Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sill. 5 rarl 5 uppfr. 16 ’’ — 4 ned fr. — 15 — 10 uppfr. — ” — 10 nedfr. står: ej således — läs: således ej i denna — derifrån — närmast öfver — att minimum} af kunskaps-) — malt af behof — i den derifrån, närmast deröfver fatt nedsättning i det Obestämda minimum af ) kunskapsmått behof af Bih. till R. St. Prat. 1S4B. t\ Simi. t ,4fd 14 Aift. STOCKHOLM, Ecksteinska boktryckeriet, 1845. Stalt-, BeviUn. sami Allm. Bett.- och Ekon.-Utskoltent Betänkande, N:o 52. i N:o 52. Ank. till Exp-Utsk. d. i Mars, kl 1 e. m. Betänkande, i anledning af åtskilliga motioner om förändringar i tiden för KronoVppbördsstämmorna. Till Utskottens behandling hafva följande, i förenämnde hänseende Täckte, motioner blifvit öfverlemnade, nemligen: från Höglofl. Ridderskapet och Adeln: Herr von Mentzers, Carl Fredric; Vällofl. Borgare-Ståndet: Herr FFedbergs; och från Hederv. Bonde-Ståndet: Lars M. Knutsson från Östergöthlands Län: af hvilka motioner de tvänne förstnämnde, med afseende å den minskning till nära hälften af rörelse-capitalet och deraf följande svårigheter, sorn Krono-Utskyldernes uppbärande vid en Uppbördsstämma och på nära samma tid öfver hela Riket förorsakade, innehålla förslag, dels att skatteuppbörden borde fördelas och verkställas på tre terminer, med 3 k 4 månaders mellantid, dels alt samma uppbörd kunde fördelas på tvänne, till liden betydligt åtskiljda, uppbördsstämmor, och att ingen skattskyldig, som icke sjelfmant ville på en gång betala hela utskyldsbeloppet, skulle kunna åläggas vid hvardera uppbördsstämman utgifva mera än hälften deraf, hvilken hälft då likväl borde ovillkorligen utgå; och skulle det på hvarje
Den ovDning 85 §. fövefvifwev, blifwit påfövD famt af £aperingö; Committé äv faffällD, anmäle od) fullfölje Ijan jin talan f>oö konungens £3e; fallntngébafwanDe inom twå månaDev fvån Den Dag, ©ebet Slöjeé Den fkattjkplDige ej åt §a)ceringö#£ommitteenö beflut röranDe (EgenDomö od) Sägenbetö, 'SSerké odb ^nrättningarö wäröen, eller Det belopp af inkomft, Den anfett jottom ega, om bwilket allt bän, jemlikt 98 od> 101 §.§., erhållit unDerrättelfe, mare l)an Då berätttgaD, att ^oö ^röfningö# Committeen i Sanet föka änDrtng o<f> rättelfe, på fatt 138 §. bär ofwan förejkrifwer. §. 147. •Spar jkattjlplDig icke klagat öfwer §ajceringö#£ommitteen6 åtgärD, men SanDö^amererare, ^ronofogDe eller äpäraDéjkrifmare DerwiD anmärkning gjort, ccfj finnér $röfningé*£ommitteen fkäligt, att 2aj:eringé#€ommitteenö åtgärD rätta, (fall S3rotocollö#UtDrag, forn upptager allt bwaD för befwären bör iakt# tagaé, koflnaDöfritt tillftällaö
Härvid bör dock den omständigheten tagas i betraktande, hvarå ,en ledamot här fästat upmärksamhelen, att en alltför hastig öfvergång möjligen kunde medföra olä - ii 2 Den 26 A pr il f. m. genheter för ett större antal individer. Härom är jag icke heller i tillfälle att kunna fälla något omdöme; men otvifvelaktig! bör denna fråga tagas i noga öfvervägande. Hvad åter beträffar förslagen till redakiionsförändringar, så instämmer jag med Gr. Mörner deruti alt datum ä Fabriksoch Handtverksordningen icke bör åberopas. Dessutom tror jag, alt man icke här bör på slående fot antaga förslag till ändringar i lagen, helst frågan nu första gången är före. Måhända torde jag kunna antaga, att jag eger åtminstone så mycken förmåga att bedöma ett lagförslags lämplighet, som flertalet af Ståndets ledamöter till hvilkas befattning >det icke hört alt dermed sig sysselsätta; men jag får dock förklara, att jag icke, efter upläsning af ett förslag, kan med tillförlitlighet bedöma, om jag bör godkänna eller afslä detsamma, hvarföre jag