Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För Marin-Regementet R:dr 56,137: 50. j) Matros-Korpsen 54,750: — » Kanonier-Korpsen 18,341:25. r> Skeppsgosse-Korpsen 27,375: — a de på sjöfästningarne förlagde 20 Artilleri Båtsmän och 2 Skeppsgossar 2,007: 50. r> 1,115 till årsoch 222 till sommartjenst uppfordrade Båtsmän 111,872:50. anslagets summa att till R:dr Runt 270,483: 75. bestämmas. För Handeln. Med afseende på här förut föreslagna förhöjning uti beräkningen af inflytande Lotsoch Båkmedel samt under förutsättning, att hela beloppet af denna inkomst fortfarande får för Transport 790,046: 15. Lots - Kongl. Maj-.ls Nåd. Lotsoch Fyrings-staten nu användas, uppföres motsvarande tillökning uti förslags-anslaget för dessa stater med 37,500: — så att anslaget blifver från 182,860 R:dr till 220,360 R:dr förhöjdt. tillhopa R:dr R:mt 827,546: 15. hvarifrån afgå ljuspenningarne för ordinarie personalen vid Departementets Kansli-Expedition, såsom afsedda att upphöra, i händelse den för samma personal föreslagna allöningsförbättring beviljas med R:dr 310:
Då hade Rikets Ständer medel att disponera; och då betydde ett Creditiv på 2 millioner ganska litet att utbetala. Beträffande åter det Lilla Credilivet, som jag supponerar numera icke blifva så Den 9 Ju lii e. ra. stort som vid de fyra sista Riksdagarne, utan återgå till hvad det var 1809 och 1810; så har jag ej något emot första delen af Utskottens förslag, nemligen: "att Lilla Cre”ditivet må ställas å RiksgäldsContoirct, med "föreskrift för Rikets Ständers Fullmägtige "derstädes, att, i saknad af egne medel, "då möjligen influtne öfverskotter äro för "ändamålet otillräcklige, de dertill erforder"lige medel genom lån i allmänhet anskaffa.” Detta anser jag vara ganska tjenligt oell verkställbar!; ty då det Lilla Creditivet anlitas, är krig icke i fråga; och RiksgäldsContoiret kan utan svårighet få låna den mindre betydliga summa, som erfordras. Men jag vågar i allo bestrida Utskottens sednare tillstyrkande! ”att om medel, det "oaktadt, skulle för RiksgäldsContoiret briata, att, så snart som påfordras, betala "de summor, som å samma Creditiv kun"na äskas, RiksgäldsContoiret må äga att det "för sådant behof erforderliga belopp af Ran"ken låna, emot återbetalnings-skyldighet "inom sex månader och 5 p:cts ränta under "tiden.” Ty står det så illa till, alt RiksgäldsContoiret ej kan få upplåna En million, synes ställningen i landet vara så betänklig, att det är högst nödigt att heldre sammankalla Rikets Ständer, än utbetala Lilla Creditivet. Det tillfälliga Creditivet af 600,000'R:dr, sora Utskotten föreslå, anser jag vara af in - J Den 9 Julii e. m. gen våda för Banken och till stor fördel för RiksgäldsContorets ordentliga gång.
