Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Alt ater, på sätt Molionairen alternativt föreslagit, stadga, det Krig»- Hof-Rätten borde utgöras endast af ständige ledamöter, hvilka egde åtnjuta deremot svarande löner på Stat, och ej finge tillika bekläda annat embete, skulle icke allenast medföra ökade Statsutgifter, utan äfven verka menligt i det afseende, alt den ifrågavarande Domstolen beröfvades sådane ledamöter, som voro uti verklig och activ militaire-tjenst. Utskottet finnér således icke skäl att ä motionen, i hvad den angår upphörande af Krigs-Hof-Rätten eller förändring af dess organisation, tillstyrka bifall. Men beträffande frågan om Öfre och Nedre Borg-Rät terne, får Utskottet åberopa och hänvisa till hvad Utskottet i dess Betänkande N:o 82, rörande dessa Domstolars indragning, föreslagit. Ånkom till Expeck-Utskottet cl. 10 Julli. Betänkande, öfver väckta motioner om ändring af 2 $. och ett tillägg till 3 §. i 12 Cap. Rättegångs-Balken. Hedervärda Bonde-Ståndet har, genom Protocolls-utdrag för den r sistlidne Mars, lill Lag-Utskottets behandling hänvisat två serskilde af Riksdagsval lnnigtige Per Jönsson från Öland och Nils Magnusson från Calmar Län afgifne memorial, hvaruti de anfört: 1:0 Per Jönsson, att då erfarenheten skall visat, det de i 12 Cap. 2 §.
De 2 siste talarne, Hr von Hartmansdorff och Frih. Palmstjerna, hafva rätteligen yttrat sig i frågan ronde räntornas beskaffenhet och förenkling; men de hafva framställt ett annat förslag till villkor, som jag anser ej bättre än hvad Utsk. föreslagit, utan vara fullkomligen lika oriktigt. Jag har nemi. trott, att om vilkor skulle vara nödvändigt, skulle det vara för de jemkningar som skulle uppkomma genom räntornas förenkling; men jag ber Herrarna betänka, att alla sådana frågor höra icke till inkomsternas beräkning, utan de höra till utgifternas, och utgiftsbetänk. hafva vi nu ingenting alls alt skaffa med. Det följer af sig sjelft att, om den summa, som de indelta räntornas belopp utgör, skulle till stats-verket indragas, så måste ock staten förskjuta samma summa eller 1,762,000 r:dr att till löner utgå. Det blir således ingen förändring och det är således onödigt att göra något vilkor i det ena eller andra fallet. Om det skulle komma att hända, hvilket dock är en alldeles obehöflig farhåga, att. R. St. antogo ränteförcnklingsförslaget, och deraf statsbrist uppkomme af t. ex. 762.000 r:dr, så att endast en million återstode för staten alt aflöna indelningshafvare!! med; så följer af sig sjelft, alt samma Ständer, som hafva beslutat en sådan skänk, mäste ock draga försorg om att fylla behofvet af samma summa; ty det är blott de ordinarie och eventuella utgifterna, som kunna komma alt undergå förändring vid hvarje riksdag, men de ordinarie och indelta räntorna kunna i alla tider icke komma att undergå någon förändring. Det är således lika obehöfligt, det af Hr von Hartmansdorff och Frih. Palmstjerna gjorda vilkor, som det af Utsk. gjorda. Jag anhåller derföre all icke något af de framställda vilkoren, af hvad beskaffenhet som helst, må förklaras för de grunder, hvarpå Utsk. bör grunda sitt betänk. rör:de indelta räntorna, vare sig de ingå lill staten eller indelningshafvaren. Frih, von Kraemer:
Till förenklande af Financen hörer derjemte, efter min tro ,3 att Banquen öfvertager RiksgäldsContoirets AfFairer och att hädanefter, så fort RiksgäldsSedlarne ingå, de vid återutgifvandet förvandlas i BancoSedlar med den iSoo fastställde Devalvation, så att endast en FinanceStyrelse , och en slags Varu - eller MyntRepre. sentant måtte finnas i vårt kära Fädernesland, Slutligen får jag i afseende på Götha Canal yttra , att jag aldrig ansett detta skrytarbete hafva bordt förutgå stadgadt Fenningeväsende , blomstrande Åkerbruk , Handel och Käringar, eller må hända snarare aldrig i denna sträckning bordt äga rum; men att, då derpå redan så många Millioner äro använde, anledning synes mig till den hemställan, att den delen af Canalen må först fullföljas, som går genom Westergöthland och Banquens lofvade bidrag må dertill utgå, samt då Rikets välmåga det tillåter , framdeles ätven det öfriga , dock under vilkor, att Staten garanterar framtida skadestånd för de Patriotiska bidrag, som redan i Actier äro gjorda , utan hvilken Borgen de återstående 40 Procent på Actierne föga lärer ingå och arbetet således snart eller sent måste öfvergifvas. För dessa mina troligen ej skickligt utvecklade, men af lågande Fosterlandskänsla förestafvade Anmärkningar, anhåller jag om skonsamt bedömande oeh. att de må till Bancooch StatsUtskotten remitteras3 i fall vid prof - 234 Den i Martil. ningen af de vigtiga Ärender, hvarom jag har vågat yttra min öfvertygelse , möjeligen min åsigt deraf skulle kunna vinna något afseende, Remitterades till Statsoph BancoUtskotten, Grefve Gyllenborg, Johnn Henning, hade inlemnat ett Memorial , hvilket upplästes, $å lydande:
Pröfning af denna framställning uppsköts, intilldess Hedervärda BondeStåndets beslut i bär afsedd fråga blifver meddeladt. Inbjudning till Borgare-Ståndet att godkänna en af Höglofliga Ridderskapet och Adeln vidtagen jemkning, i afseende på mom. 2, under litt. B och C, af Utskottets Betänkande N:o 19, samt den första voterings-propositionen. Inbjudningen antogs, och voterings-propositionen godkändes. Utskottets åsigt och framställning, angående der omförmäldt anslag af 24,000 R:dr Riksmynt. Gillades. Samma sida. ■ "Bet sista yttrandet. Bifölls. Sidan 6. Det första yttrandet och dermed sammanstäldt förslag till den andra voterings-propositionen. Voterings-propositionen återremitterades. Samma sida. En anmälan näst efter berörda voterings-proposition. Lades till handlingarne. Den hemställan, som slutar den förra och begynner den sednare sidan. Lades till handlingarne, i hvad denna hemställan afsåg Ilögvördiga PresteStåndet, och blef i öfrigt gillad. Den der upptagna inbjudning till Hedervärda Bonde-Ståndet. Lades till handlingarne. Samma sida. Utskottets hemställan till Borgare-Ståndet, i fråga om inseendet öfver folk-skolorna. Bifölls. Samma sida. Yttrandet, i anledning af Borgare-Ståndets återremiss af punkten G, i Utskottets Betänkande N:o 19. Ståndet lade detta yttrande, med godkännande, till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Prot.-Utdrag den 20 November 1857. 639 Memorial N:o 34, i anledning al' Rikets Ständers skiljaktiga beslut, rörande Utskottets Utlåtande N:o 20, öfver väckt motion om beviljande af pension åt Grefve Thorsten Rudenschöld.
