Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För min del tillstyrkte jag längre utredningstid, nedsättning af öfverräntan och särskilte Discontafdelningar i Skåne och Götheborg; något derutöfver var ej att göra under de omständigheter sorn då ägde rum; och det var länge som man skäligen tviflade om de resultater, hvilka i debne del sluteligen vunnos. Sjelfva sedelstocken blef första åren efter förra Riksdagen ökad. De 2:ne sista har den minskats, egenteligen derigenom att den påräknade Discontsumman icke utgått. Att utställa nya Bancosedlar för de i rörelsen befintlige 3 procents Discontreverser, kunde ingalunda tillstyrkas. Det Den 14 April. 273 Det äro nil emedlertid dessa messurer söm tå Uppbära klandret; ehuru de i sjelfva verket utföra icke forlägenhetens orsak, utan en förut befintlig förlägenhets oundvikeliga följder. MagazinslDrättningen, sorn vid 1815 års Riksdag upplyftades såsom ett vHsendteligt medel för Jordbrukets förkofran, nedsänkes nu såsom dess förderf; Inrättningen har kunnat verka nyttigt, redan genom sin blotta passiva tillvaro; tillreds till biträden vid utomordentliga förhållanden; den har motverkat en sådan allmän nytta, i samma man dermed velat uträttas mera, än naturen deraf kan medgifva. Föranledde utaf behofvet af rättelse leta Vi partiel t efter orsakerna till ett tillstånd, soni genom samfält Verkan af många omständigheter i förening, successivt utbildat sig. Fem år hafva emedlertid förflutit sedati sista Riksdagen: betrycket har derunder inom en del orter ständigt tilltagit; då inöin en del andra öfvergången till en större trefnad redan tydligen förmärkes; men lättnader fordras för alla. Den Jofdbrukande Ståndspersonen är i synnerhet träffad af tidens bekymmer, framför sjelfva allmogen. Mångå aktningsvärda Familier hafva fallit offer för tidens skakningar; men ingalunda äro det sjelfva de administrativa messurerne som omedelbarligen vållat det.
Man bör vara varsam med dessa fraser, ty jag skall också söka att i civilisationens intresse försvara min åsigt. Det kan finnas ganska många som anse civilisationen oell humanitet stå i förening med ganska öfverdrifna anspråk på renhet i seder. Jag tror icke att den sanna civilisationen skall bidraga till uplösandet af familjens band, och det är just farhågan för en sådan uplösning, som ligger till grund för deras åsigt som afstyrkt förslaget. Jag har nemligen yttrat och hyser fortfarande den tron, att om lagen stadgade arfsrätt för barn, som äro födde i lönskaläge, men icke för dem, som äro födde i hordom eller förbudna leder, så skulle småningom den tanke finna insteg hos folket, hvarföre medger man icke arfsrätt åt barn födde i förbudne leder då man medger sådan åt dem, som äro födde i lönskaläge? Månne icke derföre att samlag i förbudna leder är ett brott, men lönskaläge är icke ett brott? Jag hade trott att lagstiftaren genom förbud för dem, som äro födde i hordom eller förbudna leder att taga arf, hade antydt att desse personer, födde under en olaglig förbindelse, icke skulle tillerkännas laglig rätt, och då skulle det allmänna förståndet, som är starkt i konseqvens, säga, att då lagen medgifver dem, sorn äro födde i lönskaläge såsom laglig rättighet, så anser lagstiftaren icke denna förbindelse olaglig. Jag hemställer om icke en sådan slutsats kan dragas. Jag kan icke begripa att då man stödjer sig på humanitet och vill tillerkänna dessa olyckliga varelser, hvilka icke sjelfva förskyllat sin tillvaro, en sådan rätt, hvarför man uptager detta skäl 458 Den 11 November. såsom grunden till arfsrätt oell förvägrar det barn, som är födt i hordom och lika oskyldigt som de andra denna arfsrätt. Jag tror, att har man en gång frånträdt familjen såsom grund för arfsrätt, så måste man vara konseqvent oell säga: är icke familjen grunden för arfsrätt, så är det blodsblandet.
