Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
A den andra §:n har jag tillstyrkt bifall och å de öfriga dels afslag, dels bifall med förändringar, som jag tror att hvar och en, som tänkt sig in i ämnet, måste erkänna vara grundade på rättsförhållandet inom Sveriges drätsel. Jag skulle icke tro, att man bör afslå betänk., men derföre kan man icke antaga det i dess närvarande skick; ty i sådan händelse skulle saken, när den kom till embetsverkens utlåtande, möta alla de svårigheter, som blifvit nämnda, emedan det är en löjlighet all tala om, att rusthållens räntor skola ingå dit och dit och ersättas så och så, då de äro anordnade förut oeh afkorlade i räkenskapcrue. Hr Westerstrand, Pehr: Ilär har blifvit sagdt, att den indelta löntagaren är behållen, men att deremot den, som har penningelön af Staten, är underkastad osäkerhet att få behålla hvad han bar. Jag vill dervid upplysa, alt ingen löningsstat i Sverige är sjelfständigt säker genom innehafvande af indelta räntor, och de indelta löntagarne utgöra ett icke så stort antal emot de med contanta löner försedde. Vid indelta armeen finnas anslagna i contant 211,500 r:dr såsom tillökning i de indelta lönerna, och det finnes två indelta Skånska regementer, vid hvilka befälet icke har någonting annat än contanta löner, utom de boställen, som de nu hafva fått genom 1833 års reglering från de Skånska cavalleriregementena. Det finnes äfven andra corpser, såsom Lifregementets grenadierer och Smålands grenadierer, som också till det mesta iiro försedda med contanta löner. Dessa bero ju af R. St:s indragningar, och då man tillika erinrar, att hvarje regemente, som fick sin löningsstat reglerad 1833, erhöll ett betydligt lönetillskott af Staten, som ansågs behöfiigt för befälet, emedan det vid hela det indelta infanteriet icke fans nästan en enda capitaine, som hade så mycket, som han ansågs böra hafva, så finner man, att arméen i alla fall nu skulle kunna blifva redlös genom Ständernas indragningar.
Allm. Besv. o. Ekon.- Utsk., i förening med K. LagUtsk., till hvilkas behandling, hvar för sig, eller gemensamt, motionen torde få remitteras, — att, derest införandet af dylika s. k. tjenstehjonsböcker komma att gillas och förordas, upgöra de närmare bestämmelserna samt föreslå de deraf följande förändringar och tillägg uti nu gällande påbud och stadganden i detta ämne. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag har begärt ordet icke för att yttra mig i afseende på sjelfva motionen, hvilken, om den låter sig verkställa, skall, såsom jag tror, hafva i ordningsväg företräde framför det sätt hvarpå orlofssedlarne nu utgifvas. I afseende på motionens innehåll vill jag endast yttra, att jag delar motionärens tanka att ifrågavar. tjenstehjonsböcker icke böra begagnas såsom beskattningsmedel på tjenares bekostnad, men efter samma grundsats, som stadgat denna min tanka, måste jag motsätta mig motionärens förslag att göra dessa böckers införande till ett medel, att på den fattiga tjenstehjonsklassens bekostnad, skapa en inkomstkälla för Patriotiska sällskapet, ty huru vackert delta sällskaps ändamål må vara, och huru de specielt antydda föremålen för öfverskotten måste ei kännas, anser jag, att inkomster för dem på annat sätt böra beredas.
