Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och höjande ögonen mot taket tilläde hon med salvelsefull stämma: — Skriften förbjuder oss att fresta Herran vår Gud ... måtte han för Jesu skull förlåta hennos dumdristighet — Amen, tilläde fröken Rudin och knäppte ihop sina smala fingrar.Frans Hedberg om svenska skådespelare. Några anmärkningar af Gustaf af Geijerstam. Det man icke minst frapperas af vid läsningen af dessa » porträtt », det är den totala frånvaron af all egentlig karakteristik, och jag skall nu söka styrka detta genom att ur de olika karakteristikerna anföra några ställen, som synas vara skrifha i akt och mening att gifva en totalbild af den omhandlade personen, men som, efter hvad vi snart skola se, ej räcka till för att gifva en uppfattning af den person, som skall beskrifvas. Ett undantag härifrån gör karakteristiken öfver Fredrik Deland, ur hvilken jag för kontrastens skull skall från sid. 122 anföra följande stycke: Om man nu skulle på fullt allvar försöka utforska hvad det framför allt är uti Fredrik Delands egendomliga konstnärsbegåfning, som gjorf honom till den epokgörande komiske sk&amp;despelare han hos oss både varit och är, så tvekar jag icke att säga: det är den buttra sjelf-parodi, det tvärsäkra allvar, som han nedlägger i sina mest uppsluppna skapelser; ett allvar, bakom hvilket alltid ett återhållet löje lurar och någon gång skiner igenom. Fredrik Deland synes aldrig reflekterande bakom eller öfver uppgiften; han identifierar sig med den, den blir en del af honom sjelf, han ställer sig till och med under den, om det be-höfs, och det är derför, som han så väl lackats återgifva den bornerade brackans roll i all dess omedvetna löjlighet. Samt vidare sid. 129, sedan hr H. uppräknat och i allmänna ordalag berömt en del af Delands roler:
För vår del äro vi öfvertygade, att första följden af ett obligatoriskt vigselformulär, sådant som det föreslagna, skulle blifva p6buclet o m obligatwisl~t civiltikde~zslca2~ Det g i r nog därhän Kndå och behöfver ej innebära iiågon olycka, om det sker i lugn och under godvilligt tillmötesghende. Men om lageii skulle fram.tviagas genom ett missgrepp af kyrkan och under formen d en fiendtlighet mot henne, så, vore det i sanning illa och skulle kuniia göra klyftan mellan vår kyrka och vårt folk ännu större och mera hotande an den redan är. ' P k grund af de anmärkningar vi gjort mot det föreslagna vigselformuläret, och styrkta af ett uttalande af en af ' våra mest ansedda högre präster, biskop Martin Johansson, som sagt att det föreslagna vigselfoimularet behöfver omarbetas för att det må erhålla vederbörlig enkelhet m. m., drista vi å, vår sida uttala den önskan. att det ic7ce måtte blifva af kyrkomötet antaget. Va1 kunna vi förstå, att det kan finnas mången rätttrogen medlem d v k kyrlra, som önskar ett mera rent religiöst vigselritual än vårt af 1 8 1 1, iiar det kan fås i en enkel och hjärtevinnaiide form; .men i så fall vilja vi föreslå, att det af 181 1 måtte oföriindradt eller med nå,gra smärre omskrifningrz f å bibehållas och brukas, efter brudparets val, alternativt med det nya. Handbokslcomitén har i förslagen till nya anordningar vid gudstjänsteii - och som det synes oss med ratta - ställt så niånga alternativ till prästernas fria val, att det ej gärna bör nekas att erbjuda församlingen, särskildt har brudparen, samina frihet. Till slut iitigra ord för att förelromilis allt missförstånd af vår afsikt. Då Paulus ger viljan fri från så många gemla bindande stadgai. i afseende på, männen, tro vi det val borde vara oss protestanter tillåtet att tillämpa srniria kristliga frihetslag afven för den gifta kvimans rakning. Meii vi hafva iiaturligtvis ej barrned taiikt oss, att en sådan frigörelse skulle ' leda, till ett kallt oberoende man och hustru emellan.
