Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Likväl visar del sig af flera förhållanden, all handelsrörelsen i del hela härstädes snarare tilltagit än aflagit under de begge sisla q v inqvennierna, hvartill utan tvifvel besutne allmogens i kringliggande landsorter ökade välstånd i någon mån bidragit. 43 Handtverkerierne, som i allmänhet ännu äro mindre betydliga, idkas dessutom icke, då man härifrån undantager några verkstäder, som berömligen skötas, med den ordning och drift, som skulle kunna bidraga tili denna rörelses förkofran. Stadens handtverkare äro således för det mesta obemedlade eller fattige, hvilket tvifvelsutan härrörer mindre af något deras alltför stora antal, än af elen omständigheten, att de nya handtverkare, som efter utståndna läroår nedsätta sig såsom mästare, merendels sakna erforderliga lörJagstillgangar och stundom äfven skicklighet, alt med ordning börja och med drift sköta sina handtverk. Flere kunnige handtverkare från andre oriel' hafva likväl efter eldsvadan och under sednare åren etablerat sig härstädes, deribland vagnmakare, smeder och sadelmakare, hvilket förandledt till uppkomsten af en ny industrigren genom förfärdigandet af allehanda slags åkdon, sorn till stor del afsättas i Norrige. O Tillförseln på stadens torg och marknader af spannemål, viclualicr och andre landlmannaprodukter är någorlunda ymnig; men priserne derå, sorn tillforne kunde kallas lindriga, jemförelsevis mot en del andre släder, hafva under sednare åren uppstigit, härrörande sådant från ökad konkurrens af köpare, lill hvilken Angbålsfarten äfven något bidragit. Spannemålshandel, hvartill de staden angränsande produktiva landsorterne skulle lemna godt tiillälle, idkas ännu icke inom staden i någon tillräcklig skala, hvilket åter torde komma att ske framdeles vid förändrade omständigheter med spannemålshandeln i allmänhet, i synnerhet som stadens handlande oell trafikerande, under stadens återuppbyggande efter eldsvådan, bland annat jemväl afsell behofvet af större varu-upplagsmagaziner.
Missgernings-B tiken fastställde böter för den, som sårar annan i ansigte eller hals, eller hugger af lem eller slår ut tänder, mätte utbytas emot de straffarter, som Criminal-lagförslaget för dylika brott utsätter; i anledning hvaraf Utskottet bör anmäla, att förslagets 16 Capitel i Straff-Balken, jemfördt med 2 Capitlet af samma Balk, innehåller, dels i 23 att den, som gör sådan misshandel å annan, att denne deraf mister talförmåga, syn eller hörsel, eller hand, fot eller näsa, eller blifver oförmögen till slägtels fortplantning, eller faller i sådan sinnessjukdom, att vån ej är lill hans återställande, eller får annat stadigtvarande svårt men å sin helsa, skall dömas, om misshandeln skedde med berådt mod, till straffarbete, som bestämmes från Sex till och med Tolf år, och, om den skedde af hastigt mod, lill sådant arbete under Sex månader till och med Sex år; dels i 24 att, derest den misshandlade blifvit annorledes, än i 23 §. sägs, å någon del af kroppen stympad, så att svårt lyte deraf kommit, eller mistat bruket af någon lem, eller råkat i sjukdom, som lifsfarlig varit, gerningsmannen skall dömas, om misshandeln skedde med berådt mod, till straffarbete, som utsattes från Tre till och med Nio år, och i annat fall till sådant arbete, från och med Sex månader till och nied Tre år, eiler fängelse; och föreskrifves i 2 Cap. 6 §. samt följande §. §. af nyssnämnde Balk, huru straffarbete och fängelsestraff, hvilket senare användes såsom enkelt fängelse, ensligt fängelse eller fängelse vid vatten och bröd, skola verkställas. Emot antagandet af Herr Cederschjöhls senare förslag finner Utskottet två väsendtliga hinder möta, det ena, att det vore olämpligt införa ett helt Bih. till R. Si. Prot. 1840• 7 Sami. 1 A/d. t3 Häftet. 2 jo Lag-Utskottets Betänkande, N.-o 4^- och hållet nytt system för bestraffning af de i 34 Cap.
