Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta kunde så mycket mindre betviflas, som, vid mångfaldiga tillfällen, då falska låne-handlingar blifvit i Diskont-verken belånade, och hvilket, äfven med iakttagande för framtiden af de utaf motionären föreslagna försigtighetsmått, icke torde kunna förekommas, erfarenheten nogsamt vitsordat behöfligheten för nämnde verk att ega inlemnarnes ansvarighet för dokumentens riktighet att trygga sig vid. Men oberäknadt nu antydda förluster, skulle Diskont-verken, åtminstone det i Stockholm, komma att genom förändringen betungas med ganska dryga direkta utgifter för aflönande af den tillökade tjenstemanna-personal, som, i och för brefvexling med låntagare samt bokföring, redovisning och kontroll af ingångna penningar, blefve oundgängligen erforderlig; och likväl kunde det med allt skäl ifrågasättas, huruvida, oaktadt dessa uppoffringar från Bankens sida, allmänheten i sjelfva verket skulle genom den nya ordningen tillskyndas något egent - lianko-Utskottets Betänkande M 25. 29 ligt gagn, synnerligast om man besinnade, att i lane-frågor al mera grannlaga beskaffenhet, hvarjehanda upplysningar, tjenande till att vid förnyad föredragning al en alslagen låneansökning bereda densamma framgång, lätteligen kunde på enskild väg meddelas, men icke gerna syntes kunna blifva föremål för officiela skrifvelser trän ett publikt Verk, äfvensom att, vid uppkommande brist i remitterade medel, ett enskildt ombud, genom att förskjuta det bristande beloppet, kunde undvika annars nödvändig brefvexling och dermed förenad tidspillan samt sålunda i många lall bevara en eljest förlorad lånerätt. Då häraf torde vara tillräckligt ådagalagdt, att det af motionären framställda förslag skulle i verkställigheten komma att ådraga
Jag kan icke inse, af hvad vigt utgifvandet af en betydlig summa af Statens medel skulle vara för bekostandet af en hamn i Wisby, åtminstone så länge angelägnare punkter taga Statens deltagande i anspråk. Jag kan slutligen minst af allt inse, hvarföre 267,000 R:dr skulle utgifyas till en Tior till Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 455. 0 en hamn i Höganäs, endast för att skaffa utländska handelsfartyg en beqvärnare ankarplats än pä Danska kusten höstoch vårtiden, befordra Helsingborgsortens ”trädgårdsodling”, och afsättning af dess victualier åt tillfälligtvis hamnsökande skeppare, serdeles då resande lära kunna, otn de behöfva ligga öfver, söka plats i Bohuslänska skärgården, och Höganäs skeppare torde kunna söka vinterläge i den endast några få mil derifrån belägna Landskrona hamn, den måhända rymligaste och berjvämaste i Sverige. Att 267,000 R:dr af 1840 års Stats-Utskott hafva kunnat tillstyrkas åt hamnanläggning på en fläck, som ej en gång är stad, och på så lösa grunder', ådagalägger på ett sorgligt sätt, efter min öfvertygelse, huru djupt enskilda intressen hafva förmått utverka favörer, dem ej en gång Statsverkets vigtigaste angelägenheter förmådde tillvinna ens ett flygtigt deltagande. Jag reserverar mig mot alla dessa beslut, och tror, att dessa föreslagna sammanräknade 1,783,000 R:drböra, kunna och måste användas på ett sätt, som långt allmännare motsvarar nationens önskan, än Stats-Utskottet ofvanföre beslutat.” Med Strindlund förenade sig Anders Nilsson från Östergöthlands Län, så vidt det rörer anslagen till canalerne och Höganäs hamnbyggnad. Af Bengt Gudmundsson från Hallands Län: ”1 det beslut, Stats-Uu skottet fattat, att tillstyrka Riks-Stånden följande anslag, nemligen: tili Strömsholms canal B:co R , Horsshaga och Deyeforss „ Gråda canal
