Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kunde ett ödande och 0- lyckligt krig förminska StatS! behoswen, sä more ätmin, stone en af anledningarne till sädane landSplägorS af» fkyende sörswunnen. 2:0 Beträffande ärliga anslaget »ill sä kallade extra ordinaira miluaire behoswen, bör jag »plysa, att medeltalet af beha anstags summors be» lopp, warit nära 802,222 R:dr, och att dä Stats, Den i6 December. 929 Hlffottet i den projecrerade Slakö-regleringek» förestagit 622,222 N:d har sadant ffect genom proportionerad afräkning af ben del, som för Finlands behof warit paräknad. För min del har jag sä mycket häldre tillstyrkt del as Kongl. Majit i »läder äffade tillägg, soiu jag är öswerrygad att Rikets förswar icke möjeligen kan bestridas med mindre stimma 1,200,200 till berörde utgift. Ty längt isrän akt söriusten af Finland minskat behoswet är del derigenom merksligen ökadt. Finland war emot anfall frän Ryska sidan en förmur som nu saknas. Riksgränsen war dä aflägsen frän hufwudstaden. Nu äro Nyffe besiktningarne genom en obctydelig hasswik ffiljde frän Stockholms Län. Den nya dcfensions linien är bäve större och blottad pa alla förswars,werk. Dchukom bör jag iterera hwad jag i Högloft. Stats, Ukffottet i detta ämne anfört nemligen att aldrig den förra ansiags summan, warit tiliräckelig. Wi känns asia akt wära Regemenker ofta wä» rit halsnakna, i brist pä tillgäng ack bekläda dem, att de mäst flere är wänta pä duglig bewärinq, att wära Fästningar stadual wid nägre halfsärdjge bastioner, att dock byggnaden aftynat, och akt wid ffeppsbyggnadcn genom penuingebrist, händt, alt arbetsfolk funnits till mindre antal än Besälhafware.
In* rättningens fordringar, som i contant borde utgå, hafva blifvit förvandlade till nya Spannmålslager: större delen af den undsättningsSpannmål som j8i8 och 1819 requirerades, och som Directionen måste anskaffa, blef i Magazinen liggande, hvarigenom behållningarne ökades med mer än 65,000 tunnor. Desse och andra omständigheter, oberoende af Directionens medverkan, hafva rubbat jemnvigten, och ökat Inrättningens förluster. Jag vill ej upptaga Höglofl. Ridderskapets och Adelns tid med vidare detailler härom, utan får blott hänvisa till MagazinsDirectionens officiella Förvaltningsberättelser, i synnerhet den för år 1820. Det ät klart att Magazinslnrättningen, thed så betydliga Spannmålsbehållningar, skulle råka i förlägenhet, då ingen utsigt visade sig, att dem använda. De anbefaldte exportföretagen till utländske orter blefvo deraf en följd, och änskönt de icke kunnat verkställas utan förlust, lärer man medgifva, att de i flere afseenden gagnat Staten, och i ella händelser varit bättre att Spannmålen utomlands sålben il Aprilf.'rh\ Hiss till underpris, äh hemma i landet, eller att dert genom långvarig Magaimering blifvit skay dad och onyttig. Man har påstått att MagazmsDirectionea genom dess felaktiga förvaltning beredt den ofördelaktiga ställning hvari Inrättningen sig befinner. Att Magazinsinfättningen ickekan framställa något lysande resultat till ziffrän, medy gifvés gerna^ men om, eller huruvida förhållandet kunnat vara annorlunda än det är, må den billige och opartiske granskaren bedöma. De till sin natur oundviklige förluster Inrättningen årligen får vidkännas, de tillfälliga som genom cohjuneturen serskildt uppkommit, hafva haft étt menligt inflytande på Inrättningens bestånd Sjelfva den ränta Magazinsinrättningen erlägger till Bankett för de derifrån förskjutna medel, hvilken frän ISi2 till i§22 års slut uppgått till 3.26,621
