Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Carlheim Gyllenskjöld, Oscar, med 15 röster. Föredrogs ånyo Ridd.Ulsk:s den 2 och 6 dennes på bordel lagda mern. N:o 14, ang:de frågan om Ridd.secret.-sysslans tillsättning på förordande. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: På grund af icke mindre än 7 olika skäl, dem jag dock alla hoppas kunna tillräckligt vederlägga, har Ridd.Utsk. afslykt min motion, att Ridd.secret., med fullt åtnjutande af alla vid tjensten nu fästade löneinkomster, och med rättighet att under tiden innehafva annan publik tjenst pä stat, skulle endast tillförordnas till slutet af den riksdag, under hvilken en representationsförändring kunde komma att i grundlagsenlig väg antagas och sanctioneras. Den 9 November f. m. 139 Ulsk. har, såsom det första skälet mot min motion, anfört, ali Ridd.seeret.tjensten äfven nu tillsattes genom constitutorial. Det är visserligen sant, att Ridd.secret.tjensten nu tillsättes genom conslitutorial af Ridd. Direct., men detta constit utorial måste likväl, |>a säll äfven Ulsk. i sitt betänk, yttrar, underställas R. o. Ad:s godkännande. Detta underställande och den bekräftelse, som deraf följer, måste, i min tanke, vara lika betydande med den bekräftelse, som genom fullmakts ulgifvande lemnäs en embetsman, hvilken förut innehaft tjenst pä conslitutorial. Dm nu det papper, pä hv ilket bekräftelsen skrifves, kallas fullmakt eller protocollsuldr., synes sådant icke på sjelfva saken hafva det ringaste inflytande.
Hvad som icke lagligen är en skyldighet bör befallas af Fäderneslands-känslan* En Constitutionel Konung och en välsinnad Regering böra aldrig kunna beklaga sig öfver den skiljemur, som Nationens Representanter önska att uppresa, mellan dessa båda magter; ty endast den kan hindra Statens olyckor och falk' Att undandölja Folkets klagan, kan ej tjena till något, om man ej söker att bota den orsak, hvilken jöranledt densammaj ändamålet vin. nes bäst då Konungen med förtroende till Fok1 hets Representanter hörer och icke förkastar de. ras önskan. Är Nationen nöjd med Ministéren bör den bibehållas, i motsatt fall bör den lern: na rum för en ny. Grefve Mörner yttrar bland annat, att Svenska Menighetens önskan och tänkesätt är att heldre styras af en Konung, än af Embetsman: ja visserligen då denna Konung ar Constitutionel, och äger ansvarige Embetsman, cå valde, att de tillika äro patriotiska och verk - Den 5 Maji e. m. 49 verksamma Medborgare. Enligt hvad förut är nämdt om deras rätt, att deltaga i Lagstiftande magten, äga de tillfälle till utöfvande af desSa medborgerliga dygder; den, som åtager sig att vara Rådgifvare bör framför allt, äga sin egen öfvertygelse; och fritt yrka denna öfvertygelse, utan afseende på förmodad underlägsenhet i snille, ty i motsatt fall förvandlas der» ConsiitutioneUa formen, till maktägande hos en enda person;. Mitt mening är ej att framställa begångna misstag såsom straffbara, men aila böra vara ense om att de böra klandras till virinaildé af upplysning. Jag kan ej dela tankan om vådan af undervisning i Grundlagen vid allmänna Läroverken. Utaf Samma skäl skulla det vara yanskligt étt låta Lagen i allmänhet utgöra ett ämne för studierna.
