Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förslaget till förändring i 53 § Reg.F. och 28 § Riksd.- Ordn. samt 109 § Reg.F. och 80 § Riksd.Ordn. godkändes till behandling enligt 56 § Reg.F. I ardedn. af Utsk:s förslag, att ordet ”lagtima” skulle införas emellan orden ”hvarje” och ”riksdag” uti 58, 70, 100 och io3 §§ Reg.F. samt 3i § 1 morn., 33 § 2 morn., 64, 65 och 68 §§ RiksdOrdn., yltrade Frih. von Schulzenheim: Jag anhåller att vid denna punkt blott få fästa uppmärksamheten på en omission, som undfallit Utsk. Här har nemi. blifvit föreslaget, att i 65 § Riksd.Ordn., som handlar om Tryckfrihetscommit 13 H. 19 i/|6 Den ti September e. m. téens utväljande vid hvarje riksdag, ordet lagtima borde införas; men då är angeläget, att samina förändring äfven sker i den motsvarande 108 § Reg.F. Det är visserligen temligen likgiltigt, om ledamöter i Tryckfrihetscommitteen kunna väljas vid urtima riksdagar eller icke; men det är angeläget, att båda de ifrågavar. §§ bringas till likstämmighet, och endast derpå syftar min gjorda anmärkning. Frih. Ehrenborgh: Riktigheten af den nu gjorda anmärkningen erkänner jag fullkomligt; den har icke heller undfallit mig, ehuru för sent för att kunna få rättelse i betänk. Om således Frih. v. Schulzenheim icke gjort anmärkningen, hade det varit min skyldighet att fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på denna omständighet. Rätta meningen är, att ledamöter i Tryckfr.-committéen ej böra väljas vid annat än lagtima riksdagar, och 0111 R. o. Ad. nu förklarar den gjorda anmärkningen som sin gemensamma tanka, blir Utsk. i tillfälle att rätta misstaget. R. o.
Lag, Utskottet som för öfrigt icke inser någon werkelig nödwändighet för Börds - RättenS bibehäb lande i sin närwarande widsträckthet det will säga med tillämpning äfwen pä fjermare Arfwingar, da närmare icke wilja, eller icke kunna sig deraf begagna, fär alitsa, pä de nu anförde skäl tillstyrka en sadan inskränkning i denna rättighet, att, med upphäfwande af hwad Allmänna Lagen i 6:tc Capitlet Jorda-Balken och serskilda Författningar derom stadga, densamme hädanefter endast ma i likhet med hwad om Testamenten ar förestrifwit, sträckas i4? 2 Den y Julik. ti'! Säljarens närmaste leswande Arfwinge ellie Arfwingar, om de arv flere i lika led, med fullkomligt uteslutande af de fjermare; Dock warder della, jemte någre Ledamoters serskildt meningar, Irirsens Högloft. Stander wärdsamt underställt. Orebro den ?:de Julli 1812. Pä Högt. Ridd. och AdelnS Pä Högw. Prest-Ständcts Ledam. wägnar, Ledam. magnar, II. k'. 8 t rom keit. st 4- kkeclrea. Pä Wällöf!. Borgare-SlänPä Hederw. Bonde-StändetS Ledam. magnar, dets Ledam. magnar, k^l. R. önqvist. Lri esson. R. W. ImIlZren. Utdrag af prstscollet hällit inför Riksens Högloft. Ständers Lag-U skote wid Urtima Riksdagen uti Orebro den 2>dra Julik >8l2. SD^^>d förnyad föredragning af de anmärkningar, som i Högwörd.
