Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och sorn Utskottet icke erfarit eller kunnat inhemta, att detta fall inträffar på den expeditionsform , hvilken är föremål för Motionairens ifrågavarande anmärkning, samt derföre saknar anledning att yrkandet om ändring eller rättelse deruti understödja j så föreslår Utskottet, att Motionen måtte förklaras nu ej kunna till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Pock varder detta Utlåtande till Rikets Höglofl. Ständers ompröfvande vördsamligen hem Stäldt, Stockholm den 16 Januarii 1829. Betänkande öfver Rikdags-Fullmägtigen Herr A. P. Stähles förslag, att alla vitén och böter skola, då tillgäng till deras gäldande hos den sakfallde ej finnes, förvandlas efter de grunder, som i 10 Cap. I §. UtsökningsBalken och 5 Cap, Straff-Balken äro stadgade, i\f den anledning, att de tttji mångfaldiga .Författningar nu föreskrifne olika sätt, huru vitén och böter, i brist af tillgång hos den sakfällde, böra förvandlas, skola vara utan nytta och endast leda till förvillelse vid tillämpningen, har Rik sd agsFull magt igen Herryd. P.Stahle, i afgifvet Memorial,som Väilofl. BorgareStåndet den 17 sistlidrie December till Lagutskottet remitterat, föreslagit, ”att to Cap. 1 /. UtsökningsBalken och 5 Cap, Straff-Balken måtte, med de förändringar tidens kraf nu fordra, varda förklarade för den enda gällande beräkningsgrund, hvarefter böter och vitén, dlagde sä väl efter allmänna Lagen, som efter serskilde Författningar, böra, i brist af tillgång, forz vandlas.1* 24 Lag Utskottets Betänkande N:ö 23.1 Vid granskning af detta förslag, hvilket Utskottet till öfverläggning förehaft, möter först den erinran, att Motionairen icke uppgifvit i hvad måtto tidens kraf nu fordra förändringar ni just de lagrum, hvilka Motionairen önskar antagne såsom allmänneliga och utan undantag gällande reglor för böters och vitens förvandling. Och sorn.
Man kunde säga, att den frågan är öfverflödig alt afhandla; ty 0111 Ständerne besluta alt gifva anslag med villkor, så är detta ett Ständernes beslut, ett factum En annan sak är det deremot, om Ständerne behandla frågan ulen administrativ synpifnkl; och 0111 då två Stånd stanna eriiol två, då tror jag att grundlagen är klar, och att ingen svårighet blir att behandla dessa ämnen. Jag utber att få yttra mig vid de särskilda punkterna, hemställande att vi mätte öfvergå till behandlingen af sjelfva betänkandet. Frih. Sprengtporten: Det är med sann tillfredsställelse jag hört några talare hafva tillkännagifva, alf de icke vilja alldeles betaga Ständerna all rättighet att bestämma villkor vid statsregleringen, ehuru nion sagt att villkoren äro af tvänne slag. Denna distinction mellan de villköl', sorn få utsättas vid stafsrégleidn, och de, söm ické få iilsattas, lior för 111ig ej varit nog klar, och jag vill derföre gerna känna huruledes det är möjligt att från statsreglertn afskilja hvarje sådan del deraf, sorn kon sägas tillhöra den ekonomiska lagstiftningen; ty efter mitt begrepp ligger i hvarje anslag ett föremål alt användas till någon statsinrättning, och i sådant fäll är def icke möjligt att uppgöra en sådan skilnad. Är nu detta icke möjligt, så förfaller hela den argumentation man velat bygga på denna basis. Frih. Cederström har med mycken värma, som han stundom brukar, förebrått StatsUtsk. att liafva förfarit grundlagsvidrigt; då Ulsk. likväl framställt skäl och redogjort för sina åsigter i detta fall.
