Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men det märkvärdigaste är, att BancoUtskotlet har i förening med StatsUtskottet sjelf bland skäl för den af dem föreslagna Realisationen anfört den nedsättning af ränta, som derigenom skulle åstadkommas; och det tyckes således särdeles inconsequent, att nu föreslå, icke en nedsättning, utan en förhöjning af räntor. Att Ranken bör åtnöja sig med lägre ränta, än enskildte långifvare, finner jag håde rättvist och billigt af flere skäl. Det första är, att Banken blott lånar ut sina egna reverser. Om enskildte capitalister fingo göra detsamma, skulle de säkerligen äfven åtnöja sig med lägre ränta. Det andra skälet är, att Banken betingar sig större säkerhet, än enskildte långifvare vanligen kunna få, hvilka ofta skulle åtnöja sig med lägre ränta, om de erhöllo samma säkerhet, och äfven samma biträde för sine låns utfående, som Banken. Och hvad den öfverklagade nedsättning vid sistlidne Riksdag af Disconträntorne angår, så skulle visserligen enskildte capitalister häldre taga blott 5 procent i ränta, om de fingo tillgodonjuta 3 procent straffränta, än 6 procent utan denna öfverränta. Jag har här hört uppläsas, att man såsom orsak till BancoDiscontLånefondenS Star - Den 37 Julii f. m. 65 starkare anlitande sedan sista Riksdag, uppgifvit, att den nedsalta räntan gjort lånen begärligare. Yid sista Riksdag hörde jag orsaken, hvarföre BancoDisconten hade 2 Millioner cutlånte, uppgiften var brist på vederhäftighet hos lånsökande; men desse blefvo efter Riksdagens början i en hast så vederhäftige , att de 2 Millioner inom 3 månader efter Riksdagens slut voro helt och hållit utlånte, utan att man sedan hört, att Banken på BancoDiscontens utlåning lidit större förlust efter den liden, än förut. Likaså litet grundad lärer den nu uppgifna orsaken vara till Discont-foudernas starkare anlitande efter sista Riksdag.
Hr Printzensköld erinrat, ber jag att få tillägga, att äfven af den s. k. per-milleafgiften finnes det inkomster för Krigsmanshus-kassan, hvilka icke komma till Hofrätternas kännedom, nemi. den afgift, som erlägges vid skatteköp af kronohemman, för hvilka skalte-köp icke lagfart eger rum eller fastebref utfärdas, utan skatte-köpebref af Kammar-colhm eller numera resolutioner af K. Bef:h:de. Tillika vill jag nämna, att icke alltid, såsom Hr Printzensköld föreställer sig, Krognofogdarne bebesörja upbörden af rusthållsoch per-raille-afgifterne, utan att de ofta ingå direkt till Landtränterierna, hvarföre å deras belopp kontroll lättast torde vinnas derigenom att Lanskontoren årligen meddelade upgifter då de afgifter som ingått för kassans räkning, såvida förändringen skall ske. Jag anser mig böra lemna dessa uplysningar till det afseende R. o. Ad. finna dem förtjena. Hr von Hartmansdorff: Efter de beslut, Ståndet fattade i den förra frågan, befarar jag det vara (rukllöst att återkomma med yrkandet, att man ingenting må efterskänka. Jag hoppas dock att R. o. Ad. vill se det, som för Wadstena Krigsmanshus-kassa qvarblifver, i möjligaste måtto konlrolleradt, så att ingenting af de återstående tillgångarne förminskas och dernäst att, om denna inrättnings anslag med tiden varda större, tillökningen också måtte komma kassan tillgodo. I bägge dessa hänseenden anhåller jag att få göra några anmärkn:r. Jag instämmer först i hvad Hr Printzensköld yttrat.