Stat besparde och införde bland Andra Hufvud-Titelns allmänna besparingar. Då likväl Rikets Ständer, uti underdånig Skrifvelse af den 9 Maj 1835, N:o 331, angående Stats-Verkets Inkomster, upptagit en summa af 100,000 R:dr såsom påräknad netto-inkomst af Post-Verket, och detta Verks öfrige inkomster böra, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers den 30 October 1834 under N:o 170 aflåtne underdåniga skrifvelse, användas till aflönings-stater och utgifter, så anse Revisoreime att äfven spanmåls-förhöjningen under lönerne bör, tillika med öfrige aflöningar för tjenstemännen, af Post-Verkets inkomster utgå, utan att denna förhöjning må inräknas bland den summa, hvilken skall ifrån Riksgälds-Contoret till Stats-Contoret öfverlemnas såsom ersättning de år 20 då Riksmarkegångs-priset ö(Verstiger 6 R:dr tunnan. I annat fall skulle netto-inkomsten af Post-Verket för år 1835 icke blifva 100,000 R:dr, utan blott 98,080
Endast en gång förut har, mig veterligen, en afskedstagande tjensteman fått i pension ett belopp motsvarande icke allenast lönen, utan äfven värdet af den lägenhet, som han under tjenstétiden bebott, nemligen förre myntmästaren Grandinsson vid K. Myntet; och för min del kan jag icke finna något skäl, att, i fråga om länsmän, ingå på denna bana. Jag anhåller derför om bifall till Utsk:ts förslag. “ O Hr Montgomm er ie-C eder hjelm: Enda utvägen tycks vara att länsmannen afskedas, hvilket skulle vara hårdt, om han icke erhölle någon pension; men sådan är föreslagen till J.-delar af lönens belopp, och enda frågan är, om man bör göra ett undantag från regeln, att liyresersättningen icke må beräknas vid pensionens bestämmande. Jag finner icke skäl för ett sådant undantag, utan anser Stats-Kont:ts, af Utsk:t tillstyrkta förslag vara lämpligt, och anhåller att detsamma måtte af R. o. Ad. bifallas. Hr Lagerstråle, Henrik Gerhard: Om man en dast afser denna afskedstagandes rätt och fördel, kan icke bestridas att efter en mindre långvarig tjenstetid denne tjensteman bör vara belåten med den af Utsk:t föreslagna pension, men man måste äfven taga i betraktande andra förhållanden, och denna framställning är gjord mera för det allmännas intresse, som kräfver full tjenstbarhet för Statens tjenare, än för att bereda högre pension åt personen i fråga. Med landtstatstjenstemännen är det särskilda förhållande, att en del af deras löner utgår under namn af hyresersättning, hvarför, om denna icke beräknas vid sådan pensionering som den nu ifrågav:de, deras inkomster vid afskedstagande! blifva mindre, än om de qvarstå och njuta tjenstledighet mot afdrag af lönen, hvil - 172 Den 9 Maj f. m. ket afdrag vid sjukdomsfall är bestämdt till högst j al lönen, men icke någon del af hyresersättningen.
Osedligheten, hvilken numera skall otroligt tilltaga, sidan församlingarne åligger vården 0111 de oågta barn, hvilka mödrarne ej mågta försörja; och slutligen den verkliga nöd och fattigdom, sorn häraf skall blifva en Lagsamt Allm, Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkandej N.o S, 33 en följd, och hvilken kommer att dela Staten i 5:ne folk-klasser, Skattdragare, Löntagare och till fattigunderstöd berättigade; hvartill måhända kan tilläggas ännu en 4:de klass, eller lösdrifvare och förbrytare af alla slag. Ett system, hvilket sålunda visar den fattige, men arbetsföre perspectivet att aldrig riskera något värre än alt komma fattigvården till last, kominer ofelbart att motverka allt sträfvande efter en mera oberoende och ekonomiskt förbättrad ställning hos de fattiga folk-klasserne, och sålunda alstra verklig fattigdom, i stället för att syftemålet borde vara motsatsen eller att hvar och en genom vetskapen om fattigdomens svåra följder, borde sträfva till ekonomiskt välstånd, oberoende och en sorgfri ålderdom. Enligt min åsigt borde ingen annan fattig-försörjnings skyldighet tillkomma församlingarne ån den, att vårda och bekosta underhållet för vanföra, eller af ålderdom, sjuklighet och andra dylika orsaker behöfvande, samt i församlingen födde och uppfostrade personer, äfvensom faderoch moderlösa obemedlade barn. All så kallad undsåttnings-skyldighet samt inrättandet af arbets-anstalter, hvarest arbetsföre, men af en eller annan orsak behöfvande personer kunna söka sin tillflygt i behofvets och nödens stund, bör tillkomma Staten, hvilken bäst år i tillfälle att pröfva så vål behofvets större eller mindre omfång, som lämpligaste sättet att åstadkomma hastig samt ändamålsenlig hjelp, antingen genom anvisandet af arbete å något gagnande publikt företag eller ock genom fördelandet af dylika personer å sådane orter der tillräckligt arbetsbiträde till åfventyrs för tillfället felas.
