Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inför moralitetens domstol, inför den heliga lära, som förkunnar dygd och pligter som inenniskans mål och rätta sällhatsgrund, som sätter dygdens vasen och kraft i sträfvandet mot begären, i uppoffringens förmåga, inför Erfarenhetens högljudda intyg, som viga, att i samma nion man intages af njutningsoch praktlystnad, destomer obekymrad och svag blir man för dygd, arbetsamhet, Patriotism — desto lättare all slags Corruption underkastad, och 442 Besil. och Ekon. Utsk. Betänkanden, dessmindre förmögen af inre och yttre val, inför dessa stränga domare oell vittnen, säger jag, huru beslå de, sorn så högligen försvara oell prisa njutningsoch yppi.! et<begäret och dess förmoner för sam", allei? Men sedan, genom tidens o'h saoiman*efnadens fortgång, genom civilisationens, fr i lisinge >s och yppigheter.s ohämmade verkningar, slägte t försvagats och framryckt allt längre i flärd, var det tid att denna äfv n fia d författarena skulle li na h-f talare. Man har sökt föreställa: att yppig eten, sadan den hos oss nu films, eller vidare fortgår, mera gagnar än skadar, både i moraliskt och ekonomiskt afs ende: att den, införlifvad i menni, konaturen, blott bidrager till vår bildning o h utvecklingen af vår industri : att den, i hvarje tid och äfven i medeltiden, högre än nu funnits: att v:, tid efter tid, fåfängt anklagat' den, ut der det vi allt fort äro lika välmående och rika, äro, genom våra seder och bekvämligheter, mera lyckliga än någonsin. En utmärkt författare har anmärkt: ”att de fordna Lagstiftarena talade förnämligast om seder; de nyare merendels om handel, financer, lux och konster”.
Fredagen den 21 i samma månad, af Domhafvanden å härvarande Postkontor inlemnade för att med posten samma dag afgå till Kronobetjeningen i Häradet, men att, till följd af förändring i postgången, berörda kungörelser icke förr än i påföljande vecka kommit vederbörande tillhanda och således icke kunnat före förstnämnde dag i Häradets kyrkor uppläsas, ej heller, hvad Domhafvanden i öfrigt anfört, lagligen kunde lända till ursäkt för hans åtgärd att, ehuru kungörelse om Tingets afslutande å den sålunda bestämda dagen icke skett och sådant då blifvit upplyst, Tinget å berörde dag afsluta, pröfvade Kongl. Hofrätten rättvist, det Domhafvanden, för den felaktighet i Domare-embetets utöfning han sålunda låtit komma sig till last, skulle, jemlikt 1 Kap. 12 § Rättegångs-balken, böta Tjugufem Daler Silfvermynt med Tolf Riksdaler 50 öre till treskiftes emellan Kongl. Majit och Kronan, Advokat-fiskalen i Kongl. Hofrätten, som åtalet utfört, och Färentuna Härad, äfvensom Kongl. Hofrätten fann skäligt på det sätt bifalla det af Johan Jansson uti målet framstälda anspråk på ersättning, att Domhafvanden förpligtades till Johan Jansson, hvilken fordrat godtgörelse dels för de omkostnader, han fått vidkännas i och för den gjorda angifvelsen samt till följd af resor ej mindre för utlösande af Häradsrättens protokoll och utslag i förenämnda mål än äfven för erbjudande af vad emot utslaget, dels ock för Kongl. Hofrättens blifvande utslag i målet, utgifva ersättning i förstnämnda två afseenden med Tjugufem Riksdaler, äfvensom för afskrift af 38 Kongl. Hofrättens utslag med Två Riksdaler 75 öre eller tillsammans Tjugusju Riksdaler 75 öre allt Riksmynt. Detta utslag har ej å någondera sidan blifvit öfverklagadt. Engelske undersåten L.
