Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvarföre ej tillluta Vestgöthen, så väl som alla andra, att räkna sjelf V Ibland vilkoren förekommer äfven, att ingen får idka Gårdfarihandel, sorn icke uppnått 30 års ålder. Enär fulländade conscriptions år äro vilkoret för Borås och Ulricaehamnsboer, måste ett af två hända: antingen har Utskottet icke handlat principmässigt, eller måste de 7 Socknarnes invånare vara annorlunda qvalificeradeän Boråsoch Ulrictehamnsboerna. Enligt 5 Mom. skulle Vestgöthnvne icke äga rätt till betalning för utborgade varor. De blifva derigenom i paritet med Krögare. Hvarföre ej hellre med andra handlande, emellan hvilka och köpare öfverenskommelse om betalningsterminer så ofta äger rum, och måste äga rum? Af samma skäl skulle man kunna förbjuda auctioner med vilkor af längre eller kortare betalningstid j förbjuda spannmålscontract med 9 månaders credit, den' i vissa Bergslager vanliga. Enligt 6 Mom. skulle pass ej meddelas till enskilda resor, utan företeende af betyg att resan ej är i handelsärender. Afsigten lär vara, att förekomma det Vestgöthen ej måtte 392 Dm 19 Juni. handla med andra provinsers producter. Men är det då något Riksförderfligt deruti, om Vestgöthen förer Skånes producter till Norrland, och tvärtom ? Gottlänningen finner ganska väl sin räkning dervid, att Vestgötharne täfla med Visby handlande om förvärfvandet af landets Fårull, så länge den ej förädlas inom ön , i brist af Fabriker. Afsigten lär äfven vara att förekomma kringförandet af till införsel förbudet gods. Visserligen äro Vestgötharne dermed beträdda i men om de nu tvingas att blifva hemma, mindskas väl derigenom massan af i landet inlurendrägadt eller på confiscations-auctioner till qvarblifvande försålldt utländskt kram, eller förekommes kringspridandet? Rådfrågom dem, hvilka besöka salubodarna i Rikets Städer! Förekommandet af trafik med sådana va* ror fordrar helt andra åtgärder; men de ligga utom kretsen af detta ämne. Man beskyller
Memorial angående i:mo ersättning för förluster vid gränseregleringeo emellan Sverige och Finland; 2:0 ersättning för lemnade Kläder till VargeringsManskapet; och 3:0 ny refning och jemkning i Skattläggnings verket; af Lars Anderssons från Skaraborgs Län, om reglering af Militae Boställs arrenden; af Olof Månssons från Blekinge Län, om Skatteköp af en Holme i Skärgården derstädes; af Pehr Pehrssons från Ualmare Län , angående förtydligande af Författningarne, rörande Wadstena Krigsmanshus och Amiralitets KrigsmansCassorncs inkomster; af Eric Åndersson Bångs från Herjeådalen samt Anders Paulssons från Westra Härad, jemte flere Fuilmägtiges från Jönköpings Län, Memorial, angående nedsättning elier upphörande under viss tid af den årligen utgående SaltpeterSkatten ; af Pehr Bengtssons och Anders Anderssons från Halland, angående ändring uti de för Skattelösen af Hemman derstädes hittills följde grunder; af Carl Fredric B,'rgs från Bohus Län, om tillökning i anslaget för Hans Majit Konungens Hofhä I Ining; af Kongl. Maj ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående nedsättning i dea årliga Saltpet«rgärden; af Johannes Anderssons Den l4 Junti f. m från Skaraborgs, Eric Larssons från Södermanlands, Eric Larssons från Westmanlands, Olof Perssons från Stockholms, och Anders Nilssons från Malmöhus Län, serskildte Memorial, angående arbetsskyldighet till Kungsgårdar och Kronolägenheter, jemte flere Ledamöters anföranden i samma ämne; af Nils Håkanssons från Kronobergs Län , rörande nedsättning af Biskopslönerne; af Moses Johanssons från Westerbottens Län , angående Passevolance-afgiftens nedsättande; af Johan Longbergs från Gefleborgs