— På de ställen, der gästgifveriet emellan flere är fördelad t, delas äfven ofvanstående afgifter emellan dem alla, efter den andel, de i gästgifveriet ega. De gästgifvaregårdar, som icke hafva någon förtjenst af sin gästgifveri-rörelse, och hvarest bränvin icke i minut försaljes, ega Taxeringsmännen, om de så finna skäligt, alt befria från all afgift för näring och rörelse. Handelsbetjenter, lika med dem i andra Städer, än Stockholm och Götheborg samt dem af första Classen, se §.10. Inspecloi'er, Frälseoch Gårdssamt Casseurer, Bokhallare, Fogdar, Faclorer och Skrifvare i privat tjenst på landet, taxeras efter betydenheten af den egendom, de föreslå, eller af den befattning och lön, de hafva, i Åtta Classer: Första Classen H;co R:dr 40: Andra d:o » 30: Tredje d:o » 20: Fjerde d:o » 1°: — Femte d:o » H; Sjette d.o » 6: Sjunde d:o .. „ 3: Åttonde d:o » 2: Den, som vid annans egendom eller landtbruk har närmaste tillsynen eller styrelsen sig anförtrodd, taxeras efter personens kända verkliga tjenstgöring, utan hinder af annorledes skedd uppgift, såsom Rättare, då egendomen beslår af två till fyra mantal, och derutöfver såsom Fogde eller Inspector. All annan betjening af maneller qvinnokön hos enskilde anses efter beskaffenheten och deras göromål, utan hinder af den benämning, som de i uppgiften erhållit. Skulle likväl någon af Statens Embetsoch Tjenstemän tillika hafva inkomst för befattning med enskild mans egendom, bör denna inkomst, vid Bevillningens Förslag lill Bevillnings-Sladga. 21 beräknande, icke sammanslås med den ordinarie eller extra ordinarie lön, han af Staten erhåller, utan skall han då för sin privata tjenst efter här uppgifna grund särskildt taxeras. Kamerarare och Secreterare, Frälse, i Fyra Glassér: Första Glassen B:co R:dr 40: —•
Upplästes till justering ExpeditionsUtskottets, under N:o 43, insända förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående prestanda till Bruken af åboerne å de Hemman som Bruksidkare till Skatte inlöst; och blef berörde förslag, i anledning af Herr Hjertås, Gustaf, dervid gjorde anmärkning, tiH Expeditions-Utskottet återremitteradt. n8 Expeilitions-Ulsiottets Memorial. N:o, 4 4, ExpeditionsUtskottets Memorial till Höglofl. Ridderskapet och Adeln, med utlåtande 'öfver en dterre/niss af Utskottets Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse , N: o Lio. ”V"id det af Expeditions-Utskottet a.fgifna, Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrif-, velse, N:o 43, angående prestanda till Bruken af fbperne å de Hemman, sorn Bruks-idkare till Skatte inlöst, har Herr Hjerta, Gustaf, gjort den, anmärkning, att Skrifvelsens. början; ”Hos Riksens; Ständer liar en Ledamot af Ronde-Ständet, framställt de olägenheter etp.”> vöre af en, särskild, beskaffenhet, emedan en viss. Ledamot af BondeStåndet säges hafva väckt den fråga, sorn utgör Skrifvelsens föremål, då derempt, Herr Hjerta vetterligen, någon afvikelse hittills, icke egt runa, från det antagna bruk > att ett helt Ständ eller Riksens Ständer uppgifvas hafva fästat uppmärksamhet pä den och den saken, m. m.£ på grund af hvilken anmärkning berörde Förslag blifvit, under den 4 i denna månad , från Höglofl, Ridderskapet och Adeln, till Utskottets åtgärd återremitteradt; i sammanhang med hvilken återrerniss Utskottet, under den 12 dennes, fått emottaga ett af undertecknad Grefve o,eli, Ordförande, sistnämnde dag, till Höglofl.
