Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af de uli ULlåtandet N:o 30 förekommande Speciella anmärkningar har, sedan alla Fyra Stånden bifallit, hvad Utskottet yttrat uti punkten 1. Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden godkänt hvad, som förekommer uti punkten 2. vid hvilket förhållaade den omständighet, att Ridderskapet ocd Ådeln icke eller öfver denna punkt meddelat yttrande, ej torde till någon vidare åtgärd af Utskottet föranleda. I afseende å punkten 3- deruti Utskottet senast föreslagit, att rättigheten att ineller utföra sådana artiklar, som ,förut varit med ineller utförsels-förbud belagde, men för hvilka förbudsbestämmelsen hädanefter komme att upphöra, borde vidtaga först ifrån och med den 1 Januari 1843, har Ridderskapet och Adeln förklarat sig anse detta stadgande böra förfalla, hvaremot Borgareoch BondeStånden, äfvensom Preste-Slåndel, hvilket först uppskjutit såväl denna, som 4:de och 5:te punkterna här nedan, men sedermera, enligt Protocolls-utdrag af den 24 dennes, desamma afgjort, godkänt Utskottets omförmälda tillstyrkande; och får Utskottet, vid slikt förhållande, till Ridderskapet och Adeln hemställa, att det behagade i hvad Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden sålunda beslutat instämma; men, för det fall, att denna framställning lemnäs utan afseende, lärer, enär frågan direct inverkar på bevillningens belopp, votering deröfver böra ega rum, enligt en så lydande proposition: l:o. Den, som gillar Utskottets förslag i Utlåtandet N:o 30, att sådane hittills förbjudna varor, hvilka nu kunna blifva till införsel medgifna, icke Bevillnings-Utskottcts Memorial, N\o 41. 5 må få till Riket införas förr än från och med den 1 Januari 1843, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej, vinner Nej, kommer omförmälda förslag att förfalla och dylika varor att kunna införas från och med den tid , Taxan i öfrigt träder i verkställighet.
Af samma skäl, som i föregående punkt blifvit anfördt, tillstyrker Utskottet äfven Rikets Ständers bifall å Kongl. Majlts förevarande Nådiga förslag. 8:0 I öfrige, under denna Hufvudtitel förekommande, utgifts-summor har Utskottet icke funnit skäl att föreslå någon förändring, hvadan desamma blifvit till enahanda belopp, som vid förra Riksdagen uppförda, på sätt bilagde tabell närmare utvisar. Om Rikets Ständer bifalla hvad Utskottet här ofvan hemställt och tillstyrkt, kommer det kontanta anslaget till denna Hufvudtitel att tillökas med 104,773 rdr och 4 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 82. utgöra i slutsumma 790,840 rclr; hvaremot de indelda räntorna och spanmälsanslageu indragas. Stockholm den 25 Februari 1851. Reservationer. Vid 2:dra punkten af David Andersson från Hallands Län: ”Vid öfverläggningen inom Höglofl. Stats-Utskottet i frågan om lista Hufvudtiteln, 2:dra pukten, har jag varit af olika tankar med pluraliteten; jag har trott, att då för en frågas afgörande åberopas bevis, dessa bevis äfven böra förevisas, eller också på förhand vara offentligen kända; men så är icke förhållandet i denna fråga. Kongl. Majit har, med åberopande af ett giftermålskontrakt, fordrat af Rikets Ständer att som handpenningar till Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan erhålla ett anslag af 18,000 rdr, ulan att ifrågavarande kontrakt blifvit för Stats-Utskottet uppvisadt, och utan att gifva den ringaste antydan till förvissning derom, att ju icke uti nämnde kontrakt ännu en eller annan klausul vore intagen, som kunde lända till mer eller mindre fördel för riket.