Men han hade strängeligen tillsagt sin käresta, att aldrig se på honom me’ns han sof, förrän sju år och sju dagar voro förlidna. Fortsättningen stämmer öfverens med hvad ofvan förtäljes. Konunga-dottern far hem att helsa på sina fränder, och erhåller af sin styf-mor ett ljus, som hon tänder om natten, för att se på sin käraste. I detsamma faller en gnista af ljuset på ungersvennen, så att han vaknar, blir straxt åter till en orm, och flyr sina färde. Men prinsessan gifver sig på väg med stor sorg, för att leta efter honom. Som hon nu vandrat både länge och väl, träffade hon ändteligen en gammal gumma, för hvilken hon klagade sin nöd. Gumman sade: »efter som du vändt dig till mig, vill jag också hjelpa dig; ty din man sitter i berget hos min elaka syster. Nu skall du gå dit, och göra i allt såsom jag säger.» Ja, prinsessan lofvade lyda i allting. Dermed gaf gumman henne många goda råd, huru hon skulle skicka sig, och förärade henne vid afskedet en spinn-rock af gull, en gull-härfvel och en gull-vagga. Prinsessan fortsatte nu sin väg, och kom till en stor sjö; der halp hon sig öfver på en träd-stam, som låg och flöt i vattnet. Ändteligen anlände hon till det stora berget. Som nu sol gått ned, att ’trollen begynna färdas ute’, satte hon sig vid berga-dörren, och spann på sin gyllene spinn-rock. Straxt kom troll-käringen ut, och frågade hvad hon ville ha för spinn-rocken. Prinsessan svarade: »jo, jag vill gifva dig den, om jag får sofva en natt uti berget.» Härtill gaf trollet sitt samtycke, och prinsessan satt i berget öfver natten. Men prinsen sof så tungt, att han inte hörde hennes gråt och klagan. Andra qvällen gick det på samma sätt, prinsessan gaf trollet sin gull-härfvel, och satt öfver natten i berget. Men prinsen sof som förut, så att han icke hörde hennes klagan. Tredje qvällen gjorde prinsessan en liten docka af gräs, lade den i gull-vaggan, och satte sig åter att leka utanföre berga-dörren.
STOCKHOLM, tryckt hos joh. beckman, 1848. FSrstarhta Stats-Utskottett Memorial, N.o ajS. I N:o 278. Ani. till Exp. Utsk. den 24 Juli, kl. 6 e. tu. Memorial, i anledning af verkställda omröstningar, angående tullbevillningen. ^edan, vid pröfning af Bevillnings-utskottets memorial N:o 23, i anledning af Riks-slåndens skiljaktiga beslut angående tullbevillningen, en del utaf de i berörde memorial till serskilde Riks-stånd framställde inbjudningar blifvit antagne, och, i följd häraf, åtskillige uti nyssnämnde memorial föreslagna voterings-propositioner förfallit, har förstärkta Stats-utskottet, jemnlikt 31 § riksdagsordningen, vid sammanträden den 19,20,21 och 22 uti innevarande månad samt denna dag, anställt omröstning öfver nedannämnde, i samma memorial upptagne och al Riks-stånden godkända, så lydande propositioner, nemligen: i:ä voteringen: (5:o i förenämnde memorial.) Den, som, i öfverensstämmelse med 3 Stånds beslut, å slöjdevaror, ej spedficerade, vill bibehålla gällande införselstull, 33 | procent af värdet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, nedsättes denna tull till 25 procent af varuvärdet. Voteringen har utfallit med 80 ja och 39 nej; och som alltså ja vunnit, kommer den å slöjdevaror, ej specificerade, nu gällande införselstull att bibehållas. a: a voteringen: (I0:o) Den, som bifaller Bevillnings-utskottets, af 3 Riks-stånd godkända, förslag om tullfrihet vid utförsel för rubriken jern, gjutet: bomber och kulor, champlounerade till visst mått och renfilade, kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, stämplade och borrade, samt finare och gröfre lavetter, röstar Ja; den, det ej \i 1, röstar Nej; Vinner nej, antages Ridderskapets och Adelns beslut att å denna rubrik bibehålla 4 sk. utförselstull per skeppund.
