Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I händelse tvånne eller flere skriftliga anhud skulle innefatta lika och derjemte lägsta pris, vare det EmbetsVerket förbehållet att få afsluta contract med den af anbudarne som EmbetsVerket sjelf finner pålitligast. 5) Då samma vara eller persedel i flere poster utbjudes, och icke mer ån ett pris skäligen bör på samma dag derföre betalas, må, derest inropen finnes skiljaktige, det lägsta ovilkorligen antagas, samt den eller de, hvilkas inrop äro högre, anmodas att nedsätta desamme i likhet med det lägsta. Vägra de detsamma, bör lefvereringen erbjudas den som gjort lägsta inropet; men skulle äfven han neka att de öfrige inropen till det lägsta priset öfvertaga, må hvarderas gjorde inrop förblifva oförändradt. 6) Alla före Auctionen inlemnade anbud komma efter densammas slut, att i speculanternes närvaro brytas och upplåsas. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie, Jacob: Genom afledne CommerceRådet Sebastian Thams den 8 Mars 1727 upprättade, å Rid - Hen I Augusti f, m, 15 dårhuset ännu förvarade, OriginalTsstamente, har bemålte CommerceRåd till inrättande af ett Collegium Illustre vid Riddarhuset, förärat sine hos Kongl. Maj:t och Riksens Ständer ägande fordringar, uppgående till ett belopp af 3o,ooo Daler Kopparmynt, med föreskrift, dels att så snart dessa penningar, hvilka icke fingo till några andra usus användas, behörigen influtit, desamma borde genom RiddarhusDirectionens föranstaltande, som orden i Testamentet lyda, till riktigt folk emot säker pant å en half procent i månaden utlånas, och räntan derefter ikläda sig samma natur, som capitalet, samt ej heller till någon annan utgift eller Riddarhusets förnödenhet användas, dels ock, att örn någon af CommerceRådets barn eller anhörige i framtiden sig anmälte och till ungdomens informerande pröfvades skicklig, han framför andra borde vara ihågkommen. CommerceRådet Thams fordringar hos Riksens
Men det blir bara pinsamt för oss båda. Han sätter sig och lägger bort hatten; betraktar under Se icke så högtidlig ut. Jag skall gerna tystnad hennes minspel och säger i dämpad ton mot dig sjelf. Se hur förkonstlingen klämmer kväfva den! Jag bara ser på; jag skall icke röra ett finger. Det är icke mot mig, du kämpar; det är sina händer kring naturens strupe, för att för LOUISE knäpper ihop händerna. förr säg någonting. Inte så bitter! Var god! Tala till mig som ALLAND. Hvad skall jag tala om? Då Louise icke svarar, fortsätter han i konversationston der; var icke rädd. Jag söker aldrig tillskansa Jag skall berätta er en historia. Sätt er 71 - mig, hvad man icke ger frivilligt. Ni kunde resa med mig jorden rundt utan risk. Jag skulle icke röra er med ett finger, icke komma er en hårsmån närmare än såhär. LOUISE skyggt. Det lät så vackert, när ni sade »du». ALLAND. intet förhållande till hvarandra. Vi äro två kanske ni inte bryr er om min historia? LOUISE. Hvarför skulle jag Säga »du»? Vi stå ju i främmande menniskor som ni sjelf vill. Men Jo, ack jo. lätt skämtsamt, men med en underton af allvar. ALLAND närer, som stannat i sin utveckling eller gått tid om sig sjelf. Har ni lagt märke till det? LOUISE. Den handlar om mig sjelf, förstås. Konst tillbaka, och män, som börja bli gamla, tala all Åh ALLAND. dam. Hon ser någorlunda bra ut riktigt fula kvinnor vända sig aldrig till mig. Ryktet mina offer vet nemligen berätta, att jag aldrig förskönar Jag håller på att modellera en byst af en 72 - LOUISE. huggare, som försköna och de äro visst billigare. Det fins nog tillräckligt af den sortens bild ALLAND småleende. på med nu, har ett af dessa ansigten, som äro men ligger i uttrycket, i skiftningarne, i det Tror ni? Nå ja. Hon som jag håller så svåra att fängsla i bild just derför, att charspelande lifvet mer än i dragen. Hon är oregelkänner man den der dallringen i nervsystemet, som vissa kvinnor äga och veta af att de äga.
