Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tvärtom, sådana olikheter bidraga till ett ömsesidigt kompletterande. Den enas särskilda individualitet tjänar blott till den andras utfyllnad, och så uppstår den själarnes harmoni, det innerliga ackord mellan hjärta och, hjärta, som vi kalla sann vänskap. Vi tänka här närmast på sådana olikheter, som bero af temperament, ett lifligare och rörligare eller ett mera lugnt och beräknande sinne. Hvilken olikhet t. ex. mellan Gustaf Adolf och Axel Oxenstjerna, och dock hvilken harmoni, hvilken vänskap! Hvad som brister hos den ene, ersätter den andre; hvad den ene söker, finner han hos den andre. Och vi tro, att sådana olikheter i det enskilda, långt ifrån att söndra vänner ifrån hvarandra, tvärtom bidraga till att stärka vänskapsbandet till ömsesidig andlig tillväxt och utveckling. Helt säkert skall en sådan vänskap tjäna därtill, att under den dagliga nötningen enskilda kantigheter afslipas och sådana egenheter uppoffras, som äro en kvarlefva af den gamla egoismen. En sådan vänskap mellan tvänne i hufvudsak likstämda hjärtan är i sanning någonting obeskrifligt skönt, ömsesidig tillit, ömsesidig trohet! Man vet å båda hållen, att man kan stödja sig på hvarandra. Man är förvissad om hvarandras tillgifvenhet, deltagande, beredvillighet att lemna personligt bistånd och hjälp. Och dessutom — man vet, hvar man har den vän, af hvilken man blifver förstådd och ej förrådd, när man behöfver upplåta sitt hjärta och bikta sina heligaste tankar, sina djupaste känslor. Men ju sällsyutare en sådan vänskap är, dess riktigare är det, att den ä ömse sidor väl bevaras. Smicker får ej profanera denna rena låga. Alla illusioner böra lemnas åsido; ty brister får vänskapen redan från början vara beredd att möta, men äfven att förlåta och fördraga, ja, fördraga, äfven om man har föga hopp, att de någonsin skola bortläggas. Dock, vi kunna ej skönare beskrifva vänskapens innebörd än genom att citera Pauli ord till kärlekens pris, kärleken här identisk med vänskapen. » Kärleken är tålig och mild; kärleken afundas icke; kärleken skalkas icke; han uppblåses icke.
Sedan Preste-Ståndet med särskild underdånig framställning i detta ämne till Kongl. Majit inkommit, samt Stats-Rädet och Högsta Domstolen öfver ifrågavarande förslag blifvit hörde, har Kongl. Majit detsamma i öfvervägande tagit; och då ordalagen i förslaget medgifva en tydning, hvarigenom prests skyldighet att vidmagthålla de honom af socknemännen antvafdade hus skulle utsträckas längre, än Kongl. Majit anser med syftningen i 26 Kap. 2 § Byggninga-balken öfverensstämma, samt det sökta ändamålet att förekomma tvister, till följd af uttryckens obestämdhet, sannolikt icke skulle genom förslagets antagande vinnas, har Kongl. Majit ansett sig icke böra detsamma bifalla. fi Kongl. Maj:t* Nåd. Skrifvelse Ns 9. Kongl. Majit har dock, lika med Rikets Ständer, funnit tydligare bestämmanden i ämnet än de, som innefattas i 26 Kap. 2 § Byggninga-balken behöfliga samt förklarat sig vilja, i sammanhang med frågan om förändring i sättet för Presterskapets aflöning, taga detta ämne i vidare öfvervägande. Rikets Ständer hafva vidare uti underdånig skrifvelse den 25 Februari 1858 anmält, hurusom de, för sin del, beslutat en författning angående en förändrad organisation af Domkapitlen, af det innehåll, samma skrifvelse närmare utvisar. Ifrågavarande lagförslag, i anledning hvaraf Preste-Ståndet likaledes med särskild underdånig framställning inkommit, samt Rikets samtlige Konsistorier infordrade underdåniga utlåtanden afgifvit, har Högsta Domstolen funnit föranleda till åtskilliga anmärkningar, hvaribland Högsta Domstolen ansett sig tillkomma att fästa uppmärksamhet vid följande, nemligen: att det föreslagna stadgandet, enligt hvilket hälften och på flera ställen två tredjedelar af Domkapitlets ledamöter skulle för viss tid väljas af de Kapitlet underlydande prester och skollärare, oaktadt dessa fortfarande kommo ätt vara
