Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om det t. ex. upgifves, att för det och det ändamålet, efter hvad flere föreg:de års erfarenhet ådagalagt, erfordras ett tillskott af cirka 6,000 r:dr, och mau med ledning häraf sedermera för framtiden vill beräkna förskottssumman, så ligger det helt tydligt för begreppet att säga, det man på förslag afsätter 6,000 r:dr i och för desse utgifter, och då upkommer ett förslagsanslag, emedan man förutsatt, att väl mindre men icke mera åtgår, och att således förslagsanslagets siffra innefattar det högsta belopp, som till utgifterne erfordras. Derföre att man icke på förhand känner utgifternes rätta belopp, har man förslagsvis beräknat dem till hvad de rimligen anses högst kunna utgöra. Så synes äfven förhållandet hafva varit uti före var ide fall, sä val hvad angår K. M:s nåd. framställning som i afseende på R. St:s i anledn. deraf fattade beslut, hvilket naturligtvis i fall ordalagen deri ieke förändras, äfven hädanefter måste ligga till grund för den tillämpning deraf, som Fullmäktige hafva att verkställa, hvaraf följden blir den att äfven hädanefter, huru stor bristen än må blifva, endast 6,000 r:dr komma alt från Riksg:s-kont. årligen utbetalas. Jag hör visserligen icke till dem, hvilka vilja bestrida Regeringen rättigheten, att genast frän Riksg:s-kont. erhålla medel till bestridande af sina utgifter, men jag vill hafva föreskriftcrne för detta verk åtminstone sådane, att jag icke försattes i obehaget att vägra medlens utbetalande, och för alt åstadkomma ett förtydligande af nämnde §, anser jag en återremiss nödig, samt anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa propos. härpå. H. Ex. Hr Frih. o. Landtmis härefter först till bifall å ifrågavar:de punkt af Utskis utlåt, framställda propos., besvarades med starka nej, blandade med ja, hvarpå II.
Jag tror det ej, emedan derigenom upkomma öfverskott, hvilka antingen till mehn för rörelse-.Capitalet ligga ofruktbar 298 Den 21 Februari i. ra i Banken oell RiksgäldsConloiret, eller ock kunna användas emot Rikets Ständers afsigt. Att hafva något öfverskott, är väl rätt, men man bör akta sig att hafva det för stort, så att man icke gifver anledning hvarken till capitalers ofruktbarhet, eller lill medels obehöriga, om icke äfven onyttiga, användande. Ur dessa skäl tager jag mig friheten anmärka åtskilliga inkomstartiklar, hvilka synas mig vara för lågt beräknade. Den första i denna cathegori, är kopparräntan. Den har, enligt officiel upgift, utgjort för de sist förflutna fem åren, år 1824: 4a9 SfS 18 Lffi 14ffi; år j825:375 Sffi iSLfg; år 1826: 338 Sffi 10 Lffi 17 ffi; år 1827: 388 Sffi; och år 1828: 38o Sffi; eller för alla fem åren ett sammanräknadt belopp af 1912 Sffi 7 Lffi 11 ffi, och således per medium för hvarje år något öfver 382 Sffi. Nu har den af Kongl. Majit blifvit beräknad att hädanefter utgå med 375 Sffi, men af StatsUtskottet endast med 35o Sffi.
Cassör m. m. 161 Rikets Ständer, om ordningen för Statsmedlens Förvaltning och Redogörelsen derföre i speciella delar, uti fullkomlig öfverensstämmelse med ordalydelsen och meningen deraf. På samma åsigter och hufvudgrund hvilar likaledes den Instruction, som Rikets Ständer, med den rätt 68 §■ Riksdags-Ordningen dertill lemnar, lör deras Revisorer vid samma Riksdag beslutade, ehuru någon expedition derå då icke följde, utan först derefter, i anledning af Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , under Riksdagen i Örebro, af Kongl, Majit gillades och utfärdades den 10 Juni 1812. Det var alltså i den tidpunct, då Grundlagarnes anda och ordalydelse borde vara lifljgast fattad, samt fullkomligast förstådd och närmast i minnet, som de, i hvad tillämpningen af det nu förevarande ämnet angår, utvecklades och för första gången gjordes gällande. Nu finnes likväl ingen paragraph i denna Instruction, för hvad den angår granskningen af Stats-Verket, som talar om andre än StatsContoirets Räkenskaper , Protocoller och Handlingar; hvaremot allt deruti, såsom hufvudsakligt föremål, syftar på en jemförelse mellan de vid Riksdag gjorde beräkningar och anslag, samt huru desse utfallit och blifvit disponerade. Så innehåller ijsta §. att Stats-Contoir et skall afgifva en berättelse om Stats - Verkets tillstånd och förvaltning, för den tid, som dd kommer att Revision undergå; så aldra §. att Revisorerne skola ega tillgång till Stats-Contoiretr Räkenskaper, och ega rätt att af Stats Bih, t Rikt-St, Prat, i Sami, I82J. l',a Band, *1 16a Ang. Granskning aj Allm. Caster m. m.
