Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vin, hvilken rättighet blifvit genom Kongl. Brefvet den 27 Augusti 1777 Staden betagen , och i det stället förordnjdt, att den Staden , enligt Privilegier, för nyssnämnda Vin-qvantum förunnade tull-frihet kornme att, efter antagen beräkningsgrund, anses till 1844 B:dr 12 sk. årligen, som af Kongl. Stats-Contoiret borde af de inflytande medlen betalas. Skulle den ofvan hegärde tullfria införseln än vidare blifva förnekad , har blifvit påstådt vara Stadens Magistrars rättighet i kraft af de den samma Nådigst tiliagde Privilegier, ätt i stället för de anslagna I844 R:dr 12 sk. ifrån Statsverket af de inflytande Tull-medlen, hvarje år utbekomma så stor summa, sorn efter hvarje års gällande Tull-Taxa bör i inkommande Sjötulls-afgift erläggas för 110 amar Rhenskt, 36 pipor Spanskt och 70 oxtrofden Franskt Vin. Hetta allt, med hvad handlingarna innehålla, hafva Riksens Ständer under öfvervägande tagit; och; hafva Riksens Ständer ansett betänkligt att återföra Stockholms Stads Magistrat till ioi 5 Den 11 Juli. till dess före 1777 åtnjutna rättighet, att tull-fritt införa ofvanberörde qvantum Vin ; men då denna rättighet är grundad x de Staden förunnade Privilegier och förmoner, hafva Riksens Ständer funnit hade billigt och rättvist, att Magistraten, i stället för dennna rättighets begagnande in natura, får ifrån och med nästkommande års början och allt framgent njuta skälig ersättning derföre i penningar , till det belopp ,• som inkommande Sjötullen för oftanämnde Vin-qvantiteter, efter nu gällande eller framdeles blifvande Sjötulls-Taxor, kan utgöra, i hvilket afseende Magistraten bör årligen till Kongl. Stats-Contoiret uppgifva en af Stora Sjötulls-Contoiret upprättad uträkning på beloppet , till grund för utbetalningen, samt Kongl.
Jag tror mig böra vördsamt tillkännagifva, att då detta ämne förevar i BancoUtskottet, väckte jag fråga, huruvida icke Rikets Ständers bepröfvande borde underställas, om ej den tysthetsed, som hittills ägt rum, kunde afskaffas, och det sista spåret af den så kallade secretessen dermed utplånas, helst denna ed, ehuru i Riksdagsordningen nämnd, ingenstädes är i Grundlagen föreskrifven, och numera efter publicitetens införande synes öfverflödig. Hvad enskilde personers förhållande till Banken beträffar, bör man väl förvänta af ett Utskotts Ledamöter, att de äfven utan ed ej skulle omtala dem. Men då denna mening ej af Utskottets pluralitet bifölls, förenade jag mig i den nu gjorde hemställan, i afseende på enskilte personers förhållande till Banken. Herr Hjertaj Gustafa förenade sig med Herr Hegardt. Friherre CederströmJacob: Bankens publicitet är visserligen af Rikets Ständer decreterad, och således få inga hemligheter finnas, hvad sjelfva BankoVerket angår; men vid samma tillfälle publiciteten decreterades, beslöts afven, att enskilde perso - Den 28 November c. m. 6/17 ners räkningar roed Banken ej skulle publiceras. Detta föranleder således behofvet af att bibehålla ed, hvilken bör afläggas, i den fonn och ordning, sorn förr öflige varit. Lades på bordet. Upplästes BancoUtskottels, den 27 dennes under N:o 2, aflåtne Memorial, om tillåtelse att antaga Notarier till besörjande af Protocolls-föringen vid Utskottets fördelningar. Lades på bordet. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard j bade inlemnat följande, som upplästes: Att Högfärd och Luxe vanligen äro säkra bevis på en förderfvad moralite, oell tillika förebud till Staters fall, det torde icke med öfvertygelse kunna bestridas af den, som någorlunda anmärkt lidshändelserrie; och skulle han vilja med sin forskning gå tillbaka, så kan han af häfderna derom få ett klart begrepp, isynnerhet om de gamle Romares och Forn-Grekernes urkunder rådfrågas.