Annu en sak måste jag vidröra. R. o. Ad. har vid föreg:de riksdag förklarat, att dess sjelfskrifvenhet ej skulle lägga hinder i vägen Den 28 Augusti. 8t vägen för en efter nutidens anda lämpad representationreform. K. o. Ad. har deruti handlat ädelt och fosterländskt, men R. o. Ad. skall dock alltid ihågkomma, att det dyrbaraste arf förfädrens förtjenster och fäderneslandets tacksamhet leinnat oss, är rättigheten att värna vårt fosterland ; och förr än vi åt en trygg framtid kunna öfverlemna detsamma, förr skall icke eller Ii. o. Ad. afsäga sin höga rätt. Hr Ehrenhoff, Gust. Herman, anförde skriftligen: Den mängd af konstgrepp, som framtvingat det till afgörande nu föredragne förslag till representationens ombildning, samt den revolutionära andan deri, göra till en pligt för hvarje representant, som önskar att se sitt fädernesland oberoende och lugnt, att högt yttra sitt ogillande öfver de män, som uti nationens sköte nedlagt ett sådant frö till splittring och partiyra, och innan jag afgifver min röst till förkastelse, sä anhåller jag att i korthet fä redogöra för mina tankar i ämnet. Enhet och kraft åro hufvuddragen uti hvarje duglig Styrelse, och för att vinna denna enhet i Styrelsen hafva vi en Konung, och för att gifva kraft deråt, hafva vi fått lagar, som göra Konungen oberoende af dagens mänghöfdade ambitioner. Det är således dessa lagar och denna Konungamakt vi mäste upprätthålla och, vid ett anfall som detta, försvara. Denna dyrbara pligt åligger i främsta rummet R. o. Ad. Åsidosätta vi den, så hafva vi frångått vår bestämmelse och sjelfve uttalat vår dom. Enhet och styrka måste vi gifva Styrelsen; men huru blefve detta möjligt, om representationen vore sammansatt genom allmänna val?
Utlåtande* i anledning af gjorda anmärkning ar vid Utskottens Betänkande N:ö 5, rörande Kamtnnr Rättens rättighet. att i vissd fall fullfölja gjorda anmärkningar* Emot Utskottens loréståéhdé Betänkande llafva aHmärkningat blifvit gjorde: Hos Högloft. Kiddefshapet erch Adeln: af Herr tjjentät Gustaf, söm, i afseende £>å första punkten af Utskottens Betänkande, deri Utskotten ansett sig éj kunna tillstyrka yrkadt upphörande af det, genom Kongl; Brefvet den 20 Öctohér iriéddéldte Stadgande, ”att anmärkningar mot sjelfva Uorvaltningsåtgärderne äf något Cöllegium, ”eller annat allmänt Verk äf lika värdighet, ”eller någori dess Bedätriöt, öller ock en ”Kongl. Majit allena fedo-skyldig Embets”man, börk hos Kongl. Majit i' underdånighet anmälas, innan de till Vidare handjlih. till Riis, St, Prot, 1628, 1829. jide Sami. a:dr* AfJ 1 tilde Haft; i 2 Ifagsmt ÅSm. Besv. och Otc. \Juk. Un, N-.o 45.
I händelse Justitie-Ombudsmannen vid samma Riksdag, under hvilken han blifvit vald, alsäger sig det erhållna förtroendet, eller med döden afgår, skola Riksens Ständer i Embetct genast insätta den man, som de till hans efterträdare utsett. Skulle Juslitie-Ombudsmannens utsedde efterträdare, under påstående Riksdag, afsäga sig det erhållna förtroendet, eller i Juslitie-Ömbudsinans-Embetet insättas, eller med döden älgå, utväljes, på ofvan stadgade sätt, en annan behörig man i hans ställe. Inträffar något af dessa fall emellan Riksdagarne, skall Riksens Ständers rätt härutinnan, genom deras fullmäktige i Banken och Riksgälds-Kontoret, utöfvas. enahanda sätt, välja en man af de egenskaper, som hos denna Embetsman erfordras, att honom efterträda, i fall han, innan den nästföljande Riksdagen, skulle med döden afgå, samt att a täfra em betet under den lid Justitie-Ombudsmannen kan vara af svår sjukdom, eller annat laga förfall derifrån hindrad. I händelse —■- utöfvas. Itiksclags-Ordiiisigen. § 63. 4:o Elektorerne böra, vid samma tillfälle, då Justitie-Ombudsmannen utses, och på enahanda sätt, välja en man af de egenskaper, som hos denna Embetsman erfordras, för att honom efterträda, i fall han, innan nästföljande Riksdag, skulle med döden afgå. J händelse Justitie-Ombudsmannen, vid samma Riksdag, under hvilken han blifvit vald, afsäger sig det erhållna förtroendet, eller med döden afgår, skola Riksens Ständer i Embetet genast insätta den man, som de till hans efterträdare utsett.
