Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vågar derföre föreslå en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, med begäran, det Kongl. Maj:t ville, till fasställande och godkännande af Rikets Ständer, (hvilket med så mycken säkerhet kan påräknas) ej allenast meddela dem sitt beslut, huru hög slagskatten bör beräknas, utan äfven i nåder uppgifva alla de öfriga förhållanden, som på myntets skrot och korn kunna inverka, och hvilka Kongl. Maj:t anser böra vid myntningen iagttagas, på det att beslutet härom måtte blifva i fullkomlig öfverensstämmelse med §. RegeringsFormen, och icke obestämdt lemnäs till en osäker framtid och möjlig förändring. Begärdes på bordet. Anmältes och emottogs HofCanzleren m. m. Herr D. von Schulzenheim, hvilken, å Kongl. Maj:ts Höga vägnar, aflemnade Dess den 14 dennes aflåtne Nådiga proposition till Rikets Ständer angående förändrad redaction af 63 §. RegeringsFormen. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Herr HofCanzleren, att lill Kongl. Maj:t framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad Den iJan uar ii 1. m. oell tillgifvenhet, jemte försäkran att Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition genast skulle vallia för Fiidderskapet och Adeln föredragen. Hvarefter Herr HofCanzleren på vanligt vis utbeledsagades. Föredrogs och remitterades till ConstitulionsUtskottet Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga Proposition, angående förändrad Redaclion af 63 §. RegeringsFormen. Ånyo föredrogs ConstitulionsUtskottets sedan i8a3 års Riksdag hvilande, samt den 5 Januarii sistlidet år på bordet lagde, Förslag till ändring af 68 §. n Punkten Riksdagsordningen. Grefve Horn, Claes Fredrik: Jag hemställer, om icke detta förslag må få hvila, till dess Ridderskapet och Adeln afgjort instruetionen för Rikets Ständers Revisorer.
För öfrigt har samma Utskott ej gjort någon anmärkning tnot Konungens Rådgifvare, i afseende på allmänna mått och steg i Statsoeconomiska ärenden. Utskottet har derigenom indirecte lemnat ett stort loford åt den Stats-oeconomiska styrelsen i det hela, ty när man finner, att under 5 års förvaltning intet anmärkningsvärd! misstag skett, så skall den som blott dömmer efter Utskottets Betänkande, tro, att förvaltningen varit förträfflig. De deremot, som i dessa allmänna åtgärder finna stora felsteg och försummelser, få af Utskottets uraktlåtenhet att dervid göra anmärkning, anledning Ven 10 Julii J, m. ätt tro StatsRåd och Föredraganden hafva afstyrka de vidtagne skadliga åtgärder,J och tillstyrkt de uteblifne nyttiga, samt att skjuta skulden på Regentens Person. En värd Ledamot har velat undskylla Rikets belägenhet i Statsoeconomiskt hänseende med det långvariga krigstillstånd, som i senare tider hemsökt Europa. Deruti kan jag ej instämma, ty då krigs-tillståndet ådragit andra Länder krigs-contributioner, utprässningar, hämmad handel och aftynande näringar m rn., hade det för Sverige en nära motsatt verkan. Sverige blef genom det sista kriget befriadt från sin utländska Stats-skuld, fick ej vidkännas några krigs-omkostnader, eller någon stockning i handel och allmänna rörelsen, utan fick genom det anledning till utvidgade handelsförhållanden. För att nu slutligen yttra min mening i afseende på resultatet af Utskottets förevarande Betänkande, får jag förklara, att de der framställde anmärkningar väl synas mig kunna vara grundade; men blott tvänne af de anmärkte åtgärder kunna och böra pröfvas af Riksens Ständer, och då desse åtgärder icke egentligen höra till hvad 107 §. RegeringsFormen kallar mått och steg, så föreslår jag, att Ridderskapet och Adeln måtte låta anmärkningarne vid dem förfalla, och tillstyrka sine MedStänder, att göra det samma, men blott på den grund, att Rikets väl icke kräfver någon vidare åtgärd. Härgenom anses dessa anmärkningar riktiga, men de anmärkte åtgärderne ej så grofva, att de denna gång böra medföra någon påföljd.
