Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs å nyo och bifölls Statsoch LagUtskottens den 27 sistledne Julii underN.o 404 afgifne, samt den 14 sistledne Augusti eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, öfver väckte motioner om serskildta Brottmåls-: Domares tillförordnande. Föredrogos å nyo och biföl lös följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 18 sistledne Augusti eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden: Från BevillningsUtskottet: Af den 13 sistledne Augusti: Om sättet för kostnadernes bestridande till Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förmälning och verkställde Utländska resa. $ Pen i September f, m, från Stal?- samt Allmänna Bejvärt - och Oeconomi» Utfatt en: Af den 9 sistledne Augusti; N:o 406. Rörande väckte motioner ora flya PostContoirs inrättande. N:o 40?» Rörande nedsättning i BeklädOads-bidraget vid indeldta Infanteriet m. m. Af den 7 sistledne Augusti: N o 415. Dels. om upphörande af Passevolance-afgiften, dels om nedsättning deri. I anledning af väckt fråga om lindring i rustnings-skyldigheten uti Södra dejen af Bohus Län. frän Statsoch BevillningsUtskotten; Af den 12 sistleclne Augusti; N:o 413. Angående väckt fråga om KrOnoUtskyldernes erläggande in natura, samt ned», sättning af Bevillnings-procenten å Fastigheter inom Blekinge. Från Lagutskottet•; Af den 7 sistledne Augusti : N:q 143. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betän - Ben i September, f. rn. kande ; angående yrkad ändring i 17 Cap. 2 §. Rättegångsfel ken och Kongl. Förordningen dea 28 Juni i »798. Af den 12 sistledna Augusti; N:o 145. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut msddeldte Betänkande, om LigniansRätternes afskaffande.
Denna härrörer ifrån Saldo» som,enligt Courant-Räkning med Handelshuset i Amsterdam J. 8c C. Hasselgreen j tillkom RiksgäldsContoiret, och hvarpå Vexlar, för Contoirets räkning, blifvit afgifne, men hvilka för bristande betalning med Protest återkommit. Berörde fordran, med inberäknande af tillägde Protestkostnader, sig bestiger till Holl. Courant Rd. 2365: 6 hvilka reducerade efter pari Cours Utgöra S,168: i» 3* Förskott till Hannis t ängningskostnader in. m. Enligt Rikets Ständers Beslut vid Urtima Riksdagen i Örebro år 1810, äro från Riksgälds-Contoiret utbetalde följande FörskottsSummor, nemligen i 1:0 Till Svenska Hamnarnes stängning för Engelska Krigs-och Handels-Fartyg samt för lugnets Transport 2,168: 1. 3. 4i6 Riksens Ständers Transport återställande i Hufvudstaden B:co Rd. 702,434:14*1 r* 2:0 TillRiksdagskostnader i5o,ooo. 3:o Till Meublering af Hans Kgl. Högh. Kron-Prin sens rum 33,333:i6.—• Till ersättning för desse förskott anvistes, dels besparingarne å det, vid 1809 års Riksdag beräknade Anslag af 720,000 Rd. årligen, såsom Ränte-och Capital-afbetalning å hvad Banken till Krigs-utgifter förskjutit, eller ytterligare komme att förskjuta, och dels Öfverskotten på StatsYerkets Inkomster och förnämligast Tull-Postoch Chartae-Sigillatae samt Numer-Lotteri-Medlen. Som fond till godtgörande af denna återstod icke annorlunda, än genom särskildt anslag, skulle kunna beredas, så torde linnas lämpligt, att Summan afskrifves, såväl uti Kgl. Stats-Contoirets, som uti Riksgälds-Contoirets Räkenskaper. Anvisad Er sä Ilning s-Fon d för Contant Bidrag iill Krigsskulders likviderande 20/1,000.' •
