Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-regleringen hörande inkomsters beräkning äfvensom derå anvisade utgifter blifvit af Rikets Ständer sluteligen afgjorda, får Utskottet, med åberopande af memorialet N:o 3o4 angående Stats-fyllnads-summans belopp m. m., vördsamt anmäla, att Riks-Stat blifvit upprättad, att gälla för åren i845, 1846 och 1847; hemställande Utskottet, att nämnde Riks-Stat, försedd med Herr Landt-Marskalkens och Herrar Talmäns underskrifter, måtte till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnas. Stockholm den 6 Maj 1845. Ank. till Exp.-Utsk. den 7 Maj, kl. 10 f. m. Utlåtande, i anledning af väckta motioner i fråga om sättet för användande af Bankens behållna vinst för åren 1845, 1846 och 1847• (UA.) Med åberopadt stöd af 56 §. Riksdags-Ordningen hafva hos Ridderskapet och Adeln blifvit väckta och till Stats-Utskottet remitterade 2:ne motioner, den ena af Herr Nordenanckar, Fr. Wilh., som föreslagit, bland annat, att af de tillgångar, hvilka enligt Banco-Utskottets förslag komma att från Banken till Riksgälds-Contoret levereras, utgörande 3 millioner Rdr, först måtte afsättas de af Stats-Utskottet i betänkanden N:ris 156 och 23o tillstyrkta 400>000 Rdr till vägars anläggning och förbättring samt i5o,ooo Rdr för utdikningar, men öfverskottet a,45o,ooo Rdr anslås Länsvis till sådane allmänna företag, som afse stigande production, näringars förkofran Bilt. till R. St.
»Se, se, se, skall jag ej sända kaptenskan på Helgesäter ett tack, för att hon i går satte sig ned att läsa i gamla papper för att finna bevis mot mig i den där krutsaken, du vet? Skall jag inte låta henne veta, att hon hellre borde ha sysslat med brygd och bak än sända länsman och häradstjänare efter mig? Skall jag inte hafva något för de tårar jag gråtit för att beveka Scharling att låta mig komma hit och läsa en bön vid den gode vännens kista? Och han började åter rycka i krusfloret. Då stod Gösta Berling tätt bredvid honom och fattade om hans armar. »Allt vill jag gifva, för att ej brukspatron skall röra kistan,» sade han. »Gör hvad du vill,» sade den galningen. »Ropa om du vill. Något hinner jag dock, innan länsmannen kommer. Slåss med mig, om du det vill! Det blir en glad syn här på kyrkbacken. Låt oss slåss bland kransar och bårkläden!» »Jag vill köpa ro för den döde till hvad pris det vara må, brukspatron. Tag mitt lif, tag allt!» »Du lofvar stort, gossen min.» »Brukspatron kan pröfva.» »Nå, så döda dig då!» »Det kan jag göra, men först skall kistan vara säkert under jord.» Så blef det. Sintram tog ed af Gösta, att han ej skulle finnas till tolf timmar, efter sedan kapten Lennart jordats. »Så vet jag, att du aldrig kan bli en bra karl,» sade han. Detta var lätt att lofva för Gösta Berling. Han var glad öfver att få ge sin hustru friheten. Samvetskvalen hade jäktat honom dödstrött. Det enda, som förfärade honom, var, att han lofvat majorskan att ej dö, så länge Brobyprästens dotter var tjänarinna på Ekeby. Men Sintram sade, att hon nu ej kunde räknas som tjänarinna, sedan hon ärft sin fars rikedomar. Gösta invände, att Broby-prästen gömt sitt gods så väl, att ingen kunnat finna hans skatter. Då log Sintram och sade, att de voro gömda bland dufnästena i Broby kyrktorn. Därmed gick han. Därpå gick Gösta åter upp till skogen.
