Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och med en half million eller något derutöfver, som årligen ökas, kunde väl Styrelsen bättre understödja näringarna, än med dispositionen af hvad Utskföreslagit. Det faller af sig sjelft, att samma grundsatser måste gälla för statsreglenn, som för den enskilda hushållningen. Äger man ej capitaler, så står man pä samma punkt, såvida man ej kommer i skuld; ty till förkofran kommer man först genom capitaler. Hvad det beträffar att Finance - D e n i a Augusti f. m. 383 expedrn icke bör vara ett lånecontor, så kan förhållandet desto mindre vara sådant, sorn disposition i detta fall icke skulle erhållas utan föregtde pröfning af K. M. om nyttan och ändamålsenligheten af det företag, för hvilket lånet skulle beviljas. Samme värde ledamot, som gjorde denna anmärka. bar frågat om det vore lämpligt att lemna ulflyttningshjelp såsom lån. Jag svarar ja, och påstår, att det är vida lämpligare, än att göra presenter deraf; ty man har icke ens rättighet att göra presenter af allmänna medel, med mindre den auctorilet, som gifvit medlen, är i tillfälle att bedömma, om den enskilde personen, som är i behof deraf, kan genom tjenster till samhället återgälda gåfvan. Jag förnyar derföre min anhållan om afslag på Utsk:s tillstyrkan. Frih. Sprengtporten: Med afseende å den siste värde talarens anmärkn., att utflytlningshjelpen borde utgå i Form af lån, i stället för anslag, får jag blott fästa hans uppmärksamhet derpå, att jag föreställer mig att lagstiftarens mening varit den, att skiftesväsendet på ett så svårt sätt ingriper uti äganderätten, att ett sådant biträde som utflyttningshjelpen å Statens sida erfordrades för att inleda skiftesföretagen. Hade dessa bidrag utgått i form af lån, så hade troligen, i stället för den rikedom som Frih. Cederström förespeglat sig, inträffat, att R. St. vid riksdagarna måste afskrifva betydliga summor. Detta har jag förutsett, och det är egentligen denna omständighet, som föranledt mig alt biträda Utsk:s förslag. Hr von Hartmansdorff, Aug..
I detta afseende förekomme nemligen, att stadgandet, det Konungen skall pröfva behofvet af enskild marks upplåtande för allmänna ändamål, innefattade en mindre nödig omtänksamhet, helst någon klagan icke försports öfver brist på föreskrift om en sådan Nådig pröfning uti nu gällande Författningar an - Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 82. 3 gående vattenverks rifning; äfvensom uttrycket; Compromiss-Rätt, såsom ett fremmande ord, kunde utbytas emot benämningen: Gode Män. 7:0 af Herr Lagerhjelm, som dels bemställt, huruvida icke frågor om det allmännas behof utaf enskild egendom borde, i omvänd ordning emot livad Utskottet föreslagit, först behandlas af underordnade myndigheter och derefter, i likhet med egodeiningsmål, dragas directe under Högste Domstolens pröfning, dels ock uttryckt den åsigt, att, i fråga om ersättningen iör sålunda mistad jord, förhöjning af det bestämda värdet vore tillräcklig, då värdet beräknades efter hvad jord af samma slag och godhet i orten högst gäller. 8:0 af Herr Christierson, som anfört, att man kan tänka sig händelser, då styckning af en fastighet, äfven om den frånskiljda delen ersättes till högsta möjliga belopp, gör den qvarstående delen af egendomen alldeles utan värde i egarens hand.
