Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Få hr® us, Olof Immanuel: Andra ledamöter af Utsk. hafva redan, såsom jag tror, med framgång sökt alt sopa rent för Ulskis dörrar. Ehuru jag således icke anser mig behöfva nu yttra mig i samma syfte, som andra talare, finner jag likväl min skyldighet vara, alt tillkännagifva, del jag har mig bekant all det begärda anslaget icke är tillräckligt; men jag känner också, att Svenska Kronans utmärkta representant i Paris begärt detta anslag under hopp alt kunna möjligen bereda fyllnad lill betäckande af bristen. Det torde icke vara likgiltigt för oss, om våra unga landsmän i Paris åro i saknad af första vilkoren för all upfostran, såvida icke det af motionären påpekade äfventyr skall inträffa, nemi. att de blifva föremål för proselytsökande kalholiker och tvingas atl ingå i de kathofska skolorna. Såsom en talare redan yttrat, har denna fråga blifvit återremitterad från PresteSl., och jag förmodar, att der meddelats uplysningar, som kunna vara så tillfredsställande för Utsk., ali det kan förändra sitt afgifna utlåt. För min del är jag fullt förvissad, att bifall lill denna motion skall medföra en större andlig välsignelse, än en del af de betydliga anslag för teckniska ändamål, sorn vid denna Riksdag blifvit beviljade. Hr von Hartmansdorff: Ehuru jag med glädje förnummit benägenheten hos R. o. Ad:s ledamöter af StatsUtsk. att för ifrägavande ändamål tillstyrka anslag, har jag ansett mig böra, i händelse det kan inverka på öfrige ledamöter inom Utsk., nämna ett exempel pä den vigt man i andra protestantiska länder fäster vid Sverige och dess åtgöranden i religiöst hänseende. När jagar 1851 var i Kissingen, befuuno sig der åtskilliga lill Bäjeru hörande pro - Den 1 Juli. testanter, hvilka vände sig lill mig med förfrågningar om de förändringar, som inom vår kyrka föregått. Följden af våra samtal blef, att jag icke blott gaf dem min egen psalmbok, utan äfven skickade dem vår Handbok oell Koralbok samt slutligen hvad som på Tyska är öfversatt af Wallins predikningar. När tanken om
Om vid sålunda i vederbörlig ordning anstäld besigtning af varor, anhållne antingen på hviloställen eller på vägar, eller å gata i Stad, upptäckes Tullförsnilladt, eller mot hvad 10 §. 1 Mom. föreskrifver, inhemskt ostämpladt gods, och det ena och andra stiger till ett sammanräkiradt värde af 100 R:d. eller deröfver, skall det vara förverkadt, samt egaren och den i förbrytelsen delaklige, i öfrigt förfallen till det ansvar, som enligt 1 och 4 Art. eger rum, 9 Mom. utgår. Éetänkanden. 10 Mom. som inflyter i det Q nies ställe, bibehålles med den förändring, att sednare meningen, angående Tull-Betjenters Fullmakt och förändrande, uteslutes. Ett nytt io Mom. antages, så lydande : ”Om resande inom Landet medförer ostämplade. stämpelbare och andre varor, soni han till eget husbehof och ej till större myckenhet sig förskaffat, och varorne ej kunna skäligen anses ämnade till köpenskap, äro de icke beslag underkastade,” 11 Morn. ”Om vederbörande Tjenstemän vid undersökning om varors beskaffenhet icke upptäcker något Tullförsnilladt, eller beslag underkastadt gods, åligge dem, alt genast på stället åter inpacka dessa varor i samma skick , som de före öppnandet befunnos, och ansvare dessutom för afl den skada, sorn igenom deras förvållande luindt.” 16 §. I händelse Hans Maj:t Konungen finnér skäligt bibehålla Kust-bevakningen, redigeras denna §. i öfverensstämmelse med livad här ofvan stadgadt är. Tittelen på denna Art. bör ändras sålunda : ”Huru böter vid bristande tillgång förvandlas, samt hvad Domslolarne och flere vederbörande hafva att iakttaga.” Bevillnings-Utskottets I §. i Mom. utgår. Mellanmeningen, så framt ej brottet sedermera finnes vara af urbota - beskaffenhet, uteslutes* 4 Mom. förändras så lydande:
Majit göra underdänig hemställan om ofwanbcmälte Kongl. Bress uphäfwande; sä torde Economiä- och Beswärs - Utskottet härom böra höras; och fär jag dä i ödmjukhet anhälla, at^ detta mitt Memorial mätte till nämnde Utskott blifwa remitteradt, hwarsm Herr Grefwcn och Landt-Marskalken täcktes göra proposition. Begär ZIO Den !Z September. Begärdes pä bordkt af Herr Gotlieb, Larl ^recirlc. Herr ? s i m s r> tilkade derefter mundteligea, art om Hans Ercellence Herr Grefwe sk äfwcn af delta hans yttrande wille hafwa del, hade han ingen trag deremot att päminna, HerrskVVinc;är6, josian Oi6ric, upläste följande skrifteliga anförande till Protokollet. Underrättad derom, att en wärd Ledamot projecterat ett framdeles förminskande af Armäcn, fär jag ödmjuke» ligen anhälla hos Herr Grefwcn och Landt - Marskalken samt Riddcrskapet och Adeln, att som förmodligen den wärda Ledamoten et utan fullkomligaste kännedom af siken, wägat förestä en minskning i ett hitintills otillräckligt antals han mätte anmodas uppgitwn en dekence-Plan för Swerige med ben ätcrstäende delen af Armeen, och härigenom sättas i tillfälle, att pä ett utmärkt sätt gagna ett enligt betz och wär bfwertygelse i sanning olyckligt Fädernesland. Min egen öfwertygelse i denna sak, ehuru af ringa wärde, »ägar jjag dock med tillförsigt yttra, nemligen att den wärde Ledamoten med samma skäl samt tifwad af samma upplysta nit kunnat korsa öfwer hela Armöen; ty antingen böra wi äga en Krigsmagt, som kan beskydda, och ej i farans stund till flcradubbla antalet behöswer förstärkas eller böra wi äga ingen.
Såsom skäl för dessa förslag har blifvit anfördt, att rusthållarne vid nämnde regemente voro ganska hardt betungade ; att det nemligen vore väl bekant, alt den fattiga provinsen Småland vore den hårdast roterade i hela riket, enär den underhölle frenne infanteri-regementen utom grenadier-bataljonen, hussar-regementet och en stor mängd båtsmän 5 alt till hvarje soldat vore i denna klena och magra ort endast ett och ett halft mantal och till en hussar endast ett helt hemman indeladt; alt hemmanen i allmänhet voro små och svaga, så att egarne deraf med den lilla och inskränkta trafik, som de, i anseende till läget, egde, och de med hemmanen förenade stora onera, svårligen kunde ega bestånd; att för underhållandet och bekostandet af de alltför dyrbara nummerhästarne de finge uppoffra mera än de förmådde, och att dessa likväl ofta kasserades efter endast 2 å 3 års tjenst. Detta vore en serdeles dryg kostnad för de fattige rusthållarne, som måste köpa sina nummerhästar från andra provinser och betala till och med 333 r:dr 16 sk. banko svyckei^ 4 Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Ulsk. Utlåtande, N:o 24. hvilket mänga vid sista rc-monteringen kostat. Att uppföda nummerhästar i provinsen skulle betaga möjligheten att underhålla fullt antal kreatur för jordbruket, och detta derigenom förfalla. 1 anseende till regementets spridda förläggning inom alla tre Småländska länen hade många 16 å 20 mil till exercisplatsen, hvilket vore förenadt med alltför stora kostnader både med skjutsning och fourage m. m. Vid sist hällne mönstring hade 35 stycken hussarhästar blifvit kasserade, hvilket tillsammans, efter ett medelpris af 300 r:di stycket, gjorde en summa af 10,500 r:dr, som skulle dragas ur provinsen, och detta vore likväl en liten Uassering emot vanlighaten.
