Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Samma publicitet al D scontUtrednmgen, som för RiksgäldsContoiret äger rum, skall äfven mycket bidraga att bibehålla förtroendet till den löreslagna åtgärden. Om det är utom möjlighetens gransor att med någorlunda säkerhet beräkna förlusterne å Götha CanalDisconts fordringar, så bör någon anledning dertill likväl af den nu varande Directionen kunna lemnäs; och då jag å ena sidan ej för det Allmänna vill medgifva någon uppoffring till Fordringsägares förnöjande, är min mening å den andra, att de skola tillgodonjuta all sin i Lag grundade rätt; hvarföre jag skulle hålla före, att Fordringsägaren vid Liqviden borde erhålla ett Bevis på den Suinma, han ägt att fordra, för att om 5 år, eller efter fulländad Utredning, äfven möjligen kunna bekomma den ytterligare utdelning, hvar» Ridd, 0, Åi, Fröt, IV. B. II. Afd, 33, 34. 178 Den 17 Martil , t. »t. ti il en å Fordringame inträffande mindre förlust, än den förslagsvis paräknade , möjligen kunde gifva anledning. Hvad Götheborgs Discont vidkommer, delar j«g med Utskottet den tankan , att den i lik-het med de öfriga bör .utredas, men tror försigtigheten bjuda, att vid Skuldernes betalande äfven beräkna någon rabatt, ehuru tillgångame visa ett betydligt öfverskott ; alltid m-d vilkor , att elter slutad Lfqvide godtgöra Foidringsägaren all dess möjliga rätt; men då Förvaltningen af Götheborgs Discont visar ett sä mycket fördelaktigare Utslag, än Götha Canals och Malmö, synes det vara nog mycken stränghet, att med 6 procents Ränta vilja belasta Götheborgs Discoiitverk, för Banquens fordran af 2 /0,ooo R:dr, å hvilken, efter alla anledningar, ingen förlust är att befara.
Län, Fredrik von Zweigbergkderstädes väckt en motion, som till Utskotten blifvit remitterad, af innehåll: alt, då Kongl. Majlis nyssnämnde Nådiga Skrifvelse upplyser, att deri af Rikets Ständer vid sista Riksdagen beslutade rotevacance-afgift ännu icke är gällande och troligen ej kan tillämpas, innan roterings-verket blifvit till sin helhet fullhordadt, utan rolefrihets-bevillning bör, enligt 1812 och i83o årens Bevillnings-fororduingar, utgå med en årlig afgift af Tolf R:dr B:co för hvarje helt hemman, men rotevacance-afgift likafullt alltsedan sista Riksdag efter markegångsprisen utgjorts från Rikets samtlige Län, så hemställde motionären, vid sådant förhållande, att Rikets Ständer måtte Iros Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit, genom Nådigt Circulär till Dess Befallningshafvande, , täcktes anbefalla, att det misstag, sorn genom debitering och uppbörd af rote-vacance-afgift egt rum, genast må rättas, och debitering ske , i enlighet med 1812 och i83o årens Bevillnings-stadgar, samt att allt hvadt härigenom blifvit orätt påfördt och uppburet, må till hemmansegare återställas, enär Kongl. Majit och Kronan icke bör berättigas mer än hvarje enskild att uppbära mera än uen eger att fordra. Detta allt, tillika med de yttranden, sorn inom det Hedervärda BondeStåndet blifvit afgifna vid föredragningen af ofvanomförmälda Kongl. Skrifvelse och sedermera till Utskotten remitterade, hafva Utskotten, vid behandlingen af ifrågavarande ämne, i öfvervägande tagit. Då Utskotten nu skola afgifva yttrande, i anledning af meranämnde Kongl. Skrifvelse, förekommer det först, att Kongl. Majit öfverlemnat till .Rikets Ständers* åtgärd de öfver den nya tillökade roteringen inom Stockholms, Westmanlands, .Nyköpings, Upsala, Jönköpings och Östergöthlands
