Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers Revisorers ar 1830 afgifnc Berättelse, angående samma år verkställd granskning af Stats-Verkets samt andre af allmänna medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, jemte deraf föranledde till Kongl. Majit afgifne underdåniga Utlåtanden. STOCKHOLM. Tryckt hos J o h a n Hörberg, 1850. Innehåll. Inledning sid. 3. Hvad som förekommit under granskningen af 4. Kongl. Stats Contoirets Räkenskaper och Handlingar, rörande Stats-Verket — 7. Allmänna Magazins-Fonden — 34. Creditivet till Spannemåls-Undsättningar, lyf tadt efter 1826 års missväxt — 43. Våg-Staterne i Fahlun och Avesta — 08. 2. Kongl. Krigs-Collegii redogörelser för dess Artilleri-Departement — 61. Fortifications-Departement — 68. Utrednings-Departement ... — 72. Underhälls-Departement — 76. Militice-Boställs-Cassan — 78. Wadstena Krigsmanshus-Cassa — 81. o. Kongl. Förvaltningen af Sj 4. Kongl. Tull-Ferket ii. Kongl. Post-Ferkel Ö-Arendcrne — 80. — 92. 0. Kongl. Nummer-Lotteriet med Brudgäjh)cFonden 7. Kongl. Mgnt-Ferket . (i. Kongl. Sundhets-Collcgium t). Kongl. Conlroll-Ferket . 40. Kongl. Seraplumcr-Ordcns-Gillet — 123. II. Kongl. Lappmarks Ecclesiastique-Fondcn — 142. lii. Stafs-Anslagen för Garnizons-Regementerncs i Stockholm underhåll . — 143. 16. Stats-Anslaget för Underhållet af Allmänna Garnisonssjukhuset i Stockholm — 143. 17. D:o för Fängelseme och Arbets-Inrätln in g arne i Riket — 145. 18.
Hedvig måste, liksoin nyss, ett par gånger upprepa sin befall ning innan den lilla flickan långsamt vände sig om och med släpande steg begaf sig till byggningen. Men icke förr hade Janes gestalt försvunnit innanför porten, förrän Hedvig vaknade ur sin egoistiska förtviflan, och modersömheten med fördubblad styrka grep hennes hjart.a. Hon såg ej ens Gerhard, hon märkte ej att han kastat sig ned p&amp; en bank och under snyftningar gömt ansiktet i händerna, hon kom blott ihåg en enda sak: att Jane hört henne säga a t t hon ej iilskade henne som f ö n - och utom sig af Singest och sjalfförebråelse ilade hon efter sitt barn. u Hela dagen och den dUp8 följande natten vakade Hedvig vid Janes badd. Den lilla flickan slöt icke en sekund sina ögon, men hon var icke heller vaken. Hon kunde ligga langa stunder med vidöppna ögon och hvarken fala eller srara eller ens gifva något tecken till att hon kande. (t % man ridrörde henne. Ibland däremot yrade hon och ropade&amp; t modern: 2gå bort, du ar iiite deiisamma, det kännes nkgot annorlunda !. D Si föll hon i nervösa skakningar, som slutade ined en ~rampaktig grit. Den förfärliga sinnesrörelse hoii genoingiitt liade angripit hennes hjärna och sjukdomen varade flera dagar. Doktorn, som genast tillkallades, var mycket orolig, och icke fiirriin Jane föll i en djnp, lugn sömn, kunde h a n saga att han. hoppades en god utging. Under denna tid föreföll det Hedrig som om hon brottats nied Gud. Om Jane dör a r mitt lif förloradt~, vas hennes Iijiirtas standiga, ångestfiilla utrop. Och som ett srar harpa tyckte Iion sig alltjiimt höra de ord som under denna tid af hennes lif s$ ofta föresvafvat henne:, den som behåller sitt lif han skall inista det., Hade hon icke velat behålla sitt lif det vill saga ge rika for jagets sjalfviska fordringar - och r a r det icke blott af eii gïanslös nåd lim räddades fr %n a t t nu genom sitt barns död mista det?