D e n upptager vapnet tre kronor o c h tvänne sköldbärande lejon på rödbrun botten, omgifven af en präktig ram i drakslingemotiv. F ö r dem, som något flitigare besökt de senare årens textilutställningar, äro namnen Widebäck o c h Wästberg i en viss oupplöslig förening välbekanta. Dessa båda damer ha slutit sig samman till något sorts bolag, en firma, som arbetar gemensamt, utställer gemensamt, tar pris gemensamt. T y frukterna af detta vackra o c h trägna samarbete ha varit af det goda slag, som ofta premierats. En riktig liten läckerbit för finsmakare är så e x e m - pelvis en skärm i gustaviansk stil. I n o m en lätt ram i hvitt o c h guld spänner sig ett ljusgrönt siden med ett charmant silkesbroderi i plattsöm o c h applikation. Kompositionen så- väl som utförandet äro den nämnda firmans. A f en m y c k e t originel verkan är ett större skrin, helt o c h hållet täckt af applikationsbroderier i renässans. Botten utgöres af stålblått kläde, å hvilket infällts klädessirater i bronsgult, hållna i stil utaf beslag. D e t hela g ö r sig, i synnerhet på något afstånd, nästan illusoriskt som ett gammalt skrin i stål, med beslag af brons. Återigen samma firma! På ett annat ställe möta vi dess märke å en vacker flossapall i orientalisk stil, allt bevis på att såväl konstnärlig mångsidighet o c h fyndighet som en sällsynt flit känneteckna de nämnda damernas arbete. En äfven synnerligen nitisk utöfvarinna af en stilfull o c h förädlad textilslöjd ha vi i frö- ken Petre, som specielt satt sig som mål att använda o c h utarbeta de originelt folkliga m o - tiv, som gifvas i de s. k. allmogeblommorna, de nog af litet hvar välkända, naiva — • men därför ingalunda stillösa — bjärta blomstermålerierna från allmogeskåp o c h kistor.
Med en så beskaffad person, som så litet erkänner de „oafytterliga rättigheterna„, är så djupt okunnig om „skapelsens mening„, som med sina penningar sätter sig på tvären emot menniskan, som „framgår i sin sanna bana„, d. v. s. till „mathotellet„ , der man (när det nya Jerusalem blir färdigt) „mangerar„ under orchester-musik, fördold i ett väggskåp, – med en så beskaffad person kan det ju ej vara otillåtligt, snarare „en rätt, en helig pligt„ , att bryta öfverenskommelser; i sådana fall gälla icke „documenter, det beseglade„ , icke contracter, reverser. Man stjäl dem, eller förfalskar dem, eller tager honom afdaga, allt efter som det passar sig. Emedan allt beror på det subjectiva godtycket, emedan menniskan sjelf är enda domaren öfver sina gerningars rättmätighet, så kan den ena anse slika brott för rättvisa handlingar, den andra åter för otillåtliga, allt efter som den enes eller andres samvete är mer eller mindre rymligt. De vildaste tyranner erkänna sig vara Gud för sina gerningar ansvarige; de frukta honom och låta stundom hans lag lägga band på deras blodtörst eller vilda lustar. Den fullmogna Socialisten erkänner ingen sådan lag, erkänner antingen allsicke Gud, eller ock blott en sådan, hvilken han sjelf danat. För den vanlige missdådaren är synden ett undantag, en inför samvetet erkänd förgripelse, hvilken han söker, bäst han kan, borträsonera, afbedja eller på annat sätt försona; men Socialisten nekar rentaf att synden är synd, ger den till och med i vissa fall namn af dygd och betraktar den som en rätt.
Statsverket redan efterskänkt denna forsellön för sina behållna spannmålsräntor, men hvarigenom hafva räntegifvare gjort sig förtjenle af denna fördel i afseende på den indelta spannmålen, dä Statsverket här endast måste anses såsom kommissionär, för uppbörden af de enskilde löntagares rättigheter? De omkring 60,000 r:dr som ärligen härigenom efterskänkes, måste, då de intet kunna från de löntagande indragas, fyllas genom bevillnings-medel, deruti alla öfriga samhällsmedlemmar icke utan våldförande kunna åläggas skyldigheten deltaga eller kan väl, såsom grund för belkattning, någonsin godkännas, alt för det kronans uppbördsman kommer att uppbära enskildas förläningar, förluster för nationen i massa deraf skulle blifva en följd? Om fördelen befmnes oförtjent för räntegifvarne, så innebär öfverflyttningen pä allmänna bevillningen af motsvarande ersättningsbelopp, ett våldförande af alla de skattskyldigas rätt, som grundlagsenlig! icke kunna åläggas annat än hvad som tarfvas utöfver de ordinarie inkomsterne. Må man ihågkomma alt Statens styrelse aldrig ostraffad kan våldföra folkets rätt, emedan förtroendet derigenom emellan styrande och styrde upplöses. Det är alltså icke troligt, att när det sauna förhållandet i sina detaljer för Konungen blir kändt, Han skulle bifalla så enväldigt orättvisa beslut, om ock R. St. kunna för sin del, sådant besluta. Vederbör:de indelta stater och corpser böra vara erkänssamma för komiterades naiva bekännelse pag. 90; Utsk:s pag. 33 i perioden, som börjar med orden: öfriga till nyssnämnde rubrik etc. etc., utvisande att komiterade förutse det hvad de föreslagit skall leda till förluster för indelningshafvare, men för dessa hafva de icke ansett sig böra föreslå full ersättning, förmodligen derföre att beloppet skulle blifva afskräckande, och om tjenstemäunen skulle komma att sakna möjlig utkomst, hvad betyder väl sådant endast man får rikta enskilla skattskyldiga hemmansegare, hvilka man anser så hårt betungade och kunna förklara, att man lyckats nedsätta jordens onera.
