Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Effekten af nämnde summas utgifvande visar sig dels 1 nybyggnader och byggnadsreparationer vid Hospitalerne dels i materiella förbättringar och utvidgningar, som varit högst nödvändiga för Hospitalernes uphjelpande, men om å ena sidan denna kapitalsummas användande således var framkalladt af yttersta behof, och som, genom de inspectioner af åtskillige Hospitaler, som SeraphimerOrdensGillets ledamöter berett sig tillfälle att verkställa, visat sig vara väl och ändamålsenligt använd, åtminstone till den grad man med den varande byggnads konstruetion af dessa inrättningar billigen kan begära, har deremot å andra sidan hela räntan af samma kapital för underhällsbehofvet försvunnit. Gillet har således ett minus i sin inkomst, hvilket kan blifva vida högre och verkligen redan blifvit det, genom de betydliga väl Den 30 April. 201 kända variationer, som upkomma genom markegångsprisens ojemnhet, hvarpå som exempel torde få nämnas, att åren 1848 och 1849 förminskades härigenom inkomsterne, som ingingo till Hospitals-styrelsens disposition med omkring 24,000 r:dr för hvardera året; hvaremot, såväl under nämnde är äfvensom före desamma och troligen äfven härefter kommer alt ske, Hospitalshjonens numerär snarare ökats än minskats. Under ett af de sednare åren har denna nommerär upgått till 1,100 personer och derutöfver, och genom populatiooens tillväxt följer lika naturligt inom denna afdelning af samhälls-medlemmar, som inom de öfrige, att deras antal snarare ökas än minskas. Under årens lopp, har Gillet, jemte årliga, fullständiga redovisningar, som undergått behörig granskning, tid efter annan, pligtenligt ingått med underd. anmälan till K. M. i afseende på de ekonomiska ämnen, som tillhöra dess förvaltning, likasom i flerfaldiga andra Ilospitals-administrativa grenar, som kraft enahanda anmälanden: i följd deraf, och då tydligen sig visat, att den arithmetiska siffran i utgiftsoch inkomstväg icke ville förändras till fördel för denna sednare, nödgades denna Öfverstyrelse sistlidit år ingå till K.
M:s Nådiga afslag hufvudsakligen stöder sig på Postfprfattningarnes grunder, med hvilkas bibehållande den önskade förändringen icke vöre förenlig, få Riksens Ständer nu hos E. JC. M. i un - CUnderdåniga , Skrif velsér. i underdånighet anhålla, det E. K. M. må Nåäigst täckas låta vidtaga en sådan förändring uti nu gällande Post-författningar, hvarigenom Sfcäderne komma i åtnjutande af den sökte postfriheten, hvilken dock icke bör sträckas till andra än de nyssnämnda ärender; och bör, i Riksens ‘Ständers tania, det blifva på vederbörande Postkontors föreståndares ansvar, att icke något missbruk härvid sker eller Postfriheten för andra ärender rnedgifveä. Riksens Ständer framhärda etc. ■ ■ i... —gy m-■ N:r 24. Uppl. ogodkänd h. Ridd. o. Ad. d. 13 Febr. 181 3' Prest - Ståndet d. 13 —. — Borgare-Ståndet d. 13 — Bonde-Ståndet d. 17 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om utbetalning af innestäende Pension för Krono-Fogden lVestberg. S. A. K. I anledning af gjord motion, att afskedade Ivrono-Fogden i Norrbottens Län Jonas Westberg måtte utbekomma sin för fyra månader af är 1815 innestäende Pension, hafva R. St. om sammanhanget med detina fordran tagit kännedom, Och, emedan dervid blifvit inhemtadt, att Westberg, hvilken efter afskedtagamlet varit berättigad till en årlig Pension ifrån och ined September månad 1815 af 125 R:dr, icke kun - Underdåniga Skrifve!ser. 61 kunnat hos Kongl. Stats-Kontoret fa lyfta de på jsista fyra månademe af berörda, år belöpande 41 R:dr 32 sk., för det E. K. M:s Befallningshafvande i orten, sorn, likmätigt Kongl. Kungörelsen den g
