Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Indelta Cavalleriet är synnerligast i behof af en Reform, både i afseende på de högst olika lönevilkoren inom samma grader, och dess högst olika organisation. En Sqvadron räknar ia5 man, en annan 100, en tredje ^5, en fjerde 6a, och lika fullt äga de fullt Öfveroch UnderBefäl, hvilket medför en bestämd misshushållning, och der jeml e leder till militairiska missräkningar, då en complett Sqvadron alltid bör utgöra ett lika antal, så stort att den verkligen utgör en fältSqvadron. Jag vill som exempel nämna Lif Regementets Hussarer, hvars Sqvadroner bestå af 6a och 63 man. 1807 utcommenderades till Pommern 200 man af detta Re - 142 Den 10 Augusti e. m. gemente, på endast arne Sqvadroner, således hade nästan hela Regementet kunnat cornmenderas till fälttjenst, på så sätt att i Öfverste, i Major och 6 Snbalterner blifvit till öfverlopps, — som sjelf medcommenderad fannt jag felaktigheten af små Sqvadroner, då ingen FältSqvadron bör bestå af mindre än 100 man; ty då de oumgängeliga commenderingar afgå, som Ordonance!’, Trossbevakning, Fourageurer &e. jemte några vacanta och sjuka, som under en Campagne ofta inträffar, sammansmälter den lätt till 75 man, ja ofta till 5o. Jag bevistade derefter 1808 års Campagne emot Norrige, der jag commenderade en Sqvadron af 63'“ man, hvarest jag sällan kunde rycka ut med större antal än några och 3o man, sedan alla nödiga commenderingar voro aftagna. Kan väl detta kallas en Sqvadron, som fordrar ett Befäl af 3:ne Officerare? Jag anser således högst nödvändigt, att en FältSqvadron består afioo till ia5 man, hvilka för att lätta och försköna all exercice kunna maneuvrera på 2:ne
Slutligen har i Borgareoch Bonde-Ständen blifwit yrkadt, att Representations-frägans afgörande borde föregä Riksdags-Ordningens antagande, eller Åtminstone sättet föresläs, hwaruppä de ännu orepresenterade kunna winna inträde. liga Riksdagsmanna-äliggandcn. Den torde aldrig owilkorligcn behöfwas och har hittills Åtminstone ej warit nyttjad af Allmogen, som derföre ej warit mindre trogen. Utskottet har redan gätt härom i författning; skolandes ett sädant formulaire till Riksens Ständers pröfning ofördröjligen öfwerlemnas. Utskottet har i anledning häraf föreslagit en särskild §, som torde kunna inflyttas emellan 60:de och 61 88- Denna fräga, som nästkommande Riksdag' skall afgöras, hör ej egentligen till Riksdags-Ordningen, hwilken, jemnlikt Regerings-Formens 85 8, luid denna Riksdag kommer att fastställas och Medes mäste öfwerensstämma med gällande författningar. Det tillkommer de Representanter, som nu äro, att stifta lagarne, och först dä, när Representationen undergätt förändring, kan Riksdags-Ordningen för - 292 Expeditioner till Riks-Ständen. ändras i de till Representationen hörande delar. In Hillevi Bilaga till Mem. Förslag till ändringar och tillägg i den projekterade Riksdags-Ordningen. 8 6. Ester utfärde Stats-Rädet: i den omyndige Konungens namn. 8- 8 I stället för Hnfwudstaden: Riksdagsorten. ^ 8 Tillägg ivid 8:ens slut: I de Härader, der Domhaswanden är afFrälse-Ständ,sörordnes afHofRätterne Ofrälse Walförrättare för Bonde-Standet. Otti tiden för de Riksdagar, till hwilka Konungen Ständerne kallar, lärer Konungen i näder HofNätterne förständiga.