Tänkte hon väl på svedan i sina fötter, tänkte hon på tigern som lurande genomsmög öknen, eller tänkte hon på Salik Sardar Khans sköna brud, som nu stod i smyckad fägring, lik fullmånen mellan silfverglänsande skyar, och på Saliks brinnande blickar, hvilka, glömmande henne, nu blott berusade sig af den nya brudens skönhet. Men på Alhejdi skåda blixtrande ögon, icke Saliks kärleksdruckna, nej brinnande klot, som hvälfva i vilddjurets hufvud. Alhejdi, ser du ej öknarnes herre, hur han smyger sakta i dina fjät. Redan spänner han de krökta klorna, glänsande böja sig hans fläckiga sidor, han störtar på rofvet, och krossad och blödande ligger Alhejdi skälfvande i sanden. Men hvem slog den starke, hvarföre rullar sig öknarnes herre i sanden? En ryckning ännu och tigern ligger död vid sitt rof. Alhejdi hade icke glömt sin dolk. Rop höras i öknen, lätt störtar en skara fram, det är Salik Sardar Khan, som återvänder hemåt med sina män, för att hemta sin sköna brud. „Ha, en nyss dödad tiger. Alhejdi, det var värdigt Salik Sardar Khans maka. Men hon är sårad. Tagen vård om henne, jag rider hemåt. Jag vill sända slafvar att bära henne hem“. Redan lyfte Saliks häst foten till språng, då bad Alhejdi med sakta röst: „Salik, innan du far, stig ned af din häst och gif mig din hand, om ej för annat“, tillade hon med ett besynnerligt leende, då Salik tycktes tveka, „så för att tacka mig för tigerns hud“. „Nå, hvarföre skulle jag icke ega tid dertill“, sade Salik, kastade sig af hästen och räckte henne handen, den hon fattade och förde till sitt hjerta, i det hon sade: „Lef väl Salik! Välsignad vare Allah och Profeten, jag får dö hos dig. Ännu en bön, den är den sista. O Salik, tag ännu en gång min hand mellan dina båda och tryck den vänligt, som du brukade förr“.
Den ena njuter af ålder en knapp Lön af Staden; den andra, sorn förestår en lägre Apologist-Class, den så kallade 5:te eller Llementar-Classen, njuter Lön af en testamenterad Fond, hvilken dock, nu utgående i Contant, borde efter detta förslag förvandlas till Spannemål, lika som den förstnämnde, och bägge så höjas, att uti en på denna ort nödig Närings-Sehola, undervisning af båda dessa Apologister kunde lemnäs. De öfrige Scholornes förläggande inom Linköpings Stift är beräknadt efter orternas läge och folklikhet; hvarvid bör anmärkas, att tillökningen af ett Collegat i Vimmerby Schola är ett ortens verkliga behof, och att denna Scholas förändring och utvidgande redan är lättadt, genom Stadens beredvillighet, som sjelfmant uppbyggt ett godt och rymligt Scholhus, med pne Lärosalar och ^Boningsrum för en Collega. 998 Stats-Utskottets Btlänkanden. Vestervik har redan några år haft en högre färings-Schola, som gjort nytta. För Rectorerne vid Norrköpings och Söderköpings Scholor äro något, ehuru obetydligt, högre Löne-vilkor föreslagne, dels i afseende på större dyrhet i Norrköping, dels för att undvika rubbning i nuvarande tillgångar, dels ock i synnerhet, för det större antal disciplar sorn vid dessa Scholor vistas, och hvilket vanligen är lika med antalet vid nuvarande största Trivial-Scholor i andra Stift. Den 3’.dje Collegan vid Söderköping, nemligen Collega Forssemanianus, njuter Lön af enskildt Mans Testamente. Commitéen har för honom föreslagit 12 Tunnors tillökning på Stat, för att lemna honom samma vilkor, som andra Colleger vanligen njuta. Rector Scholse i Vadstena har PrasbendePastorat. Nyttigt vore för Skolverken, om sådane skiljdes från Skol-sysslor. Så länge de dock bibehållas, bör billigt afdrag å Löne-analaget göras i afseende på denna förmån. I Skara Stift finnes hittils blott en fullständig Trivial Schola vid Gymnasium.
