Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu löser man ej inom föresattan dag, eller sedan thet honom förkunnas; ta mä han panten upbjuda, som om Köp sagdt ar, och läte then marvera inom thet Ting, tä sidsta Upbudet therä gifwes, ther ej annars om wiflt pris them äsamjer. Löfer ej Jordägaren inom samma Tings stut med fulla penningar, hasme Bördeman mäld at lösa arfweivrd ä Landet inom eller wid nästa Ting cherester. I Staden mä ägaren panten återlösa inom tolf weckor ifrän tredje Upbudet. Löfer han ej; tä mä Bördeman fyra weckor, och Viderboende eller Nabo sedan fjorton dagar cherester thet pantsatte Hus eller Tomt lösa, och satte han i Ratten in bade pantskilling och hwad panten högre warderas före, ther utbrytning ef ste kan, som i Utsöknings-Balken urstills. VIOxlklsr 4. §. Utsöknings-Balken. Hwar, som ät then wärdenng ej nöjes, stall -inom En manad ä Landet och Atta dagar i Staden söka hos Konungens Befallningshafwande ny wardering; och namne han thertel andre förständige Man. Tredje wardering mä ej sökas." H.vilket dock allt, jämte nägra Ledamöters afgifva särstillda yttranden til Riksens Hoglofiiga Glan? »75 ders widare pröfning wördsammast understalles. Norrköping den 2g. April iZoo. Pä Högwördiga PresteStändets Ledamöters wägnar, kerrus lVluncic. Pä Hederwarda BondeStändets Ledamöters wägnar, ketsr ^näerslon. frän Calmare Län.
St:s Protocoll vid blifvande Riksdagar, Expeditions-Utskottet,som,tinder loppet af innevarande Riksdag, fått tillfälle erfara, hurusom tryckningen af Bihanget till samtliga Riks-Ståndens Protocoll skulle kunna verkställas, icke allenast på ett mera ändamålsenligt sätt, utan ock med mindre kostnad än hittills skett, derest på förhand upprättade bestämda föreskrifter för dess verkställande funnos vid hvarje Riksdags början att tillgå, har fördenskull trott sig ega anledning härmed till R. H. St. vördsamt hemställa, om det icke må vara Expeditions Utskottet tillåtet, att till de respective Riks Stånden förslag i förenämnde afseende afgifva och då tillika föreslå de flere förändringar, hvilka, i afseende på sältet att ändamålsenligast och med, jemväl i detta fall, mindre kostnad, än hittills, ombesörja utskrifningen af de öfriga Utskottens Memorial och Utlåtanden, synes böra i ett sammanhang med ifrågavarande förslag komma under öfvervägande. 222 Exp. Utsi. Forsing till tind. Shrijv. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 22 Febr. i83o. Preste-Ståndet d. 24 Borgare-Ståndet d. 24 Boude-Ståndet d. 26 Rikets Ständers underduniga Skrifvelse, med förslag till ändringar vid K. Maj:ts förnyade Seglations-Ordnihg , af den 21 Julii 18‘25. S. A. K.
N:o 38,39. 89 ett ändamålsenligt bedrifvande af fiskerien i Riket, kunna i Nåder finnas erforderliga. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk. höss Ridd. och Adeln d. 13 Mars 1829* Preste-Ståndet d. IG — >— Borgare-Ståndet d. 46 Bonde-Ståndet d. 16 —■ — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse med förslag till närmare bestämmande af HofRätts pröfningsrätt i underställde brottmål. S. A. K. Vid öfvervägande af en hos Rikets Ständer gjord Motion om närmare bestämmande af Hof-Rätts pröfningsrätt i underställde brottmål, hafva Rikets Ständer inhemtat, hurusom skiljaktiga meningar om gränsen för Hof-Rätts skärskådande och pröfning af Under-Rätts ransakning och utslag i så kallade underställningsmål, ej blott hos serskilda Hof-Rätter, utan ock hos serskilda afdelningar af en och samma Hof-Rätt, skola ega rum, samt att, i följd deraf, olikhet i dylika måls behandling jemväl uppstått. Då Rikets Ständer, i afsigt att bereda den likstämmighet, Bihang t. R. Sis Prat. 10ide Sami, i% 90 Exp. Utsk. Förslag till und. Skrif v. N:o 39. som det allmännas fordran på enhet i lagskipnings-formerne påkallar, undersökt och med hvarandra jemfört de grunder, på hvilka de olika meningarne sig stödja, hafva Rikets Ständer ej tvekat att gifva företrädet åt deras tanka, som anse Öfver-Domarens pröfning af underställningsmål ej böra inskränkas till endast den del af Under-Rättens Utslag, hvilken angår det eller de brott, hvaraf underställnings-egenskapen bestämmes, utan sträckas till alla de delar af målet, som, i större eller mindre nion, verka på den tilltalades sammanlagda bestraffning.
