Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den i fögfibcrörDa näDiga görorDningö 28 § 2. morn. be? ftäniDa afg;fc för pannor unDer 10 bannor ftaDgao enDaft för enida pannor; att för gärDfari()anDel meD bränmin utfättes? enafanDa an fm ar, forn i famina $örorDntngs? 43 § är för olofligt utöelanDe eller utmätanDe Deraf jfaDgaDt', fann att Den i 44 § 3 moni. bcflämDa päföljD för borgare, forn treDjc gängen finnes l)afma öfmerträDt Det i famnta § l moni. ftaDgaDe förbuD ernet oloflig brännvinsminutering, att, utom böter 40 fK:Dr £3:co, mara fitt burjbap för* luftig, mä ur författningen utgä; alltfammané pä fätt märt, meDelfl uitDer* Dänig jbrifmelfe S9iaj:t aflemnaDe förjlag till föreiTrifter, angäenDe milboren för tillmerbning od) förfäljning af bränmin, innef>äUer. 3a §. 26. ©eban Äongl. 9ftaj:t, uti afiåten nåbig ^ropofitton, gifmtt Dfj tioanna nöbmänbiglfeten af ben f. f.
Jag begärde ordet i anledn. af Frih. Ehrenborghs sednaste yttrande. Min öfvertygelse är nemi., att Hr Frih. icke kan erhålla den contraproposm, han begärt, vore det ock emot hvilken ja-propos:n som helst. Skulle Hr Gr. o. Landtm, vara af annan tanka, så underkastar jag mig den; men jag stödjer min förmodan, att man icke genom ett bifall till Frih. Ehrenborghs förslag må kunna betaga hvilken ledamot som helst att discutera och deltaga i afgörande af hvar och en punkt särskildt, derpå, att Hr Gr. o. Landtm, först vid betänk:s föredragning i går och derefter i dag, i anledn. af framställda frågor till Ståndet, förklarat, att Ståndet beslutat, det betänk, borde punktvis föredragas och afgöras. Till följd af ett sådant R. o. Ad:s beslut, och med hänsigt dertill, att ett möjligt bifall till Frih. Ehrenborghs förslag uteslöte pröfningsrätten af de följande punkterna, bestrider jag upptagande för närvar, af nämnde förslag, hvilIO H. 21 l62 Den a4 Juli e. ra. ket Gr. Frölich och Frih. Ehrenborgh sjelfva förklarat utgöra surrogat för punkterna t. o. m. den g:de. Frih. Ehrenborgh: Det är icke af förkärlek till mitt förslag, som jag fortfarande bestrider den sats, att, då ett betänk. a:dra gången är under pröfning, någons åsigt i ämnet, då den icke strider mot grundlagen, kan förtryckas derigenom, att Landtm, vägrar att derå framställa propos:n; men det är på det R. o. Ad. ej må göra något, som Ståndet möjligen snart nog kan komma att ångra, och säkerligen skulle Gr. Cronhjelm ej tillåtit ett sådant förfarande, i fall förslaget varit hans. Jag hemställer, huruvida icke hvar och en kan få den propos. framställd, att flera punkter af ett betänk. må sammanslås tili en. Jag kan icke förstå, huru någon kan vilja försöka att afskära honom en sådan rättighet.
