Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 14 December e. m. 347 Hr Cederschiöld, Hobert Theofron: Hvar och en, som icke önskar en total och brådstörtad ombildning af den närv:de representationen, bör efter mitt förmenande vara villig att undanrödja de brister, sora deruti förefinnas. Då nu en af de hufvudsakiigaste annor, som gjorts mot vår nuv:de representation, är den, att en talrik samhällsklass finnes, som icke är representerad, så synes mig representantens pligt vara att medverka till densammas inrymmande i representationen. Bland dessa orepresenterade äro de s. k. Ståndspersonerna på landet. Man har anmärkt mot förslaget att tvetydigt vore hvad som förstås med »allmoge». Jag medger visserl. att denna § kunnat bättre upställas, men jag tror dock icke att någon tvekan kan tipstå vid tillämpningen. Det heter nemi. »allmogen inom livart härad välja inom sig en inom häradet boende och besuten hemmansegare;» och då det sedan står att de må välja den, »hvilken icke hörer till annat RiksStånd eller någon ordinarie beställning i rikets tjenst innehafver», så följer häraf att hvarje inom häradet boende och besuten hemmansegare, som innehaft, ulén icke innehar ordinarie beställning i Rikets tjenst, äfvensom den, hvilken förut tillhört, men ej mera tillhör annat RiksStånd, numera tillhör allmogen, och kan sål. ingen tvekan vid tillämpningen af denna punkt upstå. Jag röstar bifall till förslaget. Hr Stjernsvärd: Det är ganska lätt, o;n man såsom Hr Cederschiöld framställer sitt grundthema, alt sedan göra variationen, men orri gruudlheniat icke är rigtigt, tror jag att variationen slår öfver. Han har sagt, att den enda anmärkn., man gjort mot vår representation, är att en stor klass finnes, sorn icke är repre-* senterad. Han har deri begått ett stort misstag. Jag tror nemi. att de största skäl till anmärka, mot nuv:de representationssättet är att ståndsrepresentationen arbetar på olika rum, och allt som dermed är förenligt, töran leder olägenhet.
District afstå sina besparingar af Curhus-medlen, lika litet synes mig ett så beskaffad! biträde kunna rimligtvis begäras af ett annat District, blott derföre att det finnes inom samma Lån, som det förstnämnde beläget, helst denna tillfällighet icke i öfrigt föranleder till någon gemenskap, de serskilde Districterne emellan. Häraf följer, det jag anser förvaltningen och redovisningen af omförinålte afgifter inom hvarje District, tillhöra samma District uteslutande. ” Hilt, till R. St, Prot, 1840, S Sami, i Afd, 16 Haft. 3 STOCKHOLM. Tryckt hos A. G. Bcvlllnings-Ut skottets Betänkande, IV', o 24. 1 N:o 24 Ani», till Exp. Utsb. d. 24 Aug., bl. 11 F. m. Betänkande, i anledning af Herr Rosenblads, Bernhard, mot ion, angående befrielse från erläggande af bevillning utaf utdelning ä Götha Canal-Bolags adier.
Från alla delar af världen komma botanister och trädgårdsodlare för att se orangeriet, parken och den härliga vinterträdgård, där slottsfrun tillbringar sin mesta tid. Slottet har ' gästats af mera än en medlem af den engelska konungafamiljen och många af samtidens ryktbaraste konstnärer hafva rönt det hjärtligaste mottagande på Craig-y-Nos. FRIHERRINNAN ADELINA PATTI-CEDERSTRÖM. I D A G, den 25 januari, firas i den lilla staden Brecon i Wales i England bröllopet mellan vår landsman friherre Rolf Cederström och den ryktbara sångerskan madame Adelina Patti. Denna celebra förening har helt naturligt här hemma väckt det Ulligaste intresse, och Idun meddelar därför här dels det senast, under förra året, tagna porträttet af friherrinnan Patti-Cederström, dels hennes brudgums bild. Mycket har ock talats o m det ståtliga slottet Craig-y Nos, på hvilket den svenske baronen nu vid sin makas sida drager in som härskare. Vi våga därför ganska tryggt förutsätta, att äfven de bilder från detta, efter från platsen anskaffade fotografier, som Idun i dag bringar, skola ses med nöje. Öfver ett hundradetal tjänare äro anställda vid slottet, och o m söndagarna äro de vanligen, utom vid särskilda tillfällen, befriade från allt arbete. Gas, elektricitet och is frambringas på egendomen. För de flesta besö- kande torde teatern, på hvilken m:me Patti offrat icke endast ofantliga summor, utan ock mycket arbete och intresse, hafva sin största dragningskraft. På denna fattas intet hvad dekorationer, kostymer och illumination angår; en utsökt orkester konserterar under mellanakterna och ett särskildt galleri är reserveradt för traktens allmoge, hvilken alltid vänligt inbjudes att öfvervara prestationerna. En annan märkvärdighet på slottet är ett orkestrion, hvilket m e d sextio musikanters » kraft », spelar hundratals ouvertyrer, danser och " operor. FRIHERRE ROLF CEDERSTRÖM. hon själf hemlighåller. För öfrigt vet hon att med klokhet och urskiljning välja både sina vänner och skyddslingar.
