Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Närmast stranden rör den storväxta alen sina mjuka löf, men de prassla icke. En ensam liten göktyta kastar sig småkvittrande från gren till gren med halft utspärrade vingar; den enda ljudande punkten i granarnas pelarhall. Solen, som står högt öfver backens brant, blänker i några fina trådar spindelväf, då de lefva för vinddraget, och når här och hvar som ett sparsamt, gult stänk ned till lingonriset och ljungen. Öfver den bruna, jämna skogsvägen, som drager ett band midt emellan sjön och krönet, håller en slända stilla i luften, spelande med vingarna och tvekande om hon skall våga förirra sig längre in i det mystiska dunklet. Så skjuter hon med en pilsnabb rörelse ner och sätter sig att tänka öfver sitt tilltag på en fint utskuren ormbunke vid vägkanten. Då kommer ett gråbrunt bylte ilande framåt den gråbruna vägen i långa skutt, urskiljbart ifrån den endast genom rörelsen. Det är en hare, som med öronen längs ryggen springer förelöpare för någonting, som ekar doft långt borta. Sländan spritter upp och flyger med solglitter på vingarna i korta satser nedåt stranden, men göktytan skjuter ner i mossan vid roten af en stor gran och lugnar makan, som rufvar ägg. Det dofva ekot hörs ej längre, men fot för fot, med hängande hufvuden och svettiga bogar styras två flämtande hästar framåt den skuggiga vägen af en ryttare och ryttarinna. Han tager hatten af sig och torkar sig om pannan, hans blick glänser och hela hans väsen är en lifskraftig ynglings. Hon sitter afsiktligt frånvarande och stirrar drömmande nedåt sjön, som blinkar mellan barren. Plötsligt håller han inne sin häst och ser sig om. Ryttarinnan har tappat sitt ridspö utan att gifva akt på det. Det ligger ett stycke bakom dem på vägen; han lämnar med en glimt i blickhästenensinatyglartillhenne,hopparvigtfrån och kommer leende igen med spöet. Hon ser på honom nästan motvilligt, tager spöet och gör sig i ordning att rida vidare, då han med en bedjande åtbörd räcker handen mot henne.
Flottans etablissement å Nya Varfvet vid Göteborg icke utan en vidlyftig, med högst betydlig kostnad förenad, befästning kunde skyddas mot fiendtliga anfall samt just den omständigheten, att en del af Flottan med sina dyrbara förråder vore der förlagd, sannolikt skulle gifva fienden ökad anledning att mot Göteborg rigta sina anfall, Flottans nämnda etablissement borde till lämpligare ort förflyttas; och sedan detsamma, både i afseende å personal och fartyg, undergått en betydlig inskränkning samt år 1854 blifvit från station förvandladt lill en depot, lydande under Stockholms station, har äfven den Komité, som år 1861 tillsattes att utreda lämpligaste sättet för ett tidsenligt ordnande af rikets sjöförsvar, i sitt underdåniga betänkande af den 23 Maj 1862 tillerkänt åsigten om Nya Varfvets olämplighet för Flottan en ökad giltighet, i samma mån som platsens försvar mot nutidens sjökrigsmateriel blefve ytterligare försvåradl. På grund af denna öfvertygelse, som af Komitéen vidare utvecklades, tillstyrkte den, bland annat, att Flottans nuvarande depot på Nya Varfvet måtte, genom försäljning eller på annat sätt, som för Kronan kunde finnas fördelaktigast, tillgodogöras. Oaktadt de nu anförda skäl, som tala mot Nya Varfvets bibehållande för Flottans behof, ansåg Kongl. Majit frågan om förändring härutinnan icke böra upptagas bland dem, som vid innevarande riksdags början i den nådiga Propositionen om StatsBih. till R. St. Prot. 1862 & 1863. 1 Samt. 1 Afd. 2 Band. 28 Haft. i 2 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition M 127. verkets tillstånd och behof, gjordes till föremål för Rikets Ständers behandling, ty de anmärkta olägenheterna deraf, att en del af örlogsflottan ännu fanns vid Göteborg förlagd, syntes under nuvarande förhållanden icke vara så betydliga, all fartygens bortflyttning behöfde påskyndas, och kostnaden för depotens underhåll med dertill hörande personal befanns icke större, än som skäligen motsvarade behofvet för materielens behöriga vård.
