Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter beträffar bötesförvandling enligt 10:de och U:te §§:na, får jag fästa uppmärksamheten derpå, att i 10:de §:n förekommer endast den allra enklaste förvandling, bestående uti tillämpning af den i §:n intagna tariff. 1 afseende på ll:te §:n, synes det mig hafva varit en ganska onödig omgång att, då någon för sin helsås skull icke kunde undergå vattenoch brödstraffet, Konungens Befh:de skulle hafva ingått till Hofrätten, för att erhålla föreskrift om förvandlingen. Något förbud för domaren att i ett utslag utsätta det straff, hvartill böter i brist af tillgång böra förvandlas, finnes icke i denna §; det visar sig genom jemförelse med 12:te §:n, hvarföre jag icke finner något hinder att bifalla §:n. 400 Den il Joli e. m. Hr Dalman: Mig synes att §:n, sådan den nu är, innefattar ett förbud för domstolarne att utsätta förvandlingsstraffet, då den ålägger Konungens Befh:de att bestämma detsamma. Detta anser jag, åtminstone i afseende på §§:na 10 och 11, fullkomligt oriktigt, hvarföre jag fortfar i mitt yrkande att §:n måtte återremitteras. Gr. Mörner: För att icke splittra meningarne, får jag förena mig med Hr Dalman i hans yrkande om återremiss. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af den förev:de §:n, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvartill svarades många ja, blandade med nej, och sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren ntföllo med många nej, jemte åtskilliga ja, hvarefter propos. på bifall till §:n förnyades samt besvarades med många ja, jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 14:de—18:de §§:na. Biföllos. Hr Dalman anförde skriftligen:
Hvad Utskottet i förevarande Memorial slutligen anmält lades till band lingarne. S. D. Föredrogs Stats-Ulskottets Memorial N:o 220. med förslag till vol rings-proposition i fråga om beviljande af ett förslags-anslag till löneförbättringar åt lärare och tjenstemän vid Upsala Universitet. Bonde-Ståndet, sorn vidblef sitt, i afseende å beloppet af det åt lärare och tjenstemän vid Upsala Universitet af Kongl. Maj:t äskade förslags-anslag, 25,000 R:dr, den 20 November sistlidet år fattade beslut, ansåg, i frågans närvarande skick, omständigheterna icke medgifva återremiss af Utskottets förslag till voterings-pro proposition, utan lade med ogillande samma förslag till handlingarne. S. 1). Vid ånyo skedd föredragning af Stats-Utskoltets Memorial N:o 229, med förslag till voterings-proposition, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga ont anslag till beredande af tillfälle för Officerare af Arméen att ingå i utländsk krigstjenst, ansåg Ståndet samma Memorial Bik tiii R Si, Prot. 1856—1858, il Sami 100 794 hot.-H(trag dm 30 Januari 1858. icke erfordra annan åtgärd, ån att låggas till handlingarne. enär det ärende Memorialet afsåg redan är vordet af llikets Ständer afgjordt. S. D. Föredrogs ånyo och punktvis Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 235, angående begärda stats-bidrag för enskilda jernvägsanläggningars företagande, hvarvid samtliga punkterna biföllos, med undantag af den 10:de, angående låneunderstöd för anläggande af en bibana från Borås till vestra stambanan, hvilken punkt återremitterades, med dervid gjorda anmärkningar. S. I). Föredrogs Statsock Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 44, i anledning af väckt motion, att kronn-brefbärings skyldigheten måtte på Post-verket öfverflyttas. På grund af hvad Daniel Danielsson från Jönköpings län uti sin.
