Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af dessa nu uppgifna utrym men i fängelser och Corrections-hus, skulle det synas och i synnerhet önskas, att behofvet ej påkallade deras hela begagnande, serdeles som en del af årliga fångpersonalen direct utgår ifrån Lanseller Stads-fängelser till frihet, efter ut.ståndet straff eller undergången ransakning, utan att borttaga något rum uti förenämnde fängelse-ansalter; men då beklagligtsvis fångpersonalen i Landet uppgår för de-t närvarande till omkring 4>3oo personer, utom Pionnier-Corpsen i Wanås, och således ungefärligen en 65o:deI af Landets folkstock bebor fängelserna; så synes detta förhållande fullkomligen rättvisa de kostnader, Bil. till K. M. Nåd, ProposN:o aj51 som äro nedlagde för att icke allenast bereda ti 11 rä c k 1 i ga förvarings-ställen åt denna vådliga massa, utan afven för att, under dess vistelse der, söka att förbättra de brottslige, hvaraf hon består, i stället för att belt och hållet öfverlemna dem åt egen förhärdelse och allmän glömska. Till fullkomnande af centralisationssystemet, och då ett så betydligt utrymme uti de af Staten underhållne CorreclionsInrättningar erhölls, hemstälde äfven Styrelsen . uti ofvanåbeiopade underdåniga plan, om icke de uti Länens Corrections-hus inlagde personer till förenämnde Allmänna Arbets-Inrättningar borde förflyttas, hvarefter desse enskilta , litet begagnade Corrections-anstalter kunde upphöra. I afseende på fängelsernes administrerande och oeconomiska delailler, framlade Styrelsen äfven uti meranämnde underdåniga plan nödige upplysningar, med åtföljande underdåniga framställningar af sättet till de, uti dessa delar angelägnaste förbättringars utförande, och, rörande de beredande anstalterna för Byggnads-arbetena, föreslog Styrelsen i underd. att genom dess försorg speciela kostnadsförslag och ritningar öfver hvarje projeclerad fängelsetillbyggnad borde uppgöras, och sedandes - 52 Bil. till K. M. Nåd. Propos.
Den inhemska förtjensten skall »visserligen ej löpa sara att utträngas, dä det i alla händelser icke Lör förmodas att Utländske Lärde och Konsiidkare kunde till ett större antal finna sin räkning att öfwergifwa säkra fördelar i deras eget Land för den oftast owissa lyckan i ett annat, hwarest, utom flera mötande stvärigheter, de nödgas underkasta sig den att, sä framt de skola till Lärare antagas, förwärfwa sig tillräcklig kännedom af spräket. Utskottet, som således tror sig äga fullkomlig anledning att tillstyrka Utländske mäns nyttjande tvid UnderwisningSwerken, anser äfwen, jemnlikt hwad Herr Silverstolpe erindrat, deras antvändande kunna inskränkas blott till högre Läro-Embeten, de enda som ester all sannolikhet Utländske Lärde torde härstädes önska att erhälla. Sä tväl för desses som Konstnärers antagande i Rikets tjenst lärer dock wilkoret af utmärkt skicklighet böra fordras. Hwad deras Religion beträffar, synes det billigt och nödtvändigt, att Wettcuskaps-Jdkarne, hwilkas grundsatser ej sällan inflyta pa sjelfwa underwisningen och med densamma af ungdomen upphämtas, bekänna sig till den rena Evangeliska Läran; hwaremot för Konstnärer af alla slag, Spräkoch Exercitke-mästare tvid Academierne äfwen deribland inbegripne, nägot förbchäll uti uämnde hänseende ej torde behöfwas. Säsom resultat af hwad i detta ämne nu är andraget, sär Utskottet förestä sädan tilläggning i Negerings-Formens 28 Z att af Kongl. Maj:t och Memorial N:o 9. 207 Riksens Ständer wid nästa Riksdag pröfwas och afgöras, att efter orden: men icke till Comniendanter i Fästningarne, mä införas följande:
När nu dels den dubbla tjensteårs-beräkningen samt andra befordrings-företräden blifvit upphäfde, dels läseterminernas längd ökats med omkring sex veckor på året, så föreföll det besynnerligt, att, jemte det nämnde förmåner förlorades, antalet af tjensteår för rätt till emerili-föu eller pension ökats med 5 år utöfver hvad för andre tjenstemän vore vanligt och med 10 år utöfver hvad hittills vid elementar-läroverket erfordrats för erhål - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 116. 19 lande af afsked med lönens bibehållande, nemligen 25 tjensteår. Med förmälan i öfrigt att intet annat lands lagstiftning torde kunna uppvisa en ända till 35 tjensteår utsträckt tid för elementar-lärares pensionsålder och under erinran om det afgörande inflytande lärarnes belägenhet utöfvar på skolans, har motionären föreslagit, att i 78 §:s stadgande åtminstone den ändring måtte till vägabringas, att 30 Ar i Statens tjenst och fyllda 55 lefnadsår måtte berättiga till afsked med full lön, 25 tjensteår och 50 lefnadsår lill tre Ijerdedelars lön samt 20 tjensteår och 50 lefnadsår lill half lön, om afsked sökes, äfvensom all af dessa år fern må kunna vara tillbragte i annan Statens tjenst, än elementar-läroverket, såsom vid universitet eller tillämpnings-skola. 5:o Rörande 3:je kapitlet, i fråga om tillsynen öfver e lementar-lär overken m, m. har Herr Hjerta anmärkt, att makten att afgöra och förordna om allt, som anginge skolorna och tillsättande af lärare nästan uteslutande vore öfverlemnadt åt Biskoparne, under det desses skyldigheter på ett så obestämdt sätt blifvit stadgade, att de kunde nästan ansvarslöst vanvårdas.