Uplästes Lag-Ulstottets Memorial af den z» Junii i anledning af samtelige Riks-Ständens äterremisi af Utskottets yttrande öfwer Riksens Högloft. Ständers Justitia Ombudsmans berättelse. Detta Memorial atföljdt af ekt transiumt af Prvlocoller, innehållande flere Ledamöters särskilte yttranden, lades pä bordet. Uplästes ett ifrän Lag.Utskotker inkommit Me» morial af den 27 Junii i anledning af Riksdagsmannen Olok Oiskons fräu Sör Tweta Westerås Län motion, att han icke kan inse grunden för det olika stadgande af Kongl. Majus Nådiga förordning af den 9 Februarii 1802, angäende stängsel skyldighet, ar dä By möter annan By uri äker eller äng, bör stängsel ä hwardera sidan uprättas' efter förmedlade hemmantalet, men äter efter inägornes Lelningsgrund wid ett lika förhällande emellan grannar och delägare inom samma by; der mätte alksä den, med rättwisa och billighet öfwerensstam mande ändring häruti ske, art hwar och en bör stänga efter sin ägodel, äfwen i den händelse, dä byar möta hwarannan med deras mage område; hwartill Den 3 Julli. 6i hwartill Utskottet, pä anförde stal, ej funnit anledning tillstyrka bifall. Lades pä bordet.
Den 16 September e. m. emot, alt den propos., som blifvit af Hr von Hartmansdorff uppgifven, blir antagen, emedan den fullkomligt instämmer med den, hvarmed jag ansett StatsUtsk. böra inkomma till RiksSttn. Enligt 56 §:n Reg.Ftn är dock tydligt och klart, att man ej kan, då en sak första gången förekommer, antaga den med ändringar, utan då anmärkn:r äro gjorda mot riktigheten af den föreslagna voter:s-propos:n, och den ej kan rent af afslås, emedan votering i förstärkt Utsk. bör äga rum, så måste väl Utsk. erhålla del af den förändring i proposm, sora man föreslår, för att med densamma liLl Stånden inkomma. Hr von Hartmansdorff: Det torde kanske vara nödigt, att jag uppger redaction af propos. sådan jag anser henne böra blifva. Jag föreslår derföre att hon må lyda sålunda: Den som vill, att för försvarsverket i allmänhet eller för Krigs-collegii departementer skall såsom bestämdt anslag uppföras 666,666 r:dr 32 sk., voterar ja; den det ej vill, nej; vinner nej, uppföres 696,000 r:dr såsom bestämdt anslag för försvarsverket i allmänhet eller Krigs-collegii departementer. Hr Rosenblad: Gillande Hr von Hartmansdorffs förslag till förändrad voter:s-propos. instämmer jag likväl alldeles med Hr Lefre'n deruti, att det lärer vara emot våra former att nu bestämma den, utan torde denna fråga böra återremitteras, och i sammanhang dermed naturligtvis äfven frågan om den särskilda propos:n i afseende på de härvid förekommande 22,5oo r:dr. Hr Frih. o.
