Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bew - och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 97. 3 lyrnde magistrat, i afseende å den afgift, sorn för handelsrättigheten Lör erläggas, i hvilken stad som helst, sjelfve eller genom andra, hålla sina tillverkningar lill saln nli öppna sahihodar eller från andra npplagsståilen, har det likväl icke blifvit föieskrifvet, luiru uppbörden af denna afgift skall ske, hvilket medförde åtskilliga svårigheter, enär afgift en icke, likasom de vanliga Levi lini ngs-algi Iterne och krono-utskylderne, nppbäres i den ort, der den debiteras, ocli debiteringen ofta icke verkställes förrän långt, elter det handelsrättigheten blifvit begagnad, jemte det att den person, af hvilken afgiften skall erläggas, merändels alltid aflägsnat sig från den stad, hvars kassa afgiften skall tillfalla, samt derföre hvarken kan emottaga debelssedeln, bevaka sin rätt genom besvär ofver obehöiig debitering eller ordentligen verkställa inbetalningen, hvilken derföre oftast måste genom embetsskrifvelse!' och långa omvägar hambäckningsvis fiamtvingas, till icke ringa förlust och obehag både för uppbördsmännen och den skatlskyldige; af hvilken anledning motionären, sorn ansett ett serskildt lagstadgande titi ifrågavarande afseende vara nödigt, föreslagit, alt, då någon hos vederbörande magistrat anmäler sig att utöfva en sådan handelsrättighet, som i 3 § af handels-ordningen omfoimäles, han skal! vara pligtig alt antingen ställa vederhäftig borgen för algiften af någon i staden boende person, eller ock förskottvis erlägga afgiften, sorn i sådant fåll borde bestämmas till ett visst minimibelopp för hvarje serskildt försäljningsställe i månaden, hvilket motionären föreslagit lill i r:dr b:ko, äfvensom att handelsrättigheten icke må begagnas förrän sådant blifvit ful
Af den ?4-'de April, om Remiss af tvänne StåndsLedamöters Memorial. —- Af den 27tde April, om instämmande med Ridderskapet och Adeln, rörande Tryckningen af ConstitutionsUtskottets Memorial om de nya Constitutionella förhållanden, som mellan Sverige och Norrige uppkommit;—■ Om återremiss af LagUtskottets Memorial, rörande yrkad rättighet för Rådstufvullätter* na att, utan afseende på Stånd och Classer, hålla Bo-uppteckningar och arfskiften efter alla i Städerna aflidne personer;—-Om återremiss af LagUtskottets Memorial, rörande yrkadt stadgande om alla i Penning-transactioner och annan handel ingångna förbindelsers försättande i likhet med Växlar; — Om bifall till följande StatsUtskottets Betänkanden: i:o Om några för Undervisningsverket i Riket nödiga anslag; 2:0 rörande den i PostDirecteuren Lidins Sterbhus yppade Balance; 5-'0 angående aflöningen för Ståndens och Utskottens Secreterare, Canzlier och Vaktbetjening; 4:0 i anledning af återremissen om anslaget till Riksdags-kostnaderna; 5:o om Porto-frihet för Tidningar, som kunna lända till allmän upplysning; 6:o om befrielse från Utskrifnings-penningars erläggande i Skåne och Halland; — Om hänvisning till ConstitutionsUtskottet af \ 36 Dm 5 Maj. frågan om Remissen af Konungens Nådiga Proposition, rörande Götha Canal; — Om instämmande i Ridderskapets och Adelns beslut om det Särskildta Utskottets befattning, samt om Remiss till samma Utskott af frågan om ett nytt Reglemente för Medlemmarna af Judiska Nation. — Fran Hederviirda. BondeStändetaf den 4'de April, om Remiss till OeconomieUtskottet, af frågan om ett nytt JudeReglemente. — Af den om Remiss till Bevillnings * Utskottet af Konungens Nådiga Proposition om en närmare reglering af den under namn af Gernings-ören kända afgift.