Attest öfver Tackjern, liggande io Barico-Utskoltcts Memorial N o 100. å Vågen i Götheborg, eller å någon af (le öfriga Vågarna i Riket, undertecknas på enahanda sätt, sorn för Stång-jerns och andra Våg-elFecters belåning är föreskrifvet och iakttages. 4:o Innehafvare at en så beskaffad, å honom slälld eller behörigen transporterad Våg-altest eger att Tack-jernet belåna, emot afgif»ande Skuld-förbindelse lill Banken elier Låne-Contoiret, hvartill tryckta Blanketter blifva att tillgå. Våg-attesten skall då tillika, genom serskild åtecknad Transport., å Banken eller Låne-Contoiret öfverlåtas. 5:o Lån-beloppet skall , med afseende å conjuncturer och öfriga omständigheter, af Baneo-Fulhnägtige utsättas till högst två tredjedelar af det pris, Kongl. Kammaroch Bergs-Collegierne årligen för hvarje serskild Bergslags tillverkningar bestämma såsom lösen för Kronans Tionde -Tackjern ; och fastställes emot slutet af hvart år till grund för nästpåföljande årets utlåning. 6:0 Belåningen fortgår utan afbrott året igenom. Lånen beviljas på högst Nio (9) Banco-Utskottets Memorial AT.o loo■ månaders tid, med förbindelse för Låntagare att, omså fordras skulle, afven dessförinnan, efter 6 veckors uppsägning, dem, återgälda, och emot Ränta å 4 procent, efter år räknadt. Omsättning af dessa hail eger icke rum, utan skola desamma vid förfallotiden ovilkorligen fullt inbetalas. 7:0 I afseende på Relaxationer till större eller mindre del af belånadt Tackjern , lånens successiva afbetalning, den pantsatta effectens försäljning vid uteblifven liqvid m. m., skola de för belåningen å Stångjern och öfriga Våg-effecter gällande författningar och föreskrifter tjena till efterrättelse.
Det torde tillåtas rnig få fästa uppmärksamheten, att de reservationer, som ankommit med Utskotts-Betänkanden, undantagande från Stats-Utskottet , ofta upptaga långa inledningar innan Reservationen kommer. Först kommer Utdrag af Rrotocollet SCc, , vidare en lång reelt af målet, hvilket afgjorts så och så, utgörande således blott en omsägning af hvad uti Betänkandet redan fullständigt är sagdt ; ochändtligen det egentliga företalet till reservationen. Jag tror, att alla Utskotten borde såsom StatsUtskottet blott utsätta ordet reservation eller reservationer: och så datum, i stället för inledningen , och derpå reservationen: detta skulle kanske bespara en dyrbar tid och nås gra 100 R.dr i tryckningskostnad, Bih> till Riks-St. Prat, 1818 oså iSaj, 5 Stnl, J 4. t/e M:t. Prof. Utdrag dtrj lj Mars 1829. S. D. Remitterades till ConstitutionsUtskottet: Herr von Hartmansdorffs, August, dea 2 dennes f. m. på Bordel lagda Motion mn en förändring i 26 §. af Justinaa Ombudsniannens Instruction , angående insättandet i Embetet af Justiliaä-Ombudsmannens efterträdare. Statssamt Allmänna Besvärs* och Oeconomie-Utskotten : Kongl. Maj:ts den 24 sist!. Februarii allåtne, samt den 5 dennes e. rn. på Bordet lagda Nådigr Skrifvelse till Rikets Ständer, angående lnqvarteringsbesvaret, jemte Herr Rothliebs, Axel, rörande samma ämne denna dag afgifne yttrande. Från Högvördige PresteStåndet» S. D. Biföllos, vid förnyad föredragning, Prot. Utdrag den lo Mars 182g.