Mig förekommer det till och med nästan otillbörligt, att man icke fästat minsta afsrde på de motioner, som begärt tillökning i denna fond, utan gått en alldeles motsatt väg; och ehuru äfven Lånekontoret i Malmö beklagat sig öfver otillräckligheten af den dit anvisade fond, och oaktadt BankoUtslct måste uttryckligen erkänna, att närvarande förhållande icke är fördelaktigt för en fortsatt indragning, samt derjemte förklara, att lånefonden i Wisby, såsom otillräcklig för behofvet, icke kunde tåla någon förminskning; så har likväl Utsk:ts majoriteten föreslagit en fortsatt indragning af 200,000 rdr om året under påfölj:de 3:ne år, hvarigenom alltså en förminskning skulle ske så väl vid Diskontverket i Stockholm, hvarest, såsom förut nämndt, likasom i Wisby, den nuv:de fonden är alldeles otillräcklig, som ock vid de öfriga Lånekontoren, der samma förhållande eger rum. Ibland skälen för denna indragning har man anfört, att Riksbanken icke bör hafva sina kapitaler fästade för så lång tid som 2V2 å 3 år. Men detta är ingalunda förhållandet; ty en femtedel deraf ingår ouphörligen hvar 6:te, hvar 7:de eller åtminstone hvar 8:de månad. Och det kan väl icke heller vara så allvarligen menadt med förebärandet af en sådan orsak. Ty Filialbankerna göra icke ringaste kapitala 1 betalning och få dock på ytterst billiga vilkor behålla sina undfångna peuniugeförsträckningar, upgående till 9 millioner rdr, oförminskade uti 10 årstid; hvilka penningar endast i yttersta nödfall kunna upsiigas till succesiv inbetalning på fem år. Vidare har man sagt, att dessa omsättuingslån icke användas för produktion och industriel verksamhet. Ehuru det icke kan nekas, att mången lånar för att kunna fortsätta ett yppigt och öfverflödigt lefnadssätt, så galler det lika mycket om all slags lånerörelse. Ingenstädes kan långifvaren öfvervaka de utlånta penningarnes användande. Att missbruket af lån ur denna fond skulle vara större an ur andra, lärer väl icke kunna ådagaläggas.
Sl:rs ledning i ett sammanhang framlägga dessa uppgifter, äfvensom hufvudsakligen på grund af de särskilda städernas inkomster före år 1854, men med något afseende på de ändamål, hvartill efter sagde tid försäljnings-afgifterna blifvit anslagne, i nåder uppgifva de årliga ersättningsbelopp, hvaraf K. M. anser att hvarje stad borde billigtvis komma i åtnjutande från den tid, som R. Sf:r funne för godt att på annat sätt disponera den del utaf bränvins-försäljnings-afgifterna, hvilken dittills fått af städerna uppbäras.» Härvid anmälte sig och yttrade Hr Ehrenborg: Jag vill endast tillägga, att jag äfven anhåller om bifall till den af Hr Fahnehjelm föreslagna förändringen, med afseende på de städers, som icke deltaga i landsting, likställighet med Stockholm. Hr Gr. o. Landtm, förmälte vidare, att Hr Fahnehjelm hade begärt bifall till Utsk:ts hemställan med följ:de tillägg: »alt 328 Den 4 Juli f. m. annan stad, som icke i landsting deltager, jemväl må åtnjuta den landstinget eljest tillkommande femtedel;» samt att slutligen Hr von Koch och Frih. af Ugglas hade yrkat afslag å merberörde hemställan och bibehållande af de nu i ämnet gällande föreskrifter.