Jiuru snart en sådan Panna kunde vara färdig; äfvensom att bestämdt yttrande borde Carlsund affordras, om han ville åtaga sig ansvara för den skada och förlust, som kunde Postverket tillskyndas, i händelse, sedan Fartyget blifvit med Panna efter hans Construction vid den uppgifne tiden fullbordadt, långvariga försök eller ytterligare förändringar skulle finnas af nöden, innan Fartyget kunde för Postfarten begagnas, samt för detta sitt åtagande ställa nöjaktig säkerhet. Då PremierLieutenant Carlsund icke ville åtaga sig sådant ansvar, förordnade Kongl. Majit, den 8 Januari i83i, att Ångpannor af vanlig modell, i stället, skulle så tidigt anskaffas, att Fartyget innan Maj månads slut kunde utlöpa. Det aflemnades likväl icke förr, än i början af Julii månad berörde år, och således nära 2 år efter den i Contractet föreskrifna tid. Genom Nådigt Bref den 11 sistlidne Februarii har Kongl. Majit meddelat Dess Nådiga Beslut: att en Summa af 108,000 Ridr, i ett för allt, skulle erbjudas Styrelsen af Motala Verkstad, såsom full betalning så väl för Ångfartyget Motala, som den serskildt förfärdigade Ångpannan af Koppar, deruti inberäknad Verkstadens vinst på beställningen; samt att VerkstadsStyrelsen, i fall den dermed icke åtnöjdes, finge sin talan i laga ordning emot Postverket utföra. Och skall VerkstadsStyrelsen, som emedlertid förklarat sig icke vara nöjd med det erbudna betalningsbeloppet, sökt i laga ordning göra gällande sine anspråk på ytterligare 20,000 Ridr eller något derutöfver. Såsom Förskotter på kostnaden för Fartygets förfärdigande hafva tid efter annan följande Summor blifvit ulbetalde: Till ( 97 ) Till följd af Kongl. Brefvet d. 30,000 R:dr.
I afseende på halten, och straffet för dem, som derunder arbetade, förklarades genom Kongl. Brefvet af deri 18 Julii 1738, att det thädanefter väl skulle vara tillåtit, att stämpla Verk Guld Ducat till 23 Carat 3 grain, Pistolett till 30 Carat, Kron-Guld till a8 Cajrat, Verk-Silf - 1721 Stats-Utskottets Betänk anden. ver till 13 lod, Tenn fyr-stämpladt till 96 peh Tre-stärnpladt till 82 delar i fir.t på ion, men med cl et vilkor och sadan gravatian för vederbörande Mästare, att om och när något arbete finnes ringhaltigare, än de i Coritroll - Stadgan tillåtne halter med deras retnidier, dock med och inom förenämnde lägsta halt, borde till. verkaren för sådane Arbets stycken erlägga dubbla stämpel-penningar, och det utan att sedan, vid varans försäljande, fa beräkna köparen mer än den vanliga Controll-afgiften; hvarförutan stadgades, att Controll-stämpel afgiften skulle ifrån Och med 1759 ars början förhöjas pä Guld ifrån 1 till 3 öre för Qvintinet, på Silfver ifrån -y till 1 öre för Lodet, och på Tenn ifrån -|:dels till -jtdels öre på marken, allt Silfvertnynt räknadt. Kongl.
Det var som om orden brutit sig ut genom tänderna med våld, så hväste han fram dem. »Men jag ska kämpa mig igen —! Jag ska glömma henne! — Glömma, glömma, glömma!» Han gömde hufvudet i mitt knä igen, och så kom ändtligen hvad jag så ifrigt hoppats att få se: tårarna! Morgonen därpå var jag uppe i otta, för att hinna få litet frukost i ordning åt Thore, innan han for. Han hade haft tur nog att få dela skjuts med en profryttare och skulle fara klockan 5. Maja visste fortfarande ingenting utaf. Jag hade skrifvit ett rekommendasjonsbref till Villy och till en annan god vän i Stockholm, doktor Holzen, — det var allt jag kunde göra. För resten fick Vår Herre styra. Som vanligt hade jag berättat allt för Ruffen, men som han bara sa hm, hm, så antog jag att saken intresserade honom ofantligt litet. Också blef min häpnad stor, när jag strax före 5 fick se honom komma ut ur sängkammaren, fin och prydlig som vanligt, och slå sig ned vid kaffebordet så lugnt som om det var hans dagliga vana att dricka kaffe klockan fem om mornarna. Sedan följde vi gossen till vagnen båda två. Då var det liksom Thores förstening gifvit med sig litet. Han slog armarna kring halsen på mig och sa så många kära ord att Hvad Gustaf i detsamma passade på och smusslade ned i hans ytterrockficka, vet jag inte riktigt, men bra likt en af hans gamla portmonäer var det, och att den inte var tom, det är jag säker på. Så länge vi såg en skymt af vagnen, stod vi kvar och vinkade, fast Gustafs kinder var alldeles kittelblå i morgonkylan. »Ser du», sa han sedan harklande, när vi väl kom in i salen igen, som, trots brasan, såg så där kall ut som rum alltid gör, när någon rest. »Ser du», sa han, »jagville stiga upp — så gossen skulle känna, att det var ett hem han lämnade — —. Jag menar — om något händer — att han vet — han är välkommen igen till oss båda!» Så pallrade han sig af in i sin sköna säng igen, medan jag satt där så skamsen och så full af glädje och tacksamhet och lycka, att jag rakt inte kan beskrifva hur det kändes.