Sorn Rikets Ständer, vid regleringen af utgifierue under Riksstatens Fjerde hufvudtitel, |>å anförde skäl, ansett något egentligt, behof af en serskild på stat aflönad regementsskrifvare vid Ingeniör-korpsen icke förefinnas, oell af sådan anledning icke kunnat bevilja det anslag af 454 r:dr 40 sk., hvilket Kongl. Maj:t äskat, för att såsom fyllnadsbelopp utöfver en å statsanslaget för korpsen befintlig odisponerad tillgång af 565 r:dr 8 sk., tilldelas de tjenstemän och betjente vid nämnde korps, till hvilkas aflönande förenämnde jordskyldsoch tomtöresmedel användas, saint således det af Kongl. Majit, såsom vilkor för samma medels användande tili understöd för domkyrkan i Kalmar, förutsatte fall, icke kommer alt ega rum, lärer frågan om förenämnde fästnings-lägenheters upplåtande till domkyrkans disposition få anses vara förfallen, och således icke påkalla någon Rikets Ständers åtgärd. Stookholm den 20 Juni 1S51. Ank. till Exp.-Utsk. d. 26 Jani ISSI, kl. 11 f. b. WHatande, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse i fråga om Irenne kronan tillhörige jordars upplåtande till utvidgning af kyrkogården i Kalmar. a a.) tft* denna till Stats-utskottet aflålna nådiga skrifvelse har Kongl. Majit onförmärit, hurusom Domkyrko-rådet i Kalmar, af anledning att den för Kalmar stada oeh Stats-UttJsotlels Utlåtande, S:o 201. 17 och landsförsamligar gemensamma begrafningsplatsen med dess inskränkta utrymme numera, till följd af ökad folkmängd, blifvit för sitt ändamål otillräcklig, och då i stadens närhet andra till begrafningsplats lämpliga ställen icke Turnros, utom frenne invid gamla kyrkogården belägne Kongl. Majit och kronan tillhörige åkerlyckor, å församlingens vägnar i underdånighet anhållit, att desse på en ansökningen bilagd karta med litt. B.
Vid besvarande af hvad sålunda blifvit anmärkt får Utskottet yttra, att de gjorde anmärkcingarne icke gifvit Utskottet anledning, att förändra dess förra Betänkande , vid hvilket, såsom af de öfrige 3:ne Stånden bifallet, torde få bero; hvilket dock Riksens Högl. Ständers vidare pröfning vördsammeligen hemstålles. Stockholm den ro Nov. 1823, Tredje Bandets sednare Afdelning. N:o 226; Ankom den 19 Nov. i823« Riksens Högloft. St linders LagUtskotts Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 1S7, öfver Kongl. Ma:jts Nådiga Proposition angående upphhfvande af 8 §. 1 Cap. UtsökningsBalken samt ändring af Q. §. 1 45 Cap. MtssgéBalken och öjverskriften till samma Capitel och Balk. Vid föredragning hos Högv. PresteStåndet af LagUtskottets ifrågavarande Betänkande, kar Herr Biskopen Wingård deremot anfört: att Herr Biskopen af Utskottet icke kunnat öfvertvgas, att våra liit - Tredje Bandets sednare Af deln. 1 2 LagUnkottet! Betänkande». tills varande lagar följt origtig princip * då de stadgat lindrigare bestraffning för Uppbördsman, som, efter gjordt tillgrepp af allmänna eller enskildes medel, kan göra rätt för sig, och för den, som brister i sin betalningsskyldighet. Alt åter gradera straffen, icke efter uppsåtets ådagalagde större eller mindre brottslighet, och geriiingens menligare följder, men efter den försnillade Penningesummans belopp, bär Herr Biskopen trott vara en lägre grundsats, än den ogillade i 1734 års
