Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag sar den äran färesta ak lagaständstiden nu utsattas til Et ar fran det färsta. Lag-u>skottet har wislige» prostÄsrar en tid af »»»gefärligen Et ar i de orter, der Tiva eiler Et Ting hällas. Jag kan ej begripa, hwarföre ej alls Tordeman skulle en lika lang tid kil godo njuta; och hemställer alitsa at, ehwad Tingen hällas En, Twa eller Tre gänger om äret, lagastandstiden alltid mätte blifwa ungefärligen Et är. Grefwe kalks, vi 6 kl ris. I de orter der Tre Ting hällas om äret, har LagfarlStiden alltid waru »astan halsten korrtare, än pä de ställen, der endast Twä eller Et Ting warit. Lag-Utskottet har warit sorgfälligt at göra den fordrade Lagfärändringen enstammig med hw.-d Lagen i öfrigt föreskrifwer; och olikheten i färewarande ämne blifwer nu icke annan, än den sedan :7Z4 warit. Friherre ko)S, kris Modins kori. D ä Lsg-Ucstottek föreslagit en längre tid för Bördesman i de orter som endast hafwa Twa eller Ec Ting ärligen, har det hast afseende pä den mindre folkmängd, mindre snar gemenskap och följakteligeu mindre tilgangar för en Bördesman, som bära kujoneras i de orter, som ej hafwa Tre Ting om äret. Herr vvillebranst, krsäric. A staga» om tidcst til Bördesklanders anställande, i de orter der Trcnne Ting ärligen hällas, har jag i Lag-Utskot» tet i sä matto warit af skilljaktig tanka, at jag ansett Bördcskillings nedsättande wid Tredje Tinget icke tjena til fortvarande af BördemanS rätt, sä wida icke laga stämning föregått.
I afseende på folkets lynne, bildning, sedlighet, konst och näringsflit samt välmåga, anser sig Öfver-Ståthållare-Embetet icke hafva anledning tili ändring i det omdöme, som i de håda sednaste femårsherättelserne blifvit afgifvet, nemligen, att, ehuru obestridligt är, att folkets upplysning och bildning äfven under denna tid varit med allvar omfattade och främjade, samt att konst och näringsflit i många delar utvecklats, synas dock sedligheten samt aktningen för lag och ordning hafva aftagit och välmågan i allmänhet vara förminskad, hvilket sednare, att dömma efter de längre fram i denna berättelse förekommande upplysningar om näringarnes tillstånd, särdeles tyckes vara fallet med handtverkerierna. Bland den lägre folkklassen har sjelfsvåld, lättja, sedeförderf och fattigdom alltmera utbredt sig och stadens fattigvård har för hvarje år för att kunna hämma tiggerierne och bispringa Af Poliskammarens arbetsförteckningar upplyses, att de gröfre brottmålen, som derifrån blifvit hänskjutna till domstolarne, hafva utgjort: Mord och Mordbrand. FörfalskStölder och Summa. Dråp. ningar. Snatterier. Till ansvar för fylleri hafva i Poliskammaren blifvit fällde: Vid jemförelse af ofvanstående uppgift å de gröfre brottmålen med innehållet af sednaste femårsberättelsen visar sig väl att desamma något minskats, men derempt har medeltalet af de för fylleri bötfällde varit större än 1843—1847, hvilket synes utvisa att fyllerilasten ännu beklagligtvis icke är i aftagande. blifvit tagen i större anspråk de mest nödlidande. 7 lil. Nnrinytir, 1 afseende på de såsom föremål för femårsberättelserna uppgifne frågor, pä hvilka näringsfång