Naj:t, i ail8L6iide till angelägellllete» deras, »dt lkrouosogdeoell Ilärad88srisvar6-göro»lLleil as 2:»e 8er8liildta ^er8o»er 6ö8tlida8, emedlertid t Xäder lörorduat, att, ej »lindre Ikronosogdeä» Ilärad88lirisvare-li68täll»i»g6» i merkeroide fögderi 8ku11e till8 vidare oell intill cle.88 l^ögderi-Ileglerirlge» ko»li»it till verlr8tälli»1let 8amt (leil a11»läll»a sräga» om I^a»d8-8tat8-l?jeii8t6mä»»6»8 lörändrade gslöning dlisvit as Ilclei'8 l^oilgl. Maj:t oell 8iket8 8tä»der jirölvad oell akgjord, as tillsörordnade tjeu8teilläil sörrätta8, clei-vict cleo j)er8»n, 8om lltekve till lkronokogds i I^eke oell (larl8knga fögderi lörordnad, 8kulle i allö»i»g 8ä8om arfvode sä »p^lkära dell indeldta ls,öii al' 50 kt:dr, 80»l ä 8tat är a»8lage» sör Iljlpllörd8mgn»6» i »äm»- <le l^ögdeiä, med Ile»ag»a»do derjemte as Lo8tället Ill,8ta, 8amt de» klisva»- cle ldärad88k rit va re» i 8amilla fögderi ä 2:dra Hukv»d-1itelil8
Intresse-medel å den å anslaget till bleserade Officerare och Underofficerare besparade fond 800: Intresse-medel å Wadstena Krigsmanshus-kassa jemte de till samma kassa ingående äldre och nyare medel (inberäknadt AmiralitetsKrigsmanskassans andel) 167,653: -—• -— Städernas Ständige Inqvarteringsbidrag 59,176: • Summa förökade Inkomster b:co r:dr 1,327,572: 17. 2. Anmärkning: häruti äro inberäknade de belopp, som, enl. utlåt. Lil. A. punkterna 1, 2, 3 och 7 äro föreslagne att ingå bland Stats-verkels inkomster. 320 Den 12 Mars f. m. Förminskade Inkomster. Ordinarie eller Ständige Inkomster. 1 vim) Ständige Rotevakans-afgifter. Som dessa afgifter äro beräknade att nedsättas ifrån 13,860 r:dr till 12,492 r:dr 35 sk. 11 r:st., så kommer härigenom en förminskning i inkomster att upstå af 367: 12. t. 17:o) Rotefrihets-afgift af oroterad men ordinarie rotering underkastad jord. Genom rekrytering af 295 nummer ny ordinarie rotering komme dessa afgifter alt minskas med 17,371: 10. 2. Summa förminskade inkomster b:co r:dr 17,738: 22. 3. Således rest, förökade Stats-inkomster enl. Efter npläsningen häraf anhöll Hr Stjernsvärd, alt denna hans reservation icke blott mätte blifva intagen i R. o. Ad:s prot. utan äfven kommunicerad de öfrige RiksSlm, hvarjemte det i sådant afseende nödiga antal exemplar deraf blefvo aflemnade. Denna reservation lades på bordet, uppå derom af Frih. Cederström, Rud., gjord begäran. Justerades pleni prot. för d. 22 sisth Februari. Föredrogs ånyo Allm. Besv. o. Ekon. Ulsk:s d. 26 sisth Febr. och d. 1 dennes på bordet lagda betänk.