Att detta åliggande, genom varans transportering, omlastning och stämpelafgift m. m. medförer många olägenheter och kostnader, hvilka fördyra för konsumenten, sora i sista hand drabbas deraf, lärer icke kunna bestridas; och då jag icke kan finna någon anledning hvarför tullstämpling å inhemska varor framför utländska är behöflig, utan samma skäl, som föranledt Kongl. Maj-.ts beslut i afseende på de sednare, ega lika stor, om icke större, giltighet i afseende på de förra, i synnerhet som Rikets Ständer vid innevarande riksdag uttalat sig för en oinskränkt handelsoch näringsfrihet, hvarigenom de särskilda privilegier för ofvannämnde provins blifva utan värde, samt de dermed förknippade skyldigheter följaktligen äfven böra afskaflas; vågar jag, med föranledande af förenämnde under riksdagen vidlagne åtgärder och med stöd af 56 § Riksdags-ordningen, väcka följande motion: att Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t anhålla, att den genom särskilda författningar föreskrifna stämpling å inom riket till verkade varor måtte blifva afskaffad. I följd hvaraf de tullkamrar, som blifvit inrättade hufvudsakligen för den inhemska varu-stämplingen, borde kunna indragas och tullverket derigenom beredas en besparing. Ehuru nuvarande tullpersonal väl måste på indragningsstat uppföras med bibehållande af sina löner intill dess de erhålla befordran till annan tjenst 854 Motioner i Bonde-Ståndet 1863. N:o 529. eller med döden afgå; uppgående denna aflöning för tullkamrarne i Borås och Ulricehamn till 7,800 Riksdaler årligen, hvilka framdeles blefvo för tullverket besparade. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Slockholm den 17 Augusti 1863. J. Smedberg, från Elfsborgs lån. Häruti instämmer: E. Andersson, från Elsborgs län. Af Jöns Rundbäck från Göteborgs och Bohus län, att de protokoll, som hållits vid förstärkta Stats-Vtskottets sammanträden den 6, 7 och il Augusti 1863, mätte varda till trycket befordrade och bland Riksstånden utdelade.
som hemmanet innehafver. Vilja Se Bill. 3 Sami. Borgare-Ståndets Prot. B. VII. pag. 288, 476, 666. Bonde-Ståndets Prot. B. XII, pag. 122, XIII: 133, 271. ilih. till R. St. Förslag om tillägg i 2:a Mom. af Riksdags-Ordningens 17 §. a) om val af ny Riksdagsman i dens ställe, som blifvit Talman. Riksdags-Ordningen. §. 17. 2:o Vid alla Riksdagsmanna-val 2:o Vid alla Riksdagsmannaval emellan. Dör den emellan. Dör den valde, eller bevisar laga förfall, anvalde, elier bevisar han laga förfall, ställes nytt val. eller blifver han till 'Falman utsedd, anställes nytt val. b) om vederbörande Riks-Stånds åtgärd för nytt vals anställande. R iksdass-Ordnimren. §• 2:o Vid alla nytt val. Riksdagsman, som vald blifvit, må ej utan lagliga hinder kunna sig derifrån undandraga, och njute Academi-f onden. 17. 2:o. Vid alla -— nytt val. Riks-Stånd, till hvars ledamot den Riksdagsman vald blifvit, anmode om nytt vals anställande dem, som vederbör. Riksdagsman, som vald blifvit, må ej, utan lagliga hinder, kunna sig derifrån undandraga, och njute — Academi-fonden. Se Bill. 3 Sami. Mern. Föreslagen ändring af formulär lill fullmakt för Bonde-Ståndets Riksdagsmän. Riksdags-Ordningen. §. 22. Fullmakterna böra, för att \ara gällande, lyda sålunda: (för Bonde-Ståndet, boende och besuten å Krono, Krono-Skatte eller Frälse-Skatte-Hemmanet N. N. uti N IN. härad af N. N. Län) utlemna. Fullmakterna böra, lör att vara gällande, lyda sålunda: • (för Bonde-Ståndet, boende och besuten å hemmanet N. N. uti N. N. härad af N. N. Län) utlemna. Se Bih. 3 Sami. Mern.