Nämnde belopp] öfverstege väl betydligt de tillgångar af försäljningsmedel för byggnader, som, enligt hvad förut vore omförmäldt, ansetts kunna blifva för ändamålet påräkneliga; men Kongl. Maj:t förmodade, att genom noggrann hushållning med de för kronans hus och byggnader i hufvudstaden å sjunde hufvudtiteln anslagrie medel samt omsorgsfullt anordnande af arbeten, som dermed skola bekostas, utväg kunde beredas att, efter hand, af detta anslag använda medel, äfven för nu ifrågavarande byggnadsföretag, hvarjemte tillfälle förefunnes att dertill jemväl anvisa någon del af befintliga besparingar å nyssnämnde hufvudtitel. Då, enligt hvad sålunda i det föregående är vordet framstäldt, det skulle blifva möjligt att, utan lån eller serskilda anslag, åstadkomma nu ifrågavarande byggnad, hvarigenom, utom den nytta, det allmänna komme att hemta, den derför afsedda plats, som, i anseende till sitt läge, icke lämpligen borde af staten lemnäs obebyggd och i det skick, hvaruti den nu befinnes, blefve använd på ett serdeles passande och till prydnad för hufvudsta den ledande sätt, ansåg Kongl. Maj:t Sig skäligen kunna antaga, att Rikets Ständer, under sådane förhållanden, icke skulle vara obenägna att, i hvad på dem ankomme, medverka till den uppgjorda planens utförande, samt Staten för de byggnader, hvilkas försäljning borde ifrågakomma, skulle erhålla full ersättning uti den nya byggnaden, hvilken komme att i värde vida öfverstiga de nyssnämnde, samt lemna nödigt utrymme icke blott för de behof, hvartill dessa nu äro använda, utan äfven för andra ändamål.
Att grundräntan pä hemmanen i Jemtland är mindre än i de flesta Län, är en sanning, men enär denna skillnad blifvit considererad vid jord värdets bestämmande sä väl här som i de öfrige provinserna, är summan som qvarstår af likartad beskaffenhet. Ett sådant jord värde i det öfriga Sverige som håller soldat, utgör 8289 R:dr B:ko, och har uppkommit derigenom, att den behållna inkomsten uträknats i kapital, efter det grundräntan och öfrige prestationer för hemmanen blifvit afräknade, och på samma sätt har äfven förfarits i Jemtland Rusthållarnes belägenhet i detta Län, är ännu svårare än rotehållarnes, oaktadt det dem nådigst beviljade årliga bidraget af 1000 R:dr B:ko, emedan hemman finnas af ett tredjedels mantal med 600 R:dr taxeringsvärde, som skola hålla både häst och karl. Sedan Länet blifvit afvittradt och kronans jord skild ifrån enskiltas, äro hemmanens områden icke stora med undantag af några få socknar, som blifvit afvittrade för många år sedan. I Herjeådalen utgöres så kallade rotepeningar med 3o2 R:dr 34 sk. B:ko, hvilka äro anslagne till lön för öfversten vid Jemtlands regemente. O Värdet af de i tabellen uppförda onera har blifvit taget dels efter markegång, dels efter de från hvarje socken erhållne uppgifter. 5 5. Polil ic ’ Förhållandet är i detta afseende alldeles lika med hvad jag uti min förra Femårs-Berättelse i underdånighet anfört.
