Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts nådiga bref den^5 Maj 1813 icke kunde ifrågakomma, om Rikets Ständer bifölle Kongl. Maj:ts nådiga proposition; samt om hemmanen åter icke blefvo ordinarie roterade, de dock i allt fall icke borde åläggas en skatt eller ett onus, hvarifrån de redan en gång, genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut, blifvit befriade; att dessutom all slags utskrifning genom inrättningen af den allmänna beväringen upphört; hvadan ock några utskrifnings-penningar icke vidare borde utgå; att den grund för desammas utgörande, som Utskotten antagit eller att de borde beräknas med två daler för hvarje utskrifningsgild person ifrån 18 års 4 Slatssamt Allm. Besa.- och Ehon.-Utsk.-ns Utlåtande, X:o 63. ålder och så länge lian erlade mantalspenningar, vore orättvis, enär på ett hemman kunde af tillfälliga orsaker finnas flere sådana personer än på amlia, så att på många hemman den af Utskotten föreslagna afgiften skulle blifva vida drygare, än att erlägga rolevakans-afgifl; samt 3:o angående eftergift af de hemmanen påförde rotevakans-afgifler, alt det visserligen, då hemmanens egare i så många år eller ända sedan år 1812, underlåtit att erlägga dessa afgifter, vore nödvändigt alt deraf göra någon eftergift, men att denna ej borde sträcka sig så långt, som Utskotten föreslagit, och alt om också eftergift komrne alt ega rum, hemmanens egare dock borde vidkännas utskrifnings-penningar flir de sednare åren, samt slutligen, alt restitution af de afgifter, som redan blifvit erlagde, ej borde ifrågakomma eller att åtminstone afdrag derå måtte beräknas för de utskrifnings-penningar, som å utsockne frälsehemmanen bordt utgå. Detta med hvad mera hos Högloft. Ridderskapet oell Adelil, Högv. Preste-ståndet samt Vällofl.
Län, der 233 Fjerdingsman blifvit föreslag ne, hvar - x 56 Stats-Utskottets emot för Östergöthland med större folkmängd och vidd, 5a ansetts tillräckiige. Af sådan anledning hade Kongl. Stats-Contoiret förklarat sig icke kunnat bedömma, huru stort antal Fjerdingsman, som för hvarje Län behöfdes, såsom beroende af sjelfva localen, ärendernas mängd och andra omständigheter, samt derföre ansett framför allt angeläget, att en allmän grund lades för hvad Fjerdingsmännen skola hafva att syssla, då derefter lättare kunde bestämmas det antal, som för utförandet deraf inom hvarje local rätteligen fordrades ; varande® emedlertid antalet af de Fjerdingsman, som, efter Kongl. Stats-Contoirets Förslag, borde erhålla Löne-tillökning, 1999 personer. Detta ärende behandlades derefter af sednast församlade Ständers Stats-Utskott; men som någon bestämd och skälig grund för ett anslag af medel till förbättring emedlertid af Fjerdingsmännens Löner icke kunde hemtas af de från Länen erhållne så högst olika uppgifter om det erforderliga antalet, så förklarade Stats-Utskottet sig icke då kunna tillstyrka någon åtgärd härutinnan. Vid detta förhållande, och då nyssnämnde hinder ännu möta för tillvägabringandet af en allmän jemnkning och förbättring i Fjerdingsmännens Lönings-vilkor, få Statsoch Ekonomi-Utskotten till Riksens Höglofl. Ständer vördsamt hemställa, om icke densamma Beltinkanden. må uppskjutas intill dess den snart förväntande regleringen af Stvrelse-verken i alla dess grenar blifvit faststäld och vidtagen. Stockholm den 16 Julii 1823. Antom den 26 Julii 1823. Riksens Höglofl. Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts Utlåtande öfver RiksdagsFullmägtigen Lars Anderssons Motion , om Ladugårds-skötselns upphjelpande. Till Statssamt Ekonomi-Utskottens gemensamma Utlåtande har Hederv.
