Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
"Då jag på den afdelning af Höglofl. Utskottet, som haft att först utlåta sig öfver Hr ÖfversteLieutenanten Hjertås motion , angående någon viss tids bestämmande för kungörandet af Oeconomiska Författningar, innan de sattes i verkställighet, haft äran yttra den mening, att denna Motion förtjente att öfver vägas och besvaras, men Afdelningen vid densamma icke velat fästa något afseende, på den grund, att Motionairen icke uppgifvit några speciela casus, då ett slikt, visst icke onödigt försigtighets-mått blifvit af Styrelsen försummadt; får jag nu vördsamligen tillkännagifva, a,tt jag ifrån samma Motionair begärt och fått den yt - Bil. t. Besv. och Oecon. Utsk. Bet. cle. JY. o 57. 11 terligare upplysning, att följande, af honom bestämdt uppgifna Oeconomiska stadganden synas hafva blifvit nog sent vidtagna, för att, på den tid sådant i dem utstakadt ar, kunna sättas i utöfning, nemligen : Tull-Taxorne af åren 1824 och 1826. Den förra af dem är fastställd den 2 December, för att, genast efter den i påföljande Januarii tillämpas, och lill sistnämnde dag hann den ej en gång att tryckas. Den senare, fastställd den 16 Mars 1826, för alt träda i kraft d. 1 Junii samma år, blef icke förr än i Maji månad utfärdad. Nya Seglat iöns - Ordningen af den 21 Julii 1827, påbjuden till efterlefnad från den i September samma år, blef knappt till den dagen tryckt och utfärdad. Förfatlningarne angående Förhöjning i Städernas Tolags-afgifter utfärdades 1825, för att genast efterlefvas. Enligt Kongl. Kungörelsen af den 22 Maji 1826, d. v. s. sedan contracter redan voro afslutade och Skeppningen i full gång, höjdes genast Convoj-afgifterna för utgående bräder och plankor. Kongl. Förordningen om Ränte-Spannmalens lösnings-sätt, daterad den i5 No - ii Bil t.
Antalet af oafgjorda lagsökningar för indrifvande af hela lånebeloppet uppgick den 1 Augusti 1858 till 18 st. Sedermera hafva tillkommit 26 „ Säger 44 st. Då af dessa aro inställde 3. afslutade genom verkställd indrifning 20. 23 st. återstå alltså 21 st. Af lagsökningarne för inbekommande af förfallna årsafbetalningar voro den 1 Augusti 1858 qvarstående 105. De under den sedermera förflutna tiden till Fiskalsembetet aflåtna lagsöknings-remisser hafva utgjort 146. Och äro af dessa inställda, i följd af mellankommen liqvid 15. och i anseende till inträffade konkurser 2. afslutade genom verkställd indrifning 164. förfallne till följd af anställd lagsökning för hela lånebeloppet 2. 183. hvadan återstå 68. § 48. Enligt föreskriften i 143 § af Banko-reglementet, hafva lån till skiften och odlingar icke blifvit efter slutet af år 1857 beviljade, hvaremot 13 sådana derförinnan bifallna lån under år 1858 ut gått med tillsammans R:dr 13,710: — Kapital-inbetalningarne å skiftesoch odlings-lån år 1858 hafva utgjort R:dr 18,496: 24. Då derifrån dragés förestående belopp „ 13,710: — visar sig, att summan af de utestående lånen, som vid årets början utgjorde 104,694: 76. blifvit minskad med „ 4,786: 24. till 99,908 R:dr 52 öre. Hvad som i afbetalning å ifrågavarande lån influtit har, i följd af Rikets Ständers beslut, till Bankens reserv-fond ingått på sätt af § 70 här nedan vidare inhemtas. 61 § 49. Af skiftesock odlings-lån voro den 1 Augusti 1858 på utLagtsknmgar sökning beroende 4 sedermera hafva tillkommit 2 „ Säger 6 st. hvaraf äro afslutade genom verkställd indrifning 3 „ återstå 3 st. § 50.
