Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om jag nu lyckats visa att den summa, Nässjölinien kostar mera än Lagalinien, 3,126,000 rdr, ehuru under bvggnadsperioden riktig, likväl kommer att reducera sig till 544,000 rdr i samma ögonblick banbyggnaden fortsättes emot Östergöthland, så följer deraf äfven att Utskits yttrande att Nässjölinien skulle gifva en årlig inkomst af 186,000 rdr utöfver den som å Lagalinien kan påräknas, så framt ej Stateu på anläggningen skulle förlora, är 3 48 Den 25 April e. m. bygdt på falsk grund. Men äfven om denna beräkning vore riktig, så är det den relativa inkomsten emellan de båda föreslagna riktningarna, som bär vid lag skall gifva utslaget. Denna relativa inkomst kan omöjligen på förband med säkerhet beräknas, men, på grund af de uplysningar, jag lyckats förskaffa mig, är jag, i fullkomlig motsats mot Utskit, af den bestämda öfvertygelse att jemförelsen skall utfalla till Nässjöliniens fördel; och jag stöder denna min öfvertygelse på den större landvidd, Nässjölinien genomlöper, på dess talrikare folkmängd, dess fruktbarare jordmån och öfriga naturliga företräden samt slutligen på närheten af de båda städerna Wexiö och Eksjö. — Den olika rörelsen å de båda linierna synes bäst, om man jemför å dem begge 2:ne gästgifvargårdar, som endast skjutsa på den från norr till söder löpande hufvudvägen, då vid Tönnö å Lagalinien utgått 752, vid Bo och Storhult å Nässjölinien öfver 1,800 hästar. Utsk:t, sorn i allmänhet synes hafva sträfvat att kunna upleta fel i kotnitéens beräkningar, har sökt visa att folkmängden å ett bälte af 3 mils bredd utgör på hvarje längdmil af Lagalinien 8,076 personer och på Nässjölinien 8,947, samt att således Lagaliniens folkmängd på det hela med endast 10 % understiger Nässjöliniens.
Då nemligen en rörelse, ehuru bediifven i vidsträckt omfattning, likväl till följd af ogynnsamma förhållanden eller inträffade förluster under något år icke lemnat någon behållning, skulle under sådana omständigheter, med tillämpning af denna grundsats, af dylik rörelse, oaktadt densamma kan i sig innebära betydlig kapital-förmögenhet, någon afgift till Staten icke erläggas, likasom ock rörelseidkaren till följd deraf kornme i saknad af de medborgerliga rättigheter, som grunda sig på bevilint-ngen. Enahanda blefve ock förhållandet, dä en kapitalist drabbats af sådana förluster, att någon inkomst af hans utlånade kapilaler icke uppkommit. Vid öfvervägande häraf hafva Rikets Ständer, hvilka såsom allmänt stadgande beslutat, att inkomst af rörelse, yrke m. m. skall taxeras för löpande året. oell i allmänhet beräknas på grund af förhållandet under näst föregångna året, funnit det vara sä väl med Expeditions-Utskottets Förslag lill underd. Skrifvelse IS:o 181. 37 Statens rätt, som med den enskildes fördel mest öfverensstämmande att i ofvan antydda fallet i § 7 stadga, att näringsidkares inkomst för löpande året icke får, äfven om han under nästloregångna året gjort förluster, beräknas till lägre belopp, än hvad en sådan rörelse, som den han drifver, i medeltal anses afkasta, liksom ock uti Instruktionens 21 § föreskrifva, att förluster, af hvilka kapitalet drabbats under året näst före det, hvarför bevillning påföres, skola afräknas frän egarens kapitalförmögenhet och bevillning erläggas för den afkastning, återstående kapitalbeloppet anses lemna.
