Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den, som bifaller Särskilda Utsk:s förslag, att den i 17:de §:n af dess förslag till förordning, ang:de vilkoren för bränvins försäljning, omnämnde afgift må utgöras vid minuthandel med 8 sk. och vid utskänkning med 16 sk. för hvarje kanna bränvin, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, beslutar R. 0. Ad. att denna afgift vid såväl minuthandel som utskänkning skall utgå med 8 sk. för kannan. Vid voteringens slut befanns, att rösterne hade utfallit med Ja — 7. Nej — 26. Hr Gr. 0. Landtm, yttrade härefter, att, sedan R. 0. Ad. bifallit Hr Braunerhjelms förslag såväl i fråga om bevilln:s-afgiften som en serskild försäljningsafgift per kanna, sjelfva redaktionen af ifrågavande § borde bestämmas. Hr Braunerhjelms dertill afgifna förslag lydde sålunda: ”Oberäknad den afgift, som enl. Bevilln:sFörordn:ä erläggas bör, utgöres, så i stad som å Den 8 Augusti. 113 landet, afgiften vid minuthandel och vid nlskänkning med 8 sk. för hvarje kanna af det bränvin, som enl. 8:de, 12:te eller 15:de §:n beräknadt blifvit eller hvarför afgift enl. 10:de §:n åtagen är”.
Sttrs, af Hr von Hart - Betan kan r! en, N:o 3go. mansdorfF åberopade underd. skrifvelse af den 5 Augusti 1815, yrkat, att anslag af allmänna medel måtte bestämmas för upprättande af Register öfver ej mindre R. o. A. Protocoll vid i8r5 års Riksmöte, än ock öfver BondeStåndets Protocoll vid nu påslående Riksdag. Hvad nu först angår frågan om anslag för upprättandet af Registret öfver R. o. A:s Protocoll vid i8t5 års Riksdag, så, enär nu upplyst blifvit, att ett sådant anslag redan är vordet af Rikets då församlade StJr beviljadt, har Utskottet, med afseende härå, ansett sig böra, med frånträdande af sitt förra yttrande i denna del, tillstyrka: att, derest H. R. o. A. låter upprätta Register öfver dess Protocoll vid i8i5 års Riksdag, må, i följd af det vid samma Riksdag fattade Beslut , för upprättandet af detta Register, anslås, utaf de till bestridande af kosinaderne för innevarande Riksdag anvisade medel, Tio Riksdaler Banco för hvarje tryckt ark samt kostnaden för tryckningen af detta Register utaf samma medel serskildt godtgöras. Beträffande åter motionen om anslag för upprättandet af Register till RiksStåndens Protocoll vid denna Riksdag, så och på enahanda grund , som serskild betalning blifvit beviljad, anser Utskottet sig böra tillstyrka: att för de Register öfver Protocollen vid innevarande Riksdag, hvilka RiksStånden finna för godt låta upprätta, må anslås serskild betalning af Tio R:dr Btco för hvarje tryckt ark af sådane Register; och ,£24 Stats-Utskottets att de upprättade Registern, såsom Bilagor tiJI Protocollen, tryckas på allmän bekostnad; då betalningen för det ena och andra kommer att utgå utaf de till bestridande af Utgifterne för nu påstående Riksdag anvisade medel. Utlåtande, i anledning af K. M:ts Nåd.