Maj 1726 afslutades kontrakter om deras rotering; men deruti ingick endast krono-och kronoskatte-hemman, emedan R. o. Ad:s ledamöter i Halland protesterade emot att deras utsockne-hemmart skulle ingå i rotering, på grund af 10 §. R. o. Ad:s previlegier af 1723. Detta kontrakt om roteringen i Halland stadlastades den 6:te Januari 1729. Sedan upstod flera gånger fråga om att dessa hemman skulle underkastas rotering; men med anledn. af de åberopade adeliga privilegierne ledde delta icke till något resultat. Ar 1756 d. 7 Sept. förklarade K. M., i anledn. af R. St:s hemställan, att dessa hemman fortfarande skulle vid utskrifnings-penningar bibehållas, i st. f. att roteras. Och på grund häraf fortforo äfven dessa hemman att betala utskrifnings-penningar, i st. f. att vara ålagda en ständig rotering, ända till sista riksdagen. År 1810 fattade R. St. det beslut, att all oroterad jord skulle ”extra roteras”. Genom detta beslut har man sedermera, med bortkastande af ordet ”extra,” sökt vindicera saken så, att Halländska utsockne frälsehemmanen skulle åläggas ordinarie rotering men det rätta i detta förfaringssätt torde kunna betviflas. På grund af detta beslut utfärdades 1811 instruktion för komiterade, som skulle verkställa roteringen och i sammanhang dermed lät K. M. genom Dess K. Bef:h:de tillfråga de extra roleningsskyldige, om de icke skulle vilja emot t:s lindring i roteringen åtaga sig ordinarie rotering. Denna propos. blef likvist, med undantag af i Skåne, förkastad öfver hela riket. Orsaken hvarföre Skåningarne ingingo på proposm var den, att under de nära förestående krigen hoppades de, att de derigenom skulle få lindring i st. f. ökad tunga. Det var på grund af beslutet af år 1810, som utsockne frälse-hemmanen i Halland lingö sig extra rotering ålagd; men blefvo också derför 1812, genom R.
N:o 3, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, i fråga om ändring af K. förordningen deri 19 Dec. 1827, ang. grunderna och villkoren för hemmansklyfning, samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman. Hr von Rosen, Georg: Denna fråga är måhända en af de vigtigaste för den landsort derifrån jag är, hvarest liemmansklyfningen verkat till den grad, att en stor del af BondeSt. synbarligen derigenom kommit på obestånd. Jag är således glad, alt vid detta tillfälle se alt en förfaltn. kan åstadkommas, som kan hämma det så hastigt kringgripande onda. Jag delar till en stor del de åsigter, som Utslöns betänk, innehåller, och det är blott några få punkter jag önskar få förändrade. Öfverdriften i hemmansklyfning åstadkommer fattigdom. Pröfningen af huru långt hemmansklyfningen kan eller bör sträckas, hafva Utsk:n, i öfverensstämmelse med comiterades i ämnet afgifna utlåt., grundat på hemmantal. Med den lilla erfarenhet jag har, kan jag ej begripa, huru man derigenom kan få något generelt uttryck för hesuttenhet inom någon ort, ty hemmanens olika beskaffenhet synes mig göra det omöjligt att deraf hemta något normalt uttryck. Inom samma socken kan man vara besutten på olika hemmansdelar, som uti hemmantal alldeles icke motsvara hvarandra. Om man närmare betraktar delta förhållande, så synes det mig klart, att man icke kan med något siffertal bestämma förhållandet af hesuttenhet; tyden ene kan sköta sin mindre jord så att han kan hinna till välstånd, medan den andre med större jordrymd råkar i fattigdom. Detta hafva Utsk:n visserligen sökt någorlunda afhjelpa sålunda, att Konungens Bef:h:de, hvar i sitt län, i samråd med gode män af länets innevånare, föreslå för hvarje ort särskildt det minsta hemmantal, hvartill klysningen må äga rum. Jag trotsar hvarje landshöfding alt finna så;gode män i länet, att de kunna riktigt uppgöra detta.