S. D, Vid föredragningen af Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande, N:o 4, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 2, med förslag lill Lag för offentliga Bolags-Banker, fattade Preste-Ståndet följande serskilda beslut: alt Rikets Ständer, vid öfverlemnandet af sitt förslag lill Lag för enskilda Banker till Kongl, Maj:ts höga pröfning, under erkännande deraf, alt en sådan Lag är af högsta vigt, likväl, i betraktande af den redan långt framskridna Riksdagen och af den tid, sorn erfordras för en grundlagsenlig pröfning och sanclion af ett Lag-förslag, i underdånighet må uttrycka den önskan, att Riksdagen icke måtte för denna frågas definitiva afgörande förlängas, utan, derest densamma icke utan längre tidsutdrägt hinner afgöras, Rikets Ständer öfverlemna åt Kongl. Majit, att, vid pröfning och stadfästelse af Reglementen för de enskilda Banker, som under tiden lill nästa Riksdag kunna uppkomma, fästa det Nådiga afseende på de af Rikets Ständer iöreslagne grunder, stadganden och föreskrifter, som Kongl. Maj:t finner desamma förtjena; hvarjemte Rikets Ständer böra i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t vid nästkommande Riksdag behagar, antingen till slutligt antagande framställa det nu af Rikets Ständer afgifna förslag, i händelse det af Kongl. Maj:t i Nåder gillas, eller ock meddela ett annat fullständigt Lag-förslag. Och skulle respective Med-Slånden vördsamt och vänligen inbjudas att i detta beslut med Preste-Ståndet sig förena. Från Wallof!. Bokgare-Ståndet. S. D. Upplästes Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocoll, den 12 dennes, med inbjudning till Borgare-Ståndet att biträda Bonde-Ståndets beslut, hvarigenom blifvit godkändt Earpeditions-Utskottcts senare, uti Memorial
Riksens Ständer, som funnit nödwandigheten, att de wid 1809 och >8 ro arens Riksdag bkwiljade Z,ZZZ R:dr 16 si. till ärligt understöd af Institutet för Blindas och Dös-Stummas uppfostran och danande rist nyttiga medlemmar i Samhället, mätte uppföras pä Stat, fä i unde danighet till Eder Kongl. Majit dcröfwer öfweUemna sitt beslut, art de samma under Åttonde Hufwud - Titeln ma warda uppfö da och ärlieen utgä, sä länge nu warande upplyste och werkfamma Styrelse af Institutet fortfar. Riksens Stander framhärda rc. UPP - 954 Den g Julik. Uppläst bos Ridd. och Adeln den z Julli. Prest-Standet d. z - « - Borgare-EtZdet d. z - s - Bonde-Ständct d. z - Stormagtigste Allernadigste Konung! ^ sammanhang med det beslut Riksens Stander redan förut i underdånighet lill Eder KonglMajtt aflemnat, rörande en förändring i utjkrifninassättet af Bewäringsmanlkapet, fa Riksens Stander nu härmed till Eder Kongl. Majtt hemställa de underdåniga önskningar hwarom de, i afseende pa denna nya Inrättning sig förenatRiksens Ständer sätta ej i fraga, att deka önssningar skulle kunna äga någon bidande kraft i afseende pa det bestut öfwer hufwudsaken som redanär fattadt; men te hofwa dermed haft den afsigt, att det allmänna tänkesättet i wika fall som röra Reglcmentariska stadganden, säkrast och snarast xa delta sätt mäste framtränga till Tbronen, och göra sig det hoop, att Eder Kongl. Maru derpå matte göra det Nådiga afseende, som Inrättningens natur och lidens omständigheter kunna medgifwa.
