Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksmynt för alt kunna antingen användas lill anläggande af en central-verkstad, der den för statsbanorna nödiga materiel skulle tillverkas, eller, emot vederbörlig säkerhet, utlemnas såsom lån till den, hvilken ville åtaga sig alt på billiga vilkor tillverka sagde materiel ocb kunde styrka, det han egde den erfarenhet, som för ett sådant åtagandes behöriga fullgörande erfordrades; varande, till stöd för detta förslag, af motionären anfördt: att, med afseende å de till Statens jernvägs-byggnader anslagna medel, ingen anläggning syntes vara angelägnare än en central-verkstad, vid hvilken så väl lokomotiver, som annan jernbanorna tillhörande materiel, till vinst för landet och besparing af det allmännas kostnader kunde tillverkas, i stället för att från utrikes ort införskrifvas; att vid en sådan verkstad ifrågavarande materiel borde kunna förfärdigas med behörigt afseende å detta lands maleriela och klimatiska förhållanden ; och alt genom densamma kunde beredas ett förmånligt tillfälle till bildande af de lokomotiv-förare och arbetare, som behöfde användas vid Statens jernvägar. Derj emie har motionären uppgifvit Örebro såsom det ställe, hvilket skulle vara mest lämpligt för anläggandet af den föreslagna centralverkstaden. Till följd af erhållen remiss å denna motion jemte deraf föranledda, hos Ridderskapet och Adeln ufgifna yttranden, anser sig Utskottet böra erinra, att Rikets nu församlade Ständer, i sammanhang med de för fortsättning af arbetena å vestra och södra stambanorna beviljade anslag, redan anvisat hvad som enligt kostnads-lörslagen erfordras för fullbordande af reparations-verksläder i Götheborg och Malmö, samt all StatsUts k o Itets Utlåtande N: o 400. 7 Utskottet jemväl tillstyrkt anslag för dylika verkstäders inrättande här i hufvudstaden, hvilken anslagsfråga ännu icke är af Rikets Ständer slutligen pröfvad. Att dessa verkstäder, hvilkas egentliga ändamål angifves genom deras benämning, icke utan de största olägenheter kunna undvaras, synes obestridligt.
Wexiö stifts Konsistorii räkenskaper » Wisby navigationsskola » gBilagan litt. 0. vid » — Stifts Konsistorii räkenskaper » Wisingsö, ekplanteringar å » Vitterhets-, historieoch antiqvitets-akade miens räkenskaper » Volontär-vakansmedel-fonden » Vägoch vattenbyggnader, allmänna » Värfvade Arméen, kostnader för, bilagan litt. L. vid » Åmåls elementarläroverks räkenskaper » Arensningar, fonden för » Öfverintendents-embetets räkenskaper » Öfverskott, statsverkets — » Bil. litt. D. vid » liqvid om » Öfver styrelsens för Statens jernvägsbygg nader räkenskaper » Bil. litt. A, B, C, D. och E. vid » — för stuterierna räkenskap » Öfverståthållare-embetets depositions-räk ningar » Kanslis räkenskaper » Öresundska tullens upphäfvande, utgift för » Revision s-berättelsen. 260—261. 231—234. 97. 96. 254—255. 35. 191 — 193. 72. 103—105. 77. 249. 105. 54-57. 8—9.
Premiesats för skada kr „ stöld „ Bluslif, Skärp, Kragar, Manschetter, Halsdukar nyinkommet lager till ytterst K. 10 pr år. 5 « « m. m. billiga Svartvani ' Magasinet flyttat från 14 Västerlångg. till 65 Regeringsgatan 65 Aktiebolaget alla åldrar, från 1 till 14 år. Fabriken C. a n l a s d Färgeri, Kemisk Tvättanstalt, år 1739. Ullspinneri, väfveri, Garnoch Väfnadshandel. Guldmedalj vid flera utställningar. Vi rekommendera vårt rikhaltiga lager af alla slags garn, i såväl ull som bomull, till billigaste priser i äkta, fornnordiska växffärger, passande till K o n s t v ä f n a d i allmogestil. Förfrågningar om lämpliga garnsorter och färger hesvaras omgående och prof med prisuppgifter sändas på begäran. tr. upp., ingång från Lästmakaregatan. 1 Nyheter för våren äro nu innehållande c:a 1,650 (öppna st. skåpfack. Ärlig hyra för fack, beroende af storleken, 20, inkomna. Beställningar å klädnin2 St. Vattugatan 2. Testamenten, Gåfvobref och dylika handlingar ernottagas till förgar ernottagas och utföras å egen varing; äfvenledes ernottagas värdepapper i öppet förvar. (S. T. A. Profver sändas franko på begäran. Goda tyger. Nya modeller. Billiga priser. H. Nyström, GEFLE ^ MANUFAKTUR-AKT.-BOLAGS På ALBERT BONNIERS förlag nar börjat utgifvas:. ALBEBT BOJNBiliKS toriag nar oorjai utguvas: • t l i SflJVIhHDE SKHJfTEH t ZACHARIAS TOPELIUS 4 under redaktion af D:r V. VASENIUS i Helsingfors. i Utgifvandet sker i häften i 50 öre, hvarje häfte innehållande 5 ark. Arbetet är afsedt att fördelas i följande serier: I:a serien: Lyriska och. dramatiska dikter. — II:a serien: Fält4 skarns Berättelser.