får hemställa, huruvida icke Ståndet skall finna att, pä det man må komma till ett godt och nyttigt resultat, de §§, hvari förslag till ändring blifvit gjorde, böra återremitteras lill Utsk., på det att Utsk. må blifva i tillfälle att taga i öfvervägande lämpligheten af dessa förslag och göra nödiga sammanjemkningar; ty man bör noga ihågkomma att vid lagars stiftande ordalagen böra omsorgsfullt väljas, hvilket äter icke här låter sig göra. Pä grund af alla dessa skäl anhåller jag, att förevande punkt måtte till Utsk. återremitteras. Hr Hård, Adam: Då här två åsigter synes vilja göra sig gällande, nemi. den ena alt låta bränvinsbränningen, såsom hitintills, vara fästad vid jorden, och den andra, att obetingadt antaga Ulsk:s förslag i 1 §, hemställer jag till Eder, Mine Hrr! hvilka funnit betänkligt att utsträcka äfven den mindre bränvinsbränningen till städerna, men der vilja hafva i stället förlagt den större bränvinsbränningen, om J icke viljen jemka Edra åsigter.
Den 27 Maji, 485 nerne, får jag, till beredande af ett sådant än. damål, hemställa, om icke 2me ProtocollsSecreterare-löner kunde al Ridderskapet och Adeln beviljas, och utgå af de först blifvande besparingar inom a:dra Hufvudtiteln, hvarå jag anhåller om Hans Excellences Herr Gref. vens och LandtMarskalkens proposition. Hans Excellence Herr Grefven och Landtb Marskalken tillkännagaf, det Presteoch Borgarestånden bifallit Stats Utskottets ifrågavarande Utlåtanden, med tillägg, att hos Kongl. Maj:t borde i underdånighet anhållas, det KonBl \laj:t täcktes af de på denna Hufvud^ titel först blifvande besparingsmedel låta an<t slå nya löner på JustitiaeRevisionsExpeditionens Stat för tvänne Protocolls-Secreterare, tvänne Cancellister och en Secreterare hos Herr JustititeCancelleren. Sedan de från Presteoch BorgareSfånden i detta ämne ankomne Protocolls Utdrag af den 23 dennes blifvit uppläste, hemställde Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skedken, om icke Ridderskapet och Adeln behagade uti enahanda beslut med bemälte Riksrf Stånd instämmaj hvilket bifölls.
Min mission! Ja, den förefaller mig litet löjlig i det hel a. Men jag vil le gärna vara några dagar med dig , mamma, och så måste jag l yda mina valmän, tyv ärr! Därför är det jag kom. FRU SEGERSTEDT. Du ska ha tålamod. Hm! Jag förundrar mi g öfver att Vahrman inte förutsett general ens ovilja. Den stjälper ju altsammans. Och så blir min ställning odräglig. Det tar på min ambition att bemötas ohöfligt. FRU SEGERSTEDT. (fundersamt) SEGERSTEDT. Tänk om det ändå skulle finnas någon annan grund till generalens ovänlighet. SEGERSTEDT. (ifrigt) Hvilken då? FRU SEGERSTEDT. (fundersamt) Hans dotter SEGERSTEDT. (förvånad) Fröken Elise? FRU SEGERSTEDT. Just hon! Nå ? SEGERSTEDT. Generalen vill gifta bort henne SEGERSTEDT. FRU SEGERSTEDT. Nå, än sen? Du kan v ara i väg en för hans planer med henne och baron Fredrik! SEGERSTEDT. FRU SEGERSTEDT. Nu blir du löjlig, mamma! (tänker tala, men säger ingenting). FRU SEGERSTEDT. (intresserad mot sin vilja) SEGERSTEDT. Gamla, fåfänga mödrar tycka all tid att deras söner är do n Juan själf. FRU SEGERSTEDT. Jag har inte skämt bort dig med smicker i den vägen. SEGERSTEDT. Ånej! Men den suppositionen duger inte ändå! Vi ha ju sett hvarandra bara någ ra gånger förut, fröken Elise och j ag... FRU SEGERSTEDT. Ja ja, vi ska lämna den förklaringen då ! SEGERSTEDT. Du är en liten rolig mor, det är du ! Nu går jag och s tyr om mina j ulklappar... FRU SEGERSTEDT. (efter honom) Tålamod bara, Viktor! Generalen är inte god att komma tillrätta med. SEGERSTEDT. (skall just öppna fonddörren, då han vänder om och stannar framför sin mor.)