Det är, efter Utskottets tanka, ej eller att befara, att af Mosaiska Religionens lärosattser något egentligt skäl hämtas för dess bekännare, att anse sig vara i ett stridigt förhållande till det samhälle, der de söka skydd och säkerhet; men om ock någon grundad anledning skulle förekomma till én slik för - Den S Juni. 239 förmodan, tror Utskottet sådant tjena till ett ytterligare bevis för angelagenheten, att vid bestämmandet af en folkstams rättigheter oc.h skiljaktigheter, af hvars idoga och trefna medlemmar man viii draga nytta för Staten, följa sådana grundsatser af billighet och rättvisa, som naturligen leda till det ändamål, att mer och mer fästa deras enskildta interesse vid det allmännas. Utskottet är ej i tillstånd att känna de orsaker, hvilka föranledt till det Beslut, sorn rörande Judiska Nationen blifvit i Konungariket Norrige vidtaget. Dea anmärkning torde likväl i frågan härom kunna äga rum, att oinständigheterne härvid äro af den skiljaktiga beskaffenhet, att i berörde Rike någon formlig tillåtelse till bosättning ej varit samma Nation medgifven, och att följakteligen, genom det i Norrska Grundlagen nu stadgade förbud emot Judars inflyttning, någon rubbning uti förra förbindelser icke uppkommit. Hvad deremot angar nämnde Nations förhållande i anseende till Sverige, anser Utskottet det ej kunna förenas hvarken med helgden af gifna försäkringar eller med Regeringens värdighet och Statens sannskyldiga bestånd, att utur Riket förvisa eller genom obilliga tvångslagar inskränka en folk-dass, sorn i förlitande på erhållna högtidliga löften, att här få njuta all den säkerhet och det beskydd, som Svenska undersåtare tillkommer, i Riket sig bosatt och i lofliga Näringar vågat sina tillgångar, likasom det ej heller, efter Utskottets tanka, vore instämmande med aGo Den 8 Juni. ined sunda hushållsprinciper, att genom förbud emot Judars inflyttning förmena skicklige och förmögne personer af denna Nation att under vilkor syftande pä allmänt val bidraga till industriens befrämjande i en Stat, der man med grundade skäl klagar öfver brist på folk och CapitaJer i de igagneliga handteringar, till hvilkas bedrifvande
Det var ju en god och vacker tanke, men den var outförbar i ditt eget hem i ständigt sällskap med din egen omhuldade dotter. Du hade tänkt, att hon borde vara tacksam för den uppfostran hon fått. Ack, när afundens ogräs får rota sig in i hjärtat, blir snart tacksamhetens heliga blomma förkväfd. Du hade tänkt, att det ej kunde komma i fråga, att fosterdottern kunde jämföra sina framtidsutsikter med din egen dotters, och att hon velat vara i hennes ställe. Hade hon ej själf kommit på de tankarna, så finnes det allt för många röster i det ondas tjänst, som i hennes hjärta väckte afundsgnistan. Barndomstiden förflyter lugnt och gladt, och fosterdottern behandlas lika med det egna barnet. Ungdomstiden kommer. Fosterdottern drifves ut ur det paradis, där hon varit, och från » leksyster » till din dotter, lika mycket firad för sin skönhet, sitt » aristokratiska » utseende, blir hon tjä- narinna och kommer under mer eller mindre goda tjänares inflytande. Är det då underligt, om » dåligt sällskap » ingjuter bittra och mörka tankar i den unga fosterdotterns själ? Hvad du förut byggt upp, rifver det dåliga sällskapet ned. Är det underligt, om hon jämför sina framtidsutsikter med dotterns? Är det underligt, om IDUN 1898 hon känner afund och längtan efter att få lika godt drager henne ut i lifvets frestelser? Jag vågar påstå, att det i så fall är fostermodern, som själf med egen hand stöter henne fram det första steget å villande stråt. Mången skall kanske le åt mina ord och tycka det är öfverdrifvet, att den unga flickan bör vara tacksam för ett godt hem o. s. v. Ja, hon blir också tacksam, men endast i det fall att hennes väg från början utstakats. Skall hon bli tjänarinna, låt henne ej då en tid betraktas som barn i huset. Gif henne då från början sin bestämda plats i ditt hem. Är hon vacker och » följes hon af de unga männens beundrande blickar », hvarför då låta henne bli huspiga i ditt eget hem?