N:o 1 angående en särskild Författning med Svenska Ultramarinska besittningars Styrelse och Drätsel 247 Mern. N:o 2 ang. fullbordad granskning af Stats-Rådets Protocoll 253 Mern. N:o 3 med förslag till ny redaction af Tryck frihets-Lagen 267 Mern. N:o 4 angående inrättande af Jury i Tryckfrihetsmål 406 Mern. N:o 5 angående det Utskott till hvilket bör hänvisas Motioner om Passevolanceafgift i stället för släpmundering och om jemkning af Knekte-Contrac terna öfver hela Riket 409 Mern. N:o 6 med hemställan om uppskof till nästa Riksdag med behandlingen af vissa Grundlagsfrågor 412 Mern. N:o 7 i anledning af Justitise-Ombudsmannens väckte fråga om meningen af 25 § Regerings-Formen 415 Mern. N:o 8 om tillägg till Instructionen för Justitieombudsmannen 421 Innehållsförteckning. Mern. N:o 9 med förslag till nytt moment i 56 § Regerings-Formen ang. sättet för Grundlagsfrågors behandling 426 Mern. N:o 10 med förteckning å hvilande Grundlagsfrågor 458 Mein. N:o 11 med förslag till ändring af 56 § Riksdagsordningen 462 Mern. N:o 12 med förslag till ändring i 14 och 21 §§ Riksdags-Ordningen 473 Mern. N:o 13 med förslag till ändrad lydelse af 14 § i Instructionen för Riksens Ständers Justitieombudsman 483 Mern. N:o 14 i anledning af Kongl. Maj:ts Proposition med förslag till ändrad lydelse af vissa §§ i Regerings-Formen samt till upphäfvande af några §§ i samma Grundlag 485 Mern. N:o 15 med förslag till ett tillägg i 38 § Riksdagsordningen 546 Expeditioner till Motionärer: Exped. Nio 1 till Öfver-Intendenten P. Tham 553 » N:o 2 till Chartae-Sigillatas-Ombudsmannen P. G.
Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Betänkanden: - N:o 56, i anledning af väckt motion om tillägg till tolfte punkten af Instruktionen för Postmästare den 16 Februari 1707; N:o 57, i anledning af väckt motion om ändring i det arfvode, Post-förvaltare ega beräkna sig för tidningars afsändande; N:o 58, i anledning af väckt motion om lika mått olver bela riket af den i hemmans-räntan ingående spanmål; N:o 59, i anledning af väckt motion om upphäfvande af 84 § i Kongl. Maj-.ts Nådiga Förordning den 6 September 1842 om truppers och persedlars fortskaffande; och N:o 61, i anledning af väckt motion om föreskrifters meddelande vid vägning af spanmål. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Memorial N:o 53, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 31. Den 11 Mars. / Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats■ Utskottets den 4 och 10 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 39, angående Biksgälds-kontorets förvaltning under den sedan början af 1853 och 1854 årens Riksdag förflutna tid, biföll Ridderskapet och Adeln 1, 2, 3, 14, 15, 24 och 30 punkterna af detta Utlåtande, hvilket i öfriga delar icke ansågs föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne. S. D. Remitterades till Expedilions-Ulskottet de nu af Friherre Raab, Adam Christian, Herr Ribbing, Arvid och Friherre Cederström, Rudolf\ afgifne yttranden i fråga om sistnämnde ledamots den 10 dennes till förenämnde Utskott remitterade motion om utsättande af dagen för Rikets Ständers nästa sammanträde till lagtima Riksdag.
Förordningar eller Ständers beslut, utan endast genom häfdvunna missbruk kommit i åtnjutande af deras fördelar och skattefriheter; och ehuruväl desse missbruk till någon del i senare tider blifvit stadfästade genom Kongl. Brefvet den 10 och Kongl. Karanjar-Collegii Kungörelse den 29 October 1793, som befria utjordarne ifrån deltagande i vägrödjning, samt Kongl. Brefvet den l4 Augusti i8i3, hvarigenom de fritagas ifrån deltagande i Prestegårdsoch Kyrkobyggnad, ansåge dock Motionairen uljordames fortfarande bibehållande vid samma förmoner Bora så myckel mera sättas i fråga, som Kongl. Majit sedermera, genom serskildt Nådiga Beslut, funnit sådan egendom böra deltaga i brooch väghåll o o 0, C rmij, äfvensom cle oroterade utjordarne underkastas ex li a rotering. Vid ärendets föredragning hos Bonde-Ståndet, hafva en del Ledamöter biträd t Motionairens hemställan, hvaremot andre ansett utjordarne, Stnts-XJt skottets Uå, No 117. i5 hvilka dessutom 1 vissa Län deltaga i alla' onera, icke höra vidare hetungas, enär jordbruket i allmänhet vore tillräckligen hardt beskattadt, samt nämnde jordlägenheter, dels funnes inbegripne i hemmanens ränta, derunder de lyda, och dels i allt fialliaf den enskiklfe förvärfvade med de foi möner, som dem åtfölja, i anledning hvaraf någon rubbning af hvad rörande utjordar stadgadt och ölligt varit, ansols icke böra ega rum. Då utjordar, jemlikt äldre ännu gällande Författningar och Stadganden, äro Befriade ifrån utgörande af vissa-skatter och onera, samt denna Befrielse mäste betraktas såsom egande urminnes häfd; så och enär Motionairens sålunda gjorde framställning; åsyftar ett ingripande i helgden af enskild man», på laga fång grundade, rätt; kan UtskoLtet icke tillstyrka alt å. samma framställning något afseende göres.