Ständerna har vid senaste riksdagen föreslagit åtskilliga ändringar i dessa författningar och Vi har med anledning därav funnit skäligt att stadga och förordna följande: 1 § Enligt beslut 1812 skall befallningshavande vid markegångstaxornas upprättande insända ett exemplar till Justitieombudsmannen. Detta har medfört betydliga olägenheter genom dröjsmålet mellan taxans upprättande och prisernas kungörelse. Därför kommer Justitieombudsmannens befattning med markegångstaxan att upphöra. 2 § Så snart markegångstaxan blivit upprättad och priskuranter från städer och fögderier inkommit till Kammarkollegium, kungörs taxan i alla kyrkor i länet. Då gudstjänst inte hålls alla söndagar, skall befallningshavanden utsätta att taxan gäller från den söndag då uppläsningen sker. Därefter kan räntetagare och räntegivare anföra sina besvär över markegångstaxeringen inom 15 dagar. 3 § Tiden för markegångssättningen flyttas tillbaks till november från december och tillsägelse som lämnas mellan räntetagare och räntegivare skall utfärdas före Tomasdagen. 4 § I 1734 års resolution på Allmogens besvär skall vid markegångssättningen hälften vara räntetagare och hälften räntegivare. Detta vill Vi återuppliva. 5 § Priskuranter, som blivit underskrivna av kronofogdarna och trovärdige män inom häradet bör insändas till Våra befallningshavande och tagas i övervägande vid torgprisens sättande. Det har blivit till nytta att räntegivare får delta i priskuranternas uppgörande. Ständerna hemställer att i varje sockenstämma en eller två personer tillsammans med kronofogden skall sätta det pris som för häradet skall intas i markegångssättningen. Det skall alltid vara medelpris på vad sockenfullmäktige uppger som gångbart. 6 § Beslutades att tiondeoch räntetagare inte skall behöva frakta säden mer än 8 mil i de norra provinserna och 6 mil i övriga landet. 7 § Den som kräver att få räntepersedlar in natura har rätt till det även om motparten är av annan mening. 8 § Räntegivare kan inte fordra räntedagsverken från någon som bor längre än 1 mil bort. De som bor längre bort får lösa dagsverkena med pengar.
N:o 62, i anledn. af återncmiss utaf betänk. N:o 17; N:o 63, i anledn. af älerremiss utaf betänk. N:o 18; N:o 64, i anledn. af älerremiss utaf betänk. N:o 22; samt !N:o 65, i anledn. af älerremiss utaf betänk. Föredrogos och bi föl los Allm. Besv. o. Ekon.Utsli:s följande d. 6 dennes e. m. pä bordet lagda betänk:u: N:o 66, i anledn. af väckt motion derom, att kronoarbetskarlarne ä Carlsborg må hädanefter inom fästningen fä undergå de dem ådömda kroppsstraff; samt N:o 67, i anledn. af väckt fråga om meddelande af närmare föreskrifter, i afseende på ut landningars bosälluing i Sverige och tillåtelse för dem att der idka borgerliga näringar. Vid föredragning af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 6 dennes c. m. på bordet lagda betänk. N:o 68, i anledn. af väckt motion om förändring i bestämmelsen af prolocollsoch domslösen vid rådstufvurälter samt lösen för fastebref och burbref i städerna, anmälde och yttrade sig Gr. Mörner, Carl Göran Detloff: Den anmnrkn. jag härvid ville framställa, vore den, alt jag icke anser detta ämne uteslutande tillböra Ekon.Utsk:s behandling. Tillförene hafva frågor om förändringar i expedilionslaxan handlagts af Lag - 188 Ben 9 November e. m. och Ekon.-Utsk:n gemensamt. Della ärende, eller fråga om en förändring i förberörde taxa, torde icke kunna anses vara ensamt af ekonomisk natur. Hr von Troil, Samuel Gustaf: I anledn. af Gr. Mörners anmärka, emot Ekon.Utsk:s behörighet att till behandling upplaga della ämne, torde det tillåtas mig fästa uppmärksamheten derpå, att Utsk:s ledamöter ansågo, alt som frågan var endast till Ekon.Utsk. remitterad, kunde den ock af Ekon.Etsk. ensamt handläggas.
