Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man befarar nämligen att de jordfattiga bergen, som nu bära skog, skola vid trakt - 13 huggningen, genom det med ens skeende borttagandet af de skuggande träden, af solhettan sä förtorkas, att nya plantor svårligen der kunna åter uppspira, åtminstone ej inom den tid som nu är tillräcklig för deras återväxt. Man har äfven svårt för att vid trakthuggnings-afverkningen på vår brutna och ojemna mark, der bergshöjder omväxla med bredare och smalare dalgångar, tillämpa systemet med de rätliniga figurer, som det ansetts fordra för sitt tillräckliga ordnande och sin regelmässiga verkställighet. Det är likväl att hoppas, att det öfverdrifvet pedantiska skall vika för det praktiska förståndet, och vetenskapens reglor småningom finna sin tillämpning i öfverensstämmelse med såväl olika erfarenhet som omvexlande lokal-förhållanden. Den för några är sedan först hrukade sågen till trädens fällning och vidare afkortande har på många ställen begynt att brukas, såsom ganska mycket trädbesparande; men dess införande till ständigt bruk vid fällningen möter vissa svårigheter, hvilka troligen alltid komma att förhindra denna önskans fullbordan. Emedlertid är dess gagn efter trädets fällning så väl insedt, att begagnandet härtill otvifvelaktigt småningom kommer att tilltaga. Återplantering af skog eller frösådd i sådant ändamål utgöra ännu sällsyntheter, fastän man ser och vet, att der det skett har det lyckats väl. Dels den ringa håg man i allmänhet äger att göra uppoffringar för efterkommande, dels den föga utsigt som är att egendomen, numera så rörlig, framgent qvarblifver inom slägten, dels ock tröghet i tankar och sinne, motverka eller förhindra denna åtgärd för framtida gagn. Ladugårdsskötsel har tillvunnit sig en mera allmänt ökad uppmärksamhet under denna tidrymd. Några landthushållares bemödanden, att genom välberäknad fodring uttaga ovanligt stor behållning af sin ladugård, har uppväckt en håg att genom likartade bemödanden vinna lika förmån. Mången har ock funnit möjligheten att af samma slags kor erhålla en till hälften mera förökad afkastning, och åtskillige hafva lyckats att nära fördubbla den.
Hufvudsakligen i enahanda syftning som Friherre Sprengtporten och de talare, hvilka med honom sig förenat, hafva äfven uti afgifna motioner, dels hos Ridderskapet och Adeln och dels inom Presteoch Bondestånden, särskildta förslag blifvit framställda, afseende en allmännare återgång från det friare tullsystemet. Sålunda har mom förstnämnda Riks-Stånd Herr Tham, S. M, uti afgifven motion föreslagit, att alla enligt nu gällande taxa vid införsel tullfria artiklar, med undantag endast af Flyttsaker (de nu tullfria slagen), Guld (oarbeladt), Kläder (Gång-, tillhöriga sjöfarande eller resande &c.), Krukmakarearbeten (Burkar och Krus, på hvilka varor inkomma &c.), Medaljer, Mynt, Säckar (med varor fyllda) samt Sängkläder Be Di/In inysIJlskoltets Betänkande Jll 23. tillhöriga sjöfarande &c.), målte med införseltull beläggas: varande i en motionen bilagd förteckning utförda följande tullsatser, som motionären ansett böra de särskilda ai tiklarne åsättas, nemi : QvanInförselslull. titet. • Riksmynt R:dr. öre. Agat, oarbetad .. skålp. 1 ] Alabaster, oarbetad . » 1 i Alun, alla slag .. Centn. l 1 50 Ambra ... skålp 1 5 — Angelika 5 % af värdet Apotlielcsvaror .. » d:0 d:0 Aska, rå af träd eller andra vegetabilier, äfvensom pott-, vällad eller oraffinerad Centn. I 10 » raffinerad eller kalsinerad skålp. 1 __ 1 Bark, alla ej specificerade slag ■ 5 % af värdet Bast oell bastrep . Centn. 1 — 15 Bastmattor .. » 1 50 Beck och beckolja .