En annan talare har sagt, att Just.-Ombudsm:s granskning af domstolarnes beslut borde inskränka sig till de fall, der skiljaktiga meningar om lagens rätta tolkning och tillämpning sig yppat, och då således anledning till lagförklaring förefans. Jag får i detta, hänseende fästa talarens upmärksamhet deruppå, att Just.- Ombudsm. i ganska många fall grundat sina förslag lill lagförändring eller lagförklaring just på det resultat, de granskade besluten gifvit. Jag slutar med att uprepa, det discussionen öfver ifrågavar:de Utlåt., enl. min mening, redan räckt alltför länge. Utlåt, öfver Just.-Ombudsrms embetsförvaltning är af LagUtsk. afgifvet och R. St:rs Elektorer komma att genom det blifvande Just.-Ombudm:svalets utgång afgöra, huruvida Utsk:s Utlåt, blifvit godkändt eller underkändt. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att Plenum komme att fortsättas kl. 6 e. m. Hr Cededrsehiöld: Jag får anhålla om R. o. Ad:s öfverseende, för det att jag nu 3:dje gången begärt ordet, och jag hoppas alt den utomordentliga vigt, som jag fäster vid detta ämne, — hvilket jag redan vid discussionens början tillkännagaf — skall tjena mig till ursäkt för mitt förnyade upträdande. Hr Carleson har förklarat, att det sätt, hvarpå Just.-Ombudsm. vid granskningen af Högsta Domstolens beslut tillvägagått, icke leder till ändamålet, eller utredandet af lagskipningens tillstånd, enär R. St:r icke äro befogade att ingå i bedömande af Just.- Ombudsm^ omdömen. Det är ganska rätt, att R. St:r icke ega 316 Den i Februari f. m. ali fälla omdöme öfver riktigheten af Just.-Ombudsmis omdömen, men härutaf följer ingalunda,' att icke LagUtsk. bordt och kunnat tillse, huruvida den utredning och framställning af de granskade målen, sorn Just.-Ombudsm. gjort, varit riktig eller icke. Derföre lägger 90 § Reg.F. intet hinder i vägen.
Angående dess behörighet att upptaga nu gjorde Motioner om ändring och tillägg i Justitiaa-Ombudsmans-Instructionen; öfver 2:ne anmärknings-anledningar mot rådgifvande åtgärden i afseende på nya RiddarhusOrdningen; angående verkställd granskning af Justitias-Ombudsmannens Diarier och Registratur; rörande StatsUtskottets anrnärknings-anledning i fråga om GeneralMajoren m. m. Friherre von Schulzenheims befrielse från yrkad accords-ersättning; och angående samma Utskotts anledning till anmärkning vid gjord disposition å MilitiasBoställsCassnn för inköpande af ett Boställshus. StatsUtskottets: Angående sökt befrielse från Tiondes utgörande för Aluntillverkningen vid Lowers Bruk, samt om uppmuddring af hamnen vid Degerbamns lastageplats; om inköp för Statens räkning af Landsorts och Korsö fyrbåkar; angående den Förste KammarMusicus B. Crusell tillagde pension; om Stipendier för Officerare till bevistande af krig utrikes. 2 o'3 3o8 Den ag Maji. BancoUtskottets: I anledning af väckt Motion, att Utskottet måtte till Rikets Ständer inkomma med upplysningar, så väl rörande Bankens närvarande ställning, som fordna Författningars och åtgärders verkningar i anseende till penningeoch credit-rörelsen, samt vid samma tillfälle yttra sig angående de olika förhållanden, som i andra länders Bankrörelse förefinnas. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets: Angående yrkad rättighet för BarnmorskeLärlingar på Gottland att undervisas och examineras af någon Läkare derstädes; angående den gamla Psalmbokens aflysgnde från bruk och nyttjande vid offentliga Gudstjensten; i anledning af erhållen återremiss i frågan om planpenningar; och angående väckte Motioner, om upphörande afNåtionalBeväringen på Gottland. Af en utaf StatsUtskotlet anmäld anledning till anmärkning emot StatsRådet samt Föredragande af KrigsÄrenderne. Den 29 Maji. 3og Statsoch BancoUtskotten: Af ÖfverHofPrediknnten m. m.