Btifmit anBefattba för&tgärber för utrönanbe af, buntmiba några mijja af ©fogöftprelfen anmifabe oafmittfcolwpårtera rabe ffogötrafter, titt en bet af ganffa Betptigt omfång, 7 i -JtorrBottenö ““marn00 odi 4 i SBefterBottenö Sän, rcbait nu lämpligen må funna utan förnär» manbe af någonö rätt för fronanö räfning affättaö titt froitoparfer, Ijmar» jemte föreffrift mebbetatö, att å bep trafter icfe må Bemitjaö, mare fig anläggning af npBpggctt elter utfpning af ffogöatfter titt affatu. 2)å på be f. f. ©mättorna inom ©äfeitebö od) .tuttingg -jpäraber ignttf) af mart (StföBorgg Sän ett attmännare framBringanbe af ffog od) en änbamåt8»tornati^?og«- entig mårb beraf för framtiben funnits ide meb fäfcrpt funna påräfnaö, p ailteru18' utan att marten Btefmc tilt fronan intöft od) ftättb unber offentlig mpn» bigptö förmattning, pfma i fabant affeenbe nöbiga förcffrifter Btifmit mebbetabe. Sill fötjb praf bafma för ffogöptanteringgfapns mebel åt fronan förmärfmatg å ben f. f. ©tora ©mättan 1079 tunni. 4 fappt.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. ansåge de emot La° Ulsk:s mern. N:o 70 gjorde anmärkmr föranleda till delsammas återremitterande. Denna propos. besvarades med starka ja, blandade med nej, hvarefter H. Ex. förklarade, det han funnit ja hafva öfverrösta! nej. Hr von Hartmansdorff begärde votering. Upplästes till justering samt godkändes följande förslag lill voter. propos.: Den som bifaller, att LagUtsk:s mern. N:o 70, på grund af deremot gjorde anmärkmr, återremitteras, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; 408 Den 1 Mars f. m. Vinner nej, besluter R. o. Ad. att, med afslag å den af Utsk. föreslagna voter:s-propos., lägga förenämnde mern. till handlingarne. Vid voteringens slut befunnos rösterne bafva utfallit, som följer: Ja — 33. Nej — 28. Föredrogs ånyo StatsUlsk:s d. 19 och 22 sistl. Febr. på bordet lagda utlåt. N:o 182, i anledn. af dels K. M:s nåd. propos., ang:de bestämmande af vissa villkor för vinnande af dispositionsocli jordäganderätt till de s. k. kyrkohemmanen i Halland, dels särskilde i detta ämne inom RiksSt:n väckte motioner. Hr. Tersmeden, Nils: Jag tillhör visserligen den stora mängden bär på Riddarhuset, som icke kunnat vara i tillfälle att genomtränga delta ämne, men som jag icke handlagt detta mål, så tror jag mig åtminstone kunna ganska opartiskt yttra min åsigt ronde detsamma. Jag vågar således uppträda, för alt yttra några ord lill förmån för kyrkans rätt. Vid betraktande af historiken öfver detta ämne, finner jag först ganska anmärkningsvärdt, att kyrkans urgamla rätt aldrig varit satt i fråga förr, än under de sednare decennierne.