Prof. vid IS5S tiis Riksd. 2 ÄTOCKHOI.Mf TYROGRAKISKA FÖRERINGKIVS BOKTRYCKERI 1858. BILAGA TILL HÖGLOFL. RIDDERSKAPET OCH ADELNS PROTOKOLL VID RIKSDAGEN ÅREN 1856—1857. Hörsamstc Memorial. Till åtlydnad af föreskriften uti 15 g af den för RiddarhusDirektionen utfärdade Instruktion, får Direktionen härmed äran till Högloff Ridd. och Adeln afgifva berättelse om hvad vid Riddarbusoch Adeliga Jungfru-stifts-ärendernes förvaltning sedan sista Riksdag sig tilldragit; dervid Direktionen, i afseende på de förhållanden, som icke äro af någon allmännare beskaffenhet och derföre icke ansetts böra i denna berättelse omnämnas, vördsamt åberopar sina protokoller, handlingar och räkenskaper, hvilka skola öfverlemnas till Riddarhus-Utskottets granskning. § 1. I fråga om de i 1 g af Direktionens sista Riksdags-berättelse omnämnde kassors och fonders tillgångar och fordringar, hafva jemlikt hosfogade sammandrag af Räkenskaperne för åren 1853, 1854 och 1855, de förändringar egt rum, som följande jemförelse utvisar: Behållning enligt Behållning enligt 1852 ars bokslut. 185f> års bokslut. Banko. Banko. Ii: dr sk. rst K:dr sk. rst. Direktionen tillhanda, vid sisth års slut uppgingo för Gyllenbååtska fonden till 2,050 R:dr, för den Qveckfeltska till 30,157 R:dr 22 sk. 10 rst. samt för den Sölfverbergska till 15,387 R:dr 29 sk. 8 rst., allt Banko. I afseende på förenämnde behållningar bör dock anmärkas, dels att uti Stråleska fonden fortfarande finnes inberäknad en summa af 2,200 R:dr som icke egentligen tillhörer denna fond, men enligt
Jastitie-departenienlet N:o 19 af den 26 Oktober 1844, angående tillhandahållande af gesällböcker (9°); N:o 60 af den 11 Januari 1845, angående skärpta kontroller i afseende på kyrkoböckers förande m. m. (18); N:o 135 af den 1 Mars 1845, angående en del i Krigslagarne antagna straff (33); och ]N:o 240 af den 24 Maj 1845, angående åtgärder för utveckling af frågan om nalional-represenlationens ombildning (58); hos Kongl. Landt'för svar s-departementet N:o 154 af den 5 April 1845, i hvad denna skrifvelse afser inqvarleringen i de Skånska städerna (74); och ]Nr:o 182 af den 15 Maj 1845, angående åtskilliga rusthåll inom Westmanlands län ålagd dagsverksskyldighet (79); *) Det här och i följande punkter sist utsatta siffertal utvisar den nummer, under hvilken hvarje skrifvelse igenfinnes i Bilagorna till denna Embetsberättelse. 72 //. St. Just. Ombudsm. Emb.-Bcrättelse den 15 JSov. 1847. hos Kongl. Sj oför svar s-departementet N:o 228 af den 23 Maj 1845, om förändrad beräkningsgrund för bålsmans-vakansafgift af nyroterad jord inom Blekinge län (87); hos Kongl. Civil-departementet
Af denna anleda, anser jag nödvändigt, att flugan förekommer ju förr dess hellie till afgörande; men som jag vill, i hvad som ar rätt, gifva mina motståndare rätt, vill jag ej bestrida, alt det kati vara någon nnledn. för R. o. Ad. att önska, om sådant kan ske utan ett alltför långt uppskof, alt inhemta den mening, sun BondeSt. och BorgareSt. derom kati aflåta, efter StatsUlskts betänk, verkligen innehåller en hemställan, en förfiågan på grund af R. o. Ad:s remiss, huruvida dessa Stånd i ett eller annat afseende skulle vilja lorina sig med R. o. Ad. På dessa skäl lager jag mig friheten hemställa, att den aude Iväg' må äga ruin, att R. o. Ad. nå besluta, ali definitivt företaga detta ärende till afgörande i dag åtta dagar till, och tillika anmoda Hr Landtm., alt i Talmans-confereucen gifva Borgineoch BondeStrns Talmän tillkänna, att R. o. Ad. önskar, alt detta ärende 71 Den 4 November f. m. måtte af deras Stånd, om möjligt är, i nästa plenum afgöras, på ilet alt R. o. Ad., när frågan hos dem förekommer till definitivt beslut, måtte blifva i tillfälle att inhemta borgareoch BondeSCns beslut i anledn. af den hemställan, som StalsUtsk. gjort till dessa håda Stånd. Gr. Frölich: I förbigående vill jag blott svara Hr Lefre'n, att jag alltför val känner, att menlalreservalioner äga rum, men att menlalreservalioner plägar man behålla för sig sjelf, och det är en stor grad af uppriktighet att högt uttala deni. — Hvad för resten sjelfva hufvudsaken beträffar, så är det visst en ganska conciliatorisk utväg, som Gr. Posse föreslagit, öfverensstämmande hufvudsakligen med hvad Frih.