Den angelägenhet, som föranledt närvarande sammanträde mellan Herrar Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret är af en från Fullmäetiges egente 1 • n ■. • T liga lorrättningar alldeles skiljd och olika natur; emedan den icke angår någoldera &f desse verk. Orsaken, hvarföre Herrar 638 S t a t s-TJ t s k o 11 e ts Be t änkan den. Fullmäktige likväl fått ett sådant .uppdrag, som insättande i Ämbetet af den man, hvilken' skulle emottaga Rikets Ständers yppersta' förtroende, synes mig endast vara den, att emellan Riksdagarne inga O v * andra gemensamma representanter af alla 4 Stånden än Herrar Fullmägtige finnas, «om kunna utöfva Ständernas rättighet oell pligt i detta afseende. Men nu äro Rikets Ständer församlade och kunna sjelfve göra det. Orsaken till vårt uppdrag finnes således icke; följakteligen anser jag älven det sednare höra förfalla. På sådan grund tror jag mig höra vördsamt tillstyrka, att Herrar Fullmägtige, utan att ingå i pröfning huruvida nytt val af Justilise-Ombudsman bör företagas eller icke, ”måtte hos Rikets Högloflige Ständer anmäla, att som Fullmägliges Principaler, elier Rikets Högloflige Ständer sjelfva för närvarande äro församlade, anse Fullmägtige sig, för alt ej i någon, män föregripa siria Principaler i deras åtgärder, icke böra, lill följe af 26 §. Justitias-Ombudsmans Iustruction, taga något annat steg, än att med della yttrande beledsaga tillkännagifvandet alt Juslilia2-Omhudsmanncn aflidit” ’ Om Herrar Fullmägtige gå vidare, och genast insätta Jnstitiaj-Ombudsman - Stats-Utskottets Betänkauden.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 18. Nej—73. H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna, Magnus: Som jag kom 4 II. 53 418 Den 23 November f. m. mit några ögonblick för sent, för att deltaga i den discilssioti, som ägt rum öfver decimalsystemets införande i våra myntförbållanden, anhåller jag att såsom reservation få yttra några ord i ämnet. Om mitt minne ej bedrar mig, var det den namnkunnige Prins Talleyrand, då Biskop af Autun, som i den Conslituerande församlingen år 1789 föreslog decimalsystemets införande, icke allenast i myntberäkningen, utan äfven i beräkningen af mått, mål och vigt, för hvilka sednare metern lades till grundmått, utgörande denna en dccimal-fraclion af jordmeridianen (den enda mätbara unitet), hvarefter metern äfven fördelades i decimaler. Den Conslituerande församlingen, som antog detta förslag, gick således ganska systematiskt tillväga uti sin förändring; likväl hafva sedan mer än femtio år förflutit, hvilka störtat den då i födseln varande republiken, det derifrån utgående kejsaredömet och den derpå följande restaurationen, och ännu har decimalsystemet icke mäktat öfvergå i det allmänna lifvet. Alnen, den odecimaliska, bekrigar metern ännu i hvarje salubod *), och sous-beiäkningen tager ännu företrädet framföre cenlimen. Det Franska folket, har således hittills haft föga praktisk nytta af den gjorda förändringen; huruvida den haft någon theoretisk, står nu att undersöka. En utmärkt vetenskapsman inom vårt eget sköte har nyligen uti en afhandling ådagalagt svårigheten att till materielt normalmått öfverföra meterns abstract theoretiska längd, och att bestämma denna längd, relativt lill Sveriges alnmått. Detta förhållande torde så mycket mindre nekas af den värde motionären (Frih. Wrede), som han sjelf är den utmärkta vetenskapsmannen, hvilken jag här åsyftar.