Kronans skogar, derå afvittring ännu pågår, äro dels upptagne af Ny hem m a nsa n 1 äggn i liga r 7 och dels, närmare elfvar och flottbara valtudrag, upplåtne till stockfångst för sågverken och kolning för jern verken, samt i öfrigt till någon del på kortare, bestämda tider öfverlåtne åt enskilde i och för afhemtning af tjäruvedsoch pottaske-tillverkningsämnen. Skogstillgången inom Lappmarken är ymnig, och ifrån de nedre socknarne exporteras sågblock till de större sågverken inom kustlandet, enligt verkens privilegier. Tillsynen öfver kronoskogarne tillhörer landsfiskalerne och kronobetjeningen, men kan i följd af skogarnes vidsträckthet och kringspridda läge, icke ombesörjas på ett fullt tillfredsställande sätt, helst kronobetjeningen är af andra göromål öfverhopad och de uppjagade priserna på skogsefFekter af alla slag, mer än tillförene, lockat till och föranled t åverkan å skogarne. Under loppet af åren från och med 1843 till och med 1847 äro 48 nybyggen beredda till skattläggning, - hvarjemte vederbörande landtmätare till afvittring beredt 11,653 tunnland två kappland inrösningsjord 118,977 tunnland fem kappland afrösningsjord och 106,922 tunnland nio kappland impedimenter, eller tillhopa 237,552 tunnland 16 kappland, samt uppgått rålinier till en sammanräknad längd af 1,354,095 alnar. Bergsrörelse. I Länet finnes endast en jernmalmsgrufva, Näsberget kallad, belägen 7 mil från hafskusten i Jörns Kapell-församling af Norsjö socken, men malmbrytning har derstädes numera alldeles upphört, i följd dels af den dryga transportkostnaden och dels mindre gynnande konjunkturer för afsättningen.
Domstolen äfven blifvit erkändt, att under vissa förhållanden tillåta begagnandet af fraktsedlar i stället för konnossementer, så synes det likväl nödvändigt att bibehålla någon skilnad emellan dessa båda handlingar, af hvilka den ena är vida mera formel och fullständig än den andra. Denna skilnad synes lämpligast kunna läggas i den olika bevisningsskyldighet, som blir en följd ai den ena eller andra handlingens begagnande; och för att en sådan skilnad fortfarande skall ega rum, har jag, äfven i det fall då fraktsedel är af befälhafvaren underskrifven, ansett lämpligast att medgifva honom rätt att föra bevisning emot dess innehåll, och det såväl emot aflastare som lastemot tagare. Till följd häraf förfaller äfven det skäl, på gruud af hvilket inom Högste Domstolen likställigheten af konnossementer och sådana fraktsedlar, som befälhafvaren underskrifva, blifvit yrkad; emedan det aldrig kan vara befälhafvaren tillåtet att emot lastemottagaren föra bevisning om felaktighet i konnossementet. De i det remitterade förslagets § 164 mom. 1 förekommande orden »utan att sedan hafva blifvit bergadt», har jag ansett böra uteslutas. Dessa ord hafva 135 blifvit införda för att utmärka att gods, hvilket en gäng ansetts vara borta, men sedan kommit tillrätta, äfven borde upptagas bland det gods, hvarå haveriet fördelas. Då emellertid detta uttryck, genom sitt sammanhang med det föregående, gör §:s mening mindre tydlig, har jag funnit lämpligast att borttaga detsamma, så mycket mera som §:ns lydelse i allt fall tillräckligt anger hvad man genom de uteslutna orden velat närmare bestämma, alldenstund gods, som varit borta, men kommit tillrätta, måste räknas till gods, som icke gått förloradt. Den i samma § förekommande hänvisningen till § 160 (§ 156), hvilken § angår bestämmande af ersättningens belopp, hvarom i § 164 (160) ej är fråga, har, såsom öfverflödig! på detta ställe, blifvit utesluten.