Att här fortsätta en,ordstrid, skulle föga gagna, den tog aldrig slut, ty den ena förklarar, att den andra icke rätt fattat dess, tanka, och så i oändlighet. Jag. öfvergå* således genast till hufvudfrågan» Utskotten tillstyrka en Revision af MilitaireUndervisningsVerken. Vid remissenyrkade; Herr Friherre Björnstjerna likväl, att denna Revision, skulle sträckas till samtelige Undervisningsverken, . på- det en harmonierande inrättning af landets hela. Undervisningsverk em gång kundetill vägabringas. Detta, som jag tror, högst angelägnaförslag, understöddes af mig, motsades; ej af Herr von Hartmansdorff, om jag rätt minnes, understöddes, afven af HerrarMontgommerieQ. ch. Stjernstolpe, hvilka, för öfrigt, talat mott 104 Deri 25 Augusti e. rn. KrigsAcademien, samt motsades blott af Friherre Adlerbeth, som ansåg revisionen af de allmänna UndervisningsVerken öfverflödig, då Skolordningen redan anbefaller en sådan hvart tredje år. När nu nästan alla som talat i ämnet, och deribland motionairen sjelf yrkat allmän Revision, hemställes vördsamt, om Utskotten uppfattat frågan, såsom de fleste önskat. Det har i dag blifvit anfördt, att de allmänna Undervisningsverken så nyligen undergått en ny reglering ; jag får äran anmärka, att KrigsUndervisningsverket ändå sednare undergått en sådan. Man har vid KrigsAcademien fortgående arbetat, i följd af de nya grundsatser, som blifvit stadgade.
Jag beder alltså om ursäkt för det jag, denna gång, tager mig friheten framställa en motion, som tyckes ligga utom min portée och egentligen borde hafva blifvit väckt af en militär; dock är saken i fråga af sådan natur, att jag tror mig kunna, det förutan, försvara motionen, som, utom dess, ju kommer att granskas af flere, hvilka icke äro militärer, än af dem, hvilka tillhöra krigareyrket? Stockholm den 11 November 1865. Axel Fr. Liljenstolpe. N:o 29. Af Grefve von Schwerin, Carl Gustaf Philip, angående ändringar i Kongl. Maj:ts nådiga Skiftes-stadga af den 4 Maj 4827. I samma mån som jordbrukets utveckling under de sednare decennierna på ett för landet gynsamt sätt fortgått, har också hos den kunnige jordbrukaren uttalat sig ett ständigt tilltagande missnöje öfver de hinder, som i vår nu gällande skiftes-stadga förefinnas emot allmännare införande af ett rationelt landtbruk, dels genom det i 1 Kap. 3 § af samma stadga intagna förbud mot rubbning af faststäldt enskifte, derest icke samtlige delegarne i ett skifteslag sig derom förena, och dels derigenom, att i skiftes-stadgan ingenstädes medgifves, att förut verkstäldt laga skifte, som vunnit behörig fastställelse, må rubbas på annat sätt, än genom egoutbyte enligt de i 7 Kap. af samma stadga bestämda grunder, äfven om alla delegare i ett skifteslag sämjas att, till vinnande af en lör egornas skötsel lämpligare indelning, nytt skifte verkställa. Olägenheterna häraf äro så många, alt jag här endast torde böra framhålla de vigtigaste. I sådant afseende förnyar jag den vid 1859 års riksdag hos Rikets Ständer gjorda erinran, hurusom, på alla de ställen, der genom äldre delningar egoskiften, synnerligast i ängsmarken, erhållit sådan form, att deras uppodling icke kan med någon fördel ega rum, ifrågavarande ännu gällande stadganden lägga hinder i vägen för önskansvärda odlingsföretag, sorn bero af möjligheten att uttappa eller sänka sjöar, eller upprensa floder och andra vattendrag.
Doruares afgång klyfwas uti twa Domsagor, sa att hwarje af de i Länet warande fyra härader kommer att utgöra en särskild Domsaga; att de twänne Domsagor i Stockholms Län, till hwilka Färentuna och Wallentuna härader höra, stola, wid ene domhafwandes afgång, eller om han derförinnan det medgifwer, sins emellan dessa härader utbyta; att Nysättra socken i Westerbottens Län skulle stiljas fran Bygdea, och utgöra särskildt Tingslag; att Philipstads Ostra samt Norra och Westra Bergslager stola utgöra ett enda Bergslag; att till samma Bergslag stola höra hela Elfdals Ofra och Nedra härader; att Gunnarskogs Bergs-Tingslag stal! förenas med Carlstads; att Bergs-Tingen wid Andrarums Alunwerk och wid Gusums Bruk stola uphöra, samt mål, som eljest der stolat handläggas wid det ena eller der andra BergsTinget, för framtiden upragas och afgöras, de förra a Bergs-Tinget rued Kronobergs Bergmästaredöme i Wexiö, och de sednare a BergsTinget wid Finspongs Bruk. De flere kort före sista Riksdagen förordnade indelningar af fögderier och länsmans-districter hafwa, sa widr ste kunnat, blifwit werkställde, jemte det arstitlige andra nödiga jemkningar i afseende pa länsmans-districrerne blifwit beflurade. För flere städer hafwa regleringar ägt ruin i afseende pa Domsrätten och administrationen derstädes.