Stycket, som i handskrift finnes på kgl. biblioteket samt på Upsala universitetsbibliotek, har, som titlen visar, Michælidagen 1614 blifvit uppfördt i Telje. Det är tillegnadt drottning Christina, då enka efter Carl IX, samt prester, embetsmän och borgare i Telje. Tillegnan är undertecknad af Jacob. Pet. Rond. pædagogiarcha och daterad then 16:de Sept. 1614 samt innehåller bland annat: ”Therföre haffwer iagh i förlidhen tijdh (med hvad olempa kan iagh icke säija) taghit migh före, thenna ringa Comoediam, som iagh här kallar Judam Redivivum, at stella uthi then meningh, at sedan i aff Terentio två comoedier på latijn skodat haffwen, iagh tå medh thenna mijn swenska Comoedie edher för all benägenheet tacksam finnass skulle.” Man finner deraf, att vid Telje skola under Rondeletii ledning tvenne komedier af Terentius blifvit uppförda, kanske i närvaro af enkedrottning Christina, som möjligen äfven bevistat uppförandet af Judas Redivivus. Det har synts Rondeletius i sin ordning att belöna de hederliga Teljeborgarnes tålamod, hvilka ”benäget” åsett tvenne latinska komedier, hvaraf de icke förstått ett ord, och derföre har han sammanskrifvit sin komedi på svenska till deras nöje och uppbyggelse. För öfrigt innehåller tillegnan en förklaring af de orsaker, för hvilkas skull han icke velat trycka sitt arbete. I stället har han låtit djeknarna renskrifva ett antal exemplar, och dessa, som han kallar med ”Diäknetrycket” förfärdigade, har han utdelat, men anhåller om ursäkt, att icke enhvar kan få ett särskilt exemplar, ”effter talet på prentarenan thet är skriffwarenan icke sådant will medgiffwa.” Om Jacobus Petri Rondeletius, som blef stamfader för en i Strängnäs stift talrik prestslägt, känna vi i öfrigt icke mycket.
När tiden för brölloppet var inne, t o g qvinnan afsked af barndomen genom att åt de gudomligheter, som hade skyddat denna, offra sina dockor och öfriga leksaker. Vid brölloppet bar hon på hufvudet en fyrkantig, baktill och vid si* dorna nedhängande, eldfärgad duk. Slägtingar och vänner samlades till fest, det nyförmälda paret trädde till husets altare för att offra. I högtidlig procession, under flöjtspel och sång, gingo de till det nya hemmet, öfver hvars tröskel makan lyftes. I denna ceremoni gömde sig ett minne af en sed från längesedan framfarna dagar. Hakan leddes i den gamla tiden till det nya hemmet först sedan aftonens stjerna hade uppstigit på himlen. Äfven denna sed hade blifvit småningom öfvergifven, men som minne af den biiros alltid i brölloppståget brinnande facklor. Den medgift, som hustruns familj lemiiade, tillföll mannen, men hustruns förmögenhet var hennes uteslutande tillhörighet, hvilken hon sj elf lät sköta. Husfaderns myndighet hade under tidernas lopp blifvit minskad, den rika hustrun kunde lätt få tillfälle att spela en betydande roll. ” Hvarföre jag icke vill gifta mig med en rik hustru? säger Martialis, jo, derföre att jag icke vill blifva min hustrus hustru. ” Af de personhistoriska uppgifter, som vi kunna sammanleta ur den romerska kejsartidens litteratur, framgår, att det var ytterst vanligt, att äktenskapen knötos tidigt, i allmänhet före det tjugonde året. Detta måste i en högst väsentlig mon inverka på den gifta qvinnans förhållanden. E n icke ringa del af den uppfostran, som utgör den nödvändiga förutsättningen för ett moget uppträdande, måste falla inom det nya hemmet, måste vinnas genom det nya lifvets vexlande erfarenheter. Att ett sådant förhållande skulle medföra vå- dor är uppenbart. För somliga kunde visserligen detta verka välgörande för karaktärens utveckling, men för de flesta torde de tidiga giftena hafva medfört faran att låta de mötande yttre förhållandena och icke den mognade karaktären bestämma öfver lifvets riktning. Den unga makan koin lätt i närmare förhållanden till andra personer än mannen, till personer, som öfver henne vunno ett otillbörligt inflytande.