Ständerne blott hade för afsigt att genom åtgärden vinna ordning; och då hela det utelöpande, icke inom prescriptionstiden reclamerade, beloppet, vid i8a3 års Riksdag, endast utgjorde gooo R:dr, hvaraf blott en det då reclamerades, synes all den ordning man kan önska vara vunnen. Det kan alldrig hafva varit Städernes afsigt, alt genom den, för en så högst betydlig och så ovanlig utredning, så inskränkta prescriptionslid, bereda en vinst för Staten; och då den åsyftade ordningen är vunnen, skulle jag hoppas, att Rikets Ständer ville finna det lagstiftande magtens värdighet fordrar, att de, som genom nämde pluralitet af 5 röster, vid sista Riksdag gingo miste om deras i min tanka så högst billiga anspråk å inlösen af då presenterade FilialDiscontAssignationer, måtte af nu församlade Ständer förhjeipas till åtnjutande af deras rätt. Den 17 December f. ra. 55 Jag är säker att saken under Statsutskottets upplysta pröfning vinner en ut, den jag för närvarande ansett öf Jag anhåller om remiss till StatsUtskottet. Lades på bordet. 20:0 Af Herr Hjerta Lars: Då något förslag inom den i dag tilländalöpande Motionstiden icke blifvit gjordt inom detta Hus till åstadkommande af någon efter min och fleres åsigter ändamålsenlig förändring af den gällande Författningen emot Fylleri och Dryckenskap, hvilken i flere afseenden synes stridande emot rättslärans första grunder och till sina moraliska verkningar af menligt inflytande på den stora massan af Folket; anser jag för min pligt, att begagna Motionsrätten, för alt ödmjukast föreslå förändring i berörde Författning, till förmildrande af deri utsatta straffbestäm-» melser; förbehållande mig vördsamligen, att en annan dag närmare få utveckla ämnet. Lades på bordet. 21:0 Af Friherre Hermelin, Carl: Föreskrifterne i 23 Capitlet ÄrfdaBalken, angående sättet för Förmyndares redovisnings skyldighet för innehafvande Barna - veckling flodig. 56 Den 17 December f. in.
En dag hade jag just tagit upp henne ur vaggan, der hon sofvit sig röd och varm, så att hon såg ännu näpnare ut än vanligt; hon låg nu på min arm och sjelf satt jag på min plats vid fönstret och såg rakt in i hennes blå undrande ögon och tänkte på hvad som väl rörde sig bakom dem, då vår äldste gosse, den tvåårige Karl, ryckte mig i kjolen. Jag vände mig till honom, med ett bedjande uttryck i sina stora vackra ögon sade han sakta! » Kalle är också här! » Detta ödmjuka sätt, hvarpå Kalle erinrade om sin närvaro, skar mig i hjertat. Jag måste tillstå för mig sjelf, att min kära gosse en längre tid blifvit försummad och att omsorgen för min lilla flicka nästan hade utträngt honom från hans rättigheter. Under de sist förflutna 6 veckorna hade han oftare fått bannor och aga än han eljes brukade få, utan att hafva förtjent det, och endast emedan han i mitt tycke icke var nog uppmärksam och hänsynsfull mot liilan. Jag kom nu att tänka på, hur det måste svida i hans lilla barnahjerta, då han såg sig så tillgen, om bron, som var lagd öfver grafven, oeh om mossen, hela Rörholms mosse, som nu var uttorkad — Filippa blef med ens uppmärksam. » Ja, det är ett stort företag, » sade öfversten. » Omkring två hundra tunnland af den bästa ängsmark komma under Rörholm; det är en hel skatt. Jag har måst hålla en ingeniör der uppe i öfver ett hälft år-; han har ledt det hela och gjort det bra. Ja, honom skall du oekså få se, bara vi komma till mossen. » Filippa blef underlig till mods. Allt hvad hon som barn hade hört om skatten, hvilken låg på mossens djup och som en gång skulle hemtas upp, allt lefde nu med ens upp igen för henne. Sägnen talte till henne med oemotståndlig makt och hon kände sig nästan som undergifven ett främmande, bestämmande välde. Var icke skatten nu lyftad upp, skulle spå- domen icke kräfva sitt offer?