Hvad hufvudsaken beträffar, sä anser jag BancoUtsk:s framställning vara god till sin syftning, men jag erkänner med Hr Gripenstedt och andre talare, att stadgandet är ofullständigt. Men delta har BancoUtsk. sjelf erkänt, derigenom att det slutar sitt betänk, med den förklaring, att i fall R. St. skulle bifalla dess gjorda framställning, så ville Utsk. framkomma med förslag till sådana reglementariska föreskrifter, som deraf skulle blifva en följd. Dessa skola utan tvifvel innefatta sättet, huru Fullmäktige begagna denna silfvertillgång. Här är enligt min tanka endast en betänklighet, nemi. den, ali ifrågavar. handelshus i Hamburg eller London möjligen cederade. Man säger visserligen, att Bancostyrelsen skall vända sig lill säkra hus; det lärer Bancoslyrelsen titan tvifvel icke underlåta, så långt hon förstår alt bedomina denna säkerhet. Men hvad visshet har man derom ? Vi höra påminna oss det stora Engelska handelshuset Goldschmidts cession för icke längesedan, dä, om mitt minne icke felar, Engelska styrelsen sjelf gjorde förluster Om sä var förhållandet inom samma land, huru skulle icke händelsen nu kunna blifva för Bancostyrelsen, hvilken måste bedömma förhållanden pä andra sidan hafvet? Jag hoppas och förmodar visserligen, alt om R. St. äro ense derom, alt Banken må löpa detta äfventyr, de dä icke skola fördömma Fullm. för de misstag, som desse kunna hegä; men jag mäste förklara, att detta är ett förtroende, hvars utförande alltid måste blifva med äfventyr förenadt och för Bancofullm. af en särdeles grannlaga beskaffenhet. Hr Rosenblad:
Alt det förslag tili berörde porto franco inrättning, som nu blifvit åberopadt och följ dt, af framlidne Hans Excellens Herr Grefve Eill] ener antz. är utarbetadt, anser jag icke sorn något giiltigt skäl, att utan undersökning gä in derpå, enär erfarenheten visat, att denna Statsman, oaktadt sin mångåriga och mägtiga inflytelse på Sveriges financiella förhållanden, icke på sin tid förmådde genomdrifva förslaget. Den djupaste tänkare i politik och statsekonomi kan också misstaga sig; alla tiders erfarenhet vittnar härom. Och, om jag icke allt för mycket bedrager mig, är det ifrån Herr Grefva Lilliecrantz' administration, som Judarnas införande i Sverige, Assistancecontoiret och Kronobrännerierna äro daterade. Dessa åtgärders skadeliga verkan på fäderneslandets inre förhållanden gifver just icke någon styrka åt upphofsmannens autoritet, gro Under medeltidens mörker, då handel och slöjder ännu voro fremlingar i norden, och sjöfarten nästan endast inskränktes till ströftåg och härjningar med små fartyg Besvt och Elkon. Etsk, Betänkande». 1031 lånade sig Göthlanda lyckliga belägenhet på ett särdeles fördelaktigt sätt till en nederlagsort för det norra och nordöstra Europas varu-byten; och ifrån dessa omständigheter mäste man äfven härleda den lysande röle, staden Wisby spelade i den tidens handelshistoria. Men tiderna äro nu mer allt för mycket ändrade. Alla länder kring Östersjön ega nu icke allenast egna näringar, manufacturer och fabriker, utan jemnväl egna, rika och stora handelsstäder och talrika handelsflottor. Förgäfves skulle nu en association af köpmän vilja sammansätta sig, för att inom ön Gothland concentrera norra verldshandel^ Rysslands, Finlands och Preussens prohibitiv författningar och Dannemarks egen lifliga transito-handel skulle snart sätta bommar derför, som af inga reglementen kunde höfvas. Nationerne äro nu mer allt för val underrättade om sina egne interessen och skänka i commercielt afseende ej mera åt sina grannar, än de något nära se sig i stånd att af dem återvinna.
För öfrigt hafva Länets invånare icke haft känning af de missväxter, sorn träffat åtskilliga andra provinser, utan skördarne varit nöjaktige och äfven i83a, oaktadt detta års otjenliga bergnings-väderlek icke under medelmåttan. Äfvensom smittosamma sjukdomar kunna sägas hafva uteblifvit, då de fall af koppsjukdom, som i åtskilliga delar af Länet årligen inträffa, mindre ofta äro dödliga och alltid väcka så tidig uppmärksamhet, att smittans utbredande motverkas. i fråga olli invånarnes bildning i sedligt och intellektuell hänseende, torde vara svårt, att, genom jemförelse med en så nära förfluten tid, komma till något bestämdt omdöme. Tjenstemännen och i synnerhet Presteme, hvilkas iakttagelser i detta ämne måste mest tillitas, yttra sig derom olika, allt eftersom de, hvar i sin ort, finna undervisningen oell den moraliska ordningen befrämjad eller hindrad genom mer eller mindre goda skol-inrättniugar, genom invånarnes från förra lider ärfda lynne och lefnadssätt, genom orternas läge och granskap m, na. I allmänhet laget, saknas dock ej tecken Lill ett visst stigande. Skolorna blifva lid efter annan lill antalet ökade eller lämpade efter bättre läro-metoder, och om än flerstädes deras allmännare begagnande inskränkes af lokala hinder och föräldrars medellöshet, synes dock öfvertygelse!! om undervisningens nytta göra sig mer gällande; äfvensom förmågan hos allmogen att i skrift och räkning nödtorftligen hjelpreda sig, börjar blifva mindre sällsynt. Hugnande verkan i framtiden har man ock anledning förvänta af en under sednare åren vaknad uppmärksamhet på sede-föi bättringen och deraf föranledda bemödanden alt hämma de hufvudsakliga upphofven till immoralitelen. Här likasom annorstädes, anföres, i första rummet bland dessa, dryekenskapsbegäret. Eders Kongl. Maj:ts nådiga omsorg och aumaniugar till detsammas motverkande hafva blifvit mottagne på ett sätt, som omisskänligen visar, att en stor mängd bättre tänkande inser vigten häraf.