Nro 391, I anledning af Kongl. Majrts Nådiga remiss uppå BergsCollegii underdåniga Berättelse angående Löfås Silfververk. Nro Den 12 Februarii e. m. 65 N:o 392. I anledning af verkställd revision af KrigsfondsredogÖrelsen från den 3r October 182D till samma tid 1827. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 2 dennes under N:o 177, afgifne och den 8 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt motion 0111 en underdånig skrifvelse lill Kongl. Majit med anhållan om vidtagande af Ekonomiska författningar till välmågans återförande och Landets förkofran. Ånyo föredrogs Statsoch Bevillningsutskottens den 5 dennes under N:o 125 afgifne och den 8 dennes eftermiddagen på hordet lagde Utlåtande i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o 87, om Curhusafgiften, m. m. Herrar Munck af Rosenschöldj Eberhardt och Uggla, Carl Wilhelm., anhöllo, att delta Utlåtande måtte ytterligare få hvila på hordet. I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, att, då flere Ledamöter begärt att Statsoch BevillningsUtskottens ifrågavarande Utlåtande måtte ytterligare få hvila på 62 II. 5 Den ia Februarii e. m. bordet, detsamma komme att, enligt 4,9 § Riksdagsordningen, derstädes blifva li vilande. Justerades 4 ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i plena den 11 dennes föroch eftermiddagen fattade beslut, samt i Prot.Utdrag för detta plenum, innehållande Ridderskapets och Adelns beslut om inbjudning till Borgareoch BondeStånden att instämma i Ridderskapets och Adelns rörande Bevillningsoch Ekonomiutskottens Betänkande N:o2i fattade beslut. Upplästes följande från nedannämde Utskott inkonme memorialer: Från Bevillnings-Utskottet :
A. i3o. — N:o 2Ö. i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, angående frågan om lindring uti den hemnransägarne i Jemtland åliggande roteringsoch rustningsskyIdighet, och dels redan upptagna, inom RiksStånden i ämnet väckta motioner. XIII. B. 624, 648. Å, 68g. XVII. U. i75. XVIII. A. 102. E. 323. A. 33i. — N:o 26. i anledning af väckt fråga om befrielse från roteling för Torps prestgård å Dahlsland. XIII. B. 6a5. A. 649. XV. E. 1 13. — lN:o 27. i anledning af väckt fråga om anläggning af en köping i Wittsjö by af Vestra Göinge härad och Christianstads Län, samt inrättande af ett postcontor derstädes. XIII. B. 625. A. 649. — N:o 28. i anledning af väckt motion 0111 ändring i föreskrifterna, angående utarrendering af kronolägenheter. XIII. B. 625. A. 64g. •— N:o 29. i anledning af väckt fråga om statsanslag till inrättande af ett stamholländeri. Xlii. B. 6i5. A. 651. - N;o 3o. i anledning af väckt (råga om understöd af statsmedel till upphjelpande af fisket i Bohusläns skärgård. XIII. B. 625, 651. Å. 701. XIV. R. 98. XX. U. 71. A. 112, 75g. XXI. A. 80. XXV. U. 188, 246. A. 3o2. U. 479. XXVI. A. 20. E. 62. — N:o 3t. i anledning af väckt fråga örn Lnndtbruksacademiens indragning, m. m. XIII. B. 625. A. 652. XVII. U. i75. XVIII.
Ridderskapet och Adeln, Samt Hedervärda Bonde-Ståndet sins emellan öfverenskomma om sammanjämkning af deras skiljaktiga Beslut, i afseende på rabatten samt Terminerne till Obligationernes inlösen, så att arne hela alternativa meningar må kunna till Förstärkta Utskottens afgörande framställas. Statsoch Banko - Utskottens Betänkanden. 1847 7.-de Punkten, angående blifvande öfverskott uti Götha Ca nal Bolagssamt Malmö Disconter, är godkänd af samtlige respective R iks-Siånden , och. endast, i afseende på redactionen, tillägg gjorda' af Högloft.. Ridderslcapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet. Skolandes detta förtydligande iakttagas vid författandet af Förslaget tilli de reglerneritariska föreskrifterne. io.de Enligt denne punkt, skulle alla af Directionén öfver Götheborgs Discont på Banken dragne, ordent’igen bokförde och bland Allmänheten utelöpande Assignationer, vid uppvisandet, till fulla beloppet nied Banco Sedlar inlösas, si snart denna inlösen blifvit kungjord. Punkten är väl hufvudsakligen gillad af samtlige respective Riks-Stånden, men med den förändring af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Ronde-Ståndet, att, i stället för Banco-Sedlar, skulle det heta: Bancoeller deremot svarande Riksgälds Sedlar. Härvid anse förenade Utskotten sig böra åberopa hvad, i afseende på 3:dje punkten, rörande Götha Canal Bolags samt Malmö Disconters Assignationer, redan blifvit anfördt och föreslagit. tl.-te Punkten. Denne punkt lyder sålunda: ”Götheborgs Disconts öfrige Skulder liqvideras til! fulla beloppet med Riksgälds-Contoirets Obligationer, på 5 år, att räkna från den dag, Utredningen 1848 Stais• och BaniO'Utsiottens Eetunkanden. blifvit leungjord att taga sin början , med