Motion, remitt, till Lagoch Ekon. Utskotten, II s 1209. Utskottens Betänkande, YII 1. s 194 — 196, bif. af Adeln, IX s 271, af BorgareStåndet, ix s 276, af BondeStåndet, IX s 279, af PresteStåndet, IX s 286. Underd. Skrifvelse, X 1. s 177, 178. RiksdagsBeslutet, §. 44- — Rätterne, om förändrad organisation af; Motion, remitt. tili Lagutskottet, II s 1278. Utskottets Betänkande, VII 1. s 389, 390, bif. af PresteStåndet, IX s 372, af BorgareStåndet, IX s 374, af BondeStåndet, ix s 38i. — skrifvare, om Lönförhöjning för. Se Kronofogdar, Ilärjeådalens Allmoge, om rättighet för, att Tullfritt hemta Salt från Röraas. Statsoch Ekon. Utskottens Betänkande, IV 5. s 911 —f)i5> bif. af PresteStåndet, III s j53, af BorgareStåndet, III s 160, återrem. af BondeStåndet, III s 168. Ytterligare Utlåtande, IV 6. s 5ao. —. återläggande, om, till Gefleborgs Län, Se Jemtland. Hästar, om förbud mot införsel af Danska; Motioner, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1156, (168. Utskottets Betänkande, VIII s 919—■ i35 925, bif. af PresteStåndet, IX s 541» återrem. af BondeStåndet, IX s 558, bif. af Adeln, IX s 597.
Uppå af Advokat-Fiskaien slutligen gjord förfrågan, hvar det belopp som beräknats till ofvanuppgifne kostnader blifvit afsatt, yttrade Ola Månsson, att ehuru beloppet i liqvidationerna afsattes, låntagarne likväl sjelfve bekommit sina lån till fulla summan, och att det ej rörde Ola Månsson, huru låntagarne sedermera använde det afsatta kostnadsbeloppet, bedyrande Ola Månsson, det han aldrig ockrat på någon, utan tvärtom gjort uppoffringar af både tid och kostnader för att gagna det samhälle han tillhörde. Sedan Advokat-Fiskaien Billbergh förbehållit sig att, efter det protokollet blifvit justeradt, få vidare yttra sig i målet, uppskjöls ytterligare handläggningen deraf till dag, som skulle framdeles utsättas och dertill parterne skulle kallas. Afträdde. Ar och dag som ofvan. Efter befallning Joli. Fr. Forsstrand. Utdrag af Kongl. May.ts och Rikets Svea Hofrätts Protokoll, hållet i Stockholm den 10 Februari ISf>9. S. U. Uti målet emellan Advokat Fiskalen här vid Kongl. iJof-Rätten Thure Arvid Billbergh å Advokats-Fiskals-embetets vägnar, samt förre Riksdagslullmäktigen Ola Månsson i Gårdlösa, hvilket mål den 2 innevarande månad hos Kongl Hof-Rälten förevarit, hade Parterne blifvit till denne dag kallade, och förekommo nu, vid upprop, så väl Åklagaren, som Ola Månsson, dervid dem meddelades, att 33 att det vid förra rättegångstillfället i målet förda protokoll nu komme att i Kongl. Hofrättens förmak för parterne uppläsas, samt att de anmärkningar, hvilka parterne kunde finna sig befogade att dervid framställa, komme att genom protokollsföranden hos Kongl. Hof-Rätten anmälas; hvaruppå parterne afträdde.