Hvad nytta gör det att du går i kyrkan, när du lefver tvärt emot skriften?» »Min käre proter, jak är pare en skröpelig menniska, men jak lefver efter skriften, tet gör jak.» »Nej, du är inte en skröpelig menniska, för en lögnstock är du. Du säger att du lefver efter skriften! Står der inte, att den som hafver två klädningar, han skall gifva den ena till den som ingen hafver? Om du nu vill lefva efter skriften, så skall du gifva mig den ena. Kan du säga emot på det? Du!» Han såg triumferande på sin stukade opponent. Micke stälde slagan ifrån sig och vaknade helt upp från sina drömmerier. »Ack, tet är en fillfarelse, en stor fillfarelse!» utropade han förtröstansfullt i det han slog ifrån sig med båda händerna, som om villfarelsen kommit seglande lik en stor spindelväf att fånga honom i, »tet är icke att förstå efter pokstafven utan efter antan. Det är en liknelsa ... tet är para en liknelsa.» Hans stoltserade visserligen med att till en del uppträda som fritänkare, och kunde tillåta sig att gyckla med ett bibelspråk, men det fans dock fundamentalsatser, hvilka han icke tillät någon att röra vid. »Kallar du Guds heliga ord för en liknelsa? Då är du ju sämre än en turk och en hedning, ditt eländiga lif!» utbröt han derför med en plötslig och varm nitälskan. Men Mickes hela tanke var koncentrerad på de två helgdagsklädningarne och när han såg Hans Landos beslutsamma min blef han helt förskräckt. »Ack, min käre proter!» utropade han med en vettskrämd ifver, »hela ten heliga skrift vimlar ju af liknelsar!» »Det är lögn, du!» ropade Hans och måttade sina motsträfviga ögon bort i ett hörn, hvilket vill säga att han mente sig fixera sin trätobroder. »Det är lögn, du; för det enda vi har att lefva efter, det är den heliga skrift, och den är inte nå’n liknelsa.
Bv. Platen. J. We* Banko■ Utskottets Betänkanden. J. Wegelin. C. D, Skogman. B. H. Santesson. G. M. U. Fleetwood. H. von Steyern. J. Carl Knylenstjerna. Wollr. Tham. C. F. von Otter? J. W. Liljehöök. Thure Drakenberg. Vidi. G. Ilelsingiusl Litt. E. Transitivt af Götha-Canal-Diskont Direktions i Stockholm Memorial till Banko-Fullmiigtige af d.i November 1817 I följd af Herrar Banko-Fullrnägtiges Protokolls-Utdrag af den aguie October , angående den af Götha-Canal-Diskont-Direlctionen, sorn säkerhet för af Kongl. Maj:t nädigst, till Verkets disponibla Fonds förstärkande , sistledn© Februari manad lemnade Lån af 330,000 R:d , afgifne förbindelse att vid anfordran, till Herrar Committerade för allmänna medlens förvaltning, öfverlemna de säkraste bland de förskrift ningar, som Diskonten för utgifna Lån inneha-; de, får Götha-Canal-Bolags-Diskont-Direktion i? Stockholm den äran hatmed afgifva följandevördsamma förklaring. Uti 22 §. i:sta Punkten af Kongl. Maj:ts för Götha Canal-Bolag utfärdade Kådiga Privilegium, alldeles öfverensstämmande med Riksens Ständers Beslut af den 22 Februari 1810,' stadgas, att Actie-Capitalet är grunden för Bankens - i 8 Banko-Utskotlets Betänkanden. k,ens säkerhet, samt uti 2:dra punkten af berörde §. jemförd ined 3 Art. i Bolags - Reglorna, att sjelfva Canal-Verket blifver Bankens Jiypotheque.
Att desse Canaler ej blifvit anlagde för sådant ändamål, utan för atr genom det sumpiga Landets uttorkande, skaffa hela Provincer åt Staten , och sådant är äfven förhållandet. — Seglationen är där blott en Sur plus af vinst. För öfrigt skulle jag säkerligen kunna styrka raine yttranden om Götha Canal med en högstgällaa - Den 30 AvriU 64? de Aucforitet — med Herr Grefve von Plåtens egoa omdöme, i fall det vore, äfven de aktningsvärdaste, de insigtsfullåste män, sådana som Herr Grefve von Platen, alltid möjligt, att fördomsfritt bedomina sine skötebarn. Friherre