Denna föreskrift anser jag vara alltför långt utsträckt utöfver behofvet, och hinderlig för Grufverörelsen i allmänhet. All den skada, som i ett eller annat afseende genom Grufvebrytningen kail förorsakas, är af författningarne förutsedd, och ersättning derföre äfven bestämd. Det åligger nemligen Grufvebrytaren, enär jordegaren så fordrar, att innan arbetet får företagas, ställa honom säkerhet och nöjaktig borgen för all derigenom uppkommande skada och olägenhet. Jordegaren löper således ingen risque, och då man vid våra större Grufvefällt, såsom Fahlun, Dannemora och Bispberget med flere, öfver allt finnér större och mindre åbyggnader uppförde nära intill och emellan Grufve-öppningarne, utan påföljd af några olägenheter, eller tvister om skadestånd, synes det nu uppgifne afstånd icke vara af behofvet påkalladt. Af Grefvens yttrande, att i en tid, då nu varande författningar bestämde förmonerne för dem, som uppfinna Malmer och mineralier, var det nödigt, att) äfven på bekostnad af andras rättigheter, uppmuntra Bergsmanna-röreisen, men nu är denna, både för det allmänna och en - Den 29 December e. m. 235 skildta , högst vigtiga näringsgren, sä Hilvida för sig kommen i vårt Land, att man åtminstone icke på ägande-rättens bekostnad har af nöden, att söka dess bestånd och fortgång, föranledes den slutsatts, att all sort Grufverörelse inom dess område skall vara till hinder och skada för jordegaren. Deruti kan jag icke instämma; jag tror tvärtom att dylika arbeten, i flera än ett afseende, åstadkomma verkliga fördelar äfven för jordegaren, synnerligast derigenom, att han sjelf är berättigad deltaga deruti, så länge dessa arbeten befinnas lönande. Då åter ett motsatt förhållande inträffar, inställas vanligen dylika arbeten, och kunna derefter ej tillskynda honom någon skada, och jag inser således ej, huru någon uppoffring härutinnan skett, eller sker på ägande-rättens bekostnad. Det är dessutom icke ensamt jordegarens, utan ock det allmännas interesse, som härvid kommer i fråga.
Skrifmaterialier och expenser, ,ved m. m. för Landtförsvars departementets Kansli-expedition _ 847: 42. 73,256: 31. å öde hufvudtiteln: Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Sjöförsvars, departementets Kansli-expedition 569: 59. Dito dito för Flottans stationer och depot 471: 91.- 1,340: 24. å l:de hufvudtiteln: Transportkostnader för statsverkets bergseffekter - _ 910: 12. Observationsoch uppbördsprocenter m. m 6,348: 99. Ersättning till Post-verket för ökade kostnader i följd af postskjutslegaus höjande 210,000: 217,259: 11. Transport: å 8: de lmfvudtiteln: Farsoters och smittosamma sjukdomars botande 9,001: 82. Reseoch traktamentspenningar 68: 33. å 9:e lmfvudtiteln: Allmänna indragningsstaten Summa Krister, uppförda lill ersättning aj Rikets Ständers Riksgälds-konlor å 2:dra lmfvudtiteln : Mediko-legala besigtningar 1,122: 74. Skrifmaterialier och expenser, ved m m 6,919: 63. Reseoch traktamentspenningar.. 9,754: 96. Ersättning åt vittnen och parter 15,815: 70. å 4:de lmfvudtiteln: Inqvarteringskostnader i landsorterna 1,672: 35. Reseoch traktamentspenningar 38,300: 13. å 5:te lmfvudtiteln: Tillskott i de till båtsmansindelningen uti Blekinge län anslagna räntor 2,606: 72. Reseoch traktamentspenningar 11,478: 39. å 6:te lmfvudtiteln: Utflyttningshjelp efter laga skiften 136,695: 45. Odlingshjelp m. m. för krononybyggare 3,610: 90.