Ridderffapet och Adeli!, enligt nu företedt Protocolls Utdrag den 9 dennes, funnit, at, sedan efter nu gällande Grundlag Stats Utskottet arbetar ej allenast utan nägon förbindelse til hemlighet, utan twärt om med den bestämda plikt, at fullständigt lemna Riksens Stander underrättelse om Statsiverkets Ulftand och färwaltning, sa wore nu mera ingen anledning för hand, at Stats-Utskottet nägon Jnstruction föreffrifwa; hrvarefter Den 26 IuM. 4iS Högw.ordige Preste-Ständet, pä sätt det nu upläste Protokolls-Utdrag under den 16 i denne manad innehåller, förklarat, at dä Preste-Ständet som före den nya Regeringsformens antagande förmodade, at Stats - Utskottet borde efter manligheten blifwa med Hemliga Utskottet förenadt, af sadan orsak den 19 sistleone Maji til de öfrige respective Ständens öfwerläggning endast hemstäldt, huruwida det kunde anses nödigt, at för Stats Utskottet nägon Jnstruction fastställa, fann Preste - Ständet sig sä mycket häldre böra instämma uti Högloft. Ridderskapets och Adelns i detta ämne meddelade vfmananmärkte beslut, som Preste - Ständet hwarken förut beflutit at nägon Jnstruction för Stats Utskottet borde utfärdas eller nu mera ansäg en sädan wara nödig. Bonde-Ständet, som wid härom nu företagen öfwerläggning äfwen för sin del fann Jnstruction för Stats Utskottet öfwerflödig, ansäg efter framställd Proposition, den i detta afseende upkomne fräga böra förfalla. Och skulle sädant genom Prötocolls Utdrag de öfrige Ständen ödmjukt och »vänligen tilkännagifwas. Ut supra. Lx krotocollo 8. L. Irägärclki. Utdrag af Protokollet, hällit hos Bonde Ständet den 28 Junii 1809. S. D. Efter upläsande af Högloft.
Af dessa handlingar inhemtas: att Inhemsk tillverkning. hela qvantiteten af de genom Jernvägsbyggnadsstyrelsen från och med år 1855 till och med år 1865 års slut från utrikes ort införskaffade railer utgjort 1,744,578 centner, uppgående till en kostnad af för rails-tillbehör, derunder inbegripet bottenplåtar, skärtjern, skrufbultar och railspik, utgifvits 1,234,861: för rörelsemateriel af lokomotiver och vagnar m. m. utbetalts 1,884,192: samt för diverse andra effekter såsom bryggor, vänd skifvor, spårvexlar, verktyg, vågar m. m 370,333: att att Utländsk tillverkning. 9,779,373: 75. 86. 28. 30. 763,386: 3,914,314: 542,924: 96. 47. 82. tillhopa R:mt 3,489,387: 44. 15,000,000: att genom Trafikstyrelsens försorg anskaffats materiel: från inhemska verkstäder: år 1863 för 27,520: 23. „ 1864 „ 257,245: 88. „ 1865 „ 613,043: från utlandet: år 1863 för 70,211: 20. S:gr 4,387,197: 20. 16,100,424: 94. hvartill kommer den materiel, som under innevarande år kommer att anskaffas 806,800: — Summa R;mt 5,193,997: 20. Bih. till R. St.