Föredrogos och bifollos: 1:0 Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande N:o 2, i anledning af \ äokt fråga, om anläggning af en Stad vid Lysekihl i Bohus Län, 2:0 Samma Utskotts Betänkande N:o 3, i anledning af gjorda motioner, om Landsfiscalstjensternes upphörande. S. D. Vid förnyad föredragning af det förslag, rörande tryckningen af Ståndets Protocoll, hvilket arne af Ståndets Comiterade inlemnat, och, i sammanhang med de Beslut, sorn, i anledning deraf, fattades, biföll Ståndet, att någon annan redovisning för Ståndets Protocoll, Ståndets Se - Fröt. Ut dr, d, 20 Mars iSSf, ereterare icke åligger, än att, i den nion tryckningen fortgår, aflemna upplagan, efter innehållning af de för Ståndet behöflige Exemplar, till Riksgälds Contoret, sorn torde föranstalta, att PresteStåndets Prolocolt hållas prenumeranterne tillhanda efter en skilling arket, samt redovisa så väl härför, som för hvad derefter af hela upplagan öfverblifver, hvilken punkt dock skulle till StatsUtskottet remitteras. Från Vallöf lige Borgare-Ståndet. S. D. Såsom tillägg vid besluten, i anledning af StatsUtskottet# Utlåtande, N:o 16, rörande Talmannens ersättning för egne Riksdagskostnader, klubbkostnaderne samt aflöning till Ståndens och Utskottens Caneellie-personaler rn. m., biföll Ståndet 1111 StatsUtskottets i Betänkandet, N:o 3, gjorda framställning, angående dagaflöning till de Vaktmästare, som för uppassning vid Stånden och Utskotten behöft antagas. S. D.
När till denna ytterligare inskränkning uti, Den 19 November e. m. 247 — att icke säga förintande af —, valfriheten kom den genom de K. Förordmne af 1786 och 1813 fastställda klassificationen, när slutligen vid förslagens uprättande mindre afs:de fastades vid kyrkolagens och flera förordmrs på många ställen uprepade bud »att ingen må till prest vigas, eller sedermera befordras, som icke för gudfruktighet, goda kunskaper och vandel är väl bekant»; och kyrkodisciplinens tuktan öfver den försumlige eller lastfulle stundom blef öfverseende och slapp, då må ingen undra, om mången församling med sin prest kunnat och kan finna sig missnöjd, och om, allt efter beskaffenheten af församlings-medlemmarnas sinnelag, desse vända sin håg ifrån läran eller läraren. Jag vet att hvad jag sist anfört, rörer en ömtålig punkt, men då uti flera af de KungaBref, som äro bifogade kyrkolagen, klagan föres deröfver att, såsom det heter, »mången prest slagit sig på goda dagar, till verldsligt bekymmer, ja det som ännu oanständigare är», då uti den funnits nödigt att allvarsamt anbefalla de kyrkliga myndigheterna att vaka deröfver »att presternas straffbarhet icke må åstadkomma förargelse»; då slutligen uti ett K. Bref af 1816 ett Konsistorium tillrättavisas derföre, att det på förslag till ett ledigt pastorat upfört en prestman, flera gånger dömd för fylleri, och vid förslagets uprät.tande sub reatu, torde det omdöme, jag fällt, att prestmän finnas, ovärdiga församlingarnas tillit och förtroende, och att vid förslagens upgörande icke tillräckligt afs:de fästes vid församlingarnas bästa, vid lärans tillvext och helgd, icke befinnas obefogadt. A andra sidan måste man medgifva, att äfven med samvetsgrannaste vilja att på förslagen endast sätta män, värdiga att fylla det ansvarsfulla kall, de kunna komma att bekläda, lägger den fastställda klassifikationen väsendtliga hinder i vägen för Konsistorierna.