Banco, men von Zweigbergk icke gittat visa, det han, till fullgörande af Konungens Befallningshafvandes honom jmeddelade uppbörds ordres, berörde medel till Konungens Befallningshafvande insändt, hvilket af von Zweigbergk upngifne förhållande icke kunde anses vara styrkt genom de härom af von Zweigbergk gjorda anteckningar uti hans i tjenslen förda brefbok, helst vederbörande intygat, att det, enligt hans uppgift, till Landtränteriet insände belopp af contanta medel icke kommit Konungens Befallningshafvande eller Ränteriet tillhanda, äfvensom von Zweigbergk, i denna del, gjort stridiga förklaringar, såsom, enligt anteckningarne i brefboken, att medlen skickats till Landtränteriet, och slutligen, under skriftvexlingen i saken, att det vore utom all tvifvel, att von Zweigbergk insändt penningarne till den vid 1838 års slut tjenstförrättande Lands-Secreleraren, pröfvade Banco-VIskottets Utlåtande, Nia 20* 7 Kongl. Hof-Rälten rättvist ålägga von Zweigbergk att till Banken genast utgifva de omstämde 192 R:dr 38 sk. 10 rist. Banco, med derå fordrad feni proc. ränta från den 5 December 1828, samt 14 R:dr 30 sk. samma mynt, såsom ersättning för Bankens rättegångsutgifter. Öfver ifrågavarande motion har Utskottet infordrat utlåtande af Bankens Fiscals-Embete, som, i anledning deraf, jemte anmälan, att det von Zweigbergk ådömda belopp nu mera Blifvit bos honom genom Konungens Befallningshafvande uttaget med tillsammans 345 R:dr 29 sk. 7 rist. Banco, anfört, att von Zweigbergks berörde motion, efter Fiscals-Embetets åsigt, egentligen innefattade ett yrkande att, sedan bans commissionär försummat att öfver Kongl.
Statsterkets tillstånd och behof beräknadt lill 150,000 R:dr Rimt och denna beräkning blifvit uppgjord vid en tidpunkt, då priserne på lifsförnödenheter varit särdeles högt uppstegrade, anser jag Stats-Utskoltet hafva saknat all anledning att förhöja summan tillj.175,000 Ridr Rimt, hvadan jag emot detta Utskottets förslag mig reservtrar.» Vid Gite punkten (extra anslagen), med instämmande uti den af Herr Björck i ämnet afgifna reservation; 86 Slats-Utskottels Utlåtande N:o 71. af Herr Björck: »Stats-Utskottels Utlåtande rörande anslagen under 4:de Hufvud-titeln innefattar åtskilliga förslag oell yttranden, deruti jag icke kunnat instämma; men då den enskilda meningen icke kan göras gällande emot tänkesättet hos en öfvervägande majoritet, har jag ansett det i allmänhet ändamålslöst att ytterligare framhålla mina åsigter i lönereglerings-frågorne, hvarför dessa endast i några få hänseenden i denna reservation komma att vidröras. Deremot har jag funnit mig icke böra underlåta att fästa närmare uppmärksamhet vid sådana ämnen, hvilkas behandling i enlighet med Utskottets förslag skall för stats-förvaltningen i framtiden medföra vådor eller ock utgöra hinder för de förenklingar och förbättringar i denna förvaltning, sorn synas nödige och möjlige. 1) Departements-chefens lön anser jag icke böra bestämmas till högre belopp än 12,000 R:dr, då tillökningen ändock hlifver öfver 14 procent. Fördelen af boställe, som Departements-chefen åtnjuter, hör jemväl komma under betraktande. 2) Den plan till en förändrad arbels-ordning inom Departementet, hvartill Utskottet ansett sig höra uttala ett bifall, finnes icke ens omförmäld uti den Kongl. Propositionen eller i del deruti åberopade Protokollet för Landtförsvars-ärenden, utan förekommer endast i den underdåniga framställning, som i afseende på Finans-departementet af vederbörande Föredragande afgifvits.