Under dessa 10 år har fabrikationen mer än fördubblats. Ser man på de särskilda fabrikerue under samma tidrymd, upkommer nära nog samma förhållande, nemi. år 1845 upgick linneväfnads-fabrikationen till 471.000 Rdr, men år 1855 till 1,631,000 Rdr; värdet af tillverkade yllevaror utgjorde år 1845 1,030,000 Rdr, och år 1855 upgick den till 7,364,000 Rdr; år 1845 var värdet af mekaniska bomullsspinneriernes tillverkning 1,340,000 Rdr och år 1855 deremot 5.421.000 Rdr; värdet af sockerfabrikationen utgjorde 3,714,000 Rdr år 1845, och 7,639,000 Rdr år 1855, och slutligen håde år 1845 värdet af tobaksfabrikationen upgått till 1,110,000 Rdr, men år 1855 till 2,480,000 Rdr. Dessa siffror tror jag bevisa, att de låga tullsatserna varit för landet lyckobringande. Men, såsom jag nämnt, jag vill icke vidare inlåta mig i tvist om grundsatser. Jag skall vid de ämnen, som förekomma i tulltaxan och öfverensstämma med mina åsigter, söka göra dessa gällande, och anföra mina skäl. Jag öfvergår nu till det speciella fallet, nemi. det af K. M. och BevillmsUtsk. afgifna förslag att afskaffa tolagen och konvoj-afgiften, samt lemna bestämda summor i ersättning. Hr Printzensköld har icke kunnat finna, hvartill en sådan förändring skall tjena. Uti Komiterades Betänk, finnas dessa skäl uttalade. Ett ibland Komiterades åligganden var att söka bringa den Svenska tulltaxan i öfverensstämmelse med den Norrska, och enl. min öfvertygelse vore det af vigt för de båda Rikena, om sådant kunde lyckas, men derförinnan måste man borttaga de afgifter. som drabba handeln i Sverige, men icke i Norrige.
I frågan om behof vet af bkaclt antal Ledamöter och Betjening.- att Svea HofRätt, i skrifvelse den 20 Junii 1828, i Underdånighet anfört, att då genom K. M:ts serskilda Nådiga Författningar den 17 fÖrulgånane April, ang:de upphörande af Bergs-och Commerce - 6o Stats-Utskottets Collegiernes Domsrätt i vissa förut dithörande tvistebrottoch Utsökningsmål, äfvensom af StyrelseVerkens Domsrätt i vissa dem tillhörande mål, de tvisteoch brottmål, som hittills blifvit af Bergscollegium handlaggde samt en stor del af de ärenden, hvilka förekommit å CommerceColIegii JustitiaeDivision blifvit hänviste att upptagas i Svea HofRätt, hvarjemte denna HofRätts göromål blifvit tillökade med dem af omförrnäldte från nämnde Collegier och StyrelseVerken skiljde mål, med hvilka, jemnlikt berörde Författningar, HofRätterne i allmänhet hvar inom sin Domsaga böra taga befattning; det blefve, med afseende äfven derpå, att förut de mål som årligen till HofRätten inkommit, under loppet af 17 år stigit till nära dubbelt emot hvad de år 1809 utgjorde, och att följakteligen, vid emottagande! af de sist tillökade göromål, HofRättens arbeten icke kunde uti hittills vanlig ordning skötas och fulländas, oundgängligen nödigt , att HofRätten ifrån och med 1828 års HöstSession fördelades permanent på 4 Divisioner. Då HofRätten för närvarande, utom President och Vice President, består af 6 HofRättsRåder och i5 Assessorer, och 5 Ledamöter utgöra domfört antal å hvarje Division, hade väl HofRätten tillräckeligt antal Ledamöter för verkställigheten af en sådan fördelning
Om detta förslag tyekes hvarken Gr. af Ugglas eller Hr Palmcrantz hafva något att säga, utan blott om spökerier och annat, som verkligen förefaller mig spökeri. Detta synes mig vara det enda sättet att komma till reda och ordning, samt att borttaga den stora orättvisa, som nu eger rum länen emellan, då i det ena länet taxeringen fullt motsvarar jordegendomarnes verkliga värde, och i det andra, såsom t. ex. Jönköpings, upgår till T'0 eller möjli 24 * 372 Den 27 Maj f. m. gen deraf. * Jag talar icke af intresse för någon ort, men att en egendom är taxerad till rätta värdet medan den andra blott är det till är icke rättvist och kan icke i längden bära sig. Det vore väl skäl, att någon gång komma till rättelse i denna sak, och då det kan ske på ett så enkelt och matliemaliskt riktigt sätt, som Hr von Hartmansdorff föreslagit, så vet jag icke, hvarföre man skulle sätta sig emot, att något sådant kunde åvägabringas. För min del måste jag således understödja den framställda begäran om återremiss, på det att rättvisa en gång måtte ske i denna fråga, så väl som i alla andra. Hr Gr. o. Landtm :s härefter först lill bifall och sedan till återremiss å Utsk:s i lörevartde punkt afgifne yttranden, besvarades med blandade Ja och Nej, hvarpå, sedan dessa propostr blifvit förnyade och åter besvarade med Ja och Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han ansåg den sednast till återremiss framställde propos. hafva blifvit besvarad med öfvervägande Ja. Gr. af Ugglas begärde votering. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifva, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m., anmälde sig och yttrade Gr. af Ugglas: Jag skall afstå ifrån den begärda voteringen; Utsk. må gerna försöka om det tinder närvar:de förhållanden kan något i detta fall uträtta. 30:de punkten, äng:de § 71. Gr. af Ugglas:
Det af Utskottet i 30 punkten 2 morn. framställda förslag att låne-ansökningar hos Diskont-verken icke må vid något tillfälle pröfvas och beviljas lill högre belopp, än som kan genast utassigneras, är vordet bifallet al Borgare-Ståndet, men deremot afslaget af Presteoch Bonde-Stånden samt återremittcradt af Ridderskapet och Adeln med afseende hufvudsakligen å de olägenheter, som, efter hvad hos sislbemälda Riks-Stånd är vordet erinradt, skulle genom antagande af Utskottets förslag tillskyndas den lånsökande, enär det för honom vore af stor vigt att genast och icke Banko-Utskotlels Utlåtande M 31. 7 först efter flere veckors eller månaders väntan erhålla underrättelse om hans ansökning blifvit bifallen, i hvilken händelse han med större lätthet än eljest kunde, i afvaktan å det beviljade diskont-lånets utfallande, på annat håll få låna den erforderliga summan och sålunda förhjelpa sig ur en tillfällig förlägenhet; hvarförutom anmärkts, att Utskottets förslag icke stöde i öfverensstämmelse med hvad som vore stadgadt i afseende å beviljande af fastighets-lån, hvilka ofta, i brist på tillgängliga medel, utassignerades först långt efter det lånehandlingarne blifvit godkända; att om det skulle anses vara mot god ordning stridande att hos Diskont-verken pröfva låneansökningar, för hvilka penningar icke genast kunde erhållas, så borde enahanda förfaringssätt iakttagas äfven vid pröfning af lån från fastighets-lånefonden, men att någon ny eller förändrad föreskrift hvarken i ena eller andra afseendet syntes vara af nöden och att, derest någon sådan i allt fall skulle meddelas, denna kunde in skränkas dertill att, i enlighet med hvad Direktionen öfver Låne-kontoret i Göteborg föreslagit, Diskont-direktionerne skulle, då beviljade men för bristande tillgång hvilande ansökningar i Allmänna Diskonten uppginge till särdeles högt belopp, ega kungöra att nya låne-ansökningar tills vidare icke emottogos.
Hafva fader eller moder barn af äkta säng, tage dessa dubbelt mot oäkta barn; oäkta barn njute ock af fader eller moder nödtorftig föda och uppfostran, till dess de sig sjelfva nära kunna. Dör endera af föräldrarne och lemnar ej gods efter sig, föde då den barnet, som efter lefver.» För den händelse likväl att delta förslag skulle anses oantagligt, har sistbemälde motionär framställt alternativt förslag till berörda § af detta innehåll: »Aflar man barn i lönskaläge utan äktenskapslofven, eller i hordom, eller i förbudna leder, de barn må ock taga arf efter sin moder, der hon efter eget medgifvande eller laga kraftvunnen dom känd är, i hvad hon i lösöre eger. Har moder barn af äkta Bih. lill R. St. Prot. 1862 & 1863. 7 Sami. 1 Afd. 28 Raft. 1 2 Lag-Utskottets Betänkande JW 60. säng, tage dessa dubbelt mot oäkta barn; oäkta barn njute ock af fader och moder nödtorftig föda och uppfostran till dess de sig sjelfva nära kunna; dör endera af föräldrarne och lemnar ej gods efter sig, föde då den barnet, som efterlefver.» Den fråga, hvaröfver genom de å omförmälda motioner meddelade remisser LagUtskottets utlåtande blifvit in fordrad t, är icke väckt för första gången. Under en längre tidsföljd bar icke någon riksdag förflutit, utan att derunder densamma i större eller mindre utsträckning blifvit underställd Rikets Ständers pröfning.