St, Prot. 13 34 och i835. y S.mil, ^ Af A. i5:de Häftet, t samt Allm.. Btsv.. och Oecon,TXJtskottens Memorial Nio 4 g. 5o, H:o. 49* Ankom till Exp.-UtsL. den: 2j Febr.. Memortalj, i anledning af återremiss å Betänkandet N:o %5, angående rättighet attj. utan föregången syn pä stället, få anlägga husbehofs mjöl-qvarnar. Högloft Ridderskapet och Adelil liar, på; grund afgjord anmärkning: jm©D redactionen af det iförevarande Betänkande framställda Författningsförslag, , hvarest ordet ”Vilja.*' ansetts kunna emot ordet ”skola*' utbytas» detsamma till Utskotten återförvisat, och ehuru det må medgifvas, att sistnämnde lämpligare kunnat .ii texten användas, likväl och sorn ifrågavarande Betänkande blifvit bifallet hos Högvördige Preste-Ståndet den 26' samt hos Tälloflige Borgareoch Hedervärda Bonde-Ståndet den 24 sisth November och 3:ne Riks-Stånds sammanstämmande beslut i ämnet förefinnas, lärer å Utskottens sida någon: vidare åtgärd icke ega rum Stockholm. den 20; Februarii 1835*. N:o 5 Ok Ankom till Exp.-Utsk. dfen 21 Fébr;. Memorialj. i anledning, af återremiss af Betänkandet N:o> ef, angående upphörande af den sju Härader i Elfsborgs Län, samt städerne Börås och Ulricehamn medgifna, rättighet till gårdf ar i-handels idkande.. HöglbfK. Ridderskapet och Adeln har, på grund; af framställde anmärkningar, till Utskotten återförvisat detta Betänkande, men 'som detsamma Blifvit hos irenne Riks-Stånd bifallet, nemligen af Högvördige Preste-Ståndfit den 4?dh Augusti/ afl Välloflig© Borgare-Ståndet och.
Sedan samtlige respective RiksStånden bifallit StatsUtskottets tillstyrkan om för* bättring i en del SkolLärares hittills häfda alldeles otillräckliga löner, anser jag olämpligt att upptaga tiden med att anföra de skäl, som föranledt Utskottet till dess ofta. nämnda Utlåtande; men jag kan försäkra Herr Grefve Schwerin, att StatsUtskottet haft välgrundade skäl för sin öfvertygelse i detta ämne, och ingalunda, såsom Herr Grefven synes befara, dervid lemnat ur sigte en allmänt önskad förbättring i penning-löntagande Embetsmäns lönvillkor. Det ligger i naturen af särskildta åren. ders behandling, att StatsUtskottet icke kan uppskjuta alla sådana, som med hvarandra äga sammanhang, till dess de kunna på en gång för Riksens Ständers Plena framläggas. Man måste då utlåta sig särskildt öfver en del ämnen i den ordning de förekomma ; och i vidrigt fall skulle till slut blifva en sådan massa af ämnen att af Riksens Ständer på en gång bedömas, att tiden icke skulle medgifva det närmare öfvervägande hvart och ett särskildt kunde förtjena. —* Grefve von Schwerin: Jag,anhåller att, i anledning af Herr Grefve Mörners anförande, få anmärka, att Höglofl. StatsUtskottet Den 11 Maj. icke blott till Ståndets afgörande hemställde, att den till indragning ställda förläningsspannmålen måtte på SkolStaten uppföras, utan ock att Kongl. Maj:t måtte autoriseras att emedlertid af StatsVerkets öfverskotter taga de medel, som till lönförbättring för SkolStaten och andra till undervisningens befordrande erforderliga utgifter kunde pröfVas nödiga. Det är denna sednare utväg, som jag i synnerhet ansåg vara vådlig. I anledning af Herr Påhlmans yttrande om mm ådagalagda förtrytsamhet deröfver, att Högloft. Ridderskapet och Adeln icke leinnät uppmärksamhet åt de anmärkningar, som jag gjort vid StatsUtskottets Betänkande, får jag förklara, att jag, i mål som röra mig enskildt, ännu icke hvarken känt elier yttrat någon förtrytsamhet.