KÖR. Hurrah för tro och fröjd! (Ett kanonskott höres.) OLOF KLAESSON. De börja redan, än en vers ar qvar. (Sjunger.) Mot fiender hundra ensam han stred, Hans kung vardt blek. Han högg och han segrade, dignade ned, Gladt som på lek. Och kungen höll in på segrande färd Och med blick i brand. O! Finge jag byta fast tusende svärd Emot din hand! Hurrah för fröjd och död! KÖR. Hurrah för fröjd och död! (Under denna vers aflägsnar sig en och annan officer.) OLOF KLAESSON(till Daniel Hjort, som ämnar gå). Hvart skall du, Daniel Hjort? DANIEL HJORT. Hvad rör det er? OLOF KLAESSON(håller qvar honom). Förrädare! – Se hur han bleknar vid Det namnet, vänner! DANIEL HJORT. Bort till murarne Förr’n hertigen är här! OLOF KLAESSON. Bekänn, din skurk! DANIEL HJORT. Bevis! Emot min oskuld återstudsar Uti er egen hals det namnet: skurk! SIGRID(inkommer.) OLOF KLAESSON. Bevis? – Hvad gjorde du i mörka natten I amiralens läger? DANIEL HJORT. Hvad jag gjorde? Säg, efter ni det vet OLOF KLAESSON. Aha! Så har du Dock varit der. — Om jag ej upptäckt honom, Han än förrådt OFFICERARNE(draga värjorna). Ned med förrädaren! SIGRID(störtar sig emellan). Det är ej möjligt! Hören, hören honom! DANIEL HJORT. Ej kommen när mig. Fallen edra svärd! – Javäl, jag er förrådt, förrädare! SIGRID(faller med ett anskri i Johan Flemings armar). DANIEL HJORT(fortsättande). Just jag är den, hvars ord har eder stridskraft Som blad förspridt; just jag är den, som bringat Er uppå fall – och det min stolthet är! FÖRSTE OFFICERN. Stöt honom ner!
Detta ärende har Kongl. Maj:t låtit sig denna dag i underdånighet föredragas; och då, enligt hvad upplyst blifvit, kostnaden för det hittills verkställda arbetet understigit hvad för samma arbete i det af Öfverste Hjelm afgifna kostnadsförslag linnes upptaget, och de beräkningar, hvilka herr Majoren, på grund af sålunda vunnen erfarenhet, uppgjort, ådagalägga, att musei-byggnaden i sin helhet, enligt Geheime-öfver-byggnadsrådet Stillers ritningar, och med iakttagande af hvad nu blifvit i afseende å inredningen föreslaget, bör kunna uppföras för en summa, i det närmaste motsvarande det af Rikets Ständer för ändamålet anvisade belopp, har Kongl. Majit, sedan anledningen till den förut ifrågasatta begränsningen af byggnadsplanen sålunda blifvit undanröjd, funnit godt i nåder förordna, att herr Majoren, utan hinder af Kongl. Majit under den 13 December förlidet år i nyssberörda afseende meddelade beslut, eger att vid arbetets utförande ställa sig nämnde ritningar i deras helhet till efterrättelse.» Enligt hvad dessa handlingar utvisa, hade således Kongl. Majit först genom 1849 ärs Kongl. Bref antagit och godkänt den af Kommitterade —med åtskilliga inskränkningar uli de af Stiller författade ritningarne — uppgjorda byggnadsplan, upplagande ett kostnadsbelopp af 529,927 R:dr 18 sk. B:ko, men derefter, i följd af Majoren Kleens framställning, föranlåtits att genom beslutet i Oktober 1850 anbefalla byggnadens utförande enligt samma ritningar i deras helhet, och detta på den grund att sistnämnda byggnadssätt genom vissa förändringar i inredningen m. m. skulle medföra betydlig besparing, så att hela byggnaden, ehuru vidsträcktare, ändock, enligt Majoren Kleens uppgift, skulle kunna fullbordas i det närmaste för den af Rikets Ständer anslagna summa, 500,000 R:dr B:ko.
