Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller derföre vördsamt om propos. på ålerremiss, på det alt det förut iakttagna bruket äfven nu må ega rum. Hr Printzensköld, Carl: Det fägnar mig att Gr. Lagerbjelke, som med särdeles uppmärksamhet följer Exp.Utskis förslag till und. skrifvelser, nu icke haft det ringaste alt anmärka i sak utan endast i formen. Såsom Gr:n erinrat, kunna dessa skrifvelser sammanföras uti en enda, men dä skrifvelse-förslagen, utvisa, att de ämnen, som förekomma uti det ena af dem, omfattande 1845 år revisions-berättelse, äro fristående och alldeles icke hafva gemenskap med det förslag, som omfattar 1847 års berättelse, synes det mig som om en återremiss blott derföre att båda skrifvelserne skulle kunna sammanföras i en enda, icke vara af behofvet påkallad. Gr:n har visserligen sagt, att bruket hitintills varit ali sammanföra R. St:s beslut, ang:de revisions-berältelserne i endast en skrifvelse, men enl. de upplysningar jag inom Exp. Utsk. sökt mig förskaffa, har ett sådant förhållande icke ägt rum troligen af den orsak, att berättelserna varit af den beskaffenhet, att de med hvarandra icke ägt någon gemenskap, och då Utsk. sålunda följt den procedur som hitintills varit iakttagen, har enl. min åsigt, Utsk. kunnat häraf hämta skäl för sitt tillgörande. Gr. Lagerbjelke: Att min uppgift öfverensstämmer med verkliga förhållandet, ali skrifvelser ang:de revisions-berätlelser, afgifvits uti en enda gemensam, torde kunna inhemtas af Exped.- Ulsk:s skrifvelser, nemi. N:o 173, vid 1844—1845 årens riksdag och N:o 269 vid 1840—1841 arens riksdag, hvarföre jag anhåller alt litlarne å dessa berättelser mätte blifva uppläste, och att jag derefter återfår ordet. Sedan den begärda uppläsningen försiggått, tilläde Gr. Lagerbjelke:
Stals-konloret, vid anordnandet af niet berörde korps’ aflöning för 1844 ^rs tredje qvartal, innehållit, af Cronstrands lön, utgörande 1,200 r*.dr med derunder inbegripne 60 tunnor spanmål, fyra månaders aflöning, såsom ert arméens pensionskassa tillkommande besparing, jemlikt stadgandet i Kongl, brefvet ilen 20 Februari 1767, innefattande att, om Kongl. Majit, i anseende till förekomna omständigheter, endast af gunst och nåd låter officer, hvilken för uteblifva-ude utöfver permission, varder af chefen utur rullan struken, få åter tillträda sin syssla, ehuru han genom nämnde försummelse densamma förverkat, fyra månader af dess aflöning då bör pensionskassan tillfalla; så hade Kongl. Majit, i anledning af de besvär kapiten Cronstrand öfver delta Stats-konlorets beslut anfört, genom nådigt bref af den i4 November i844 förklarat stadgandet uti nyssberörde Kongl, skrifvelse af den ao Februari 1767 icke vara i förevarande fall tillämpligt, utan förordnat, att hvad sorn, till förmån för arméens pensionskassa, blifvit å Cronstrands käpiténs-iön innehållet borde lill honom utan afdrag utbetalas. Då, på sätt revisorerne jemväl uppgifvit, Kongl. Majit i nåder förklarat stadgandet uti ofvanberörde Kongl, bref af den 20 Februari 1767 icke rara i förevarande fall tillämpligt, så lärer det utaf revisorerne sålunda an. förda förhållandet icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stals-Utskottets Utlåtande, Peo SOS. Kongl. Styrelsen öfver fängelser och arbets-inrättningar i riket. § 55. (1847 ärs Rev. Ber. pag. 194. 'Förkl. pag. 41'*)