Härifrån undantagas de läll, l:o då tillverkare i mindre bränneri begagnar redskap af större pannerymd, än vid sådan tillverkning tillåten är, och det förhållande icke är för handen, hvilket i sisla mom. af § 63 omlörniäles; 2:o då vid tillverkning i större bränneri något af det bränvin, som tillverkas, från mätning till beskattning undansnillas; 3:o då för sådant ändamål begagnas tillverknings-redskap eller sprithållare med dold öppning eller afledning, hvarigenom bränvin kan lönligen utlagas; 4:o dä tillverkare bryter försegling eller öppnar eller borttager lås, som Kontrollör åsatt, lill förekommande af del tillverkade bränvinets lönliga uttagande: samt 5:o då tillverkare försummat att föreskri/ven afgift erlägga. 24 Bil. till Bcvilln. m. fl. Utsk. Bet. N:o § 97. Redskap, som i beslag tages, skall, till förekommande af dess utbyte mot annan, af beslagaren med särskild stämpel utmärkas, der ej redskapen vid beslaget egaren IVäntages, i hvilket fall den skall i allmänt förvar sällas. § 98 Vid beslag skall, till säkerhet för de böter, som ådömas kunna, del i bränneriet och dertill hörande förvaringsrum befintliga, lolligen tillverkade bränvin i förvar tagas. § 99. 1 bränneri skall under lid, då bränvins tillverkning eller distillering der verkslälles, städse vara i bevittnad afskrift anslaget vederböraudes bevis, alt lilKerknings-afgiften för samma tid blifvit erlagd. Beviset bör derjemte i bufvtidskrift vara att tillgå, när dess uppvisande päfordras af bränneri-kontrollör eller den, hvilken tillsyn vid bränneri såsom tjenstpligt eljest åligger, eller som är skyldig alt förbrytelser mot denna författning åtala. § 100. De afgifter och böter, som i denna författning äro stadgade, utan att myntslaget finnes särskildt utsatt, beräknas i riksmynt Bil. lill Bevilln. >n. fl. Utsk. Bet.
Besvärsoch Ekonomiutskottets: N:o Sio, om byggnad å Soldatetorpen vid Östergöthlands Lifgrenadier-regemente m. m. N:o 213, em viss tid för inflyttade personers afförande ur husförhörslängderne. S. D. Vid Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomiutskottens, den 1* dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 220, uti återremitterade målet, angående gärdesgårdsdelningars fastställande, fann Bondeståndet, enär först afgifna Betänkandet vunnit (Öfriga EiksStåndens bifall, för godt låta bero. 5, D. Nedannämnde uti återremitterade mål aff ifne, den 1: dennes på bordet lagdé Utlåtandea 13 S Fröt. Utdr. d, 17 Noo. zgjj. föredrogos å nyo och, enär BondeStåndet redan bifallit Utskottens först meddeldte Betänkariden» lades till handlingarne, nemligen: Stats-Utskottets: N:o 590, om redogörelse för de till Veneriska smittans hämmande anslagne medel. LagUtskottets: !N:o 225, om hvad vid Uagförklaringars utfärdande iakttagas bör. N:o 226, om upphäfvande af 8 $. i 1 Cap. Utsökningsbalkert, m. m. S. D. När nu å nyo föredrogs Uagsamt Allm, Besvärsoch EkonomiUtskottens, den .12 dennes på bordet lagde, Utlåtande N:o 221, uti återremit' terade målet, angående skiftens antal vid storskiftes förrättningar, fann Bonde-Ståndet, enär Utskottens först afgifne Betänkande blifvit af Irenne Riksstånd bifallet, för godt dervid låta bero. Frat, Utur, i? Nov, 1323. 139 S. D.
Majst uppdragit, att bereda sä wäl hvad Riksens Ständer, i förenämnde, som i flere sedermera ankomne underdäniga skrifwelser, andragil och önskat, utan har Kongl. Majst ock tagit Ltskillige frän särskildta »ner inkomne Fattigwärdsärender i Nödigt öfwerwägande. Bland Riket» Släder har Götheborg i synnerhet utmärkt sig genom en för flere är sedan widragen och med framgäng bibehäffen berömlig fattigwärdsanstalt. Dä densamma, hittills inskränkt inom Staden, äfwen borde utsträcka» till de derwid belägne Amiralitet».Warf» och Örgryte Församlingar, har derwid den swärighet mött, att ett stork antal af fattige, uppgäende till omkring zvo personer, oaktadt innewänarne» »visade wälwilja, icke syntes kunna fä tillräckeligt understöd, utan »verkställigheten at ett uppgifwit Förslag, att allt Sjöfolk, som i Götheborg» Sjömanshus inskrifrve» och inmönstras, mätte till Fattigvården i nyfinämnde Församlingar aläggas att bidraga, hwarje Coopvaerdie-Skeppare med En Riksdaler, hwarje Skyrman med 24 st., och hwarje Matro» samt öfrigt Sjöfolk med »» fi:r Banko om äret» och detta sä mycket mera, som de fattige i berörde Församlingar till den betyde - i2s Den Zi Auss. tydeligaste delen bestodo af Sjömän, deras Hustrur, Enkor, Fästeqwinnor och Burn.