Majit dervid ansett lämpligast, att den plats, hvilken erfordras till en för rörelsens behof nödig hamn eller lastbrygga vid Stallmästaregården, ställes under Stockholms Stads myndigheters tillsyn och kontroll, vill Kongl. Majit som, lika med Kammarkollegium och Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader, funnit endast en mindre del af nämnda lägenhet behöfva för ändamålet användas, härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, ali, till beredande af en för allmänna rörelsen nödig och tjenlig hamnplats vid Brunnsviken, det vid stranden af denna sjö belägna område, tillhörande lägenheten Stallmästaregården, hvilket blifvit på den af Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader bifogade karta, såsom härtill erforderligt, utvisadl, må till Stockholms stad kostnadsfritt upplåtas: äfvensom alt, i sådan händelse, de på detta område belägna, Kronan tillhöriga byggnader må borttagas,de r est ej staden förklarar sig vilja samma byggnader, eller några af dem, efter be hörig värdering inlösa. De till frågan hörande handlingar, jemte förenämnda karta, skola blifva tillställda det Utskott, lill hvars behandling ärendet varder af Rikets Ständer öfverlemnadt. Kongl. Majit fcrblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. År och dag som ofvan. CARL J. A. Gripenstedt. 12 Kongl. Maj:ts Nåd. Utdrag af Protokollet ofver Finans-Ar enden, hållet inför Hans Maj.i Konungen i Stats-Rädet å Stockholms Slott den 17 April 1863. Närvarande: Hans Excellens, Herr J usti t ie-Sta tsin in i stern, Friherre De Geer ; Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena Gre ve Manderström samt Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve^aon Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulsrup och Renterskiöld.
Kommen ihåg, att vi äro dödliga, men folken och ideeina odödliga, de hafva tidens odödlighet, och de ideer, hvilka omfatta och åsyfta folkens väl, skola aldrig sakna anhängare och försvarare; kommen ihåg! våra former hafva blifvit gamla, men verlden ikring dem har blifvit ny och folket har föryngrats; det trifves icke i dem. Tidens lösen är förändring. Glommen icke, att utom Ludvig XIV:s och XV:s slöserier, utom Hertigen af Choiseul, af Aiguillon, Abbe' du Terray, Calonne och Erkebiskopen af Sens och El ienne med de flere, som arbetade för Frankrikes öfversvämmande af nationalskuld, som kastade nationens tillgångar uti hoffeternas och sinecurernes haf, voro de af adeln och det högre presterskapet, som vägrade att erkänna tredje Ståndets rättigheter, som envist påyrkade omröstning i nationalförsamlingen ståndsvis, hufvudorsaken till hvälfningarna i Frankrike; de kunna åtminstone kallas revolutionens brudsvenner. Men förgäten å andra sidan icke heller, alt det var revolutionen, som gjorde Fransmännen till ett folk , och att det var denna förändring, som gjorde Frankrike från en stat i ruiner, föraktad och ansedd endast värd att styras af en Sardanapalus och hans qvinnfolk, från kadavret af ett rike, lior t död t medan styret legat i dessas händer, från ett samhälle af sybariter till ett rike och ett folk, som visade sig aga kraft nog, ej blott att styra, utan, hvad mer är, att omskapa Europa. Glommen den tid, då några få samhällsclassetledde staternes öde, då hvarje nation erkände adelns och preslernes oligarehi; deras stjerna har längesedan slocknat, den har bleknat för den allmänna upplysningens sol och den har blifvit stoft mellan tidens händer. Öfvervägom slutligen, att huru mycket man än talatom sin villighet att ingå på en billig reform i representationsväg, så skall vårt handlingssätt dock komma folket att tro, att vi ej vilja någon förändring, hvarigenom det vederfares
Men till denna inredning erfordras, enligt ett summariskt kostnadsförslag, hvilket på stället, då besigtningen skedde, blifvit till StatsUtskottels Herrar Ledamöter öfverlemnadt, en Summa af a5,ooo R:dr, så vida ej genom oför - 318 Den 19 Ma ji e. m. utsedde händelser, hvilka vid inredningar af gamla Byggnader till nya föremål sällan uteblifva, densamma kan komma att ökas; hvaraf således en osäkerhet i afseende på inredningskostnaden uppkommer, som ej gerna kan inträffa, om projectet till den nya Bjrggnaden antages, hvartill grunden redan är lagd, och hvilken byggnad endast blifver en och en half våning hög; oberäknadt att kostnadsförslaget dertill, uppgående till 35,832 R:dr 21 skillingar 4 r:st., blifvit af en skickelig Architect uppgjordt, äfven som ritningen till Byggnaden af Kongl. ÖfverlntendentsEmbetet blifvit godkänd. Den besparing i kostnad, som skulle uppkomma, om Bränneribuset inreddes till afbjelpande af de behof, hvartill Nybyggnad blifvit föreslagen, utgör således io,832 R:dr 21 sk. 4 rst.; men dådet är högst osäkert, om Brännerihusets inredning ej går till betydligen högre belopp, än den förslagsvis beräknade Summa af 25,000 R:dr, så kari på denna besparing ej någon säker räkning göras; och om tillika afseende fästes derpå, att genom upplåtande af Bränneribuset, en Byggnad för StatsVerket går förlorad, som eljest till något annat ändamål skulle kunna användas eller försäljas, så blifver förenämnde besparing dymedelst ännu mera nedsatt.