Maj:t har år 1827, med tillbakasättandé af andra magtpåliggande föremål, utöfver hvad eljest nödigt varit, ökat anslaget för Wanäs fästnings-byggnad, i ändamål att derigenom » Kongl. Majäs Nådiga Berätt. N.o 1. 63 bereda Skaraborgs Läns mest behöfvande invånare ett tillfälle till en större arbetsförtjenst, sorn, efter hvad Kongl. Maj:t jemväl haft den tillfredsställelsen att erfara, i sin ruon mildrat följderna af den år 1826 deni öfvergångua missväxt. De vanliga Regementsoch Beväringsmötena hafva för Truppernas nödiga öfning årligen fortgått, med undantag likväl af nästlidet år 1827, då Kongl. Maj:t, med afseende å föregående årets i de flesta orter af Riket inträffade missväxt och de tryckande följderna deraf för jordbrukaren, af faderlig omvårdnad för sina trogna undersåtare, och till lättnad i deras allmänna besvär, beslöt icke blott att inställa så väl indelta Armeens Regementsmöten, som allmänna Beväringens vapen-öfningar, utan ock att till Rustoch Rotehållare eftergifva hälften af den vanliga Mötes-passevolance-afgiften. Dock har, till återvinnande af deri sålunda rubbade ordningen för Beväringens årliga exercerande, de tvänne första classerna deraf under innevarande år varit till vapenöfningar sammandragna. För öfrigt har. af det indeldta Infanteriet hvarje år en betydlig styrka varit commenderad till allmänna arbeten, såsom vid fästningar, canal-och väg-anläggningar, hvar - 64 Kongl. Mapis Nådiga Berätt. N.o 1. igenom icke allenast företag af allmän nytta blifvit befordrade, utan ock, genom arbetenas ställande på beting, der sådant möjligen kunnat ske, tillfälle blifvit beredt åt soldaterna, att, genom arbetsflit och ordning, förskaffa sig förtjenst utöfver hvad de till sitt dagliga uppehälle behöft, och ofta till den betydlighet, att en grund derigenom blifvit lagd till fleres framtida välstånd.
Skillnaden blir ganska ob«»tydligBolaget får derigenom några tusende Riksdaler mera; men örn man genom afskrifningen träder medborgares rätt för nära, bidrager man, att omintetgöra förtroendet medborgare emelian, då deremot genom denna sednare messure rättsgrunden åtmindstone i ett fall blifver bevarad. Herr Manner stam, johan: Den nu ifråga» Ställde ränta lil! Actieägarne > Götha Canal är egentligen detsamma, som den förut yrkads ersättningen för Bolagets upplöste Discont. Ridderskapet och Adeln har i frågaa om dea Den 16 Junii f nu sednare för någon tid sedan, i sammanhang med DiscontRegleringen, beslutat, att ersättning skulle Bolaget beviljas; men de trcnna öfrige RiksStånden hafva deremot b i fal ii t Uu skottens Betänkande i denna punkt, som innehöll, att Discomen skulle utan ersättning upphöra Således är denna fråga genom RiK«eD9 Ständers beslut redan afgjord Om Rodderska* pet och Adeln det oaktadt vill ingå i pröf-i ning af Bolagets rättighet till ränta på Actierne, torde det. tillåtas mig? att göra några erinringar vid åtskilige värde Talareg yttrana den. De hafva yrkat ifrågavarande ränta eller ersättning, såsom en rättighet, grundad på Bolagets privilegier och på Riksens Ständers beslut, hvilken de således ansett icke utan orättvisa kunna dem fråntagas, och Utskottens tillstyrkande har derföre, såsom stridande mot rättsgrunder, blifvit klandradt. För att vederlägga denna tanke behöfves blott, att åberopa de för Götha Canal Bolag sr 1810 utfärdade Bolags Regler, hvilka uti 23 §. uttryckligen innehålla, att under byggnads-åren 5 procents ränta skulie, sorn orden lyda, aj Bolagets medel till Actieägarne erläggas; äfvensom pfe ett annat ställe stadgas, att Disconien skulle efter Reglementet förvaltas.
S. D. Föredrogos å nyo LagUtskottets^ den i4 sistlidna November, under N:o 140 och i4s, afgifna samt den 5o i berörde måmånad et m., på bordet lagda Utlåtanden, öf-i ver gjorda anmärkningar vid Utskottets förut meddelade nedannätnnde Betänkanden : N:o £28, öfver väckta motioner angåen-i de oinskränkt rättighet till flottning och fär-j dande i alla flottoch farbar* sjöar och floj der m. m.; N:o 16, öfver gjordt förslag till én Lag; att, då oeniga Makar, sorn af undergången varning ej låta sig rätta, blifva för kif och. osämja ställde under tilltal vid verldslig Domstol, Dom-Capitlet må ega att tillåta makarne flytta från hvarandra under den tid Rättegången varar m. m. Och fann Ridderskapet och Adeln , ätt enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit, den 2 sistlidne Mars f. m, och den 5 sistlidne Mars e. m. af Rjdtjerskapet och £.delt$ 8o Prot. Utdrag din su December 1829. bifallne, Utskottets ifrågavarande Utlåtanderi borde läggas till Handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af LagUtskottets, den 14 sistlidne No vern ber, under Nto 137, afgifna och, den 30 i samma manad e. m, på bordet lagda Utlåtande, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 57* förut meddelade Betänkande, angående väckt fråga om utfärdande af en Lag, som föreskrifver huru afhandlingar om så kallade undantag eller förde!, samt om upplåtelse af nyttjanderätt till jordadel, skola lagföl jas ; fann Ridders.kapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den S sistlidne Maji af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne.