Utskottet den sy Jan. 1-830» Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o lid, i anledning af Kongl. Muj:ts Kådiga Proposition, angående ansvar ä den, som bortförer andras minderåriga barn, •Lag-Utskottets, I anledning af Kongl. Majit* Nådiga Proposition, angående ansvar å den, som bortförer andras minderåriga harn , dea 17 sistlidne October, under N:o 116, afgifna Betänkande, hvilket Högvördige Preste-Ståndet samt Vallöf!, Borgare-Ståndet bifallit, men Hedervärda Bonde-Ståndet afslagit, ät ef Höglofl. Ridderskapel och Adeln till Utskottet återförvisad!, i anledning af följande anmärkningar; 1:0 af Herr P. G. Cederschjöld: att, som det hos flera bland verldens störste UagBiht till Riki-St. Fröt.
Försegling skall ske pä del sätt, alt messrngtråd trädes uti borrade eller stampade fina häl, och sedan, sträckt öfver midten af pannans, hattens, det lösa bröstets, rörens eller pipornas öppning, hopfästes genom en linnelapp, samt förseglas på båda ändarna med förrättningsmannens sigill. K ronobeljente och andra af Kongl. Maj:ls Befallningshafvande förordnade personer skola, med ledning af de förteckningar, sorn från Kongl. Maj:Is Befallningshafvande erhållas, ofördröjligen, efter del rättigheten till bränvins tillverkning eller distillering för någon eller några redskaps-innehafvare inom ett distrikt upphört, utan föregången anmälan, redskapens försegling pä landet verkställa. Ä lid och lämpliga ställen inom dist riket, hvilka af förseglaren i kungörelse utsättas, ege en hvar, som icke föredrager att få redskapen i sitt hemvist förseglad, densamma förete. I stad läte Magistraten ombesörja förseglingen. Den för materialier till försegling åtgående kostnad skall af Kronans medel från Laudl-ränterierne förskjutas och ersättning derför i vanlig ordning af Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor meddelas, emot behörig redo och räkning i Landsboken. Arfvode lör förseglingsbestyret bekostas deremot af redskaps-innehafvaren, och utgår vid enkel redskaps försegling för hvarje kanna af pannervmden med 3 öre, då redskapen förseglas i innebafvarens hemvist, och 2 öre då den å mötesställe förseglas. För försegling af annan redskap erlägges arfvode med 3 R:dr R:mt. Vid dessa tillfällen få reseoch traktaments-peuningar icke af förseglare beräknas. § 38. De, som enligt § 90 ega atl i afseende på bränvinstillverkning göra undersökningar och beslag, vare berättigade att, när de. för Kronans rätt och till kontroll mot underslef anse sådant nödigt, låta uppmäta redskap i mindre bränneri fastän den förut Bih. till R. St. Skrifvelse N:o 125. är uppmätt oell stämplad.