Hur kunde jag vara ledsen då Men hans Doktor har rätt att föreskrifva landtluft för honom. ”Glädje svårfattlig för hufvudet – hjertat tröglärdt för sorg,” något sådant sades en gång, d. 1 Maj. Ja så Herr Weilingk! Ni kan vara artig, Ni förstår kökstermer 5 – Det går icke an för en stor man! Akta Er, man förlorar respekten. Och när man är artig, går icke an att se så vänligt och skälmaktigt på en. Man blir först glad, men ledsen sedan – Ögonen, som vant en vid en sådan blick, äro slutna för alltid! I förrgår stadnar Onkeln i salongen fastän Gunla får gå ner och befria Captenskan från sin dåliga syster – I går kommer han dit, fastän han vet Gunla icke der är tillfinnandes. I dag ber han att få se något jag skrifvit – t. ex. till Gunla. Nej tack min annars rätt hyggliga Herr Weilingk. Gunlas bref äro för henne, som Pappas voro för honom – Hellre skrifver jag ett till Er sjelf – bara jag slipper koncept. ”Nå så Farväl då, min Gunla” sade Onkeln i dag vid afskedet, och hans ögon glänste, och handen hvari han höll hennes darrade, och han menade säkert derunder mer än ett vanligt Farväl. Gud välsigne Er, goda Onkel svarade Gunla mycket mycket vänligt, men ändå kallt som alltid. Onkeln var mycket för handkyssning i dag. Här är tomt efter honom. Hör på lilla Charlotte! Blek och förgråten kommer hon in till Gunla och ger henne sin Evelin. Redan längesedan hade Evelin sagt att Charlotte vore för stor att leka med henne – hon borde i stället hålla sig till Gunla. Gunla ville gerna, sade hon, efterträda Evelin – ”Ack nej nej det är omöjligt” framsnyftar Charlotte i det hon sjunker ner framför Gunla och i hennes händer gömmer sitt ansigte. ”Med Er kan jag inte tala om honom.” Hvarföre icke. ”Syster Amina sade jag var kär i honom” hviskar den allt bittrare gråtande flickungen. Det borde icke vara något hinder. Charlotte lugnades slutligen och medgaf af sig sjelf, att det egentligen vore orätt att fästa sig vid Syster Aminas ord
Riksdagsordningen angar, kan den vär' de Talaren referera sig tili sitt eget yttran: de, att som ämnet nu ej är detsamma, som förut varit afgjordt, kan ej eller det förra beslutet upprifvas genom den åtgärd, som i afseende på denna fråga nu vidtages, Herr von Hartmansdorff: Det å’r, efter mitt omdöme, ett origtigt sätt, på hvilket denna fråga senaste gången blifvit behandlad, och hvilket föranleder fortfarande stridigheter mot formerna. Det är i den Nådiga skrifvelsen Icke föreslagit, att offentlighet vid RiksStåndens öfverläggningar skall äga rum; utan blott sagdt, att om offentlighet varder beslutad af Riksens Ständer, har Kongl. Maj:t för sin del ej något deremot, så vida nemligen alla fyra RiksStånden sig derom förena, i hvilken hant delse Kongl. Majit önskar, att en stadga i afseende derå, förut må uppgöras och stadfästa?. Frågan kan nu icke vara att göra offentligheten gemensam för alla fyra Stånden, sédan den redan af tvenne under Riksdagens lopp, blifvit afslagen, utan blott att söka göra sättet för verkställigheten enahanda och gemensamt i framtiden. Men då det icke tillkom? $04 Den 30 September e, ra - mer oss eller nigot karsk 1!t Ständ, att besluta hvad de öfriga, i afseende å ordningen vid deras sammankomster skola göra eller icke; sa synes mig tillräckligen bevist, att frågan åcke är af beskaffenhet att tillhöra Digsamt Allmänna Besvärsoch QeconomieUtskottens utan ConstitutionsUtskottets behandling. Så framt saken nu icke rent af bör förfalla, hvilket efter min tanka vore det lämpligaste, utan den Kongl. Skrifveisen måste besvaras, så anser jag följakteligen remiss till ConstitutiunsUtskottet vara den mest syfteseniiga btväg att vidtaga. Herr Munck af Rosenskjöld:
På dessa skäl tror jag, att R. o. Ad. bör, i huru milda ordalag som helst, men dock bestämdt uttala den åsigt, att en dylik åtgärd icke uti en framtid bör ega rum. Hr Akerman, Fredrik: Jag kan för min del icke finna annat än att revisorena och Stats-Utsk:t hafva haft en rigtig åsigt, då de ogillat denna operation, i afseende å hvilken äfven jag skulle hafva önskat att den aldrig ilrågakommit. En annan fråga är deremot, huruvida, sedan förslag om att konvertera en del af lånet, blifvit af detsammas öfvertagare framstäidt, fullmägtiges deröfver lättade beslut förtjent klander eller icke. Mig synes, som skulle revisorerna och Utsk:t, vid bedömandet af denna negociation, icke riktigt klart satt sig in uti den ställning, uti hvilken fuilmäglige vid pröfningen deraf befunno sig. Beskaffenheten af detta anbud var nemi. sådan, att det ovilkorligen för statsverket medförde vinst, visserligen, efter min beräkning, icke så stor, som fullmägtige antagit, men dock ganska betydlig. Vid sådant förhållande hade fullmägtige alt betänka, om de borde låta staten gå i mistning af denna vinst och derigenom utsätta sig för klander af deras principaler, eller afstå från det fördelaktiga anbudet på den grund att detsamma möjligen kunde anses stå i strid med de vilkor för jernvägs-lånets upptagande, som af R. St:r blifvit fastställda. Jag medgifver att i sistnämnda hänseende meningarne kunna vara delade. Det är visst sannt, att å de så kallade 10-thalers-obligalionerna eller, såsom man velat benämna dem, lotterisedlarne bestämd ränta icke finnes utsatt; men, i olikhet med hvad vid lotterier eger rum, skola de af långifvarne lemnade 10 thaler till fullo återbetalas, och i enlighet med amorterings-planen erhåller vid utlottningen obligations-innehafvaren minst 1 thaler såsom räntegodtgörelse. Hvad beträffar dessa obligationers beskaffenhet att, som en talare uttryckt sig, vara föremål för lyckans hjul, så är detta händelsen med alla rabatt-obligationer.
Utskottet, som, lika med motionären, anser det vara staten värdigt att understödja en om fosterlandet högt förtjent mans, i behof stadde, efterlemnade Stats-Utskotlet» Utlåtande, JY? 74. 23 närmaste anhörige, får, med afseende å framlidne Öfver-direktören Wadströms förtjenster, hemställa, att Rikets Ständer måtte bevilja ett belopp af 200 R:dr för hans dotter Carolina Augusta Wadström, att såsom årlig pension från Allmänna Indragnings-staten utgå, så länge hon lefver ogift och i behöfvande omständigheter sig befinner. 30:o Vid regleringen af denna hufvad—titel har Utskottet jemväl förehaft till pröfning en inom Ridderskapet och Adeln af Herr Örnflycht, Adolf Gustaf, väckt motion, deruti han föreslagit, att framlidne Majoren vid Ilottan, Riddaren af Svärdsorden med Svensksunds-medaljen, Sivert Roland Öbergs enka måtte tilläggas en årlig pension af 300 R:dr; varande till stöd för motionen anfördt, att framlidne Majoren Öberg, som den 28 Augusti 1851, 86 år gammal slutat sin lefnad, oafbrutet i 63 år tjenat Konung och fädernesland, och under siri verksamma krigarebana bevistat 1788, 1808 och 1813 årens krig samt deltagit i 15 sjödrabbningar, derunder han varit blesserad och fången, äfvensom att hans i fattigdom efterlemnade enka och 2:ne barn endast egde att ur Arméens enkeoch pupill-kassa uppbära ett belopp af 100 R:dr om året, hvartill mannen genom årliga insättningar under sin ovanligt långa tjenstetid väsendtligen bidragit.
