Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 47, i anledning af väckta förslag om förändrad organisation af Rikets Ständers Bank; N:o 48, med förslag till Instruktioner för dels Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-verket, dels Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-Diskont-verket i Stockholm samt Låne-kontoren i orterna; och N:o 49, om kungörande af åtskilliga föreskrifter i Banko-reglementet. S. D. Vid ånyo skedd föredragning bifölls Sammansatta Lagsamt All männa Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 41, i anledning af väckta motioner om ändringar i föreskrifterna rörande vilkoret! för anläggning af vattenverk och dermed jemförliga inrättningar. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets nedannämnde Memorial och Be tånkauden: N:o 63, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 42, rörande förändrad lagstiftning t fråga om upprättande af bouppteckning, äfvensom rörande vård af död mans bo. Lad.es N:o 84, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 45, i fråga om föreslagen ändring uti och tillägg till vissa delar af 7 Kapitlet Rättegångsbalken, sådant det lyder uti Kongl. Förordningen angående inteckning i fast egen dom den 4 3 Juli 48 4 8. Lad.es N:o 65, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N;o 44, i fråga om ett tillägg till 4 8 Kapitlet 4 § Ärfda-balken, angående bevakning af testamente. Lades lill handlingarne. Prot.-Utdrag den 16 Oktober 1860 053 N:o GG, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 45, i truga om ändring » 11 Kapitlet 4 och 7 §§ Rältegångs-balken, angående stämning. Lades till handlingarne. N:o 67, i anledning af återreiniss af Utskottets Betänkande N:o 47. angående. ifrågasatt förändring i Domkapitlens organisation. Lades lill handlingarne.
Vidare, och så vida Utskottets förslag åsyftar tillvägabringande af det Ständernas beslut såsom en allmän princip, att jernvägs-anläggningar i vårt land skola ske genom medel, som för Statens räkning upplånas, så måste jag äfven häremot mig reservera. Jag anser denna frågas afgörande böra bero på noggrannare utredning och större erfarenhet. Ett så stort företag, som Götha kanal, har redan kunnat åstadkommas i vårt land utan statslån, och det jernvägs-arbete, som nu pagår, har icke heller erfordrat Statens direkta skuldsättning. Det tål ännu att tänka på, om ej med landets sanna fördel förenligast vore, att framgent tillvägagå 28 Stals-Utskottels Betänkande, M 272. på enahanda sätt. Slutligen, och ehuru jag icke kan inse, att några »andra Rikets »framtida gagn företrädesvis afseende större företag» kunna inom den oss närmast belägna framlid komma i fråga med så framstående anspråk, att annan utväg för deras understödjande bör sökas, än dem som finnas i de vanliga, hitintills beträdda, hvarigenom ganska många och ansenliga företag redan kunnat hos oss befrämjas, måste jag dock, i händelse Utskottets förslag kommer att af Ständerna antagas, anmärka, att, såvida icke de »företag», som här afses, uttryckligen blifva angifne såsom industriela eller 'produktiva, Utskottet svårligen kan anses hafva konseqvent vidhållit den grundsats, hvarpå det synes hafva velat stödja hela sitt betänkande.» Af Herr C. F. Waern, j:r. Af Herr C. C. Hörnstein. Af Herr A. A. Berger. Af Riksdags-fullmäktigen Matts Pehrsson från Stockholms län: »Emot Stats—Utskottets nu afgifna betänkande, i fråga om inrättande härstädes af ett såkalladt fondsystem, d. v. s., med andra ord, Statens skuldsättande, reserverar jag mig. Gerna medgifver jag att sådana fall kunna inträffa, då skuldsättning för Staten blifver en nödvändighet.
