Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär vikariat för innehafvare af sådan tjenstebefattning, som tillsättes utan förslag eller utom tur, kan komma i fråga att föranstaltas icke allenast af Under-stvrelsen, ulan äfven af Fullmäktige, hafva de i sista punkten af 1 morn. i 62 § förekommande orden: »af Under-styrelsen» blifvit från förslaget borttagne. Benämningen »Bokslutsoch Ekonomiafdelningen» i 5 mom. af nyssberörde §. är, i enlighet med Bikets Ständers förut fattade beslut, förändradt till »Revisionsoch Ekonomi-afdelningen.» Då det i 67 § intagna stadgande, angående tjensteman som gör konkurs, efter Utskottets åsigt, bör ega tillämplighet äfven å den verkets vaktbetjent, hvilken till borgenärers förnöjande sin egendom afträder, har ett sä beskalfadt tillägg blifvit i § infördt. I följd häraf och som öfriga nu granskade föreskrifter ansetts böra oförändrade bibehållas,) (tillstyrker Utskottet, alt de föreskrifter, som komma att motsvara 53—74 §§ af nu gällande Banko-Reglemente, må erhålla följande lydelse: l:o. Jemför 53 § i Banko-Reglementet oförVid pensionering af Bankens embetsändrad. och tjenstemän, vaktbetjening och konst idkare, tjenar, såsom grund, den för deras vid afgången innebafvande tjenst eller befattning i löne-state/i uppförda lön; dock äro de personer, som på indragningsstaten åtnjuta personela anslag, berättigade att undfå pension efter det sammanlagda beloppet af deras lön på dessa begge stater, äfvensom pensionerna för de å sistnämnde stat upptagne öfvertalige tjenstemän bestämmas efter den lön de åi indragnings-staten uppbära. 2:o. Jemför 54 § oförändrad. Den tjensteman, konstidkare eller vakt betjent, som uppnått sjuttio års ålder eller tjenat femtio år, är berättigad att flyttas på pensions-stat, med åtnjutande i sin öfriga lifstid af hela lönen såsom pension. 3:o. Jemför 55 § oförändrad.
"Inkomna och till inrikes förbrukning disponerade utländska va ”ror, som bevisligen dragit inkommande tullj kunna till utrikes ort tullfritt åter utföras”; — men, som trenne Stånd gillat Utskottets förslag till lydelse jemväl af denna §, lärer dervid få bero. §. 14. Borgare-Ståndet har vid denna paragrafs 3:e och 8:e mom. beslutat följande ändring, nemligen: Vid det 3:e: att, i stället för orden ^Transito-tull” derstädes, bör införas: vanlig Nederlags-ajgift; samt Vid det 8:dej att orden, ”så väl Transito-afgift som”, böra ur momentet försvinna; — hvaremot de trenne öfriga Stånden gillat Utskottets förslag i dessa delar. Utskottet får, på de vid första paragrafen anförde grunder, föreslå, att dessa Borgare-Ståndets beslut må ställas i beroende af utgången utaf omröstningen efter 348:de voterings-propositionen, så att, om andra alternativet i samma propositions nej-förslag segrar, anlages, i annat fall, förkastas de af Borgare-Ståndet sålunda i 3:e och 8:de mom. af i4 §:o beslutade ändringar. ~~§. 15. Af det utaf Ridderskapet och Adeln åt Utskottet lemnade uppdrag att föreslå de ändringar i Underrättelserna, som af nämnde Stånds före - 4 Hör till Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 41. gående beslut kunna vara påkallade, anser Utskottet den tillämpning böra, i afseende å förevarande §., göras, att, då Ridderskapet och Adeln vid artikeln vagnar och åkdon i sjelfva Tull-Taxan beslutat, att resandes i och för resan begagnade synbart brukade vagnar och åkdon skola tullfritt få införas, Ridderskapet och Adeln jemväl anser denna §., såsom, i fall detta beslut blifver gällande, öfverflödig, böra helt och hållet försvinna. Presteoch Borgare-Stånden hafva, i följd af deras beslut om tullfrihet vid införsel af resandes vagnar och åkdon, förklarat paragrafen böra utgå.