Departements-chefen underdånigst, att de under denna titel af Stats-kontoret beräknade 1,700 r:dr måtte uteslutas. d) Enär, enligt ifrån Civil-Departementet erhållen uppgift af de städer, som uti den vid sednaste bevillnings-förordningen fogade tarif beräknades till erläggande af Salu-accis, Calmar, Lindesberg, Upsala, Wisby och Carlshamn, blifvit, på grund af medgifven fri försäljning af Kött, Dricka och Rröd, ifrån erläggandet af sådan afgift befriade, hvarigenom denna utskyld, som uti nämnde tarif beräknades till 3,305 r:dr, blifvit med 615 r:dr nedsatt, samt möjligen enahanda befrielse kan, under den tid nu blifvande Statsreglering varder gällan de, äfven andra städer tillerkännas, ansåg Departements-chefen sig böra underdånigst föreslå, att inkomsten af Salu-accis, som af Stats-kontoret upptagits till 3000 r:dr, icke måtte till högre belopp, än 2000 r:dr beräknas. 22 Kongl. Maj:ts Prop. om Statsverk. 1830. e) Hvad beträffade Tull-medlen; så hade det visat sig, att desamma under de sednaste åren varit i jemnt stigande och att Stats-verkets behållne andel deraf, som år 1848 utgjorde 3,831,457 r:dr, för år 1849, enligt Tull-styrelsens nyligen afgifna Berättelse, stigit till 4,201,586 r:dr 15 sk. 5 rst., hvaraf likväl 27,266 r:dr 26 sk. utgjort tull för inkommen spanmål. Väl hade det visat sig, att uppbörden för innevarande år något förminskats, så att levereringarne till Stats-kontoret, vid slutet af sistlidne månad, utgjorde 250,000 r:dr mindre än vid samma tid förlidet år, men äfven med förutsättning af en vida större minskning, än berörde förhållande antyder, ansåg likväl
Veckoskrift i 2dra punkten ändras till Periodisk skrift. Framföre 9 och 10 morn. sättes 7 moni. tydlig utgår på båda ställen.2 1 Ursprungligen har stått: i slutmeningen av detta morn., vilket ändrats till 12 morn. Uttrvcket missvisande: skall vara: slutmeningen av denna §; jfr C. U. M. 1810—1815, sid. 64. 2 Orden: tydlig t. o. m. ställen äro tillskrivna i marginalen. — Senare delen av detta' protokoll har varit föremål för stark omredigering. Ursprungligen löd protokollet i omedelbar anslutning till orden sättes 7 morn. på följande vis: I från och med orden Ombud någon &c. föreslår Beredningen en sådan ordalydelse: Ombud något Dagblad eller {veckoskrift) Periodisk skrift vådlig för allmän säkerhet, eller utan skäl och bevis förnärmande personlig rätt, eller af en fortfarande smädelig egenskap må han äga att i Stockholm genom Öfver Ståthållaren, och i landsorterna 184 Den 15 Juni 1812 I 10 :de raden sättes punkt efter låta; och i stället för Anser HofCanzlern eller dess Ombud införes: I de fall åter då HofCanzlern eller dess Ombud finner. /Imellan) Efter 4de (och 7de mom.) mom. införes 5te och i stället för åligge honom sättes äger han. Orden icke före utgifvandet men ändras till senast. För Öfrigt gillades hvad förra Constitutions Utskottet vid detta mom. föreslagit. Beredningen åtskildes Kl. 2. In fidem Aug. von Hartmansdorff. genom Konungens Befallningshafvande, senast inom åtta dagar låta (inställa) Dagbladet(s) eller Periodiska Skriften(s vidare utgivande) med quar stad belägga: i öfrigt gillas momentet. Beredningen åtskildes Kl. 2. In fidem Aug. von Hartmansdorff. Dessa meningar hava överkorsats, och protokollet i stället fått den avslutning som förekommer ovan i texten.