Det var också hufvudsakligen ur denna synpunkt samt af strategiska skäl, hvilkas betydelse Kommittéen dock trott sig böra underkänna, som 1856 års Jernvägs-kommitté, ehuru eljest uttryckligen erkännande företrädet af den norra stambanans sträckning från Stockholm till Upsala öster om Sigtuna-fjärden, likväl gaf sitt förord åt den förenade norra och vestra jernvägens dragande vester om nämnde fjärd. Numera har dock utstakandet af norra stambanan, hvarom för närvarande är fråga, en helt annan betydelse såväl för landet i allmänhet som för de orter, hvilkas fördelar och behof skola genom denna bana tillgodoses, än att ett möjligt syfte att äfven norr om Mälaren sammanbinda Stockholm med Göteborg derpå bör utöfva något inflytande. Kommittéen har, uti historiken öfver jernvägsfrågans utveckling i landet, med synnerlig förkärlek anfört 1856 års Kommittés skäl för vestra stambanans dragande norr om och utefter Mälaren, t # förmenande att dessa skäl äfven kunde tillämpas vid frågan, om norra stambanan bör dragas öster eller vester om Sigtuna-fjärden. Den väsendtliga olikheten emellan dessa båda banors syftemål är 16 dock alltför mycket i ögonen fallande, att någon jemförelse dem emellan, borde ega rum. Att pluraliteten af Kommittéen ej heller i verkligheten tänkt sig för norra stambanan vilja föreslå linien Stockholm—Örsundsbro—Sevalla, synes bäst derutaf, att den blifvit af Kommittéen antagen till följe af att en röst, som först afgafs för Stockholm—Upsala—Sala-linien öster om Sigtuna-fjarden, hellre slöt sig till Örsundsbro—Sevallaän till Örsundsbro—Sala-linien. Af Kommittéens betänkande inhemtas äfven, det endast tvenne af dess sju ledamöter röstat för Stockholm—Örsundsbro—Sevalla-linien.
af V. Andrén) 51 Julstämning; af Maria Nyström 52 N:r Ett bref; efter R. Schmidt-Cabanis ... 9 Till min moder; af Mårten Kjellin 10 En dröm; af Snorre 11 Framför Venus Milo; af Daniel Fallström 12 Mina ringar; af C. L — n__ _. 13 Kärlekens strängar; af Charlotte Lindholm 14 Vårkänning; af Octavio Beer 15 Påsk; efter Adolf Böttger af J. A — g 16 Hemmets makt; af &lt;S. Caroli 17 Knoppsprickning; af Bernhard Risberg 18 En husmors vårvisa; af Snorre 19 Iduns skollofskoloni; af Ulla 19 I morgon; af C. L — n 20 Studentska; af Johan Nordling _. 22 Junimorgon; af Bernhard Risberg 23 Sådd; af Sophie Linge 23 En ny reform; af Snorre 24 Moderssorg; af Erik Modin 25 Midsommarnattsslämning; af Bernhard Risberg 26 » Gör ej så ondt! » Af Anna A 27 På kyrkoeården; af Emil Kléen 28 Lyckan 28 O, bered din moder aldrig smärfa; al Bernhard Risberg _. 29 Min hembygds m ö; af Emil Kléen 30 Vid skärgårdsljärnen; af Bernhard Risberg 31 Ej måltet fullt; af Toivo 32 Drömfärd; af Sophie Linge 33 Sommarlif; af Fru Snorre 34 Segelfärd; af Bernhard Risberg 35 Aftonmolnet; af Daniel Fallström. 36 En predikan; af Sigrid Elmblad (Toivo) 37 Farväl, sommar; af Daniel Fallström 38 Maria; af Fredrik Nycander 39 Stilla lycka; af Filip Tammelin 40 Kristoffer Kolumbus, 1492 — 12 oktober — 1892; af C. L. Törnberg (Ca-Lix-Tus) 41 I kärlekens land; efler Théophile Gautier af Sigrid Elmblad {Toivo) 42 Mariana; efter lord Tennyson af Edv. Hammarstedi: 43 Oktobersnö; af Bernhard Risberg _.