Skiftesstadgan må förändras äfven i afseende på skogs skiftande, så att redan lagligen skiftad skog ej må orodelas och skogs afbrukande på tio~år såsom ersättning efter laga skifte icke medgifvas; 14:o att, till besparande af stängsel virke, i Stängsel-förordningen må föreskrifvas, att i orter, der skogsbrist förefinnes eller befaras, till hägnader böra företrädesvis användas stenmurar, häckar och stängselgrafvar; 15:o att svedjande å utskog må vid vite förbjudas, så framt ej så stor skogstillgång å egorne finnes, att icke allenast alla hemmanets behof af skog nu och i en framtid der med kunna fyllas, utan ock derjemte öfverskott deraf, då svedjande, efter vederbörlig anmälan och skedd undersökning af ortens jägeri-tjensteman, biträdd af tvänne nämndemän och gifvet tillstånd af Landshöfdinge-ernbetet, må varda tillåtet, dock under vilkor, att marken inom två års förlopp bör, antingen upptagas till åker eller äng, eller besås med barrfrön, samt derefter i femton år för plantornes fredande hållas inhägnad, vid vite, om sådant uraktlåtes, och med åliggande för vederbörande jägeri-tjenstemän att, derest skogsplantör icke inom trenne år uppkommit, verkställa återsådd; 16:o att skärpta stadganden må utfärdas i fråga om skogseldar samt skogs fällande till löf-, näfver-, barroch bark-tagning; 17:o att, på sätt redan blifvit påbegynt, för alla de skogar, som äro kronan tillhörige, -hushållsoch huggningsplaner må upprättas; att dessa skogar städas uteslutande under jägeri-betjeningens inseende och vård samt att skogsplanterings-kassan må i man af tillgång inköpa alla de inom kronoparken landsoch härads-allmänningar-, rekognolionsskogar och kronomarkcr befintlige hemman och lägenheter, enär dessa i allmänhet äro till hinder för en rationell skogsvård; 18:o att, till förekommande af ekskogarnes ufödande, det må vid vite åläggas hvarje jordegare att, i stället för hvarje fälld ek, plantera ett visst antal ek-telningar, hvilka böra hägnas och vårdas, tilldess de hunnit den höjd, att de icke kunna af kreatur afbitas. B.
— Man får ju följa någon tråd i lifvet, en enda särskild tråd, och frihetstanken är den tråden för mig, och jag försöker mer och mer sätta mig in hvad den är, och det bär mig så välsignadt — detta att allt måste, alla måste vara fria ... Utan att tänka därpå, hade de nått ut på prärien. I den klara höstluften hördes idkeligt ojämnt hamrande från nybyggen, och luften dallrade lusteligt af rök och af lokomotivens hvisslingar och kort exploderande frustningar. Vagnarna flögo öfver snustorra vägar. I förhöstens rymd skälfde något nytt, ny arbetsglädje, ungt stormande ansatser, och folk skyndade fram med kraftiga, glada rörelser. Fru Linde kastade tillbaka hufvudet, hon drog in luften genom näsborrarna och utandades den med en suck och sade på ett snabbt, skarpt sätt: — Det är ingenting jag föresätter mig eller gör upp eller så där, jag känner mig så fri, så gränslöst fri; friheten fyller mig som en stor, stor lycka, en stor kärlek fyller själen — jag kan inte tänka mig något annat än det, som är fritt — ingenting som inte är fritt har värde för mig. Jag skulle inte kunna lägga ett strå i kors för någons vilja, helt enkelt inte kunna. — Och de svaga då — stödet? — Svaga?! — hvad är starkt och hvad är svagt? Fru Lindes ansikte veknade och blef mycket ljuft. — Jag tror på själens allra dyrbaraste frihet: att aldrig behöfva dömma. Bära vi inte alla hemliga fläckar När Matilda ensam och långsamt vandrade hem, kände hon det, som när hon i sin ungdom gick och drömde om kärleken och så oväntadt blef bjuden på bal. Detta berusande oförutsedda, där hon visste att hon ofrivilligt skulle komma att söka det hittills icke funna, och där detta något kanske skulle uppenbara sig för henne likt rösten i drömmen, som svarar när hälst vi kalla. Allt omkring henne hade lättat i färgen, fått något af glädje vid sig. Hon reflekterade icke öfver fru Lindes alla ord. Hon endast kände det som hade hon haft rättighet att åter kasta sig ut i det okända — och detta var härligt befriande. Ännu med denna förnimmelse af att vandra på vidderna och af att icke ha behof af annat än den rika tomheten, besökte hon en dag Blue Point i hushållsärenden.
