Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Drätselkommissionen, å stadens vägnar, iklädde sig den nödhjelps-kommitteen ålagda gemensamma ansvarighet för de utdelade lånesummornas återbetalning; Stats-Utshottels Utlåtande, N:o 76. varande, genom Kongl, brefvet den 23 Julii sistlidet år, i nåder lmedgifvet, att meranämnda lån finge innehafvas under 5 år från lyftningsdagen, hvaraf de 2 första åren räntefritt samt derefter med 4 procents årlig ränta, hvilken, tillika med en tredjedel af ursprungliga kapitalet, borde vid slutet af hvarje år erläggas. Efter tagen kännedom, om de detta ärende rörande handlingar och sedan Stats-utskottet, till hvars utlåtande Kongl. Maj:ts nådiga proposition blifvit remitterad, inhemtat, att ofvannämnde stads Drätselkommissions ordförande och ledamöter, under den 10 nästlidne Jannuari, afgifvit sin skriftliga förbindelse att ”gemensamt iakttaga de angående lånemedlens redovisande och återbetalande till kapital och räntor uti ofvan liögstberörde ”nådiga bref meddelade föreskrifter,” får Utskottet förklara, det Utskottet anser, att den lill förlagslån åt näringsidkare inom förenämnde stad anvisade summa bör, i likhet med andra brandskadade städers innevånare tilldelade och af statsmedlen förskottsvis utbetalda låne-underslöd, Kongl. Stals-kontoret af Puksgälds-kontorets medel godtgöras, emot det att de stadgade kapitaloch ränle-betalningarne till sistnämnde verk ingå. Utskottet tillstyrker således, att, sedan omförmälde skuldförbindelse blifvit vederbörligen transporterad och, jemte öfriga ifrågavarande lån rörande handlingar, till Riksgälds-kontoret aflemnad, samma lans belopp, tio tusende riksdaler, må af Riksgälds-kontoret till Kongl. Stalskontoret utbetalas, samt att, till följd häraf, befattningen med ränteoch kapilal-liqvidernas uppbärande bör af Riksgäldskontoret öfverlagas.
Dessa justerare skola ställa sig till efterrättelse den för dem utkommande instruktion, samt lör öfrigt af Öfver-Direktören icke allenast laga befallning och underrättelse om hvad till justeringens behöriga verkställighet vidare hörer, utan ock för honom redogöra. A) Stapelstäderna må hafva sine egne edsvurne justerare, som de sjelfve löna ; dock skola äfven desse vara af Öfver-Direktören såsom skicklige godkände; och galle för öfrigt om dem hvad om andre justerare i nästföregående moment nämndt är. c) General-Landlmäteri-kontoret åligger att undersöka och stämpla alla likaremålt och likarevigter, samt att besörja om tillhandahållandet deraf, då sådane af vederbörande justerare reqvireras. Justerare skola ock vara förbundne att i tjensteus utöfning sig af sådane likarc-mått och vigter betjena, som med General-Landtmäteri-kontorets stämpel äro försedda. d) De till undersökning af runda förvaringseller transport-kärl erforderliga särskilda måttstockar, eller så kallade röjstockar, skola likaledes uti General-Landtmälerikontorel pröfvas och med kontorets stämpel förses. §• 13. a) Justerare åligger att, utan ali tidsutdrägt, justera och kröna de måttstockar, målkärl oell vigtlodjor, samt förvaringsoch transport-karl, som till honom öfverlemnas. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 4. 15
Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 49, angående Riksgälds-kontorets befrielse från skyldigheten alt erlägga postporto för emottagna bref, samt betala arfvoden för detta verks posträkningar; N:o 51, i anledning af väckt motion, om en gratifikation åt Regements-skrifvaren Carl Leopold; N:o 52, i anledning af väckt motion, om Statsbidrag för reparation af Westerhejde kyrka på Gottland; N:o 53, i anledning af väckt motion, om anslag af allmänna medel för anskaffande af s. k. Lifräddningsbåtar; och ■N:o 54, i anledning af väckt motion, angående nedsättning uti arrendet för Skällnora kungsgård; äfvensom Stats-Utskottets Memorial, N:o 55, angående arfvode till en extra ordinarie kanslist, blef, vid förnyad föredragning, godkändt. S. D, Till Stats-Utskottet öfverlemnades Herr Fridstedts denna dag afgifna yttrande, i anledning af Stats-Utskottets af Borgare-Ståndet återremitterade Utlåtande N:o 32, vid hvilket yttrande bifogades en behörigen styrkt förteckning å egendomar, belägna i Lidköpings Gamla stad, hvilka voro försäkrade i städernas Allmänna Brandstods-bolag.
