Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtm, yttrade, att under discussionen, dels blifvit yrkadt bifall till 63 § sådan den af Utsk. var föreslagen ; dels Hr Lagerhjelm föreslagit, att den skulle blifva så lydande: ”Jemte de åtgärder, Bancofullm. hafva att vidtaga till förstärkning af Bankens metalliska cassa, äga Fullmäktige att, när Bankens ställning i öfrigt det påkallar: a) minska utlåningen genom Handelsoch Näringsdisconterne och afslå ansökningar om nya creditiver; b) samtidigt dermed: antingen emot betalning i bancosedlar försälja innehafvande obligationer, eller upptaga lån emot räntebärande förbindelser, ställde på viss tid eller uppsägning; c) alldeles inställa nämnde utlåning samt indraga större eller mindre del af utlåningen på namn och reverser med omsältnin^srätt genom Bancodisconten och Lånecontoren; samt <0 Den 18 April f. m. 529 d) genom vägran af nya län, efter hand minska öfriga grenar af Bankens lånerörelse, den på fastigheter dock i sista rummet. Börande dessa för metalliska cassans bibehållande, medelst förminskning af Bankens vid anfordran betalbara förbindelser, anvisade utvägar begagnas i den ordning de bär ofvau äro uppräknade”; dels ock Hr Rosenblad föreslagit Härvid anmälde sig Hr Rosenblad och yttrade: Jag skall låta mitt förslag förfalla och förenar mig med Hr Lagerhjelm. Sedan H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, vidare omnämnt, att Gr. Frölich och Gr. Horn yrkat afslag å ifråga v. §, samt att proposirne skulle komma att framställas i den ordning de nu blifvit uppgifne, hemställde H. Ex., om R. o. Ad. bifölle den af Utsk. föreslagne 63 §. Hopades ja och nej. Propos. till bifall ä denna § med de deri af Hr Lagerhjelm föreslagne förändringar blef härefter framställd och äfven med ja och nej besvarad. 11. Ex. hemställde sedermera, om R. o. Ad., såsom Gr. Frölich föreslagit, behagade afslä 63 §.
Hvem vet, någon kan få se och tycka om dem.» Sibyllan öfversåg ännu en gång korten. «Hit kommer också oväntadt qvinnfolksfremmande,» sade hon. «Genom henne blir ledsamhet, åt — ge mej si — en två tre åtta och nie, ja rakt träffar det unga hennes nåd.» «Jag förbehöll mig att vara från alltsammans» inföll den läsande damen, något högdraget. «Hennes nåd ursäktar då,» svarade Maja Stina litet stucken, «vi få väl se huru det går» — Hon ärnade fortfara, men blef afbruten genom en tjensteflickas ankomst, som bar en brödkorg samt tvenne smörassietter m. m., på en tebricka; detta ställde hon på bordet, och sade att lagmanskan nyss kommit hem och hade med sig en ung fröken. «De komma hit i ögonblicket för att äta frukost,» tillade hon. «Samla då fort ihop dina kort, kära Maja Stina, och smyg dig bort på en omväg, att de icke möta dig,» sade fröken Barbara, ifrigt påskyndande. «Men märkvärdigt hvad den menniskan alltid säger sannt! Få nu se om den der unga fröken — jag undrar just hvem hon kan vara — om hon, säger jag, kan göra kusin Riebnitz någon ledsamhet.» «Gör sig icke onödigt bekymmer, söta tant, jag hvarken fäster mig vid sådant der prat, eller tror derpå; då har det också ingen betydelse,» svarade denna med en viss öfverlägsenhet. Båda fröknarna sågo förnärmade ut; de ärnade just svara, men hindrades af lagmanskan, som inträdde. Leonna presenterades för damerna, och de för henne. Barbara var faster till lagman Bärendorf, och fru von Riebnitz en aflägsen slägtinge, hemma från Reval, och för närvarande här på besök. Efter frukosten gjorde fru Bärendorf tant Barbara reda för sitt besök hos friherrinnan Perlkrans. «Gumman har visst ännu qvar sina små egenheter,» sade hon, «men man glömmer dem gerna för hennes personliga älskvärdhet, eller huru mitt hjerta?» frågade hon och vände sig till Leonna.
