Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta skedde, då hon i sällskap med en äldre dam, som länge varit hennes välgörarinna, begaf sig till August Lindberg, hvilken då med ett ntvaldt sällskap gasterade på Djurgårdsteatern. Det berättas att hr Lindberg vid åsynen af den blyga fjortonåringen, som ville in vid teatern, tog på sig sin mest tragiska Hamletsmih och höll ett föredrag om den dramatiska konstens höga uppgift. Vid ett senare tillfälle fick unga Valborg för mästaren bland regissörer uppläsa ett stycke. Hon hade valt Andersens » Stoppnålen » och lyckades gifva så mycket uttryck åt den enkla fabeln, att Lindberg ansåg det » icke var så illa ». Han har sedermera, ehuru förgäfves. sökt förvärfva för sin trupp den primadonna, hvilken några år tidigare darrande uppläste inför honom sitt första stycke. Fröken Holmlund arbetade från första stund träget mot det mål, hon satt som sitt lifs uppgift. Sedan hon vintern 1 8 8 9 — 9 0 tagit lektioner för fru Fåhreus, kom hon 91 in vid Dramatiska teaterns elevskola och samma vår uppträdde hon vid elevuppvisningen som Abigael i Ambrosius. I denna roll fick hon äfven inför Dramatiska teaterns publik debutera. Den uppmärksamhet, som från skilda håll ägnades fröken Holmlunds debut, visar i och för sig, att denna icke hört till de alldagligaste tilldragelserna. De yttre företräden, den unga skådespelerskan ägde, kunde emellertid varit tillräcklig förklaringsgrund till publikens och kritikens ynnest. Af » den grimme selling » hade nu vid 17 år blifvit en svan; den kantiga förvuxna skolflickan hade utvecklat sig till en skönhet af första rang. Det nobla ansiktet med de klara, själfulla ögonen, den höga, imponerande gestalten, den graciösa hållningen väckte från det första offentliga framträdandet formlig entusiasm, och tidningarna hafva allt framgent, öfverallt där hon uppträdt, icke nog kunnat prisa en apparition, som försynen så slösat sina håfvor öfver. Men det fanns något mer hos den unga debutanten än yttre skönhet. Hufvudstadens teaterkritici anmärkte redan nu, att hennes spel präglades af en högst ovanlig uppfattningsoch individualiseringsförmåga.
Den skönhets glans är allrastörst, Som på engång förnöjer själ och öga: Det mörkblå hvalf, det djupet höga Ju lockar ögat allraförst Upp till sin prakt, det vida runda, Der tusen eldklot stå på Herrens eget hus; Der börjar tankans ro: hon får då nog begrunda På dessa stolta himla-ljus. Men, fast i sig de klarhet ha, Som ut på alla sidor lifligt flödar: Förgäfves tänkaren sig mödar, Att klara tankar om dem ta! Hvad äro de? hvad månd’ de göra? Till hvad för ändamål stå dessa himlabloss? Månn de en mängd af ting i sina kretsar föra? Ell’ månn de lysa – blott för oss? Om de som solar fästa stå, Att inom sina sphärer jordar lysa, Som creaturer i sig hysa, – Ty intet Tomt man finna må I all Naturens vida rike: Hjelp, Himmel! hjelp då mina tankar opp! Ho är då Du, o kraft förutan like, Som sammanhåller denna kropp? Du, högst af hvad jag tänka kan: Fullkomlighet och Ljus, som vi för Gud åkalla! Hvad tankar i min själ uppsvalla, Vid den oändlighet jag fann! Månn Du, som dessa stora kretsar vänder Och ännu fler, dit ej min tanka når, Ditt öga hit till usla maskar sänder, Och nedser på en jord, som vår? Är vårt elände Dig bekant, Och ser du nådigt våra brister många? Vi, som i våra gränsor trånga Ej kunna skilja falskt och sannt, Ej se vår pligt, än mycket mindre hinna Att känna Dig, du högsta underkraft! Vi nog i dina verk ditt väsen finna; Men känna likväl verken knappt. Månn Du är öm om dessa lif, De usla kräk, som du dock känsla gifvit Af ondt och godt, och föreskrifvit Ett mer än jordiskt tidsfördrif? Månn du har dem till högre sysslor ämnat, Än träla för sitt stoft på denna villo-ö? Ell’ har du dem förgäfves krafter lemnat, Att tänka längre, än att dö? Ack! såsom Du fullkomlig är, Så måst’, i dina helga ögon klara, Båd’ stort och smått ju lika vara, För Dig, som lif åt Allt beskär! Hur skulle Du de verken kunna glömma,