De skäl man deremot kan anföra äro mig icke »bekanta; men med den stora öfvervigt, som bildningen och. förmögenheten ega vår representation, är det ingen lära att man går för långt på denna väg. En annan omständighet synes mig hafva bordt tydligare framhållas uti Jfcviilnings-förordningen. Man är ju ense derom, att uppskattningen af jordegendom bör vara, så mycket möjligt är. rättvis och stå i förhållande till värdet jsf andra dermed jemförliga hemman. Nu är det en bekant sali. att frälse-jor<jen eger så mycket större värde, som den är mindre belastad med grundskatt, fu jord-egendom af annan natur. Häraf skulle alltså följa, att, af 2 eljest lika l$oda hemman, det ena frälse och det andra skatte, borde frälse-hemmanet taxeras till en bevillning så mycket högre än skntte-hemmanet, som skatte-hemmaliats grundskatter, äro större än frälse-hemm knets. Detta vore. emellan olika slag* Jord. en skattejemkning, som står i full öfverensstämmelse med hela Beviliningsflirordnihgens både bokstaf och anda, och skulle göra alla andra försök i denna filtning öfverflödig». •— Men denna fråga är väl också en af de många, som Hilt. 5 Sttml. 1 Afd. 13 Häft. b BevUlrtings-UtskoHets l Hatande, N:o 21. måste remitteras till framtiden, ehuru det icke torde vara ur vägen att fästa uppmärksamhet äfven på en sådan tillämpning af denna rättvisans och billighetens grundsats, sorn utan tvifvel anses böra genomgå alia Bevillningsförordningar.
Jag grundade denna förhoppning äfven derpå att hvarje klok hushållare, då han beslutar en utgift, också vet hvarifrån han skall taga mede! dertill. Nu hafva 11 månader förflutit, och under denna tid har jag hört mycket klander mot min motion, men icke ett enda förslag att afhjelpa bristen. Då jag af tillgifvenhet för det Stånd, hvaraf jag har den äran att vara en medlem, icke för min del kan godkönna att tillfölje af brist på penningar, då sådana likväl k unna anskaffas, Riddarb. -Byggnaden faller i ruiner, och Ståndets anseende nedsältes, så hor jag vågat fästa upmärksamheten på den enda väg alt anskaffa penningar, som enl. min tanka är värdig R. o. Ad., nemi.: genom tillskott af dess egna medlemmar. Jag sökte inom Utsk. understödja motionen, icke derföre att den var min, icke derföre att jag ansåg detta sätt vara det bästa, utan derföre att den var den enda i ämnet. Då nu Hr von Francken framkommit med ett annat förslag, som möjligen är bättre, så vill jag inskränka mig till att vördsamt hemställa det Höglofl. Ståndet ville lemna sitt bifall till ett af dessa förslag. Skulle jag särskildt gifva något af dem företrädet; tror jag nästan att det blefve Hr von Franckens 234 Den 12 September. emedan det sannolikt gifver större tillgångar. Jag har velat afgifva denna förklaring så tidigt, att den möjligen kan blifva en afledare för det oväder jag har skäl att vänta mig. Jag anhåller dessutom, att få göra en anmärkn. vid det här uplästa Riddarh.Ulslcs prot. Mern. omtalar såsom tillgångar 48,600 Rdr löpande med 4^ proc. ränta, men hvilka borde kunna utlånas mot 6 proc. Jag får uplysa R. o. Ad. att detta är ett misstag; ty de 48,600 Rdr finnas val i Riddarhusets förvar, men deraf tillhöra endast 2,000 Rdr Riddarh.Kassan. Gr. Lagerbjelke, Gustaf:
Få verkeligen skuldsatte och behöfvande skulle då af denna låneförmån njuta fördel, eller kunna deraf sig begagna, ty det är en känd sak, att ingen frivilligt såld faslighet försäljes till så lågt pris som Taxeringsvärdet, och de som å sina fastigheter äga lån stå vanligen i skuld för halfva taxeringsvärdet och deröfver; dessutom skulle snart sagd t ingen mindre jordägare, hvars faslighet ej uppgick till ett Taxeringsvärde af minst ^öo R:dr, blifva delaktig af denna Låneanstalt. I de flesta Län står hemmansvärdet, efter Taxeringslängderne, till mellan 4 och booo R:dr och derunder. Den större hemmansklyfningen lemnar oftast en hemmansägare ej mer än ~ hemman alt bebo; van - 4 Den 12 F e b r ii a r i i e. m. ligen värderadt till 5oo R:dr. Dessa mindre hemmansägare lösa en sådan liten hemmansdel, för att dels få äga hvad man kallar fädernesjorden, dels förekomma att ej den till en del ärfda, till en del förvärfda jordtorfvan faller i främmande händer. Onx nu en sådan jordägare kan erhålla ett lån, stort 3oo R:dr, som snart sagdt tillintetgör sig sjelf på 37 år, så vore han mycket väl belåten, men om principen antogs, belåning till endast f, svarande mot 200 R:dr Taxeringsvärde, så erhölls ej lån då hemrnansdelen vore i uppskattningsvärde upptagen till blott 5oo R:dr. Af dessa skäl vågar jag tillstyrka, det belåning måtte bestämmas så, att \ af Taxeringsvärdet blifver den måttstock, hvarefter utlåningar må beviljas. Låninrättningen skulle deraf så mycket mindre röna förlust eller osäkerhet, som årlig minskning å capitalet vid hvarje räntebetalning ägde rum, och pantens säkerhet vid lånheviljandet ganska tillförlitligt med hvarje år blefve ökad. Jag anhåller om återremiss. Friherre Cederströmj Jacob: Emot förevarande Utlåtande får jag göra tvenne anmärkningar, den första mot Utskottets förslag att Låntagande skulle äga rättighet, att, utan kostnad för dem, insätta sina räntor i LandtRänterierne.
Dessa öfverskotts-medel, som af Kollegium redovisats bland 4:de hufvudtitelns allmänna besparingar, hafva likväl icke, enligt föreskriften i högstberörde Kongl, bref, bfifvit använda till bestridande af Presidentens omförmälda arfvode, utan har detta under båda revisions-åren till hela sitt belopp utanordnats från anslaget till extra utgifter. § 16. Enligt hvad räkenskaperna utvisa, hafva de till Kongl. Maj:t och Kronan numera indragna räntor vid ofvannämnde öfverste-indelning äfvensom öfverskottet å indelnings-räntorna vid Kongl. Bohusläns regementes södra eller rusthålls-bataljon blifvit, jemlikt Kongl. Stats-kontorets derom meddelade föreskrifter, från vederbörande Landt-ränterier insända till Kongl. Krigs-kollegium, utan att, såsom Kongl, kungörelsen den 15 Oktober 1828 innehåller, först till Kongl. Stats-kontoret ingå. Revisorerne anse, att rättelse i afseende härå bör ske, så att medlen, sedan de i vanlig ordning inlevererats till Stats-kontoret, af detsamma till Kongl. Krigs-kollegium anordnas. § 17. Af ofvan meddelade tabellariska uppgifter angående stats-anslagen å 4:de hufvudtiteln inhemtas, att utgifterna för reseoch traktaments-kostnader under båda revisions-åren i så betydlig mån öfverskridit det härför anvisade förslags-anslagets belopp, 6,666 R:dr 32 sk., att bristerna å samma anslag uppgått till 16,721 R:dr 33 sk. det förra och 16,358 R:dr 22 sk. 7 rst. det sednare året; på hvilket förhållande Revisorerne ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet. § 18.