St:rs Just.-Ombudsmans motion i afseende på kärande parts skyldighet att gifva vederparten del af uppskofs-beslut; N:o 50, i ani. af återremiss af Lag-Utsk:ts Betänk. N:o 24, öfver väckta motioner om förändrade stadganden Den 12 Maj f. m. 245 i afseende på vilkoren för rättighet att fullfölja mål hos Hofrätterna och Högsta domstolen; Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: N:o 9, i ani. af väckta motioner om förändring af gällande stadganden ang:de skyldighet för prest att från predikstolen uppläsa allmänna författningar och kungörelser m. m.; N:o 10, i ani. af väckta motioner ang:de ändringar i gällande föreskrifter rörande hemmansklyfning; samt N:o 11, i ani. af väckt motion om ändring af 28:de kap. l:sta §:n Byggninga-balken, i fråga om afståndet mellan gästgifvaregärdar. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum, kl 6 e. m. Vid föredragning af Stats-Utsk:ts d. 9 dennes bordlagda Mein. N:o 81, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut uti åtskilliga frågor, rörande regleringen af utgifterna under Riksstatens 6:te Hufvudtitel, godkände R. o. Ad. de i irsta och 2:dra punkterna föreslagna voteringsproposrna och lade Menut i öfrigt till handlingarne. Fortsattes föredragningen af sammansatta Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 1, ang:de vilkoren för bränvins tillverkning. § 3, tillkännagafs vara oförändrad. § 4. Utskrts första hemställan. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: För min del kan jag icke medgifva, att förev:de förslag är välbetänkt.
Seraf följande: Utdrag af Protocollck hällit hos det Hederwärda Bonde-Stän» Sländct drn 12 December 1809. S. D. Wid yppad staga om Bcmdc-SländekS underskrift ä den Watacr, som innefattar Riksens Hög» lös!. Ständers Beftut angående Hans Höghet Prins (snkisanE ^vov8'rs utwäkjande till Swea RikeS Kron,Prins, har Bonde Ständet sä^wal i anseende till del uttryck, som uti samma Malack befinns?, arr R'» ket skulle styraS efter Regeringsformens af den 6 Ju» nii 1809, bokstaflig» Föreskrift, som ock med hermad anledning af den mening, rörande Ständers förbehälst som i Högloft. Ridderjkapeks och Adelns Prokocoll ken 27 och 28 Junii förekommer, nu ytterligare såsom ett kraftigt wilkor för samma förbehåll, härigenom m>d fullkomligt Åberopande as de anmärkningar emot Regs» rinqs-Formens ng § och wista andra delar, hwilka ä Stänkets sida förut denna Riksdag gjorde ärv, wes lat reserwera dest oföränderliga mening och beslut, att ofwannämde uttryck icke pä »ägor sätt mä anses lig» ga Bonde-Ständet i wägen för dest pästäende, att sä jsragawarande anmärkningar behörigen afgjord»; äsweusym alt i likhet med hwad Ständer tillförene stadgat, delta mätte uti Riksdags, Bestunl formeligen ward» till Bonde-SrändetS stygd och säkerhet intagit. Bonde-Ständet, som för uppehållit Med Walae rcus - 654 Dm rr December. rens underskrift icke ha t annan anledning, utbeder sig häröfwer Dest Respcctive Mcd-Ständs wälwilliga Utlåtande, om möiligt wore denna dag. vt Supra. Lx?rotoeo!!o §.