Af Per Persson från Wermlands län, om ytterligare utvidgning af det vid sisllidiie riksdag antagna krediteller fondsystemet, tn. m. Bland klagomål, oro och bekymmer, som uttala sig från spridda landsorter, finnes troligen icke något så allmänt, som farhågan, att Svenska folkets fortgående på den utländska skuldsätlningsbanan skall försätta det och kommande generationer i en ofördelaktig och måhända högst äfventyrlig belägenhet. Om den enskilde medborgaren med skäl finner sin ekonomiska ställning trygg och oberoende, då han eger en skuldfri egendom, måste detsamma i vidsträcktare bemärkelse kunna lämpas på det land, som är i åtnjutande af enahanda fördelar. För några år tillbaka kunde älven Sverige glädja sig öfver en sådan lycka; men den tiden har försvunnit, och genom hvarjehanda anledningar af olika halt hafva vi under sednare åren så vexlat Bih. till E. St. N:o 386. på den utländska marknaden, ali icke blott den enskilde affärsmannen oell flera särskilda föreningar, ulan älven Staten sjelf gjort sig så skattskyldig hos främmande lius och nationer, att för amortering och ränteliqvider frukten af våra mödor (ill betydlig del öfvergår i andia händer och skall ännu mer göra det, ju längre vi fortgå i samma rigtuing. Om del nu anförda icke kan förnekas, torde tiden vara inne alt, så vidt möjligt år, motverka den utländska skuldsättningen och dess vådliga följder, genom anlitande af landels egna tillgångar, medelst ytterligare utsträckning a! det vid si*t~ litine riksdag, i anledning af min med fleras motioner antagna inländska krediteller fondsystem. Genom införande af sådant, hafva andra länder, såsom England, Frankrike och Preussen m. fl., befunnit sig synnerligt väl, hvilket genom erfarenheten för längesedan är fullkomligt bevisad!, och, fastän vår belägenhet, i jemförelse med af naturen mera gynnade länder, icke tillåter oss så stora förhoppningar, måste vi likväl söka att tillegna oss så stor vinst af deras erfarenhet, som våra krafter förmå alt frambringa. En af de ' största tinansierer som Sverige egt, har för längesedan både sagt och bevisål, att örn Sverige gått i författning med införande af inländskt kreditsystem 1809, hade icke
Domkapitlet med det biträde byggnadsföretaget kan kräfva, hade skyldigheten att minst en gång i månaden under arbetstiden på stället omedelbart inspektera arbetet, och dessa resor för honom, såsom bosatt i Stockholm, skulle medtaga största delen af det betingade arfvodet, billigheten hafva fordrat att han skäligen ersattes för den tillsyn öfver byggnadsarbetet, hvarom han såsom sakkunnig man blifvit anlitad. Anseende sig derföre Domkapitlet hafva egt grundadt skäl för sitt beslut att bemälde resekostnads-ersättning Åbom tillerkänna. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter: L. L AU HENIUS. P. WESTMAN. J. H. W. STEINNORDH. L. FR. ISANDER, AXEL BROMAN. J. Friedleif. Linköpings Domkapitel den 3 December 1&62. — 342 - Skara stifts Konsistorii underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskning af bemälte Konsistorii räkenskaper för år 1800. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning i remiss den 14:de i denna månad af anmärkning, som Rikets Ständers Revisorer, vid granskningen af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse oell förvaltning under år 1860, framställt vid de af Konsistorium för nämnde år ingifne räkenskaper, får Konsistorium afgifva det underdåniga utlåtande, att, i anledning af den utaf Rikets Ständers Revisorer gjorda anmärkningen, att ”bland utgifter, som blifvit under revisionsåret påförda stipendie-kassan, förekommer en post å 15 R:dr Runt för diverse afskrifter rörande stiftets Konsistorie-kassor, utan att upplysning meddelats, af hvad anledning detta belopp blifvit bestridt af förstnämnde kassas medel”.