Den förste som väckte fråga om jernvägars anläggande här i landet, Gr. A. v. Rosen, utstakade denna östra bana, ehuru ännu något östligare än den nu föreslagna rigtningen. Vidare hafva 1856 års komiterade uttryckligen tillstyrkt denna östra bana och Öfverste Ericson har bestämdt uttalat sig derför, hvarjemte K. M:t afgaf Propos. i ämnet vid sista riksdag. Vidare har man nämnt att Boråsbanan blifvit tillstyrkt derföre att den skulle tillskynda staten vinst; men enl. mitt förmenande faller det sig något svårt att på förband veta delta, och i alla händelser kunna väl icke några inkomster påräknas under denna statsregleringsperiod. Hvad arbelsmateriel till Upsalabanan vidkommer, så hafva vi af bolaget för Gefle-Fahlu-vägen fått anbud att emottaga deras materiel tili högst billigt pris. På grund af hvad jag nu anfört, får jag förnya min anhållan om bifall till hvad PiesteSbt i sin inbjudning föreslagit.. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit ut färdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. 32 Den 5 September f. m. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Här har blifvit mycket or dadt såväl inom detta rum som utom detsamma ang:de nyttan och förträffligheten af en jernvägsanläggning norr om Stockhom till Upsala. Jag vill icke heller bestrida densamma; men frågan har en annan sida, som man icke bör lemna ur sigte, och det är det financiela tillståndet i allmänhet inom landet. Vi veta litet hvar, att det är ganska svårt att anskaffa penningar, så att jordbrukaren kommit i en icke obetydlig förlägenhet. Det är då gifvet att man i detta ifrågav:de afs:de får lof att gå försigtigt tillväga, och att en inhemsk uplåning, så nyttig och önskvärd densamma både för samtid och efterverld torde vara, likväl, om den nu företages på ett oförsigtigt sätt, kan medföra stor skada.
Jag skall blifva belt kort, enär jag på f. m. yttrade, hvad som hufvudsakligen rör frågan i siu helhet; men då diskussionen äfven vidrört den Skånska banan och nödvändigheten för R. St. att vid denna Riksdag anslå 1 mill. R:dr lill denna hana, och bland motiverne härför bland annat anförts, atl man icke borde koncentrera utan splinta sina krafter, så alt flere delar af landet kunna få nytta af dessa vägar, finner jag i sanning icke hvarföre Skäne företrädesvis skall lemnäs en sådan förmån, förr än det genom komparativa undersökningar är utredt, atl detta landskap, näst Westergöthland, är det lämpligaste för anläggande af en jernbana. Jag tror likväl, att såväl R. St., som deras SlatsUlsk., icke äga denna kännedom, och kunna icke heller egna sin lid åt bedömande af företrädet emellan den ena eller andra hanan. Detta tillhör, enl. min åsigt, Regeringen att bestämma, destoheldre som under de sednare åren flera intressen yppat sig för jernvägsanläggningar i flere provinser, och sednast dä Utsk:s förra Betänk, förevar här pä detta rum, uppenbarade sig ett så kalladt Öslgölha-intresse, som hade ganska ifriga försvarare, men hvilket intresse numera helt och hållet förstummats. Jag tror likväl, alt rättvisan fordrar, att frågan om Östgötha-jernvägen underställes Regeringen jemte den Skånska, på det att Regeringen, efter sakkunnige måns noggranna undersökningar, må kunna bestämma, hvilkendera af dessa jernvägar må vara angelägnast. Få grund häraf, och då Hr von Troil yrkat, att förevaride punkt i Betänk, mätte delas sålunda, att serskild propos. fiamslälles på de 2 första ruderne, samt denne talare understöddes af en annan, nemi. Frih.
