Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deroni tror jag vi kunna vara ense, hvaremot vådan af att borttaga densamma, då förhållandet med privatbanker hos oss ännu är så litet pröfvadt, synes uppenbar och icke lärer kunna förekomma? genom hvad som i 3 § är stadgadt; ty om 5 eller 6 banker skulle vilja bilda sig på eri gång, kunde man icke på förhand bedöma, hvilka som vore behöfliga eller icke, utan vore det först efteråt, sorn erfarenheten visade det, och skulle man då icke äga att rätta det missförhållande, som kunde uppstå. Jag vet icke, hvarföre man skall förutsätta, att Regeringen skulle missbruka en sådan rättighet. Om denna rättighet skulle behöfvas, men saknades, blefve följden den, alt allmänheten blefve oskyldigt lidande för några få speculanters begär att drifva bankrörelsen längre, än behofvet fordrade. Jag anhåller derföre, att 5 må qvarstå; men vore ej förhållandet det, att saken ännu är så litet pröfvad och erfarenheten deruti ännu så ringa, så skulle jag vara benägen att ingå på deras tanke, som anse §:n böra försvinna. Hr Dalman: Om de värda talare, hvilka yrka bifall till förevar. §, hade rått, så ser jag icke, hvartill det tjenar, att vi nu bråka våra hufvuden med att uppgöra en lag för enskilda sedelbankers rörelse; ty lika så väl som det skulle bero på Regeringen att indraga dessa bankers rörelse, lika väl kunde det ju bero af Regeringen att utvidga densamma, emedan det éna som det andra kan vara ”nyt tigt för landet.” Då likväl afsigten nu icke kan vara att uppdraga åt Regeringen att godtyckligt handla afven i sistnämnde fall, utan att stifta en lag, sorn skall galla för alla dem, som vilja ingå uti ifrågavar. banker, så kan jag icke heller förena med min känsla för de tnedborgares fordringar, som ställa sig under lag, att Regeringen skall äga att godtyckligt indraga rörelsen. Jag och flera med mig hafva yrkat, att bankerna måtte komma att grunda sig på metallisk valuta eller på skyldighet att med silfver inlösa bankeris cre ao II. 4y
Febr. f. m., på bordet lagde Memorial, om åtgärders vidtagande till förekommande af vattuflöden utaf Sjön Venera. Protocolls-Utdrag» 1219 3:o Herr von Hartmansdorff? Aug., den 26 sistl. Febr. f. m., på bordet lagde Memorial, angående undersöknings anställande, i afseende på Ecclesiastikoch Läro-Staterne. 4:o Herr von Wahrendorff?, Anders, den 26 sistl. Febr. e. m., på bordet lagde Memorial, om jemkning i den visse Hemman åliggande Krono-brefbärings-skyldighet. 5:o Friherre Rebbinders, Joli. Fredr., den 28 sistl. Febr. på bordet lagde Memorial, angående förändring af den för Tjenstfolk bestämde flyttningstid; jemte de af åtskillige Ledamöter rörande samma ämne denne dag algifne yttranden. 6:0 Friherre Rebbinders, Joli. Fr., den 28 sistl. Febr. på bordet lagde Memorial, angående ändring af tiden för allmänna Landsvägars grusning. 7:0 Herr Tharas, Wollrath, den 28 sistl. Febr., på bordet lagde Memorial, angående vissa stadganden i afseende på Husbyggnad i Städerne utom Stockholm. S. D. Remitterades till Statsoch Banco-Utskotten: 1:0 Herr Q vantens, Carl, den 2 6 sistl. Febr. f. m., på bordet lagde Memorial, innefattande Förslag till en Finance-Plan. 2:0 Herr Estenbergs, P., den 26 sistl. Febr. f. m., på bordet lagde Memorial, inne - I 2 20 Riks-Ständens fattande ett Finance-Project; jemte Herr Estcnbergs rörande samma ämne, denna dag, afgifne yttrande. 3:o Friherre Wrangels, Henning, den 10 sistl.