Nu har likväl Grefve Gyldenstolpe gjort anmärkning deremot, och jag förehar mig deruti, under anhållan, att Herr Grefven och LandtMarskalken måtte föreslå Ridderskapet och Adeln, att såsom sin gemensamma tanka antaga Grefve Gyldenstolpes redactionsförslag. Herr von Schulzenheim, David: Det förevarande ämnets obestrideliga vigt har föranlåtit mig att skriftligen deröfver uppsätta D e 11 9 IVI a r s f. ra. mina tankar, hvilka jag anhåller att, såsom ett uttryck af mili enskijta öfvertygelse, nu få äran uppläsa; och torde denna uppsatts, uti öfverläggningens närvarande stadium, derjemte få anses och gälla såsom en vederläggning i vissa delar af hvad här blifvit anfördt mot sjelfva principen af Utskottets förslag. Herr von Schulzenheim, uppläste derefter följande: Redan för längre tid tillbaka har jag hos mig stadgat öfvertygelsen om nyttan af en bestämdare gränslineas uppdragande, emellan Lagtima och Urtima Riksdagar; och lika med Utskottet’tror jag, att denna skilnad bör ligga deruti, att då vid lagtima Riksdagar Rikets Ständers constitutionella functioner utan undantag omfatta alla sådane ämnen, som enligt Grundlagen tillhöra deras pröfning och åtgärd, — borde deremot, vid Urtima Riksdagar, dessa functioner i allmänhet inskränkas till de föremål, som föranledt Riksdagen, det vill säga, med andra ord, till dem som af Konungen framläggas, hvaraf åter blefve en naturlig följd, att de Lagtima Riksdagarne skulle ovillkorligen äga rum på de i Grundlagarne förut bestämda tider, utan att kunna uppskjutas af meHankommande Urtima Riksdagar. Allt sedan 1810 har likväl ett motsatt förhållande ägt rum, så att nemligen Ultima - Den 9 Mars f. m. ma Riksdag, sammankallad innan det af föregående Ständer utsatta Lagtima Riksmöte, till alla delar inträdt i samma functioner oell befattningar, men att deremot den Lagtima Riksdagen uppskjutits till det femte året, räknadt icke från den sista Lagtima, utan från den derefter sammankallade Urtima Riksdagen.
Ränta, om, för fordringar hos Kronan, enligt General-Krigs-Commissariatets utstälde fordringsbevis, III s. 146, 147. Ytterligare utlåtande. Räntans erläggande å förskotter, rörande Riksens Ständers Revisorers gjorde hemställan om. Ränte-persedlar, om rättighet att med penningar lösa Kronans. V s. 813—816. Ränteriförskotter, utredning af dem. Räntors, om Statens ordinarie, utgörande i Skåne, Blekinge och Bohus Län. II s. g47~9Ög. Ytterligare utlåtande. IV s. 119—125. Röna Koppargrufva, om Lån af allmänna medel till Interessenterne uti. III s. 5i2—524. R,önströms, om Landt-Räntmästaren P. J., ansökning om återfående af försuten tid för inlösen af 2:ne st. af Malmö f. d. Discont-Verk utgifne Obligationer. VI s. 578—58o, Ytterligare utlåtande. VI s. 599—602. Rörstrands Porcellains-Bruk, angående sökt fri Dispositions-Rält af den Lägenhet hvarå, är anlagdt. II s. iiio—1126. Särskildta yttranden. II s: 1126—n33, Ytterligare utlåtande, III s. 5, 6. S. Sabelfelt, om Begrafningshjelp efter Capitainen C. Å, IV s. 714—716, Salo - Regis t er. 33 Salomon, angående utelemnadt Fraktförskott till Krigs-Rådet. II s. ioj2. Saltpetlerfondcns utlåning, oin närmare bestämmande af. VI s. io—13. Ytterligare utlåtande VI s. 456—458. — gärdens nedsättning, om. II s. 1417—i426. Ytterligare utlåtande. lil s. 35t, 352. Santessonska Sockerbruksegendomen i Götheborg, angående inköp af f. d. II s. io33—iojo. Särskild mening.