Utan tvifvel ämnade han hålla ett ljungande tal, såsom hans sed var i stutentkretsar, och vi spetsade öronen. Men han inskränkte sig till att helt enkelt föreslå brorskål öfver lag. Det hade vi dock icke väntat. Smickrade, tacksamma och ej utan förlägenhet sammanstötte vi våra glas med hans, hvarefter kraftiga handslag bekräftade broderskapet. » Men får jag inte säga farbror? » hördes en blygsam röst proponera. » V e t. » ljöd Nyboms kraftfulla stämma. » Jag känner inte din far och kan så mycket mindre vara bror med honom. » Förnyadt skratt. Af oss unge män var jag troligen den, som mest förde ordet, hvarför ock N. mest höll sig till mig. Det hade emellertid lidit in på natten. De studenter, som inkommit i Nyboms sällskap, hade längesedan aflägsnat sig, utan att emellan dem och oss någon bekantskap gjorts. Kyparen påminte om, att han måste släcka och stänga. » När väktaren i hornet tutar Och midnattstimmen höres slå, Då är det tid att laget slutar Och att beskedligt hemåt gå » — improviserade Nybom. Vi bröto upp. Då vi kommit ut på gatan, fattade Nybom min arm. » Har du så att jag kan » kinesa » hos dig, » frågade han. » Jag har ingen portnyckel med mig. » » Kinesa? » upprepade jag, obekant med denna studentterm. » Det vill säga, min gröne broder: kan jag få härberge hos dig öfver natten? » Framställningen föreföll mig något sällsam, men hvilken ära för mig att i min lilla kammare hafva haft till nattgäst den store skalden! Alltså bar det af upp till Fjärdingen. &lt;f Punschen och sällskapet gjorde väl, att jag tyckte det biblioteksbyggnaden ofvanför Karolinabacken tittade på mig med större fönster än vanligt. En utdragssoffa tjänade mig till sittplats om dagarne och liggplats om nätterna. Att dela sofplats med Nybom kunde icke ifrågakomma. Efter mycken motsträfvighet å » kinesens » sida ordnades det slutligen så, att N. lade sig i min bädd och jag mig på golfvet med en filt under och en syrtut ö v e r mig samt nattrocken hoprullad till hufvudgärd.
Fastighetsvärde år 1860 KapitalbehållUtgifter år 1860. Underhållstagares antal år 1860. i Stockholm. utom Stockholm. ning vid 1860 års slut. år 1860. R:dr 32 öre är inberäknad den å Pensions-inrättningen belöpande andel i skollärarens aflöning m. fl. utgifter för Kongl. Andra Lif-Gardets och Kongl. Svea Artilleri-Regementets gemensamma skola. 2) Af de, såsom inkomster upptagna, 1,921 R:dr 74 öre utgöra 650 R:dr den Skeppsholms församling Nådigst anvisade andel i Rikets Ständers anslag till under stöd för fattigförsörjningen vid Garnisons-församlingarne i Riket och vid Kongl. Flottans stationer, hvilken andel af församlingens fattigvårdsstyrelse förvaltas. 3) Kapitalbehållningen, som vid 1855 års slut utgjorde 26,576 R:dr 10 sk. 8 r:st Banko, har således ökats med 21,995 R:dr 4 0 öre Ruut. 4) Utom ofvanuppgifna kapital-behållning, ägde Tyska församlingen vid 1860 års slut fastighet i Stockholm, värderad till 177,416 R:dr 70 öre. 5) Ar 1860 förlöstes vid Barnbördshuset 640 qvinnor. Stockholms stad. Barmhertighetsoch Pensions-inrättningar. Sjukvård. 37 Hvad beträffar Sjukvärds-anstalterne, så aflönar Stockholms stad en förste och en andre Stadsläkare. I hvarje territorialförsamling finnes dessutom en af allmänna fattigvården aflönad läkare, hvilken det åligger Tali. Litt. <1. II. Barmhertighets-inrättningar, som ät fattiga, egentligen ålderstigna, lemna hostad jemte underhållsbidrag uti inrättningens fastigheter. Fastighetsvärde år 1860 Kapitalbehållning vid 1860 års slut. Inkomster år 1860. Utgifter år 1860. Underhållstagares antal år 1860. i Stockholm. utom Stockholm. Pensions-inrättningar och andra fromma Stiftelser, till hvilka delägarerätt icke är beredd genom erlagda af gifter.
