Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tiden torde dock vara inne, att åter söka fästa Trädvaru-handeln vid våra kuster; ty Engelsmännen börja att efterfråga priset pi våra Träd varor, och äfven bjuda på Bjelkarne, Orsakerne äro väl ännu icke kände, men jag har anledning tro, dst de Trädvaror Engelsmännen under sednare åren sökt skaffa sig från Canada, ej kunnat täfla med våra. Det säges, att träden, som der växa i en bördigare jord, och under ett blidare luftstreck, ej lemna ett si hardt virke, hvilket äfven tidigare skall angripas af röta och mask. De hinder i handeln, som nyligen äro lagde mellan Westindiska Öarne och Nord Amerikanska Fristaterne, torde äfven äga inflytande på denna Engelsmännens efterfrågan, då Ridd, o, Ad Prot, VII B, I Afd. 40. 6 26 Den ii Junii e. m. de hädanefter antingen från Canada eller Europa skola förse sina Öar med deras behof af Trädvaror. Försöket torde såledea böra göras i att åter upplifva denna handel. Jag hemställer till hvar och en, om vi ej behöfva afyttra allt hvad vi kunna, för att minska, om möjligt är, allmänna förlägenheten, och örn någon fara dermed kan vara förknippad, då Riksens Ständer efter 5 år åter komma tillsammans, och kunna vidtaga nödige förändringar, så vida sidane fordras: dock borde upplysningar under tiden i ämnet samlas af vederbörande åuthoriteter, ■arnt denna handel och dess inflytande följas med uppmärksamhetpå det få personers opinion eller Corporationers interesse icke må kurn na äga inflytande på besluten. Herr Ankarsparre, Ingemar August, uppläste följande: I anseende till föreskriften i 4:de punkten anhåller jag fä anmärka, att jag ej kan finna annat, än att uppgifter hvarje halft år från mäklare och Magistrater, och till följe deraf för hvart år olikt bestämde
Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid föredragning af Hedervärda Bonde-Ståndets protokollsutdrag M 131, för den 27 sistlidne Januari, innehållande, bland annat, inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig i förstnämnda Stånds beslut rörande lista punkten af Stats-Utskottets Utlåtande JV2 26, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Andra Hufvudtitel, ansågs denna inbjudning, vid det förhållande att frågan redan blifvit genom Ridderskapet och Adelns samt Presteoch BorgareStåndens sammanstämmande beslut afgjord, icke kunna föranleda till någon annan åtgärd än att läggas till handlingarne. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande M 29, angående Riksgälds-kontorets förvaltning under den tid, som förflutit sedan början af 1862 —1865 års riksdag. S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Bntänkanden: M 37, i anledning af väckt motion angående inseendet öfver rikets högre landtbruksinstitut, förvaltningen af desamma och undervisningen derstädes, m. m. Bifölls. M 38, i anledning af väckt motion om återinförande af tullstämpling å varor, som från utrikes ort inkomma. Bifölls. Prot.-Vtdrag den 3 Februari 1866. 147 JV2 39, i anledning af väckta motioner rörande utvidgande af qvinnans medborgerliga rättigheter. Ridderskapet och Adeln beslöt för sin del, att Rikets Ständer skola uti underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl.
Den för företaget utsedda Arbets-direktion, som genom afslutadt kontrakt förbundit sig att enligt berörda plan fullborda arbetet till den 1 Oktober 1868, har uti en till Kongl. Majit ställd, genom Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader under den 24 sistlidne November insänd underdånig skrift anfört, hurusom vid en förliden höst af vederbörligen förordnad landtmätare med gode män verkställd uppmätning och taxering af den vattendränkta mark, som genom sänkningsföretaget skulle torrläggas, blifvit utrönt att genom de i nämnda plan föreslagna arbeten i ån dels mellan Nifsarpsoch Hafraviks-sjöarne och dels från Nifsarps-sjön till Qvarnarps qvarn, beräknade att kosta tillsammans 15,969 Riksdaler, förbättring af jord till endast 50 tunnlands vidd skulle ernås, hvil ken mark dessutom ej vore för odling lämplig, och att till följd deraf den vinst, som genom denna del af arbetet uppkomme, icke på långt när motsvarade berörda kostnad, hvartill komme, att de vid Thorsjö egendom efter tiden för arbetsplanens uppgörande utförda parkanläggningar och kanaler skulle genom sänkningsarbetet, om ej förstöras, dock i betydlig mån skadas; men att deremot vid Mellby, omkring 5,000 fot från Solgen, funnes en göl, omgifven af omkring 200 tunnland kärr och mossar, Kongl. Maj:ts Nåd.