Till behandling af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet hafva uti ifrågavarande ämne blifvit öfverlemnade följande motioner, nemligen: l:o från Högvördiga Preste-Ständet af Herr Prosten Söderberg, som anfört att, ehuru man än måste medgifva att familjen och den husliga kretsen utgjorde den egentliga och den af naturen sjelf anvisade platsen för qvinnans verksamhet, så borde dock detta förhållande ej helt och hållet afstänga henne från den yttre verlden och förhindra henne att understundom äfven der söka ett passande område, der hon kunde tillgodogöra sig och det allmänna de gåfvor och färdigheter, naturen och uppfostran förlänat henne. Mvndighets-rättigheten stöde i nära sammanhang med rättigheten till sjelfförsörjning. Då lagstiftaren åt den ogifta qvinnan skänkt den förra, borde han äfven vara betänkt på att åt den sednare rättigheten gifva en ökad utsträckning, hvarförutan den förra skulle förlora betydligt i sitt värde. Lagstiftningen syntes äfven hafva behjertat detta förhållande, då den åt qvinnan öppnat tillfälle och gifvit rättighet att söka lärarinne-befattningar vid offentliga skolor. Utom den husliga kretsen funnos emellertid, jemte skolan, flere fält. som af qvinnokraften väl kunde bearbetas. På alla den sköna konstens områden hade qvinnan i sednare tider uppträdt i en lycklig täflan med mannen; och mången ung qvinna, som, med sann kärlek för konsten, försökt att arbeta sig in i dess inre väsende och kärna, hade ock nu med ifver och framgång särskildt vändt sin håg åt orgelspelnmgs-konsten. Det syntes ej annat än öfverensstämma med rätt och billighet, om samhället åt dessa konstens unga tjenarinnor beredde utsigt och tillfälle att af deras trägna arbete i en framtid kunna vänta ett sparsamt timligt uppe hälle. I andra protestantiska länder, i synnerhet i England, vore ej ovanligt att se Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 147. 11 qvinnor spela och vårda orgeln.
Sitt följb päraf par $ottgl. 9)iaj:t, meb npppäfmanbe af Äottgl. förorbniitgeit angåettbe jernmräferiet af beit 17 Sftaj 1814 nt. fl. författningar, låtit ttnber bett 12 Saitttari 1855 utfärba nåbig förorbning om ©mettffa jenteffefterö fläntpltttg. 3 fanttitaitljaitg ttteb bett af .fottgl. 3Raj:t ttttber bett 14 Oftobert®^|^|a«^ 1853 beflutabe ttpa orgaitifatiott af bergéfagéjiatenta, pmilfett ttteb 1855 bcr,li,såré ingång träbt i merfftättigl)et, par Äongl. 3D?aj:t bett f> Oftober 1854 mebbelat itåbigt beflitt angåettbe förätibrab inbelttittg af Sergs ntäjlarebifiriften, äfmenfom ont Sergntäflariteö bofiabéflationer. ©eban, i anlebitittg af ttiifctö febnaft författtlabe ©tättberé beflut att, ^b|]^b titt förbättranbe af lönemtlforen för be mib lanböflaten anftättbe tjeitftes mätt od) betjente, titt $ongl.