Om jag undantager de tider, då verldshändelser med oemotståndlig kraft influera på den enskilta Staten, bör all orsak till betydligare Cours-förändringar sökas, i hvad till största delen genom Författningar kan förekommas. Dessa Författningar äro, hvad frågan om låg Cours angår, endast Oeconomiska och Commerciella; men då alla sådanas ändamål är 624 Den i5 Jpril. ökandet af productionen, handelsvågens förbättring, således Coursens sänkande, så torde det vara nödigt, att från ett annat håll söka ett correctiv emot dess för hastiga fallande. I detta afseende är nemligen endast ombytets hastighet farlig; sjelfva fallandet är nyttigt, elier rättare ett tecken till ökadt välstånd. Jag föreslår, i anledning häraf, att till förlängande af Coursens fallotid, till ett hinder för allt rusande neråt, lika farligt för en del Medborgare, som det rusande uppåt, vi öfverlefvat, var för en annan, en särskilt Cassa i Banquen skall inrättas, dit emot 96 skillingars Cours det skulle vara den förstkommande öppet, att sälja Silfver, ända till a5o,ooo R:dr i Silfver blifvit insatt; derefter emot 90 sk:s Cours till en lika Summa, och så vidare för hvar 6:te shillings sänkning. Likaledes skulle det stå den förstkommande fritt, att emot den Cours, hvarföre vid samma tid insättningen skedde, få uttaga Silfver, så länge något för det priset vore qvar, derefter för det dernäst högre priset, och så vidare. Hela denna inrättning skulle, som hvar och en linner, icke komma i ringaste activitet, förrän Coursell blifvit sänkt till 96, men derefter skulle dess ändamål vara att åstadkomma några betydligare ståndpuncter i fallandet, hindra smärre periodiska orsaker, enskilta operationer, att åstadkomma Cours-skiften, och förbehålla denna rätt åt de större orsaker, som den egentligen tillhör, och hvilkas verkningar ej kunna hindras, om man ock dit ville vräka Millioner. Bilagan Lit. A. Bankens Ställning. ‘ i 8 i 8.
Brefvet den nötte Mars i836, förordnade Kommission. Stockholm af Kongl. Öfver-Intendents-Kontoret den 20 Oktober i843, .Efter NMigste förordnande F. BLOM. Gust. Fred. Bohm.'1 KonglKonvoj-Kommissariatet. Detta Verks räkenskaper, så väl för de utgifter och kostnader, som äro gemensamma för Sverige och Norrige, som för alla öfriga å Handelsoch Sjöfartsfonden, särskilt för Sverige anvisade utgifter, äro uti Kongl. Kammar-Rätten granskade för båda åren 1840 och 1841 utan anmärkning, samt framställa följande förhållande: Sveriges oell Norriges gemensamma Fond. Debet. ar 1810. år 1841. Balans från föregående året: Behållning och Fordringar 10,786: ig. 6. 64,437: 18. 7. — 135 Uppbörd : Svenska Bidraget . . Norska Dito, i5,ooo Norska Specier, Kurs-vinst S:r Balans till piljoljande året:. Skulder Summa Credit. Balans från Jure gående året:. Skulder . Utgift: Fredsverkens underhållande medi Staterna å Barbaresk-kusfen Traktamenten till Konsuler och Konsulat-Sekreterare å Dito Dito till Dito utom Dito Konvoj-Kommissariatets Aflöning Dito Hushyra Expektans-löner och Pensioner .. .. Utgifter för Expeditionen till Medelhafvet år i84o . . .. .. .. Dito för ett Örlogsfarlygs ständigt hållande i sjön . Reseoch Traktaments-ersältningar Brandförsäkrings-kostnad för Konsulathuset i Tanger .. Utbetalda räntor .. .. Balans till påföljande året: Tillgångar, Kontant Behållning, „ . -— 3,43y: 24- — Fordran I10S Sveriges enskilda Handelsoch Sjöfartsfond, 8,728: 14. 2- Förskotter till Sjö-expeditioner ro. m. 55.707: 4. 5 80,628: 22. 2.
