Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tog mig deremot friheten att bestrida motionen; icke derföre att jag ifrar för bibehållande af de ifrågavar. straffbestämmelserna, utan hufvudsakligen derföre, att denna författning är en lagförklaring öfver 9 §:n 6 cap. krigsartiklarna, äfvensom jag anser, att en militärperson, klädd i sin embetsdrägt, bör, genom strängare straff än de vanliga, fredas för förolämpningar. Att Gr. Anckarsvärd och jag i detta fall varit af olika tankar, kan icke förundra någon, då hvarken han eller jag äro lagläsare; men då ganska utmärkte jurister äro af den tanke, att genom K. författningen den 23 Mars 1807, ifrågavar. i8o5 års förordn. icke blifvit upphäfven, och det så mycket mindre, som den i j836 års lagsamling qvarstår såsom gällande, men deremot Den 18 Mars f. m. 243 Högsta Domstolen, efter hvad Hr JustitiseRådet Stråle sjelf uppgifvit, ansett densamma hafva, genom berörde 1807 års författning, blifvit tacite upphäfven; bevisar sådant, att icke alla domare härom hysa samma tanke. Då således den ifrågaställda förordningen finnes intagen i sådana böcker, som tjena oss till efterrättelse, och allmänna lagen åberopas i 6 cap. 9 §:n krigsartiklarna, der fråga är om någon till krigsstaten hörande embetseller tjenstemans öfverfallande i och för tjensten, samt då tvetydighet kan uppstå i afseende på bedömmandet af de tillfallen, då en militär-person skall anses vara i tjensteutöfning; anser jag nödigt, att tillförlitligen blir utredt, huruvida i8o5 års förordning må vara gällande eller icke, äfvensom att, i händelse den anses upphäfven, en annan deremot svarande förklaring utfärdas.
R:dr; — varande dock denna framställning, — efter det genom upprättadt kostnads - Stals-Utskottets Utlåtande JYi 123 (Förhållning). 29 förslag, deraf Utskottet erhållit del, upplyst blifvit, att för samtlige ifrågavarande byggnadsföretag icke erfordrades mera än tillhopa 60,899 R:dr — sedermera i så måtto förundrad, att motionären, jemte anmälan, att den brist, som behöfde fyllas, således endast utgjorde 33,089 R:dr 75 öre, anhållit att blott detta belopp måtte för ändamålet af Rikets Ständer beviljas. Erkännande vigten af de till stöd för denna motion åberopade skäl samt med antagande att, derest omständigheterna skulle så påkalla, staden Calmar icke skall vara obenägen, att i någon mindre mån bidraga till ifrågavarande byggnadsföretags utförande, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka, att för berörde ändamål må anvisas ett belopp af 30,000 R.dr, att från Riksgälds-kontoret, i mån af behof, utgå. 107:o. I afseende å det högre elementar-läroverket i Fahlun hafva uti motioner, som blifvit till Utskottet öfverlemnade, inom Preste-Ståndet Konlrakts-prosten Källström, hos Borgare-Ståndet Herr Boman samt inom Bonde-Ståndet Lars Olsson, jemte öfrige Riksdags-fullmägtige från Stora Kopparbergs län, hufvudsakligen anfört, hurusom, sedan nämnda läroverk, numera till lärarekrafterna erhållit önskvärd utvidgning, den för en vida inskränktare verkningskrets afsedda undervisningslokalen blifvit för ändamålet alldeles otillräcklig.
Ltaf anslaget för utdikning af Bredmossen samt sänkning af Laggarbo och Harmsjöarne i Kolbäcks och Bergs socknar af Snefringe härad och Westerås län, 3,301: 24., återstoden 1,650: 36. —- Det för samma företag beviljade lån, 3,340 R:dr, utanordnades ar 1846 , för utdikning af Bonna, Rotbrunna och Bogårdens samt Norrby byars sanka ägor i Hernevi socken af Thorstuna härad och Westerås län samt Wårfrukyrka socken af Asunda härad och Upsala län, 900 11: dr, återstoden 300: Det för dessa myrutdikningar beviljade lån, 939: 24., utanordnades år 1846. för utdikning af Nesselsta, Holms, Myrkarby, Kattbo och Nikbo byars myrängar och kärr i Hvittinge socken af Thorstuna härad och Westerås Ian, 1,000 R:dr, återstoden 333: 16 — Det härtill dessutom beviljade lån, 1,043: 16. utanordnades år 1846. för aftappning af Mursjön i Westerwåla socken inom Norbergs bergslag af sistnämnde län, 1,223: 24, återstoden 611: 36, — Det för samma företag beviljade lån, 2,447 R:dr, ulanordnades år 1846.