Mången stark kämpe hade bäfvat för Carls vrede; att den unga flickan ej utan förskräckelse kunde åse den, var naturligt, men öfvertygelsen om att Enevalds lif berodde på det svar, hon nu skulle få på sin bön, ingaf henne mod att icke svigta för den stränge herrens hetta. Hon tog nu, med bäfvan i hjertat, till orda: "Hela verlden säger, att Eders Furstliga nåde är en mot den ringe rättvis, om än sträng, herre och Eders nåde skall visserligen icke straffa mig för hvad jag icke kunnat rå för. Om nu Eders Furstliga nåde icke tillåter mig att rädda min trolofvade, så är det jag som straffas; ty han, en riddare och ädling, skattar väl icke sitt lif allt för högt, men jag stackars unga flicka, som måste se honom dö, utan att kunna hjelpa honom, jag blir den straffade. Ack, vore dock Eders nådes fursteliga gemål här, till henne ville jag vända mig; hon skulle veta och förstå huru dyrbar för en qvinna den är, som är hennes allt. Hennes hjerta skulle visst icke kunna motstå en olyckligs bön." Ett par af herrarne, som stodo bakom hertigen, sågo småleende på hvarandra och tycktes mena att ej just hertiginnan vore af så enkom qvinnligt mjuk natur. Men Carl sjelf såg icke utan ett visst välbehag på den unga flickan, som så djerft förde sin talan. "Nå, lofvar du på din trolofvades vägnar, att om han nu räddas, han sedan skall förblifva sin lagliga öfverhet trogen?" "Eders nåde, hvad kan jag, en qvinna, lofva, om jag vill vara ärlig och sann! Kan väl en qvinna förmå sin make att lyda henne? Kan väl tjenaren befalla öfver sin herre? Var barmhertig, Eders Furstliga nåde, så visst som Gud engång skall vara barmhertig emot eder." Nu steg den gamle mannen, som först talat vid Sigrid, fram till hertigen och sade:
Utlåtande, i anledning af väckta motioner, angående bef ordrings-förf attningarne för Prester, Uti serskildte, af Högvördiga Preste-Ståndet under den 26 sisllidne Augusti, till Lag-Utskottet remitterade och den 8 dennes till Utskottet ankomna memorial, hafva Herr Prosten Doctor Björkman och Herr Contracst-Prosten Arborelius gjort framställningar, åsyftande, det matte för högre theologisk lärdom allenast tjenstår beräknas, och den ovillkorliga företrädes-rätt i vissa fall till presterlig befordran, som författniugarne nu medgifva innehafvare af sådan högre lärdom, således upphöra; men emedan de bestämmelser, hvilkas ändring sålunda blifvit yrkad, innefattas hvarken i Kyrko-lagen eller i någon al öfrige uti Regerings-lormens 33 §. såsom föremål för Utskottets behandling omnämnde Lagar, ritan i serskilde, angående presterliga befordringar utfärdade, författningar, hvilka i administrativ väg tillkommit, får Utskottet de remitterade memorialen till Ilögv. Preste-Ståndet återlemna; hvilket, jemnlikt 44 §. i åberopade grundlag,- samtlige Riks-Stånden vördsamt underställas, Stockholm deq 10 September 1844. STOCKHOLM, eemén & granbergs TRYCKERI. 1844. Lag-L t skottets Betänkande, N;o 8. 1 M 8. Ank. till Exp. Utsk. den 20 Sept. kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af otäckt motion om förändring i 12 Cap. i § Giftermåls-Balken och i5 Cap. 24 <5 KrrkoLctgen. J Uti ett från Högv. Preste-Ståndet, under den 10 nästlidne Auguslj, till Lag-Utskottet öfverlemnadt memorial, har Herr Lector IVallmän anmarkt hurusom det uti 12 Cap. 1 §.
