Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
GF. Asker, traktamente för Januari och Mars månader 1859 Borgmästaren m. m. G. F. Asker, såsom traktamente för 44 dagar å 6 R:dr om dagen 264: — samt såsom resekostnads-ersättning för hemresa till Jönköping 100: 38. 150: 540: 364: 38. 3,830 15 26 lilli, till R. St. Maj Juni 1839. Landshöfdingen m. rn. G. L. Vaktmästaren J. E. Eklöf, traktamente 253: — Enligt Kongl. Brefvet den 28 Maj 1859 traktamente till: Krigsrådet C. I). Forsberg 984: — Kammarrätts-rädet Kinmansson 984: — f. d Stats-kommissarien Th. Nyström 984: — Aktuarien i Kongl. Riksarkivet R M. Bovallius 984: — 3,936: Borgmästaren m. m. G. F. Asker, den honom tillkommande särskilda godtgörelse för hvad han såsom ledamot måst i och för sina i Jönköping inriehafvande 2:ne tjensters bestri dande utaf löne-inkomsterna vid desamma afstä 1,600: Ordföranden, f. d. Stats-rädet m. m. Herr J. F. Fåhraeus, till godtgörelse för åtskilliga expenser bos Kommittéen 50: Ersättningar till följande hos Kommittéen anställde personer: Sekreteraren, Notarien i Kongl. Kammarkollegium F. Th. Billberg 2,000: — Kanslisten, Ph. Mag. N. F. Sander 600: ■ 2,600: — 16:o. Kommittéen för uppgörande af förslag till ny författning angående Allmänna lievillningens utgörande Enligt Kongl. Brefvet den 30 December 1858. Till disposition af Justitie-kansleren m. m. N. S. v. Koch, såsom ordförande i Kommittéen, att användas till förskotts-allöning åt: Riksmynt. Januari Februari Mars Juni 1859. Mars April
Kongl. Postverket. § 3. (Rev. Ber. pag. 6o. Fork!. pag. 335.) I betraktande deraf, att utaf de flere ångfartyg, Kongl. Postverket eger? icke alla då vore för postkommunikationerne bebo (lige, hafva Revisorerne ansett med god hushållning mera förenligt, att ångfartygen Motala och Sverge, såsom för Postverket umbärliga, blefve försålda, samt att ångfartyget Nordstjernan, derest detsamma icke vore för underhållande af postkommunikation mellan Sverige och utrikes orter erforderligt, mätte öfverlemnas lill Kongl. Flottan, hvarigenom postverkets årliga kostnad för vård, underhåll m. m. af berörde fartyg koinme att upphöra och onödig omgång i räkenskaperne undvekes. Stats-utskottet får i anledning häraf meddela, att enligt från Postverket erhållen upplysning, ångfartyget Nordstjernan numera kan med fördel för Postverket begagnas till underhållande af postkommunikation mellan Götheborg och Kiel, hvadan detsamma följaktligen torde böra förblifva i Postverkets ego. Hvad åter angår de öfrige ofvannämnde fartygen, är den underrättelse lemnad, att ångfartyget Motala numera är försåldt för 13,385 rrdr banko, elter till ett pris, sorn med omkring 5,ooo r:dr öfverstiger det belopp, hvartill fartyget blifvit af värderingsman uppskattad! ; samt att ångfartyget Sverige är vordet så inom sorn utom Riket till salu utbjudet, utan alt något antagligt anbud derå erhållits. På grund häraf får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det må ångfartyget ”Sverige,” för den händelse detsamma icke utan alltför stora kostnader skulle kunna för sitt närvarande ändamål, såsom reservfartyg användas, varda för Postverkets räkning på förmånligaste sätt försåldt. Kongl. Tullverket. § 4- (Rev. Ber. pag. 68. Förkl. pag. 338.)