TryckfrihetsFörordningen, får jag vördsamt anhålla, att pröfning af det alternatif jag föreslagit, måtte blifva företagen, och att, i händelse Ridderskapet och Adeln anser det antagningsvärdt, eller kunna tjena till grund för ett båttre förslag i detta ämne, om det af Ridderskapet och Adeln blifver skårskådadt och behörigen fullkomnadt, detsamma då' måtte få åtfölja återremissen till ConstitutionsUtskottet, i fall den beslutes. Herr Toll, Florus anförde skrifteligen: (Se Bilagan N:o 5.) Herr Montgommerie, Guataf, upplåste följande: (Se Bilagan N:o 4.) Herr Cederschjöld., Pehr GuJtaJ'. Det år i anledning af de anmärkningar Herr Friherre J)cn Maji f m. åkerhjelm gjärt vkl ConstitutionsUtskottets förelag till borttagande af 8 Momentet 4 §, TryckfrihetsFörordningen, som jag nu ämnar yttra mig. Meri innan jag går till sjelfva hufvud^aken, anser jag mig, såsom Ledamot af Utskottet först böra bjuda till att göra reda för Utskotteta förhållande. Utskottet ansåg nemligen den i nyssnämnde Moment af TryckfrihetsLagen medgifne godtycklig© magten att indraga Tidningar , och att tutan ransakning och dom förbjuda deras Redactörer att någonsin mer utgifva några sådana, omöjligen kunna stå tillsammans med 2 Momentet i §. af samma Lag , hvarest det heter; Någon tryckningen föregående granskning af Skrift eller något förbud emot tryckning deraf, Jhall ej äga runi; icke heller med RegeringsFormen , hvarest bestämmes , att med Tryckfrihet bör förstås hvarje Svensk mans rättighet, att, utan några af den offentliga mag. ten i förvåg lögde hinder, utgifva JkriJtei•; att sedermera endaft inför laglig Domjjol kunna tilltalas för deras innehåll &c. \ Det var således nödigt, att det tillfälligtvis tillkomne, och ined Grundlagarnes Öfriga innehåll oförenliga stadgandet borde utgå.
Rdr 12,500 Förste Rataljonsläkare å 1,500 » » 9,000 Andre » å 1,000 » » 2,000 Summa Rdr 23,500: Anm.: Af ofvan utförda löningssumma belöper: för uppflytlning till högre lönegrad af 30 förste eller distinktionskorporaler, som nu ega endast korporalsarvoden, men blifvit af kommitterade föreslagne till särskilda högre arvoden, skillnaden mellan desamma utgörande 30 Rdr för hvarje och således tillhopa Rdr 900: — samt för arvoden åt nuvarande vice korporaler, som deraf äro i saknad, lil man å 20 Rdr » 2,220: - Summa Rdr 3,120: — Summa loner i grad (nummerlönerae oberäknade. 602,875 17,500 620,375 32,850 653,225 Bil. SL. Uträkning å beloppet af hvarje Regementes och Corps’ aflöning vid Indelda Infanteriet, enligt den föreslagna nya normalstaten. För musikpersonalens aflöning och musikens underhåll . — 5,500 5,500 2,750 ~ 2,750 — Summa 115,240 — Summa 113,240 — Summa 60,620 Summa 59,320 — Sammandrag. 17 Regementet i 115,240 R:dr M Summa 2,607,300, jemte 945 nummerlöner. 68 Litt. M. Uträkning öfver sammanlagda aflöningen vid indelda infanteriet jemlikt föreslagen ny normalstat. Antal löntagare. Vid hvardera af de beijge Skånska inf:riregementena. Vid hvardera af de 5 corpserne n:o 3, 7. 19, XIX, och 23. Vid hvardera af Hallands och WesterNorrhds corpser. Summa. Staben I hvarje grad. Summa aflöning i hvarje grad (oberäknadt nummerlönme).