Den fråga, som nu utgör föremål för öfverläggning, är af den största vigt, icke allenast om man betraktar den från ekonomisk synpunkt, utan äfven och än mer från synpunkten af principiel rättvisa, och dess lösning skulle bereda åt vårt fädernesland heder och hyllning från alla håll, samt bidraga till lyftning af den befolkning, hvilken nedtryckes af detta förnedrande onus, bedröfligt minnesmärke från en förgången förtryckets tid. De fleste talare, som här uppträdt, hafva betraktat frågan ur ekonomisk synpunkt. Jag medgifver att de uppoffringar, skjutsningstungans öfverflyttande på staten medför, kunna blifva ganska kännbara, men då det är fråga om att utöfva rättvisa, så får man icke taga i betraktande hvad det kostar, och så stora böra de kostnader, som den föreslagna förändringens verkställande skulle medföra, icke blifva, som man föreställt sig. Hr von Koch har på ett öfvertygande sätt visat, att om skjutsen fortfarande nedgår på sätt den gjort under sista decenniet, så bortfaller en stor del af den höga summa, som för dess ordnande nu anses vara af behofvet påkallad. Att en sådan förändring som denna skall medföra olägenheter af flerfaldiga slag, det ligger i sakens natur, men derför att en så vigtig förbättrings åstadkommande medför svårigheter, H. lil. 23 354 Oen 28 Mare f. m. så bör den icke skjutas ä sido, och ett åsidoskjutande blir det, om man antager något af de palliativer, som här blifvit föreslagna, ty dessa afse blott att lindra, förmildra och jemna skjutsskyldighetens tunga, utan att på samma gång erkänna principen och rättvisan af att detta onus bör lyftas helt och hållet från jordbruket. Det är detta mål, som man bör söka att uppnå, och det må ske på längre eller kortare tid, med mer eller mindre kostnad, blott man erkänner att skjutsskyldigheten är ett för jordbruket tryckande och förnedrande onus. Den föreg:de talaren har framhållit flere af de olägenheter, som detta besvär förorsakar, och det är onödigt att här upprepa dem.
Beklagligtvis har en ej sä aflägsen riksdagsmannaerfarenhet visat, huruledes ifrågavarcde Ulsk:s beslut rätteligen kunna dicteras mera af partisinne än af en lugn och sansad pröfning utaf sakernas förhållande, och huruledes det af dylika motiv tillåtit sig handlingar, hvilka otvifvelaktig! skulle vid lugnare sinnesstämning hafva uleblifvit. Ilvad som har handt, kan inträffa ännu en gång; ty ingenting nytt sker under solen. I framtiden kan således bildas ett Const.Utsk., som med ett par rösters pluralitet, eller med den pluralitet som uppstår genom en mer eller mindre lycklig försegling af voleringssedeln, skulle för representalionen till dess efterrättelse afkunna ett domsslut, som den ena hälften af densamma anser rakt stridande mot grundlagen. Yi kunna jemväl tänka oss, att ett StatsUtsk, finnes, hvars majoritet likaså låter hänföra sig af partiåsigter; att della Utsk. således ej så noga betraktar saken och dess beskaffenhet, utan fastmera aktar på opinionen för dagen, och att det derigenom förledes att fatta beslut, sorn det vid lugnare besinning sjelft skulle ogilla. När nu ett på detta sätt inom StatsUtsk. tillkommet beslut, underställes II. Sits pröfning, och möjligen t vänne RiksStånd af hvarjehanda orsaker dela majoritetens (i StatsUtsk.) mening, roen de öfriga båda Stånden, såsom nu varit fallet, förkasta densamma; så skulle, om Const.Utsk. vöre organiseradt på samma sätt som StatsUtsk., just den händelse inträffa, som jag nyss anfört, nemi. att de tvenne RiksStånd, som genom sitt motstånd sökte afvärja de vådor för samhället, som visade sig uti antagandet af hvad StatsUtsk. föreslagit, skulle af Const.Utsk. blifva dömde att genom sina delegerade i det förstärkta StatsUtsk. om dessa förslag inlåta sig i votering, och att till och med pä denna väg besluta hvad de anse vara uppenbarligen stridande mot grundlagen.