Om det skulle medgifvas på förhand, innan erhållande närmare kännedom, att Statens tillgångar i förhållande till dess behofver och ålitande från alla båll, äro knappa, torde förhållandet likväl icke vara så högst dåligt, att af denna anledning ett anslag af blott 4oot> R‘dr årligen behöfver vägras, då det är grundadt på rättvisa och billighet, och då frågan är om ett rättvist afseende till B.ikets andra Stad, hvilken visserligen icke liggat Staten till någon tunga, och då flere andra anslag visserligen ej lärer kunna undgås, de der icke hafva mer talande skäl för sig, än hvad här är ifrågasatt. Utskottet har uppställt en jemförelse emellan Götheborg och Carlsk i ona Släder, och vill af den senare Stadens underlägsenhet uti förmögenhet och handel hämta ytterligare anledning till alsing å det sökta Bidraget. Det kan ej vara min ine - 166 Stats-Utskottets ning, att missunna denna Stad hvad den fått, men utan en vida fullständigare undersökning lärer det dock vara rätt svårt att afgöra, hvarest, i förhållande till folkmängden, finnes den största förmögenhet. Obestridligt är emedlertid, att Götheborgs Stad med sin betydliga folknummer ensamt räknar sitt bestånd af handeln, och med den står och faller, hvilket en långlig erfarenhet besannat; deremot någre andra Städer, och ibland dem Carlskrona, derjemte hafva andre säkra förtjenster att räkna på, till ex., att stora Flottan derstädes liar sin station, som dels genom lefveranser af allahanda slag, hälst vid nybyggnad af Skepp, måste lemna ej obetydlige fördelar; dels derigenom, att de mångfalldige Handtverkare och Arbetare, som tillhöra Kronans Stat och Flottan, bo och förtära sin arbetsförtjenst i Carlskrona, samt deltaga uti flere Stadens onera, och derjemte icke göra Stadens Borgerskap intrång uti deras näringar, hvilket deremot alltid är fallet, der Garnisoner äro förlaggde, enär sådant Manskap, så väl tjenstgörande som afskedadt, äger rättighet att begagna alla möjlige handtverk.
Bifölls; och N:o 36, med förslag lill taxa å expeditions-lösen i Rikets Ständers Bank, Banko-diskont-verket och Låne-kontoren. Taxe-förslaget godkändes, och Memorialet i öfrigt gillades. S. D. Till Siats-Utskottet remitterades handlingar, inlemnade af Herr Thomée, i anledning af hans Motion N:o 34, om anslag till lättande af kommunikationer i Jemtland. Den 17 och 18 Juni. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 4, i anledning af väckta motioner om förändring i vissa delar af Kongl. Förordningen de.n 18 Januari 1855, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker. Härvid förekommo det Sammansatta Utskottets yttranden, angående nedannämnde §§ uti den åberopade Kongl. Förordningen, i sammanhang med motsvarande delar uti Förfaltnings-förslaget. § 2. Med afslag till yttrandet, sid. 4, beslöt Utskottets yttranden, sid. 5—14, och första yttrandet, sid. 15, samt motsvarande delar af Författnings-förslaget gillades. § 24 (25). Det sednare yttrandet, sid. 15, afslogs, och beslöts, att nu gällande Författning skall, i denna del, förblifva oförändrad. § 25 (26). Utskottets yttranden, sid. 17, samt ofvanberörde §§ af Författnings-förslaget biföllos. § 60 (61). Återremitterades. Den 17 Juni. Frän Heden. B onde-Ståndet. S. D. Efter skedd föredragning lades till handlingarne Stats-Utskottets Memorial N:o 64, med uppgifter å verkställda utbetalningar utaf de för upprätthållande af rikets neutralitet och försvars-verkets fullständigare ordnande lvftade kreditiv-medel.
Dä Ridderskapet och Adeln wisat mig det smickrande förtroende att oiswa mig ett rum i Lagutskottet, anser jag mig skyldig förklara, akt jag wid vfwerläganingen derstädes öfwer detta ämnet med full öfwertygelse, för min del, lemnat milt bifall till Utskottets Betänkande. Det är dä ocklä i öswerenestämmelse dermed jag nu instämmer med hwad Grefwe körner med sin manliga wältalighet och qrundelighet yttrat, och högeligen hade önskat att Ridderskapet och Adeln genast till Utskottets Betänkande hade samtyckt. Herr LandrMarskalkcn, erlndrade att Ridderstam! och Adeln redan hade beslutat äterremitzen - Grefwe körner, ^clolpli Ovrsn: Det wore mig högst okärt, om i anledning af min sednast gjorda hemställan att Ridderskapet och Adeln mätte asstä »frän att under denna Riksdag wäcka frägor i nya ämnen nägon skulle anfelt mig haft wa welat kränka Ständets rättigheter. Det är i detta afseende jag utbeder mig att närmare fä förklara laken, ätt fä ytterligare underställa den Högloft. Ridderskapet och Adelns pröfning. I allmänhet torde dek kunna anmärkas att Samhälls-boNdet bestär utaf ömsesidiga inskränkningar, akt dek är genom aktning för andras rättigheter, som man 448 Den y Januarii. dewarar sina cana, att ett förnuftigt bruk af rättigheter förutsätter mätta och omdöme om deras tillämpning, att fädum ofta medför inskränkningar, att ofta det är genom ett tidigt och" klokt erkännande deraf, som man löriäkrar waraktigheten cf sina rättigheter och deras orubbade helgd. Man skulle kunna tillägga att först dä g!fwes stät att klaga när igenom list eller wald någon skulle söka att betaga en Lagligt tillkommen rättighet.