S. D. Till Stats-Utskottet remitterades, jemte afgifna yttranden, Herr Ekholms motion (N:o 186), om anslag till en jeruvägsanläggning emellan Westerås och Fahlun, samt den, i gemenskap med Siljan, varande så kallade Insjön. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades, jemte afgifna yttranden, Herr Brincks motion (N:o 196), om anslag till Baggens-Stäkets upprensning. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades, jemte ett yttrande af Herr Stolpe, Herr Schenströms motion (jN:o 199), om dels anslag, dels lån till Köpings stad, för upprensning eller fördjupning af Köpings å. S. D. Borgare-Ståndet remitterade till Bevillnings-Utskottet motioner: af Herr Norman (jN:o 125), om kreditupplagsrätt för alla de Svenska stapelstäder, som sig dertill anmäla', oqh af Herr Sundblad (N:o 198), med förslag till en Allmän pensionsinrättning för ålderstigna behöfvande, i hvilket afseende tillgång blifvit anvisad genom en uppgifven ny skatt, under namn af allmän pensions-bevillning. S. D. Till Bevillnings-Utskottet remitterades, jemte afgifna yttranden, tvänne motioner, den ena af Herr Schwan (N:o 168), och den andra af Herr Brinck (N:o 172), begge angående tull-lagstiftningen. S. D. Borgare-Ståndet remitterade till Bevillnings-Utskottet: l:o Herr Palanders motiom ^N:o 207), om utsträckning, under vissa bestämmelser, af nederlagseller kredit-upplagsrätt till alla rikets stapelstäder, eller om detta éj bifalles, angående en sådan förmån för Carlskrona, i likhet med hvad för städerna Gefle, Norrköping och Malmö redan eger rum; och 2:o hvad vidare i ämnet inom Ståndet yttradt blifvit. S. D. Borgare-Ståndet remitterade till Banko-Utskottet motioner af: Herr Wallenberg (N:o 155), med förslag, antingen att Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Författningen den 9 Januari 1846, rörande enskilda Banker, måtte gälla såsom allmän författning, eller ock att Filial-bank-systemet må godkännas, med vissa föreskrifter; Herr Pettersson (N:o 182), med förslag, l:o att Rikets Ständers Bank må öppna räkningar med Bankerna i Köpenhamn och Christiania; 2:o att Lånekontoren i Götheborg och Malmö må för depositioner äfven öppna räkningar med nämnde Banker; 3:o att Rikets Ständers Bank må med Låne-kontoren vidtaga dylika operationer; och 4:o till förändringar uti Rikets Ständers banks vexelrörelse på Hamburg;
»Estetik heter min skylt. Jag bär den för det jag snart skall kunna komma utrikes igen.» »Estetik?» – sade fru Zimmermann fundersamt. »Så skrifver ni väl?» Den lilla skrattade till. »Åh, det är inte sant. Det är bara som herr Zimmermann funnit på för att retas med mig. När den unga damen gått stod fru Zimmermann och sökte reda upp för sig det första intrycket. Det var: kyla och under den mjuka, tillbakadragna masken en sjelfkär djerfhet. — Efter denna granskning tviflade hon icke på att den unga damen skref. Men jag kan misstaga mig, tänkte hon för sig sjelf. Hon hörde åter i sina öron denna smekande röst, hvilken lät som dämpad musik. William kom i skymningen. Han hade på senare tiden ständigt varit i godt humör, och det hade kommit i hans väsen något menskligt och fritt, som icke undgick modern. Hennes eget sätt hade också dervid blifvit frigjordt från det tryck som hans reservation utöfvade på henne; och denna lyckliga förändring tillskref modern i tysthet den unga flickans närvaro. Derför stred hon mot det i grunden ofördelaktiga första intrycket, fullt besluten att öfvervinna det. Hon trodde icke att förhållandet emellan de unga skulle bli af den beskaffenhet, att det för allvar grep in i någonderas lif; men hon gladde sig vid tanken på att det kanske kunde spela en afgörande roll i sonens utveckling. »Vet du hvem här har varit på besök i förmiddag?» frågade hon muntert. Han gick fram till henne och klappade henne till hälften smeksamt till hälften skälmskt på ena kinden. »Ja», svarade han och smålog. »En liten skånsk fröken. Hvad tyckte du om henne?» »Rätt bra.» »Det gläder mig. Jag skulle gerna vilja att hon umgicks med dig. Det kunde hon ha nytta af.» »Det får hon gerna. Williams besök blefvo efterhand kortare än vanligt; han kom hvarje dag, men han hade fått en elak vana att se på klockan; det hade han aldrig brukat förr. Han berättade sjelf, att han skulle träffa någon; och modern visste hvem denna någon var. Han talade också om deras promenader på tu man hand: »Jag tycker om tösen.
