättighet, och hvarvid Pannans utbrytning och confiskation tillika med redskapen i hittills vanlig ordning, alltid eger rum, få Utskotten föreslå det Förordnande:
Att då BåtSmansfördubblIngens afskaffande var ett vilkor vid Conscriptionens antagande , skulle det ej kunna anses annorlunda än en grundlag, och således ej upptagas uti Ständernas Plenum och derifrån remitteras till något Utskott. Af Herr Pahlman, Otto Fredric: Atr skyldigheten att i krigstider uppsätta fördubbling, vore stödd på ingångna Contractér , och borde anses lika orubblig, som öfriga med Indelningsverket förknippade onera: att utan det gtofvaste misstag denna skyldighet aldrig hade kunnat förblandas med Underhåll af Vargerings manskapet, hvilket sednare var af helt annan beskaffenhet, och hade tillkommit genom magtspråk , hvarföre också Riksens Ständer redan förut fri kallat R otaina från en sådan arbitrairt tillkommen skyldighet , samt äfven derå emottaga Kgl. Majus Nådiga stadfästelse: att vid 18 i 2 års Riksdag någon rättelse af hvad som rörer Pördubblings Båts - 1044 -Dm 11 Juli. Båtsmän icke blifvit ifråga stäld , men då Sta* ten, genom ett sådant misstag, soia äfven omförmäldt är, förlorat ett antal försvarare af öfver 3,000 man, vore intet billigare, än att hvad som orättvist blifvit beslutadt, nu rättvist förändras: att beträffande det påstående , att befrielse från Fördubblings-Båtsmäns urgörande vore lika såsom extra Boteringens uppsättande, ett föregående vilkor för Beväringens utskrifning, skulle en sådan tanka sakna all grurtd: att uti ofvanomförmälte Betänkande från Oec.onomieUtskottet Vargeringens och Fördubblingens upphörande funnes namndt såsom en följd af den antagna Oonscriptionen, men icke såsom ett vilkor derföre; samt att hvad anginge det gjorda påståendet, som skulle detta amne vara en grundlags fråga, Herr Pahlman finge erinra , att den utur ingen synpunkt kunde ditföras , hvilket skulle hämta styrka äfven deraf, att den varit af Oeconomieoch Besvärs-TJtskottet behandlad.
Uppgifves Banquens inkomst, i Räntor af Fastighetsoch Odlings Lån , af dess Discont, och de eventuella Creditiven m. m., utgörande emellan 470 och yoo,ooo R:dr, efter afdrag af Inrättningarnes underhåll, samt alla öfriga dermed förbundna kostnader. Här torde "tillåtas att, i stöd af Utskottens egna uppgifter, framlägga ett annat resultat. FastighetsLånen äro i denna stund omkring 4^ Millioner, hvaraf 6 proCent i Ränta och afbetalnig gör årligen 270,0003 Odlings - Lånen 300,000, hvaraf åtminstone 20 proCent årligen inflyta 60,000 Dessutom förer sig (Sid. 24) DiTransport 60,000 518 Den 75 April. Transport 60,000 sconten med 6\ Millioner, hvaraf 6 proCents Ränta oafkortadt utföres som vinst, emedan ÖfverRäntome fullt betacka all kostnad för Inrättningen 390,000 Magazins-Directionens Creditif, 2 Millioner, utföre* blott att lemna En proCent med ‘ 20,000 Manufactqr-Discontens Creditif, 500,000 R;dr, är alltid utelöpande och gifver 4 proCent, gör . , 20,000 Lån-Fond för exportabla Metaller, En Million 200,000, anses gifva proCent, gör . r . 18,000 Summa 778,000 Således skulle Banquens Betjening och Sedel-Fabricationen kosta 300,000, hvarpå man är fullt berättigad att tvifla. Om circa 100,000 derföre afsättas, torde man hafva träffat sanningen tämmeligen nära, och om man tjllägger de 750,000 R:dr, som frän Statsverket inflyta, blifver årliga inkomsten något öfver En Million400,000, i stället för En Million200,000, Sorn Utskotten uppgifvit.