Det blir nödigt alt tillse, huru, för att alstra och bibehålla disciplin och ordning inom denna talrika truppmassa, det må finnas ett pålitligt och öfvadt korporalsbefäl att tillgå. Med den ringaste erfarenhet om vilkoren för en mili tärtrupps hållning, lära alla ytterligare skäl härför finnas öfverflödiga. Derjemte är det för kustförsvaret, likasom för det yttre sjöförsvaret, af oundgängligt behof, alt å hvarje dess fartyg må finnas ett, efter kanonstyrkan bestämdt, antal kom mendörer. Eders Kongl. Majit har redan låtit vid Stockholms och Götheborgs stationer, likasom förut för Carlskrona station är anmärkt, utse ett antal af båtsmanshållet, för att under benämning af artilleribåtsmän för detta ändamål undervisas. Med denna ganska nyttiga inrättning skulle lätteligen förenas den, 30 Kongl. Mgj:ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1850. som det vill synas, mvcket maktpåliggande åtgärden, att bilda eli tillräckligt korporalsbefal för den talrika bevärings-personalen. Med beräkning, alt en korporal borde finnas att tillgå för en truppstyrka af 25 man, skulle då, för hela denna del af försvaret erfordras 896 korporaler, deruti inberäknadt det antal, som redan vid ordinarie håtsmanshållet finneso anstäldt, och som vid de till kustförsvaret beräknade kompanier utgör 112. Återstoden 784 man skulle, undervisade uti dertill serskildt inrättad korporal-skola, samt med den för deras tillämnade tjenstgöring i krig lämpliga benämningen af vice-korporaler, lika med artilleri-båtsmannen vid det yttre sjöförsvaret, under fred utgöra en del af det öfriga båtsmanshållets gemenskap, men bilda ett urval af de skickligaste och bäst instruerade inom densamma, att vid inträffande behof genast vara att lill det afsedda ändamålet användas.
Det har blifvit anmärkt, att, då alla räntor skola förvandlas i penningar och till följd deraf sådana anskaffas för alla räntepersedlar, spanmålen, smöret jemte öfrige persedlar, som måste säljas för att inom viss tid förvandla^ i^pppipggj-, JvQmma att falla i värde, hvarigenom sänkning i markegångsprj^gt; iqträjfadp,' Ijyilkgt vållade minskning i kronans och löntagares inkomster. ijr af ant^n talare erinradt, att det ej vore någon viss tid af Slals-UtsIcotlels Utlåtande, JS':o 3J2. äret, som företrädesvis gäfve de riktiga medelprisen ä spanmäl eller smör, hvilka persedlar hufvudsakligen omvexlade i pris. För att erhålla de rätta medelprisen vore pödigt, att de tvenne å hvarandra följande skördarne ingingo i vexelverkan på prisbestämningarna i markcgångstaxan, såsom de gjorde i handeln. Om skörden det ena året vore klen, stege priserna redan betydligt på hösten och än mera på vintern; Liefve väderleken påföljande vår gynsam, folie priserna något; fortfore väderleken alt vara god, folie de betydligt under sommarmånaderna och ännu mer efter skörden, om godt bergningsväder inträffade. Priskuranter borde derför uppgöras för sisla qvartalet af föregående året och de 5:ne föfsta qvartalen af det påföljande, samt, sedan dessa prisuppgifter blifvit af pröfnings-komitéen ytterligare verificerade, prisen sammanräknas och divideras med 4, då det verkliga medelpriset erbölles. Om sådant iakltoges, egde Kammar-kollegium, i afseende på taxans granskning och fastställande, endast att tillse, det uppgifterna vore öfverensstämmande med priskuranterne, hvilka qvartalsvis blifvit till Kollegium insände. Det förslag, som Kongl. Kammar-kollegium uti ett afgifvet underdånigt utlåtande framställt, att markegångssättningen måtte lillbakallyttas till början af Oktober månad, vore det enda rätta, och borde fördenskull antagas.
R:dr 64 öre och öfriga inkomster till 141,515 R:dr 49 öre samt utgifterna till 379,831 R:dr 86 öre R:mt, till Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt, att då, såsom af dessa uppgifter visade sig, ifrågavarande sjukvårdsinrättningar icke kunde utan kurhusafgiften ega bestånd, nådig Proposition om samma afgifts fortfarande måtte till Rikets Ständer aflåtas; så har Kongl. Maj:t, uti nådig Proposition (JVS 26), föreslagit Rikets Ständer, att omförmälda kurhusafgift jemväl under nästa statsregleringsperiod måtte utgå på sätt och till de belopp, som blifvit af Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag bestämda, och, i enlighet dermed, af Kongl. Maj:t, genom nådiga Kungörelsen den 24 Februari 1860 påbjudna. Berörda Kongl. Kungörelse innehåller, att till veneriska smittans hämmande och botande skall årligen af hvarje mantalsskrifven person utgöras en kurhusafgift för Stockholms stad med högst 50 öre och minst 3 öre samt inom öfriga delar af riket med högst 25 öre och minst 3 öre, lika för alla betalande inom hvarje kurhusdistrikt efter dess behof; att afgiften skall, på sätt här nedan förmäles, af vederbörande inom distriktet bestämmas antingen till ettdera af dessa belopp eller deremellan, men icke, utom vid särdeles tvingande omständigheter, fastställas till Bih. till R. St.