Nej, kommer berörde moment att, såsom Ridderskapet och Adeln beslutat, bibehålla dess nuvarande lydelse, eller: »Arbetsfolk, så å landet, som »i städerna, hvilka icke äro lagstadde och ej heller njuta ständig arbetslön, utan »arbeta för dagspenning eller efter särskild öfverenskommelse och beting; lag» stadde drängar o. s. v.» Som denna votering utfallit med 91 Ja och SS Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat enligt Ja-propositionens innehåll. 45:de voteringen (N:o 1 i Mern. Den, som godkänner Bevillnings-Utskottets af tre Stånd gillade förslag, att för inrikes bref det fastställda medel-portot af 4 sk., beräknas för hvarje lod till och med en vigt af 8 lod, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Slats-Vtskollcis MemorialN:o, 309. Vinner Nej, kommer, i enlighet med Bonde-Ståndets beslut, för bref af till och med 8 lods vigt, remedium af { lod öfver att beräknas, så att, på sätt för närvarande är stadgadt, för bref, som ej väger öfver 1| lod, porto erlägges endast för 1 lod, för bref inom 2| lod endast för 2 lod o. s. v. Denna omröstning har utfallit med 42 Ja och 77 Nej; och hafva Rikets Ständer alltså beslutat enligt Nej-propositionens innehåll. M:de voteringen (N:o 2 i Mern. Den, som bifaller Bevillnings-Utskottets, af 3:ne Riks-Stånd godkända, förslag, att, dåj vid inlemnandet af bref å Post-kontor eller Post-expedition, portot kontant erlägges, en Särskild afgift af 1 skilling skall betalas för hvarje dylikt bref, samt denna afgift tillfalla Postförvaltaren, röstar Ja; \ Den, det ej vill, röstar Nej. \ Vinner Nej, kommer, i öfverensstämmelse med Bonde-Ståndets beslut, någon särskild afgift i ofvanberörde fall icke att erläggas. Denna votering har utfallit med 54 Ja och 65 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionens lydelse.
De utaf Riksens Ständers Lag. och OeconomiaeUtskott anförda skäl till afslag å Riksdagsmannen Johannes Arfvidssons i Hedervärda BondeStåndet gjorde Motion, angående Byevägars underhållande, vederlägga tillräckligen det första Alternativet af Johannes Arfvidssons Motion; men det sednare Alternativet af samina Motion innehåller endast det Påstående, att åtminstone så många Hemmansägare eller Brukare, sorn sig till sina resor af vägen betjena , må till ett sådant deltagande vara skyldige; äfvensom af t, i händelse Grannarne sig emellan icke kunna förenas om fördelningen af vägen, vederbörande Landtmätare då må af Konungens Befallningshafvande Den i Martil. 2®3 förordnas, att en slik delning efter Hemmantalen förrätta. Johannis Arlvidsson har i den» na delen ingenting annat yrkat, än att hvad Lag och Författningar om sjelfva skyldigheten föreskrifva, må kunna emot den tredskande till verkställighet befordras: Detta synes hafva förtjent Utskottens närmare uppmärk'? samhet: Farväg, det vill säga, väg som färdaskan, måste finnas till alla Byar, enligt i. Cap. i §. ByggningaBalken : Om sådana vä? gars bredd och beskaffenhet förordnas i 4. Cap. 1. §. samma Balk och uti Resolutionen på Allmogens Besvär den j6 Martil 1739:, skyl-; digheten att underhålla vägarna, bestämmes i Resolutionen pä Ridderskapcts och Adelns Besvär den g Januarii 1735.
I enelid dä, olpckligtwis, hagen att blifwa Ledamot as Ämbetsmanna-Clasien sä öfwcrwäldigat sunda förnuftet, att man ej inser hwadj gagn och nytta Staten har, af de medborgare som egna sin tid, till sädane kunskapers winnande, hwarigenoM de oberoende as andra, kunna wid Landtbruk, handel och slöjder, sinna tfn utkomst, blir naturligtwis siere tjenstsökande än Ämbeten, de mäste således söka allahanda utwägar, deribland finnes ingen säkrare än Advocaturen, intet Accord, ingen längre tjenstetid, ingen mägkig protection behösives, Man samlar innan kort tid förmögenhet, och odugligheten gär aldrig sä långt, att icke lifsuppehället erhalles; det största studium bestar nu deri, atr efter sä manga coneurreuter finnas, kunna tillskapa Rättegångar, fädant fler dä man förleder de enfaldiga, och sedan Rättegång är börjad, äterstär blott den konsten att förlänga den, och det fler genom uppflofs dommar, preliminaire frägors uppkastande, äter förwisningar m. m. Asflaffas mängden af Advocaterj, och genom Constitukorialer, blott skicklige och redelige förordnas, stall man snart fä se en märkelig skillnad i Procesi wägen. Ogräset ar da rensadt ur hweket. Dm 4 November. 8Z I tredje Momentet will förslagets orenlighet äfwen böwisas, Med den större kostnad Procesier medför i Dannemark mot har i Landet; det anföres att ett wittne mäste betalas med 12 si», äfwen resekostnad bestas, sällan tillätes nägon sjelf föra sin ta» län, Utan sädant bör ste genom Prokurator M. m.