Pral. 184.0. 7 Sami. 1 Afd. 28 Haft. 1 2 Lag-Utskottets Betänkande, N.o 10/j.. utväg anlitades, så vanns icke derigenom den åsyftade skyndsamheten med lagförandet af dryckenskapsförseeiser, emedan rättegångssättet, i stället att förenklas, tvertom invecklades, helst undersökningen ofta måste af Häradshöfding och två Nämndemän uppskjutas, då jäfs-iuvändning gjordes emot vittnen, och domfört antal för denna invändnings pröfvande naturligtvis saknades. På grund af sådant allt, och då erfarenheten visat, att ifrågavarande Kongl. Förordning ej uppfyllde det dermed afsedda ändamål, hemställde motionären, att samma Förordning måtte helt och hållet upphäfvas; men, om detta ej kunde ske, yrkades, att ej mindre en förklaring öfver irsta §. deraf meddelas, så att den, på hvilken det kan förmärkas, att han starka drycker förtärt, utan att han likväl är så öfverlastad, att han deraf är oredig till sin sinnesförfattning och synbarligen drucken, blifver från ansvar fredad, än ock alt 11 §. måtte undergå den förändring, att endast Idärads-Rätt varder behörig domstol att upptaga och afdöma dryckenskapsförseeiser, begångna å landet. 2:0 af Peter Petersson i Slätthult, Jönköpings län, hvilken föreslagit nyssnämnde ändring i Förordningens 11 §., hufvudsakligen på ena handa skäl, sorn i den förra motionen äro anförda. I öfrigt hafva Ola Jeppsson från Blekinge, Johannes Christoffersson från Kronobergs Län m. fl. instämt uti Anders Nilssons motion. Efler att hafva tagit innehållet af dessa motioner i öfvervägande, får Utskottet afgifva följande utlåtande i ämnet: Missbruk af starka drycker utgör en last, som, i och för sig sjelf betragtad, straffas medelst sina egna förderfliga verkningar på den, som densamma utöfvar; men om derigenom offentlig förargelse förorsakas eller andras frid och säkerhet störas, antager denna last jemväl egenskapen af brott samt inträder i och med detsamma på allmänna straffrättens område.
Jag kan visserligen icke förneka, att det iir ett ganska vigtig t. mål man söker vinna, då man vill utan upskof draga södra banan framåt; men om man jemför fördelen häraf med den att 3:ne år tidigare få den andra banan färdig, så tror jag, att hvar och en, som känner de stora handelsförbindelser, som alltid egt rum emellan Götheborg och Jönköping, bör klart inse att fördelarne härvidlag äro öfvervägande. Det är 3 års ränta på de på denna bans nedlagda kostnader, som kommer att besparas. Jag finner dessutom, att om alla, som komma på jernväg till Falköping och skola fortsätta vägen till Skåne, finge 3 mil kortare jernväg, så vore det icke någon så särdeles stor fördel för dem, då det deremot vore en stor fördel att få 6 mil jernväg färdig å den andra riktningen. Då nu 4:de punkten först skall afgöras, får jag vördsamt föreslå, att till banan från Finjasjön till sjön Salen lemnäs en summa af 4,082,312 rdr. StatsUtsk:ts Betänk, innehåller visserligen ett belopp af 412, men det är tryckfel och skall vara 312. Jag anhåller om H. Exc. Hr Grins och Landtmis propos. på detta mitt förslag. Flere ledamöter hördes ropa på propos. Hr Nordenfelt, Leonard Magnus: Jag finner mig i flera delar förekommen af föregide talare och jag skall derföre vara så kort som möjligt. Utskits innersta lanke synes hafva varit, att man borde draga banan så nära Eksjö som möjligt, för att icke taga på hand på banans sträckning genom Östergötland. Utsk:t har visserligen dragit sig åt Tenhult, men borde hafva betänkt att en bana förr eller sednare måste upstå i Östergöthland, och de, som då lefva, torde icke komma att lacka oss, om vi nu lägga banan i en sådan riktning, som försvårar den andras anläggande. Hr Bildt har anmärkt att Utskit med mycket nit samlat sina siffror; jag tror det, ty jag finner dem verkligen konstmessigt upstälda.