Jag frågade en gång en af våra pigor, som var frisk som en nötkärna, hvarför hon skulle låta koppa sig, och fick det besked att hon lånat den kloka ”fyra daler”, och att då det vore föga troligt att hon någonsin skulle få dem igen kunde hon lika gerna låta koppa sig ”för att få något för pengarne”. Rik fast icke fin är den humor som gömmer sig i det skånska folklynnet, skada blott att de prof derpå som stå mig till buds föga lämpa sig för trycksvärta och allmänhet. Trygg och klumpig står skåningen och afgifver sina svar med en så dåsig min att ni skall tro hvarje ”träff” vara affyrad på måfå, om ni ej gifver akt på skälmen som lurar i ögonvrån. Eller tror ni icke att en af våra bönder kan slå omkring sig med ”vitzar” så tappert som någon? Se här. En åbo kommer till prosten och ber att få låna hans ”kana” (släde) för att fara till bröllop. ”Den är så stor att hela brudstassen kan få plats deri,” svarar prosten skrattande. ”Gör ingenting,” svarar bonen;” det blir ju bara Bröllopet i Kana.” Nu tycker man kanske – och detta med rätta – att jag borde framvisa några ”vackra drag” (poetiska sidor) hos det folk jag gör anspråk att känna, men jag måste med blygsel erkänna att jag ej kan uppfylla en så billiga begäran. Finnes då i Skåne ingenting annat än grofhet, okunnighet och fördomar? Jo, visserligen. Här som annorstädes äro fel och dygder blandade med hvarandra både hos massan och individen, men saken är den att fastän skåningen sällan skyr att visa sina fulaste sidor, är han för det mesta tillbakadragen och blyg då det gäller själens ädlare rörelser. Kanske är det bäst att de endast någon gång låta sig skymtas genom det grofva omhöljet af skånsk tafatthet, om de hängdes till visning utanpå densamma skulle det kanske påminna om narrkåpa. Som det nu är döljer den simpla manteln väl mången ädelsten, som då och då blixtrar fram men hvem kan måla den snabba ljusstråle som i ögonblicket skimrar och i ögonblicket försvinner, endast qvarlemnande minnet af hur skön den var.
För öfrigt finnas andra binder, som redan skörda frukten af sitt skuldsättningssystem. Man har velat jemföra oss med Belgien; men detta är icke riktigt, emedan man måste taga i betraktande ej blott antalet af innevånare, utan äfven de olika resurserna inom hvartdera landet. Jag Ivar icke funnit mig vederlagd af Hr Bildts yttrande. Hr Ehrenhoff: I ani. af Hr Bildts yttrande, att bränvins skatten vore afsedd för utgifter under Hufvudtitlarne, får jag erinra, 468 Den 15 Februari f. m. att sii 11 et för dess användande ännu icke blifvit af Ii. St :r bestämdt, och hemställer, om man icke genom en liten jemkning på frihandelssvstemet kunde få ersättning för hvad som komme att brista. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utskrts hemställan och dels att li. o. Ad., med afslag derå, måtte bifalla Riksd. fullmäktigen Nils Olssons motion, att till jernvägsbyggnadernes fortsättande skulle anvisas hela bränvinsbevillningen; framstälde II. Exc. propos. å bifall till Utsk:ts hemställan, och då dervid svarades starka ja jemte ett eller annat nej, förklarade ja hafva varit öfvervägande. Hr Ehrenhoff: Då jag icke har något hopp om framgång för mitt förslag, är det icke min mening att begära votering, utan anhåller jag blott att få till prof. reservera mig mot det nu fattade beslutet. 2-.dra punkten. Erih. Hamilton, Hugo: Då ingen af Utsk:ts ledamöter reserverat sig mot denna punkt, iir det kanske icke af nöden att uptaga tiden med en diskussion derom. Men det finnes dock ganska många, t. o. m. mycket förfarna och kloka personer, som hysa stor fruktan för utländsk skuldsättning, och jag tror derföre, att denna fråga tål vid ännu en behandling.