Fribrefven utan ökad kostnad och tidsutdrägt må kunna erhållas och icke oftare behöfva förnyas, än ae trafiquerandes egen säkerhet det fordrar, anse Utskotten sig böra tillstyrka Rikets Högloft. Ständer, att i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, Sevillu, samt Oecön. Ulsk. JJtl.de N.o ?. 7 anhålla om sådane, lill hillig lättnad för handeln och sjöfarten, förändrade föreskrifter: Att Fribref, eller hvilken handling Kongl. Maj:t täckes autoriserä såsom gällande lill certificeiande af Svenska Nationaliteten, må, efter behofvet, vara att tillgå i alla Stapelstäder, och att deras förnyande icke oftare föreskrilves, än nödvändigheten sådant oundgängligen fordrar; Hvilket dock Rikets Höglofl. Ständers ytterligare pröfning vördsamt underställes. Stockholm den 6 Mars 1829* På Höglofl. Bevillnings-Utskotlets vägnar: Pä Högloft. Ridd. o. Adelns Pä Högv. Preste-Ståndets Led amSters vägnar : Ledamöters vägnar : A. Leyonhufvud. Uddo Widén. På Vällofl. Borgare-Ståndets På Hcderv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar : Ledamöters vägnar: Joh. Jac. Kleman. Erik Paulsson. På Höglofl. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets vägnar: På Höglofl. Ridd. o. Adelns På Högv. Prcste-Ståndets Ledamöters vägnar: Ledamöters vägnar: Arv. Arv:son Posse. Es. Tegnér. På Vällofl. Borgare-Ståndets På Hcderv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: Ledamöters vägnar: Aer. J. Hiessleiter. Olof Nilsson. Gabr. Lagergrén. 8 Bevilln■ samt Oecon. Utsk. Vtl.-de N.o 2. Utlåtande, angående Herr Friherre E. v. Saltzcis
Silfret skulle, till sto? \ 6J4 Den 3 o December. del, oaktadt alla försigtighets-mått utföras, så länge vår Handel är undervigtig, och skulle jemte Rikets sista styrka, åter försvinna i händelse af ett Krig. Endast tvänne lofliga medel gifvas för hvar enskild till sjelfbestånd och förmögenhet: Det första, att förvärfva, det andra, att spara. Likaså för en Stat: Det första att Producera, förädla Producterne och förmånligt förvexla dem} det andra att alltid Importera mindre än Exportera. Sveriges Jord, om ock mindre bördig än våra sydliga Grannars, är så mycket mera tillräcklig : I de lyckligast belägne Provincerne är föga mer än hälften, af den odlingsvärda under plogen, och i de öfriga knappast fjerdedelen. Ängs* och Boskaps skötseln äro nästan allmänt försummade, och att hufvudorsaken till Moder-Näringens, och följagtligen Rikets, vanmagt, hvarken är Jordens ofrugtsamhet, eller Climatets stränghet, bevisar vår forntid och än i dag Norrbottens Län; men Moder-Näringen, Statens grundval, har, öfver tvenne Sekler, blifvit inskränkt af menliga Författningar, rubbad af de godas ostadighet, eller missbruk, och stundom hårdt skakad af Importen, i synnerhet af Spannmål, Bränvin och Victualier. Sveriges öfriga Grund-näringar äro icke i det flor de borde vara; förädlingen af Natur-alsterne, ehuru i ansenlig tillväxt, såsom nästan beständigt gynnad framför Moder-Näringen, lider med henne gemensamt af Handeln, som, långe Den go December. 6Of ifrån att vara ställd till bägges fördel, och utgöra ett enda skönt samband till Statens styrka och förkofran, synes allt mer och mer upplösa, jemte sitt eget, det helas bestånd. Öfverflödig Import, Penninge-vingleii, Agiotage, Lurendrägeri och Landtmannens prejande, höra till ordningen för dagen.