Dä nu Revisorerne inliemtat, alt Fullmäktige under den I!) oell 27 December nasti i de t år och sålunda efter den tid, som utgjort föremål lör Ranko-Utskollets granskning, funnit för godt alt, lörår 1850, uti ofvanberörde arfvoden bevilja förhöjning med 2 IG R:dr 32 sk, lör vexeldiskonlcrin"en och med 050 R:dr för Kassa-Kredili vrörelsen vid Stockholms Handelsoch Närings-Diskont samt nied 466 R:dr 32 sk. för Kassa-Kreditiv-rörelsen viii Götheborgs Låne-Konlor, hafva Revisorerne, ulan att yttra sig, huruvida i Banko-Utskottets ofvanomförmälda utlåtanden N:is 73 och 82, angående reorganisation af nyssnämnde Verk, blifvit afsedde de arfvodesbelopp, som af Fullmäktige beviljats för år 1849 eller för år 1850, ansett sig bär endast böra anmäla de af Fullmäktige för sistberörde ur medgifna förhöjda arfvoden, som då ulgingo med tillsammans 2,450 R:dr vid Handelsoch Nä rings-Diskonten i Stockholm och med 2,166 R:dr 32 sk. vid LåneKontoret i Götheborg; och bör således vid ifrågakommande reorganisation af dessa Verk, någon ytterligare tillökning uti ifrågavarande arfvodesbelopp åtminstone ej lä tagas i beräkning. §• PensionsElter del Rikets sednast församlade Ständer beslutat, att en sälin raMmnskild Inrättning för pensionering af Enkor och Barn efter Tjenstemän kor och Barn °öh Betjente vid Banko-Diskonten, Låne-Konloren och Tumba Bruk j" .kall bildas och med början af nästa år, 1852, träda i verksamhet jicijente vid samt Fullmäktige, den 6 sistlidne Augusti, fåll emottaga ett af Banko Diskontcrna Utskottet, till följd häraf, ulfärdadl ”Reglemente för Diskont-Verkens m Bruk. " samt Tumba Bruks Enkeoch PupillsKassa”; så har berörde
Vidkommande åter frågan huruvida Staten skulle kunna utan alltför betungande vilkor upplåna de för stambanornas byggande nödiga medel eller bestrida de för en sådan upplåning erforderliga ränteoch kapitalbetaluingar, så — och jemte det motionärerne yttrat den öfvertygelse att, derest ombesörjandet af framtida upplåningar för Statens räkning här, såsom i andra länder, öfverlemnades till Kongl. Majit-, den för fullbordandet af Statens stambanor erforderliga upplåning skulle kunna tillvägabringas på fullt, antagliga vilkor — hafva de, i fråga om Statens förmåga att bestrida utgifterna till ränta och amortering, lemnat den upplysning, att Svenska Statens fonderade utländska skuld för närvarande upp ginge till R:dr 54,574,420: — och med tillägg af det lånebelopp, Fullmägtige i Riksgäldskontoret, enligt sednaste Ständers beslut, äro berättigade att ytterligare upptaga, eller „ 26,000,000: — skulle komma att utgöra R:dr 80,574,420: — 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. Den annuitet, som erfordras för att bestrida utgifterna till ränta och amortering af denna skuld, uppginge till omkring 4,580,000 Riksdaler, hvaraf måhända hälften kunde påräknas hädanefter komma att inflyta af trafiken å stambanorna, sedan dessa erhållit fullständig, mot rörelsens omfång fullt svarande materiel; hvarförutan ganska betydliga summor redan inginge för lån, beviljade till enskilda jernvägsanläggningar, hvilka lån till stor del utgått af de utrikes upplånta medlen ; och hafva motiouärerne häraf dragit den slutföljd, att Svenska Staten, som hittills med lätthet kunnat fullgöra de i och för de utländska lånen belöpande årliga utbetalningarne, hädanefter, sedan banorna börjat lemna öfverskott, skulle ännu lättare kunna verkställa dessa liqvider.