Stadna dervid två Stånd emot två, bör förslaget hvila, dä deras mening, som detsamma förkastat, hvilar i opinionen till ledning för blifvande definitiva beslutet. Consequenta följden af Hr v. Hartmansdorffs förslag vore, att, i händelse vid sednare riksdagen arne Stånd förkastade förslaget, frågan borde hänskjutas till förstärkt Utskrs afgörande. Jag tror, att med aldrig så liten lugn pröfning man skall finna, att något stöd för den åsigt, att 2:ne riksdagars sammanstämmande beslut erfordras till en grundlagsförändring, icke finnes i grundlagen. Någon jemnförelse emellan förstärkta StatsUtsk. och förstärkta Constit.Utsk. kan icke komma i fråga. Det sednare tillkommer nemi. endast att besluta om modificationer i redaclionen, då nemi. alla Stånden äro ense om, att förändringen bör äga rum, men äro skiljaktiga i afseende på termerna; men att» då två Stånd slädnät emot två i fråga om sjelfva saken, underkasta frågan votering i förstärkt Constit.Utsk. kan icke stå tillsammans med det af grundlagsstiftaren afsedda ändamålet med förstärkt Constit.- Utsk., sorn vill, att nyttiga grundlagsändringar skola ske, Om då i Stånd af förbisedt eget interesse eller missförstånd ogilla ett förslag till grundlagsförändring, som i sina följder kunde vara nyttigt, är det då väl nyttigt för nationen, att ett sådant förslag blir undertryckt och icke lemnadt till opinionen att ånyo betraktas? För min de| kan jag icke annat än högligen ogilla Hr v. Hartmansdorffs förslag; men efter jag har prdet, anhåller jag deremot att fa fästa H. Ståndets uppmärksamhet på Hr Hjärnes tillägg i afseende på inskränkningen i apmärknrsrätten inom Stånden, hvilket ämne äfven inom Utsk, utgjort föremål för öfverläggning åtskilliga plenidagar, och hade af Utskblifvit föreslaget, derest Utsk:s pluralitet förmodat, att detsamma skulle kunnat vinna framgång inom Stånden, dertill Utsk., med erfarenheten af denna riksdags anmärkmssätt inom Stånden, saknade ali anr ledn.
Af motionen bilagda handlingar inhemtas att Lagerberg såsom frivillig under kriget 1014 deltagit i stormningen af Liers skans samt uti affärerna vid Medskogs kyrka och Skottruds by; alt han år 1820 antagits till Underofficer vid Wermlands regemente, vid hvilket lian sedermera genom nit och duglighet befordrats till 5:dje Major; att han under komuiendcringen i Schleswig tjenstgjort såsom Place-major i Flensburg och derstädes, enligt hvad ett af General-löjtnant Malmborg meddeladt intyg visar, genom outtröttligt nit och verksamhet städse löste den svåra uppgiften att upprätthålla ordning bland en upprorisk befolkning; samt alt enligt samma intyg Lagerberg alltid utmärkt sig såsom en särdeles nitisk och praktiskt duglig officer. Vid sådant förhållande och då af ett motionen bilagdt transsumt af bouppteckningen efter aflidne Major Lagerberg inhemtas, att vid hans död behållningen i boet uppgått till endast 81 R:dr samt då, efter hvad Utskottet inhemtat, Major Lagerbergs enka ej åtnjuter någon pension från Arméens pensionskassa, har Utskottet ansett henne böra tilldelas något understöd af allmänna medel och hemställer derföre, att Major Lagerbergs enka, Charlotta Lagerberg, född Lilliehöök, må på allmänna indragningsstaten uppföras till åtnjutande af en årlig pension å 400 R:dr. Stockholm, tryckt hos N. Marcus, 1863. Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 153.
