Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Regerings-Formen sist omfönnälda penningesumma, hvarå Rikets Ständer förseglad Anordning kunnat; likaledes om Stats-Rådet, då det, likmätigt 39, 40, 41, 42 och 43 §. §. Regerings-Formen, förer regeringen, på ofvan omför mälda olagliga tid och sätt, berörde summa lyfter, eller någon Slals-Rådets ledamot ett så beskaffad! lyftande tillstyrker. §. 3. Skulle Stats-Råds-ledamot tillstyrka Konungen att vidtaga sådant steg, hvil - Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 352. 769 hvilket uppenbarligen är stridande emot R eger i ngS-F ormens bokstafliga föreskrift uti 57 §., rörande Rikets Ständers beskattningsrätt, uti 60 till för* höjande af den bevillning, Rikets Ständer sig åtagit, eller af sådane artiklar, hvilka i densamma lill bevillning räknas: allt sådant till förökande af Kronans inkomster; dock härunder icke inbegripne sådane, i denna 60 §. ej omnämnde, algifter, hvilkas föremål äro inrättningar lill enskildes gemensamma nylla och beqvämlighet, såsom Båk-, Bro-, Färjoch andra afgifter af dylik beskaffenhet; uti 73 §., rörande påbjudande, uppbärande eller fordrande af nya pålagor, utskrifningar af manskap, penningar eller varor, utan Rikets Ständers samtycke; uti 66, 68 och 72 §. §•, rörande Rikets Ständers befattning med Bancooch Riksgälds-verken; samt uti 78 §., att någon del af Riket icke må kunna derifrån afsöndras, eller underlåter han att emot sådant lagstridigt steg göra föreställning eller det vållar och befremjar genom uppsåtligt och bevisligt fördöljande al någon upplysning, miste embetet och varde ej vidare nyttjad i Rikets tjenst. §•4.
M:s nåd. biträde för upptagande af utländskt creditiv för Banken. Justerades 1 prot.utdr. för denna dag. Som K. M. till kl. 1 denna dag kallat R. St. till plenum plenorum, afgingo H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad. från Riddarhuset kl. till 1 till rikssalen, hvarest H. Ex. Statsministern för utrikes ärenderna, å K. M:s höga vägnar, uppläste K. M:s nåd. tal till R. St., innehållande svar å åtskilliga af dem till K. M. i underd. öfverlemnade skrifvelser, rör:de lagfrågor, hvarefter Landtm, å R. St:s vägnar uppläste R. St:s underd. skrifvelse, ang:de antagande af den utaf K. M. föreslagna förändring i g cap. 11 § Handelsbm. R. o. Ad., som före afgången från Riddarhuset beslutat att åtskiljas vid utgången från rikssalen, åtskiljdes kl. 2 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Måndagen den 12 Maj i835. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 3 prot.utdr. för d. g dennes. Vid föredragning af K. M:s nåd. tal till R. St. på rikssalen d. g dennes fann Ståndet ingen annan åtgärd dervid erfordras, än att lägga detsamma till handbna. Ånyo föredrogs Exped.Utskrs d. 7 dennes på bordet lagda mentor. N:o 27 till Presteoch BondeSt:n, i anledn. Ilo Den n Maj. af dessa Stånds beslut rör:de LagUtskrs betänk. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, att, då ifrågavar. memor. egentligen endast vore stäldt till Presteoeh BondeStm, R. o. Ad. endast måtte lägga detsamma till handlma. Frih. Cederström, Jac.:
Herr Ehrenborg, Casper; Med den er - 212 Den 2g Januarii. farenhet }ag varit i tillfälle att inhämta under den tid förvaltningen af Skaraborgs Läns styrelse varit mig i nåder anförtrodd, anser jag mig pligtig att understödja Friherre Boijes nu framställda motion. Denna min erfarenhet vittnar, att mångfaldige Medborgare, många Familjer, som icke utan största svårighet åro i stånd att betala deras skulder till FilialDisconterne, skola blifva fullkomligen ruinerade, om man nu med <11 Lagens stränghet ville dessa skulder utkräfva. Hade man ej tillförene sökt medla emellan Disconterne och deras Gåldenärer, så sku'le redan Länshäktena hafva varit öfverfylla af olycklige låntagare och knappt lern-' nät rum öfrigt för missgerningsmån. Jag vågar således tillstyrka bifall å hvad Friherre Boije i förevarande hänseende föreslagit, men tror mig dock dervid böra tillägga den hemställan, om icke t!et för närvarande vore tillräckligt medgifva, alt FilialDisconternes i detta ögonblick utestående fordringar finge, på sätt hittills skett, och när omståndigheterne sådant påkallade, ån vidare, med vilkor af vanlig capital-afbetalning omsättas, intill dess Rikets Ständer hunnit i linnet besluta. Lades på bordet* lierr Grefven och LandiMarskalken tillfeännagaf att Plenum konune klockan 5 i eftermiddag att fortsättas* Den 29 Jrtnu%rii, %l5 Upplåstes och lades på bordet följande Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner och Skrifvejser: 1) Angående de så kallade Schlegelska köpegodsen. 2) Angående de så kallade Trippiska kö-* pegodsen. 5) Angående åndring i nu gillande föreskrifter om Arrende-Spannemåjens utgörande af Kungsgårdar samt derunder lydande Hetnmaq pch Lågenheter. 4) Angående fortfarande af den provisoriska LåneStyrelsen på Öland. 5) Angående Allmogens i åtskillige Härader af Malmöhus
Och Saul med hans son Jonathan, och det folk som när honom var, blefvo uppå BenJamins hög; men de Philisteer hade lägrat sig i Michmas. Och utu de Philisteers lägre drogo tre hopar till att förhärja landet. Den ene vände sig inpå den vägen till Ophra uti Sauls land; Den andre vände sig inpå den vägen till BethHoron; den tredje vände sig på den vägen, som drager åt den dalen Zeboim vid öknena. Och ingen smed vardt funnen i hela Israels land; förty de Philisteer tänkte, de Ebreer måtte göra svärd och spjut. Ty måste hela Israel fara neder till de Philisteer, om någor ville låta hvässa sin plogbill, hacko, yxa eller lia; Och när eggen på liarna, hackorna, gafflarna och yxarna, vardt slö, och uddarna vordo stubbote. Då nu stridsdagen kom, vardt intet svärd eller spjut funnet i hela folkens hand, som var med Saul och Jonathan; utan Saul och hans son hade värjor. Och de Philisteers lägre drog fram vid Michmas. Det begaf sig i den tiden, att Jonathan, Sauls son, sade till sin dräng, som hans värjo bar: Kom, låt oss gå utöfver till de Philisteers lägre, som deruppe är; och han sade sinom fader intet till. Men Saul blef ytterst i Gibea under ett granatträ, som i förstadenom var; och det folk, som när honom var, var vid sexhundrad män. Och Ahia, Achitobs son, Icabods broders, Pinehas sons, Eli sons, var Herrans Prest i Silo, och drog lifkjortelen uppå; folket visste icke heller, att Jonathan var bortgången. Och i vägenom, der Jonathan sökte efter att gå öfver till de Philisteers lägre, voro två branta klippor, den ena på denna sidone, och den andra på hinsidone; den ena het Bozez, den andra Sene. Och den ena var norrut ifrå Michmas, och den andra var söderut ifrå Gaba.