Ex. ansett vara en ovilkorlig följd, att §§:ne skulle antingen serskildt eller gemensamt för de §§, som med hvarandra hade sammanhang, företagas och diskuteras samt att, fastän dervid beslut ej borde fattas, under denna diskussion, med hvar och en af de serskildt eller i ett sammanhang förekommande §§:ne, borde tillkännagifvas, hvilka förslag till gemensamma tankar, Ståndets ledamöter önskade framställa, på det att H. Ex. sedan diskussionen öfver alla §§ blifvit fulländad, måtte kunna framställa alla de olika förslag till gemensamma tankar, som af Hrr Ledamöter blifvit afgifne. 17 * Den 28 Maj f. m. Da härjemte 11. Ex. hemställde om R. o. Ad. gillade den af honom nu yttrade åsigt, ropades ja; hvarpå 11. Ex. tillkännagaf att alla de ledamöter, som under öfverläggningen om de föredragna 4 §§ framställt förslag till gemensamma tankar dels redan aflemnat dem skriftligen, dels lofvat att skriftligen aflemna dem till morgondagens plenum. Uppå härefter framställd propos. åtskiljdes R. o. Ad. kl. 4 11 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 28 Maj 1851. Plenum kl. 9. f. m. Justerades pleni-prot. för d. 3 dennes. Fortsattes pröfningen af Const.Utsk:s d. 3 och 16 dennes på bordet lagda mern. N:o 7, med förslag tilt åtskilliga ändringar i grundlagarne. II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade: Innan föredragningen af Const.Utsk:s mern. N:o 7 fortsättes, torde det tillåtas mig rälta ett förbiseende, som egde rum vid slutet af gårdagens plenum. Sedan jag haft äran framställa den förfrågan, huruvida R. o. Ad. ansåg öfverläggningen ang:de 12, 13, 14 och 15 §§:ne Riksd.Ordn. uti Coust.Utsk:s mern.
I detta afseende förekomme att, då södra och vestra stambanorna numera fullbordats, den norra hittills varit alltför mycket tillbakasatt, i följd hvaraf ock både hufvudstadens och hela den nordligare riksdelens handelsområde blifvit kringskuret, på samma gång som andras handelsoch trafik-områden för mycket förstorats. Det vore ock orättviét om, sedan så långa banor dragits söderoch vesterut, hufvudstaden och hela den nordliga delen af riket fortfarande skulle hafva blott en sex mil lång bana norrut. Den norra stambanan påkallade derför med skäl Rikets Ständers synnerliga uppmärksamhet. Motionären, som i öfrigt icke förbisåge vigten af östra och nordvestra stambaneförslagens utförande och som, hvad sistnämnda bana anginge, icke underskattade denna banas politiskt unionela vigt, ansåg dock, att man kunde något inskränka de för densamma äskade anslagssummor och med större fördel för fosterlandet använda dem på norra stambanans fullföljande och fullbordan. 14 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. På alla dessa och i öfrigtaf motionären anförda skäl samt på de särskilda grunder i merkantilt, tekniskt och geografiskt hänseende, hvilka utförligen finnas afhandlade i 1859 års undersökningskomités underdåniga betänkande, har motionären, förutom sin af Utskottet redan behandlade framställning om anvisande af medel till nordvestra stambanans fortsättande, föreslagit, att norra stambanan måtte fullbordas till hela sin föreslagna längd lrån Upsala öfver Sala till lämplig punkt å Gefle—Dala-jernvägen, hvilken punkt antagligast vore Storviks station, utgörande denna vägsträcka omkring 11 mil, hvartill erfordrades omkring Tio millioner Riksdaler.