Att Hans Majit Konungen personligen 268 Deri 28 Junii f. m. önskat befrämja och kraftfullt uppmuntrat inrikes konstfärdighet, hafva flere landsorter med underdånig tacksamhet fått erfara, och bevittnas af flere vid Rosersberg och Rosendal med inom Riket tillverkade tyger draperade nrnij likasom Hans Kongl. Höghet Kronprinsens, till meublerande af Dess rum i Kongl. Slottet, nu gjorde reqvhiiioner afinhämske tyger och från Södermanland af en klädning åt Dess höga Gemål, utgöra en ny och för framtiden lofvande uppmuntran: och må det äfven tillåtas mig att här göra rättvisa åt de enskilta personer inom det Län, hvars styrelse blifvit mig anförtrodd , hvilka gifvit den mäst verkande framgång åt väfnads-skicklighetens allmännare utbredande och åt den hastiga öfvergången i tillverkningsoch förbrukningsmodet. Fruar af de högre klasserne hafva jemte sine döttrar, gjort sig ett nöje af att med egen hand i sine väfstolar tillverka väfnader, sorn tillvunnit sig, älven utlänningars beundran , och dessa prisvärda efterdömen, för hvilka hvarje sann patriot bör hemböra dem en gärd af tacksamhet, hade på deras tjenstehjon och allmogen en omskapande kraft, i återupplifvandet af arbetshågen, och i tilldanande af smak och skicklighet och snart såg man utländska Klädseln aflägga», och qvinnan i de iägre klasserne, täflande i väfnader af till största delen inhämske rudimaterier, skrytsamt bära egna tillverkningar. Ett sådant återförande till industri och konstflit hos massan af nationen , kan på rikets handelsvåg gifva en öfvervigt af flere niillioaer R;dr, och har för Södermanland en - Den ig Jitnii J, m. samt, gifvit en årlig besparing i inköp af utländske tillverkningar af minst 300,000 R:dr Banco.
Bruksrörelsen, som uti detta Läns norra del, och uti någre trakter af den östra, af ålder varit betydlig, är väl numera inskränkt, men har dock på sednaste 5 åren utvidgats. Kopparverk äro vid Åtvidaberg och Gottenvik, med grufvorne: Mormors, Bergsbo, Haggrufvan, belägne inuti landet och tillhörige egaren af det förstnämda; samt Arvidsbergs, belägen vid hafsstranden och tillhörig egaren af det sednare. Dessutom finnes en först uti sednaste åren bearbetad grufva på en holme ytterst i södra skärgården kallad Fängågrufva, hvarest 8 till 1200 SkU malm årligen hafva brutits och begagnats vid ett litet kopparverk i Calmar Län. Äfvenväl äro uti Länets nordvestra trakt, Godegård socken, någre mindre betydliga grufvor, kallade Båtsbergseller Svenskhullls-grufvorne, tillhörige Isåsa Kopparverk i Örebro Län. Vid Mormors-grufvan, som har 160 famnars djup, uppfordras nu årligen genom en vacker konst, vid pass 5,000 SkU. malm; vid Bergsbo-grufvan från 107 famnars djup genom ångmachin årligen vid pass 30,000 SkU, samt vid Haggrufvan, 50 famnars djup, 3 å 4,000 dito. Deraf tillverkas årligen 1,300 SkU garkoppar, eller något derutöfver. Åtvidabergs kopparhammare förarbetar häraf vanligen utöfver 300 SkU.', och det öfriga afyltras dels till inrike* messingsbruk, dels exporteras det från Norrköping. Vid Arvidsbergs grufva har sednare åren öfverhufvud uppfordrats 1000 k 1,100 SkU. malm, hvaraf 80 till 100 SkU garkoppar vid Gottenvik blifvit tillverkad. 19 Mässingsbruk är ett, vid Gusum, der tillverkningen de sednare åren ökats från 70 å 80 SkM. råmässing till 110 å 120 SM.k trådband och trådverksmässing, hvaraf största delen på stället förarbetats till mässingstråd och till knappnålar.