IVluj.t tllitvu i lillfulle ull sullu Ire8lnl om cle nöcligu lle8lummel8ernu oell ull clerom görs kropo8ilion lill Ililcets 8luncler,. oell iug un8er ielce clet u^pslcof^ 80m iluruf Illilver en fölic!, meäsoru llugon olugenllet, clu 6et ielie lcun loi moclu8, ull ell lilll uclcligl untul 8liol-Iiirgre lcun Ilinnu l>ilclu8 uncler liclen mellun cle 2:ne n lisli ntrulfuncle kilcsclugurne, oell cle, 80m lcunnu nncler liclen llilclus, ielce slcolu sulcnu lillfulle lill verlirumllel vicl cle 8liolor, 8om reclun fi>lnu8 inr:illuc!e. Longi. A4uj:l lucicles, enligt 8lul8-Luc!els öfrige Leclumölers unclerclunigu liilsl^rlcun, försllieröi cle förslug^ suclunl clelsummu iiuins clellu I^roloeoll ililugcll, i I^u6er gilis; Oell Longi. Nuj:l llefullcls, ull Dess l^ucligu?roposilion i umnel slculle, i enligliel clermect^ lill Lilcels 8luncler uncler cteirclug ex^eclierus. Ilx ?roloeoilo, 810 LLIIOLLI.
Jag lager mig friheten hemställa till Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad., huruvida icke öfver närvar, fråga äfven BancoUlsk. skulle anses böra börås. Jag skall t. ex. åberopa ett läll, för hvilket jag tror en sådan åtgärd vara nödvändig, nemi. för den händelse att rikets 1111 församlade Ständer skulle under riksdagens lopp finna, att discontcringen af inrikes vcxlur borde uppdrifvas. En sådan rörelse förutsätter ovillkorligen riinlans IVigifvande, åtminstone för denna discontering. Om således Ständerna skulle framdeles finna, att en sådan åtgärd vore för banken och för den allmänna rörelsen ändamålsenlig, så skulle del kunna hända, att Ständerna hade bundit händerna pä sig genom eli föreg:de beslut af LagUtsk., och således icke kunde ålägga fullmäktige i banken alt discontera vcxlar. För den händelse, alt Ståndet 2C0 Den 17 Augusti f. ra. icke skulle finna formenlig! att BancoUtsk. öfver denna fråga hillver hörd t, täger jag mig friheten anhålla, allLagUtsk. måtte fästa en särskild uppmärksamhet vid den händelse, att Ständerna möjligen vid denna riksdag skulle kunna besluta en sä heskalfad föreskrift för banken, ali dess styrelse tumme alt discontera inrikes vexlar, och all åtminstone räntan för denna discont blefve frigifven. Det är måhända likgiltigt, huruvida frågan blifver remitterad håde lill Lagoch l)ancoUtsk:n, eller endast till LagUtsk., blott det sistnämnda Ulsk. fäster sin uppmärksamhet vid den puukt, jag nu tagit mig friheten framslällla. Hr Hjerta förenade sig med Hr Bråkenhjelm. Hr von Hohenhausen: I det skick frågan för närvar, befinner sig, synes det mig vara olämpligt alt remittera henne till BancoUtsk. Blir räntan fri, är det tids nog för BancoUtsk. att taga saken i öfvervägande, hvilket är så mycket lättare för detta Ulskott, som det är berättigadt all sjelf väcka motioner och underställa dem K. St:s pröfning. 13. Ex. Hr Gr. o.