Midt på golfvet stod ett litet bord, hvarpå låg en massa förskräckande instrument, och samma obehagliga känsla, som man har hos tandläkaren, kröp öfver mig. Men vid närmare undersökning lugnades jag. Rummet var tredeladt genom skärmar, och jag befann mig nu i den afdelning, som var ägnad åt » manicure ». De förfärliga instrumenten voro icke annat än nagelsaxar och putsare af olika slag! Nu kom massösen och jag fördes in i ansiktsafdelningen. Här fick jag sätta mig på en låg, bekväm stol framför ett tvättställ, bakom hvilket hängde en stor spegel. En handduk knöts om mitt hufvud, en annan breddes öfver min klädning, och så börjades operationen. Massösen var en ung, treflig flicka, som icke gjorde hemlighet af sin konst, utan gärna sprakade om allt, som angick ansiktets vård. Behandlingen tog ungefär en half timme, och till slut var det verkligen ett mycket skärt och hvitt ansikte, som log emot mig från spegeln. Men hvad som tillfredsställde mig mest, var tanken att jag kunde behandla mig själf nästan lika bra i mitt eget rum. Och som hvarje dam kan på detta sätt förbättra sin hy, skall jag nu beskrifva, hur jag gör det själf. Först stryker jag öfver ansiktet med en svamp, doppad i litet varmt vatten, hvarpå jag torkar mig med en mjuk handduk. 377 öfver en panna, hvarur imman af kokande vatten stiger upp. I frisérsalongen vid Bond Street begagnades en för ändamålet särskildt inrättad apparat, men en liten bleckpanna öfver en spritlampa går ganska bra. Detta vidgar porerna och gör således huden mycket mottaglig för massagen, som nu kan börjas. Man stryker på bra med lanolin (ej vaselin, ty denna finner jag skadlig för huden) och för båda händerna — utgående från näsroten — än uppåt, än nedåt, sakta kring ansiktet. Man skall vara noga om att ej utesluta någon del; öfverläppen, ögonlock och näsborrarne behöfva kanske något mer massage än det öfriga ansiktet. En ordentlig massage kan naturligtvis endast utföras af en inlärd, men denna är egentligen för alt gnida lanolinen väl in i huden. Man håller på med detta ungefär tio minuter, oeh sedan tvättar man sig med varmt vatten oeh tvål.