Sedan lade han sig lugnt till sömns vid den knastrande glöden, men när han efter en stund plötsligt fick upp ögonen, stod getpigan midt framför honom och tittade in under det låga taket, på hvilket afvigvända räfskinn lågo utbredda till torkning. Hon frågade honom ingenting om den höga spisen eller bonaderna eller det hala golfvet, utan sade endast: – Det har blåst upp en frisk bris, så att holmen drifvit i land vid andra stranden. Men hvarför låter du de torra räfskinnen ligga kvar på taket i stället att breda ut dem här inne på marken. Och så skola vi sticka ned enar rundt omkring på holmen, så att man inte kan se hvarken oss eller kojan. Han tyckte, att hon talade förståndigt och gick genast i land och samlade enar. Ännu långt efter midnatt arbetade de på befästandet och förskönandet af hans holme. De förfärdigade till och med af näfver och pinnar en dörr, som de kunde ställa för ingången, och när de slutligen åter sköto holmen från land, förankrade de den med två pålar ute på vattnet. – Vindbron är nu hissad, – sade Johannes, – och vi få se till att skaffa de nya gästerna hederlig förplägning som rätt är. – Kökspigorna och fatbursdejorna äro alltid så långsamma, – sade hon och vände de båda fiskarna på härden. Moarna brummade och sjön plaskade, så att holmen och säfven och alla de slutna näckrosorna gungade. Så snart måltiden blifvit förtärd, lade sig Johannes längst inne vid härden, men Lena, som ännu icke kände sig besitta äganderätt till Villerö, kröp ihop ytterst vid ingången med sin ena hand till hufvudgärd. Hon hörde ännu enriset spraka af hjärtans lust, och medan hon somnade in, räknade hon de små gnistorna, hvilka ofvanför springan i taket seglade fram genom nattluften som stjärnor. Det var den femte ... Det var den sjette ... Det var den sjunde ... Så kom hon ihåg en af sina visor: På veckans morgon den sjunde, när klockorna de ringde till bön, då grät hon af hjärtans grunde, fast brudekransen ännu låg grön ...
Öm nägon af de alternatider Herr Lagmäti kl.ööl^ fökestagit, want Riksens Höqlofli Ständers bifall, skulle en smnMa Upkomma, soM öfwctleMnad till Kongli MajikS höga disposition och fördelning, ware sädan, att "roligen ej allenast Hof-RältS Ledamöterna och Betjenikiaen kunde winna ett nagorlUn. möt ändaMalet swgranve aflöning, utan öck Kongl, Ä!aj:t äga nägot öfwerskott att anwända sa wät rifl bestridande af arfwoden wid adjunctioner, da antingen särskilde händelser eller ordinarie Ledamöters sjukdom sördkade ön eller flera ekträ Ledamöters förordnande, som äswctt till Understöd för Jusiitiä Revisions fördelningen af KönuttgettS Cattrellie, hwaes sportler bliswit ansenligen förminskade genöm förlusten af Finland ^ der akbetsgätig fsrdrar handläggning af mänga extra ordinaricr, Dett i Iunii. 447 öch der första lönen ivo R:dr sällan willnes före än efter IA ärs tjenstetid. Jag stalie ej underlåta förestå indragning af Hof-Rärts Ledamöternes antal, sä wida jag icke för det närwärande ansäg det wädeligt. Om en sädan indragning möjeligrwiS ma kunna äga rum, kan det icke ske utan i sammanhang med nödiga förändringar i allmänna Lagen, besynnerligast hwav angar antalet af Ledamöter, som böra öfwerwara hwarje sak, under DvMsiolarnes organisaiion och deras skyldighet att underställa wista beslut i brottmål. Desta förändringar fordra mycken »varsamhet och öfwerläggNing, De böra icke widkggaS annorlunda än i ett systcme Med hela lagwerket, som ester Riksens Ständers förordnande är under granskning af deri särskildt tillförordnade Eommi teen och de förslag härom kuntta göras, böra först undergå den mer ösfenkeliga pröfning/ söM Minnes genom det tillämnade LagprojetletS tryckning.
