Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lönoch Betalnings.afgift — Bevillning för 1800 och förra åren I8ot med 1809 — 1810, Taxerad — Dito, Otaxerad — 1811, Taxerad — Dito, Otaxerad 1812, Taxerad — Dito, Otaxerad —- af Testamenten ' — Krigsgärd Observations-medel — Skatterätts-medel För försåld Kronolägenhet — —. 2/047: 22: 4 —• Lån å 5 procent, derå insatt —- Riksgälds-Contoirets Lån å 6 procent, dito Licent-medel Riksens Ständers Discont-Verk, lör indrifne gamla fordringar Hans Excellence Herr Grefve Ruuth: 1 års Ränta å dess Lån i Riksgälds-Contoiret — Dito å Lånet af Wismarska Pantskillingen — Götheborgs Stad, Betalt Lån, Capital Ränta Stadsmäklaren Södeman, i afräkning på dess skuld — Åbo Discont-Verk för en Actie , i afräkning — —• General-Assistance-Contoiret: behållen Reveniie för 18II Dito afbetalning på förskott till Lombarden — Banco R:dr 2/018,255: 37: 7 4/680: 6/000: Ränta J. Löngren, betald Växel-skuld —• I afräkning på afl. Casseuren Hellströms Balance, indrifne — Arméens Organissations-Cassa , ytterligare lefvereradt Capital — Inbe.talte Lån, upptagne i Arméens Organisations-Cassa, Capital och Ranta Allmänna Hingstmedels-Cassan , nya lefvereringar — —■ Dito, inbetalte Lån, Capital och Ränta Skånska Hingst-prsemie-Cassan, lefvererad Contant behållning — Dito, betalde Lån, till Capital och Ränta utgörande —• —- Artillerie Exercitie-medels-Cassan, lefvererad Contant Fond «— Dito, inbetaide Lån, Capital och Ränta Betalning för försåldt Jern på Stockholms Våg Ersättning för en protesterad Växel —• —•
Jag skulle i annat fall nödgas, med en tröttande vidlyftighet, ånyo upprepa allt hvad jag då, med all Jfen noggranhet som var mig möjlig, anförde, att jag tror mig derute icke fela emot afsigten med Eder Kongl. Majlis ofvannämde Rådiga befallning, då jag inskränker mig till uppgift örn de förän^ingar, som under de sist förflutne fem åren inträffat, i afseende folkmängd, näringar, fabriker, skolor, med de flera ämnen, som dåligt stadgadt formulär, utgöra föremål för fem-års-Berättelsen, åtresset vid dess genomläsning blir onekligen härigenom mindre än °lä den ensam lemnade en fullkomlig öfversigt af länets tillstånd, °ch på denna omständighet borde visserligen afseende göras, om frå^ nu vore att författa en bok, den man önskade att allmänheten 1)1 ed beg ärlighet skulle läsa, men då denna underdåniga Berättelse )cke har anspråk på någon annan förtjenst, eller blifvit anbefalld för ^gon annan orsak, än att lemna Eder Kongl. Maj:t säkra och tillAlitliga underrättelser, till ledning för de åtgärder till landets formhan och ökade välstånd Eder Kongl. Majit i nåder kan pröfva Nödigt att vidtaga, vågar jag föreställa mig att den synpunkt hvarur jag betraktat sättet för fem-års-Berättelsens uppställande, år flen rätta. l:o Länets allmänna beskaffenhet. ^ linder loppet af de sednast förflutne åren hafva icke inom lå€ 1 inträffat några större förändringar, som kunna blifva föremål för ,tlera allmän uppmärksamhet, hvarföre jag härom endast åbero'r hvad de förr afgifne fem-års-Berättelserna innehålla. handsk. 5-årsberättelse för Österg.-Län. I 2:o Invånare. Folkmängden utgjorde vid i832 års slut, enligt de då förrättade mantalsskrifningar, 169,282 personer på landet och 18,141 1 städerna, eller tillsammans 187,423. Af desse tillhörde 89,189 nian' könet, och 98,224 qvinnokönet.