Madängsholm med 2 knippoch 1 spikhammare samt uppgifvet försäljningsvärde, hvilket nedgått ifrån 1,440 R:dr för 96 centner manufakturgods år 1856 till 800 R:dr för 53 centner år 1860; Annefors med 2 knippoch 3 spikharnrar samt ett försäljningsvärde, som år 1856 utgjorde 19,204 R:dr för 945 centner och år 1860 16,957 R:dr för 875 centner; Tunarp med 1 redskapshammare eller s. k. vattenslägga, hvarest årliga tillverkningen, som ej kunnat bestämdt uppgifvas, uppskattats till 100 centner med en arbetsvinst af 3 R:dr på hvarje centner; Slättäng, hvarest vid en vattenslägga tillverkas årligen omkring 50 centner gods med enahanda 3 R:drs arbetsvinst per centner, varande detta verk i förfallet skick; samt Källebacken med redskapshammare, hvarest årligen förarbetas omkring 150 centner gammalt jern med lika arbetsvinst, som ofvan är nämndt. Stångjernshammaren vid Källefall har under perioden varit nedlagd. Kopparhammaren vid Källefall har deremot varit i gång med årligt tillverkningsvärde af ungefär 3,900 Rxlr. Kopparhammaren vid Sätersfors har högst obetydligt begagnats, och något värde å hvad der tillverkats kan ej uppgifvas. Den personal, som af jernhandteringen är upptagen, finnes antecknad uti tab. N:o 7. Af ofvanstående redogörelse för tillverkningen, hvilken dels afsättes inom länet, dels vågföres i Göteborg, inhemtas de vexlingar, som denna näringsgren varit underkastad. Den vid åtskilliga bruk inträffade minskning i tillverkningsqvantiteten åren 1858 och 1859 härledde sig från brist på driftvatten. Transporterna ombesörjas i allmänhet å bruken angränsande vattendrag eller ock på axel till närmaste kanalstationer och sedermera sjöledes till Göteborg.
Potatoes Strumpor, Linne och Ylle Säckar, nya tomma Trädvaror, ej specificerade, mer eller mind arbetade Wäfnader, Bomulls, Cambric, till och med Shawlar Koppar D:o Mjöl af vegetabilier irie arbe-^j qvart. bredd D:o d:o d:o af större bredd D:o d:o faconerade Dukar och under 6: 32. värde per st. D:o d:o Dräll och Damask . D:o d:o Canfas D:o d:o Lärft D:o d:o Halsoch Näsdukar 'Summa 18 3 1- 1832- Qvantiteter. 1 Tullvärde. Tullbelopp. Qvantiteter. Tullvärde. St. brot. 5 Sami. t Afd. Hör till Beiiilln. Utsk, Het. om Tulltaxan r K' Cj, '■ ’• ?.-•' ’ • i,t - . 'i-i/v. V 1 ■v ■ ;. '?•:< ' ' . ■: '• (Fortsättning *f Bevillnings-Ulskoltets vid förra. Riksdagen Tab. Litt. B). Vid jemförelse emellan Rikets Högloft. Ständers vid i83o års Riksdag upprättade Förslag till Tulltaxa och den Taxa för tullafgifterne, som af Kongl. Maj:t blifvit i Nåder fastställd den i4 Augusti samma år, befinnas i den senare följande varor åsatte lägre afgifter, än förslaget upptager. Ben, ej Hvalfiskoch Elfenben, oarbetade Benspån Bensvarf, Benkol eller Bister Boksvärta Bomull Bränvin af Säd och Potatoes (ej Gcnie'vre) h 12 gr. styrka deröfver Böcker på Svenska, tryckte Qvantitet för Tullberäk - Införsels-tull enligt Försla - enligt Taxan. Utförsels-tull enligt Forsla-j enligt w Deglar Dun: Ejder Filar (Fnstrumenter-bandtverks) Fisk: Sill siler A Tunt Formar, krukor och pottor för Sockerbruken Färger:
