Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu gäller att skickligt beräkna, hvilken väg de komma tillbaka och att så gå dem till mötes för att i allsköns ro kunna taga dem i ögonsigte än en gång, innan man skall hem med tåget klockan 5. Lyckas detta så må väl resultatet kallas gynsamt. En kejsare, flera kejsarinnor, kungar och drottningar, åtskilliga tronföljare och kronprinsessor förutom en hel mängd minderåriga furstligheter af båda könen. — Smått vildt, som icke är lätt att klassificera. Och när man dagen derefter och vidare framåt läser i sin tidning det förträffliga stående korrespondentmeddelandet: » Klockan 12 V2 åkte hela kejsareoch konungafamiljen ut i 4 char-å-bancs. De höga herskapen vände tillbaka omkring kl. 31 / 2 » — såförstår man helt annorlunda än förut de döda raderna. Nu har man sjelf sett, huru denna tilldragelse eger ruin och huru den tager sig ul Så ungefär förflyta dagaroe för tsaren och köpenham-narne till dess afskedstimmen slår. För sista gången denna gången vaja de trofasta flaggorna öfver staden och rullar kortégen genom gatorna. Afskedskanonaden dundrar och folk viftar på Langelinje så länge man kan se röken från de kejserliga fartygen. Något förstämda vandra köpenbam-name hem. På vägen i Bredgade lägga några märke till att man i en viss mörk hörnbyggnad är på väg att lufta och göra fönstren rena. Man studsar litet och så går det en ljusning öfver anletsdragen. — Det är ju riksdagen, vi skola ha in här! Herre Gud, riksdagen, det är likväl alltid en ersättning 1 Ja, minsann, är det så. Tsaren har rest Lefve grundlagen. Det fins alltjemt något nytt att ropa hurra för i Kö penhamn.Madame Jane Dieulafoy. Officier (f Académie. (Graveradt af G. Forssell efter L ’ Illustration. Bland orientalistkongressens väntade gäster var den illustra franska damen, klädd i karlkläder, en af de mest efterlängtade, detta äfven af den stora allmänheten på grund af hennes nyfikenheten retande egenheter i drägt.
Säd, bör jag icke fördölja hvad jag å högre ort redan inberättat, att beklagligen Höst-säden, som utgör Provincens hufvudvakliga tillgång, nästan allmänt, men synnerligen i den norra delen, befunnits ganska svagt gif. vande, och att Brännvins-bränningen i de HufMudstaden omgifvande Landsorter uppstigit tili den höjd, att, utan öfverträdelse af Författningar, man redan i 3 månaders tid inom Nyköpings Län till det minsta för detta ändamål förstöit 600:3 tunnor Säd i hvarje vecka. Om, som troligt kan anses , i öfrige Hufvudstaden omgifvande Provincer förhällandet är lika, skulle således följden af en under hela vintern fortsatt Brännvins bränning blifva, att tillförsel af Spannmål för Huvudstaden äfven troligen skulle upphöra, och då lörrådet frugta^svärdt icke för densamma är tillräckligt, och ingen tillför-: sel att påräkna förr, än vid nästkommande Vår blifvande öppet vatt.n, följderns äfven här blifva af en farlig beskaffenhet. Vid r.oga öfvervägande af alla dessa hotande omständigheter, förmodar jag, att hvar och en lärer finna, att om, genom en oförsigtig och för långt utsträckt Potatoes - odling på sini trades gärden, der utan fara af förskämmande, flere Sädesslag kunnat odlas, några Pro - 202 Den I o December, vincet råkat i förlägenhet om afsättning ^ sådant icke bör underkasta större delen af de säde$- fattigare Provincer och sjelfva Hufvudsradep en hotande Sädesbrist, och vågar således hos Ridderskapet och Adeln vördsamt hemställa, om icke, såsom d>ss gemensamma önskan, hvilken de andra respective Stånden meddelas, ma föreslås och till Oeconoope-Utskottet remitteras en inskränkning af ali Brännvins-.bränning ifrån den i Januari! till den t April och sedan åter under svåraste foderbrist-tiden, och ensamt för den orsaken, en Ingifvelse från den 1 April till den Maji. Friherre Nauckhoff, Henric Johan , hade infem na t följande, som upplästes:
Äfven förbehöll sig Borgmästaren Richert, att i berörde Protocolls Utdrag måtte intagas hvad han så väl den 3i Januarii som denna dag i, målet yttrat. Bifölls; Dock, hvad bifogandet af Herr Cederschjölds Expeditionsförslag beträffar, med reservationer af Friherre Mannerheim, Biskop af Wingård och Vice Talmannen Jon Jonsson, på den grund, att en sådan lorm tor uttryckande af serskild tanka vore lika origtig som ovanlig, samt af Professoren Geijer, emedan Herr Cederschjöldt förslag i sjelfva verket innefattade en ny motion. Ut Supra. Ex Protoeollis J. D. Valerius. STOCKHOLM, C. M. Carlsös. >829. Rättelse t 1 K:o 4. L-dje Haft. S.d8 Råd. 8, Står; lifter tänkom; Lä*: Efterthätthom, N:o 6. Memorial till Höglo fl. Ridder,skåpet och Adeln, med utlåtande om Grundlags-stridigheten eller enligheten af en fråga, hvarå yrkad proposition vägrats. Conslitutions-TJtskotlet liar emottagit Höglo!]. Ridderskapets och Adelns ProlocollsTJtdrag för d. 3 dennes, af innehåll, att, sedan hos Höglo!!. Ståndet motion blifvit väckt om offentlighet vid Dess öfverläggningar, och Riddarhus-Utskottet, efter derå erhallen Remiss, i afgifvet utlåtande tillstyrkt, att berörda offentlighet må ega rum, men ansett några andra bestämmelser eller vilkor härvid icke vara nödiga * än sådana sorn, enligt 4(i §.
Af sådana beslut må Konungen låta till Stats-Rådets kunskap komma, hvad Honom nyttigt synes; så att som ej serskild mening lill protokollet anfört, vare för beslutet ansvarig, såsom hade han styrkt Konungen alt det beslut fatta. §. 10. Innan ärendena hos Konungen i StatsRådet föredragas, skola de, genom nödiga upplysningars inhemtande från vederbörande Embetsverk, af den Föredragande beredas. Vill Konungen lill Riksens Sländer aflåta förslag lill stiftande, ändring eller upphiif rande af allmän civil-, kriminaleller Kijrko-lag, eller hafva Riksens Ständer underställt Konungen dylikt af dem antaget förslag, bör Högsta Domstolens yttrande inhemtas, innan Konungen sitt beslut fattar. §. 11. Ministeriel mål, hvarmed förstås alla de, som angå Rikets förhållande till främmande Makter, må Konungen låta bereda och handhafva på det sätt, Honom lämpligast synes. Stats-Ministern för Utrikes ärendena tillhör, alt dessa mål inför Konungen föredraga och anmäla, i närvaro af någon annan Stats-Rådets Ledamot. Är Stats-Ministern frånvarande, föredrage den Stats-Rådets Ledamot, som Konungen äfven i detta fall tillkalle.- Sedan Konungen af dessa Embetsman inhemtat till protokoll anförda råd, för hvilka de blifva ansvarige, falte Konungen, i deras närvaro, besluten; åliggande det den dertill serskildt förordnade att protokollet föra. Af sådana beslut må Konungen låta till Stats-Rådets kunskap komma, hvad Honom nyttigt synes, så att Förslag till ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen. 67 äfven någon kännedom af denna RiksStyrelsens gren malte hos Stats-Rådet linnas. §• 12. Konungen äger att i Afhandlingar och Förbund med främmande Makter ingå, sedan Han, enligt föregående §., deröfver hört Stats-Ministern för Utrikes Ärendena och någon annan tillkalladStatsRådels Ledamot. §. 13.