Det är således icke såsom Herr von Hartmansdorff yttrat, eller att man lemnar utsigterne öppna på båda sidor. En myntförbättling är förekommen, men Utskottens afsigt har ock varit att ej en myntförsämring skulle kunna ske, och derföre har man önskat, att en grund skulle bestämmas för hvad man lofvat. Detta innefattas i första alternativet, men finnes icke ^ti det andra, Jag tror,' att alla, som önska garantera äganderättens helgd, lära antaga det första alternativet; och den, sorn önskar en myntförsäna^ ring, bor antaga det andra. Skulle andra alternativet antagas, så nödgas jag för min del fr,ånga min öfvertygelse, att normen bör bestäm-; mas tilf 128 skillingar. Rättvisan fordrar då, att man täger en lägre cours; så att möjlig-, lfefcen till vinst lemnäs öppen åt båda parlierne;! iUn i 5 JtiHi /• »!• Herr GH/fen ÖC& Landt Marskalken hem^ ställde, örn Bidderskapet och Adeln behagade gilla första Alternativet i 4ide punden *f Statsoch BancoUtskouens, förevarande Betänkande Ifopades Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och fanndmQrskal-, fon gjorde proposition till bifall af 2:dra Aln ternativet i ptde puncten af Bétäpkandet. Hopades äfven Ja och Nej, hvarjemte votering begärdes. I anledning hvaraf Herr Grefven 0(h Land(-± Manhdken framställde följande votferiogs-pro* position • JSen som bifaller det af Statsoch J?an«, CoUtsko.tten i 4-de puncten 9* Betänkande^ rörande grunderne för Binance-regleringen, fö” jeslagpe första alternativ, voterar Ja; den ■det ej vill, vote?ar
I anledning af väckte frågor om öfverseende och förbättring af Rikets oeconomiska och Politieförfattningar samt om Landshöfdingarnes rätt att utfärda vitesförbud m. m. Af den 2g sistledne Maj. Angående yrkad ändring uti Kongl. Förordningen den 22 Julii 1803, om Tionde och Räntegifvares samt ägares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter. Af den 2 dennes. I anledning af gjorde förslag i afseende på byggnadsskyldigheten vid KyrkoherdeBoställen. I anledning af gjorde förslag, dels i afseende på grunden för Hemmansskyldighet att deltaga i Kyrkooch Prestegårdsbyggnad samt dels att sådane Krpnobeten ^ eller andre dylike Kronans odisponerade lägen - fea B-rn Junit t, nt. heter, som uti Extra Roteringen ingått, bord* få vidkännas berörde skyldighet och utgörande af Kyrkotionde. Från Lag-Utskolict: Af den 31 aistledoe Maj: N:o 96. I anledning af väckte motioner, angående yrkad ändring uti Kongl. Förordningarne den «4 Augusti 1813, emot fylleri och dryckenskap, samt den 1-s December 1815, i hvad denne sednare angår laga Domstol för åtal emot oloflig bränvinsförsäljning. Af den 4 dennes: I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldfe Betänkande, i fråga om upphäfvande af Öfre och Nedre BorgRätterne samt RiksMarskalksEmbetets befattning med skuldfordringsmål. I anledning af återremisi utaf Utskottets förut afgifne Betänkande, om tiden, inom hvilken hinder för lysning och ägtenskap börs anmälas och styrkas. Af den »6 dennes: N:o 99. I anledning *f gjorde anmärkningar vid Utskottets lörut meddeldte Betänkande, angående yrkad ändring uti 21 Cap. 5 och 4 §. § RättegingsBalken. Ar s5 Junti t. m. N;0 to o. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande öfver väckt motion angående bestämmande af visa grund för fastighetsvärde vid Bouppteckningar hvarefter åttondedels fattigprocenten må beräknas. N:o loi.