Landtm, ånyo hemstälde om B. o. Ad. behagade bifalla detta morn., samt, sedan svaren härvid åter utfallit med Ja och Nej, förklarade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Hjärne begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voteringspropos. Den som bifaller mom. litt. d af 18:de punkten i StatsUtsk:s Utlåt. N:o 71, röstar Ja; den det ej vill röstar Nej; vinner Nej, beviljar R. o. Ad. den af K. M. för en SqvadronsPredikant vid LifGardet till häst äskade lön af 5 00 Ildr Ernt. Yid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer Ja — 23. Nej — 39. Härefter förekommo och biföllos mom. litt. e, ang:de aflöningen för RegUsAudilörer; mom. litt. f, ang:de aflöningarne för Läkarne vid Reguel; äfvensom Utsk:s tillstyrkanden ang:de dels öf - 80 Den 6 Juli f. m. riga tillökningar i Slaten och deln ersättning för häslrationer jemte belöpande stallhyra m. m. Då härefter förekom Utsk:s hemställan ronde hela den erforderliga tillökningen i kontanta anslaget för LifGardet till häst, erinrade Hr Gr. o. Landtm., att R. o. Ad. med tillsammans 5,000 Rdr Rmt förhöjt de af Utsk. tillstyrkte anslagsbelopp, och att i följd deraf äfven slutsumman af anslagstillökningen borde förändras till 53,635 Rdr i st. f. 51,635 Rdr Rmt; hvarefter Utsk:s ifrågav:de hemställan med berörde förändringar af R. o. Ad. bifölls. 19:de punkten, ang:de anslag för Kronprinsens UusarReg:le.
Till Bevillnings-TJtskottet remitterades följande Memorial: no Af Herr Kleman, angående serskild Bevillnings erläggande af dem, som, utan burskap, i Stad idka handtverk. a:e Af Herr Gezelius, angående nedsättning i Städernes Bevillning. 3:0 Af Herr Lundman, angående nedsättning uti Svenska Skådespelares contributioner ro. rn. 4:0 Af Herr ZetJulius, angående sättet att beskatta bränvins-bränningen. 5:0 Af Herr Brovallius, i samma ämne; trot, Utdr, d. if Otc, igtg. ^35 6:0 Af Herr Santesson, angående åtskilliga anmärkningar vid Bevillnings-Förordningen, jemte hvad flere af Ståndets Ledamöter i ämnet anfört; och skulle Memorialet med de öfrige Riks-Stånden eooimuniceras. ■7:0 Af Herr Noréus, angående hemställan, att Recognitionssmidet tnå befrias från Bevillningsafgift. Af Herr Rydström, angående befrielse från inkommande clarering i Svensk hamn för Svenskt fartyg, sorn barlastadt, afgår till utländsk hamn,för att sökafragt-förtjenst, och; sedan sådant ej lyckats, utan last till Riket återkommer, 9:0 Af densamme, angående jemkning uti Lästetals-afgift af fartyg, 10:0 Af Herr Helsingius, angående afgifc å till Hufvudstaden inkommande brännvin, till bidrag vid en förbättrad Sjukvård härstädes; uti hvilken Motion Herr Hiestititer sig förenat. ir:o Af Herr Donner, örn umgälder k fartyg. Fröt. Uidr. d, t? Des, stti. x S:o Af densamme, örn nedsättning af Tull på Kalk. 13:0 Af Herr Wallström, angående grunderne för Bevillning af fiskare , ehvad de äro Borgare eller icke. 14:0
Nadigst tacktes pröfwa detta ämne jemte tillrackligheten af de dertill utaf Författaren föreflagne medel, och widtaga den författning derutinnan, som fåken och ändamälet kunna förtjena. Och Beslutades att detta Utskottets Utlakande skulle gnom Protocvlls-Utdrag wördsamlign meddelas - 2Z9° Den 5 Augusti. ' las det Högwördige Prest, Ståndet sa wäl som de öfrige Respcctive Riks-Ständen. Ut supra. krotocollo, ^lex. Utdrag af protocollet, ballet hos ^ogwZrd. ^resk-^Crändet, wid Urtima Riksdagen i Orebro den 5 Aug. 1812. S D. ^!^id förnyad föredragning af Bewillvings-Utstottels den 4 dennes pä bordel lagda Ute latande öfwer de anmärkningar, hwilka inom Riksstånden blifwu gimda wid samma Utstötts d. 18 sistledne Julii afgiine Project till en förnyad CharteSigillate Förordning, blef samma Förflaa, med de ändringar deruti, hwilka Utstvktet uti dest sednare Utlåtande ti!'stvrkt, af Prest-Ständet till alla delar gilladt och godkändt. Ut supra. Lx krotocollo, U. ^Im^uist. Utdrag ak protocsllet, hillet hos HZgwLrd. ^)rest, Ständet, wid Urtima Riksdagen L Orebro den 5 Aug. 1312. S D. ^ill Slats-Utstottcts den z dennes pä bordet lagde Betänkande, angäende antalet af de Retz frone c, stm löre nästa Riksdag böra anställas öfwre Sköts'Banco, och Riksgälds, Werkens tillstånd, lämnade Prest-Ståndet sitt bifall. Ut supra.