BevillnsUtskottets Betänkande N;u n. 13 Dessa Motioner, som alla utgå från den åsigt, att Beredningsoch Taxerings-Comitéer. na i allmänhet äro för Landet i hög grad besvärande genom de resor, kostnader och tidspillanden, Comitéernas Ledamöter och Härads» skrifvarne måste vidkännas, samt hvar för sig icke uträtta annat, än hvad en Comité ensam, skulle kunna lika väl fullgöra, helst Berednings-Comitéerna vanligen skola följa Häradsskrifvarnes Förslag, och Taxerings-Comitéerna, hvilka af Ledamöter från Berednings-Comitéerna äro sammansatte, sällan frångå dessa sénares åtgärder, hafva, x anledning af meddelade Remisser, blifvit hos Utskottet öfvervägde, jemte de hos Respective Riks-Stånden anförde serskildte yttranden i ämnet; och som Utskottet, ehuru frågan, till sin beskaffenhet, egentligen rörer det Reglementariska af Bevillnings Författningen, likväl ansett angeläget och lämpligt, alt densamma i förhand behandlas, på det Rikets Höglofl. Ständers Beslut öfver de framställde förslag till Beredningsoch Taxeringsförrättningarnes förenklande måtte få ligga, till grund för de åtgärder, hvilka, sedan BevillningsGrunderna blifvit »tadgade, Utskottet tillhöra; så gåc Utskottet nu, att öfver de ofvanomförmälde Mo; tionerna afgifva sitt serskildta Betänkande Utan att förneka Motionairernes uppgifter,1 det Beredningsoch Taxerings-Comitéerna med» 14 Bevillni-Zhslottets Betänkändé N'p i ii fiira kostnad, tidspillan och besvär, kan Utskot* tet dock icke antaga, att i ett ämne, af så myc» ken vigt och ömtålighet, stim utöfningert af Folkets dyrbara beskattningsrätt, sådane olägen* heter böra mindre beräknas och förtjena mindre afseende, än dea inflytelse och nytta Befedningsoch Taxerings-Comitéernes förrättningar och förbindelser, om de noggrant handhafvas, medföra för vården om de Skattskyldigés, under Taxeringen beroende, rätt och bästa.
De till detta ärende hörande handlingarskola hållas Rikets Ständers vederbörande Utskott tillhanda; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CAHL. Henning Hamilton. 28 Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition N:o 74. Utdrag af Protokollet, öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Honungen i Siats-Rådet pä Stockholms Slolt den 50 December 1859. Närvarande: Hans Excellens Justitic-Stats-ministern, Herr Friherre De Geer, Hans Exc. Stats-ministern för Utrikes-Årendcna, Herr Frih. Manderström, Stats-råden: Wallensteen, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna, och Malmsten Departements-chefen, Stafs-rådet Herr Grefve Hamilton, uppläste till juste* ring ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts redan meddelade beslut, uppsatt förslag till nådig Proposition till Rikets Ständer, angående inrättande af bild* nings-anstalter för blifvande lärare vid rikets elementar-läroverk; och behagade Kongl. Maj:t, på Stats*Rådets underdåniga till* styrkande, i nåder gilla detta förslag, sådant det finnes pro* tokollet bifogadt, samt förordna att nådig proposition skulle i enlighet dermed till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo /'. A. Dahlgren. Kongl. Majds Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Jan. 1860, kl. 6 e. tö. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående försäljning till skatte af de Danviks Hospital tillhöriga, med ständig städj<?- och besittningsrätt på innehafvärne upplåtna hemman och lägenheter; Gifven Stockholms Slott den 30 December 1859. Sedan innehafvaren af ett Danviks hospital tillhörigt, med. städjeoch besittningsrätt förenadt hemman hos Kongl.