Jag hoppas, att Comitén kan finna utvägar, att göra de grunder gällande, hvarigenom känslan för kraft, skicklighet och förtjenst icke komma att utrotas, Comitén torde också linna angeläget iakttaga, att inga tjenster på Stat komma att anses såsom förtroende-tjenstér, utom dem som Constitutionen omnämner, och hvaröfver Konungen disponerar, — När en Chef icke har magt att efter godtycko entlediga en Embetsman; så bör han ej heller få magt Serskildta Utskottets Betdhkandeit. *tt tillsätta en sådan efter andima grunder, än dem Befordringslagarne utstaka. — A la lagar äro helige och förbinda till [efterlefnad. Ytterligare torde jag få tillägga den önskan, att tili alla tjenster på Stat bör tillräcklig ansökningstid kungöras och Förslag på gno personer upprättas. Detta stadgande borde ock aga rum till förtroende-tjenster, som Konungen tilloell a bätter; ty, fastän Konungen i detta fall ej beböfver antaga någon af de sökande, bör äfven ansökningstid anslås, så att hvar och en berättigad må kunna anmäla sig till befordran, och Konungen derigenom vinna nödiga upplysningar om de Sökandes skicklighet,så att härj ej förledes antaga otjenliga Embetsman till de vigtfgastje platserna. Slutligen torde Utskottet finnå anledning atthos Riksens Högloft. Ständer hemställa, om ej hos Konungen bör i underdånighet anhållas, att, när någon af de till indragning föreslagna Tjenster varda ledige, de samma ej måtte återbesättas, förrän den allmänna regleringen blifvit antagen; men, om en sådan ledighet inträffade, att tjernsten ej k^n vara vacant utan hinder för ärendenas g,ång, Konungen i Nåder då ville provisionel! eller med arfvode, som ej öfverstiger Lönebeloppet, consfeituera denna Embetsmål)), på det den blifvande indragningsstaten ej må varda för hardt tryckande; hvarjemte j a gx hemställer, om ej de vacante tjen ters löner, sorn under tiden besparas, kunna tå tillfalla den blifvande Pensions-inrättningenS fond.
Bruksegaren fordrade deremot: för grufvedagsverkena 39,280: - „ vedprestationcn 58,485: „ förändringen i sättet för tiondens utgörande 1,398: 42. — B:ko Kalr 99,163: 42. — men hvarifrån afginge för svafvel-leveransens upphörande 18,750: då den af honom äskade kontanta ersättningen uppginge till 80,413: 42. — och således 21,355 Riksdaler 16 sltillingar 4g r:st, mera än den här ofvan beräknade ersättning, hvilken vore den högsta, som rimligtvis borde kunna komma bruksegaren till godo, helst Statsverket genom denna ersättning, i förening med allmänningarnes upplåtande under sliattemannarätt, komme att vidkännas en uppoffring, som vida öfverginge den fördel, Staten bereddes genom rotering af de nu derifrån befx-iade, under Dylta bruk dagsverksskyldige hemman. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 202. 19 Uti de underdåniga påminnelser, hvarmed nuvarande bruksegaren Friherre Wilhelm Åkerhielm fått öfver detta Kollegiernas underdåniga Utlåtande inkomma, hade bemälde bruksegare hufvudsakligen åberopat sitt förut i frågan afgitna yttrande samt vidhållit de fordringar, han deruti framställt. Kongl.