Cederström, Ulric: Herr Grefve von Platen har, så vicia jag rätt fattat hans mening, yttrat, att det vore förmätit föreslå Götha Canal-Arbet ees färdjggörande emellan Versern pcb Vettern, innan något vidare dervid tillgjordes. I anledning af detta Herr Grefvens yttrande, får jag för detta agtningsvärda Stånd offentligen förklara, att jag på intet vis anser den af mig gjorda anmärkning förmäten. Min folia öfvertygelse arden, att om Herr Grefven först hade låtit sammanbinda ofvannämnde Sjöar, hade Nationen både i anseende till kostnaderne vid företaget och dess verkeliga nytta varit vida mer belåten. För öfrigt vågar jag tro, att det är mera förmätit tillställa sådane colossala och grufligt kostsamma arbeten, med fördelade och för vidt utspridda krafter, än för en enskilt Stånds-Ledamot att deröfver yttra sina tankar, om han än skulle hafva orätt. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Ehn yi JprH /. m. 60* len niväxling af bägge Comittéernas grundsatser och resultater, söka, så vidt local-förhållanden, allmänna rättsbegrepp och andra omständigheter, dertill äro föranledande, bringa enhet och ölverensstämmelse emellan brödrafolkens lagar, hvaraf nyttan och fördelen säkert å båda sidor, lika mycket skall erkännas och värderas. Herr von Hartmansdorff:
Då Rosersbergs Kongsgård, hvilken, i följd af Riksens Ständers vid 1809 och 1810 årens Riksdag fattade Beslut, tillhört Högst Sälig Hans Maja Konung Carl XUIide och Dess Gemål för Deras Difstid, genom Hennes Maj:t Enke-Drottningens bedröfliga frånfälle nu blifver ledig att till Staten återfalla, hafva Riksens Ständer, sorn förut under innevarande Riksdag, enligt sin underdåniga Skrifvelse d. 30 sisth April, förbehålla sig att vid Högst-Sal. Hennes Maj:ts Död om denna Kongsgård serskildt förordna, velat, såsom bevis af sin underdåniga tillgifvenhet, erbjuda och upplåta till Eder Kongl. Maj:t för Dess lifstid dispositionen af Kongsgården Rosersberg med hvad dertill hörer och följaktligen äfven det för Bygg. nadernes underhållande på Stat uppförda belopp 2000 R:dr om året. Riksens Ständer tro sig härigenom uppfylla hvad Högst Salig Hans Kgl. Maj:t önskat sjelf kunna åstadkomma af erkänsla emot Eder Kongl. Majtt, som förljufvat Hans sista lefnad och gifvit Honom de utmärkta prof af Sonlig kärlek, hvarom ®54 Underdåniga Skrifvd$ér< Högst-Sal. Hans Måjtts yttersta Vilja och Testamente innefattar ett mäst ufvertygande vittnesbörd, Riksens Ständer framhärda &c, N:r 246.
Sidner. — 321 — Direktionens i Sällskapet för vex el-uiiderrisningeng befrämjande underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers år 1857 församlade Revisorers berättelse om granskningen af Sällskapets Normalskolas räkenskaper. Stormäktioste, Allernådigste Konung! O ' ö O Till följd af nådig remiss af bifogade transsumt utaf Rikets sednast församlade Revisorers berättelse, i hvad den rörer vexel-undervisningens Normalskola, får Direktionen i Sällskapet för vexel-undervisningens befrämjande underdånigst anföra följande: § 1. Jemte tillkännagifvande, att de i Sällskapets arkiv befintliga böcker, kartor m. m. upptagas i en serskild redovisning, anmärka Revisorerne, att, då de för försålda böcker och skolmaterialier influtna medel, äfvensom utgifterna för dylika, arkivet tillhöriga, föremåls inköp, till redovisning ingingo uti Normalskolans hufvudbok, borde, för enhets vinnande uti redogörelsen, äfven de inoch utbalanserade värdena å dessa inventarier uti hufvudboken inflyta. Hvad sålunda anmärkt blifvit, skall i hädanefter afgifvande räkenskaper varda iakttaget. § 2. Innefattar endast en anmälan, men icke någon anmärkning, och lärer således icke erfordra något yttrande från Direktionens sida. § 3.