Bänkarne till höger och vänster Om LandMarskalksBordet samt 6tora gången i Riddarhussalen, beteknas med Bil. till Ridd. 0. Ad, Pr. III Baad{ 3 Den 5 April. olika nummer, si att främsta Bänken till hoger kallas/öV/?a och den till venster andra, båda dessa Bänkar och de bakom dem och längre borrt varande, måtte hädanefter i samma förhållande betecknas med För Jin Bankarnr, Andra Bcinkarne, o. s. v., men sorn RiddarhusUtskottet för sin del, hvarken kunnat inse att den nuvarande Bänkindelningen är, såsom Grefve Frölich förment, en uppenbar felaktighet, ejler finna i hvad mån den af honom föreslagne förändring af samma indelning, skulle äga företräde framför deri nu bestående, alltså och då olägenheter af berörde förändring synas kunna tilläfventyrs uppkomma, hvilka nr d den nuvarande indelningen icke inträffa; anser Utskottet sig sakna ali anledning att å ifrågavarande! motion tillstyrka bifall; hvilket dock Höglofl. Ridderskapets och Adelns vidare ompröfvande vördsamt underställes. Stockholm den 26 Mars 1853, * På RiddarhusUtskottets vägnar C. G. Spens. N. Snoilsky. Hörsamste Memorial!
Raab: 24:de §:ns 3:dje morn. var det morn., Hr Braunerhjelm föreslog, samt angick förbud emot gårdfarihandel med bränvin. Denna handel kan utöfvas dels derigenom, att lofliga partier säljas, dels derigenom, att en oloflig försäljning eger ram. Om det lofliga partiet underskrides, är 39:de §:n tillämplig. Ar äler fråga om att ett annars lofligt parti genom gårdfarihandel försäljes, passar det bättre att anföra den 42:dra, som handlar om försäljning å ställe der en sådan är tillåten. Detta i afseende på Frih. Hjertås förslag om inflikande i 40:de §:n af det ifrågavande mom. Om 40:de §:n bibehålies vid dess nuvar:de lydelse, så, då den endast bestämmer, att apothekare, som öfverträder de för honom enligt 25:te §:n gifna föreskrifter, skall straffas lika med den, som olofligen försäljer bränvin, synes mig, äfven om den skedda återremissen af 39:de §:n skulle föranleda en förändring af densamma, icke vara behöfligt att ändra den princip, som uti 40:de §:n blifvit följd, nemi. att samma straff, som pålägges en person, som olofligen säljer bränvin, pålägges äfven apothekare, som missbrukar sin rättighet. Ur denna synpunkt hemställer jag, om vi icke kunde undvika att återremittera §:n och direkte bifalla honom sådan den är. Häruti instämde Hr von Hartmansdorff. Fr. Hjerta: Jag afstår gerna från mitt förslag och jag har endast velat erinra detta, på det alt icke dessa straffbestämmelser må förglömmas. Propos. till bifall ä förevande § blef härefter framstäld och besvarad med starka Ja jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. § 41. Hr Printzensköld:
Majit gör Sig förvissad, det Rikets Ständer, med behjertande af de synnerliga skäl och omständigheter, sorn härvid förekomma, så mycket häldre gå Kongl. Majus Nådiga afsigt i denne del till mötes, som den välvilja, hvarmed denna angelägenhet af Rikets Ständer omfattas, kan anses såsom Deras sista gärd af tacksamhet emot en afliden oförgätlig Konung och Däss ömt saknade Gemål, hvilkas minnen skola säkerligen altid af Svenska Nationen vördas oell älskas. Kongl. Maj:t vill för öfrigt gifva Rikets Ständer'tillkänna, att, som Kongl. Majt funnit omständigheterne oundvikligen fordra, att det för Hennes Maj:t Enke-Drottningen faststäldte Stats-anslag må till och med nästkommande September månads slut utan förändring utgå, för att användas till de vanlige aflöningarna och andre utgifter, sorn med Hennes Majus Hofhållning ägt gemenskap, Kongl. Maj:t nu J99 5 StatsUtskottets Betänk and eri. låter i Nåder förständiga Dess och Rikets StatsContoir, att till Riks-Marskalks-Embetets disposition ernot behörig redovisning af berörde anslags 2idra Qvartal förskottsvis utbetala nödige medel till förefallande utgifters bestridan. de, enligt de reqvisif inner, som af bemälte Embete afgifvas; och lära Rikets Ständer äfven anvisa serskild tillgång till nämnde aflöning flir den återstående liden af detta år, i förhållande till den årliga anslags summa, som för ifrågavarande Pensions-reglering bestämmes. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständers Stats-Utskott &c. Datum ut supra. CARL JOHAN. C Klintberg ’ Hvad Kongl. Majit i Nåder sålunda täckts föreslå, bar Siats-Utskottet skolat härmed till Riksens Höglofl. Ständers åtgärd anmäla samt får tillika afgifva yttrande i ämnet.