Med full kunskap om proportionen emellan dessa försträckningar kunde så väl liqviden uppgöras, som de inflytande medlen remitteras för hvardera fonden serskildt, i den mon inbetalningarne verkstäldes, och på detta sätt hade Rikets Ständers Beslut om Creditivels användande blifvit uppfyldt.. Ätt den andel af Creditivet, som till nödställdes understöd blef öfverlemnadt till Landshöfdingen i Wermlands Län, af honom användes på eLt med Rikets Ständers Beslut fullkomligt öfverensstämmande sätt, är mig ganska väl bekant, och då han alldeles icke inlåtit sig i någon Spannemålshandel, blir det för mig så mjmket mer oförklarligt hvarföre den Spannemål, hvilken äfven försent afsändes till detta Län från Allmänna Magazinslnrältningens Förråder, nu skall betalas af CreditivFonden och denna således plikta för misstag - 4o8 Den 25 November. 11a anordningar af Magazinslnrättningens mer och mindre skadade gamla Spannemålslager. Af en tryckt Berättelse, som jag erhållit, har jag äfven trott mig finna, att Landshöfdingen i Elfsborgs Län ansett sig uti sin Redovisning höra åtskilja CreditivFonden från det understöd, sorn erhållits från Allmänna Magazinsln rättningen, och genom sjelfva sin redovisning bevisat, att detta icke var omöjligt. Då Rikets Ständer heslöto upplösningen af Allmänna Magazinslnrättningen, var det deras omisskänneliga mening, att allt livad af denna Inrättnings lager och förråder kunde från förstöring frälsas, borde användas till afbetalande på de millioner Banken härtill falt förskjuta. Då Magazinsstyrelsen öfverlemnades till Kongl. StatsContoret, var en betydlig del af Sparrnemålslagren realiserad. Jag anhåller få fråga de närvarande Herrar BancoFullmägtige huru stor andel Banken häraf ärhållit? jag frugtar, att det varit föga öfver 4o,ooo R:dr B:co, då Magazinsfondens skuld likväl uppgår till minst 1,800,000 R:dr B:co.
Det skulle desimom möjeligen kunna hända, att en enskild man kunde fa sin mening, wtd samma Riksdag, yttrad, intagen i Constitntions Utskottets omarbetade betänkande och afgjord, dä deremot Konungen, om hwarö propsikioner ej ett ord finnes omsörmalt i Utskottets förslag, skulle se deras af gö - Zz4 Den s IunU. förande till den nästföljande Riksdagen hänskjutit, Viii Constirutions-Ukskotlet i sitt för tredje gången lill Rlks-S'änden afgifne förslag, hwilket owilkorligen hör lill afflag eller bifall framställas, skulle intaga en erkändk ny fraga och sammanpara den med flera andra, hanlande sedan sista Riksdag, fä skulle Riksens Ständer, pä sätt af en wärd ledamot redan bliswit anmärkt, antingen nödga? antaga akt, föp att befordra nyttiga och oumgängeliga förändringar, samt dymedelst bryta stadgade former, el* ler ock förkasta allt, för att ät formerad helgd, up« offra sjelfwa sakens ivärde.