Jag tror jemväl med tillämpning på den punkt hvarom nu är fråga, att den bestämmelse som bär blifvit föreslagen icke går för långt, då den egentligen icke uttrycker annat, än att de skolor, för hvilka Ständerne vilja göra detta betydliga anslag, skola vara af den beskaffenhet att landets barn der ega tillgång på en undervisning, som är mera generel eller medborgerlig, såsom man kallar den, än den varit förut. Om icke en sådan bestämmelse meddelas, så är det min öfvertygelse, att många som skulle vilja bifalla anslaget till detta ändamål icke vilja bevilja en skilling, då de tro att dermed ingen förändring göres uti undervisningsverket utan endast en personlig tillökning i lönevilkoren. Jag tror således att R. St. äga rättighet att här göra en bestämmelse och att de äfven böra göra den i så måtto som Hr von Hartmansdorff föreslagit, ty att utsträcka den ända till hvad Stats - Den 29 Juni. 345 Utsk. föreslagit, vore för långt gånget, enär Ständerne skulle derigenom ingå i en punkt som tillhör sjelfva skolordningen; men i de allmänna ordalag som Hr von Hartmansdorff föreslagit, och som likväl uttrycka meningen med detta anslag, tror jag vilkoret vara nyttigt och nödvändigt för att vinna II. St:s bifall i förstärkta StatsUtsk. dit denna anslagsfråga förmodligen kommer att slutligen hänskjutas. Gr. Sparre: Hvad den siste värde talarens yttrande angår, så får jag förklara, att jag med honom är af samma mening, och att jag för min del alldeles ej yttrat att det icke skulle vara R. St:s rätt att bestämma vilkor för nya anslags beviljande eller rättare att bevilja anslag lill bestämda ändamål; men jag har yttrat, att jag ej anser det lämpligt att R. St. ingå i bestämmande af skolornas organisation, eller i något närmare bestämmande af de vilkor, hvarunder R. St. bevilja anslag i och för detta ändamål. Hvad beträffar
Den 12 Augusti 1812 887 rättvisa, det må, oaktadt den ökade drift och hastighet i Ärendernas gång, som häraf bör vara en nödvändig fölgd, inhämtandet af de till alla ärenders Beredning nödiga uplysningar, samt alla vederbörandes hörande i de frågor, som röra enskild mans rätt, genom förändringen icke hindras utan snarare befordras. Herr Baron Adlerberg och Biskoppen Doctor Tingstadius förenade sig med hvad de 2 :ne föregående Ledamöterna yttrat, om bifall till Konungens Proposition. Herr Öfversten Schönström åberopade sin i gårdagens Protocoll uptagne mening, och tilläde, att Staten komme att belastas med för mycket Embetsmän, om man på en gång skulle hafva både Ministrar och Collegier. Han kunde derföre icke fatta meningen af Kongl. Maj :ts Proposition annorlunda, än att de sednare skulle uphöra att vara särskildta Instancer, och hädanefter blott utgöra särskildte Bureaux åt Stats-Ministrarne, och under sådant förbehåll tillstyrkte Herr Öfversten bifall på hvad Kongl. Maj :t i närvarande ämne föreslagit. Herr Commerce Rådet Santesson: Emot Herr Öfverste Schönströms gjorde förbehåll tillåtes mig anföra, att hvarken göromålens