U:te punkten, blef i dess begge mom. af Ståndet godkänd. Den vid Utlåtandet fogade tabell godkändes under samma förbehåll, som vid 6:te punkten här ofvan är antecknadt. S. D. Vid föredragning af Protokolls-utdrag från Väilofliga Borgare-Ståndet N:o 4 62, med inbjudning att förena sig uti nämnda Stånds beslut i anledning af Herr vice Talmannen Schwans framställning om gemensam öfverläggning af RiksStånden;"i fråga om Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 5 4, beslöt Ståndet, att enär till följd af 2:ne Stånds redan fattade beslut, den föreslagna öfverläggningen kommer att ega rum, lägga ifrågavarande Protokolls-utdrag till handlingarne. S. D. Föredrogs från Höglofliga Ridderskapet och Adeln ankommet Proto kolls-utdrag N:o 4 52, med inbjudning att instämma uti nämda Riks-Stånds beslut Prol.-Uldrag den 15 Februari 1860. 239 om ilen förändring i Stats-Utskoltels Utlåtande N:o 45, Litt. B, att de så väl uti 2:dra punkten rörande tackjerns-tionden, som ock uti Utskottets sista hemställan om en underdånig framställning till Kongl. Majit förekommande orden ”egentligen tackjernsblåsande” utbyttes mot ordet ”privilegierade”. Inbjudningen antogs. S. I). Åtskilliga af Anders Johan Sandstedtj från Jönköpings län nu ingilna handlingar, hvilka angå lians förut väckta motion om rättelse för nämnda län, i afseende på utgörande af räntepersedel!! en tolft bräder remitterades till Slats-Utskoltet. Den 15 Februari. Frän Högloft. Ridderskapel och Adeln. S. D. Kommunicerades med de öfriga Biks-Stånden och remitterades till Stals-Utskoltet Rikets Ständers nästlidet år församlade Revisorers berättelse om granskningen af Statsverkets och dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för år 1857, tillika med de i anledning deraf afgifna underdåniga utlåtanden.
Den å förevarande 2:ne lån upplupne ränta å 5 procent uppgår lill en sammanräknad summa af 2,244 R:dr 33 sk. 5 r:st., hvarå, sedan genom sistberörde inbetalningar blifvit erlagde tillsammans 1,200 R:dr, ännu återstå oliqviderade 1,044 R:dr 33 sk. 5 r:st.; och utgör sammanlagde beloppet för begge lånens straffränta ä 3 procent, hvarför eftergift nu sökes» 1,324 R:dr 2 sk. 4 r:st., allt Banco. Enär nu, genom förskingrandet af Soldins concurs-massas tillgångar, öfver hvars förvaltning han icke egde att bestämma, Soldins bemödande att afbörda sig sina skulder blifvit i betydlig mohn försvåradt, och den å lånen upplupne mångåriga Öfver-räntan således hufvudsakligen drabbat Soldin, såsom en följd af Hammarboms oredliga förfarande, har Utskottet» vid sådant förhållande, ansett sig ega skäl hos Rikets Ständer i så måtto tillstyrka bifall till den af Fabrikören Soldin gjorde ansökning, att Soldin måtte förunnas eftergift af den upplupne 3 procents straffräntan å det af Hammarbom emot Soldins borgen upptagne lån; dock under vilkor, att Soldin inom 2:ne månader efter vunnen kännedom om Rikets Ständers beslut, i anledning af Utskottets nu gjorde hemställan» till Banco-Discont-Verket inbetalar ej mindre det a 5 procents räntan återstående belopp, 1,044 R:dr 33 sk. 5 r:st., än äfven Straff-räntan, 3 proc., å det af Soldin emot Hammarboms borgen upptagne lån. Stockholm den 15 OcLober 1844. Reservationer.. Af Herr Consul Palander.: ”Emot förenämnde beslut, tillkommet genom Jianco-UtskoUets Utlåtande t
Till behandling af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har blifvit öfverlemnad en inom Vallofliga Borgare-Ståndet af Herr Wallenberg väckt motion, N:o 210, deri han, med åberopande af de grunder, sorn blifvit anförda uti en af honom afgifven och till Banko-Utskottet remitterad motion, Nio 209, angående successiv minskning af Riksbankens åt Manufakturdiskonten lemnade kreditiv, hemställt, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit, med anmälan om deras förfogande i fråga om minskning af kreditivet, i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit, med - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande @ 121. 5 gifvande att Manufakturdiskont-inrättningen och dess allmänna lånerörelse finge upphöra, täcktes i nåder förordna om de förberedande åtgärder, som kunde påkallas i detta hänseende och för det syfte att denna inrättnings egna behållning må varda öfverflyttad till vård af Stats-kontoret, för att enligt Kongl. Maj:ts föreskrifter fortfarande användas, till förlagslån eller annorledes till ett tidsenligt främjande af industriela företag. I anledning af Herr Wallenbergs förslag att, i ändamål att bereda Manufaktur-diskontens upplösning, Riksbankens åt Manufaktur-diskonten lemnade kreditiv måtte successivt indragas, har Banko-Utskottet vid innevarande riksdag i Betänkande N:o 35, hufvudsakligen på det skäl att Manufaktur-diskontens egna fond vore allt för otillräcklig för det afsedda ändamålet med de från Manufaktur-diskonten utgående län, afstyrkt bifall till nämnda förslag, äfvensom Rikets Ständer bifallit Banko-Utskottets Betänkande i denna del.
