Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fruktträd, till Torpare, Soldater, Dragoner ro. fl. dylika 0- bemedlade innehafvare af smä jordlägenheter, för att dymedelst söka befrämja en allmännare odling af Fruktträd och grundlägga Trädgårdsskötsel å Landet' hvarjemte Sällskapet årligen, emot inköps-priset, tillhandahåller Länets Inne - 33 innevånare, en viss qvantitet of föder-Växt-frön och på allt sätt söker uppmuntra Trädplanteringar och en förbättrad vård om skogane; Alt, dels inKongk Maj:ts Befallningshafvande och dels från Landthushållningsa Iskapet, utgått Uppmaningar och råd lill dryckenskaps-lastens hämmande fvnVUnSVPerf nerS afhålIande från krännvins-njutande, åtminstone tills de ym 21 års ålder, samt att nyssnämnde Sällskap, dels genom utfästelse, af Belöning, stor Boo Rtdr Banco, söker uppmuntra till författande af en ujgod, för Allmogen egenteligen bestämd, hök, sorn innehåller säkra upplysningar i åtskilliga Moraliska och Ekonomiska ämnen, äfvensom Sällskapet ock eljest sökt, ali, genom kostnadsfri utdelning af åtskilliga lämpliga små A {handlingar, uttränga de, råhet och vidskepelse underhållande skrifte^ som annu äro bland de med kropps-arbeten sysslosatte Folkklasser i omlopp äldTrn ö , ? T e" T* “r b,ar."-“I,Prost''a>' »"der den spädaste e na rn ?’ " “ 1 8 Slarka dålighet, hvarigenom innan annu .ista krets Sider är nppnädd.
Lag i detta amne ej kan blifwa fullkomligt anwändbar, anhalla Nikfms Ständer hos Eder Kongl. Majit i underdånighet, det Landshöfdingarne mätte äläggas, att hmar och e» ! sitt Län höra inbvggarne och med dem öfwerenskomma om de rtnrkfam naste utwagar till än» damälets winnande, dock att de skyldigheter » som allmän» na Lagen härwid stadgar och älagger, mätte antingen ef» terlcfwas, eller ock utbytas emot andre utwägar, säsom Zagttygs anffaffande, Luderplatsars inrättande och Skall» gängars hällande i de orter, där Odjur finnas, eller andre inrättningar, rättade efter särskildte orters olika vin, ständigheter; 982 Den 26 April. ständigheter; hwarwid torde böra iagttagaS, att sä wida Skalltpg stola genom sammanstött anskaffas, de samma inför de tillstjutandcs Deputerade, behörigen redowisas; och synas deste anstalter sedermera böra till Eders Kong'. Majus Nädiga Sanetion i underdånighet anmälas. Hwad destutom beträffar den delen af Författningen, som rörer den öfrige Jagten, anse Niks-ns Stander, hwad deruti stadgas, icke böra annorlunda förändras, än blott i afseende pä förbudet emot fällande af Högdjur, särdeles Hjortar, Elgar och Wild-Nenar, i hwilkcr fall Riksens Ständer fä i underdånighet hemställa, om icke i anseende till den stada, som dcste Djur tillfoga Landtm nrnen, i synnerhet om de fä i is är, utan hinder tillwära och förökas, det ma blifwa Jordegaren tillåtit, att under den för Jagt tilläine tid utan answar skjuta dem, om de pä hans ägor skulle finnas. Riksens Ständer framhärda etc. Uplästes följande underdäniga strifwelft till Konungen: Stormägtigste AllerNädigste Konung!