Utslag visserligen lemnar, äfven deribland gerna intaga ett rum; ty detta antyder en ytterligare Baiico-hemlighet, hvars meddelande vilkorligt lofvas i motsägelse af Höglofl. Utskottets nämnde Uppgift i dess förra Betänkande. De åberopade Extracter och Tableauer lära dessutom innefatta ett fullkomligt bevittnande af den ordning dch noggrannhet, som råder i Banquens styrelse. Skulle Höglofl. Utskottet finna nödigt, att nu meddela utlåtande rörande en fortfarande ständig eller periodisk offentlighet af Banquens förvaltning och räkenskaper, så instämmer jag till alla delar i förslaget lill Rikets Höglofl. Ständer, att detina fråga måtte få närmare behandlas och afgöras i sammanhang med en blifvande allmän 160 Banco Utskottets Betänkanden. reglering af penninge-verket, hvarifrån den icke synes kunna eller bura skiljas. Med detta yttrande förenade sig Herr Kammarherren Hammarhjelm och Herr General.Majoren Gahn af Colquhoun. Herr Cancellie - R ådet Bruncrona anförde: ”1 anledning af skedd åter remiss, från 3:ne Stånd, af den väckte Motionen om fullkomligt offentliggörande af Banquens tillstånd, har Finance-Afdelningen af detta Utskott, efter Herrar Fulhnägtiges hörande, utlåtit sig, och dervid först förklarat, att den af Presidenten, Friherre Ehrenheim, emot upptagande af berörde Motion, såom, enligt dess tanka, en Grundlags-fråga, gjorde invändning, viii icke kunde leda till den af Hr Friherren dragne slutföljd, men dock till Riksens Ständers ompröfvande ansett densamma böra anmälas, och sedan, hvad hufvudsaken angår, efter ämnets noggranna öfverseende till alla dess följder och dess detaillerade utredning stadnat i det tillstyrkande de i Betänkandet anförde trenne slut-inomenter upptaga. Med erkännande af inskränkt erfarenhet och insigt i fitianciella ärender, finner jag det vågadt af mig att afvika från åsigter, instämmande med den rådande opinionen , och understödde af upplyste mans meningar.
Län, och Johan Eric Jansson från Wärmelands Län, hvilken sistnämnde för egen del tillagt: alt det Tackjern, som aflejnnas på vågarne i Riket, utgör blott en ringa qvantitet af det som årligen tillverkas; hvarföre, om någon serdeles förmon skulle tillskyndas Bergsmännen, önskeligt vore, att Lånerättigheten utsträcktes äfven till sådant Tackjern, som, med iakttagande af nödvändiga försigtighetsmått för Bankens säkerhet, sättes under förvar hos Bergsfogde eller Bergmästare. 3:o Af Riksdags-Fullmägtigen C. G, Fahlander, hvilken sedermera, uti ett serskildt remitteradt anförande, ytterligare sammanfattat och upprepat de skäl och omständigheter hvilka för saken funnits talande, samt, under åberopande så väl af Anders Banco~TJt;fottets Betänkande N:o 4J. Hindricssons förenämnde motion vid i8a3 års Riksdag, som en vid då varande Banco Utskottets Betänkande i ämnet bilagd Reservation af Herr O. Nilsson, (Bih. till R. St. Prot. 6 Sami. 2 B. pag. 61) yrkat, att på lika grunder och vilkor samt med enahanda Reglementarisk a föreskrifter, som, i afseende på Stångjerns-belåningen finnas bestämde, Lån på Tackjern måtte af Banken meddelas, antingen till halfva beloppet af belåningsvärdet för Stångjern, eller ock bestämdt till 6 R:dr B:co per Sk:pd, hvilket förm äles vara så lågt taget, att Bergsmannen för egen fördel ej skulle finna sig befogad söka dylika