Föredrogs å nyo och bifölls Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande, N:o i5, angående yrkad högre Tull å vissa från Ryssland och Finland inkommande varor., S. D. Vid förnyad föredragning af BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconornie-Utskottens ytterligare Utlåtande, N:o 16, angående Brännvinsbränningen och dermed gemenskap egande ämnen, blef detsamma af PresteStåndet bifallet, med undantag af nedanstående punkter, uti hvilka Preste-Ståndet fattade följande beslut: 29. Trot. Utdrag den 10 'Sept. 1829. 1:0 att i Författningens första Art. 7 §, (nu 6:te) efter orden ”äfvensom det vare ane eller fiere inom samma Byalag eller Säcken obetaget att’’’, skulle inflyta ; emot samfäldt erläggande af B r ä nnvinsbräti 11 i ngt af g ift e n och behörig anmälan derom vid Skattskrif ningen ; 2:0 att början af 1 Art. 8 §. (nu 7:de) borde erhålla följande lydelse: af de feste jordinneJiafvan. de ro etc. ; 3:o att det tillägg, Utskotten föreslagit till 5 §. 3 Art. 2 IVlom. borde lyda sålunda: Sådana hattar,på hvilka ifyllnings lucka är anbragt, skola uppmätas till luckans nedersta kant, och hvad hatten sålunda befinnes nedanföre denna kant innehålla sammanslås med sjelfva BrännvinsPannans kannerymd, efter afdrag likväl af kokrummet. Der ifyllningsrör är anbragt på hatten eller pannan, skall hatten uppmätas till den i hatten befintliga nedre kanten af det rör, sorn är bestämdt att afleda Brännvinsångan till afkylningsr edskap en, och hvad hatten sålunda befinnes innehålla sammanslås med sjelfva Brännvinspannans kannerymd, likväl med afdrag af kokrummet; 4:o att, med ändring af den af Utskotten föreslagna beskattningsgrund för Brännvinsbränjvingsafgiftens beräknande, den årliga Brännvinstillverkningen skall beskattas med viss afgift. Vrot.
Uti ofvan omförmälda af Herr Schwan väckta motion och den i sammanhang dermed af Herr Bergman afgifna, har blifvit yrkadi: af Herr Schwan, att tullfrihet måtte beviljas för saltad lax och strömming; och af Herr Bergman, alt införselstullen å sill, saltad eller inlagd, samt å torr fisk, alla slag, hvilka artiklar utgjorde Filar. Fisk. 22 Bevillnings-Utskottets Betänkande, JU S. Fjedrar. Flaskfoder. Flintor. Foglar. förnödenbelsvaror för de fattigare klasserna, måtte nedsättas till hälften af hvad nu är stadgadt. Utom för saltad lax, hvarå gällande införselstull 2 R:dr 32 sk. tunnan synes nog hög, äro öfriga ifrågasatte fiskslag åsalte ganska ringa införselsafgifler; hvadan och då dessa afgifter dessutom utgå endast till hälften för de från Norrige inkommande fisksorter, samt ytterligare nedsättning deri skulle i ganska väsendtlig mån minska statsinkomsten, utan att medföra märkbar lindring i varornas minuteringspris, Utskottet hemställer, att införselstullen å saltad lax må nedsättas till 2 R:dr tunnan, men öfrige slag, saltad eller inlagd, äfvensom alla slag torr eller rökt fisk vid nu gällande tullbestämmelser bibehållas. Med afseende å värdeförtullningens olämplighet, anser Utskottet fjedrar, ej specificerade, nu åsatte 3573 procents tull, i stället böra, på sätt Herr Rosenblads motion innehåller, hänvisas till lika tullbehandling med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå. Af samma orsak och i enlighet med nyssnämnde motion tillstyrker Utskottet, alt Flaskfoder, nu belagde med 531/-, procents lull, må hänvisas till lika tullbehandling med Trädvaror, mer eller mindre arbetade, ej specificerade.