Bland Förslagen till befordrande af Riksdags-ärendenas skyndsammare gäng : Riksdags-Ordnfngen. —• —< hör anförandet till Protoeollet dicteras och afkrift deraf senast i nästa Plenum till bordet aflemnas. Bil. lill Consfit. Utsk. Mern. 3 Rörande de Tre Ofrälse Ständens Representation. Riksdags-O/ •drängen. ■4 §• (Tillägg af ett 6 mora. vid samma §.) 6:0 Utom Fahlu Bergslag, åge ock de öfriga Bergsbruken, hvarunder innebegripas alla af Styrelsen öfver Bergverken privilegierade Inrättningar, till förädling af Mineral-Rikets producter , att inom sig till Borgare-Ståndet utse Fem Fullmägtige , som ej till annat. Riksstånd höra och ej någon beställning i Rikets tjenst innehafva, och hvarvid, med förbehåll af den i 18 ,§‘. alla Christna Trosförvandter tillerkända valrätt, i öfrigt ingen må välja, om han ej valbar år. Med valen förhålles sålunda, att Styrelsen öfver Bergverken bör, när Riksdag inträffar, uppgöra grunderna för denna representationsrätt, efter värdet af förra årets tillverkning, beräknadt för J ern-tillverkningen, efter det för Hainmar skatts-jernet årligen bestämda pris , och för annan tillverkning, efter det medelpris, hvartill Kongl. Majit och Kronan försäljer den deraf in natura utgående Tionde eller skall, samt, i fall 4 Bil. till Conslit. Utsi. Mern. N:o 34. någon af dessa förädlingar icke skulle kunna hänföras till nägotdera värdet , efter det i Hufvudstaden allmänt gångbara pris. Sedan summan af alla tillverkningarnas sammanräknade värden härigenom blifvit utrönt, samt huru stort värde, i följd deraf, svarar möt en Fullmägtig, fördeles Bergsbruken i Fem Val-district. af passade efter orternas lägen , och sä att i det närmaste ett på tillverkningsvärdet grundadtj mot en Fullmägtig svarande, röstetal må inom hvarje Val-district finnas.
och di va ' komna halfvägs t e Habolandet niir orkanen bröt 16s. Han, fiskar Ola, som rott i land i god tid s i g dem han, hur biitel1 kom susande och hur di styrde mot laid för brinnande lifvet. Da stig ut, som skulle den berga sej, men sk nar den ra ' bara ett par famnar fr&amp;n land, kom en riktigt ~rildsint by, rrgkt7eii &amp; t sidan, så han fylldes rna vatten och sjjönk som en gråsten. Den ene pojken kom opp igen och simmade som en hel karl och Ola mött ' en en bit på vag i sin bAt och fick ' en i land, men den andre ble ' borta - syntes aldrig till: han \ - a ' nog intrasslad i seglet han, stackare. " " Hvem var han då, hvad hette h.an ' ?VIjöd det i korus. " Jo, di sa han va son till orgelnisteii i grariiisockna &amp; han va ' bara inne öfver dagen för il helsa p&amp; en kalnrat, B s&amp; gaf dom sej &amp; f &amp; segla. Annars gick han i storskolau har å var blefven student nu i varase. : ' " a, jag vetn, sade en röst nr hopen, xdii ya? den der stiliga pojken med det granna, lejiisa hkret, han som s j ~ n g s$ vackert och som dom sa ' skulle Idi eu storkarl med ticleii. Sicken skada att han skulle bli s&amp; kortlift-ad !3 Ja, au förstod du det! Balder rardöd! Du sprang h m P t det fortaste du kunde, k d d af eli hittills okänd sorg. Och der kastade dii dig uer p8 golflvet och gret, gret så der hejdlöst och öfvergifvet som endast ett barn kan gråta. Men plötsligt repade du mod. - E n lycklig ingifvelse! Ja, nu visste du råd! Och det bar ' af ut i triidahden. Solen hade just gått ned i en dunkel molnvägg. Kvällen var så skön.