Ansökningar, Förklaringar och BeswärS Handlingar i Brottmål och Fistalista Actioner, samt i alla sädane Economiffe, Politie, och Miliraire-ärender, hwilka antingen kunna röra någon hc! Menighet, eller härleda sig frän allmänna Onera, såsom Publike Byggnaders, WggarS ochBro, Den r8 Augusti. sy7> ars underhällande, KnekteRustnings, och Rotexings-styldighelers utgörande, Skallgång och WargaäcdarS anläggande, KronoFängeoch Gastgft, weri-ffjutS, med mera dylikt. emre de Utlätanden, Bewis och Expeditioner Domare och Embetsmän i dessa ärender meddela, sä wäl som alla Utdrag af Socknestämmo-Protocoll; men i Mäl om öfwerklagade olaglighet» wid Prestwal och siere tillfällen, dä de samma icke innefatta nägon förbrytelse, uran mera för Civila än Criminela äro att anse, nyttjas Stämpladt Papper, säfom wid andra Rättegängar stadgadt är. 8w. O.uittencer pä omyndige Barns Medel samt Förmyndare-Kammarens uträkningar dera. 9:0. Resepass till Riksdagar, sä wal som till resor i Embels-ärender. rs:o. Alsted för Ryttare, Dragoner, Soldater och Bätsmän. n:o. Orlofs-Sedlar för Privatorum Tjenstefolk samt Presterskapets BewiS för dem soni flytta frän Församlinaarne. 12:0.
DomareEmbetet är det minst sökta, måste åter följden deraf blifva, att det varder sämst besatt. Detta kan ej annat än medföra förderfliga följder för hela riket. Jag tillstyrker alltså bifall till Herr Cederschjölds förslag, att, i proportion af den åt Konungens Rådgifvare beviljade förhöjning, JustitiaeRåds-lönen måtte bestämmas lill 5ooo R:dr B:co; och anhåller att detta måtte blifva Contra-proposition. Friherre Hackar swärd: Sedan Herr von Hartmansdorff nu tillkännasifvit sin O tanka, inser jag visserligen, huru vanmägtigt det är, alt yttra en motsatt mening; men jag skall dock det oaktadt ännu en gång försöka att begära proposition lill bifall å Utskottets förslag. Herr Rosenqvist: Som, efter hvad jag tyckt mig finna, Ridderskapet och Adeln redan bifallit Herr Grefvens och LandtMarskalkens nyss framställde proposition; vill jag ej besvära med votering, utan endast reservera mig emot beslutet. Den 23 September e. m. Hans Excellence Herr Grefven och LcindtMarskalken förklarade, att, såsom lian uppfattat Ridderskapets och Adelns svar å den af Hans Excellence nyss meddeldte proposition, densamma blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Friherre Cederström och Herr von Hartmansdorff begärde votering. I anledning hvaraf Hans Excellence framställde följande voterings-proposition: Den, som bifaller, att lönen för Ledamöterne i Konungens Högsta Domstol må, på sätt StatsUtskottet föreslagit, bestämmas till Tre Tusende R:dr, och Taffelpenningarne till Ett Tusende R:dr, eller tillsammans till Fyra Tusende R:dr B:co för hvardera, årligen, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Yinner Nej, kommer lönen för bemälte Ledamöter att bestämmas till Tre Tusende R:dr, och Taffelpenningar^® till 2000 R:dr, eller tillsammans till Fem Tusende R:dr Banco för hvardera årligen. Hvilken voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs.