Kring Englands kuster herrskar, som R. o. Ad. nogsamt känner, tidvatten, och en vidsträckt kustfart med större och mindre fartyg idkas i dessa farvatten der sjömanskap och sjömän kunna utbildas — förhållanden som ej äga rum i Sverige, der kustfarten, hvarmed jag förstår den inrikes sjöfarten, och ej som åtskillige talare tyckts vilja 522 Den 4 Juni e. m. antaga farten på Östersjön och Nordsjön; lill större delen verkställes ined mindre fartyg i dö-vatlen, der intet egentligt sjömanskap kommer i fråga. Sådant sjöfolk som från denna skola kan erhållas har Kongl, flottan tillräckligt af förut, sådant hvaraf den göres behof bildas endast genom segling på större fartyg och aflägsnare farvatten. Kustfarten är dessutom hos oss i ständigt aftagande, hufvudsakligast föranledt af ångbåtarnes stora t il 1 vext som taga förtjensten ifrån den —. allt skäl som synes lala för ali u-pmunlra den aflägsnare sjöfarten. Hr von Hartmansdorff: Hr Gripenstedt har frågat om ej de, som nitälska för tull-lindringarnes bibehållande kunde hysa någon fruktan att Engelsmännen torde vägra Svenska fartygs naturalisation, i händelse Sverige icke tilläte Engelska fartyg alt bär naturaliseras. Frih. Bonde har på f, m. jemväl omtalat behofvet af skeppsförnödenheters tullfria införsel, på det att vårt skeppsbyggeri måtte kunna täfla med det utländska, serdeles som utlänningen kan hår bygga fartyg och få dylika skeppsförnödenheter bit införda. Jag får erinra alt denna fråga icke rörer tull-lindringarne, men efter som hon blifvit uptagen för att i allmänhet visa det fria handelssystemets fördelar, så anhåller jag att derom få säga några ord. Jag tror att denna fråga, lika litet som någon annan, rör:de handel och sjöfart, kan behandlas efter något allmännt rättesnöre, utan att hon, lika med andra, bör afgöras efter de omständigheter, som visa sig för Sverige vara de fördelaktigaste.
I fråga om lefnadssättet klagas från länets olika delar öfver en, särdeles under de senare åren, hastigt spridd benägenhet för lyx och ett öfverflöd, som icke står i förhållande till de genom betydligt förhöjda arbetslöner ökade, men likväl otillräckliga tillgångarne. Man anser inom orten den samtidigt härmed förändrade tull-lagstiftningen vara orsaken till denna, i jemförelse med fordna enklare vanor märkbara benägenhet för öfverflöd, hvartill likväl torde hafva bidragit de under åren 1854—1856 inträffade, för landet gynnsamma konjunkturer, hvarigenom penningetillgången hastigt ökades. Fyllerilasten är, om man afser allmogen i deras hem, synbarligen i aftagande. Utskänkningsoch utininuteringsställen finnas, efter hvad i det följande skall anföras, på landet ytterst få. Den tillåtna bränvinshandeln har också minskats, ehuru bland idkarne af landthandel de finnas, som fortfarande på otillåtligt sätt sprida rusgifvande drycker och, trotsande polismaktens alla bemödanden, till kringgående af lagstiftningen finna utvägar, som domaremakten anser af lagen oåtkomliga. En del af dessa landthandlande, ibland hvilka helt och hållet saknas den korps-anda, som i viss mån tillbakahåller en obehörig vinningslystnad hos köpmansklassen, anses i allmänhet icke fördelaktigt inverka på allmogen. Vid dess besök i städerne finner man äfven Elfsborgs län. Sedlighet. Schismatiska rörelser. Skyttegille. 7 fortfarande flere bland allmogen öfverlastade, och i de orter, som närmast omgifva städerne, är tillståndet således mindre tillfredsställande. Beträffande sedligheten i öfrigt är tillståndet inom länet fortfarande godt, och den förändring i förhållandet till vissa andra län, som visar sig af Justitie-Statsministerns underdåniga berättelse öfver brottmålsstatistiken för åren 1857—1858, torde härleda sig af åtalen för öfverträdelser af den nya bränvinslagstiftningen. Åtskilliga gröfre förbrytelser äro begångna af personer från angränsande läns kustbefolkning, hvilka öfver Göta Elf ingå i länets sydligare del.