Funna anfeé fåfom fFjuttombpt. ningépdflen, åga 2apering$månnen, om be fd pnna fFdligt, att befria från ad afgift f6r ndring ocb rfirelfe. femmans* ad) Boft4Us*tnnef)aftpare famt öfrige SorbdgQte, betala efltr benna StrtiFel, fåfom reban flabgabt dr. 30 9(rt. II. §. 27. fSfeJ n,fl n,rt tem'' mi £uspre6ifanter, fe tein i ©tdberne. i&åftbanblav?, fe Afgift och ©ontrofl för tern i ©tdberne. ^nfpectorer, ^rdlfc* och (Sävbs• farn t (Cafjeurer, Boffilare, S<$gbav, $actorer och ©tctfmare t privat tjenfi på Sanbet, taperaS efter bett)* benheten afoben ©genbom te föregå, famt ten befattning och Sön te hafroa, i mia ©lager: görga ©(agen 9?:br 40: Stntra tito —- 30: Srebje tito 20. gjerte tito 15: gemte tito 11: ©jette tito 6: ©junte tito — 3:
Föredraganden bör sjelf känna hvad författningarne medgifva, särdeles i mål, der de bestämdt förbjuda all tolkning utom ordalydelsen, och der de tydligen binda till ansvar för väckande af minsta fråga om förändringar, hvadan, och då förhållandet vore sådant med Indelnings-verket och dertill hörande Rote-Contrakt, Friherre Anckarsvärd ej kunde anse ofvanintagne General-Ordres annorlunda, än som ett inledande att dessa författningar eludera. Omedelbarligen efter Remissens ankomst har Utskottet, med stöd af 105 §. Regeringsformen, äskat det inför K. M. i Commandoärenden hållna Protokoll, hvarpå de anmärkte General-Orderne grundats. Jemte detsamma, och en särskilt från General-Adjutanten m. m. Friherre Björnstjerna till vederbörande aflåten Embetsskrifvelse, hafva tvenne andra detta ämne beträffande Protokoll blifvit Utskottet meddelte, bland hvilka det förra af den 26 Aug. if ty innehåller, att, då till K. M:s Höga kur skap kommit att inom första LifGrenadier-Regementet och dess Compagnie): Ordres utgifvits, som i ett alldeles orig - Coust. Utsh. Betärikanclen. n tigt begrepp framställt hvad K. M. medelst General-Ordres af den 24 förutgående Maj i nåder anbefallt, K. M. icke allenast deröfver betygat Sitt höga missnöje, utan ock återkallat nyssberörde Regementsoch Compagnie-Ordres , med ogillande af hvad härutinnan kunnat vara tillgjordt, samt det sednare af den 3o Sept. att, på skedd anmälan af Inspektörens rapport örn sammanhanget, K. M. tillika, med befallning om Regements Befälhafvarens arresterande, förklarat, det mera nämnde General-Ordres, såsom egenteligen innefattande en Instruction för Inspektörer och Brigad-Generaler, icke bort på BrigadOrderne underlydande Regernenter communiceras; hvarförutan, enligt sedermera lemnad underrättelse, K.
På heder och tro, min lilla fru assessorska, det skall gå förträffligt vi äro arbetsamma, ha få behof och det är så öfvermenskligt roligt att vara kär!" "Men..." "Se så, lägg bort det ordet sedan jag tagit mitt beslut, känner jag icke till något men. Och som vi icke behöfva stora omkostnader för bosättningen, så behöfva vi ej heller låta vår skönaste tid gå bort i fåfäng väntan: om ett år eller två låta vi presten läsa vigseln öfver oss, och dermed tar jag dig under armen och vi spatsera ut ur din dal, att med glädtigt mod möta hvad vår Herre behagar sända oss." Nanny, som länge bjudit till att akta sig för berusningen, blef dock allt mer och mer indragen i den och sammankomsten slöts med en ny öfverenskommelse, motstridande den förra, nemligen att de evigt skulle älska hvarandra. Tills vidare borde likväl denna förändring vara känd afendast dem sjelfva. Ragnar. Hösten var kommen. I dalen lågo hela högar af gulnade löf. Fåglarne hade tystnat, gräset vissnat och regn och storm uppgrumlat källan. Men fastän allt i naturen bådade förödelse och förvandling, sågs likväl glädjen gästa derinne vid härden, ty den unge husfadern hade nyss anländt, och midt i kretsen af de sina, med armen omkring sin unga hustru, afhörde han berättelsen om de både smärtsamma och glada tilldragelser, som egt rum. Så snart gubben slutat det var han som förtäljde gick Ragnar fram och tryckte häftigt den gamle fadern i sin famn. "Hvilket odjur har tillställt detta?" sade han. "Jag anar något jag... Föra bort i fängelse en så gammal man och jag var icke hemma, jag kunde icke försvara er, stackars qvinnor, då ni måste se en sådan syn!" Och medan han talade, svällde ådrorna högt i det manliga ansigtet. En låg hostning från en annan sida af rummet kom Ragnars blick att flyga dit. "Jag förstår dig, min Calle: du hade velat göra mycket ... och du har så gjort. Jag hade orätt förlåt mig det, Calle i att säga det qvinnorna voro ensamma."