Den der vinkar med ögonen, han kommer vedermödo åstad; och den en galen mun hafver, han varder slagen. Dens rättfärdigas mun är en lefvandes källa; men de ogudaktigas mun skall deras vrånghet öfverfalla. Hat uppväcker träto; men kärlek öfverskyler all öfverträdelse. Uti de förståndigas läppar finner man vishet; men till ens dåras rygg hörer ris. De vise bevara lärdom; men de dårars mun är hardt när förskräckelse. Dens rikas gods är hans faste stad; men fattigdom gör de fattiga blödiga. Den rättfärdige arbetar till lifvet; men den ogudaktige brukar sina tilldrägt till synd. Hålla tuktan är vägen till lifvet; men den som bortkastar straff, han far vill. Falske munnar skyla hat, och den der baktalar, han är en dåre. Der mång ord äro, der är icke synden borto; men den sina läppar håller, han är klok. Dens rättfärdigas tunga är kosteligt silfver; men de ogudaktigas hjerta är intet. Dens rättfärdigas läppar föda många; men de galne skola dö uti deras galenskap. Herrans välsignelse gör rikan utan mödo. En dåre bedrifver det ondt är, och gör sig der ett löje af; men den man är vis, som tager der vara uppå. Hvad den ogudaktige fruktar, det vederfars honom; och hvad de rättfärdige begära, det varder dem gifvet. Den ogudaktige är såsom ett väder, det framom går, och är icke mer till; men den rättfärdige består evigliga. Såsom ättika gör ondt tandomen, och rök ögonen, så gör en försummelig dem ondt, som sända honom. Herrans fruktan förmerar dagarna; men de ogudaktigas år varda förkortad. Dens rättfardigas väntan skall fröjd varda; men de ogudaktigas hopp skall förtappadt varda. Herrans väg är dens frommas tröst; men de ogerningsmän äro blödige. Den rättfärdige varder aldrig nederslagen; men de ogudaktige skola icke blifva i landena. Dens rättfärdigas mun bär fram vishet; men de vrångas mun skall utrotad blifva.
Att ändamålet med EgodelningsRätters inrättande , eller att Skiftesmålen må blifva med skyndsamhet och med minsta möjliga kostnad behandlade af Domare, som, jemte Lagkunskap ega nödig kännedom i Landthushållningen, icke skulle vinnas genom Utskottens förslag, det Ordföranden i EgodelningsRätten utnämndes för ett visst district, och jemte Ledamöterne i Rätten, under åtnjutande af Tractamente och rese - LngUtskottcts Betänknndm. 37 kostnad, sammanträdde på stället, antingen saken fordrade besigtning eller ej, enär desse kostnader, då districtet vore större, skulle möjligen blifva så betydliga , att sådant på Skiftesverkets fortgång kunde hafva skadlig inflytelse: att en sådan person, som Utskotten föreslagit, till Ordförande i Rätten,^svårligen skulle vara allestädes att tillgå, eller vilja en sådan befattning sig åtaga: att det icke syntes lämpligt, att den ena Domstolen pröfvade ett verkstäldt skifte, och den andra sedermera derå meddelade fastställelse, hvarvid äfvenledes, enär HäradsRätten bör utlåta sig, om skiftet är så beskaffadt, att det, enligt Författningarne, må kunna vinna fastställelse, tvänne. Domstolar, i händelse af ändrings sökande häruti, komme att i första instancen handlägga likartade mål, hvilka sedermera på olika sätt finge fullföljas. Till förekommande af dessa olägenheter föreslås : Att ordinarie Domaren j orten, eller den HofRätten, i händelse af hans förfall, till EgodelningsDomare förordnar, må vara Ordförande i EgodelningsRätten. Att EgodelningsRättens öfrige Ledamöter till ett antal af 2 eller 4 personer, utan afseende på stånd, väljas inom Häradet, ibland sådane män, som i Landthushållningen äro kunnige. Att denna Domstol, hvars beslut genom de fleste rösterne bestämdes, sammanträder en gång hvarje ordinarie Ting, 38 Lagutskottets B et rink tt Uden. $ den dag