Utom de i Stats Ust^ottekS Betänkande ttgrc« pade Sjömäknings-Corp^nö föremal, att samia redan gjsr - Dnr 12 December. 645 gjorda Charkor och Beskrifningar öfwer Skärgarden, att rätta hrvad häruti kan mara bnstfälligt, och att fullända de återstående nya mätningar; har denna Corps ännu flera åliggande», säsom: arr recoguoscera och författa beffrifningar öfwer hela Kusten, Skargärdarne, Hamnar, Anlopp, Farleder m. nr ; att lemna Regeringen »'»rysning-ar i denna mäg, att mid förefallande krig äklölja Skärgårds Flottan, för att npgjjwa planer kill dest stationerande i afseende pä knstsörfwar t. och ändteligen hela Lorswerkers styrelse, pa hwilken föreritng denna gamla, men högst bristfälliga inrättnings förbättrande sä hufwudsakeligen beror. Att ett Sjö. Chartte.-Archlv ar lika angclägit, som ett Laudtmaterie-Contoir, lärer ingen neka som ej will pasta, akt Swerige hwarkm behöfwer SjSsarce!!er Marinc-sörswar. De hydrografiska Charkor, som tid efter annaa med mycken kostnad blifwit författade, hafwa hittilS legat kringströdda pa mänga ställen, hwiraf handt, att en mängd deraf äro förkomne 06) spridde i enffilW8, kanske äswen i wäsa Grannars händer. De bär sta mi häraf hade, förlorades mid den mabeld som är 179) ödeläde Carlscrona, eller föllo genom Sweabsrgs öfwergäng i Fiendens wald. Swea Rikes kust är ännu, all> härda upcff.ingar oaktadt, nära zoo mil läng, och större delen deras försedd med eu widsträkt skärgård, rik pä hamnar och inlopp.
Det välstånd, hvartill den upparbetar sig, den beqvämlighet för näringars idkande, för mångfaldigt ingripande lif och rörelse, lönande nyLtiga företag, stigande välmåga, uppmuntran och medel till upplysning, till förkofran i vetenskapliga framsteg och konstskicklighet —• desse fördelar, hvilka Hufvudstaden förvärfvar och erbjuder, skola lika mycket, som de tjena till belöning åt den rättsinniga enskilda idogheten och bidraga till enskild trefnad och välmåga, kunna betraktas såsom en vinst och önsklig båtnad för hela Riket. En Hufvudstad är den Bihang till RSt. Brot. 1834, b.te Sami. 1 Afll, i:sta Håjlet. i8 BevillningsUtskottets Belarikande N:o /}• medelpunkt, från hvilken det yttre samliällslifvet serdeles märkbart utgår; dit sammanströmma lifskraften-ia till ömsesidig raskt omvexlande verksamhet. Dessa utmärkta fördelar finnas, det måste medgifvas, finnas isynnerhet der Hufvudstaden är; men finnas de val der endast för dem, som äro der bosatte? Komma de icke, än i närmare, än i aflägsnare förhållanden, till gagn för alla Rikets invånare? Sann upplysning, gagnande verksamhet, kunskaper, idoghet, flit, på Gudfruktiga tänkesätt grundad sedlighet — allt hvad som kan nämnas ädelt, godt och skönt — när det finnes i Hufvudstaden, är det icke hela Rikets tillhörighet? För alla medborgare bör Hufvudstaden vara en önskad och behaglig nederlagsplats af mycket, som livar och en kan anse vara sin dyrbara egendom. Att icke så anse det, och att icke vilja bidraga till en sådan egendoms förvärfvande och bestånd, vård och utvidgande, det är i sanning ett orättvist misskännande af vår egen ställning i Samhället och en orättvisa både emot samtida och kommande slägter. Om hvilket fosterländskt nit vittna icke de minnen, som tala till oss om våra förfäder och deras handlingar? De vägar, på hvilka vi fredade resa, våra Tempel, många allmänna byggnader och stiftelser — hvilken omtanka till skydd, trefnad och beqvämlighet?
Under denna förutsättning kan antagas, att det är blott en underordnad angelägenhet, hvaraf den positiva nyttan ännu icke blifvit allmänt erkänd, att vid sådan lagstiftning städse hafva till ögonmärke alt derigenom äfven framkalla skydd åt några vissa näringar, så vida nemligen dessa icke utgöra pelare för statsbyggnadens upprätthållande, såsom jord och bergsbruk, på hvilkas förkofran eller lillbakaskridande Sveriges sjelfbestånd beror. I alla händelser måste härvid iagttagas, att landets moder-näringars närmaste anförvandter, handel och sjöfart, beredas trefnad och uppmuntran, och icke det felsteg begås, atp man stäfjar dessa båda stora pulsådror, hvilka, i stället för att, i förra fallet, sprida lif i statens hela organism, dymedelst skulle komma denna att helt och hållet förtvina. Vöre frågan här så enkel, att den kunnat afgöras endast genom utarbetandet af det förslag till tull-taxa, som Höglofl. Eevillnings-Utskottet nu går att till Rikets Ständer aflemna, hade den aldrig behöft blifva hvad den är, ett af de svåraste problemer för Regeringar och folk att till ömsesidig belåtenhet lösa. Men nu är det ett factum, att hög tull ensamt icke verkar till i förhållande derefter ökad statsinkomst, ty om delta vore fallet, skulle ingenting lättare finnas, än all, genom ziffrornes fördubbling, en eller flere gånger, komma till målet. Ungefär det samma inträffar med maktspråket: lörbud i en tulltaxa, om hvilket från så många håll högt uppburna ord en hvar må spörja sig sjelf, huruvida det förmått utestänga någon varu-artikel från vårt land, eller om icke den O O ' ögonskenliga, nästan allmännare, förbrukningen af just dessa bannlysta artiklar klart ådagalägger, alt lockelsen framkallat motsattsen af hvad man söker.
