Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Öfverallt är likväl laglydnad ett utmärkande drag, och 6 äfvenså träffas allestädes spår af det sunda förstånd, den öppna redlighet saint den känsla för Konung oell fosterland, sora alltid utmärkt Svenska allmogen. Ungdomens bildning i allmänhet, fortgående, såsom af ålder, under presterskapets allmänna tillsyn och föräldrars närmare ledning med tillhjelp merendels af mindre bildade personer, som ofta utan annan kallelse än egna behofvet egna sig dertill, bär visserligen stämpeln af tillfällighet och kan icke vara annat än ofullkomlig, fastän ett närmande till det bättre omisskänneligen visar sig; men ungdomens sedlighet, djupt rotad uti national lynnet och befästad af religions-undervisnihgen, synes ännu vara på en högre ståndpunkt, oaktadt det lättsinne man förebrår vår tid. Bränvinets öfverflödiga bruk, som dock, efter mitt omdöme, icke tilltagit under sednare åren, är ännu den stötesten, som behöfver och efter möjligheten bör undanrödjas; men ehuru författningarne emot delta missbruk icke kunna frånkännas den verkan, att tiilbakaha Ila oordningar på offentliga ställen och vid allmänna sammankomster, torde det likväl vara tvifvelaktigt, om böjelsen att omättligt njuta af bränvin slår att utrota annorledes, än genom förbättrade undervisnings-anslalter för det uppväxande slägtet, hvarigenom detta kan ingifvas begrepp om andra och ädlare njutningar. Med ökadt välstånd bland allmogen synes det öfverdådigt brännvinssupandet jemväl aftaga; varande, med afseende härpå, äfven ögonskenlig! atl en reaktion i sederna börjat, hvilken, småningom fortgående, utan tvifvel skall tuera bidraga till utrotande af dryckenskaps-lasten, än alla slags nykterhelsoell måltlighets-föreningar. Då man undantager
Ytterligare behof för RiksgäldsContoiret, för att kunna bestrida förrom1’örde och i Betänkandet specificerade Utgifter uppgående till ett belopp af 3i 1,000 R:dr eller årligen i 5 år, oberäknadt den ersättning, som kan komma att utgifvas för Värfvade Cavalleliets och Artilleriets Hästars Fourage ringsbrist . 62,200. - Summa Statsbrist, med deruti inbegripne 124,000 R:drs ersättning för Salpelergärden 2,459,200. Tillgång: Bankens Räntevinst om året R:dr 200,000. Allmän Bevillning, som efter de förändringar i 1823 års Bevillnings grunder, som vid denna Riksdag blifvit vidtagne, icke lärer kunna högre beräknas, än den hittills utgjort i medeltal, Transport 200,000. tD2 Stats-Utskottets Transport 2qo,ooo. -r— oaktadt den tan anses genom årligen ökad folkmängd, odlingar och nybyggnader höjas, utföre' . 3,222,000. —-s Ora RiksgäldsContoiret uppdrages göra lån, till bestridande af de anvistq utgift erne, till Carlskrona Vattuledning, Creditivet för Armeens Accordsersättningar och till Löntagarnes Spänne-? mål spri s-ersättning då RiksMarkeg ängen är öfver 6 R:dr, då osäkert är, om peli när dessa beli ofver behöfva fyllas, så upptages förslagsvis , .. 37,200. — Som utgör Stutsbristsuroman R:dr 2,45g,200. ?— På detta sätt och derigenom att Bankens årliga räntevinst användes till Statsbehofvens fyllande, undvikes att höja Beviljningen utöfver det belopp den hittills per medium utgjort.