Om rättvisan är den gudomliga plan för världsbyggnaden, som finnes i de bästes och utvaldas hjärtan och orättvisan är hela den kedja af affall från planen, som måste framträda under förverkligandet af densamma på vår jord, då måste ju också orättvisan finnas, och hvem vet, i hvilken grad den är en offrets nödvändighet för byggnadens bestånd. Så blir det än mer en heder för de trofasta skuldror, som satts att bära orättvisans heliga börda.» »Jag tror icke, att jag rätt förstår dig, Kalonymos.» »Nej, Esther, men om du får ett par söner en gång, olika till sinnesart och i förhållande till lifvets gifvande och tagande makter och olika i kraften att bära sina egna och dina sorger, men bägge lika nödvändiga för dig och – för hvarandra, skall du kanske förstå mig.» Vandrarna hade under detta samtal lämnat de lugna gatorna och kommit ut på den vindblåsta Skeppsbron. Genom snön hörde de vågorna brusa jäktande och rastlöst mot kajen, och sjöbrisen fläktade redan kall och främmande emellan dem. Om blott ett par minuter skulle de vara skilda! Kalonymos såg ut, som om han ville tillägga något till det han sagt, men i detsamma stötte de ihop med en fotgängare, hvilken utan lykta trefvade sig fram genom snön. Drängen lyfte ljuset mot den kommandes ansikte, och denne tvärstannade i skenet. »Min gud, jungfru Henoch, så här dags ute,» sade han och tog artigt af sig hatten, medan han undrande betraktade Kalonymos. Det var en ung man med ett vackert, äkta svenskt utseende, en högväxt, blond gestalt och ett lyckligt leende i de klara blå ögonen. En stockholmsk sällskapsaftons ljusa glädtighet sväfvade kring honom med en atmosfär af lifsmod och munterhet, och det föreföll, som om han riktigt njöt af sin aftonvandrings brottning med blåsten från Östersjön och all den flygande snön. Den stora kragen på sin kappa hade han icke slagit upp. Han lät vind och flingor piska sitt ansikte, och i vinternattens ensamhet rågades hans själ af sin egen ungdom och lifslust. »Det är min fars gäst, Kalonymos, som jag följer till hans farkost. Han skall i gryningen fara till Libau och vill ombord.»
Af Herr Olivecrona, K., som åberopat sin vid Utskottets förra Betänkande fogade reservation, i hvad den angår 35 § af förslaget till Konkurslag. Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Sept. 1860, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar samt skiljaktiga beslut inom Riks-Stånden vid förehafvande af Utskottets Betänkande M 28, öfver väckta motioner om dels upphäfvande, dels ock inskränkning af rättigheten att börda jord å landet. Omförraälda Betänkande, hvarigenom Utskottet tillstyrkt afslag å de i ämnet väckta motioner, har icke blifvit af något bland Riks-Stånden godkändt. Enligt protokolls-utdrag, som till Utskottet ankommit, hafva nemligen Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet återremitterat ärendet till vidare behandling af Utskottet, hvaremot Presteoch Borgare-Stånden derutinnan fattat sins emellan skiljaktiga beslut. Preste-Ståndet har antagit det förslag till förändrad lagstiftning i ämnet, som blifvit framstäldt uti Herr Grefve Sparres vid Utskottets Betänkande fogade reservation, och enligt hvilket bördemän endast skulle vara säljarens barn och bröstarfvingar, så länge de funnos, samt derefter föräldrar och syskon; hvaremot Borgare-Ståndet för sin del beslutat, att alla i gällande lag och särskilta författningar gjorda bestämmelser och stadganden om rätt till börd å landet skulle helt och hållet upphöra att vara gällande, men uppdragit åt Utskottet att föreslå erforderlig framställning i ämnet. bå Utskottet, som derjemte erhållit del af de inom Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden hållna diskussioner i ämnet, nu går att förnyadt utlåtande derutinnan afgifva, får Utskottet erinra, att Utskottet genom sitt förra Betänkande icke uttalat något gillande af den princip, hvarpå börds-lagstiftningen hvilar.
Då det åter ålåg Utskottet att, i möjligaste måtto, till ett helt sammanjemka Ståndens tankar, men dessa skiljde sig i sjelfva grunderna, borde, efter hvad mig synes, dess uppgift hafva varit att, äfven med uppoffring af Utskottets redan i Betänkandet N:o 26 yttrade åsigter, söka sammanjemka just dessa grunder, så mycket mera, som sjelfva liufvudfrågan är — sättet för Representationens ombildning, hvaröfver nu hvarje Stånd uttalat sin mening. En förenings-punkt skulle jag hafva ansett möjlig alt finna, Bih. till R. St. Prot. i§4^j 3 Sami. 25 Haft. 1 2 lior till ConslitiUions-Utskottets U tidt andeIV: o 36. om viljan inom Utskottet hade varit lika stark, som Grundlagens bud är bestämdt, och den individuella åsigten, i afseende å hvad bäst och rättast vore, gifvit vika för detta bud. Men jag fruktar, att man i denna stora fråga, så inom, som utom Utskottet, i allmänhet å båda sidor, i hopp att genom tidens vinnande gå segrande ur striden, håller sig krampaktigt fast vid en gång fattade idéer, såsom det enda räddnings-medlet, i stället att, innan krafterna uttömmas, å fredlig väg söka, med dem förenade, verka något positift. En ledning vid ett sådant arbete var redan leornad i åtskilliga, i denna rigtning framställda, försök. Om ett på derifrån hemtade grunder utarbetadt förslag ej lyckats att nu tillfredsställa alla Riks-Stånden, bade det dock qvarstått, i bredd med de öfriga blifvit allmänhetens pröfning understäldt och dymedelst möjligen förbered t och lättat den bemedling, som en gång måste vidtagas, såvida en ombildning af representationen skall byggas på helgden af allas rätt, och utföras utan allt för stor missbelåtenhet och rubbningar i alla våra samhälls-förhållanden.” I denna reservation hafva Herr Biskopen Doctor Hallström och Herr Professorn Fries hufvudsakligen instämt.