Lånesummans förhållande till derför hypothiserade obligationers kapital-belopp, äfvensom den ränta, hvilken för ifrågavarande lån skall till Riksgälds-kontoret erläggas, må likaledes, med afseende å dessa obligationers afsättlighet och den vanliga penningeräntans belopp, af Fullmägtige bestämmas; egande Fullmägtige jemväl att för sådana medel uppköpa antagliga obligationer, som förfalla inom viss bestämd tid eller som utan svårighet och kapitalförlust kunna vid inträffande behof föryttras. t 20 StatsUtskottets Memorial N:o 15 8. § 196. För bestridande af Riksgälds-kontoret åliggande utbetalningar eger detta verk att. begagna ett kreditiv (i lii kels Ständer* Bank till belopp af högst En million fembundratusen R:dr, mot Fyra procent årlig ränta å hvad som af kredit-ivet lyftas; börande i afseende på kreditivets begagnande de uti bankoreglemente derom meddelade föreskrifter lända till efterrättelse. § 197. Derest sådant, för verkställigheten af Riksgälds-kontoret åliggande utbetalningar, finnes oundgängligen nödvändigt, ega Fullmägtige att upplåna dertill erforderligu medel mot detta verks räntebärande obligationer, ställda till inlösen autinge'u efter viss förfallotid eller efter föregången uppsägning, eller ock efter utlottning, på sätt Fullmägtige linna lämpligast och ändamålsenligast samt med det ^11 männas fördel mest öfverensstämmande. § 198. De medel, som inflyta å den s. k. Slatslåne-/ondens utestående fordringar, skola, efter afdrag af nödiga förvaltningsutgifter, till Riksgälds-kontoret aflemnas. § 199. Likaledes bör salpeter-fonden, sådan den vid 1866 års utgång efter afslutad hufvudbok befinnes, till Riksgälds-kontoret öfverlemnas. A ngående uppbörden och redovisningen af de till Riksgälds-kontoret ingående bevillning»- m. fl. medel. § 200.
Varder Riksdagsman under påstående riksdag, eller under resa till eller från R riksdagen, med ord eller gerning ofredad af den, som känner, att han i sådant ärende stadd är, eller sedan han sjelf det tillkännagifvit, eller varder han efter riksdagen, för riksdagsgöromålens skull, si behandlad: då skall sådant såsom edsöresbrott anses och straffas. 0. $ 36. 0. § 72. 0. § 59. F. § 110. 0. § 77. F, § 110. 0. § 79. F. § lil. 0. § 77. 36 KonsHtutions-Utskotlets Memorial, N:o 7. R F § 110. § 161. Ej må någon kunna under tilltal ställas eller sin frihet beröfvas för sina ger ningar eller yttranden i egenskap af riksdagsman, utan att den Riksförsamlingens afdelning, till hvilken han hörer, sådant tillåter, genom uttryckligt beslut, deruti minst fem sjettedelar af afdelningens vid omröstningen tillstädesvarande ledamöter instämt; tage sig dock ingen häraf anledning till frikallelse från författare-ansvar enligt Tryckfrihetsförordningon. Ofverfaller någon, inom Riksförsamlingen eller dess afdelningar, den andre med hugg och slag, skall sådant som edsöresbrott anses och straffas. Nyttjas dervid vapen, straffes derutöfver med ett års fängelse. Den, som sådant våld begår, skall, utan att vidare njuta riksdagsmannaskydd, till behörig Domstol öfverlemnas. Beskylles Riksdagsman för någon grof missgerning, må han ej i häkte kunna inmanas, förr än efter anställd ransakning domaren sådant skäligt pröfvat, såvida han ej å bar gerning funnen varder: gälle likväl, om han efter domstolens kallelse sig ej inställer, hvad allmänna lagen i slikt fall stadgar. Ej må Riksdagsman häktas för mindre förbrytelser eller, under påslående riksdag, för skuld insättas; vare dock hans egendom ej från laga utmätning frikallad.