Om Lån till åtskillige Handlande i Stockholm till införskrifning af Spannmål» S:o Till befordrande af Spannemåls inför-» skrifning sistledit år, liar från Magasins-XMrectionens fonder Penninge-Uan till åtskillige Hand’ lande här i Staden blifvit utbetalte emot säkerhet och förbindelse å deras sida , att från Utrikes Orter införa Spannemål, och vid sädens hitkomst inom viss tid erbjuda den samma till Allmänna Magazins-Direetionen som da ägde öppet att antaga anbuden efter gångbart pris, eller i vidrigt fall återfordra penningarne med derå upplöpande Sex procents ränta. Afsigten med dessa Tins beviljande, var efter protocollens föranledande, den, att underlätta införsel af Spannmål, hvaraf Riket i allmänhet och i tynnerhet Hufvudstaden om våren och början af sommaren år 1817, var i trängande behof. Att vederbörande ^Låntagare icke inom bestämda tider kunde fullgjöra sine förbindelser hafva de, vid hafde företräden i Magård ns-I>irectionen anmält härröra deraf, att en del verkstält införskrifningaroe från Pettersburg, derifrån transporten gick ovanligt långsamt, i anseende till den högst betydliga afskeppningen sopi derifrån på en gång inträffade, och de flerfalldig^i svårigheter som mötte vid sädens transporterande från Pettersburg till Cronstadt, och en del åter besörjt upplmndlingen i de Finska Liin, hvarifrån Spannmåls-utförsel under sommaren sistlidet år blef af Hans Maj t Ryska Kejsare» förbuden. Stat$'Ut$kottets Bettini amien. Ehuru val Stats Utskottet för sin del, finnér Magazins-Directionens ifrågavarande åtgärd, varit föranledd af en noga kännedom om Ilandets tillstånd, och grundad på det syftemål att i möjeligaste måtto afvärja brist på spannmål, och oagtadt någon förlust å meraberörde Lån, e-j blifvit Magazins-Inrättningen tillfogad, emedan
Är han ej för mycket eller rättare för helt en omiinniska? Liksom s&amp; ofta Dickens, begagnar Viktor Rydberg hrarje tillfälle att framhålla det. Kunde ej något mera mänsklighet h a k a ingått i totalintrycket af herr Lars '! Han hade vunnit därpå, i lif och sannolikhet. Och vidare, hvilkeu skada. att förf. ej utförligare skildrat krisen, då det i sublim storhet går upp för magistern, att den gud han epen.tligw dyrkat, azllctoriteten - att den. i imponerande följdriktighet, med ett majestat utan like rar s j a l f ~ a lifsprincipen hos pbfvekyrkan, hos hierarkien, som han, Lars, i obegriplig blindhet hållit för Belials, styggelse och Babylons sköka. För hvilkenr storartad, den siste atenarensr&gt; skald rawdig ironi hade ej här varit plats! Hsk&amp;dlig, rent miinsklig, tecknad med liffulla smådrag gtsiillen Fabbe, den godmodige f p n med sin lustighet o-h sin förrniga af dold ironi. Hans risor äro lika ~ p p e i - liga som hans humör, den om » muskatellar ?n » rent af en liten pärla i en för Rydberg alldeles ny genre. Kiinsligt tecknadt gr Fabbes förhallande till Birgit, det afslred han ännu alltid vill hafva f r i n svalgången - .en komedia, Birgit, en löjlig komedia » -, i sjiilfra verket valiiaden af en tragedi, en hjartats saga, som förblödt i det tysta. Plikt %F uppfumet af en poet. Däremot står sagan om nung khlek n. Mur man ser att skdden fröjdas, d&amp; han kan s k h k a sinn vänaste diktgestalter det, som lifvet sällan bjuder, giif-van att det fihstse, skära, outsägliga erotiska tycket också blifver den fulla och hela erotiska lyckan, varm af. lidelse och dock sjalsför~~iim! Flickan ar den kacka Dagny Slattedottern.