att H a n var icke partisk för någon af sina fastrar, den lille Pierre; dä han gjort sig illa eller önex. icke Leontine De borde föra honom hemmet, och borde söka inträde af Anne, honom D e t var hans eget val och ogillades hans fastrar, hela emedan de måste undvara förmiddagarne. det som rörde hans utveckling. hänge Boulevardlifvet About skådespel, en lighetsfulla värld, syndens, Hans hvilken fastrarna kallade och synden frånstötande Han och annan gång vid den hemoch vidrigt vän, löjtnant gjorde intryck André endast ett på honom. Carrel, kallade lexor, vände han sig till Leontine, som framkastade med glädje och stolthet lät använda sig som han besökte G r a n g é 3 och fann Pierre och de honom gamla i den gammalA b o u t frågade, om icke hans fastrar aftvingat med hvar honom en ed att aldrig älska en kvinna eller skola, drig så Att skicka gossen i som doktor A b o u t föreslog, kunde alkomma i fråga. mycket Doktorn fick brumma han ville — Pierre lämnade de damerna modiga anmärkningar då snuddade för var ett intressant han föredrog att förbli åskådare. sina konversationslexikon. små hånande Doktor i nöjen, hvilka unge män vanligtvis men akademien. Slutet blef att han kom in på ämbetsmannabanan. fordrade endast att få behålla sia själfsig åt, ägde ingen dragningskraft för honom. A n n e, som i och stäudighet astronomien, att han i hemlighet skref poesi, tyckte han skade sig litet fickpengar, gick han alltid till och då han icke kom till rätta med från ett yrke. t. tillsammans salongen, systrarna handarbete framför kakelugnen stycke därifrån vid sitt sitt och Pierre ett skrifbord. Ibland röra den ett » helige kort. Antonius », och doktor Och Pierre svarade, att han icke hade någonting emot att spela kort, men privatlärare anläste han högt, ibland berättade Leontine hiväl gick väl, tills Pierre blef storier från sin ungdom, om de glada balerna och icke var det väl kärlek som André hyste tio år, då han förklarade, att han ville gå i i för skolan. ring, icke ifrån sig.
Bevillnings samt EkonomiUtskottens betänkande J\:o 25, i väckt fråga om nedsättning af Tullen å utgående Tjära och Beck, blef å nyo föredraget, och, sedan BorgareStåndet, vid granskning af der. utaf Bevillnings Utskottet föreslagna TuliTarifFen å varor i allmänhet, jemväl bestämdt Tullprocenten å tjära och beck, låt Ståndet nu vid nämde Betänkande bero. S. D. Föredrogs ånyo LagUtskottets utlåtande J\;o 144» ofver anmärkningar vid Fröt, Ut dr, d. 27 Aug, 1823- g t 5 betänkandet N o 80, angående yrkad skyldighet för Konungens Befallningshafvande att genom Promotorial befordra Enskildtes Lagsöknings ärender, då Gäldenärerne vistas i andra Län ; och beslöt Borgare Ståndet, med förkastande af Betänkandena och bifall till Motionen, att, genom bestämd Lag, Konungens samtelige Befallningshafvande höra förklaras skyldige, att upptaga och handlägga sådana ansökningar, som med Promotorial till dem från andra Konungens Befallningshafvande ankomma, så att penningarne måga af den fordrande få lyftas hos Konungens Befallningshafvande, som Promolorialet utfärdade S. D. Bifölls ExpiöitionsUtskottets nu å nyo föredragna Memorial af den i6:de dennes med hemställan, att, Riksensvtänders beslut öfver EkonomiUtskottets utlåtande N;o 115, i frågan om skyldigheter, att, in Natura leverera Hö och Halm till Kongl Hofstallet i Hufvud taden ej må expedieras. S. D. Uti Memorial af den i6:de dennes, som nu å nyo föredrogs, hade Expeditions Utskottet hemstäldt, huruvida en uppgifven förändring borde ega rum, uti dess förslag till Underdånig Skrifvelse N;o §14 Prat.