Qvill, Norra, löjtnantsboställe, öfverlåtelse af 87. Ramsays enka, pension åt 183: 87. Ramströms enka, d:o 183: 82. Regementsskrifvare-tjensterna, indragning af 68: 7. Rella Tall, kronopark, nedsättning i räntan för åtskilliga skogslotter å 124. Remonteringsfond, för Smålands Husar-regemente 237. Repperda länsmansboställe, utbyte af 86. Rese-understöd för elementarläroverks-lärare 139: 61. Revisionsberättelse rörande Kommers-kollegii förvaltning 19. » Statsverkets d:o åren 1888 och 1889 21. » d:o d:o år 1860 148. — , Memorial i anledning af återrcmiss å N:o 21 60. Ridskola, anslag till inrättande af 66: 25. Riddarholmskyrkan, anslag till iståndsältande af 69. Rikets Ständers hus, ombyggandet af östra flygeln vid 38. Riks-arkivets samlingar, flyttning af 106. Riksdags-arkivet, ytterligare anslag för 98. Riksdagshandlingar, tryckta, arfvode för befattningen med 97. Riksdagskostnader, bestridande af 8. , till Landtmarskalk och Talmän 6. Riksgälds-lcontorets enkeoch pupillkassa, fortfarande understöd för . 133. Fullmäglige, upphörande af ljuspenningar för. 223. förvaltning, memorial angående 22. Pensionsstat 231. /200, 208, 220, i, , .r i 1221,224,228, — - Reglemente, forning t,II < ^ ^ V247. d:o, öfverlemnande till Kongl. Majit af 248. räkenskaper, afskrifning af balanserade fordringar i 168. ställning, memorial med berättelse om 3. 13 L)tlåtandeis Nummer och Moment.
Jag icke allenast biträder Hr von Ilartmansdorffs nu väckta motion, men begär äfven, alt vid remissen af densamma få fästa BäucoUlsk:s uppmärksamhet på vigten deraf, att vid bancoreglementets utfärdande Utsk. måtte föreslå det medgifvande ät Fullmäktige, alt under vintermånaderne afsluta köp om silfver, levereradt i Hamburg, till ett obegränsadt eller åtminstone betydligt högre belopp än del för en sådan deposition nu stadgade maximum af 500,000 r;dr specie, på det att landet måtte kunna godtgäras öfverskoltet, sorn uppkommer af en för oss gynsam handelsbalance, i stället att vända den för Sverige väntade lyckliga conjunctnren till speculationen å import af luxartiklar. Remitterades till BancoUtsk. Hr Dal man, Wilh. Fredr, anförde skriftligen: Då II. R. o. Ad. i sista plenum till LagUtsk. återremitterat Utsk:s betänk. N:o 82, i anledn. af väckta motioner om förändring af lagens stadgandcn ronde testamentsfrihelen m. m., anhåller jag alt få några anmärknaåterremissen bifogade. Utsk. har visserligen förklarat sig ”instämma uti den åsigt, som ligger till grund för min i detta ämne gjorda motion, eller att testamentsfriheten bör vara lika för alla medborgarcclasser utan afseende på Stånd eller bostad” — och Utsk. har sålunda å ena sidan väl gillat min motion om utvidgning af testamentsfriheten i städerna, till likhet med landet, i afseende på förvärfd fastighet samt ärfda och förvärfda lösören ; men Höglofl. Utsk. har derjemte, långt utöfver hvad jag föreslagit och, som mig synes, utan föranledande deraf, till R. St. hemslällt, att den nu gällande testamentslagen i afseende på ärfd fastighet i stad mätte ändras och testamenlsrätten i detta fall så betydligt inskränkas, att ärfd fastighet i stad icke i nugot fall må kunna genom testamente bortgifvas, äfvensom att, derest så sker, vederlag vid blifvande arfskifte skall sättas i stället.