Fru Mäienen gjorde hvad hon kunde, generad för sig sjelf och för sin protégé, men det gick inte. Nadja hade »glömt» takten. Melodien hade gått henne ur hufvudet. Och i höjden skrek hon, så den helige St. Isaks heliga eld var nära att blåsa ut. Det var alldeles stört omöjligt. Fru Mäienen vred sig på pianostolen, fingrade på sina hattband, hostade, rodnade och visste inte hvad hon skulle tänka. Jag skall skicka hit Dion med noter, menade hon, och så kan han lära Er. Kan Dion plugga? Nadja var så glad som en fågel, jag behöfver en riktig tusan, om jag skall få i mig någon krånglig takt. Men känslan, den skall han inte behöfva lära mig, för kan jag en gång noterna, si, då sjunger jag så ni skall få ondt i magen allihop af bara känsla och passion. För det är det, som är min furore, sir ni, små gummor! Begriper ni det, hva'? Hon bearbetade alltjemt fru Mäienens skuldror och tog fru Bäck beskyddande under hakan. Damerna bjödo Nadja hvar sin afton »på repetition», lofvade skicka Dion och gingo. På återvägen voro de båda tysta. De tvekade att omtala sina intryck för hvarandra. Fru Bäck, emedan hon ansåg fru Mäienen sig så underlägsen, att hon icke trodde sig bli förstådd. Fru Mäienen, emedan hon kände, att hennes nyaste pelarhelgon var färdigt att hoppa ned med hufvudet förut från piedestalen för att ta till fötters. Och de skildes under förbindliga leenden, vänskapsförsäkringar och varma handtryckningar. Några timmar senare satt Nadja ensam med sin lampa i rummet. Det var nu städadt och fint, på bordet doftade en blomkorg full af friska rosor. En dyrbar matta, ännu med prislapp på, låg på golfvet, och en magnifik toilettspegel hade fått plats der den fula byrån nyss stod. Utan att knacka steg ingeniör Granberg in; Nadja sprang upp och kastade sig i hans armar. Han tryckte henne till sitt bröst och betäckte hennes hufvud med kyssar. Du ruinerar dig, Calle lilla, sade hon, sådana blommor, och sådan solfjäder!
Äfven på kvinnorna själfva inverkar den dåliga aflöningen ej bra, ty en del resonnerar som s å: » Vårt arbeteär så illa betaldt, att man sannerligen ej har rätt att fordra så mycket af oss, » och så lämna de ett mindre solidt arbete. J a g hörde en gång en af våra större kvinnliga arbetsgifvare, som själf är känd för sin ovanliga energi och duglighet, på tal om de bildade kvinnornas arbete s ä g a: » Kvinnorna måste nöja sig med mindre löner, till dess de lärt sig lämna ett lika godt arbete som deras manliga kamrater, eller rättare till dess de lärt sig konsten att arbeta. » D e n ofvanuämnda kvinnliga arbetsgifvaren är själf ytterst ifrig, att kvinnorna skola arbeta sig fram, och just därför kände hon det som en förödmjukelse att nödgas erkänna, att deras arbete, i allmänhet, ej kunde jämföras med männens, såvida man skall vara fullt ärlig i sina omdömen. Detta omdöme har tyvärr redan i vissa fall visat sig vara delvis riktigt, ty vid statens telefonverk har man börjat » utrangera » den bildade kvinnan, som det heter, och ersätta henne med sina arbetsdugliga systrar ur arbetareklassen. I en följande artikel ber j a g att få utveckla mina tankar, hur möjligen bot skulle kunna rådas i den moderna kvinnobildningens ryggradslösa system. Sen till, att Idun med Modetidning finnes hos alla edra b e k a n t a! 347 En bal i Hotel de Ville. För Idun af Jane Gernandt. et var en så afundsvärd lycka att ha fått ett inbjudningskort till den bal, som Paris ' municipalråd skulle ge för de ry• ska offieerarne, att till och med blornsterhandlerskan, af hvilken vi köpte ett par rosor, icke kunde låta bli att utbrista: » Damerna ämna sig på balen. Det kan man kalla tur! Jag skulle ge hela mitt lager, om jag vore i deras ställe, » och de gator, som gränsade till Hotel de Ville, voro så fulla af människor, att vagnarna endast långsamt kunde bana sig väg.