Kan ej utrönas hvilken eller hvilka tillfogat den döde skador, som i och för sig eller i förening varit lifsfarliga; vare straffet för den, som i uppsåt att döda gjort våld å den dräpne, straffarbete i högst sex år; för den, som med berådt mod, men utan sådant uppsåt, som sagdt är, deltagit i misshandeln, straffarbete i högst fyra år; och för den, som af hastigt mod och utan uppsåt att döda varit i gerningen delaktig, straffarbete i högst två år. § 9. Är någon ouppsåtligen, genom vårdslöshet, oförsigtighet eller försummelse, vållande till annans död; dömes till böter från och med femtio till och med femhundra Riksdaler eller fängelse från och med två till och med sex månader. Var vållandet synnerligen groft; då må till straffarbete från och med sex månader till och med två år dömas. § io. För dråp, som pröfvas hafva timat mera af våda, än af vållande, skall ej någon till straff dömas. Om såramål och ringare misshandel. § 11- Har någon gjort sådan misshandel å annan, att han deraf mistat talförmåga, syn eller hörsel, eller fått svårt lyte eller annat svårt kroppsfel eller stadig - 4 Lag-Utskottets Betänkande N:o 20, varande svårt men å sin helsa, eller råkat i lifsfarlig sjukdom; dömes, om skadan skedde med berådt mod, till straffarbete från och med sex till och med tio år, och om den skeddo af hastigt mod, till straffarbete från och med två till och med sex år. § 12.
Men i afseende pi nu anförde Förslagoch yrkanden örn förändringar och tillägg af åtskillige stadganden för egentliga verkställigheten af Batico-Uiscontens utlåningar, tillika med särskilde dertill hörande omständigheter; såsom om en bestämd fördelning af den för Discont-utlåiiingeri faststälde summa till tvänne, särskildt för Bandets, och särskildt för Städernes innevånares, lånebehof anslagne fonder; om förändring af den tängsta omsätmings-tiden för lånen, samt örn den summa, hvilken vid hvarje omsättning minst borde å lånet afbetalas, äfvensom om tiden, hvarifrån öfver-räman borde beräknas för vid för fa I lo-dagen ej betalde lån; kunna Utskotten, hvilka icke heller ru ansett dessa ämnen böra eller kunna till deras gemensamma ompröfvande förekomma, såsom endast beträffande det reglementariska af Banco-Förvaltningen, nu allenast hänvisa Banco Utskottets Betiinkanden . Sij till de yttranden, hvilka Banco-Ulskottet innan kort hllfver i tillfälle att afgifva, rörande så väl ofvannämnde, som de flere andre till rc-gletneiitarrske Föreskrifterne för BancoDisconten börande, ämnen, hvarom Motioner blifvit af enskilde Stånds-Ledamöter under Riksdagens lopp gjorde och till Banco-Utskot-' tets enskilda behandling remitterade.
Köp, som årligen undirgår förändringar och följagteligen lätt kan åstadkomma brist i den påräknade BeviliningsSumman. Vi kunna så'edes , genom ett länere antagande af hittills följda Beviilnings-principe , lätt komma till samma resultat, som vi just genom antagandet veiat undviKa, och exempel härpå hämtas af de si-t sta arens erfarenhet. Billigheten fordrar, att den mera förmögne underhjeiper den mindre förmögne. En billig och proportionerad Progressions-afgift är dertill det bästa medlet. Ty kan någon finna det obilligt, att då tvänne Personer, som behöfva samma lefnadskostnad, men äga dertill olika, eller den ena kanske dubbelt större Inkomst än den andra, äfven betala olika , pä det sätt, att den, sorn har minst och dermed bärgar sig fullkomligt, men ej mera, skall be* tala blott hälften mindre än den andra, som har dubbelt och kan till öfverflöd eller större vinst använda den öfverskjutande hälften? Vore det ej billigt och äfven patriotiskt, om den sednare för den öfverskjutande hälften erlade en liten Progressions-afgift, som minskade tyngden för den behöfvande, men orsakar de Progressions - betalaren ringa eller ingea skada ? Ridd, 9, Ad. Prof. IVB. II. Jag tror mig nu hafva tillräckligt upplyst hvad rättvisa och billighet i en Bevillning påfordra, och dä till den förras ernående fordras Capitalistens medverkan och till de.1 sednare en ringa progressionsafgift , men bägge dessa medel saknas i nu föreslagna Bevillningsg'under och deraf uppkommande B villningsFörslag , så måste man , vid nogare eftersinnande , finna rättvisan och billigheten deraf, att jag helt och hållit ogillar Utskottets Betänkande. Ännu en anmärkning miste jag tillägga, och hvilken jag önskar måite af alla tänkan-' de Medlemmar af detta Stånd behjertas och stadga deras rättvisa beslut. Genom Capitalistens medverkan till Bevillningen och genom Progressionsafgiften , inflyter en högst betydlig Summa, som annars måste fördelas på dtn arbetande delen af Medborgare.