Nordamerikas ishafsarkipelag har blifvit tillryggalagd med fartyg, men der finnes ännu en sträcka, må vara att den är blott tjugufem engelska mil lång, som ännu aldrig plöjts af en köl. Nordostpassagen slutligen, oaktadt meningarna på ett par undantag när uttalat sig för dess omöjlighet, är nu gjord gerning. Om England med rätta gör anspråk på att hafva funnit nordvestpassagen, så kan Sverige, efter den lyckliga utgången af professor Nordenskiölds senaste ishafsexpedition från Norge till Berings sund, med ännu större skäl berömma sig af att hafva funnit nordostpassagen och dermed också bragt till ett lyckligt slut en af polarforskningens tre stora hufvudfrågor. Nordpolen är nu till sist det stora mål bortom »isregionens förgård», på hvilket framtiden skall koncentrera sina ansträngningar. Der finnes ännu så mycket outforskadt, der finnas ännu så många upptäckter att göra, att personer, som varmt intressera sig för den fullständiga kännedomen om hela vårt jordklot, skola framdeles, liksom förr och nu, egna sin tid åt dylika ansträngande arbeten. Hindren äro många, men uthålligheten skall slutligen besegra dem, och föregående expeditioners dyrköpta erfarenhet skall alltid gifva nyttiga vinkar för och underlätta en efterkommandes arbeten. Nordostpassagen har sedan den tiden, då man bättre lärde känna de högnordiska hafvens segelbarhet, alltid gält som den svåraste af de tre svåra uppgifterna. Nu, sedan denna uppgift är löst, lider det väl knappt något tvifvel, att man en gång skall lyckas att framtränga till jordens nordpol. Mattas icke intresset af, komma forskningarna i den höga norden att fortgå framdeles som under de senaste åren, då skall kanhända i en snar framtid nordpolen icke längre vara ett önskningsmål, utan denna snara framtids verkliga besittning. Vi, som fått upplefva nordostpassagens utförbarhet, skola kanhända också en vacker dag få höra talas om, att nordpolen blifvit uppnådd. I det följande skola vi kasta en flyktig blick på nordostpassagens historia och dervid med några ord beröra frågans ståndpunkt på olika tider.
Utdrag af Protocoller, som ej innefatta något -9Z4 Den ix Augusts. Wittnesbörd em Bofasthet, ograwerad Egendom, frägd, siägtssap, alder, upphäfne eller ben iljade Inteckningar. Utdrag af äldre arens Domböcker, HusesynsBesigtningsoch Warderings, Instrumentm, samt Berättelser eller Bewis öfwer uppgangne och upprättade Ragangar eller Tomteoch Ägo, stillnader, Fem Skillingar arket. Ansökningar, Förklaringar, Inlagor, Libeller, Excep?loner, Rcpliqucr, Oupliquer och Protester: Första arket Tre Skillingar, andra arket Fem skillingar, tredje och följande arken, hwardcra Ärta Skillingar. Offentliga Stamningar a Rättens Dörr, Tjugusyra Skillingar. Utdrag af Prvtocollcr, som innehaller något Rattens Utslag eller Dom. Cvnstitutorialer tili Förrättningar, Lösteseller Borgensssrisler Fullmagter till Rättegångars utförande. Skillnadsbref i Trolofningar eller Ägtenskap, Hwart ark Ser Skillingar. Wiltnevssrister och annat, som ej innehaller någon wist Summa, samt Bilagor och Meister, Tre Skillingar arket. §. 5. Riks - Marskalken, (öfwer, Stäthällaren, 2tcabemie-Lantzlcrer, LanbshZföingar, Gtärlbällare, Befälhafwsre wid Wärfwade Re. gementerna, Lif, Drabant-Corpsen, Fortificotionsoch Sjö-Staterne, samt Magistralerne, da de, enligt undfangne Priwilegier gifwa Utslag i Utsökningsmål, och,i twister bcwilja Utmätningar. Jn - Den 18 Augustd syzs. Inlagor och Förklaringar, som i saLane ämnen ingifwas, Fem Skillingar arket. Fullmagter, Ser Skillingar.