Då således vår Regent anser sig kunna inskränka sig till samma anslag, som redan för så många år tillbaka erfordrades, så vore det väl hardt, att ensamt för honom yrka en nedsättning, som ingen annan kan införa i sin hushållning. Hvad serskildt beträffar det af en värd talare gjorda förslag, att man i underdånighet borde anhålla, att K. M. täcktes åt K. Theatern lemna samma understöd, som hans höge företrädare, sfi önskar jag att detta tillägg ej måtte göras. K. M. har alltsedan den Riksdag, den värde talaren omnämnt, ej begärt något understöd åt Theatern af R. St:r, utan i det stället sjelf flerfaldiga gånger betalat ganska betydliga skulder, som K. Theatern åsamkat sig; hvarföre jag tror att det är alldeles opåkalladt att taga denna fråga i öfvervägande förr, än K. M. framkommer med någon begäran om medel till ett sådant företag. På dessa skäl anhåller jag om bifall till Utsk:ts förslag. Frih. Sprengtporten, Jakob Wilhelm: Då. efter de anföranden, jag nyss afhört. jag icke hyser något tvifvelsmål om det beslut, R. o. Ad. i förevtde punkt kommer att fatta, så inskränker jag mig endast tili att afgifva dea förklaring, att jag fullkomligt instämmer i de skäl, StatsUtsk:t framställt och anhåller om bifall till dess TJtlåt:de. Hr Stjernsvärd: Jag ber att till en början få besvara Hr Ordförandens i StatsUtsk:t för bibehållande af det. Kongl, apanaget åberopade skäl, att skillnaden mellan penningens och varornas värde nu vore vida betydligare än 1823. Jag för min del tror ej, att resultatet af denna jemförelse, huru det än må utfalla, på minsta sätt kan vederlägga det skäl för indragning af apanagesumman, jag framstält, men som blifvit af Frihin med tystnad förbigånget, att nemi.
Ånyo föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 21 och 23 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 120, i ani. af väckt motion om Öresundska tullafgiftens uphörande för Svenska fartyg. 590 Den 25 Juli. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Alt underhandlingar mätte inledas i afseende på den Oresundska tullens förändrande till förman för rikets handel och till lättnad i sjö- samt i synnerhet kustfarten, det anser jag vara både nyttigt och angeläget, men den utväg Utsk. föreslagit för alt häfva de hinder och olägenheter, sora af Oresundska tullens bibehållande i dess närvar:de skick upkomma, tror jag vara till sin grund oriktig och omöjlig att genomföra samt således icke leda till något verkligt resultat. Den aflösning af Sundska tullen, som Utsk. i sitt nu afgifna utlåt, förordar, kan nemi. icke ske för Sverige ensamt, ty om delta land för sig allena skulle vinna befrielse derifrån, så skulle naturligtvis de flesta handlande söka den Svenska flaggan för transporten af sina varor. De öfriga sjömakterna skulle således icke kunna tillåta, att Svenska flaggan lilefve fri från Sundska tullen, så länge densamma fortfore emot andra nationers flaggor. I alla fall torde R. o. Ad. nogsamt finna, alt en utgift af omkring 10 mill. ensamt för detta ändamål icke är lätt att bestrida, eller att en sådan summa nära nog är omöjlig att åstadkomma. Det låter sig väl göra att på papperet upsätta dylika kalkyler, men att R. St. skulle anslå och låta utbetala en summa af 10 mill., med de grundsatser som på sednare tider i afseende på dylika ändamål gjort sig hos dem gällande, det torde R. o. Ad. lätteligen finna vara omöjligt alt förvänta. Min mening är således den, att lämpligast vore, att antaga Utsk:s förslag med uteslutande af allt hvad som rörer frågan om aflösning från den Oresundska tullen, och att man således borde inskränka sig till att, i enlighet med hvad Utsk. i öfrigt föreslagit, hos K. M. i underd:het anhålla: ”det K.