Majis ”Nådiga afsigt att ställa berörde tredjedel under Landtbruks-Academiens förvaltning, såsom fond till de från Academiens bestämmelse oskiijagtige utgifter;” att, med anledning häraf, Rikets Ständer, uti underdånig'Skrifvelse lill Kongl. Majit af den 19 Juli 1812, yttrat; ”Sedan betydligaste delen af Rikets utländska gäld sålunda kom”mer att försvinna, anse Rikets Ständer, det innebära en rättvisa, att Sven - ”ske medborgares hos Franska Regeringen egande erkände fordringar, ”hvilka blifvit uppgifne till en sammanräknad summa af 2,995,937 Livrés ”2 Sous 4 Deniers Tournois, af Svenska Slaten godtgöras till det belopp, ”sorn, efter föregången närmare utredning, Kongl. Majit i Nåder godkänner, ”och sådant på sätt sorn föijer; ”l:o Röra de 18 procent, sorn Hans Kongl. Höghet Kronprinsen ”uppå berörde fordringar i Nåder behagat förskjuta med en summa af ”99,864 R:dr 25 sk. Hamburger Banco, genast Hans Kongl. Höghet godt - Hih. till USt. Besv.- och B kon.-Utskottens Utlåtande, JV:o 30, ”göras, och hvilket belopp, enligt hvad i nästa punkt omförmäles, kommer ”att afgå från hvad de enskilde fordrings-egarne ytterligare höra undfå. ”2:o Jemlikt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, komma enskilda Svenska medborgare att för deras hos Franska Regeringen egande ”fordringar af förut omnämnde beskaffenhet, hvilka af Eders Kongl. Maj:t ”i Nåder varda godkände, blott till ?:delar af dessa fordringars belopp ”njuta indemnisation af Svenska Staten på det sätt, att, sedan ifrån två tredjedelarne af hela fordringssumman i Franskt mynt först afgått de ”af Hans Kongl. Höghet
Förklaringens andemening - alltid samma artighet - tyckes vars den att detta, 8 värdefiilla och välsigiielserika biträde 2 skulle sars af en st % ytterst eterisk art, att det skulle alldeles demoralisera.s genom att införas i svensk f örfattningssamling. Om det staddgas i lagen byter det om natur. Det blir då iclre längre såsom förut till gagn. Trärtom slcall det då rmedföra verkliga, okgenheter, icke minst för kviniian sjiilf s. För öfrigt ser .sig utskottet nödgadt att servera annu ett beskt piller: kvinnans » naturliga begåfningc lampar sig icke för uppdrag i h v i h också ingiir .förvaltning af egendom som stundom uppgiir till ganska betydligt varde&gt;. Utskottet underlater att iiiiiiina hrarifrån det fatt denna sin uppfattning. Manne från våra banker och andra penningeinrättningar eller från de större affärsföretag cif olika slag där kvinnor äro anstillda? Har ma11 i dem gjort den erfarenhet, att kvinnor blott si ytterst f i undantagsfalls visa sig lämpliga och sköta sig till belatenhet? Det stackars artiga utskottet måtte sjalf ha funnit denna sin dom öfver kvinnans naturliga begåfiiing nagot hård. Ty omedelbart före den afstyrkande lrlämmen griper det 6nnu en. ging till herdeflöjten och repeterar sin. rondoletto om kvinnans r betydelsefulla och. viilsignelserika verksamhet s på dessa områden - s under friviZlighetens form;. \ Skal sa svaga, att ' de icke ens i Första kammaren kunnat hindra reformen, borde, tycker man, varit för. alltid begrafna. Men så ar långt ifrån fallet. S&amp; snart man påpekar lämp&amp; heten af kvinims inväljande i Stockholms fittigvårdsnam~id eller fattigvårdsstyrelser, sta de åter upp.