Betänkande an gående tillökningar uti kongl, Maj:ts , Hen-, nes Maj:t Drottningens och den Kongl. Prinsessans Hofstats-summor, har blifvit, som bekant är, bifallet uti alla 4 Biks Stånden, hvad beloppet' af de föreslagna summorna angår; men i afseende på tiden, då dessa tillökningar böra taga sin Den 5 Juli f' m' *5» början, hafva RiksStånden rent af olika maningar: Ridderskapet och Adeln samt Borgat eStåndet hafva, i enlighet med Statsutskottets Betänkande, yttrat, att dessa ej borde utgå förr än ifrån nästkommande är; början ; men Prestoch BondeStäsdea hafva beslutit, att de borde komma Hans Majit Konungen, Hennes Majit Drottningen och den Kongl. Prinsessan till godo ifrån och med innevarande ars början. Två Stånd äro således emöt två Stånd i hagan om tiden , hvarifrån dessa tillökningar skulle få beräknas. Efter ruin oförgripliga tanka lärer således denna sak komma att. hänskjutas till Stora Nämndens afgörande. Men i händelse Ridderskapet och Adeln skulle anse saken af annan beskaffenhet , och taga sorn afgjordt , att utbetalningen af de projecterade och nu bifallna tillökningar icke skulle utgå förr än med nästkommande års början, så hemställer jag ödmjukast till Högloft. Ridderskapet och Adeln, örn iake StatsUtskottet kunde anmodas att ytterligare efterse detta års behållning å Bevillningen och öfriga Statsinkomster , och derefter till Riksens Högloft, Ständer med berättelse inkomma, huruvida de projecterade och bifallna tillökningar uti Kongl. Majits, Hennes Majit Drottningens och den Kongl. Prinsessans Hofstats-summor, kunde för detta år, eller de återstående sex månader* tia, till hälften utgå.. Deu 5 Juli. f■ m. Behofvet af dessa tillökningar ar nogsamt bekant, och ju förr hjelpe» kommer, ju angenämare för Konungen, Hennes Maj:t Drottningen och den Kongl. Prinsessan, hvilka derigenom få förnyade bevis på Riksens Ständers underdåniga kärlek och tillgifvenhet..
Instämmande uti Bonde-Ständets beslut, att Riks-Standens wid sistlcdne Riksdag widtaqne beslut, rörande fri dispositions-rätt öfwer Skattebemmans skog, mä till Eppeditions-Utffottet öfwerlemnas, för att fa rum uti Riksdags-beflutet för nu pästaende Riksdag; Remist till Bewittnings-Utskottet äf Kongl. Maj:ts Nädiga Proposition till Rckfens Ständer, af den iZ September 1310, angående några underdåniga ansökningar om eftergift af Bewillning; Beslut att Dächargen för Stats-Rådets Ledamöter, Föredragande och Konungens Radgifware r Commando-mäl ma införas i Riksdags-beslutet; Gillande afOeconomisc-Utskottets utlåtande öfwer fragan om Gesällers hänförande under Ljensiehjons-Stadgan; Bi - Den 25 September. 269 Bifall till Stats-Utskottets Memorial om Riksdags-wedergällningar för inskottens Secreterare, Canzlier och Waktbetjening; Bestut att anmoda Eppeditions-Utffottet författa en underdånig ffrifwelse till Kongl. Maj:t med anmälan att samtelige Högsta Domstolens Ledamöter ansetts äga Riksens Ständers förtroende; Bifall till OeconomirL-Utffcttcts utlåtande öfwer Konungens Nådiga Proposition, anga. ende wärdén af fattige, m. m. Protccclls-Utdrag frän Borgare-Ständet, af den 14 September: Nennsi till Stats-Utskottet af Konungens Nädiga Proposition, angäende pensioner för swärt blesierade Ofstcerare och Under-Officerare; trll Oecouomin-Ulskottet, af Konungens Nädiga Proposition, angäende Allmänna Magasins-inrättningen; och Ull Bewillnrngs.Utskottet, af Konungens Nädiga Proposition om Brännwins-bränningcn för Carlscrona Stad, samt Borgmästaren Imborgs Memoria! om ytterligare förskoning, intill nästa.