Hr af Zelléns, Nils Carl, d. 22 d:s på bordet lagde motion, N:o 42, ang:de berättigande för vissa embetsoch tjenstemäns sterbhus att återfå de under namn af begrafningshjelp för embetsoch tjenstemännen gjorda löneinnehållningar. Frih. af Schmidt, Georg: I förev:de motion är föreslaget utvidgning af 1851 års författning rör:de begrafningshjelps erhållande af embetsoch tjenstemäns sterbhus. — Motionären föreslår nemi., att äfven sterbhus efter afskedade embetsoch tjenstemän skulle utfå begrafningshjelp, då den aflidne, utan att komma på indragningsstat, fått afsked från den befattning, för hvilken begrafningshjelpen aftjenats. — Motionen är till sin grund god, den hvilar på rättvisa och billighet, och till sitt syfte är den äfven god, ty den afser allas likställighet och lika berättigande. Men jag har icke begärt ordet, hvarken för att loforda motionen, eller för att hos Stats-Utsk:t insinuera framgång åt densamma, utan egentl. för att fästa uppmärksamheten på att, såsom jag tror, syftemålet icke vinnes genom nu framställda förslag. Motionären säger: »Vid dessa förhållanden får jag vördsamt hemställa, det behagade R. St:r besluta, att sterbhus efter alla sådana personer, hvilka såsom embetseller tjenstemän aftjena! begrafningshjelp, men före dödsfallet undfått afsked från de befattningar, för hvilka begrafningshjelpen aftjenats, utan att komma på indragningsstat, jemväl må varda berättigade, att återfå de löneinnehållningar, som för bemälde personer egt rum.» Genom denna mening kunde tvekan uppkomma hos den auktoritet, som skulle utlemna den sökta begrafningshjelpen, huruvida den eger att utbetala densamma till alla de sterbhus, som sig i detta ändamål anmäla. Jag vill begagna mig af ett exempel.
Kongl. Maj:t biföll Rikets Ständers härvid gjorda anhållan och befallde, att allmän Kungörelse skulle i ämnet utfärdas. Angående afskrifning af anmärkt odebiterad bränvins-minuterings-afgift för åtskillige Krögare och Närings-idkare i Stockholm. Anmäld den 3 Optober s. k, Öfver-Ståthållare-Embetet skulle anbe - 6o Bil. till R. St, Just, Ombudsm. Emh. Ber. A» i5 Ja//. 1834.1 fållås att, efter verkställd undersökning om de restskyldiges förmåga att erlägga den anmärkta bränvinsminuterings-afgiften, inkomma med underdånigt utlåtande, till hvad del afskrifning derå må ega rum. Den 31 April i83o biföll Kongl. Majrt afskrifning af Kronans andel i berörde anmärkningsmedel, så vidt de voro hos de skattskyldige uteståen de; men fann deremot frågan om restitution till dem, som redan erlagt om förmälde afgift, bero på serskild utredning af hvars och ens omständigheter, då betalningen fullgjordes. 20.0 Angående öfverflyttande till Riksgälds-Contoret af Cancellie-Styrelsens Hand-Cassa, i händelse af detta Werks upplösning. Anmäld den 7 November s. å. Kongl. Maj:t ville, innan denna fråga till slutlig pröfning förekom, hafva inhemta t Cancellie-Styrelsens utlåtande, angående beloppet af nämnde Hand-eassa, samt på hvad sätt den tillkommit oell hvilka utgifter deraf bestridas. i83a den 4 Februarii ånyo anmäld, jemte Cancellie-Styrelsens utlåtande, då Kongl. Maj:t förklarade Sig ej finna skäl i Nåder bifalla"nämnde Gassas öfverlemnande till Riksgälds-Contoret, enär den ej tillkommit äf Statsmedel. QJ.O Angående upphäftande af det i Kammar-Collegii Circulairebref den 18 Februarii 1806 intagne stadgande om Stämmoböter. Anmäld den i4 November s. å. Kongl.