I Norrige är tullen på krossad lump, som redan är en mera förädlad vara, 3 sk. per få och för raffinad 4 sk. Om nu den verkligen utgående Svenska tullen å rätt socker, hvaraf en högst betydlig del afgår i kokningen, skulle blifva 2j sk., befarar jag ett stark afbräck frän Norrska sidan. Tobak. Jag saknar närmare specialkännedom om förhållandena med denna vara, men skulle tro, all en förhöjning af tullen å stjelk, till likhet med den å blader, skulle bäst gagna både stalscassan och de inhemska producenterne, ty icke lärer Svenska tobaksblader kunna användas för samma förädling, som de Americanska, och sålunda dessas pris inverka å priset på de Svenska, hvilket deremot torde vara fallet med den Americanska lobaksstjelken. Fin. Den 11 Januari f. m. 185 Vin. Af alla föreslagna tullförhöjningar, till fördel för statscassan, torde den å vin pä faslager vara den minst lämpliga. Med mångfaldiga tillfallen till underslef, hvilka svårligen kunna förekommas, skulle sannolikt tullinkomsten å vin blifva mindre efter förhöjningen, än förut, och sålunda den ärliga handeln göras lidande lill fördel för smuglaren. I afseende på tullen å vin på buteljer, är icke alldeles samma förhållande. Hos oss är denna per kanna endast dubbel mot å vin i fastager, men deremot i Norrige och .Danmark tredubbel. Hvad angår Hr Printzeuskjölds motion, att rättigheten att förtulla luxoch andra manufacturvaror måtte inskränkas till endast ett färre antal stapelstäder; så, ehuru grundsatsen af mig godkännes Detta anförande blef här afbrutet af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., med yttrande, att han, så länge Hr Rosenblad talat om tullbestämmelserne för de uti tulltaxan förekommande artiklar, icke ansett sig kunna afbryta honom, emedan ifrågavar. punkt afsäg tullbestämmelserne i deras helhet, men att H. Ex. nu (inge fästa uppmärksamhet derpå att den af Hr Rosenblad sednast vidrörda motion af Hr Printzenskjöld utgjorde föremål för en särskild framställning af Ulsk. Hr Rosenblad:
Aigisthos var den dolde maken i vårt hus, Och honom drap jag, offrande min mor jemväl. 555 Föröfvande visst brott, men hämnande min far. Hvad angår hotelsen, att man bör stena mig, Så hör mig, hur jag hela Hellas gör en tjenst! Ty komme hustrurna till sådan dristighet, Att dräpa sina män, och taga tillflygt sen 560 Till barnen, tiggande om nåd med blottad barm, Då såge de för intet an, att maken slå, Af förevändning, hurudan som helst. Har jag nu Som du tror gjort brott, jag ock gjort slut på slikt. En hatad mor medrätta jag afdagatog. 565 Som egen make, stadd på härfärd hemifrån. Anförare för samteliga Hellas' folk, Förrådde, och ej okränkt höll hans äkta säng. Och när hon brottet insåg, hon sig dock ej straff Pålade, utan för att slippa ansvarsfri, 570 Misshandlade min hulda far, och slog ihjäl. Vid gudarna, dock ej jag borde gudar nämnt I dom om mordsak hade jag min moders brott Med tystnad gillat, o hvad skalle far min gjort? Monn ej mig, hatfull, till Erinnyerna sändt? 575 Säg, eller stå väl skyddsgudinnor modren bi. Men bistå ej den mera förorättade? Du alltså, gamle man, en brottslig dotters far, Du gjort min ofärd; ty af hennes dristighet Min far beröfvad, modermördare jag vardt. 580 Ser du? Odysseus' maka ej Telemachos Ihjälslog, ty hon icke tog sig man på man, Och äkta sängen i palatset okränkt blef. Ser du? Apollon, som i jordens medelpunkt Har säte, och åt menskor ger orakelsvar, 585 Som vi i allt hörsamme, hvad han säga må. Jag, honom ock hörsammande, min moder drap. Thy ansen honom gudlös nu, och slån ihjäl. Han syndat har, ej jag; hvad visste jag? Monn ej den gud, jag skyller på, nog mäktig är, 590 Att brottet lösa?