Väl må för öfrigt det kunna anses billigt, att Gothlands hemmansegare lemnäs lika tillåtelse att lösa sin skattetjära, ehuru brist derpå å ön icke finnes, som räntegifvare i allmänhet försina räntor ega; men, då, efter hvad Utskottet i sitt förra Utlåtande upplyst, tillgången till denna tjära är, med afseende på så väl dess särdeles goda beskaffenhet, som lättheten af dess transporterande till Carlskrona, för örlogsflottan af mycken vigt, saknas å den andra sidan, eller för bibehållandet af dess utgörande in natura, icke heller billighet, desto större, som detta afser statens fördel, hvilken måste gå framom den enskildes. Anmärkningen derom, att, enär Utskottet tillstyrkt rättighet för räntegifvare att välja emellan leverering af Tionde spannmål in natura eller dess betalning efter Ecsv. och Ekon. Ut sk. Betänkandert. u45 markegång med tillaggd forlön, ingen anledning funnits, att göra exception häruti för räntetjäran, får Utskottet särskildt besvara genom meddelandet af den upplysning, att hvad Utskottet yttrat uti det Betänkande, som föranledt berörde anmärkning, desto mindre kan stå i strid med Utskottets i förevarande ämne afgifne utlåtande, som samma Betänkande alldeles icke rörer kronans behållna persedel räntor, imellan hvilka samt Afrads och Krono Tionde spannmålen betydlig skilnad finnesj och, beträffande den inom Vallo fl. Borgare-Ståndet af Herr 2?- hinger gjorda erinran: att Utskottet jemnväl bordt utlåta sig, om icke rättighet till lösen borde ega rum, åtminstone för den tjära, som blifvit indelningshafvare anslagen, så får Utskottet hänvisa till dess, under den 12 sistlidne April, afgifna och i tryckta Bihanget till Riks-Ståndens protocoll för innevarande Riksdag, under N:o 58, intagne
Bordsur, Nattvaktkontrollur o. Väekarur m. m., passande såsom gåfvor vid alla tillfällen. rekommenderar till mctall-hoeWwc för damer I D U N ••552 Hur man kan ha det i Dresden Några praktiska vinkar för Iduns reslystna läsarinnor af Gerda Meyerson. J e t är så ofta man hör, att unga flickor önska ^jj resa ut för att studera språk eller musik eller endast för att » komma litet hemifrån ». Vilja de lära sig franska, är det lätt nog att få adresser på en mängd förträffliga pensioner i Paris eller Schweiz, dit bege sig ju de flesta. Men är det frågan om något lämpligt ställe i Tyskland, blir det svårare att få råd och upplysningar. Det är mera sällsynt att svenska flickor resa ut för att lära sig tyska, de äro vanligen nöjda med de kunskaper i detta språk, som de inhämtat i skolan. Men vill man vara borta endast några månader och tycker man, att resan till Schweiz och Paris är för dyrbar, vill man ha tillfälle att böra förträffliga föreläsningar öfver historia, konst, litteratur, vill man studera musik för framstående lä- rare, höra fina konserter och berömda operor eller kanske taga lektioner i porslinsmålning, där denna konst står högt, så finns det en stad nere i Tyskland, dit resan hvarken är dyr eller besvärlig, en stad, som alltid varit känd som en bildningens hemort och städse är besökt af tusentals främlingar från alla länder. Denna stad är Dresden. I Dresden mötes man icke af de moderna hufvudstädernas febrila, färgrika, hastigt pulserande lif, där röjes ingen jäktande brådska, ingen trängsel, intet bedöfvande larm på gatorna. Snarare hvilar öfver Sachsens hufvudstad en viss gammaldags stämning, något trefligt och lugnt, som gör att man genast känner sig hemmastadd. Dresden bär icke prägel af en storstad, men ändå är där lifligt. Utländingarna, engelsmännen, ryssarna och amerikanarne i synnerhet, utgöra så att säga en del af lifvet där. Det finns väl knappast ett hus vid de större gatorna i Altstadt, där icke åtminstone en familj tar emot resande och » Pensionat fur Fremde » läser man öfver allt på portarna.