Den, åt hvilken detta Embete blifvit anlörtrodt, kan vid påföljande Riksdagar, i den nu föreskrifna ordning, dertill åter väljas. §. 90. Elektorerne böra, vid samma tillfälle, då de Justitie-Ombudsmannen utse, och på enahanda sätt, välja en man af de egenskaper, som hos denna Embetsman erfordras, att honom efterträda, i fall han, innan den nästföljande Riksdagen, skulle med döden afgå. I händelse Justitie-Ombudsmannen vid samma Riksdag, under hvilken han blifvit vald, afsäger sig det erhållna förtroendet, eller med döden afgår, skola Riksens Ständer i Embetet genast insätta den man, som de till hans efterträdare utsett. Skulle Justitie-Ombudsmannens utsedde efterträdare, under påstående riksdag, afsäga sig det erhållna förtroendet, eller i Justitieombudsmans-embetet insättas, eller med döden afgå, utväijes, på ofvan stadgade sätt, en annan behörig man i bans ställe. Inträffar något Förslag lill ändring, i Grundlag. — Regerings-Fortnen. af dessa fall emellan Riksdagarne, skall Riksens Ständers rätt härutinnan, genom deras Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Contoret, ulöfvas. §. 99. Riksens Ständers Juslilie-Ombudsman må, när han det nödigt anser, kunna öfvervara Högsta Domstolens, Nedre Justitie-Revisionens, Hof-Rätternas, Collegiernas eller i dessas ställe inrättade Verks, och alla lägre Domstolars öfverläggningar och beslut, dock utan rättighet att sin mening dervid yttra, samt äga tillgång till alla Domstolars, Collegiers och Embetsverks Protokoll och Handlingar. Konungens Embetsman i allmänhet vare skyldige att lemna Justitie-Ombudsmannen laglig handräckning, samt alla Fiskaler, alt medelst Aktioners utförande honom biträda, då kan det äskar. §. 100. Justitie-Ombudsmannen åligge, att vid hvarje Riksdag till Riksens Ständer aflemna en allmän redogörelse för sin förvaltning af det honom förtrodda Embete, samt deruti utreda Lagskipningens tillstånd i Riket, anmärka Lagarnes och Förfaltningarnes brister och uppgifva förslag till deras förbättring.
Då sådant emedlertid icke skett, anhåller jag om återremiss af StatsUtsk:s betänk., på det Utsk. måtte komma i tillfälle alt nogare utreda saken samt föreslå en lämplig ersättning till herrar commendanter för deras förlust. Frih. Boye, Ludv.! Jag klandrar icke Utsk:s betänkande. Jag finner att i sakens närvar, outredda skick Ulsk. haft svårt all göra annat än hvad det gjort. Jag lägger icke heller Ulsk. till last att det underlåtit behörigen utreda ämnet, emedan delta tillhört Regeringen sjelf; ty då Regeringen utfärdar en författning, hvarigenom personer oförskyldt blifva lidande, så tillkommer det äfven Regeringen att åt dem bereda ersättning. Med ett ord , min afsigt är alldeles icke att på något sätt klandra Utsk.; men jag kan likväl icke derföre underlåta att önska, det de ifrågavar. commendanterne måtte erhålla den skadeersättning för sina förlorade inkomster, hvartill de utan tvifvel äro berättigade Jag anhåller derföre att R. o. Ad. ville återremittera betänk., på det Utsk. måtte taga saken i förnyadt öfvervägande. Då det blifvit medgifvet, att commendanlen på jNyElfsborgs fästning, af de genom K. förordningen den 3 Juli 1840 honom frånlagna sporllar, baft att påräkna en inkomst af 1,998 r:dr 17 sk. om året, så synes det mig högst arbiträrtoch orättvist, att, såsom en värd talare nyss gjort, för honom föreslå en ersättning af 5oo r:dr; men jag hoppas att StatsUtsk., sedan saken blifvit vederbörligen utredd, måtte utfinna den D c n 6 April f. m. summa, som i sådant afseende tan vara lämplig, och förnyar derföre min anhållan om återremiss. Gr. Horn, Claes Fredr.: Äfven jag begär återremiss af detta betänk., hufvudsakligen på den grund, att jag tror det vara väl om delta mål hvilade oafgjordt, intilldess K. M:s propos. om ersättning till commendanterne hinner ankomma till R.