Ut - Den 14 October. 46Z Utdrag af Högloft. Ridderskapets och Adelns Protoeoll, wid Urtima Riksdagen i Or<- bro, den 14 October 1810. S. D. Dä, wid granskning af Lag-Utskottets förslag om en Lag till afstyrande af upp» lopp, sä wigtiga betänkligbeter emot dest antagande sig yppat, som icke synas kunna medmogenbet afhjelpas under den korta tid Riksens Ständer sig för Riksdags-ärendernas afgörande föreskrifwit, och en Lag, hwars stadgande bör sta i den aldra närmaste gemenskap med afseendet ä den allmänna Medborgerliga säkerheten, kräfwer den samwelsgrannastck behandling; sä- har Ridderskapet och Adeln för sin del ansett all åtgärd wid förenämnde Project för denna Riksdag böra hwila, och Riksens Ständer föt^ det narwarandc kunna ätnöjas med den underdäniga anhällan hos Konungen, att Hans Majit täcktes, wid inträffande upplopps-tillfällen, efter foregängne warningar, genom Wederbörande Embetsmän gifwa werkställighet at Len i Lagarne stadgade grundsats, jatt naiv ma med wald mötas, i det owilkorliga ändamäl att Riks-Lagarne mä upprätthällas, och allmän och enskild säkerhet blifwa tryggade. blt supra. Ankom och emottogs Hof-Cancelleren Friherre sk ^Vetter!;teclt, som ä Kongl. Mains wägnar aflemnade följande Kongl.
M:t för behofvets fyllande begärda summa skulle af nämnde Utsk. anvisas; men då detta nu icke blifvit händelsen samt jag anser mig genom detta anförande hafva bevisat, att detta behof är ganska påtagligt, anhåller jag om Hr Grms o. Landtm:s propos. å afslag af denna punkt i Utsk:ts Betänk, och att R. o. Ad. måtte bifalla, hvad K. M:t uti förev:de hänseende föreslagit. Frih. Åkerhjelm, Johan Carl: K. M:t har uti Dess Nåd. Propos. föreslagit att, för beredande af tillgångar till de såkallade fyllnadspensionerna, R. St:r måtte på RiksgäldsKontoret anvisa ett årligt kreditiv af 50,000 rdr för hvartdera af åren 1861, 1862ochl863 eller för nästa statsregleringsperiod 150,000 rdr. Derjemte hemställer K. M:t att de behållningar, som kunde finnas vid 1860 års slut a( det kreditiv, hvilket senaste R. St:r beviljade med 150,000 rdr, skulle få reserveras, för att begagnas till dessa fyllnads-pensioners bestridande. Det är den sistnämnde punkten af K. M:s ifråvarande Nåd. Propos., hvilken StatsUtskit ansåg sig icke kunna eller böra tillstyrka. Det hufvudsakliga skälet dertill var, att hvarken K. M:t eller arméens PensionsKassa kunnat, ej heller kan, till ziffran upgifva det belopp, som skulle för detta behof åtgå; och följden häraf blir obestridligen den, att man bland Stats-utgifterna icke kan uptaga dessa belopp till någon ziffra. Med afseende härå var StatsUtsk:t af den åsigten, —1 en åsigt, hvilken jag är öfvertygad delas af många, — att man måste, så vidt möjligt är, i RiksStaten ordna dessa förhållanden, så att ziffran kan bestämmas. I händelse det af K. M:t uti berörde hänseende framstälda förslag antagits, skulle deremot detta icke kunnat låta sig verkställa.