Utskottet tvekar icke heller numera, efter hvad i förevarande ämne inom Riks-Stånden förekommit, att, i enlighet med Ridderskapet och Adelus samt Borgare-Ståndets åsigt, utesluta förenämnde vilkor för den föreslagna bysättningslagens framgång. Detta vilkor, som ingalunda betingats af de skäl, hvilka blifvit anförda 4 Lag-Utskottets Utlåtande N:o 55. emot en borgenärs rätt att låta fängsla en insolvent, icke ens för tredska skäligen misstänkt gäldenär, blef af Utskottet infördt i förslaget endast i afsigt att så mycket säkrare aflägsna all farhåga för ett menligt inflytande af denna reform på den allmänna krediten. Denna Utskottets försigtighet har dock visat sig öfverflödig, — hvadan Utskottet anser sig böra, genom nedan intagna förslag, inbjuda Presteoch Bonde-Stånden att med de begge öfriga Riks-Stånden i denna del sig förena. Vidare har inom Borgare-Ståndet blifvit anmärkt, att ordställningen i andra punkten af förslaget kunde gifva anledning till den felaktiga tolkning deraf, att en gäldenär borde genast, på borgenärs yrkande, inmanas i bysättningshäkte, utan afseende derå, om han förut försummat tid till fullgörande af den föreslagna edgången eller ej. — Utskottet betviflar visserligen, att den, som med uppmärksamhet genomläser författningsförslaget i dess sammanhang, skulle af anmärkta ordställning kunna vilseledas till en sådan tolkning, som nämnd är. Men då en än tydligare redaktion åt förslaget i denna del utan olägenhet kan gifvas, har Utskottet ansett sig böra derutinnan gå Borgare-Ståndets önskningar till mötes, öfvertygadt att öfriga Riks-Stånd icke skola hafva något emot den obetydliga redaktionsförändringen att erinra. — Deremot kan Utskottet icke understödja den inom Borgare-Ståndet jemväl gjorda anmärkning, att författningen icke tydligt och bestämdt utmärkte att densamma äfven afsåge förändring i stadgandena om bysätttning för vexel.
Hade nu hela det begärda låneunderstödet beviljats, så, om också detta icke genast utfallit, hade likväl genom aktie-egarnes tillskott eller upplagande af lån, redan i år kunnat beredas arbetsförtjenst genom ifrågavarande jernvägs-anläggning, till hvilken de nu beqvämt kunnat fortskaffa sig på den färdigbyggda Borås-banan, i stället för att gå den 6 å 7 mil långa vägen till Wenersborg. — Följden torde nu blifva alt Staten får lemna ett ganska betydligt understöd utan återbetalning. Man har påstått att folket i fabriksorterna icke skulle vara duglige till jernvägsarbeten, och att det följaktligen icke skulle tjena något till alt bereda dem sådan förtjenst, men della vederlägges af den redan gjorda erfarenheten vid Boråsvågen, der man sett både män och qvinnor sysselsatte, och de hafva nu blifvit invande vid detta slags arbete, så att de äfven dermed kunna förtjena sitt bröd. Jag vet väl alt ett mägligt intresse söker alt motarbeta denna jernvägsanläggning, af fruktan för att i Uddevalla få en farlig medtäflare, men jag är öfvertvgad derom alt denna farhåga är alldeles onödig, och jag hoppas derföre att bcarbetnin - 38 Stats-> Utskottets Utlåtande N:o dd. garne från delta båll icke skal! hindra ett förelag, hvars nylla och nödvändighet blifvit vitsordad af män, som äro fullt kompetente alt döma i denna sak och sorn äfven af Utskoltet blifvit fullkomligt erkand, el;ttr,l såsom skäl för uppskof med anläggningen af Herrijunga-Wcnersborgs-banan blifvit anfördt del ganska besynnerliga påståendet, alt denna skulle varå lil! nyilå för en mindre vidsträckt ort, än den bit, sorn nu blifvit förordad, ehuru den förstnämnda är tre gånger iängre än den sednare och derjemte öppnar förbindelse med hela landet medelst anslutning till stambanan.