Der hände det sig, att allmogen från Öfra delen af den stora dalen Valders blef hämmad af en behjertad prest, hvars prestgård skulle förbigås. Ilan föreliöll folkel dess ofog och förmådde det med sina föreställningar att vända om. Den offentliga myndigheten på stället var ingen annan än presten, och han utförde sin sak så väl, all hvarken militärer eller civilister behöfdes. Jag anhåller följaktligen, såsom jag förut yttrat, om de båda förändringarna. Frih. Boye: Jag tror mig vara skyldig Frih. Cederström en särskild uppmärksamhet åt den jemförelse lian framställde emellan 2 §:u i 6 cap. Missg.-b:ii af 17J4 års lag och 3 66 Don >4 April f. m. det förslag, sorn här göres. Det är en gifven sale, alt sedan är 1734 haren större medlidsamhet inträngt i allmänna begreppet och tagit ut sin rätt hos lagstiftaren. Det hårda, det snart sagdt orimliga i den bestraffning, som 6 cap. Missg.- b:n sladgar ovillkorligen, utan att göra nödiga nuancer och derefter rättade gradationer i straffet, sjelfva denna orimlighet ligger till grund för deri förändring, som nu uppgöres. Dessutom äro vi nu vid första §:n , och denna § upptager icke värre fel, än att menighet samlar sig tillhopa och lägger det uppsåt ådaga, alt med förenadt våld sätta sig upp emot offentlig myndighet; och här utsattes att låta de församlade sig genast skingras och till lydnad bringas, då straffes anförare med arbete å fästning från 6 månader till 2 år, men de öfrige vare från straff frie. Det är denna lindring, som jag anser mensklighet och förnuft påkalla, och jag tror mig böra tillstyrka många förändringar i redaction, men icke i sjelfva saken. Men i stället för införandet af den mening jag framställde, har nu Hr von Hartmansdorff föreslagit att ordet civila skulle utbytas emot offentliga. Jag har ingenting deremot, och skulle det bifallas, så afstår jag från min begäran 0111 propos., emedan genom en sådan förändring äfven mitt ändamål uppfylles.
Ar 1859 blef jemväl på Warpnäs egendom i Grums härad ett statens stamholländeri af sistnämnde race förlagdt, hvarifrån goda djur torde blifva för landtmännen att tillgå. Den Norska hästracen är allmän i Wermland. Hästen af denna race är icke stor, men stark, tålig, lätt och sedig samt således tjenlig både för de tunga körslorne vid bruksrörelsen och till skjutshäst. Den förening, som 1839 härstädes stiftades och 1840 kom i verksamhet till hästkulturens befrämjande, har under åren 1856—1860 anskaffat och i provinsen på särskilda ställen stationerat 11 hingstar af Percherons och Clevelands, men de fleste af Norsk race, för att begagnas till stons betäckning; hvarförutom föreningen 1860 års höst inköpt 2:ne hingstar från Ottenby stuteri, i ändamål att befordra afveln af duglige ridoch vagnshästar. Äfvenledes hafva expositioner af hästkreatur tid efter annan, senast vid det landtbruksmöte, som i Augusti månad 1859 hållits här i Carlstad, varit föranstaltade, vid hvilka tillfällen föreningen utsatt och utdelat premier för utmärktare djur. Till dylika premier har föreningen dels sammanskjutit medel, dels haft att använda räntan af den summa 600 R:dr R:mt, som Eders Kongl. Maj:t i sådant afseende år 1854 ställt till llushållnings-sällskapets disposition. Till fårafvelns förbättrande hafva icke några andra åtgärder de senare åren varit vidtagne, än att flere possessionater hvar för sig förskaffat ett mindre antal springbaggar och tackor af ädlare racer. Svinkreatur och fjäderfä uppfödas allestädes på landet till husbehof samt i några af de södra trakterne, såsom Näs, Grums och Kils härader, äfven till afsalu. Biskötseln har ej kommit mycket i bruk uti Wermland; likväl finnas de, som vinnlägga sig derom med nit och framgång.