Yid svenska indelda infanteriet, der rekryten efter slutad rekryt-under visning icke ingår i garnizonstjenst, utan måste hemta sin vidare utbildning i yrket vid de årliga korta regementsmötena, borde således ingen inskränkning i rekryt-undervisningens längd ega rum, emot hvad i andra länder öfligt är. Men då erkändt är, att svensken i allmänhet eger en serdeles håg och fallenhet för krigsyrket, så torde rekryt-undervisningen vid indelda infan teriet kunna utah fara bestämmas till 3 månader, dock under förutsättning, att befälets antal vid instruktions-kompagniet icke otillbörligen inskränkes, att tiden flitigt och omsorgsfullt användes, att krigstukten håller jemna steg med vapenöfningarne, samt att allvarlig eftersyn från öfverbefälets sida icke uteblifver. Om Regements-möten. Af hvad ofvanföre är anfördt synes, att årliga vapenöfningarnes längd inom Tyska arméerna vanligast anses böra vara 30 dagai’, oaktadt manskapet vid början af sin tjenstetid fått fullkomna sin bildning under en längre tids garnisonstjenst. Svenska indelta armeen, som icke eger tillfälle till sådan tjenstgöring, borde således hafva minst lika långa årliga vapenöfuingar som dessa arméer; men som manskapets hela tjenstetid vid indelda armeen är längre än vid Tyska arméerna i allmänhet, så torde regements-mötena, hvilka efter förutgångna 14 dagars befälsmöten, enligt nu gällande författningar, böra påstå 17 dagar, icke behöfva förlängas, ehuru sådant vore önskligt och ©tvifvelaktigt skulle väsendtligt bidraga att öka arméens tjenstbarhet. Yid detta tillfälle bör anmärkas, att enligt Konung Carl XLs förordnande 1680, hölls vid hvart indeldt regemente årligen: 1 Regementsmöte i 14 dagar 12 kompagni-möten, 1 i hvarje månad, ä 1 dag 12 — Summa 26 mötesdagar.
1205 att förmedlade Hemmantalet, må hädanefter tagas till grund för allmänna byggnads-skyldigheten. 8:0 Gustaf Gustafssons , från Södermanland , Memorial, örn rättighet, att med Spannmål liqvidera Krono-utskylder. 9:0 Moses Janssons, från Westerbotten, Memorial, om antagande af en Provincial-Läkare i nämnde Län. 10:0 Anders Nilssons m. fl., från Carlstads Län, Memorial, angående indragning af Jägeri-Betjeningen. 11:0 Anders Anderssons, från Kronobergs Län, Memorial, angående delning af Härads» Allmänningar Jordegare emellan. i2‘.o Eric Janssons, från Upsala Län, Memorial, angående Krono-Allmänningar och deras fördelning. i3:o ä:ne Memörialer af Eric Andersson och Johan Ericsson, från Stora Kopparbergs Län, angående anslag af Staten till Strömrensningar i nämnde Län. i4:o Carl Svenssons, från Jönköpings Län, Memorial, angående fördelning eller fritt begagnande af Krono-Allmänningarne på Wisingsö. Bevill nings-U t skottet: 1:0 Nils Pehrssons, från Malmöhus Län, Memorial och muntliga yttrande, rörande rättighet för Strandsittare, att frakta gods emel - I2o6 Riks - Ståndens lan Sverige och Norrige eller i motsatt händelse, njuta lindring i Utskylder. 2:0 Anders Paulssons, från Jönköpings Län, Memorial, om nedsättning i Bevillningen. 3:o Måns Mattssons, från Christianstads Län, Memorial, rörande nedsättning af Krono-Utskyldeu för en del Fiskare vid Skånska kusten. 4:o Eric Paulssons, från Elfsborgs Län, Memorial, angående antagande af andra grunder för Bevillning af Fastighet, än sista Köpesumman. 5:o Eric Ahlgrens, från Elfsborgs Län, Memorial, rörande ändring i grunderne för taxering af Fastigheter. 6:0 Eric Brobergs, från Södermanland, Memoria] , om anskaffande af Fyllnads-afgift i stället för Landt-Tull-bevillning. Bevill ni ngssamt Allm.