Hr Hjärne: Hvad Hr von Koch och Gr. Sparre anmärkt emot BorgareSt:ts tillägg i sednare moimt af denna §, tror jag jemväl kunna sagas om det l:sta tillägget. Det innehåller ingenting annat, än att Drätsel-kommissionén skall höras, innan magistraten, i samråd med stadsnämnden, upgör budgeten. När drätsel-kommissionen upgör detta förslag, äldet också klart att det icke kan upgöras af magistraten, förrän man hos nämnde kommission gjort sig underrättad om ställningen i afs:de på utgifter och inkomster. Jag tror derföre, att det ena tillagget är lika öfverflödigt som det andra, hvarföre jag anhåller om afslag derå och bifall till Utsk:ts förslag. Gr. Mörner: Om, såsom den siste värde talaren uttryckt sig, det är klart, att drätsel-kommissionens yttrande bör afgifvas, innan budgetsförslaget upgöres, och om det å andra sidan är obestridligt, att någon föreskrift i detta afs:de icke finnes, så synes mig att, när en inbjudning från BorgareSt:t, åsyftande att fylla denna lucka, inkommit, E. o. Ad. också bör antaga densamma, och får jag derföre derom anhålla. Jag tror icke, att det är lämpligt, att onödigtvis sätta sig på tvären emot hvad de öfriga Stånden önska. Hr Hjärne: Jag skulle icke besvära R. o. Ad. med att ytterligare upträda, om icke den siste värde talaren sagt, att man ej hade några giltiga skäl att yrka afslag å BorgareSt:ts inbjudning. Jag tror mig hafva anfört temligen giltiga skäl, då jag sagt, att det icke är möjligt att upgöra något budgets-förslag utan att känna stadens inkomster och utgifter, och derom kan endast drätsel-kommissionen lemna uplysning. H. XI. 9 130 Deri 9 Oktober. Hr Dalman: En bland de anmärkningar, som jag hört allmänt göras mot ifrågavide förslag, är, att det är alltför vidlyftigt. Jag kan således ej annat än instämma med den siste värde talaren i den anhållan, att R. o. Ad. icke ville göra det vidlyftigare genom att antaga de gjorda tilläggen.
Ridderskapet och Ädeln, ehuru mitt gjorda förslag om ett så kalladt Revisions-Utskott lemnades utan uppmärksamhet, och hela frågan, såsom varande i ett slags sammanhang med Doctor Stenhammars Memorial, med ett till större delen tyst bifall, och i enlighet med Preste-Ståndets beslut, nedlades. Jag var då, och är ännu öfvertygad, att Expeditions-Utskottet, som enligt Riksdags-Ordningen skall uppsätta alla Expeditioner, och äfven sjelfva Riksdagsbeslutet, hufvudsakligast tillhör att samla och redigera allt, och att ett Revisions-Utskott deremot skulle vara ganska nyttigt för att efterse, huru allt detta skedde i enlighet med Ståndens beslut, på det att ej, som stundom inträffat, Förordningar kunde utkomma, stridande mot dessa beslut. Nu mera äger jag ingen rättighet att flir denna Riksdag å nyo väcka denna fråga; men min varma känsla för Medborgares rättigheter och sällhet och den svåra föreställningen, att vår lagstiftande rätt skulle vara blott en chimere, våra Riksdagar och dermed åtföljande dryga kostnader utan ändamål, om Ständernas beslut ej noggrant upptogos och åtlyddes, tvingar mig att, på ett annat sätt och till vinnande af samma ändamål, som jag med mitt förra Memorial åsyftat, söka åstadkomma en säkerhet för framtiden, på det att möjligheten att förändra eller illudera Ständernas beslut eller önskningar aldrig må kunna inträffa. Till följe deraf får jag föreslå, att Riksens Ständers Justitim-Ombudsmans Instruction må vid denna Riksdag tillökas med det åläggande för Justitia^-Ombudsmannen, att hail under loppet af hvarje Riksdag skall efterse och granska, huruvida Ständernas alla önskningar och beslut, så väl i de från Ständernas Utskott utgående Expeditioner som i de sedan från vederbörande Embetsmän emanerande Författningar, bli rigtigt uttryckta, så att ej Förordningar eller stadganden, som motstrida Ständernas afsigter 870 Riksdagen 1815, och beslut, må kunna utgifvas.