Donde Stäns dets Ledam. magnar Olok Lrukn. UPP» 127» Den z Julli. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besivärs vci) Ekonoinie-Utskott har under ösiverläggning förehaft det frän Hederwärda Bond e< Ständer till Ut, skottet den l2 sisil. Mali remitterade Memorial, af Riksdags, Fullmägtigcn Anders Nilsfon frän Jemtland, derutinnan Författaren, understödd af siere Fullmägtige uti Bonde-Ständet, yrkar, att, som Högwördiga Prest, Ståndet wid rzoe) och iLeo arens Riksdag förbundit sig att efter under, dunig anhållan h s Kongl Majtt och genom eget sorgfälligt bemödande, befrämja stadgandet af öf, werer skomincljer om Tivndenoch öfrige Pastoralier, men oaktadt sadant begifwande samt Kongl. Kungörelsen af den ro April l8ro, silke öfwercnskom, melfer pa de fteste orter icke blilwit träffade, icke allenast detta Besiut lika med de öfrige Riks-Standens Concesiioner mätte ställaS i skyndsam fullbordan, icke i grund af äldre Fä. fattningar ulan ester nu wa, rande förhastande och widtagre sämjor, utan äfwen akt hos Kongl. Majtt i underdånighet mätte anhällas, det en Cominirte af bepröfwade och owälduge man i hwarje landsort blifwer förordnad, sim , i brist af asamiande äger förestå och bestämma wilkoret» a ömse sidor etter rättwisa och billighet, för att sedermera »vederbörligen pröfwas och afgöras. Detta »ned hwad »nera Författaren andragit, har Utskottet noga öfwccwägat; och alldenstund Högwördige Prest-Ständets LöninZs,svrmoner för, blif - Den z Julli.
Det vore, förmenar Under-styrelsen, ögonskenligt, att Bankens nuvarande lokal, om också måhända tillräcklig för en förfluten tids enklare bank-rörelse, icke lämpade sig för skötandet, på ett fullt ändamålsenligt sätt, af Bankens olikartade rörelsegrenar, med den utsträckning dessa numera erhållit. Endast genom tillgång på en fullt tjenlig lokal skulle, enligt Under-styrelsens åsigt, äfven med den organisation Bankoverket nu eger, vinnas en betydligt lättnad och följaktligen ökad enkelhet och beqvämlighet i jemväl åtskilliga andra grenar af förvaltningen, än den, som afser allmänhetens betjenande vid insättning eller uttagning af medel på räkning i depositions-afdelningen. Visserligen måste det medgifvas att, hufvudsakligen i anseende till lokalens olämplighet, allmänheten, särdeles vid insättning af medel i depositions-afdelningen, nu icke vore i åtnjutande af all den beqvämlighet och skyndsamhet, som kunde önskas och eljest läte sig förena med nödiga kontrollers iakttagande, samt att de trafikerandes billiga anspråk på verket i delta afseende nu icke kunde anses vara i allo uppfyllda, men Under-styrelsen, som, lika med Kommilterade, ansett hinder af oöfvervinnelig beskaffenhet möta derför att äfven blott för depositions-afdelningen jemte kassa-afdelningen kunna på nedra botten i nämnde två hus, vare sig genom deras sammanbyggnad eller på annat sätt bereda en någorlunda ljus samt för ändamålet i alla erforderliga afseenden passande och beqväm lokal; har af dessa och (lere andra här nedan antydda orsaker, förklarat, att den af Kommilterade föreslagna ombyggnad och förändrade inredning af en för kassaoch depositions-afdelningarne gemensam lokal två tr. upp i nya Banko-huset, ingalunda kunde blifva båtande hvarken för Banko-verket sjelft eller för allmänheten. De anmärkningar, Under-styrelsen, i sådant afseende, framställt, får Utskottet nu i korthet meddela, samt vid hvarje särskild anmärkning dels omförmäla det hufvudsakliga af hvad Kommitterade till undanrödjande deraf anfört och dels, för egen del, afgifva de yttranden och förslag, hvartill anmärkningen ansetts föranleda.