ni för resten är mera van att vänta på än jag fru Schwarts-Hansen. MAX (vänder sig om). Nej, jag väntar någon... Jag väntar någon, som Kommer hon hit? Umgås ni med henne? LEONORA. ledning af valen, har jag måst göra avancer. Hon Inte umgås hur kan ni tro! Nej, men i an har inflytande, förstår ni. Jag har lofvat att introducera henne hos Bramsens. Fru Bramsen bjuder på eftermiddagste klockan fem. (Det ringer.) Där är hon. Sjette scenen. DE FÖRRA. KATRINE. SCHWARTS-HANSEN. EMILIE. Herr och fru (Schwarts-Hansen och fru Schwarts-Hansen. På samma gång Katrine och Emilie utan öfverplagg. Frun liten, rödblond, högst elegant.) FRU SCHWARTS-HANSEN (hälsar ytterst stelt på Max, i det hon går förbi honom. Herrn trycker däremot kordialt hans hand). Jag kommer, söta fru Haxton, för att påminna om ert löfte att fara tillsamman med mig till fru Bramsen. Vår vagn håller därute. 27 LEONORA. vi måste äta middag så tidigt i dag, för min mans skull redan klockan fem. Jag får tyvärr inte tid. SCHWARTS-HANSEN (protegerande). Å, jag är så ledsen, fru Schwarts-Hansen. Men inte, den gode Haxton. Nu gäller det, om han blir vald. Hvad säger ni, herr löjtnant? KATRINE (afbrytande). I anledning af valmötet Ja, han sparar sig inte. Naturligtvis blir han vald. Jag sparar mig heller EMILIE (till Max, litet pröfvande). Hansen? Tycker ni inte hon är förtjusande, fru SchwartsMAX (kritiskt). Hon är rätt vacker. EMILIE (betraktar honom forskande, medan hon talar). det heter ingen annan. Hon har det på sina brefbli så chic uppe i ena hörnet. Det ser så näpet ut. Emilie är så långt och kälkborgerligt. MAX. Och så heter hon Kally. Det är så originellt papper: ett litet förgylldt Kally med K K börjar henne? Ursäkta!
Härvid hafva kostnaderne för åren 1859 och 1860 lagts till grund, emedan under dessa år mötestiderna varit bestämda efter 1858 års nu gällande underhållsreglemente, en högre provianteringsstat än förut varit tillämpad och inqvarteringsgifvare erhållit en med 50 procent förhöjd ersättning för under tåg lemnad portion. Upphandlingsprisen hafva ock dessa år i allmänhet varit högre än de efterföljande åren. Kostnaderne för befälsoch rekrytmöten äfvensom för exercisskvadroner, hvarunder öfningar förehafvas i och för soldatens och ryttarens danande och hvaraf fördelarne efter hand tillfalla hvarje man, hafva, sammanlagde med kostnaderne för regementsoch skvadronsmöten samt den för marscher till och ifrån mötesplatserne, underhåll af sjukvårdsmateriel och arvoden till förvaltningspersonalen vid regementena, blifvit lika fördelade på hvarje nummer. Deremot hafva kostnaderne för öfningsläger och korporalskolor icke blifvit inberäknade. Dessa öfningar huru nödvändiga och maktpåliggande de än äro, böra snarare hänföras till utbildandet af ett skickligt befäl, än de kunna sägas tillhöra den egentliga soldatbildningen. Med iakttagande häraf samt af hvad föröfrigt, under bilagde tabeller 1 och 2, är omförmäldt, hafva vapenöfningskostnaderne på regementenas vanliga mötesplatser, för år räknadt, utgjort: för en infanterist Rdr 15: 74 samt för en kavallerist » 71: 23. B) Kostnaden för soldatens utredning. (Beklädnads-, Utrednings-, Gevärs m. fl. persedlar) samt för hans underhåll då han ej är i tjenstgöring. Då denna kostnad utgår efter väsendtligen olika grunder vid infanteriet samt vid kavalleriet, bör densamma ock, efter dessa grunder, särskildt redovisas. 1. För Infanteriet. a) Staten bestrider kostnaden för utredningen vid rothållsinfanteriet. Af närlagde tabeller 3 och 4, hvilka äro grundade på i Krigscollegium erhållne upplysningar, synes, att denna kostnad för hvarje nummer uppgår om året för beklädnad (äfven innefattande kapotten