Utskottet skolat tillstyrka, att 2:ne rum på nedra bottnen i östra flygeln må till begagnande af Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottet upplåtas. Om Rikets Ständer bifalla hvad Utskottet nu föreslagit, torde Fullmägtige i Rikgälds-Contoret få sig uppdraget att, under loppet af innevaran» de år, gå i författning om verkställigheten, då kostnadeine komma att bestridas utaf Riksgälds-Conloret. Stockholm den 6 Mars i835„ STOCKHOLM, i835, hos J» A, Wallucr, Stats-Ulsbottets Utlåtande N:o 4S2‘ i Tjnder N:o 422. Ankom till Exp.-Utsk. den i3 Marn Utlåtande, i anledning af vackt fråga om förändring i m et hoden för Riks-B ok slut et samt de förvaltande Verkens Redogörelser. (I. A.) åberopande af Rikets Ständers vid senast förflutne Riksdagar hos Kongl. Maj:t framställde underdåniga önskan, att ett förbältradt redogörelseoch bokslutssätt måtte införas uti alla förvaltande Verken, synnerligast vid Förvaltningens af Sjöärendena och Kongl. Krigs-Collegii Departement, samt med anförande, huruledes, sedan Kongl. Stats-Contoret, i denna fråga hördt, äfven insett nödvändigheten deraf, Kongl. Majit, under den 5 Mars i83i, i Nåder anbefallt Kongl. Stats-Contoret, att i detta vigtiga ändamål uppgöra förslag och formuläirer, har Herr Peyron, Gust. Abr., uti en till Ridderskapet och Adeln ingifven motion, som till Stats-Utskottet blifvit remitterad, föreslagit, att då Kongl. Stats-Contoret, med dess nuvarande personal, hittills icke kunnat, och näppeligen på längre tid icke torde kunna åstadkomma denna af nationen önskade och af behofvet påfordrade reform, serdeles då den vid detta Riksmöte föreslagna förökade personal för detta Verk blifvit afslagen , Rikets Ständer hos Kongl.
På denna grund och enär den åsigt jag yttrat, då StatsUtsk:s förra utlåt. förevar, att nemi. all spannmålsberäkning under lönerna borde försvinna, icke lärer kunna vid denna riksdag genomdrifyas, skall jag nu inskränka mig dertill att endast yrka bifall till hvad Utsk. uti förevarande fall föreslagit. Frih. Palmstjerna: Jag anser mig skyldig att, i afseende på hvad, vid denna fråga blifvit uämndt, Ater erinra ojn ett förhållande, hvaråt det icke lyckades mig att, då jag förra gången hade ordet, vinna lt. o. Adis allmänna uppmärksamhet, — det förhållande nemi., att ett bifall till K. M:s nåd. propos. verkligen kommer att Öka dea statsbristsumma, som vid statsregleringen kommer att bestämmas. För närvar, tillgår så med den under penningelönen inbegripna spannmål, att de år, då riksmarkegångspriset öfverstiger 6 r;dr och penningelöntagarne således för de t:r spannmål, som de äga under lönen, skola hafva tillökning i sin lön proportionerligt efter antalet af dessa t:r spannmål, jemn förda med riksmarkegångspriset, denna lönetillöknjng anordnas på öfverskotten af statsverkets inkomster, hvilket öfverskott uppkommer derigenom, att det betydliga qvantum spannmål, som tillkommer staten, antingen löses eller försiiljes till högre belopp än 6 r:dr, da riksmarkegångspriset öfverstiger 6 r:dr; rnan behöfver således för denna löneförhöjning icke göra något särskildt anslag, utan den utgår i naturlig ordning utan vidare bekymmer. Om åter K. Mls propos. antoges, mäste för hvarje under penningelönerna inbegripen tunna spannmål anslås 44 sk. 6 ylst, som för hela spannmålsbeloppet lärer göra en summa af nära g4>°°° ndr, hvilken icke kan aqvisas på eventuella öfverskott; ty i händelse länsmarkegångspriset icke kommer att öfverstiga 6 r;dr, uppkomma inga öfverskott, ffäraf måtte val vara klart, att om K. Mls propos. skall bifallas, ett anslag af nära 91,000 Den 8 Augusti f. m. 229 i:dr måste beviljas.
— N:o 8. med återlemnande af Herr C. G. Indebetous väckte och af Välloflige Borgare-Ståndet lill Banko-Utskottet remitterade motion, angående en del af Bankovinstens användande till premier åt dem, som anställa försök att bereda socker af potates. II. B. R. 133. — N:o 9. med återlemnande af en utaf Prosten Setterblad väckt och af Högvördiga Presle-Ståndet lill Utskottet remitterad motion, angående afskrifning af Kottholms Canalbolags skuld. II. B. R. 133. N:o 10. med hemställan om afskrifning af 2:ue från Banken utgifne odlingslån. II. B. 205. A. 218. — N:o 11. med hemställan om afskrifning af ett utaf Grosshandlanden A. Broberg Andersson i lifstiden uti Banken upptaget lån. II. B. 398. A. 458. — N:o 12. i anledning af väckt motion om skyldighet för Bankens tjenstemän att afsäga sig tjenstebefaltningar i andra verk. II B. 398. A. 458. III. U. 73. A. 86. — N:o 13. i anledning af väckt motion om ersättning af Banken för 3:ne falska banko-sedlar. II. B. 398. A. 458. — N:o 14. angående verksläld undersökning om styrelsen och förvaltningen af Rikets Ständers Bank under tiden från näslförflutna riksdag. — N:o 15. med hemställan om förhöjning i de ål Commissarien vid pant-låne-expeditionen anslagna missräkningspenningar. II. B. 398. A. 459. — N:o 16. i anledning af Kamereraren A. W.