Drottning Victoria och qvinnorörelsen. L-f. Har begaret efter starka drycker gripit Bfven vara qvinnor? Handarbetets Vänners utstallning. Literatur i qvinnofrågan. Tvenne bilagor rörande dragtreformen. Stipendieskrifter II, III och IV. Sociala skrifter: Frans v. Schéele, Carl Carlsson, F. A. Ek. E. N. Mors srniskola. Malin. Bref om hemstudier. (.i !i ' vira I; T ' igström. Huru vårdas våra små barn? {Elise Or * xeszko. Bilder ur landtlifvet i Polen. Aug. Stjemstedt. En stjerna. Robinson. Diktarens narvarande stdlning. Julaftonstankar. Selma Lagedtif, 12. PVicZmnrk, Ania Wiiwiirn, Gwri, 111. fl. små poemer. Skizzer, Jane Gemandt. Ruth. xseanteckM. e. På Fredrika-Bremer-Förbunclets samyviim. iingar ocli poerner. Snzilo. Bref frin Leipzig. Xsselde. En fest. Ave. Vårbrytning. SevetE .RibOi~~g. Latta ströftåg ocli observationer i London. Cl~~isti W m i t t ~ d Bergslagsskizzer. x. S-e, Svenska skaldeförsök inom aden stora Izotisten Tor Hedberg: Judas. Lotten v. ~ r k m e r: En kämpande ande. F. S. Ernst Ahlgrens nya arbete: Fru Marianne. ils fi * dnzan. Helene Nyblom i ~ K y e Digte ». Leo Tolstoy. Ett stycke rysk psykologi. Qvinnotyper och qvinnoöden i Lies senasie arbeten. Skönliteratur. Esselde. Ett ord om fru Lenngrens frändskap med Moli6rc ?. Lotten v. Krzemer och hennes diktning. Signe Rink och hennes ~CTr0nlsendereu. St: - f. Jenny Rossander. August Stjemstedt. Elise Orzeszko.
Den 26 November f. m. 355 Något krig österifran har sedan ej inträffat, så att denna kanal eller vigtiga inomskärskommunikation, ännu icke kunnat visa sin blifvande stora nytta i militäriskt afseende, men den gör emellertid nu, under freden, ganska betydligt gagn, genom dess lättande af inomskärsfarten och tillförseln till Stockholm, för mera än tusende fartyg ärligen. Då jag sistlidne sommar med ångfartyget Roslagen besökte denna vackra kanal, mötte jag uti den 24 lastade fartyg, och säkert är, att utan Wäddö kanal skulle Stockholm nu lida kännbar brist på ved, sedan så obetydligt ved numera kommer från Finland; ty skulle de öpna Roslagsbåtar, som nu föra den mesta veden till Stockholm från norra skärgården, ännu nödgas gå öfver hafvet utanför Grisslebamnslandet, så vågade de icke taga hälften så stora laster, eller stapla ved så högt öfver fartyget, samt måste ofta vänta flera veckor på tjenligt väder och vind, hvaremot de nu den lugna Wäddö-kanalvägen aldrig behöfva ligga stilla för motvind, storm och svår sjögång, utan kryssa sig fram i alla väder, oaktadt de lasta så, att relingarne knappt äro 1 å 2 fot öfver vattenytan, och transportera nu sålunda i flera hastigare resor 40 å 50 famnar ved, i st. f. förut endast 15 å 20 famnar, i få och långsamma färder, då de måste segla de 5 milen öppen hafssjö, och under krig måste all transport yttre vägen alldeles uphöra, då fiendens kryssare och ångfartyg ifrån det närbelägna Aland lätt kunna borttaga hvarje handelsfartyg, som ville gå utomskärs. Ehuru mycket redan är vunnet genuin Wäddö kanal, både i kommercielt och militäriskt afseende, så kan dock fienden ännu betydligt försvåra, ja t. o. m. ibland stänga kommunikation emellan Öregrunds och Stockholms skärgårdar, i händelse han är nog tilltagsen, och ifrån Alands haf löper in i Stockholms yttre skärgård hvilket nästan icke kan hindras, samt posterar ett tillräckligt antal krigsskepp på Kapelskärsfjärden utanför Rådmansö, hvarigenom han stänger allmänna segelledeip till Furusund, då det sedan icke blir lätt att drifva fienden derifrån.