Gästgifvare, som icke, inom en månad från det taxerings-komitéens förrättning blifvit af.slutad, hos kommunal-nämnden uppsagt den rätt till bränvinsutskänkning, som gästgifveriet åtföljer, vare underkastad den afgift, som bör under det nästföljande försäljningsåret utgå för det kannetal, hvilket i nu stadgad ordning blifvit bestämdt. Der gästgifverihållning är mellan flere åboer fördelad, må utskänkningsrättighet af dem icke samtidigt utöfvas, utan af hvardera endast under den tid, han gästgifverihållningen besörjer. Den, som vill sin andel i utskänkningsrättigheten uppsäga, vare dertill berättigad, der uppsägning sker inom den tid, som i 3 mom. är bestämd. Har uppsägning skett, gånge afgift ut endast för den eller de åboers andel, hvilka vilja utskänkning fortfarande idka, och deltage i afgiften hvardera i förhållande till den lid, han utskänkningsrätten i förening med gästgifverihållningen utöfvar. § Inöfver beslut, som taxerings-komité, jemlikt §§ 8 och 12 meddelar, i fråga om beräkning af det kannetal bränvin, för hvilket minuthandelseller utskänkningsafgift erläggas skall, eger så väl den skattskyldige, som inom länet varande hushållnings-sällskap, stad, magistrat, socken eller kommunalnämnd att hos pröfningskomité anföra besvär inom den tid och i den ordning, som för överklagande af taxerings-komités beslut i allmänhet äro bestämda; äfvensom pröfnings-komité tillkommer att, ehvad dylikt beslut blifvit öfverklagadt eller ej, deri vidtaga förändringar, som finnas skäliga; och må vidare klagan öfver pröfnings-komités beslut, i den ordning, Bevillnings-lörordningen i allmänhet bestämmer, fullföljas af dem, hvilka öfver taxerings-komités beslut, enligt hvad här ofvan sägs, ega besvär anföra.
Mötespassevolancen,Rotehållarne ålagd, innebär således i båda afseenden en handling af uppenbar orättvisa, som ingen magt på jorden bör kunna förmå den laglydige att gilla eller godkänna. Besynnerligt nog finner man i detta uttryck af den strängaste fordran på laglydnad, en uppmaning till lagbrott, ja till uppror. Huru orimlig en sådan anklagelse är, finner hvarje fördomsfri tänkare, och sannerligen den förtjenar någon annan vederläggning än den, som det enkla begreppet af sig sjelf uppfattar. Månne man ej med mera rättvisa kunde vända denna anklagelse Den 21 December e. m. mot Minisleren sjelf, da vi minnas, hvilken förklaring flere af dess ledamöter här i plenum afgåfvo, då frågan om anslaget lill Svea LifGardets Casein afgjordes? De sade sig nemligen i Statsrådet vilja afstyrka Konungen att efterkomma ett, Rikets Ständers, märkom det, fullkomligt lagenliga beslut. Tåg vill också i förbigående hafva sagt, att, om sjelfva lagstiftningen och lagskipningen enskilt eller gemensamt begå orättvisor mot Folket, ligger deri den fruktansvärdaste uppmaning till allmänt affall från båda; men att, i så olycksbådande tider om de voro förhanden, de samme personer, hvilka nu anklagas för anarchiska planer eller syftningar, derföre att de fördöma magtens inkräktningar på Folkets lagliga rätt, torde äfven framstå såsom ariarchiens kraftigaste motståndare, med äfventyr att falla första offren för dess yra. Grefve af Wetterstedt önskar att för egen tillfredsställelse få närmare veta, om jag, med det åberopade efterdömet af ett fremmande samhälle, menar en träffad öfverenskommelse mot en befarad olaglig beskattning.