Emellan Hemliga Utskottet och annat Utskott äge es sammanträde rum. 8 44. Konungens Propositioner, äfwensom allmänna frägor, hwarmed förstäs sädane, som kunna eller böra komma under samtlige Niks-Ständens öfwerläggning och pröfning, mä es i Riksens Ständers Plena till omedelbarligt afgörande upptagas, utan skola öfwcrlcmnas till utredande af behörige Utskott, hwilkas yttranden, hwaraf alltid ett exemplar mä hwarse Ständ tilldelas, böra, enligt hwad här ofwanföre samt widare i Regerings-Formcns 56 Z stadgas, förcgä Riksens Ständers Beslut, och kunna Bilaga till Mem. N:o 3. 125 Riksens Ständer genom Ständens pluralite, när sä nödigt pröswas, förelägga Utskotten tid till deras Bctänkandens afgifwande. Hwarse Riks-Ständ marc obetaget att, utan de öfriges hörande, till wcderbörligt Utskott hänförwisa ett i def Plenum framstäldt förslag; dock mä alltid Med-Standcn underrättelse härom meddelas. Will Utskott återlemna något frän ett eller flere Riks-Stand till detsamma remitteradt mål, såsom till deh befattning es hörande, aligge Utskottet att sist inom atta dagar afgifma sitt utlåtande, med deruti anförde skäl, till det eller de Ständ, som remitterat; hwarcfter samtlige Ständen, ester erhallen communication, böra skyndsamt yttra sig under hwilket Utskott de anse mälet höra. Äro de .fleste Riks-Ständen härom es ense, eller stadna tmä Ständ mot tmä, afgöre Constitutions-Utskottet, hwarthän frägan bör sörwisas. 8 45. Landtmarskalk och Talemän ware berättigade att hwar för sitt
Skärman, i egenskap af arrendator utaf indragna profoss-bostället Bryntesgården Lindärfva; och N:o 61, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om öfverlåtelse af en Eskilstuna kungs-ladugård tillhörig tomt åt Fabrjks-idkaren Theophron Munktell, för utvidgande af bans mekaniska verkstad, äfvensom angående väckt motion oi» öfverlåtelse af en del utaf berörde kungs-ladugårds jorjl, jemte annan krono-mark, åt staden Eskilstuna. Prof.-Utdrag den 9 Maj i857. 2-527 S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde den 29 sistlidne April på bordet lagda Betänkanden: N:o 84, i fråga om tillstånd till båtsmans-torps flyttning från en rotedel till en annan; N:o 85, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af Kongl. Brefvet, den 31 Juli 1685, angående utgörande af s. k. rotehjelp inom Jönköpings och Krono bergs län; samt N:o 86, i anledning af väckta motioner om straffoch arbetsfångars användande uti arbets-korpsen. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Utdrag af Hedervärda Bonde^Ståndets protokoll den 25 sistlidne April, i fråga om Biks-Ståndens sammanträde till gemensamma öfverläggningar, i anledning af Slats-Utskoltets Utlåtande, angående reglering af.Riks-statens 4:de och 5:le HXifvUd—titlar; och, med instämmande uti Bonde-Ståndets beslut, uttryckte' Borgare-Ståndet den önskan, att sådana sammanträden må ega rum till gemensamma öfverläggningar, med berörde tvänne Hufvud-titlar till föremål. S. D.