Domstolen under Dess vigtiga öfverläggningar; men hura högtidligt och uppmuntrande skulle det icke vara för Dess Ledamöter, underkastade så olika omdömen , stundom utsatte för okunnighetens och illviljans hemliga srämplingar och uppenbara anfall, samt ofta sjelfve villrådige i sista tillämpningen af bristfälliga eller otydliga Lagar, att, under Eders Maj:ts eget och omedelbara skydd , kunna ådagalägga deras nit för rättvisan och deras outtröttliga sträfvande att träffa den j af huru stor vigt är det ej för det allmänna så väl nu som i framtiden , att den myndighet, som uti sista instantien och utan appell skall dömma Medborgare emellan öfver deras heligaste rättigheter, eger ett sammanhang med Regeringens Högste Chef? Jag vet väl, att uti flera Länder högsta domare-magten utöfvas utan Regentens personliga deltagande; men jag kan aldrig medgifva, att Sverige hvarken i detta fall eller i afseende på någon annan gren af Eders Maj:ts styrelse, behöfver söka fremmande efterdömen. Hvarje Land har sin nationalanda, sina seder, sina inrättningar, som ärot införlifvade med Na - i Högsta Domstolen. II tionen, och hvilka, så tillsägandes, utgöra beståndsdelar af dess politiska tillvarelse. Äfven Sverige har, i afseende på ifrågavarande ämnen och såsom jag förut haft nåden anföra , sina sedvanor och sina uråldriga inrättningar, hvilka det sannolikt ej önskar sig förändrade , af det skäl , att de äro goda och vunnit förtroendets häfd. En mera utsträckt jemförelse i detta afseende skulle föra mig längre, än som behöfs ; jag vill endast inskränka mig till den anmärkning , att då fråga är om en hufvudförändring uti någon af Styrelsens grenar, böra äfven allmänna tänkesättet och andra förhållanden inom Samhället komma i beräkning.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utslcts förev:de förslag och dels afslag derå, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvarvid svarades många nej, blandade med ja, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med manga ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Votering begärdes; hvarefter uppsattes och justerades följ:de voterings-propos.: »Den som bifaller Lag-Utsk:ts i lista punkten af Betänk:t N:o 60 afgifna författningsförslag ang:de mös rätt att i visst fäll sjelf utöfva giftomanna-rätten, röstar Ja; Den det ej vill, röstar NeJ; Vinner nej, afslår R. o. Åd. detta författningsförslag.» Sedermera företogs voteringen och vid dess slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 21. Utsk:ts nederst å sid. 4 gjorda hemställan. Frih. Armfelt: Jag anhåller, att Hr Eiddarh.-Se kreteraren ville lemna upplysning om de beslut, som i afs. å denna punkt blifvit af de öfriga Riks-Stånden fattade. I ani. häraf tillkännagaf undertecknad, att någon underrättelse om de öfriga Riks-Ståndens beslut i frågan ännu ej ankommit. Frih. Armfelt: Då det icke är kändt, att något af de öfriga Stånden förkastat Utsk:ts förslag i första punkten, samt det sål. är en möjlighet, att R. St:rs beslut blifver i öfverensstämmelse med Utsk:ts berörda förslag, får jag hemställa, huruvida icke R. o. Ad., oaktadt Ståndet afslagit Utsk:ts första förslag, skulle vilja antaga den nu föredragna punkten. Såsom R. o. Ad. behagade finna, är punkten uppställd hypothetiskt, så att Utsk:ts hemställan afser, att om R.