Såg du hans hus, det länge tarfligt enkla, Att inte jag som husmor vill förbehålla mig fullt af behag, där hvarje veck var skönt i draperit af flit och dygd och kärlek! det bästa, då inte ' de mina ' kunna få det Hvems var förtjänsten, om ej ädla husfruns? — det vet du nog, att jag är för plikttroSåg du den milda i triumfers vimmel, gen till! » såg du den tåliga i pröfningsstunden, hvad skedde? Allt var lugn och allt var jämn» Ger du ' de dina ' järnpiller också, » frå- vikt. gade jag då, spetsigt nog. » Nej, så du Det var dock ej den känslolösas lugn, skämtar, » fick jag till svar, » det vilja de ej tanklöshetens vanmakt. Nej, ett hjärta, som kände djupt, en blick, som vidsträckt såg, nog slippa, minsann. » » Men de kosta penej kunde brista skaldens brud och maka. — gar i alla fall, dina järnsatser, » tyckte jag. Hon varit i sin hemort, hvar den fanns, » Ja, det kan vara. Men ingen skall kunna ett fattigdomens stöd, en sorgens ljusglimt, stiga fram och säga, att jag som husmor en föresyn i hvarje husmors dygd, inte gjort min plikt, » svarade hon med en och grundfast i den tron, att tron allena, den kristeliga, föder lifvets kraft energi, som anstått en bättre sak. och dödens frid. Jag fick också en blick, som betog mig På Vexiö kyrkogård hvilar hennes stoft, lusten att fortsätta. bredvid makens. För att komma ifrån det farliga ämnet, sade jag efter en liten paus: » Nu kan du % likväl vara glad, som har din Anna så stor, att hon kan hjälpa dig med litet af hvarje i hushållet. » » Ja, det kan väl så tyckas, men den har nog rätt som sa ': små barn — små bekymär jag satt i mitt lilla rum med brasa mer, stora barn — stora bekymmer, » svai kakelugnen och en packe skrifböcker rade hon mig då med bekymrad min och framför mig, knackade det på dörren. Det ögonen mot taket. Jag kunde just ingenvar fröken Mörk som kom. Hon var alltid ting invända häremot.
N:o 175. Motion N:o 103, om antingen anläggning för Statens räkning af kanaler förbi Hedens och Ede forssar i Lule-elf, eller ock anslag till utförande af nämnda företag. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 141 samt Mern. R. St underdån Skrifv. N:o 175. Motion N:o 104, om pension för Postinspektoren i Umeå A. F. Tinnerholms enka. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. Motion N:o 105, om ytterligare låneunderstöd till fullbordande af brobygg nad öfver Ume-elf i närheten af staden Umeå. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 141 samt Meni. R. St. underdån. Skrifv. N:o 175. Motion N:o 106, om pension för f. d. Landshöfdingen Gustaf Montgomery^ enka och barn. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. Motion N:o 232, om anslag för vidtagande af åtgärder till förekommande af utskärningar i Ume-elf. Stats-Utsk. Utlåt. Daggstraffet, om afskaffande af. Se Prygelstraff. Dahlström. I.. Motion N:o 194, om statsbidrag till Oscarshamn för utlösning af tomtöresafgälden till egaren af de hemman, från hvilkas områden stadens utmål är afsöndradt. Stats-Utsk. Utlåt N:o 193. Motion N:o 195, om anslag till utvidgning af elementar-!äroverket i Oscars hamn. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139. R. St. underdån. Skrifv. Nrn 169. Motion N:<) 196, om progressiv löneförhöjning för Provincial-läkare. Stats Utsk. Utlåt. N o 139. R St. underdån. Skrifv. N o 169. Motion N:o 197, om anslag för fullbordande af elementar-läroverksbygg naden i Oscarshamn. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139 och Mern.