Förtekning pa de a Almänna I^^^agnings, Staken under Titul Venest-st 06) '-ladi.-ikige:- Stat upraane Vstonairer af (Qwinno, könet, hwtlkas waric pä de Finska ^ämcnerne aiivrdnade 06) ännu ärv uti Finland boende. Ärligen Lör Fattigdom: Borgmästaren S rähl fots Dotter', enl. Kongl. Brefwet d. iz Iulii 1762 k 12 Fäv Männer» och Läders Förtjenster: Fäst-Marstalken Baron Stackelbergs Döttrar enl. Kongl. Brefwet d. 1 Jun. iZv? för Fadrens Krigs Förtjenster . 166: Z2. af särstillte omständigheter 166: Z2. sä lange nägon lefwer. Majoren Ehrenrots Enka i anseende till Mannens förlust wid Rysta inbrottet i Finland 178) enl. Kongl. Brefwet d. 19 Mars »79? Landshöfdingen de Drucös Enka af ömma stal och Fadrens Förtjenster, utom 152 R:d. pä Pensions-Staten efter Kongl. Brefwet d. 1.6 Julii 1787 2lf särstilte färekomne ömma och berockanöe omständigheter: tbfwersten Ha st esk os Enka Beata H. v. Morian enl. Kongl. Brefwet d. 12 Aprils »7yz a zr st. om dagen för ofwan anförde stal ?Z; 66 5o 24 r6 16 Transport j 70; s 8 Dm 29 September. -'7 Transport Lfwerste Lientenankcn af Ehne hjelms Enka efter Kongl. Brefwet d12 Sept. 1792 och 4 April »797 adet Tractamente Mannen innehaft, uti hennes utblottade och behöf wande tillställd . öfverste Lieutcnanten Lode 6 Dotter för ömma och bewekande stal fatt behälla utaf den Pension Modren innehaft enl.
Bebrukandet af donations-jorden, som utgör icke mindre än sex mantals ägovidd, har såsom tillförene beredt stadens förnämsta näringsmedel. Nordreelfs grunda utlopp har fortfarande varit hinder för en större skeppsiörelse. På utländska platser bedrefs denna år 1850 med 7 fartyg, 3 Svenska, 3 Norska och 1 Engelskt. Stadens egen sjöfart har idkats med endast 4 mindre farkoster, som användts till transportfart emellan denna stad och Götheborg. Men handeln med kringliggande landsbygd har blifvit lifligare och handtverkerierna hafva bedrifvits med ökad idoghet. Staden har icke utskeppat annat än spanmål (hufvudsakligen hafre). Införde utländska varor hafva endast varit salt, sill, råg och stenkol. De al Kommers-Kollegium från trycket utgifna statistiska sammandrag utvisa antalet af Kongelfs stads handlande med deras betjening samt handtverkare och idkare af andra borgerliga yrken, jemte deras arbetsbiträden under nedannämnde tid, sålunda: För Handel. För Handtverk. Helsö vården har varit besörjd genom en af staden särskildt antagen läkare. IN ågot sjukhus linnes ej. Fattigvården har genom en särskildt utsedd komité handhafts efter å allmän sockenstämma fastställda grunder i nära öfverensstämmelse med sedermera utfärdade fattig vård sst ad ga. Marstrand. Folkmängden, som år 1822 utgjorde 711 och år 1846: 638, uppgick år 1850 till 553, hvaraf 316 mantalsskrifne och 237 mantalsfrie, oberäknadt den till Carlstens fästning hörande personal, som sistnämnde år utgjorde 125, hvaraf 66 mantalsskrifne och 59 mantalsfrie. Staden har förlorat och icke kunnat återvinna någon betydenhet såsom handelsplats alltsedan den tid, då den var privilegierad frihamn och sillfisket jemväl upphört. Läget lämpar sig icke för bedrifvande af någon vidsträcktare inrikes handel, och det enda här tjenliga föremål för industri i större skala synes numera vara storfiske, men spekulations-andan har icke blifvit riktad häråt. Handtverkerierna befinnas jemväl fortfarande i lägervall.