Diarium för den 2 nyssnämnde April månad; å hvilken skrift fanns tecknadt följande intyg: »att ett med detta lika lydande memorial blifvit till General-Fälttygmästare-expeditionen inlemnadt samt att utlemnandet af de begärda handlingarne, med undantag af diariibeviset, blifvit af Herr t. f. General-Fälttygmästaren och Chefen för Artilleriet förvägradt; intygas. H. E. v. Normann Expeditionshafvande.» Sedan nu omfömälda klagoskrift med bilaga blifvit meddelad så väl Herr General-Fälttygmästaren och Kommendören m. m. Friherre Wrede som Expeditionshafvanden, Kaptenen m. m. von Normann, hade utlåtanden från dem till Justitie-Ombudsmans-Expeditionen inkommit, deruti blifvit i hufvudsak andraget: af Herr General-Fälttygmästaren: Det ifrågavarande Memorialet, som Kaptenen von Normann, enligt Herr GeneralFälttygmästarens föreskrift, vägrat utlemna, innefattade Herr General-Fälttygmästarens un - 133 derdåniga utlåtande öfver det af Chefen för Kongl. Svea Artilleri-Regemente afgifna underdåniga förslag till successionen efter Majoren vid samma Regemente numera Öfverstelöjtnanten Friherre dAhlbedyhll, och hade jemte nyssnämnda förslag blifvit af Herr General-Fälttygmästaren, jemlikt Kongl. Brefvet af den % Februari 1833, till Landtförsvars-Departementets Kommando-Expedition insändt för att derifrån, efter skedd granskning af förslaget, till Kongl. Maj:t i Landtförsvar-Departementets Kansli-Expedition aflemnas. Formen för dylika utlåtanden vore i allmänhet olika efter särskilda sig företeende omständigheter. Understundom tecknades de å Regementschefens underdåniga förslag; understundom upptogos de, såsom denna gång skedt, uti särskildt Memorial.
Är åter hushållet så beskaffadt, att laga skäl att vägra dess inflyttning förefinnas, så åligger det socknen alt genast, då fråga om inflyttning uppstår, göra dessa skäl gällande; men att ålägga den, som emottager ett inflyttande hushåll, att ställa säkerhet förden kostnad, socknens fattigförsörjningsanstalt möjligen kan få vidkännas för dylika inflyttande personers framtida underhäll, låter i sjelfva verket icke practisera sig, ty det faller af sig sjelf, att, om den person, som i lag afslutat ett sådant contract med socknen, i morgon dör eller försäljer sitt hemman, efterträdaren derå icke kan vara pligtig att uppfylla ett dylikt med socknen ingånget aftal. Skulle man åter anse dessa inflyttade personers framtida underhåll böra vidlåda den jord, hvarå de först inflyttade i socknen, skulle det kunna hända, att hemmansdelar bomme att finnas, hvilkas hela afkastning medtoges till fattigförsörjning, så att ingen enda skilling återstod hvarken för ägarhe eller kronoutskylderna. Jag tror således, att detta förslag bör förfalla. Om icke Utsktn i det af mig nyss omnämnda mom. föreslagit ett stadgande, som med den uppgifna modifiealionen bör komma att äga rum, skulle jag verkligen tillstyrkt afslag på hela betänk., hvarvid likväl den svårigheten hade mött, att Utsktn uti föregående delen af betänk, rätteligen tillstyrkt afslag å åtskilliga motioner, som således genom afslag å Utsktns tillstyrkande kunde ansetts bifallna. Äfven af denna anleda, anhåller jag om återremiss och att detta utlåt, må till Ulsktn medfölja. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Rubriken på detta betänk, antyder ett af de vigtigaste ämnen, .sorn kunna blifva föremål för Representationens behandling; men innehållet finner jag deremot så inskränkt, att man nästan blir förvånad öfver, huru litet af delta vigtiga ämne blifvit afhandladt, och det, som blifvit framstäldt, finner jag så stridande mot sunda principer för fattigvården, att jag icke kan annat än utbedja mig att dervid få göra några anmärkntr.