Men skall man ej inse, det afundens och egenkärlekens anspråk, lössläppta på denna vidsträckta bana, skulle snart drifva dessa val till förnyelse på månad, för vecka, slutligen dag, såsom det anstår en fulländad democrati. Skulle väl också, efter första segcrnjutningen, dessa passioner befinna sig mera lugnade under den valde ordf., hvilken de alltid skela anse sig öfverlägs n a, Den 25 September. 457 na, än tinder den häfdvnnna och sjelfskrifne, med hvilken ingen tällan ägt runi? Sedan på delta sätt utredt blifvit, att behof ej finnes, och att ett bättre ej skulle uppkomma, återstår att undersöka rättsgrunden. 15. o. Ad. innehafver första rummet bland 15. St., ej genom Konungars nåd, ej af andra Stånds medgifvande; att ett sådant i sednare lider tillkommit, hade kunnat vara öfverflödigt. Ridderskapet är lika gammalt som Staten. Det är i och med samhället uppkommet, och är, jemie Presterskapet, dess tvillingsbroder i ålder och rätt. Allt hvad åt Adeln af Regenler och Medständer skänkt varit, har redan blifvit återlemnadt, med dryga räntor. Men bortgifvas kun ej hvad oförytterlig! är, hvad som utgör en af Ståndets grundvalar, och hvars ifrågasättande är detsamma, som att vilja neka familjens äldste hans företrädesrätt derinom, och att fosterbarnen skulle tillrycka sig densamma från sin välgörare och fostrare; ty klart är, att om detta Stånd ej förbi ifver i allo det. första, fråga uppstår hvad plats det då skulle intaga. Ingen lil ifver svaret, emedan afsigten är tydlig, att nedbryta denna samhällets pelare, denna mur, bakom hvilken än Konung, än Medslånd så ofta hafva njutit skydd. O Åtskilliga bravorop hördes efter delta anförande. 11. Ex. Gr. Björnstjerna: En värd talare har yttrat, att jag mätte hafva glömt de concessioner, som de öfrige 3:ne Stånden gjort under loppet af de sistförflulba 10 eller 20 åren.
Stats.-myntets realitet blir för denna lä. ra af lika vigt för allmänna rörelsen, men den anser ej silfver annorlunda, än som vara» Stats-och Banco^Utskottens Utlåtanden Cxxxr samt yrkar att alla varor, d. v. s. varor i allmänhet knnna basera raynt-representati vers värde. Om denna lära är ensamt förbehållet, att förklara åtskilliga phenomener, sorn af den motsätta lemnäs å sido, och måste öfvesses efter de ej kunna afses, såsom t. ex. att Statens välstånd ej allenast kan framlockas, meri underhållas, under det att endast representativt mynt löper uti dess allmänna rörelse; då torde den förtjena företräde, äfven från denna sida, och en närmare bekantskap, med densamma ej vara utan sin nytta lör dem, hvilka emottagit Ständers, förtroende eller Konungens öra» Andra Afdelningen. Sedan jag sålunda sökt att göra mig reda för Rikets sannskylldiga behof i denna stund, och hvad sorn till afhjelpande af den öfverklagade allmänna förlägenheten borde åtgöras, förr eller sednare; d. v, s. sökt uppställa de mål , hvaråt alla i detta hänseende vidtagne mått och steg böra syfta» så fordrar ordningen, att redovisa den allmänna ställningen af Rikets penninge-verk, samt de allmänna inrättningar, hvilka härmed ega oundgängeligt sammanhang. VexelBanquen, LåneBanquen, Banco-Disconten, FilialDisconternes utredning, Riksgalds-Contoiret, Allmänna Magazins-inrättningens, ManufacturDiscontens och Jern-Contoirets creditiv-fond. Man nödgas härvid beklaga, att de under Krigs. Collega förvaltning ställde Cassör icke for Riket cxxxti Statsoch Banco-Utskottens ZJtlätanden Ständers granskning och kännedom äro tillgängeiige, ehuru derutur betydliga Iåne-bidrag meddelas, så val emot inteckningar i fastighet, sorn namnsäkerhet.