Eaabs förslag med det tillägg jag nyss gjorde, att Kanslisterne skulle vara skyldige att ett dygn efter Plenum hafva referaterna färdiga, och att sedan ett dygn skulle vara lemnadt åt hvarje ledamot, som det önskar, att granska referaterne, äfvensom att i Frih. Eaabs förslag skulle införas, att endast referaterne tillhandahölles de Tidningsredakt:r, som förbunde sig att fullständigt införa desamma. Hr Bildt, Didrik Gillis: Det torde i allmänhet vara omöjligt att kunna uppnå det fullkomligt bästa då det handlar om att lösa en fråga. Man får nöja sig med det, som närmar sig det fullkomliga och som är godt. I detta afseende synes mig Frih. Eaabs förslag representera det goda, och Hr Cederschiölds det fullkomliga. Enl. den praktiska lösningen af frågan synes det mig att man kan förskjuta hela det åsyftade ändamålet, om man fäster sig vid Pir Cederschiölds förslag och förkastar Frih. Eaabs. Den allmänna formen, under hvilken Hr Cederschiöld framställt saken, kan nemi. leda derhän att vid behandlingen i StatsUtsk., dit frågan måste hänskjutas, kan der upstå en splittring vid voteringen som gör att det, då frågan återkommer till Ståndet, kan hända att minoriteten, som inom Utsk. har voterat mot frågan, kan möjligen inom Ståndet få medhåll; 2 Stånd kunna i afseende på frågan stanna mot 2, och då skall den genom förstärkt StatsUtsk. afgöras och blir framskjuten långt inpå Eiksdagen. Det är icke sannolikt att Stånden vilja välja ledamöter till förstärkt StatsUtsk. blott för att få denna fråga afgjord. Den kan derföre ställas på framtiden. Frih. Eaabs förslag deremot kan enl. min upfattning mycket väl nu genast företagas till afgörande. Den enda risque, som dervid skulle kunna möta, är den som Hr Cederschiöld framställt, att E. o. Ad. af egen kassa finge aflöna desse 2 anställde Eiddarh.Kanslister. Hr Cederschiöld har enl. min upfattning ganska rätt deri, att E. o. Ad. icke får antaga Eiddarh. Kanslister till ändamål, som egentligen icke äro nödvändiga för ärendernas gång.
Ad. biföll hvad Utsk. i denna punkt föreslagit. 8:de punkten, Utsk. uprällade tabeller öfver de 40 sednasle årens markegångs-priser. Lades lill handlingarne. Sedan R. o. Ad. genom de sålunda fattade besluten i hufvudsaken bifallit den inbjudning, som innefattades i det uplästa prot.uldr., från RondeSt., beslöt 11. o. Ad., uppå derom gjord propos., att lägga samma prot.utdrag till handlingarne. Den 11 Augusti. Föredrogs Särskildta Ulsk:s den 5 dennes f. m. på bordet lagda Mern. JW 14, med ordningsstadga för större bränneriet-. Frih. Raab, Adam Christian: Den ordningsstadga, för större bräunerier, sorn Särskildta Utsk. bär föreslagit, omfattar egentligen endast en närmare instruktion för kontrollanter och blifvande öfverkontrollanter, jemte detalj-upgifler för redskapens beskaffenhet. Det upstod fråga inom Utsk., då detta ärende der förevar, huruvida det ens vore tjenligt, att Utsk. skulle befatta sig med bestämmandet af en sådan ordningsstadga; men Utsk. hade redan i sitt föreg:de Betänk, sagt, att en dylik stadga skulle följa, hvarföre också Utsk. ansåg sig pligligt att densam ma till Ståndens pröfning öfverlemna. Men då denna stadga icke innehåller något annat, än hvad jag nyss nämnt, och detta Ur grundadt på lillverkningsreglementet i allmänhet, samt då det dessutom torde vara onekligt att K. M. genom sina embetsman är bättre i tillfälle att utarbeta en sådan stadga, likasom förhållandet varit i Norrige, än det kan låta sig göra så väl inom ett Utsk. som inom riksförsamligen, så får jag, ehuru jag bekänner min delaktighet i delta arbete, vördsamt hemställa, om det icke vore lämpligare att åt K. M. updraga utarbetandet af ifrågavande stadga, på grund af de författningar, om hvilka R. Star blifvit ense, ITr Hjärne, Harald:
Enär tillgången medgifver, att medel kunna mot stadgad ränta utlsnas, från de under Directionens inseende slällde Cassör och Fon der, bör Directionen vid an svar iagttaga, att d< t sker i den ordning och efter den föreskrift som stadgadt är i det utfärdade LåneReglementet; ankommande på Ka mererarens särskildta ansvar om någon af de i samma Reglemente påbudne uppgifter saknas, och pä Fiscalens, om den lagliga äteärd uteblifver, honom tillhörer att verkställa. §• 9 Alla Skuldsedlar till Svarar mot 9 §. hvarje Cissa eller TestametitsFond skola numerera* efter den ordning i hvilken de blifvit beviljade och penningar derå utgifna Äro Cassorne i behof af sina penningar, böra af de lån, som anses lika säkra och för hvilka räntorne blifvit 'Den 19 Julii c, m. lika ordentligt inbetalte, det äldsta efter nummer, till en del, eller helt och hållet först infordras, efter iagtta^ get! förbehåll om uppsägningstid, 10 §. De yttranden och utlå- Svarar mot 10§, tanden, hvilka af Tjenstemännen inför Directionen afgifvas, skola i Protocollet intagas, om de äro munteliga, eller åberopas 6åsom bifogade, om de äro skriftlige, 11 §. Directionen föranstaltarSvarar mot 11 §» det RiddarhusCanzliet alla Söcknedagar samt KammererareContoiret 2:ne å 3 Den 19 Julii e. m.' 391 12 §. Pensioner, Stipendier m: tn. böra, enligt Föreskrifteröe, utdelas af Directionen, sora noga efterser, att ansökningarne äro med nödige betyg och allegaterförsedde. Svarar mot 12 §» 13 §•
ersättning för öfverskott å proviant och furagepersedlar, detta sannolikt skulle medföra förlust för Staten om afskrifningsprocenlerna vid magasinen förhöjdes lill likhet med hvad om skeppsbord beslås, men deremot innebära en, efter Kongl. Krigs-Kollegii åsigt, ej på billighet och rättvisa grundad inskränkning i magasins-uppbördsniaunens rättigheter och fördelar, i händelse den liigre procenten bibeholles, ehuru godtgörelsen för alla befintliga öfverskott kotnme att inskränkas. Deremot har Kongl. Styrelsen öfver Fängelser och Arbetsinrättningar i Riket i underdånighet anfört, alt Styrelsen härutinnan hyste enahanda åsigt sorn Rikets Ständers Revisorer; hvadan Styrelsen ock, i underdånig skrifvelse den 21 £ Februari innevarande år, hos Kongl. Maj:t hemställt, alt nyssnämnde § uti 1841 års reglemente måtte i afseende å fångvårdens förråder få tillämpas. Beträffande den af bemälde styrelse sålunda, i enahanda syftning som Revisorernes förevarande framställning, väckta fråga, har Utskottet inbemlat, att, vid afgifvande Stats-Utskoltels Utlåtande N:o 18. 31 af sitt utlåtande, i anledning af flere vid granskning i Kongl.
T axe* ringsforridtningen , men icke utstakad såsom ett Minimum.. Ilar detta stadgande blifvit öfverflödigt, oell derföre 12 Moni. i denna '§.- är Utelemnädt saint de följande i enlighet härmed tilt åVummerföjden omflyttade Vid - 13 Mom. efter nya, eller 14. Morn., ef4 ter den förra ordningen inom denna §. !nr. Utskottet rörande stället, der skattskyldig® personer böra till Bevillning taxeras-, tillagt det vilkor* att den sorn är beständigt bosatt å annor ,ort , . ärt der han Ämbete eller tjenst innehar c-!!erhu.fvudtiäring idkar, må . för si'n parson å förstnämde ställe taxeras. Genom erhållen del från Allmänna Besvärs. och Ekonomi-Utskottet af en särskild derom väckt motion, har till Bevillningsutskottets kännedom kommit, hurusom oordningar skola på vissa orter1 i .afseende på Debetsedlar sig ihritat; för att förekomma dessa samt till vinnande af'fullständighet . och enhet i denna del af Uppbördsverket har Utskottet icke allenast ,i .22 . Mom»..' bestämt huruledes afvikelser från författningens stadgande örn en enda Debetsedels utfärdande för de inom Samma .Taxer i-pgs-dis t rict skattskyldige påförde utlagor, bura anses, äfvensom att någre, särskilde BevillningsUtskotters Bethniatideri, 639 Debetsedlar icke må utfärdas för sådane Tjenstehjon, sorn upptagas, å Husbondens förteckning, utan pck bland andre till Bevillningsstadgan hörande Formulaire undpr ,N:o - belagt ett i enstämmighet med Kongl. Majrts Nådiga Resolution på Allmogens Besvär ,af dem 1.756 §. 5 och Kongl.