Genom de grunder bär blifvit föreslagne för creditens återställande och tillgång på rörelse-capital, är jag fullkomligt öfvertygad att dessa inrättningar skola äga bestånd, samt befordra det ändamål som i hela framställningen åsyftas. Så srmt växel-rätt tillägges nila pS virr betalnings-tid utstäldte assignationer och hvilka då få beskaffenhet af hvad i Kongl. Växelstadgan meaas med sola-vexlar, förekommes ock ailt lättsinnigt utgilvande och accepterande af sådane, men för sila reverser, och de assignationer , hvilka äro ställde att vid uppvisandet betalas, torde iDgen växel-rätt böra komma i fråga, utan matte med deras incassserande och utsökande på hittills brukligt sätt förfaras Det här gjorda systemet lör privatBanks - inrättningar, medför ej det ringaste tvång för någon, emedan det ju hädanefter som hittills finge bero på hvars och ens fria vilja att antingen köpa emot contant betalning af landtmannen och andra producenter, utgifva eller acceptera sådane på viss tid ställde assignationer, eller utfärda sina förbindelser i lorm af vanliga reverser, allt, efter förut skeende frivillig öfverenskommelse, säljare och köpare emellan. Lyckligt skulle jag anse, för en större utsträckning af detta på enskildt förmögenhet egentligen hvilande creditsysteme, om vår ställning för närvarande vore sådan att Rikets nu församlade Ständer, kunde genom bestämmandet af det nu till ex. existerande rörelsecapital i landet, taga sådane åtgärder mot dess framtida tillväxt, att detta bestämmande af qvantiteten för den utelöpande sedelstocken „ vore en borgen hos hvarje innehafvareaf Bancosedlar , att deras nuvarande numeraire i för», hällande till Bankens reela fond, bletve bi be Dea *8 Februarii. hållen.
Skulder ^ Utgifter: Aflöning Pensioner Transport och underhåll af landtbeskälare . Kreaturs upphandling Inventarier och förbruknings-persedlar samt me dikamenter Afskrifning för misslyckade betäckningar . För hingstars underhåll i Upsala DiverseBalans till påföljande året: Den stuteriet tillhörande fasta egendom har, enligt afgifna spanmålsoch fourageräk ningar, afkastal: år 1846. år 1847. Hafra „ 1,460: 26. 1,416: 17. Hö Ltt. 78,943: — 90,435: — Halm . „ 24,256: — 19,376: — Värdet härå är icke i redogörelserna synligt. Af räkenskaperna inhemtas följande förhållanden med de vid detta stuteri befintliga kreatur: Råg Korn år 1846. år 1847. Behållning tillkomst afgång behållning Hufvudböckerna för revisions-åren åtföljas af särskilda räkningar öfver stuteri* personalens pensions-fonder, upptagande behållningen, vid 1847 års slut, a fonden för stuteriets tjenstemän samt deras enkor och barn till 13,927: 25. 4. och å dito för slallbetjenter samt deras dito, dito „ 410: 27. — Revisorerne hafva vid stuteriets räkenskaper icke funnit något att erinra. Hingstar Ston Vallack Ottenby stuteri. Räkenskaperna, som äro uti Kongl. Kammar-Rätten granskade för båda åren med anmärkningar, utvisa: år 1846. år 1847. Debet. — Uppbörd: Lefverering från Stuleri-öfverslyrelsen 12,990: 10. — 7,160: 32. -— Arrendemedel, fourageoch betespenningar . 1,019: 998: 26. Balans till påföljande året: T* 128 Skulder Credit. Balans från föregående uret: Utgifter: Aflöning och arfvoden Reseoch Iraklameuts-penningar . Hingstars underhåll och transport Kreaturs upphandling
Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj-t i Nåder förklara, alt de från och med år 1819 i afseende på de Halländska kyrkohemmanen i administrativ väg utfärdade Kongl. Författningar och Resolutioner icke må lägga hinder i vägen för afslutandet af den i ofvanberörde hänseende föreslagne öfverenskommelse mellan kronan samt kyrkorna oell presterskapet eller för skatteförsäljning af sådane kyrkohemman och hemmansdelar, hvilka icke äro af den beskaffenhet, sorn uti ofvan intagne l:sta punkt omförmäles. Slutligen och för den händelse alt ofvanberörde förslag icke skulle af Kongl. Maj:t i Nåder gillas, eller ock vederbörande kyrkoförvaltningar och presterskap icke finnas benägne att uti den ifrågaställde öfverenskommelsen ingå, har Utskottet skolat hemställa, att Rikets Ständer måtte i underdånighet begära, det täcktes Kongl. Maj:t, på sätt i Nåder pröfvas tjenligast, i förstnämnde fäll, låta verkställa en allmän undersökning, hvarigenom må tillförlitligen utrönas, om och hvilka af de så kallade kyrkohemmanen i Halland tillhöra Kongl. Maj:t och kronan samt böra af kronan med åboer förses, eller äro af den be - Bih.till R. St. Troi. 184*. 4 Sami. 1 A/d. 2 Band. 4 Höft. 74 Stats-Utskottets Utlåtande, A’.o 1S2. skaffenhet, att kyskorna och presterskapet till desamma hafva jordegandeoch dispositions-rätt, samt i sednare fallet åter, eller derest i afseende på ett eller flere hemman vederbörande kyrkoförvaltning eller presterskap icke skulle vilja ofvannämnde förlikningsförslag antaga, rörande detta eller dessa hemman i Nåder anbefalla enahanda undersökning.” STOCKHOLM, elmén & granbergs tryckeri, 1845. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 183. 1 JU 183. Ani. till Exp. Utsk. d. 11 Febr. kl. 1 e. m.
Skola vi nu, för att bereda oss och våra samtida en oförtjent maklighet, ådraga våra efterkommande ökade bördor, torde dessa derigenom få grundade skäl att tillskrifva våra åtgärder deras oeconomiska och möjligen deraf äfven föranledda politiska betryck. Låtom hvarje tid fylla sina'behof samt bära sina bördor, och låtom oss icke lindra desamma på bekostnad af kommande tiders ökade ansträngningar och uppoffringar. Jag tillstyrker bifall till StatsUtskts betänk. Ropen på propos. förnyades. Frih. Klingspor, Maur.: Hr Gr. af Wetterstedt har på ett strängt sätt uppträdt emot mig för ett på f. m. fäldt yttrande. Rådfrågade jag endast min ringa förmåga som talare, skulle jag icke våga uppträda mot en man, hvars vältalighet jag med detta Stånd så ofta hört och beundrat; men frågan för mig kan aldrig blifva att täfla om vältalighetens lager, utan endast att ansvara för mina ord. Mer än väl känner jag, att Konungens rådgifvare i allmänhet förtjena all aktning som enskilda medborgare; men det är icke representanten medgifvet att intränga inom det enskilda lifvets område; han kan till ledning för sitt omdöme endast rådfråga de offentliga åtgärderna, och i detta afseende vidhåller jag, att Regeringen begagnat otillåtliga medel för att genomdrifva lånefrågan. Till stöd häraf beliöfver jag endast åberopa den mängd egenheter, som utmärka denna sak. Detta lån, hvars första föremål var realisationens betryggande, förvandlades hastigt, sedan anslagsfrågorna blifvit afgjorda, till ett lån till jordbrukets understöd, hvars Den 3 Februari e. si. betryckta ställning först då lärer blifvit upptäckt. Redan afslaget af samtliga Stånden under den ena formen, upptages det ånyo på ett grundlagsvidrigt sätt under en annan form. Constit.Utsk. har också ansett åtgärden vara af en sådan beskaffenhet, att det för densamma ställt Konungens rådgifvare under riksrätt. Just.ombudsm. har ansett sig böra yrka laga ansvar för rådgifvarnes förhållande i denna sak. Jag kan således här åberopa såväl Constit.Utsk:s sorn Just.ombudsmts auctoritet.