Om hufvudsaken vore alt få banker att uppstå, utan att hafva gjort sig reda för huru dessa banker kunna fortgå, så är det visserligen sanni, att man bör göra ansvarigheten hos bankdireclionerna så lindrig som möjligt, att man borde hoppas att bolagen alltid valde de redbaraste män, och att man dermed kunde vara belåten; men här Den a4 Februari f. m. 6o5 är icke frågan om sådan aktningsvärdhet och sådan angelägenhet alt betyga sin aktning för en directions ledamöter, som härrörer af personlig bekantskap med dem. Jag är långt ifrån att bestrida att Östgötha banks direction är en samling af så aktningsvärde personer, både till karakter och financer, som kunna finnas i Riket; men jag har icke heller någonsin talat om deras aktningsvärdhet eller icke aktningsvärdhet, utan om de juridiska garantierna i Östgötha banklag för att directeurerne må stå i något juridiskt ansvar til! nationen, då fråga är att utgifva sedlar; och kan jag icke finna annat, än att, enär den grundsats måtte vara den första vid all sedelutgifning, alt innehafvaren af en privatbanksedel bör veta att han äger rätt att mot densamma få tillvexla sig Rikets mynt i den bank, som utgifvit en sådan skuldsedel, det är otillbörligt alt säga, att icke directionen står i någon högre ansvarighet än bolagsmännen, då det likvisst är directtn, som utgifvit sedlarna, och det på henne beror att dem utsläppa; ty på directtn beror det att tillse det Rikets mynt finnes i cassan till den mängd som fordras, för att motsvara vexliogsbehofvet för de utelöpande privatbanksedlarna. Dessa directionsledamöter kunna vara huru hederlige män som helst, så kunna de dock misstaga sig, och jag ber få fästa uppmärksamheten på hvilket inflytande en bankrörelse kan utöfva på hela landsorter, samt på landets fordringar på säkerhet. Dernäst är det otillbörligt, att tillåta en bank alt få gå i concurs och derigenom på obestämd tid kunna hindra sedelinnehafvare att få sina sedlar inlösta.
Mot den nu upplästa voter.proposm bar jag ingen annan anmärkn. att göra än att, om voler.proposme af Hr Gr. o. Landtm, blifvit framställda i den ordning hvaruti de nu af Hr Ridd.sekret, till justering upplästes, så bade jag icke begärt votering. Hr Gr. o. Landtm, förklarade att den af honom framställda första propos. blifvit med ja besvarad, men om jag fattat denna propos. rätt, så motsvaras den här utaf nej-propos:n. Detta torde kunna hjelpas dermed att Ridd.sekret, vänder om proposme, så alt ja-propos. blifver nej-propos. och tvärtom. Hr Lagerhjelm: Det är emot sjelfva ordalagen i voter.- proposm, som jag anhåller att fä göra några anmärkmr. Både lill följd af diskussionen och Landtm:s framställning i anledn. deraf, synes mig öfverläggningen ang:de de art:r hvaröfver R. o. Ad. förbehållit sig att serskildt besluta, vara fullkomligt öppen, men enl. det framställda förslaget till voter.propos. är dock beslutanderätten inskränkt till tvänne alternativer eller antagande antingen af 1845 års tullbestämmelse eller af Utsk:s förslag. Man skulle likväl kunna tänka sig att R. o. Ad. skulle vid någon af ifrågavar. art:r vilja fatta ett beslut som icke öfverensstäm 16* - 244 Den 31 Maj e. m. de med någotdera, hvarföre jag helst önskar att voter.propos:n blefve så uppställd att R. o. Ad. hade fria händer vid fattande af sitt beslut öfver de art:r, hvarom Ståndet förbehållit sig att serskildt besluta. Frih. Raab: För min del anser jag det vara alldeles likgiltigt om man ställer den ena eller andra meningen främst i voter. propos:n. De som ropade ja pä den af Hr Gr. o. Landtm, nyss framställda propos., visste väl hvarföre de så gjorde, likasom de hvilka svarade nej. Jag hemställer derföre huruvida det är nödvändigt att vända om de serskildta voter.propos:ne.