Hypotheks-föreningars inflytelse på penningeväsendet; i hvilket ändamål Kommitterade skulle vara berättigade att från vederbörande auktoriteter och Embets-verk infordra och undfå de meddelanden, hvaraf kommitterade kunde vara i behof; och 2:o att upprätta förslag till reorganisation af finans-väsendet i sin helhet, d. v. s. af både Riks-bankens och öfrige penninge-verks styrelse och funktioner, med fästadt afseende å följande hufvudsakliga bestämmelser, nemligen: att endast Riksmynt må inom hela landet blifva gällande: att utvexling af silfver emot dylikt mynt fortfarande alltid må kunna medgifvas: att all lineoch kreditiv-rörelse afskiljes från Riks-banken, som under vanliga förhållanden torde böra i metaller eller lätt realisabla förbindelser ega en den utelöpande sedelstocken motsvarande valuta; att nämnde rörelse deremot kunde bedi ifvås genom ett serskildt förvaltande verk med hufvud-kontor i Stockholm samt afdelnings-kontor i alla läns residens-städer, vid hvilka sednare kontor, likasom vid hufvudkontoret i Stockholm, uppoch afskrifnings-räkning borde öppnas med skyldighet att lämpa ränte-godtgörelsen efter den längre eller kortare tid insatta medel komma att blifva stående, samt att hvad serskildt fastighets-lån beträffade, dessa öfverfivttades till afdelnings-kontoren uti de provinser, der de hypothiserade fastigheterna voro belägna, och att sådana lån meddelades endast å lägre belopp för hvarje låntagare, hvarigenom ett större antal lån kunde utgå och sålunda mera allmänt komma den mindre jordbrukaren tillgodo; och borde Kommitterade hafva afslutat sitt arbete så tidigt, att detsamma kunde till Rikets näst sammanträdande Ständer öfverlemnas. Jemte protokolls-utdrag af den 30 sistledne April och 3 påföljde Maj har Utskottet fått emottaga ej mindre tvänne af motionären hos Högloll. Itidderskapet och Adeln afgifna anföranden, innefattande närmare utveckling af ofvanomförmälda förslag, än äfven åtskilliga ledamöters inom bemälda Riksstånd deraf föranledda yttranden. Banl;o-Utskottcts Utlåtande, N:o 45. 43
Dessutom iakttages, att för under-officerare vid de värfvade regimenterne och Vår flotta, för underbefäl och manskap vid militär-kuslbevakningskorpsen, för underbefäl vid telegraf-korpsen, samt för handtverkare och inventarie-timmermän vid flottan, äfvensom för dem och deras vederlikar, försedde med rotelön vid indelta armeeu, beräknas kartan, i de fall denna § utstakar, till endast en procent af den på stat bestådda lönen eller ällvodd, eller den erhållna rotelönen, hvilken sistnämnde, der den i persedlar är utsatt, förvandlas i penningar efter sed naste årets markegång. R dr. sk. r:st. För ringare skolbetjente, pedagoger, folkskole-lärare, klockare, organ ister, sångare, kyrkovaktare och mindre kyrkobetjent©, stämplas fullmakter efter lika grund, som vid andre ecklesiastik© befordringar, dock ej unde!* — 8. "■1 ■ För följande personer, som ej hafva ständig lön, förses full makt©» eller konstitutorial©'# nied stämplad! pap - Bevillnings-Utskoltet.i Uetänkandr, A:o 11. per efter enahanda grund, som den för civile embetsed! tjenstemän förut stadgade, dock icke under nedanstående belopp Stadsmäklare-’ i Slockholm och Guillebor" . i de öfrige städernc . Nota rii Publici: i Stockholm och Götheborg i de öfrige stnderue . S ke p ps k I a re r a re; i Stockholm och Götheborg . i de öfrige släderne . Mästaredo vid hammarsmeds-embelct . Mästers vens, byttedrängars och uppsältares aniagnings-href Sockenskrifvare Gerningsmän å landet .
Gifven Stockholms Slott den 12 funii 1818. Konungens Nåd. Propositioner* 343 Hos Kongl. Maj t liar Allmänna MagasinsDirektionen uti Skrifvelse elen 8 i denne manad i underdånighet anmält, att, enligt inlupne underrättelser, Rågsädet i de Heste Provincer af R i ket befinnes i synjierhet inycket svagt och på åtskillige orter nära utgånget, samt Vårsäden i allmänhet klen och ganska litet för sig kommen, af hvilken bekymrande anledning, osli sorn årstiden redan är så framskreden, att, om äfven en mera gynnande väderlek inträffar, Rågsädet ändock icke kan vinna den frodighet, sorn gif. ver hopp otn en medelmåttig skörd, Direktionen i underdånighet anhållit att blifva försedd med nödige föreskrifter angående de tidiga åtgärder, som af Direktionen böra vidtagas till förekommande af brist och hungersnöd. I sammanhang härmed har Direktionen i underdånighet upplyst, att af Magasins-Inrättningens nuvarande behållningar, hvilka jemte de lefverenqer, sorn, enligt beting, böra i denna och nästa månad verkställas, utgöra tillsammans circa 150,000 Tunnor Spannmål af alla slag, 80,000 Tunnor redan äro lill oundviklige undsättningar disponerade, så att örn, emot förmodan, ytterligare understöd för Landsorterne ej skulle denna sommar reqvireras, återstoden blifve^ omkring 70,000 Tunnor, samt att, sedan af de penninge-anslag, som Rikets Ständer Allmänna Magasins-Inrattningen beviljat, en Summa af 1,500,04)0 Riksdaler blifvit till Direktionens disposition öfversten, Direktionens återstående tillgång af denna fond nu mera utgör endast 274,000 R:dr, hvaraf 134,000 äro att anse såsom redan disponerade, till betalning af ofvanberorde contraherade. * 344 Konungens Nåd.