Enligt, gjorda undersökningar hade nemligen detta hus, sorn till större delen vore uppfördt af korsvirke och beslaget med bräder, befunnits i så försämradt skick sä väl till väggar som tak och golf, att det ej pä något varaktigt sätt kunde iståndsätta*. utan att undergå nära nog fullständig ombyggnad. En sä kostsam reparation eller ombyggnad vöre så mycket olämpligare, som detta hus, i anseende till sitt inskränkta utrymme, ingalunda kunde motsvara äfven de måttligaste anspråk på en passande bostad för Kongl. Maj:ts beskickning, hvilken vöre förenad med ett General-konsulat, som årligen anlitades af flera hundrade Svenska och Norska fartyg. Toges dertill i betraktande att en beskickning i Orienten mäste, förutom den vanliga legationspersonalen, vara försedd med flera i andra länder öfverflödiga tjenstemän, såsom tolk och kavasser, för hvilka äfven utrymme mäste beredas, framstode tydligen huru otillräcklig den nuvarande provisoriska byggnaden vore och huru föga lämpligt det skulle vara att påkosta densamma någon betydligare reparation eller ombyggnad, hvarför äfven hinder lades i vägen af en utaf municipalitet et i Pera utfärdad förordning, deruti föreskrefs att, till utvidgande af den utmed Svenska beskickningens hus löpande så kallade ”Stora gatan”, samtliga vid Stat »-Utskottets Utlåtande JYs> 202. 3 densamma belägna lius måste vid ombyggnad eller betydligare reparation dragas tillbaka ett visst afstånd och för att påskynda verkställigheten häraf tillätes numera ej ens den ringaste förändring med de delar af husen, sorn vetta ät ifrågavarande gata. Beträffande behofvet att bibehålla en särskild beskickning i Turkiet samt att för densamma underhålla bostad der på platsen, ehuru Staten för sina beskickningar i andra länder ej hade egna hus, anföres vidare i den Kongl. Propositionen, hurusom den Kejserliga Ottomaniska regeringen ej erkände några konsuler i Konstantinopel annorlunda än såsom varande tjenstemän vid derstädes anställda beskickningar och icke heller ät dem meddelade exeqvatur.
Men icke ens den oundvikligaste beklädnaden för ar - 34 De» 28 Augusti. moen eller flottan kan anskaffas på åratal. Hafva vi icke nyligen sett, att KrigsGo! I:m, ehuru penningarna lago färdiga, icke på 4 :>r mägtat tillvägabringa beklädnaden för en enda dass beväring? Huru lång tid skulle då icke fordras för 3 å 4 c lassers? Att i ett sådant förhållande, med en af former mer nedtryckt administration, än galerslafven af sina fjeltrar, med en så inagtlös industri och så trånande handtverkerier, vilja uppskjuta anskaffandet af försvarsverkets behof till nödens stund, är lika orimligt som vådligt; oberäknad! misshushållningen deri, då allt i nödens stund blifver tredubbelt dyrare, an om anskaffningen sker efter hand och under fredens lugn. Är 1111 den omnämnda principen, att uppskjuta allt till nödens stund, falsk i militäriskt afseende, så är den det ännu niera i financiel t. Som beviset af denna sats utgör det egentliga föremålet för milt yttrande, vågar jag ytterligare anhålla om Ii. o. Ad:s benägna undseende, att jag här ingår i ett kanske nog vidlyftigt raisonnement, stödt på följande premisser. Statslån kunna omöjligen erhållas i nödens stund uti ett land, der ett fondsystem icke förut blifvit grundlagdt. Skälet härtill är helt enkelt: i ett sådant land äro alla capitaler fästade i den enskilda rörelsen, och i följd deraf icke disponibla. Hos oss t. ex. finnas 7 4 millioner fästade uti inteckningar på fastig heter. Hvilken förfärlig villervalla skulle icke uppkomma i hela landet, om 20 ä 3o millioner, behofvet för ett fälttåg, skulle blifva uppsagda, för att placeras i statslån! Hvarje medborgares egendom skulle gå under auctionsklubban och, i brist på köpare, säljas eller utmätas för intet.