Den 14 October. 207 Utdrag af Högloflig? RidderskapetS och Adelns Protokoll wid Urtima Riks. dagen i Orebro den 14 Octob. 1810. S. D. föredrogs ä nyo Bewillnings. Utskottets förleden gärdag pä bordet lagda Memo. eial, jemte förslag sä wäl till regier och förekrifter till de Skattskyldiges och TareringSmän. iens, samt andra wederböraudes efterrättelse, sem Formulair för uppgift till Mantalsskrif. mng, samt till Berednings ock Taxerings. Comiteerna ej mindre ä landet än i Staden, och seflöt Ridderskapet och Adeln att tili alla delar dertill lemna sitt bifall. Ur svprs. klx ?sotocoIIo A. 6. 8jltvsr8tolpv. Utdrag af Högloflig? RidderskapetS och AdelnS Protokoll wid Urtima Riks. dagen i Orebro den 14 Onob. 1310. S. D. gillades Sag. Utffottets i ett, förled, ne gärdag pä bordet lagdt Memorial, afqifwit yttrande, i anledning af Borgmästaren Arsenik vrkande om upphäfwande af den pröfningsrätt > krägor om eftergift medelst Nåd i Balance. 203 Den 14 Öctober. och Ersättnings'mäl, hwilken Riksens Ständer »vid sistledne Riksdag sig förbehällit, i afseende p^ Tjenstemän wid Riksens Ständers Henninge Werk m. m. U/e supra. blx ?rotocollo 6. 8ilverllolpe. Utdrag af Högloflige Ridderftapets och AdelnS Protokoll wid Urtima Riks, dagen i Qrebro den i4Octob. igro. S. D. föredrogs ä nyo och bifölls Lag-Ut skottets förleden gärdag pä bordet lagda Memc rial, rörande den af Herr Borgmästaren Nen» sen wäckta motion till förekommande deraf att icke twenne köpe.afhandlingar om samma fastig hets egendom med twenne särskilta personer mäk te hinna upprättas.
Sven Isakssons motion i fru ga om befrielse frun bevillning efter 2 art. för kronobetjeningens andelar af bötesmedel; och 56:te punkten, ang:de Ilr A. M. Brincks motion om befrielse frun bevillning för fastigheter, som innehafvas af städer och fattiginrättningar. Hvad Utsk. i dessa punkter yttrat och föreslagit, behagade R. 0. Ad. bifalla. 57:de punkten, ang.-de Hr Rosenblads, Bernhard, motion om Götha Canalbolags befriande från bevillning för den utdelning, som icke öfverstiger en procent u actie-capitalet. Hr Rosenblad, Bernhard: Om Bevilln.Utsk. varit genereust emot dem, som i förhållande till deras tillgångar betala litet, så har Utsk. deremot varit hårdt och strängt emot dem, som hafva litet att betala af, men som varit vanlottade i deras företag. Detta har varit förhållandet med Götha canalbolag; och då Utsk. icke kunnat bestrida sanningen och riktigheten af de upp 5 H. 10 74 Den 4 December f. m. gifter, hvilka motionären såsom stöd för sin anhållan framställt, så har Utsk. emot densamma anfört skäl, hvilka dels äro oriktiga, dels ock icke röra sjelfva saken. Det är visserligen sant, att statsverket redan fått vidkännas högst betydliga uppoffringar för Götha canal-anläggning; men det är icke Götha canalbolag, som framkallat dessa uppoffringar, utan tvertom är det Staten, som anmodat ett enskildt bolag alt företaga ett för Staten nyttigt verk, af hvilket Staten ensam dragit fördelarne. Ett så stort förelag i enskild väg, på hvilket öfver 3 millioner r:dr blifvit uppoffrade, har troligen aldrig i Sverige blifvit lillvägabragt, likasom ett sådant sällan måhända burit mindre frukter.
t ¥ * framställas. Och om kompositionerna äro hvad man kallar “ akademiska “, så ligger åtminstone ej orsaken dertill hos deu lärare, som nu för tiden granskar och bedömer försöken, ty hans fördomsfrihet har nogsamt visat sig vid många tillfallen, både i egna konstverk och när det gällt att gifva nyttifea vinkar för Ungdomsförsöken. “ Kompositionen “ ligger föga för vår tids konstnärer. Vi ha sett, hur målare, som aldrig befattat sig med något dylikt, nått stort rykte i Paris, der det nästan är en för-tjenst att anordna taflorna så barockt och originelt som möjligt. Stundens mod har naturligtvis föga att betyda. Hur man än ämrlar måla, då man blir målare och gifver sig ut på det hala, så skadar det emellertid säkert ej att ha studerat och tänkt något öfver figurers sammanställande på en duk. Äfven om man sätter sig öfver alla erkända lagar härför och skapar nya, sä måste det ju naturligtvis finnas någon slags komposition i en tafla. Om målarskolan skall jag här ej tala. Det vore så frestande att komma in på anekdoters, på minnenas område — och det hör ju ej hit. Det kunde också bli frestande att yttra sig om olika undervisningssätt, om olika synpunkter nu mot förr, om ett och annat, som ej heller hör hit, då jag ville undvika att tala om personer. Blott det må sägas, att lifaktigheten inom målarskolan varit störst, då eleverna varit något så när försigkomna och då någon eller några af dem återkommit till ‘ läroverket efter en tids vistelse i utlandet, der de sett åtskilligt och lärt att se med öppnare blick än förr.Från talet om kompositionsskolan är öfvergången lätt till täflingsmålningen eller “ prismålningen “, som den kallas. I och för denna uppgifves hvarje år ett ämne inom figur-och ett inom landskapsmåleri att behandla, — dessutom ett skulpturoch ett arkitekturämne. Detta, att bestämma motivet för de taflor, efter hvil kas beskaffenhet elevens skicklighet bedömmes, är helt visst både onödigt och hinderligt för honom. Man uppger ett ämne, der den iiakna menniskokroppens framställande blir hufvudsak, t. ex. “ Hero vid Leanders lik “ eller “ Scen ur syndafloden “.