Jag misskänner derföre icke motionärens ändamål, som icke sträckte sig längre, än att vinna en rätlsenligare bestämmelse af gränsen för köparens rätt emot säljarens creditorer; ett ändamål, som lätteligen och utan alt ingripa i äganderättens helgd kunnat vinnas, blott genom den ändring i i3 §:n af 1800 års förordning, alt gifva ett stadgande, som föreläde köparen det äfventyr, att derest han underlåta att vid nästa ting efter det köpebrefvet utfärdades detsamma till lagfart vid domstolen ingifva, säljarens creditorer ägde att för sina fordringar bos säljaren i den försålda fastigheten erhålla inteckning. Man säger mig alt detta betänk, är vid denna riksdag af 2:ne RiksSt. afslaget; och jag gläder mig deråt, emedan deraf följer, att den juridiska förvillelse, som har ingenting annat för sig, än blott alt den är hemtad ifrån nya lagförslaget, dock icke vid denna riksdag blir lag för Svenska folket. 12 H. 20 154 Den i<) Augusti I. 111. Hr Möllerhjelm, Axel: Finn var. då Ii. o. Ad. fatlade sitt beslut öfver Bevilln.Utskis utlåt. Nio 21, som blifvit ålerremitteradt, anhåller jag alt vid remissen till Utsk. få bifoga några anmärknlr röride det af Ulsk. anförda förhållande alt Öfverslåth.embelet i Slockholm dröjt med upplysningars inlemnande i afseende på lolagsf rågan. Förhållandet är i korthet sådant. Hr Möllerhjelm uppläste derefter följande: I anleda, af Bevilln.Utskis betänk. Nio 21, deruti omförmäles, alt Commerce-colllm uti lind. skrifvelse den 13 Januari detta år hos K. IM. anmält, att collini saknade uppgifter i afseende på en föreslagen ny reglering af stapelstädernes tolag från Öfverståth.embetet härstädes, hvad anginge Stockholms stad, och att collini af sådan orsak icke kunnat fullgöra hvad K. M. rör:de denna reglering anbefallt; har jag, med afseende tillika på Hr af Harmens’s vid discus sionen öfver nämnda betänk, till H.
Lag hwarefter Ledamot af Stars-Aader, föredmgande jamt dci» Emdecsman, konungen all män ke artttlng n,ed Lonrmando-mal uppdra, grc, skola för Embets förseelser af Aiks-Rärc dömmav. Stats-Ministrarne, StakS.Raden, Hof,Cancel« keren, föredragande samt den Embetsman, Konungen allmän befattning med Eommandomal uppdragit, skola, pä sätt Regerings Formen af den 6 Junit »809 Den z Jannarkk rx 1809 förestriswer, uti förekommande RegerkngS-ä der, af hwad bestaffenhec de wara ma, efter bästa förstånd och öswertygelse, räda Konungen kill det, som Rikets Grundlagar likmätigt är, samt i olmer, ensstämmelse med dem, Konungens och Rikets lörman befrämja; alltid laka sig warda om Konungens magt ost) Riketö Ständers samt Inbyggares ^eloch Rättigheter, alt cfcer hwad härom i Rikets sagar och Författningar är stadgat och förordnar, Sjeifkrafde påminna om Rikets rätt och bästa; —> dock endast Konungen råd guma, men ej jemte Honom regera. De äro ej allenast , salom M Lborga, re och för sina personer underkastade, hwad allmän Lag och laga Stadgar bjuda, utan stole ock för sine rådslag och gärningar, i och för deras Emb-cen, wara Konungen och Riksens Ständer anfwarige, pa satt Regerings Formen utstakar, och här nedanföre stadgas, men ej i och för dem af enstildke personer kunna tilltalas. D?tze Embetsman kan ej eller till last lagqaS om, emot deras, pa anförde stal grundade råd 5 utgången, utan deras förwallande , blifwer o, lycklig, och det asystade goda ändamälet icke winnes. §. 1.