Pappa öste själf för soppan, under det bans wärdinna förde ordet ocb det lät s o m kvitter. H o n hade träffat fadrens bäste vän o c h detta berättade h o n nu, ty h o n förstod, att det skulle k o m m a fadren att se mindre allvarsam ut. Det gjorde också så, ty han såg genast u p p från sin tallrik o c h ville höra mer. Och lillan berättade. H o n hade bannat h o n o m, för att han icke varit hos fadren på länge, o c h han hade snart lofvat att k o m m a. Nu var lektor Dahls dystra utseende borta; tanken på denne jovialiske vän kunde k o m m a h o n o m att le, t. o. m. då han hade allvarligare saker att tänka på än denna dag. Medvetandet o m att han hade ett dylikt besök att vänta och att han skulle få ett godt skratt gjorde h o n o m lätt till sinnes. H a n ville höra ännu mer o m detta sammanträffande, m e n det hade blifvit så kort, ty » h ö k e n » hade kommit. Den lilla hade d o c k vunnit sin afsikt: pappa såg mindre allvarsam ut, han skämtade, och de utgjorde ett muntert sällskap, de tre. Efter middagen bars kaffet i n; en k o p p m e d tillbehör på en bricka. Sådana små händer, som lade i socker, som skötte kannan o c h slogo i grädde, så att kaffet blef lagom b r u n t l Sådana försiktiga rörelser för att inte tappa koppen, då den räcktes åt fadren, där han halflåg på soffan. Det tycktes göra henne bekymrad, ty h o n frågade orolig: » Och alla de där böckerna skall du läsa? » » Ja, alla. » » Å h, du blir så trött. » » N e j, visst inte. » Och h o n frågade vidare, ty h o n hade tanke på alla: » Finnes det tafvelböcker bland d e m? » » Ja, det finnes sådana. » » D e m visar du oss i kväll. » » Ja, i kväll. » » Ja, då k o m m a vi. » Dörren stängdes försiktigt, o c h små fötter tramS9 crcj CD Bidrag mottagas med tacksamhet.
R:dr eller derutöfver, och tillfälle saknades att fondens medel på dittills föreskrifvet sätt utlåna, derom borde hos Kongl. Bergs-kollegium göra anmälan, då detta Kollegium egde att i dylikt fall förordna om medlens användande lill uppköp af obligationer, som löpte med ränta ä 4 proc. eller derutöfver, och vore utgifna antingen af Rikets Ständers Riksgälds-kontor eller af sådan Hypotheks-förening, hvars lånereglemente blifvit af Kongl. Majit stadfästadt. Då således den vid redogörelsen den 1 November 1854 af sistlidno riksdags Stats-Utskott anmärkta betydliga summan af 7,149 Ridr 45 sk. Banko, som utan ränta sistnämnde dag i Bergslagets kassa innestod, efter hvad Utskottet då förmälde sig hafva anledning förvänta, numera befinnes hafva nedgått till blott 994 R.dr 9 sk. 10 rst. Banko, samt nådiga föreskriften i Kongl. Majits högstberörde Bref den 11 Maj 1855 således är af Ränte-ersältnings-fondens förvaltning behörigen iakttagen, får Stats-Utskottet, då den här ofvan intagna redovisningen ifrån den 1 November 1854 till s. d. 1858, i alla öfriga af Utskottet granskade delar, jemväl blifvit lemnad utan anmärkning, detta förhållande hos Rikets Höglofl. Ständer till kännedom härmed vördsamt anmäla. Stockholm den 15 Mars 1860. lith. till R. St, Prut. 1859 & 1860. Arik. till Exp.-Utsk. dea 17 Mars 1860, kl. 7 e. m.
Deputerade från den mindre del af länet, der persedelräntor efter markegång utgå, hade häruti instämt med tillägg af det förslag, alt spanmålen måtte få beräknas uti råg, korn och hafra, en tredjedel af hvartdera slaget, så vidt ej i hela det öfriga riket, der ränteförenkling ifrågakomme, spanmålsräntan skulle bestämmas till en tredjedel råg och två tredjedelar korn, då sådant äfven syntes lämpligt att här blifva gällande; hvarjemte erinrats, att på de Götheborgs stad donerade räntor af Säfvedahls härad, som utginge elier bestämda lösningspris, ränteförenklingen icke måtte inverka eller tillämpas; och hade, till hvad af deputerade sålunda blifvit framställcjt, Kongl. Maj:ls Befallningshafvande i länet tillstyrkt bifall. Med anledning af hvad sålunda förekommit och i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nu meddelade Nådiga förslag, med undanlag af hvad det rörer dagsverks-räntan, som deriili blifvit till bibehållande såsom särskild skattetitel upptagen, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte, för deras del, besluta, att: l:o Såsom hufvudränte-persedlar inom de härader af Götheborgs och Bohus län, der persedlarne utgöras med markegångsförvandling, bestämmas spanmäl och smör; 2:o Nuvarande spanmålsräntan af flere slag förvandlas till viss spanmål af en tredjedel råg, en tredjedel korn och en tredjedel hafra. Smör bibehålies. Dagsverken förvandlas, hälften till spanmål efter enahanda fördelning, som nyss nämnd är, och hälften till smör; 3:o Alla öfriga nuvarande, uti jordeboksoch hemmantalseller ordinarie räntan inbegripne, persedlar förvandlas til! bestämd penningeränta att, jemte till penningar förvandlade bråktalen och nuvarande skattetiteln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder. Jemtlands län. Kongl. Maj:t hade ansett, att af de få räntepersedlar, som i detta län utginge med förvandling efter markegång, icke någon lämpligen borde såsom sådan bibehållas. Bih. till R. St.