Ansenliga sträckor af .sveriges kuster sakna nemligen allt annat försvar än det rörliga, hvilket svårligen kan erhålla den utsträckning, att det skulle kunna skydda alla punkter, som kunna hotas af en, äfven ringa, fiendtlig styrka; men af flera skäl och ej minst i följd af svårigheten att bestämma ett mindre antal punkter af särskild vigt samt omöjligheten att utsträcka åtgärden till alla sådana, som någon gång kunna deraf blifva i behof, har komitéen icke funnit sig böra för detta ändamål föreslå nya befästningar att af Slaten utföras, utan endjsf trott sig böra förorda åtgärder, som, jemte det de skulle i sin mån befordra det afserlda ändamålet, tillika skulle gifva en bestämdare rigtmng åt den enskilda fosterlandskänslan, och hemställer alltså att, om någon menighet skulle önska till sitt försvar O O , , mot fiendlliga anfall på egen bekostnad anlägga och med erforderlig servis förse ett eller annat försvarsverk, sådant icke allenast mätte medgifvas, under vilkor att anlägg ningen skedde efter grunder, som i militäriskt hänseende af Kongl. Majit funnits lämpliga, och med iakttagande af vederbörandes i detta afseende meddelade föreskrifter, utan äfven ledning för arbetets utförande samt nödig bestyckning och ammunition af Staten kostnadsfritt lemnäs, äfvensom undantagsvis, när ändamålet och behofvet af Kongl. Majit finnas sådant påkalla, möjligen äfven något understöd till anläggningens verkställande.» Med anledning af detta utlåtande af sjöförsvarskomitéen och sedan Sundsvalls och Hudiksvalls frivilliga skarpskyttar (öi k larat sig villige att åtaga sig serveringen af de kanoner, som kunde komma alt placeras vid inloppen till nämnda städer, ingingo stadsfullmägtige i dessa båda städer, sommaren år 1864, med underdåniga ansökningar i ämnet till Kongl. Majit, hvarpå Kongl. Majit anbefalde Chefen för mgeniör-korpsen Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. N:o 26. 61 att gå i författning om terrängförhållandenas undersökande vid inloppen till Hudiksvall och Sundsvall, uppgöra förslag till dessa inlopps försättande i försvarsbart skick samt dermed till Kongl. Majit inkomma.
Sedan vid föredragning af SarnmmansaUa Utskottets Memorial N:o 33, i anledning af Riks-ständens skiljaktiga beslut i fr ågor dels om ordnandet af folkskole-väsendet, dels ock om anvisande af derför erforderliga medel, Riks-stånden, nied gillande af Utskottets yttrande alt Rikets Ständer genom 3 Stånds sammanstämmande mening beslutat alt den personliga skyddsafgiltens halfva belopp må till folkundervisningens befrämjande användas, godkänt den föreslagna omröstnings-proposilionen N:o I, hafva Rikets Ständer sedermera, på sätt Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 216 utvisar, beslutat i öfverensstämmelse med ja-proposilionens Innehåll, hvarigenom, enligt Sammansatta Utskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet gillade förslag, ijidelar af den till folkundervisningens befrämjande anvisade halfva personliga skyddsalgiflen blifvit afsalta att under vissa vilkor utgå dels lill uppmuntran för småskolors ändamålsenliga inrättande, dels ock till understöd för de examinerade folkskolelärarare. Till följd häraf och då den af Presteoch Bonde-stånden uttryckta mening, hvilken innefattades uti nej-propositionen, eller alt hela den ifrågava rande andelen af personliga skyddsafgiflen skulle, på sätt nu sker med folkskole-algiften, öfverlemnas åt kommunerna, icke af Rikets Ständer gillats, finnas för bestridande al dels utaf Rikets Ständer redan beslutade, dels al Utskottet ifrågaställa, men ännu oalgjorda anslag till folkundervisningens befrämjande, att tillgå återstående ftdelarne af berörde afgift. Då de särskilda beslut om vissa anslngs-summors uppförande å Riks-slatens 8:de Hufvud-tilel, hvilka lättats af Bonde-ståndet i afseende pä de genom tre
Direktionen hafva handlat välbetänkt, då den ej gått i författning om verkställigheten, enär Riddarhus-byggnadens yttre reparation skulle komma att kräfva högst betydliga utgifter, hyser fortfarande den mening, att i sammanhang med dessa yttre reparationer, äfven de förändringar i afseende på Riddarhussalens inredning böra vidtagas, sora hafva till föremål, dels att åstadkomma sittplattser till högsta möjliga antal, dels försätta varmapparaten i det skick att den fullkomligt uppfyller sitt ändamål, dels ock att utestänga kylan genom golfvets omläggning, takets behöriga iståndsättande samt genom anbringande af glas-dörrar i förstugan. Under förutsättning att flertalet af Ridd. och Adelns Herrar ledamöter gilla denna Utskottets åsigt, får således Utskottet nu vördsamt tillstyrka Ridd. och Adeln att åt Riddarhus-Direktionen öfverlemna, att i sammanhang med Riddarhus-byggnadens yttre reparation, så vidt under handen varande eller framdeles anvisade tillgångar medgifva, så fort sig göra låter, gå i författning om sådan förändrad inredning af Riddarhussalen, som i främsta rummet afser nödigt utrymme och dermed förenad bättre uppvärmning af samma säl, under iakttagande tillika af möjligaste prydlighet. En ledamots reservation åtföljer. Stockholm den i Maj 1857. [Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 14. Reservation: Af Herr von Francken, Georg Wolfgang, som för sin del ansåg Utskottet icke vara i tillfälle att för närvarande afgifva något förslag till Riddarhussalens inredning, utan endast böra tillstyrka Ridd. och Adeln att åt Riddarhus-Direktionen lemna uppdrag att, jemte de behöfliga yttre reparationerna å Riddarluis-byggnaden, gå i författning om verkställighet af Ridd. och Adelns redan vid sisth riksdag fattade beslut om en ändamålsenligare inredning af Riddarhussalen till bänkar och sittplatser och att dervid äfven låta vidtaga behöfliga förbättringar af eld apparaten och taket m. m. Bil. Litt. A. Till Högloft. Riddarhus-Direktionen! Sedan Högloft. Ridderskapet och Adeln under den 11 sistlidne Februari behagat till Högloft.