Konungens rådgifvare skulle då blifva öfverhopade med dylika framställningar i de aldraobetydligaste frågor. Då deras tid icke medgåfve att föredraga dem så hastigt, som församlingarne skulle önska, så blefve dessa otåliga öfver dröjsmålet, ifvern för den goda saken afsvalnade, och man skadade i stället för att gagna. Dertill kommer, alt om, på sätt Hr von Hohenhausen föreslagit, Konungens rådgifvare skulle föreslå och K. M. bestämma Den io Februari f. m. *4? hvilka frågor, som borde underställas K. M , o.b hvilka sorn borde af de underordnade myndigheterna algöras, så och emedan det ej är gifvet, att alla sådana tvister komma till K. M., ja icke ens att en del af dem göra det, ty de kunna stanna vid vederbörande myndigheters ompröfning, skulle deremot underslällningsfrågorna åtminstone komma till K. M:s bepvöfvande. Detta vöre alt med säkerhet draga på sig en del af frågorna omedelbart och ändock vara lika utsatt som eljest för äfventyret att nödgas upptaga alla de öfriga i besvärsväg. Jag medgifver dock gerna, att ordet medgifva är på detta stället alltför bestämdt, då det angår underordnade myndigheter, hvilkas beslut kunna underställas högre myndigheters pröfning, och instämmer derför i Ur von Rosens lörslag, alt i stället för delta ord begagna ordet pröfva, så alt det Lomme att heta: pröfva hvilka undantag i fran de gifna föreskrifterna, sorn äro af omständigheterna påkallade. Hr von Hohenhausen: Genom begagnande af ut trycket piöfva i stället för medgifva, tror jag alt det af mig åsyftade ändamål vinnes, och får således afstå ifrån det förslag, som jag gjort. Iir Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla hvad Utsk:n hemställt i ingressen till förslaget. Ropades nej. Ur Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade bifalla förslaget med den förändring, Ur von Hartmansdorff yikat, att orden medgifva de skulle utbytas mot orden pröfva hvilka.
Med-Stånden skulle Den 3 2 Juni. skulle vördsamt och vänligen inbjudas att sig {ned Prest-Ståndet förena. Ut Supra. f>. D. fter ytterligare föredragning af Stats Utskottets berättelse och utlåtande om RiksgäldsVerkets Styrelse och Förvaltning sedan 1812 års Urtima Riksdag, samt detta Verks nu varande tillstånd i anseende till Skulder, Tillgångar och Fordringar, jemte samma Utskotts dervid bifoga-* de Betänkande, angående förhållandet med Restantierna å Riksgälds-Contoirets medel i Göthe-* horgs och Bohus Län, prölvade Prest - Ståndet skäligt att, med bifall till allt hvad Utskottet härutinnan yttrat och hemställt, frikalla Herrar Fullrnägtiga uti Riksgälds Contoiret ifrån ali ansvarighet for de af dem intill nästi. Mars tnånads slut vidtagne åtgärder och beslutUt Supra. Protocoll, hullet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 2$ Juni 1815, Jäx Protocollo J. U. Almqvist, Ex Protocollo J, 17, Almqvist, Utdrag af Vallöf» Borgare-Ståndets S D. V id förnyad föredragning af Banco» fJtskottets den 19 Juni på bordet laggda Meuio - Den 28 Juni. rial, rörande den öfliga Silfvervexlingen i Banken,' blef detsamma af Borga re-Ståndet ogilladt, och beslot Ståndet för sin dei, att denna vexling, såsom för Banken medförande onödig kostnad och varande för Riket utan någon reel nytta, hädanefter skulle upphöra, och Banco-Utskottet uppdragas att i Instiueiionen för blifvande BancoFu 11 magt i ga lemna den föreskrift, att Silfver da först bör utvexlas, när sådant kan låta sig göra •på ett för Banken passande och värdigt samt för det hela nyttigt sätt, som återgifver åt BartcoSedlarne sitt rätta värde oell uppfyller Bankens ingångna förbindelser. Ut Supra.