(141) GODT HEM i bildad familj erhåller ung flicka, som mot fritt vivre vill läsa med en 10-åring. Svar till &gt;A landet », Hägerstad. (134) OR EN UNG DAM, antingen fullt kunnig i bokföring och svensk korrespondens eller ock i stenografi och språk, företrädesvis engelska &amp; tyska, erhåller förmånlig &amp; angenäm befattning på större grosshandelskontor i Stockholm. Egenhändigt skrifvet svar till » Typewriter&gt;, adr. S. GumaBlii Annonsbyrå. (G. 85990) BILDAD FLICKA plats på landet i bättre familj för att undervisa en 10-årig flicka i vanliga skolämnen, språk och musik. En som dessutom är villig deltaga i husliga sysslor och sömnad har företräde. Svar om lönepretentioner samt oro möjligt fotografi torde sändas under adress » X. Y. Z. », p. r. Wallsta. (169) F RANSK ELLER SCHWEITZISK bonne får god plats i höst. Lön 350 kr, allt fritt. Svar sändas under adress » Hösten 1899-, Iduns exp., Stockholm. (155) E N BÄTTRE FLICKA, som är kunnig i sömnad, väfnad, och matlagning samt villig att deltaga i inomhus förefallande göromål, kan nu genast erhålla plals med lön i läkarefamilj på landet. Svor med uppgift om ålder, löneanspråk m. m. samt fotografi torde sändas till » Läkare », p. r. Heby. (172) E N ÄLDRE 25 å 35 ARS FRISK FLICKA, eller ENKA med jemt och godt lynne, som vill åtaga sig sköta ett enkelt hushåll hos 2:ne ensamma menniskor, jemte att vara sällskap åt frun, erhåller genast plats, då hon hänvänder sig till Otto Hjulstrand. Landskrona. EN U N G FLICKA söker plats i pension eller musikaliskt, bildadt hem, för att undervisa helst mera försigkomna elever i sång och musik, efter nyaste metod och erkänt framstående mä- stare, samt för öfrigt med sin musikaliska gåfva och glada humör vara till glädje och trefnad inom familjen.
Det visar det verkliga betungande, hvarmed Riket belastas, hvarje gång, då en kyrka skall uppbyggas, som icke sjelf har medel dertill. När nu granskningen så länge fortgått , utan något klander deröfver från Embetsverken , så tycker jag man bör vara glad , att kunna bibehålla den * tills någon olägenhet visar sig derutaf. Herr Cederschjöld _, Pehr Gustaf: Lika med de tvenne siste Talarne , tillstyr k er j^g , att granskningen i Kammar-Rätten mätte bibehållas. Det är något hvar bekant , huruledes räkenskaper kunna förås så , att de äro ganska Svåra att controllera, jag hemställer då , huru det skall vara möjligt för en enfaldig Allmo - Den 10 December e. m. 5og ge , att verkställa denna controll , och det finnes åtminstone i Skåne och Halland, icke få församlingar, som endast bestå af Allmoge. Och om äfven någon skulle finna en anmärkning att göra vid förvaltningen , är det ganska osäkert , om han hade mod att göra den gällande mot sin Pastor, Derföre anser jag saken böra handläggas af en högre authoritet, ehuru jag ej tror det vara Kyrkovärdarne och Församlingens Deputerade betaget, att titta in i Räkenskaperne så mycket de vilja. Det må tillätas mig, att tillägga ännu ett skäl. Kyrkans enskjlta förmögenhet och inkomster användas för allmänt nyttiga ändamål , hvilka helt visst icke kunde vinnas om de endast skulle bero af enskildtas tillskott. Sådana äro skolinrättningar, aflöning för barnmorskor m. fl. som i dessa Församlingar bestridas af kyrkans; enskilta inkomster. Men om nu någon Församlings Ledamöter till och med kunde besluta , att sinsemellan dela Cassan, hvilket man väl kan anta som en möjlighet, skulle dessa inrättningar alldeles gå under. Grefve von Schwerin Fredric Bogislaus: Jag tror ej, att i Skåne, Halland och Blekinge finnas få folkrika Församlingar , som i Dalarne , Helsingland och vära öfriga Norra provinser, der Församlingar finnas af 6 till gooo personer bara bönder.