Om i församlingen upstår någon, som är iklädd andans 384 Den 21 Juni e. m. gåfvor, som kan uttala ett ord i rättan tid till nödställda och bekymrade själar, hvarföre skall jag icke kunna höra honom, ehuru han icke står i predikstolen? Oftast har fallet varit, att der konventiklar upstått, har det merendels varit ett andligt behof bland folket, som gjort sig gällande derigenom, att det haft en Prest och trogen Herrans tjenare, som drifvit det derhän, att de funnit värdigt att medtaga hem hvad han sagt, och der vidare pröfva och behjerta detsamma, såsom vi sett inom den första församlingen. Det blef tillräknadt en församling till beröm, att den upmärksamt afhörde Apostlarnes ord, och samlade sig omkring Guds ord, då de kommo hem. Om vi ännu i denna dag så göra, kan jag icke finna annat, än att det länder både församlingen och Presten till beröm, att en sådan kärlek till Guds ord blifvit upväckt, och att man icke slår det bort ifrån sig vid utgången ur Kyrkan, utan begagnar Söndagen så, alt man medtager hem Guds ord, värdt att betraktas i alla kretsar. Således finneg jag konventiklarne i och för sig sjelfve, egentligen icke något skadligt. Tvertom är det något, som vittnar om, att ett folk kommit till Kristendom med själ och hjerta, och icke behandlar sin Kristendom, som någon utvärtes prydnad, hvilken skall iklädas i Kyrkan, utan detta tolk betraktar sitt lif, som en Gudstjenst, och intrycker Guds ords prägel på all sin handel och vandel. Att söka och finna sin glädje i Guds ord, det fördömer jag alldeles icke, sedan jag lärt och sett, att konventiklar äro ganska oskyldige, och kunna såsom sådane betraktas. Jag vet visserligen att en del konventiklar äro skadlige, men i sig sjelfve äro de det icke. Statskyrkans opposition emot konventiklar utgår från bemödandet att qväfva allt andligt lif i församlingen. Guds ord är den lära, som i Kyrkan, i konventiklar, i hemmet bör gälla allt hvad det kan, och ingen lagstiftare må våga, att göra ingrepp i denna Guds ords suveräna makt.
Bolauders anledn. till antpärkn. emot föredraganden af ccc [esias ti k-äre rider, Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 3o sisth Juli e. tn. på hordet lagda utlåt. Am 2o5, i anledn. af de inom RiksStm gjorda anmärkningar vid Utskrs betänk. N:o 54, ang:de beräkningen af statsverkets inkomster. Hr Tham, Wolrath: Jag anhåller, att såväl det nu föredragna StatsTJtsk:s utlåt. N:o 2o5, som de efterföljande t. o. m. N:o 222, hvilka alla angå statsanslagen, utan särskild föredragning må få hvila på bordet. Gr. Posse, Arv., samt Frihtna Boye, Ludv., och v. Schulzenheim, Dav., förenade sig med Hr Tham. I anledn. häraf lades ånyo på hordet såväl StatsUtsk:s ofvannämnde utlåt. Föredrogs ånyo och biföllos Statsoch Oecon.Utskrns d. 3o sisth Juli e. m. på bordet lagda betänkm: N:o 5. i anledn. af väckt fråga om förändring uti gälv lande stadganden, angrde de till brukens tjenst anslagna recogni tionsskogar j N:o 6. i anledn. af väckt fråga, att transporterande af båtsmän samt Kronans effecter hädanefter, i stället att ske med kronoskjuts, måtte verkställas sjöledes, då sådant kan öga runa; Jf:o 7, i anledn, af väckta motioner, dels att den afgift, som till Svenska kyrkan i London erlägges för fartyg, hvilka besöka Stora Britanniens hamnar, mätte upphöra, dels oek att näajande kyrka måtte försäljas; N:o 8, j anledn. #f yäckta ijiptioner om behofvet utaf pya provincialläkares tillsättande i åtskilliga delar af Riket; A:» 9. i anledn. af väckt motion om rättelse i det förhållande, att kronofogdarne j Bohus län och städernas