Angåendede anmärkningar, som af Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie blif vit gjorde vid 6 Cap. 1 och 2 A A Utskottens yttrande godkändes. Angående de anmärkningar som blifvit gjorde af Herr Törnebladh vid 6 Capitlet 1 och 2 A A Ridderskapet och Adeln ansåg, lika med Utskotten, att hvad härom finnes stadgadt, må oförändradt bibehållas. Angående det förslag, sorn af vice Tal, mannen Jon Jonsson blifvit framstäldt, till förändrad redaction af 6 Capitlet 2 A Herr Danckwardt: Äfven i denna punkt vidhålla Utskotten deras i första Betänkandet afgifne mening. Utskotten föreslå nemligen det tillägg till 6 Cap. a §. SkiftesStadgan, att delägare, som är missnöjd med Skif - Den 27 Augusti f. m. i45 SkifteSmäunens utlåtande öfver eli stridighet i de priliminaire frågor ne enligt berörde §, och derföre ej vill underteckna sitt godkännande derå, skall vid talans förlust hos Skiftesmannen eller Ordföranden i Ägodelningsllätten inom i4 dagar anmäla, om han vill missnöjet fullfölja, vid påföljd, att det i annat fall anses återkalladt. Anledningen till detta tillägg uppgifves vara, att Delägare ofta, ehuru ej just missnöjd, dock ej vill genast underteckna sitt namn å Utlåtandet; att han genom 14 dagars besinningstid sättes i tillfälle, att närmare öfverväga, huruvida hans missnöje finnes skäligt eller icke, och då i de fleste fall skall detsamma frångå. Häraf skulle följa, att de fleste på sådant sätt yppade tvistefrågor, utan behof af ÄgodelningsRättens åtgärd, kunde biläggas eller förfalla, hvaraf vinsten vore bestämd bade i tid och kostnad för delägarne. -
Utsk. är skyldigt att åt denna anmärkn., gjord uti 2 eller 3 Stånd, lemna lika mycket afseende, som Utsk. är skyldigt att lemna åt anmärkn:r, som gå ut på t. ex. att ändra ett samt till ett och, eller åsyfta sådana förbättringar i Utsk:s förslag, som t. ex. händelsen var med BorgareSt:s anmärkn. vid förslaget, rör:de Nationalrepresentationen, så kan jag icke erkänna consequensen emellan Hr Gr:s yttrande i dag och hans yttrande under Måndagens plenum. I öfrigt får jag uppå de skäl, som af mig och andra talare blifvit anförda, förnya min anhållan om återremiss. Frih. Cederström: I afseende på hvad som blifvit yltradt om Ulsk:s vilja att tillvälla sig en souverain magt Den 4 December f. m. 63 öfver besluten anser jag mig icke behöfva ingå i svaromål, enär det icke ar Utsk:s vilja, utan lager, som Utsk. måste följa. Deruti ligger skillnaden emellan dessa Hirs tanke om Utsk. och Utskrs handlingssätt. Hvad den visdom beträffar, som en värd ledamot velat tilltro Utsk. hafva haft sjelfkänsla om, skulle jag tro, att äfven här förekommer, att, sedan Utsk. uttryckt sin öfvertygelse om grundlagens föreskrift, Utsk. måste vidblifva densamma, så framt ej bättre skäl, i den ordning grundlagen föreskrifver, förekomma lill afvikande derifrån; men allt, som framkommer i annan väg, än grundlagen föreskrifver, måste anses oantagligt, äfven om det innehölle någonting bättre. Hvad den förste talaren i ämnet yttrat om möjligheten af förslag från Constit.Utsk. till grundlagens upphäfvande eller envåldsregerings införande bevisar, att han icke gjort sig reda för grundlagens innehåll, emedan den endast medgifver Constit.Utsk. att föreslå sådana grundlagsändringar, som äro nödiga och nyttiga samt möjliga att verkställa. Slutligen kommer jag till Hr Cederschjölds anmärkn. Den värde ledamoten har gifvit R. o. Ad. tillkänna, att han är författare till det lilla arbete, som utkom 1828 under rubrik af:
Betänk anderi* ]\fed anförande af de flere olägenheter J hvilka skola uppstå af en på Landet sig inrotad osed s att tjenstehjon redan vid Fåsk-tidert träffa öfverenskommelse!- med andra husbönder om städselS antagande till årstjenst vid nästderefter följande flyttningstid, har Herr Oxehufvud sluteligert förment följande ändringar uti i och 4 §. §. af 6:te Artikeln, samt i följd deraf äfven rättelser uti i, 2 och 3 §. §. af ytde och 7 §. af g:de Artikeln af Lego-Stadgan Vara nödige, att husbonde icke må äga att till de hos honom varande tjenare utgifva städsel till ny årstjenst förr än efter midsommar, samt vid utsatt Lin R:dr vite vara pligtig, att den 10 Augusti utlemna behörige Orlofs-sedlar åt de tjenstehjon, hvilka icke komma att i hans tjenst qvarstadna} att tjenstehjon ej må förr, än efter sistnämnde dag, städsel till annan tjenst antaga, och allt föregångit städslande, såsom olagligt, förekommas, genom derå stadgade böter, hvilka blefvo angifvarens ensak: att det tjenstehjon, som låtit sig före omförinäldte utsatte tid olofligen städsla, borde Vara pligtig att uti sin varande husbondes tjenst påföljande året förblifva, oin denne det åstundar; och att ingen tjenstedräng må före Larsmässo-tid taga lega till krigstjenst , men alltid i sådant fall vara Skyldig att till laga flyttningstid uti tjensten qvarstadna. Till ingendera af desse föreslagne ändringar anser Utskottet sig äga anledning att meddela, tillstyrkande.
Roman hafva, med framställning af hvad i denna fråga vid sista Urtima Riksdagen blifvit yrkadf, andragit nödvändigheten deraf, att Rotehällarne mätte befrias fran den kännbara kostnaden att praaste» ra Lif-inondering åt sine Soldater samt varda bibehållne vid dea, i Knekte-Contracterne dem förvarade rättighet, att förse Soldaterne med Släp-monderingar af grått vallmar, hälst då deri intill Konung CARL Kits tid gällande utskrif. ningen, sorn upphörde derigenom att landet åtog sig det ständiga Rotehållet emot uttryckligt vilkor att utskrifning aldrig mer skulle ifrågakomma, likväl numera med förändradt namn af Conscription eller ^Beväring blifvit införd, Eoteringen, som ändå står qvar, snarare bör lindrås än betungas. C:o Erik Rutberg från Norrbottens Län, har, under åberopande af det med Vesterbottens
Det torde vare nödigt att bibehålla de uti 2:dra punkten af 2:dra momit förekommande ord: »Äskas omröstning, verkställes den öppet och efter uprop»; och då bestämmelsen att man skall för ändamålet bestå sig med en klubba, icke heller kan vara så farlig, hemställer jag att gin måtte bifallas oförändrad. Gr. Lagerbjelke: Som icke en gång sjelfva grundlagen innehåller någon föreskrift att klubba skall finnas på bordet; men den, detta oaktadt, likväl der är till finnandes, hemställer jag om 62 Den 3 Oktober e. m. bifall till det af Gr. Sparre uti slutet af dess yttrande gjorda yrkande. Häruti instämde Frih. Tersmeden. Hr Hjärne: Ehuru äfven jag vid öfverläggningen i Utsk:t varit af den mening att åtskilliga af de i denna § gifna föreskrifter kunnat utan mehn utgå, har jag likväl, med hänsigt dertill att komiterades förslag uptager samma bestämmelser samt att flera ledamöter i Utsk:t ansågo desamma beböfliga, icke velat motsätta mig de uti berörde hänseende uttalade önskningar. Sedan öfverläggningen härmed förklarats fulländad yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats dels bifall till §:n oförändrad och dels bifall dertill med uteslutande af l:sta meningen i 2:dra mom:t, hvarefter och sedan propos. på bifall till §:n utan förändring blifvit framställd, men med nej besvarad, propos. gjordes om antagande af samma § med uteslutande af 2:dra mom:ts l:sta mening och besvarades med ja. Ärendets vidare behandling upskjöts och R. o. Ad. åtskiljdes kl. % 11 e. m, In fidem, O. Brakel. Torsdagen den 4 Oktober 1860. Plenum kl. 6 e. m. Justerades ett protok.utdrag för den 3 dennes samt pleniprotokollet för den 9 sistl. Juni f. m. Anmäldes och bordlädes StatsUtskrts Mern. N:o 198, i ani. af återremisser å StatsUtsk:ts Mern.