I ett ämne, som genom tre Stånds sammanstämmande beslut är afgjordt, får säkerligen något hinder för utfärdande af detta beslut lika litet i vägen läggas derigenom, att fjerde Ståndet ännu icke afgjort ärendet, som genom beskaffenheten af hvad detta Stånd beslulit, så framt det icke skall ankomma på dess välbehag att återhålla de tre Ståndens lagstiftande makt. Hade de tre Ståndens i förevarande ämne fattade beslut innehållit sammanstämmande bifall till Kongl. Maj:ls nådiga Proposition, och således en ny Kriminallag varit derigenom antagen; så skulle väl det fjerde Ståndets uteblifna beslut lika litet, som ett besluts fattande, hvarigenom delta Stånd afslagit den nådiga Propositionen, kunnat hindra den af de tre Stånden antagna lagens utfärdande och efterlefnad. Och lika litet borde med beslutets utgifvande förfaras annorlunda derföre, att af de Stånd, som yttrat sig, två sammanstämmande afslagit Kongl. Majlis nådiga Proposition, hvilken således i sjelfva verket var afslagen, ehvad de andra två Stånden yttrat sig eller ej. Då nu delta var förhållandet, och genom Bondeståndets beslut, huru det än utfallit, ej kunnat åstadkommas någon ändring i del afslag, som redan var gifvet' genom två Stånds sammanstämmande beslut; kunde det, efter mitt begrepp, ej blifva tvifvel underkastadt, att delta afslag bordt meddelas genom det svar, som Ständerne hade att på Kongl. Maj:ts nådiga Proposition afgifva. Något annat verkligt hinder för detta svars afgifvande har jag ej heller kunnat föreställa mig, än den otillräckliga liden, om så är, alt ett af Rikets Stän - 68 R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelsc för år 1848. der verkligen fatladt beslut ej skall kunna utfärdas och blifva gällande endast derföre, att det icke hunnit utskrifvas, innan riksdagen är upplöst.
Skrifvelse skall kunna anses för enskilt samt att Embetsmännen, som skola åtlyda och verkställa Konungens Bud och Befallningar, efter behag kunna göra derpå hvad afseende de behaga ; och då Riksens Ständer vid författandet af Grundlagen nogsamt insett af hvad vigt det vore att inga Befallningar från Konungen och på dess Befallning utgå, utan efter föredragning i StatsRädet och med vederbörlig Contrassignation, Ministerielle och kommandomål undant\gne; så är denna händelse, ehuru i den bästa välmening tillkommen, likväl af farligt praejudicat, sorn kunde leda dertill, att hvilket ärende, man behagade, skulle utan Stats-Rådets hörande kunna afgöras. Att vägra återremiss af Betänkandet, på den grund att Constitutions-Utskottet skulle äga Riksens Ständers beslutande rätt, bestrider jag på det högsta, äfvensom att kalla detta Utskott, magtägande, är ett olämpeligt uttryck. Friherre Adlerbeths yttrande, att de i 93 §:n nämnde Mål icke tillhöra Ständers pröfning, måste jag också bestrida 3 om så vore, hade vi handlat inconstitutionelt hela Riksdagen. 106 och 107 §§., sorn dock tillhöra Ständernas och deras Utskotts pröfning, angå Era» 444 Den 27 April. betsmäns afsättande. Konungens Förordning angående Soldate-Beklädnaden är just nu under Ständers profning. Här afgöres ständigt frågor om Löne-ersättningar , Pensioner och andra enskilta Personers angelägenheter, som stå j något sammanhang med Statens, po §. lemnar således icke något förbud, utan i stället en föreskrift j hvilka fall och j hvilken ordniag öfverläggning ager rum. Jag hemställer derföre, om icke de Herrar, hvilka hafva bestridt återremissen , behagade förklara att detta icke må tjena såsom praejudicat till ökande af Constitutions Utskottets rätt på Ständers bekostnad, utan endast hafva afseende på denna sak, såsom varande af en helt annan beskaffenhet, då dess officiella egenskap sättes i fråga. I annat fall mäste jag yrka återremiss.