Öfversten, Commendeuren och JljH daren, Friherre Åkerhjelm, CancelliRådet och Riddaren af Tannström, Öfver HofPredikanten och Ordens Ledamoten Doctor Hedren, Lagmannen och HofRätts Secreteraren Schöne, Prosten och Ordens Ledamöter» Grefve vpn Schwerin samt KrigsJustiarien Liwiin; så beslöts att ExpeditionsUtskattet skulle anmodas, för desse Oommitterade uppsätta behöriga förordnadep, S. D, Wid granskning så val af det förslag till Tariff för den blifvande TullBeyillningen, af inkommande oph utgående ^Varor, samt Transito Afgiften, hvilket BeviliningsUtskottet bifogat sitt Betänkande N o 12, som ock af det Förslag till ändringar uti nämnde Tariff, hvilket åtföljer Utlåtandet N;o 2g, har BorgareStåndet, under åberopande af sitt den 20 dennes öfver nyssberörde Betänkande fattade beslut; godJcänt Utskottets förstnämde Förslag till Tariff, med de ändringar, jemnkningar och tillägg som här nedanföre omförmälas. Pret. Vt dr. d. 25 Aug. 1823* Inkommande JVaror. A. Agat arbetad . Alabaster arbetad . > Anis . Apelsiner * Aska pott raffinerad och calcinerad . B.' Band Ylle och Linne, alla slag Ben, Elfenben, mer och mindre arbetadt. Bernsten, arbetad Blommor, artificielle, alla slag Blyerts . • (t D . 25 25 20 25 10 25 25 25 30 25 Prat» Vtdr. d. aj Aug, 1823. 77) Blår, Hamp * 4 Broderiet sådane som Utskottets förslag upptager i . , ; Brännvin Sädesoch Potatoes Frukt « « Bönori Cacao 1 ■ C. Canel # Cardeirtummor . Cassia Lingned * Citroner . • Confecturer . • Cemller arbetade . 77^ Prat. Uttlr. cl. 25 Åugi 1823.
Vice Contracts-Prosten, Kyrkoherden i Fosie, Magister Christopher Sydvan; samt till Suppleanter: L. L. O. O. Professorn, Ledamoten af Kongl. Nordstjerne-Orden, Magister B. M. Bolme'sr, och Chem. et Phys. Professorn, Contracts-Prosten, Ledamoten af Kongl. Nordstjerne-Orden Doctor J. A. Engeström. S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning af Lag-Utskottets följande Belånkanden sedan den 23 Nov. sisth å bordet hvilande: N:o 152, i anledning af väckta motioner om ändring af 8 Cap. HandelsBalken och upphäfvande af Kongl. Förordningen den 1 October 1752, angående straffets skärpande för mätare, som med origtigt mätande beträdes. N:o 153, i anledning af väckt motion om bestämmandet af rätt domstol för upptagande af åtal emot Öfver-StåthåHaren för fel i embetet. N:o 154, i anledning af väckt motion om behofvet af åtskilliga föreskrifter rörande Polis-göromålens ordnande i Stockholm. N:o 155, i anledning af väckt motion om granskning och ändring af de lagens rum, enligt hvilka ledamöter i Krigs-Rätt dömas till ansvar för felagtiga domslut; och N:o 156, i anledning af väckt motion om ansvars-bestämmelser för dem, som eftergöra andras arbeten i gravyr eller lithograf!; blefvo samma Betänkanden af Ståndet bifallna. S. D. Då nu ånyo föredrogos Statsoch Bevillnings-Utskottens Betänkande N:o 80, i anledning af åtskilliga motioner, angående forändradt lönings - 86o Fröt. Utdr. d. 5 Dec. 1840, sätt för Domare samt Expeditionslösens och Chartas-Sigillatas-Contoirets upphörande; blef samma Betänkande af Ståndet bifallet. S. D.