Hr Stuart: Den af Bevilln.-Utsk:t föreslagna omflyttnin gen är verkeligen en rubbning af de grundsatser, hvarpå gällande taxerings-instruktion hvilar, och jag kan icke anse det vara annat än orätt att vidtaga någon sådan förändring, innan man kan visa alt, till följd af de nu gällande stadgarne, oriittvisa eller otillämplighet i beskattningen inträffat. Det är blott ett år författningen varit tillämpad, och de värden, som upptagits, hafva visserligen för en och annan egendom kunnat vara nog höga, men jag tror mig veta att man i allmänhet varit belåten både med de nya beskattningsgrunderna och deras resultat. Att nu förändra och till en väsendtlig del upphäfva nyligen antagna och vid tillämpningen bepröfvade och godkända grunder för den fasta egendomens taxering och beskattning, endast derföre att man icke kan bereda sig fullständiga upplysningar med afseende å det verkliga beloppet af de betingade arrendeafgilterna, eller derföre alt man icke kan fästa uteslutande afseende vid köpeskillingar, som under ölvergående förhållanden blifvit öfverenskomne för längre tid tillbaka, anser jag verkligen vara mindre välbetänkt, hvarföre jag förenar mig i det yrkande, Hr von Koch framställt. Gr. Ehrensvärd: De förändringar, Ulsk:t tillåtit sig före slå, äro tre. Sålunda har Utsk:t föreslagit att i inledningen måtte införas orden: »Värdet af läst egendom föreslås och bestämmes efter jemförelse emellan och med ledning af etc.» Derefter har Ulsk:t föreslagit omflyttning af punkterne; och slutligen uteslutit stadgandet, att skälen skulle uppgifvas, då en egendom taxeras högre än köpeskillingen. De af mina motståndare andragne skälen mot denna förändring synas mig vara af den beskaffenhet att de tvärtom rättfärdiga Utsk:ts förslag, ty om köpeskillingen sättes i främsta rum - Dea 6 Juni e. m. 101 met, är det väl klart, att den äfven hör utgöra den hufvudsakliga grunden för taxeringen.
1842 Fr. o. m. 1846 Fr. 0. ra 1849 Fr. o. in. 1852 Fr. o. ra. 1855 Fr. o. m. 1858 Er. o. m. 1861 t. o. m. 1845. t. o. m. 1848. t. o. m. 1851. t. o. m 1854. t. o. m. 1857. t. o. m. 1860. t. o. m. 1863. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Tullsats Tullsats. Förb. Förb. Förb. 320 ti 5 R:dr Fria Eria Förb. Förb. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Jernskrot, gjutet, smidt eller valsadt Förb. Förb. Förb. Förb. Förb. linnekläder, ej specificerade Förb. Förb. Förb. Förb. sängkläder, ej specificerade Förb. Förb. Förb. Förb. Knappar af sammansätta, eller såsom arbetade ej specificerade ämnen .\. För »alla imitationer af kaffe.» 2) För »Kaffe, brändt och alla dertill användbara växter.» 3) I Taxan icke nämnde. 4) I rubriken tillädes: »ocb som icke äro hänförliga till redskap och maskinerier eller delar deraf.» ö) I d:o d:o »till införsel af Apotekare.» 6) Gällde för »Kli af andra ämnen än spanmål.» 7) 50 proc. förhöjning i tullen för tyget, hvaraf persedeln bestod, och 100 proc. förhöjning i samma tull, om persedeln var försedd med spetsar, blonder, galoner eller broderier.» XVII Fr. o. m. 1842 t o. m. 1845. F'r. o. m 1846 t. o. m. 1848. Fr. o. m. 1849 t. o. ra. 1851. Fr. o. m. 1852 t. o. m. 1854. Tullsats.