Kronobetjente eller andra för tillsynen behörigen tillförordnade personer angifne, samt målen af dem, på sätt 58 §. innehåller, instämda och utförda, då skall målsegande-rätten, eller två tredjedelar af böterna, till hälften emellan angifvare n och åklagaren fördelas. Bränvinsredskap eller bränvin, som jemte de käril, deruti bränvinet förvaras, förbrutits, skall fördelas på enahanda sätt; börande så väl redskapen, som bränvinet och kärilen på offentlig auction försäljas, och beloppet i Saköreslängden redovisas; hvadan ock vigten af kopparen eller den metall, hvaraf annars redskapen består, skall med auctions-protocoll bestyrkas. Till redskap, som förbrutna anses, räknas bränvinspanna eller kittel, pannebröst, hatt, pipor, slang och annan afkylnings-redskap, mäskvärmare och rectilicator samt hvad konstredskap som helst, dock ej till större del, än som olofligen nyttjas eller innehafves. 63 §. Böter skola gäldas af den pliktfälldes egendom i löst och fast, så långt den räcker, med förvandling endast af bristen; börande Kongl. Maj:ts •ch Kronans rätt icke förr utgå, än målsegande sin andel njutit. Bihang till R. St. Prot. i834 och 1835. 5-te Sami. i-.dra Aid. 6 8'-de Häftet. /j.2 Bev.-7 Lagsamt Allm. Besv.- och Oecon.- Utshts Utlåtande R[:o S. Vid böters förvandling, sorn skall ske till fängelse yid vatten och bröd, svare emot böter till och med to R:dr, 6 dagar, ifrån 10 R:dr till och med a5. „ 8 „ 5o , io , 100 „ 12 „ — i5o „ 14 „ — 200 „ 16 „ 2Ö0 „ l8 „ och emot böter öfver a5o „ 20 „ såsom det högsta, hvartill någon må för förbrytelser emot denna Förordning dömas.
Anmäld den i4 Augusti s. å.; och den nja Taxan fastställd att tjena till efterrättelse från den x Januarii i83x. r Q8:0 Angående byggnadshjelp för Öregrunds Stad. Anmäld den 6 Mars s. å. och vederbörande meddelad till efterrättelse. 99:° Angående Låne-understöd lill fullbordande af Canal-an läggningen vid Ströms Säteri i Robus Län. Anmäld den 6 Mars s. å. och skulle vederbörande communiceras lill efterföljd. 100:0 Angående afskrifning af de från Banken och Riksgälds Contoret lill Hjelmare Canal och Slussverk lemnade låneunderstöd. Anmäld den 6 Mars s. å. och meddelad deni det vederbör, till efter - Bil. till R. St. Just. Angående låneunderstöd till Städerne Borås och Norrköping. Anmäld den 6 Mars s. å. och skulle vederbörande till iakttagelse derom försläudigas. 102:0 Med förslag till förnyad Författning, .angående hränvinsbränningen. Anmäld den 18 Junii s. å.; och bifölls det af Rikets Ständer gjorda förslag med åtskilliga förändringar i afseende på det reglementarisk». Förordningen utfärdad den n5 Junii s. å. Angående bokföringen af värdet å Riksgälds-Contorels utelöpande skillings-pollelter. Anmäld den 27 Mars s. å. Fordrade ingen åtgärd, 10^.:0 och I o5:0 Med förslag till bestämmande af tull å spanmål. Anmälde den i3 Mars s. å. Kongl. Maj;t fann dessa skrifvelser böra förfalla, i följd af Kongl. Maj:ts redan fattade beslut i ämnet. lOÖ :0 Angående regleringen af Riks-Stalens Tionde HufvudTitel. Anmäld den i3 Mars s. å. Jemte det Slats-Contoret skulle förständigas om de å Titeln uppförda anslag, förordnade Kongl. Maj:t, att frågan om infordrande af uppgifter till grund för Clereciets samt Gymnasiioch Schola»- statens special-stater skulle till Ecclesiastik-Expeditionens underdåniga föredragning öfverlenmas. IOyjO