Ökade tillgångar igenom det i Hufvudbockerna fö'r åren 1828 och r831 aldrig ballancerade värde af 35 Skepprd 3 Lisp:d Jern å vågen som calculeras . Bil. Aproximativ beräkning för nr i833, hvarför icke Ingående Ballance efter här förut stående rättade specification för den 3i Dec. 1832 . Xreis inkomster Convoyafgiften .. i 245,492: 5. n. Bidrag från Norrige för års Sp. 12,500: för | — — 7,500: Af Quarantaines-Inrättningen i Känsö 5,302: 4o. a. Ej till året hörande inkomster Bötesmedel från förra åren 250: Assurance-ersättning för Averie å Orphei laddning . Utgående Ballance till i834 följande skulder: Fredssumman till Marocco för året R;dr 56,666:3a.— Norrska Stats-Verket : — 1,417:43. 8. Diverse Consuler m. fl — 7,894: 17. 4* Tulins sterbhus i Tunis — 31,225: 17. 5. Diverse Verks fordringar — 1,036:34- 9- Orätt insatte medel — 20: Afsatte medel för Sjö-E^peditioner — 99,718: i3. 4- Visande alltså ett Capital-öfverskott D. någon Hufvud-B o k ännu funnits vara af slutad. Ingående Ballance efter den rättade specification för den 3i December 1832 Jrets Utgifter Fredsverket med Marocco 20,000 P:ster 56,666: 32. — Tractamenterne tili Consulerne m. fl. i Barbaresk Staterne 48,477: 3. rt. Dito till Consuler utom Barbaresk-Staterne 25,613: 28. 1.
B. Wejdling, Rosenknoppen, mazurka för piano, tillegnad fröken Signe R. Densamme, Brudparet fram! Bröllopsmarsch för piano. Hugo Sedström, Menuett för piano. John Öländer, Bianca-polka för piano. Alban Förster, » Din kärlek allena är i världen mitt allt », sång vid piano; n:r 46 i den bekanta samlingen Barytonisten. Bighini, aria ur » Det befriade Jerusalem », med pianoackompagnement; n:r 19 i den kända samlingen Bassångarens repertoar. G. Loeve, Elfkungen, ballad med pianoackompagnement; n:r 8 i samlingen Från konsertsalen och salongen. Fr. Clay, » För dig en sång jag kväda må », med pianoackompagnement; n:r 9 i samma samling. Sångprogrammet, häft. Innehålla alster af uteslutande kända och goda kompositörer. Sydney Smith, Vårt farväl, sång med pianoackompagnement. Ad. Herman, Fantasie dramatique för violin och piano öfver Boitos » Mefistofeles. » Bror Beckman, Fjäll-låtar för violin och piano. Gustaf Bergdahl (folkskolelärare), Sångbok för skolan ocb hemmet; 100 enoch tvåstämmiga sånger. Med särskildt textbok. Samlingen synes vara vald med omsorg och skickligt afpassad för det med densamma afsedda ändamålet. I en vrå af världen. Berättelse för Idun af Cecilia Bååth-Holmberg. (Forts.) J | ö r s t då detta skett och läkaren kommit,kom man 11 ihåg de små; genomvåta och nästan iskalla haGA de de, då ingen hört deras skrik, omsider somnat i sin vagn. Skyndsamt afkläddes de och nedbäddades i sina små sängar, medan läkaren betänksamt skakade på hufvudet och strängt förbjöd den ringaste gemenskap mellan dem o c h modern. Denna hade fullt utbruten nervfeber; hon måste hafva gått med den redan flere dagar. Med af ångest sammansnörd strupe tänkte kyrkoherden på sina små; de hade j u under de senaste dagarne ej ett ögonblick varit skilda från sin febersjuka mor, o c h nu därtill denna sista färd i regnet och förblifvandet i de våta kläderna.