Friherre VVratt§e! ak VinstebsrK, Fullmägtig Herr af korkelles, Lamuel, LandshöfLinge. Före - ii6 Den. November. Föredrogs ä->yo Lag-Utskottets den 2 Nohem» ber uppläste o<) pä bordet laggda utläiande öfver de hos Ridde-flapet och Adeln, samt af Högwördis ge Preste-Standet gjorda anmärkningar wid Urflotte s förut afgifra Betänkande, angående wista i afseende pä Ägtenskap förbudna flyld och Swägerflaps leder, jämte de wid samma Betänkande bifogade Bilagor. Friherre lilienstjerna, -^xel bine, dä de af Lag-U flottet föreslagna förändringar i 2 Cap. 5 och 6 H Z Giftermäls - Balken i min tanka till en del icke äro öfwerensstämmande, med en god sedolära, och i det hela, hwarken aro nödwändiga eller nyttiga i politiskt afseende, fä kan jag för min d-l ej dertill lemna mitt bifall, utan önskar och tillstyrker att Höglofliga Ridderskapet och Adeln wille afsiä LagIl flottets derom afgifna Betänkande, och läta wär Lag i nämnde § fä blifwa aldeles oförändrad. Herr Grefwe» sch Landt Marskalken, gjorde derefter proposition lill bifall pä Lag-Utskottets utläkande. Besivarades med Ja och nägre Ae;. Friherre Stjernstedt, Larl 6nstak, förklarade sig pä Åtskilliga skäl wära af enahanda kanka med Friherre Lilienstjerna, och icke kunna bifalla LagUtskottets tillstyrkande. Zcrr Grefwe» sch Landt Marskalken, gjorde - Den 4 November. n? de ä nyo proposition till bifall pä Lag-Ulstottets utlåtande/ hwiiken äfwenledes beswarades med Ja och Nej. Herr Stjerneld, 8amual, sedan propositionen blifwi: med Ja och Nej bejwarad, är votering^ elaf en naturlig följd.
Stormagtigste Allemådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligfigste tjenare och undersåter På Riddersk. och Adelns På Prest Ståndets vägnar vagnar J A. Lindblom * n. v. Talman. På Bonde-Ståndets C ari Mörner h. t. Landtmarskalk, På Borgare-Ståndets vägnar Ji. N. Schwan h. t. Talman. vägnar Lars Olsson n. v. Talman. Uppläst hos Samteliga Rlks-Ständen den 2 Juli. Stormagtigste Allemådigste Konung! Genom Nådig Proposition af den 19 sistl. April, har Eders Kongl. Maj:t i Nåder täckts meddela Riksens Ständer Des« förslag till ett nytt stadgande, huru förfaras bör vid Besvärs anförande i brottmål hos Eders Kongl. Majit, hvilket stadgande borde gälla intill dess den Allmänna Eagen, som är under omarbetning , hunne utfärdas Riksens Ständer, då de hufvudsakligen i underdånighet instämt i det förslag Eders Kongl. Majits Nådiga Proposition innehåller, hafva dock,för att undanrödja all osäkerhet i detta ämne, och till undvikande af ali möjlig irring uti den föreskrift, sorn af Hofeller Öfver-Rätt meddelas, till den samma, med den Sen 2 Juli. 53 dea ändring, efter hvad följande redactlon in« nehäller, i underdånighet gifvit sitt bifall. ”Den som vill hos Kongl. Maj:t söka ändring i något af Hofeller Öfver-JRatt tned”delt Utslag i brottmål, som efter anslag är ut”färdadt, ingifve i Kongl. Majestäts Justitia”Bevisions-Expedition sina underdåniga besvär, ”inom hälften af den tid, som i 30 Cap. 9 §. ”Bätteg:s-Balken för tvisters fullföljande finnes ”utsatt.