Så graverade hon 1883 för staden New-York medaljen till 100-årsjubileet af Förenta staternas själfständighetsförklaring; från England, Finland o c h Norge ha uppslagen gifvits till flere af hennes verk. På det rent plastiska området har hon ock öfvat en framgångsrik verksamhet med en mängd karaktäristiska porlrältbysler o c h åtskilliga helfigurer. Ett Af Alt yttre utmärkelser och erkännanden åtföljt så mycken konstnärlig talang, framgångsrikt arbete o c h fosterländsk offervillighet är endast den sanna förtjänstens minsta lön. Den största bär den själf med sig i den inre stolta tillfredsställelsen af en ovanlig lifsgärning, af en trogenhet i » pundets förvaltande », som blott få kunna berömma sig af. Serenad. fän doft ning len af hvit syren, en ljuf och långsam kant ilen ur guldregnssnå.rens gömma; på Iwita lakan, trott och fin, bak sångens hvita tyllgardin, min veka, blundande blondin har last sig ned att drömma. Nu faller natt, ur blomrabatt aromen stiger söt och matt; o, mina sånger, sjungen en vår nattsvaka, ljus och lång, o, sjungen, sjungen lyckans såni och hennes tanke gång på gång i lena vågor gungeni Hon slumrar tryggt, och drömmen skyggt ett slott åt hennes längtan byggt på luftiga arkader, med park som full af rosor står, af palmer och eytisers snår, där högt fontänens vatten går i gn istrande kaskader ... En doft ning len af liv it syren, en ljuf och långsam kant ilen att hennes fägring sjunga, att vyssa sakta, sakta in i drömmar hjärtevännen min och hennes kyska jungfrusinn på lyckans bolstrar gunga. Emil Kléen. ord. Ave. jjjtt ord för litet kan stundom vålla mera bryderi än ett för mycket.
Beträffande ofvannärande Fabriksidkaren Pocliet beviljade Lån, anser Utskottet sig böra anmäla, att sedan bernäldte Fabriksidkare hos K. M:t i underd. anhållit om ett låneunderstöd af 16,000 R:dr till anläggning af en Fabrik i stort, för att af Potatoes tillverka gryn för såkallade besparingsSoppor och derigenom till billigt pris bereda ett sundt och starkt närande födoämne, som tillika hade fördelarne att kunna lätt transporteras och ulan fara af förskämning en längre tid bevaras, samt K. Gomm. Goll. uti häröfver på Nådig befallning afgifvit underd. utlåtande upplyst, att ifrågavarande anläggning både hade den egenskapen att vara ny, och i fråga om dess allmänna nytta kunde jemföras med hvilken annan Inrättning som hällst af dem, som hittills åtnjutit låne-understöd af ManufacturFondens anslag, har K. M:t medelst Nåd. Bref till K. Co mm. Coll. af den 2 Mars 1827, funnit skäligt, att, till befrämjande af verkställigheten utaf ofvanberörde Fabriks anläggning på den af Sökanden tillämnade större scala, i Nåder bifalla, att han af det till förlagslån utur ManufacturDiscontFonden afsatta anslag, må erhålla ett lånebiträde af Sexton Tusende R:dr, emot behörig af K. Comm. Coll. godkänd säkerhet och under de vilkor i öfrigt, som uti K. Brefvet af den 9 December 1S18 äro föreskrifne, jemte förbindelse för Sökanden, att inom 3:ne månaders - Betänkanden, N:o 201. 2»5 naders förlopp, räknade frän den 1 April 1827, hafva ifrågavarande inrättning fullbordad; hvarjemte Kj M:t, i anledning af Pocliets sedermera gjorde underd. anhållan, att fabriksbyggnaderne och apparaterne, tillika med Sökandens personliga borgen, måtte få anses såsom en tillfyllestgörande säkerhet för ifrågavarande lån, under den 20 April sistnämnde år öfverlemna! till K. Comm.