Boyes anmärka., att Utsk., då detsamma i premisserna gillat eomiterades åsigter i detta ämne, äfven Hot't gilla eomiterades yttrande, alt Svensk man icke kunde tillförbindas att utan betalning och i alla fall ej mot sin vilja taga vård om andras egendom, vill jag svara, alt Utsk. ej kunnat godkänna denna sats; ty med gillande af densamma, ser jag omöjligen huru communal-väsendet skall kunna införas i vårt land. Om del är nyttigt, att communal-inrättn. utbildas till en högre grad, så är det väl nödvändigt att stadga, att personer äro skyldige att underkasta sig vissa förrättningar inom communen; ty annars lära få underkasta sig dylika befattningar, om de äro lönlösa, och för att lucrativt aflöna sådana tjenstemän, fordras större rikedom, än som för närvar, finnes inom de flesta communen i Sverige. Frih. Leijonhufvud, Abrah.: Jag hade ämnat framställa några anmärkntr mot detta Utsk:s betänk., derföre att jag anser allt som angår förmyndarevården vara en bland de innersta angelägenheter, som fordrar den största uppmärksamhet; men som så manga och vigtiga anmärkntr blifvit gjorda, tror jag mig hafva skäl alt afstå från min första föresats, ocii icke öka anmärkningarnas antal med mina, som till väsendlligaste delen skulle blifva ett återupprepande af hvad som blifvit sagdt, utan förenar jag mig med dem sora yrkat återremiss, under anhållan att Utsk., så vidt ske kan, mätte med mera bestämdhet ställa till rätta de oordningar, som förefinnas både i fråga om förmyndarevård i allmänhet och särskildt i den omständighet, som rörer de omyndiges rätt och förmåner; hvarvid bör afscs, alt det icke blott är bärn, som slå under förmyndare, utan äfven andra, hvars rätt bör vara lika.
Herr Landt-Marskalken frägade härefter om Ridderstapet och Adeln tilläte att den till detta Lndamäl af Friherre 8iIkversckM<Z föreflagne tacksägelse adretz finge upläsas. Bi« Zc> Den 2Z April ' Bifölls; hwarester följande förflag uplasies: Riksens Ständer tro sig endast upsylla Nationens högt yttrade önskan dä de för Eder Kongl. Maj:t nedlägga en offenkelig gard af underdånig tacksamhet för det af Eders Kongl. Majit den 17 Mars förledit är widtagne beslut att under Eder Kongl. Majus sjukdom till Hans Kongl. Höghet Kron-Prinfen öfwerlemna wärdén af Fäderneslandets angelägenheter. Länge har allmänna tänkesättet stödjande sig dels pä Rikets dä warande critisVa ställning, dels pä den Furstes owanliga och ädla egenskaper som af Eder Kongl. Majit utsägs till Thronens och Fäderneslandets gemensamma stöd med bifall mätt och upburit fördelande af ekt steg som befästat Statens trygghet och sjelfständighet. Riksens Ständer, laglige tolkare af Swensk» Folkets tänkesätt begagna nu delta tillfälle att dem högtidligen yttra inför Tbronen öch art ät ett beslut hos Eder Kongl. Majit pakallat af den enMra böjelsen för en wärdig Son och af Rikets omihkänneliga behof läna national representations erforderliga bifall. Riksens Ständer hafwa likwäl Annu icke trott sig fullkomligen swara emot Swensta Folkets rättmätiga fordringar. En sorgelig erfarenhet har öftvertygat Eder Kongl. Majus trogne underläkare, att de icke allid hos deras wördaLe Konung kunna päräkna en fortfarande hälsa och en deraf beroende fortsatt utöfning af Konnnga maguns mödosamma plikter.