Redan såg hennes inbillning blott otydligt hans gestalt, men hans dunkla, svarta blick mindes hon oförglömligt, och stilla upprepande hans ord om ögon, som förstå eller en dag lära sig förstå, följde hon genom mörker och snöfall den lilla lyktan, som ledde henne hem. UR ETT HJÄRTAS DAGBOK. Väna hembygd! Med hvilken salighet återfinner sig ej mödans och flärdens son under dina susande almar, och hvilken balsamisk frid gjuta ej sabbatsaftonens klockor i en sargad själ, medan jag i den öppnade fönsterluften ser skymningen breda sitt dok kring den hvita kyrkan, där pysen i sin barndoms bönesuckar först kände andaktens ljufhet och ynglingen med af rörelse vattnadt öga gick till Herrans bord! Under de lummiga kronorna förbi min ensliga hydda går vägen, på hvilken min evigt afhållne fader vandrade alla de många åren vid denna tid (ty han var klockare i X:s undangömda och fredliga församling) med brillorna för sina milda ögon och den långa, framåtböjda gestalten lutad mot spanskröret. Jag ser honom ännu på kyrkbacken växla några ord med den vördnadsvärde och silfverhårade kyrkoherden, innan denne lyfte klinkan till sin trefna boning och försvann bakom staketets vinbärsbuskar, för att sedan i trygg begrundan vandra hemåt, njutande aftonens svalka och sitt eget brösts ömhet. Ty hans ansiktes tvära och stränga drag voro blott en mask öfver ett alltför brinnande, känsligt sinne, och aldrig voro hans tanke och hans omsorger borta från oss, från min dyra moder, ifrån mig själf, vare sig jag under ferien hemma fråssade af naturens menlösa glädje, eller i Västerås’ stad långsamt arbetade mig fram från trivialen till storskolan, eller från min älskliga lilla syster Sophie-Ulrique, som var så oskuldsfullt yr som en kvittrande siska. Men nu har hon liksom han lagt af de jordiska banden, och njutande förklarade hamnars sällhet nedlägga de för oss i Herrans boningar sina förböner. Ensamt du lefver, vördade moder, som jag i dag efter fem års bortvaro och ensamhet i Stockholm åter fått trycka mot mitt af sonlig kärlek fyllda hjärta!
Gratifikationer för e. o. tjenstemän, hvartill uppföres med afseende å dels den årliga tillväxande bristen på extra ordinarie tjenstemän, dels det i organisations-förslaget antagne förhållande, att det hufvudsakliga renskrifningsarbetet borde verkställas af extra ordinarie tjenstemän, ett med 1,000 rdr tillökadt belopp, af hvad krigskollegii stat anvisar eller 4,000: — Summa rdr rmt 102,000: — Krigskollegii nävarande aflönings—stat för åren 1861—1863 upptager med provisorisk löneförhöjning under nyssnämnda statsreglerings-period. (utredningsförråden i Stockholm och Göteborg oberäknade) rdr rmt 107,750: — Om härtill lägges presidentens arvode, som utgår af särskilda medel 3,000: — så utgör hela aflöningen för krigskollegii personal rdr 110,750: — Då nyss föreslagne aflönings-stat för krigsförvaltningen uppgick till 102,000: — erhålles sålunda en årlig besparing å denna stat, jemförd med krigskollegii, af rdr 8,750: — I sammanhang med förevarande ämne, och då såväl billighet som klokhet bjuder, att den närvarande aflöningen för en del af tjenstepersonalen vid Stockholms och Göteborgs utrednings-förråd, höjes till något mera rimligt förhållande än nu eger rum mellan aflöningens belopp och det uppbördsoch förvaltningsansvar för millioner riksdalers värde, som tjenstemännen vid förråden åligger, föreslås följande uågot ökade Aflönings-stat för armccns utrednings-förråd: Nuvarande provisoriskt höjda stat upptager Föreslås att ökas till i Stockholm: En intendent rdr 3,000 3,000 En förvaltare » 2,000 — 2,500 En förrådsskrifvare » 900 1,000 En vaktmästare i Göteborg: )) 375 500 En intendent )) 1,200: 2,500: i En förvaltare