Med en känsla af svindel och äckel rullar han utför alpsluttningarna norrut, han gitter icke kasta en blick på de väldiga naturscenerierna, det skär i hans öron ända in i själen hvarje gång tränen passerar en ny tunnel, och för hvarje tunnel gör han halft mekaniskt den reflexionen att återigen en ny kolossal bergvägg rest sig mellan honom och lifvet. Icke ens hans gamla vän döden infinner sig för att trösta honom med sin stora frid. Han finner sin brusande, vansinniga hetsjakt undan lyckan och lifvet alldeles meningslös, han vinner ingenting därmed – ingenting! Vierwaldstädtersjön öppnar sig till vänster med mörka berg, vackra moln och svartgrönt vatten, men han förblir likgiltig och tung och slö ända till dess tågombytet i Basel tvingar honom att resa sig upp. Med en dum förvåning finner han att hans ben bära honom och att han orkar flytta sin handkoffert, och så hamnar han vid ett dukadt bord i en restauration och förstår att kyparen vill att han skall beställa någonting. Sedan tuggar han och tuggar någon slags föda, dricker och dricker, men kan endast med möda svälja ner det han tagit i munnen. Han ser med ett slags öfverraskning att människorna gå honom förbi utan att fästa sig vid honom, men när en uniformerad polisman nalkas honom, rycker han till och bereder sig att följa honom. Det är honom ofattligt att han får sitta här i fred alldeles som en annan turist, han som redan är ett lik eller åtminstone dödssjuk. Och är han inte dödssjuk, så är han galen. En oberäknelig, samhällsvådlig person har ingen rätt att blanda sig i strömmen af de andra, sunda människorna, han måste bli upptäckt och fasttagen, det är oundvikligt. Men polismannen går honom lugnt förbi helt nära, utan att göra en min af att vilja gripa honom. Klercken kan icke annat än le ett obehagligt och hånande löje åt polisens inskränkthet, som icke genast ser på honom huru det är fatt.
M 122. 9 kommitterade framlagda plan, i nåder föreslaget, att, mot indragning af nuvarande anslag för Tabell-kommissionen, Rikets Ständer måtte, för inrättande, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med kommitterades förslag af ett statistiskt embetsverk, under benämning af Statistiska Tabell-kommissionen, till Kongl. Maj:ts disposition anvisa: a) att årligen med hela beloppet utgå: till löner för Statistiska Central-byrån: åt Chefen 5,000 » Expeditions-sekreteraren » Arkivarien och Registratorn . » Öfver-revisorn » Vaktbetjeningen till bibliotheks underhållande och litterärt utbyte » ljus ved, skrifmaterialier m. m. » betäckande af en del af kostnaderna för en statistisk tidskrift .. 4,000 2.500 2.500 500 4,000: — 4,000: — 4,000: — i.,500: 3,000: b) alt såsom reservations-anslag årligen utgå: till arfvoden åt tillfälliga biträden » det officiela statistiska trycket 5,000: — 5,000: — ,10,000: Summa årligt anslag R:dr 27,500: -— och dessutom: c) hushyres-medel, att utgå intill dess embets-lokal hunnit anskaffas i något Kronan tillhörigt hus, årligen .. 4,000: — d) till anskaffande af nödige inventarier, att blott för en gång utgå 4,500: - Efter tillika inhemtad kännedom af kommitterades tryckta och till Riks-ståndens ledamöter utdelade underdåniga betänkande, äfvensom af ett vid den nådiga propositionens remitterande hos Ridderskapet och Adeln af Grefve D. Frölich afgifvet anförande i ämnet, har Utskottet tagit detta ärende i öfvervägande.
Det är allmänt kändt, att tjenslemännen vid LåneKontoret uti Wisby hafva för sitt besvär högst ringa arfvode — naturlig följd deraf, att dessa tjenstemän lyckligtvis derjemte hafva andra befallningar inom orten, som gör att de mot så ringa godtgörelse kunna åtaga sig befattning inom LåneKontoret. Men häraf följer icke såsom gifven regel, att, om göromålen ökas, dessa tjenstemän vilja med tjensten fortgå. Om så inträffar, måste en större, betydlig summa anslås, måhända öfverstigande den, som vid den nu allmänna regleringen kunnat anses tillräcklig. Sedan Hr Bildt framställt den önskan, att jag måtte från mitt yrkande om den nya staten för tjenstemännens och betjeningens. aflöning vid