I anseende till mängden och beskaffenheten af de till Ståts-utskottets handläggning hörande göromål, såsom omfattande både Stats-verkets och Riksgäldskoutorets ärenden, har, vid föregångna riksdagar, detta Utskott, utöfver den i Miksdao-s-ordningens 24 § bestämda tjenstemanna-personal, nemligen en sekreterare och för hvarje afdelning en kanslist, haft af nöden och fått begagna en särskild sekreterare till biträde vid de Riksgälds-verket rörande frågor, en kamererare för räkenskaps-göromålen i afseende på statsregleringens olika delar, samt en tillökad kanslt Bih. till R. Si. Proh 4853 § 1854. 4 Sami. 1 Afd. 1 Höft. i StatsUtskottets Memorial, N:o 3- betjening; och då göromålen inora Utskottet äfven under innevarande riksdag sannolikt blifva mariga och maktpåliggande, får Utskottet, med stöd af hvad nyss åberopade § vidare innehåller, till Rikets Ständer hemställa: det Utskottet mä tillåtas att, för ärendenas behöriga och skyndsamma behandling, i mån af behofvet, ytterligare antaga en sekt et maro för riksgalds-afdelningeu, en kamererare och två notarier. Stockholm den 2 December 1853. I\:o 3 , Änk. till Esp.-Utsk. d. 6 Dac. 1883, kl. 3 e. m. Memorial, med den till Rikets nu /ör samla de Ständer af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret afgifna berättelse. (R:gs Afdela.) Stats-utskottef, som vid sitt första sammanträde emottog och sedermera genomgått den af fullmäktige i Riksgälds-kontoret, enligt 202 § af det för detta verk gällande reglemente, afgifna berättelse angående Riksgälds-kontorcts ställning och förvaltning sedan början af sednast förflutna riksdag, får härmedelst, på sätt under förutgångne riksdagar iakttagits, denna berättelse till Rikets Höglofl. Ständers kännedom öfverlemna.
Annie. » Hr Zetterqvist lämnade ett förträffligt biträde » Ja, de hjälpa mig så snällt med uppgenom sitt utmärkta utförande af adagiot ur Papackningen. » ganinis h-moll-konsert och Brahms-Joachims un» Men de trötta kanske ut er m o r? » gerska dans, som måste omtagas. » Ack nej, » svarade fru Skog i Annies Konserter. Tyska operasångaren Paul Bulss gifver konsert härstädes instundande onsdag den ställe, » det är tvärtom riktigt uppfriskande att se deras barnsliga glädje. » 11 dennes. En konsert, som nog torde komma att varda » Det är så skönt att vara här, » tillade en af säsongens förnämsta musiktillställningar, hon med en tacksam blick på brukspatrogifves den 19 dennes af prof. Franz Neruda och hr Salomon Smith med benäget beträde af ingen nen. mindre än grefvinnan Math. Taube. Alltså trenne » Det gläder mig, o m ni finner det så. » af våra förnämsta storheter på konsertmusikens » Har ni slutat snart, fröken Annie? » frå- område. Mera behöfver ej sägas. gade han därpå. » Jag är rädd för, att tant Redan instundande tisdag gifver fröken Sigrid Carlheim-Gyllenshöld konseii;, också med biträde Emelie väntat med teet nu en g o d stund. » » Ah, det var sant! — det skulle vi säga af grefvinnan Taube. till om, » ropade båda småflickorna med en mun, » men vi glömde alldeles bort det. » Och båda två skrattade de åt sin glömska. Stackars tant Emelie hade tydligen ej lyckats att sätta sig i respekt hos de små yrhättorna. För Idun af » Hvad skall man göra med ett par så illa uppfostrade barn? » sade brukspatronen Sophie Linge. med komiskt allvar. » Så, marsch ut ge(Forts. o. slut.)