Hvarefter Herr Påhlman tilläde mundteligen; - Den 17 323 Jag anhåller, att Eders Excellencetäcktes göra proposition å min framställning, och att, i händelse af bifall dertill, de öfrige RiksStånden måtte inbjudas, att i samma beslut deltaga. Utom hvad jag förut i korthet haft äran yttra, torde mig tillåtas anföra några an^ ledningar till mitt förslag. I sammansatte Utskottens Betänkande, äfvensom i skrifvelse!! till Kongl. Maj:t står uttryckligen, att Kongl* Maj:ts Sanction skulle föregå verkställigheten af Ständernes beslut. Då detta förbehåll icko kan i det redan justerade Reglementet vara intaget, emedan man förmodat, att Kongl. Maj;ts Sanction före dess fastställande skulls hinna ankomma, så följer att, om någon opåräknad förändring skulle inträffa, Riksens Ständers Fullmägtige råkade i en icke obetydlig förlägenhet. Jag tror en fullständig föreskrift i detta hänseende vara så mycket mera af nöden, sorn jag kommit till kännedom, att någon i FinanceExpeditionen inlemnat protest emot hvad Riksens Ständer rörande Dis eonterne beslutat. Friherre Cederström , Jacob'. Om något* följd skall blifva af hvad Herr Påhlman föreslagit, måste en Remiss till StatsUtskottet föregå , ty dessförinnan kan Ridderskapet och Adeln ej derom besluta. Jag instämmer i öfrigt med Herr Påhlman deruti, att, så framt ej Kongl. Maj:t6 nådiga sanction vinnes, verkställigheten af Riksens Ständers beslut rörande Disconterne kan möta svårigheter, men att nu genast stadga att detta vilkor i Herrar Full - 3*4 Den 17 Julii. mägtiges Instruction skall intagas, är, i min tanka, ingalunda ordentligt. Grefve Spent, Jacob Melcher: Jag förenar mig fullkomligen med hvad Friherre Cederström anfört, blott med det tillägg, att jag, i följd af de grunder jag tillförene haft äran anföra, anser verkställigheten af Riksens Stäm ders beslut rörande
Jag hade visserligen icke ämnat yttra mig i denna fråga, hvilken för en hvar tydligen bör visa sig vara, såsom den verkligen är, af en högst ringa beskaffenhet, och då frågan endast inskränker sig till att inse, huruvida de beslut, som en gång blifvit fattade, skola åter upprifvas. Jag skall, i olikhet emot den sista välda talaren, hvilken bad om R. o. Ad:s tillstånd att endast få yttra sig om åtskilliga bifrågor, anhålla att få yttra mig om hufvudsaken med förbigående af bifrågorna. Jag tror, att hvar och en lätteligen bör finna, att det är förstärkt StalsUtsk., som redan har beslutat huru denna anslagsfråga skall afgöras, och att der ej återstod annat för StalsUtsk., än alt ställa sig till efterrättelse detta R. St.-s beslut. En vard talare har här framkastat den ganska riktiga satsen, att Slaten bör betala hvar och en för den tjenst lian bestrider. Jag anhåller blott alt dervid få anmärka , att en hvar bör uppfylla den plats, för hvilken han är aflönad, oell linde della inträffat, så skulle möjligen förhållandet hafva Den 3 A ji r i 1 f. m. blifvit annorlunda. Samme värde talare har äfven sagt, att StatsUtsk. endast afsett tomma formaliteter i denna fråga. Jag vågar yttra min förundran deröfver, att den värde talaren kunnat anse för en tom form livad som tydligen är föreskrifvet i grundlagarna. Hanhal' äfven ansett att StatsUtsk. bort vara conseqvent, men jag skulle tro , att luiru man an vänder conseqvensen, vare sig på hans vis, eller så som jag skulle önska, så blir det i alla fall det endamöjliga sättet att bibehålla conseqvensen, att Utsk. vidhåller del beslut, som en gång är lattadt af R. St., och det förundrar mig, att icke denna mening delas af de herrar här på Riddarhuset, hvilka åtagit sig att göra StatsUtskts uppfostran, och af hvilka Utsk. så många gånger fått uppbära förebråelser för alt det skulle vilja göra sig till R. St:s förmyndare.