Då härtill kominer det förhållande, som äger rum t. ex. i Gestrikland, der landsvägen / löper utmed kusten, att de socknar, som äro belägna närmast till landsvägen, äro indelta till båtsmanshåll och derföre fria från båtsmansskjuts; så har Landshöfdingen måst kalla till skjutsning folk från socknarne inne i landet , för att skjutsa 6 å 7 fjerdingsväg. Men sammanlägger man den väg de hafva att tillryggalägga för att komma till skjutsningsstället med .den väg de skjutsa, jemte hemresan, utgör det tillsammans 17 till 20 mil. För allt delta undfå de i betalning 1 r:dr b:co och hafva di tillika varit borta, — folk och dragare, — i 4 dygn. Icke underligt, om ett sådant onus I i iligt kännes 220 Den 19 Februari c. m. Det var derföre också vid förra riksdagen, som riksdagsmännen från dessa orter yrkade, alt tiden för båtsmanstransporter skulle flyttas lill de tider af året, då ångbåtar vore i gång. Denna framställning, godkänd af Ständerna, ingick till Konungen, remitterades till samtlige Landshöfdingarne i de norra orterna, hvilka instämde i framställningen oin det lidande, som genom dessa transporter tillfogades ifråga var. län; men icke förty äro sedan dess, mine herrar! (i runda år förflutna och frågan står på samma punkt. I October månad var jag i Norrland, och sammanträden hölfos då af vederbör. Landshöfdingar, fast i helt annat ändamål; men man hörde der framställas den lifligaste önskan alt erhålla upplysning, huruvida icke något hopp funnes att få denna frågan afgjord. Jag har sedermera hört, att den under d. 1 Nov. förb år'blifvit föredragen, men då uppskjuten. Man måste väl finna, att ett sådant lidandemåste föda missbelåtenhet hos folket; och jag talar icke annat, än hvad jag är öfvertygad, att hvar och en skall pä stället finna vara sanning. — Under sådana förhållanden anser jag högst vigtigt, att motionären medger den förändring i framställningen, som jag saft i fråga, ty i annat fall fruktar jag, att intet resultat skall uppkomma af denna vigtiga och nödiga' motion.
Hejr Grefven och Landt Marskalken hemställ - Ven SO Augusti e. m de å nyo, att Inkommande Tullen 3 Bjelkar eller Balkar af Ek måtte till 5 procent bestämmas; hvilket bifölls. Hvarefter Herr Grefven och Landt-Mavtkalken föreslog, att Inkommnnde Tullen å Bjelker eller Balkar af Björk och Bok äfven måtte till 5 procent fastställas. Bifölls. Herr Gr<fv*n och Landt Mar sk alkin hemställde vidare, om icke inkommande Tullen å Bjelkar eller Balkar af andra slag kunde till 5 procent utsättas. Grefve Spens: Om jag ej bedrager mig så blef när fråga var om bjelkar af tall inkommande tullen bestämd till 10, och utgående tullen till 5 procent. Jag hemställer om man ej här kunde följa samma princip, att när införseltullen är låg utgående tullen bör vara hög, och så tvärtom. Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, blef inkommande Tullen å Bjelkar eller Balkar af andra slag till 10 procent af Ridderskapet och Adeln fastställd. ”Trädvirke, Bräder och Plank, sågade, Fu5, ru, Gran och Björk, alla slag; Utgående Tull .”procent 5 •” 0-jS Ben 2o Augusti e. m. Herr Grefven och Landt-Marskalken hem-* ställde, om icke inkommande Tullen å ifrågavarande slags Bräder och Plank borde till xo procent bestämmas och i TullTariffen inforas. Ropades Ja. Uppi derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken framstälde serskilde propositioner, fann Ridderskapet och Adeln för godt att be - stämma inkommande Tullen å nedannämnde Artiklar på följande sätt: Å ”Eneträd och Enstafrar" till 5 proc.