Skåne skulle skörda fördel deraf, att ega en sådan afsättningsort, ty sedan numera 3:ne jernvägar hafva sina ändpunkter i 3:ne af de vestra städerna, kunna produkter lätt ditföras, utan betungade afgifter, och bevis härför finnes deraf, att vestra städernas spannmålshandlare finna sin uträkning att ända bort på Christianstads-slätten anlägga magasiner, derifrån de sedan på jernväg transportera deri uppköpta spanmålen till hufvudmagasinerna å vestra kusten. Nu är visst sannt, att i vestra kustens städer finnas s. k. färjbåtar, hvilka äro befriade ifrån en stor del betungande afgifter vid aflastning på Danska kusten, men dessa båtars antal är allt för litet, så de finna sig kunna antaga endast sådana frakter, som innehålla värdefulla varor, hvilka kunna finna uträkning att betala hög frakt. Deremot finnas längs Skånes vestra kust, om jag ej missminner mig, bortåt 20 stycken fisklägen med 100:tals mindre fartyg och båtar, hvilka äro inskränkta till fraktfart å Svenska kusten ända till fram på sommaren, då fisket börjar i sundet och närliggande farvatten. Dessa båtars egare hafva vanligast endast ett litet boningshus, med dertill hörande, på Skånska kallad, kolhave, af några skeppelands vidd, hvadan en fraktfart på Danmark, som nu af dem endast helt obetydligt kan bedrilvas, skulle vara särdeles välbehöflig. En talare har nyss här sagt, att han icke trodde, att Danskarne skulle vara så skickliga handtverkare, att de kunde blifva förgångsman för våra inhemska handtverkare; jag vill lemna detta obestridt, men hvad jag med visshet vet, det är, att många Danskar äro och ha varit dugliga förgångsmän för det Skånska jordbruket. Under de sednare 10:talen år hafva en mängd Danskar inflyttat till Skåne, och alla om förhållandena mera underrättade skola otvifvelaktig! kunna intyga, att dessa inflyttade Danskar hafva, i icke oväsendtlig grad, bidragit till höjandet af provinsens modernäring, jordbruket.
Jag vill icke bestrida, att ökade kontroller kunna vara gagneliga; också har Utsk:t till K. M. sjelf hänskjuta frågan, men att gifva K. M. en fingervisning, om hvad som borde göras, torde icke kunna finnas lämpligt, utan har Utsk:t ansett att K. M. bättre än någon annan kunde sjelf tillse hvad som borde göras. Att, såsom Hr Nordenfelt föreslagit, lemna K. M. en summa penningar, för att dermed styra till så långt penningarne räcka, förefaller mig högst olämpligt. Först sedan en organisationsplan blifvit uppgjord och kostnaderna noggrannt beräknade, är det skäl för R. St:r att, i öfverensstämmelse dermed, bevilja erforderliga medel. Representationens åtgörande för närvide kan icke blifva annat än att ingå till K. M. och säga: Vi finna i den nuv:de organisationen brister, och anhålla derföre att K. M. måtte låta utarbeta ett förslag till dessas afhjelpande. Man har sagt, att sällan inför vederbörande klagas öfver embetsmännens förfarande. Sådan är icke den erfarenhet, hvartill jag kommit, utan tvertom, att, så ofta anledning yppar sig, inlöpa klagomål. Hvad angår förslaget om tillsättande af landtmätare distriktsvis, finnas visserligen skäl, som tala derför, men å andra sidan förete sig ganska betydliga olägenheter, särdeles den, att, om ett distrikt råkar att få en oduglig person, denne måste anlitas, äfven om i närheten finnes annan landtmätare, fullt förtjent af förtroende. Äfven med afseende på tillgång till arbetsförtjenst för landtmätaren skulle stora ojemnheter kunna förekomma. 394 Den 16 Maj. Det hade varit svårt att framlägga en organisationsplan, som kunnat tillvinna sig allmännare bifall, och derföre har Utsk:t ansett bäst vara att öfverlåta till K. M. att förelägga den plan, som synes K. M. lämpligast. Hr von Koch, Nils Samuel:
Lag, på längre eller kortare tid, eller för alltid, fran förmyndare-befattningen skiljas, finner Utskottet fjerde punkten af Motionairens förslag till något ytterligare stadgande i detta afseende ej föranleda. jlo Då det, enligt hvad kändt är, redan kommit i allmänt bruk, att Domstclarne, i de förordnanden, sorn LagUtskottets Betänkande N:o £.5 7 för Förmyndare utfärdas, erinra des* ge om iakttagande af hvad Lagen i 22 och 23 Cap. ArfdaBalken föreskrifver, och således äfven om full-; görande af förmyndares redovisningsskyldighet, är, efter Utskottets tanka,' vidare förständigande derom öfver; flödigt. 6:0 Då Motionairen icke uppgifvit hägen grund för sitt i sjette punkten gjorda yrkande, att ändring i Under-Rätts beslut, rörande de serskilda ämnen, förslaget omfattar, bör genom besvär sökas, och Utskottet icke funnit anledning förekomma till afvikande från nu stadgade rätte rtSnrtocUft önl i nf hvillrtat mål corn* reise derföre, kunna och böra, efter deras olika beskaffenhet, i vissa fall genom vad, och i andre fall gen nom besvär, dragas under högre Rätts pröfning, eger Utskottet ej eller skäl att i detta afseende någon lagforämling föreslå. följd häraf tillstyrker Utskottet ; att Herr Friherre Hermelins ifrågavarande Motion ej må bifallf*. angå förmynderskap och rhdogö. 8 LagUtskoittts Betänkande N:o 46, Vidkommande aler Herr Lindqvists förslag; så ehuru Utskottet anser stadgandet t 13 Cap. 5 §.
Län belägna kungsgårdar och boställen, nemligen Orreholmen, Kungslena, Ettack, Gudhem, Slädene, Måneholm, Cathrineberg, Höjentorp och Göthala, dylik arbetsskyldighet inom nämnde län numera eudast egde rum vid det till Öfverstesäte åt chelen för Wästgötha Regemente anslagna bostället Lilla Bjurum, om 2 mautal i Wättlösa socken och 4 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N.o 2.
Undertecknad emottager jämte ull äfven gammalt ylie till spinning, väfning (för hand), schaloch filtberedning. H o s mig spunnet s. k. trasgarn är bevisligen det bästa och vackraste, som kan erhållas. Spånadslönen den billigaste i Stockholm. Beredningen af filtar oöfverträffad. [1339] A A \ L öfver rikhaltiga förråd af 7 Zulamith Wellander. SACKMANN Drottninggatan 5 3 - R H a. Malda kryddor (garanteras oblana s 0 dade) på bleckdosor med genomborradt lock. Bordsalt i paket om 425 gram ( nere gånger prisbelönade och fullt jämförliga med de bästa utländska fabrikat. Tillhandahållas hos Hrr specerihandlare. [1339] och berättelser _ S — g. Saken är nog behjärtansvärd, hvardagslifvet det medgifva vi gärna. Men vi kunna omöjligen fästa någqn vikt vid anonyma skritVelomfattande de tre serierna: ser, helst då det gäller dylika saker. De dagliga tidningarna torde för öfrigt vara lämpHTarilagSniäMisKor, 3:e upplagan à 3,2I ligast för dylika upprop. Men ej heller de kunna egna någon uppmärksamhet åt anoGenom lOrgnetteB. 2:a upplagan å 3,2: nyma upprop. — Hjärtligt tack för öfriyt 2:a upplagan å 1,75 för edra goda tankar om Iduu! Senapskorn. Detta var ju ej den enda förVid k^p på en gång af alla ändringen, vi vidtagit. Deras syfte har Ni Ire seiierna erhållas de utan nog märkt — att undvika att onödigt såra, då saken ju ändå lika godt kom fram. Kan Ni förhöjning i priset inbundna klandra oss därför? i två prydliga band. Ivar Blå. Tack; men kanske bäst spara det till badsäsongen. A — a. Edert förslag skall tagas i allvarligt Öfvervägande. Den af Eder föreslagna perJulius S t i n d e s böcker: sonen befattar sig numera ej med dylikt. Möjligen kunna vi finna någon annan.