års ästa år blir ett bemärkelseår i den svenska odlingens historia. På öfver trettio Pressad l ä t t. på gröna blad Än tropikens färger smälte Samman till ett skönhetsbälte, Till en strimma, regnbågsglad. Men dess doft jag först förnam, Då jag af din skildring rycktes I en krets, där sagan tycktes Idel under trolla fram. år, eller sedan 1866, ha vi icke haft någon stor af allmän utställning, vid hvilken alster svensk produktion på alla områden haft att täfla med grannländernas. Det blir en generalmönstring af vårt lands utveckling under den sista mansåldern och af den ekonomiska och kulturella ståndpunkt, som den skandinaviska norden intager vid detta århundrades slut. * Det är enkom för våra läsarinnors räkning, fröken G. haft den vänligheten för första gången afkonterfeja sig i denna dräkt, sådan hon i dag presenterar sig på Iduns porträttsida. Bed. Man har all anledning att tro, att 1897 år utställning skall blifva vederbörligen uppmärksammad af utlandet. Icke nog med att från utställningens och turistföreningens handarbetet. sida stora ansträngningar föreningen skola göras för Det var började icke så lysande, då sin verksamhet. Det att leda turistströmmen till vårt land; den gällde då att rädda spillrorna af en konst, internationella presskongressens förläggande som till Stockholm och konung Oscars i septemkats öfver förväntan. ber höll på att dö ut, och arbetet har lycmånad nästa år inträffande 25-årsjubiDe svenska kvinnorna veta, hvilken rangleum som regent komma hvar för sig att plats de intaga. De ha, som nämnts, visat märkligt bidraga till att göra Stockholm och det i Köpenhamn och i Chicago, det gäller utställningen bekanta. att äfven visa det i Stockholm. Vid denna utställning, där alla anstränga här De kunna åstadkomma en utställning, som skall så väl och så repreådraga sig allmän uppmärksamhet och låta sentativt som möjligt, få kvinnorna icke sakhöra mycket af sig. I icke ringa mån kunna nas. de sig för att uppträda Utan en kraftig medverkan från deras sida, utan sprida glans öfver 1897 års utställning. De en allmän uppvisning af hvad kvinnliga utställarna erhålla i Stocksvenskt kvinnoarbete kan åstadkomma, skulle holm ingen egen byggnad. 1897 har väckts, men ifrigt bekämpats från kvinnårs utställning lämna en mycket ofullligt håll.
Dä antalet af Stockholms Magistrats Fullmägtige sörslagswis blifwit inskränkt frän tre till twä, dä sälcdes hufwudstaden lemnar ätta Riksdagsmän af rätte Borgare, synes Ständcts rätt ej i nägot afseende lida genom denna anomalie, hwilken deremot, för andra Städer tilläten, skulle möjligtwis en dag medföra den werkan, att Borgare-Ständet till större delen representerades af andre än Borgare. Tid efter annan förefallne missbruk hafwa föranledt Utskottet till ett projecteradt uttryckligt stadgande i Riksdags-Ordningens 17 § om majoritetens nödwändighet för wal till Riksdagsman och om anställande af nytt wal, enär den walde med döden afgätt eller gittat styrka laga förfall. Wid alla wal, de mä wara ställde pä en eller flera personer, som böra utses till nägon tjenst, Fullmägtigskap eller förslag, fordras en sörcstrifwcn pluralitet. Säledes mäste, wid wal till Riksdagsman, Memorial N:o 3. 95 en person, som i röster närmast upphunnit den de fleste kallat, anses obehörig att i hans ställe inträda, om ej genom nytt wal och derivid erhällen pluralitet, emedan i annan händelse han endast eger minoritetens kallelse, i kraft hwaraf han blifwit lagligen utesluten. Denna satts synes wara sä naturlig och gifwen, att den witzerligen ej tarfwat förswar genom ett rum i Grundlagen, om ej erfarenheten wisat, att den klaraste sanning nägon gäng kan bestridas, dä hon endast stödjer sig pä rätthetsprinciper och förnuftsslut. Constitutions-Utskottet har ansett lämpligt, att nägon wist kort tid kunde bestämmas, inom hwilken alla Riksens Ständers Utskott, med undantag af det Henrliga, borde wäljas och sättas i wcrksamhet.
Den som bifaller Utskottets, af tre Stånd godkända, förslag, att »Böcker, på Svenska tryckta», må indelas i »oinbundna eller häftade» med 4 sk. och »inbundna» med 6 sk. införsels-tull per skålp. röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes införsels-tullen å rubriken: »Böcker, på Svenska tryck ta», till 6 sk. skålpundet. För artikeln Corinlher, derå, i enlighet med Utskottets förslag, Preste-, BorgareCorinlher. och Bonde-Stånden bibehållit nu gällande införsels-tull af 2 sk. 8 rst. skålp-.t, har Bidderskapet och Adeln beslutat nedsättning af denna tull lill 1 sk. skålp:t; med anledning hvaraf och derest icke Ridderskapet och Adeln skulle vilja frånträda detta sitt från de öfrige Ståndens skiljaktiga beslut, Utskottet föreslår följande omröstning: Den som bifaller att, på sätt Utskottat föreslagit och tre Stånd beslutat, införsels-tullen å Corinther bibehåiles vid dess nuvarande belopp 2 sk. 8 rst. skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna lull till 1 sk. skålpundet. i afseende på artikeln Fisk hade Utskottet föreslagit att införsels-tullen å alla Fis/c. under denna hufvud-rubrik i Tull-taxan upptagne slag, med undanlag af Anjovis, Sardeller och Thonfisk, måtte nedsättas ungefärligen lill hälften af nu stadgade belopp, eller till följande afgifter: N:o 6. N:o 7. Sallad eller inlagd: Kabiljo, Långor och Torsk 1 tunna R:dr 1: 6. — » 1: 16. — » » —- 16. — Lax Sill 6 Bevillningsutskottets Utlåtande, N:o 16. Torr eller rökts Gråsidor eller Sej 1 L&. » — 6. — Lax och Ål 1 » » 30.