Disconters ut redning föras serskildta Böcker och Räkenskaper, så att de hvar för sig, utan ringaste sammanblandning," Utredas; Likasom serskildte Protocoll hållas öfver ärenBihang till Riks.St. N:r 217. 24$. 1970 Stats-och B anco-Utskottens Betänkanden. der, hvilka angå den ene eller andre af desse Disconter. 9 Mom. Derest, emot ali förmodan, vid utredningen af Götha • Canal. Bolags samt Malmö D isconter, något Öfverskott skulle uppkomma, sedan Skulderne på ofvan föreskrifva satt b'ifvit betalde, samt ersättning för Utrednings-ömkostnaderne innehållen, skall ett sådant Öfveiskott tillhandahållas, i första rummet Borgenärerne, till ersättning af förlorad Ränta å deras blott till Capitalet, i flere terminer, betalde fordringar, och derefter Actie-ägarne, allt i den Discont, der Öfverskotiet uppkommit. I följd häraf iakttages, att, när Räntebärande fordringar hos Götha - Canal Bolags samt Malmö Disconter antingen omsättas emot Riksgälds -C011- toirets Obligationer, eller ock användas uti Discont - Liqvider, erhåller Agaren af dylike fordringar ett tryckt Bevis öfver den upplupna, men uti Liqviden icke godtgjorda Räntan, för hvilken Ränta ersättning utaf det på desse D isconters utredning framdeles möjligen blifvande Öfverskott skulle honom tillfalla; Bö« ratades lika beskaffade Bevis utfärdas, i . afseende på de af Riksgälds-Contoiret i och för Disconternes Skulder, utgifne Obligationer, hvilka antingen, såsom till betalning förfallne inlösas, eller ock under löpe-tiden, användas uti Eiqvider om Skulder till förenämnde Disconter. 3 sdra Afdelningen angående Götheborgs , Discont - Verk. 1 §• Utredningen af denne Discont skall äfven vara veikställd senast inom Fem år, att \ Statsoch Banco-Utskottens Betänkanden. 1971 räkna från den förste (1) nästkommande October, till hvilken tid
De stadganden, i hvilka motionärerne föreslagit ändring, utgöra särskilda undantag från de allmänna föreskrifterna i afseende på lärarnes vid elementarläroverken lönetursberäkning och vid sådant förhållande lärer den omständigheten, att, på sätt motionärerne anmärkt, en och annan lärare finnes, på hvilken, oaktadt han tjenstgjort under mer eller mindre likartade förhållanden med de i berörda stadganden afsedda, dessa dock ej äro tillämpliga, icke kunna anses utgöra tillräcklig anledning att åt samma stadganden gifva en helt annan utsträckning än den, hvilken de från början erhållit med hänseende till de särskilda ändamål, som dermed åsyftats, att nemligen dels tillförsäkra läroverken tillgång på graduerade lärare, dels bereda en billig förmån åt dem, som före läroverksregleringen varit under någon längre tid såsom extra lärare, duplikanter eller vikarier vid skolorna anställde; hemställande alltså Utskottet, att ifrågavarande motioner må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 59:o. Med erinran om gymnastikens vigtiga inflytande på det uppvexande slägtet och svårigheten att, med de ringa löneförmåner, som gymnastiklärare äfven vid de högre elementarläroverken åtnjuta, anskaffa skicklige sådane lärare, har, uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 16), Grefve Björnstjerna, C. M., hemställt, att gymnastiklärare vid högre elementarläroverk, hvilkas lön utgör först 800 R:dr och efter tio års tjenst 1,200 R:dr, måtte erhålla enahanda löneförmåner, som adjunkterne vid samma läroverk, eller 1,000 R:dr, med 500 R:drs förhöjning hvart femte år intill 3,000 R:dr.
M. funnit skäligt alt förbjuda bränvinsbränning i förening med pressjästberedning, så bade ett sådant förbud troligtvis längesedan inträffat. Delta mitt yttrande kan icke, enl. mitt sätt alt se saken, gifvas den tydning, sorn Gr. Sparre velat i detsamma inlägga. Gr. Sparre har sedermera sagt, att pressjäst-beredarne borde stå i samma kathegori som bränvinsbrännarne i afseende å bränvinsbrännings-förbudet. Förhållandet dem emellan är likväl helt olika. Bränvins-förordn:ns lista § antyder redan för bränvinsbrännaren, alt den tid, hvarunder han får tillverka varan, är obestämd. Denna tid beror derpå, huruvida K. M. anser, att vigtiga omständigheter, som böra föranleda till bränningens inställande, förefinnas. Tillstånds-resolutionerna för pressjäst-beredningen äro icke så alfattade. De innehålla blott, att sökanden får, under den tid bränvinsbränning i allmänhet icke är tillålen, begagna bränvinsbrännings-redskap. Han får ej betraktas såsom bränvinsbrännare, ty han är pressjäst-beredare. Först när den vanliga bränningsliden inträffar, blifver han bränvinsbrännare och det är förmodligen på denna grund, som K. M. funnit skäligt, att, så snart de 6 tillåtna bränningsmånaderna inträdt, behandla pressjäst-beredarne som bränvinsbrännare. Man har sagt, att pressjäst-beredarne missbruka den dem medgifna tillåtelsen att begagna bränvinsbrännings-redskap. Jag för min del känner icke, att sådana missbruk egt rum. Skulle de begagna större redskap än dem medgifvet är, förmodar jag, alt vederböride länge sedan gjort beslag pä deras redskap. Något annat missbruk finnes icke, ty pressjäst-beredarne hafva rätt att med den panna de begagna till denna beredning bränna så mycket bränvin de kunna, endast den pressjäst, som de, enl. resolutionerna, åtagit sig att lemna, tillika tillverkas. Man har således 22* 340 Den 15 Juli e. m. helt och hållet orätt uti att säga, det de missbruka deras rättighet, derföre att de begagna sig deraf i så hög’ grad, som möjligt.