IV. B. 578. A. 592. — Nto 10. angående en af Comminister P. J. Hallen anmäld anmärkningsanledning, rörande beviljad förhöjd tjensteårsberäkning för en af Dupplikanterna vid Stia Clara högre lärdoms skola i Slockholm. IV. B. 578. A. 592. — Nto 11. i anledning af Stats-Utskottets anmärkning, angående en åtgärd i afseende å vakansbesparingar af Sekreterare-lönen i Justitiae-Cancellers-Expeditionen vid denna tjensls sednaste ledighet. IV. B. 578. A. 592. — Nto 12. med betänkande öfver Kongl. Majtls, uti Nådig Skrifvelse af den 1 Maj 1848 Nto 83, lill Rikets Ständer afgifna förslag till ny Riksdags-Ordning jemte en dervid fogad särskild artikel, äfvensom i sammanhang dermed till ny Regeringsform. V. B. 236, 469. VI. A. 4. VII. E. 172.
L 30 5f> Afven förmodar Utskottet vördsamt, att samtlige RiksStånden förena sig med, dels Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare Ståndet, dels ock med detta sistnämnde Stånd i ett beslut, som åsyftar skydd och uppmuntran åt Svenska Sockerbruken. O j ii 5° 15 Någon minskning i Tullen å Säcka#, tror Utskottet ej böra ega rum, utan * öfverlemna!" vördsamt till Respective Stånden, att Utskottets förslag biträda, V 50 f 50 Se Utskottets här ofvan gjorda framställning |100 50 t fö*- Tandpetare Tjära Tjärubärma eller vraktjära Enligt Utskottets Förslag W R o 3 3 - Q 2 5 Tobak i Carduser, eller lös i fastager Knaster - —■ Cigarrer — Blader Träd, Buskar och Plantor fri. ^ ska alla slag } era VO (b 3 O. CD Enligt H. Ridderekapets och Adelns Beslut. M a r* o . 3 3 p 3 p. re 1 o 2 0 ■ 50 50 50 35 15 6o 6o Enligt Vällofl.Bov. gareStåndets Beslut. era coo CD a p Q - 6o 11 Fritt. w TT O 3 3 p a Oo po re 3 3. re 30 Den förra Tullafgiften anser Utskottet böra bibehållas, da desse, men i synnerhet fodra* lenie dertill ofta kunna vara af värde. Den inkommande Tullen å Tjära, anser Utskottet böra, med' afseende å den utvidgade Tjärutillvérkningen, bibehållas; äfvenså val som den nedsatta för utgående, hvarföre Utskottet hoppas att Respective Stånden sig derom förena. Till förekommande af underslef vid förtullningen finner Utskottet en lika Införsel T ull skola lända, hvarföre Utskot’ tet förmodar det Höglofl. Ridderskapet och Adeln frånträder sitt beslut. Såsom efl medelväg emellan hvad först bestämdt blifvit och med afseende derå, att . Tjugo
N:o io5, i anledning af väckt fråga om förskotts anvisning å den summa Riksens Stalinder komma att anslå till kostnadernes godtgörande vid Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förestående förmälning och verkställde utrikes resa. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets. den 10 dennes afgifne, samt den i4 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande N;o 100, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets den 6 sistlidne Mara ineddelte Betänkande 3 rörande löneförhöjning för BataillonsLäkare efter 8 års tjenstgöring; fann Ridderskapet och Adeln för godt att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige, irenne RiksStånden gilladt, för dess del dervid låta bero. Företogs till pröfning StatsUtskotfett den lo gennes afgifne, samt den i4 derpå följde på kördel lagde Utlåtande N:o 102, angående me - Ben 17 April f. m, dels anslående till befordrande af Vexel-under•yi Herr Tigersköld, Carl Wickman, anförde skrift eli gen: (Se Bilagan N:o 1.) Hvarefter Herr Tigersköld nmnteligen tilläde: Riksens Ständer böra åtminstone ej un derlåta , att i underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t till Vexel-undervisningens befrämjande täcktes i Nåder af besparingarne på Nionde HufvudTiteln anslå medel. Afven i detta afseende anhåller jag hos Herr Grefven och LandtMarskalken örn proposition till återremiss af Betänkandet. Herr Grefven och Landt Marjkalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg StatsUtskettets Utlåtande böra, i anledning af de af Herr Tigersköld dervid gjorde anmärkningar till ptskottet återremitteras. Ropades Ne/. I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarjkalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets Utlåtande; hvilken proposition med Ja besvarades.
Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten hafva uti berörda betänkande, bland annat, tillstyrkt i l:sta punkten: »att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdande af en författning, hvarigenom stadgas att, der delegare i hemman eller bylag, ett eller flera, enhälligt öfverenskomma att stängsel emellan deras egor, eller viss del deraf, ej upprättas eller hållas skall, sådana föreningar skola för giltiga anses; i hvilket fall hvarje jordegare skall ansvara för vården af dess kreatur och gälda den skada, som å de under öfverenskommelsen inbegripna egor af dess kreatur kunna göras; samt att en sådan öfverenskommelse icke må brytas, utan alt minst tvåtredjedelar af delegarne samtycka till dess förändring eller upphäfvande; delegare dock ej förment att sina egor serskildt instänga, der han stängseln ensam hålla vill.» i den 2: dr a punkten: »att hittills gällande stängsel-delningsgrund må jemväl hädanefter bibehållas; samt att, i följd häraf, herr friherre Raabs framställning i denna del må förfalla»; samt i örte och 7:de punkterna: att uti underdånig skrifvelse anhålla om förändring af 5 och 7 <§§ ' 1802 års stängsel-förordning till följande lydelse: 3 §. »Der skog och utmark, som gränsar intill åker och äng, blifver uppodlad, vare egaren af den nyodlade utmarken pligtig att uti hägnaden emellan densamma samt åkern och ängen deltaga efter förmedladt hemmantal»; och 7 §. »Utjord eller urfjäll eller lägenhet, som ej sjelfständig är, förty att den under annan fast egendom lyder, håfve stängselvitsord i de fall, att dylik jord eller att annan jord, som möter, förut tagit i stängsel del.» Vid föredragning af samma betänkande, hafva, utom högvördiga Preste ståndet, som betänkandet i sin helhet godkänt, öfrige Riks-stånd, med bifall dertill Lagoch Ekonomi-Utskottens Memorial, N:o 56. 29 i andra delar, stannat, hvad nyssomförmälde punkter vidkommer, i skiljaktiga beslut.
Dä Consiitutiono-Utsiottet, wid sistlidne Niks da§ Lörsta Del» sr. 8i8 Den 26 Jun!! dagcrkänntoch wisat nödwändigheten af Tidningars strängare bewakande i allmänhet och äfwen någor i behandling af sältet dertill, dä denna nödwänVighet, under den rid, som förflutit sedan sista Riksdagen härstädes, ännu mera lätit känna sig och nästan med hwar postdag fortfar all göra det, skulle i sanning mycket förundra mig, om de i Kongl. Maj:ls proposition föreflaqne medel, till misibrukets förekommande och bestraffning, skulle mötas af nägra formella hinder för sill antagande, rvid denna nu warande Riksdagen. Sä snart frägan redan tvid sista Riksdag warit wäckt, principen redan dä blisrvit erkand, medel redan dä blifwit föresiagnc, fyncS mig ett utbyte af detze medel, enar de förra tvid närmare granskning befinnas icke svara enior ändamälek, ingalunda wara en grundlagsfraga af bcffaffenhet, att behöfwa up« skjutas till nästa Riksdag, som fallet warit, om bade det ena och andra wid denna Riksdag först kommit i fräga. Dä det tillika är en sanning, hwad den nådiga prvposiiion yttrar, att ett jadant bruk af tryckfrihet u'marker cn oordning i samhället, och att cn oordning i samhället fordrar åtgärd till rättelse, sä fragar jag: Skulle man werkeligm kunna för snart rätta cn erkand ffadelig oordning? Hwad ffulle wi säga, om wi knapt hemkomne kallades till ett nytt Riksmöte s eller bchösdes mera än detta för att upfylla alla formaliteter? Wisom otz da icke onödigkwis sä fia svar af dem, art war konstitution derigenom mera led, än genom allt annat, och att Regeringen nödsakas antingen sjelf begagna den nysinämnde Mwäge», eller ock till 0- ord - Den 26 Jun». sr vrdniugarS förekommande widtaga de Medel, som kunde i ctk kwingandc ögonblick päkallas asbest magt.