R:dr för närvarande finnes uti Bankens Räkenskaper inom linien balanceradt, såsom förlust genom underpris vid försäljning af Bankens Faslighetspanter, hafva, efter öfvervägande af Coromissariatels omförmälde framställning, deröfver afgifvit det utlåtande: att ehuru det ifrågasatta ränte-afdraget icke finnes bestämdt medgifvet i nu gällande Banco-Reglemente; likväl och som 8 §:n i samma Reglemente ålägger Banco-Fullmäglige, alt vidtaga de åtgärder hvilka till befrämjande af Verkets rätt, säkerhet och förmån finnas vara af nöden, samt en större, genom förluster vid afyttrandet af Bankens pa summorna blifvit hestämda efter det al 1814 å>’s Pröfnings-Committee, lill följd af en serdeles gynnsam conjunclur under de nästförutgångna åren, desamma åsatte högre värde,'1 än hvartill de, vid sedermera skedd försäljning, kunnat uppdrifvas, dock ådagalägges angelägenheten, alt vid Fastighetslåns beviljande iakttaga alla möjliga försigtighetsmått, anse Revisorerne det böra bero på Banco-Fullmägtige, att uppå Commissariatets derom i serskilda fall gjorda framställningar, efter omstäncHgheterne lemna de föreskrifter, som för Verkets säkerhet pröfvas mäst betryggande. Skiftesoch Odlings-Lån hafva, likmätigt de uti i83o års BancoReglemente (j>ag. n8-~-t2o) utstakade grunder, utgått: i83a Augusti i~— December 3i . — Utaf äldre balancerade Odlings-Lån, (derunder jemväl innebegripne de 22 st., som, jemlikt i832 års Revisions-Berättelse, då återstodo såsom beroende på vidare handläggning), hafva, jemlikt Bnnco-Utskollets Beslut den 7 sisth Maji, 16 st., för hvilka några ytterligare afbetalningar synts icke kunna påräknas, blifvit uti räkenskaperna förda inom linien. Å tvänne af dessa Lån äro sedermera smärre afbetalningar ingångne.
(1843 års Rev. Ber. pag. 14 och följ., pig. 47 och följ.j) Beträffande Revisorernes framställning rörande Stats-Verkets så kallade Reserv-fond och deras i sammanhang dermed gjorde hemställan om samtlige bevillniugs-medels ingående till Riksgälds-Contoret, äfvensom i afseende på Kongl. Stats-Contorets af Revisorerne omförmälde förslag, angående desåkallade Uandt-räntornes beräkning i Riks-Staten såsom inkomster för det år, under hvilket de inflyta, samt om indelde löners indragning till Stats-Verket emot ersättning af contanta löne-anslag, får Utskottet tillfälle att sig utlåta uti de serskilda betänkanden, hvilka i dessa ämnen komma att till Rikets Ständer afgifvas. § 20. (1843 års Rev. Ber. pag. 67 och 68). Med stöd af 30 § 2 mom. Riksdags-Ordningen, har Utskottet ansett sig böra till Constitulions-Utskottets vidare handläggning öfverlemna nedannämnde af Revisorerne framställde anmärkningar: l:o angående Herr Justitiae-Canzlern m. m. Nerman vid dess utnämning till Landhöfding i Calmare Län tillagd rättighet att, oansedt den honom förut medgifne befrielse från skyldighet att aftjena begrafningshjelp å Justitine-Canzlers-lönen, fortfarande uppbära samma lön, intilldess han komme i åtnjutande af Landshöfdinge-lönen; 2:o rörande f. d. Stats-Secreterarne Grip och von Hartmansdorff tillerkänd 16 Stats-Utskottets Utlåtande, N;o 54 lätt att, efter Stats-Secreterare-embetenas indragning, bibehålla de med samma embeten förenade löneförmoner; och 3:o angående Herr von Hartmansdorff förunnad rättighet att, sedan haji till President i Kongl.