Slutligen uppläste Departements-Chefen till justering ett i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts under den 19 i denna månad, enligt Stats-Rådets tillstyrkan, fattade Nådiga beslut, uppsatt underdånigt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ifrågastäldt utbyte af Kronan tillhörig emot enskild mans jord i och för utvidgning af Andra Lif-GrenadierRegementets lägerplats Malmen; Och behagade Kongl. Majit, uppå Stats-Rådets underdåniga hemställan, berörda förslag i Nåder gilla, samt förordna att, i enlighet dermed, Nådig Proposition, sådan den finnes detta protokoll vidfogad, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo A. Ekman. Ank. till Exp.-Utsk. d. f) Juni 1854, kl. 2 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående beviljandet åt staden Orebro dels af ett anslag utan återbetalningsskyldighet och ett amorteringslån för verkställande af ny tomtreglering derstädes, dels och af ett byggnadslån; Gifven Stockholms Slolt den 7 Juni 7854. A Örobro stads innevånares vägnar liar dervarande Magistrat, jemte framställning angående det lidande, som i följd af den betydliga eldsvåda, hvilken den 22 och 23 nästlidne Mars öfvergick nämnde stad och odelade den tätast och bäst bebyggda samt folkrikaste delen deraf, nu i flerahanda rigtningar yppats, i underdånighet anhållit om Kongl. Maj:ts Nådiga biträde till beredande af det understöd, som för den afbrända stadsdelens återupprättande vore af nöden.
Friherre Johan von Raijalin hvars rått nu mera innehafves af ofvanbemålde Mans Persson, Sven Persson, Ola Nils-* son och Ahe Persson. Då alltså Jerkö holme, från längre tider tillbaka, varit ansedd af den natur, att Kongl. Kammar-Collegium, efter omståndigheterne, kunnat derom förordna, lärer någon anledning till tvifvelsmål, icke vara för handen, att ju denna holme, såsom Kongl. Kammar-Collegium, på grund af Jorde-Böckerne, jemväl yttrat, bör hänföras till de uti 77 §. af Regerings-Formen omförmåldte Krono Lågenheter, vid hvilket förhållande och enär, ej eller någre särskilde omständigheter inträffa, som kunna föranleda dertill, att Jerkö mer, ån andra dylika Lågenheter, Kronan genom Skatteköp afhåndes, Stats-Utskottet icke kan understödja Riksdags-Fullmågtigen Olof Månssons i detta hänseende, gjorde framställning; Hvilket till Riksens Ständers närmare bepröfvande vördsammeligen öfverlemnas. Stockholm d. 22 Maji 1823. 974 Stats-Utskottets Betcinkanden. Ankom den 27 Maji 1823. Riksens Hoglofl. Stånders Statssamt Allmånna-Besvårsoch Ekonomi - Utskotts Utlåtande, i anledning af RikdagsFullmågtigen Eric Mörtbergs Memorial, om inrättandet af en Schola i Öfver-Torneå Socken.