S. D. Instämde BorgareStåndet i Högvördige PresteStåndets d. 3 dennes beslutne Remiss till BancoUtskottet å den hos PresteStåndet väckta Motion om en Minnespennings präglanda i anledning af Hans Kongl. Höghet Kronprinsens och Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Josephinas af Leuchtenberg förestående Biläger. S. D. Beslöts att StatsUtskottet skulle anmodas, inkomma med Utlåtande öfver Herr Trot. XJtdr. d. 11 Mars 1823. <>3 LandtMarskalkens, Herrar Talmäns och Utskottens Herrar Ordföranders förslag till aflöning för RiksStåndens och Utskottens Secreterare, Cancellier och Vaktbetjening, under innevarande Riksdag. S. D. Vid föredragning af StatsUtskottefs Utlåtande N;o 33, i anledning af de hos BorgareStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande, om provisoriska Länsstyrelsen på Öland, fann Ståndet, enär sistnämnde Betänkande blifvit af de öfrige Riks. Stånden bifallit, Utskottets nu inkomne Utlåtande endast böra läggas till Handlingarne. S. D. Föredrogs åter Hederv. BondeStåndets ProtocollsUtdrag af den 21 sistl. Jan. angående den af BondeStåndet beslutna underdåniga anmälan och anhållan, i afseende på Ståndets förhjelpande till rättigheten att he* danefter sjelf utse sine Notarier, samt obehindrad utöfning deraf i framtiden; och fann BorgareStåndet, med anledning af BondeStåndets anmodan , för godt att häruti med Bon. deStåndet instämma. S. D. Med anledning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse d. 4 dennes, angående det af utsedde Committerade uppgifne
Fröt. 1844. 8 Sami. 14 Höft. 3 18 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N-.o 84. utmärkte ett oundgängligt behof af dessa fartygs begagnande för den inhemska sjöfarten, utan blott visade, hurudant förhållandet under mindre gynsamma conjuncturer verkligen varit; att enda orsaken till den mindre Miga verksamhet, Svenska allmogen hitintills i detta afseende visat, återfunnes uti tillvaron af berörde Finska och Åländska' allmogen förunnade rättighet, hvaraf fruktan för förlust vid anställande försök uppkommit samt all lust till tällan blifvit qväfd; att deremot, med upphäfvande af denna rättighet, det vore föga tvifvel underkastadt, att inom kort tid landets egne invånare, till lättnad för sin egen utkomst, skulle hafva frambragt en flotta, tillräcklig att inom inrikes orter transportera deras trädvaror och tjära; samt att Landshöfdinge-Embetet alltså ansåge sig böra afstyrka en fortfarande rättighet för Finska och Åländska fartyg att idka fraktfart med dessa producter från Länet till andre inländska orter, dock så, att denna rättighet icke skulle upphöra förr, än med 1845 års slut, på det att för ändamålet tillräckliga Svenska fartyg under tiden måtte hinna byggas.
Oss blifivit afgifna, och tillika med re förra, i det. ta MskottS trenne Memorialer af den 10, is och 16 fistlidne October finna sammanfattade. §. 4. Med afseende derä, att Wi oförmodadt, »lytz efter ett afflutadt längwarigt Riksmöte nödgats sammankomma, och dels beslutat, att befatta Ost hufwudsakligcu endast med fädana mäl, hwilka om-dwikligen mäst afgöras, dels ej funnit skäl, att ä Nyo gransta och uptaga bestut, hwilka sä nyligen blifwir katrade, att mänga deraf ännu icke hunnit werkstälias, och Le fleste ej af erfarenheten kunnat pröfwas, hafwe Wi öfwerenskommit och med Kongl. Maj t beleswat, att alla de beslut, hwilka wid sistförflutne Riksdag fattades, med tillägg, att de till den nästa skulle wara gällande, nu, under samma wilkor, mä säsom faststälde anses. §. S Till ytterligare förklaring af hmad r Rik. fens Ständers Bestut wid fistlidne Riksdag, rörande Ränta och Capitals afbetalnmgar till Banquen ä betz till Stats. Werket gjorda eller till görande förskott, blifwtt stadgadt, hafwe Wi öfwerenskommit, att Banquen ända till isis ärs stut uti Liqwiderna med Stats-Wcrket om Ränte, och Capitals, afbetalningarne, icke Den 12 Nowember. Z49 mä päföra detsamma högre än Twä procent i ränta, och Fem procent i Capitals. afbetalning pä Banquens werkliga förskott; men att ester 1812 ärs utgäng, dä alla utbetalningar af Banquen för Krigs, utgifterna böra wara full, bordade, Banquen kommer, att, endast med af. drag af Sju procent pä hwad Riksgälds.