Jag måste då följa min öfvertygelse, och i delta fall förena mig med dem, som yrkade, att samma lag mätte gälla för städerne, som för landet. Det uplystes vid ett tillfälle, att dä skulle det olämpliga förhållande inträffa, att i vissa större städer, såsom Stockholm, Upsala, Orebro, Christinehamn m. fl., der marknaderne räcka en eller flera veckor, skulle det inträffa, ali raan under hela denna lid icke skulle ega rätt att utminutera eller utskänka bränvin. Det måste medgifvas, att så verkligen blefve förhållandet, om lagstadgaudet blefve oinskränkt, men jag får då föreslå att, efter man icke vill gä så långt, som all t. ex. här i Stockholm förbjuda utskänkning af bränvin under en tid af en å två månader, som en marknad kan räcka, man måtte göra ett undantag för sådana tillfällen för Slockholm. Skulle man åter icke vilja göra någon modifikation i detta morn., hvilket jag verkligen anser alltför radikalt, så nödgas jag, ehuru ogerna, rösta emot detta mom. af Ulsk:s förslag, emedan i alla fall jag tror, att man måste, i afseende på förändringarne i författmn om bränvins tillverkning och försäljning, icke gå allt för radikalt tillväga. Likväl anser jag, att det 4:de mom. allt för väl kunde stå qvar, om man lyckades att inflicka deruti ett stadgande, hvarigenom undantag gjordes för sådana tillfällen, hvarpå man egentligen grundat förslaget om detta morms antagande; om man t. ex. kunde ställa så till, att mom. blefve tillämpligt i alla de fall, der marknader i småstäderne räckte en eller tvä dagar, emedan dessa marknader äro i samma kalhegori, som de på landet, hvaremot undantag kunde göras för de långvarigare marknaderne. Delta ändamål skulle lättast vinnas, om efter sista ordet i mom. tillädes: ”derest K:s Beflude icke särskildt undantag meddelar”. Då blir K:s Befinde i tillfälle att särskildt pröfva de tillfällen, då man skulle anse det alltför orimligt att icke tillåta bränvinsförsäljning i stad.
— 1 Uppland, Råg och Ärter till och med 6:te korhet* Hvetet och all Vårsäd yde, samt jordfrugter 9:de.— I Södermanland Rågen under medelmåttan* men Vårsäden strid och väl gifvande samt jordfrugter af ymnig växt. — t Westmanland Rågen enahanda, men Vårsäd och jordfrugter gifvit ymnig afkastning. — I Östergöthland Höstsädet gifvit mindre, men Vårsädefc jemgod skörd och fullgod Spannemål till afsättning. — I Småland, allmänt taget, allt säde vackert och lofvande god skörd, med undantag af Jönköpings Län, hvarest Rågett Hesi). och Ekon. Utslc. Betänkanåen. gi till halmen ymnig är mindre gifvande i spann; ttén jordfrugter hafva deremot gifvit så ymnig afkastning, att på något ställe efter 2 Tunnor Potatoes utsäde erhållits 64. Tunnor. ,• I Blekinge Höstsädet svagt, men Vårsädet lyckats förträffligt samt vida öfver vanligheten, och jordfrugter i den mängd, att de förslå både till föda och Bränvinsbranning* hvartill de ock ensamt nästan med uteslutande af all annan säd nyttjas ;—^ I Christitmstads Län har Höstsädet gifvit till och med 7:de och Vårsädet dito 6:te kornet —• Län nästan samma förhållande, dock med ett korn mindre öfverhufvud taget, men med trolig minskning i Spannemåls åtgången genom Potatoesplanteringen —- I Hallands Län Rågen ej så gifvande, som förra året, men Vårsäden ganska god, dock Potatoesafkastningen ej svarande mot förmodanI Götheborgs och Bohus Län har Höstsädet icke befunnits gifvande, men Vårsädet och jordfrugter i det hela hugnat med medelmåttig skörd — I Elfsborgs Län anses Höstsädet på det hela under meddelmåttan, meri ali Vårsäd och jordfrugter hafva lemnat rik afkastning — I Skaraborgs Län Hvetet i det hela godt och all Vårsäd skördad till ovanlig myckenhet, ehuru ej af allmänt god beskaffenhet.