I afseende å hvad yttradt blifvit om behofvet alt bibehålla landttransporler, på det att allmogen må deraf hafva förtjenst, så är min tanke den, att af alla transportmedel finnes intet, som för landet är mera 3i2 i) c n 24 Mars f. m. dyrbart och tryckande, än varutransport med hästar; ty allmogen föranledes att derigenom hålla ett större antal hästar, än eljest, och detta på åkerbrukets och ängsskötselns bekostnad. Blott det alt föda många hästar skadar landtbruket, helst då de ej användas till åkerbruket, ty under forslandet går den spillning förlorad, som så väl behöfves för jordens ans oell skötsel. Hr Hjerta; Hr Tersmeden, Carl Reinhold, har visserligen uppläst, lill vederläggning af hvad jag anfört, ett yttrande af Öfverstelieutenanten Edström, men jag tager mig friheten anmärka, att deruti endast talas om en provisorisk reparation af den gamla canalen. Min mening har ej varit att företaga någon provisorisk reparation, utan alt få veta huru mycket det skulle kosta att ombygga den gamla canalen. Härvid måste förekomma tvänne omständighe-, ter, som falla äfven den profane i ögonen: den ena, altman redan dertill äger de mest behöfliga materialierna, såsom ställningar, murbruk och en betydlig del af den huggna sten som behöfves, och att det således förnämligast vore kostnaden för den nya inurningen, sorn komme i fråga. Den andra omständigheten består deruti, att byggandet af en ny canal af 6 fjerdedels vägs längd, på ett betydligt afstånd ifrån den gamla, erfordrar en ganska betydlig gräfningskostnad, som skulle besparas helt och hållet, om den gamla canallinien följdes. Jag kan således icke annat än fortfara i mitt tvifvelsmål, huruvida all tillräcklig noggrannhet blifvit iakttagen i afseende å undersökningen.
— För regementet skulle det alltså blifva af stor fördel att emot detta boställe få tillbyta sig en annan egendom, belägen i en med lifligare rörelse försedd trakt och med en vidsträcktare åker-areal, hvarigenom ett bättre och säkrare arrende vore att påräkna. Enligt en af Landtmätare uppgjord taxering öfver så väl Norra Qvill boställe som egendomen Södra Fogelhem, hvilken varit i fråga att af bolaget inköpas och såsom vederlag för Norra Qville erbjudas, deraf ett utdrag bifogas, har sistnämnde boställe en skogs-areal af 3,269 tunnland l,i kappland, uppskattade till endast 41 tunnland 23,o kappland. Då trakthuggnings-förslaget endast upptager årliga averkningen till 320 lämnar visar det sig, att denna skogstrakt erfordrar stora omkostnader för skogssådd och vård, för att i en aflägsen framtid kunna blifva skog. Då det således skulle, på samma gång en national-ekonomisk fördel vinnes derigenom, att oduglig mark göres för en aflägsen framtid fruktbärande, medföra en direkt fördel för regementet att få, i stället för bostället Qvill, en för arrende beqvämligare egendom och bolaget Wentzelholm, genom eganderätten till bostället Norra Qville och skogsmarkens derstädes förbättrande, kunde betrygga sig för brist på skogseffckter under kommande tider, vågar jag vördsamt hemställa: att Rikets Ständer måtte för sm del medgifva att Wentzelholms Aktiebolag må, derest Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, kan finna skäl dertill i nåder lemna bifall, emot fullt vederlag i annan egendom tillvinna sig eganderätt till f. d. Löjtnants-bostället l'R mantal Norra Qvill i Rumskidla socken, Sefvedes härad och Calmar län. Stockholm den 19 November 1862. J. Edele rentz, Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. N:o 38, I\:o m.