"Tillåt mig", sade hon djupt rodnande, "att tacka er för er godhet emot mig, som dock var er alldeles fremmande. Jag förstod då ej ens för huru stor fara ni utsatte er för min skull". "Det var min lyckliga stjerna, hulda jungfru, som tillät mig att få göra er denna tjenst, det skulle mäster Sigfrid Forsius säga eder, om han vore här", svarade Enevald skämtande. Fru Metta förundrade sig öfver att Sigrid hade vågat tilltala den fremmande herrn, men sedan hon sjelf förenat sina tacksägelser med hennes, tillade hon: "Dålig värdinna är jag, som ej ens kan undfägna eder, och dock fordrar jag att ni skall fylla gästens pligt, ehuru jag ej fyller en värdinnas. Jag ber er nemligen att berätta oss nyheter. Låt oss veta både huru ni kom i upprorsmännens händer, och sen huru ni kunde lyckas att undfly". Enevald redogjorde nu för huru hans gård blifvit plundrad och bränd och han sjelf bortförd; omtalade sedan sitt bekymmer öfver att nödgas medfölja bondehären från Tannila, utan att kunna lemna någon hjelp. "Slutligen", fortsatte Enevald, "hade bönderne hunnit till Nokia. Der beredde de sig att rasta öfver natten. Mitt sinne reste sig oöfvervinnerligt emot, att fortfarande vara tvungen att kampera med dessa råa gastar, och mina tankar flögo ständigt hit till Tannila. Emellertid kom underrättelse om att Fleming vore i antåg med krigsmakt. Denna nyhet verkade som ett trollslag. Den bullersamma folkhopen, som förut endast ordat om sin önskan att få tag i herr Klas för att slå honom till jorden, den hade nu med ens blifvit helt spak, när den fruktade mannen med sina knektar stod den inpå lifvet. I den allmänna villervalla, som nu uppstod, lyckades jag obemärkt, smyga mig ut till en inhägnad, der, ibland andra hästar, äfven de förvarades, som togos från Tannila. Jag kastade mig opp på en af dem och red i sporrsträck derifrån.
Fordringar, antecknade inom linien, 966: 98. Balans från år 1858: Kontant behållning . Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 7,253: 71. Uppbörd: Balans till år 1860: Skulder, antecknade inom linien, 11,494: 93. Credit. Balans från år 1858: Skulder, antecknade inom linien, 4,959: 48. Förändring af förbinderivagnar 4,444: — Transportkostnader 1,848: 44. Balans till år 1860: Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 6,107: 22. ’ Balans från år 1858: Kontant behållning i 11,368: 24. Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 15,085: 42. Uppbörd: Inkomst af fastigheter m. 13,704: 47. Balans till år 1860: Skulder, antecknade inom linien, 381: 82. Summa Credit: Balans från år 1858: Skuld, antecknad inom linien, 13: 59. Utgifter: Byggnader och reparationer — 8,991: 55. Arrenden och onera för mötesplatser 6,289: 52. Reparationskostnad för tält 2,903: 89. Löner och arfvoden 4.675: — Ammunitionskostnader 1,469: 81. Balans till år 1860 : Kontant behållning 16,107: 78. Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 14,645: 83. Summa 446,419: 74 4 o Norrbottens Mstjägare-sqradrons fond. i Debet. Balans från år 1858: Fordringar, antecknade inom linien, 7,602: 39. Utgifter: Balans till år 1860: Fordringar, antecknade inom linien, 7,528: 35. Debet.