Men det är alldeles icke likgiltigt , hvilka följder för landet uppkomma, i händelse icke Riksens Ständer, i anseende till förändrade omständigheter, äfvenväl förändra sina föreskrifter. Riksens Ständer böra noga betänka, om, sedan de af dem fastställde vilkor för dispositionen af Allmänna Magazinslnrättoingens och Manufactur-Discont-Fondens erhåJlne creditiv, icke blifvit af Kongl. Majit antagne, berörde creditiv likväl böra fortfara, eller alldeles indragas För min del anser jag det icke vara tid, att i ett ögonblick, då landet hotas med missväxt, indraga creditivet för en Inrättning, sorn har för ändamål, att förse landet med lifsförnödenheter. Jag tror det vara oundvikligen nödvändigt, att det till Allmänna MagazinsInrättningen anslagne Creditiv bör fortfara. Hvad åter angar Manufactur DiscontFonden, synes mig de af Riksens Ständer anförde skäl, hvilka föranledde till beviljandet af creditivet för berörde Fond, ännu vara qvarståendej och då Manufacturisterne vid Creditivets bestämmande ansågos vara i behof af detta anslag, 330 Den 17 Jutii. förmodar jag, att samma behof ännu fortfar, och att således creditivet bör bibehållas, ehuru det af Ständerne fastställde correctiv, hvilket icke blifvit af Kongl. Maj t gilladt, kommer att upphöra. För öfrigt om Directionerne öfver Allmänna Magazinslnrättningen och ManufactuiDiscontFonden begå felsteg, kunna och böra de derföre i laglig ordning ställas till ansvar, och jag anser denna Formen lämpligare, än att straffa de oskyldige låntagande Mariufacturisterne, och de af landets innevånare, sorn behöfva bröd, för Directionerjnes misstag.
Regeringen har icke ansett denna äganderätt hinderlig för ändring af författningarna i frågan om rättigheten att transportera brukseffecter på Mälaren, och jag vet ej, hvarföre icke samma princip äfven härutinnan bör göra sig gällande, — helst om vi skola hafva något hopp att se näringsfrihets-grundsatser något mera conseqvent antagna. Frih. Hamilton, Hugo: Genom Hr Ridd.Secrettn är nu upplyst, att detta betänk, redan är af 2tne Stånd återremitteradt. Jag har af säker hand inhemtat, att det äfven blifvit det af det tredje, och kan således ej hafva något emot, att det äfven af H. R. o. Ad. återremitteras. — Jag anhåller likväl att få utveckla de skäl, som föranledt Utsk. att behandla frågan, såsom det gjort, och hvarföre det åtminstone för Utsk. fallit sig svårt, att å denna enskilda fråga tillämpa den princip, som Utsk. i allmänna fall visserligen anser böra gälla i och för monopoliers afskaffande. — Vid undersökning af frågan har Utsk. nemi., i likhet med de tvänne sista riksdagarnas Besvärsoch Ekon.Utsk., funnit, att detta Hemförare-båtgille måtte vara af särdeles vigt för de trafikerande i Götheborgs stad, då det existerat allt sedan 16i5, och i flera sednare K. bref och resolutioner erhållit nya och tillökade privilegier. Det är skyldigt att Den 3 Juni f. m. 35 tillhandahålla de handlande större lastbåtar af en särdeles beskaffenhet, för att med säkerhet kunna föra fram och åter handelsvaror på Götheborgs riviere, och äro dessa båtar värda 3 å 4°°° r:dr, således dyrbarare än hvad enskilde med lätthet skulle kunna åstadkomma, hvarföre de också genom ett K. bref af år 1752 blifvit förklarade lika med fast egendom i fråga om arfsförhållanden. Den taxa, som är bestämd för dessa båtar, beror på öfverenskommelse emellan gillet och staden, och kan, om den skulle befinnas vara för mycket tryckande, jemkas på samma väg.