Hela tillökningen på hufvudtiteln skulle sålunda blifva R:mt R:dr 329,839: 26. hvartill dock, till jemnande af dess blifvande slutsumma, kunde medelst motsvarande tillökning i förslagsanslaget til! skrifmaterialier och expenser m. m. för departementets kansli-expedition, nu bestämdt till 1,225 R:dr 31 öre, läggas ett belopp af 10: 74. då de föreslagna tillökningarna uti femte hufvudtitelns anslag, hvilka i öfrigt, der någon förhöjning eller förändring nu icke blifvit ifrågaställd, böra oförändrade bibehållas, således sammanlagda kornme att uppgå till R:mt R:dr 329,850: — Om detta belopp, deraf dock de för lotserioch fyringsstaterna utförda 122,440 R:dr tillkommit endast i följd deraf, att motsvarande inkomster antagits blifva med lika belopp ökade, tillägges hufvudtitelns nuvarande slutsumma 3,305,100 skulle denna blifva R:mt R:dr 3,034,950: — deraf på förslagsanslagen belöpa R:dr 137,436: — Med hänvisande till hvad dels här förut och dels i merberörda protokoll öfver sjöförsvarsärenden af den 14 innevarande månad blifvit framstäldt rörande hvart och ett af nedannämda föremål, föranlåtes Kongl. Maj:t att vidare af Rikets Ständer äska beviljandet af följande för sjöförsvaret erforderliga särskilda eller extra anslag, nemligen: till flottans nybyggnad eller anskaffande af ny krigsfartygsmateriel, att användas och redovisas gemensamt med andra till samma ändamål afsedda tillgångar, på sätt här ofvan är föreslaget Runt R:dr 2,208,000: — » angelägna byggnadsarbeten och anskaffningar vid flottans stationer 200,000: Prop. N:o 1, om Statsverket 1862.
— Omförmälde pröfningsrätt, som icke af någon blifvit bestridd, har pålagligen tillkommit just i ändamål att förhindra verkställighet af sådana beslut, som tilläfventyrs kunde fattas och blifva emot kassans ändamål stridande; men kan och bör rimligtvis icke på det sätt utöfvas, atl genom densamma verkställigheten af sådana beslut förhindras, hvilka med kassans och dess delegares nytta äro förenliga. Ar 1830 fattades af dåvarande rotehållare åtskilliga beslut, hvilka efter skedd pröfning, den 30 April 1831 af Kongl. Majit gillades, men hvilka hade till påföljd, att en stor del af enöres-kassans ränlemedel blifvit och fortfarande blifva använda till ett för hennes rätta och ursprungliga bestämmelse helt och hållet främmande ändamål, den s. k. ”Hertigens af Upland Gralifikations-inrätlning för afskedade soldater, soldatenkor och oförsörjda barn.” De medel, som sålunda på grund af berörda beslut afbändts kassan, hafva de rotehållare gått i mistning af, hvilka under tiden nödgats för sina rotar anskaffa nya soldater. Kassans enda och rätta ändamål är dock att "hjelpa och understödja" rotehållarne vid rekrylerings-skyldighetens utgörande.
Ehuruwäl huftvudsakliga förbättringar af de gamla Ärresterne, i anseende till rummens inskränkta areal, anläggning till större eller mindre del under jorden, samt inom Gråstens,murar, näppeligen kunna ästadkommaS, kan dock fangarnes behandlingsätt i betydlig mohn mildras; r-.o) Genom golfwenS förnyande der de är» bristfällige. 2:0) Fönstrens pä mänga ställen lätt werkställbara förstorande samt förseende med Ventiler.. z;o) Gärds, planers instängande wid de häck-, ten, der sädane ännu saknas. 4:0) Afstängda Cloaqoers inrättande. Bihang. R;o z, ^ 66 Den 2Z April. ?:o) Renlighetens bättre widmagthallande genom twattning, sopning och rökande med En eller Gran, ris i de hackten, hwilka jag för snygghetens nöjag, tiga underhallande icke särkildt utmärkt. Fangarne i vrterne kunde tillhällas att densamma sjelswe besörja, äfwen sa wäl som det nu jker hwarje Lördag i Smediegards - och Stockholms SmdShäckten. 6:0) Anskaffande af Lafwar eller Sängstallen, der de fattas. 7:0) Sängklädernas werkeligen bchöfliaa oftare förnyande än 1798 och 1-joe arens Kongl. Bref tillåta. 8:0) Arrestanterncs förseende med de minst kostsamma karil för mat, och Lrickswarvr. Om den, som för fangarne haller mat och drick, stall tillstäppa karil, betungar sannolikt deras anskaffande och underhallande det för liss-uppehället avordnade knappa fangtraktamentet. Jag hyser det underdåniga hopp att Eder Kongl. Mast med nadiqste wälbehag upptager, akt jag i öfwerensstammelse med Undersåtens, Embersmannens och med,mennistans plicter till Eder Kongl. Masts nadigste behjertande framburit brottstingens och ustingenS behof.