Med odlingens framskridande har väl en förändring häri uppkommit och mångå andra än jordegarne begagna nu vägarne; men föihållandet är dock ännu så till vida detsamma, att jordegarne hafva förnämligaste nyttan och behofvet af dem; ty, huru talrika än de resande må i senare tider hafva blifvit, är deras antal icke dess mindre en obetydlighet i jemförelse med den trafik å vägarne, sorn eger rum genom Rikets hela jordbrukande befolkning; och hvad varu-transporten beträffar, är det klart, alt, då jordbrukets alster utgöra den ojemförligen största delen af Rikets hela produclion, och landtraannen , genom sin långt öfvervägande talrikhet framför öfrige sarohälls-classer, också är den ojemförligen störste consumenten af varor, jordegarne äfven ur denna synpunkt måste hafva största nyttan och behofvet af vägarne. Men principen, att den, som förnämligast har behofvet och njuter fördelen af en sak, äfven måste vidkännas thy åtföljande kostnad och tunga, ligger till grund för utgörandet af flere andra allmänna besvär. Sålunda åligger husoch jordegare i stad alt ensamme underhålla gator och vägar, ehuru desamma af ojemförligt flere begagnas: Tingshus och åtskillige andra byggnader skola bekostas af' hemmansegare i häradet eller socknen, oagtadt t. ex, Tingshuset är till 14 samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskollens Betänkandej N.-o 23. nylla för hvar och en, som, fastän icke hemmansegare inom häradet eller eris häradsbo, har angelägenheter alt der vid domstolen bevaka. Samma grund, som bestämde stiftarne af våra äldsta lagar att vid jorden binda skyldigheten alt rödja och undeihålla vägar och broar, qvarstår såled-s ännu , och om man icke kan bestiida rigtigheten deiaf, saknar man ock , efter Utskottens tanka, allt skäl att befria jorden från denna skyldighet.