Utskits förslag, med införande af orden »enligt 2:dra artikeln BevillningsStadgan» efter ordet »bevillningstaxeringslängd», och då dervid svarades flere ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Propos. på afslag å 2:dra momit blef sedermera gjord och med ja besvarad. gil enligt Utskits förslag. Tillkännagafs, att PresteStit, med ogillande af Utskits ändring, bibehållit gin, sådan den lydde i komiterades förslag, samt att BorgareStit derom fattat följande beslut: »Momit 1 antogs af denna lydelse: »»Den, som vid allmän rådstuga röstberättigad är, ege en röst för hvarje honom påförd hel riksdaler i bidrag till staden och dess allmänna inrättningar, motsvarande hvad kommunalskatt benämnes. En hvar röstegande tillkomme likväl alltid minst en röst.»» Mom. 2 godkändes enligt komiterades förslag.» Gr. Mörner: Jag hemställer att B. o. Ad. måtte i afside å 1 ista momit godkänna Utskits förslag. Hvad åter angår det sednare momit, deri bestämmes, att ingen skall få utöfva rösträtt för större antal röster, än som motsvarar en tjugondedel af stadens hela röstetal efter röstlängden, så och då R. o. Ad. borttagit en lika begränsning, som föreslogs för landet, tror jag att denna inskränkning jemväl för stad bör uteslutas och således hela 2:dra momit utgå. Hr von Koch: I afside å lista momit skulle jag helst vilja bifalla Utskits förslag. Det 2:dra momit är bifallet af tre Stånd och jag tror att R. o. Ad. skulle kunna godkänna det, utan att beskyllas för inkonseqvens. Det är sannt att visserligen ett sådant maximum af röster borttogs med hänseende till landet, men det torde dock vara skäl att en sådan inskränkning finnes för städer med afside på de särdeles stora beskattningar och kommunala afgifter, som der erläggas. Hr Hjärne:
För utrikes exporter belraktas dessutom andre Svenska städers skepp och i synnerhet Norrska, äfvensom hamnen, i sådant ändamål, varit besökt af några främmande nationers fartyg. Stadens inrikes gående fartyg finna också en icke obetydlig sysselsättning med öfverförande till Stockholm af jerntillverkningar från omkringliggande bruk, hvilka i och invid sladen hafva sina upplags-platser. Strömmings-fisket idkas i de till staden donerade fisk-hamnar och sysselsätter 104 af stadens borgare, hvilka under de sednare åren i sitt yrke rönt ombytlig framgång. Den erhållna fångsten, som icke motsvarat hvad i förra tider varit vanligt, öfverföres merendels af fiskarena sjelfve till Gefle hvarest den finner en förmonligare afsättning än i hemorten. Deremot hämtar allmogen sitt behof al denna vara hufvudsakligen utaf kust-socknarnes invånare, hvilka som binäring idka strömmings-fiske och afsätta sitt öfverskott, vid de tvenne årliga marknaderna i staden uti Juli och September månader. Den tobaks-fabrik, som funnits i staden är för aine år sedan nedlagd i följd af ägarens inråkade obestånd. Stadens inkomster uppgå, per medium, af tolag, till 3oi R:dr, vågpenningar 200 R;dr, mätare-, packareoch stads-afgifter 140 R:dr, samt hamn - — *9 — och bro-penningar, 400 ^:c^r årligen. Några prohibitiva författningar till stadens förmon finnas icke. Den i staden befintliga Apologist-skola besökes af stadens och kringliggande lands-byggdens söner, hvilka, till antal af emellan 60 och 70 i terminen, under handledning af a:ne niLiske oell skicklige lärare, njuta un dervisning i de läroämnen, som, enligt Skol-ordningen, tillhöra denna inrättnings omfattning, i hvilka ämnen ungdomen, vid de årliga examina, i allmänhet visat sig hafva gjort hugnande framsteg. Ej utan förundran och bekymmer, hafva således stadens invånare erfarit att den komitte, som i nåder haft sig uppdragen regleringen af Rikets undervisnings-verk, funnit anledning att föreslå indragning af nämde läro-anstalt.
— Jag instämmer med dem, som yrka Allm. Beredn:s bibehållande. Frih. Ehrenborgh: R. o. Ad. torde utsägta, att jag ser inig nödsakad att ännu något längre uttänja denna discussion. Frih. Boye har uppgjort en skillnad emellan cabi - Den 9 October f m. nettsiirender neli andra nial; men jag hemställer, livar denna skillnad finnes lagd i grundlagen. Jag liar åtminstone icke kunnat finna någon sådan, och jag hemställer, om ej den värde talaren hemtat denna skillnad från tidpunkten före 1809, då den verkligen fanns och gjorde det möjligt för dåvar. statssecret., åt hvars förmåga jag för öfrigt ger ali skyldig gärd, att kunna föredraga alla de mål, som nu äro fördelade emellan tre Statsexpeditioner. Men utan att på något satt förringa denna förmåga och kraft, tror jag, alt sådant numera icke är möjligt. Det ligger i sakens natur och samhällsskicket, att ärenöerna skulle mångfaldigas; men detta insågs förmodligen icke 1809. — Hvad beträffar de yttranden, sorn Hr Crusenstolpe tillåtit sig om särskilda af mig vidtagna åtgärder, vore det ej svårt att på dem tillämpa 90 §, och måhända hade det hort ske af Hr Gr. o. Landtm. Jag behöfver ej besvara deni, ty de äro redan tillräckligt besvarade af i8a3 års Constit.Utsk. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade till grundlagsenlig behandling enligt 56 § Reg.F. godkanna Constit.Utsk:s förslag till förändrad redaction af 1 o § Reg F. Ropades ja och nej. Frih. Boye begärde votering. Frih. Ehrenborgh frågade, hvilken anmärkning blifvit gjord vid Utsk:s förslag. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att en anmärkning blifvit gjord af Hr Stuart. H Ex afbröts här af Frih. Boye, hvilken begärde ordet och yttrade:
N.-o 386. 85 §. 22, På det Skeppare och Besättningar å Svenska Cravel-Fartyg, större eller mindre, må komma till säkert åtnjutande af den loring, som, uti Vårt år 1748 utfärdade Reglemente, dem till uppmuntran blifvit tillagd, bafve Vi härmed velat i Nåder förordna, att Skeppare och Besättning, antingen något eller intet inkommande gods under föring varder angifvet, skola vid den Sjö-Tullskammare, der lossning sker, af den tull, som för Fartygets medbragte last inflyter, emot behörigt qvitto erhålla dess föring, utgörande vid fart från Ötersjön och Cattegatt, för en Skeppare 1 R:dr 16 sk., för en Styrman 28 sk, och för de öfrige af Besättningen, så väl som Gossar, hvardera 21 sk.; från Nordsjön och de i Canalen belägne Orter, Hollaud, England, Frankrike samt Spanien och Portugal, fölen Skeppare 7 R:dr 9 sk., för en Styrman 3 R:dr 28 sk. och för det öfriga Skeppsfolket, hvarje person 2 R:dr 42 samt från Medelhafvet äfvensom främmande Verldsdelar, Skepparen 9 R:dr, Styrmannen 4 R:dr 24 sk. och för hvardera af den öfriga Besättningen 3 R:dr 28 sk, allt Svenskt Banco; men när Fartygen anlända antingen med Ballast eller med Spannmål och LT1, bestås Skeppare och Besättning ej någon föring, från hvilken 86 Bil. t. Exp.-Vtsk.sförsl, t, und. skrif. If.-o 386. förmon äfven inhemska, på klink byggda, samt Utländska Fartyg äro uteslutna. Skeppare, som kommer Trän Medelhafvet eller främmande Verldsdelar, men tillika intagit last i Yestersjöhamnar, njuter Medelländsk föring, när tullen för de från Medelhafvet eller främmande Verldsdelar i Svenskt helfritt Fartyg medbragte Varor stiger till en fjerdedel af tullbeloppet för de Varor, som annorstädes blifvit inlastade.
”Således och på grund af en vid Commissons-för”rättningen uppgjord summarisk räkning för 12 år, ”enligt hvilken, då i Debet upptogs hvad Bergsdriften ”kostat, och i Credit så väl Kronomedlen, uträknade ”i penningevärde efter LandsContoirets uppgifter, som Betänkanden, N:o 3gt. 427 ”inkomsterne af tillverkningen, en behållning för alla ”åren uppkommit af R:dr 3i5?.: 3i sk. 3 r:st. Banco ”eller för hvardera året af 262 R:dr 32 sk. B:co; har ”Collegium, nied afseende derjemte å den omständighet, att kostnaden för en famn i afsänkande eller fält ”uti sådant herg af flinta och jern blodigt hornberg, ”sorn vid Löfåsen förekommer, kunde antagas uppgå ”till omkring 38 å 4° Rldr Banco, funnit skäligt att ”för framtiden utsätta Nio cubikfamnars brytning så”som totalsumma af försÖkningsarbetet föråret, ehvad ”detsamma på ett enda eller flere ställen tillsammans”tagne blefve anstäldt, hvilket belopp syntes varn så ”mycket mera lämpligt, som det komme nära med ”hvad som merendels ägt rum på 1760- och 1 780-ta”len, då försökningsarbeten drefvos med fullt alfvare; ”men som någon tid och kostnad äfven borde beräkning på visse af Collegium föreskrifne förberedande ”åtgärder för Grtifvearbetets fortgång, och hvilket allt ”inom de första åtta årens förlopp borde kunna verkställas, så har Collegium ansett sig icke kunna bestämma försökningsarbetets årliga drift under dessa 8 ”år högre än till 5 famnar årligen efter föreskrifven ”plan.