xadsskrifvare, Pröfnings-Comité funnit skäligt Taxerings-Comités åtgärd rätta, den Skattskyldige må, inom viss tid ifrån delfående Bevilln.'ZJtskottets Betänkande N:o 13. 39 af Pröfnings-Comités Beslut, fullfölja sin ta-] lan, genom till Kongl. Kammar-Bätten ställde Besvär, sorn af ÖfverStåthållaren i Hufvudstaden, och Konungens Befallningshafvande 1 Orterne,till Kongl. Kammar-Rätten insändas, för att i laga ordning behandlas; samt att vederbörande å Kronans vägnar ega med Skattskyldig lika rätt, att öfver Pröfnings-Comitéens åtgärd sig hos Kongl. Kammar-Rätten besvära. I grund af dessa Stad. ganden, har Kongl. Kammar-Rätten hittills varit Öfver-Domstol uti Bevillningsmål. Det är icke genom någon till Utskottet ankommen Motion yrkadt, och ej eller har Utskottet eljest, för egen del, funnit anledning tillstyrka, det deaoa Öfver-Domstol i Bevillningsärenden hädanefter må upphöra. Uti skottet anser fastmera, för vården om den enes och andres under Taxeringen beroende rätt, nyttigt och oundgängligt, att, sedan Rikets Höglofl. Ständer, genom åtagandet af en viss Bevillnings-Summa och genom stadgandet af den Förordning, efter hvilken Bevillningen skall fördelas och utgå, utöfvar Svenska Folkets rätt att sjelf sig beskatta, samt uppdragit tillämpningen åt Taxeringsman, sorn ibland Folket väljas, en Ofver-, Domstol finnes, för pröfningen af deras ta-] lan, hvilka anse sig förnärmade.af Taxeringsmännens åtgärder, och icke vilja deråt nöjas. / 3o Eevilln.' Utskottets Betänkande N:ö 12» Huru gränsorne för denna Öfver-Dorn1” stols befattning med Bevill nings-målen mi. utstakas, är det ämne» som förrberörde Motioner egentligen omfatta.
Som hinder icke kan för denna Afdelning möta att öfvertaga den direkta befattningen jemväl med Salpeterns anskaffning, bemställes att K. M. täcktes uplösa SalpeterKomitéen och åt ArméeFörvaltn. updraga de bestyr, som nu äro denna Komittee anförtrodda. De närmaste verkningarne af en sådan förändring, blefve enhet i försorgen samt besparing i förvaltningskostnaden. Tillsyn och vård om Kronans Artilleri-verkstäder, Förrådsoch Kruthus, samt bekostande af deras nybyggnad och vidmakthållande. Den 4 December f. m. Tredje Afdelningen, på 2 Byråer fördelad. Fästningars opförande oeh vidmakthållande, jemte vården om deruti uplagda förråder. Landtförsvaret, samt indelta och värfvade Arméen tillhöriga Embetsoch Boställshus, Kasernernes vakthus, militäre arrestrums, sjukhus, verkstäders, förrådshus, trossbodars och stallars byggande och underhållande, mot ersättning af de medel, som på hvarje afdelnings stat härtill anvisas. För att kunna åstadkomma en så omfattande byggnadsförsorg, som skulle göra ÖfverlntendentsEmbetets nu ägande befattning, bland annat, med allmänna Garnisonssjukhuset i Stockholm samt med granskning af kostnadsförslagen till ny byggnad eller iståndsättande af karaktershus å M i 1 i t iaebostä 11 en, umbärlig, borde inom denna afdelning af ArméeFörvaltningen inrättas en serskild Byrå (Byggnadskontor), bestående af en Intendent med skrifbiträde, den förstnämnde derjemte tilldelad ersättning i och för de årliga inspektionsoch besigtningsresor, derom berättelser till vederbörande afdelningar skulle af honom afgifvas. Pontontränen. Sappör utredningen. Inqvarteringen i fästningar, städer och garnisonsorter. Ved och ljus för fästningar och garnisonsorter. Kommendantsskapsutgifter. Dispositionen öfver fästningarnes till försvaret obehöfliga mark. Fjerde Afdelningen. Fältoch triangelmätningar. Rekognosceringsarbeten. Militärkarteverket. Krigshistoria. KrigsArkivet.