Den nya jungfrun har sin egen smak; hon kan finna det vara för mycket husgeråd, som står i vä- gen, detta ändras då alltsammans, om diverse saker stufvas in i skrubbar, bäres upp på vinden o. s. v. och när man vill använda sina saker, finnas de ej tillstädes, man får leta i oändlighet, och om man vågar en anmärkning, så — flyttar hon genast. Den sista jag hade flyttade, emedan jag framtog lappar att klippa till trasmattor. En annan flyttade, därför att jag bad henne sopa bort dammet under en soffa i det rum, där hon nyss sopat. En flyttade, emedan hon ej kunde äta den simpla maten; hon svalt, ty icke kunde hon äta sill och potatis till frukost, då hon var van att äta ägg och biff, icke heller välling till middagen — det skulle vara buljong med pastejer. Mjölk kunde hon ej dricka, endast öl. Jag kände en himmelsk lättnad, då dörren slöts efter henne. Deras gensvarighet, själf rådighet, romanläsning (med boken gömd i sängen), olydnad och näsvishet trotsa all beskrifning. Allt skall gå efter deras pipa för husfridens skull. Då de därtill äro med i en mängd föreningar, så att de sällan äro hemma, och då de äro så fina, att de ej kunna håila rent i köket, » ty de smutsa ner sig », då må man väl fråga, hvad man skall med en tjänarinna, på hvilken man själf får passa upp? Börja de sen på att skrifva 1897 i Idun. Det vill säga göra allt utom sin skyldighet, då måtte väl måttet vara rågadt. Nej, tacka vill jag hjälpgummorna, de äro mycket att föredraga; de stackarna hafva slitit ondt och veta att sätta värde på en ordentlig inkomst. Och det bästa är att husgeråden få stå på sin bestämda plats. Gammal matmor. Hvad är Isa? Hon tyckes vara antik, likasom hennes möblering af ett hem, men en ungmö är hon dock, ty hon talar om hvad hon önskar i » lysningspresent ». Hennes sätt att bedöma ett hem är särdeles öfverlägset i formen, men klent och motsägande i praktiken, och en närmare granskning torde lättast bevisa detta.
En hvar af oss torde väl inse det vara mindre lämpligt, att redan nu, då arbetet inom Utsk:n knappt tagit sin början, besluta om hvilka åtgärder, som skola vidtagas, sedan Utsk:u äro färdiga med sina betänk:n. — Jag för min del kan ej annat finna, än att rätta tiden för besluts lättande, huruvida sådana öfverläggniugar böra ega rum eller ej, då först är inne, när Utsk:n med sina betänk:n inkommit, synnerligast som man mycket väl hinner, att derefter fatta sådane beslut. Som jag nyss nämnde, har i detta Stånd mycket blifvit ordadt om detta ämne, och icke blott i sista plenum, utan äfven i ett föregående plenum, har R. o. Ad afslagit frågor i detta syftemål, just af den orsak, att de ansågo tidpunkten ej vara inne, då ännu ej Utsk:ns Utlåt:n inkommit. Jag vill särskildt fästa upmärksamheten på den af Hr Flach väckta motion, som blef af R. o. Ad. afslagen, till följe deraf, att den ansågs för tidigt väckt. Vilja vi vara konseqveuta, måste vi väl med ännu mera skäl böra afslå det af Hr Stjernsvärd gjorda förslaget, såsom varande än tidigare väckt. Hr Stjernsvärd: En värd ledamot af detta hus, Hr Ehrenhoff, gjorde nyss mot mig en anmärkn. derför, att jag inbegripit första hufvudtiteln bland de ämnen, som borde vid gemensamma öfverläggniugar behandlas. Jag kan sannerligen icke fatta, hvarföre denna hufvudtitel, mer än någon annan, skall vara så ömtålig i fråga om behandling. Hvarföre icke då heldre helt och hållet utesluta densamma ur K. M:s nåd. Prop.P Ty då den en gång är uptagen bland de hufvudtitlar, för hvilka anslag skola utgå, så tror jag, att det är R. St:rs fullkomliga rättighet, att få deröfver yttra sig. Af en särskild ani. har jag trott mig finna, att tidpunkten just nu är inne för de gemensamma öfverläggningarne rör. detta ämne.