För en vetgirighet som hennes, hvilken ville tillegna sig allt, blefvo snart nog samtidens alla kulturströmningar väl bekanta företeelser, och där ute på landet bedrefs i ensamheten ett andligt uppfostringsarbete af den unga flickan på egen hand, som gjorde henne andligt mogen och andligt hel och harmonisk, på samma gång hon ej någonsin uppfattade bildningen vare sig för sig eller andra som något afslutadt. Gud vet, hvad hon icke läste under denna tid, hvad hon ej drömde om och hvad hon ej försökte! Så tog hon sig för att upprätta en söndagsskola och en läsekrets, ett litet arbetarinstitut i smått, och hon förstod att intressera dem hon ville tillbjuda kunskapens frukter. Också skulle hon, när hon flyttade till Stockholm, kunnat titulera sig, som Thorild gjorde: ung lärd och medborgare. Under fadern som ledare inhemtade hon kännedom om det politiska lifvet och blef hans handsekreterare. Aret 1889 är det märkligaste i Ellen Keys lif just därför, att hon då utgaf den nämnda broschyren med sin vältaliga och vemodiga protest mot förtrycket mot misshagliga meningar. Det skulle ej förvåna mig, om sjuttiofem procent af dem, som uttalade sig ogillande om denna bok, ej hade läst den. Det var nog något annat än innehållet, som väckte mesta ogillandet. Det nya och ovanliga i att en kvinna uppträdde på katedern med en så afgjord opinionsyttring väckte förvåning, och äfven väckte det anstöt, att det radikala studentsällskapet Verdandi hugnades med fröken Keys närvaro vid sin sammankomst, där hon uppträdde som inledarinna af d / skussionen. På sådana små omständigheter ' som dessa fäster man ju mycken vikt i vårt kära land, och så blef då författarinnan räknad med till de värsta ytterlighetsmänniskorna. Lyckligtvis var dock misstämningen mellan publiken och fröken Key öfvergående. Alla kände ju lyckligtvis kvinnosällskapets Iduns omtyckta ordförande och visste, att något humanare och mindre okvinligt ej lätt kunde tänkas. Hennes många vänner, hennes ställning i samhället, hennes oförvitliga karaktär verkade försonande, och med en bitter erfarenhet mera trädde fröken Key åter in i de respektablas krets.
Jag tror derföre, att hela denna §. kan och hör uteslutas; hälst jag anser det man icke hör göra någon serskild uppmuntran för handtverkeriers öfvergång till fabriker, äfven om man än med tillförlit kunde beräkna, att de skulle förfärdiga sine arbeten för bättre pris, emedan utom hvad deremot redan blifvit anfört, man äfven kan vara fulleligen öfvertygad derom, att sådana fabriksvaror alltid äro af sämre beskaffenhet, äfven om de blifvit gjorde i större Städer. Af denna anledning tror jag icke , att någon person med tillgångar går till en Skomakarefabrik, och koper sig stöflor, emedan han risquerar, likasom i Petersburg och Moskow, att få dem klistrade, och sålunda kunna oförtänkt komma att gå barfota i smutsen. Herr Lagerhjelm: Sedan nu disscusio nen så långt fortskridit, torde det vara orätt att lala om principen. Jag betraktar likväl 56o Den 12 November e. m. saken på lika sätt, som Herr Hjerta och den siste värde talaren; dock tror jäg, att det är en stor skillnad, att på fabriksvis tillverka arbeten och handaslöjd. Jag skall likväl anhålla, att få anmärka eil erfarenhet, som talar emot fabriksinrättningar, nemligen jerntillverkningen i Wedevåg och Eskilstuna. Om man jemför dessa tväiine ställen, så finner man , att den förra drefs på fabriksvis, och den sednare på handtverksVis* Wedevåg fabriksinrättning har likväl blifvit upplöst, men Eskilstuna finnes qvar, och det af det skäl att den på sednare stället bär sig, emedan lillverkningarne förfärdigas af Så till sägande sjelfägande husbönder. Näst derefter torde jag få hemställa , om icke stadgandet i denna it §. står i strid med I §. i denila Artikel, hvilken redan blifvit af Ridderskapet och Adeln antagen. Uti l §. är stadgadt, att för att vinna Mästerskap, eller erhålla tillstånd att upprätta egen verkstad, fordras i allmänhet, att den Sökande aflagt nöjagtigt prof af kunskap och färdighet i handtverket.