N:o 4 anmälda, sedan sista riksdag hvilande grundlagsändringsförslag, ang:de upphäfvande af hvad nu stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen, voterar jar den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, blifver berörde förslag af R. o. Ad. förkastadt. Efter voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 134. Nej — 47. Upplästes och remitterades till StatsUtsk. K. M:s nedannämn2 H. 47 -370 Den 21 September e. m. da, denna dag ankomna nåd. propos. och skrifvclser till 11. St. af d. IG dennes: ]:o Nåd. propos. om ett ytterligare anslag af 4000 r:dr årligen till understöd för rustoch rotehållare i Jemtland; 2:0 Nåd. skrifvelse, ang:de förslag lill ny inqvarteringsordning för Stockholms stad samt andra i sammanhang dermed förekomna frågor; samt 3:o Nåd. skrifvelse, ang:de inqvarteringen i de Skånska släderne samt i Götheborg. II. Ii. o. Ad. åtskildes kl. 2 e. m. In fidem protocolli, silbert Munck. Lördagen den 21 September 1844. Plenum kl. 6 e. m. Justerades ett prot.utdr. för denna dag f. m. Fortsattes pröfningen af de uti Const.Ulsk:s d. 14 och IS dennes på bordet lagda mern. N:o 4 uppgifna, sedan sisla riksdag hvilande förslag till grundlagsändringar. It. M:s nåd. propos., rör:de Konungens rätt att, efter riksdags slut, antaga eller ogilla lagförslag, dem R. St. under riksdagen öfvcrlemnat. It e g e r in gsforme n. § 87. R. St. äga afhöra Dess skäl att det vägra. Kan Konungen icke förr, än R. St. åtskiljas, fatta och meddela Sitt beslut, vare
Till följd af ett å allmänt möte i Calmar den 7 Oktober 1 863 faltadt beslut af kommunal-ombud och enskilda personer från Kronobergs, Blekinge och Calmar län har, på bekostnad af kommuner och korporationer inom dessa tre län, verkställts fullständig undersökning samt uppgjorts plan och kostnadsförslag för en jernvägsanlägg ning, åsyftande att med Wexiö stad, dit bredspårig jernbana under tiden blifvit från södra stambanan vid Alfvestad utlagd, sammanbinda de begge kuststäderne Carlskrona och Calmar. Denna föreslagna jernväg skulle från Wexiö sträcka sig i ostlig rigtning till en punkt norr om och nära intill Emmaboda gästgifvaregård, samt der utgrena sig dels åt Carlskrona och dels åt Calmar; varande jernvägens längd från utgreningspunk ten omkring o å 5j-:dels mil till hvardera af de tre nämnda städerne samt hela kost naden beräknad till något mera än '10 millioner Riksdaler Riksmynt. På ett nytt allmänt möte i Wexiö den 16 sistlidne Juni gillades och godkändes ej allenast den ifrågasatta jernbanans föreslagna rigtning, utan äfven det af utsedde komiterade uppgjorda förslag, enligt hvilket ansökning skulle göras om denna jernvägs byggande såsom stambana på Statens bekostnad, emot det att de i företaget intre serade orternas befolkning åtog sig, att dels genom kontanta bidrag och dels genom jordoch fastighets-expropriationers öfvertagande tillskjuta tillhopa en million Riksdaler af den i förslaget upptagna anläggningskostnaden. I afseende på de flera giltiga skäl, som tala för bifall till en sådan ansökning, får jag, till undvikande af onödig vidlyftighet, vördsamt åberopa hvad derom blifvit anfördt uti den af komiterade vid nämnda möte afgifna berättelse, som under JVs 1 finnes intagen uti bilugda tryckta handlingar. Endast några få omständigheter torde här böra särskildt framhållas.
Men under det å ena sidan Utskottet trott sig böra vidblifva den öfvertygelse, att innestående behållningar å creditiven icke böra uti sedelstocken inberäknas till högre belopp, än som motsvarar derå utställde aviserade oinlöste assignationer, hvaraf naturligtvis äfven foijer, det Rikets Högloft. Ständers föreskrift, ”att, då metalliska cassan ej öfversliger |:delar af sedelstocken, denne sistnämnde uti intet fall får ökas,” icke ovilkorligen måste tillämpas till de fall, då sedelstocken, i händelse af tillägg till de å creditiven outtagne behållningar, komme att öfverstiga omförmälde af Rikets Ständer, vid fråga om utsträckning af Bankens lånerörelse, bestämda proportion emellan sedelstocken och metalliska cassén, har Utskottet å andra sidan funnit högst nödvändigt, att vid sådane tillfällen, då förökning af sedelstocken, enligt de af Rikets Höglofl. Ständer fastställde grunder, kan komma i fråga, beloppet af de å creditiven innestående behållningar noga afses, på det att icke, genom craditivens anlitande i betydligare riton, sadelstocken måtte erhålla en sådan tillökning, att den uppbringades till ett, i jemförelse med metalliska cassan allt för högt belopp, hvarföre Utskottet trott det blifva nödigt i Reglementet föreskrifva, att, vid förekommande frågor om cassa-cred ili vs beviljande eller lånerörelsens utsträckning, beloppet af outtagne behållningar å de förut meddelad"? creditiven bör noga afses. Den af Motionairen föreslagna och, enligt hvad Utskottet inhemtat, af Banco-Styrelsen redan vidtagne anstalt, att öfver de creditiv, som blifvit vissa allmänna eller enskilda Verk och Inrättningar anvisade, föras i Vexel-Banken serskilde räkningar, vid hvilkas öppnande det beviljade creditivet varder vederbörande