M. pröfvas lämpligast, eller ock (märk väl) dermed vidtaga andra åtgärder, som må anses tjenliga för uppnående af det med inrättningen åsyftade ändamål”. Utsk. har således icke bestämt föreskrifvit utarrendering, utan endast anlydt möjligheten deraf och tillstyrkt R. St. att hos K. M. begära vidtagande af sådana åtgärder, som kunde frambringa lyckligare resultater, än de hittills vunna. Jag erkänner riktigheten af de skäl, Hr Adelborg, anfört i fråga om den föreslagna preskriptionstiden, hvilken är för kort. Det lärer endast vara för några månader sedan verket fått en ny styresman och således kan man ej anse tiden till 1849 års slut eller icke fullt 2 års erfarenhet vara tillräcklig för bedömande af resultaterne utaf de vidtagande föråndringarne; men alt utsträcka tiden så långt framåt, som Hr Adelborg föreslagit, tror jag icke vara nödigt. Jag tror det vara nog om man bestämmer tiden lill slutet af år 1850, detta är 3 år. Kan den nya styrelsen under denna tid ändock icke tillvägabringa någon varaktigare förbättring, tror jag tiden vara inne att vidtaga en förändring i sjelfva sättet för gevärsfabrikationens bedrifvande. På dessa skäl anhåller jag om bifall tiil Ulsk:s förslag, med förändring af årtalet 1849 till 1850. Hr von Troil: Ehuru jag anser såväl representationen som nationen i allmänhet stå i en särdeles förbindelse till revisorerna för deras allvarliga bemödande att söka ådagalägga tillståndet med Carl Gustafs stads gevärsfaktori, tror jag dock att de kalkyler, hvarpå revisorerne grundat deras uppgifter om kostnaderne i och för berörde faktori, måhända tåla vid en och annan afprutning. Åtminstone visar det sig uti den förklaring, som krigs-colhm afgifvit i anledn. af revisorernas i detta afseende gjorda anmärkmr, att krigs-colhm icke utan skäl afdragit en mängd poster, som i berörde kalkyler äro förde gevärstillverkningen till last. Krigscolhm har äfven uppgifvit, att om man afdrager förvaltningskostnaderne samt räntan på det nedlagde kapitalet, komme kosina - Den 24 Maj.
Maj:t utnämner någon till beställning af den beskaffenhet, att lön på slat dervid ej åtföljer, eller först framdeles kommer att åtnjutas, hvarunder förslås tjenstegrader i Arméen samt vid Stockholms Rorgerskaps MiIilär-Korpser, belägges derom utfärdad fullmakt eller öppet bref, utom 1 R:dr 50 öre för sigill-penningar, med stämpladt papper till här ofvan för fullmakter i allmänhet bestämda belopp, beräknade efter lön, som åtföljer dylika eller med dem jemförliga beställningar, hvarvid iakltages, alt för fullmakter i Regemente, Korps eller Arméen, utan af seende på vid hvilket Regemente eller vid hvilken Korps den till högre grad befordrade tjenar, äfvensom för fullmakter vid Stockholms Rorgerskaps Militär-Korpser beräkningen alltid sker efter staten för Kronprinsens Hussar-Regemenle, samt att, i afseende å de särskilda Generals-graderne i Arméen, Kongl. Urefvet af den 18 December J8d3 länder till efterrättelse. Den, hvilken erhållit dylik beställning och derå löst fullmakt, skall, då han sedermera erhåller lön å stat i samma eller högre grad, endast lösa resolution eller fullmakt efter enahanda grunder, som om han innehalt ett lönebelopp, motsvarande det, hvarför han redan erlagt lösen. När någon, som förut varit eller är i Kronans eller annan offentlig tjenst, tillägges högre namn, heder och vär - 12 liil. lill Bevilln.-UtskoUets Betänkande M 8. R:dr ör«. dighel af embete eller tjenst, cbarteras de derom utfärdade öppna bref och fullmakter, utom för sigill-penningar 7 R:dr 50 öre, till 17 '/a procent (Canzli-gebuhr ä 7 Vt procent derunder inbegripen) af den lön, som åtföljer dylika, eller med dem jemförliga tjenster; hvarvid iakttages, hvad särskildt beträffar Militärstalerne, att beräkningen, i likhet med hvad för fullmakter på tjenstegrader i Arméen är stadgadt, alltid sker efter Kronprinsens Hussar-Regemenles stat.