I befrielse*columnen ar Gemenskapen af Krigsmagten jemväl intagen. 5 uti den ClasS, dit de ansetts höra, det icke varit möjligt att, likasom för öfrige Stånden, sammanföra hvarje persons hela Bevillning, dels 1 anseende til), namnen* likhet och dels af den orsak, stt ®ndast namr.en på de annorstädes belägne gårdarne, utan hänvisning till Socken eller Härad, blifvit uppgifne, hvaraf följer att ett icke obetydligt antal af Bonde-Ståndet rätteligen hörer till de högre Classerne af Bevillning utöfver 5 R;dr. >n 87 Maji 1829. G. J. ALM, * (Tillhör Bevillnings.Utskottets Memorial N:o 31.) 69 100 »7 5° 30 95 9 3° 49 a 2 10 ^ *5^54 STOCKHO!, M, tryckt i MarQuardska Boktryckeriet, 1829. Tab. Litt. B. U P P GIFT på de Varu-artiklar, å hvilka Kongl. Anis liand: Siden-, Sammets „ andra slag „ Half-siden Blyarts Cacao Caffe Canel Cardemummor Corinler F enhol Färger: Bergblått „ Berlinerblått „ Cochenille „ Fernbock „ Mönja „ Orleana Garn: Bomulls-, hvitt, ifrån och med N:o 26 och deröfver „ Färgad t, Turkiskt rödt 5, allt annat Ingefära, torr K rita: hvit, oslammad „ malen och slammad Lakrits ]\Iandel Muskött, insyltad „ torr Muskottblomma JNfeglikor JPeppar, alla slag Porcellaine: äkta, hvitt „ förgyldt eller måladt . Russin Russinstjelkar Saffran The Träd var or: Bj elkar eller Balkar af Furu och Gran ifrån och med 8 till och med 10 tums fyrkant midtpå , till och med 15 alnars längd Varans minsta qvantitet. i Tu #. #.
Derjemte och enär af ett hos Kongl. Majit anhängiggjordt besvärsmål inhemtats, att, oaktadt Kongl. Majit genom nådigt Bref den 1 Februari 1825 förklarat någon kronotionde icke böra åsättas de hemman och lägenheter, hvilka icke blifvit sådan påförd vid allmän tiondesättning i orten, Kammar-kollegium likväl Bih. lill R. St. MajUs Nåd. Proposition N:o 73. förordnat om kronotiondes bestämmande för ett till skatte försåldt Danviks hospitals hemman på den grund, att den allmänna tiondesättning, som åren 1726 —1730 i länet blifvit verkstäld och allt hittills varit ländande till efterrättelse, icke lärer vunnit behörig fastställelse, har Kongl. Maj:t ansett lämpligt att, till köpares af Danviks hospitals hemman betryggande i nämnde hänseende, må meddelas det förklarande, att hemmanen eller lägenheterna må efter skatteköpet tillgodonjuta den befrielse från kronotionde, som desamma förut åtföljt. De denna fråga tillhörande handlingar, hvilka äfven innefatta närmare upplysningar om upplåtelse till Danviks hospital af ifrågavarande hemman och lägenheter, skola tillhandahållas det Utskott, till hvars behandling ärendet varder af Rikets Ständer öfverlemnadt; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARI. Henning Hamilton. Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Hörningen i Stats-Rådel pä Stockholms Slott den 30 December 1859. Närvarande: Hans Exc. Herr Justitie-Stats-ministern, Friherre De Geer, Hans Exc. Herr Stats-ministern för Utrikes-Årendena, Frih. Manderström, Stats-råden: fVållensteen, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. Departements-chefen uppläste härefter till justering ett i enlighet med Kongl. Kongl. MajUs Nåd.