I afseende på sjelfva säkert vill jag ej vidare uppehålla Ridderskapet och Adeln; men då jag anser vigtigt, att invexlingen ej sker efter någon bestämd .siffra, utan efter cours, och att endast maximum bestämmes, så får jag anhålla om votering, och att contra-propositionen blifver att invexlingen skall ske efter gängse cours med 4 skillingars förhöjning, dock icke Öfverstigande 128 skillingar. Herr Thärn, Wollrath'. Då votering redari år begärd, skall jag vara ganska korrt. Jag tror att Herr Stråle misstyder Ridderskapets och Adelns förra gången fattade beslut. Det står uti dess tredje punkt, att del år haar och en tillåtit att uti Banken emot myntbara metaller tillvexla Jig B ane oJ'e. diar, beräknade lill det förhållande emot Specie mynt, forn Rikets Ständer bejtärnmma. Derigenom h,.r ej Ridderskapet och Adeln frånsagt sig rättigheten, att genom B n. oFullmågtige bestämma detta. Jag tror således att Friherre Cederström och Herr Hjerta ®i-« ii September e, m. Hjerta fullkomligen visat, att tvånne af de af Herr Stråle föreslagne punkter åro af Ridderskapet och Adeln algjorrle. Jag tror i öfrigt, att förslaget, sådant det år, år det mest åndamålsenliga och billiga, som kan antagas, och får tillägga, att Herr Cederschjöld förmodligen misstagit sig, då han trott, att man kunde få i Riksdaler Svenskt Specie för 122 skillingar; det måtte vara en Riksdaler Hamburger Banco, som till detta pris kan erhållas. Herr Muncka/ Rofenjkjöld, Eberhard: Så vidt jag kunnat höra och fatta Herr Stråles förslag, år det det billigaste jag hört till verkställande af en realisation, men om Ridderskspets och Adelns föregående beslut lågger något hinder för dess antagande, vill jag ej derpå insistera.
Obligationernas valörer, hvilka skola utsättas i både Riksdaler Riksmynt och Silfver Specie, bestämmas af Fullmägiige i Riksgälds kontoret; dock får någon obligation icke utfärdas ä lägre belopp, än Etthundra Riksdaler Riksmynt eller Tjugufem Riksdaler Silfver Specie. 6:0. Till ränte-liqvider för dessa obligationer och kapitalets amortering anvisas samt uppföres ä den stat, som af Rikets Ständer rid hvarje riksdag varder för Riksgälds-kontoret utfärdad, ett, i öfverensstämmelse med Regerings-formens 66 § utgående årligt anslag, till belopp af procent å den summa, som, enligt Rikets Ständers beslut, skall upplänas; kommande detta anslag att fortfarande och med oförminskadt belopp årligen utgå ända till dess hela länet blifvit i stadgad ordning betalt. 7:0. Det årliga ränteoch amorterings-anslaget bör ingå till en särskild redovisad liqvidationseller amorterings-fond, hvars behållning skall för det med dessa medel afsedda ändamål allt framgent, oförryckt, tillhandahållas och användas, så att ränte-liqviderna, vid derför bestämda terminer, varda ovilkorligen fullgjorda samt lånets återbetalning i föreskrifven ordning verkställd. De till nämnda fond influtna medel böra, såvidt ske kan och sagde liqvider medgifva, städse på säkert och ändamålsenligt sätt göras räntebärande. 8:0. Länets amortering bör alltid ske genom uppköp af för detsamma utgifna obligationer, då dessas allmänt gångbara värde understiger det i dem förskrifna kapital belopp (eller pari); men, i annat fall, och derest tillfälle sig icke erbjuder att under hand infria obligationerna, bör amorteringen verkställas genom obligationernas - Slats-Utskottels Utlåtande N:o 165. 17 tionernas uppsägning samt inlösande efter uppsägningstidens förlopp. Vid sålunda skeende uppsägning och inlösen af obligationer, bör en viss serieoch nummerföljd iakttagas. 9:0.