Hufvudsakliga anledningen till dessa 2:ne års betydligare import var, att terminerne för bränvinsfabrikationen i vårt land voro så bestämda, att före höstterminens in - 40 Den 2 Juni e. m. gång inhemsk säd af Arets skord icke hann uttröskas, och att deremot massor af magasineradt Kyskt mjöl, som nyss förut från de blokerade Ryska hamnarne icke funno väg till främmande land, nu, efter biokadens uphörande, voro att tillgå till nedsatta pris. Det var en del af detta Kyska mjöl, som en värd talare, Hr Printzensköld, nyss höll oss för ögonen. — Föreskrifterna i afseende på bränningstiderna hafva sedermera undergått erforderlig förändring, hvarefter sädesinförselu nedgått till en relatif obetydlighet. Att råg ännu i någon mån införes, bör tillskrifvas dels behofvet för utsäde och dels den omständighet, att säd, som erfordras för Kronans förråd, företrädesvis måste vara af ri-torr beskaffenhet. Att tullens borttagande må, under vanliga törhäilanden, kunna inverka på varupriset inom landet, är naturligt. Likväl är det ett märkligt faktum, att medelprisen för spanmål i Stockholm året 1859 stått högre än 9 år förut, då varan ännu var med tull belagd. Sålunda var medelpriset: å hvete år 1850 17% rdr, Ar 1859 19 rdr. » råg ■ » 12% » » 12% » b korn » 9 » »12 » » hafre » 6% » » 8 % » allt riksmynt. — Att spanmälsprisen sedermera ytterligare ökat sig, är en känd sak. Hr Wolffelt har i sin af en föreg:de talare åberopade, vid Bevilln.Utsk:ts Betänk, fogade reservation uppställt en jemförelse mellan inoch utförseln af spanmål, hvars resultat icke instämmer med det sammandrag, hvilket Utsk:t bilagt sitt Betänk:de.
Jal det är visserligen sannt, men äfven Den 23 Maj. 479 om (let varit den förseglade sedeln, som afgjort frågan, så hade det dock varit Ståndets beslut. Men nu tillkommer dessutom en annan omständighet, den nemi. att, innan R. o. Ad. fattade sitt beslut i frågan, så visste man redan hvad beslut som de 2:ne Stånd, hvilka nu utfärdat inbjudningen, fattat; således kan man väl antaga att de motiver, som legat till grund för dessa Stånds beslut, ingått i beräkning hos alla dem, som kände till denna sak. Detta stärker ännu mera den åsigten att inbjudningen icke bör föranleda någon ändring i R. o. Ad:s beslut. Hvad sjelfva saken beträffar, så kan jag aldrig gilla hvarken att en enskild man eller en kommun använder en betydlig summa penningar, utan att deraf hafva någon bestämd fördel. Här är det fråga om att anslå en million till ett företag, som icke skulle gifva någon slags ränta innan nästa riksdag, ty förberedande åtgärder kunna väl lätta arbetets utförande, men kunna icke gifva någon vinst. När man lånar penningar och betalar ränta lör dem, så bör man väl använda dem så, att man så fort som möjligt får någon ränta igen. Det enda skäl, som jag hört uppgifvas, hvarför man skulle anslå denna million, är det, att man vill undvika att frågan vidare diskuteras vid en kommande riksdag. -lag, som bor uti Carlskrona, kan naturligtvis icke hafva något enskildt intresse al att den ifrågav:de jernvägen går i den ena eller den andra riktningen. Jag har icke en gång varit i Sala och känner icke till den bygden annorlunda än genom skrifter och tal; men jag har den fullkomliga öfvertygelse!) att all sannings natur är att segra i längden, och att ingen sak, som hvilar på riktiga och säkra grunder, kan förlora på en större utredning och vidlyftigare undersökning, och tror således att för landets bästa någon förlust icke kan uppstå derigenom att R. St:r hinna att betänka sig i 3 år, innan beslut fattas om rigtningen af denna bana. Det förefaller mig nästan som ville man förebygga sanningens utredande, genom att icke gifva den tid att komma fram. Jag kan icke gilla att R.