Den olyckliga » doktorns hustru », offret för en ärfd last, skulle ej, som fru Edgren visar, alldeles ha tillintetgjorts, om doktorn icke hade varit en så rå och sjelfvisk menniska. Han är plump, rätt brutal och utan takt eller finkänslighet. Han var det, som ordinerade, att hustrun skulle stimulera sig; han gaf henne konjak, när hon klagade öfver sjuklighet; han ökade doserna och förbjöd, när det var för sent. Slutligen röfvade han, med konjaken och sitt råa skämt, hennes oskyldiga barnatro. I ersättning gaf han henne den krassaste materialism. Och kärleken, han egnacje henne, var som allt det öfriga. " Hustrun insåg det. » Hon hade börjat förstå, att hans kärlek för henne endast hade varit af sjelfvisk och sinlig art — så länge hon var vacker och glad hade han burit henne på händerna; i samma stund hennes sällskap ej längre kunde göra honom något nöje, öfvergaf han henne, och detta då hon mest behöfde honom. » Äfven Arias far, statsrådet, är despotisk och egenkär. Det heter om hans hustru, att » den så småningom alltmer skärpta linien kring munnen berättade om ett äktenskap, der hustrun ej kunnat, såsom hon helst skulle velat, underordna sin vilja under mannens, utan der hon tvertom måst kämpa för uppehållandet af sina grundsatser och för bevarandet af sin inre harmoni. » Männen i » Sanna qvinnor » äro brutale egoister och Adrian i » Tvifvel », han, hvilken fanatiskt, i sjelfkärt andligt högmod, plågar och torterar sin stackars döende hustru, han är intet annat än ett nytt led i kedjan. Tror man författarinnan, söker man alldeles fåfängt efter en man, som ej är sjelfvisk. Qvinnoma äro för undfallande; de böja sig för undergifvet; de smeka hans fåfänga och uppamma hans egenkärlek. Isynnerhet mödrarna. För dem är det ju naturligt, att sonen bildar medelpunkten. Om än aldrig så beskedliga, om än aldrig så goda och hjertliga, blifva de, när det gäller sönerna, allt utom angenäma.
Att döma af det tillfredsställda uttrycket i hans ansikte, fann han sig väl på sin trefot, och han sjöng med skroflig stämma en morgonsång, hvilken ljöd underlig och främmande i den eljes så tysta passagen. Jag har aldrig hört en gammal örn sjunga och har en aning om, att det vore olämpligt att inregistrera en sådan bland sångfåglarnes stora släkte, men om en gammal örn verkligen genom något undantag blefve begåfvad med sångens sköna gåfva, skulle han ej kunna frambringa mera hesa och kompakta toner än dem, som Ebenezer tvingade fram ur sin gamla strupe denna morgon. Ett par pojkar — på väg till skolan — kröpo upp, så tätt de kunde, till väggen midt emot och lyssnade till den underliga sången. » Nej, men se på den, du! En så ' n näsa han har, alldeles som en nedfälld markis. Å ' så han sjunger se ' n. H v a ' kan den roliga figuren ha kommit från? » » Ebenezer, Ebenezer snart till Palästina reser. » » Nej, hör du, han kraxar om att resa till Palästina. » Gossarne närmade sig försiktigt till fönstret, och juden fick nu syn på dem. Katten blef också oroad, reste sig med krökt rygg från fönsterbrädet och började att fräsa. » Hvad vill ni, pojkar, » frågade den gamle israeliten, » äro era skor trasiga? D å finnes den här, som kan sätta sulor under dem, på hvilka ni kan vandra till Kina, utan att de gå sönder. » » Nej då! Men om vi få följa med er till Palästina, så vore de ' mycke ' stiligare. Ni sjöng så vackert om de ' nyss, att en just kunde få lust att göra er sällskap. » » Ja, hvarför inte, » svarade juden. » Lämna bara hit duktigt med gamla skor, ty det fattas ännu litet i reskassan. » » Ebenezer, Ebenezer snart till Palästina reser. » Ebenezer. Skiss för Idun af Sophie Lin ge.