MALTS Nådiga Proposition lill Rikets Ständer angående förändring af portobestämmelserna för inrikes bref-vaxlingen; Gifven Stockholms Stolt den 3 April 1857. Sedan Kongl. Majit, i anledning af Rikets år 1854 församlade Ständers uti underdånig skrifvelse den 25 Oktober samma år meddeldte beslut, i fråga om förändradt porto-system för inrikes brefvexiingen, genom bref till Kongl. General-Post-Styrelsen samt Nådig Kungörelse den 9 Mars 1855 förordnat, att portot för hvarje enkelt bref emellan inrikes postanstalter skulle ifrån den lista derpå följande Juli erläggas med Fyra skillingar R;ko, motsvarande i Riksmynt Tolf och ett halft öre, och alt med enkel brefvigt tillsvidare skulle, såsom hittills, anses hvarje bref, som icke uppgår till lj; lod, med iakttagande vid fördubbling för tyngre bref af porto-moderalion i det förhållande, som är i Kongl. Förordningen den 13 Oktober 1785 bestämdt; samt Kongl. Majit genom Nådig Förordning den 3 Februari 1855 löréskrifvit, att från och med det år, då ny, af Rikets Ständer fastställd, stats-reglering lager sin början, stats-räkenskaperna skola för samma år och sedermera framgent föras i enlighet med den genom berörde Förordning stadgade myntberäkningen samt all debitering och uppbörd ske i öfverensstämmelse dermed; har General-Post-Styrelsen med föranledande häraf och då sannolikt är, att med 1858 års början den tidpunkt inträder, med hvilken portot för inrikes bref af enkel brefvigt skall, såväl vid liqvid som i uppbörd och räkenskaper, beräknas till 12£ öre, uti underdånigt memorial den 16 Oktober 1856 fästat Kongl. Majits uppmärksamhet å de olägenheter och tidsödande vexlingar, som vid liqviden af tusentals enkla bref alltid måste af nyssnämnde portosats, 12j öre, uppstå, jemte mindre enkelhet i räkenskaperne, då brutna tal föreGnnas.
Majit nu att detta ärende för Rikets Ständer framlägga. 12 Kongl. Majlis Nåd. Proposition, N:o 63. Under sistförflutna riksdag hade åtskilliga framställningar hos Rikets Sländer blifvit gjorda, angående förbättring af hospitals-anstalterna inom fäderneslandet. Vid pröfningen af dithörande frågor hade Rikets då församlade Ständer vunnit den öfvertygelse, att nämnde inrättningar, i sitt nuvarande skick, äro behäftade med flerfaldigt brister; men Rikets Ständer hade derjemte insett, att dessa brister med meleher mindre svårighet skulle i väsendtlig mån kunna afhjelpas, om, i stället för de hittills mera partielt tillvägabragta, af inskränkta tillgångar beroende, förbättringar, sådana komme att efter en för hela riket gemensamt uppgjord plan verkställas, samt bestämda och fullständiga föreskrifter för förvaltningen i dess helhet meddelas. Erkännande å ena sidan, att styrelsen öfver liospitalerna under de sednare åren sökt efter bästa förmåga åstadkomma de förbättringar i afseende på vården af sinnessjuka, som tillgångarne medgifvit, hade Rikets Ständer likväl å andra sidan icke kunnat undgå finna, att vid berörde förbättringars tiilvägabringande, till följe af bristande tillgångar, icke alltid kunnat begagnas de anvisningar till ett planmässigt ordnande af dessa sjukvårdsanstalter enligt vetenskapliga grunder, hvilka i andra länder redan lemnat lyckliga resultater, och således kunna gifva en säker ledning för alt äfven här i landet ordna denna vigtiga del af helsovården.
— Uti berörde protokoll göres bestämd åtskillnad emellan de till faktoriet hörande, men för detsamma helt och hållet umbärliga lägenheterna af sliphus, piphammare, räckhammare och stångjernshammare med skärverk, hvilkas försäljning tillstyrkes, emot köpesummans användande just tiil förbättringar vid den inrättning, hvartill de hörde, och emellan de under faktoriegendomen lydande mjölqvarn samt åker och ängsmark, hvilke, såsom för faktoriet icke behöflige, aro för Statsverkets räkning utarrenderade, och om hvilkas försäljning nådig proposition till Rikets Ständer i underdånighet tillstyrktes. Förklaranderne äro så långt ifrån att tro sig med deras rådslag i denna fråga hafva öfverträdt Regeringsformens 77 §., att de fast hellre anse, att skälig anledning till anmärkning emot dem, enligt dess 107 §., skulle hafva förekommit, om de tillstyrkt uppskof med ofvanberörde verks försäljning till Rikets Ständers sammankomst, under hvilken tid de skulle hafva ytterligare förfallit och faktoriet varit i mistning af en tillgång, utan hvilken det icke nu kunde, såsom händelsen är, stå i nytt, fullbordadt och ändamålsenligt skick. 135 Den andra anmärkningen i denna punkt livilar på ännu lösare grund än den första. Den vederlägges genom besvarandet af följande frågor, hvilket vi till Hr Justitieombudsmannen sjelf öfverlemne: Kunna gevär tillverkas utan machiner och hus, deri de förra uppföras och användas? Om för gevärstillverkningen erfordras hus, machiner och verktyg, är det att använda anslag för anskaffning af gevär, för annat än sitt ändamål, då det lill någon del disponeras för inrättningar, utan hvilka gevär af erforderlig godhet icke kunna åstadkommas, och hvarigenom sedermera tillverkningskostnaderne förminskas? Hafva ej i alla tider anslag till materiel blifvit använde äfven för sådane anstalter, medelst hvilka denna materiel frambringas? Förklaringen i denna punkt åberopas af undertecknade: Rosenblad. Löwenhielm. Åkerhjelm. Poppius. Grip. 14.'de punkten, angående anslag till byggnader och reparationer vid Lifgardets till häst kasern.