Victoria Benedictsson skrev åren 1882–1888 ner sina dagboksanteckningar i fyra stora kontorsböcker i folioformat; Materialet i de båda föregående tryckta delarna av Stora boken är helt och hållet taget från de tre första av dessa. Men den 27 jan. 1887 börjar hon i stället skriva på de 33 cm långa, smala pappersremsor, som hon vanligtvis använde för sitt litterära författarskap. Under tiden fram till sin död i juli 1888 kommer hon att allt mer flytta över dagboksskrivandet från de stora böckerna till dessa remsor. I boken Victoria Benedictsson och Georg Brandes (1949), som trots att stoffet till 80–90 % utgörs av direkta citat ur Victoria Benedictssons brev och dagböcker ändå bär Fredrik Bööks namn på försättsbladet, har denne döpt pappersremsorna till ”Dagboken”. Han skriver: Dagboken – så kan den kallas till åtskillnad från Stora Boken och almanackan – är mera sammanhängande och genomkomponerad; men utan all fråga återger den troget och omedelbart Victoria Benedictssons upplevelser. Med sina ihärdiga självanalyser, med sina upprepningar, motsägelser och stämningsomslag utgör den ett dokument, som inte kan refereras, ja sällan ens förkortas utan att förlora i sanningshalt och psykologiskt intresse. Trots att namnet inte är idealiskt – Stora boken är ju också en dagbok – har jag valt att bibehålla Bööks namn på remsorna, som alltså i fortsättningen kallas Dagboken. Böök framhåller även att från den tidpunkt, då Dagboken påbörjas, tvinar Stora boken bort: ”alla hennes intressen koncentrerade sig på en enda punkt.” Det är nästan uteslutande förhållandet till Georg Brandes som analyseras på pappersremsorna. Efter jan. 1887 skriver hon inte mer än ca 20 sidor i den sista av de stora böckerna. Böök menar att dagboksremsorna är mer sammanhängande och fastare komponerade än Stora bokens texter. Jag tror att intrycket av enhetlighet hänger samman med ämnets koncentration: scenen är nu med få undantag Victoria Benedictssons rum på Leopolds hotell i Köpenhamn, analysen skärskådar Brandes yttranden och gester och borrar djupt i Victoria Benedictssons eget inre. Att dagboksremsornas text skulle vara ”mera genomkomponerad” kan jag inte alls hålla med om.
SkrifMateria] ier 40: — 265 Ridr. Indelte Löner, som förvandlade, utgöra tillsammans. ; -J ; , . goo: 28: 4j Wisby i LandsContoiret d. 26 Febr. 1820. Gustaf Wendell, t)en ’j April e, tni 2o5 Herr Ehrenborg, Casper: Det är i afse-' fende på hvad StatsUtskottet yttrat i frågan om tryckningskostnaden för Landshöfdingarnes Emfcetskungöreiser, sorn jag uther mig få göra en anmärkning. Utskottet har vål funnit billigt i att denna kostnad af allmänna medel ersåttes^ tnen tillika hemställt, att frågan härom matte af vederbörande Landshöfdingar hos Kongl. Majit i underdånighet anmälas. Jag befarar dock, att i afseende på en dylik anmälan, man skulle, på samma sått som Friherre Cederström, beträffande Kronobetjeningens lönförbåttring, an-, märkt, hosKongl. Majit mötas af det svar, att, som Riksens Ständer icke för ändamålet anslagit några medel, den begärda ersättningen för ofvannämnde tryckningskostnad icke kunde äga runn Jag bör upplysa, att denna kostnad inom Skaraborgs Lån uppgår till omkring 5oa R;dr årligen, och om denna summa multipliceras med samtelige Lånens antal 25, uppkommer ett belopp af 7500 R:dr, sorn efter denna norm skulle utgöra ersättningen för tryckningen af alfa Läns Kungörelser; men då man härvid ta^ ger i beräkning, att utgifterne för berörde tryck-’ ning i flere Lån lärer vara vida mindre ån i Skaraborgs, skulle j ig våga anse, att 6000 eller 5ooo R.dr vore för behofvet tillfyllest; och jag hemställer, i anledning häraf, om icke Betänkandet kunde till StatsUtskottet återremitteras^ på det Utskottet efter inhämtande af närmare upplysningar i ämnet, må utse och föreslå medel, hvaraf ett anslag för emförrnålte utgift kunde till Kongl. Maj.ts disposition afsättas. Vål kan kostnadsbdoppet, om det ock nu kunde 2o6
Att emedlertid styrelsen fortfarande ansett en sådan reglering vara af behofvet påkallad, synes deraf att förnyade upgifter på Landsstatens löner blifvit infordrade, för att kunna läggas lill grund för den propos. om regleringen, som Regeringen varit sinnad att aflåta. Att Regeringen äfven ansett löner för Länsnotarier erforderlige, hafva R. St. inhämtat af K. M:s vid sista riksdagen aflåtna propos. ang:de Landtstatens lönereglering, i hvilken K. M. föreslog upförande af löner för Länsnotarier i rikets alla län med 400 r:dr för hvardera. Jag har emedlertid icke afsett anvisande af bestämda löner under nu varande förhållanden, emedan jag erkänner olämpligheten deraf att upföra löner på stat för tjenstemän under det att en allmän reglering af den korps, till hvilken dessa tjenstemän höra, ännu är oafgjord; men det hindrar icke att, om behofvet af så beskaffade tjenstemän, som nu äro i fråga, är konstateradt, någon åtgärd bör vidtagas, för att i afbidan på denna reglering som torde dröja, lill nästa riksdag och möjligen ännu längre 92 Den 24 April. få detta behof afhjelpt. Jag erkänner visserligen, att åtskilliga af Lands-sekret:ne liro väl lönade och måhända kunna, utan afsaknad, bekosta de biträden af Länsnotarien, sorn de behöfva för sin tjenstgöring; men såvida Länsnotarien skall anses för en stålens tjensteman, bör väl i hvad fall som hälst, honom bestås någon lön. Förhållandet med Lands-sekretdönerna är dessutom i många andra län helt annorlunda än det nyssnämnda, hvilket synes af K. M:s vid sisla riksdagen aflåtna nåd. propos. om Landtstatens lönereglering, enär det befanns nödvändigt att i åtskilliga län föreslå löneförhöjning för Lands-sekret:ne.