Jag vill icke nu upptaga tiden med att anföra beväringens öfningstid i andra länder, dels emedan dessa länders försvar uteslutande eller åtminstone hufvudsakligen är bygdt på 11ational-beväpning, dels ock derföre, att dyrheten af ett sådant försvars-systcme gör detsamma omöjligt att bos oss införas, enär det lätt kan bevisas, att hela det indelta infanteriets indragning, med en af StatsUtsk. antagen vacance-afgift af 35 r:dr b:co, icke skulle gifva medel för tillbörlig öfning af 2tne classen beväring årligen; men jag anhåller, att Utsk., vid det vigtiga ämnets förnyade behandling, äfven ville taga i öfvervägande det af mig här blott antydda förhållandet, hvaraf jag för min del drager den slutsats, att det ej vore lämpligt att minska antalet af stående trupper, för att åt bevärtn gifva en under närvar, förhållande temmeligen tillfredsställade, men, efter den skedda indragningen af stamtrupper, alldeles otillräcklig grad af militärisk bildning. Hvad särskildt beträffar cavalleriet, vågar jag betvifla riktigheten af StatsUtsk:s påstående, ”att cavalleriet, inbe"räknadt det värfvade, icke bör öfverstiga ett antal af "4ooo man.” För StatsUtsk. kan det icke vara obekant, att rytteriet i Frankrike och Tysklands särskilda Stater i allmänhet utgör ifrån ^:del till g-tdel af hela armeen. Man har t. o. m. i sednare tid sett Österrike skicka i fält en 34o Den 5 Maje. m. krigshär, hvaraf rytteriet utgjorde mer än Jjgdel. I anseende till den mera brutna beskaffenheten af vårt land, bör naturligtvis hos oss rytteriets styrka i förhållande till fot folkets vara mindre, än det nyss uppgifna; meri då nian derjemte betraktar våra vidsträckta och på många punkter tillgängliga kuster, samt det deraf följande behofvet att någorlunda hastigt kunna försända trupper till en sådan, ifrån deras vanliga ståndort måhända långt aflägsen, punkt, torde man kunna antaga, att cavalleriet hos oss minst borde utgöra -J-gtdel af hela den stridbara styrkan.
Uppstår fråga om Boktryckares eller Författares af en tryckt Skrift tilltalande eller hörande, böra han eller de vid sådan Rätt personligen till svars stånda, men åtnjute i öfrigt deras Rättegångs-förmoner, enligt Allmän Lag och särskildta Författningar, uti allt hvad igenom detta Förordnande icke uttryckligen annorlunda stadgadt är. 7:o Finner Hof-Canzleren eller dess Ombud sig befogad att, på de grunder för qvarstad å tryckt Skrift här ofvan stadgade äro, förordna eller äska, det någon Skrift med qvarstad beläggas må, vare han eller det berättigad att, i Stockholm, genom biträde af Ofver-Ståthållare-Embetet, och i öfrige Städer, samt Orterne, medelst skyndsam handräckning, sorn ej får vägras af den Magistrat, hvarunder Boktryckeriet enligt 1 § lyder, så - 284 Riksdagen 1812. dan qvarstad erhålla; hörandes öfver förloppet af qvarstads-förrättningen och orsakerna dertill, samt i afseende på den åklagade Skriften, om och huru många exemplar då ännu finnas uti Boktryckarens värjo, anteckning trefahlt författas, hvaraf den ena tillställes Hof-Canzleren eller hans Ombud, den andra Magistraten och den tredje Boktryckaren. Magistraten vare pligtig att, vid ansvar såsom för Embets-försummelse, med näst afgående Post, en afskrift af denna anteckning till Justitise-Canzleren insända. I Stockholm varde samma anteckning, genast, eller sist inom näst följande dags utgång, till Justitise-Canzleren aflemnad. Justitise-Canzleren må sedermera, i Stockholm, inom åtta dagar, och i Landsorterne, aldrasist inom trenne veckor, efter det qvarstaden lagd blifvit, hafva hänvist målet till vederbörlig Domstol och Actor förordnat, då Domstolen, sist inom åtta dagar, må pröfva, om qvarstaden skall äga bestånd.