B;co samt borgen för deras personer, skola få vara frie från bysättning under 6 månader, men att efter hvarje 6 månaders, förlopp det borde ankomma på särskild pröfning af Herrar Fullmägtige, 0111 och huruvida samt mot hvad vilkor Kock och Ståhle finge vidare vara pä fri fot, så att befriel» 12 54 Stats-Utskottets Betänkanden. sen från bysättning icke beviljades för längre tid än Sex månader hvarje gång.” Med Herr Friherre Hjerta instämde Herr Friherre Adelsvärd, Herr af Uhr s Herr Professor FranzénHerr Prosten Anjou 3 Herr Lagman Noreusj Herr IVälberg, Herr LangenbergHerr LefflerHerr Hambraeus och Herr Nilsson samt Riksdagsmännen Cederborgh och Anders Nilsson; äfvensom ock Herr von Heyne j hvilken dervid utlät sig. ”Förenande mig med Friherre Hjerta, anser jag så väl Malmö Discont Directeurer som Ståhle och Kock;, för deras ifrågavarande bedrägeliga förhållanden, då de inträffade, må bända alltför lindrigt behandlade. En stränghet hade varit varnande då — men efter Stähles och Kocks redan undergångna bestraffning, genom ett längre häktande, finnes intet ändamål att förlänga bysättningsanspråket, i synnerhet emot Ståhle j som med många barn lärer sakna all tillgång för deras försörjande. Det vore värdigare Höglofl. Utskotten och Rikets Höglofl. Ständer att icke handla som Domstol — utan som Representanter af Nationen, hvilken nu så långt efteråt torde böra glömma det fi amfarna mot de brottslige och icke med en olycklig, som har så stor famille, afhandla om en afbetalning af 5oo R:dr å en så betydlig skuld som Stähles hvilken uppgår till 1^8,Ifi R:dr 39 sk. E:co.” Och skulle uppå ofvannämnde Herrar Ledamöters begäran desse yttranden bifogas Stats-Utskottets Betänkanden. 1255 Utskottens Utlåtande till Rikets Högloft Ständer. — Ut supra. Ex Protocollo Fr. Bergstrum, NrO 237.
60,000: — » uppföranbe af bpggnabct till förloaranbe od) ttårb af be till regementen od) forpfer uttern* nabe Erigögemar 25,000: — » bito af ftatt* od) rtblfuö för ©målanbö ljufar* regementes eperciöfqmabron . 40,000: — » bito af en ftallbpggnab för ribffolan toib ©tromö* {jolm 18,000: — » erfättning till l:a 2ifgrenabier*regemcntct för affaftning af öfmcrftebofidtlet .Kongsbro, ^millet af förre boftältSljafmarenS fterbbuS inneljafrocö tilt mibfaftan 1867 520: 31. 1,817,277:08. ttitfccr ^crnte ^ufnm&s^iteln. Stid anffaffanbe af np fjöfrigSmatericl 818,000: — » erfättanbe af förffottöunö aittoifabe mebel till anffaffning af 10 ft. 9*tumS jcrnfanoncr meb projeftiter m. m 94,200: — » ffjutförföf meb upprcfflabe älbre fanoner famt anbra nöbtga artilleriförföf . 45,000: — 56 9lif Sbag8*33eftut 1866. Still anftåtlanbe af förföf meb f. 1. unbermattenö* miner 10,000: — » ett förlagölåit för tiilmågaBringanbe inom rifet af 12 bec.
M:s försorg inom 1858 års utgång, på de hufvudgrunder K. Förordn. d. 3 April 1816 innehåller, uprättas ordentligt förslag, omfattande pastoratets alla lagligen bestämda presträttigheter af hvad namn som helst, taxerade till visst belopp i spannemål, för att, vid allmän Sockenstämma, i närvaro af Kronooch Oonsistorii ombud, leda till vänlig förening lärare och åhörare emellan, då, i händelse af sådan öfverenskommelse, densamma bör till nådig fastställelse, för tiden till d. 1 Maj 1958, i underd:het anmälas; men skulle ändamålet motverkande stridigheter upstå, öfverlemnas förslaget och deremot framstälde anmärkmr, jemte Landshöfdingens och Domkapitlets utlåtanden i ämnet, till K. M:s Nåd. granskning för att på det sätt, i hvarje förekommande fall finnes rättvist, blifva regleradt och för tiden till d. 1 Maj 1958 stadfästadt, hvarvid skall iakttagas, dels att samtlige ostridige presträttigheterna, förvandlade efter deras värde, skola bestämmas att utgå i motsvarande spannemål eller, om båda parterne det önska, i penningar, dels ock att inkomsten af hvarje pastorat icke beräknas högre än till det belopp, hvarmed densamma nästförutgångne år, enl. antaget bruk eller enskild öfverenskommelse, utgått. Begärdes på bordet. Hr Ribbing, Arvid: Tvenne af dagens motionärer hafva fästat upmärksamheten på Gr. Rudenskjölds förtjenster om våra folkskolor. Då hans tid varit uptagen för ordnandet af skolväsendet på andra orter, har man fåfängt i min hemort sökt få hans personliga biträde och derföre tillegnat sig hvad hitintills i hans skrifter förekommit. Han har der föreslagit inrättande af roteskolor, för att sprida undervisningen till hemmen. Med ledning deraf har man i min hemort gått något längre, och kommit till samma resultat, som i Gr:s sednare här åberopade bok, om Svenska Folkskolans praktiska ordnande uptager.