A.3i. — i anledning af Kongl. Majrts till Utskottet aflåtne Nådiga Proposition af den i3 November sistlidet år, angående Sala Silfververk. XXXIV. B. 167. XXXVI. A, 31. XXXIX. E. 225, — i anledning af de berättelser, Rikets Ständers till Stats-, Bankooch RiksgäldsVerkens öfverseende åren 1825 och 1827 församlade Revisorer afgifvit, angående de under Kongl. Maj:ls och Rikets CommerceCollegium ställda Fonder och Medel. XXXIV. B. 167. XXXVII. A. 227. XL. E. 131. — angående den innevarande Riksdag verkställde Revision af de under Kongl. Majrts och Rikets Commerce-Collegium ställde Fonder och Medel. XXXIV. B. 167. XXXVII. A. 227. LIV. 164. A. a58. — öfver Herr C. Arosenii Memorial, angå - 502 ende dels förlängning af tiden för ålnju-* tande af förlagslån ur ManufacfcurDiscontfonden, dels rättighet för Fabriksidkare i allmänhet, att för lån ur nämnde Discont få ställa äfven annan säkerhet, än förskrifningar för försålda tillverkningar. XXJUV.B. .67. XXXVI. A. 31. XXXIX. E. 225. StatsUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden öfver väckt, fråga om lånerättighet i ManufacturDiscontfonden för Idkare af Tvåloch Såplillverkning. X X XIV. B. 168. XXXVI.
Jag frågar, huru det väl då är möjligt, att räntegifvarnes inflytande skall blifva det öfvervägande? Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag skall icke yttra mig i liufvudsaken, utan blott ang:de det factiska. De nuvar., spannmålsprisen äro högre än markegången. I sista plenum uppgaf jag, att markegången under 12 å i5 år varit 1 a 2 r:dr lägre än de gångbara prisen. Då flera talare yrkade motsatsen, hade sådant fordrat bestyrkning. Dertill hafva de haft tid; men bevisningen har uteblifvit. Mina documenter äro: 1:0 prisnoteringarna på Örebro börs, och 2:0 markegångstaxorna. Jag frågar, om icke alltid de förra varit högre? Jag uppmanar dem, som känna orten, att bestyrka eller vederlägga denna uppgift. I öfrigt vill jag erinra, att jag väl anser det hafva varit möjligt att förekomma ett skadligt inflytande af personer och omständigheter till räntetagarens förlust; men detta har Utsk. icke gjort. Dertill fordrades nemi.: 1:0 en annan tid för markegångssättningarna, och 2:0 att de beslutande ledamöternas interessen vore mera noggrannt afvägda än nu, hvilket nu icke är förhållandet, emedan räntegifvarens har bestämd öfvervigt; och jag hemställer då, huruvida Hr v. Hartmansdorff saknar grund för sin begäran om afslag. Hr Gunther: Jag ber örn ursägt för det jag ännu en gång uppehåller; men åtskilliga talare hafva nu uppträdt emot förslaget, hvilka icke yttrade sig, då andra punkten förevar. Det hade varit önskligt, om Gr:na Björnstjerna och Brahe yttrat sig vid det föregående tillfället; resultatet hade då möjligen kunnat blifva, att man uppskjutit antaga det ena, förrän i sammanhang med det andra. Men sedan 2:dra punkten nu är antagen, hemställer jag, om icke, på sätt Frih.
det talncles varnln ord for v5ra f~- !iinm: mde giister, f o r sninmanslutningeus id&amp;, for samarbotet - inellan Inan ooli kvinna o., s. v., och d&lt;irrnecl var sistn akten utspelad i cle Svenska lrvinnornas nationalforbunds konferens. I) e intlyck, s o n cleltagarna me ' df~rt, slrola dock, hoppas ri, mra af ora~~sldignre art Bn dem nigon festst8mning, om $11 aldrig sb hijg, kan skiinlra. Li ttera tur. Arbetss tu go r fo P barn. E n sni~lman fnttalrde &amp;. Orden h b e t s s t u g o r for barn, sola nled guldbokstiifver st8 inristade p t perinen till det vacksa arbete, hvillret nu ligger frain for oss, iir en inskrift, som i all sin enkelhet viiltuligt vitt.nar om ett nf de framg8ngsrikaste och inest viilsignelsebringande viilgorenhetsrerk, som det sista artiondet har att nppvisa i vlrirt land. Arbetsstugan! For hnr miinget armodets barn Br cj dettn ord liktydigt rned en af omtiinksamma och kiirleksf~dla lianiier beredd fristad undan gatans hold, morker och frestelser ocli det egna fattiga hemmets vantrefnad och nod! Hnr mlringen manniskoriin ser ej i dettn ord Btminstone en tillfredsstiillande losning p&amp; ett af r d r t samfuadelifs svaraste sporsmil: hur ofva barmhartighet utan almosans deinoraliserancle inflytande?