Afven i de af naturen måst gynnade delat* af Riket, vågar man ej förlita sig på så smickrande beräkningar ; ännu mindre torde de böra antagas såsom gällande för Jemtland , hvarest åkerbruket hittills icke kunnat utgöra någon hufvudnåring, af det oöfvervinneliga hinder, att frostnätter så ofta förstöra åkermannens förväntade gröda. I alla fall synes den naturliga ordningen vara den, att utvidga styrelsens utgreningar endast i den mohn, sådant påkallas af redan ökad folkmängd och ökade näringar, och t)en Augusti trt. 33? och då skall en sådan förändring understödjas af folkets öfvertygelse örn dess nytta. Men om raan efter osäkra calculer öfver landets blifvande Statistik, i hvilka beräkningar, folkets önskningar icke ingått, utvidgar styrelse-systemet i den förhoppning, att landet någon gång torde blifva så uppodladt, att den förökade Lån-styrelsen blir behöflig; så fruktår jag att inan misstager sig. Att åter den nya Lånstyrelsen skulle behöfvas, för de afvittringar med flere anstalter , som kunna vara eller blifva vidtagne för landets förkofran, kan jag för min del icke fatta; emedan sådane anstalter blifvit utförde i andra orter, till exempel Fahlu vidståckta Lån, utan att någre nya LandshöfdingeEmbeten derföre behöft inråttas. Och vågar jag således instämma i den önskan, att Jemtland måtte förenas med WesterNorrlands Lån. ' I afseende åter på Herjeådalens återlåggande till Gefleborgs Lån, tillstyrka Utskotten, att så väl ortens innevånare som Lånsstyrelserne deröfver må blifva hörde. ♦ Jag förmodar, att Embetsmannens yttranden blifva antingen sjelfmant eller på Nådig befallning till Kongl. Maj:t afgifne, utan att folkets representanter behöfva derom påminna. Desse tillkommer det deremot, att entingen sjelfve inför Thronen frambära folkets önskningar, Bil. till Ridd. o. Ad, Pr. VII.
St:rs valda Bevilln.Utsk. åligge att opåmint vid hvarje riksdag upgifva de allmänna grunderne för den blifvande Bevillms fördelning, hvarefter, och sedan summans belopp blifvit fastställdt Utsk. updrages, att, med tillämpning af dessa grunder författa förslag till bevillningens utgörande.” Nu har Frih. Bonde föreslagit att R. St. skulle ål K. M. updraga att, med tillämpning af de upgjorda grunderna, författa Bevillmsförordn. eller Tulltaxa. R St. skulle således, enl. detta förslag, åt K. M. updraga hvad, enl. 70 § R.F., R. St. sjelfve böra göra. Jag anser så ledes detta förslag grunglagsvidrigt och får derföre för min del vördsamt anhålla om Hr Frih. o. Landtm:» propos. till Ståndet, alt den nu föredragna motionen, icke må komma att till Utsk. remitteras, utan få förfalla.. Frih. Raab, Ad. Christ.: Jag ser med ledsnad, att motionären ännu icke har hunnit komma lii t, och ingen annan har anmält sig, för att yttra sig till försvar för motionen. För min del ämnar icke heller jag försvara motionen; men har önskat yttra mig i afseende på sjelfva formfrågan, huruvida motionen bör remitteras eller icke. Jag vill erinra mig, att dylika förslag förut varit föremål för remisser till Utsk. och afgörande af R. St. Jag vågar derföre vördsamt anhålla om uplysning af Ridd.Sekret., huruvida icke dylika frågor med den af Frih. Bonde nu väckte förut blifvit af R. St. afgjorda. I anledn. häraf uplyste undert. Ridd.Sekret., att R. St. vid såväl 1812 som 1815 års riksdag ål K. M. i unddiet updragit, att låta utarbeta en ny sjötullsstadga och stadga de förändringar i tullafgifterne, som af K. M. ansågos nödige, samt jemväl vid!817och 1818 årens riksdag öfverlemnat till K. M. att, enl. vissa af R.