M. skulle täckas i nåder förordna fyra lagfarne män, att, från och med höst-sessionens början innevar. år och framgent intill dess ordin, hof - Den a Maj e. ra. 85 rätts-ledamöternes antal kan varda förstärkt, såsom adjungerade ledamöter med egna rotlar tjenstgöra, en å hvardera af Hofrättens fyra divisioner; och torde, om E. K. M. i nåder bifaller denna Hofrättens underd. hemställning, det tillåtas Hofrätten, att få framdeles hos E. K. M. underdånigst föreslå de personer, Hofrätten för sin del skulle önska att se med ett sådant nådigt förordnande utmärkte. Med djupaste vördnad etc. Underskrifter Jönköping d. 3 April i8j7. A. P. Dask. Likheten med det i K. M:s och Rikets Götha Hofrätt förvarade conccpt-brcf, betygar Ex officio A. G. Ryman. Bilaga Litt. B. Jemförelse angående arbetet lili K. M;s och Rikets Svea och Götha Hofrätten åren tSSy och 183g. Civila och criminella mål, lottade på Hofrätten^ samtlige ledamöter. O P If 1—• -i 0 a. P 2j Jemförelse angående arbetet uti K. M:s och Rikets Gullia Hofrätt under arén 183" oell tS3f). Obs. De 4 permanenle adjuncterne började sin tjenstgöring d. i October i83^. 99 Sr — |- i ° 0 jpjriei w —'
Prot. 1834 och i835. 6 Sami. 1 Ajd. 3 Bandet• utdra Häftet. 3 Bituco-Uishttétt Memorial N‘.» 1*9, ståndstiden ginge i någon författning att sitt lån omsätta, borde den låntagare, sorn, enligt ofvanberörde §. 22, vöre berättigad till tvänne respit* månader, men icke förr än utgången af första respit-månaden lill omsättning sig anmäler, vara berättigad att inom en månad från inlemnandet af rlet felaktiga omsättnings-documentel ombyta det emot ett nytt fullständigt reversal. Till följd häraf, och då låne-tidens ställande på jemna månader vora fullkomligt öfverensstämmande med ideen af hvarje utlåning i Diseont-Verken, och låne-tidens bestämmande äfven till dagar onekligen skulle medföra flerfaldiga svårigheter och mindre redighet i räkenskaperne, hafva Fullmägtige redan år i833 funnit en likartad föreskrift med den, som innefattas i Utskottets ifrågavarande punkt, vara nödvändig. Slutligen får Utskottet erinra, att hvad för öfrigt under litt. c om Bankens Discont-rörelse på namn och reverser samt med o in sätt n ing srät~ tighet uti §§. 18, 19, 23, 26, 27, 28 och 29 är vordet stadgadt, redan på sätt Utskottets Memorial N:o 106 och Utlåtande N:o 1 r8 närmare upplyser, blifvit föreslaget, alt under allmänna föreski ifler, med eller utan förändringar, intagas, i den Afd. af nu upprättande Banco-Reglemeule, som kommer att motsvara 4 Art. 5. Afd. af det närvarande. Slockholm den 14 April 1835. Ankom till Exp.-Utsl. den 16 April. Memorialj med öfverlemnande af Jörslag till reglementariska föreskrifter , angående Bankens låne-rörelse genom Handelsoch JSärings-Disconten. Efter verkställd granskning af de i 4 Art. 5 Afdeln. af i83o Ars Banco-Reglemente under litt.