förvaltning vid lägre Instancer, eller fördelning imellan Stats Rådets Ledamöter är en Grundlagsfråga, och att ett sådant förordnande ej någorstädes i Grundlagen är motsagdt, hvarföre jag anser antalet af Stats Rådets Ledamöter böra oförändradt bibehållas, och Konungen förklaras berättigad att, utan hinder af Constitutionen, updraga åt desse personer de befattningar, som han för Rikets tjenst nödiga pröfvar. Herr Borgmästaren Nordström:1 Så framt den olägenhet [som] skall uppkomma deraf att efter nu varande inrättning Regerings ärenderna, i synnerhet hvad Krigsverket rörer, ej kunna gå med vederbörlig skyndsamhet och ordentelighet, icke annorlunda [kan] hjelpas än att allmännare befattning i vissa delar uppdras någon viss person, dristar jag dock i den uttömning och minskning af både land och penninge tillgångar
Helt olika är förhållandet med Handelsoch NäringsDiskonten, den tillitas isynnerhet af affärsmän, som mycket väl kunna hafva reda på hvad' Fullmäktige med afseende på räntan kungjort i de allmänna tidningarne. I denna låuegren finns icke heller något sätt till omsättning, utan när lånet efter C jnanader år förfallet, så måste det inbetalas. Om möjligen samme Den 11 Juli e. m. 265 låntagare erhåller ett nytt lån, så är det en sak för sig, och i allmänhet är man icke angelägen att befordra sådana nya lån. Hr Mannerskantz har påpekat en annan omständighet som gör att det icke ar samma förhållande med dessa båda lånerörelser. Det är mycket rätt att man med afseende på allmänna Handelsoch NäringsDiskonten gör räntan beroende af det värde penuingarne hafva, då lånet tages, och denna fond anlitas äfven företrädesvis af affärsmän. Allmänna Diskonten åter anlitas isynnerhet af obemedlade personer. Nu kan man icke neka att det finns personer som då de uptaga ett lån måste beräkna detsamma på de förhållanden, under hvilka de göra det, och det skulle för dem medföra stor olägenhet, om vilkoren under tiden betydligt förändrades. Om räntan nedsattes, vore det visserligen rätt angenämt, men så mycket värre vore det om räntan blefve höjd och det kunde för dem blifva känbart nog. Dtt är visserligen sannt att dessa lån i afseende på våra skuldsedlar icke sträcka sig längre än 6 månader, och att man sedermera lemnar nya skuldsedlar, hvilka ytterligare skola pröfvas. Men män får icke förbise, att låntagaren, om det icke är något att anmärka mot säkerheten, har rätt att få behålla lånet öfver de 6 månaderna, och får omsätta detsamma tills det efter år blir inbetaldt. Det är något helt annat att få omsatt ett lån som man har i Allmänna Diskonten emot att erhålla ett nytt lån. Man kan således icke neka, att man till en viss grad får lof att betrakta lånet såsom fortlöpande från den tid det tages och tills det inbetalas. Ehuru, jag gillar den grundsatsen, att räntan bör vara fluktuerande, så kan jag likväl icke annat än fortfara med min vördsamma anhållan att man med afseende på denna låne-grens natur ville fortfarande bibehålla den nu gällande proc.