Sedan jag efter min tanka tcmligen tydligt uttryckt min önskan, alt vinna en allmän (^således icke enskilt) och kostnadsfri rättighet till fiske med alla slags större fiskesbragder i de större fjerdarne och yttre skären på Kronans valten, har Utskottet behagat uplysa mig om tillvaron af en Kongl. Stadga för fisket, hvilket jag så mycket mer kunnat umbära, som samma stadga var af mig tillfyllest känd, och egentligen icke rör det större allmännafe och tillika mera kostsamma fiske jag åsyftat. Afsigten med mitt förslag är, och har varit, att åt Staten använda och erbjuda medel till ett fiske i stort ute på Hafsgrunden, och hvartill enskilt man sällan, om någonsin, äger hvarken tillräckliga me - Den 19 Februari i e. m. a33 del eller starka och dugliga fartyg. Delta liar jag trott kunna verkställas med segelnotar; och har till och med för flere år tillbaka utförandet af en sådan ide' varit å hane, då Kongl. Sekreteraren C. Elmen på Nämdön val erhöll rättighet till ett sådant fiske, men inga medel till dess utförande. Utskottet har behagat skjuta för sig en Professor Nilsson, och ur hans Relation anfört sex puncter, som, efter Utskottets tanka, skulle vederlägga min motion och vara svar på tal. Jag deremot får äran hänvisa Utskottet till fjerde häftet af Svensk Zoologi N:o 22, der Sillens Naturhistoria förekommer. Detta verk, som är utgifvit under Kongl. Veltenskaps-Academiens inseende, och författadt af Professor Nilssons företrädare i Academien, aflidne Professoren och Riddaren Olof Swartz, hoppas jag äga vitsord, och utbeder jag mig, att samma häfte, som bärhos bifogas, måtte, i hvad det angår Sillen, såsom helt kort, blifva upläst.
Härtill tror jag man måste svara Ja! — olägenheterna äro verkligen stora. Ordföranden i Lag-Utslct, som äfven antecknat sig bland reservanterne, har icke förr än i dag upplyst om anledningen till sin reservation. I motsats mot de öfriga reservanterna, hyllar han de åsigter, som uttalas i 1798 års K. dom. På sednare tider hafva dock allt mer och mer åsigter gjort sig gällande, som bestrida rigtigheten af den 1798 uttalade grundsats, och detta i min tanke med rätta. Emellertid har denna sista åsigt icke i vidsträcktare mån gjort sig gällande bland de rättslärde, än att jag befarar att de flesta underdomare ännu döma efter nämnde prejudikat, etl prejudikat, som, intaget i våra lagsamlingar, på grund af personlig auktoritet, förvärlvat sig ett sken af giltighet inom lagskipningen. Det har dock börjat att alltmera frånträdas i de högre och särdeles i den högsta instansen. Då det emellertid icke kan anses rätt att öfverlemma en så vigtig fråga endast till doktrinens afgörande och ämnets vist tyckes fordra enhet i domsluten, torde vara bäst att afhjelpa osäkerheten genom lagstadgande. Redan lagkomitéen hade insett att det icke var nog med stadgandet i 1734 års lag och derföre infört i sitt förslag flera i detalj gående undantags-stadganden ang:de inbördes-testamenten. 1 afseende å testamenten gäller emellertid såsom allmän regel, att man får ensidigt ändra det, så länge man lefver, tiar sin fria vilja och är vid sundt förnuft. I afseende å kontrakter eger ett alldeles motsatt förhållande rum, Ett mellanting mellan dessa båda är i sjelfva verket ett oting. Till ett sådant mellanting hafva dock genom 1798 års dom inbördes testamenten blifvit dragna, och det tyckes derföre vara skäl att lagen återgifver dem deras rätta plats. Gr. Sparre bar yttrat vackra och sanna saker, som af hvarje riddersman måste behjerlas. Han har yttrat, att det icke är hederligt att bryta tro och lofven, och anser detta böra lämpas på inbördes-testamenten.
Omsorgen att rätta en ofta straffad tjuf tror jag af erfarenheten användes lika förgäfves, som den mödan en Trädgårdsmästare skulle använda , om han ville böja ett träd sedan det blifvit så tjockt, som han sjelf; derföre heter det; böj vidjan medan den är ung, ty det kan icke ske sedan den blifvit gammal. Detta synes mig klart, då man betragtar naturen uti ali ting. De oskäliga djuren kunna vänjas till sedighet, om man börjar dermed då de äro unga. Jag tror derföre det säkraste och bästa medlet att från roten bota det öfverklagade onda, vara, att de dryga kostnader, som utgå tillin* rättande och underhållande af Correctionshus för gamla skälmar, användas till Undervisningsanstalter för den ännu oförderfvade ungdomen, sorn der i tid kunde danas till sedlighet och Dm 21 Maji. Grefve Spens, Jacob Meller; Då förra gången detta ämne hos Ridderskapet och A* deln förevar, så mycket och så väl biif^ vit taladt emot de förslag , Uiskottet framställt , behöfver jag nu endast åberopa hvad då af åtskillige Talare, särdeles Herr Grefve Hamilton , anfördes.. Ridderskapet och Adeln syntes också då, för mig åtminstone, allmännast vara af den mening, att Betänkandet borde afslås, och det var troligen allenast formen, som ansågs hindra att icke då så skedde.