Aflöningar och stipendier Underhållsoch anläggningskostnader... Tryckning af lärokurser Expenser Yed och lyshållning Reseoch traktaments-kostnader vid elevernas praktiska öfningar Arfvoden för granskning af skogsindeiningskartor och handlingar Inköpta inventarier. Värdet af afskrifna persedlar Balans till år 1861: Hos Revisorerne har denna räkenskap icke föranledt till någon erinran. i - 33 — Skogs-skolorna å Hunneberg, Tierp, Omberg och Böda. Enligt nådigt bref af den 20 Januari 1860, har Kongl. Maj:t utaf 7:de hufvudtitelns anslag till skogsundervisningfens befrämjande beviljat medel för inrättande af skogsskolor. Berörde skolor, afsedde för bildande af skogvaktare, äro belägne, en å Hunneberg inom Elfsborgs län, en å Tierp inom Upsala län, en å Omberg i Östergöthlands län och en å Böda på Öland; oell äro vid hvar och en af deni anställde 1 lärare, 1 skogsrättare och hvarje skola beräknad för 10 elever. Förutom anslaget till byggnader och inventarier, för en gång Ullhopa 42,230 R dr, upptager den för skolorna fastställda stat, för hvardera, till underhåll af byggnader och inventarier samt till löner och stipendier ett årligt belopp af 3,450 R:dr. De för dessa skolor för revisionsåret upprättade särskilda räkenskaper, som blifvit utan anmärkning granskade i Kongl. Kammar-rätten och ej heller hos Revisorerne föranledt till någon erinran, redovisa inkomster och utgifter sålunda: a) Skogs-skolau u II unne berg. Debet. Credit. Utgifter: Aflöning Balane till år 1861: Debet. Uppbörd: Statsmedel 950: — 5 — 34 Credit. Utgifter: Aflöning 450: — Stipendier 500: — 950: — c) Skogs-skolan å Omberg. Debet. Uppbörd: Statsmedel 712: 50 Credit. Utgifter: Debet. Uppbörd: , Statsmedel 350: — Credit. Utgifter: Stipendier 350: — Kongl. General-landtmäteri-kontoret.
Hvad de förstnämnde beträffat;, sornutgöres af Fragter, Bärateoch Mätare-penningar, Magazinsliyror, Förmalningsoch Sädes-torknings-kostnader m. rn., eller med ett ord alla sådane utgifter som I neli för Spannmålens vård, Transport eller Förmälning kunna aga rum, så läggas desse kostnader som nämndt är till Spannmålens inköps eller anskaffnings pris, och komma på detta satt, vid skeende utlefvereringar Inrättningen tillgodo. Vidkommande åter de sistnämnde eller de så kallade Generelle Utgifterne, som bestå af Uppbtirdsmäns-aflöning, Hus och Magazins-reparationer, samt reseoch tractaraents penningar rn. m. påföras de MagazinsInrättningens kostnad i allmänhet, och ingå följaktligen ej i Spannmålens värdes-beräkning. Enär altså dessa sistnemnde kostnader utgöra en gravation för Magazins-Fonden, synes den förändring i Räkenskapen både rigtig och nödvändig, att äfven sagde utgifter läggas på 151S 8tat$-Utskottets Éetiitikantien. sjelfva Magazius I>agret. Härigenom hat1 Ma* gazins-Inrättningert vid skeende Spannmåls ut* lefverering, att påräkna ersättning för alla vid ett Magazin förefallande Utgifter utan undantag, och härigenom skall ock den väsentliga fördel alt. mer och mer befordras, att Magazins-inrättningen bär sig sjelf, öeh dess fonder dförmirt* skade varda bibehållne till de ändamål, hvarföre de samma af Riksens Hbglofl. Ständer blif~ vit anslagne. föf Magazins-Directiotietis och j)ess Tjenstemätis aflöning, transport, förluster och andré allmänna UtgifteiS^ hvilka ej till nå* gon speciell Magalius rörelse kunna hänföras* anser StatsrUtskottet full ersättning böfa varä att påräkna genom Bran vins-bränningens bedrifvande i Stockholm, och erhållande Arrende af* gifter för Bränvins brännings rättigheten i 9tä-