3:o och 4:o, anslagen för inköp af kemiska och fysiska glas och apparater vid Stockholms Veterinär-inrättning samt för uppförande af ett nytt sjukstall m. fl. byggnader vid Veterinär-inrättningen iSkara. » § 178, anslaget till förhöjning af pensionerna för Flottans gemenskap; samt » § 180, anslaget till ersättning för åtskilliga af Stats-kontoret förskottsvis be stridda utgifter. Slutligen får Utskottet anmäla, dels att Utskottet ämnar till införande bland de reglementariska föreskrifterna, angående de under innevarande riksdag ä Riksgälds-kontoret anvisade statsutgifter, föreslå hufvudsakligen enahanda stadganden, som innefattas uti 110 och 179 §§ af nu gällande reglemente, dels att de vilkor och bestämmelser, som skola tillämpas i afseende på statsbidrag till väganläggningar och väglöibättringar, samt hamnbyggnader och vattenaftappningsföretag, och hvilka afses uti 98 och 115 § af det nu afgilha förslaget, komma att ingå i den afdelning af det blifvande reglementet, sorn skall omfatta de vid nuvarande riksdag å Riksgälds-kontoret anvisade statsutgifter. Stockholm den 26 Oktober 1863, Förslag till Reglemente för Rikets Ständers Riksgälds-kontor. (Fortsättning.) Angående Riksgälds-kontoret ålagda utbetalningar. A) Återstående utgifter till följd af extra stat -regleringen vid 1840 och 4844 års riksdag. § 86.
Jag fruktar således att åtminstone inom åtskilliga, om icke de fleste taxerings komitéer, något liknande förhållande skulle komma att äga rum. Hrr:ne hafva ansett att den befarade skatte-minskningen skulle blifva ganska obetydlig. Händelsen är likväl den, att då Hr Henschen föreslår, att 100 Kdr Bko skulle afdragas för hvarje person inom ett hushåll tillhörande ifrågavar:de klass, så utgör antalet af de personer, som erlägga bevillning efter 2:dra artikeln 54,000. Till dessa måste, då man tager i. betraktande alla, som höra till hushållet, äfven läggas ett ganska betydligt antal, som icke erlägga bevillning. Tager jag likväl blott dessa 54,000 personer och afdragas 100 Bdr för hvar och en, får jag dock ett kapital af 5,400,000 Bdr, hvarå räntan efter 2-| proc. utgör 135,060 Bdr, d. v. s. mera än ^ af hvad städerna betala. Går jag till landet, skulle bevillningen derstädes nedsättas från 1 Rdr till 32 sk. bko för hvarje 1000 af taxeringsvärdet, d. v. s. bevillningen skulle äfven der likasom, i städerna, minskas med som kommer att försvinna för Statsverket. Jag uprepar ännu en gång, att jag för min del gerna skulle gilla förslaget, så framt våra nu gällande taxerings-grunder vore riktiga. Men då dessa äro så osäkra som f. n., blefve följden endast ett kännbart deficit i bevillningen, utan att derföre någon rättvisa vore skipad. Jag tror att man måste hålla sig till hvad BevillmsUtsk. icke nu utan vid föreg:de Biksdagar gjort, nemi. undantaga viss inkomst, der man känner den, äfvensom göra afdrag för arbetsfolk, hvilka man vet icke hafva mer än de behöfva att lefva utaf. D en 28 Mars f. m. 471 Frih. Raab har ställt det ifrågavande förslaget i sammanhang med nästföljande punkt; då den förekommer få vi ytterligare tala derom. Gr. Björnstjerna:
Till följe af dessa anmärkningar bar jag icke kunnat förena mig i Utskottets förevarande Betänkande och deruti upptagne punkter. Jag anser deremot i afseende: pä usta punkten: 1:0 att regleringen af Bankens låne-rörelse icke bör grunda sig på beloppet af sedelstocken den 3i December 1839, utan en - BancoUt s lotie t s Betänkande, N:o a 58. 37 däst oell allenast på produetionens behof, och således en successiv utvidgning af låne-rörelsen och sedelstocken tillåtas, dock med högst en million R:dr om året, intill dess proportionen emellan metallisk valuta och sedelstock närmar sig normal-proportionen 2: 5.; 2:0 att hvarje utvidgning af låne-rörelsen endast bör ledas till produetionen, så att äfven de nya fastighets-lån, sorn hädanefter utlemnas, och hvilka i Utskottets calcul äro lagné i beräkning, höra, såsom otillräckliga för alla, företrädesvis lemnäs till de jordbrukare, som göra nyodlingar, eller på annat sätt betydligen föröka afkastningen af sitt landtbruk; hvarigenom fastighels-lånen, i stället för improduetiva, som de hittills varit, och således i sjelfva verket oförenlige med Bankens ändamål, blifva produetiva, och kunna utan lara erhålla den redan beslutna utsträckningen; viel s:dra punkten: att i fall fonden för allmänna Låne-Disconten erhåller den af Utskottet föreslagna tillökning af 5oo,ooo R:dr, densamma må användas till creditiv för producenter i de provincer, hvarest icke finnas Privat-Banker, hvarigenom äfven denna tillökning blifver mera produetiv.
Till skatte hafva tillsammans 13 i3V.,B0 mantal blifvit köpte och antalet kronohemman följaktligen blifvit med lika hemmantal minskadt. Hemmansklyfningen har fortgått i samma mån som hittills. Enligt förra berättelsen hade vid 1850 års slut ungefär 2,156 hemman undergått laga skilte, hvaremot 3,230 hemman ansågos ytterligare komma att undergå skifte, men hemman, som antogos icke blifva föremål för skifte, utgjorde ett antal af 262. Under ifrågavarande tidrymd äro afslutade 882 laga skiften och 979 andra förrättningar, men ändock äro till 1856 balancerade 687 laga skiften och 620 andra förrättningar. Slutligen afmätte äro 244,636 tunnland, och skiftade 303,518 tunnland. Årligen halva i medeltal utfärdats förordnanden lör landtmätare till 211 laga skiften och 101 andra förrättningar. De utllyttandes antal i följd af ofvannämnde laga skilten utgör 1.077, och på de gamla tomterne skola qvarbo 2,930, eller tillsammans 4,077 delägare, som innehafva 1,105 förmedlade mantal. Elter roteringsindelningen underhåller Elfsborgs Län: af Westgöta regemente 208 man. » Elfsborgs d:o 1,191 » » Westgöta-Dals d:o 6 kompanier 900 » » Båtsmanshåll^ 87 » Enligt Kongl, brefvet den 21 September 1839 betala städerne vakansafgift för 19 ordinarie bätsmansnummer. Den år 1826 och derefter tillkomne ordinarie roteringen för hittills oroterade hemman svarar vid soldathållet emot rote samt, vid båtsmanshållet mot l87/72 rote. Extra roteringen utgöres: vid Elfsborgs regemente af 77 rotar . 21 daler 16 öre. » Westgöta-Dals d:o af 67 » . 4 » » Westergötlands båtsmanskompani 12 rotar; samt af städerne för 2 '"•n mantal, motsvarande — 4%os roteandel.