För öfrigt vill jag blott korteligen tillägga, att jag, dels på de grunder, sorn af en reservant, Hr Lagergren, blifvit anförda, och dels äfven på några andra grunder, anser liela stiftelsen vara för närvar, obehöflig; men såsom jag baft äran nämna, så är det ej skäl att ingå i någon discussion, då man möjligen utan discussion kan komma till samina mål. På det att R. o. Adis lid, som så väl beliöfves för en mängd angelägna göromål, ej må onödigtvis blifva upptagen, tillstyrker jag att uppskjuta all discussion härom intill dess underrättelse ifrån PresteSt. ankommer. Gr. Spens, Carl Gust.! Jag borde visst icke hafva glömt ett förhållande af så stor vigt, som det hvarom jag nu anhåller att få upplysning; men då förhållandet likväl är sådant, och jag ej utan denna upplysning kan yttra mig i förevar, fråga, anhåller jag att få veta, huruvida icke delta betänk. ang:de länsoch häradsnämnderna, äfven så väl sorn alla öfriga betänktn, hvilka äga sammanhang med de frågor, som blifvit behandlade af den stora Falligvårds-comiteen, hvilken här var nedsatt vid förra riksdagen, nu äro före på grund af en K. propos., hvari K. M. uppdragit åt R. St. att gemensamt med Honom besluta om ordnandet af dessa frågor. Är detta förhållandet, tror jag att R. St. i dessa mål äga beslutande rätt på samma sätt som i lagfrågor, och att ett svar nödvändigt bör gifvas. I sådant full tror jag ej, att det sätt att afslå frågan, som bär blifvit föreslaget, nemi. alt helt och hållet lägga den ad acta, är lämpligt. Undert. Ridd.Secret. trodde, att upplysning i det afseende Gr. Spens omtalat kunde hemtas af första perioden i Utskms betänk. N:o 3o, hvilken period undertecknad uppläste. Gr. Spens: Efter min tanke är denna upplysning ej tillräcklig. Jag tror alt det är för oss alla kändt, att det underd. betänk. ang:de fattigvården i Riket utom Stockholms stad och dermed sammanhang ägande ämnen i förslaget till communal-lag, som i bilagan litt.
Tillägget ifrån 1809 och 1810 bifölls, men alla öfriga förslag till ändringar eller tillägg uti denna § afslogos. §§39 och 40. Den 1812 föreslagne nya redactionen af dessa §§ blef såsom en följd af Riksens Höglofl. Ständers förut fattade Beslut angående 41 :sta § afslagen. § 41. Redan afgjord. § 42. Det föreslagna till-lägget uti denna § gillades. Bilagor till protokollet den 3 Juli 1815 681 § 43. 1812 års förslag till ny redaction af denna §, blef såsom beroende af den föreslagne ändringen uti 39 :de § afslagen. § 49. Det sedan 1809 och 1810 hvilande förslaget antogs. § 53. De år 1809 och 1810 föreslagne till-lägg gillades. § 56. De sedan 1809 och 1810 på bordet hvilande förslag till ändringar uti 3 :dje Momentet af denna §. antogos, hvaremot den, som uti sista Momentet blifvit föreslagne ogillades. §§ 61, 69, 70 och 71. De ifrån 1809 och 1810 hvilande förslag till ändringar uti dessa §§ biföllos. § 77. Alla de till ändring uti dessa §§ på bordet hvilande förslag ogillades. § 96. Som Constitutions Utskottet icke tillstyrkt någon ändring uti denna § blef den härvid gjorda anmärkningen icke tagen under pröfning. § 97. Det sedan 1809 och 1810 på bordet hvilande förslaget bifölls. § 102. Den år 1809 föreslagna ändringen ogillades. § 103. Bägge de hvilande förslagen rörande denna § antogos. §§ 106 och 107. P’örslagen till ändringar uti dessa §§ ogillades. § 108. Den af Hedervärda Bonde Ståndet 1809 gjorda anmärkning emot Tryckfrihets Committén afslogs. §§ 110 och lil. De till förändring uti dessa §§ gjorda förslag ogillades. § 114. Enär intet förslag till ändring uti denna § är beredt, ansåg