Den 9 November e. m. 89 gissar, att Herr Bråkenhjelm med Corporationen menar RiddarhusDirectionen, och med den redovisande Embetsmannen Herr von Hartmansdorff. Detta exempel tror jag likväl icke vara riktigt. För det första är det icke RiddarhusKamrerarn, som pröfvar lånehandlingarne, utan RiddarhusDirectionen. För det andra har RiddarhusDirectionen just beklagat sig öfver svårigheten, att få RiddarhusCassan utlånad; en svårighet, hvilken jag är öfvertvgad okas genom den tysta förmånsrätten. Hvad hufvudfrågan angår, så är jag ock af deras mening, som anse det af högsta vigt, att Utskottets förslug bifalles, i synnerhet som det icke finnes någon likhet i rättigheter emellan de myndlingar, som hafva en förmyndare, hvilken icke äger fastighet, och de, som hafva en fastighetsägare till förmyndare. Jag tror, att den vederhäftighet, som finnes i heder och ära är vida större, än den, som endast stödjer sig på tillgångar i fastigheter. Jag är sjelf förmyndare för personer, som hafva 4 å 5 gånger mer än jag, och efter den emot Utlåtandet drifna sats, skulle ingen säkerhet hos mig finnas, emedan jag icke hade fastighet att ersätta med. Herr von Hartmansdorff: Man har sagt, att emedan omyndiga barns medel icke kunna fullkomligt försäkras genom Lagens stadgande, borde man äfven taga bort det värn, som finnes. Med samma skäl borde man sä - 9° Den 9 November e. ro. ga, att alldenstund medborgares lif och lemmar icke fullkomligen försäkras genom halshuggning och andra vid deras våldförande fästade straff, emedan menniskor finnas, som äfventyra sitt eget lif, för alt slå en annan ihjäl, så borde man äfven borttaga det värn Lagen gifver den personliga säkerheten. Det ena vore lika klokt, som det andra. Man har också tagit exempel af RiddarhusCassan. Denna har mig veterligen aldrig förlorat på omyndigas förmonsrätt, men väl på en concurs, hvars beskaffenhet ingen bör bättre känna än Herr Printzensköld.
Liljencrants’ d. 28:de dennes bordlagde motion, N:o 103, ang. ordnandet af skjutsningsbesväret. Föredrogos ånyo och remitterades till Stats-Utsk:t Hr Lilliehööks, Garl Bertil, d. 28:de dennes på bordet lagde motioner: N:o 108, att det af K. M. äskade anslag till exercis af flottans bemanning måtte odeladt ställas till K. M:s disposition; och N:o 109, om anslag till Riksmusei palaeontologiska afdelning. Föredrogs ånyo och remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:t Hr Nordenfelts, Enar Wilhelm, d. 28:de dennes bordlagde motion N:o 110, om förändring af K. Förordn. d. 12:te November 1858, ang. ändring i föreskrifterna rörande hemmansklyfning och jordafsöndring. Föredrogs ånyo och remitterades till Bevilln.-Utsk:t Hr von Köchs d. 28:de dennes bordlagda motion, N:o lil, ang. alla export-tullars afskafTande. Föredrogs ånyo och remitterades till Allm. Besvärso. Ekon.-Utsk:t Hr von Köchs d. 28:de dennes bordlagda motion, N:o 112, ang. skjutsnings-besvärets ordnande. Föredrogs ånyo Hr von Charpentiers, Gustaf Reinhold, d. 28:de dennes bordlagda motion N:o 114, om upphörande af räntan å mjöloch sågqvarnar. Frih. Gederström, Rudolf:
Med ståndets bifall kan ledamot utesluta vissa egna uttryck, dock inte sådana på vilket beslutet tydligen sig grundar. § 59 Alla Riksståndens protokoll skall så snart möjligt tryckas. § 61 Vid val av konung eller tronföljare, väljer varje stånd 16 personer till en nämnd med uppdrag att vid förefallande skiljaktigheter bestämma valet. Varje stånd väljer för sig. Är de överens om en person är han utkorad. Utfaller valet så att en person får hälften av rösterna, blir han vald. § 62 Skall Ständerna tillsätta förmyndare för en omyndig konung väljs 16 personer till en nämnd, som med sluten vallista upptecknar de män de anser vara värdiga. Därefter väljs den som fått flest röster och vidare den som fått näst flest röster till antalet stämmer med vad man antagit. § 63 1: o Ständerna skall vid varje Riksdag förordna en för kunskap och redlighet känd man till deras ombud. Han skall ha tillsyn över lagarnas efterlevnad och domare och ämbetsmän samt i laga ordning tilltala den inför Riksrätt som brister i sin ämbetsutövning. 