LåneKontoret uti Wisby afstå, samt förena mig med hvad han i detta afseende anfört: så vill jag dertill lemna mitt samtycke, samt i stället yrka bifall till min vid Betänk, gjorda reservation. Hr Bildt: Frih. Tersmeden har sagt, att då Wisby LåneKontor inrättades, ansågos 3,000 R:dr vara tillräckliga till löner åt tjenslemännen, men då man iakttager, att göromålen, ehuru på detta ställe mindre än annorstädes, komma att i betydlig mån ökas, synes det mig nu på sitt sätt ökade anslaget, i det hela laget, icke komma all utgöra stor skillnad emot det förra. Man bör dessutom besinna, att det icke alltid är sagdt, att de rum, som nu begagnas, och som tillhöra Landskansliet, kunna fortfarande erhållas. Möjligtvis kunna de personer, som hafva länets förvaltning om händer, säga: uti detta rum får icke eder kassa stå. Då det således i flere afseenden synes mig riktigare, att få saken ordentligt reglerad, anhåller jag fortfarande om bifall till Hr Aminoffs reservation. Hr Gr. o. Landtm:s härefter till bifall till Utsk:s förevar:de förslag framställda propos. besvarades med starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han funnit Ja öfvervägande. Sedan härvid Hr Bildt begärt votering, uplästes till justering och godkändes följande votens-propos.:
Under åberopande af särskild nådig proposition af denna dag, vill Kongl. Maj:t härmod äska, att, till geologiska undersökningar och upprättande af geognosliska kartor öfver Sverige må för innevarande statsregleringsperiod till Kongl. Maj:ts nådiga disposition varda stäldt ett årligt reservationsanslag af 20,000 R:dr eller för 3 år härtill komma de ofvan i sammanhang med ordinarie statsregleringen dels såsom anslag för en gång, dels såsom årliga anslag under de tre år nästa statsregleringsperiod omfattar, af Kongl. Maj:t till utgående från 6:te Hufvudtiteln äskade nya belopp, nemligen: a) till det Statistiska embetsverket 4,500: — b) till Socknekarte-vcrket 47,250: — c) till skiften och afvittringar 171,000: — d) till befrämjande af jordbruk <£c 222,000: — c) till hästafvelns förbättrande 50,000: — f) till undervisnings-anstalter för slöjderna. 420,000: — g) till fiskeri-näringens understöd 3,000:
(att delas emellan oss fem) båtskjuts tillbaka till Dalbacken eller rättare till Vassänden 70 öre pr man. Hvem vågar nu säga, att man ej kan resa billigt i Norge? Från Espedalsvattnet till Gudbrandsdalen. Vår förare hissade ett af husets lakan till segel på sin båt, och så gledo vi åter fram på Espedalsvattnet med tillhjelp af roddarens åror, ty seglet visade sig snart vara blott en prydnad för oss alla. Regnet fortfor, det var kyligt i båten, och då kandidaten ej kunde ha hopp om att få ett bål, grep hon ett par åror för att värma sig vid dem. I Vassänden, en gård förstås, träffade vi ett turistsällskap, som ämnade i största hast besöka Jotunfjellen och så jaga tillbaka till Danmark. Damerna sågo nedtyngda ut i deras våta drägter och slokande hattar; under en af dessa igenkände jag en gammal bekant och fick i en hast en kyss, hjertlig, men våt af det norska regnet. Det våta sällskapet steg dock snart i en båt och rodde vidare under himlens strida tårar, men vi stannade qvar ännu en stund, ty Hertha hade ånyo tillträdt sin kokerskebefattning och tillredde mjölvälling vid den flammande elden på spiselhällen. Denna middag på Vassänden, med smör och fladbröd, står i hennes anteckningsbok debiterad med 25 öre personen. Men då jag sedan skulle anteckna något om detta ställes värdinna, som naturligtvis hade sitt namn efter gården, liksom andra norska bönder, skref jag henne för Säfänden. Kamraterna påstodo, att detta, i betraktande af gummans figur, skedde af ädel qvinlig blygsamhet i förening med min tro, att hennes och gårdens namn stafvades med hv. Under ett fint ihållande regn gingo vi, glada öfver att vi ej voro skapade af socker, den härliga vägen tillbaka ned till Kvistberg, der gästgifvarmor stirrade på oss som om hon hoppats att aldrig återse våra glada anleten. Himlen vete hvad som så förmörkade den unga hustruns blick och nedtyngde hennes sinne!