Palmstjernas motion skulle i första rummet företagas, och detta be - Dcn 39 Januari f. m. beslut Ian icke andras; men då således motionen måste i dag på eftermiddagen företagas, kan BondeSt:s inbjudn. sedermera ej leda till annat resultat, än att läggas till handlingarna. Jag begär i följd häraf den propos., att inbjudn. så gerna straxt lägges till handkna. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag begär till en början att genom Hr Ridd.secret. få veta, örn B. o. Ad:s föregående beslut innehåller, att Frih. Palmstjernas motion nu skall till afgörande företagas. Underteckn. Ridd.Secret.: R. o. Ad:s beslut innehåller blott, att Frih. Palmstjernas bordlagda anförande skulle blifva det första målet på föredragningslistan näst efter Bevilln.-, Lagoch Oecon.Utsk:ns ullåt. N:o 8, ang:de bränn vinsförfattningen. Gr. Horn: Efter denna upplysning, och då nu den händelse inträffat, att BondeSt. mellankommit med en inbjudn. i samma ämne, tror jag Ståndet vara oförhindradt att fatta nytt beslut i afseende på Frih. Palmstjernas motion; och jag förmodar, att R. o. Ad. härvid skall finna skäligt besluta, att begge frågorna böra upptagas i ett sammanhang. Som jag likväl annu icke hört, att Frih. Palmstjernas motion blifvit föredragen, skall jag ej vara emot, att en sådan föredragning i följd af det redan fattade beslutet nu sker, på det vi då må komma i tillfälle att fatta ett nytt beslut. Frih. Boye: Af Hr Gr. o. Landtnäs omvårdnad för ordningens bibehållande tillförseljag mig och hoppas, att, sedan såväl den ena som den andra frågan blifvit begärd på bordet, de få ligga der till nästa plenum och icke blott till eftermiddagen, såsom en ledamot velat antyda, enär ett eftermiddagsplenum blott är fortsättning af förmiddagens, men icke nytt plenum. Gr. Posse, Arv.:
(Från norska tidskriften Nylznde) Th6opliile Cautier säger om en af sina hjeltinnor: Son pied n ’ est guere plus graiid yiie son soulier, chose rare! car les fenimes, en niatiere de chaussure, ont rendu faus i ’ asiome geometriqiie: Le contenu doit etre nioindre que le contenant *). Ja, man skulle v d tro, att det soni inneslutes borde vara inintlre än det, som innesluter. Och dock finnes det unga flickor, och till på köpet sådana som läsa både helsolära och matematik, hvilka icke *) Hennes fötter äro nästan icke det minsta större än henner, skor och det är något sällsynt, ty hvad fotbeklädnaden angår, hafva qvinnorna bevisat oriktigheten af den geometriska satsen: Det. som inneslutes måste rara mindre, än det som inries !uter. draga i betänkande att pressa in sin kropp i trånga kläder. Härigenuni får denna en form, som icke ä r den naturliga, och de inre delarna erhålla ett läge, om hvilket helsoläran sagt, att det ä r allt utom normalt: och Th. Gautiers ‘ geometriska sats ‘ - den får komnia på skatn. Om de, soin så göra, ville vara uppriktiga, skulle de nödgas medgifva, att endast derigenom aft kroppen ä r mjuk och snörlifvet hårdt, kan det gå för sig att få ett sadant ‘ contenu ‘ in i ett sådant “ contenant ’. Det är ingenting unga flickor blifva SJ förnärmade öfver, som att inan vigar säga dem detta. Om jag bara är vänlig och försigtig, kan jag få en rättänkande ung flicka att erkänna nästan hvilket €el som helst i karaktär eller uppförande, men ännu aldrig har jag sett en ung flicka med getinglif erkänna, att hennes snörlif ä r för trårigt. Hänsyftar man härpå, om än p; E ett aldrig så granlaga och taktfullt sätt, så blir hon mera upprörd och sårad, än om man hade dragit hennes sanningskärlek i betänkande.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad., enär detta betänk, innehöll flere serskilda punkter, behagade företaga detsamma punktvis till afgörande; men härvid anmälde sig och yttrade Frih. Cederström, Jacob: I fall detta betänk, vore af beskaffenhet att kunna nu till slutligt afgörande förekomma, och icke höra återremitteras, så är det otvifvelaktigt, att det borde punktvis föredragas; men då det är af den beskaffenhet, att jag betvitlar möjligheten af att R. o. Ad. skulle kunna antaga det i dess nuvar. skick, och då det ej vore på sitt ställe att här nu uppgöra en helt förändrad redaktion deraf, och således återremiss af betänk, i dess helhet bör ske; så tillstyrker jag att detsamma mätte få i sin helhet föredragas, och att sedermera diskussion må få fortgå öfver betänk:s hela innehåll. Skulle dervid förekomma, att någon yrkar bifall å betänk, i dess nuvar. skick, då kan ju föredragningen punktvis förekomma; eljest endast enkel återremiss, i fall skälen’ emot blifva sådana, att de hindra antagandet. Hr von Hartmansdorff: Lika med Frih. Cederström anser jag detta ärende vara af beskaffenhet, att böra i sin helhet företagas ; emedan jag tror att deremot kunna göras sådana anmärkmr, som fordra dess återremitterande. Sedan härefter Utsk:s ifrågavar. utlåt, blifvit i sin helhet uppläst, anförde Frih. Cederström: Utskm hafva besynnerligt nog, börjat den första punkten med att förklara, detta. ”1 anseende härtill och då dessa hemman” (i Halland nemi.) ”således” (på grund af premisserna i betänk.) ”icke före 1810 varit och icke heller derefter på ett med 80 § Reg.F. öfverensstämmande sätt, blifvit älagde ordinarie rotering, få Utskm, som icke finna det vara med rättvisa och billighet förenligt, att hemmanen nu, emot deras egares vilja, påläggas sådan rotering utgöra, vördsamt tillstyrka: att R.