”Äro ej bröstarfvingar till efter den döde» “och lefva dess föräldrar» då ärfveti de, efter "Landsrätt, fader två delar och moder trid jung, "men, efter Stadsrätt, hälften hvardera.’* 2 §. **Är en af FÖräldrarne död och äro Syskon "till, ett eller flere, efter den, som ärfvas skall, "ärfven då de med den af föräldrarne, som lef"ver, och tagen den del, som den döde fadern ’’eller modern ärfva skolat, om han eller lion "lefvat. Är något af Syskonen dödt, då skola "dess afkomlingar i dess ställe och rätt träda. "Finnas ej Syskon, eller afkomlingar af deni, "tage den af föräldrarne, som lefver, hela arfvet." 3 J. "Lefver ej någon af den dödes föräldrar, "och äro Syskon till, då skola de allt arfvet ta"ga. Är något af Syskonen dödt, njuten dess "afkomlingar den rätt, som i 2 §:n sägs.” 4 §• "Äro ej Syskon eller afkomlingar af dem, ärfven Exp. Utsi. Förslag till und. Slrifv. N:o 287. 217 "ärfven då förfäder i andra led, som äro fader"fader och fadermoder, moderfader och modermoder. ” 5 §. * "Lefva ej de, då ärfven den dödas Föräldrars Syskon." - 6 §• "Lefva ej de, då ärfven den. dödas förfäder i tredje led.” 7 §• "Lefva ej de, då ärfven Bryllingar och "Sysslingar. Bryllingar äro faders Syskons barn "och Sysslingar moders Syskons barn.” s §. ; ”Lefva ej de, då ärfven de, som äro Sy"skon med förfäder i andra led.” 9 §• ”Lefva ej de, då ärfven den dödas förfader i fjerde led.” 10 §•
Men hvartill jag anser mig både berättigad och förpligtad, är, att här såsom ledamot af en del utaf den Svenska representationen, som, hvad förtullningen beträffar, eger tull-lagstiftningen i sin hand, uttala min åsigt öfver de åtgärder, som i anledn. af de bekanta händelserna med Fredrikshald sockerraffinaderi kunna erfordras. Med afseende på de Svenska förhållanderue har jag icke under min 28 åriga riksdagsmannabana saknat tillfälle att se exempel på bemödanden af den enskilda snikenheten, att förskaffa sig fördelar på det allmännas bekostnad, men aldrig har jag sett del i skarpare drag, i mera lätt upläckla drag än vid delta tillfälle. Det behöfves icke mera för att, trotts alla tidningsartiklar och böcker, som möjligen kunna vara 10 Den 13 Juni. skrifna i denna väg, bedöma det sätt, hvarpå sockerraffinaderi-bolaget i Fredrikshall gått tillväga för att betrygga sina egna intressen, att skydda dem, alt skaffa sig vinning på Statskassans eller på enskilda samhällsmedlemmars bekostnad, än att blott granska de olika beräkningar, som af Fredrikshalls-bolaget blifvit framställde dels för Norrska Regeringen och Norriges Lagstiftande makt och dels för Svenska embetsmyndighelerna, i fråga om den mängd råsocker, som erfordras för erhållande af en viss mängd raffineradt socker. I Norrige har man beräknat, att ur 100 proc. råsocker erhålla 65 proc. raffineradt socker och efter denna proportion hafva de Norrska raffinadörerne betingat sig drawback efter den 1 Juli 1854 lill samme dag 1857. Men i Sverige har af samma Bolag, för att visa huru oskyldig dess sak är, påståtts, att af 100 skålpund råsockor fås i allmänhet 90 skålpund raffineradt.