Tillsammans foretogo de 3ifven andra fgrder, sdsom t. ex. den forut o&amp;n %rnnda 1857. ~ n n u sB sent soul IS96 bevistade hon nnder en resa till Schweiz en passant lcvinnokongressen i B e r h Odrtadt sina mdnga lligganden som inor, maka, husmor och vardinna, oaktadt sitt forfattarskap, sin offentliga verksamhet och sitt lifliga intresse for litteriira och social? frlgor fann dock fru Olivecrona tid for en vidstrackt viilgorenhet. Hon drefs dgrtill af va.rm medkansln for dln Lidande. Hennes klczra, vidtomfattande bliclr och hennes praktislrn sinne nppdagade orsd~erua till mdnga missforhA1lmden och basta sattet att dem undanrodja och formddde henne ntt med storsta ifver och intiesse omfatta s8dnnn forslag, som hade till syfte att forebygga noden och dess olycl~sfi~ljder. Hennes viktigaste foretag i detta h8nseende vnr inriittandet a£ den nyssnamnda forsdjningslokalen Bilrupan. Som direktris i styrelsen for denna anstalt ofvettog hon hogsta ledningeu af den kvinliga arbetsafdelningen vid Wiener-expositionen IS73 och. fick sedermera 1893. ' i uppdrag att ocksn leda anordningen for Chicago-expositionen, hkilket fortroende hon dock p8 grund af Blder och andra omstandigheter afsade sig, efter att forst hafva organiserat den arbetskomitk. som sedermera utforde verket. 1878 deltog hon i Yenitentierkongressen i Stockholm, hvarvid hennes uppsats ofver Nary Carpenters verlrsarnhet foredrogs. Hon har ocksd varit inedlem af styrelsen for flere viilgorenhetsforeningar, t. ex. for Idiothemmet och for Arbetshemmet for kvinliga idioter. I arbetet for stittandet af sistnarnnda anstalt har hon verksamt deltagit.
Så år det ock med allt förtroende som skall råcka under en hel Riksdag, Jag ville föreslå en medelväg, eller om återremiss beslutes, framställa en idée som kanske då kunde tagas under närmare öfvervägande. Om Ridderskapet och Adeln i stäk let för att delas uti 5o delar, fördelas uti 25, och hvarje afdelning valde en Elector. Det heter vål att Electorerne skola vara ett uttryck af pluralitetens mening; men om allt val är en slump, så, når hvar och en isin afdelning väljer så godt som han förstår, bör han hoppas att de öfrige i sina afdelningar göra detsamma j efter samvete. Jag bekänner att jag ej hyser I stort förtroende till listor med många namn, Den 17 Jprii e, tni och finnes det någon sorn åtager sig det besväret att upprätta listor, så emottager mången dem gerna, isynnerhet då man ej förr ån samma morgon känner ibland hvilka personer man skall välja, och eftermiddagen har sina göromål. Jag mins att 1786, den första Riksdag vid hvilken jag var närvarande, fick jag listor från tvenne håll; jag tror att jag lottade om dem. I sednare tider då val skolat ske till nämnd, eller till Förstärkta Utskott, har jag fått listor, behållit dem och begagnat dem, någon gång utan att ens se på dem, ty det är sannt hvad Herr Riben anfört, att om i5o lika lydande listor begagnas, så tjena de så kallade stänkrösterna till intet. Derföre tror jag att slumpen vore minst, om Ridderskapets och Adeina Ledamöter delades i 25 delar, och hvarje del valde en Elector. Men jag hemstålter tillika, om icke hvar sådan 25:tedel, på kallelse af åld«j sta Ledamoten kunde förut sammanträda och rådgöra. Jag vet ej hvartill det skulle tjena att man ej skulle få öppet tala sig emellan, utan låta den slutna sedeln decidera, som dock ej år så sluten, att den ej blifvit sedd «fmånga. Om man har 2 eller 5 timmars deliberationstid, kan man upplysa hvarandra och hvars och ens öfvertygelse blir lättare bestämd.