Yid samma tillfälle hafva Revisorerne, utan att någon anmärkning härvid förekommit, derjemte inventerat de af Riksgälds-kontoret mottagna och under Kommissariatets vård befintliga skuldoell borgensförbindelser för beviljade och utbetalde byggnadsoch vattenaftappnings-lån m. fl. dylika understöd, äfvensom de af Kongl. Maj:t i nåder godkända samt hos Riksgälds-kontorets Kommissariat jemväl förvarade säkerhetshandlingar för fullgörandet af ännu icke utförda arbetsföretag, som blifvit med bidrag af allmänna medel understödda. Likaledes äro de hos Kommissariatet jemväl förvarade borgensskrifter rörande bevillningen för erhållna testamenten inventerade af Revisorerne; i sammanhang hvarmed granskning verkställts af det öfver dessa borgensskrifter förda särskilda diarium; och har vid sistnämnde inventering och granskning ej heller något förekommit att erinra. Under oftanämnde inventeringsförrättning företeddes för Revisorerne likaledes det under Fullmäktiges egen vård förvarade konvolut, som innehåller Rikets Ständers anordning å den under sednaste riksdag, enligt Regeringsformens 63 g, till lyftning vid infallande krig, å Riksgälds-kontoret anvisade kreditivsumma; och befanns förseglingen å detta konvolut orubbad. — 76 — RiksgäldsSåvidt af den utaf Hiksgälds-kontorets Ombudsman afgifna berättelse, angående kontorets rattenämnde verk rörande rättegångsoch utsöknings-ärenden, kunnat inhemtas, synes Riksgäitgsoch gälds-kontorets rätt och talan i afseende på der omförmälda mål och ärenden hafva mndZ blifvit vederbörligen iakttagen. Decharge. Slutligen få Revisorerne, som under den nu verkställda granskningen af Riks gälds-kontorets förvaltning haft tillfredsställelsen erfara, att Fullmäktige med synnerligt nit och ospard möda uppfyllt sitt vigtiga. och ansvarsfulla kall, tillstyrka, att Fullmäktige måtte erhålla full decharge för de i Fullmäktiges protokoller, för tiden från den 8 Augusti sistlidne till och med den 14 Augusti innevarande år, antecknade beslut och åtgärder.
Lärarne uti församlingarne många inåtte finnas, hvilka mognat till grundliga kunskaper, under några års fortsatte litteraira mödor. Commitén har ansett Stockholms Elementar - Läroverk böra alldeles serskildt betraktas. Förhållandet med dessa inrättningar inom Hufvudstaden är i manga afseenden helt olika med det i Landsorterna, så väl i anseende till sjelfva localen, som i synnerhet till de tillgångar der redan blifvit anskaffade och hädanefter kunna beredas från Innevånarne, för hvilka det alltid blifver en betydlig besparing och beqvämlighet, att kunna anförtro sina Barns bildning och undervisning åt på stället varande väl organiserade Publike Uppfostrings - Anstalter. I Bihang till Rihs-St. Prot. igiy • xgig. 4'.dt SamU N:r 123 124. 978 Stats-Utskottets Betänk anden. följd häraf har Commitén för Stockholms Läroverk uppgjordt serskilt förslag och underdånigt betänkande. Öfver de nu i underdånighet bifogade förslag får Commitén här lika underdånigt närmare utreda och förklara sina tankar. Nedanskrifne grunder har Commitén följt vid det allmänna förslaget N o i. 1:0 Commitén har på nedanföre utredde skäl trott sig böra tillstyrka, att, vid alla högre Lärdoms Skolor, äfven må finnas lägre NäringsSkolor, eller arne så kallade ApologistClasser. Vid högre Lärdoms - Skolor skulle således fordras Rector, Con-Rector, g.ne Colleger, 2.ne Apologister, 1 Adjunct samt 1 Cantor; vid lägre Lärdoms-Skolor samt högre Närings-Skolor, Rector och 2.n« Colleger samt vid lägre NäringsSkolor, Rector och 1 Collega. Vid dessa 3:ne sistnämnde slags Skolor, har man trott Cantor på Stat kunna umbäras, och endast föreslagit x o Tunnor Spannmål till Arfvode åt den, sorn vid lägre Lärdoms-Skola eller högre Närings - Skola undervisar i Kyrkosång. 2:0