* För att magen skall kunna göra tjenst, böra de födoämnen, den emottar, vara lämpade efter barnets ålder och gif vas i afpassad mängd. De mödrar, som sjelfva amma sina barn, inbilla sig ofta, att de ej haffa nog mjölk, för litet för att den lilla älsklingen skall bli riktigt knubbig; och utan vidare eftertanke ta de sig för att med ett främmande näringsmedel underhjelpa denna mjölk, som enligt deras uppfattning är otillräcklig. En läkare skulle ha tagit sin tillflykt till animalisk mjölk, gifven en eller två gånger om dagen; men den goda väninnan, grannhustrun, qvarterets » erfarna » fru, som i första hand tagas till råds, då de erbjudit sina tjenster, redan innan man begärt dem, förklara, att barn med stor aptit böra ha soppa ett par gånger om dagen, och det är dem modern följer. Och barnet, som ända hittills — utan att vara någon Herkules — dock frodats ganska bra, börjar plötsligt att förändras, får uppkastningar, tarminflammation och aftynar. Eådgifvarinnan vidhåller sin teori, påstår, att moderns mjölk ej längre är god, att man måste afvänja barnet och gifva det dugtigt att äta. Se der, hvarför så många barn, som borde kunra frodas och lefva, på några veckor tyna bort och dö. Man får icke vid uppfödandet af nyfödda aflägsna sig från den stora hufvudregel, som ej för ofta kan upprepas: intill 4 | eller 5 månader intet annat än modersmjölk, uteslutande mjölk, endast i nödfall lämpligt utspädd komjölk! Längre fram omvexlar man modersmjölken med komjölk. Sedermera, omkring 12:te månaden, skorpor oeh brödsoppor. Mycket löskokta ägg kunna vid denna tid ingå i matordningen. Vatten, blandadt med rödvin, fet buljong och feta soppor kan barnet smälta vid den 15:de månaden. Stekt kött, smörgåsar, sylter äro bra vid 18 månader. Från den 20:de månaden intill 2 år utgör.potatis, antingen som purée i mjölk eller tillsammans med köttsås, ett godt näringsämne. Förlorade ägg med hackadt kött, köttbullar och slutligen höns kunna med fördel ingå i dieten, då barnet har åtminstone 12 tänder.
Kofferdireglementet den 13 Mars 1748 icke ålägger sjömanshusföreståndarne att förrätta kronouppbörd eller förskaffa sig de kamerala insigter, som för fullgörande af ett dylikt uppdrag kunna vara nödiga, ligger deruti ett ytterligare skål att befria sjömanshusföreståndarne från berörda åliggande; och hafva, på grund af allt detta, Pikets Ständer ansett något från de allmänna föreskrifterna afvikande stadgande i afseende på debitering och uppbörd af sjöfolks personella utskylder desto mindre vara erforderligt, som, enligt sednaste mantalsskrifningsförordning, skeppsbesättningar numera skola mantalsskrifvas i den ort dit fartyget hörer; hvadan Pikets Ständer beslutit, att stadgandena i § 88 skola upphåfvas och hela denna § uteslutas. § 89. Stadgandet i § 89, hvarigenom handlande, fabriksoch andra näringsidkare ålågges ansvarighet för utskylder, hvilka blifvit påförda de hos dem vid mantalsskrifningstiden sysselsatte handelsoch fabriksbetjente samt gesäller och andra arbetare, hafva Rikets Ständer funnit icke kunna qvarstå i dess närvarande utsträckning. Redan efter det s. k. laga försvarets upphåfvande, hvarigenom alla till arbetsklassen hörande personer kunde sjelfständigt mantalsskrifvas och beskattas, var ansvarighetens bibehållande oformligt och mot arbetsgifvaren så mycket orättvisare, som ansvarigheten omfattar utskylderna icke blott för arbetarnes egna personer, utan ock för deras hustrur och barn. Med de förändrade grunder, gällande Bevillningsstadga innehåller för bevillning efter 2:dra artikeln, blifver berörda stadgande ännu godtyckligare, alldenstund ifrågavarande personer, hvilka förut erlade endast fixa afgifter, numera kunna vara skyldige att efter taxering utgöra bevillning för inkomst.