Hr Silfversparre, Oscar. » 2243. » Hr Hadorph, fullm. Gr. v. Rosen, Conrad August. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att, enligt hvad honom blifvit meddeladt, komme i dag efter kl. 5 e. m. biljetter till den förestående jernvägs-invignings-färden att utdelas å jernvägsbyrån i Storkyrkobrinken, hvarest äfven upplysningar ang. klädsel, tiden för afresan m. m. komme att meddelas. Vidare tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att genom Första Direktören vid K. M:s Hofkapell och Spektakler 180 ledamöter af R. o. Ad. blifvit inbjudne att bevista en festlig representation å Kongl. Theatern, som efter H. M. Konungens och R. Stms deputerades återkomst till hufvudstaden komme att gifvas Fredagen d. 7 d:s; och anmodade Hr Gr. o. Landtm, de medlemmar af St:t, som önskade erhålla biljetter till nämnde spektakel, att anmäla sig bos Riddarh.-Fiskalen. Hr af Geijerstam, Olof, hade inlemnat ett Mein. af följ:de lydelse: Som jag är förhindrad att oafbrutet bevista riksdagen, får jag i ödmjukhet anhålla, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, varda befriad från det mig gifua uppdrag att vara en af R. o. Adis Elektorer. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. å bifall till denna anhållan, och sedan dertill svarats flera ja jemte ett eller annat nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Upplästes ett af Frih. Beck-Friis, Joachim Tawast, inlemnadt Mern. af lölj:de lydelse: Med stöd af 23:dje §:n Riddarh.-Ordn., får jag härmed afsäga mig min plats som ledamot i Hiddarh.-Utsk:t. Frih. Leijonhufvud, Bengt Carl Fredrik:
Jag kommer från Amerika, ehuru icke direkte, emedan jag sednast varit i Sussex, der jag besökt en gammal ungdomsvän, baronet Glithinghams moder; derifrån åtföljde han mig, ty vi skola begge begifva oss till London. På vägen hörde vi att ni voro hemma och beslöto derföre att vika in och helsa på eder. Det var mycket vänligt gjordt, svarade Lucy, som ensam talade, ty fadren, som alltid var tyst och sluten, var nu dystrare än vanligt, och höll sina ögon ofrånvändt riktade på den unge mannen, som helt ogeneradt deltog samtalet. Min nådiga fröken, sade denne med inställsam artighet, om icke fru Rush lofvat taga mig under sina vingars skugga, skulle jag aldrig vågat beträda detta slott. Den, som min mors vän införer i vårt hem, kan vara säker på att som en gerna sedd gäst emottagas, svarade Lucy, och jag är öfvertygad om att min far delar min mening, tillade hon lätt vidrörande den gamle, som fortfarande satt tyst och icke kunde taga sina ögon ifrån den nya gästen. Mycket riktigt, svarade han, då han kände dottrens hand på sin arm och hörde de sista orden. Vi hafva redan tecknat Edvards porträtt uti ett af de föregående kapitlen, och det återstår oss derföre blott att göra fru Rush's bekantskap. Hon hörde till den klass menniskor som icke göra stora anspråk på andras uppmärksamhet, men hvilka äro välkomna hvarhelst de visa sig. Man såg att hon hade varit vacker och ett drag af utomordentlig godhet låg utbredt öfver hela hennes ansigte och i hennes ögon. Det finnes ett drag öfver munnen som aldrig bedrager och hvad ögonen beträffar, är det svårt att finna en bättre liknelse än den så kända: ögat är själens spegel. Mrs Rush hade varit en god vän till Lucys mor, hade gift sig med en amerikanare och lefde sedan i hans hemland lycklig och ansedd. Nu var hon enka och hade beslutit att göra en liten resa till sitt fädernesland. Vi hafva intet vidare att säga om hennes person.