Afven om en Riksdagstidning icke kotnme till stånd, är jag öfvertygad, att de dagliga tidningarna skulle med tacksamhet införa de ifrågav:de sammandragsprotma; och då jag vid en föreg:de Riksdag väckte en motion i denna syftning, omfattades densamma med så mycket intresse af de stora tidningarna, att de t. o. m. erbjödo sig att deltaga i kostnaden. Hr Printzensköld: Jag kan för min del icke biträda det af Frih. Raab framställda lörslaget. Följden deraf skulle blifva, att hvar och en, som här yttrade sig, finge 2 gånger justera sina anföranden; ty jag åtminstone får förklara, att jag tillåter ingen kanslist eller notarie, huru skicklig han än må vara, att på eget bevåg sammandraga mina yttranden och utgifva dem i tryck, med mindre jag förut fått genomse dem. Ett sådant arbete med dubbel justering torde icke de ledamöter, som pläga oftare yttra sig, vilja underkasta sig. Ensamt detta skäl anser jag tillräckligt för alf afslå det framställda förslaget. Sedan öfverläggningen om de båda föredragne punkterne härefter förklarats afslutad, yttrade H. Exc Hr Gr:n o. Landtm., att i afs:de å den 3:dje punkten blifvit yrkadt dels bifall till Utsk:ts hemställan dels punktens återremitterande; oeh finge H. Exc. först framställa propus, å bifall till Utsk:ts hemställan. Sedan denna propos besvarats med ja, jemte ett och aunåt nej, samt H. Exc. förklarat sig hafva funnit ja öfvervägande, hemställde H. Exc., att, till följd af det nu fattade beslutet, den i:de punkten, innefattande frågan om det föreslagna sammandragets tryckning, måtte anses hafva förfallit; hvartill svarades ja. H. Exc. Hr Grin o. Landtm, yttrade, att, sedan R. o. Ad. nyss emottagit K. M:s nåd, inbjudning att genom deputerade bevista den nyfödde K. prinsens döpelseakt, finge H.
Med anledning deraf att Rikets sednast församlade Ständer tillika, i anseende till angelägenheten att, innan andra jernvägsarbeten för Statens räkning företoges än de, för hvilka anslag under dåvarande riksdag beviljats, noggranna och fullständiga, icke blott tekniska och topografiska utan äfven statistiska, landets industri och rörelse isynnerhet omfattande undersökningar blefve anställda, till Kongl. Majits Stats-Utslcottels Utlåtande M 86, disposition anvisat ett särskildt anslag för bestridande af de med sådana undersök — •iingars verkställande förenade kostnader, har, på sätt Kongl. Maj:ts, angående Statens jernvägsbyggnader, nu aflåtna Proposition innehåller, Kongl. Maj:t åt en för sådant ändamål af Kongl. Maj:t tillförordnad Kommitté uppdragit alt, i öfverensstämmelse med derom af Kongl. Maj:t meddelade föreskrifter, ombesörja ledningen af nämnde undersökningsarbeten. Den af Kongl. Maj.t tillförordnade Kommittéer! har, efter verkställde undersökningar i de af Kongl. Maj:t föreskrifne hänseenden, uti underdånigt Betänkande, som blifvit till trycket befor ri rad t och bland Riks-Ståndens ledamöter utdela <i t, meddelat redogörelse såväl för de grunder, som vid undersökningarne blifvit följde, som ock för de dervid gjorda iakttagelser, äfvensom Kommittéen uttalat sina åsigter om de särskilda slag af jernvägar, hvilka Kommittéen ansett kunna komma i fråga att anläggas inom landet, samt ej mindre framställt beskrifning öfver och plan för särskilda stamoch sammanbindnings-banor, än äfven förslag i afseende å den del af ifrågavarande jernvägsbyggnader, som Kommittéer! ansett böra under innevarande och nästkommande Irenne år för Statens räkning utföras; hvarjemte, i öfverensstämmelse med Köne I. Maj:ts derom meddelade föreskrift, Kommittéen afgifvit yttra lide, i anledning af de till Kommittéen remitterade eller hos Komroittéen gjorda framställningar, angående understöd för eller inlösen af enskilda jernvägsanläggningar.