Sådant är likväl icke förhållandet; ty den 5y §, står i tydligt samband med flera efterföljande §§., hvilka modifiera och bestämma dess i allmännare ordalag uttryckta innehåll. Reg.F. 5g §. innehåller nemi.; ”att Konungen må efter Rikets och statsverkets "tillstånd och behof låta till StatsUtsk:s öfverläggning framställa, hvad staten kan tarfva utöfver de ordinarie in”k o ms t er, och hvilka behof genom bevillningar böra fyllas.” Har visar sig redan tydligen, att de förstnämnda, eller de ordinarie inkomsterna, vid grundlagens stiftande ansetts såsom något före densamma preexisterande samt just derföre stadigvarande, alltjemnt fortgående, icke underkastadt öfverläggning vid hvarje riksdag, såsom de bevillningar, hvilka derutöfver kunna tarfvas, och icke helier, såsom dessa, uppJ, 8 ra nde, på sätt 6i §■ förmår, med slutet af det år, då ny bevillning blifvit af R. St. stadgad. 62 §. innehåller vidare: ”att, sedan statsverkets behof blifvit af Stats Utsk. uppgifna ”och af R. St. pröfvade, det ankommer på R. St. att en ”deremot svarande bevillning sig åtaga." Med statsverkets behof måste liar, i öfverensstämmelse med 5g §., menas, hvad sorn erfordras utöfver de ordinarie inkomsterna, och det åtagande, sorn enligt 62 §. pä R. St. ankommer, har också endast till föremål en deremot svarande bevillning, hvaraf synes otvunget följa, att den beskattningsrätt, sorn enl. 5y §. tillkommer R. St. allena, inskränker sig till de uti 60 och 66 §§ omförmälda bevillningar. Då uti grundlagarna intet uttryckligt stadgande förefinnes om sättet, huru ordinarie statsinkomsterna kunna minskas, ökas eller afskaffas, måste derföre hvarje så beskaffad förändring åstadkommas i enahanda ordning sorn ändring i alla andra allmänna förhållanden, d, v. s. genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut. Jag styrkes än ytterligare i denna åsigt genom 75 §.
Der åter Landshöfdinge-residenser icke äro, besörjes stämplingen af Magistraterne emot enahanda arfvode; men i begge lallen bör stämpel—algiften i Landt-Ränteriet nedsättas och, innan stämplingen får företagas, qvitteradt reversal till vederbörande ademnas. Begär Boktryckare eller Redaktör, att en redan tryckt tidning, annan periodisk skrift eller brochyr mA med stämpel förses, sker sådant i ofvanskrifne ordning. § 17. Försäljning af slämpladt papper. sa Ilil. lill Bcvilln.-ijlskotMs Itetähkanée JK ii. 2:o Hvar och en, som på credit ernottager släinpladt papper, hör för det sålunda undfångna chartar-beloppet stiilla behörigen pröfvad och godkänd borgen af en eller flere, såsom för egen skuld, af hvilken borgens-skrift bestyrkt afskrift till Stals-kontoret insändes. Pä reqvisition hos Lands-Cöntorel skola försäljningsmäunen. genom Kongl. Majlis Befallningshafvandes försorg, kostnadsfritt och skyndsamt erhålla sig tillsändt erforderligt stämpladi papper, för hvilket dem åligger att i Ränlcriet insätta ellet lill Kronofogden i orten afleverera den inflytande betalningen, månadlligen eller qvartaliter, allt efter försäljningens större eller mindre belopp; och må under året mera stämpladt papper dem icke tilldelas, än som jemnt svarar emot beloppet al de efter band levererade försäljningsmodlen. Den 51 December hvarje år hör allt osäldt stamphult papper hos desse försäljningsman inventeras; Kongl. Maj.is Befallningshafvande likväl obetaget att, när sorn helst, af förekommande skäl och omständigheter, inventering anställa och redovisning affordra, hvarvid tillses, ali behållningen, sammanlagd af osålda chartor och kontanta medel, icke öfverstiger summan af försäljningsmannens uppbörds-borgen.