Då man aldrig lemnar ur sigte, att Penningert är Varans Representant , och att således Röé Ridd. 0, Jd. Prot, IV. B. I. Den 7 Martti. telseCapitalet blott bör vara' ett UtbytnirlgSmedel af behofvens ötverskott och ej får öfverskrida ändamålet med dess tillvarelse, blir ej svårt att begripa det bedrägliga och felaktiga i all Fabrique af CreditPapper för Statens behof: Men det förflutna tillhör oss ick# mera: Det onda är redan skedt: När då frågan blir om Botemedlen, månne ej det sanna och rätta ligger justi det enklaste ? En Läkare har ju hunnit långt,j då han vunnit säkerhet ont Sjukdomens natur och om de orsäker, som dertill föranledt: hvad gör han sedan ? Rapellerar orsakerna, undanrödjer det onda i deri väg det tillkommit: Så enfaldigt ser jag frågan om Statens sjukdom : Det är sant ! Stundom kräfver en sjukdoms natur afskyvärda expedienter, såsom Amputationer och dylikt, men jag ville så gerna tro, att mitt älskade Fädernesland ej genom de sista årens olyckliga FinanceOperationer kommit i den vådliga belägenhet, att det ej kan hjelpas utan en Banqueroiltte , och nu, såsom flere gånger förr, berättigas, att ej honorera sirla DepositionsAttester eller Skuldbevis med mera än en del af deras innehåll, hvilket vore den våldsammaste Och ojemtiaste af alla Beskattningar och ett ingrepp i den ära Och tro, som ligger till grund för alla Contracter, således äfven för SamhällsContractet* Blir då återigen raka frågan att Staten bör och skall göra rätt för sig> lärer man fåfängt arbeta på att närma Mynt* Representativerna till Myntvärde, utan i tvän* lie vägar, genom proportionerad Productionsförökning eller AmortisseinentsFonden
Gästgifvaregårdarnes antal uppgår på Landsbygden till po, som tillhopa motsvara 5i|- i hemmantal. Länets fem Städer hafva dessutom hvardera en Gästgifvaregård, underhållen af Staden. Vattenverks rättighet till uppdämning hindrar visserligen, på flere ställen, annars möjelige odlingar; men Vattenverkens nytta och oumbärlighet för det Allmänna uppväga merendels jordbruket förlust härutinnan, hvilket äfven funnits vara förhållandet i hänseende till de anläggningar af nya Vattenverk som under detta qvinqvennium ägt ruin. Strömrensningar, lill förekommande af öfversvämning på odlade eller odlingsbara ägor, hafva på orternes bekostnad blifvit verkställde: i Lill-ån och Nösse å inom Kullings Härad samt vid sjön Mjörén i Wedlle Härad; äfvensom försök blifvit gjordt, att, genom gräfning och utvidgning af afförings-canalen, sänka vattnet i Hullsjön inom Wäne Härad. Det större företag sorn varit i fråga, till sänkning af Wenerns vattenhöjd och sorn blifvit förberedt genom vidlyflige undersökningar uti de till sjön gränsande Länen, har tills vidare afstahnat; och sannolikt är sjelfva företaget förbundit med alltför stort äfventyr i hänseende till segelfarten, för att någonsin kunna bringas till verkställighet. Deremot är troligt alt Allmänna medel skulle kunna med fördel användas å visse orter, i synnerhet på Dahsland, för större afloppsdikens anläggande, till vattnets afledande från sanka odlade eller odlingsbara trakter, i likhet med hvad som redan skett inom Skaraborgs Län; och har jag, af sådan anledning, hos Kongl. Landlbruks-Academien tillstyrkt att en sakkunnig person måtte anställas för att i detta afseende göra nödige undersökningar och afvägningar äfven här i Länet. b) Stats-Biclrag. Deras värdesbelopp å hvarje Beskattningseller Prestations-tilul utvisas af Statistiska Tahellerne, serskildt för hvart slags hemman och för hvarje näring. Till upplysning om visse förhållanden, sora härmed äga sammanhang, får dessutom i underdånighet anmärkas följande:
Direktionens lynne, repertoarens tillfälliga tillstånd, personalens dito dito, årstiden, då stycket kommer upp, väderleken, om det spelas på vårsidan, slutligen och ej minst rollbesättningen. Det fins dåliga pjeser utan ett spår af literärt värde, som tack vare direktioner och skådespelare nått stor framgång, och det fins goda pjeser, som till följd af dåliga konjunkturer helt och hållet förfelat sin uppgift. Ty på teatern får ännu mindre än eljes i literaturen varan tala endast for sig sjelf. Och här är det ej endast de vanliga biomständigheterna, som bidraga tilt utfallet: Tendensen i stycket, dess så kallade moralitet eller immoralitet, författarens partiståndpunkt m. m. Vi ha hört besynnerligheterna i Madeleine Bunge applåderas, derfor att de gisslade de nyare idéerna, — och vi minnas hur raderna hurrade åt utfallen i Hur man gör godt Vi minnas Herr Bengts hustrus öde — detta trots den allmänna hänförelsen på första representationen — och det olika öde, som drabbade En räddande engel mot det som kom Sanna qvinnor till del, då dessa båda stycken samtidigt uppfördes. Så att inte är det dikternas inre värde, som ensamt bestämmer deras öde. Från våra granländers hufvudstäder höra vi ofta klagas öfver att teatrarna skötas utan någon plan, utan några deras verksamhet reglerande grundåsigter. Antingen lefva de på en öfverlägsen kraft och rätta sig dä helt och hållet efter den, eller är det — och det händer oftare — den ekonomiska vinsten, som ensamt utgör målet för konstanstaltens sträfvan. Hur är det stäldt hos oss? Vi måste rättsvisligen med-gifva, att två af Stockholms teatrar skötas med ett bestäoidt mål. Om en af dessa, den Södra, ha vi ej mycket att saga, annat än det goda, att den ej sträfvar till annat än att roa men fyller sin uppgift som en förstadsteater forträfligt, görgodfc bruk af sina fa men gedigna krafter, länipar sig efter dem och gör sällan något misstag. Nya teatern är mera oroligt sökande, sökande efter hvad som kan fylla i kassan. Detta helt naturligt, ty utan kassa lär ingen teater och ingen gedigen konst kunna hållas nppe.
Adelsfane-regementel, ett mantal Astorp N:ris 3 och 4 i Ekeby socken, Olands härad och Upsala län, för hvilket boställe, sorn vid år 1839 verkställdt laga skifte, med utflyttnings-skyldighet, erhållit 35 tunnland 22\ kappland : ker, efter gradering uppskattad till 24 tunnland 17,si4 kappland, arrendet hade blifvit bestämdt till en tunna spanmål å tunnlandet af åkerjordens areal, underdånigsl anhållit att, enär, ej mindre vid jemförelse med det före skiftet bestämda arrende af 25 tunnor spanmål och 25 R:dr i penningar, då bostället egde 25 tunnland och några kappland uppskattad eller god jord, utan ock för den händelse att sådan besigtning, som uti Kongl, kungörelsen den 17 Juli 1847 är föreskrifven, blefve å bostället anställd, kunde utrönas att nu fastställda arrende vore alltför högt uppdrifvet och ofelbart skulle medföra arrendatorns undergång, Kongl. Maj:t måtte honom i nåder tillåta, antingen att vid nästa fardag varda från arrendet skiljd, eller ock att få arrendet nedsatt till en tunna af hvarje uppskattadt tunnland åker; till ytterligare stöd för hvilken anhållan sökanden åberopat ett af Ekeby socknemän å allmän sockenstämma mcddeladt intyg om boställets beskaffenhet, i förhållande hvartill arrendet ansåges skäligen böra till 20 tunnor spanmål nedsättas. Öfver denna ansökning, som blifvit i underdånighet förordad af vederbörande kronofogde och häradsskrifvare, hvaremot landshöfdinge-embctet i länet å densamma Expeditions-Utskottets Förslag till lind. Skrif reise, N:o 159. 351 afstyrkt nådigt bifall, bar slutligen E. K. M:ts ocb Rikets Kammar-kollegium sig underdånigst utlåtit ocb, af anförda skäl, ansett sig icke kunna tillstyrka nedsättning i arrendet eller nådigt afseende å ansökningen i vidsträcktare målto, än att, så vidt E. K.