Jag tillstyrker R. o. Ad. all icke se på förlusten af ^ ark papper, som här är fråga om och låta hela den gamla tariffen stå qvar. Jag anhåller således örn bifall lill betänk, i denna del. Hr Aminoff: Sedan en ledamot här yrkat ålerremiss, hvilket äfven öfverensstämmer med min åsigt, och jag dessutom tror alt en ålerremiss äfven sker från BorgareSt., så anhåller jag att R. o. Ad. täcktes bifalla ålerremiss af denna punkt, på de skäl som jag nyss anfört. 1 afseende på hvad Frih. Raab yttrat, får jag äran nämna, att äfven jag varit närvar, i taxeringscomilé i rikets första stad, äfvensom i dess 3:dje, och i dessa städer har man aldrig tillämpat den högsta klassens bevilln., ulan alltid sökt hålla sig lågt, hvilket må lända till bevis derpå, att man kan, äfven dä klassifikationen qvarstår, taxera efter behag och bestämma bevilln. emellan, under och öfver de utsatta klasserna allt efter omständigheterna. Jag anhåller, som sagdt är, om ålerremiss, så att Disk. måtte kunna å nyo handlägga detta ärende. Hr Munck: Jag kan för min del icke godkänna den argumentation, som Frih. Raab har gjort. Frih. har sagt alt om klasserna borttoges, så skulle följden blifva alt bevillntn skulle sjunka. Jag förstår icke delta. Hvad tjenar det taxeringsmännen lill att de framför sig se en hop siffror, och jag hemställer oni det icke för dem hör vara mycket lätt alt föreställa sig siffror, som äro högre än det bestämda minimum af 10 r:dr, såsom 15, 20 o. s. v. högre upp. Jag skulle deremot föreställa mig att staten skulle vinna på klassindelningens borttagande, emedan då efter all anledn. åtskilliga kunde blifva taxerade högre än den för första klassen bestämda afgift. Frih. Raab:
Socknar i Linköpings Slift från utgörande af Sockengångs-spanmål till Skol-lärare i Westervik. 1§. — i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående inteckning af lifstidsstädja oell undantagsaftal m. m. 19. — angående tillhandahållandet af Gesällböcker. 20. — angående förhöjd dagspenning för till handllangning vid Militieboställs-byggnad kommenderadt manskap. 21. — angående tiden tor aflemnandet till Riksgälds-Conloret af öfver skotten å Stats-Verkets inkomster. 22. — angående Ollongäldens upphörande. 23. — angående upphörande af den s. k. Sölfeller Husmansskatten i Bo hus Län. 24. — angående nedsättning i den för tackjerns-tillverkningen utgående tionde-afgift. 25. — angående skyldigheten att med sqvadrons-märken förse kavalleri hästar. 26. — angående de biand Stats-Verkets ordinarie inkomster upptagna geruings-ören. 27. — angående val af Justitie-Ombudsman och dess Suppleant. 28. Förordnande för Hof-Rätts Rådet och Riddaren C. L. Landin att va ra Rikets Ständers Justitie-Ombudsman. 29. — för Magistrats-Sekreteraren, Lagmannen och Riddaren E. G. Ru neberg att vara Rikets Ständers Justitie-Ombudsmans Suppleant. 30. Uuderdåmg Skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks Slatens Forsta Hufvud-Titel. 31. — angående undersökning om Technologiska Institutets förvaltning. 32. — angående upplåtande af en jordryrnd, till byggnadsplats för nya Observatorium i Upsala. 33. — angående afsöndring från f, d. Öfversle-bostället Näs Kungsgård af 2:ue dithörande ålfisken. 34. — angående Kamereraren E. M. Dahlerus och Krigs-Rådet A. L. Hauffman medgifven befrielse från dem ålagd ersätlningsskyldig - Register.