Då 1805 års Skogs-ordning i 33 § gifvit kronobonde och boställshatVare samma rätt till andra bärande träd än ek och bok, som till annan å deras mark vexande skog dem tillkommer, så gäller den särskilda lagstiftningen angående apel och oxel numera endast för frälseskattehemmanen, äfvensom dessa hemman med afseende på dispositionen till nyssnämnda trädslag jemte bok skilja sig fr&n andra skattehemman. Johan Johansson har nu anmärkt, att dessa stadganden försvåra alla odlingsföretag å frälseskattehemmanen, då jordegaren hvarken kan utan ränteegarens lof fälla bärande träd, som äro för odlingsföretagen hinderliga, ej eller, såsom andra skatteman, i afseende på ekskogen är berättigad att lösa sig fri från denna inskränkning i den fria dispositionsrätten. Johan Johansson före slår derföre: l:o "att, såvida egare till räntan å skattefrälseeller träl seskatte visar, att han jemväl eger de å hemmanets egor vexande bärande träd, han måtte vara både berättigad och skyldig att derför taga lösen, antingen efter de grunder, som för lösen af bärande träd å kronoskattehemman gälla, eller efter annan billig och lämplig värdering eller beräkningsgrund”; samt 2:o ”att en författning måtte utfärdas, som påbjuder, att frälserättsegaren skall vara skyldig, att efter jordegarens derom honom bevisligen gjorda tillsägelse antingen låta sjelf nedhugga och bortföra det eller de bärande träd, sorn äro till hinder för uppodling, eller ock vara pligtig att efter mätismannaordom eller annan behörig uppskattning, för dem taga lösen.” Af den här ofvan lemnade redogörelsen för uppkomsten af frälseränteegarens ifrågavarande rätt följer, att en sådan åtgärd, som motionären föreslagit, icke skulle kunna vidtagas utan ett uppenbart våld mot ränteegarens eganderätt till de ifrågavarande trädslagen å frälseskattehemmanets grund. Under erinran derom, att frälseskatte-hemmansegaren redan eger lösningsrätt såväl till. räntan, som den dermed följande eganderätten till de bärande träden, när räntan går i köp, får Utskottet hemställa, att Johan Johanssons motion md lemnäs utan afseende.
genom antydan, att det iir tviflen och samvetskvalen i den; inga kvinnans eiet hjiirta, som afspeglas i skiiinr,zsket, nar Iion tycker sig se spökbilden son1 s k d l bessiina hennes fnihtgor., vaxa iipp ocli blifvs till inför Iieiines ögon. Och hiii. fiii iir ej förklaringen i det lyriska inellaiispelet soin förkn liar sbsoin ofto skjuter in efter eii afslutad skildring, innan er1 riy vidtager. a 0, seqza tiders barn », 7mis7~ar hon .. 2.Jag begiil$4 ej att n.ågorc skall satta tro till dessa gamla 7~ktorier. De ktt ' ima ej vara mzmt äqz lögn och dikt. Men ångem, som vaggar f i a w och åter vfuev hjlirtat, till dess det jämrar sig som golfplan7coma i ~ i n k n sal s (zcndw p.gstolem med), mett tvijet, son2 s * inqer för öronen, så som bjälb-orna r+ngde för Arma Stjm71öö7c i den öde skogen, n.ar 71lifun de till l ö g ~ och dikt? 0, att de kunde Blifun det.&gt;, Vi skiille ' kiinna tillagga iinnu ininga intressanta koiiiiiientarier till Gösta Berliiigs sagofraginenter, meii iilipskjuta diirined till dess den pkbörjade dikten a r flrdig. H ä r iii&amp; blott tilläggas nigra ord om den biist kritiken, den väiiliga så val som deii fiendtliga, i första rummet haft a t t förebra den unga förf: n: bristen på koinposition. Vi drista ined afseencle hiirpii erinra, hiiriiso~n livart och ett af de fein spridda styckeiia a f arbetet utgör ett helt för sig ocli %r, shsoiii så- dant, inycket .val komponeradt.