Skrifvelse, 88. manna ärenden, som böra intagas i en officiel tidning eller åtfölja densamma såsom bilagor, än ock Regeringen eger en organ, hvarigenom den kan meddela allmänheten de upplysningar, som anses behöfliga för att förklara Regeringens åtgärder och utveckla grunderna för dess beslut, hvilken angelägenhet måste blifva af större vigt i samma mån, som, till följd af stigande bildning och förändrad lagstiftning, allt flera medborgare finna sig manade att med uppmärksamhet följa de allmänna ärendena, — E. K. Maj:t, ehuru hinder mötte att för närvarande framlägga förslag till ett fullständigt ordnande af en officiel tidning på ofvan antydda sätt, likväl, i ändamål att genom öfverenskommelse med utgifvaren af Postoch Inrikes Tidningar tillsvidare, så vidt ske kunde, bereda de fördelar, som med en officiel tidning skulle afses, i nåder föreslagit, att Rikets Ständer ville för år 1867 till E. K. Maj:ts disposition ställa ett extra anslag af 38,000 R:dr och medgifva att Postoch Inrikes Tidningar med fortfarande portofrihet, måtte från stämpelafgift befrias; allt med vilkor att ett exemplar af nämnda tidning för hvarje kommun i Riket tillhandahölles ordförande i kommunalstämman å det postkontor han uppgåfve, utan annan afgift än vanligt postförvaltarearfvode, samt att tidningen utan förhöjning af prenumerationspriset, för allmänheten utkomme med en tillökning af det nuvarande formatet, motsvarande minst en spalt. Uti det den nådiga Propositionen bilagda Statsråds-protokoll öfver justitie-ärenden den 13 Februari innevarande år är, beträffande Postoch Inrikes Tidningar, meddeladt, hurusom genom Kongl. Brefvet den 22 December 1791 blifvit tillkännagifvet, att Kongl. Maj:t behagat tillägga Svenska Akademien rättigheten att utgifva nämnda tidning, hvarjemte förklarats, att som kungörelser eller de så kallade notifikationer icke ansåges medföra laglig verkan, så framt de ej intoges nti denna tidning, men akademien icke kunde förbindas att på sin bekostnad derom besörja, så borde vederbörande, hvilka icke redan genom någon särskild Kongl.
– Det är allvar, vidhöll han. Han sträckte ut sin hand med de magra, nervösa fingrarna, men tycktes icke veta hvar han skulle göra af med den. Han såg ut att ha mycket obekvämt, hans besvärade rörelser plågade mig, och jag återtog för att öfverbevisa honom: – Du skulle med din energi ha skapat dig en bättre ställning på hvilket annat område som hälst. Och du borde också ha gjort det, inte bara för din egen skull och dina vänners. Jag vet att dina lärare redan i skolan hade god tanke om din fattningsgåfva och dina kunskaper. Jag känner själf till din energi och din karaktär. En ung man med sådana naturliga företräden är nästan skyldig att göra dem fruktbärande för sitt land, – sitt fattiga land, där högt uppe i norden, tillade jag, för att det föll sig helt högstämdt här på främmande botten. – Hm, grymtade han, – det bör han visst. – Ja ja, förstå mig rätt, medlade jag, ty han såg ut att ha blifvit stött. – Jag menar icke att inte konstnären också på sitt vis gör nytta, ingalunda, – jag menar bara att ett fattigt land som vårt har behof af alla sina krafter i det värkliga lifvet och icke bara i fantasins blå rymder ..! Konstnären gaf mig en blick, som jag skulle kallat ringaktande, om jag inte nyss mottagit hans varmaste tacksägelser skriftligt för beställningen jag gjort. Jag känner många konstnärsnaturer och vet huru opålitliga och märkvärdiga de äro, men jag vill inte tro dem om påtaglig otacksamhet ändå. Därför tillade jag mycket lugnt som om jag ingenting märkt: – Blif inte ledsen för mina välmenta råd! Du är ung ännu och kan godt slå om på en annan, mera inbringande bana, där en större karriär står dig öppen. Din energi behöfde värkligen ett fruktbarare fält. Din sjuklighet gör dig inte häller lämplig för konstnärens nervupprifvande yrke. Dessutom har din far och din familj innehaft en ställning inom societeten, som måste göra det påkostande för dig att vara beroende af en ombytlig publiks godtycke. I stället för att höfligt svara på mina väl öfvertänkta ord, föll han slapt tillbaka i soffan med ett uttryck som skulle han lidit gränslöst. Jag betogs af än större medlidande.