Utsk:s i afseende på dessa artiklar afgifne förslag biföllos. Blår. Sedan en talare yrkat att i fråga om denna artikel nu gällande Tull-taxa måtte lemnäs oförändrad, men andra begärt bifall1 till Utsk:s förslag, blef sistnämnde förslag af R. o. Ad. bifallet. Bokbindar e-clolh. En talare yrkade att i fråga om denna artikel nu gällande Tull-taxa måtte lemnäs oförändrad, hvaremot andra yrkade bifall tili Utsk:s förslag, hvilket också af R. o. Ad. godkändes. Borax. Utsk:s förslag bifölls. Broderade arbeten, andra slag (än guldoch silfver-). I afseende å denna artikel, yrkades dels bifall till Utsk:s förslag, dels bifall dertill med den förändring att orden ”50 proc.” utbyttes emot orden ”100 proc.,” dels ock vidblifvande af nu stadgade förtullningssätt, och då, efter först till bifall å Utsk:s förslag framställd propos., sorn besvarades med starka Nej, blandade med Ja, propos. framställdes till bifall å samma förslag med den förändring att deri, i st. f. orden: ”50 proc.” infördes: ”100 proc.” ropades starka Ja jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg Ja härvid hafva varit öfvervägande. 54 Den 3 Maj e. m. Bränvin och Sprit. Utsk:s hemställan bifölls. Böcker. I fråga om denna artikel yrkades, dels bifall till Utsk:s förslag, dels att Böcker, på Svenska tryckte, med uteslutande af indelningen i oinbundna eller häftade och inbundne, måtte påföras en införsels-tull af 6 sk. pr få, dels att böcker på Svenska tryckte måtte få tullfritt införas, och dels att tullfrihet måtte beviljas för böcker på Svenska, tryckte i Finland, och då, efter å dessa serskilda yrkanden framställde, med blandade Ja och Nej besvarade propos:r, förnyad propos. framställdes till antagande afen gemensam införsels-tull af 6 sk. pr U för böcker, på Svenska tryckte, ropades starka
6 Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, A';o 4. De öfriga slagen af mått och vigter skulle alldeles försvinna eller åtminstone erhålla hvar sitt särskilda namn. För att sammanbinda vigten med längdmåttet och sätta detta i förening med ett oföränderligt natunnått, föreslogs att en undersökning borde föranstaltas, för att kunna bestämma i svenska decimaltum längden af den pendel, som på någon bestämd svensk orts latitud fullbordade hvarje enkel svängning pä en sekund vid hafvets yla och i lufttomt rum, samt att vidare vigten af en i svenskt mått bestämd kub vatten borde uträknas i decimalbråk af vigtens enhet. Medelst dessa försök blelve då storleken af allt svenskt mått och vigt en gäng för alla bestämd. Kongl. Majit aflat vid 1823 års Riksdag lill Rikets Ständer Nådig Proposition i öfverensstämmelse med det af Kongl. Vetenskaps-Akademien uppgjorda förslag lill författning om mått, mål och vigt; och hemställde Ständerna, uti underdånig skrifvelse, att Kongl. Majit täcktes låta utfärda dels allmän 'författning i ämnet, hufvudsakligen lika med Kongl. Akademiens förslog, dock mod uteslutande af Unman såsom enkel, samt dels underrättelser om decimalräkningen i allmänhet och dess tillämpning på det nya systemet, äfvensom anbefalla införande i de små almanachorna af jeinförelselabeller emellan de gamla och nya måtten och vigterna. Dylika tabeller blefvo ock i 1825—1827 årens almanachor allmängjorde, på föranstaltande af Vetenskaps-Akademien, som också lät verkställa undersökning, på sätt ofvanberördt är, om sekund-pendelns längd, vid Stockholms observatorii latitud, samt vigten i svenska skålpund af en kanna rent vatten vid 16J graders temperatur efter Celsii thermometer; hvarjemte de förslag, som till Stadga om Rikets mätt, mål och vigt, samt till särskild förordning om hvad vid verkställigheten af berörde stadga borde iakttagas, blifvit i enlighet med de antagna grunderna utarbetade, såsom bihang lill Nio 4(5 af 1826 års lorfallnings-samling till allmänhetens kännedom utdelades.