BondeN:o N:o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. N:o ¥ Besittningsrätt till Kronohemman, ändring och tillägg i K. Br. d. f 5 Fehr. 1808 derom — 7 2 19 — b. 11 Aug. b. 12 Aug. b. 11 Aug. b. 11 Aug. Beskattning, all jords lika — 8 — 76 — b. 12 April b. 15 Apr. g. 24 Apr. b. 11 Apr. Formulärer till den nya Bevillningsstadgan — 5 1 34 r b. 18 Nov. b. 18 Nov. b. 21 Nov. 20 Nov. » » äng. Bevillningssummans fördelning 5 1 35 b. 1 Dec. b. 1 Dec. g. 1 Dec. b. 1 Dec. » Personella, se Motioner Rp mil/n in n sstad a a 10 1 g. 4 Dec. g. 4 Dec. Beväringen, allmänna, ändring i gälb. 6 Sept. 16 Sept. lande föreskrifter om — 7 2 23 b. 2 Sept. b. 9 Sept. Beväringens beklädnad, m. m., anslag till, se Extra Stats-reglering. Fjerde Hufvud-Titeln Bevärings-persedlar vid Kavalleriregementen, se Kavalleri-regementen Bibliotheken, anslag till, se Extra Stats-Reglering, Åttonde Hufvud-Titeln Bihang till Riks-Ståndens Protocoll, om upplagans storlek af — 10 2 2 b. 10 Dec. b. 7 Dec. b. 7 Dec. b. 7
Så är likväl ännu icke fället, men det nr att förmoda att dessa räntor snart blifva tillgänglige, och då sådant inträffar, är K. M:t, efter mitt förmenande, fullkomligt oförhindrad att tillsätta 2:ne andre kaptener vid nyssnämnde korps. Detta är anledningen att någon framställning icke till R. St:r egt rum i detta afseende; och jag anser således att hvad Utsk:t här föreslagit, kan och bör af R. St.-r bifallas. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef Utsk:ts hemställan bifallen. 11 :te punkten, löneförbättringar vid Indelta Arméen. Utskds hemställan bifölls. 12:te punkten, Indelta Arméens vapenöfningar. Hr Björnstjerna: Då R. St:r vid sisth Riksdag, i enlig het med hvad K. M:t föreslog, beviljade ett förhöjdt anslag för indelta reg:ters vapenöfning, så var detta föra nied t af den synnerligen inskränkta och vid särskilda tillfällen till och med utebliliia öfningstiden för regementerna, äfvensom den högre portionsstat, som blifvit för arméen fastställd. R. St:r, som då, inseende behofvet af ett fullständigt ordnande af vapenöfningarna, äfvenledes beredde medel dertill genom att, i enlighet med hvad IC. M. föreslagit, bevilja ett anslagsbelopp under form af förslagsanslag för dessa vapenöfningars utförande, gillade dervid icke allenast den tid, under hvilken vapenöfningarne på de vanliga mötesplatserna skulle försiggå, utan äfven att på vissa ställen inom riket, som voro i den K. Proposm angifne, skulle sammandragas trupper, på det att öfning i större trupprörelser skulle inom arméen förvärfvas. Det var då afsedt att dessa öfningar skulle alternera på det sätt, att efter vissa år skulle turen återkomma till hvarje regemente.
Klagomål öfver val till Riksdagsmän af PresteStåndet i n g i f v e s, för Stiften hos C o n s i s t o lier ne, samt för Universiteten o c h V e t e nskap s - Åcademien b os Konungen; och följes dervid i öfrigt Förra Punkten. Fullmakterna böra Fullmakterna böra 38 Bil. till Constitutions Utsk. Betänk. N:o 3. föregånget ordentligt val, N. N. (för Preste-Ståndet ifrån N.N. Stift) (för Borgareståndet ifrån N. N. Stad) (för Bonde - Ståndet —■ föregånget ordentligt val, N. N. (för Preste-Ståndet ifrån N. N. Sednare punkten, — * FullmakFullmak terne underskrifves : terna underskrifves ; för Preste-Ståndet, af Preste-Ståndets, för Biskop och Consistorium ; för BorgareStåndet, af Stadens Magistrat och Äldste, och, hvad Fahlu Bergslag särskilt beträffar, af Grufve-Rät - Stiften och Universiteten af v e - derhörandeConsistöijer, och för Wetenskaps - Academi e n, a f dess Präse s; BorgareStå idets , för S lä delli a, af Magistraten och Äldste; fö r B e r gsb ruke», a f v a 1 fö rrättande M a g i s t r a - til. till konstitution t 'IJtsJt. Betan'/,.