Det är lrononr under lrela minderärigdeten förrnenclt att Irancllrafva, lrvacl Iran ärft, oolr cletta förlrucl är 8a 0- vilkorligt, att Dagen ieke en» uppdragit ät konungen att de vilja något unclantag, än8könt clet kuncle visa», att clen omyndige, närnrancle 8ig nr^ncligdets-äret, dadé uppnatt nier än vanlig 8taclga. Dnligt clenna 1ag8tiftning, kan förmyndare i clenna 8in egen8kap an868 8ä80in 8taten8 ornducl, oolr 8taten dar nära nog ikläclt »ig dorgen för lrvacl cle88 ornducl gör oolr later. 8ä t)coke» ook förlrallandet emellan förmyndaren oolr Iran» myndling trafva an86tt8 i älclre lagarne, cler clet doter, dlancl annat, att darnagods ej kunna »junka eller drinna, att förmyndare ej Iracle tillätelse, att till dorgenärers förnöjande alträcla »ina tillgängar utan att lran förut lracle återställt ernottaget darnagod», 0. 8. v. Nu för tillen 8pörje8 ej »ällan vicl Dow8to1arne, duru darnagod» för8vunnit, encla»t genorn vanvärcl oelr utan att trafva lupit någon fara för vattunöcl, elcl8väc1a eller annat dylikt ol^eksfall. Denna erfarenlret ionedär en varning, att cle omyndige ej dorcle än värre dlott8tä11a8 för värds1ö86 eller orecllige förmyndares 1ätt8inniga liknöjcllret eller öfverlagd» plundringsplaner.
Kungörelsen den 13 Februari 1849 angående mönsterherres rätt att pröfva och utse de beväringsskyldige, som skulle tilldelas kavalleriet, artilleriet eller sappör-depoterne, har vid förenämnde riksdagar blifvit erinradt, att en sådan pröfning af de beväringsskyldiges duglighet, till krigstjenst alltid egt, rum samt desto mindre borde uti ifrågavarande afseende upphöra, som ofvanberörde vapen endast kunde upptaga ett ganska inskränkt antal bevärings-ynglingar och lika litet kunde vara belåtna med otjenligt manskap, som ynglingarne sjelfve komme att röna tillfredsställelse af en tjenstgöring, för hvilken de saknade erforderliga egenskaper; hvarförutom de fleste bevärings-ynglingar kunde antagas oförmögne att på förhand bedomina om deras håg i detta afseende motsvarades af deras duglighet. I öfverensstämmelse med de åsigter, som sålunda vid föregående riksdagar blifvit yttrade och af 3 Riks-stånd godkände, samt då, hvad särskildt, beträffar 2 mom. Ekonomi-Utskottets Betänkande M 101. 9 2 morn. af 19 § i Kongl. Kungörelsen den 13 Februari 1849, detta uttryckligen innehåller att till tjenstgöring vid kavalleriet, artilleriet och sappör-depoterne i första rummet böra uttagas sådane beväringsskyldige, »sorn sjelfve önska tjena vid det ena »eller andra vapnet, så vida de i öfrigt äro dertill duglige,» finner Utskottet de ifrågavarande föreskrifterne, rätt tillämpade, lemna tillfälle till allt det afseende å bevärings-manskapets önskan att få tjena vid det ena eller andra vapnet, som är förenligt med möjligheten att på ett för landets försvar ändamålsenligt sätt ordna detta manskaps tjenstgöring; hvadan Utskottet vördsamt hemställer, att Nils Hanssons och Anders Perssons yrkanden om ändring i Kongl. Kungörelsen den 13 Februari 1849 må lemnäs utan åtgärd.