Till ökade kostnader för manskapets beklädnad vid Svea och Götha Artilleri-regementen, 15,187 R:dr 91 öre årligen under åren 1857, 1858, 1859 och 1860 60,751:64. » underhållande af bevärings-manskapets beklädnad, 84,000 R:dr årligen under åren 1858, 1859 och 1860 252,000: — » anskaffning af 1,300 stycken tält för bevärings - manskapets vapenöfningar samtidigt med arméens gamla stam 130,000: — » betäckande af bristen i 1857 års anslag för värfvade garnisonsregementenas mathållning 150,000: — » understöd åt officerare af arméens särskilda hufvud-vapen, som inträda i aktiv krigstjenst hos någon i vänskapligt förhållande med Sverige stående makt, 9,000 R:dr för hvartdera af åren 1858, 1859 och 1860 27,000: — » godtgörelse för sammanfattning af statistiska uppgifter öfver kostnaderne för de föremål, som tillhöra Krigs -kollegii förvaltning Anslag. R:dr. 696,000 Lån. R:dr. 2,000: —| 2.621.752 Bih. till R. St. Transport Gratifikation för år 1857: åt under-officerare och deras vederlikar vid garnisons-regementena och artilleriets tygoch handtverks-stater samt vid flottan och marinregementet 118,170: 45. » personalen vid flottans handtverks-, timmermansoch machinist-stat 63,000: — Anslag. R:dr. 3,317,732 ö. 69 Lån. R:dt. t ö. 181,170 För sjöförsvaret samt fyroch bäkväsendet
Preste-Slåndel den 27 — —■ BorgareStåndel den 27 Bonde-Ståndel den 27 Rikets Stånders under duniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition med förslag till ny Strafflag. (Lag-Utskottets Betänkande N:o 35, Utlåtande N:o 55, samt Meni. N:ris 70 och 74 och Först. Lag-Ulsk:ts Meni. N:o 78.) S. A. K. Under den 23 Sept. 1862 har E. K. Majit täckts till Rikets nu församlade Ständer aflåta nådig Proposition med förslag till ny strafflag. Detta förslag, hvilket, på sätt E. K. Majit antydt, endast utgör ett sammanförande af de vid sednaste riksmöten i de mest vigtiga delar af brottmålslagstiftningen vidtagna ändringar och en i enlighet med de dervid följde grunder verkställd omarbetning af dess öfriga delar, har följaktligen, såsom i allo öfverensstämmande med den af E. K. Majit och Rikets Ständer redan beslutade lagstiftning, blifvit i det hufvudsakligaste af Rikets Ständer godkändt. Endast i vissa fall hafva Rikets Ständer ansett sednaste tiders mildare åsigter böra i den nya Lagen vinna en mera utsträckt tillämpning. Sådant gäller i främsta rummet de i E. K. Majits nådiga förslag förekommande bestämmelser om absoluta dödsstraff. De jemförelsevis få brott, för hvilka i förslaget dödsstraffet fortfarande qvarstår, hafva väl synts Rikets Ständer i allmänhet vara sådane, att den allmänna rättskänslan icke skulle finna sig tillfredsställd, om ej detta straff kunde å dem följa. Men det grofva och upprörande i dessa brott utesluter dock icke möjligheten, att jemväl vid dem mildrande omständigheter kunna vara öfvervägande. Brottmålslagskipningens auna Bih. till B. St. Skrifvelse, N:o 185. ler ådagalägga tvärtom, att just vid de grofsta brotten omständigheterna kunua vara som mest skiftande; och det är derföre, och såsom en konseqvens af latitudsystemet, som Rikets
Contoiret lomme att vidkännas utgifter af ofvanomförmälda beskaffenhet, i sådan händelse, emot Doctor Gullander och Borgmästaren Kjellander anställa och utföra den ersättningstalan, hvartill Contoiret kunde finnas befogadt, hvaremot Hof-Rättens Utslag, i hvad det Björkman angick , af Kongl. Maj:t fastställdes. 48 BancoUtskottets Utlåtande., N:o 161. Med afseende å Kongl. Maj:ts berörde Nådiga Utslag, och då sålunda, för bedömande af frågan, huruvida ytterligare ersättningstalan emot Doctor Gullander och Borgmästaren Kjellander borde anställas, varit nödvändigt att få utred t, om och hvilka serskilda omständigheter i omförmälde rättegångar möjligen förekommit, af beskaffenhet att kunna slik ersättningstalan föranleda, hafva Banco-fullmägtige, enligt hvad R kels Ständers Revisorers Berättelse, angående Banco-verket af år 183^ (pag. 4o)> gifver vid handen, uppdragit åt Bankens Advocat Fiscal att tili Malmö afresa och, efter å stället tagen noga kännedom om alla i dessa rättegångar, till vårdande och befrämjande af Låne-Contoirets och Bankens rätt vidtagne åtgärder, jemte de i samma rättegångar uppdagade omständigheter, derom till Banco-fullraägtige afgifva fullständig berättelse.