Hvad Rikets Ständer härvid beslutit, har Kongl. Maj:t, under den 19 Juni 1840, Dess Befallningshafvande i Malmöhus län och Biskopen i Lunds stift, till vederbörandes förständigande, i nåder meddelat. 3 5*5:0 om ifrågastäldt anslag till ett i Göteborg inrättadt naturhistoriskt museum (15). Om Rikets Ständers härutinnan fattade beslut hafva vederbörande, under den 19 Juni 1840, blifvit i nåder förständigade. 3f@:o an gående tillåtelse för Sällskapet till vexelundervisningens befrämjande att bibehålla den åt Normal-skolan upplåtna Marie f. d. bränneribyggnad (24). Uti nådig skrifvelse af den 27 Juli 1840 hafva StatsKontoret och Direktionen för bemälde Sällskap blifvit om Rikets Ständers beslut underrättade. 377 :o angående öfverlåtande till Malmö fattig-arbetsinrättning af kronans rätt till ett derstädes fallet danaarf (26). Kongl. Majrt har i nådigt bref af den 27 Juli 1840, till vederbörandes förständigande, meddelat Dess Befallningshafvande i Malmöhus län det beslut, Rikets Ständer härutinnan vidtagit. 3?8:o om anslag till Kathedralskolan i Lund i stället för dertill anvisadt helgonskyldskorn (25). Hvad Rikets Ständer beträffande denna fråga beslutit, har Kongl. Majrt, under den 27 Juli 1840, i nåder meddelat Consistorium Ecclesiasticum i Lund samt öfrige vederbörande till behörigt iaktagande och underdånig efterrättelse. 37f*o angående befordringsrätt för läkare hos menigheter på landet (40). Med bifall till Rikets Ständers underdåniga framställning, har Kongl. Majrt, under den 17 Oktober 1840, allmän nådig Kungörelse i ämnet utfärdat. 38«:o om upplåtande till Upsala Central-hospital af några kronoparken Åsen och Ulltuna kungsladugård tillhöriga jordar (43). Hvad Bil. till II.
N:o 40. i ani. af vackt motion (N:o 155) om rättelse i gällande föreskrifter beträffande ersättning åt liikare-korpsens medlemmar efter res-reglemente och för inqvartering. Utskrts första tillstyrkan. Den 28 Januari. 237 Gr. Mörner, Carl Göran: Det är val med militära tjenstemän i motsvarande grader som nu ifrågav:de läkare böra jemföras; eljest torde äfven denna omständighet komma att föranleda tvist. Jag tror således, att Utsk:ts förslag är något ofullständigt och behöfver för rättelses vinnande i antydda hänseendet återförvisas. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: För min del kan jag icke se någon otydlighet i Utskits förslag. När resereglemente! utgafs, hade militär-läkarne redan en viss, af K. M. stadfästad rang; efter denna erhöllo de dagtraktamente och skjutsersättning; de civile läkarne sattes i samma kategori, som de forre; sednare har en nödig förhöjning i läkarnes rang egt rum, utan att rese-reglementets bestämmelser derefter rättats. En regementsläkare med regementsofficers rang erhåller således fortfarande blott kaptens traktamente o. s. v. Det är denna orättvisa Utsk:t föreslår att rätta. Saken är lika tydlig som billig, och anhåller jag att R. o. Ad. ville densamma bifalla. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af Utsk:ts förev:de hemställan, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till densamma och, då dertill svarades åtskilliga ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Utsk:ts sednare hemställan. Bifölls. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- ooh Ekon.-Utsk:ts d. 21 och 24 dennes bordiagde Belänk.
Naj:t ökverlemnat, nu tillstyrka X. 8t. bos Xongl. älajrt r underdänigbet föreslå: att med ugbäfvande ak Xongl. förordningen den i3 lulli 1818 angäende bandsbrifne, gä 8edelbakvaren eller Ordres ställde, invisningar eller sä kallade assignationers belopg mätte stadgas, att invisningar emellan ensbilde personer eller bolag inom bibet mä bunna ställas L bvad summa som bälst, större eller mindre, under dervid fästade vilkor: att ä en summa ak ivo b:dr L:eo eller derutöfver invisning kär utkärdas, ej mindre bandsbrikven än try ckt eller graverad; att dä invisningen ä mindre summa l^der, densamma mäste vara bandsbrikven, att invisningen eller assignationen alltid bör vara stäld till viss man eller Ordres, samt att i öfrigt bvad ?.88 8tats-, Laneaoell Lag-Iltskottens Allmänna Lagen oell särskilds körfattningar föreskrifva rörande sä kallade löpanäs skulilsedlar, vare sig i afseende pa sormen för deras giltigLet, Letalnings-ansvaret eller Ilvad körliällandet vara ina, i allt klikver gällande för desse slags invisniugar eller assignationer. 8ias8- oeli Laneo-I7t8lxoslen8 Letänliande, i »sseende ^ä kolaren i de frän liifs^äldsLontoiret i.ilgifna 8lviljem^nIi8-p>o1l6tt6r.