Dbfer9ation3*2tfeöel ©FatteråttS * Etebel —* r ätfen når härifrån afgå följanbe ©raoationer orft Meflitutioner, pruilFa omcbclbart från MifSgålbSsgonteretS (Safia blifrvit utanorbnabe, nemligen: ©erapbiinersDrbenSsgajarettetS famt grimmare 23arn(/ufefS anbetar i @tåmpcl:afgiftcn för ©pelfort ■ — 402. 36. — Dtnfoftnaber för 33en>iltningS4£a;reringen i ©tocfbölm 2,169. 32. 9. 2tnmårfningSspro@ent tifl Jbngl. åtaminarsMåttenS ^Betjening, font, efter afbtag af MemijJlaget S>l:br 12. 32. 6., blifvit tttbctalb ntcb — 1,677. 28, 2, Strfivobe tilt ^animars2Ib»ofatjgif?alen för inbrifne SBalanccsinebel, {npit* fet arfroobe, efter beraf innepåHet rcmijslage M:br 1. 9., bliftvit lits Petalbt tueb 156. 46. 4. ÄåmCapital ocfj 31ctier influtttt Sånen tift .SoanS (Syceftence ©-refvoe Ruuth — 2ånet tift ©tabén $ftab för @afern*bpggnab — Dito SDtto för .fjanmbpggnaö Dito till SlorrFöping _ Dito tift 25oråS Dito tift Upfatfl Slcabemie för a3ibtiotbeF5 Slttmånna J&tngfbaRebeläsSafan Dito utaf f. b. ©FånfTa £ingft Dito utaf, öVongl. Plantor ecb utbefniiia å 2tctier.
Representationscrsällning, rörande StatsUlskottets anmärkning i ( 123 ) afseende på cn åt befälhafvande Amiralen i Carlskrona anslagen. IV. Ii. 490. Representalionsrällighelen för Stockholms stad, angående. Se Riksdagsordningen 14 §. Representationssätt för Ridderskapet och Adeln, angående dess ombildning. II. 180. R. 301. III. R. 130, 185. A. 212, 224. Representationssättets ombildning, om föreläggande för ConstitutionsUtskoltet att inom viss lid inkomma med det från förra Riksdagen hvilande förslag till. I. 41. A. 51, 62. Reservfond, Statsverkets. Se Statsverket. Residensbyggnad, om uppförande af, i Wexiö. VII. R. 329. A. 333. Restitution åt Sergeanten E. Rasks enka Catharina Henriksdotter, af henne tillagd, men ej uttagen pension för åren 1838—1841, angående. IV. R. 35. A. 108. — ät Riksdagsfullmäktige!! Fredrik von Zweigbergk, af ett hos honom för Bankens räkning uttaget penningebelopp. IV. B. 164. A. 318. — af bevillning erlagd inom NederCalix socken af Norrbottens län, angående. V. B. 698. A. 704. VI. E. 234. — eller afkortning af bränvinsbränningsbevilluing, angående. VI. B. 435. A. 650. E. 335. — af skatt för bränvin, som till utrikes ort exporteras. Se Bränvin. Reutersvärd, Carl Gustaf, yttrande. I. 25.