Jemn väl måste vidkännas skyldighet, att underhålla Gäldenärens Hustru och Barn, under det denne, i afsigt att förmås betala sin skuld, hålles bysatt, eller att underhälls-kostnaden för Gäldenärcn sjelf skall vara o b os t ärad och få bero af Domarens eller Executorns pröfning af förekommande omständigheter. Slutligen får Utskottet, i anledning af Herr Grefve Hårds Memorial, yttra , det Utskottet anser ett upplifvande af stadgandet om BysättningsTJtslags verkställandeutan hinder af anförde Besvär, icke varn af behofvet påkalhadt; hvilket dock till Riksén Högloft. Ständers vidare pröfning vördsam ligen öfvcrlemnas,. Stockholm den Augusti i,S23. LagUtjkettets Betänkande», J079 N:o 173. Antom den i4 Sept. i8a3. Riksens Högloft. Ständers Lagsamt Allmänna Besvärs• EkonomiUtskotts Betänkande ofver flere remitterade Memorialer, angående yrkad skärpning i ansvaret för Skogsäverkände. Dels till Lag samt Allmänna Besvärs oell EkonomiUtskotten gemensamt, dels till LagUtskottet enskildt hafva följande Memoriaier blifvit remitterade; Från Högloft. Ridderskapet och Adeln, 1:0 Af Herr Gripenstedt Jacob, som fästat uppmärksamheten på den högst magt* påliggande del af Statshusålhungen> som angår skogarnes vård och den husållning som med en nu mera så dyrbar egendom är vedertagen, till obotelig skada för framtiden och för efterkommande, samt ibland andre föreslagne utvägar till Skogarnes fredande och besparande för framtiden, deröfver Utskotten särskildt, i anledning af Kongl. Maj:tS Nådiga proposition, angåenea. de logo Lagutskottets Btthnkanden, re i sammanhang dermed remitterade enskilde Motioner, komma att sig utlåta, yrkat, att Lagen mot Skogsåverkan måtte skärpas och ätt stöld å den olästa Egendomen:
Maj:t behagade, uppå Statsrådets underdåniga tillstyrkan, bifalla, att nådig framställning derom skulle till Rikets Ständer göras. 44:o Hos Eders Kongl. Majit har consistorium ecclesiasticum i Upsala, uti skrifvelse den 9 Mars innevarande år, med förmälan, att amanuensen vid konsistorium Axel Johan Almqvistj hvilken, efter undergången hofrätts-examen och sedan han åren 1802—1809 tjenstgjort såsom amanuens vid consistorium academicum i Upsala, anställdes i sådan egenskap 6i vid consistorium ecclesiasticuni år 1810 och ifrån denna lid oalbrutel vid berörde tjenst arbelat med ovanlig flit, ordning och noggrannhet, kunde vid nu snart upphunnen 67 års ålder och tilltagande sjuklighet ej längre bära tjenstens trägna mödor, hvarföre han ock någon tid nödgats begagna tjenstebiträde, efter hvars aflönande den ringa arnmanuenslönen lemnade föga och till lefnadskostnaden alldeles otillräckligt öfverskott, vid sådant förhållande i underdånighet anhållit, det täcktes Eders Kongl. Maj:t, då konsistorium helt och hållet saknade medel för pensionering af bemälde sin åldrige tjensteman, hos Rikets Ständer göra nådig framställning om ett stats-anslag af 3oo r:dr banko årligen till pension åt amanuensen Ahnqvist för hans återstående lifstid, då han från sin innehafvande tjenst tager afsked. På de af consistorium ecclesiasticuni anförda skäl, anser jag mig böra i underdånighet hemställa, det Eders Kongl. Maj:t behagade af Rikets Ständer äska det för amanuensen Ahnqvist begärda pensionsbeloppet att å allmänna indragningsstaten uppföras. Denna af Statsrådets öfrige ledamöter biträdda underdåniga hemställan bifölls i nåder. 45:o