böra uppmuntras med de fördelar, att dels de 200,000 R:dr, hvilka kunna från Discont-Fonderne öf nerflyttas , skola uteslutande användas till CassaCreditiv åt Hypotheks-föreningar; dels de Creditivj till hvilka desamma sig anmäla, må af Banco-Styreisen beviljas intill nästpåfoljande Riksdag, dels ock Cassa-Creditiv till sådane föreningar må varda befriade frän den afgift af i proc , som af andre Creditiv-tagare måste erläggas i och för sjelfva Creditiv-rättigheten; men under det, å ena sidan, Utskottet sålunda sökt åt Hypotheks-föreningar bereda alla de fördelar, sorn billigt vis kan från Bankens sida förväntas, har det, å andra sidan, varit Utskottets pligt att tillse, det Bankens egen Credit och förmåga att sina Sedlar vid anfordran inlösa icke må härigenom försvagas; hvarföre Utskottet funnit nödigt föreslå, att, vid beviljandet af Cassa-Creditiv till Hypotheks-föreningar, må uttryckas följande vilkor, nemligen: a) att Hypotheks-Föreningarne, derest kommande Rikets Ständer besluta, att de af dem begagnadeCreditiv upphöra, skota, 6 månader efter delfående t af ett sådant beslut, hafva sin skuld till Banken inbetald; b) att Banco-Styrelsen, i händelse Bankens egen ställning sådant fordrar, må ega att Creditiveh uppsäga och föreningarne då vara skyldige att, senast inom g månader efter uppsägningen, hufva ligviderat den skuld för hvilken de till Banken häfta; c) att Banco-Styrelsen, i händelse densamma, af det sätt hvarpå Cassa-Creditiven begagnas, skulle finna anledning till den förmodan, att Cassa-Creditiven af någon Hypotheks-förening begagnas såsom stående lån, skall, efter infordrande af föreningens förklaring häröfver, genast till betalning efter 6 månader uppsäga det Creditiv, som på sådant sätt blifvit missbrukadt, derest förhållandet ej anses vara nöjaktigt förklaradt; samt d) att den Hypotheks förening, som sin Creditiv-rättighet sålunda f örverkat, icke utan Rikets Ständers ompröfvande må Creditiv frun Banken å nyo erhålla.
Detta grundar sig egentligen på Trädets ursprungliga, och förut omnämnda, förhållande till Menniskan; hvilket igenkännes äfven deruti, att af allt virke till hus är trädvirke både det beqvämligaste att arbeta i, och det som för menniskan gifver den helsosammaste boningen. Väl finnes i Naturen ännu ett byggnads-mönster: det är Jordkulan; alla hvalf härstamma ifrån den. Man har förälskat sig i hvalf; men rättast är, äfvensom nyttigast, att ofvanpå jorden härma trädet, och inunder den sätta hvalfven – i källarn. Äfven de Gamle roade sig stundom med hvalf: så är t. ex. Pantheon, i Rom, en stor härmning af en jordkula. Utanpå är det i en styl, som förblandat egenskaperne af trädoch jord-arbete: men inuti är det en fullkomlig likhet af en sann sak; förhållandet af blandningsfelen har en mästerlig måtta; man godkänner massan med nöje, och glömmer gerna att skärskåda. Sådant är, i byggnader, det Vackra. Fult i byggnader är, att gifva dem utsprång, och i deras façader sätta den såkallade ”rörelsen”. Ingen konst fordrar en så allvarsam smak, som Byggnadens: emedan all Byggnad i sig sjelf är utan rörelse, eller ett ständigt stillastående. Styggt i hus är, att bygga dem med höga tak; emedan dessa tyckas innehålla en förlorad våning. Men skönt (i sträng mening) är icke ens sjelfva Pantheon; ty genom kärleken för hvalf faller man redan i leksak. Häraf begripa vi, hvarföre de Nyare finna ett sådant behag i hvalf, att de till och med helst ställa dem på sina torn, liksom sväfvande i luften. Man tycker dervid ej om, att innefatta dem i mur. Pantheon är en kupa infattad i sidoväggar, och ej högt i luften; den ger derigenom ett uttryck af säkerhet, och det nöjet, att vid en så stor saks anblick känna sig trygg. Men man vill just, att hvalfven skola se farliga ut, och förvåna såsom stora i luften hängande massor. På vissa folkslag imponerar blott den hotande storleken af en massa såsom massa.