N:o 68, ang:de förrättad revision af BankoDiskont-verkets räkenskaper och förvaltning för år 1850; N:o 69, med hemställan att en gratifikation måtte få utanordnas lili Vaktmästarne vid BankoDiskont-verket; N:o 70, i anledn. af väckte motioner, ang:de decimal-systemets införande i afseende på mått, mål, vigt och mynt. Bankooch Lag-Utskotten: N:o 1, i anledn. af väckte motioner, ang:de förändringar i lagstiftningen för Prival-banker; Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottet: N:o 123, i anledn. af väckt motion om åtgärders vidtagande för verkställighet i Sverige af Norska och i Norige af Svenska embetsmyndigheters beslut; N:o 124, i anledn. af väckt motion om undersökning af förhållandet med Klockarejordarne på Gottland; N:0 125, i väckt fråga om optionsrätt för Arrendator af annexoch mensalhemman, eller för hans enka eller barn, vid nytt arrendes afslutande; samt N:o 128, i anledn. af väekt motion om grundräntornes fördelning och nedsättning. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 29 och 30 sisll. Juli på bordet lagda utlåt. N:o 265, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. N:o 44, ang:de utbetalning af stadgad ersättning till vittnen i brottmål, då den tilltalade saknar tillgång, eller ersättningsskyldighet icke kan honom åläggas. Hr Printzensköld, Carl: Det Höglofl. StalsUtsk. har, såvidt jag kunnat inhemta af detta betänk., icke i ringaste måtto vederlagt de skål, som föranledt R. o. Ad. äfvensom, efter hvad jag tror, andra RiksStånd, att återremittera detta betänk. Jag minnes att det förnämsta skälet, hvarföre man ansåg förslaget icke kunna bifallas, var det att vederbör:de Kronofogdar eller Magistrater icke egde om händer sådane medel, som till de i fråga var:de ersättningarne finge användas.
3: 50), är den nätt, rymlig och behaglig att bära. Ingen behöfver frukta att bära ränsel, ty o m den ej är mycket tung — hvilket den under inga omständigheter får vara! — så är den både nyttig och behaglig, därigenom att den spänner ut bröstkorgen. (Forts.) PÅ KONSTNÄRSFÖRBUNDETS UTSTÄLLNING. U T A N F Ö R konstnärshuset hejdades jag häromdagen plötsligt af en kvinnlig röst, som sade: » Jaså, man brukar inte hälsa på sina vänner. » Min hatt k o m mycket snabbt från hufvudet och jag bad den unga, intagande blondin, hvilken stod framför mig, om ursäkt för att jag ej genast lagt märke till henne. » Hvart ska ni g å? » frågade hon. » Jag ämnar mig upp på Konstnärsförbundets utställning. » » Då följer jag med, om ni tillåter. » » Tillåter. åh, jag är förtjust! » » Nu ska ni inte bli fadd. Hvarför kan aldrig en herre tala till ett fruntimmer, utan att strax begagna sig af smickerjargonen. » » Nej, jag smickrar alldeles inte, för jag är verkligen glad åt, att ni gör mig sällskap. Ni förstår er så bra på k o n s t. paröle d ' honneur, det gör ni. då jag d ä r e m o t. » Troligtvis skulle vi råkat i tvist, om vi ej i samma minut trädt in i utställningssalen, där min ledsagarinna strax fick sikte på Carl Larssons » Kräftfiske », som väckte hennes förtjusning. » Det är ju konstnären själf, hans oförbränneliga glada humör och hans kärlek till allt, hvad lif och anda har i svensk natur, » utbrast hon. Så upptäckte hon Hanna Paulis båda porträtt af generalkonsul J. W. Smitt och Ellen K e y. Framför det sistnämnda satte hon sig på en stol och försjönk i begrundan. » Nå, hvad tycker n i? » » Jag tycker det är bra. Hvartill tjäna en mängd fraser inför ett gediget konstverk.