Maj:ts Befallningshafvande» i Norrbottens län särskilda underdåniga skrifvelser af den 4 och 6 sistlidne Februari, deruti till Nådig pröfning öfverlefnnnats följande af två inom länet anställde afvittrings-landtmätare gjorda underdåniga ansökningar, nemligen: a) af andre landtmätaren Erik Hollström, att han, som, , måtte för att vid numera uppnådd ålder af 76 år, kunna frånträda sina ifrågavarande begge befattningar, utan att komma i saknad af nödig utkomst för sig och sin familj, i Nåder förklaras berättigad att, jemte den för andre landtmätare bestämde pension af 600 r:dr, under sin återstående lifstid uppbära ett årligt belopp af 200 r:dr: samt b) Kongl. 3Iaj:/s Nåd. Proposition, N:o 78. n b) af kommissions-landtmätaren Jonas Lundborg, att han. —, matte efter afskedsta gandet fran sina ifrågavarande befattningar, få utöfver den pension å Allmänna lndragnings-staten, hvartill lian enligt författningarne vore såsom kommissionslandtmätare berättigad, eller 3.46 r:dr 45 sk. 4 rst., årligen uppbära så stort belopp, att hans inkomst motsvarade det nuvarande afvittrings-landtmätare-arfvodet, 600 r:dr; . Med hänsigt till hvad Kongl. Majrts Befallningshafvande och Öfver-direktörs-embetet vid landtmäteriet äfvensom Stats-kontoret i underdånighet anfört, tillstyrkte Stats-rådet, det Kongl. Maj:t täcktes genom Nådig proposition föreslå Kikets Ständer beviljandet af pensioner å Allmänna lndragnings-staten ät Hollström med 800 och åt Lundberg med 600 r:dr banko, att utgå från och med månaden efter den, hvarunder afsked varder dem beviljadt; hvarförutan på de af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande åberopade skäl, Stats-rådet hemställde, att Kongl. Maj:t, i sammanhang härmed, mätte begära Rikets
Så är det äfven med Banken, hvars grundfond endast medförer större säkerhet för innehafvarne af Bankens sedlar att få sina fordringar fullt ut, i händelse han cederar. Föreställningen att Banken kan, genom räntebärande papper, stärka sin förmåga alt underhålla silfverutvexlingen, är öfverhufvud ogrundad. Utländska obligationer kunna i allmänhet icke erhållas, utan vexelköp, och då gäller hvad om dessa redan sagt är. liypotheksföreningarnes, i HamburgerBanko ställda, förskrifningar kunna understundom fås omedelbart för Svenska Bankosedlar. Men då minskar uphandlingen vexellillgångeD, och verkar följakteligen i det hela likasom vexelköp. Skola obligationerne, på en gång, i större myckenhet, försäljas: så faller deras pris, och Banken förlorar i samma mån. Begagnar han dera såsom underpant för lån: så nödgas han å dessa betala ränta, provisioner, m. m. Uphandlar Banken räntebärande papper, ställda i Svenskt mynt: så äro de lika, om ej mera, oanvändbara, än hans egna sedlar, till silfvers anskaffande. Vill Banken, i större mängd föryttra Svenska obligationer: så blottställes han för ännu större kapitalförlust, än på dem, som äro ställda i utländskt mynt, emedan köparne, i vårt penningefalliga land, äro mycket färre än i Hamburg, eller annorstädes, hvarest det sednare slaget obligationer kunna afsättas. Inhemska obligationer kunna dock lättare för - Den 3 Maj. 255 säljas eller pantsättas, än andra Banken tillhöriga skuldförskrifningar af enskilda personer, eller korporationer. Räntans upbärande pä de förra är ock med mindre besvär och kostnader förknippadt, än hvad de sednare beträffar. Men sä gifva ock de förra ringare ränta än Bankens öfriga utlåningar, med undantag af dem, som på fastighetspant meddelas.
N:o 153. angående pension åt Helena Josephina Adelaide, dotter till framlidne Post-inspektoren Axel Fabian. Motion N:o 270. Stats-Utsk. Utlåt. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 (Bilaga till StatsUtskottets Betänkande N:r 10, I Bihang, till RiksSt. Afskrift. Förteckning uppå Kongsholms nedlagde KronoBranneriets fastigheter samt beräkna dt värde pä Omkostnaderne jemte Contante Utgifter som i och för utrymmandet blifvit utbetalte. Enligt Höglofl. Kongl. Allmänna MagazinsDireäions Protokoll af den 21 Mars har till Curhus för Stockholms Stad och Län blifvit öfverlåtit. Fastigheter. i:mo Tomten N:r 46 ny N:r 6 i Qvarteret Bryggaren med dera upförde Byggnader, bestående af: Ett Boningshus af Sten, 2,322. 10. 8- Ett Brännhus af Sten, 4,000. Ett Klarhus af Sten, 366. 32- — Ett gammalt Stall af Korsvirke, . _ _ 3A 16- — En större Stallbyggnad af Bräder, 666. 32. — Ftt Korsvirkshus, 266. 32. — Ett Afträdeshus, 6. 32. — En Materialbod, . 73- 25* 4' 2:0 Tomten N:r 45 ny N:r 5 i nyssnämnde Qvarter med derå. varande Byggnader. Ett störe Stenhus 2:ne Wåningar högt, med 2:ne flygelbyggnader af Sten. Ett Stenhus 2:ne Wåningar höet på vänstra sidan af eården, 2me Afträdeshus. En Sjögård med Stenkistor och Staquet utanföre, hvilken tomt med Abyggnaden är värderad till _ _ _ _ 4,000. 3:0 Förlust å Pumphuset som på Auftion försåldes, ... 1,251. 44. 6. Påföres för utrymmandet af ofvanskrefne Fastigheter.