Om detta är förhållandet, så tror jag att det skulle intressera R. o. Ad. att få höra hvarför Regeringen icke uppmärksammat ett sådant förslag. Frih. Stjernstedt, Joh. Willi.: Det lär väl icke blifva fråga om att votera om något annat än huruvida man skall bevilja det anslag, som K. M. begärt i sin Nåd. Propos. till R. St:r, eller det som Stats-Utsk:t föreslagit; jag vill således icke yttra något om den motion, som jag vid riksdagens början väckte i detta ämne. Det är dock förlåtligt om en vän af fosterlandet, med kännedom om det ofullständiga skick, hvari vårt sjöförsvar för närvarande befinner sig, och med stöd af Dep:ts-Chelens yttrande att det förtjenade allvarligt behjertas, om icke tiden för flottans reorganisation borde inskränkas till 6 år i st. f. 9, det är oförlåtligt, säger jag, om man hoppas att R. St:r skola anslå så stor summa att Sverige måtte få sitt sjöförsvar ordnadt så snart sorn möjligt. Jag vill dock här endast hålla mig till den K. Proposm och Stats-Utsk:ts förslag. Utsk:t har, såsom det synes, ansett för sin hufvudsakliga pligt att se till, det debet och credit gå ihop. Denna pligt har det också noggrannt iakttagit, men derigenom händer ganska ofta att fäderneslandets vigtigare intressen få sitta emellan. Så skedde då Utsk:t vid början af riksdagen nedprutade anslaget till anställande af skjutningsförsök till lands och sjös. På samma sätt har det gått i 4:de och 5:te hufvudtitlarne, i den förra dock icke så mycket i afseende på materielen, som mer i afseende på manskapets behandling. Samma förhållande kommer äfven att inträffa, då det blir fråga om alt kunna koncentrera den krigsmakt vi hafva till lands och förena den så mycket som möjligt genom jernvägars anläggande, hvilket icke allenast för hela landet i allmänhet, utan också särskildt för Stockholms stad blefve af yttersta vigt, i händelse af ett fiendtligt infall. För att nu återgå till K. M:s Propos., så ber jag att få nämna att jag anser, det Hr Gr.
Sol - daler, hvilka, om krig utbryter, af orklöshet och håglöshet icke kunna åtfölja arn éens rörelser, blifva hemsjuka, otjenstbara, fylla sjukhusen, och minska sålunda den påräknade effectiva styrkan, samt, afskedade för ålderdom, betunga Pensionsanstalterne eller ligga Rolarne till last, såsom inhyseshjon med hustru och barn , hvaraf således skulle följa att Indelta Armeen uti en snar framtid kommer att anses såsom en otjenlig stam för vår Beväring, hvarföre dess suöeessiva indragning vid skeende afgång af de nu tjenande Soldater och en derigenom sig alljemt ökande vacance-afgift skulle lättast bereda möjligheten för en ändamålsenligare organisation af den behöfliga stammen, som lill en början utgjordes af den på indragning ställda Indelta Armeens effectiva Numerstyrka, till hvars högre utbildning, genom förlängda vapenöfningar, de inflytande vacance-medlen lemnade tillgång. Med erkännande af förestående grundsatsers riktighet^ skulle jag likväl tveka att tillstyrka åtgärder i full öfverenstämmelse dermed, emedan Stalsklokhelen fordrar att Lagstiftningen, vid denna stora Samhälls-angelägenhets behandling, lem nar eii skyldig uppmärksamhet åt de i ämnet mindre upplyste Rustoch Rotehållares öfvertygelse om deras och fäderneslandets gemensamma bästa; en öfvertygelse, vilseförd och måhända alltför djupt rotfästad genom den ärfda erfarenheten af fordna ännu fruktade missbruk, och genom traditionen om de strömmar af Svenskt blod sorn flutit i ändamålslösa strider.