En sådan ovisshet har StatsUtsk. trott sig böra undanrödja, och derföre satt dessa frågor i ett sammanhang. Det torde icke heller kunna i sig sjelft kallas irralionelt, att man först framställer förslag, huruledes medel skola anskaffas till utförande af vissa företag, och omedelbarligen derpå skrider lill beslut öfver dessa företag, enär delta sednare beslut just vinner stöd i det förra. Hvad för öfrigt nämnts angide sjelfva saken, torde få anses vara af föregide talare till en god del vederlagdl. Den enskildes hushållningssätt kan väl, oaktadt den förtjenstfull egenskap deråt må i den inskränkta krets, hvarinom den rörer sig, rättvist tillerkännas, svårligen tagas som måttstock för en kalkyl öfver hvad sammanfattningen af ett helt folks financiella krafter förmår åstadkomma för börjandet, fullföljden och fullbordandet af stora oell allmännyttiga företag; en sådan sammanfattning utgör fondsystemet. Alla de lidanden och svårigheter, dem Hr von Hartmansdorff upgifver hafva inträffat i de länder, der detta system varit användt, torde med mera skäl kunna tillskrifvas alla andra orsaker, utom fondsystemet, såsom långvarigt krigstillstånd, inhemska hvälfningar och andra olyckor, hvilka, derest ej fondsystemet hjelpt att bära bördorna, skulle känts flerdubbelt betungande. Det af Hr Gripenstedt föreslagne amendement skulle man väl kunna medgifva, emedan det är oskyldigt; men efter min öfvertygelse är det icke nödvändigt, då vi i de påföljande Betänkanderna finna, huruledes StatsUtsk. i allmänhet, äfvensom i serskilda hänseenden, tänkt sig sälten, huruledes dessa arbeten böra åvägabringas 96 Den 20 September f. m. under samverkan mellan K. M. och R. St., och icke utan en sådan samverkan. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, inskränker jag mig till att anhålla oro bifall till l:sta punkten i ifrågavar:de Betänk. R. o.
Och han sade: Tag icke till misstycke, Herre, om jag talar än en tid: Måtte hända, att man finner tio derinne. Han sade: Jag vill icke förgöra dem för de tio skull. Och Herren gick bort, sedan han hade uttalat med Abraham; och Abraham vände om och gick hem till sitt igen. Och de två Änglarne kommo om aftonen till Sodom; och Lot satt i Sodom i portenom. Och då han såg dem, stod han upp emot dem, och bugade sig med sitt ansigte neder på jordene. Och sade: Si Herre, kommer uti edar tjenares hus, och blifver der öfver nattena; låter två edra fötter, och i morgon stån I bittida upp, och faren edar väg. De sade: Nej, men vi vilje blifva öfver nattena på gatone. Då nödgade han dem fast, och de gingo in med honom, och de kommo uti hans hus: Och han gjorde dem en måltid, och bakade dem osyradt bröd, och de åto. Men förra än de lade sig, kommo de män af stadenom Sodom, och omhvärfde huset, unge och gamle, och allt folket tillhopa. Och kallade Lot ut, och sade till honom: Hvar äro männerne, som till dig ingångne äro i denna nattene? Låt dem gå här ut till oss, att vi måge känna dem. Lot gick ut till dem för dörrene, och smällde dörrena igen efter sig. Och sade: Ack käre bröder, görer icke så illa. Si, jag hafver två döttrar, de hafva ännu ingen man känt, dem vill jag få ut till eder, och farer med dem som eder täckes; att I ju intet ondt gören dessa männerna; ty derföre äro de ingångne under mitt taks skugga. Men de sade: Kom hit. Då sade de: Äst du icke allena en främling härinne, och vill nu regera? Nu väl, vi vilje göra dig mera ondt än dem. Och de trängde sig hårdeliga med våld in på mannen Lot, och de lupo till, och ville slå upp dörrena. Men männerne räckte handen ut, och togo Lot in till sig i huset, och smällde dörrena till.