Att äfven Rikets nu församlade Ständer åt denna vigtiga angelägenhet skola egna all möjlig uppmärksamhet, derom kan man vara förvissad. Svårast torde dock vara att finna på en lämplig utväg, huru den kända förlägenheten skall kunna afbjelpas. Då svårigheten emellertid ej bör hindra försöket, så vågar undertecknad härmed framställa ett förslag, hvilket jag hoppas skulle, om det vinner önskad framgång, i åtminstone ett det mest brydsamma fall afhjelpa penningebristen. Förslaget afser helt enkelt att bisträcka vår moder-näring med mera rörelsekapital genom Allmänna Diskontfonden, som för detta ändamål borde förstärkas. Innan jag emellertid går att vidare utveckla detta förslag, vill jag förutsånda en del anmärkningar om orsakerna till den på landsbygden varande krisen, öfver de åtgärder man vidtagit till dess lindrande samt öfver de skäl, man framställt mot Allmänna Diskontens tillvaro. Hvad då orsakerna till den allmänna penningeförlägenketen på landsbygden vidkommer, så torde hvarken Nordamerikanska kriget, eller ett allt för öfverflödigt lefnadssätt på landsbygden dertill vara hufvudsakligen vållande. Fastmer torde hypotheksbankens overksamhet, minskningen af Allmänna Diskontfonden, indragningen, 68 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 49. som man — utan aktgifvande på de varnande röster, hvilka afgåfvos af dem saken närmast rörde vidtog med fastighetslånefonden; räntans frigifvande för korta lån, hvarigenom en hop inteckningar på enskilda händer blifvit uppsagda och indrifna, i förening med forcerade jernvägsbyggnader, stor sig deraf ledande utländsk skuldsättning med dryga räntebetalningar; svåra på jordbruket tryckande onera, vara de förnämsta orsakerna till landtmannens bekymmersamma ställning. Härtill kan visserligen läggas en dålig konjunktur i allmänhet, för landtmanna-produkter isynnerhet, hvilka man blottställt på allt för att utan resurser kämpa med utländsk rikedom och öfverflöd. Synnerligt anmärkningsvärda äro ock de stegrade arbetskostnaderna på samma gång jordbrukets alster fallit. Ensamt detta, ej i allmänhet fördyrköpta egendomar, torde till en del förorsaka, att jordbrukaren ej kan hålla jemnvigten.
Detta yttrande blef härvid af Hr Gr. o. Landtm, afbrutet med en påminnelse till Hr Munck af Rosenschöld om den förut af Hr Gr. o. Landtm, i allmänhet framställda erinran, att det enl. 90 § Reg.F:n var förbjudet, att vid RiksSl:s öfverläggningar ingå i pröfning af Domare-maktens åtgärder; till följd hvaraf dessa väl kunde under discussionen omnämnas, men icke finge bedömas, huruvida de varit mer eller mindre lagliga. Hr Munck af Rosenschöld: Dä 7 § Riddarh.Ordn. säger, att en Adelsmans rätt till säte och stämma på Riddarhuset beror derpå, huruvida han genom behörigt utslag blifvit förklarad skyldig till straff för nesligt brott, torde väl i detta stadgande vara medgifvel, att man har rättighet att pröfva detta utslags behörighet; i motsatt fall är det mig omöjligt att upfatta meningen af detta stadgande i Riddarh.Ordn. och jag skulle derföre anhålla att få fortsätta der jag slutade. Om med behörigt utslag skall förstås ett sådant, som vunnit laga kraft, så har jag redan uplyst att här icke är så fallet 106 Den 6 December. Menas dermed ett utslag, som tillkommit med iakttagande af laga former och är af behörig domstol utfärdadt, så får jag förklara att ifrågav:de utslag icke är af denna beskaffenhet Talaren afbröts nu åter af Hr Gr. o. Landtm., som yttrade, att han nödgades förnya sin anmaning till Hr Munck af Rosenschöld, att icke ingå i någon pröfning af lagligheten utaf Consistui Acad:ci ifrågav:de dom, enär detta vore förbjudet i Reg.F:s 90 §, som Hr Gr. o.