Jemte anmälan, alt betänklighet hos Lag-Utskottet mott vid behand ling af en, angående skilnad i äktenskap, af Herr Pehr Staaff väckt och till nämnda Utskott remitterad motion, af det skäl, att förslag till lag i ämnet icke var bifogadt, uppläste Herr Staaff, med åberopande af 56 § Riksdagsordningen, nu ett förslag till lag om skilnad i äktenskap; och blef detta förslag till Lag-Utskottet remilteradt. Frän Hederv. Bonde-SlåndeL S. I). Till Lag-Utskottet remitterades Irenne denna dag af Ola Jönsson från Malmöhus, Gustaf Johansson från Kronobergs samt Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län, hvar för sig, afgifna skriftliga anföranden, innehållande anmärknin gar i anledning af Kongl. Maj.ts nådiga Proposition, angående förnyad författning om ulskrifningssättet och inrättningen af allmänna beväringsmanskapet, jemte ett af Häkan Olsson från Christianstads län lill Ola Jönssons nyssberörda anförande gjordt tillägg. S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning af Banko-Utskottets sedan den 4 innevarande månad på Ståndets bord hvilande Berättelse N:o 6, angående Rikets Ständers Banks styrelse och förvaltning, blefvo Utskottets anmälanden under punk terna 1, 2, 5, 6, 7, 10, 16, 17, 18, 20, 21 och 22 lagde till handlingarne, såsom icke föranledande till någon Ståndets åtgärd; hvaremot Ståndet godkände ej mindre Utskottets utlåtanden uti punkterna 5, 4, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 15 och 19, än äfven den af Utskottet tillstyrkta decharge åt Banko-fullmägtige. S. I). Vid nu förnyad föredragning af protokolls-utdrag från Höglofliga Ridderskapet och Adeln för den 28 December sistlidet år, N:o 94, innehållande kommunikation af en utaf Herr Dalman, Wilhelm Fredrik, väckt och till Allmänna i 182 Prot.-Uldrag den 14 Januari 1860.
Då nu de öfverste resenärerna fingo se Josaphat, tänkte de, det är Israels Konung: och drogo omkring till att strida uppå honom; men Josaphat ropade, och Herren halp honom, och Gud vände dem ifrå honom. Ty då de öfverste resenärerna sågo, att det icke var Israels Konung, vände de sig bort ifrå honom. Men en man bände sin båga hårdt, och sköt Israels Konung emellan magan och lungorna. Då sade han till sin foroman: Vänd dina hand, och för mig utu hären; förty jag är sår. Och striden växte till i den dagen. Och Israels Konung stod på sinom vagn emot de Syrer, allt intill aftonen; och blef död, när solen nedergick. Men Josaphat, Juda Konung, kom hem igen med frid till Jerusalem. Och gick ut emot honom. Jehu, Hanani son, Siaren, och sade till Konung Josaphat: Skulle du så hjelpa den ogudaktiga, och älska dem som Herran hata? Och fördenskull är öfver dig Herrans vrede. Så är dock likväl något godt funnet i dig, att du hafver borthäfvit de lundar utu landena, och hafver skickat ditt hjerta till att söka Gud. Alltså blef Josaphat i Jerusalem. Och han drog åter ut ibland folket, allt ifrå BerSeba, och in uppå Ephraims berg, och igenkallade dem till Herran deras fäders Gud. Och han beställde domare i landena uti alla Juda fasta städer, ju några uti hvar stad; Och sade till domarena: Ser till hvad I gören; förty I hållen icke menniskodom, utan Herrans, och han är med eder i domen. Derföre, låter Herrans fruktan vara när eder. Tager eder vara, och görer så; ty när Herranom vårom Gud är ingen orätt, eller anseende till personer, ej heller tager han gåfvor. Ock satte Josaphat i Jerusalem utaf Leviterna och Presterna, och utaf de öfversta fäderna i Israel, öfver Herrans dom och saker, och lät dem bo i Jerusalem; Och böd dem och sade: Görer alltså uti Herrans fruktan, med tro och rätto hjerta.