Nådiga befallning meddelade svar: ”att Kongl. ”Majit i Nåder täckts förklara, att Kongl. Maj:t ansåg r, 2, 3 och 4 §§♦ ”uti nu gällande Instruction för Rikets Ständers Revisorer, i afseende på ”deras befattning med Statsverkets granskning, jemförde med hvaran - Ståts-Utskottets Utlåtande N.o 22. ”.dlia,. ådagalägga, det Kongl. Majlis och Rikets Ständers gemensamma ”mening varit, alt räkenskaperne för de genom allmänna bidrag tillkommna Cassör och Fonder, som förut ej blifvit af Rikets Ständers Revisorer, utan endast i Kammar-Rätten granskade, ej böra underkastas revision1 af Rikets Ständérs Revisorer förr, än ifrån och med dem för år ”1829, samt att Kongl. Maj:t följaktligen icke kunde i Nåder bifalla den, ”4 Rikets Ständers Revisorers vägnar, gjorda framställning, utom hvad ”■beträffade det af Directionen för Arméens Pensions-Cassa förvaltade "1828 års Slats-anslag till pensioner åt Militaire Embetsoch Tje.nste"mäns enkor och barn, för hvilket anslag, såsom utgörande en del af "sjunde Hufvudtiteln för nämnde år, redogörelse redan blifvit till gransk"ning af Rikets Ständers Revisorer aflémnad.” Utskottet har, vid öfvervägande af hvad härvid förekommit, funnit Revisorerne icke hafva saknat anledning lill den af dem gjorde begäran; men då den för Rikets Ständers Revisorer utfärdade Instruclions ordalydelse föranledt olika tydning, anser Utskottet det af Revisorerne inberällade förhållande icke böra föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Kongl. Stats-Contoret.
Han betecknar visserligen en i väsen och form våldsam reaktion gent emot så godt som alla de riktningar och tendenser, brilka företrädesvis angifvas såsom samtidens; han står som en orubblig gråsten sklippa midt i strömfåran, och alla tidsböljor bryta sig emot dess fot. Detta springer först i ögouen; men dermed äro icke Nietzsches roll och betydelse slut. Han har sökt basen för sin lifsåskådning så c (jupt, han har måttat sina bugg mot ett så urgammalt kulturträd, att den motsats mellan ideal, hvilken hans produktion rymmer, famnar årtusenden. Han bar samlat två årtusendens kulturarbete och reducerat hela denna skenbart så olikartade mängd af företeelser till en lätt öfver-skådlig grupp, hvars alla element visa sig nära befryndade, såsom i grund och botten ett och samma; och hvad han uppställer i brutal kontrast, sammanhänger med så djupa lager af den menskliga naturen, att det må9te kräfvas långa tiders arbete att bringa det upp i dagsljuset. Hvad Nietzsche bekämpar är visserligen tidsandan, men betraktad såsom det historiskt bjertaste uttrycket för ett ideal, hvilket behöft två tusen år för att mogna; hvad han gifvit, är blott ett enda litet frö, hvilket tarfvar oöf-verskådliga tidssträckor för att växa upp till ett träd, men som, en gång fullvuxet, är af den sällsynta art, att hela mensklighe-ten i följder af Blägtled kan hvila, tänka, arbeta och drömma i dess skugga. Nietzsche tillhör den kategori af stora andar, som heter si-arnes. Han anticiperar det kommande genom intuitiva syner. Han reproducerar detta intuitivt undfångna innehåll på diktarens Bltt. Såsom alla andar ur hans egen grupp och af hans egen art når han de nya allmänt-menskliga ooh allnatur-famnande sanningarna endast genom att fördjupa det egna jaget: han är den djnpastc af alla moderna andar, emedan han är den mest subjektive ibland dem.