Uti gällande tull-bestämmelser angående artikeln »Bomulls-väfnader med blandBomtil/sning till större eller mindre del af lin eller hampa,» bar Utskottet icke funnit behofmed bla,nd~ vet påkalla annan förändring än att, då den till nämnde varuklass hänförliga artikeln ^u"r hain »Bolstervar» till värdet så väsendtligen skiljer sig från bomulls-väfnader »andra slag,» hvarå tull-afgiften, enligt Utskottets förslag, skulle blifva 24, 28 och 32 sk. pr skålp., ali bolstervar icke kan draga en så hög tull-sats, destomindre, som denna väfnad, der den utgöres endast af linne, redan är i nu gällande tull-taxa med lägre afgift belagd, bolstervar af bomull med blandning af lin eller hampa upptages under särskild rubrik med 16 sk. införsels-tull pr skålp.; och tillstyrker Utskottet derföre, att den, i öfverensstämmelse härmed, under hufvud-rubriken »Bomulls-väfnader med blandning till större eller mindre del af lin eller hampa,» intagna rubriken »Bolstervar,» med åsatt 16 sk. införsels-tull pr skålp. mätte godkännas. De med införsels-förbud i gällande tull-taxa belagda Yile-väfnader, nemligen: Ylle-. »boy,» »helylle-flanell af kamulls-ränning och kardulis-inslag, färgad eiler af större bredd än 6Jqvarter;» »Kläde, Drapp, Halfkläde, Vadmal, Batin och Korderoy,» äfvensom »Kasimir af vissa färger, eller af större bredd än 6 qvarter;» »Halfylle-flanell,» samt »Shawlar, Shawletter och andra dukar under 6 B:dr 32 sk. stycket» utgöra nödvändighetsvaror, hvarpå, med hänsigt isynnerhet lill landets klimatiska förhållanden, den stora förbrukande allmänheten synes företrädesvis hafva rätt att fordra åtminstone så vida obegränsad tillgång, att varorne, der behofvet sådant kräfver, må kunna lofligen införas; och denna rätt låter visserligen val förena sig med inhemska fabrikationens bestånd.
Diskont innestå ende 522,300. i Malmö Tillsamman Rtdr 900,000 R o. 54» Underdåniga Sb ifvelger. Och, emedan Riksens Ständer anse af mycken vigt och angelägenhet, att erforderliga medel till Invisniogarnes inlösen hållas i beredskap, men Riksgälds-Kontorets tillgångar icke medgifva det Itai till behof] i ga förskott , hafva Riksens Ständer beshuit, att deras Bank må till Riksgälds-K.ontoxet på Fiiial-Diskont-Utrednings-Räkningen förskjuta de bristande 596,400 R;dr, för att sedermera efter hand till Banken återställas i deri man afbetalning på Statens ofvannämde ford-ran efter Diskont-Utrednings-planen årligen inflyter. Hos Eder Kongl, Maj t anhålla derför Riksens Stander i underdånighet om Nådig befallning till Kommitterade för Allmänna Medels förvaltning, att till Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret aflemna koplante tillgången 124,600 R:dr tillika med de •under Kommitterades vård varandelnvisningar till ett Kapital-belopp af .179,000 R:dr sedan den härå uppluppne ränta blifvit godtgjord, samt dessutom meddela sin öfverlåtelse på Riksgälds-Kontoret af de uti Götha Kanals och Malmö Diskont - Verk innestående 596,400 R:dr den upplupne räntan häruti inberäknad. Hvad åter angår Anslaget för förre Kongl, Familjens underhåll, dels den å dess enskilde, bland Stats-Verkets tillgångar till större delen influtne och använde förmögenhet, 681,419 R:dr 13 sk11 r:st, belöpande ränta R:dr 36,168, 34. 6. dels de af lliks. Ständer till fyllnad i Underhålls-Sumnian anslagne 3°)497- 45* , eller tillsamman R:dr 6 6,666. 32. — som utgå på Allmänna indragnings-Staten, men i afseende på hvilka förbindelser Riksens Ständer Underdåniga SkrifvclSer.