Ehuru önskligt det skulle vara att potatisen mera begagnades för utfodring, vågar jag ej hysa så sanguiniska förhoppningar, att den upköpes af mindre jordegare och användes till foder åt kreatur och till detta ändamål kan husmannen ej eller deraf draga någon serdeles fördel, ty för de få som hafva egna kreatur, kan det visserligen öka afkastningen för dagen, hvilken genast förtäres, men bereder ej något kapital till anskaffande af brödföda. Man 80 Den 9 Maj. kan visserligen anmärka att denna hushållning, såsom icke varande rationel, bör afskaffas; men enär den, på samma gång, som den beredt jordegaren en proc., som han varit i tillfälle att lätt realisera, äfven förskaffat arbetaren bidrag till sitt uppehälle, bör man ej klandra att den är allmänt spridd, i de orter der jordmånen är serdeles passande till potatisodling, och att just delen öfvergångtid till ett ändamålsenligare brukningssätt är af behofvet påkalladt. De nu föreslagna hastiga förändringar äro desto betänkligare, då saknad och missnöje på samma gång upstår, icke allenast hos jordbrukaren utan äfven, såväl hos den idoge som sysslolösa delen af arbetsklassen. Mot mångfaldiga bestämmelser i det nya förslaget vore visserligen mycket att anmärka, helst jag befarar att flere vid tillämpningen icke kunna utföras, men då ett sådant andragande skulle blifva alltför vidlyftigt, får jag inskränka mig att endast yttra, på hvad sätt jag tror förändringen i bränvinslagstiftning på ett ändamålsenligare sätt eller rättare genom befrämjande af öfvertygelse bordt åstadkommas.
Majus Nådiga granskning understälxl, tillika uplyst, att någon tillgång till bestridande af de för Inrättningens organiserande och underhåll erfordorlige utgifter icke är att påräkna från den, under namn af Afrads Gassa, vid Stora Kopparberget samlade Fond, elen Herr BergsEauptmannen 'Pihl, uti sitt på Nådig befallning afgifne Förslag till inrättande af en Practisk Bergs-Skola i Fahlun, icke eller, såsom Utskotten uppgifvit, skall hafva för ändamålet ansett vara användbar; hvarföre Herr Frillerren ock, uil ett till Stats Utskottet remitteradt särskildt Memorial, framställt nödvändigheten äf til!räckli;;e medels anslående för ifrågavarande Undervisnings - Anstalt; äfvensom Kong!. Majit, enligt hvad till Herr Friherrens kännedom kommit, skall beslutit, att härom göra nämnde Utskott Dess Nådiga Proposition. Herr Protöcolls-Secrgteraren Hammarhjelm har deremot begärt, att, i den händelse Stats-Utsköttet icke skulle kunna uppgifva några tillgångar till fyllande af kostnaderna för tneranämnde Inrättning, frågan härom mätte hänvisas ti l Hög;ofl. Banco-Utsko.net vit föreslagen till Jernhand teringens understöd, torde kunna finna Utvägar, att anslå någon Summa till berörde ändamål. I anledning häraf, få Utskotten vördsamF. gen upplysa, att, sedan Kongl. Majit under den 7 sistledne April till Stats-Utskottet låtit aflemna åt sk il lige till Kongl. Majit ingifne handlingar, rörande frågan om den föreslagne