Orsaken hvarföre jag icke uppgaf någon summa var, att jag icke hade att tillgå UtgiftsAfd:ns förslag. Återremiss yrkade jag icke på denna punkt, utan på de efterföljande punkterne, hvilka äro corollarier af denna punkt. Hr Hjärne: Sedan jag erfarit, att Frih. Tersmedens framställning är grundad på UtgiftsAfd:ns förslag, frånträder jag mitt yrkande och förenar mig med honom. Hr Adelborg! Jag förenar mig också med Frih. Tersmeden. Hr Gr. o. Landtm, framställde vidare, att Frih. Tersmeden föreslagit ett beslut af följande lydelse: »att, utan hinder af hvad i afseende å Beväringsmanskapets upbådande till tjenstgöring är stadgadt ill § af K. Kungörelsen den 27 October 1812, ang:de allmänna Beväringsmanskapets inrättande, sådan denna § lyder i K. Kungörelsen den 13 Februari 1849, E. St:r för utsträckning af Beväringsmanskapets exercis till 30 dagar, må förhöja de i nuv:de KiksStat upförda förslagsanslag för nämnde manskaps vapenöfning 124 D e n 7 Juli e. m. med 278,333 Rdr årligen under nästa Statsregleringsperiod; dock med förbehåll att berörde exercistid fördelas på 2:ne år i lika terminer, samt att de två Beväringsklasser, som sålunda komma att årligen sammandragas, ieke samtidigt exerceras»; hvarefter, sedan propos. till bifall å Utsk:s ifrågav:de hemställan blifvit först framställd, men besvarad med starka Nej, jemte ett eller annat Ja, R. o. Ad. biföll det af Frih. Tersmeden framställda förslag till beslut. Frih. Stael v. Holstein: Jag anhåller att få reservera mig mot det fattade beslutet. Vidare förekom Utsk:s förslag att nuv:de förslagsanslag för ifrågav:de vapenöfning må ökas med 40,000 Rdr.
Indragningsmaglens bibehållande, måste sö - Den 13 Mars fl ra. ka befrämja genom kringspridande af böcker, hvilkas förskaffande till Landsorterne fordra en särskild PaketPost. Jag tror det ej skall skada, att desse premisser komma i öfvervägande bos StatsUtskottet; och jag förnyar min anhållan, att motionen, såsom jag den nu förändrat, må blifva till StatsUtskottet remitterad. Herr Ribbing, Arvid: Sedan Ridderskapet och Adeln redan bifallit den af Herr Grefven och LandtMarskalken framställde proposition, lärer för Friherre Cederström ej annat återstå, än att reservera sig. Flere gångor har det liändt, att Ledamöter bär blifvit anmodade att återtaga motioner, och jag minnes särskildt, att derom var fråga, då motionen om Helgedagarne remitterades. Det måtte sålunda icke vara olofligt. För öfrigt är jag förekommen, i hvad jag hade ämnat yttra, af dem, som redan talat. Grefve von Schwerin j Fredrik Bogislaus: Jag vet icke, om Herr Grefven oqh LandtMarskalken samt Ridderskapet och Adeln anser bifall till propositionen redan vara gifvit. I annan händelse skulle jag underställa Herr Grefvens och LandtMarskalkens ompröfning, om icke först till Ståndet borde hemställas, huruvida Ståndet tillåter Herr Hjerta att återtaga sin motion. Den andra frågan är, om Ridderskapet och Adeln bifaller, att hvad Herr Hjerta finner j/(2 Den i3 Mars f. m. lämpligt att låta qvarstå, får remitteras i form af anmärkning vid StatsUtskottets nyss återremitterade Utlåtande. Grefve Possej Arvid: Tåg kan icke neka, att icke jag, lika med Friherre Cederström, finner det vara rättast, att Herr Hjerta återtager sin motion och inkommer med en annan i laglig form, så mycket mera som jag tror, att det icke är endast slutmeningen, utan också en del af praeliminairerne, som icke höra till ämnet.