Likvisst föreligga aktstycken med karaktären av ett slags beredningsprotokoll även i 1810 års protokollsband; för dessa beredningshandlingar har plats beretts i det redan omtalade tillägget till denna publikation. Däremot har den förste utgivaren efter detta års protokoll infört en särskild avdelning för bilaglor, försedd med eget försättsblad (sid. 91 ff.), av vilka bilagor dock allenast en, Hans Järtas ovanberörda yttrande om tryckfrihetsförordningen, även i själva protokollsbandet är placerad sist, efter alla protokollen, medan de övriga bilagorna äro flyttade hit från sina resp. protokoll. I fråga om 1812 års protokoll befanns det ovanberörda korrekturavdraget innehålla en följd av avdelningsoch pleniprotokoll fr. o. m. 25 maj t. o. m. 23 juni sagda år. Vid jämförelse med protokollsbandets disposition av protokollen visade det sig, att emellan dessa protokoll voro infogade flera beredningsprotokoll av betydelse för de plenarsammanträden, vilkas protokoll voro tryckta i korrekturavdraget Dessa beredningsprotokoll återfunnos i avskrift bland det avskriftsmaterial, som förelåg då mitt arbete började. Både för saksammanhangets skull och då det torde vara riktigt att endast i nödfall frångå den ordning, som förekommer i protokollsbanden, infogades nu beredningsprotokollen på sina resp. platser samt placerades även ett par bilagor till pleniprotokollen i sitt behöriga sammanhang omedelbart efter dessa, så t. ex. den stora bilagan ang. tryckfrihetsförordningen vid pleniprotokollet den 19 juni, vilken av den förste utgivaren måste ha varit avsedd att inordnas efter 1812 års utskottsprotokoll. Här, liksom efter 1810 års protokoll, har nämligen den förste redaktören tänkt sig en särskild avdelning för bilagor. Detta framgår av not 2 å sid. 109, där hänvisning g'jorts till tvenne skrivelser, som skulle komma att tryckas såsom bilagor efter samtliga 1812 års protokoll. Självfallet har också denna anvisning blivit iakttagen.
Pastor Caldén stod fortfarande försjunken i tyst meditation. Det är vackert, det här, sade han slutligen i en dämpad och inåtvänd ton. Ja, svarade Tomas. Men jag tycker inte om färgerna. Jag förstår mig inte på allt det röda... Se, vart man vänder sig, rött överallt, bara rött. Man kan ju stå och stirra sig blind på det. Och han tillade lågt, liksom i tankar: Nej, vita blommor och vita själar... Tomas stod och skruvade på sig. Pastorn märkte det slutligen, och hans ansikte återtog hastigt sitt vanliga uttryck. Jag ser att du har bråttom, sade han småleende. Adjö, hälsa din far! Och han gick långsamt bort och satte sig att drömma på en av sofforna, mitt i det blida solskenet. Tomas tog vägen genom en av de gränder, som föra ned till Roslagstorg. Han var ännu förvånad. Pastor Caldén brukade icke vara sentimental... I trätrapporna upp till Johannes' kyrkogård satt den svarta katten med de vita framtassarna ännu på sin dörrtröskel och solade sig. Tomas gav sig tid att stanna ett ögonblick och stryka honom över ryggen. Märta stod i porten till huset vid Döbelnsgatan. Hon var mycket blek, och hennes ögon hade blivit så stora. Har du väntat? frågade Tomas lågt och med grumlig röst, medan han famlade efter hennes hand. Hon räckte honom den slutligen och lät honom trycka den. Nej, jag kom nyss, sade hon utan att möta hans blick. Och hon sköt honom framför sig upp i trappan utan att säga något vidare. Han kunde heller icke tala. Vad skulle det bli av detta, vad ville hon säga honom? Han såg hur hennes hand darrade, då hon satte nyckeln i låset. De stodo tysta och stirrade på varandra mitt på golvet i förmaket. Allt var sig likt därinne: samma tunga luft och samma hemlighetsfulla gula dager. Genom ett öppet fönster trängde ljudet av trampande fötter från gatan. Slutligen började Märta tala. Jo, ser du Tomas... jag kan inte leva utan dig... det är omöjligt, det går inte... och det var mitt fel alltsammans... det får gå hur det vill... Hon kunde icke säga mera, ty hon fick icke fram rösten.