2: o Denna ombudsman väljs av en nämnd bestående av 12 elektorer från varje stånd, som inte åtskiljs förrän valet är genomfört. 3: o Justitieombudsmannen njuter samma säkerhet under Riksdagarna som Riksdagsmännen för sin person och befattning § 64 Vid varje Riksdag skall Ständerna genom omröstning välja 12 ledamöter av varje stånd till en nämnd, som dömer om Högsta Domstolens samtliga ledamöter gjort sig förtjänta att få fortsätta sitt viktiga kall. Med slutna sedlar genomförs omröstning. Man frågar: Skall någon uteslutas? Svaras ja, uppför var och en lista på Högsta Domstolens ledamöter som han anser bör entledigas. De tre som får de flesta rösterna emot sig ställs under ny omröstning. Man röstar bort den som får 2 / 3 av rösterna emot sig. § 65 Till Tryckfrihetens vård skall Ständerna varje Riksdag förordna 6 för kunskaper och lärdom kända män jämte Justitieombudsmannen. § 66 Vid varje Riksdag väljs samfällt och inte genom elektorer bankofullmäktige, tre från varje stånd. Det åligger de valda att förvalta bankens medel enligt Bankofullmäktiges Reglemente och redovisa inför revisorerna. Vid skiljaktigheter avger de sina röster till protokollet och om rösterna blir lika avgör ordföranden.
Men alla voro öfverens, att det aldrig kunde ges en yppare häst eller båldare ungersvenn, och det är till och med sagdt om prinsessan, att hon rodnade som en ros när han helsade henne uppå berget. Det led så en tid bortåt, och konungen satte dag att hans dotters friare skulle försöka sig tredje gången. Prinsessan blef nu åter ledsagad till glas-berget, med stor ståt och mycken fager utrustning, och sattes öfverst på berg-åsen med gull-krona och gull-äple, alldeles såsom tillförene. Der nedanföre samlades hela friare-skaran med präktiga hästar och blanka vapen, så man aldrig har sett så grannt, och rundt omkring strömmade menigheten till, för att se uppå deras lek. När så allt var redo, gafs tecken med horn och trummeter, och i detsamma rännde friarena, hvar efter annan, med all makt uppför bergs-höjden. Men det var lika när. Berget var glatt som en is, och dertill öfvermåttan brant, så att ingen kom mer än ett litet stycke upp, förr än han hals öfver hufvud störtade ned igen. Häraf uppstod mycket brak, såsom ock af hästarnes gnäggande, folkets skri och vapnens slammer, så att bullret och ropandet hördes vida vägar in i skogen. Medan nu allt detta tilldrager sig, gick konunga-sonen och vallade oxar, såsom hans sed var. När han så åter fick höra larmet och vapen-gnyet, satte han sig på en sten, lutade hand emot kind, och grät bitterligen; ty han tänkte på den fagra konunga-dottern, och det lekte honom i hugen att han gerna ville våga sitt lif för att vinna henne. Rätt i detsamma stod vilde mannen åter framför honom. »God dag!» sade vilde mannen. »Hvarför sitter du här så ensam och sorgefull?» ’Jo,’ svarade prinsen, ’jag må väl vara sorgsen och inte glad. För din skull är jag en flykting ur min faders rike, och nu har jag inte så mycket som en häst och vapen, för att rida fram till berget och täfla om prinsessan.’ »Åh,» sade vilde mannen, »är det inte annat, så kan det väl bli någon råd.