Vid närmare öfvervägande af hvad sålunda blifvit anmärkt och härvid i öfrigt förekommit, bar Uiskoltet, med afseende derå, att nödig controll, i anseende lill befarade missbruk af den föreslagne skallfriheten, skulle i verkställigheten mötas af betydlige svårigheter, ansett sig böra tillstyrka, alt ifrågavarande föreskrift må från förslaget uteslutas. pag. 19. Ulländningar.
Å t dem kan lugnt lämna detaljerna, på Ugglansryd, där den gamla, lika fortfarande m y c k e t all h o n icke skyr öfvas. lärd omtanka Värdino c h fåfänga, eller uppoffring f ö r sig själf. ett stort gods kräfvas rättkraft, systrar våga sig in i det m e d den samvetsgranna Raab Nu D å hon saknas hos kvinnliga Sophie också visa o c h godhet lika m y c k e t s o m klokhet o c h och affärsidkare. U n g o c h varm är sterbhumedan hon är på och hon egenskaperna lika den fulla gästfriheten husbonden p å nu har stor skuld på — erhöll hon än mer frihet visa så- hålla sig ung o c h varm, strålar hon af välvilja, när h o n ser skyr Af de att se lif spira och skulle den icke, under välbehöflig hvila oeh trefnad inlöste gården — s o m hon sålunda, för egen del, ovissa, s o m annars oftast förr enkla som genom ladugårdsH e l a kvinBritte-Sophie R a a b vid sina 63 år. rummen stora dref u p p detta eller ordna, att huru tresselöst arbetssläp! ensam — - endast m e d en rättares hjälp — det utan stället städerna, medan den nu så ofta förtorkas under ett innan jordbruket, huru nans håg att omhulda, uppfostra, att m e d smak 1866 ej blott sets systerskaran skildra slitna i o c h trädgårdsmästare! fäderneärfda eller själf odlade jorden — den skulle sig ännu — uttryck sköflade om i ja, tar förhoppningar, slåss och blödande Och dock, kvinnor kunna utveckla, o m de, i att nätter, sig ofta — brustna hennes exempel. hem hjärtan, äfven många många af sina mest personliga egenskaper skulle den mödans, kampens o c h lidandets historia, s o m borgensförbindelser, H o n har bland hvilka m i g veterligt dock lösa litteratur. Hennes poetiska sinne skapa dock äfven bland sitt eget att Skandinaviens må, ge dem sitt erkännande än kvinnorna.
För min del kan jag icke instämma uti det resultat, hvartill Utsk. i denna fråga kommit, men jag motsätter mig icke detsamma derföre att jag varit motionär i frågan, utan derföre att jag icke förmår fatta något skäl hvarföre detta eller något af de öfriga länen, som till för mån för en förbättrad sjukvård vill förhöja kurhus-afgiften, skulle derifrån förhindras. För dem som aldrig hafva erfarit hvad det vill säga att i händelse af sjukdom sakna tillgång till läkare och medikamenter, kan det måhända synas underligt att en så stor vigt fästes vid detta förhållande, men om man också icke sjelf erfarit denna brist, utan blott såsom embetsman varit i tillfälle att iakttaga huru det tvingande behofvet af en förbättrad sjukvård ständigt tillväxer, så kan man icke vara likgiltig för angelägenheten af att sjukvården så utvidgas, att det dermed afsedda ändamålet verkligen ernås. När man besinnar att en ar - Den 31 Maj e. m. 515 betares enda kapital ligger uti hans arbetskraft, och att när denna är tillintetgjord, fattigdom och brist måste inträda både för honom sjelf och hans närmaste, samt att delta elände tillväxer i samma mån som den tid han icke kan arbeta längre utsträckes, så måste man medgifva den stora vigten deraf, att denne fattige arbetare icke må sakna tillgångar att få sin helsa återställd och att få det så fort som möjligt. Det enda skäl som Utsk. för sitt afstvrkande af motionen har kunnat åberopa, är det att Utsk. skulle hafva inhemtat att: denna afgift inom de distrikt, der densamma till sitt tnaximi-ielopp utgått, i allmänhet lemnal öfverskott. Jag hemställer till de värda ledamöterna af Utsk. och till ledamöterna af detta Stånd, utaf hvilken betydelse det väl kan vara för ett län der afgiften befunnits otillräcklig, att den uti andra län möjligen lemnat öfverskott? Just för att förekomma denna olägenhet att afgiften inom vissa län är tillräcklig men inom andra deremot alldeles otillräcklig, har jag föreslagit att det måtte stå öppet för vederbörande deputerade inom länen, att uttaxera en skilling;» högre afgift än hitintills.