SfdtFarlac eder ©tranbfcttate, utan 3orbbruF, lifa meb StrbetSfolF på fianbet, forn ej åro i laggabb tjeng. ©ödne.låfare meb practigue, i Små ©lager: gbrga ©lagen 9t:br 5: 5lnbra bito -— —- ■— 3: 52 Sfrf, N. §. §. 28—29. 0pannm4!9panblanbf, forn icfe dro Sforbdgare, 2(rrenbaforer cffer &ru. färe of Remman pd 8anbet, tanerad efter beråd rörelfe, lifa met) ©tdberned $anblanbe. 0pelm4n, £4ra6s. <5$ 0ocfne», i £md Slager: görfta Slogen ^;fcr -. Stnbra tito ~. O * Corp ocp Lägenheter, forn pd längre eller fortare tib dro affönbrabe frdn ftn råtta SSolflob, od) fdbane, forn från dlbre fiber blifvit upp. tagne frdn ©OGfemanmdnningarned utmarf, dfmenfom tia erijfilbed nöje od> beqrodmlig&et uppförbe $bpggnaber d uppldtne platfer, mdr. beråd od) utgöra 23emtflning, lifa meb afl annan 3orb pd Sanbet [arnt gajiigpeter i ©tdberne. Staa öfrige Sorp ocp Sdgenpefer tnbegrtpad unber £emmaneni tode. be, ocp f otum a fdlebed icfe att fdrffilbt tanerad. Cr4bg4r6srn4ffare pd Sonbet, lifa meb bern i ©tdberne, §. 17. Utjordar ocp Urfjef/ar, forn ej dro i £emmandwdrbet inbegripne, anfed efter beråd befFaffcnpet lifa meb annan jörb. §. *8.
Men jemte det jag, pa nyft anförde ffäl, anser Bränwins-bränningen, för Kongl. Majus och Kronans rakning i Stockholm och Götheborg böra wara oskiljaktig frän en allman Spanmäls - Den iz Mars715 Inrättning; är jemwäl, efter min tanke och öfwercygelse, en sadan Bränwins-bränning, icke allenast medförande en större inkom>i för Kongl. Maj:t och Kronan, utan ock mera gagnelig för nämnde Städers Jnnewanare i allan het, an om, i likhet med förhållandet i de öfrige Nlkets Städer, en allmän Bränwins-bränning jemwäl stulle meranämnde 2:ne Städers Jnnewänare warda tilläten. At Bränwins-Bränning icke är, eller bör wara nägon Sradsmanna näring eller rörelse, utan med rätta bör tilhöra Landtmannen, som p>oclucerar ämnet dertil, det lärer jag förmodligen icke hos Högloft. Ridderffapet och Adeln behöswa med nägra stät beledsaga:
Jag vill härvid icke ingå i någon tvist, huruvida äktenskap emellan kristna och judar äro ur vår kyrkas synpunkt förkastliga, ty ehuru deremot kan anföras, att ett bestämdt förbud emot dem svårligen torde kunna uppletas i den Heliga Skrift; att dessa äktenskap voro tillåtna i den första kristna församlingen och först nära 400 år efter Kristi födelse af Kejsar Theodosius förbjödos för att förekomma kristnas öfvergång till judendomen, samt att Luther yttrat sig anse dem tillåtna, — så finner jag mig likväl af min egen känsla i viss mån ställd på samma sida som reservanterne, hvilka dessutom äro vida mera än jag kompetenta att härom döma. Men en annan fråga är, om samhället bör förhindra äktenskap emellan personer, som erkänna äktenskaps-institutionen, sådan vår lag stadgar den, och vilja underkasta sig alla dess fordringar af äkta makar, — endast derföre, att de icke kunna sägas bygga sin sammanlefnad på en inre kristlig grund. Reservanterne anse detta nödvändigt i ett kristet samhälle, ty säger Biskop Bring: »Samhällets rot är familjen, och familjens äktenskapet. Huru skulle då vårt samhälle, med bibehållande af sin egen kristna karakter, kunna för sina kristna medlemmar legalisera okristna äktenskap? Men om denna bevisning är bindande, huru kan då samhället med bibehållande af sin kristna karakter legalisera äktenskap emellan två judar? Ar väl detta äktenskap mera kristligt än det emellan en jude och en kristen? Leder icke reservantens bevisning ovilkorligen dertill, att det kristna samhället icke kan erkänna andra än kristna familjer och kristna medlemmar af staten? Men med denna åsigt, hvarpå 1686 års kyrkolag verkligen kan anses grundad, hafva vi ju redan brutit genom 1781 års religions-frihets-plakat och det under påföljda året judarne särskildt medgifna tillstånd att inflytta och blifva Svenska medborgare. I vår tid lärer det väl vara omöjligt att sträcka fordringarne på den kristna staten längre, än att hvarje medborgare förpligtas iakttaga äfven de borgerliga la - Den 17 December. 495 gar, som hvila på kristlig grund. Vården om de inre bevekelsegrunderna måste öfverlemnas åt kyrkan.