Den omyndigas fränder äge att hos gode män eller Sockne-nämnd taga del af förmyndareräkning; och äge de i afseende derå samma rätt, som i 5 § omförmäles. Ar omyndig till de år kommen, att han sjelf finna kan, det förmyndaren ej yäl hans egendom förvaltar; stånde ock honom fritt att det hos Rätten angifva. § 7- Till gode män eller Sockne-nämnd varde, såsom arfvode, af förmyndare inbetaldt ett för hundrade af den omyndigas räntor eller inkomster. § 8. I afseende å de förmynderskap, som äro under Hof-rätts vårdnad, gälle för Hof-rätt hvad här ofvan blifvit om annan Rätt eller Domaren å landet stadgadt. Der förmyndarekammare finnes, lände hvad derom särskildt stadgadt är till efterrättelse.» 4 Lag-Utskottets Betänkande N:o 37. Slutligen har Iliksdags-fulluiägtigen Uhr, jemte det han väckt fråga om vissa förändrade föreskrifter rörande den speciela förvaltningen af omyndigas egendom, hvilka ämnen Utskottet likväl ansett icke böra sammanblandas med föremålet för nu ifrågavarande lagstiftning om den allmänna tillsynen öfver nämnda förvaltning, andragit, att det väl vore i lag bestämdt, det hvarje församling ägde utse en eller flera personer, alt, med närmaste fränder tillerkänd rätt, tillse att de omyndigas gods riktigt förvaltades, men att få församlingar ansett berörda lagbud innefatta ovilkorlig skyldighet till utöfvande af sådan tillsyn och derföre åsidosatt densamma. Motionären vore dock öfvertygad, det nämnda tillsyn vore af behofvet påkallad, fastän detta behof ofta vore doldt intilldess tillsyningsmännen blifvit tillsatte och trädt i full verksamhet. Inom den församling, motionären tillhörde, hade tillsyningsmän öfver förmyndarevården, straxt efter Förordningens kungörande derom, väl blifvit valde; men föga hade dermed uträttats förr än dessa tillsyningsmän blifvit förenade med Socknenämnden, såsom en dess afdelning för förmyndareärenden.
555 minskar Bancosedel-rörelsen med åfmindstone lika stor summa, som förmodligen derigenom försvinner, så måste opinionen, ined fö utsättning deraf, blifva tillj Bancosedel-värd.ts för* del, och värdet af Jordbrukarens Egendom i följd deraf nedsättas, på samma gång som hans Creditorers fordringar i värde förbättras. Af nu anförde skäl tillstyrker jag vördsammeligen, att förslaget om minimi-afgiftl för hemmanen Länsvis beräknad, måtte ogillas, och i Betänkandet utgå, såsom i flere afseenden olämpeligt, och förnärmande det förtroende man bör hysa för uppfyllande af den Eds pligt taxeringsman sig åtaga, att nemligen på rättsgrunder behörig Bevillning föreslå, jsg förmodar, att Utskottet skall finna skäl att sitt förslag frångå, vid eftersinnande af tillämpningen af ifrågavarande Bevillningsprincip, hvarvid må<i ste inträffa, att Landshöfdingen, som det åligger tillse, att ProvinceBevillningens fulla belopp blifver på Egendoms-värden beräknad, finner sig föranlåten yrka högre beräkningar vid de mindre Taxerings-instantierne, för att vara trygg, att total-summan på Länet häldre öfverskjuter minimi-beloppet, då intet äfventyras, än att vid PröfningsComitéen det skulle inträffa, att några tusende Riksdaler fattades i detta föreskrifne belopp, vid hvilket förhållande det blef brydsamt, att dela denna brist på hela Länet, men hvarigenom åter tillintetgjordes Taxeringsmännens i föregående instantier edeliga pröfningsrätt, och de skattskyldiges i BevillningsFörordningen förvarade rätt, att icke annorlunda och efter godtycko be - 556 Den 29 Maji. handlas. Jag har både denne och tvenne sistförflutne