Lärarnes aflöningsmedel, till en del utgörande bestämdt penningebelopp, till en del lösen för vissa tunnor spanmål efter länets årsmarkegång och således något varierande under olika år, uppgingo under sistlidna räkenskapsår till 2,508 Rdr 55 öre, och omkostnaderna för gymnastikinrättningen under samma tid till 94 Rdr 43 öre, eller tillsammans 2,602 Rdr 98 öre. Uti nådigt Bref den 6 December 1861 har Eders Kongl. Maj:t derjemte medgifvit, att högst 600 Rdr årligen må, i öfverensstämmelse med den ursprungliga stiftelsen, tills vidare ur Wisingsö-fonden såsom stipendier bland läroverkets studerande ungdom utdelas. Ofverskottet af årsinkomsterna lägges till kontanta kapitalet och förräntas till dess förökande. Af Wisingsö-fonden har härförutom en större reparation och förändring af Jönköpings skolhus blifvit bekostad år 1827, äfvensom kostnaden för den år 1845 tillbyggda flygeln af skolhuset till största delen af denna fond bestridts; allt i öfverensstämmelse med hvad af f. d. Kongl. Kanslistyrelsen blifvit vid Wisingsö-fondens förflyttning till Jönköpings läroverk föreslaget och af Kongl. Maj:t under den 11 September 1811 i nåder faststäldt. Med anledning af hvad sålunda blifvit upplyst, finner jag icke skäl att i sättet för ifrågavarande fonds användande tillstyrka någon ändring.
I delta fall vädjar jag till H ans Excellence Herr Grefvens och LandtMarskalkens bestämmande, om det väl kan stå tillsammans med 81 §. RegeringsFormen, att styckevis pröfva ifrågavarande Grundlags Förslag. Den lyder sålunda: ”Vill Konungen hos Riksens Ständer föreslå någon ändring i Grundlagarne, höre ”Han StatsRådet och öfverlemne sedan Sin ”Proposition, jemte StatsRådets tankar deröfver, till Riksens Ständer, som genast, utan ”att om denna Proposition förut öfverlägga, updrage ConstitutionsUtskottet att sitt ”Utlåtande derom till Riksens Ständer afgifva. Tillstyrker Utskottet hvad Konungen Den a3 Februaiii f. ra. ”föreslagit, hvile frågan till nästa Riksdag, ”då Riksens Ständer skola sitt beslut der”om fatta. Afstyrker Utskottet Konungens ”Proposition, då må Riksens Ständer ge”nast kunna antingen denna Proposition ”afslå, eller ock afgöra, att de vilja öfver ”densamma å nästföljande Riksdag besluta;” &c. Ordalydelsen af denna föreskrift innebär tydligen, att hvad som här benämnes Konungens Förslag till Grundlagsförändring, ej må annorledes än i sin helhet af Riksens Ständer pröfvas, samt bifallas eller afslås. Och jag frågar, om det väl rimligen skulle gå an, att vi, som äga sanctionsrälten i detta fall, och som antingen skola på Riks-Salen lemna vårt samtycke till Kongl. Maj:ts Proposition, eller ock genom RiksStåndens Talmän underrätta Konungen, att vi ej kunnat Förslaget antaga, sönderstycka Förslaget, och förkasta en del deraf, men bifalla en annan del, då likväl Förslaget utgör ett helt. Jag är öfvertygad, att Propositionen ej skall på sådant sätt af något af de andre RiksSlånden behandlas, emot ordalydelsen af 81 §. RegeringsFormen; och jag bestrider, att Förslaget må hos oss disculeras och pröfvas annorlunda, än i sin helhet. Derföre finnes ock Förslaget uptaget och granskadt i ett helt af ConstilutionsUtskottet.