Östgötha CavalleriRegemente upplåtande till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, för att användas till lön åt någon Fältmarskalk eller General, dito. — angående medel till Svenska Theaterns underhållande, 264. — om beviljande af ett lånebiträde från Banken till Götheborgs Stad, dito. — angående medel till den föreslagne inrättningen af en BergverksSkola, 205. — om Remiss till RiddarhusUtskottet af Herr Rothliebs, Carl Fredric, Memorial, innefattande förslag, att Ridderskapets och Adelns öfverläggningar måtte blifva offenteliga, 345. — om gillande af StatsUtskottets Utlåtande, angående inlösande af de så kallade Schlegelska godsen i Hallands Län, 346. — rörande öfverflödsoch fyllnads-afgifterne, dito. — om Allmänna Bevillningen, dito. — om godkännande af BancoUtskottets Memorial, angående fond i Banken till inlösen af de så kallade Schlegelska godsen i Hallands Län, 347. — om bifall till Statsoch BancoUtskottens Utlåtanden 1:0 rörande skyndsam inlösen af FilialDisconternas Assignationer; 2:0 innefattande jemk 11 - 258 ningar i vissa delar af RiksStåndens skiljaktiga beslut, om utredningen af GöthaCanalBolags, Malmö och Götheborgs Disconter, och 3:o angående allmänna penningerörelsen och myntvärdets upprätthållande, 347- ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, om gillande af BevillningsUtskottets Utlåtande angående Bränvinsafgifternes utgörande, 447- — om arfvode åt ÖfverCommissarien D. Ek, dito. — om Remiss till Lagutskottet af Kongl.
»Segerrunor du läre, om du segra vill; rista dem på svärdets hjalte, några vid udden, några vid äggen, och nämn två gånger 'Ty'. »Ölrunor du läre, om en annans hustru, som du tror, skall blifva dig trogen; rista dem på hornet och på handens rygg, märk nageln din med 'Nöd'. »Hjälprunor du läre, om hjälpa du vill från fostret födande kvinna; rista dem på handlof och rundt kring leden, bed om dugande disers hägn! »Lär bränningsrunor, om bärga du vill segelhästen på hafvet; rista dem på stammen och på styrbladet, bränn in dem med eld i åran! Hur bränning bryter och bölja svartnar, hinner du då hamn från hafvet. »Stjälkrunor du läre, om sjuka du vill bota och kunna för sår sörja; i barken du dem riste rundt om stammen, hvars löfstjälkar åt öster luta! »Målrunor du läre, att ingen skall mäkta sin sorg med svek dig gälda! Dem må du sno, dem må du snärja, dem alla må du samman sätta, när mäktige män mötas på ting och fara att dom fälla. »Hugrunor du läre, om högre än andra du vill i visdom vara!» Det var alltså, öfverhufvud taget, i lifvets viktigare förhållanden, man trodde sig kunna hjälpa både sig själf och andra genom att använda denna trolldom med runor. Det samma gäller om galdrarne eller trollsångerna, hvilka likaledes ansågos härstamma ifrån Odin. Af den utförliga skildring, som i Havamal lämnas af dessa trollsånger, må de mäst upplysande stroferna här meddelas. Det är Oden själf, som talar. »Sånger jag kan, som ej konungen vet, som ingen i världen vet. Den första heter hjälp, och hjälpa den kan för sorg och för sot och för smärtor alla. »Den andra, jag sjunger, de öfva borde, som vilja läkare varda. »Den tredje jag sjunger, om mig tarfvas att få fjättrar åt fiender mina: äggarne deras döfvar jag, att hvarken slag eller slughet bita.