Genom uttrycket Borgerskapet, i stället för Borgare-Ständet, har Utskottet från delaktighet i 114 § uteslutit en del af Ståndets nuvarande medlemmar, nemligen alla Borgmästare, en del Magistrats-personer och fjerdepartsegare i Fahlu Bergslag, hvilka icke äro Borgare^ samt äfven en del af dem, som skulle blifva Ståndets Ledamöter, nemligen fastighetsegare i stad, hvilka hvarken voro borgare, eller val-berättigade i annat Stånd. Genom uttrycket Allmogen har Utskottet deremot tilldelat Stånds-räfctigheter åt flera, än som för närvarande höra, eller, efter Utskottets förslag, skulle komma att tillhöra Bonde-Ståndet. Dit höra ej landlbönder, eller de, som arrendera annans jord, utan att hafva någon egen eller vara åboer på krono-hemman. Men till Allmogen böra landtbönder utan tvifvel räknas. Man invänder måhända, att det obestämda ordet Allmogen redan begagnas i 15 § Riksdags-Ordningen. Men der står det i en förbindelse med andi a ord, nemligen Allmogen i hvart Härad välje, efter hemm antalet 3 hvil - H'år till Conslilulions-Utskoltcts Memorials Nio 26. 33 hvilken visar, att det blott är den, sora hemman häfver, hvilken är valberättigad. Slutligen har Utskoitet, genom den nya 114 §, förmenat Konung och Sländer alt hädanefter gifva några nya privilegier åt Ständen. Hvarföre skulle det vara betänkligare att förunna privilegier åt dem, än åt någon eiman Corporation eller enskild inan i Riket? Jag hemställer vördsamt, alt Riksens Sländer måtte lemna 114 § oförändrad i sak. Då jag med Utskottet varit ense om förslagen, har jag dock i vissa fall icke kunnat instämma i de derföre andragna skälen. Men blott en af dessa händelser anser jag mig böra serskildt anmäla. Alldenstund
Jag ar emedlertid glad att se af prot utdr. ifrån Const.Utsk., alt detta Utsk. genast tillrättavisat StatsUlsk. vid de framställningar, som detta Utsk. tid efter annan gjort, både tidigt vid riksdagens början och nu sednast under loppet af detta år, samt att Const.Utsk. begge gångerna förklarat, att StatsUtsk:s åtgärd varit grundlagsvidrig. Detta var en pligt för Const.Utsk. att uttala; men jag, för min del, håller Utsk. räkning derför och tackar Utsk., med den rätt jag har såsom Svensk och såsom representant. Jag önskar alt dessa prot.utdr. må qvarblifva i Ståndets prot., på grund af den historiskhet, soia jag anser deni innehålla. Hvad slutligen beträffar Gr. Frölichs anecdot ur Engelska parlamentet, så finnes densamma att fullständigare inhemta uti sal. Professor Mobergs chrestomati. Gr. Frölich: Jag protesterar emot, att detta ärende lägges på bordel, ty jag föreställer mig, att eli ämne, som icke kan få någon behandling, ej heller kan uppföras på bordslislan; det tjenar lill intet, och jag vet icke hvarföre vårt bord skall belastas med sådana saker, hvilka på sin höjd borde kunna få sin plats under bordet. Gr. Horn: Som det är hvarje ledamots rättighet att yttra sig om lagligheten af hvad sig inom Ståndet tilldrager, och det sig nu tilldragit alt Frih. Cederström framkommit med dessa handlingar, så är delta en händelse, hvaröfver det tillkommer Ståndet att sig yttra, och ett ärende, som bör på bordet kunna läggas. Detta är min tanke. Ilr Frih. o. Landtm, yttrade, att då Frih. Cederström begynte att uppläsa de protocol! R. o. Ad. hört honom uppläsa, hade det icke varit för Hr Landtm, möjligt alt förutse den conclusion, hvartill han ville kommu, eller den motion, som slutligen skulle blifva följden of hans anförande. Om Hr Landtm, uppfattat meningen riktigt, så vöre det den, alt D c 11 11 Maj f. m. R. o. Ad. skulle infordra StatsUtsk:s prolocoller i allmänhet.