Uti Herrar von Köchs och Murens ofvan omförmälda motioner angående allmän tullfrihet vid export har till stöd för bifall till deras derom framställda förslag blifvit åberopadt, af den förre, att då ben och lumpor i allmänhet uppsamlades af endast de mycket fattige, den derå stadgade utförselstull verkade till förminskad inkomst för dem, — att tullen å malm hindrade grufveoch jord egare att tillgodogöra sin egendom och ledde till minskad sysselsättning för arbetaren, samt qvarstode, jemte tullen å tackjern, såsom en qvarlefva af obehörigt, obehöfligt och godtyckligt förmynderskap öfver näringarna; •— att tullen å garud koppar icke kunde rättfärdigas, sedan den å stångjern blifvit borttagen, och att den höga utförselsafgiften å råkoppar, som äfven qvarstode från näringarnas omyndighetstid, borde falla med tullen å tackjern; samt slutligen att ut förselstullen å de trädvaror, som ännu vore med sådan belagda, icke heller hade annat berättigande än det i allmänhet nu alldeles onödiga förmynderskapet för näringarna, — med de flera skäl för borttagandet äfven af denna afgift, som af den tryckta motionen inhemtas; och har Herr Murén åberopat, hvad redan här ofvan förekommer, att den tull, som ålägges landets produkter vid utförsel, icke drabbar den utländska konsumenten, utan i stället utgör en skatt på den inhemska produktionen, och att de få hos oss ännu qvarvarande afgiftsbestäinmclser för varu-utförsel icke bibehållits i beskattnings-ändamål, utan endast utgjorde en lemning af den föråldrade föreställningen att medelst tulltaxan reglera industrien, — samt för deras borttagande ansett ytterligare skäl före finnas i den minskning uti bevakningskostnaden, som derigenom skulle beredas, och den tid, som besparades tullpersonalen till användande i stället å en omsorgsfullare bevakning af införseln. Men utom hvad sålunda blifvit föreslaget och yrkadt om en allmän tullfrihet vid varuexport, hafva följande motioner blifvit väckta och till Utskottet remitterade rörande vissa af de i utförselstarifen såsom tullpligtige förekommande artiklarna nemligen: af G.
Den a Maj f. m. >7 Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Jag får bestrida Frih. Cederströms reservationsvis till prot. yttrade åsigt, alt utlåt, icke skulle kunna föredragas och afgöras punktvis. Grundlagen talar nemi. i detta fall icke om annat än Utsk:ns förslag. Förslag och utlåt, äro ej synonyma. Förslag ar hvar och en fråga, som i och för sig sjelf utgör något helt. Sålunda innefattar förevar, utlåt, flera sådana förslag. Förslag är således ett mera inskränkt begrepp i förhållande till ordet u 11 å ta n d e såsom mera allmänt. Det vore således en tolkning af grundlagen, stridande mot Svenska språkbruket, om man komme derhän, att det skulle vara Ståndet förment att hvart för sig afgöra flera förslag, derföre att de blifvit framstäldta under gemensam rubrik af utlåtande. Sådant är äfven stridande mot den praxis, som i andra Stånd ägt rum under sistl. riksdag. Inom BorgareSt. afgjordes nemi. utlåt, om statsregleringen punktvis. Jag vill icke yrka propus, på min sats, emedan det är likgiiltigt, om föredragningen sker punktvis eller utlåt, förekommer i sin helhet; utan har jag endast reservationsvis till prot. velat yttra detta. Frih. Cederström: Till bemötande af den siste värde talarens påstående, anser jag mig blott behöfva uppläsa rubriken på StalsUtsk:s utlåt. N:o 4°- De*1 lyder sålunda: "Utlåt. ang:de regleringen af utgifterna under riksstalens "andra hufvudtitel.” Det är således stats-regleringen, som nu, under sin särskilda sub-litel i detta betänk., är under It o. Ad:s pröfning. Hr Frih. o.