Den uti förmiddagens plenum började föredragningen af Stats-utskottets utlåtande N:o 3y, angående beräkningen af stats-verkets inkomster, fortsattes nu, dervid n:te punkten om gerningsören af handtverkare, samt Utskottets i sammanhang härmed föredragna utlåtande N:o 3y litt. C, i fråga om upphörande af dessa gerningsören bifölls. Likaledes bij öllos: 13:de punkten, om bötesmedel; 14:de, om kavalleri-regementernas häst-vakans-spanmål; 15:de, om ständige rote-vakans-afgifter; 16:de, om tillfälliga rote-vakansoch mötes-afgifter; 17:de, om rote-frihetsafgift af oroterad, men ordinarie rotering underkastad, jord; 18:de, om båtsmans-vakans-afgiften; 19:de, om krutoch salpeter-försäljnings-medel; 20:de, om kontroll-stämpel-medlen; 21:sta, om båkoch lots-medlen; 22:dra, om danska fyrings-medel; 23:dje om ersättning af Konvoj-kommissariatet för turkiska beskickningens aflöning; 24:de om observationsmedlen; 25:te, om extra medel och uppbörden och 26:te punkten om intresse-medel; samt om restantier. Prot.-utdrag den 46 Februari 4848. 67 Utlåtandet, i hvad det anginge stats-verkets extra ordinarie inkomster, fann Ståndet för närvarande icke föranleda till något beslut. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-utskottets sedan den 12 dennes på bordet hvilande utlåtanden: 4S:o 1 anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående ett bidrag från skogs-planterings-kassan af 66,666 r:dr 32 sk. banko, alt, efter Rikets Ständers pröfning, användas till förefallande behof; Nto 43, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Ri kets Ständer, angående afsöndring af jord från indragna mönster-skrifvarebostället vid f. d.
Län försorg, i närvaro af Ofver Directeuren vid General Landtmäteri - Contoiret och Kammar Collegii AdvocatFiscal, samt det dervid utrönte förhållande i underdånighet uppgifvas till Kongl. Mains Nådiga granskning, och det Beslut, som i Nåder kunde anses lämpeligast att vidtaga. Utom i Stockholms, Svartsjö . Orebro, Carlstads, Upsala , Vestmanlands, Östergöthlands, Kronobergs-, Jönköpings, Calmars, Skaraborgs, en del af Götheborgs och Bohus» Hallands, Gefleborgs, Vester Norr* - Uen s 6 juli. i 3 77 Norrlands, Gottlands och Nordmalings Socken af Vesterbottens Län, skall icke, uti de öfriga Länen af Riket, hö eller halm utgöra någon q ' renté persedel. A Gottland vöre likväl endast hö af denna egenskap, men icke halm. Kongl. Kammar - Cbllegium förmodade, således att det skulle kunna anses öfverflödigt, a t bestämma vigten å hö och halm, för Stora Kopparbergs, Malmöhus, Christianstads, Blekinge, Elfsborgs, Jämtlands, Vesterbottens, utom Nordmalings Socken, och Norrbottens Län, då de levererlngar deraf, sorn, under namn af gärd, utgöras, skola, till deras grund, vara af så skiljaktig beskaffenhet med rente-hö och hahn, att ett lika förhållande 1 vigten imellan dem i ke blefve nödvändigt ; utan bunde, vid gärders utgörande, hvad vigt sam heldst föreskrifvas och vara lämplig, allenast den imellan lika skattskyldiga blefve enahanda, och i fråga öm hö och halin, såsom hemkalls-persedlar till Soldater och Båtsmän , borde antingen upprättadt Contract eller det allmänna förhållandet i orten tjena till efterföljt!. Rikets A remiers Allmänna Beredning har, den 1 f, nästförflutne April, på de skäl , sorn sålunda blifvit af Kongl. Kammar-Coldeglum fram* stälde , i underdånighet tillstyrkt, att i allmänhet den för hvarje
"Jag vånner du låte bära bort dig sjelf först! Får jag någonsin ha en oförbittrad stund för dig? Jag var så enkom nöjd och glad, när jag kom hem; Hans Furstliga nåde var mig så särdeles nådig, och hade låtit kalla mig, för att ge mig några befallningar om de fångna fruntimmerna. Jag var så upprymd och tänkte få prata en förtrolig stund hos min hustru. Men det hade jag bort veta förut, att din motspänstighet alltid skulle förderfva hvarje glad stund." "Min Gud, hvad är det då, som jag sagt eller gjort", frågade ängsligt fru Margaretha. "Det förstås, du är oskyldig och har aldrig felat, det vet jag nog af gammalt! Hvad har du väl annat gjort, än motsagt mig hela tiden, sedan jag kom in. Den undergifvenhet och aktning, du är skyldig din man, den synes du rakt ej veta af. För husfredens skull, ger jag efter i det längsta. Det är väl derföre du också aldrig vill ge med dig, utan alltid skall ha din vilja fram. Ingen annan man skulle tåla motsägelser af sin hustru, sådana du nu i dag ock hållit på med." "Då äro de ock, i sanning, tyranner", utbrast fru Margaretha, "om ej ..." "Det är så, ja. Jag känner den visan. Den sjunges alltid, att männerne äro tyranner. Den har jag nog hört." "Ja, om det verkligen är så, att ingen annan hustru får följa sin egen vilja så mycket, som jag, då äro, i sanning ..." "Envis i sista stunden! Kan du aldrig ge med dig och lära dig undergifvenhet. Men se, lyda skall du, och kom ihåg att du aktar dig härnäst. När du hör, att jag ärnar mig ut och vill ha dig hemma, då har du ingen ro för att du skall ut. Huru mycket knotter och oväsende gör du icke, för att jag ber dig laga några stygn på min rock! Och när jag redan i dag bestämt för dig de två rum, fångarna skola bebo, då kommer du åter och vill ställa efter din näsa.