Berörde skjutsningar kunna således ej utgöras utan biträde af de hemmansinnehafvare, som äro egare af hästar, och, i händelse sådane hemmansinnehafvares lagliga förpligtelse, att lemna detta biträde, komme att upphöra, skulle det blifva af dessas godtfinnande beroende, om och till hvad pris kronotransporter kunde besörjas. Härvid bör ej heller förbises, att denna tjenstbarhet mera omedelbart utgår för det allmännas nytta och behof, än befordringen af post och resande samt att kungsoch kronoskjutsningen i allmänhet ej är af samma betungande egenskap, som de öfrige skjutsningsbestyren. Den förekommer, särdeles kungsskjutsen, i de flesta orter mera sällan och tiden för utgörandet tillkännagifves på förhand, så att de skjutsningsskyldige ej behöfva i afvaktan derå, såsom ofta för annan skjutsning, när tillfället dertill är ovisst, kan vara af nöden, längre tid hålla sina hästar obegagnade i beredskap. Det bör emedlertid medgifvas att kronoskjutsningen på en och annan ort varit temligen besvärlig; men detta förhållande har likväl redan, i följd af ångfartygs-konnnunikationernas utveckling ej obetydligen, förändrats, enär, enligt 3 och 103 §§ i Kongl. Förordningen den 6 September 1842, fortskaffning af, så väl trupper, som persedlar, för Kronans räkning skall företrädesvis sjöledes ega rum. Ännu mera lindring kommer dock att de skjutsningsskyldige beredas, i den mån jernvägsanläggningarne hinna fullbordas, då otvifvelaktigt den kronoskjuts, som följt hufvudvägarne i landet, kommer att till största delen upphöra. En särskild åtgärd anser Komitén sig jemväl böra här omförmäla, som i hufvudsaklig mån undanröjt en på vissa orter tillförene öfverklagad olägenhet af kronoskjutsningen.
M. underdå. nigst frambära deras undersåtliga erkänsla för E. K, M:ts. visa försorg , och tillstyrka antagandet af detta enhetens absoluta mått, enär det med mathematisk noggrannhet hinner blifva bestämdt. Räryid anse Riksens Ständer angeläget, gtt, vid bestämningen af Pendelns längd, Sven. ska Foten bibehålies, utan ali slags förändring, vid sin nu egande saint af ålder innehafde storlek; och om, efter skedda uppgifter, någon olikhet förefinnes emellan de hos olika Auctoriteter förvarade Rikslikare, den, sorn finnes uti Kongl, I.andtmäteri-Contoiret , da må blifva basis, emedan på densamma refuingen af hela Svenska jorden grundar sig samt alla beräkningar vid, köp af fast egendom efter denna norm ärq uppgjorda och afslu(adp. Underdåniga Skirfvelser. 381 Sedan absoluta enheten således blifvit bestämd, tiilstyrkes antagandet af de föreslagne relativa enheter, nemligen: För Längdemåttet: Foten. För Rymdemått tet: Kannan och för Vigten; Mari (VictualieSkålpund). 2:0 Derefter framstår i ordningen enheternas fördelning på sådant sätt, att den för det allmänna användandet och i Räkenskaper medför den största beqvämlighet. Kongl. Vetenskaps-Academien föreslår härtill, utur mångsidigt uppgifne skäl, decimal-fördelningen. De oberäkneliga förmonerne af detta räknesätt, grundat i loitals, serien af vår allmänna räkning, äro så gifna och i alla cultiverade Länder så erkända, samt, hvar tillfället medgifvit, begagnade, att dess företräde af ingen lärer betviflas. Riksens Ständer anse således dess antagande satt utom all fråga och vill endast fästa E. K. Mits Nådiga uppmärksamhet på lättheten vid dess införande i Sverige, hvarest Allmogen nästan i alla räkningar nytja hälfter, fjerdedelar, åttondedelar o, s. v., hvilka lätt förvandlas oell, med den minsta vana, för ögat göras tydliga, genom Centecimal-bråken 50, 23, i2| o. s, v.