Sebamöter njute från od) till hernö pemmift ffjutétega för Små tjäftar, famt traftamente Sre fftifébaler Oiifömpnt för t)»arje refebag, pmattid be, enligt gätlanbe Oiefe-ffieglemente, funna anfeö wara berättigabe, äfmenfom énatfanba traftamente för tfmarje förrättning^ bag, röfnabt ifrån Äommitteenö fammanträbe till befi göromålen blifvit fudborbabe. § ns. S>e föränbringar i Saxeringen, font af ^xöfningé Sire af 9iibberffapet od) 3(betn, Sre ^refter, Små af ©torftmlmd Sftagiflrat, bent Öf»er 2:o 9)ieb »atet af beffe febnare, få »ät font 9iifd Äominittécii om betta utnämuanbe färjfitba ^3rotofof(é Öfmer'©tått)å((aren utfätter tiben titt )Pröfningd Committé i SanbSorterne btifmit förorbnabt. § 118. l:o Sitt foftnaber» beftribanbe mib be l)å(tna taveringarne, fåfoiti för treefta formutärer, .§ärab3 Semtc benna vroeent får, tilt bejla foftnaberS beftribanbe, af inflptanbe SBemidningé' mebel färffilbt anmänbaö ?(tta öpttnbra NifSbaler Nifönnwt inom Norrbottens äSemtllntiigösft-ovorbtiiug 1838. 73 San, 2re himbra Oiiföbafev Diifömpnt inom Söefferbottenö ecb Semtlanbö Sätt, famt 3!må ^ttnbra Ofiföbaler Dlifömwit inom 2öe|ler
- Jag vill såsom exempel anföra 1815 års rörelser, då genom Heliga alliansens åtgörande Italien först slets i stycken och sedan sammanfogades med svärdet, på det att denna mosaik ej skulle sönderfalla i småbitar. Heliga alliansen, som i synnerhet inspirerades af Metternich, hvilken hade sagt, att Italien endast var ett geografiskt begrepp, lagade så, att detta land skars sönder, såsom kadavret bit * Grefve Angelo de Gubernatis, professor i Florens, har jemte flera andra af de stora kulturländernas bekanta författare benäget åtagit sig att förse Dagens Krönika med korrespondenser i literära och ‘ politiska ämnen. JR ed. för bit styckas af anatomens knif och fördelas till experimenter bland de studerande. Några år senare sjöng Al-phonse Lamartine, innan han såsom legationssekreterare begaf sig till Florens för att njuta af denna stads behag och nöjen, att Italien var de dödas land. Han hade ej kunnat tro, att han genast vid sin ankomst till Italien skulle träffa på lefvande, som stälde honom till svars för den oförrätt, han tillfogat italienska folket. Denna fördom har nu måhända något aftagit; men en lång tid hyste verkligen större delen af de främlingar, som besökte Italien, den åsigten, att vårt land vore en stor och vacker begrafningsplats, vid hvars portar man fann ciceroner, hvilkas uppgift det vore att för de. vetgirige främ-lingarne förklara de döda undren, och hvars vägar vimlade af tiggarhopar och röfvarband, mot hvilka, för att göra den pittoreska taflans effekt fullständig en och annan dominikanermunkkåpa och skägg stuckö af. Jag har sett en och annan liten utländsk fjolla, som varit tröstlös öfver, att hon under sina ströftåg i vårt land ej längre funnit all den poesi, hvarmed romanförfattarne, skalderna och de fantastiska resebeskrifningarne hade för henne utmålat Italien.