Då här nu föreslås att beskrifningar öfver geometriska chartor skola vara undantagna, och dä Utsk. utgått ifrån den synpunkten, att dessa förrättningar, sorn nog ändock i sig sjelfva äro kostsamma, måtte befrias ifrån ytterligare afgifter, så tager jag mig friheten föreslå, att, till undanrödjande af all ovisshet i detta afseende, elter orden "beskrifningar öfver geo"inetfiska chartor,” mätte tilläggas jemte öfriga af landtmätare expedierade handlingar. Jag skulle ej hafva gjort detta förslag, om icke under nuvar. förhållande, då inga föreskrifter i detta afseende äro gifna, så stora missbruk ägde rum derigenom, att landtmätare taxera dessa handlingar efter godtycke och skinna allmogen. Skulle mitt förslag ej antagas, så får jag anhålla, att det blir bestämdt huru högt dessa handlingar skola charteras, så att det åtminstone ej må hero på landtmätärens godtycke. Gr Mörner: Jag instämmer med den sista värda talaren, och anhåller 0111 den propus., som han yrkat. Då Den 3 Mars f. m. 53 man vet att missbruk iljqt rum, sa synes detta vara ett skäl att bestämma huru förhållandet för framtiden bör blifva, och då R. o. Ad., likasom de öfriga Stånden, beslutat, att detta tillägg ej skall göras; så tyckes detta innefatta ett prasjudicat derför att sådana handlingar böra från charttesig. -afgifter vara befriade. Jag ser således intet skäl, hvarför man skulle utesluta detta stadgande, och på sådan grund anhåller jag om bifall till den af Gr. Posse yrkade proposition. Uppå derefter framställda propos;r beslöt R. o. Ad. att bifalla Utsk:s förslag med det af Gr. Posse yrkade tillägg, hvarigenom redactionen skulle blifva följande: ’’Beskrifnin”gar öfver geometriska chartor jemte öfriga af landtmätare "expedierade handlingar." Utskottets yttranden och förslag i öfrigt a n g:d e 6 §:n, samt angtde 9 och 10 §§:na godkändes och bi föl los.
Efter inhemtande af detta beslut, blir det ostridigt lämpligare, än nu, att yttra sig öfver den olika lydelse, som några af de här gjorda förslagen, i följd af samma beslut, kunna i vissa mindre luifvudsakliga delar erhålla, och Utskottet får derföre nu blott förbehålla sig att längre fram få föreslå, och Rikets Ständer att godkänna en eller flera sådana ändringar, i händelse det skulle behöfvas. I öfrigt hafva, äfven vid innevarande Riksdag, flera frågor om ändring 1 Grundlag blifvit väckta utom dem, som i memorialet N:o 38 äro framställda och med närvarande förslag utgöra ett helt.. De af dessa frågor, hvilka stå i något beroende af Nalional-represenlalionens form, äro och måste vara beräknade på närvarande representationsrätt; m«n en del står tili hela sitt innehåll dermed i så oskiljagtigt sammanhang, att de med detsamma måste falla. Sådana äro: den i Utskottets memorial N:ris 21 och 36 omhandlade, angående ändring i Riksdags-Ordningens 39 §., hvilken fråga under ett annat representations-sätt bör tillhöra arbetsordningen; den i memorialet N:o 45 framställda omändring i Riksdags-Ordningens 41 §., hvilken fråga blifvit i det nu afgifna förslagets 76 §. under annan form upptagen; den i memorialen N:ris 11 och 29 behandlade om ändring i Regerings-formen 49 §. och Riksdags-ordningens 2 §., hvilken fråga Utskottet, endast under förutsättning af det närvarande representations-sättets fortfarande, väckt, samt den i Memorialet N:o 61 framställda om tillägg till Regerings-formens 87 §. och Riksdags-ordningens 33 §., hvilken fråga angår en blott under närvarande representationssätt erforderlig nödhjelp.