De som arbetat 30 år och hunnit bli 60 år får 3 tunnor råg i pension. Datum ut supra CARL Kungörelse angående fortfarande till 1816 års slut, av det mellan Sverige och Ryssland år 1801 avslutade vänskaps-, handelsoch sjöfarts förbund, samt av XVII artikeln i fredsfördraget av år 1809. Stockholms slott den 14 juni 1815. Det Vi med hans Maj: ts Kejsaren av Ryssland överenskommit, att det mellan Sverige och Ryssland den 13 mars 1801 i S: t Petersburg avslutade vänskapshandelsoch sjöfartsförbundet samt det fredsfördrag som undertecknades den 17 september 1809 skulle gälla till slutet av 1816. Under den tiden skulle en ny handelstraktat utarbetas. Stockholms slott den 14 juni 1815. CARL Kungörelse angående ekbarksinsamlingen för garveriernas behov. Stockholm den 14 juni 1815. För garveriernas behov av ekbark, är föreskrivet att på ekar som skall levereras till amiralitetets, artilleriets och fortificationens behov av träd, får man ta barken på stående rot i bästa savtiden. Detta skall ske två år innan utsyningen. Den som äger eken men försummar barkningen bötar 5 daler silvermynt. Barken förs till förvaringsrum och skall inte ligga samlaren till last. Då denna stadga har blivit bortglömd anbefalles kollegium att förnya den. Stockholm den 14 juni 1815 A N EDELCRANTZ Kungörelse angående förhöjning av introduktionsavgifterna till Riddarhusoch Adliga kadettskolekassorna. Stockholm den 21 juni 1815. Avgiften för introduktion på Riddarhuset har varit 165 riksdaler 32 skilling för adlig, 133 riksdaler 16 skilling för friherrlig, 166 riksdaler 32 skilling för grevlig värdighet. Till kadettkassorna erläggs 33 riksdaler 16 skillingar för adlig, 50 riksdaler för friherrlig och 83 riksdaler 16 skillingar för grevlig värdighet. I anseende av riddarhuskassans behov och möjligheten för kadettkassorna att utdela stipendier begär man att summorna höjs. Det har inte skett på lång tid.
Mnj:ts nådiga Proposition angående Krigs—kollegii ombildning till en Arméförvaltning, fattade Ridderskapet och Adeln för sin del följande beslut: »att Rikets Ständer skulle, till svar å den Kongl. Propositionen, i underdånighet meddela, att Rikets Ständer finna den nuvarande organisationen af Krigs-kollegium i flera hänseenden olämplig och bristfällig, och att Rikets Ständer medgifva, att Krigs-kollegium förändras till en Armé-förvaltning på det sätt, att inom densamma bildas tre särskilda afdelningar, hvardera ställd under en militär-cbef, och att åt desse chefer uppdrages att, hvar inom sin afdelning, på eget ansvar, med nödigt biträde handlägga och afgöra alla sådana mål, som i något hänseende fordra mililäriskt-tekniska insigter; hvaremot åt en särskild af mililär-cheferne oberoende, af endast civile ledamöter bestående och kollegialt arbetande afdelning uppdrages dels vården och inseendet af arméens boställen, dels förvaltningen af de iandtförsvaret tillhöriga fonder, dels kontrollen öfver dispositionen af arméförvaltningens kassa, dels den bokföring, som afser att redovisa för embetsverkets hela förvaltning, dels ock slutligen alla de ärenden, som, enligt den instruktion, som af Kongl. Maj:t för Armé-förvaltningen kommer att utfärdas, icke äro bänförliga till mililäriskt-tekniska frågor; hvarjemte Rikets Ständer förklara, alt, om Kongl. Maj:t finner lämpligt att före nästa riksdag gå i författning om inrättande af en Armé-förvaltning, i enlighet med nu uppgifna grunder, det nuvarande anslaget lill Krigs-kollegium må för sådant ändamål användas, dock under förbehåll, att Statsverkets utgifter icke derutöfver må ökas lill följd af anspråk af de nu der anställda embetsoch tjenstemän». S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande, Jlt! 196, i anledning af Kongl.