SDtaj;t funnit Slrméené inbefning uti 3nfpcc*9t«n^in< tioner ocp 33rigaber, mib nttmaranbe föränbrabe förpåttanben, icfe mibare mara lämplig, par beufatnma upppört, pmaremot Stifet btifmit inbelabt i 6 2D?ilitär*Sijlrict, etter enapanba antal, forn be mib ft fia 3tiföbag attflagna görbelnittgö ©eneralö*Iönerne, ocp fommer inom pmartbera af befta bijlrict en ©eneralöperfon att föra pögjla befälet öfmer atta berfiäbeö befintliga jiriböfrafter titt lanbö, ocp fötjafttigen öfmer få mät be ^nbetta ocp StBärfmabe Xruppertte forn allmänna £3emäringö*man|fapet. SBerffMigpeten af ben lönereglering för ^nbetta ^trnéenégea^suv befäl, pmarö nöbmänbigpet, titt afpjelpanbe af fterfalbiga unber 48 tibettS lättgb inträffade mi^för^åCTandcn, redan länge af ^ottgf. 3)?aj:t warit infedd, od; jemwäl af Svifeté ©tanber dtifmit er* fätib, l)ar utgjort ett af t»e wigtigare föremålen för ^ongl. 3)laj:té omtanfa. 3 hållet för bet tid benna lönereglering, imber för* utfättning af tnbelntngéräntornaé ingående tid ©tatéwerfef, upp* gjorba förjTag, font toib fijfförffutna 0viföbag blifwit tid fKifeté ©tanber öfwerleitwabt, men af bent icfe antaget, l;ar ^ottgl.
Slutligen la desBetänkandet N:o 54 till liandlingarne; S, D. Föredrogs ånyo S tats-Btskottets Utlåtande N:o 212, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande Nto y8, innefattande några med Statsregleringen gemenskap egande allmänna frågor. Ståndet, som gillat Betänkandet N:oyd, lade lill handlingare i:sta och 2idra, samt biföll 3:dje och 4:(le punk terne i Utlåtandet iN:o 212. S. D. Föredrogs å nyo och lades till handiingarne Stats-Utskottets Memorial N:o 213, i anledning af erhållen återremiss p& Stats-Utskottets Utlåtande N:o yp S D. Föredrogs å nyo Stats-lJtskottets Utlåtande ]Y:o 214, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet JNT:o 80, innefattande förslag till reglering af utgiflerne under Riks-Statens Andra Hufvud-Titel,. sio Prot. XJtclr. d. 8 Au% 1834. i.*sta punkten: Siandet, som bifallit denna punkt i Betänkandet N.’o So, gillade tillägget dervid, pag, i-j, i Utlåtandet N:o ai4- 2:dra och Z:dje punkterne: Ståndet, som gillat dessa punkter i Betänkandet N:o 80, lade desamma, i Utlåtandet N:o 2i4> till handlingarne. Ståndet, som gillat denna punkt i Betänkandet N:o 80, biföll tillägget dervid, pag. i5, i Utlåtandet N:o a\l\. Ståndet, sorn bifallit denna punkt i Betänkandet N:o 80, lade densamma, i Utlåtandet IS:o .2i4, till handlingarne.
Summa tillfälliga anslag Runt R:dr 47,500: — såsom årliga ordinarie anslag: S:o) Till beredande af tillgång för inrättande af ytterligare tre lägre landtbruksskolor, 2,000 R:dr för hvardera eller tillsammans 6,000 R:dr, ehvad dessa skolor inrättas hufvudsakligen lika med de redan ordnade eller, såsom landtbruks-akademien föreslagit, med särskildt fästadt afseende å bildandet af dikningsförman och ängsvattnare; dock under vilkor att länens invånare, vare sig genom landstingen, hushållningssällskapen eller enskilda föreningar, förbinda sig att tillskjuta enahanda belopp, 2,000 R:dr. Som likväl den lägre landtbruksskolan vid Degebera:, hvilken varit ställd under numera aflidne Edvard Non O o7 nens ledning och åtnjutit ett årligt anslag af 7,500 R:dr, kommer att den 24 Oktober 1863 upphöra, men anledning saknas att för en an Transport R:mt R:dr 138,017: 55. 138,017: 55. 44 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Transport R:mt R:dr 138,017: 55. nan, i dess ställe inrättad lägre landtbruksskola i Skaraborgs län bevilja högre årsanslag än det vanliga eller 4,000 R:dr, uppkommer härigenom en besparing af 3,500 R:dr, hvadan arliga tillökningen å statsanslaget endast blefve 2,500: 2:o) till stipendier åt sådana personer, som, efter vederbörande hushållningssällskaps förslag, kunna af landtbruks-akademiens förvaltningskomité utsändas till enskilda mejerier, för att, efter genomgången fullständig lärokurs, sedermera inom olika delar af riket gagna mejerihandteringen 3,000: — C) Agronomer och, deras elever.