A nyo föredrogos och biföllos följande den 2 Juli på Bordet lagda Betänkanden och Memorial { i:o Från BäncöUtskottet, rörande eft RiksDiscontens fordran i Majoren Celsings Concours. 2:0 Från StatslTtskottet, 1 anledning af gjorda anmärkningar vid StatsUtskottets Betänkande rörande Bytes-Verket. 3:0 Från BevillningsUtskottet, angåen* de Handelsmannen Lindströms hemställan om indragning af Landtlull på inhemsk till* verkad Tobak. 4to Från BevillningsUtskottet, artgåendé Grefve Gyllenborgs väckta fråga om en be» qvarnare postgång å Landet» Den 5 juli. e. m. g:o Från StatsUtskottet, i anledning a£ lie hos Höglo/!. Ridderskapet och Adeln samt Vällo/1. BorgareStåndet gjorda anmärkningar vid Utskottets under den 29 nästlidne Maj afgifnä Betänkande, i anledning af Hans Excellence m. m. Grefve M. ■ Brahes Memorial, angående Bevillningen. för Dannemora Bergslags Jerntillverkning. 6:0 Från OeconomieUtskottet, angående befrielse från upptagande af åtskilliga från Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterade Memorial, hvilka genom andra Utskotts yttrande förut blifvit besvarade. Till afgörande företogs BevillningsUtskottets sedan den 2 Juli på Bordet hvil ande Memorial, angående Herr Påhlmans och Jonas Jonssons från Södermanland motioner om förhöjning i Post-Taxan samt Postlörings-Legan, HerY Pahlman, Otto Fredrik. Som Jag varit den som föreslagit en ny reglering af Post-Taxan, torde det tillåtas mig anmärka, det jag finnér underligt , att Utskottet icke närmare öfvervägat detta ämne. Jag hade trott att bland alla de Bevillningar som utgöras , vore förhöjning af den som ingår genom Posten bland de Deu 5 Juli t, m. mindst känbara.
Källareoch värdshus-värdar, samt spisqvarterseller näringsidkare, som rättighet lill branvins-mi-nutering innehafva, skola, derest de vid andra tillfällen, än måltider, och till andra personer, än hos dem spisande gäster, försälja bränvin , hvars förtäring på stället tillätes eller får ega rum, anses förfallne till Tio R:drs böter lörsta gången , de för sådan förbrytelse sakfällas, och Tjugu R:dr den andra, samt tredje gången, jemte erläggande af sistnämnde böter, näringsrättighelen för alltid förlustige, eller, om de såsom arrendatorer den utöfva, icke vidare berättigade att slik näring innehafva eller förestå. Beträdes gästgifvare med enahanda förbrytelse, plikte första gången 10 Rdr, samt sedermera 20 R;dr för hvarje gång, han densamma förnj^ar. § 47> Öm någon försäljer bränvin under en 1/4 kanna , utan att förtäring deraf på stället eger rum, plikte första gången Fem R:dr och andra gången Tio R:dr Banco; sker sådan förbrytelse tredje gången och oftare , vare han förfallen lill det i 45 §• 1 mom. för der omförmälde förbrytelse stadgade ansvar. Sistberörde ansvar ådrager sig äfven den , som *uti öppna salubodar, bodkamrar eller på apothek , bränvin , med eller utan droguer, eller andra tillsatser, emot eller utan betalning, i minut utdelar eller annorlunda tillhandahåller.” Jag hyser den förmodan, att, vid granskning af dessa, skall inses deras ändamålsenlighet, äfven med afseende på möjligheten att centrollera och bestraffa det slags lönnkrögeri, sorn uttryckes i 45 §:ns 2:dra mom. (af Afdelningens förslag nemligen) något stadgande hvaremot Utskotten i deras förslag icke upptagit.