"Vid föredragning af Utskottets Utlåtande, N:o 56, i anledning af gjorda anmärkning gar vid Betänkandet, N:o 5i, angående väckt rpotion om upphörande af Städernas Saluaccis, hafva Högv. Preste-Ståndet och Hederv. Bonde-Ståndet, som förut bifallit Ulskottets i Betänkandet N:o5[ gjorda hemställan , äfven godkänt det i förstnämnda Utlåtande framställda tillägg; men Högloft. Ridderskapet och Adeln har gillat samma Utlåtande, tillika med det uti Herr af Bill* berghs, vid Utlåtandet N:o 56, bifogade Reservation föreslagna tillägg , och Vällofl. Borgare-Ståndet har fattat det beslut: att hela beloppet af Städernas Salu-accis icke får öfverstiga den, uti Stats-Utskottets, under N:o 54j> aJgifna °ch af Riks-Ständen bifallna Memorial, af denna Stats-inkomst utsatta summa, y,5oo R:dr, och att, efter den deruti antagna grund, den Stad, der 12 Bcvllnings-Utskottcts Memorial N.-o 64• Bandtmannen skulle tillerkännas den ovilkorlig a rättighet att dit införa och till salu hålla endera af nedannämnda frenne Varu-artiklar:färskt kött, dricka eller bröd, lindring skall beviljas till en tredjedel af Accis-summan för samma Stad, för hvardera af de artiklar, som sålunda ef ter gifvas till fri införsel, dock sä, att, i den Stad, der Salu-accisen för hvardera af dessa Varu-artiklar är fördelad pä serskild class af Borgare och Närings,-idkare, den del af Stadens hela Salu-accis bör upphöra, sorn sig belöper pä denna dass , hvilken med den till införsel tillåtna Varu-artikelns tillsaluhäilande sig befattat, och som, i sådantfall, derifrån befrias. DA således arne af Resp. Riks-Stånden biträd t Utskottets förslag, och så viii Höglofl.
Majtts ^Befallningshafvande bör åligga, sedan Vattenverks-ägaren i laga ordning blifvit hörd, meddela det förordnande angående Vattenverksförändring, eller utrifvande, sofia med Eag och Författningar är] öfverensstämmande. Riksens Ständer hafva härjemte ansett det allmänna stadgande skäligt, att dämning vid Vattenverk höstetiden hädanefter ej må förrätt den 1 November hvarje år verkställas, hvilken tid Riksens Ständer ansett så mycket mer lämplig, som då merändels tillfälle att nyttja bete och att anstälta odlingar för Jordbrukaren upphört ; hvilket allt Riksens Ständer härmed få Eders Kongl. Majus ^Nådiga pröfning och stadfästelse i underdånighet underställa. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter På 1x68 Den 14 Juli. På Ridd. oell Adeln» vägnar Carl Mörner , h. t. Landtmarsk. På Borgare-Ståndets vägna*- H. Schwan, h, t. Talman. På Prest-Ståndet9 vägnar J. A. Lindblom, n. v. Talman. På Bonde-Ståndet» vägnar Lars Olssont n. v. Talman* Vppläst hos Samtelig! Riks-Stlnden den >4 Juli. Stormägtigste Allernådigste Konung! J anledning af hos Riksens Ständer gjord motion om förfallna Skuldebrefs uppvisande, då lagsökning derföre hos Eders Kongl. Maj:ts Be» fallningshafvande anställes, få Riksens Ständer härmed i underdånighet hos Eders Kgl. Majit anmäla deras häröfver fattade beslut. Riksens Ständer hafva, vid öfverläggningerv härom, funnit, att anledningen till den af en del af Eders Kongl. Majtts