eller vill det förmå oss att neka till och med återgäldandet af de försträckningar Bartbelemyfonden på god tro lemnat en oss tillhörig cassa? Om nu återbetalningens uleblifvande skulle drabba just den, sorn, för att tida om penningeväsendet allena, befriat Svenska statsverket frän dess betydliga utrikes gäld, och som inrikes uppoffrat flera millioner enskild förmögenhet för allmänna inrättningar och föremål af alla slag, månne ej en vägran att godtgöra Bartbelemyfonden hvad den åt cabinettscassan förskjutit eller förskrifvit, skulle ingifva både våra hemmavarande landsmän och andra folk skälig misstanka, alt både minnet af det förflutna och erkänslan derför hade hos Sveriges Ständer förkolnat? Att detta aldraminst är händelsen hos R. o. Ad., det vet jag de.to bättre, som Ståndet för sin del redan beviljat de behofliga medlen, genom de gamla anslagens oförminskade bibehållande. Då dessa emedlertid nu äro nedsatta, lärer vidblifvandet af Ståndets således förut yttrade afsigt fordra ersättning åt cabinettscassan genom exdra-statsregfering för hvad henne frångått genom den ordinarie. Jag yrkar således vördsamt, att betänk, måtte återremitteras till StatsUtsk., så att det må kunna yttra sig om sätt och utvägar dertill, eiler RiksSltn i alla händelser varda obehindrade att elter omständigheterna besluta. Nu till de klandrade embetsmännen Gr. af Wetterstedt, Frih. Sjeroeld, Hrr Ihre och Skogman. Den förste och sistes namn hafva väl icke, så vidt jag hört, blifvit uttryckligen nämnda; roen då några ledamöter uttalat deras fördömelse öfver Konungens rådgifvare, under de sista 3o åren: så kunna de 2:ne af dem, hvilka hufvudsakligen deltagit i detta ärende, icke vara undantagne från det samfällda tadlet. Gr. af Wetterstedt är den, under hvars embetstid skulden förnämligast blifvit åsamkad.
Då jag omöjligen kah föreställa mig, att Rik* sens Ständer nu skulle kunna ändra hvad Vid 1815 års Riksdag blifvit behörigen beslutadt, får jag för min del anhålla, att ifrågavarande amne nu genast må till afgörande förekomma. Herr Cederskjöld, Pehr Gastaf: Då jag nu går, att för första gången yttra mig rötan - Den 9 Maji. 255 de Götha Canal, sker det blott för att förena mig med Herr Gretve Anckarsvärd i den anhållan, att detta Mål matte fa hvila intill dess den fråga blifvit afgjord , huruvida Canal-arbetet skall fortsättas Jag är för min del öfVertygad, att Canaien bör fullbordas; äfvensom att Riksens Ständer innan korrt skola besluta atk så bor SKe; men då man vill iagttaga Formaliteter, tycker jag, att man framför allt bör iagttaga den , ait gå i ordning med frågorna, och således ej först anslå penningar till ett arbete, samt efteråt afgöra, om detta arbete skall utföras. Grefve von Platen: En värd Ledamot har yttrat , att denna fråga utan fara kunde hvila oafgjord intill dess Canalfrågan förekommer. Jag får dervid anmärka, att 2000 man icke kunna så snart Framskaffas till Canaien och sättas i arbete. Statsoch BancoUtskoltenS Betänkande om Canalarbetets fortgång och befrämjande har nyligen förevarit i RiksStånden, Och blifvit derifrån med Anmärkningar återremitteradt: Dessa Anmärkningar hafva ännu icke alla kommit Utskotten tillhanda och Utskotten behöfva tid för att dem besvara, och torde det ännu erfordras några veckor, innan Utskotten kunna med deras Utlåtande deröfver inkomma, i anseende till det uppehåll, som genom de Festiviteter, hvilka äro att förvänta i anledning af Kongl. Maj:ts höga Kröning , förorsakas.