På grund af de skäl, jag sålunda i korthet autydt, anhåller jag om afslag å Utsk:s hemställan samt bifall till Frill. v. Sclnvelius motion om indragning af småsedlar under 10 Rdrs valör. Hr Ehrenhoff, Gustaf Hermall: Det är med verklig förlägenhet jag vågar upträda mot så mäktiga och uplysta personer, som här före mig haft ordet, men jag skall söka att, så tydligt som möjligt, redogöra för mina motiver. Eli af reservanterna har, för nödvändigheten af småsedlarnes indragning, anfört det skälet, alt en Statsbankrutt stöde för handen. Den andre reservanten har visserligen ej lika öppet uttryckt samma tanke, men man kan dock af reservationen draga den slutsatsen, att han hyser samma farhåga. Som vi veta, är han leda mot af FinausKomitéeu, hvilken, i afseende på sitt handlingssätt, följer Finansdepartementets auspicier. Jag föreställer mig att, då man i Finansdepartements, om jag så får säga, an t i-eliam bre börjar hviska om dåliga affärer, så måtte det icke stå rätt till. Jag delar i viss man reservanternas åsigt, men jag tror dock att _vår ställning icke är ohjelplig, hvaraf den slutsats kunde dragas, att jag ser mindre mörkt än sjelfva FinansMinistern. Jag vili uppehålla delta trasselsystem, under förhoppning, att innan nästa Riksdag, Regering och Ständer må inse behofvet af kraftiga åtgärder, som kunna mota en olycka. Att indraga de mindre sedlarna och utsläppa silfver, skall un der nuvarande rättighet för Börsen att fritt röra sig med den metalliska valutan, ovilkorligen bidraga till att göra realisationen 228 I>en 28 J anu ari. osäker, enär denna endast på ett sätt kan under sådana omständigheter uprätthållas, nemligen derigenom att silfver finnes i Bankens hvalf och icke hos allmänheten, enär Banken icke kan inlösa sina sedlar med silfver, som icke tinnes i dess förvar.
Och då den förnämsta och egentliga anledningen till nådårsförfattningarnes uppkomst och bibehållande kan anses hafva upphört derigenom, att enkor och minderåriga barn efter embetsoch tjenstemän, för hvilka begrafningshjelp eger rum, numera åtnjuta understöd eller pensioner från de för sådant ändamål bildade fonder 16 Kongl. Moj:ts Nådiga Proposition N:o 7. och inrättningar; — då, efter livad erfarenheten ådagalaggt, den fortsatta tillämpningen af dessa författningar ofördelaktigt inverkat på embetsoch tjenstemännens ekonomiska ställning, samt derigenom äfven på tjensternas utöfning egt ett destomera skadligt inflytande, som de för beredande af tillgång till begrafningshjelpen föreskrifna löne-innehållningar, inträffa just under den tid, hvarå embetseller tjenstemannen, i anseende till fullmakts-lösen och befordringsafgiften, jemte andra med ny befattnings tillträdande ej sällan förenade kostnader, såsom till flyttning, bosättning m. m , är i största behof af den för embetet eller tjensten bestämda aflöning, hvars anvisande haft för ändamål, att embetseller tjenstemannen må kunna, ostörd af näringsomsorger, uteslutande egna sin tid och sin verksamhet åt de med hans befattning förenade göromål, utan att, såsom nu ofta inträffar, nödgas för sin utkomst sysselsätta sig med andra för tjensten främmande bestyr, hvilkas menliga inverkan på de allmänna ärendenas behandling ej sällan röjes; — då vidare ieke bör förbises det mindre billiga deruti, att de till beredande af fond för begrafningshjelpen innehållne belopp, oaktadt den längre tid, som vanligen förflyter, innan deras utbetalning ifrågakommer, icke gifva någon afkastning eller i ringaste mån föröka sig till löntagarnes eller deras sterbhusdelägares förmån, utan tvärtom i de flesta fall antingen alldeles icke, eller endast till en del, utbekommas, hvaremot tjenstemännen vid deras inträde i statens tjenst oftast äro nödsakade att ådraga sig en med räntebetalning förenad skuldsättning, hvilken de möjligen icke sedermera under hela tjenstetiden kunna till fullo sig afbörda, samt då ändtligen de, i afseende på meranämnde innehållningars beräknande, redovisande och utbetalande gifna, i flera fall mindre bestämda samt till och med sins emellan stridiga föreskrifter icke synas förenliga med den ordning och enkelhet i uppbördsoch redogörelse-verket, som af tidens kraf och statsskickets beskaffenhet påkallas, vill Kongl. Maj:t härmed till Rikets Ständers medgifvande föreslå, att de hittills under benämning af vacanceeller förslags-, liggetidssamt begrafningshjelpseller nådårs-besparing föreskrifna löneinnehållningar,