Då denna aflöning, oberäknad förmånen af boställsrum m. m. icke obetydligt öfverstiger hvad Presidenterne i Rikets IlofRätter och Collegier innehafva samt göromålens mängd och vigt vid Chefsplatsen i Förvaltningen ändock medgifva, att med samma Embete förena andra befattningar, hvarpå såsom f ( 72 ) exempel må anföras, att Herr Grefve Cronstedt tillika innebar Chefskapet för StorAmiralsEmbelets 3:dje Afdelning, med en aflöning af 1,000. samt Ledamotskapet i Kongl. ConvoyCominissariatet med aflöning af 500. S:r R:dr B:co 7,200. tro Revisorerne sig af dessa förhållanden hemta skälig anledning tillstyrka Rikets Ständer, att, jemte underdånig anhållan, det Kongl. Maj:t täcktes, så vidt möjligt är, reglera göromålen inom StorAmiralsEmbetets Afdelningar på det sätt, att den serskildta AflöningsStaten för 3:dje Afdelningen åtminstone' i någon män inskränkes, tillika i underdånighet yttra den förmodan, att, då »flöningen för Chefsplatsen i Förvaltningen, bestämd till Vice Amirals lön, redan öfverstiger hvad Presidenterne i Rikets CoIlegiér uppbära, det å Förvaltningens
Åt någon drott skänkt diademet; derför Da stulit detta namn att öfverskyla Din ringhet med. 87 OLYMPIA. Du usla mask! Du myra! Så öfvermodigt skicka dig mot mig, Philippos' maka! Du föraktligaste Bland dödliga, som ville stjäla bort Från mig min makes kärlek, vet, jag blott Behöfver ge en vink och du ej mer Skall skåda dagens ljus. Jag kommit hit Att få betrakta detta underdjur, Som vågat tränga sig emellan mig Och honom som min make är. Ett äfventyr i Humlegården under Carl Israel Hallmans tid ETT ÄFVENTYR I HUMLEGÅRDEN UNDER CARL ISRAEL HALLMANS TID. _______ Svenskt Original af Förf. till " På Gröna Lund. " STOCKHOLM. ALBERT BONNIERS FÖRLAG. _______ (Directeur Oscar Andersson ensamt förbehållet att uppföra pjesen.) STOCKHOLM. HÖRBERGSKA BOKTRYCKERIET, 1859. PERSONER: BARON BILDSTEIN. FRIHERRINNAN, hans hustru . BARON ALEXANDER, deras son . LÖJTNANTEN BARON VON SCHÖNLEBEN. OLOF KEXÉL, e. o . Cancellist i Commerce-Collegium. CARL ISRAEL HALLMAN, Tjensteman i Bergs-Collegium . ELISA BLAD, Actris vid Humlegårds-Theatern . BETSY, Friherrinnans kammarjungfru . RUMMEL, Kapten på skeppet Fortuna . Tvenne Polisbetjenter. En Executionsbetjent. _______ (Scenen: Kongl. Humlegården.) _______ 6 (Theatern föreställer en af sido-alléerna i Kongl. Humlegården.) Första Scenen. KEXÉL (med ett knyte under armen, det han lägger på en bänk, ser sig försigtigt omkring). Ah, Gud ske lof! Ändtligen är jag här i Humlegården! Jag är således fri! Jag slipper att med oro lyssna till de skramlande bommarna i Högvakten.
44t inhemtat, att sedan, i anledning af Hr GeneralMajorens hos Hrr Fullmäktige i RiksgäldsContoret, ar 1819 gjorda anhållan, att ali. åtgärd till Iggéströmska ^Ralandens indrifvande matie få hvila, intill dess Malms, till DiscontVerkets säkerhet, intecknade Fastighet kunde hinna att försäljas, och sig visat hvad derigenom alin talas kunde, Hrr Fullmäktige härtill bifall Irmnat salunda, att med all åtgärd till utsökande af uppbördshristen skulle få anstå intill dess 3:ne månader förflutit ifrån inställelsedagen uti Malms Concours; så hade, uppå en härefter från Hr GeneralMajoren inkommen Ansökan, alt intill dess utredning skett, af Malms gäldhundna Bo, allt kraf emot Hr GeneralMajoren måtte få hvila, Hrr Fullmäktige, under den 18 Maji 1820, denna ansökan i så måtto bilällit, att hos Hr GeneralMajoren skulle blott utsökas halfva Balaucesumman samt med utsökningen af den andra hälften få anstå, intill dess sig visat, huruvida den samma kunde utaf Malms Concoursmassas tillgångar godtgör ras; äfvensom, i anledning af Hr GeneralMajorens ytterligare gjorda anhållan om anstånd , Hrr Fullmäktige tillåtit, att Hr GeneralMajoren skulle med sin till Disconten afgifne serskilda förskrifning, ställd alt infrias på Terminer .med' löpande 5 prc:ts årlig länta få tills vidare liqvidera den ena hälften af Balancesuinman, som efter vilkorligt afdrag af 7000 Il:dr för missförde 3 prctts Reverser, utgjorde R:dr 16,894: ig. 6. B:eo. Eller det berörde förskrifning blifvit i början af år 1820 till fullo infriad med derå tid efter annan 442 StatsUtskottets erlagd ränta till belopp af R:dr 35y5: 18. 7., så bade IIr GeneralMajoren hos Hrr Fullmäktige anliåilit, att sorn R.