U1 i 5 §. af ifrågavarande Nådiga Instruction, stadgas, att, innan mätning, uppskattning och indelning af Kronopark eller Allmänning hunnit verkställas, skall för hushållningen under tiden en provisionel huggriingsplan derå af District-förvaltaren uppgöras, sålunda, att, af areal-vidden årligen afverkas endast ylgidel af Barrskogen och ,gidel af Björk,- Aloch Aspskogen, i hvilken areal-beräkning icke intages annan än skogbärande mark och föl jagt ligen icke så ofruktsamma borg och mossar, att derå Ib-re träd icke frambringas än, som svara emot antalet af nödiga fröträd, å hvilken sä beskaffade mark trakthuggning således icke må införas.” Enligt Herr Prosten Gumat/ii förmenande, skall denna föreskrift i synnerhet åstadkommit obelåtenhet, samt den provisionella huggningsplanen helst böra undvikas, och den nya hushållningens införande uppskjutas, tills efter föregången noggran mätning uppskattning och indelning, en säker hushållsplan definitivt kan antagas. För att nu, vid den provisionella planen undvika misstag, skall tiden lör skogens återvext vara allt för rundt tilltagen, hvarigenom en alltför ringa del af skogst i 11 gå nge n fai ärligen användas och i samma förhållande uppslår brist för det, efter förra vanligheten, påräknade årsbehofvet. Ätervexten skall, utan afseende å olika local-förhallanden och den olika skogens mognad, som erfordras för serskildte behof, vara beräknad till den längsta till, som någonstädes i Riket erfordras för skogens fulländade vext. till timmer; och då på sådant sitt det närvarande behofvet skall vara oskäligen förbisedt, för att förvara tillgångar för framtiden, och menigketerne derigenom tillskyndas en högst förderflig rubbning i sin hushållning, har motionären föreslagit, att antingen införandet af den nya bushållnings-planen på Allmänningar ne må fördröjas tills alla nödiga förberedelser dertill äro verkställde eller ock återvéxttiden rättas efter locala eller ofvanantydde olika förhållanden.
I sådant fall önskade jäg att hvarken stora eller lilla katekesen funnes till; men är det sannt att religionsundervisningen icke är slutad med katekesläsningen, icke heller med vår första nattvardsgång, då kan jag omöjligen finna någon fara deri, att en grund vore lagd genom inhemtande af den hel. skrift och att genom utanläsninsen vissa hufvudpunkter klefve fästade i barnets minne, hvilka sedermera aldrig gå förlorade; — jag kan icke (leri se någon fara; tvärtom ser jag deri ett vilkor för den törsta underisningeh, hvilken icke kan bibringas på annat sätt än genom eget arbete, äfven om skickliga lärare dertill finnas. Dessutom har man sagt att katekesläsningen väl talar till barnets minne, men icke till dess förstånd. Jag vill medgifva att förståndet icke tages mycket i anspråk; men barnet har ännu ett tredje och det är känsla eller hjerta, och religionsundervisningens inverkan derpå ifrån de spädaste åreu mäste vara långt ifrån skadlig, tvertom i högsta måtto nödig. Jag skall icke längre uppehålla K. o. Ad., jag har nu uttalat min åsigt. Hr v. Qvanten, Emil: Jag ber att få förklara att jag må ste instämma i Hr Wennerströms yrkande, att K. St:r måtte hos K. M:t anhålla, att han täcktes genom premiers utfästande upmuntra till författande af läroböcker i kristendomen, så affattade att utanläsning kunde, såvidt möjligt vore, undvikas. Beträffande Hr Schultzenheims anmärkning, att en sådan förändring skulle blifva svår att genomföra, så tror jag att, om K. M:t utfärdar ett stadgande, att utanläsning hädanefter icke må ega rum, så få väl lärarne lof stalla sig detsamma till efterrättelse. Hvad beträffar det för Inde att Erih. Creutz1 motion icke blifvit behandlad i förening med ifrågavarande tvenne, så har visserligen Hr Nordenfelt afgifvet förklaring om orsaken dertill, och jag, för min del, tager denna förklaring för god, ,med undantag endast af det skäl, han anförde, att Erih.