Så är likväl icke förhållandet. De förenade Ut»k:ns förslag innehöll, att 1835 års författning skulle bibehållas med 5o proc. förhöjning samt skatten erläggas på förhand. Sådant var de sammansatta Utsk:ns förslag, men R. o. Ad. antog en af Gr. Hamilton afgifven, de sammansatta Utsktns betänk, vidfogad reservation. För min del skulle jag hafva önskat, att den fria brännvinsbrännings-principen icke skulle hafva gjort sig gällande; ty ju mindre rubbning, som i ekonomiska förhållanden förorsakas, desto bättre är det; sådan är min öfvertygelse. Hr Munck af Rosenschöld: Hr von Hartmansdorff har misstagit sig. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga BondeSt:s inbjudning i sin helhet. Ropades starka nej, blandade med ett eller annat ja. Hr Jjandtm. förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröslat ja. Hr Landtm, hemställde derefter, om R. c. Ad. behagade bifalla Frih. Hamiltons förslag, att R. o. Ad. måtte göra det afseende på BondeStts inbjudning, att R. o. Ad. ville frångå sitt beslut i afseende på skatten för brännvinstillverkning och nedsätta denna skatt till hälften emot hvad förra beslutet innehåller. Bifölls. Hr Hjerta, Lars, uppläste följande: Då jag händelsevis icke var tillstädes i f. ra. plenum, när remiss lill StatsUtsk. beviljades å den af Hr Prytz väckta och, såsom jag hört, af flera ledamöter understödda motion om tillökadt anslag till ett sammanräknadt belopp afen million r:dr b:co i och för tullbevakningens förstärkande, och jag för min del anser ett sådant anslag icke böra beviljas till högre belopp än del nu utgår; anhåller jag vördsamt att derför få anföra följande skäl, med begäran tillika att detta anförande må tillåtas åtfölja remissen.
Derigenom får man f,ock visshet derom, att endast de som hafva förlag öfvertaga arrenden. På detta sätt blifver ock indeldta Armeen säker, att rigtigt utbekomma sina löneinkomster. En annan fördel af förslaget är den, at då städjan ej utgår med mera än :del om året, men Boställscassan får 5T^:del, efter 5 procents ränteberäkning ökas denna så betydligt, att derigenom snart beredes en lönetillökning för Armeen, samt att sedermera en successiv löneförbättring i följd af tider och omständigheter, utan Statens belastande, blifver möjlig. En särskild samhällsklass skulle bildas af Boställs-Arrendatorer, hvil - Den G November f m. ka tryggade på en gång Statens oell Arineens fördelav, då man i framtiden fick contanla penningelöner i stället för persedlar. Jag yrkar derföre återremiss af Betänkandet. Herr Riben: Emot en värd Ledamots förmenande, alt Utskottens mening icke varit att Officerare nödvändigt skulle tvingas att sjelfva bruka sina Boställen, anvisar jag endast på sjelfva Betänkandet. Samma varda Ledamot har också omtalat nyttan för en ung Officer att vara jordbrukare, ett i sanning oväntadt påstående i en tidpunkt, då Jordbrukarens belägenhet utgjort och utgör föremålet för så bittra klagomål, Herr von Hohenhausen, Michael: Jag förenar mig hufvudsakligen med de värde Ledamöter, sorn talat emot Betänkandet. Utan att tilltro mig kunna afgöra stridigheterna, anser jag det dock vara origtigt att nu vid varuvärdets fall å Landtmannaprodukter, vilja ändra det 18o5 uppgjorda systemet, i synnerhet då (jet ej sker efter noggrann undersökning genom ett formligt beslut öfver det hela, utan man blott söker genom särskilta bestämmanden för enkla, enskilda Jäll söndra och bringa osammanhang i det hela. För min del är jag ej af Utskottens tanka, att en utarrendering af Subaltern-Offieerares Boställen är skadlig. Jag tror, att erfarenheten i militärisk om ej i oceonomisk väg bevisat motsatlsen.