Han hade äfven funnit prisen på finare Svenska Manufactur-srniden och trädarbeten tämmeligen billige och godheten icke allenast försvarlig, utan 1 mångå fall täfiande med Engelska prodacter af samma slag. 1 följd häraf lät han under sin egen upp* sigt vid ett af våra Bruk smida en mängd ämnesjern af åtskilliga dimentioner samt uppköpa finare jern och trä-manufacturvahror af flere slag, till ett sarnmanräknadt värde afflere looode pund Sterling, hvilka varor lastades i ett Svenskt Fartyg, assecurerades och afseglade om hösten samma år. Men olyckligtvis förgicks Fartyget, genom storm, på Skottska kusten, och med detsamma hoppet att se en ny canal öppnad för Svenska producters afsättning. Americanaren, hvars öfrige affairer icke tillät honom att å nyo företaga en Svensk reJ sa, lemnade underrättelse om den olyckliga utgången och uppmanade sina Svenska vänner att ej glömma en plan den han ansåg för Sverige lönande, kanske mera än hvad man till en början kunde förmoda. Som Regering och Ständer hafva det gemensamma, åliggande att flänga vägarne tor sådana förkofringsplaner hvilka skada det allmänna, samt att öppna vägarne för sådane som Den 24 Februarii. 7 2? äro riksgagneliga vågar jag tro att försök, till denna nu nämnda handelsgren» öppnande, torde böra ske på allmän bekostnad, hvarföre jag vördsamt anhåller att denna min anmälan må blifva till vederbörligt Utskott remitteradt. Herr af Tibell, Gustaf Wilhelm: Att inför det samfund, som från vapnens ära leder sin upprinnelse, tala om vapenöfningar, torde väl ej anses utom sin plats; jag skall dock icke glömma, att jag upptager en dyrbar tid , som Rikets Lagstiftare till öfrige vigtige värf behöfva, och derföre inskränka mig till några korrta anmärkningar öfver ett ämne, som en värd ledamot vid ett framflutit Plenum behagat framställa.
Gift kalla vi allt det, som äfven i ringa mängd kan frambringa en våldsam och skadlig verkan i menniskokroppen. Det gifves tvänne Ii u fv ud k lasser af gift. Somliga liro af en skarp och frätande natur, och döda genom magens inflammation, t. ex arsenik, spanskgröna, qvicksilfver-sublimat. Andra deremot verka i synnerhet på nerverna, hjeruan och sinnena, åstadkomma afdomning, sömn, raseri, konvulsioner, och döda genom slag och förlamning. Man kallar deni döfvande gift. Till dessa höra opium, belladonna, lagerkirsblad, bolmört ni. fl. och äfven bränvin. Man gifve akt på dess verkningar, och man skall finna den största likhet mellan dem och verkningarne af opium. Njutet i ringa portion, upvncker det munterhet, större liflighet och öfverspänning af alla nervkrafter; i större mängd förorsakar det afdomning, oreda i tankarna, raseri, sömnsjuka, förlamning af tungan och de yttre musklerna; ty hvad annat är tungans stammande, oförmågan att stå och gå och kroppens neddingnande, som vi se hos bränvinsberusade? I ännu starkare mängd dödar det genom slag. Ju mindre man är van vid njutningen af detta gift, desto vissare och mer i ögonen fallande äro dess verkningar. Hos dem, som småningom vänja sig dervid, förlorar väl intrycket, såsom vid hvarje gift, något af sin skyndsamma och häftiga verksamhet: men verkningarna äro derföre icke mindre förderfliga. Vi kunna nemi. vid lietta, såsom vid hvarje annat gift, åtskilja tvänne slags förgiftning: eli hastig, genom njutningen af eli stor mängd på en gång, och en långsam eller smygande, genom den dagligen fortsatta njutningen i små portioner. Vid den förra visa sig tydligen de ofvan beskrifna verkningarna af ett i högsta grad dödande gift, och ofta har man sett olyckliga drinkare dö med alla tecken till slag, rödt updrifvet ansigte, framskjutna ögon, sanslöshet, rosslande och fullkomlig förlamning. Men det är isynnerhet den sednare, den långsamma förgiftningen, på hvilken jag här måste fästa upmärksamheten.