Ingrid, kunna vi ej på annat sätt skaffa henne ett hem? » Hans blick var bönfallande, och den starke m a n D e n s lemmar skälfde. » Fresta mig inte, Lars, jag frestas nog ändå af mitt svaga hjärta! Ett hem för vår grefvinna, med en vanlig piga, en Itrjd. liknöjd varelse. Och vi, du och jag, skulle slå oss i ro med hvarandra! Tror du, att vi blef ve lyckliga så? » » I Guds namn då! Låt det bli, som du vill och jag tänkt; här är ej något val, ty du har lärt att gå rätta vägen, lärt det af henne, vår egen kära, välsignade grefvinna. » Ingrid släppte hans händer, tog med båda sina armar den bleke mannen om halsen och kysste honom så innerligt, som man i afskedsstunden kysser den käraste, man eger på jorden, och som man aldrig mera hoppas att få sluta i sin famn. Orkanen hade dragit bort. I den öde borgstugan hördes blott två dämpande människoröster lifligt öfverlägga, om hvad som måste göras för att lindra en gammal glömd och öfvergifven kvinnas sorger. » Jag har tänkt att stanna här öfver auktionsdagen och vill gärna ha Lars till att ropa in några tarfliga möbler åt mig; sedan reser jag in till staden och hyr rum. Kära min Ingrid, du får ej slå sönder frukostkoppen, ty den är icke min egendom! Allt det här har j u en öfvergång, liksom allt bär på jorden. Var det inte postbudet, som kom? » » Jo, jag tror det. » Ingrid kände, hur benen nästan veko sig under henne, där hon stod och dukade bordet. Lars kom in med postväskan. Äfven han såg upprörd ut, då han, innan han gick ut, vexlade en blick med Ingrid. » Har Lars ännu icke beslutat sig för nå- got arrende, eller gifta ni er och flytta till någon stad? » frågade grefvinnan, under det hon öppnade postväskan och tog ut ett enda bref, som fanns däri. » Jag skulle så gärna vilja se er i eget hem, » tillade hon. Ingrid mumlade något om en plats för Lars.
Englands papperstillverkning detta oaktadt består utan all skyddstull, ännu mera bevisa obehöfligheten af de hittills i Sverige gällande tullafgifterna å papper. Emellertid kan å andra sidan icke ifrågakomma, att vid tull-lagstiftningen mindre tillgodose den inhemska papperstillverkningen, än öfriga 45 näringar; och komiterade kunna derföre icke undgå att finna Frankrikes i afseende å flera slag af denna artikel jemförelsevis utsträckta fordringar destomindre antagliga, som Frankrikes och de flesta andra kontinentala staternas, i afseende å utförseln af lump, protektionistiska lagstiftning till förmån för eget lands pappersfabrikation, om ock saknande den stora betydelse, Svenska papperstillverkarne deråt vela gifva, likväl icke billigtvis tillåter likställighet i allmänhet emellan Sveriges och dessa länders införselstullar å fabrikaten. Efter dessa allmänna erinringar, öfvergå komiterade till de ifrågasatta särskilta tullsatserna. Uti den för ”kardusoch sugpapper, makulatur-, samt olimmadt tryckäfvensom tapetoch poléreller smergelpapper” nu stadgade tull, 6 öre pr skålpund, hafva de Svenske fullmäktige föreslagit och de Franske antagit en till 3 öre nedsatt afgift. Härvid må först erinras, dels att, då allt egentligt tryckpapper måste vara ”olimmadt”, denna i gällande taxa förekommande bestämning är öfverflödig, och dels att, på samma grund, dess vid traktatsförhandlingarne föreslagna utvidgning till ”limmadt eller olimmadt” är ännu mera olämplig, hvarföre benämningen lärer böra inskränkas endast till ”tryckpapper”. Vidare förekommer, i afseende å denna rubrik, att såväl sistnämnda pappersslag, som äfven sugoch tapetpapper, ega ett, i jemförelse med de öfriga sorterna, så mycket högre värde, att de icke böra vara med lika afgift belagda. Någon svårighet vid tullbehandlingen, att å dem tillämpa olika afgifter, bör icke heller möta, då de lätt kunna från hvarandra skiljas. Komiterade hafva derföre å ena sidan icke funnit någon betänklighet vid att för de gröfre sorterna, för hvilkas tillverkning riklig tillgång på lumpor finnes inom landet, och i hvilken tillverkning de