Att akka Lapska!, som rcke efter Embeksmäns förordnande ä o satte i taka händer, anses för Räntegrswande; ock för hwilka Bewittning sä!ed s nega bör; finnér Ständet sig härmid endast böra önsta, alt uti den föreflagne nya Redactionen mä efter orden: af fordringar ock contante penningar: tilläggas orden: fom icke efter Embetsniäns förordnande äro fatte i taka händer, ärliga ect. 2:o Som det af Riksens Ständers BestattningS rättighet, enligt Sländets tanka, är en ostridig följd, att sä wäl serstilda Skänds - Ledamöter, som Rikets Embets - och Tjenstemän samt öfrige Medlemmar icke böra beffattas af andre än af Riksens Ständers Fullniägtige till ett lika antal af hwardera Ständet, samt emedan denna grundsatts jcmwäl blifwit följd wid Förinögcnhets - Taxcringarne 1800, fann Ständet sig icke kunna frängä desi uti Protscolls-Utdrag af den 8 nästlidne Martil yttrade öfwertygelse, att Stadernes Borgerstap icke kan eller bör uccslutas frät. deltagande uti Taxerings-Committeerne pä Landet. Om de icke wilja begagna en sädan i Riks - Standens Organisation grundad rättighet mä pä dem sjelfum ankomma, men rättigheten dertill bör dem icke betagas. Z:o I afseende pä den afWälloss.
N:o 68 framställda förslag till ändring i 70:de §:n R.O.; N:o 71, i ani. af RiksStms beslut ronde Konst.Utsk:ts Mern. N:ris 58, 63 och 67; StatsUtskottet N:o 212, ang:de en gratifikation åt Hr Statskommissarien Kock; N:o 213, i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut i fråga om ytterligare anslag till fortsättning af national-museibyggnaden; Sammansatta Statsoch Ekonomiutskottet N:o 41, föranledt af RiksStms skiljaktiga beslut öfver Utsk:ts Mern. N:o 33, i fråga om skjutsningsbesvärets ordnande; Lagutskottet N:o 59, i ani. af återremisser utaf Utsk:ts Betänk. N:o 36, i fråga om uphäfvande eller revision af K. Förordningen i afs:de på handel om lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarblifva, den 20 November 1845; N:o 60, i ani. af väckta motioner om skärpning i straffet för sabbatsbrott; N:o 61, i ani. af K. Mits Nåd. Propos. om antagande af en författning angide verkställighet i Sverige af domar och utslag, meddelade af domstol i Konungariket Danmark; Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet N:o 193, i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut vid behandlingen af Utskits Betänk. N:o 161, i fråga om det af komité - Den 12 Oktober. lii» rade upgjorda förslag till förordning om kommumilstyrelse på landet. Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk:ts den 8:de och 11 :te dennes bordlagde Mein. N:o 45, med förslag till de formulärer, som böra bifogas den föreslagna förordningen angide mantalsoell skattskrifningarnes förrättande. Hr von Koch: Jag anhåller om bifall till hvad Utsk:t i detta Mein. föreslagit.
N.o xn uteslutande af runstycks-beräkningen , erlades endast i skilling-tal; och Rikets Ständer hafva, med afseende å alla härvid förekommande omständigheter, bestämt den Porto-afgift, som här nedan finnes intagen, hvarvid Rikets Ständer förmodat, att, då uteslutandet af runstycken stundom ökar och stundom minskar kostnaden för de corresponderande, den i öfrigt, af förut angifven orsak, skedda tillökning i Porto, dels, å ena sidan, lärer anses så obetydlig, att den icke kan kallas synnerligen kännbar, och dels, å den andra, finnas billig och oundviklig, då bland Stats-Verkets inkomster till visst belopp beräknas behållningen från Post-Verketj hvilket bör bära de i och för dess bestånd nödiga utgifter; Rikets Ständer hafva alltså ansett, att för bref, på en väglängd af till och med 3 mil, bör betalas . 2 sk. per lod, ifrån 3| till och med 5 mil 3 — d:o 5| till och med 10 mil 4 — d:o — ■— 10J till och med 20 mil 5 — dto —. 20j lill och med 4° — d:o — -— 4°| till och med 60 mil 7 —■ d:o — —. 60?. till och med .80 mil 8 — d:o—. — 80* till och med 100 mil g —. d:o—. -— ioo|. oc^ ,ne^ I2^ naii 10 —• d:o — 125] till och med i5o mil 11 —, d:o — 4 samt derutöfver 12 —• dto •—• I öfverensstämmelse härmed har den lia Exp-Utsk. Förslag till und. Skri/v. N.o föj. i Tabellen N.‘o 2 intagna calcul, med ledning af lodtalet å de till inrikes orter år 1826 från Stockholm afgångna bref, blifvit upprättad, hvilken upptager intraden af Porto-afgiften så väl efter nu gällande Taxa, som både Öfver-Post-Directionens förslag och Rikets Ständers nu gjorda beräkning.