Ständer göra framställning om beviljande åt bolaget af ett anslag utan återbetalnings-skyldighet, fullt motsvarande det belopp, hvartill kostnaden, enligt det förslag, sorn i afseende å ifrågavarande farleds sträckning inom Sverige vore från Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader att införvänta, kunde beräknas komma att uppgå icke allenast för anläggandet af erforderliga vägar samt bryggor med lastkranar, utan äfven för muddring af vattendragen, der sådan kunde blifva nödig. Uti memorial den 10 sistlidne Mars har Styrelsen för allmänna vägoch vatten-bvggnader till Kongl. Majit öfverlemnat ett af Chefen för norra vägoch valtenbyggnads-distriktet, Majoren F. W. Leijonancker, efter fullbordade undersökningar den 4 i samma månad angående denna fråga afgifvet och af plankarta samt kostnadsförslag åtföljdt betänkande, deruti bemälde Major, under vitsordande af de olägenheter, hvilka förenämnda Styrelse uppgifvit vara förenade med nuvarande transportsätt inom Jemtland, framställt de stora fördelar, som skulle beredas icke mindre denna provins, än flera derintill gränsande orter, om en förbättrad kommunikationsled kunde till vägabringas ej allenast mellan Östersund och Norrige, utan äfven mellan Östersund och Bräcke gästgifvaregård på vägen till Sundsvall, helst anledning vore att förmoda, det kommunikationen mellan Sundsvall och Bräcke skulle komma att framdeles ordnas efter samma system, som låge till grund för det nu uppgjorda förslaget, enligt hvilket för kommunikations-ledens förbättrande, genom vägomläggningar, anbringande af lastbryggor och uppmuddring af vissa vattendrag, från Storsjön till riksgränsen skulle erfordras -150,438 Ridr samt för dylik förbättring mellan Storsjön och Bräcke 13,110 Ridr eller tillsammans 163,548 Ridr B:ko.
Dä man öfwergaf den wid 1809 ars Riksdag antagne bewillnings-princip, war dek wisterligen icke blott för dest otillräcklighet wid stgtsbehofwens fyllande, men för dest osäkerhet i ansexnd? sill en rättwis fördelning de staktstyldige emelian, för obehagligheten af medborgares beroende af hwarandras godlycko. Uran twifwel wid ett nytt hewillningsförflag wäntade man sig att finna desta olägenheter afhulpne, utay twifwel wäfltade man fig att finna, icke blott tillräckligheten i beräkning, men bestämdhet i beräkningsgrunder, och jemnhet i fördelning utgöra det nya bewillningsförfiagets för? tjenst. Med all aktning för enstilie bland dest förfaltare wägar jag likwäl fragg, om det förenar desta egenstaper, om de igenfinnas Uti sältet af egendomars »fattning, uti förhällandet afgiften emesfan landtoch stadsboer, uti det emellan gäldenär och lanta - 49 2 Den Z Augusti. läntagare uti beräkningen af personelle afgifterne och rätteligen uti bestämmandet afden progressiva afgiften. Jag instämmer aldeles med Utskottet uti den tanka, att säsom föremål för bestallning bör hufwudsakeligen antagas en afgift för personen, en afgift för synbar förmögenhet, och en progressiv afgift för samlad förmögenhet, men jag hade önskat helt andra grunder wid besia afgifrers bestämmande.' Grunden till personella afgiften ligger, och bör efter min tanka sökas, icke blott i behofwet af skydd, ty dä skulle qwinnan med stät mera betala an mannen, men uti arbetsförmägan; och jag hade trott, alt efter denna grund man äfwen kunnat kata afgiften bestämmas, icke efter en wist penninge afgift, men efter ett wisit antal dagswerken, hwars warde ärligen blifwit faststält ester ortens gängbara pris af Taxcrings-Lommittäen.