' Revisorer, angående Förslag till förändrad ordning vid val af, öfver StatsBancoech RiksgäldsWerken. Stats, och Banco Utskottens Utlåtande, i anledning hvaraf Bondeståndet beslöt att vidblifva den hittills följda valordning 1 s. 5a6. lagdt till Handlingarne af Borgareståndet, s, 545- bif, af Adeln* 6. 557. Revisorernes berättelse för år 1820 StatsUtskottets betänkande i anledning af, bif. af Presteståndet, s. 74. af Adeln, s. 81. återrem. af Borgareståndet* s. 84. bif. af Bondeståndet, s. 86. Nytt Utlåtande bif. af Borgareståndet, s. 233- • för år 1822 d:o d:o bif. af Presteståndet, s. 74. återrem. af Borgareståndet, s. 84. bif. af Bondeetåjidet, s. 86. återrem. af Adeln, s. 99s 13* Nytt Utlåtande bif. af Adeln, S. 239, Revisornes Berättelser om granskning af Riksgäldsverket StatsUtskottets betänkande bif. af Preste, ståndet, s. 82. af Bondeståndet, s. 86. af Adeln, s. 88. af Borgareståndet, s. 91. — •— om BancoVerket, Banco Utskottets betänkande 7 K ofver, återrem. af Adeln, s. 100. bif. af Bondeståndet, s. 107. af Borgareståndet, s. 120. af Presteståndet, s. 129. —4 — om Magazinslnrättningen StatsUtskottets betänkande öfver, bif. af Presreståndet, s. 342. lagdt till Handlingarne af Borgareståndet, s. 348. återrem. af Adeln, s. 360.
Och att hon begagnat sig af det är visst; – han nästan rodnar för sig själf, då han tänker på den öfverflyglande och beskyddande ton hon anslagit gent emot honom vid frukostbordet och vidhållit nästan hela deras samtal igenom. Hvad berättigade henne därtill? Var han icke en gammal man och familjefar, och huru kunde det falla henne in att använda uttryck såsom att han var rädd för henne? Hade det ens varit skämt, så skulle det kunnat gå an, men nu hade det varit fullaste allvar. Afslutningen, som deras samtal sedan fått, bevisade om någonting, att det icke fanns ett spår af skämt i hennes anfall på honom; – anfall, det var just uttrycket! Ty om han än visat sig svag inför henne i den visserligen dumma och sentimentala och omotiverade tron att hon var hans vän, så berättigade det henne ingalunda att efteråt draga växel på hans sjuklighet och falla öfver honom med sitt öfvernaturlighetsmakeri och sin fingerade förmåga att läsa i hans karakter och ställa hans horoskop. Det var bara djärft och hänsynslöst öfversitteri, ett behof att göra sig intressant, kosta hvad det ville, att utöfva inflytande och kanske fängsla honom – ja ... kanske bedåra honom! Men – å andra sidan – hvad berättigade honom att döma henne så strängt? Han är icke längre, det vill säga han har aldrig varit en Adonis, som sticker hjärtan i brand och retar damerna på sig endast genom att visa sig. Den ruinerande förmågan hade aldrig varit hans, gud ske lof! – Och det är narraktigt af honom att alls tänka något ditåt. Han, en gammal sjukling, som redan gjort upp räkningen med lifvet, som har en sörjande, orolig hustru och stor familj – han skulle då plötsligen helt enkelt vara inblandad i en kärlekshistoria? Pah! Det är bara en gammal narr, som kan ha dylika inbillningar! Klercken skakar missaktande sina tankar ifrån sig och börjar läppja på sitt andra glas Vesuvius-vin. Nej, det är något helt annat, som drifver henne att intressera sig för honom – men hvad?