Om en gratification tiil SratsCommissarien Widegren. (ro Om likviderandet af skulderna sedan sista kriga. 7:0 An» Den 7 Augusti. 7:0 Angående tillökta Dagtraktamentet! för Ståndens och StatsUtskottets Caniilier. g:o Med anmälan om Malmö Discont. Föredtogos och godkändes; iro Sveä Rikes Ständers Bevillning fÖt af 18’,. 6 och de påföljande åren intill slutet af åf 1820, så vida ej inom denna tid Urtima Riks* dag infaller. 2:o Riksens Ständers stadgande orri Husbeliofs Bränvinsbränningen i Riket, samt de afgifter sorn för densamma böra utgöras. 3:0 Riksens Ständers förslag till en förnyad Förordning angående stämplade pappersafgiften från och med åf 1810. Justerades följande i Utdrag af Protocollef, hållet i Höglofl. Ridderskapets och Adelns Plenum den 7 Augusti j 81S S. D. Afslogos Allmänna Besvärs* och OecortofnieUtski>ttets, den 20 Juli på Bordet lagda och den 22 Juli återremitterade, Be-tän* /lidd. o, Ad. Pr et. 6; te Del. Den 7 Augusti. londe, af den 17 nästföregående, i anledning af väckt fråga om jemkning uti Extra Roteringsskyldigheten; samt Utskottets öfver gjorda anmärkningar vid detta Betänkande, den 3 dennes afgifna och den 5 på Bordet lagda, Utlåtande. Ut supra.
Liksom, på sätt ofvan är visadt, denna fråga tillförene utgjort föremål för två mot hvarandra stridande meningar, så har den ock vid innevarande riksdag blifvit dragen under Rikets Ständers pröfning genom tvänne framställningar af enskilde motionärer i fullkomligt motsatt syftning till hvarandra, och derjemte hvar för sig afvikande såväl från den gällande lagstiftningen, som från hittills framställda förslag. Herr Ljungberg anser det icke vara lämpligt att helt och hållet i delegarnes händer, utan biträde af någon i skogshushållning kunnig person, öfverlemna förvaltningen, hvilket Skogs-styrelsens förslag under vissa vilkor medgifver, och föreslår derföre: ”att härads-allmänningarne skola antingen stå under förvaltning af jägeritjenstemän eller ock af allmännings-intressenterne gemensamt med sådane tjenstemän förvaltas.” Riksdagsfullmägtigen Svante Bergström åter vill, med underkännande af den äldre lagstiftningens betydelse, åt Kammar-kollegii Cirkulär-bref den 14 April 1824, hvarigenom ofvanomfönnälda Kongl. Skrifvelsen den 16 Mars samma år kungjordes, gifva den tydning, att härads-allmänningarne numera innehafvas med kronoskattehemmans rätt, der de efter skedd skattläggning fördelats mellan intressenterne och med kronohemmans rätt, der delning ej egt runi, i hvilka båda fall allmänningarne, efter motionärens förmenande, skulle hafva upplåtits till fri disposition åt innehafvarne, med undantag endast för hvad särskildt är stadgadt angående ekoch masteträd. Delegarne borde kunna förvänta säkerhet mot förnärmande af deras sålunda utstakade rättigheter, särdeles om de, efter tillkännagifvet beslut att sjelfve disponera allmänningarne, gjort allt hvad på dem berott för införandet af ett ordnadt hushållningssätt enligt på den tiden af Staten godkända 24 Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsi:. Betänkande N:o 50. kulturplaner.