Sur mein $au8 unb fur bie 33anf fur §attbel unb Snbuftrie in SXirmftabt fo teie bie SDtittelbeutfdje Grebit-33an! in SUeiningen, jebodf nur in meinem eigiten fanten l)an Stt 2?oUmacM irnit perren ©ebr. S3et()mann in graitffurt ant SOiain. (figiff.) ERNST MERCK: ^ur mein ,§aub, §. SSOJcrcJ & G:o, unb in äMlmacbt ber 9forbbeutfd)en 33ant in jamburg. (figiit.) Kongl. Majit vill å det i detta Kontrakt omförmälda lån härigenom meddela Sin nådiga garanti. Stockholms Slott den 27 April 1860. CAEL. «/. /#. Gripenstedt. ' 3n SGge einer ant 4:teit Suli jlroifdfen ben fämmtlidfeit Gimtrafyenten abgefd)loffeuen 3Sereinbarung, itt SBetreff ber Gntifficn beit SfkximieiuiObligatumen fur einen 'dntl)eil beb @taat§4ln(e^en§, tooboit eb in biefent $er C. O. Stuart, Sekreterare hos Fullmäktige i Riksgälds-kontoret. fftadjbent bie ©nbegunterfdjriebenen, jttnfdjen benen ant 26:ten Slprit biefeS Sahre» 1860 ein ©ontract inegen 3tufna!jme ei Stcrd & ©:o in jamburg foroie bie Sorbbcutfdje Sant, lant § 2 be» gebad)ten ©ontracte», fid) t>crfpftidf>bet babett, in ®emafe Dbligationcit ju 41 procent fotglid) nid)t gegen bett gattjen 33e
Af den 4 sistledne Jlfartii, rörande vackt fråga, att Spannmålsoch Victuahe-h3ndel å Landet uiä taxeras och beläggas med enahan - Den 4 April. da Utskylder, som dessa Handels-näringar i Städerne åtfölja. 2:0 Af samma dag, rörande vä'ckt Motion, om förbud mot Krämares kringstrykande. 3:0 Af samma dag, i anledning af Grefve von Schwerins väckte Motion, om möjlighets beredande för Innehafvare af Boställs-jord, att låta försäkra den å sådan Jord belintelige Åbyggnad i Allmänna Brandförsäkrings-Anstalten. 4:0 Af samma dag, j anledning af väckt fråga, om medels vidtagande till Luxens hämmande och Inländska Fabriquerre; upphjelpande. y:0 Af den 5 sistledne Martil, öfver gjord Motion, om Kongl. Landtbruks-Academien , dess Central-Verksrad och Redovisning för de under Academiens Disposition stående Fonder. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch Oeconomi* - Utskottets den 25 sistledne Februarii afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, om jemkning uti Bätsmans-Roteringen i Halland. Friherre IVrangel, Henning.• Den af Utskottet foreslagne Rofe-jemkning finner jag vara ganska rigtig; men den bör uti min tanka sä tillgå; att den förslagsvis uppgöres, utan 3tt någon fastställelse derå likväl äger rum före V)6 Den 4. Apil. nasta Riksdag, då Riksens Ständer, enligt ^7 och 80 §.§. Regerings-Formen, tillkommer att Förslaget granska. Jag anhåller på sådan grund, att Utskot* lets Betänkande måtte återremitteras. Friherre Staél von Holstein, Corfitz Ludvig: Jag instämmer med Friherre Wrangel, emedan jag anser en så beskaffad fråga som denna, böra enligt Kegerings-Formens stadgande väckas vid en och afgöras vid en annan Riksdag; och får således anhålla om återremiss af Betänkandet. Friherre Wrangel.-
Han skulle väl då sannolikt aldrig komma dit, ty det vore för mycket vågadt att söka anfalla en så rustad motståndare, men om han kotnme, så skulle han visserligen få sig en graf i den Svenska jorden, men ej minsta stycke af vårt fria Svenska iand skulle han kunna rycka lill sig. Med stöd af de åsigter, motionären sålunda uttalat, hyste han den lästa tillförsigt att Sverige egde full förmåga, att äfven på egen hand och utan fremmande magiers hjelp kunna försvara sin sjelfständighet, men likväl endast med det oeftergifliga vilkor, att en på folkbeväpning grundad landthär '»lefve hufvudmedlel för landets försvar.