Memorial N:o 16, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens Memorial N:o 13, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut, rörande Utskottens Utlåtande N;o 8, angående reglementariske föreskrifter för Bränvins-bränningens utöfning m. m., dels ock godkänt de uti sistberörde Memorial, N:o i3, vid §, 26 framställde Volerings-Proposilioner; så har Förstärkta Stats-Utskottet'denna dag, i behörig.: ordning, rörande detta ämne anställt omröstnings TSrstårha Stats-Vtskottets Memorial N\o 443. 3 Första Voteringen, rörande Contra-Propositionens innehåll.
En skånsk gumma vann ”i den gamla, goda tiden” 1000 riksbanksdaler på danska klasslotteriet. Hon blef utom sig af glädje, ty hon var fattig. Reste genast till Köpenhamn, med sin packning i ett knyte på äkta slättbomanér. Kom till Kollektörn, han märkte att hon icke visste någon skillnad på Rigsbanksdaler och riksdaler. Betalde endast ut halfva summan. Gumman gaf sig ut i butikerna för att handla. Drog upp sina stora sedlar. Misstänktes för att ha stulit pengarne. Polis efterskickades. Förhör. Namngaf kollektörn. Polisen följde med till honom för att taga reda på om gumman talat sant. När kollektören såg gumman och polisen rusade han upp från sin stol och ropade: ”Nå det var ju väl att ni kom igen, kära mor, jag har ju räknat alldeles fel penningar åt er, ni har fått mycket för litet, här ligga de andra penningarne och vänta er, 1000 kronor till. Vär’s go!” Tablå. Så fick gumman sina pengar. H. Serenad. Bagare i första våningen. Inackorderingar i andra. Bagaren har en dotter som firas mycket af herrar gesäller och medlemmar af handtverksföreningen. Skolpojkarne i första våningen har pr. pigtelegraf fått veta att man på bagarfrökens födelsedag väntar en storartad serenad. Feberaktig oro. Omöjligt att gå till hvila! Klockan half elfva smyga skolpojkarne ned på gården. En af dem är sångare. Han stämmer upp ”klara stjerna” med full hals. Blixtsnabbt tändes ljus i första våningen. Ett ”urflin”; sången afbrytes. Man anar oråd. Fadren, försupen, men kärleksfull rusar ned på gården och hofverar med en stor käpp. Skolpojkarne äro som bortblåsta, han ser ej så mycket som en skymt af dem. Alla fönster i andra våningen äro mörka. Man väntar åter. Klockan elfva höres taktmessiga steg som af en afdelning soldater. De rätta sångarne uppställa sig på gården i en halfcirkel kring anföraren. En samfäld, ljudlig hostning, taktpinnen höjes:
Uti restantierna, som egentligen utgöras af böter och utskylder, ådömde och påförde från orten sedermera bortflyttade personer, ingå till icke obetydlig del böter, ådömde Norrmän för i Sverige begångne förbrytelser, och hvilka böter, enär de genom Norska Embetsmyndigheternes åtgärd icke kunnat indrifvas, måste enligt föreskrift tills vidare balanseras. Orsaken till den betydliga skiljaktighet, som förefinnes emellan restantierne under de 2 första och de 3 sista åren af perioden, är egentligen att söka deruti, att högst betydliga bötesbelopp blifvit af Underdomstolarne ådömde, dels för oloflig bränvinsbränning, dels ock samt hufvudsakligen för förseelser vid begagnandet af 2:ne större brännerier, och hvilka bötesbelopp måst, i följd af målens dragande under högre Rätts pröfning, balanseras. Tab. Litt. e. De bidrag åter, som kunna hänföras till kommunal-utskylder och till verkliga beloppen äro af räkenskap kända samt således här böra upptagas, äro kurhusmedel och folkskole-afgifter, hvilka uppgått till de i nedanstående tab. Litt. F utförde belopp. 6. Politi. Utom länets allmänna högre och lägre Elementarläroverk samt Folkskolor, finnas i Filipstad en Bergsskola samt på landsbygden 2:ne lägre Landtbrukseller Rättareskolor och en Skogvaktareskola. Bergsskolan i Filipstad stiftades 1830 af Bergmästaren, Öfver-Intendenten von Schéele och är sedan 1835 af Jernkontoret underhållen. Undervisningen i skolan besörjes af 2 ständige och 1 extra lärare uti geometri, Tab. Litt. E. Statsinkomster. Influtne. Resterande. Kurhusmedel. Folkskole-afgifter. Rättsväsende. Helsö- och sjukvård. Banker. 21 algebra, mekanik, kemi, metallurgi och mineralogi, hvarvid lärokursen fortfar ett eller tvenne år, allt efter elevernes önskan. Förhållandena med de tvenne Landtbruksskolorna och Skogvaktareskolan äro här ofvan under rubrikerne jordbruk och skogshushållning uppgifna.