Lag-Utskottet har ifrån Hedervärda Bonde-Ståndet erhållit remiss å ett utaf Riksdagsfullmägtigen Olof Olofsson från Östergöthland afgifvet memorial, hvaruti han, med erinran derom, att Konungens Befallningshafvande plägade, utan gäldenärs förutgångna hörande, utfärda vilkorliga resolutioner till utmätning för skulder, som grundade sig på auetions-inrop och dylikt, förmält sig icke vilja bestrida fortfarande af detta bruk, hvilket vore förenadt med många fördelar, ehuru det också hade sina olägenheter så väl för gäldenär, som, om han orättvist hemsöktes med utmätning, måste blifva kärande i stället för svarande part, som ock för fördringsegare, derigenom att utmätning, hvilken skett i följd af en sådan resolution, efter Motionairens förmenande, icke medförde förmonsrätt till betalning vid uppstående concurs; men då för närvarande icke funnes någon Författning, som antingen förbjuder eller tillåter ifrågavarande behandling af skuldfordringsmål, trodde Motionairen sig böra yrka, det en sådan Författning måtte utfärdas, och att, derest behandlingssättet medgåfve, såsom, efter hans förmenande, vore nödigt och nyttigt, samma Författning måtte stadga, hvilka föreskrifter böra i en sådan resolution meddelas gäldenären, till iakttagande af sin rätt, i händelse han obehörigen fordrades och hemsöktes med utmätning} i hvilket afseende nu på olika orter plä - Lag-Utskottets Betänkande, N:o 47. 11 gade på olika sätt förfaras; och har i denna framställning Riksdagsfullmägtigen Peter Pehrsson från Calmar Län jemväl instämt.
Om således R. o. Ad. icke finner för godt att bifalla Betänk, sådant det är, så bör detsamma återförvisas, och jag förmodar, att Hr Gr. o. Landtm, vägrar propps, på ändring i detta Betänk., utan att det förut varit till Utsk. äterförvisadt. Gr. Lagerbjelke: Anlednm hvarföre jag ansåg mig kunna redan vid denna föredragning begära beslut till förändring af hvad StatsUtsk; föreslagit, var den, att, såsom jag tror mig veta, RiksStin vid flera föregide tillfällen ansett alt dylika beslut ang:de utbetalningar af Riksdagskostnadsmedel kunde betraktas endast, såsom en verkställighet af besluten, ang:de dessa medels användande. Jag medgifver likväl, att frågan kan vara tvetydig, då man läser den 69:de §:n, och jag vill derföre icke vidare yrka på beslut om någon förändring uti hvad StatsUtsk. föreslagit, utan endast vördsamt anhålla om återremiss. Hr Gr. o. Land inus härefter först lill bifall och sedan till återremiss framställde propos:r besvarades med blandade Ja och Nej; hvarpå Gr. Lagerbjelke anmälde sig och yttrade: Med anledn. af en uplysning, som Ordf:den för Riksg:sAfdehn i StatsUtsk. enskildt gifvit mig, så nödgas jag, ehuru ogerna, afstå från min begäran om återremiss. Uppå sedermera förnyad propos. biföll R. o. Ad. StatsUtsk:s förevar:de Utlåt. Föredrogs och bifölls Bevilln:sUtsk:s den 30 sisth November på bordet lagda Betänk. N:o 35, med förslag till Bevilln:s-summans fördelning. Föredrogs och bifölls BaukoUtsk:s den 30 sisth November på bordet lagda Mern. N:o 95, om kungörande af åtskilliga föreskrifter i BunkoReglementet. Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran at flera ledamöter, LagUtsk:s den 30 sisth November på bordet lagde Utlåt, och Betänk.:
Att ehuru föreskriften om lånebeloppets förminskning syntes hafva för afsigt en berömlig omtanka för Allmogens bästa, under förmodan att lånefonden dymedelst kommeait mera spridas till egare af smärre hemmansdelar, vore det å andra sidan mindre billigt, att sålunda från lån-tillgången utestänga större Possessionaten sorn för lånen kunna ställa rnång. dubbel säkerhet. Om det förra maximum Gooo Bidr, eiler måhända något derueder antogeä» Banco-Uiskoitets Betänkanderi. 411 vöre en tjenlig medelväg följd, och inan kunde da vara säker att hela ljineanslaget utginge till sitt bestämda ändamål, hvilket möjligen kunde förfelas om lånesökander egentligen skulle påräknas bland de jordegare, sorn hafva mindre fastigheter; isynnerhet om hardt silfver ovilkorligen skulle vid betalningarne erläggas Försigtigheten fordrade åtminstone det tillägg, i afseende på medlens spridande i allmänna rörelsen, att, om vid något års utgång finnas skulle, att hela anslaget ej blifvit i låneväg utlemnadt, större lån hurde få under följande året utgå, dock i intet fall öfver 6000 R:dr. Af hvad sålunda blifvit anfördt, tror Ut« skottet sig ej ega skälig anledning att frångå dess förut gifne tillstyrkan. Då det för Utskottet synes ovedersägligt, att de ifrågavarande lånen i sjelfva verket under nuvarande ställning och så länge VexelGoursen eller silfverpriset ej uppgått till 144 sk. i Raneosedlar för en Specie Riksdaler, höra anses ann» mera förmånliga än Ranquens förut utgifne fastighetslån, måste ock efter Utskottets tanka vara en gifven följd., att begagnandet af en dylik på allmän bekostnad lemnad förmån, ej bör vara inskränkt till några få individuel utan så vidt möjligt stå öppet för flera. Att fonden i brist af lånsökande skulle blifva obegagnad, är ingen anledning förmoda; heldst den beräkning och jemnförelse, som af en Värd Ledamot blifvit uppställd i afseende på de sedan sista Riksdag utgifne, och 4-15 Banm-Utskattets
BondeStåndet ingifvet Memorial, som lill Lagutskottet blif - LagUtskotttts Bctänhanden. 57 vit remitteradt, har RiksdagsFullmägtigen Börje Pehrsson, från Bohus Län andragit: att ehuru minskning i utskylder och allmänna Besvär äro de egentliga fördelar, hvilka genom förmedling borde tillkomma ett Hemman, ocb de Hemman inom Wette och Tanums Härader, hvilka blifvit förmedlade, jemväl fått tillgodonjuta motsvarande afkortning af Jordeboksräntor och öfrig till Staten utgående beskattning, måste de dock ännu efter oförmedlade Hemmantalet underhålla allmänna vägarne , Prestgårds-, Kyrkosamt Tingshusbyggnader. I afteende på väghållningen stadgar väl Kongl. Brefvet den 22 September 1790, att förmedlade Hemman vid vägdelningar skola njuta deras förmedling till godo; men någon sådan delning har inom ofvannämnde ort, ehuru för flere år sedan påbörjad, ännu icke blifvit verkställd; hvaremot byggnadsskyldigheten bör, enligt ännu gällande Författningar, fullgöras efter oförmedlade Hemmantalet, emedan ellika grund för fördelningen af skogsoch utmarksegor är stadgad. Denna förmodade öfverensstämmelse emellan skyldigheter och motsvarande fördelar, synes väl Motionairen vara billig; men då det inträffar såsom inom Wette och Tanums Härader, att utmarken är nästan alldeles skogslös och största arealen utgöres af bergsträckor, vid hvilket förhållande fördelen blir nästan ingen, men besvären destomer tryckande; så har Börje Pehrsson ansett sig skyldig 58 LagUtskottets BetHnkandtn. föreslå, det böra förmedlade Hemman hädanefter få, i afseende å alla Hemman åtföljande skatter och onera, njuta deras förmedling till godo, och endast/h förhållande dertill, uti desammas utgörande deltaga; dock med bibehållande af lika rätt till del af utmarksegor, som hittills. I anledning af denna Motion får Utskottet upplysa, att Riksdagsmannen An~ ders Pehrsson , från östergöthland , äfven under denna Riksdag väckt Motion derom, att Kyrkooch Prestgårdsbyggnad borde efter förmedlade Hemmantalet få utgöras.