Äfven porter skulle stärka henne, om hennes mage är i godt skick. Vigtigt är emellertid att låta läkare (helst specialist) undersöka henne, ty så kopiösa menstruation er stå of [a i samband med något underlifslidande. D:r - d. Breflåda. — a — na — n. Att, som ni säger, er föreställning om qvinnoeinancipationen är » otydlig » framgår deraf, att er uppsats frän början till slut lider af en viss oklarhet, om den ock visar ert varma intresse för ert köns höjande i såväl ena som andra hänseendet. Nana. Eder uppsats innehåller många beaktansvärda sanningar. Vi hafva redan från annat häll fått mottaga en uppsats öfver samma ämne. Må hända sammanföra vi båda uppsatserna till en och skola då, så fort tillfälle och utrymme gifvas, offentliggöra edra tankar. Välkommen åter! Å — d. Mycken tack för eder sunda och väl genomtänkta uppsats. Den skall, så fort sig göra låter, användas. — Om ni ej redan prenumererat på Idun till årets slut, så gör det och insänd prenumerationsqvittot till oss, och Hulda Åkerlund. Oregrund. En son och en dotter. Anna Ahström, Hud. T. Ahström. född Windahl. En flicka a f g o d familj. van vid ordning och verksamhet, önskar få komma i ett hem der hon kan gå frun till hända i hushållet. Ar kunnig i finbakning och alla vanliga sysslor samt kan, om så önskas, lemna pianolektioner åt minderåriga barn. Svar till » Hilma », Edebo, pöste restante. [200] Ett f r u n t i m m e r, som i många år praktiserat som lärarinna i familj, önskar med det snaraste ånyo erhålla en sådan plats. Undervisning meddelas i franska, engelska och tyska språ- ken samt musik och vanliga skolämnen. Vackra rekommendationer från föregå- ende platser förefinnas. Reflekterande torde sända svar under adress: » B — g », Håkantorp. [20G] P latS S O m S ä l l s k a p åt ett äldre ensamt fruntimmer önskas af en bildad, ung flicka. Svar, märkta jJ. M », emotses till Iduns R e - daktion, Sturegatan 8, Stockholm.
Utaf anslaget, 96,184 R:dr 50 öre, för ökade kostnader till underhållande af beklädnadsoch utredningsm. fl. persedlar vid lifgar de s-regementena och husarregementet Konung Carl XV anslaget, 9,156 R:dr 84 öre, till ökade bekläd nads-kostnader för Sappör-truppen dito, 60,751 K:dr 64 öre, till dito för manskapet vid Svea och Götha Artilleri-regementen dito, 252,000 R:dr, till underhållande af beväringsmanskapets beklädnad •. dito, 130,000 R:dr, till anskaffning af tält för beväringsmanskapet under dess vapenöfningar 1860 års anslag till understöd åt officerare, som inträda i aktiv krigstjenst hos någon främmande makt Utaf anslaget, 2,000 R:dr, för statistiska uppgifter öfver kostnaderne för Krigs-kollegii förvaltning tillhörande föremål » dito, 181,170 R:dr 45 öre, till gratifikationer för år 1857 åt underofficerare och deras vederlikar vid garnisons-regementena samt Flottan och Marinregementet, äfvensom vid tygoch handtverks staterna m. fl » dito, 109,958 R:dr, för linieskeppet Skandinaviens komplettering till segelskepp 1860 års anslag för åtskilliga byggnadsarbeten och anskaffningar vid Flottans stationer Utaf anslaget, 8,760 R:dr, till gratifikationer för år 1857 åt Flottans matroser och jungman » anslaget, 1,400 R:dr, till arfooden för samma år till Cheferne vid Båtsmans-indelnings-kompanierna » dito, 350,000 R:dr, för uppförande af en jernbro mellan Skeppsoch Kyrk-holmarne inom hufvud staden » 1859 års anslag, 44,500
r,.’ — . ” l7Vri4: ‘ | ; - . : J. ;-| : -i?i •* töttrlvwv ;n {•.>.!*.> u j—;■— i I v;i •••• ' !: :7 "-i "7 Vs.f. ij -L-j. p. r ?>• ik !- ; ■< .•—-i I* l-' -{-ftltel l~r ’ ■ ••• - i .«:.>• j—i—|. i -• !—;• }.. ! • •> j.k{ 1 ]-'»%«; • ■■. Wa;a WT ~ » »— ‘ n t * -. t - i — . * t i i t .r> t x i \ .* • • .: |-1.-»S •[} t ItSifsT'; fort 6" 1" • : Mimi: i i ~ s t, ■■ f: -sif , -t i —J — i ;oi f—i—j U! . rJi ■ - • k ~s-v !-4- ~ - I k'-'' i i of; '8H,c j.. i.^j,- -i —•; -;—:.o7 ; Li-~ V4 • i-—k bni"’ , j ~HP p,*?V'. i i ■■ — : - >r :« r2 J_ V;:- ;v ;: ~i <r, . ■4-, 4 *< i jtS-, - .Vi • I : • : 1 : I I ..