St:s Utsk. eller afdelmr icke gerna kan falla pä min lott; sä torde det få anses såsom oegennyttigt, om jag talar för den gamla ordningens bibehållande, åtminstone så länge vår nuvar. representation är gällande. Blir hon förändrad, så är det klart, att ett annat sätt för Utsk:s-ordför:s tillsättning äfven bör bestämmas. Emedlertid synas' mig åtskilliga betänkligheter emot ifrågavar. förändring förekomma. Om nu ett val till Utsk:s-ordför. skulle vid början af en riksdag göras, är det väl troligt, att de öfrige Stånden, Bönder, Borgare och Prester skulle känna ledamöterna af R. o. Ad., eller tvertom, att vära medlemmar skulle känna de öfriga Stånden tillräckligt, för att med någon säkerhet utvälja de skickligaste? Jag betvillar att en sådan personlig kännedom finnes, och befarar följaktligen att valet giuge på måfå. Deremot synes mig mycket troligare, atl om valet göres, hädanefter som hittills, bland R. o. Ad:s egna medlemmar, som mera och bättre känna hvarandra, så bör det äfven kunna ske med mera tillförlitlighet. Skulle åter sådana val vid riksdagens början göras inom samtliga RiksSt:n, så skulle, af skäl som jag redan omnämnt, stora misstag lätteligen kunna inträffa. Huru skulle de sedan rättas? Det blefve väl nödvändigt att antaga en sådan föreskrift, som t. ex. gäller för presidenten i Norriges storting, att nytt val förrättas hvar 8 dag. Om nu valen skulle så ofta förnyas, hvad blefve följden? Troligen att mänga, om ej alla medlemmar, skulle hafva anspråk på att också någon vecka hafva den lyckan att vara ordför., och att befattningen sålanda blefve ett föremål för ärelystnaden, samt att valen folie icke pä de skickligaste att vara ordför., utan måhända på de skickligaste att intriguera bland de öfriga. Jag tror följaktligen, att förändringen mindre ledde till målet, men vore till sårnad för mångens egenkärlek, hvaraf ärendena sedermera finge vidkännas sin dryga del. Beträffande fullmäktige i Banken och Riksg:s-cont., har man föreslagit, att de skulle Den 25 September.
Mörner, Carl Göran Detlof: Jag anhåller att få fästa R. o. Ad:s upmärksamhet deruppå, huruvida det kan anses lämpligt att till föremål för en civil-lag göra bestämmandet af i hvad häkte en tilltalad skall undergå sitt straff. Hittills har sådant helt och hållet lemnats ät den verkställande makten, och ett dylikt stadgande, som detta, hvarigenom det stundom kan blifva omöjligt att verkställa lagen, torde vara något förhastadt. Hvem som helst må hafva lerunat uplysniog i ämnet, så lärer det dock i alla fall vara omöjligt att beräkna huru många personer i hvarje län, som komma att undergå en sådan bestraffning, som här är uti fråga. Jag vill taga mig friheten anföra blott ett exempel. Om det skulle här i Stockholm inträffa, alt Rådhushäktet blefve öfverfylldt med sådane personer, sorn skola undergå straff med G månaders arbete, skulle det då anses lämpligare alt skicka dylika personer, som här icke fä rum, till häktena i Nyköping och Westerås, än att sätta in dem i de cellrum, som uti grannskapet kunna finnas. Sådant skulle möjligen kunna blifva följden af ifrågavar:<le föreskrift. Det synes mig således vara vida lämpligare, att förevar.-de stadgande varder ur lagen uteslutet, hvarå jag vördsamt anhåller om propos. Hr Carleson: Vid Gr. Mörn ers afgifna yttrande tillåter jag mig endast erinra, att lagen på mångfaldiga ställen skiljer emellan fängelse och fängelse på fästning. Hr von Hartmansdorff: Förra gången delta ärende förevar, biföll R. o. Ad., så framt min anteckning är riktig, dep §, som motsvarar den förevartde, och som hade följande lydelse: ”Straffarbete, hvartill, efter denna förordn., dömes, verkställes antingen i fängelse, eller å fästning eller annan allmän arbetsinrättning.” Jag hemställer till Ståndet, om det icke vore vida bättre, att vidhålla det beslut, som redan blifvit fattadt, än att godkänna den nya §:n. Hr Cederschiöld:
På anslaget för nya gevär, år 1844 utgörande 62,500 R:dr, har icke något blifvit lyftadt, och af 1845 års anslag, 80,000 R:dr, befunnos vid årets slut 65,000 R:dr outtagna, så att vid berörde tid voro obegagnade ej mindre dessa belopp, än de i hufvudboken, såsom tillgång, af enahanda medel balanserade 52,544 R:dr 32 sk. 4 rst., tillsammans 180,044 R:dr 32 sk. 4 rst.; och vill det häraf synas, som skulle anslagen icke vara afpassade efter behofvet och tillfället att dem för det afsedda ändamålet använda. §. 4. Vid Stockholms tygförråd äro under år 1844 alla upphandlingar af materialier verkställda utan föregångna entreprenad-auktioner och — 101 — kontrakter, ehuru åtskilliga uppköp, i anseende till både sin beskaffenhet och sitt belopp, synes hafva erfordrat en sådan åtgärd. Exempelvis må härvid nämnas, att F. H. Klint för läder och hudar, af hvilka sednare 50 på en gång upphandlats, erhållit under ett år 2,329 R:dr 25 sk., samt att P. Petterson för verkställd förtenning af en mängd persedlar bekommit 649 R:dr 40 sk., o. s. v. Särskilda anslaget för Waxholms bestyckning. Räkenskaperna, upprättade i Kongl. Krigs-Kollegii Artilleri-afdelnings Kammar-Kontor, äro för båda åren granskade i Kongl.KammarRätten utan anmärkning samt utvisa: »ebet. ar 1844- år 1845. Balans från föregående år: Utgifter: Balans till påföljande år: Utaf den 1845 års räkning bilagda balans-relation inhemtas, att Bruksidkare!! Åmarks, uti förra Revisionsberättelsen omnämnda och här ofvan bland förskotter vid årets slut utbalanserade, skuld, 4,179 R:dr 20 sk. 10 rst., hvarå någon afbetalning sedan år 1843 icke ägt rum, blifvit af Kongl.
Jag inser alla de svårigheter, som möta vid en Afskrifnings-räknings inrättande på 3:ne särskilta ställen, så att ej en viss summa skall öfverskridas, men vågar ändock föreslå bifall till detta moment, hvarigenom en sådan räkning tillätes äfven i Götheborg och Malmö , såsom det enda sättet att göra u vista rörelsen nyttig för näringarne. Friherre Boye: I det förslag Utskottet afgifvil, begär jag den ändring, alt i stället Den 4 December e. in. för det minimum blifvit bestämdt lill 5oo R:dr, det må utsättas till 100 R:dr. Om afsigten är att endast tjenstaktigt gå tillbanda Stockholms rörelse, kan, Utlåtandet vara riktigt; men om meningen är, alt det öfriga Sverige skall få deltaga, deruti, och om man vill vara. rältvis emot Landsorterna, måste man medgifva, att 5oo R:dr är för stor summa, och rättvist nedsätta den till 100 R:dr. Jag anhåller om pro-„ position derå. Herr Rosenblad: Då jag anser rörelsen, böra bedrifvas så väl i Stockholm, som i Götheborg och Malmö, kan jag ej instämma med Friherre Boye, utan förenar mig med Herr Hjerta i anhållan om bifall till Utskottets förslag i dess helhet. Herr Hjerta: Jag anhöll om proposition å Utskottets förslag, emedan upplåning deruti föreslås ej blott i Stockholm utan äfven i Götheborg och Malmö; men jag är derföre icke af den mening, att 5oo R:drs minimisumrna är riktig. Då upplåningen skall ske till en ränteprocent af högst 3, och minst 2, är denna summa orimlig. Man måste afse, att ränteberäkningen bliif lätt, och söka bestämma summan, så alt räntan på densamma blir hel eller half skilling om dagen, annars blir räntan för bråksam för dem, sorn skola verkställa liquiderna. Om man, såsom i823 års Stats - 136 Den 4 December e. m. Ulskott, tager summan så, att räntan blir i sk. eller | sk. eller 2 sk. om dagen, bli r räkningen lätt.