Det hos Utskottet den 9:de i denna månad hällne protocoll justerades, derefter Herr Öfverlntententen Edelcrantz till protocollet yttrade: »Den tillfredsställelse, jag vid Utskottets sednaste sammankomst kände öfver den rättvisa, som uti en värd ledamots, Herr Borgmästaren Ullbergs, proposition gjordes åt en förtjent embetsmans förhållande, hindrade mig att då anmärka en betänklighet, som vid närmare eftersinnande synts mig möta, icke i anseende till den man Den 11 Maj 1812 133 eller handling, som då var i fråga, utan emot sjelfva principen att uti ConstitutionsTltskottels berättelser för Riksens Ständer i vissa fall framställa enskildte personer eller handlingar såsom förfjente af särskild upmärksamhet och bifall. Denna betänklighet har synts mig af så mycken vigt, att jag ansett mig ej kunna undgå underställa den Utskottets pröfning. Lika angeläget det för ConstitutionsUtskottet är att noggrant följa och upfylla ordalydelsen af Grundlagens föreskrift rörande Utskottets befattning, lika angeläget bör det äfven vara att ej öfverskrida denna föreskrift och ej sträcka sin befattning utöfver de gränser, som ordalydelsen af Grundlagen bestämdt utstaka. RiksdagsOrdningens 29 § innehåller rörande ConstitutionsUtskottets befattning och skyldighet i afseende på embetsmäns förhållande och granskningen deraf följande stadgande: Finner ConstifutionsUtskottet af dessa protocoll skall Utskottet då sådant för Riksens Ständer tillkännagifva. Något ytterligare förordnande öfver detta ämne har jag ej i Grundlagarna kunnat igenfinna. Häraf synes i min tanka följa, att endast i det fall någon särskild åtgärd eller anmälan af Utskottet till Riksens Ständer rörande en embetsman eller handling kan äga rum, då desamma funnits afvika ifrån ofvannämnde uttryckligen bestämde skyldigheter och föreskrifter, men ej, då de funnits dermed enliga.
Mig synes att Statens värdighet och den adle Grefvens conseqvens på sådant sätt blifva illa uppehållne. Grefven har sagt oss, att han icke är vän af någon scandal. Man är skyldig alt sätta tro till hans ord, ehuru han denna gång synes vilja göra undantag från regeln, enär lian förordar en åtgärd, som slutligen bestämdt skulle föranleda till en scandal. Grefven har påmint R. o. Ad. om att den tid ägt rum i Sverige, då utländska penningar blifvit der använda till vinnande af ett eller annat ändamål. Han har häremot icke egentligen gjort någon anmärkn., men väl emot hvad som synes, enl. Grefvens förmenande, möjligen nu skolat varit fallet, alt Svenska penningar blifvit i slikt ändamål använde i andra länder. Jag håller före att sednare händelsen vore vida bättre än den förra; och, när var det som utländska penningar inverkade på våra angelägenheter? jo, under den s. k. frihetstiden, då Regeringen af Ständerna blifvit försatt i snart sagdt fullkomlig kraftlöshet. Må man taga varning häraf samt med kraft och allvar motverka ett möjligen existerande sträfvande till samma för landet högst olyckligt och skadligt mål. Hr Grefven har icke velat att R. St. skola använda några medel till meromförmälda skulds betalande. Månne icke det vore bättre att använda den ofta omtalade bancoviristen till detta ändamål, än att, på sätt Grefven för ej längesedan inom detta Hus föreslog, skänka någon del deraf åt Hillska skolan. Jag anhåller om ålerremiss af betänk., samt att mina nu deremot framställda anmärkntr måtte få densamma åtfölja. Frih. Rehbinder tilläde derefter muntligen: Medan jag har ordet, måste jag upptaga Hr Dalmans yttrande på f. ra. om åtgöranden, som skolat eller icke skolat äga rum inom Hemliga Utsk.