Rdr 28,394: —• — bergska stiftelsen till inrättande af en praktisk undervisningsanstalt för matroser och jungman m. fl. personer, sorn vilja egna sig åt de lägre graderne af sjömansyrket; men som Kongl. Maj:t likväl ansett nödigt, att några föreskrifter meddelades till vinnande af närmare kontroll öfver de donerade medlens användande för dermed afsedt ändamål, liar Kongl. Majit för stiftelsen fastställt nådigt reglemente. Med tillkännagifvande af hvad sålunda härvid förekommit, äfvensom att, enär fullmäktige i Riksgälds-kontoret ansett sig, i saknad af garanti för ersättning från Rydbergska donationsmedlen, icke kunna utanordna 1849 och 1850 årens anslag för Stockholms navigations-skola, Kongl. Majit anbefallt Stats-kontoret, att de fastställda årsbehofven förskottsvis utbetala, föreslår Kongl. Majit att å anslaget till undervisningsanstalter för handel och sjöfart må åter varda uppfördt det för Stockholms navigations-skola förut bestämda årliga belopp af 2,800: Dessutom vill Kongl. Majit i enlighet med hvad, på sätt närlagde protokoll öfver civil-ärenden utvisa, Kommers-Kollegium i anledning af direktionernes för navigations-skolorne i Stockholm, Götheborg, Gefle, Malmö och Hernösand gjorda framställningar om ökadt anslag för nämnde skolor, i underdånighet tillstyrkt, härmed i Nåder föreslå, att staten för samma skolor må erhålla följande tillökning, nämligen : till förhöjning i arfodet för under-läraren vid Stockholms navigations-skola från 200 till 400 rdr 200: „ till arfode åt en 2:dra under-lärare vid samma skola . 400; —- —• onder vilkor att offentliga föreläsningar Transport rdr 600: 2,800; 28,394: vid Kongl. May.ts Nåd.
Att, derasl en sådan kännedom icke finge hos nämndemannen förväntas, hans befattning kunde vara till något gagn, det förmår åtminstone jag icke inse, och, då den af Utskottet föreslagna utsträckning af valbarheten till nämndeman, efter mitt omdöme, skulle serdeles på de många orter, der nämndemannabefattningen anses såsom ett betydande onus, hafva till påföljd att dertill valdes alldeles odugliga personer, kan jag icke heller biträda Utskottets mening i denna del. Mig synes dertill ett ytterligare skäl förefinnas i den omständighet att, enligt gällande lag, haradsnämnden, der alla i den äro ense, bestämmer häradsrättens beslut och att följaktligen domaremakten i första instansen de jure ligger i nämndens händer — en oformlighet, som visserligen varit hittills föga märkbar, men, det oaktadt, icke bör i denna fråga lemnäs utan uppmärksamhet, helst den af Utskottet tillstyrkta utsträckning af valbarheten till nämndeman blifvit förenad med ett förslag att nedsätta det domföra antalet ledamöter i nämnden, oeh således bereda densamma ett ökadt inflytande på lagskipningen. Om nämndens domaremakt ännu icke visar sig vara skadlig, lärer väl detta hufvudsakligen få tillskrifvas nämndens nuvarande sammansättning, hvilken åter beror af lagens bestämmelser derom, och vid sådant förhållande torde äfven med fog kunna befaras skadliga följder af en ändring i dessa bestämmelser, hvilken skulle i nämnden införa personer, som, utan alt besitta större lagkunskap än nämndens medlemmar för närvarande i allmänhet ega, hade långt större anspråk, hvilka tillika lättare kunde göra sig gällande i samma mån nämndens domföra antal nedsättes. Ur denna synpunkt låter, efter min tanke, en inskränkning i antalet af de ledamöter i nämnden, hvilka enligt 23 kap. 1 § Rättegångs-balken böra i den finnas, derest å häradsting eller laga syn i jordatvist må kunna dömas, icke försvara sig, och enär det skäl, som talar för en sådan lagförändring, torde i och med Utskottets förslag till utsträckning af valbarheten till nämndeman förfalla, så finner jag mig, ehuru under andra omständigheter jag skulle ansett nämndens domföra antal kunna nedsättas till fem, förhindrad att biträda den af Utskottet derom gjorda framställning.