Under hvartdera af åren 1855 och 1856 anordnades för samma ändamål 250,000 R:dr.) 1854 och 1856 års dito till arfvoden och stipendier vid Mariebergs Artilleri-läroverk för bildande derstädes af Civil-ing enior er (Utbetaldes i Januari 1855 och 1857.) Af 1855 och 1856 års dito, 3,333 It;drl6sk. årligen, för Skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona . Samma års dito, 5,000 R:dr årligen, för en teknisk undervisnings-anstalt i Borås Anslaget för Ystads hamns uppmuddring. Dito .för hamnbyggnaden vid Borgholm på Öland Dito för rätning af segelleden mellan Linköping och sjön Roxen samt Stångåns upprensning (Utbetaldes i Juni 1857.) Dito för Arboga-åns uppmuddring mellan staden Arboga och Mälaren Dito för upprensning och fördjupning af Köpings & 1854 års anslag för amortering af ett äldre lån till Linköpings hamnbyggnad och Stångåns upprensning (Utbetaldes i Januari samt för år 1855 i Februari sistnämnde år.) 1854 och 1856 årens dito för en kanal-ledning mellan Eskilstuna och Mälaren (Utbetaldes i April 1856 och 1857.) R:dr årligen, för väganläggningar och vägförbättringar samt strömrensningar, äfvensom mindre hamnoch brobyggnader 125,000: Anslaget för ny brobyggnad öfver Helged vid Christianstad 33,333: 16. — Af 1854—1856 årens anslag, 5,000 R:dr årligen, för myrut dikning ar och sjösänkningar m. fl. vattenaftappnings-arbeten 5,000: Anslaget för utdikning af Stora Mossen samt sänkning af Käfsjön och Harsjön m. fl. sjöar inom Westbo härad af Jönköpings län. 20,000: (Besparadt jemlikt Kongl. Brefvet den 10 Januari 1857.)
Utskotten, som förmoda, att en allmän undersökning till vinnande häraf kan, på sätt Utskotten föreslagit i Utlåtandet N:o 17g, hinna att blifva verkställd till nästa Riksdag, då Rikets Ständer blifva i tillfälle att, efter förutgången pröfning, i anledning deraf, anslå de medel, somför det åsyftade ändamålet kunna finnas af nöden, anse derjemte, att om under tiden en större och allmännare nöd i någon ort skulle komma att inträffa, de mest tryckande behofven skola kunna afbjelpas genom ett ändamålsenligt användande af de medel, som blifva af Rikets Ständer anslagne, dels till undsättning åt behöfvande i missväxtår och dels lill utföiandet af allmänna arbeten. Vidkommande härefter den af motionären ifrågasatta upplösningen af Dal-regementet, så anse Utskotten, att då Stats-Utskottet uti sina Utlåtanden numeris 44 och 202 framställt i ett sammanhang förslag till minskning af Indeldta Armeen i den nion och på det sätt, som synts lämpliga, samt Rikets Ständer deröfver varit i tillfälle att sina beslut fatta, Utskotten nu icke kunna å nyo och för det serskilda fall, här blifvit ifrågasatt, detta ämne lill öfverläggning upplaga. Beträffande sedermera motionärens begäran, att Utskotten måtte utreda, huruvida Strömsholms canal eller land vägen emellan Westerås och Fahlun vore företrädesvis förtjent af bidrag och understöd från det allmänna, få Utskotten anmäla, att dessa frågor redan varit föremål för Stats-Utskottets öfverläggningar vid uppgörandet af Extra Stats-regleringen, och i sammanhang dermed Rikets Ständers pröfning underställda; och anse Utskotten sig af sådan anledning icke kunna något vidare utlåtande i detta ämne meddela.