Och som desse nya behof, åtminstonetill en betydlig del, genom upplåning, måste fyllas, så anser Utskottet, att lill Ränta och Amortissement härföre må beräknas och anslås årligen . 200,000: Hvadan den summa, sorn för Riksgälds-Contorets enskilda behof, under 5 år, årligen erfordras, utgör R:dr 922,000: Transport 922,000: Stat-Utskottets Utlåtande N:o 417-. u Transport 923,000: — ■— Uti förra Betänkandet, eller Förslaget N:o 204» voro Extra Stats-Anslagen icke upptagne till högre belopp än R:dr 520,000: men hvilka sedermera blifvit ökade med 280,000: • och således uppgå till R:dr 800,000: Derjemte , och då det åligger Eiksgälds-Contoret alt utbetala den summa, af omkring 1,600 R:d årligen, som, vid förra Riksdagen, anslogs till Rotehållarne vid Vesterbottens Regemente, men hvilken ännu är outtagen, och som intill nästa Riksdag fortfarande kommer att utgå, så ulföres här delta belopp, för tio (10) år, med , 16,000: R:dr Ö 16,000: hvilka, fördelade på fem år, erfordra ett årligt anslag af R:d 163,200: — —1 Hvadan till fyllande af Riksgälds - Contorets behof, erfordras en årlig summa af . R:dr i,o85,2oo: Men då Utskottet anser, att denna summa bör beräknas så, att tillgång till någon oförmodad mindre utgift icke kommer att saknas, samt derjemte, alt densamma i rundt tal bestämmes, så tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer, i och för Riksgälds-Contorets behof intill nästa Riksdag, anvisa och anslå en årlig summa af En Million Etthundra-Tusen (1,100,000) R;dr banco.
Sedan Kongl. Maju, enligt hwad Dess ofwan införde Nädiga Skrifwelse innehaller, för de mäst i behof warande Pennmge-Löntagande Embets, och Tjenstemän, hwilka förut ej kunnat komma i åtnjutande af den dewiljade Lönetillökning till zz^ procent, fastställt denne förhöjning, att fran och med början af nastledit ar utgå med 18,978 R:dlr 4» ss., A,får Utskottet af Förtekningen a desse EmbelS-och tjensteman härjemte til! Riksens Högloflige Ständer aflemna bestyrkt afskrift, under N-o 1, till upplysning i afseende pa beräkningen af den tillgäng a ali - 194* Den -z Julli. allmänna Indragnings, Staten, som härtill bör an, wändas. Den åtgärd Kongl. Maj.-t, till Reglerande af Post,Werkets Löner i Otterne funnit läinpcligt widtaga, att nemligen anbefalla Detz Cancelli-Scy, reise alt sedan Ojwer-Post, Direktion blifwit hörd inkomma med underdånigt förslag till sadan Regiering i förhållande till de olika förmoner dchc Tjenstemän nu innehakwa, ar i Utstotrcts öfwertygclse -en tjenligaste ucwäg, att ined den besparing i StatSWerkets nredel, som kan finna ruin, förhjelpa de Postförwastare, sorn, i saknad af sarssildte inkoinster aro i wcrkligt behof af förbättrade Löner, till en derefter och i m-chn af deras mer eller mindre trägna tienstgöring lämpad Lön; och hwilken lnlökning, när den i Nader kan blifwa bestämd, kommer att af Postmedlen utgå. Frägan om någon ytterligare förhöjning i Medicinal-Statens Löner, anser Ur,kottet förtjena sär-elev afseendeProvincial. Lakarnes