Denna inrättning har, i följd af de vid 1792 års Riksdag med CreditSedlarne vidtagna anstalter, kommit att underläggas Riksgälds-Verket. Credit-Sedlarne blefvo vid samma Riksdag ansedde böra utgöra Rikets rörelse-capital, och i sammanhang härmed tillädes Riksgälds Contoiret uteslutande rättighet, med undantag af Manufactur-Disconten, att meddela Discont-lån uti dylika sedlar; af hvilken anledning uti Höglofl, Hemliga Utskottets Instruction för Herrar Fullmägtiga stadgades, att deräst Assistance Contoirets Bolag icke skulle kunna fortsätta Lombarden, sedan Discont rätten med Credit-Sedlar det samma frångått, borde Rilcsgälds-Contolret, efter träffad öfverenskommelse ined Bolaget, emottaga inrättningen och låta drifva den för Riksgälds-Contoirets räkning , så att General-Assistance*Contoiret icke blifvit un* dérlagdt Riksgälds Contoiret såsom något vinst* gifvande Verk, utan snarare såsom ett onus, för hvilket Rikgälds-Contoiret genom den erhållna uteslutande Discont rättigheten skulle hållas skadeslöst. Stockholm den 4 Juli 1815. På Höglofl. Riddersk. På Högv. Prest-Ståndets Dedamöters vägnar Gustaf Murray. och Ad. Dedamöters vägnar Garl de Geer« På Deh 7 Juli. *35 Ståndets Ledamöters vägnar Carl Fr. Låndbergs Rå Vällofl. Eorgare - Rä Hedor v. BondeStå tule! s Ledamötets vägnar Jun Jonsson* G. Sy i valli Uppläst hös Höglofli Riddi och Åd. déri 7 Juth HögVörd. f rest-Ståndet den 7 Vällofl. Borgaré-StShdet deri 10 Hederv. Bonde-Ständet döh 7 Riksens Högloft* Ständers Stats - Utskotts Betänkande i anledning af gjorda Motioner om fortfarande bidrag af Statens medel till Södertelje Canal-lnr bitning* Till Stats-lJtskottet liar Högloft.
Både den golfyta och det kubikinnehåll, som enligt ofvanstående belöper per ruan, minskas betydligt genom sängar, skrin, bord m. m. a) 100 kub.-fot afdragne för ett hvalf, b) samt 2 i reserv, c) samt 4 i verkstadsrummet, d) + 6 — 100. e) 60 kub.-fot afdragne för kakelugn. *) Begagnas af den hela året om tjenstgörande styrkan, ehuru endast under exercistiden alla sängplatser äro upptagne, f) Begagnas endast under exercistiden till sofrum, g) Begagnas endast under exercistiden till boningsrum; eljest till skur-rum. /t) Begagnas endast under exercistiden; eljest af veckohafvande konstapeln, i) Mellan exercistiderna 4 platser för sjuke etc. k) Gage-rummet ej räknadt. /) Begagnas blott till tvätt och skur-rum. m) Begagnas af veckohafvande konstapel, n) Verkstadsrum. 49 kub.-fot afdragne för kakelugn, o) Begagnas äfven under rekrytbatteriet (af rekryterna), p) Begagnas al' sjuke etc., och under exercistiden i händelse af behof, q') 171 kub.-fot afdragne för ett skåp. r) 170 kub.-fot afdragne för förstuga . /. JM. JLetnciien. Regement.s-läkare. — 259 — f)