Fråga har därför uppstått om tullavgifter. Följer 5 sidor med olika virkes dimensioner och tullavgiften för dessa. Stockholm den 23 februari 1813. O. E. LAGERHEIM. Föreningsförbund mellan Hans Maj: t Konungen av Sverige och det förenade Riket Stor Britannien och Irland. Stockholm den 3 mars 1813. För att nå en vidare utveckling av mellan Oss och Hans Maj: t Konungen av Storbritannien redan träffade överenskommelser, har Vi underhandlat med Hans Kongl Höghet Prinsen Regenten. Våra fullmäktige är Lars von Engeström och friherre Gustaf af Wetterstedt. Storbritannien har å sin sida förordnat Alexander Hope och Edward Thornton. Den 3 mars har upprättats ett förbund i Stockholm. De båda regenterna är livade att öka en vänskap och det goda förtroende, som lyckligen härskar mellan den. De ingår nu en förtrolig överenskommelse att bibehålla Nordens självständighet och påskynda tidpunkten för allmän fred. De har beslutat att uppfylla detta dubbla mål genom denna traktat. Hans Maj: t Konungen av Sverige förbinder sig att använda en arme med 30.000 man mot de gemensamma fienderna. Armen skall agera i förening med de Ryska trupper som ställs under Kronprinsens av Sveriges befäl. En överenskommelse om detta är redan träffad mellan Ryssland och Sverige. Hans Storbritanniska Majestät har för avsikt att lämna sitt bevis att förena sitt rikes intressen med Sveriges och Rysslands fördelar. Han lovar och samtycker till de överenskommelser som träffats och ställer inte något hinder mot Norges beständiga införlivande med Sverige. Han biträder Sverige dels genom sina goda kontakter men också om det blir nödvändigt med sin flotta i förening med svenska och ryska krigsstyrkan. Härvid förstås att Norges förening med Sverige inte skall ske med vapen så vida inte Danmark vägrar deltaga i Nordens förening. Sveriges Konung förbinder sig att denna förening skall verkställas med all skonsamhet som är möjlig för det norska folkets sällhet och självständighet. För att Sverige så snart årstiden medger, skall kunna genomföra sina operationer ställer Storbritannien en summa på 1 miljon pund sterling till förfogande att utbetalas i London med 200.000 pund per månad. Som bevis på den fasta och säkra borgen för varaktigheten av deras handelspolitiska förbindelser avstår Storbritannien till Sverige sin besittning Guadeloupe i Västindien. Denna koloni skall avlämnas under loppet av augusti månad, eller efter svenska truppernas landstigning på fasta landet.
Stuteris dagsverks ersättning * 17:0 Hingstpraemier Förslag till und. Skrift-, N:o 238. Barnmorskors underhåll, 807 Tunnor 5TT5 Kappar KronoTionde-Spannmål, å 5 R:dr Tunnan 1535: 38. 3, 20:0 Strömsholms Stuteri 5421: 3i. 7. hvaraf i penningar 4*5: 25. 10; Ordinarie Ränta 1001: 10. 9., eller efter förvandling 5qo6: 5. 9. 21:0 8000. — för att med 1000 R:dr disponeras till de nödvändigaste löneförbättringar "åt de vid Stuterierne varande Tjenstemän och Betjente, samt återstoden till liästafvelns förbättrande användas, på sätt E. K. M. i Nåder finner lämpligast och ändamålsenligast. 22:0 Till Salpeter-näringens upphjelpande 70,000: 28:0 Ersättning af jordförluster genom Götha och Södertelje Canal-anläggningar booo: — —■ Då utbekommande af det anslag af 6 R:dr 4o sk., som Ramlösa Brunn åtnjutit, icke på längre tid ifrågakommit, har beloppet blifvit på bestämda Statsutgifter uteslutet, utan att likväl den slutsatis bör häraf dragas, att vederbörandes rättighet ansetts gått förlorad, i afseende på medlens utbekommande efter derom i behörig ordning skeende anmälan j kunnande, i sist - 6 Exp. Utsi. Förslag till und. Slrifv. iV.-o 238, 239. nämnde fall, denna utgift bestridas af det å denna HufvudTitel till Restitutioner förslagsvis uppförda anslag af 4000 R:dr. Rikets Ständer framhärda etc. JV:o z3g.