S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 156, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Stadgan den 5 Mars 1858, angående sinnessjukas behandling och vård; bifölls; N:o 157, i anledning af väakt motion om Kongl. Thealerns ställande under ministeriel styrelse; bifölls; Prut.-Uldrag den 28 Augusti 1860. 059 N:o 158, i anledning af väckt motion om upphäFvande af Kongl. Maj-.ts nådiga Reglemente för Skyddskopp-ympningen i Riket; bifölls; N:o 159, i anledning af väckt motion, rörande en ombildning af Hufvudstadens fyra femklassiga Elemenlar-läroverk; bifölls; samt Ullätande N:o 160; i anledning af Riks—Siändens skiljaktiga beslut öfver Betänkandet N:o 11 7 ; lades lill handling arne. Den 28 Augusti. Frän Högloft. Ridderskapet och Adelil. S. D. Vid föredragning af Siats-Utskottets den 25 dennes bordlagda Utlåtande N:o 159, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut uti åtskilliga frågor, rörande regleringen af utgifterna under Riks-Statens 2, 5, 4, 5, 6 oell 7 Hulvudlillar, fattade Ridderskapet oell Adeln följande beslut: 1:sta—14-:de punkterna. Voterings-propositionerna godkändes. 1b:de punkten.. Ridderskapet oell Adeln lät vid Utskottets yttrande bero. 16:de punkten. Utskottets inbjudning antogs. 17:de—21:sta punkterna. Voterings-propositionerna godkändes. Utskottets inbjudning antogs och voterings-propositionen godkändes. 060 fr ot.-UIdrag den 28 Augusti 1860. 23:dje punkten. Voterings-propositionerna godkändes. 24:de punkten. Utskottets inbjudning antogs, till följd hvaraf voterings-propositionen ansågs hafva förfallit. 25:te punkten. Voterings-propositionen godkändes.
D:o i städerna 9,668. __ qoq ■ ;>. 159,056. och inhemtas, vid jemförelse med sista femårs-berättelsen, alt folkmängden på de fem åren från och med 1836 ökat sig med 4,005 personer på landet och med 1,451 personer i städerna. I sedlighet och bildning har folket icke tilltagit under årens lopp. Väl hafva auktoriteterna sökt befordra nyttiga inrättningar, men för kommunal-instilulioner är allmogen icke böjd; inga sockne-magaziner, brandstods-bolag, förliknings-domstolar, eller andra anstalter till befrämjande af säkerhet och ordning förefinnas, utan hafva försök lill deras införande strandat mot ovilja. Här, likasom öfverallt bland en större folkmängd, äro laster och brott icke sällsporda, och lill och med besutna bönder inom vissa delar af Länet skydda de genomstrykande hofvar, hvilka åt Norrige öfverföra hvad här och i andra Län tillgripes och föryttras. Alla Svenska samhällens kräfta, bränvinet, utöfvar det skadligaste inflytande i aila rigtningar, och mängden af de laster, af hvilka Länet beklagligtvis öfverflödas, utgår från del oförnuft och den vildsinthet, dess omåttliga njutning förorsaka. Näringar, Jordbruket är ej hvad det i Bohuslän utan allt tvifvel borde vara : hufvudnäringen. Jordmånen å de små arealer, som finnas mellan de kala klipporna, är i allmänhet af utmärkt beskaffenhet, men jordbruket på så låg ståndpunkt, alt afkastningen icke på långt när uppgaT till hvad man borde vänta. Felaktigt brukningssätt, uraktlåten dikning och försummad foderväxt-odling äro hufvudsakligen föremålen lör anmärkningar mot Bohuslänningens jordbruk. Temligen allmän odling af böner och andra skidfrukter förljenar åter beröm. Allmogen älskar ej nyheters införande, älven då de äro gagneliga; Provinsen har få ståndspersoner, att föregå med exempel, och Länets hushåilnings-sällskap har hittills mera belallat sig mod bilöretag, än med jordbruket, men troligen skall nästa femårs-berättelse komma att förete lyckligare resultater.