Majlis nådiga Proposition om ifrågastäldt förändradt sätt för amortering af Landshöfdinge-ackorden; 2:o Dito Dito om anvisande såsom boställe åt Länsinannen i Södra distriktet af Faurås härad i Hallands län af del till Kronan indragna f. d. förste Landtmätare-bostället, | mantal, N:o 3 Kärreberg Sven Andersgård i Alfshögs säcken af nämnde härad i stället för nuvarande Länsmans-bostället, f mantal, N:o 1 Thprsjö Henriks i Gunnarps socken; 3:o Dito Dito om utbyte af Skogvaktarebostället Nytorp emot Kronofjerdingsmans-bostället Lilla Tjärbruket i Wester-Rekarne härad af Södermanlands län; 4:o Dito Dito Skrifvelser, i fråga om förändrade grunder för mjöloch sågqvarnavs beskattning tillika med ett skriftligt anförande af C. J. Svensén från Calmar län; samt 5:o Dito Dito, med det af särskilde Kommitterade afgifne utulei’dåniga utlåtande och förslag, angående skjutsningsbesvärets ordnande. S. D. Till Bevillnings-Utskoltet remitterades, vid nu skedd föredragning, Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, med öfverlemnande af uppgjordt förslag till Bevillnings-stadga och dermed sammanhang egande författningar. 200 Prot.-Utdrag den 25 Januari 1860. Den 25 Januari. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Efter föredragning af Lag-Utskottets den 18 och 21 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 15, i anledning af väckt motion om giftomannarättens upphörande, blef nämnde Betänkande, på grund af deremot gjorda anmärkningar, till Utskottet återremilteradt.
Af de tvänne mot den nådiga propositionen i detta memorial förekommande hufvudsakliga anmärkningarne afser den ena, och hvilken Utskottet sjelft räknar för den vigtigaste, det i propositionen utur nu gällande Riks-Akl oförändradt bibehållna stadgandet rörande de Svenska ärendenas föredragning inför Interims-regering, af hvilkets ordalydelse, ”/ Interims-regering en skola de Svenska ärendena af den Svenske föredragande, till hvars befattning de höra, föredragas, i protokoll fattas och expedieras pä Svenska språket,” man, under den alldeles godtyckliga förutsättningen, att med detta stadgande meningen ingalunda skulle kunna vara ”alt några Departements-chefer, utan att vara ledamöter i Interims-styrelsen, skulle derstädes fullgöra den föredragnings-: kyldighet, som ensamt i deras egenskap af deltagande i Stats-rådets förhandlingar, och under den i sådant hänseende för dem stadgade ansvarighet är dem ålagd,” efter att likaledes hafva såsom nära otänkbart ansett, hvad dock, efter min uppfattning, utan synnerlig svårighet skulle kunna låta sig göra, att föredragningsskyldigheten för de sju Stats-departementena skulle kunna åt de fyra i Interims - 16 Konstitations-Utskottets Memorial N:o 5. regeringen insatte Stats-rådena uppdragas, nödvändigt velat draga den slutsatsen, att ”meningen af Kongl. Maj:ts nådiga förslag i förevarande hänseende mäste antagas vara den, att, i följd at Interims-regeringens förändrade organisation, Departementschefernes föredragnings-åliggande hos sådan Regering komme att upphöra, och att derigenom naturligen uppkomme behofvet af särskilda, i rådslagen och besluten icke deltagande, och följaktligen icke under Statsråds-ledamöters ansvarighet ställde föredragandes tillförordnande;” hvarefter man, hufvudsakligen på grund af en förment oansvarighet, till hvilken åtminstone Regerings-Formens '106 §, som medgifver ”för tillfället förordnade föredragandes” ställande under Riks-rätt, icke gifver ringaste anledning, söker visa olämpligheten af så beskaffade tillfällige föredragande, och dymedelst tycker sig hafva ovedersägligen lulltygat den nådiga propositionens oantaglighet.