» Så talar den tillbakablickande högsintheten; men den närvarande, framåtblickande rädslan? Läsare, du har aldrig månadtals lefvat under rasslet af preussiska gmlgrep, aldrig varit med i en nationel Saharavals, då tjugufem millioner i förtviflans raseri rusa till gränsen för att bekämpa Braunschweig Det franska folket har genom en förtviflad ansträngning af alla sina krafter, liksom genom ett under af vansinne, lyckats fälla till marken en den fruktansvärdaste Goliat, stark och väldig af tio århundradens växt, och kan ej, fastän hans jättekropp ligger utsträckt pä marken, bunden med segelgarn och pinnar, vara viss på, att han ej skall resa sig upp igen och förgöra dem alla, att segern ej är en dröm. Skräcken har sin skepticism, den underbara segern sitt hämdraseri. » E. 71Biografiska notiser till porträtten. ' » Åttionio, hvad klang i det slaget! Tronerna darra vid genljudet än — Thorild, Rousseau sitta med här i laget, Sjelfva Voltaire käns tydligt igen. » Då vi citera dessa ord af » Dagens Krönikas » utgifvare vid Publicistklubbens nyårsmiddag i Stockholm den 19 Januari 1889, vilja vi härmed blott i all anspråkslöshet påpeka, att högtidlighållandet af revolutionsjubiléet redan en längre tid varit påtänkt af » Dagens Krönika », och att sålunda hvad som meddelas i detta häfte blott utgör bör-jan. Såsom citatet antyder, är meningen att hågkomma äfven de framstående män i Sverige, hvilka känt sig sär-skildt berörda af den stora omhvälfningen. Våra läsare hafva sålunda att emotse en serie bidrag i ämnet af ännu flere framstående författare än de nu i häftet uppträdande. Förutom dessa utförliga biografiska och historiska artiklar, har Red. af D. Kr. ansett sig böra låta alla i häftet meddelade porträtt redan nu åtföljas af åtminstone några korta notiser, förbehållande sig att efter råd och lägenhet återkomma såväl till dessa personligheter, som till andra stormän af ett eller annat slag, hvilkas verksamhet står i samband med revolutionen, t. ex. Voltaire, Rousseau, Diderot och D ’ Alembert m. fl.
Sept. 2 A. P. 44^- Byggnad, om den för Bankens räkning skedde å dess Archivihus m. m. Julii P. 1241. Byggnader, allmänna å landet, om deltagande deruti efter Hemmanens vid BevillningsTaxeringarne åsatte värde. April P. 573, 581, 628. 80 Byggnader i Släder utom Stockholm, angående vissa stadganden i afseende på dem. Febr. P. 8i5. Mars P. i65, 219. April P. 5^3, 621, 63o. Julil P. 541 - ■— Allmänna, om meddelande af arbetsplaner m. m. i afseende på deras uppförande. Nov. 2 A. P. 610. — Kronans, om infordrande af upplysningar rörande dem. Febr. P. 633. B. 587. Julii P. 1208. Byggningshjelpen, angående dess förvandling och säkrare bestämmande. Bysatte och häktade personer, angående medel att bereda sysselsättning för. Febr. P. 442. Nov. 2 A. P. 323, 4°°, 4°8- Bysättning, att sådan ej får äga rum för proprie borgen, så länge Gäldenären finnes inom Riket. Febr. P. 781. B. 863. Julii P. io38. Aug. Oct, 2 A. P. 538. Bysättningstvång, om afskaffande deraf för uraktlåtenhet att uppfylla skuldförbindelser. Febr. P. 33i. B. 200. Bysättningsutslag, om verkställighet af. BytesVerket, angående. Aug. 2 A. P. 878. By - 81 Byvägar, angående deras anläggning och un» derhållande. Båtsmän, Rote», angående deras Beklädnad; se Cavalleriet. Bänkdelningen i Riddarhuset, angående ändring uti. Bänkmans-fördelningen, anmälan al’ RiddarhusSecreteraren alt den blifvit uppgjord. Jan. P. 68. Bänkman, om rättigheten att deltaga i val deraf.