Chefen för Finans-Departementet, Statsrådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, på Statsrådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående ytterligare anslag för det nya jordeboksverkets fortgång. Kongl. Kongl. Maj:ts Nåd, Proposition Jtf 24. 17 Kongl. Majit behagade, enligt Statsrådets tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, och befallde, att nådig proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo Mildhog Lundgren. Ank. till Exp.-Utsk. den 7 Nov. 1859, kl. 2 e. m. Kongl. Maj-.ls Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående förändring i bestämmelserna rörande postviglen; Gifven Stockholms Slott den 27 Oktober 4859. Enligt hvad Kongl. Majit vid sednaste riksdag, i nådig proposition den 3 April 1857, meddelade Rikets Ständer, hade Kongl. Majits General-Poststyrelse redan då, i sammanhang med underdånig framställning om förändradt postporto för den inrikes brefvexlingen, väckt fråga derorn, att vigten å enkelt bref måtte bringas till öfverensstämmelse med nya vigtsystemet och från \\ lod nedsättas till 1 lod, eller deremot i ny vigt närmast svarande 3 ort. Kongl. Majit, som fann detta förslag utgöra en följdriktig tillämpning af Kongl. Stadgan den 31 Januari 1855 och yttrade förhoppning, att fördelarne af en sådan förenkling skulle utan svårighet kunna vinnas inom en föga aflägsen tidrymd, föreslog likväl då icke någon förändring i brefvigten, och detta af skäl, bland annat, alt den nya vigtberäkningen, enligt Kongl. Förordningen den 31 Januari 1855, vore anbefalld till allmänt begagnande först år 18G3, hvarförinnan justerade vigter af nya slaget icke kunde antagas vara öfverallt i riket att tillgå, samt att mindre lämpligt vore att föreskrifva ett tidigare användande af Bih. till R. St.
I afseende på kopparskiljemynts-pollelternas skiljande från Riksgäldssedclstocken, dit de lika så litet höra som de efter samma myntfot utmyntade, nu gångbara kopparskiljemynten tillhöra Banco-sedelstocken , anser jag ordningen fordra en sådan utgallring (vid bokföringen), hvarigenom behofvet upphör att vid sedelstockens beräkning fråndraga deras balancerade värde. I anledning af hvad jag nu haft äran anföra, får jag, till intagande på sina vederbörliga platser i det blifvande Banco-Reglementet (i 5:e Artikeln efter nuvarande uppställning) föreslå: 1:0 Vid i834 års bokslut iakttages, att å den serskildt i Vexel-Banken på Riksgälds-Contorets räkning N:o 2 innestående fond för Riksgäldssedlarnes inlösen afFöres det bland dem inberäknade beloppet af kopparskiljemynts-polletter, hvaremot likaledes afföres bland Bankens tillgångar deras balancerade metallvärde. 2:0 Att för Bankens inom linien förda fordran hos Riksgälds-Contoret för vid 1823 års slut utelöpande Riksgäldssedelstock, som Banken då till inlösen öfvertag, afföres i iS34 års bokslut beloppet af de deri inbegripna kopparskilje mynts-polletter na. 3:o Öfver Bankens sedelstock bör till Fullmägtige för hvarje vecka ingifvas omständlig uppgift, hvarvid, i anledning af hvad i §§. (de hvari besluten i ira och 23:e punkterna af Betänkandet N:o 16 införas) iakttages, att till sedelstocken räknas: 1:0