Bruttolast. Nettolast. Bruttolast. Nettolast. Beräknad i Tons. Beräknad i centner. Beräknad i Tons. Beräknad i centner Beräknad i Tons. Beräknad i centner. Beräknad i Tons. Beräknad i centner. «. ö CO H P: O ö a cr. 53 Cu Beräknad i centner. Väga. Fot. %. Tons. Centner. Tons. Ank. till Exp.-Utsk. den 30 Mais 1863, kl. 3 e. rn. Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående befrielse för staden Södertelge från erläggande af kronotionde för dess donerade jord. (I. A.) Uppä anmodan af Magistraten i Södertelge hade Herr R. Carlén uti en hos Borgare-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 157) föreslagit, att nämnda stad måtte befrias från erläggande af kronotionde för dess donerade jord, och såsom skäl dertill anfört: att inom Stockholms län ingen annan stad utgjorde sådan skatt; att jorden, bestående till största delen af sandbackar, vore alltför svag för att tåla vid denna beskattning utöfver hvad deraf utginge till den med donationen afsedda aflöning till stadens tjenstemän; samt att denna stad, mera än andra mindre städer, hade betungande onus ej mindre för utgörande af skjuts, genom skyldighet att dertill hålla 25 hästar dagligen, än äfven för tågande truppers inqvartering, som i följd af stadens läge särdeles ofta förekorame. Vid motionen fanns fogadt dels ett af Konungens Befallningshafvande i. Stockholms län don 9 December sistlidet år afgifvet intyg derom, att af de inom länet belägna sex städer, Södertelge dittills varit och fortfarande vore mest betungadt af inqvartering för tågande trupper; dels ock ett af Borgmästaren G.
I betraktande af hvad sålunda förekommit, och då, vid denna frågas bedömande, det icke eller torde böra lemnäs utan uppmärksamhet att i del till stöd för ansökningen åberopade, af trovärdige män afgifna yttrande, sådana upplysningar blifvit meddelade, som ådagalägga, alt Dillners obestånd ej kan anses hafva varit sjelfFörvålladt och att han vid sin egendoms förvaltning utmärkt sig både för drift och redbar verksamhet samt i sitt enskilda lif iakttagit hushållning och sparsamhet, har Utskottet, för att bereda Dillner någon lättnad vid uppgörande af den skuld, hvari han till Verket häftar, funnit sig böra i så måtto understödja den gjorda ansökningen, att Utskottet vördsamt hemställer, att derest Dillner inom nästföljande 10 år, räknade från denna dag, inbetalar återstående kapital-beloppet sålunda, att under de första nio åren erläggas 500 Rdr årligen och under det tionde året 489 R:dr 77 öre R mt, alla exsekutiva åtgärder till det ifråga varande lånets indrifning må anstå samt att den å beröida lån upplupna och upplöpande ränta jemte provision må få efterskänkas och ur räkenskaperna afskrifvas. Stockholm den 29 Juni 1863. STOCKHOLM, tryckt hos e. westrell, 1863. Banko-Utskottets Berättelse JVsi 40. 1 JW 40, Ank. till Exp.-Utsk. (ien 30 Juni 1863, kl. 1 e. hi. Berättelse, angående förrättad revision af Banko-diskonl-verkets räkenskaper och förvaltning för år 1862. Sedan Utskottet, genom dertill inom sig utsedde ledamöter, ombesörjt vederbörlig granskning af Banko-diskont-verkets räkenskaper och förvaltning för nästlidet år, får Utskottet härmedelst, till fortsättning af den, uti Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse intagna, redovisning för hufvudresultaten af 1860 och 1861 årens diskontrörelse, meddela följande öfversigt af samma rörelse för år 1862. I.