Lör tr// F«/rLe/r er/aggas a/' cfc uttaga so/» sLe r/rom/örsta äret oc/r ^ //roc.-/ /or /rr/ar/e </ter årets s/ak /o/am/e /ra/ar/ r/e/s oeL Fa/rco>5t/re/se/r Lerättrgas att /örst e/- kcr / mä/rar/ers /orrrtgä/rge/r /vrrrrgore/se ^tter//ga/e r/e//os/tro/rer c/era r/rstä//a. f/'er//e/räga/r^ a/rgae/rc/e /rör/rge star/ga/rc/e/r r -/sec/rr/s //a /orsta e/r/reke/r samt rr/rc/err/r/eZ/rr/rgar/re a/ r/et L/r/- va/rr/e meka///sLa ////»tet r sr/i/er.- Häröfver kafva Utskotten uti ^Ko ö af det redan afgifne Letänkandet meddelat yttrande, innekällande tillstyrkan; ,o6 8 tutsock banco-IIlskottens alt en lägre enkel, än ,66/j ärs m^ntordning utsätter, malle bestämmas; alt lill sadan enl,el malte antagas ell siltveim^nl al' lika värde med 12 sk. silfver esle,' ,66/j ärs mvntfot; all omförmäldte m^nt-enket skulle benämnas 1 b:dr ocl, (leila »ainn (lei a ulli vekas, men tillika nedantill i alskärningen utsättas abreviations-tecknet /i. 6^. </>;./ att underaldelningarne as clettu största silfverm^nt skulle Idilva motsva, ande 6 sk. oell 3 sk. sillvén elle»'
Proposition N:o 36. att, då 16 Kap. 2 § Skiftes-stadgan rättvisligen förpligtade innehafvare af kronohemman att i skifteskostnader deltaga lika med egare af annan jord, enär hemmanets åbo kunde genom skatteköp blifva jordegare och sålunda för alltid tillförsäkra sig åtnjutandet af de fördelar, hvilka genom skiftet vunnits, billigheten icke syntes vara rätt iakttagen, dä förenämnda stadgande tillförbunde civile, militieoch eeklesiastike boställens innehafvare till enahanda skyldighet, samt att, då emellan den, som innehade jord såsom boställe, och den, hvilken arrenderade jord, blott föga skilnad förefunnes, — den förre betalade nemligen med sitt arbete hvad den sednare erlade genom arrendeafgiften —, men arrendatorn ej vore skyldig att gälda skifteskostnaderna, hvilka föllo pä jordegaren, hvaremot boställshafvaren måste i jordegarens, det är Kronans, ställe godtgöra nämnda kostnader, — Öfverdirektören ansåge, att Rikets Ständers erkännande af de för boställsinnehafvare betungande skyldigheter, som bestämmas i 1827 ars kungörelse, bort leda till den slutsats, att Kronan skulle öfvertaga samma skyldigheter, en åsigt, hvilken Krigsoch Kammarkollegierna jemväl biträdt, då de yttrat, att ^fullkomligt och mest rättsenligt varit, att Staten, såsom jordegare, sjelf åtoge sig de ifrågavarande kostnaderna, utan att derför fordra ersättning af sina tjenare, hvilka dymedelst äfven skulle blifva i tillfälle att till boställets gagn använda de medel, som nu, i form af sju procent å det förskjutna kapitalet, måste, pa sätt Rikets Ständer föreslagit, af honom betalas att, då förberörda kostnader afsåge i främsta rummet att bringa Staten tillhörig jord i sä få skiften och inom så ändamålsenliga gränser som möjligt, samt derigenom bereda en säkrare besittning, äfvensom tillfälle till den bästa skötsel och högre afkastning af jorden, och Staten kunde direkt tillgodogöra sig dessa fördelar vid en blifvande ny löneoch boställsreglering, det vid sådant förhållande syntes hvarken rättvist eller Staten värdigt, att den, för att freda sig från merberörda kostnader, tvingade sin tjenare, hvilken innehade jorden under jemförelsevis kort tid och i stället för kontant lön, att bestrida samma kostnader, hvarigenom den tillfällige boställsinnehafvare!!» förut nog ringa lön icke oväsendtligt förminskades ; att detta likväl i många år skett, dock icke för de tjenstemän, — och häraf framstode ytterligare, huru obilligt förhållandet varit,