Utskottet går ali yttra sig öfver hvad sålunda blifvit af Kongl. Maj:L föreslaget, får Utskottet här anmäla Ivänne från Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet till Utskottet remitterade motioner, den ena af Grefve Lagerbjelke, G., och den andra af Riksdags-fullmäkligen Auders Pehrsson från Orebro län, hvilka deruti, på anförda skäl, yrkat: Grefve Lagerbjelke, att Rikets Ständer matte icke allenast' för sin del godkänna och antaga de tili ett motionen bifogad t. förslag innefattade och tillämpade grunder för inrättande af en Armé-förrättning i stället för nuvarande Krigskollegium, ulan ock hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, alt detta nya embetsverk, så snart lämpligen ske kan, organiserades och finge öfvertaga de förvaltningsbeslyr och öfriga åligganden, sora, enligt sagde förslag, skulle komma att detsamma tillhöra; att ej mindre den för Krigs-kollegium i Riks-Staten uppförda anslngs-summa, än det belopp, som derutöfver, enligt den för Armé-förvaltningen föreslagna, motionen äfven hilagda, aflönings-slal erfordras, må vid nu skeende statsreglering å 4:de Hufvud-lileln under benämning, Armé-förvaltningen uppföras, för att, i den mån dessa medel blifva dertill disponibla, kunna till det nya embetsverkets inrättande och aflönande användas; att Rikets Ständer måtte jemväl i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit äfven för behandlingen af de till Sjöförsvars-, Civil-, Finansoch Ecklesiastik-Departemenlerna hörande administrativa ärenden läcktes låta utarbeta och Rikets härnäst sammanträdande Ständer förelägga fullständiga förslag till inrättande af nya förvaltningsverk i nuvarande 6 Stals-Utskottcts Utlåtande N:o 71.
Denne man är wärd Höglofl. Ridderstapets och Adelns oinstränkta förtroende, och till följe deraf alla Le Hedersbewisningar detta Ständ kan meddela. Det är m!g ock en ära, att en tid bortät fä anse som medbroder en man, som pä ett lysande satt utmärkt sitt första inträde pä Riddarhuset, och ofelbart i en framtid blifwer en af detsammas förnämsta medlemmar. Mitt omdöme öfwer denna wärda man är sä mycket mindre Partiskt, som jag icke alltid med honom warit af lika tänkesätt. I allt fall hoppas jag, att han icke anser säsom riktaht mot honom hwad jag nu gär att anföra. Möjl-gtwis skulle kunna härida, att sex NiddarbusDirecteurrr blcfwo walda till RevisorerHäraf skulle hända, att wid Revisionens flut di' wäljande blefwo blott sju i stallet för tretton. Säledcs blefwe det NiddarhusDirectionen ensam, som walde Revisorer da likwäl sä dant Aid-, och Ad. prot. 6:te Vand, -Sr, Afd. ff?;- 5?. §88 Ben S4 April. bank Nwke ralt stridande emot de hittills gassande och Konung och Ständer w-dtagne Förstttningar. Ehuru fega Hrobäbclt det är, att sex Riddarhus Tu>crcurer stuss» fä denna besgttning, är det kjkwäl icke mot postibilitetcn» DH är det Högloft. Ridderstapets och Aoelus, att jag sä -nä säga, styldighet, att äfwen förekomma möjligheten. Fag hemställer fördenskull, om icke den tilläggning böx Löms i iv , att ingen Riddavbiis r icecteur mä e-nelian Aiksdagavne till Revisor wäljas.
I stället att, vid en ny fattigvårds-stadgas utfärdande, d. 25 Maj 1847, hänvisa alla fattigvårds-ärender till Kammar-Collim, hvarigenom enhet i deras behandling kunnat vinnas: så förordnades att man egde fullfölja dem alla omedelbart hos Konungen. Att Seraphimer Gillet skolat, i 2:dra instantien, uptaga dem, kunde ej komma i fråga, emedan dess ledamöter utgöras af de förnämsta män i Riket, hvilka dels äro utlefvade och orkeslösa, dels uptagna af de lill Rikets högsta embeten hörande göromål, samt alltså icke äro i tillfälle att sysselsätta sig' med sådana småsaker, som tvisterna om skyldigheten att försörja fattighjon. Förut hade en stor del af dessa mål stannat vid Kammar-Colhii beslut, så att Konungen endast med återstoden besvärades. Men när de sedermera omedelbart ingingo från 24 Landshöfdir och OfverStålhin, utan någon mellanlänk, som förmedlade dessa många einbetsmäns skiljaktiga åsigter, så inträffade hvad som, genast efter författningens utfärdande, förutsades, nemi., att fattigvårdsmålen blcfvo för Konungen så många och tidsödande, att de äter måste afsöndras till ett underordnadt central-verk. Seraphimer-Gillet sjapp dera då, af samma skäl, som 1847. Att åter förvisa dem till Kammar-Collim hade varit att erkänna misstaget vid deras förflyttning derifrån. 1 brist på något annat lämpligt Collini, och då det ena, under Finance-Departitet hörande Verket, lika väl, eller lika origtigt, som det andra, kunde befatta sig med barmhertighetssaker: så stadgades, genom Kongl, förordningen d. 13 Juli 1853, att besvär öfver K:s Beflndes beslut, i fattigvårdsmål, kunde fullföljas hos Kammar-R:n. Det kan visserligen sägas, att sedan fattigvården ej längre är ett barmhertigsverk, utan en pålaga, så må Kammar-R:n lika väl pröfva frågor om denna utskyld, som angide någon annan.