Detta mitt Memorial torde remitteras till Lagutskottet, för att med dess Betän - Den 22 November f. m. 259 kande beledsagadt, comnumiceras de Respeclive MedStånden. Lades på bordet. Föredrogs å nyo Herr Ugglas, Carl Willielm, den 20 dennes på bordet lagde Motion, angående en Tacksägelse-Adress till Hans Maj:t Konungen; och upplästes Kongl. Maj:ts den 25 Januarii 1823 vid sista Riksdag till Rikets Ständer nflåtna Nådiga Skrifvelse, angående den då föreslagne Tacksägelse-Adressen. Hans Ecccellence Herr Grefve af Wetterstedt , Gustaf: Det är med anledning af Hans Maj:t Konungens mig gifna Nådiga befallning, som jag får den äran, alt inför Herr Grefven och LandlMarskalken samt Högh Ridderskapet och Adeln förklara, det Kongl. Majrts tänkesätt i afseende på den föreslagna Tacksägelse-Adressen äfven nu äro enahanda med dem, hvilka blifvit yttrade uti den upplästa Nådiga skrifvelsen. Kongl. Majrt har redan vid Riksdagens öppnande på RiksSalen genom Herr LandtMarskalken och de öfrige Ståndens Talemän emottagit dyrbara bevis af Rikets Ständers tacksamhet och tillgifvenhet. Dessa äro nu för Kongl. Majrts hjerta lika tillräckliga, som vid sistlidne Riksdag, och Kongl. Majrt behöfver derföre icke någon Den 22 Novem ber f. m. särskild framställning, för alf., .såsom <cn faderlig Konung, förlita sig på trögna undersåta re. Hans Excellence Herr Grefven och LanrhMarskalken hemställde, att Herr Ugglas ifrågavarande Motion malte, i anledning af hvad Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt yllradt, få förfalla. Bifölls. Hterr Crusenstolpe, Magnus Jacob:
69 _ p — Folkskolelärare, om löneförhöjning Ät. I. 518. II. K. 43 Se vidare Stats-, Bevillning®- samt Allmänna Besvärsoell EkonomiUtskottets Memorial N:o 19- — om anslagets för Skolundeistöd för fattiga församlingar förhöjande och användande till gratifikationer åt utmärkt skickliga och kristligt nitfulla. II. 125- 11 126 Se vidare Stats , Bevillningssamt Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 19. — pensionsanstalter för, angående tillhandahållande äfven för mistkommande statsregleringsperiod af det beviljade anslaget till bidrag vid inrättandet af. IV. 120. 11. 124, IX. B. 611. 789. — om förklaring at 2 morn. 11 § Folkskolc-stadgan, rörande pensionering af. IX. B. 68, 105 A 152 — och Lärarinnor, om indragning af nu befintliga Skollärare-Seminarier, samt om ett anslag frän sålunda påräkneliga tillgångar, till understöd St lämpliga och nitiska personer, mim eller qvinnor, hvilka hvar för sig anmäla sig vilja upprätta undervisningsanstalter för bildande af. II. 282 IL 284. Se vidare Stats-, Bevillningssarnt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 19. — och klockare, om förbud för dessa att föra annans talan inför rätta. X. B. 1 16, 248- A. 318- Folkskolemcdlens redovisning och aflemnande, om förändrade föreskrifter rörande lif. 68, 108. A. 122. Folkskolestadgan i fråga om folkskolelärares pensionering, om förklaring af 2 inom. 11 g i.