Danmark sålunda gjorda uppoffringar och förpligtelse!', förbinda sig de i traktaten deltagande Makter att till Danmark betala i ett för allt en summa af tillsammans 30,476,325 R:dr Danskt Riksmynt, till fördelning på bemälda Makter efter här ofvan upptagna grunder, enligt hvilka fiel belopp, Sverige bör betala, utgör 1,590,503 R:dr nämnde mynt. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 48. 5 Hvar och en stat skall endast vara ansvarig för den de! af ersätlnings-summan, sorn på samma stat sig belöper. I afseende å liqviden är stadgadt: o) alt ersättnings-sumrnorna skola kunna betalas under loppet af tjugu år medelst fyratio haifårliga inbetalningar till lika belopp, innefattande sä väl amortering af kapitalet, sorn ränta å hvad af kapitalet återstår obetald!; b) att en särskild konvention skall alslntas emellan Hans Maj:t Konungen af Danmark och hvar och en af de i traktaten deltagande Magier, i ändamål att bestämma dels sältet och stället tor verkställande af de samma Magt åliggande inbetalningar, samt kursen lör del Danska myntets förvandling till främmande mynt, dels ock huruvida liqviden skall ske antingen medelst fyratio haifårliga afbelalningar, eller genom hela ersällnings-beloppels inbetalning på en gång eller inom kortare tid än tjugu år. Slutligen stadgas, att verkställigheten af de ömsesidiga förbindelser, som i traktaten innehållas, skall bero af uppfyllandet utaf de formaliteter och förpligtelse!-, hvilka vissa af de kontraherande Magierna, enligt gällande konstilutionela lagar, hafva ali iakttaga. Sorn, genom en den 7 April 1842 mellan Sverige och Norrige, å ena, och Danmark, å andra sidan, afslutad konvention de förenade Rikena åtagit sig att, emot viss ärlig ersättning af Danska Statsverket, underhålla fyrar och håkar på Svenska och Norrska kusterna, för alt tjena till ledning och lättnad vid färden genom Öresund och iu seglingen i Kattegat, har i Mom.
Om Ers Majestät äger i stne gjbmmor Handlingar som nu mera ej kunna tjena ErS Majestät, sä anhälla wi unbcrdänigt att fä emottaga dem, och ärv de af sädan natur att de röra Politiska saker, dem hwar man ej bör känna, sä torde flike Handlingar med Ers Majestäts Sigill bli förseglade, för akt sedermera till nu warande Hans Kongl. Majit den Xlii öf verlämnäs ? Oerwid Konungen behagade utläta sig: Det instämmer med min egen önsta». Jag har redan sändk min Farbror de Handlingar som jag ansett nyttige och har nu bland mina papper uppsökt flera, dem jag will sticka honom förseglade. Herr löfwersten Friherre bjerta tillfrägade sine Respektive Med-Ständers Ombud om flera frägor wore att föreställa eller de med honom förenade sig uti dem som nu blifwit gjorde, i anledning hwaraf de öfrige StändenS Deputerade förklarade sig ej anse flere frägor wara lämpelige. Efter Konungens tillätelse, och sedan det ben iz Julii hällne Protokoll, angäende aflemnandct af Kronans Juveler war uppläst, blefwo Konungens Juveler af Herr Hof-Marskalken m. m. LilkvLrsxarrs framrem - 4678 Den M Vclobsr. kemnade och tillika med dem som tillhöra Hennes Mas jestät f. d. Drottningen och Prins uti f, d. Konungens och Drottningens öfwcrwaro, wärderade af Juvclerarne Lättström och k-fÄliän, säsom UpptcckNings-Jnstrumenkct ntwifar, samt derefter till Konungen och Drottningen merten nade, hwarmed fortfors intill middagen, dä Hof - Marskalken Lilsveilparre yttrade, att om Skändernes Ombud ästundade genomse Kongl. Majestäts Schatuller, wille Konungen äfwew sädant killäta, vä bet en fullkomlig öfwertygelfe om Uppgiftcrnes rigtighek mätte winnås.