Nej — 38, I följd hvaraf Hans Excellence Herr Gr ej veu och LandtMar skalken förklarade, alt Ridderskapet och Adeln bifallit StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande, Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskildes klockan en qvart till i eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim, Den i3 Mars e. m. Lördagen den i3 Mars i83o. Plenum klockan half lill 6 Eftermiddagen, Föredrogs å nyo och bifölls BankoUtskottets den g dennes under N:o x 48 aflåtne, och samma dag eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, med förslag till 4;de Artikeln 5;te Afdelningen af det nya BankoReglementet, innehållande de föreskrifter, som afse Bankens Discoutrörelse, Företogs lill pröfning ConstitutionsUtskottets den 10 dennes, under N:o 75 aflåtne, och den 12 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af återremiss a Utskottets uti Memorial N:o 53 förut meddeldte förslag till Grundlagsbestämmelser 0111 Lagtima och Urtima Riksdagar. Friherre Rålamb, Claes: Jag hemställer, om icke detta memorial må punktvis föredragas, och om icke vi må få börja med punkten Litt. A. Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel: Jag är ej emot att memorialet punktvis föredrages, men tror det likväl vara öfverflödigt, då jag anser memorialet, sådant som det nu är, böra i sin helhet återremitteras. Den i3 Mars c. m. 27 Utskotlet liar begått ett misstag och lill Ständernes antagande framställt 2:ne mot hvarandra stridiga momenter. Först har Ulskotlet föreslagit, att i 49 § RegeringsForrnen ett nytt moment skall tilläggas, innehållande, att Rikets Ständer vid urtima Riksdag icke må befatta sig med andra mål, än Konungens propositioner.
Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskottets Memorial: N:o 64, med hemställan om en gratifikation till vaktmästarne vid Banko diskont-verket; och N:o 65, angående afskrifning af en i ved-förrådet å Tumba bruk uppkom men brist och beviljande af viss afskrifnings-procent å ved, som från nämnda förråd hädanefter utlemnas. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Memorial N:o 4 72, angående verkställd omröstning i anledning af Riksståndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till stats-regleringen hörande frågor, lades samma Memorial till handlingarne. S. D. Föredrogos och biföllos Lag-Utskottets Betänkanden: N:o 58, i anledning af väckt motion om utfärdande af en förklaring, huruvida 3 § 2 kap. Giftermåls-balken fortfarande gäller, då fråga är om jäf emot vittnen; samt N:o 59, i anledning af väckta motioner om ändring af 32 § i Kyrko lagens 24 kap. S. 14. Efter skedd föredragning biföllos Banko-Utskottets Memorial: N:o 64, med hemställan om en gratifikation till vaktmästarne vid Bankodiskont-verket; samt N:o 65, angående afskrifning af en i ved-lörrådet å Tumba bruk uppkommen brist och beviljande af viss afskrifnings-procent å ved, som från nämnda för råd hädanefter utlemnas. 724 Prot.-Utdrag den 14 December 1857. S. D. Föredrogs oell afslogs Borgare-Ståndets genom Protokolls-utdrag N:o 454 Bonde-Ståndet gjorda inbjudning, rörande 25 punkten af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 150, hvilken punkt anginge stats-bidrags beviljande för fortsättningen af en till seglationens underlättande invid staden Wenersborg erforderlig kaj-byggnad jemte andra dermed sammanhang egande arbeten. Ben 14 December. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. B.