Söm kail komma att fattas i förstärkt StatsUtsk., kommer att rätta sig i öfrigt eftefde beslut, sorn kunna fattas öfver befääk. N:o 92, att nemi. voteringen kan ske oafhängig! af det beslutet, emedan det beror af StänderneS egert åtgärd. Frih.- Cederström: Till svar å Frih. Sprengtportens anförande får jag begära alt blifva underrättad huru det skulle komma alt gå, i händelse Ständerne afslå betänk. Nio 9>; Nu voterar förstärkta SfalsUtsk., i förutsättning af bifäll till betänk. N:o 92; men örn detta betänk, afslås, hrtVit kommer det då att gå? — Jo, voteringen förfaller. Jag frågar, är det rimligt, är det resonlig! att låta förstärkta StatsUlsk. votera i en fråga, som befinner sig i det skick söirt den ifrågavar., så att voteringen, som sker af det Utsk. sorti med R. St:s rätt afgöra frågor, kunde komma RiksSlms beslut i förväg, eller rnåsté det blifva beroende af hvad sedan kan beslutas i hufvudsaken? Sådant är icke förenligt med ordning och skick. Jag tror alltså, ätt frågan bör hvila intill dess beslutet öfver betänk. N:o 92 är kändt; bifalles betänk. N:o 92, då kan justering af Voter:s-pi opos-.n äga rum; afslås samma betänk, åter, då måste propos. förändras. Frill. Sprengtporten: Jag kan ej finna annat, ärt att, orii betänk. N:o 92 afslås, så kommer med dessa löner att föi hållas som med alla andra löner. Hr von Hartmansdorff: Jag hemställer till det H. Ståndet, örn icke det vore lämpligt att uppskjuta afgöran - 4o8 Desi i(3 September f. ra. det af denna fråga. Då besluten icke liro kända hvarken af StatsUtskts medlemmar eller af R. o. Ad., så kan icke heller någon bestämd voler:s-pt'opos. uppgöras, utan att man äfventyra!- det beslutet blifver Utan påföljd.
Nådiga godtfinnande ankommit samt någon åtgärd härvid i förevarande hänseende hvarken synes kunna tagas eller vara erforderlig, då förrberörde redan anslagne Summa af 10,000 Ridr lemnar en odisponerad tillgång af omkring 5000 Ridr, som Kongl. Majit för Medicinal-Verkets så beskaffade behof äger använda, hemställer Stats-Utskottet om icke Riksens Högloft. Ständer skulle till Kongl. Maj.'ts Nådiga pröfning och förordnande i underdånighet öfyerlemna verkställigheten af den ytterligare Reglering om Lönerne för Carolinska Institutets Lärare Stats-Utskottets Betänkanden. 773 och Tjenstemän, som Kongl. Sundhets - Collegium nn begärt; men, då dervid icke erfordras dea Summa af 1825 R:dr, som för GarnizonsSjukhus 1 inrättningen varit anslagen, och hvilken nu bespares, sedan denne Inrättning med nödige medel under Tredje Hufvud - Tituln blifvit försedd, tillstyrker Stats-Utskottet, att dessa 18-5