Preste-St:s den 28 och 30 i nämnde månad bordlagde prot.-utdrag N:o 243, innehållande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att biträda hvad Preste-St. i frågan beslutat. Frih. af Ugglas: I afseende å föredragningen af detta Betänk, får jag hemställa, att detsamma punktvis måtte föredragas, samt att, sedan samtlige paragraferne blifvit genomgångne, R. o. Ad. sist ville taga i öfvervägande Utsk:ts hemställan, »det R. St:r, med afslag å Hr Prosten Sondéns framställning, samt med förklarande etc. etc,»; hvarjemte jag får föreslå, att R. o. Ad. måtte besluta, att, om åtskilliga §§ komma att återremitteras, Utsk:t måtte ega befogenhet föreslå de redaktionsförändringar, som deraf kunna blifva en följd. Ilr Gr. o. Landtm, förmälte, att Frih. af Ugglas hade föreslagit, dels att föredragningen af ifrågav:de Betänk, skulle ske punktvis, med iakttagande deraf att Utsk:ts första hemställan icke företages till pröfning förr, än författnings-förslagets alla §§ blifvit genomgångne och afgjorde, dels ock att R. o. Ad., på sätt förut vid behandling af vidlyftiga lagförslag iakttagits, skulle besluta, att, för den händelse åtskillige §§ komme att, på grund af gjorda anmärkningar, återremitteras, Utsk:t hade för sig öppet att, vid förslagets förnyade granskning, föreslå de jemkningar i afseende å redaktionen af de bifallne §§:ne, som kunde finnas behöflige till följd af de förändringar, som de återremitterade §§:ne torde komma att undergå; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade bifalla hvad sålunda föreslagits. Ropades ja. 432 Den i April. Härefter föredrogs författnings-förslagets § 1.
Cirkulär-bref af samma dag), hvars stadganden erbjuda en serdeles slående öfverensstämmelse med hvad jag ansett nödigt, ithy att årliga uprensningar af större och mindre vattendrag till vidmakthållande af deras naturliga aflopp äro deruti anbefallde att under kronobetjeningens vård och tillsyn verkställas, hvaröfver K. Bef:h:de förständigades hålla alfvarsam hand, finner jag vid dessa stadganden med lätthet böra fogas de föreskrifter dem jag går att, med hufvudsakligt förnyande af min motion sedan förlidna riksmöte, vördsammast föreslå, sålunda: Att R. St. måtte för egen del besluta och till K. M:s nåd. fastställelse nild: st anmäla ett lagstadgande, hvarigenom menigheter, enskilde eller bolag, hvilka af statsmedel, för utförande af kanaler, slussar, vattenaftappningar, hamnbyggnader eller andra dylika arbeten, njuta understöd genom direkta statsanslag eller lån, förbundos att framgent underhålla dessa arbeten i öfverensstämmelse med de ritningar och planer, K. M. för arbetets utförande i nåd. bestämt och fastställt, äfvensom att, till kontroll å arbets-intressenternes fullgörande af denna sin förbindelse, det skulle åligga K. Bef:h:de i rikets län att genom någon lämplig, helst vetenskapligt och praktiskt bildad tjensteman, tid efter annan och alltid minst hvart tredje år, eller oftare, derest anmälan af behofvet från någon af arbetseller jord-intressenterne eller ock af kronobetjening sker, låta undersöka och besigtiga hvarje sådant arbete, samt, i händelse förfall derå sig visar, förelägga interessenterne att det förfallna inom någon viss, lämplig tid iståndstätta, hvarefter K.