Den 3:dje orsaken anser jag ligga uti konstlade kreditbruk, som Pen 2 December, 19 på flera ställen förefunnits, och genom hvilka man sökt att upprätthålla och utvidga en rörelse längre än som bordt ske under en tid då kapitalerna till den grad förbrukats som nu skett. Härigenom har man uppehållit krisens annalkande och gjort den värre när den slutligen kom. Till dessa konstlade kreditbruk hänför jag sådano anstalter, som i andra länder bildat sig, t ex. »credit mobilier» i Frankrike och de amerikanska bankerna, hvilka verka utan all personlig ansvarighet och som derföre under den goda tiden förtjena mycket, men under den onda förlora allt förtroende då ingen man står bakom ordet, ingen ansvarig person finnes. Bland de oriktiga kreditbruk hvarmed man uppehållit och förvärrat krisen är äfven blanlco-kredilen, hvarom man i dessa dagar hört så mycket talas. Måhända kan det icke skada att säga några ord derom för den som icke är i tillfälle att på närmare håll betrakta huru dermed tillgår. Jag tror att blanko-krediten icke i allmänhet bör så fördömas som man ofta hör ske. Alla personer, som ligga i vidsträckt rörelse, måste hafva kredit på utländsk ort för tillfälliga behof, men också endast för tillfälliga behof. När man börjar att använda denna inrättning, som endast är till för tillfälligt behof, såsom stående lån, då urartar den till missbruk och just detta missbruk har inrotat sig, Huru det inrotat sig, och kanske mer i Sverige än andra länder, kan man lätteligen förklara. Blanko-krediten har i allmänhet kostat 2 å 3 proc. öfver vanlig diskonto på handelsplatser; när nu diskonton på de stora handels-marknaderne i London och Hamburg, med hvilka vi hafva att göra, upgår till 2 ä 3 proc., så blir diskont-räntan sammanlagd med öfrige kostnader endast 4, 5 ä 6 proc.
Men Paulus tog detta illa vid sig, och vände sig om, sägandes till andan: Jag bjuder dig, vid Jesu Christi Namn, att du far ut af henne. Och han for ut i samma stund. Då hennes herrar sågo, att hoppet var borto till deras båtning, togo de fatt på Paulus och Silas, och drogo dem på torget till de öfversta; Och antvardade dem Rådherrarna i händer, sägande: Desse männerna göra ena villo i vår stad, efter de äro Judar; Och lära det sätt, som oss icke höfves anamma eller hålla, efter vi äre Romerske. Och folket lopp ihop med dem; och Rådherrarna refvo deras kläder sönder, och läto hudflänga dem med ris. Och när de hade mycket slagit dem, kastade de dem i fängelse, och befallde fångvaktaren, att han skulle granneliga taga vara på dem. Då, efter han fick så sträng befallning, kastade han dem in i innersta fångahuset, och slog en stock öfver deras fötter. Om midnattstid voro Paulus och Silas i sina böner, och lofvade Gud med sång; och fångarna hörde dem. Och med hast vardt en stor jordbäfning, så att grundvalen i fångahuset bäfvade; och straxt vordo alla dörrarna öppna, och allas deras bojor vordo lösa. Då vaknade fångvaktaren, och fick se dörrarna på fångahuset öppna, och drog sitt svärd ut, viljandes dräpa sig sjelf; och mente att fångarna voro bortflydde. Då ropade Paulus med höga röst, sägandes: Gör dig sjelfvom intet ondt; ty vi äre alle här. Då beddes han ett ljus, och gaf sig derin, och föll ned för Pauli och Sile fötter, bäfvandes. Och han hade dem ut, och sade: Herrar, hvad skall jag göra, att jag må blifva salig? Då sade de: Tro på Herran Jesum, så blifver du och ditt hus saligt; Och talade för honom Herrans ord, och för allom dem som i hans huse voro. Och i samma stunden om natten tog han dem till sig, och tvådde deras sår; och lät sig straxt döpa, och allt sitt folk.