Således, om äfven ett sådant förslag framdeles är att förvänta, så bör 11. o. Ad. ej deraf anse sig förhindrade, att nu vidtaga de åtgärder, som kunna leda till en förbättrad representation inom Riddarhuset. Det är med anledn. häraf, som jag för min del får yrka, alt H. Ståndet ville till Ridd.Utsk. återremittera förevar, betänk. samt att Ståndet, i likhet med hvad Frih. Palmstjerna yttrat, ville åt Utsk. gifva uppdrag att, på grund af den motion som nu är i fråga, utarbeta något verkligen lämpligt förslag. Frih. von Döbeln, Napoleon: Jag tillstyrker antagandet af Ridd.Utsk:s förslag, ehuru jag, på en helt annan väg än Utsk., kommit till detta resultat. Jag har redan, då remissen af denna motion till Utsk. afgick, uppgifvit orsaken, hvarföre jag anser, att val ej böra ske. Denna orsak är, jag tager mig friheten upprepa det ännu en gång, att då R. o. Ad. består af trenne särskilda grader, så anser jag under sådant förhållande, att val äro orimliga. Då K. M. redan genom titeln af grefvar utmärkt dem som i första rummet gjort sig förtjenta af att sitta på detta rum, äfvensom dernäst friherrar och slutligen adelsmän, sä skulle man för att vara conseqvent, genom förslaget af en mera inskränkt representation, komma till den slutsatsen, att representationen borde till största delen bestå af grefvar, dernäst af ett något mindre antal friherrar och slutligen af en ganska ringa del adelsmän, hvilket åter i min tanka skulle innefatta en orättvisa, alldenstund det skulle upphäfva det nuvar. representationssättet, som är grundadt på den största rättvisa. Då således R. o. Ad:s nuvar representationssätt innebär den största rättvisa, så är det orimligt, att framkasta en annan cathegori, som visserligen, jag medgifver det, ■kunde vara förmånligare, så framt ej den invändning emot densamma kunde göras, som jag haft äran antyda.
Det är således uppenbart att hwad StatsUlflottet framstält säsom alternativ emot den af Utskottet föreflagne förändring icke bör säsom nägot flät till bifall af samma förändring antagas. Akt sielfwa denna förändring icke kan förena^ med Brandförsäkrings - Werkets bästa eller de af RiksgäldsContoiret ingängne förbindelser, tror jag mig hafwa tillrackeligen ädagalagt. — StatsUtstottet yttrar sjelf att Utskottet hyst för mycken aktning för helgden af förbindelser, hwilke uti Riksens Högloft. Ständers namn genom deras Fullmägtige blifwit ingängne, att StatsUtstottet stokat yrkat deras uphäfwande, och dä den nu föreflagne förändring är stridande emot den är 18^7 ingängne öfwerenskom melse, 858 Den r8 November. »»else, synes Urstottct hafwa mcdgifwit orattwisan af samma förändring. Jag får således i ödmjukhet förestå att i enlighet med hwad Kongs. Majit i Näder proponerat, den om BrandförsäkringsWerkets medels stillande frän RiksgäldsContoiret ingangne och af Kongs. Maj:t gillade öfverenskommelse warder till kraft och werkan bibehällen, samt tillika hemställa, om icke det Förslag jag wäqat framställa till afwärjande af någon RiksgäldsContoirets olägenhet wid fullgörandet af den ingangne förbindelsen om Läns meddelande, mätte i händelse Högloft. Ridderstapet och Adeln sinner staligt bifalla Kongl. Maj:ts Nädiga Proposition, lill Högloft. StatsUtstottet remitteras. ^err von 8cbult^onkieim, Oavist.