Hans anletsdrag skymtade ur dunklet med mjuka, sammandrifna konturer. Tänderna lyste så hvita hvar gång han log, och ibland kunde ögonen glänsa till. Det var det enda hon kunde se. Han var munter ända till uppsluppenhet, ty hände det någon gång att hans tystlåtenhet tinade upp, så förbyttes den till en gladlynt språksamhet, som tog sig lopp så ohejdadt som den lustigaste vårbäck. Då var det ingen som gick fri. Det gick ut öfver allt och öfver alla, med en omedelbar, grofkornig humor, hvars verkan blef oemotståndlig. Selma skrattade högt. I det samma öppnades dörren till de andra rummen, och patronen steg in. Selma kände honom genast. Hon for upp och kastade filten på soffan. »Är du här!» sade hon, »välkommen.» Patronen, som kom utifrån, kunde icke se tydligt. Han gick fram emot henne, men studsade när han fick se Richard. Och Selma, – som aldrig blygdes att kyssa sin far, om också hela verlden såg derpå – hon tyckte att skammen ville trycka henne ned till jorden, då hon räckte två kalla, liknöjda läppar åt sin man. Ovilkorligen runno Richards ord henne i minnet: »tror du inte jag kan ett annat språk? – Hur måste han hånle i sitt sinne öfver denna parodi måste jemföra henne med Elvira som var hans derför att derför att ... Patronen bugade sig stelt för den unge mannen, men tog honom icke i hand. »Känner du inte igen Richard?» frågade Selma i tvungen ton. »Jo, naturligtvis», – i patronens röst ljöd återhållen harm, »det här skumrasket är just lagom för att känna igen hvarandra.» Det skulle vara en sarkasm. Selma gick bort till skrifbordet och tände lampan. Hon var hvarken ledsen eller rädd, fast hon såg att patronen var ursinnig, men det låg en tyngd öfver hennes sinne vid tanken på att nu skulle det gamla lifvet börja igen. Det inträdde en tryckt tystnad. Richard och patronen voro lika två hundar, som med styfva ben och uppresta ryggborst strutta omkring hvarandra under sneda blickar. Selma kunde skrattat, om hon icke tänkt på hemresan.
Spara ÄR LÖSEN FÖR HVARJE HUSMODER MED EN BEGRÄNSAD HUSHÅLLSPENNING 1 HURU GÖRA EN VERKLIGT STOR BESPARING? JO, ANVÄNDEN I EDRA HUSHÅLL PELLERLNS MARGARIN, QÖTEBORG, SOM ÄR * * * J. &amp; F. MARTELUs vo vso VSOP VVSO P bäst, drygast OCH COGNAC. Damhårarbeten. TEL. ÖSTERM. STRANDVÄGEN 13, 2 TR. Ö. G. STOCKHOLM. * STÖRSTA SEVÄRDHET. * ÄRO F. PAULI ' S » REVIERA VIOLETTA » SAMT » LÖ FKOJA. V OC HÄGGDOFT », (S. T. A. 64022) TVÅ Ä H L » MÖBLERADE RUM, MED ELLER UTAN INACKORDERING, ÖNSKAS FRÅN DEN 1 OKT. LÄGET HELST NORR. SVAR TILL B. », IDUNS BYRA. (549) Fin, Nordiska Museets Lot eri Pension för unga flicko N r, ordiska Museets Lot eri Nordiska Museets Lot eri Geneve. Nordiska Museets Lot eri Nordiska Museets Lot eri Särbehandling. Nordiska Museets Lot eri Nordiska Museets Lot eri Nordiska Museets Lot eri PERUKER, BENOR, FLÄTOR, IIÄNKNR M. ra. I TUSENTAL HOS HERR OCH FRU E. EGEN VILLA PÅ TOLF RUM — FÖRTJUSANDE LÄGE PÅ EN HÖJD, FEM MINUTER MED SPÅRVÄG FRAN STADEN. STOR TRÄDGÅRD. MODERLIG TILLSYN. BILLIGA PRISER. KORRESPONDENS MED M:LLE H. MOTTUR, ROUTE DE CHÉNE 311, GENEVE, SOM UPPGIFVER REFERENSER. (G.