StanderS Stats-Utskotts den 2 nästndne F.bruarst afgifne förnya, de utlåtande, angäendc en Allman Finance - Plan, tillika med alla öfriga detta ämne rörande Handlingar, Betänkande!! och Ealculcr. Efter öfwerläggning härom, blef allt hwad Stats^ Utffottet häruti föresiagit och tillstått af Preste» Ständer gillat och godkändt, likwäl nied följande ändringar och tillägg, nemligen: 1:0 Som Banco-Utssottet mcdgifwit att Banquen cNiot dcn säkerhet, och inom de Terminer, hwilka StatsUtffottct föresiagit kan nrbetalade 2,245,00g Nd.6st. yrst. hwilka anfcts bora med Contante penningar genast godtgbras, och ibland hwilka jämwäl innebegripas sä kallade twungne och utstrifne Lefwcrantscr och Gärder, m. m. samt emedan det A ena sidan för dem, hwilka warit nödsakade, att under Rikets masi tryckande behof, sädane Lcfwcrantser elter Gärder aftämna, skulle blifwa nyttigt och tillfredsställande, att wid nästblifwande Krono - Upbörd, warda för dcstc förskott godtgjorde, hwaremot sädant synes för Stats-Werket medföra lindring icke allenast uti beswäret att till Landeortcrne öfwersanda de härtill erforderliga penningar, som sedermera efter UpbördS-ridcn skulle återsändas till Stats-Contoiret, utan och bcsrielse ifrän dex förlag, som i widrig händelse skulle blifwa StatsWerket äbragt; altsä fann Ständet att Riksens Ständer ma i un» Lerdänighet anhälla, det täcktes Kongl.
N:o 275 i fråga om lindring i grundskatterna genom förhöjning af tulleller bevilln:safgifter, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. StatsUtskrs utlåt. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 38. Nej — 14. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. % till 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Thorsdagen den 23 October 1834» Plenum kl. 6 e. m. Justerades a:ne prot.utdr. för denna dag f. m. Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. insända förslag till R. St;s und. skrifvelser till K. M., nemi.: N:o 161. i anledn. af K. M:s nåd. propos. om afskrifning af en i saltpeterfondens räkenskaper balancerad summa, utgifven såsom lån till Carl Gustafs stads gävärsfactori; N:o 162. i anledn. af K. M:s nåd. propos. om afskrifning af Upsala academis skuld till Riksg.cont. för ett erhållet lån till fullbordande af det nya bibliothekshuset i Upsala; N:o 163. med framställning, att af de från länen inkommande statistiska tabeller till de s. k. femårsberättelserna endast ett sammandrag må ti|l trycket befordras; Den a3 Octo ber o. m. Nio 164. angide portoafgiften för inrikes brefvéxlingen; Nio i65. i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de con trollerna för belåning af tackjern på Stockholms våg; Nio 166. i anledn. af K. M:s nåd. propos. till R.
M. kan pröfva för ändamålet tjenligast och snarast verkställbar^ i Nåder befordra inrättandet af Allmän Läro-anstalt eller Handtverks-Schola uti Eskilstuna, der undervisning synes böra lemnäs uti bokläsning, Christendom, skrifning af stil, samt uti räknekonsten och dennis tillämpning till räkningars uppsättande och motböckers hållande, m. m.; äfvensom uti de första elementerne af geometrien efter en lättfattlig Handbok, och i dess tillämpning till Handtverkerien, serdeles dem, som bedrifvas vid Factoriet och i Fristaden; hvarjemte så mycken undervisning uti linearritning och de första grunderne för Bergsvetenskapen, som erfordras för att förstå inkomna arbets-ritningar och modeller, och att kunna bedöma jernets beståndsdelar för dess ändamålsenligare behandling vid denna Schola, borde meddelas. Beträffande anslaget af löner för Lärarne vid denna Schola, förmoda Rikets Ständer, det E. K. M. icke lärer sakna utväg, att den för berörde ändamål erforderliga ringa kostnad af för handen varande medel låta anordna, Rikets Ständer framhärda etc. 188 Exp. Utsi. Förslag till und. Slrifv. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 21 Maji 1829. Preste-Ståndet d. 21 Borgare-Ståndet d. 21 Bonde-Ståndet d. 25 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelses angående profs afläggande af Klockare å för barna-undervisningen nödige kunskaper. S. A. K. Sorn, oaktadt 24 Cap. 3i §. Kyrko-Ordningen samt 7. §. af Presterskapets privilegier den 16 October 1723 stadga, att barna-undervisningen i Församlingarne åligger Klockarne, och att dertill böra antagas sådane personer, som kunna lära ungdomen i Socknarne läsa och skrifva, erfarenheten likväl visat, att