Jag anser det böra ske med år i83o, emedan tillgångarlie medgifva, och behofven fordra, det. Herr Skogman., Cart David: Då jag förmodar, att allmänna tänkesättet uttryckt sig i majoritetens beslut angående de nu beviljade löneregleringar, och desse hufvudsakligen instämt med Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner; samt de förmåner, som deraf tillfalla Tjenstemännen, äro förenade med de allmänna fördelar, som vinnas af stadga i myntväsendet, instämmer jag helt och hållit i Herr von Hartmansdorffs åsigt, att de nu bestämda löneförhöjningar böra beräknas från och med i83o. Herr Hjerta: För min del anser jag Grundlagen så klar och tydlig uti bestämmandet af tiden, då beslutade löneförängar skola sättas i verket, att jag icke tror något bestridande af Herr von Hartmansdorffs salts kan komma att uppstå. Då vi 33o Den i6 Octobcr f. m. höra hoppas, att hvad som heslutas nu i October, kan vid Jultiden komma att afgå till Kongl. Maj:t, år det klart, att de beslutade löneförhöjningarue skola taga sin början med nästkommande år. Skulle Ridderskapet och Adeln finna något uttryckligt stadgande härom af nöden, bar jag visserligen ingenting deremot, men för min del finnér jag det öfverflödigt. Friherre Cederström_, Jacob: Så länge Gr §. i RegeringsFormen qvarstår oförändrad, är det både öfverflödigt oell olämpligt, att bestämma tiden, då den nu fastställda Statsreglering skall taga sin början; ty nämnde §. lyder, som följer: ”Alla af”gifter, som Riksens Ständer under de i ”föregående §. nämnde Titlar beviljat, sko”la utgöras intill slutet af det år, under ”hvars lopp den nya Bevillningen af Riksens Ständer fastställd blifver.” Då nu Rikets Ständer i år komma att fastställa den nya Bevillningen, är det ock klart, att den gamla Statsregeringen blott varar till detta års slut, samt att den nya Statsregleringen tager sin början med nästkommande år. Herr Lefrén, Johan Pehr:
St., med den varma känsla för ”ett älskadt fosterlands väl och den beredvillighet till upoffrin”gar för hvarje stort mål, som städse utmärkt Svenska folket, skola ”vara färdiga att eftergifva den representations-rätt som af Stånden ”nu utöfvas”. Jag har i sinom tid uptagit och uptager i dag i mitt innersta hjerta dessa upmaningar, och hvem är ej färdig att för fäderneslandet upoffra långt mera än här begäres. En upoffring för detsamma bör vara hvarje medborgare kär, riddersman eller ej. Men hvad är fäderneslandets väl i denna fråga, derom äro tankarna stridiga. Vi se i nyss anförda ord i delta förslag uti hvilken tanke Konnngens rådgifvare hafva sig förenat i fråga om samhällets väl. Må den gälla hvad den gälla kan. Jag efterskänker dock ej min rätt att hysa, yttra och göra efter mina ringa krafter gällande en annan. Den blef uttalad inom Const.Utsk. under sistlidne riksdag och linnes bevarad i den gemensamma reservation som åtföljde samma Utsk:s tillstyrkan af det K. förslaget. Jag vidblifver samma tanke och hatredan här ofvan redogjort för densamma. Den är i korthet denna: Man gör illa uti att bortskänka de fördelar, ej stånden, men samhället nu eger, mot andra inbillade, åtminstone högst osäkra. Man kallar det en upoffring att lemna en representations-rätt. Upoff ringen, Den 17 December. 241 lingen, hvad Sveriges Adel angår, ligger snarare i den pligt raan här nu utöfvar. Känslan för fäderneslandet har fört oss till dessa riksdagar och det är den sora i dag fyller våra bänkar, under upoffring af det lugn, den tid och de kostnader som genom qvarstannande i våra hem hade kunnat för det enskildas och våra familjers vårdande besparas. Att antaga detta förslag vore åtminstone ingen enskild upoffring för Adeln, ty jag vet sannerligen ej mera någon enskild förmän den som stånd har att skydda, annat än den att få med förenade krafter, till sin egen ära, bevaka sin Konungs och sitt fosterlands väl. Med känslan af ett varmt nit och en verklig förmåga är en upoffring af en sådan rätt dock ganska stor.