Hesse lotter tilisammantagne, utgörande 4,28 t:l:d jord, tillböra således ännu Staten, likasom 84 t:!.d intill dem gränsande, hvilka vid delningen tillföllo Kungsgården Ollestad, men som tillsynen af den vid skiftet befintlige utmärkt vackra skogen, omöjliggjordes genom det afstånd af till och med 4 mil som skiljde den från hemmanen, så har också inträffat att äfven dessa 500 t:l:d under loppet af de sista 10 åren, genom skogens vanvård, blifvit förvandlade till en skoglös, onyttig ödemark, för efterkommande endast utgörande ett sorgligt bevis på den misshushållning med skog, som här och på flere ställen inom landet ägt rum. — Het långa afståndet från hemmanen gör det äfven omöjligt för dessas innehafvare att draga någon fördel af det magra betet, hvarföre äfven i detta afseende marken för innehafvarne är onyttig, och sä kert skall den så i alla tider förblifva, om icke det allmänna täger skogen eller rättare trakten åter under sin tillsyn och vård, hvilket är så mycket lättare som den utan svårighet kan bevakas af samma skogsbetjening, hvilken redan finnes ordnad öfver intill belägne Wedens härads allmänning, och det vore ändock omkring 500 t:l:d ödemark, som derigenom, till gagn för efterkommande, kunde bringas till skogsbörd. Om man också, såsom i allmänhet riktig, skulle antaga den sats, hvarpå Utsk. synes hafva grundat motionens afstyrkande, nemi. »att det för den enskilda hushållningens befrämjande är angeläget att densamma får fritt utveckla sig, utan direkt inblandning deri från Statens sida», så torde det dock böra medgifvas att förhållandet blifver helt annat när frågan är att förekomma, att genom enskild misshushållning icke landets dyrbaraste egendom må förstöras.
Jag har med förundran afhört, huruledes Frih. Cederström, Cl. R. för bibehållandet af ordet ”ovilkorligen” i nu föredragna punkt, anfört såsom skäl, alt R. o. Ad. låtit samma ord qvarstå uti den punkt, som angick konventioner inom landsförsamlingar. Frih:n som deltagit i handläggningen af detta betänk., och sålunda känner författningarne, ang:de presträttigheter och företrädesvis 1681 års författning, kan följaktligen icke sakna kunskap derom, att presternes aflöning inom landsförsamlingarne är till belopp och beskaffenhet bestämd, och alt vid de konventioner, som å landet uppgöras, fråga icke är om annat 22 Dan 12 Juli. än ett sammanförande af alla dessa afgifter och regleringen af dem, så att man vet på förhand hvad man skall betala. Nu finnes icke någon sådan författning för städerne, och hade Carl XI, som var en man, den der genomdref hvad han ansåg nyttigt och nödigt, funnit någon möjlighet, att stifta en lag för reglering af presterskapets rättigheter inom städerne såsom Han i detta hänseende gjorde för landet, så kan man hålla sig förvissad derom alt en dylik lag icke hade uteblifvit. Men denne store Statsman insåg omöjligheten af en dylik lagstiftning och Han lemnade den derföre åsido. Hr von Hohenhausen har anmärkt, att man vid införandet af dessa konventioner i städerne, bör söka ledning af författningarne för landet; men kan det vara väl betänkt att, för att utföra idéer, på sätt Frih. Cederström, Cl. R. yttrat, man skal! uppoffra den sämja och enighet, som nu råder emellan stadsförsamlingarne och deras presterskap? Bör man icke vid fråga om införandet af nya förhållanden tillvägagå med den yttersta varsamhet och låta tiden så småningom bortnöta de hinder som lägga sig deremot? Lika litet man kan ögonblickligen omskapa en stat, lika litet kan man ögonblickligen göra förhållanderne lika inom stadsoch landsförsamlingarne. Om man 1111 äfven borttager ordet ”ovilkorligen”, är förslaget i sin uppställning så positivt, att det i allt fall - uppfyller sitt ändamål.