Då Hr Gr. o. Landtm, sedermera, med framställning att i afseende på slutmeningen uti l:sla § blifvit yrkadt dels bifall, dels ock den förändring att vid omsättning af deri omnämnde lån minst hälften af primitiva kapitalel må inbetalas, hemställde om R. o. Ad. i denna del bifölle Ridd.direktms förslag, ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter Hr Landtm, förklarade, att han funnit denna propos. besvarad med öfvervägande ja. Vid uppläsning af de öfriga §§ af ifrågavar. förslag, uppstod icke någon diskussion och blefvo desamma af R. o. Ad. godkände. Anmäldes och lades på bordet följande från Utskrn inkomne utlåt, och belänkm: nemi. från Stats-Utskottet: N:o 184, ang:de beredandet af tillgångar för det till rustningskostnader beviljade särskildta kreditiv; Lag-Utskottet: N:o 51, i anleda, af väckt motion om upphörande af frälsemans serskildta forum; Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskotten:
(Beviljadt vid sistnämnde riksdag och utbetaldt under år 1855) 15,000: — 15,000: — till staden Eksjö, å 30,000 R:dr, efter den der år 1856 timade eldsvåda; d:o d:o; dock kommer betalningsskyldigheten för detta lån icke att vidtaga förr än år 1861. (Beviljadt vid 1856—1858 års riksdag samt utbetaldt under år 1857) 30,000: — 30,000: R:dr, till förlag åt dervarande handtverkare, fabrikanter samt öfrige näringsidkare, i anledning af ofvannämnde, under vårtiden 1854, en del af denna stad öfvergångna eldsvåda; af hvilket lån ):del årligen skall återbetalas samt dessutom 4 procents ränta å det återstående lånebeloppet erläggas. (Beviljadt vid 1853 och 1854 års riksdag samt utbetaldt sistnämnde år) 20,750: — 10.002- 45 R:dr, för fyroch båkinråttningarnes förbättrande, emot årlig inbetalning af 14,000 R:dr, hvaraf för återstående lånesumman godtgöres 4\ procents ränta. Detta låns återstående belopp är i början af innevarande år 1859 inbetaldt. Lån för hamnoch brobyggnader samt årensningar: till staden Ystad, å 30,000 R:dr, för hamnbyggnaden vid nämnde stad, emot 2 procents årlig kapitalafbetalning och 3 procents ränta å den återstående lånesumman. (Beviljadt vid 1853 och 1854 års riksdag samt utbetaldt år 1857) 60,000: — 60,000: — » staden Landskrona, å 12,500 R:dr, för iståndsättande af hamnen vid denna stad, emot årlig återbetalning af 750 R:dr, utan beräkning af ränta.
439 gärde en vice-pastor i lians ställe för alla embetsförrättningar, således äfven för vården om kyrkotukt och undervisning, än om de blott befriade honom från befattning med verldsliga bestyr, dem mången kyrkoherde troligen ville slippa, synnerligast som presterskapet, enligt hvad man vet, vid förra riksdagen yrkat att från sådana befrias. Dernäst kan man lätt föreställa sig, huru en ung vice-pastor eller en nyblifven kyrkoherde, som hela tiden förut varit skollärare i stad, skulle, i frågan t. ex. om en brandstodsförening på landet, hafva bättre reda på saken än församlingens fastighelsägande medlemmar, som sjelfve hafva hus och genom lång erfarenhet veta hvad som är görligt eller icke. Man bör dessutom, så vidt möjligt är, söka befria presten från verldsliga bestyr, för att icke inleda honom i tvister örn materiella intressen, hvarifrån han bör vara skiljd, för att kunna så mycket bättre utöfva sitt andliga kall. Om en sockennämnd, såsom verkställande makt inom församlingen, skall blifva rätt nyttig, dels på det att vederbör, embetsmål! måtte hafva någon att hålla sig till, om de skola få något derstädes uträltadt, dels på det att församlingen måtte hafva någon bestämd befrämjare af hennes önskningar när hon vill hafva något fram; så är det ovisst, om kyrkoherden, som tillsattes för andra ändamål, alltid är väl fallen för sådana verkställighetsåtgärder, och om lian följaktligen kan lyckas. Är lian fallen, så kan han väljas; i annan händelse är det en lycka både för honom och socknen att han befrias. Förslaget i 10 §:n 3 morn., att sockenstämmo-beslut i frågor, som röra afgifter, icke skall vara gällande längre än ett år, fordrar nödvändigt, att hvarje församling skall hafva sockenstämma för sig.