' Fortsattes pröfnirtgen af StatsBancosamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotlens icke allenast den 21 sistledne Augusti under Nio 434. afgifne, och den 25 i samina månad eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, rörande Allmänna Magazinslnrättningen; utan ock den Io dennes under Nio 545 rneddeldte, samt den 20 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlå - 5St Den 27 Öctober e, m. tande, ofver de vid berörde Betänkande gjorda anmärkningar. 5. Punkten, angående försäljning af Alimanna Magazinslnråttningens hus och byggnader\ Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus : flere värde Ledamöter hafva framställt bstänkligheter, huru det skulle gå, om Magazinslnrätf. riingens lager af säd och brännvin alltför hastigt försåldes, då prisen i allmänhet skulle sänkas. Jag får fästa uppmärksamheten deruppå, att om berörde fråga skall ventileras , så är det vid denna 5;ta punkt, ty frågan förekommer ej sedan uti Betänkandet. Jag tror, att i redactionen bor. de efter orden ; Magazinslnrättningens hus och byggnader j tilläggas; sarnt lager. Herr Hjerta, Johan Gujiaf; Jag får upplysa, att de hus äro ganska få, som tillhöra MagazinsDirectionen, och hvilka ej behötvas för Kronans behof. De som nu nyttjas, äro till större delen sådane som MagazinsDirectionen af Kronan öfvertagit, nemligen Läns-Magaziner. Det är ej fråga om dem, utan blott de som endast tillhöra Inrättningen. De äro icke flere än 5, när man undantager Brännerierne. I nästa punkt förekommer frågan om Maga zins Inrättningens lager. Jag tror således, att det går an, att skilja dessa frågor. Friherre Björnjtierna, Magnus: Så mycket - Ceri 27 Oclober c. m. ket jag förstått Betänkandet, förekommer ej mera någon fråga örn dessa lager.
Uti tredje puncten föreslår Motionären, att utrikes handeln, i hvad som rörer import af fabrikater, soni inom landet redan tillverkas, äfvensom af sådana, sorn vi utan saknad kunna undvara, måtte alf* Varligen inskränkas. Första frågan, i anledning af dessä Satser, synes mig blifva den: Är vår inhemska fabrikatstillverkning i qvantitet svarande mot inhemska behofvet? Är den i qvalitet svarande mot våra billiga anspråk? Jag svarar i förra fallet nej, och i det sednare, med vissa undanlag — ja» Utaf de uppgifter, som vi äga att tillgå öfver årliga beloppen af våra hufvudsakliga fabrikstillverkningar, finner man, att under det Fabriks-idkarnes bevillning, så vidt jag tror mig veta, i allmänhet tagen till Staten ökas, det vill säga, att äfven deras inkomster undergå samma förmånliga förändring, (ty som vi veta, har ingen ny Bevillningsförordning nied högre taxationer ägt rum på ett större antal år), stå dock tillverkningsqvanliteterna vida under, hvad man med hänsigt till folkmäng 8 B, H 375 Den 3o December e. m. den skäligen bör kunna anse svarande mot årliga beliofvet. Arbeten inom bus och på landet af enahanda eller motsvarande fabrikater, fylla väl en ej obetydlig del af bristen, som för inhemska consumtionen uppkommer; men ganska säkert återstår något, som dels genom loflig, dels genom oloflig, import fylles. Att bereda lättnad åt den förra , hinder för, och om det vore tänkbart, totalt upphörande al den sednare, är Tullförfattningarnes och deras verkställares pligt och ändamål; och är det för dessa ändamåls närmaste ernående, som förändringar och, jag vågartro, med detsamma förbättringar i Organisationen af grunderne för Tullverkets Styrelsepersonal och författningar, sedan flere år tillbaka, blifvit dels verkställde, dels föreslagne till pröfning och verkställande. Den andra frågan, föranledd af Motionärens sednare satts, att inga fabrikater böra i landet importeras, hvilka vi utan afsaknad kunna undvara, synes mig helt naturligen framställa sig sjelf i de orden: Hvem kan eller äger rätt att dömma öfver hvad en annan kan undvara?