Men, så tillfredsställ andie denna känsla var, rigtades allmänna deltagandet »likväl snart på ett än vigtigare föremål; och Svea Folk emottog, med aningar af sällhet och ära, nyheten om det heliga band, hvilket skall förena E. K. H. med en Prinsessa, Ättling af den beryktade Konungastam, som fordom gifvit Sverige Carlar och Hjeltan Riksens Ständer framträda nn, för att nied rörelse och vördnasfull kärlek lyckönska E. K. H. till denna för oss alla och våra efterkommande vigtiga förbindelse. Må densamma, under Försynens skyddande vård, i långliga tider utgöra E. K. Hs. och dess trolofvade Bruds sällhet, och E. K. H. till Barn och Ättlingar öfverlåta det efterdöme af kärlek för Fäderneslandet, Grundlagarna och Rättvisan, som E. K. H. af dess Konungsliga Fader emottagit. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats. Utskottets den 5 dennes afgifna och den 6:te derpåföljande på bordet lagde utlåtande, angående tryckning af Borgareoch BondeStåndens Protocoll jemte Bihanget till Samtlige RiksStändens Protocoll vid innevarande, samt utdelning ' af nämnda Stånds Protocoll och Bihanget för sistförflutne Riksdag, fann Ridderslcapst och Adeln för godt, att samma utlåtande till alla delar gilla. S. D. Uppå derom väckt motion fann Ridderskapet och Adeln för godt besluta, det ga Prof. Ut dr. cl. 3 o borde et! Särskildt Utskott af Riksens Stan» iler förordnas, för alt fullständigt undersöka och utreda orsakerne, samt uppgifva botemedlen för den nu i flera delar af Riket och i synnerhet för jordbruksnäringen öfverklngade förlägenhet; om hvilket beslut de öfrige Respective RiksStånden skulle vän* ligeu underrättas, Frdn Högv. PresteStnndet. S, D. Föredrogs å nyo och bifölls Stast. Utskottets
De till detta mål hörande handlingar skeda vederbörande Utskott tillhandahållas. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer nied all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. Ludv. Almqvist. 1 ranssumt af Protokollet lifver Civil-År en den, hållet inför Hans Maj:t Hörningen i Slals-Rådel å Stockholms Slott den 25 December '1859. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-ministern, Friherre De Geer, Hans Exc., Herr Stats-ministern för Utrikes-Ärendena, Frih. Manderström, Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna, och M almsten. Sedan protokollen öfver Civil-Ärcnden för den 16 och 20 dennes blifvit justerade, föredrog Departements-chcfen Stats-rådet Almqvist. 20:o En den 7 sistlidnc September af Landshöfdingarne i Stockholms, Jönköpings, Wester-Norrlands, Malmöhus, Kalmar, Gefleborgs, Westerbottens, Söder - Kongl. Maj:ls Nåd.
Enligt min åsigt kan derför ingen representation, byggd på stånds-, dasseller cörporationsval vara för det allmänna gagnelig, ty under en sådan skall alltid de enskilda classernes intressen utgöra hufvudsak och de allmänna blifva undertryckte. Vår egen representation är härpå det ovedersägligaste exemplet, och ehuru det är beklagligt, så är det likväl en sanning, att vår ståndsfördelning och den aristocraliskt bureaucratiska öfvermakt, som bemäktigat sig ledningen af våra förhandlingar inom de privilegierade Stånden, äro de återhållande krafter, som hola att ännu i långliga tider fördröja om ej tillintetgöra såväl flere af Styrelse och folk erkändt beliöflige reformer i allmänhet, som synnerligen och framförallt behöflig, en representationsförändring. Jag beklagar derföre att Const.Utsk. nedlagt arbete på ett representationsförslag, hvilket aldrig kan komma att röna nationens bifall och hvars födelse äfven blir dess dödsdag, likasom jag beklagar att representationsreformens vänner i och med detsamma blifvit svikne i deras rättmätiga förhoppningar om snart införande af ett bättre statsskick. Ofvertygad sålunda om omöjligheten att under nuvarande representativa förhållanden genom B. St. eller deras ConstUtsk., med den sammansättning det för närvarande äger, erhålla ettan - 70 Den 10 Mars e. m. tagligt än mindre för landet välgörande representationsförlag, och inseende omöjligheten att hos R. o. Ad. genomdrifva något förslag, bygdt på andra principer än ståndsoch classval, hvilka jag, på grond af det nyss anförda, anser vara lika så olämpliga som skadliga, återstår för närvarande för mig intet annat, än att hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos., att R. o. Ad. som dess gemensamma tanka må förklara Const.Utsk:s nu framställde förslag till representationsförändring onyttigt och skadligt, så mycket mer som jag, med anledn. af de yttranden 2:ne Styrelsens ledamöter här haft, är förvissad, att vid en kommande riksdag Regeringen i detta ämne skall på ett kraftigt vis göra framställning om, och befrämja de reformer, som för representationens ombildning i enlighet med landets behof och sanna nytta äro förenlige och nödvändiga. Hr von Troil, Sam.