Men som det för ingen menniska är möjligt att vara på 2:ne olika ställen på en och samma gång, samt Aktuarieoch Registratorstjensterna inom Kongl. KammarRm. i följd af deras olika beskaffenhet, fordra olika embetsrum för deras utöfning, så hade sammanslagningen ingen annan påföljd, än att den såsom biträde åt Aktuarien på stat upförde Kanslisten, måste, ehuru med försämrade lönevilkor, utan något slags beroende af Aktuarien, på eget ansvar förrätta Registratorstjensten samt således i sjelfva verket vara Registrator, hvilken, såsom rätteligen vederbör, har sig plats anvisad i Kongl. KammarRms sessionsrum, under det att Aktuarien fortfarit att allenast ombesörja de till denna tjenst förut hörande göromål, och det uti ett särskildt rum, som för detta ändamål åt honom uplåtits, så att, tjensternas sammanslagning oaktadt, vid deras utöfning allt förblef oförändradt på gamla foten. Nu kan väl ingen bestrida, att det är ett abnormt förhållande, niir man uti en persons hand förenar tvenne eller flera befattningar, som ovilkorligen måste samtidigt skötas, under det att just för denna orsaks skull det är en ren omöjlighet för den, som innehar befattningarne, att ett sådant åliggande fullgöra. I betraktande häraf har Kongl. KammarRm föreslagit återgående till det gamla, så att Aktuarieoch Kegistratorstjensterne skulle ånyo. såsom från hvarandra skiljda befattningar, upföras å stat samt innebafvas af särskilte personer mot åtnjutande af löneförmåner, som voro lämpade efter hvardera tjenstens beskaffenhet. Men å detta förslag har K. M. icke funnit Sig böra fästa afs:de, utan i Sin Nåd. Propos. föreslagit de ifrågasatta tjensternas fortfarande sammanslagning, på de grunder, hvilka man igenfinner i StatsRådspröt., att nemi. förening af Aktuarieoch Registratorstjensterne icke allenast varit inom Kongl. KammarRm, enl. Instrukt., antagen, utan äfven föreslagen att hädanefter ega rum i Kongl. KammarColl., samt att någon betydligare svårighet vid förrättandet
E,ii alsltlig gi~iiiiiid mim, viillcäiid predikant, förklarade, att lian trodde 11 % kviniiaiis riitti.glieter s i fullt och fast, att det aldrig niimera föll lionoiii iii, då lian vigde ett par att aniiioda Bruden, att lion sliiille lofva sin ' inaan lydnad. E n fraiiistkende affMrsiu+ii lofprisade kvinnans finaiiciella be#- iiing, emedan r Sorosis t) - kliibben, soiii liqr liigre Brsafgif t ii11 nigon IierrkliiBb, l i k ~ i i l lir skiildf ri ocli eger ett litet kapital dessiitom. H m ' S '. pi ' ' 1. t. kiljriidade sitt tal ined eii och annan liistig aiiebdot, bland annat berilttade lian pin eii iing fr^, soin af sin inaii erli&amp;lli.t en liiishållsbok med gul$iiitt för riikenskaprs förande. Eftei: första ininadeiis förlopp tittade den iiiige iilrta mannen i boken och fanii p&amp; dess första blmd helt prydligt följande ord inskïifna: wF %tt af gubben 100 dollars w. P5: i.iidra bladet lästes: » Gjort kol pk all.tsa~inc~ns. » Teaterdirektör Pdiner hö11 ett diiktigt tal., Iivari 11.m pzpekade ' I i ~ i ~ i tentertiljorna i liinge vaxit deii bana, Iivaxpk kviiiiian Iiiiiinit lika l h g t som iilameii, jn ofta, liingre. P i detta satt aflöste det ena talet det andra. Ibland förekoin en liteii pik, riktad af eii dain mot Iierrarlie, ibland gaf en herre daineriia i all vliiiskqdigliet en liten.