» Kan Ni i er familj mottaga en ung, sextonårig smålandstös, som har en utmärkt vacker röst, sjunger mycket musikaliskt, och lofvar det bästa, så var god svara mig med omgående post », skref friherrinnan Adelaide Leu husen en höstdag 1859 från Göteborg till den bekante tonsättaren Franz Berwald i Stockholm, » Låt henne komma », blef svaret. Och på det viset kom Kristina Nilsson — ty detr var hon — upp till Stockholm. (Här behöfver väl knapt erinras om, att hon under närmast föregående år åtnjutit frih. Leuhusens undervisning. Förutsägelserna i brefvet hade icke öfverdrifvits. Den unga sångerskan egde verkligen en utmärkt vacker röst, ty redan de första dagarna af hennes vistelse i Stockholm kunde man bland mycket slagg spåra detta silfver i rösten, som beredt densamma verldsrykte. Det var till och med med förtjusning man hörde en enkel skala, framförd med denna stämma. Ja, äfven hennes skratt hade något sällsynt klingande i sig,; det lät, som om silfverperlor störtat fram ur halsen. Om den framtid, som förestod den unga flickan som sångerska, egde man således de bästa förhoppningar, men hennes förmåga som skådespelerska satte man i starkt tvifvelsmål. Visserligen hade hon mycket lätt att attrapera, men vid de små barnspektakel, som anordnades i Berwaldska familjen och hvari hon deltog, visade hon sig temligen stel. För piano hade det unga artistämnet föga håg, men spelade desto flitigare violin, helst detta instrument beredde henne ett synnerligen stort nöje.Men det var icke endast musikens gåfva, som var den lilla flickan i en sällsynt grad beskärd. En gifmild natur liade äfven i andra afseenden så välvilligt utrustat henne, att dok-torinnan R. visserligen kunde Jia rätt deri, att om alla Kristina Nilssons gåfvor fördelades på tio flickor, så skulle hvar och en af dem blifvit till fullo belåten. Sålunda egde hon en snabb och fin uppfattning, ett ovanligt minne och en ihärdig arbetslust. Hon hade lätt för språk och lärde sig på otroligt kort tid både franska och tvska. Hon tecknade väl och hade tillegnat sig stor färdighet i träsnideri.
Rådgifvare icke gifvit akt på möjligheten, att af Canal vinsten för framtiden bereda en ordinarie Statsinkomst; och insett angelägenheten för Regeringen att bevara denna möjliga inkomst - Den 3o December e. m. källa. Det är väl sant att ingen utsigt nu gifves till öfverskott; men Staten består evärdeligen, och inom 100 eller ett par hundra år kan mycket hända, som nu synes otroligt. Bokföringen kostar intet; och jag kan derföre ej begripa, hvarföre summan skall afskrifvas. Om i framtiden ett öfverskott af Canal-inkomster skulle uppkomma, så skall man då förundra sig och anse för oförklarligt alt Representationen nu kunnat ens sätta i fråga, ännu mindre tilltro sig alt bortskänka Statens medel på detta sätt. Jag kan således icke annat, än vidhålla, att Statens fordringar hos Götha CanalBolag icke mätte afskrifvas, utan bokföras tilis vidare. I ovisshet om företagets möjliga följder, bör man hålla Statens rätt öppen för framtiden, och icke nu efterskänka en dess fordran af 4.524,545 R:dr. Åtminstone vill jag hafva mitt namn räddadt från den dom efterverlden torde komma att fälla öfver dem, som nu bidraga lill ett slikt beslut; och jag hoppas ännu, att icke på långt när blifva ensam. Friherre Cederström, Jacob: Ämnet är skäligen genomtaladt, men jag kan dock icke underlåta att upptaga 2:11 e omständigheter, vid hvilka den siste Talaren fästat sig. Den första är, att Konungens Rådgifvare skola hafva försummat tillse, det den möjliga vinst, som kunde uppkomma af Canal-inkomsterne, utöfver 5 procent, må betrak - 160 Den 3o December e. m. tas såsom Statens ordinarie inkomst. Härvid behöfver jag endast erinra, att Bolagsreglorna stadga, det en dylik vinst skall användas till ytterligare företag i Canalbyggnadsväg. Den andra besynnerligheten, som undfallit samme Talare, är, att han eftersträfvar få sitt namn frikalladt från deras antal, hvilka efterskänka Statens fordran hos Götha Canal. Jag för min del tror icke, alt den framtid är aflägsen, då man skall göra rättvisa åt dem, som först utarbetat och genomdrifvit detta stora företag.