Hvad sålunda förekommit har Utskottet i öfvervägande tagit; men, då berörda af motionärerna framställda förslag, eller att Rikets Ständer vid innevarande riksdag måtte hos Kongl. Majit anhålla om nästa riksdags förflyttande till annan stad än Stockholm, saknar stöd af 50 § uti regerings-formen samt 3 § uti riksdags-ordningen, som innehålla föreskrifter, i hvilka fall och på hvad sätt bör beslutas derom, samt då härvid bör i betraktande tagas, att skälen till berörda föreskrifter tydligen ligga deruti, att Kongl. Majit bäst är i tillfälle att, vid sammankallandet af Rikets Ständer till riksdag, pröfva behofvet af ett sådant förflyttande, hvilket deremot icke lärer kunna på förhand ske af Rikets vid ett föregående riksmöte församlade Ständer, så anser Utskottet ifrågavarande motioner icke böra föranleda till någon Rikets Ständer åtgärd, samt hemställer derföre, att desamma måtte lemnäs utan afseende. Stockholm den 14 Juli 1848. Häremot reserverade sig herr doktor Annerstedt, l'li.: Bih. till B. St. Brot. 1847 öj' 1848. 8 Sami. 49 Haft. 4 22 Allm. Besv.- och Ekon.-Vtskottets Betänkande, N:o 115. ”Emot Utskottets afgifna utlåtande får jag i så måtto mig reservera, att, efter min åsigt, Utskottet bordt, med erkännande af vigten af de skäl, som föranledl motionerna, och hvilka synas mig i Utskottets betänkande ovederlagda, likväl stanna i enahanda beslut att föreslå det motionerna icke må till någon Riksens Ständers åtgärd föranleda, enär det, enligt 50 § regerings-formen, är Konungens ensak att, i samråd med Riksens Ständers fullmågtige i Banken och Riksgälds-kontoret, utsätta annan ort för nästa riksdag, i fall omständigheterna då skulle det föranleda, samt en vis och omtänksam styrelse icke lärer underlåta att vidtaga hvarje åtgärd, som finnes nödig för Riksens Ständers frihet och säkerhet.” Uti herr
Den propos., Hr Gr. o. Landtm, framställde, tyckte jag icke besvarades med allmänt ja; jag» tyckte mig finna likaså mångå nej. Men det är Hr Gr. o. Landtm., som derom skall fälla omdöme. Min afsigt, då jag begärde ordet, var att fästa uppmärksamheten derpå, att 3:ne meningar tinder discussionen uttalat sig: en, som yrkat bifall till Utsk:s tillstyrkande; en annan, som begärt uppskof, och den 3:dje, som ansett Utsk:s tillstyrkande böra antagas med utbytande af ett ord i redactionen; hvadan således tvenne contra propos.T äro i fråga. Ja-propos:n lärer blifva bifall till Utsk:s förslag, och då här finnas tvenne COD|rapropos:r, lärer första åtgärden blifva att afgöra, hvilkendera af de öfriga tvenne meningarna skall blifva contrapropos, i voteringen. Gr. Frölich: Jag tror mig kunna åberopa IL o. Ad:s intyg derom, att jag vid alla tillfällen varit angelägen om formerna; men jag är det likväl icke till den grad, att jag kan instämma Uti Hr Dalmans åsigt, att Hr Gr. o. Landtm, af den framställda propos. skulle vara förhindrad att framställa propos., huruvida Ståndet önskar uppskof med denna punkt. Det ligger i sakens natur, att, då fråga uppstått om uppskof, densamma först mäste afgöras. Likväl hemställer jag till de talare, som yrkat uppskof, örn de icke skulle vilja afstå derifrån, på det vi måtte undvika tvenne voteringar; ty jag får på förhand förklara, att jag icke afStår ifrån att fä utrönt pluralitetens mening, huruvida man vill bibehålla en princip, som leder till ordning och reda. I öfverensstämmelse med hvad jag nämnt, kan jag icke instämma med den siste värde talaren-, utan anhåller, att frågan om uppskof först må blifva afgjord.