Att ursäkta uppskofvet med anförande af brist på fullständiga upplysningar, synes mig äfven orätt, då nu berörde motionär specielt ådagalagt hvarje vid ifrågavarande läroverk anställd lärares nu innehafvande lön och behöfliga tillökning. Att åter uppfylla begäran med hänvisning till de 6,800 Rklr, med hvilka anslaget till Rikets samtliga Elementar-läroverk, enligt Höglofl. Utskottets förslag, nu skulle komma att ökas, är att i det närmaste lemna den obesvarad. Utom att denna tillgång behöfver användas till flera andia redan af Höglofl. Utskottet antydda nödiga behof, skall den sannolikt så medtagas af många, ännu erforderliga nya lärares anställande, andra gamla, behöfliga och emotsedda lönefyllnader och dupplicanters aflöning m. m., att Upsala Cathedral-Skolas ifrågavarande lärare-personal förblifver ohulpen. Möjligen kan dock denna nya tillgång blifva tillräcklig för äskad löneförhöjning vid Lunds Cathedral-Skola, der behofvet sannolikt är något mindre.” Häruti har Herr Norin instämt. Stats-Utshotteti Utlåtande, N-.o 4-1, 39 I frågan om anslag till en Pharmaceutisk Läroanstalt: Af Sven Heurlin, Bengt Gudmundsson, Petter Persson, Per Persson , David Andersson, Jonas Johansson. Anders Nilsson, Anders Johan Sandstedt och Johan Johansson. Angående anslag till en Inrättning för sjukes behandling med Electricitet: Af Prosten Lundblad. Af Herr Schartau, sorn ansett, dels att Utskottets förslag om inrymmande af den ifrågavarande Electricitets-machinen i Staten tillhörigt hus, bordt föranleda någon nedsättning uti den af motionären äskade summan, dels att anslaget icke bordt tillstyrkas att uppföras på ordinarie Stat, [utan endast att utgå till nästa Riksdag. Häruti har Herr Norin instämt. Rörande äskade anslag till Räddnings-anstalter för moraliskt vanvårdade barn: Af Herr von Rosen, G.: ”Utskottet har, med anledning af ifrågavarande motion, afstyrkt allt Stats-anslag åt det ändamål, motionären anvist. Som stöd för detta anslag har Utskottet åberopat olämpligheten, att
Såsom skäl till denna emot lagens uttryckliga ord stridande praxis, åberopas Kongl. Förordningen den 19 Juli 1815.” ”Denna förordning lyder, som följer: ”WI Carl etc. Gore veterligt: Att som de hittills meddelta föreskrifter om hvad som iakttagas bör af den, som i brottmål vill hos Oss i underdånighet söka ändring i Hofeller Öfver-rätts utslag, då han ej är häktad, icke äro så tydliga och bestämda, att parters lagliga förmån och rättighet att få deras talan af Oss pröfvad, kunnat derigenom anses vara tillräckligen förvarad, håfve WI, med Riksens nu församlade Ständer, funnit godt, med upphäfvande af hvad äldre författningar i denna del bjuda, till allmän efterrättelse stadga och förordna följande: ”Den som hos Oss vill söka ändring i något al Hofeller Öfver-rätt meddeldt Utslag i brottmål, som efter anslag är utlardadt, ingifve i Wår Justitie-revisions-expedition sina underdåniga besvär inom hälften af den tid, som i 30 kapitlet 9 § Rättegångs-balken för tvisters fullföljande finnes utsatt. Har målet varit Hofeller Ofver-rättens pröfning underställdt, vare lika tid till de underdåniga besvärens inlenmande, från den dag parten af utslaget bevisligen undfått del.” ”Böter, ersättning för rättegångs-kostnaden och hvad Hofeller Öfver-rätten derjemte ålagt den missnöjda parten att gälda, skola, så vidt sådant ej lörut vid besvärs anförande derstädes mot Under-rätts utslag skett, nedsättas hos Wår Befallningshafvande, Magistraten eller Kronofogden i orten, samt bevis derom bifogas de underdåniga besvären. Är den sakfällde så fattig, att han ej kan utgifva de medel, Hofeller Öfverrätt honom ådömt, bör, jemte besvären, företes intygande derom af domstolen eller domaren eller, om det ej kan ske, af vederbörande Kronobetjent eller Kyrkoherden i den församling, der den sakfällde bor och har sin hemvist.