Förf atinings-förslag skall i enlighet med Utskottens Utlåtande N:o 35 erhålla denna lydelse: ”Sjuknar Tjenstehjon,bör Husbonden låta det sköta och vårda, håfve ”dock rätt, om han vill, att å lönen afräkna, ej allenast hvad deraf belöper "för den tid, Tjenslehjonet varit urståndsatt alt sina sysslor förrätta, ulan ”ock för hvad han till Läkare och läkemedel utgifvit;” voterar Ja, Den det icke vill, voterar Nej. • Vinner Nej, bör förslaget uppställas i öfverensstämmelse med Utskottens Betänkande N:o 6, och erhålla följande lydelse: ”Sjuknar Tjenstehjon, bör Husbonde låta det sköta och vårda, "håfve dock rätt, om han vill, alt å lönen afräkna för den lid Tjenstehjo”11 et varit urståndsatt att sina sysslor förrätta, samt hvad han till Läkaie ”och läkemedel utgifvit. Likväl må sådant afdrag icke i något fall öfverstiga hvad Tjenstehjon, enligt beting, egt uppbära i lön för den tid sjuk''domen fortfarit.’' Stockholm den 20 Febr. i835. S T O UK HOLM, *835 : hus i. A. U * (.m». Lagsamt Allm. Bese.- och Oecon.-Utsk:s Utlåtande N‘.o 53. i N:o 5.3. Antora till Exp.-Utsl. d. 24 Febr. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 27, öfver väckta motioner om skyldighet för säteriegare och vissa boställsinnehafvare att deltaga i byggnad af Tingshus och Häradsfängelse. Delta Betänkande, hvilket Högv. Presle-Ståndet afslagit och Hederv. BondeStåndet bifallit, är af de öfriga tvänne Riks-Slånden till Utskotten återförvisadt, på grund af följande dervid framställda anmärkningar: hos Högloft.
Särskildt rasade han m o t Ibsens dramatiska diktning, hvilken han i stridens hetta karaktäriserade s o m » slavisk dimma, oförenlig m e d den galliska klarheten ». Emellertid torde ingen nutida fransk kritiker hafva utöfvat ett större instruktivt inflytande på den franska skådespelarkonsten än Sarcey, liksom heller ingen af hans kolleger kunde mäta sig m e d h o n o m i grundlig k ä n n e d o m o m teaterns historia. Men förut, ack, mamsell Brun kunde n o g berätta o m den glada tiden förut, då h o n var stadens skönhet o c h hennes mosters man, rådman Tobias Miller, en af dess stödjepelare. Särskildt var det ett oförgätligt tillfälle, därvid mamsell Brun gärna dröjde, o c h det hörde till berättelsen, att h o n då tog fram ett par små balskor af hvit atlas o c h visade på ett hål i det gulnade sidentyget. » Min goda, » sade h o n, det var h e n n e s tilltalsord, utan tvifvel ärfdt af fru Tobias Miller tillika m e d allt annat, som mamsell Brun ägde, » den här skon har j a g dansat itu på en kväll — ja, ja, — » mamsell Brun suckade — » det var då d e t! Det var på en bal på gästgifvaregården, o c h salig onkel Tobias stod i spetsen därför. Jag ville, att min goda skulle ha sett löjtnant Gyllenbåt — stor o c h stark o c h smal o m midjan. Det var en charme att dansa m e d h o n o m, o c h i galoppaden, s o m han dansade m e d mig — tredje dansen på kvällen; min kära moster såg b ö s ut i ögonen, m e n u n g d o m e n tar ut sin rätt — k o m m e n d e r a d e han musikanterna: » för tusan, spela i dubbel takt! » sade han, o c h vi flögo, vi flögo, så att min atlassko gick itu. När jag k o m h e m, fick jag bannor af moster Gundia. Det var föga passande att flaxa så där s o m en tossa, sade h o n.