Detta 12-manna-räd aflägger en dyr ed, alt hemligt hålla hvad dem meddelas; och för Sverige torde det vara i högsta måtto likgiltigt, hvad som icke af andra än af 12-manna-rådet får inhämtas. Detta 12-mauna-råd får ingenting besluta, är utan all ansvarighet, vare sig politisk eller moralisk, för de råd eller yttranden de kunna komma att afgifva. Detta hemliga Utsk. är en fullkomlig parodi på den ansvariga rådgifvarepersonalen. Om den icke är i tillfälle, att under brydsamma ställningar och förhållanden lemna tillförlitliga råd, så tror jag sannerligen icke, alt många män inom Sverige torde linnas, som sälta någon lil till det oansvariga 12-manna-rådets insigter, att, pä sidan af det ansvariga Statsrådet bedöma de politiska förhållandena, pröfva och råda de tjenligaste utvägarne att med fördel begagna, eller att värna sig emot dem. Jag har icke af tillställningen kunnat komma lill någon annan slutsats, än alt rådgifvarepersonalen äfven hos sjelfva Konungamakten saknar förtroende, hvarföre jag äfven härutinnan efter min uppfattning hämtar ytterligare anledning, att förnya min anhållan, att R. St. matte hos Konungen tillkännagifva deras önskan, att Ilan ville utur Statsrådet och ifrån embetet skilja samtlige Konungens rådgifvare, och hvaröfver jag anhåller om propos. Frih. Raab, Adam Christian: Det ifrågavar. ärendet eller det s. k. decharge-betänk. intager onekligen ett vigtigl rum inom väta förhandlingar. Lagstiftaren har velat nedlägga hos representationen en möjlighet att balancera den oinskränkta makt, 14 Den 5 April. sorn grundlagen medgifver åt K. M. i alla administrativa lagstiftnings eller civila ärenden. Om den rättighet, som derigenom blifvit representationen tillerkänd, är vigtig för att derigenom försäkra oss emot maktmissbruk, så är del på andra sidan också lika angeläget, att vi för vår del med grannlagenhet begagna denna rättighet. De anmärka*, som Const. Utsk. här har gjort, synas mig ingalunda vara af den beskaffenhet, alt de skulle kunna föranleda lill den åtgärd, som den siste värde talaren föreslagit.
Uppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den 29 Mars 1848. Prestc-ståndet den 29 Borgare-ståndet den 29 Bonde-ståndet den 1 April — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse > i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om ändring i 6, i5 och Regeringsformen. (Konst.-utsk. Mein., N:o 2.) S. A. K. Medelst nådig proposition, afbiten sistlidne riksdag under den 30 Oktober 1844, har E. K. M. föreslagit åtskilliga ändringar i regerings-formens 6, 15 och 43 §§, åsyftande att i denna grundlag införa stadganden om departements-chefs-emhetes förvaltning genom tillförordnad föredragande, då embetet är ledigt eller ordinarie departements-chef hindrad att det utföra, samt om regeringsärendenas fördelning, beredning och föredragning, när Konungen går i fält eller befinner Sig på resor. Rikets Ständer, sorn i grundlagsenlig ordning heredt och till afgörande förehaft frågan om dessa i nåder föreslagna grundlagsändringar, få nu underdånigst tillkännagifva, att då, genom den förändrade lydelse, ofvannämnda §§ komme att erhålla, derest den nådiga propositionen Jliefve bifallen, E. K. Mits rådgifvares i grundlagarne stadgade ansvarighet skulle kunna i väsendtlig nion förringas och i vissa fall tillintetgöras, hafva Rikets Ständer icke ansett sig höra högstberörda nådiga proposition antaga. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 1 April 1848. Expeclitions-U i skottets Förslag till und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 29 Mars 1848. Preste-ståndet den 29 Borgare-ståndet den 29 Bonde-ståndet den 1 April — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i anledning af Kongl. Majus nådiga proposition orri ändring i 1 $ g morn. Tryckfrihetsf örordningen.