Det lät som vipeskri om våren, blott ännu mera förtvifladt och sönderslitande ... det trängde genom märg och ben. Det var då ångesten kom öfver mig. Jag vaknade, och sedan kunde jag inte sofva — och inte bli ångesten kvitt.» Tant Sofies bleka ansikte hade fått ett så förskrämdt uttryck, som om det slätstrukna håret skulle resa sig i nästa sekund. »De svarta storkarne,» sade hon sakta och eftertänksamt. »Ja, de ha kommit i år.» Men så var det som om hon helt plötsligt erinrat sig magisterns närvaro och hämtat mod ur medvetandet därom. Hon vände sig emot honom: »Magistern känner kanske inte den gamla sägnen, som hör till gården. Hvar gång de svarta storkarne visa sig på Norrbyholm, betyder det, att en medlem af ägarens familj skall dö. Man säger att det hittills alltid slagit in. Säkert vet jag, att de endast två gånger förut visat sig här sedan gården kom i Wiedesläktens ägo. Och första gången var det året, då gamle grefve Axel dog; och den andra det året, då grefve Johan miste sin första gemål.» Det blef ett ögonblicks tystnad. Och genom rummet hördes Erics röst: »... på aftonen kommo Wiesbadens och Bieberichs borgare med fackeltåg och musik: 78 musikanter, 171 sångare, 200 fackelbärare ... och på Rhen, utanför Bieberichs slott, ankrade ett rikt illumineradt ångfartyg ...» »Ja, men ... grefvinnan tror väl aldrig på skrock? — Magistern hänvände sin replik halft till fröken Sofie, halft till Alfhild Lindenow, som åter tagit till sitt arbete och som nu åter lät det sjunka ned i sitt knä, då hon svarade: »Nej, jag tror inte på skrock; och jag tror inte heller, att ett par svarta fåglar bestämma öfver människors lif och död. Det där ligger nog i en annans hand. Men hur det är ... man har så svårt att frigöra sig från sådana gamla traditioner, och äfven om man inte just tror på dem så tänker man på dem ändå. — För öfrigt ... våra ögons synvidd är ju så begränsad. Vi famla i mörkret hela vårt lif.
N:o 89, i anledning af vackla motioner, angående förändring af uppbördstiden för krono-utskylder dels i hela riket, dels ock särskildt för Öland; och N:o 9 2, i anledning af väckt motion, angående rättighet för skolans och kyrkans tjenstemän att å vederbörande Landlränterier uppbära lösen för dem å lön anslagen kronotionde. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskollets nedan omförmälda Betänkanden: N:o 65, i anledning af väckt motion i fråga om åtgärder rörande skogshushållningen. Utskottets hemställan afslogs. N:o 71, i anledning af väckt motion om tillägg till Kongl. Kungörelson den 22 Maj 1852, i afseende på minderåriga personers användande vid fabriker och handtverk. Med ogillande af Utskottets yttrande och med bifall till den i Betänkandet omförmälda motion, beslöt Preste-Slåndet för sin del, att Rikets Ständer niä i underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes såsom tillägg till Kongl. Kungö relsen af den 22 Maj 1852 föreskrifva, alt ett bötesansvar af 10 B:dr B:mt. stadgas för den fabrikseller hnndtverks-idkare, som i arbete antagit barn jemväl utöfver tolf års ålder, som icke kan förete intyg från Pastor eller Skolstyrelse, att det inhämtat det i Folkskole-sladgan föreskrilna minsta mått af kunskaper, åtminstone i fråga om innanläsning och religionskunskap. S. D. Efter ånyo skedd föredragning bifölls Bevillnings-Ulskottets Utlåtande N:o 24, i anledning af väckta motioner, angående folkskole-afgiftens utgörande. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskoltets nedannämnde Betänkanden: N:o 22, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, med förslag till Stadga angående Högsta Domstolens tjenstgöring på två afdelningar. Bifölls.