Stats anslag härtill dess mer nödvändig, som, efter hvad ofvanberördtär, kostnaderne för Fångars skjuts och underhåll, redan före nya Fångforslings och bevaknings anstalten betydligt öfversteg» *48o Stats-Utskottets Betänkanden. det nu å stat uppförde belopp ; men då-, utom de af denne reglering föranledde oundviklige tillökningar, utgifterne i vis;e orler synas hafva genom en i verkställigheten för vida sträckt beräkning, förorsakat stöl re kostnad, än vid en noggrannare tillämpning af föreskrifterne må vara erforderlig, samt Utskottet med anledning af förhållandet för 182F, då enligt inhemtad förslags uppgift, desse kostnader uppgått till omkring 15o,000 R:dr, förmodar att en betydligare minskning häraf må kunna ega rum emot hvad år 1820 åtgått, sedan den förbättrade forslings och bevaknings anstalten kommit i ordning och tillfällen för rymningar sålunda äro förekom» ne, hvarigenom antalet af de Arrestanler som skola föras till ransakning och bestraffning måste inskränkas; så har Utskottet trodt, att en tillökning af 45,000 R:dr må blifva tillräcklig och föreslår alltså, att förra anslagssumman förhöjes från 55,000 till too,ooo R:dr samt att Riksens Ständer derjemte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, om vidtagande af de åtgärder, som finnas lämplige till utgifternes möjliga inskränkning, men på att förena med ändamålets behöriga uppfyllande: Ankommande det efter Utskottets tanka, i synnerhet på Kongl,Maj;t Befallninghafvande, att, med i» agttagande häraf, uppgifva och föreslå de utvägar som kunna leda till kostnadernes minski ing samt att i verkställigheten tillse det föreikrifterne följa» $- och synes i detta Stats-Utskottets Betänkanden. i/fSl hänseende, uDpmärksamhet böra fästas vid följande omständigheter: Att till den ordinarie Fångföringen icke må, utom i särskildte oundviklige fall, begagnas andre an de med årlig
Men när Flabbe också ville börja med sitt Herr Hugo, Herr Hugo, så tillstår jag att jag litet allvarsamt brände af honom. Hvad behöfver jag vara Herr Hugo för hela verlden? Bland åtskilligt annat, som f. d. Herrn på Råbäcken påbörjar mig, är också det, att hafva påfunnit den så högst affecterade titeln till hans bok: Fria Fantasier, hvilka, betraktade såsom ett Helt, af Herr Hugo Löwenstjerna stundom kallades Törnrosens Bok, stundom en irrande Hind. Romaunter. Jag, kalla en samling af noveller för ”en irrande Hind” – för ”Romaunter.” Nej tack: Hugo Löwenstjerna talar vanligt menniskospråk, han. Namnet ”Törnrosens Bok” kan jag på sin höjd vidkännas. För ingen, anmärkte Henrik, lärer dock, enligt hvad jag hörde i Upsala, denna titel varit en större Gräuel än för framlidne Professor Törnros. Hans fina smak stötte sig icke blott, liksom Pappa, vid det affekterade deri, utan den medförde också för honom det särskilda obehaget, att, hvar han kom i landsorterna, bli öfverhopad med frågor om dessa skrifter, och redovisningar för åtskilliga der befintliga satser, för hvilka han var obenägen att åtaga sig ansvar. Man tog nemligen för afgjordt, att Törnrosens Böcker voro skrifne af Törnrosen sjelf. Näst titeln förtröto honom mest de många falska accenterna på grekiska och andra utländska namn. De sednast utkomna volumerna heta likväl nu rätt och slätt ”Törnrosens Bok”; men ”den irrande Hinden” och ”Romaunterne” ser man inte mer till, anmärkte Rudolfina. Deri har Richard också gjort klokt, liksom deruti att han bortlagt att skrifva så ”knakig” vers som i Alvina och Vargens Dotter, eller rättare, vers som icke är vers. Men apropos, mina vänner, kunnen J säga mig, hvarföre Richard gifvit mitt bruk namn af Jagtslott? Förmodligen derföre, att denna benämning är vackrare och mera romantisk.
Derest de nu föreslagne hufvudpunkter af Rikets Ständer gillas, hlifverdet i sammanhang med reglementarisk» före - Banco-Uthkottets Betankande kY.o 4g29 drifterna, ämne för serskilt öfvervägande, om oell på hvad sätt den förhöjda räntan må från någon viss tid kunna göras gällande, ’ äfven i afseende å de lån uppå Bankens egna Obligationer, som redan finnas utestående till belopp af något mera än R:dr 412>000» enligt hvad ofvan är uppgifvet. En utväg dertill skulle tilläfventyrs kunna finnas i den uppsägnings-rättighet på 6 veckor, sorn Banken i de äldre skuldförbindelserne liar sig förbehållen, samt i den bestämda förfallotid af 5 till 10 år, hvarå de nyare blifvit ställda. Dessa lån torde eljest för det mesta ej återbetalas, ulan komma alt qvarstå mot den lägre ränta, som vid utgifvandet var föreskrifven, Men å en annan sida är en uppsägningsåtgärd, hvarigenom Innehafvarne skulle åläggas att för ett, i silfver eller dess värde ursprungligen långifvet, Capital, mot deras vilja, laga betalning och dervid åtnöjas med Numerairen i BancoSedlar, ej eller utan sin betänklighet. 3:o Lån på Jern, Koppar och Effecter. I samband med denna del af låne-rörelsen, är till Banco-Ulskottet remitteradt från Vällofl. Borgare-Ståndet: a') Under den 4 förlidne December, 3© B ane o-Utskottets Betänkande IY.-0 49- ett memorial af Herr J. Lamberg, angående så beskaffad förändring i reglementariska föreskrifterne för utlåning på Jern och EfFecter viel Götheborgs Låne-Contoir, att, likasom i Stockholm tillgår, belåning finge ega rum mot ansvarighet endast af vågbetjeningen, utan alt panternes omlindning med snöre och försegling med Magistratens Sigill vidare komme att derstädes fordras. b) Under den 17 December, ett memorial af Herr B. H.