En nedsätt - r 320 Den ii Februarii e. ra. ning af grundskatterna skulle nemligen just hafva jemnl samma verkan, som en nedsättning af penningeränlan; jordegendomarnes pris skulle stiga i samma mån, så att endast den närvarande egaren vunne derpå. Dessutom skulle en artificiell nedsättning af penningeräntnn helt visst åstadkomma en äfventyrlig brytning i samhället. Till dylika förändringar böra inga tvångsmedel användas. Räntan faller af sig sjelf på ett naturligt och helsosamt sätt, i samma mån capitalerna hinna ökas genom flit och sparsamhet, Slutligen utber jag mig, att i stället för en ytterligare utredning af flera särskilta anmärkningar, få som hastigast söka visa hvad verkan en sådan sedelutsläppning skulle hafva på myntvärdet. Det var en tid då äfven jag trodde, att våra sedlars värde berodde på sedelstockens förhållande till Bankens Siifverfond. Men genom ytterligare betraktelser har jag länge varit öfvertygad, att icke så förhåller sig: utan att sedelmassans förhållande till Landets behof af bytesmedel bestämmer myntvärdet. Blott för en korrt tid kah opinionen hafva inflytande derpå; men snart måste den gifva vika för nödvändigheten; och slitningen mellan behof och tillgångar bestämma värdet. Har Landet reelt mynt; så uppkommer en materiel uteller inströmning, allt efter som behofvet af by tes - t Den ii F e b r u a r i i e. m. 321 tesmedel minskas eller ökas genom produclionens, handelns och näringarnes minskning eller förökning. Men är, såsom nu hos oss, myntet endast ideelt, så måste hehofvets ökning eller förminskning endast åstadkomma en förändring i sedia-, nes värde. Det är väl sant, att en förökning af sedelstocken kan i första ögonklicket åstadkomma en skenbar förökning i den allmänna välmågan, nemligen innan varuprisen och arbetslönerna hinna sätta sig i förhållande till sedelstockens förökning; men sedan detta skett, som snart nog börjar att visa sig på Boisen, står man på samma punkt som förut, och kan med den stora sedelmassan icke uträtta mera, än förut med den mindre.
Packiug; se Väfnader, ylle-. PaiUettcr; se Gulddragarearbeten. 22 Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Bauko. Papper: tryck-, limmadt och olimmadt,^konceptoch tapet••••• •«••«••»• 1 skålp. 11: dr sk. 1 rist 6 iinperial-, regal-, median-, olifant-, post-, skrifoch alla andra slag hvitt, ej specificeradt . 1 skålp. 3 färgadt, pressadt, tryckt, figureradt. försilfradt eller förgyldt 1 skålp. — 4 press1 skålp. — 2 Papperstapeter och border 1 skålp. 10 — Paraplyer och parasoller: siden1 stycke 1 24 andra slag 1 stycke 36 — Pennor, skrif-, alla slag . , 1 skålp. 8 — Penslar 1 dussin 9 — Peppar, alla slag 1 skålp. 3 — Perlor: oäkta gkts1 skålp. 10 andra slag 1 lod. 2 — Perukmakarearbeten 1 skålp. 3 16 Piphufvuden, med eller utan beslag: af sjöskum, äkta eller oäkta 1 skålp. 24 andra slag 1 skålp. 12 Plommon, brundier och sviskon 1 skålp. 1 6 Plymer, alla slag 1 skålp. 10 v Paradiskorn, hänföres under Apoteksvaror. Paraply ställningar eller delar af paraplyer ; se Slöjdevaror, ej specificerade. Pastellkritor; se Färger, ej specificerade. Pelsverk; se Hudar och skinn. Pennor, blyerts-; se Blyertspennor. Percal;* se Väfnader, bomulls-. Pergamentsskinn; se Hudar och skinn. Perlegryn; se gryn af Spanmäl. Perlemor, arbetad; se Slöjdevaror, ej specificerade. Persikokärnor, hänföras under Apoteksvaror. Pinschback; se Metaller, sammansatta.
Söieö* lanba jermeägöftation å ©tatenö föbra ftam* 3ftifSbagS*23efIut 1866. Sill unberftöbjanbe af minbrc Ifamn* od) BroBtygg* nabcr [arnt upprensningar af åar od) farleber 20,000: — » utmibganbe af ftaben DftabS Ifamn, 63,000 3t:br, beraf unber år 1867 . 25,000: — » ftaben llbbcmalla, för utmibganbe cd) förbjup* ning af famnen berftäbeS, 79,000 3t:br, beraf till ittgåenbe unber år 1867 25,000: — » fegcllebö ö^pixanbe från ^attcfura till ©tora See .. 100,000: — » åftablommanbe, mebelft fana! od) flufjar, af en förening mellan fjöarne SBeftra cd)