603 4 sk. o » 6 rst. 4 5 » 24 » 4 §• 15- Vid utförsel sjöledes från stapelstad af följande utaf utländskt råämne inrikes tillverkade varor, beviljas restitutionsvis af tullmedlen: för 1 skålpund Topp-, Candioch Kaksocker » 1 skålpund krossadt Lumpsocker » 1 skålpund Karduseller karfvad Tobak, äfvensom pressad och rullad Tobak » 1 skålpund Snus » 1 stycke Packväf af Lin till minst 50 alnars längd • 1 skålpund Bomullsväfnad af garn i finhet N:o 32 eller deröfver, efter Engelsk beräkning hvarvid iakttages: l:o att, hvad Sockeroch Tobaks-fabrikater samt Bomullsväfnader angår, minst 100 skålpund af samma vara, och af Linneväfnad minst så många stycken, att de tillsammans utgöra 500 alnars längd, skola till export angifvas och pä en gång afsändas; och innefatta följaktligen föreskrifterna bär ofvan, angående längden å hvart slycke, endast den grund, hvarefter beräkningen af premien bör ske, 2:o att vid angifnings-inlagan alltid skall bifogas tillverkarens, under edelig förpligtelse, afgifna och med två vittnen bestyrkta försäkran, att varan är Svensk tillverkning och af utländskt råämne, äfvensom om Bomullsväfnad, att den är tillverkad af utrikes spunnet garn i finhet af N:o 32 eller deröfver, efter Engelsk beräkning; kommande detta bevis att biläggas Tullkammare-journalen å den tullplats, hvarifrån varan utföres; 3:o alt varan, då den är stämpling underkastad, bör vara med behörig tillverknings-stämpel försedd; och 4:o att utförseln verificeras, antingen genom intyg af Svensk Konsul eller vice Konsul å lossningsorten, eller, om sådan tjensteman der ej är anställd, af annan vederbörande embetsmyndighet, att varan derstädes blifvit lossad, eller ock, genom attest af vederbörande Tullbevaknings-tjensteman, om godsets bevakning till öppen sjö i den mening, som 30 §. af gällande Nederlags-förordning föreskri fver. 604 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Men dä wid landets inre hushållning möter den mägtiga omständighet, at Landshöfdingar i denna Stats-Författning äro uptagne säsom förtroende-sysilor, och at de säledes omedelbarligen bero pä Konungens höga wälbehag, sä fär jag i detta afseende och til ändring af Lenna omständighet i Stats-Författningen göra nägra anmärkningar, som jag will hoppas skola förtjena Herr Laron och Landtmarffalkcns samt Högloft. Ridderffapets och Adelns npmärksamhet. Bland de ffäl, som i Utffottets Betänkande äro uptagne säsom grund för fattade beslutet äro följande högst märkwärdige: 1:0 At detta föreffagne beroende af Landshöfdingarne ägt rum i so är, sedan 1739, Lä Konungen genom Säkerhets-akten som nu är uphäfwen usnrperacte folkets rättigheter;— nägot pre^ncticat borde således ej deraf kunna dragas. ^ 8:0 Den Z Irmrk. 477 S:o AL Landshöfdingarne genom deras beroende af Konunga-magten stulle, sä mycket mer stadga förtroendet emellan sig och Folket; beklagligen stafwa wi derom erfarit alldeles motsatsen. Nf Rikets Ämbetsmän anser jag Landshöfdingar bland de mäst wigtige; Landets economista styrelse och trefnad beror i synnerhet pä Landshöfdingarnes mer eller mindre waksamma ätgärd och förtroende. Han borde sälcdes ingalunda stafwa befattning med nägon inilitsiriff äst-iille, utan som en ciwil Ämbetsman komma i samma förställande med Konnunga-magten, som Rikets Domare-Ämbeten. Skall han bero pä Konungens höga wälbehag och magtspräk, winner han aldrig det förtroende hos folket eller kommer r tilständ, at sä bewaka Länets rättigheter, som han borde kunna göra, dä man ej skäligen kan begära, han stulle för Länets wäl wäga sätta sig i äfwenlyr at med sin Emilis til sin LxistenLL blifwa ruineraä.