ELIN. gått till hvila, var min fästman och min brors fästmö ute och åkte skridsko på sjön med facklor och i sällskap med några af de herrar, som Ester hade koketterat för på balen. Vet mamma det inte ännu? Sedan alla andra att ditt uppförande i natt var en alt för stor förolämp skymt af aktning och grannlagenhet, så res härifrån ter hvad som händt i natt, förmodar jag att mamma AGDA. själf åkte förra vintern skridsko med facklor. ELIN. Kanske du var med, efter du försvarar saken? AGDA. vill veta det, att jag mycket gärna ville vara med, Nej, men jag är inte rädd att tala om, om ni Fy, Elin, hvad låg det väl för ondt i det? Du men då sade Ester: »du måste lyda din mamma och får inte göra något utan hennes vetskap, men jag är inte skyldig att redogöra för mina handlingar för någon annan än Helge». ELIN. då vi kommo hem från balen, och genast gick upp på sitt rum? O, jag blir så upprörd, bara jag tänker på en sådan falskhet. HELGE. Inte falskhet, Elin, kalla det inte falskhet. FRU STÅLBERG. sanning och ärlighet hos den flickan? HELGE (häftigt). mening att vara falsk, det hela var bara ett tanklöst Ja, ja, ja, det påstår jag! Det var inte hennes Vill du då ännu påstå, att det fins en skymt af Mins mamma, hur Ester klagade öfver trötthet, upptåg, som aldrig hade kommit ifråga, om jag varit hemma, då ni kommo från balen. ELIN. närvaro, om hon somnade snart efter sedan hon kommit hem från balen. HELGE. vill förnedra mig till att spionera på min fästmö, blott för dina lumpna misstankars skull. ELIN. på, om vi tro, att du inte vågar utsätta henne för ett sådant prof. HELGE. inte misstror henne! Skulle jag någonsin upptäcka, att hon bedragit mig i den allra obetydligaste småsak, så vet jag inte hvad jag gjorde. Fattar du då inte, att mitt lif beror på, att jag Gör som du vill. Du må emellertid inte undra Hur kan du föreslå något sådant. Tror du jag Öfvertyga oss om det, Helge. Fråga henne i vår
N:o 188.) S. A. K. Uti nådig Proposition den 13 nästlidne April har E. K. Maj:t behagat meddela Rikets Ständer, att, enligt afslutade och till E. K. Maj:t inkomna redogörelser för de kostnader, som med anledning af Högstsalig Hans Maj:t Konung Oscar I:s dödliga frånfälle blifvit, för likbegängelse, beskickningar till fremmande hof, jemte flera vid dylika tillfällen erforderliga och brukliga åtgärder, bestridda af de förenade rikenas statsverk, bade dessa kostnader uppgått för Svenska Statsverket till R:dr R:mt 167,914: 21, och för Norska Statsverket till ett belopp motsvarande i Svenskt R:mt . 21,330: 42. Tillsammans R:dr R:mt 189,244: 63. Och då af denna summa på Sverige belöpte dels R:dr 8.000: — som utgått till Kongl. Tbeater-direktionen för inställda skådespel under sorgen efter Högstsalig Konungen och för hvilken kostnad godtgörelse från Norige icke nu, mera än tillförene under enahanda förhållanden, borde ega rum, dels ock af det återstående beloppet, eller 181,244 R:dr 63 öre, en i mån af bägge rikenas olika folkmängd, å Sveriges sida till tolf sjuttondedelar beräknad andel, eller 127,937: 40. Summa R:mt R:dr 135,937: 40. Expaditions-Ulskotlets Förslag till underdSkrifvelse lS:o 154 13 har E. K. Maj:t, som, efter behörig granskning, godkänt de afgifna räkningarne för ofvanberörde beskickningar till fremmande hof, samt till
S. D. V<d förnyad föredragning af LagUtskottets, den 28 sistlidne April, aflåtne, samt den 9 dennes på bordet lagde Memorial, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde Anmärkningar vid Utskottets den 18 sistlidne Martii meddelte Betänkande , öfver gjordt Förslag, att ÖlverStåthållareEmbetet i PolitieÄrender hädanefter må ställas under HofRättens granskning, ansåg Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande re** dan blifvit af de öfrige irenne Respective RiksStånden gilladt, och Målet således, enligt 69 §. Riksdagsordningen, vore afgjordt, ifrågavararm de Memorial endast borde läggas till Handlin* garne. Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs LagUtskottets, d. 24 sistlidne April, aflåtne, samt den 9 dennes på bordet lagde Memorial, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde Anmärkningar vid Utskottets den 28 Dm 16 Maji. 429 sistlidna Marti! meddeldte Utlåtande, rörande väckt fråga om bestämd förklaring, angående hvad till pöliceMål bör hänföras, fann Ridderskåpet och Adeln för godt, att enär sistnämn. de Utlåtande redan blifvit af de öfrige trenne Respective RiksStånden bifallit, dervid nu mera låta bero. Ut supra. S D. Vid förnyad föredragning af Rid^ darhusUtskottets, den 6 dennes aflåtne, samt den 9 i samma månad på bordet lagde Me-i morial, angående Förslag till aflöning, under innevarande Riksdag, för RiddarhusKamereraren och RiddarhusFiscalen , blef samma Memorial af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Commercecollegium framställt, om användande af det vite, Grosshandlaren Asp erbjudit och slutligen skall blifvit förpligtad att er - lägga, liar ej kunnat komma till närmare utvickling, dä ärendet ej blifvit till domstols pröfning öfverlemnadt. Jag bör utsäga min tanka i detta ämne, hvilket synes mig fordra att betraktas i sammanhang med en allmän fråga om användande af vitesböter. Först har jag likväl att anmärka, det kongl. Commercecollegium, efter min tanka, saknat behörighet att i förevarande*fall stadga ett vite eller, hvad som kommer på ett ut, antaga ett erbjudet. Att sådant för tillfället icke "bordt ske, följer deraf, att fribrefvet för skonerten Bucephalus ej bordt utfärdas, emedan i fribrefvets utfärdande låg ändamålet för vitet, hvilket således dessförutan varit onyttigt. Men jag inser dessutom icke, att det kan i något fall vara en underordnad (icke sjelf lagstiftande) myndighet tillständigt att förelägga vite i annat ämne än ett sådant, hvari samma myndighet är specielt uppdraget att vidtaga så beskaffad åtgärd; hvilket icke mig veterligen är i mål af förevarande art någon myndighet uppdraget. Ett vite, som oj kan lagligen föreläggas, lärer väl ej heller, när det icke desto mindre inflyter, kunna vara i lag afsedt att till något visst bruk användas. Om det än i öfrigt vore gifvet, att alla lagligen ålagda »ensaksoch vitesböter», hvartill det förevarande vitet af kongl. Kollegium hänförcs, ginge till Kronan och åklagaren, såsom nu skett; så följer dock deraf icke, att äfven sådana vitesböter, till hvilkas föreläggande ingen laglig behörighet funnits, höra endast genom sin egenskap af vite anses tillhöra hälften Kronan och hälften åklagaren. Nu är det likväl långt derifrån, att alla lagligen förelagda och ådömda vitesböter böra på detta sätt fördelas — ehuru anledning torde finnas att befara, det vår lagskipning icke nogsamt gjort sig reda för detta ämne. Det är fiirst genom kongl. Förordningen den 20 Januari 1779, som vissa vitesböter blefvo Konungens ensak.
Varande denna Tabell en fortsättning till sistnämnde års slut af den utaf 1827 års Revisorer upprättade och vid RevisionsBerältelsen bilagde för åren 1819 — 1825. Anslagen för dessa Nio år eller från och med år 1819 till och med 1827^ har utgjort tillsammans • Hvaraf blifvit använde som följer: Till egeiitelige Strömrensningar aJ I Norra Or te me: i Wester-Norrland , jemte Hamn-anläggningen vid Svartviken i56,68o: 7.9. i Norrbotten 37,020: 43. 8. i Umeå- och WindelElfvar ne, samt anläggning af ForssStyrmans - Boställe i Hjuken 28,618: 38. 7. Transp. 222,314:42,— * » Betänkanden, N:o 35i. 177 Transport 222,214: 42- ~~ Boinbyggnad vid Umeå Elfs utlopp 6,086: i3. 4- i Helsingland 2,39r: 29. 6. a3o>7g,. 36 (Q b) l de Sydligare Provincerne: Upprensning af Bräkne-Åen i Blekingen 3,38i: 19. 3. Dito af Farleden vid Al mare-Stäk 8,064: 43. 5. Dito af Dito vid Erik sund 9,158; 3^. v 9. Dito af Upsala Å 4>j8[6: 34. 1. Dito vid Kungsöhr och Asphälleti 29,323: 17. 5. „ Åker i Dito 63,o38: 29. 2. , Grådöfallen i Dahl Elfven 4°,i34: 12. 6. för början af Sluss-anläggning vid Säffle Bro i By-elfven : . 357: 16. 6. till Canal å Kongl. Transport 725,406: 45. — S B. 12 j78 S t a t s-U t st o 11 e t s Transport 725,406:
S. D. Yid förnyad föredragning återremitterades Banco-Utskottets Betänkande, N:o 158, i anledning af Heir Nordenanckars, W. F„ motion, innefattande förslag till reglering af Bankens lånerörelse i åtskilliga delar. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banco-Utskoltets Utlåtanden: N:o 15g, i fråga om belåning af actier och pul lika papper; N:o 160, öfver Capitainen C. F. von Hennigs ansökning om eftergift af öfverränta å Discontlån; samt N:o 161, i anledning af väckt motion om nedläggande af all vida re ersättningstalan mot förre Direclörerne vid Malmö Låne-Conlor, Contracts-Prosten Doctor Gullander samt Borgmästaren Kjellander, för den genom Kamererare Lindstedts bedrägliga förfarande i Ijensten Låne-Contoret ti Lkyndade förlust. 3o8 Prot. Utcir. d. 3 och 5 April i84i. S. D. Till förnyad handläggning förekom Bevillnings-Utskottets Memorial. N:o 4r? i anledning af Riks-Ståndens, olika heslut, angående Tulihevillningen; och stannade härvid Bonde-Ståndet i följande beslut: 1:0
N:o 7, i anleda, af väckt motion om förhöjning af traktamente åt Magistrats-personer och borgare vid besigtningsoch andra förrättningar för kronans räkning; och N:o 8, i anledn. af väckt fråga oin beredande af Gudstjentsoch Skole-lokaler för Garnisons-församlingen i Stockholm. Föredrogs och bifölls Banko-Utskis d. 21 dennes på hordet lagda Utlåt. N:o 12, i anledn. af vackt fråga om förhöjd pension åt enkan efter aflidne Banko-Kamereraren A. A. Drake. Föredrogs, men bordlädes ånyo, (få begäran af flere ledamöter, Allm. Besv. o. Ekon.-Utsk:s nedannämnde d. 21 dennes på hordet lagda Betanien: N:o 9, i anledn. af väckt förslag om aflåtande af underd. skrifvelse till K. M., med anhållan det vederh. måtte förståndigas att noggrannt iakttaga de i afseende på truppers fortskaliände sjöledes gifne föreskrifter; N:o 10, i anledn. af väckt motion om skyldighet för Boställsinnehafvare att deltaga i fjerdingsmans aflöning: N:o 11, i anledn. af väckt motion om rättighet för fordringsegare att, för vinnande af verkställighet å utslag, ingifva desamma till Länsmännen; N:o 12, i anledn. af väckt motion om tillägg till 1 Kap. 3 § 1 morn. i Kongl. Fiskeri-stadgan d. 20 Juli 1852; N:o 13, i anledn. af väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende å Laxfisket i hafvet utanför Listers härad; N:o 14, i anledn. af föreslagna ändringar i K. Regktet för Skyddskopps-ympningen af d. 29 Sept. 1853; N:o 15, i anledn. af väckta motioner om tillstånd att fortsätta auktion å landet sednare på aftonen än genom Kongl.
Hvad sorn i ena fallet kan tillämpas, synes mig kunna det äfven i andra. Ovillkorligen ernådde man härigenom mera redighet, enkelhet, och lika säkert torde det vara att menigheterna sjelfva lättare uppfattade så väl billigheten som tillämpningen af den här önskade förändringen. På dessa grunder bör således bestämmas: ilo att egendom, lön ocb rörelse sättas till sina' värden i jemförlig! förhållande till medeltalet af hemmansvärdet inom communen ; 2:0 alt rösträtt och cornmunal-afgift rättas derefter; hvarvid bör iakttagas, att endast den egendom, som finnes inom communen, och ej den förmögenhet, som äges i andra församlingar, lages i beräkning; 3:o att rösträtt och cornmunal-afgift äro lika efter taxation, så val för fastighet sorn annan egendom, lön och rörelse. Dock vill jag föreslå ett undantag i afseende på sista inommtet. Jag önskar att jag ej här må misstydas alt vara hänförd af någon ensidighet eller af en öfverdrifven nyktei hetsfanatism. Men öppet erkänner jag, alt det vore nyttigt och grundadt på rättvisa mot det allmänna, att kröge!i och brännvinsutminuleringsi alten ej lemnades någon rösträtt, som motsvarade den inkomst, till hvilken rörelsen kan uppskattas. Deremot finner jag ingen obillighet uti alt desse idkare, efter antagen inkomst, likväl skatta till communal-behofven. Den vinst desse näringsidkare förskaffa sig, beredes utan synnerligt kunskapsmåttj utan någon moralisk syftning, tarfvar ingen särdeles skicklighet eller konstfärdighet, men bidrager 4a8 Den 29 Augusti f. m. deremot ofta till communal-afgifter genom uppkommen osedlighet, falligdom oell anilia oorduingnr inom församlingen. Dessa näringsidkares intressen kunna derföre stå i strid med communens allmänna verkliga intresse, hvarföre det synes mig både rättsenlig! och nyttigt, att deras rösträtt ej må kunna förhindra den åtrå, som inom communen kan finnas, att minska krogrörelsens skadliga inflytelse. Sorn ytterligare stöd för denna min åsigt får jag åberopa, att krögare i städerna ej åtnjuta borgarerätt. § 8.