Ständers medverkan lill förekommande deraf, att enskilde personer, öfver hvilkas egor Communications - vägar i vederbörlig ordning blifvit anlagda, icke må egenmägtigt hindra och förbjuda dylika vägars begagnande. Utskottet får, i anledning häraf, yttra, att som Allmänna Lagen i 25 Gap. i § Byggninga - Balken, jemförd med 2 § i Kongl. Resolutionen på Ridderskapets och Adelns Besvär den 12 Julii 173/, inne* håller bestämda föreskrifter huru förfäras skall, då behofvet fordrar nya vägars anläggande, så är det ock en gifven följd, att, sedan väg öfver andras egor efter föregången undersökning hös Tings-Rätten blifvit pröfvad vara nödvändig och fått anläggas, ingen enskild person eger rättighet, att på eget bevåg hindra eller förbjuda sådan vägs begagnande och då det således beror på hvar och en, att söka Lagens tillämpning vid de tillfällen, då en - 4 Besv. och Oecon. Utsk. skild raan hindrar vägfarande att färdas öfver en på hans egor lagligen tillåten väg, anser Utskottet någon lagbestämmelse för det uppgifna ändamålet icke nödig, och afstyrker alltså bifall till Motionen. Stockholm den 5 Februarii 1829. Betänkande, angående väckt Motion, att Kronans Munderings-persedlar måtte förvaras i Trosshodarne, i stället för uti Rote-Kistorne. Hedervärda Bonde-Ståndet har lill Utskottets behandling öfverlemnat Riksdagsmannen C. Bergmans från Gefleborgs Län derom väckte motion, att Kronans Munderings-persedlar, i stället för att på hittills vanligt sätt vårdas af Rotehållarne sjelfve och inläggas i den så kallade Rote-Kistan, måtte, till undvikande af onödig omgång och tidsspillan för så väl Befäl som Rotehållare, blifva förvarade i Trossbodarne; hvarigenom äfven skulle vinnas den fördel, Bcsv. och Oecon. Utsh alt elen vid Trossbodarne alltid befintliga Bevakningen kunde behörigen ansa och vårda Munderings-persedlarne, hvilket deremot genom deras försegling under förvaringen på Roten förhindrades.
Svar till » Ada », Karlskrona. - 2597] J W A. Företrädesvis magoch hudsjukdomar. ; [2551] F af god familj, som i 2 år varit ute och lärt sig hushållsgöromål, önskar plats i familj för att biträda med inomhus förefallande göromål. På lön fästes mindre afseende, mest på ett godt bemö- tande, Svar torde godhetsfullt sändas till » E. 9 0 », Elfkarleö, pöste restante. (G. 5703) [2570] P D O K T O R n bättre flicka utan föräldrahem önskar komma i trefl. fam. som sällhjälp. ' Van vid i hush. förek. görom. !Någon betaln. erbj. Svar t. » 1890 ». Askloster. [2595] P N LÄRARINNA DIVERSE. E lats för en duglig, anspråkslös hushållerska som värdinna är ledig till hösten hos en äldre prestman i Småland. Svar med fotografi, betyg och uppgift om löneanspråk sändas till » Prestman », Iduns byrå, Stockholm. [2589] E Kan någon af Eder rekommendera en verkligt god, pålitlig och ärlig tjänarinna, kunnig i uppköp för hushållet och matlagning samt villig att deltaga i städning och dylikt, blefve en bekymrad husmor Eder innerligt förbunden. Familjen består af 4 vuxna personer och 2 barn, för hvilka senare finnes särskild tjänarinna. God lön oeh vänligt bemötande kan påräknas. Svar till » Husmoder i Stockholm », torde sändas till Iduns Red., som vidare befordrar detsamma. [25il] I M L A N I E uti någon handarbetsskola för flickor att undervisa uti alla slags broderi, märkning samt hvitbroderi önskar undertecknad sig plats. Reflekterande torde hänvända sig i bref till fröken Jenny Dahlman, Wenersborg. [2561] Doktor Carl piensbupg För en ung flicka af god familj sökes plats såsom skrifbiträde, lärarinna för mindre barn i vanl. skolämnen o. musik, biträde vid postkontor eller station, sällskap, hjälp med husl. göromål. Genomgått dubbla italienska bokhålleriet samt innehaft lärarinneplats. Löneanspråk moderata. Sv.