Men i dag, ser du, så satt jag som vanligt, der nere vid stranden och metade, som du vet är min enda sysselsättning. Gabriella var likväl inte med mig, och då blef jag så ängslig; – Jag hade ingen att tala med om Necken, och om böljornas lek, och om deras sång ... med ett ord: jag blef så rädd, ser du, ... jag ... jag fruktade, att i stället för fisk ... få upp menniskoben och bäst jag då satt så bedröfvad, så såg jag bägge mina englar, som hade satt sig en på hvardera axeln. Du kan väl tänka huru glad jag blef, och bad dem genast följa mig hem, ... ty, ser du, jag ville så gerna visa dem Gabriella, ... men jag har ännu inte kunnat råka henne. Erika. Nå, men hvarför vill du ändtligen, att de ska’ se henne Anton. Jo, ibland tycker jag just som att Gabriella vore den ena af dessa mina englar hon är så ofantligt lik den der vackra röda, som du ser, ... blott med den skilnaden, att han är sorgsen och bedröfvad, men Gabriella deremot, ständigt glad och lekande. Tala du med dem här, medan jag går att uppsöka henne men du skall tala vackert med dem, hör du, så att de inte springa sin väg, innan jag kommer igen. Du måste säkert lofva mig, att hålla dem qvar Erika. Ja, min stackars Anton, ja Anton (går åt dörren, men kommer åter tillbaka och hviskar till Erika). Hör du, ge dig i språk med den der hvita, han som säger sig vara dödens engel; – fråga honom, hvarföre han alltid mer än brodren, springer upp på min axel, och sätter sig så nära mitt hufvud. Sök att leta ur honom, hvad hans mening härmed kan vara. (Anton går, Erika ser tyst efter honom. Birger inkommer.) SJUNDE SCEN. BIRGER, ERIKA. Birger. Hvad jag är glad att ha’ träffat dig, min Erika, för att inhemta dina råd i en sak, som på det högsta oroar mig. Erika (orolig.) Hvad? hvad har händt. Birger Är det Anton, som förorsakat dig bekymmer Birger.
Jag anhåller om återremiss. Hr Dalman: Då jag är fullt tillfreds med den förändring af ordalagen uti Utsk:ts hemställan, som Hr Finans-ministern föreslagit, frånträder jag mitt yrkande om återremiss. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att under densamma hade yrkats dels bifall till förev:de Betänk., dels återremiss deraf, och dels att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, skulle antaga Gr. Grönstedts motion, som hade följ:de lydelse: »det R. St:r måtte i underd. skrifvelse hos K. M. anhålla, ej blott att Iv. M. täcktes, genom dertill utsedde sakkunnige personer, eller på annat lämpligt sätt, låta utarbeta förslag till en sådan förändring af K. Statskontorets organisation, äfvensom af arbetsordningarne för öfrige, i Stockholm befintlige, förvaltande kollegiala embetsverk, hvilka hafva åliggandet att verkställa utbetalning af statsmedel, att dessa Den 16 Mars. 167 förvaltande verk i allmänhet, och med undantag af expensmedel och möjligen en mindre kassa för smärre utbetalningar, icke behöfde hafva några kontanta penningar om händer, eller större summor innestående å verkets bankoräkning, men deremot erhålla rättighet att för sina utgifter, inom vissa lör hvarje embetsverk begränsade belopp, till hvar och en, som af det förvaltande verket skall uppbära penningar, utlärda invisningar, ställda på K. Räntekammaren, och hvilka der genast blefve med kontanta penningar infriade; samt att för de utbetalningar, som af K. Statskontoret omedelbarligen ombesörjas, sådan (ören k ling måtte tillväga bringas, att särskilda anordningar och assignationer icke behöfde för mindre summor utfärdas, men medlen utan tidsutdrägt kunde i kontanta penningar utbetalas af räntekammaren, som derefter egde redovisa de förskott, hvilka till sådane utbetalningar blefve räntekammaren meddelade; utan äfven att K. M. täcktes, efter pröfning af de uppgjorda förslagen, låta befordra desamma till behörig verkställighet.»