Från Högv. Pueste-Ståndet. S. D. Föredrogs Bevillnings-Utskottets betänkande, N;o 12, angående Tullbe villningen. Härvid förekommo följande: Sid. 32, hade Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer, att, med fästadt hufvudsakligt afseende å innehållet af Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Skrifvelse af den 6 sistlidne Augusti, vidblifva grunderna för nu gällande Tulltaxa m. m.: Ståndet, som beslutat att genomgå detta betänkande punktvis och i hela dess följd, fann, i afseende på detta tillstyrkande, någon dess åtgärd icke erforderlig; Sid. 33, Prot.-Utdrag, den 8 Januari 18 /i. 505 Sid. 33, iiade Utskottet hemställt, att Rikets Ständer ville biträda Kongl. MajUs Nådiga framställning om bibehållande af nuvarande tullbeslämmeisel på spanmål till slutet af år 1847: Denna hemställan blef af Ståndet godkänd med den förändring allena, att införselstullen å hvete borde höjas till 3 R:dr å tunnan; och gillade Ståndet för öfrigt hvad Utskottet i sammanhang härmed föreslagit, att Rikets Ständer ville medgifva, att den tullinkomst, sorn för utländsk spanmål under tiden inflyter, varder öfveriemnad till Kongl. Majlis disposition för att användas till undsättning åt inbyggare i de orter, sorn af miss vext hemsökas. Vidare godkände Ståndet hvad Utskottet, sid. 33, ytterligare föreslagit, att Rikets Ständer ville, med erkännande af Kongl. Majus rätt, i afseende på förhuds utfärdande mot ineller utförsel af varor, besluta, att älven å de artiklar, som fortfarande komma att förblifva förbudne, tullafgifter böra utsättas, för att icke, genom bristande tull bestämmelser, något band må läggas på Kongl. Majlis rätt, att förbuden upphäfva, och att i sådant afseende må antagas de eventueia bestämmelser, sorn af Rikets sist församlade Ständer å dessa artiklar stadgades.
P. 4p—* om Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens memorial med förslog till voterings-proposition i fråga om dispositionen af KronoSkogarne. P. 5o. — om ConstitulionsUlskoltcts memorial, rörande sättet till slutliga behandlingen af frågan, rörande omsättningsbeloppet för DisconlLån. P. 5o. -— om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets memorial, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut i frågan, rörande yrkadt upphäfvande af de nu stadgade böter för dem, som förfallolöst uteblifva från Ivrono-Uppbörds - 474 stämmor och de af RegementsSkrifvare utsatte Uppbördsmöte]!. P. 5o. — om Statsutskottets Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets yttrande i frågan om utdelning af Ridderskapets och Adelns Protocoll vid 1817 och 1818 årens Riksdag. P. 5i. — om Hedervärda BondeStåndets ProtocollsUtdrag rörande yrkadt yttrande i afseende på sättet att besvara återremiss då Betänkandet af 3:ne Stånd blifvit bifallit. P. 52. — om Hedervärda BondeStåndets ProtocollsUtdrag rörande maximi-beloppet för fastighetslån å landet. P. 53. — om Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Utlåtande i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande rörande undersökning af de civile Läroverkens närvarande beskaffenhet. P. 160.—-om Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottens Betänkande, angående en ny Författning emot Lurendrägeri och Tullförsnillning. P. 172. — om Förstärkta BancoUtskottets memorial, med anmälan om verkstäld omröstning angående de föreslagne Reglementariske föreskrifterne rörande OdlingsLån. P. 172. — om LagUtskottets Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående behörig