Utsk. remitteras, icke derföre som skulle jag ej dela den åsigten, att 48 personer hafva lättare att behandla frågan ängö, eller hvilket större antal som helst, men derföre, att frågan ej är ett bevillningsmål. Jag har redan upplyst, hvad med bevillningsmål förstås, och jag har till stöd för min åsigt framställt 60 §. Reg.F. och 3 §. af ansvarighetslagen, hvilka begge §§. jag tror vara en god grund, då deremot talarne af den motsatta meningen haft ingen grund att åberopa. Väl har Hr Gr. o. Landtm, sagt, att cn dylik fråga vid sista Riksdagen gick till Bevilln.Utsk.; men jag vet icke, hvarföre, då jag nu framställt grunder för ett annat behandlingssätt, ett förbiseende af det rätta vid sista Riksdagen nu hör föranleda till ett fortfarande dermed, och jag inser ej heller någon nödvändighet deri, att nuvar. Bevilln.Utsk. ovilkorligen skall gå i förra Utsk:s fotspår. Jag förnyar på dessa skäl min anhållan om remiss till Oecon.Utsk. Frih. Sprengtporten: Då ett Oecon.Utsk. finnes nedsatt för behandlingen af frågor, tillhöriga den ceconomiska lagstiftningen, skulle jag tro det ej vara så alldeles riktigt att besvära Bevilln.Utsk. med detta mål; ty ehuru jag väl känner, att Bevilln.Utsk. äfven kan upptaga och behandla frågor, som föranleda till und. önskningar, skulle exemplet kunna leda derhän, att frågan om tolagen framdeles skulle anses sorn ett bevillningsmål. Emedlertid och då man förr beviljat remiss till sstne Utsk. gemensamt, samt det bruk, sorn vid denna Riksdag ägt rum, att aldrig remittera någon fråga till mer än ett Utsk., foranledt dertill, att en motionär kanske ej får något svar på sin motion, hvilket just är fallet med mig i afseende på frågan om en brännvinsaccis här i Stockholm) så hemställer jag, om icke en remiss till både Den 10 April e. m. n5 Bcvilln.- och Oecon.Utsk:n. vore lämpligaste sättet att uppfylla grundlagens föreskrifter. Frih.
Instruction af den 3 Aug. 1809, och det med Kongl. Majits Nådiga vilja, att Lag och Lätt oväldigt och utan onödig (ids utdfägt skipas i allmänhet och i synnerhet i Konungens Högsta Domstol, af mig ej ansågs öfverensstämma, det Föredragande af säda? lie skäl , som Be visionsSecreteraren Friherre Beve anfört , uppehålla sakers afgörande så lång t’td , sorn de tvenne ofvannämnde: att ibland mål af lika angelägenhet befrämja slutligt afgörande af senare inkomne, än äldre, och att KäitegångsHandljngar, genom sättet hvarpå den ena Embetsrnannen dem till den andra öfverlernnar, ku rina blifva förlagde , har jag uti underdånig skiifvelse till Kongl. Majit den g December 1814, i und rdåpighet hemställt nödvändigheten af klara och bestämda föreskrifter till efterlefnad af vederbörande i förrbeförde faU, och att underlåtenhet att dem iakttaga matte medföra ansvar, såsom för Embetsfel.
Canzliordningen 2 handlar orri Canzii-Styrelsens göromål och dessa angifvas vara: i:o. ”Att uti åtskilliga utrikes ärende^ enär Kongl. Majit det äskar, underdånige Betänkanden afgifva; sådane ärendet äro: Frå gor rörande Kongl. Majit och Rikets fördel. Höghet, Interesse, Titulaturer och rättigheter» Stridigheter, afhandlingar och förbund med främmande Makter, Manifester och Publika skrifter rörande orsaker till Krig, Stillestånclssamt Fredstractater med Rikets Fiender, jemväl frågor rörande Tractamenten, Resepenningar och extra utgifter m. m. för alla vid utrikes beskickningar nyttjade personer. Anmärkning. Visserligen är denna Rikedom i uppräknandet af föremålen för CanzliStyrelsens handläggning imponerande och blir det ännu n.itta genom den klingande Pleonasmen i br - -t Den 15 Marlit. 757 »f tvenne liktydigs ord: Fördel och Intresse. Men ser man närmare tili, måste man finna, att alla dessa ämnen afgiva Min-isteriella mål, och huru de skola behandlas, hsr Constitufiotien, utan att taga comioissance om någon Canzlistyrelse, i 1 1 §. Endast på Cabinettsväg slutes Förbund med främande makter; endast på densamma, under åberopandet af Rikets väpnade styrka, afgÖras stridigheter med fremmande niagter eller Utkräfvas Rikets rättigheter, till hvilka äfven hörer bibehållandet af erkände och öflige Titulaturer. Då dessa mäst grunda sig på gammal häfd, upplyses förhållandet med dem endast och allenast af Rikets gamla documenter, hvilka förvaras i RiksArchivet och icke af CanzliStyrelsen, som således med detta ärende icke heller gerna kan hafva annat att upplysa, än det sorn grundar sig på underrättelser af ArchivChefen.