Såsom oeftergilligt vilkor för ett sådant spanmåls-författningarnes orubbliga bestånd äfven vid inträffande allmännare missväxter, och för den enskilda spekulationens häraf beroende säkerhet, förutsätter Kongl. Majit dock, att Rikets Ständer, genom anvisandet af fullt tillräckliga medel, bereda för Kongl. Majit de tillgångar, medelst hvilka undsättnings-anstalterna må blifva för behofven tillfyllestgörande och jemväl kunna ordnas på ett lämpligare och ändamålsenligare sätt, än det hittills följda. Den undsättning, hvarmed, efter felslagna skördar, staten nödgas mellankomma till afvärjande af en eljest oundviklig nöd, bör vara så beskaffad att, å ena sidan, de behöfvande dermed erhålla en verklig hjelp, och, å den andra, staten ej äfventyrar att förlora hvad såsom låneförsträckning utlemnas. Den undsättning, som verk - Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 22. 15 ställes endast med penningar, är förenad med följande olägenheter: l:o att de spanmålsuppköp, hvartill undsättningsmedlen skola användas, först kunna begynna efter det missväxten inträffat, då prisen redan äro höga och genom dessa köp än mera stegras; 2:o att återbetalningen af låneförsträckningen blifver särdeles betungande för undsättningstagaren, hvilken, för erhållandet af den dyrare säden, skuldsatt sig till ett belopp, för hvars återgäldande han sedermera, efter sädesprisens fall, måste använda en större qvantitet af jordbrukets produkter, än den lian genom lånet kunnat bekomma; och 3:o att då kontanta medel till de behöfvande utgifvas, undsättningstagarne äro lätt i tillfälle att, såsom hittills stundom inträffat, använda dessa medel för andra eller mindre angelägna behof, än hvartill de egentligen varit afsedda att begagnas. Dessa olägenheter undvikas om undsättningen företrädesvis lemnäs med spanmål in natura, såsom den förnödenhet, hvaraf undsättningstagaren egentligen måste anses vara i behof.
A) till Rikets Ständers pröfning, vilja föreslå Rikets Ständer, dels att, då inkomsten af ofvanomförmälda f. d. Adelsfaoe-indelning, såsom af de indelta räntepersedlarnes markegångspris beroende, är af oviss beskaffenhet, berörda indelning mfi indragas lill statsverket, mot det att på Rikfietatens 4:de Hufvudtitr! uppföras kontanta anslag af så väl 6287 rdr 44 öre, såsom tillökning i anslaget till indelta »kavalleri och infanteri-regementena», som äfven 4000 rdr, såsom tillökning i anslaget för Arméförvaltningen (nu varande Krigs-Kollegium), dels ock att, då det af Rikets Ständer sedan längre tid beviljade, nu med 300 rdr årligen utgående extra anslag, för upprättande af de så kallade statistiska tabellerna, hvilket jemväl hädanefter måste afses till godtgörelse för en del af arbetet inom Armé för - Bil. l\:o 3 a. till Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 49 förvaltningens Bokslulskontor, borde förändras från tillfällig till ständig eller ordinarie egenskap, nämnda belopp 500 rdr måtte, såsom ytterligare tillökning, tilläggas Arméförvaltningens aflöningsanslag, med vilkor att statistiska tabellverket, rörande 4:de Hufvudtitelns anslag, allt framgent inom Arméförvaltningen upprättas och dess årliga hufvudböcker åtföljer; börande, så vida delta af Rikets Ständer bifalles, beloppet 500 rdr tilläggas det i aflöningsstaten upptagna anslaget till gratifikationer åt extra tjenstemän och vaktbetjente.
13:o, angående statsbidrag för segelleds öppnande från Hattefura vid Wenern till Stora Lee samt anläggning af en jernväg vid Håfveruds bruk, enligt Memorialet N:o 168, pag. 8 och 9; mom. 14:o, angående statsbidrag för utsträckning af Kinda båtled medelst kanalisering af Stångån från sjön Rengen till Linköpings hamn, enligt Memorialet N:o 108, pag. 11 och 12; mom. 15:o, angående anslag för verkställande af nödiga rensningar i Luleå eif samt anläggande af kanaler förbi Hedens och Ede forssar, enligt Utlåtandet N:o 141, 33:dje punkten samt Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 207, pag. 2; mom.