Det var just på detta skäl som jag hufvudsakligen stödde mitt bestridande af Hr Grtns framställning i ämnet. Del är klart att då någon utbetalning af den årligen garanterade summan icke kommer i fråga förr än det föregtde årets räkenskaper blifvit af dertill utsedde komiterade granskade och godkände samt dessa räkenskaper icke kunna vara afslutade förr än under loppet af påföljande äret, sä mäste vid sista årets slut den garanterade summan innestå för 2:ne år, och således upgå till 500,000 rtdr btco. Innehållandet af dessa belopp torde utgöra en tillräcklig säkerhet för en eller annan bristfällighet uti banans skick vid dess afträdande. Jag har hort sägas ali uti andra länder, l. ex. uti England, 10 proc. af kapitalet måste nedsättas, innan dylika anläggningar få påbörjas. Emedlertid utgör de 2:ne sista årens utdelning just jemnl 10 proc. af det för bestridande af kostnaderna vid ifrågaställde jernvägsanläggning beräknade kapital. Lägger man nu härtill, att bolaget, ifall det skulle öfvergifva banan, såsom man har föreställt sig skulle kunna blifva en möjlighet, likväl måste vidkännas alla omkostnader i och för atlönandet af den vid banan anställda personalen, men deremot gä miste om all den afkastning som banan under de sista åren skulle gifva, tror jag alt man häruti har en ytterligare garanti, vida kraftigare än alla de pappersgarantier, som äro i fråga. Det har af en annan talare blifvit anmärkt, att StatsUtsk. icke hade bordt hemställa att R. o. Adtns beslut i frågan skulle få förfalla, ulan snarare skolat inbjuda de andra Stånden ali deruti instämma. Jag tror icke det vara vanligt, att eli Utsk. inbjuder de öfriga Stånden att förena sig uti ett enda Stånds beslut, särdeles då Ulskts försl afgifna förslag blifvit af 2:ne Stånd gilladl.
Vid förnyad föredragning bifölls Expeditions-Utskottets Memorial af den 2 dennes om Gontroll derå, att Riksens Ständers Beslut måga vid hvarje Riksdag blifva till Kongl. Maj;t expedierade. Frän Hedervärda. Boude-Slåndcl den 6 Junit 1825. S. D. Expeditions-Utskottets Memorial af den 2 dennes, med förslag att till Riks-Ståndea aflemna listor eller förteckningar på alla expedit erade mål, blef, vid föredragning, af Bonde-Ståndet. hifalletr Underduniga Skrifvélser. Uppl.o. godkänd hos Ridd.o. Ad. den 6 Juni! 1823. Preste-Ståndet den u -—- Borgare-Ståndet den 11 Bonde-Ståndet den 11 . Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående godkände förslag till ändringar i Rikets grundlagar. S. A. K. l\iksens Ständer, som efter profning enhälligt gillat och antagit b il agde, vid sistförflutne Riksdag lagligen beredda, och derefter hvilande Förslag till förändringar i Rikets grundlagar, få hos E. K. M. härigenom i underdånighet anhålla, att samma förslag må af E. K. M. i Nåder bifallas och, sedan de såmedelst vunnit full kraft utaf Eag, i vanlig ordning kungjorde varda. Riksens Ständer framhärda etc - 141 Underdåniga Skrifve!ser. Uppl. o.’ godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 6 Junii 1823? Preste-Ståndet den 11 —- — Borgare-Ståndet den 11 Bonde-Ståndet den 11 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj.ts Kådiga Remiss uppå General - Lieutenanten L. A von Rosenheims underdåniga ansökning om utbekommande af innestående Lem. S. A. K.