— Som, vid den tidpunkt, då Fullmäktiges berättelse afgafs, fullständig redogörelse icke kunde meddelas, angående kostnaden för metalliska kassans förstärkning under nästlidet år, 1847, mende förhållanden, som erfordras för afgifvande af en sådan redogörelse, nu mera äro kände, har Utskottet ansett sig böra i ett sammanhang här framlägga följande utredning öfver kostnaden för det silfver, som under åren 1845, 1846 och 1847 tillgodokommit Banken, i följd af uppköpte depositions-bevis och vexlar, nemligen: Banken har inköpt: under åren 1844 och 1845 Depositions-bevis å m:k Hainb. 4. samt vexlar: Oberäknad den under nästlidet år uppkomna ränta å depositionerne i Hamburg, hade Banken, vid samma års slut, dels uti innestående medel hos Husen i Hamburg, lianko-(fia ku (te la Berättelse, N:o 14. 43 och dels uti då ännu ej förfallna vexlar Hamb. Hvadan återstoden m:k Hamb. B:ko 14,933,322: 1 s/4- inköpteförB:ko R:dr 13,487,591: 41. 8. blifvit under åren 184-5—1847 i silfver indragen; och har det inkomna silfret, enligt Kongl. Mynt-Verkets attester, efter afdrag af Myntskatten, uppgått: Summa R:dr silfver 4,886,182: 34. 7. De, i och för vexel-handeln samt silfver-indragningen, i banko-sedlar erlagde omkostnader hafva utgjort: för Vexel-handeln 1845. 1846. 1847. — Transportkostnad till och ifrån Kongl. — Dito från Konungariket Norrige 839:29. 8. för Vexelhandeln och Silfverindragningen gemensamt.
5 Afd. af Banco-Reglementet (pag. 143), fått sig uppdraget att ”införa i Expeditionsoch Bokförings-sättet vid Banco-Discont-Rörelsen all den förenkling, som med denna Rörelses egenskap är förenlig,” Revisorerlie ej kunnat finna annat, än alt det utan all tvifvel tillkommer BancoFullmägtige, att, äfven då framställningar rörande nödige förändringar i den inre förvaltningen vid Banco-Discont-Yerket icke från Directionen blifvit gjorda, i tillämpning af Banco-Reglementets nyssäberopade lagbud, förordna 0111 allt livad lill befordrande af ordning, säkerhet och con troll, derstädes kan finnas af omständigheterne på k alla dt. 10:0 slngäende inskränkning i tideny inom hvilken Wexel-B ankeus slttester, efter skedd insättning för Discont-Lån j. höra hos BancoDisconlen företes. Rikets sednast församlade Ständers Banco-TJtsfcott har genom ProtocollsUtdrag af den 11 Äng. 1829 stadgat, att, lill förekommande af möjliga och befarade missbruk med insättningar i Wexel-Banken för Discont-Verkcts räkning uti andra personers namn, en Praescriptionstid komnie att fastställas, inom hvilken alla dylika Attester borde hos Directionen företes, så vida den gjorde depositionen skulle gälla såsom betalning, och Verket icke å Lånet beräkna sig stadgad Öfverränta; hvilken af Utskottet gifne föreskrift, enligt Banco-Fullmägfiges den iocde förlidne Junii meddelade förordnande, blifvit sålunda befordrad t till verkställighet, alt denna föreskrift och erinran influtit i de från och med den 1 Julii utlemnade tryckta fornari haren till Wexel-Bankens Attester öfver insättningar för BaneoDiscontens räkning.