» Det passar inte här! » I detsamma kom en hel falang högtidsklädt folk, som försvann bredvid det vackraste huset vid torset. 1897 » Bollhusteatern får folk i kväll, » sa L y c k o. » Bollhusteatern! » sa jag, nu så elegisk igen, att jag blef alldeles matt. » Gustaf den tredjes odödliga skapelse, här, midt framför oss! O, söta Ruffen, får vi gå dit! » » Hvad spelar de där förslag? » sa, till min glädje, Johan, som jag inbillat mig sett riktigt förskrämd ut. » Komideja som för hundra år se ' n, » sa Lycko. » Spelar de bra? » sa jag — Lycko förde sin guldknopp till mun. » Artister spelar alltid bra, » sa han, » när de inte spelar på lott. Om en vecka blir det studentspex på Den lustiga teatern. » » Då går vi dit, * sa Ruffen belåtet. Jag teg man är inte alltid upplagd för studentspex. Människorna gick som i drömmen, föreföll det mig, och här tyckte jag om det. Eljes, ibland, tycker jag, att Stockholmarna är litet för tysta af sig. Men jag antar det kommer sig af det, att de är så grufligt schangtila. Men jag undrar ändå, om det inte vore allra schangtilast att våga vara en naturlig svensk, efter vi nu är svenskar, och att inte hålla efter sig så rysligt för att bli någonting hvad som hälst utländskt, som vi inte är. På det viset blir vi ju aldrig något annat än en skolpojksoch skolflieksnatsjon, som inte törs göra det eller det eller det. Men nog bör jag hålla mun, som aldrig är schangtil, bära mig åt hur jag vill, och som sagdt, här passade högtidligheten! Forntidsfolket hade nog så många allvarliga tidender att diskutera, o m krig och örlig, att skrattet hann rosta under hjälmgallret många gånger om. Och hvilken plats att diskutera på är inte detta stortorg! Inga droskkuskar som svär, intet börsfolk som rusar ut och in, som om de hade eld i kläderna, inga gapande gränder med » surr » uti, ingen » evig folkström ».
För öfrigt säga vi ännu en gång: låten flickornas anlag, för så vidt de gå i god och nyttig riktning, komma till sin rätt, äfven om de visa på den ringa skattade lifsgärningen, ty de stora och lysande gåfvorna äro icke gifna åt alla och äro kanhända, ganska ofta, blott anledningen till frestelser och faror; dessutom veta vi, att allas vår Herre ser mera på viljan än förmågan, och att han icke glömmer den, som är trogen i det lilla eller låter de små, hvardagliga tjänsterna och själfuppoffringarne gå spårlöst förbi, om det än stundom synes så. Vi afsluta alltså denna uppsats med Fredrika Bremers ord: » Skrif öfver hvarje liten nickas vagga: Se Herrens tjänarinna! Och skrif de orden in i hennes hjärta under hennes uppfostringstid, och hennes lif skall blifva godt och ädelt, hurudan hennes gåfva än må vara, och hvar helst hennes verkningskrets må blifva, skall hon ej lefva blott för ett inskränkt, själfviskt mål. » A. B. Den gamla solf kudden. S k i s s af Amy B. (y T t o g det inte i dörren till hans arbetsrum? — Ahnej, det var ett misstag äfven denna VAS gång! — Huru ofta hade hon inte denna eftermiddag tyckt sig höra det där kära, efterlängtade greppet i låset och väntat på, att dör * ren skulle gå upp, och på att han skulle komma med sina snabba, bestämda steg för att fråga efter henne. Trefiiga, varma, väl ombonade voro dessa rum, som nu sedan halftannat år utgjorde hennes hem. Möblerna, i modern stil, voro gedigna och smakfulla, mattor och gardiner hållna i färgrika mönster, som gjorde ögat godt, då det stannade vid dem — de mångfärgade, nyckfulla ornamenten och arabeskerna väckte i sjä- len en behaglig känsla, kanske född af några sommarminnen, inväfda med sol och blommor, ehuru tanken ej gick så långt som till att utdissekera de innersta ursprungen till välbefinnandet.