Delägare i CanalWerket undandroge sig <m pä de willor, som blifwa bestämda, bidraga till Canalarbetets fortgäng, han eller de derigenom wore ute, slutne ifrån ali drägtighet i Discont-inrättningen, säsom med CanalWerket ojkiljaktigt förenad; afwenfom att Difcont-winsten icke kunde till annat behof, an Canal-arbetets drift, och icke till nägon utdelning ät Aetie.agare, uköfwer fastställd ranta, anwandas, förrän Canalen blifwit fullbordad. Om Riksens Ständer skulle med nägon särskild Bewillning DifconiWerken belägga, synes dock detta derifrän böra undantagas. Kongl. Maj:t inser nogsamt de betänkligheter, som möka Förflaget till en Anstalt, hvarigenom Banquens Credit an ytterligare ffutte utsträckas; men som Kongl. Maj:t ar öfwerlygad, att den fort» faran - Den rr November. 569 farande och wäxande styrka, som Banque» igenom Canalens werkningar stulle winna, i en upplyst beräkning bör anses wida öfwerstiga den tillfälliga wädan af en icke alltför betydlig tillökning af Banquens Sedelstock, hwilken genast ingär i den nya rörelse, till hwars befrämjande den utgiftves. Da till Rikets frälsning fordrats ett utomordentligt anwändande af Banquens Credit, är nu denna Creditens upp» rätthällande Banquens wigtigaste angelägenhet. De säkraste och enda werksamma medel dertill äro sädane anstalter, som befrämja Åkerbrukets, Näringar, nes och.Handelns tillwäxt, bereda och underhälla liflighet i Penningerörelsen, och staka den allmänna förmägan att utgöra en Bevillning, hwaraf Ban» quen stall äterhemta sina Staten gifna förstott.
Jag förnyar min anhållan om återremiss, och yrkar att Friherre Silfverskjölds reservation måtte tagas till grund för det nya Utlåtandet. Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridd. och Adeln ansåg Stats-Utskottets ifrågavarande Utlåtande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades Ja. Föredrogs ånyo följande Förstärkta StatsUtskottets den 6 dennes aflålne och den S Den 12 Februnrii e. in. tlerpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, memorial: N:o 394. Angående verkställd votering i vissa frågor, hörande lill stora SjöTullsBevillningen. Angående Städernas SaluAccis. Angående Bevillnings-frihet för vaktare vid Flygsandsfälten i Halland. Angående portoafgiften för Inrikes Brefvexlingcn. Angående verkställd omröstning i frågan om Tull å spannmål. Och fann Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Hans E.xceUence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde serskilte propositioner, att ifrågavarande fem memorial borde lill BevillningsUtskottet öfverlemnas. Föredrogs ånyo Hr af Ekenstams, Israel, den 11 dennes eftermiddagen på hordet lagde hemställan, att, sedan Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 1 sistlidne October under N:o 21, afgifne Betänkande rörande PaketPostoch Forvagnslnrättning, blifvit den 11 sistlidne November eftermiddagen af Ridderskapet och Adeln bifallit, Ridderskapet och Dan 12 Febru nr ii e. m. 63 Adeln måtte inbjuda Yälloflige BorgareStåndet och Hedervärda BondeSlåndet att med Ridderskapet och Adeln uti berörde beslut sig förena. Herr Tham, Volrath: Förhållandet är alldeles så, som Herr af Ekenstam uppgifvit, och jag anhåller blott få upplysa, alt Bevillningsoch EkonomiUtskottens