Bugande mig för det gamla, obestridliga på- ståendet, att hvar och en har sin smak, skall jag ej understa mig att fastslå några bestämda regler med anspråk på allmängiltighet, jag skall endast söka att såsom rådgifvare biträda eclra läsarinnor, där de önska att vid anordnandet af sin bostad framkalla hemmets viktigaste egenskaper: trefnad och smakfullhet. Till eder förträffliga plan att ägna en artikel åt hvarje rum i tvänne hem af olika ekono miska villkor vill jag lägga två inledningskapitel: detta om bostadens så att säga väggfasta förutsättningar och ett följande om möbler i allmänhet. Eder E. G. Folcker. Inredning. Ett eget h e m! Dess förtjänster äro enkelhet o c h reda, rymlighet och g o d a proportioner hos de olika rummen. s. v. En sådan bostad — väl planerad och b y g g d — förenar i hög grad bekvämlighet och trefnad. v. M o d e r n svensk villa. V å r a dagars arkitekter ha i privatarkitekturen infört en dekoration, s o m skapats för g å n g n a tiders praktfullaste palatser. s. v. Ett rums proportioner utgöra den icke minst viktiga faktorn i dess trefnad. M o d e r n hvit kakelugn. IDUN 1898 F i g. Bakgrundstapet i en färg. IDUN 54 " Oid festen får Ännu några sömmerskereflexioner. her? » • den 14 febr. undran jag i festligt lag Mig skådar om i ringen. Firma ingen koinna mer än jag, Som tar till ordet? — Ingen! — Dock om vår gäst är sägen den, Att han är alla damers hån-. n / led Jag hör, hur runät från alla häll Så ömma suckar smyga; — De gå i dur, de gå i moll — Från mina systrar blyga, Men ingen enda tycks ha mod Att sjunga ut för sin klenod.
Man tilltrodde dem en nästan öfvernaturlig tankeoch handlings-vidd; en spänstighet, som kunde stegras utan gräns, till omfattande, till genomträngande af alla ämnen för mensklig insigt. De högstbegåfvade måste derföre låta sig behaga ett befordringssätt, som troget uttryckte en så vacker fördom. Åren från 1642 till omkring 1650 utgjorde det mest lysande, och sannolikt äfven det gladaste, tidskiftet af hans lefnad. Det var då, som han, omhuldad med högsta ynnest af sin unga och ovanliga Drottning, egentligen i egenskap af hennes Hofskald kom att gifva luft och fart åt sin böjelse för Poesien. Hon älskade hans samtal och hans skrifter; plägade kalla honom och hans landsman Stjernhök ”mina Dalstjernor”; och han var länge bländad af henne med förtjusning. Mer och mer blef han dock varse, att den Store Gustaf Adolfs dotter, i grunden, var en qvick – äfventyrerska. Hvilken upptäckt! Svårigheten af de uppgifter, som ålågo henne att lösa, var stor; kanske större, än hennes fleste bedömmare insett: men för stor hade den icke varit för hennes hufvud, om hon ägt hjerta och samvete att värdigt begagna det. Af alla utvägar, att reda sig ur en under skimrande yta flerfaldigt oroande förlägenhet, valde hon derföre – och ganska skyndsamt – den sämsta: att, halft af naturlig lättsinnighet, halft af förtviflan, låta allt gå vind för våg, tills nödvändigheten af en styresman blef tvingande och intet annat återstod, än thron-afsägelse och derefter följande sträfvan att fullborda sin sjelf-bedöfning. Vi veta ej, huru tidigt Stjernhjelm anade en slik utgång; men dåraktigheten, yrseln, den gränslösa sjelfviskheten af hennes karakter och regeringssätt kunde omsider ej undfalla honom. Hennes växande hängifvenhet åt ovärdiga gunstlingar och utländska snyltgäster väckte hans förtrytelse.