Hwar och en inser lätt olikheten emel. lan Herr Biskopens uppgifna och den wcrkliga voterings. propositionen; men för att wisa, att den gjor, da Proposnionen ledde till upphäfwande af cft taget bkstnt, mäste Herr Biskopen författa den sädan, churn det lkctt pä sanningens bekostnad. Den anförda rätta voterings « propositionen är naturligen föranledd af diskurser,e, och längt ifrän alt uphäfiva ett taget beslut, leder till dcfl befästande, och jnnchällcr ett bestämdt swar pä Riddcrskapets och AdclnS Rcmih. Af allt detta synes, att Herr Biskopens klagomäl stöda slg pa falska kaäta, och det är i följe deraf jag pästär, att Herr Biskopen orätt anwändt och följt den citerade i Instructioncn. Utan twifwcl är det wädligare för Banguen, att Ulstotlcts werksamhet inställcS genom salsta beskyllningar och rättegängar inför Rikets Ständer, än att Utskottet uptagcr de mäl, som till deni ifrän Ständer, ,c remitteras. Qni detta är ostridigt, behdfwas jnga ytterligare wcdcrläggningar af Herr Biskopens -friga reflexioner; nägra anmärkningar mä dock här fä ett rum. Herr Biskopen Baron Xlömer: Det stri, der »mot DanquenS säkerhet, att uphäfwa ett redan fattadt Lcflut. An - Den iz September. Z6r Anmärkning. Af det föregäende syneS klart, akt derom ej warit fräga. -Herr Biskopen Baron klörner^: Baron Österströms Oictamen innehällcr en anklagelse. Anmärkning. Är dä all uppgift af personers uppförande en anklagelse, esser böra personer alldrig nämnas oftare, än de kunna berömmas? Herr Biskopen Baron körner:
Städer: för dem, som vinna burskap på utrikes handel 7: 50. -7— andre Handlande och Fabrikörer 5: 25. — Sjö-Kaptener och Coopvaerdie-Skeppare ... 3: Handtverkare 2: 65. — audre Borgare 2: 25. / Femte Klassens Släder: för dem, som vinna burskap på utrikes bandel . 5: andre Handlande och Fabrikörer 3: 90. •— Sjö-Kaptener och Coopvaerdie-Skeppare ... 2: Handtverkare 1: 75. •— andre Borgare 1: 65. Certifihater: för till utrikes ort gående öppna båtar — 15. —- inhemska dåckade fartyg — 50. — utlandska dito 1: — Folkpass för Skeppare och Besättning på resor till utrikes ort . —• 75^ fribref för Fartyg och Båtar , —- 40. derom utgifne förbindelser 20. Bil. lill Bevilln.-UtslsoUets Betänkande JK 8. S R:dr. öre. Gesällbref — 25. Liqvidationer öfver Krono-fordringar — 40. Mäklare-Slutsedlar, hvarje — 25. Mästare-bref till Fabriksoch Handtverksrörelse: i Stockholm och Götheborg samt första klassens städer 5: — i andra och tredje klassens städer 1: 50. i fjerde och femte dito dito 1: — Mätarebref å inrikes fartyg och båtar — 75. — å utrikes dito dito 1: 50. Notariats-bref eller bevis och protester, som Notarii Publici utgifva till inländska, hvarje ark — 25. — till utländningar dito — 50. Pass, Turkiska, sjö- — 75. — rese-, till utrikes ort: — för husbonde eller hustru med ett eller flere barn, samfäldt 1: 50. — för betjent eller piga, om de än äro uppförde på samma pass, hvarje — 50. — för gesäller, hvarje — 40. — för dem af allmogen, som resa öfver gränsen i enskilda angelägenheter, för hvarje person — 25.
R:dr icke vore exakta minimi-belopp, utan, att elter omständigheterna, uttryckte än den eria summan och än den andra, torde den rättelse i ordalagen bär böra göras, att skattskyldig, hvars sammanräknade årsinkomster icke uppgå till 400 R:dr eller icke öfverstiga 1,800 R:ör, eger rätt, i förra fallet, till befrielse från och, i sednare fallet, till lindring i bevillningen. Visserligen kan härvid invändas, alt egande fastighet kan vara så högt intecknad, alt den i egarens hand lemnar ringa behållning, men då förhållandet kan vara enahanda med all inkomst, utan att detta berättigar till nedsättning i bevillningen, lärer denna anmärkning icke förtjena vidare afseende. I sammanhang härmed torde jag äfven få fästa uppmärksamheten på en annan oegentlighet, hvartill meranämnda stadgande!) gifvit anledning. Olika meningar hafva nemligen uppstått i fråga om, huruvida man och hustru, då de drifva särskilda yrken och deraf ega inkomster, hvilka ej hvar för sig, men väl sammanräknade uppgå till 400 R:dr eller öfverstiga 1,800 R:dr, skola tillgodonjuta frihet från bevillning för det hela eller någon del deraf. I min tanke är all tvekan i dessa fall undanröjd genom de af förra riksdagens Bevillnings-Utskolt anförda motiver för de ifrågavarande båda punkterna i 8 §, men då all lag bör vara klar, hemställer jag om icke lämpligt vore, alt med tillägg af några få ord förtydliga dessa stadganden. 404 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. I 83 § förekommer den föreskriften, att hvarje skattskyldig hör erhålla särskild debetsedel med undantag dock, bland annat, af personer, som, hörande lill skattskyldigs hushåll eller hos honom skattskrifna eller på bans debetsedel upptagna, icke skola utgöra bevillning efter 2:dra Artikeln.
Genom sin i studentmössa klädda ordförande frambar kvinnliga studentföreningen sin hyllning till den nyvordne doktorn i form af praktfulla rosor med band i de svenska färgerna. Enligt god gammal sed gaf slutligen fröken Eschelsson samma dag middag för juridiska fakulteten och sina opponenter, hvarvid den intagande värdinnan förbereddes på den nya utmärkelse, som väntade henne: utnämningen till docent i civilrätt. Och nu är docenturen ett fullbordad! faktum. Med samma behagfulla värdighet som i salongen fyller fröken Eschelsson sin plats i den akademiska lärosalen. I en af sina senaste föreläsningar — bevistad af en bland redaktionens medlemmar, som enkom för detta ändamål gjort en tripp upp till lärdomsstaden — afhandlade frö- ken Eschelsson inför en skara unga jurister juryinstitutionen i Sverige. Under påpekande af olikheterna i utlandet på detta område samt af gällande praxis i tvetydiga eller i lagen förbigångna fall, redogjorde föreläsarinnan _på ett lättfattligt och äfven för icke-fackmannen fängslande sätt för juryns införande i Sverige, dess sammansättning och uppgift. Ett rent personligt intresse fick föreläsningen, då fröken Eschelsson, på tal om för valbarhet nödiga kvalifikationer, upptog frågan, huruvida uttrycket » för medborgerlig dygd väl kända personer » kan anses omfatta äfven kvinnor, eller, med andra ord, spörsmålet om kvinnas rätt att väljas till juryman, samt efter verkställd pröfning afgaf följande svar, att kvinnorna, som af lagen äro utestängda från domareämbetet samt i allmänhet ej utöfva någon yttre medborgerlig verksamhet, ej heller kunna hedras med uppdraget i fråga. Trots sin grundliga vetenskapliga bildning, sin glänsande juridiska examen och sin förtjänstfulla akademiska lärareverksamhet kan således fröken Eschelsson själf den dag i dag är ej bli ledamot af jury. Hvarför? Emedan hon är kvinna! Reflexionerna göra sig själf va. * 1897 eller det sanna, som han E. Tegnér. fidvent / Ted mig ett mm att juleljusen tända och vintermörker byta ut i dag. Att jag må se, förr ' n kvällen gått till ända, min ankomst hälsad i förnöjda drag. Wied ödmjukt sinne, lyftadt öfver tingen, red till försoningens och glädjens fest! Som bror och like jag föraktar ingen; hos alla, alla vill jag blifva gäst.