Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af dessa kan man antaga, att en stor del under tidens lopp blifvit förstörd, omarbetad till annat bruk, eller åtminstone genom stämpelns utplånande kasserad såsom bränvinspanna, samt således icke föremål för den inlösning, hvarom här frågan är; hvaremot, hvad som sålunda gått undan, väl till en del torde vara ersatt utaf, nya pannor, om än dessas anlal icke kan antagas vara betydligt, på grund deraf, att afgiften för dylika pannor, som 4855 endast utgjorde 2 Spd. om året, redan 4S57 steg till 4 Spd., samt sedermera alltjemnt blifvit förhöjd ända till 4 6 Spd., så att det knappast kan antagas, att det förcfunnits någon synnerlig uppmuntran till anskaffande af nya pannor af det slaget. Hvad angår antalet af pannor på 60 till 400 potter, är detta icke af någon väsendtlig, betydelse, och tror departementet sig icke räkna för lågt, om det uppskattar antalet af alla samtliga pannor under 400 potter, som kunna antagas komma att blifva inlemnade till inlösning, till 5,000. Under förutsättning häraf, kan man hålla före, att till inlösningen behöfvas 20,000 Spd. Då man emellertid sannolikt kan antaga, att 2/5 derutaf, utom de med inlösningen föröfrigt förknippade utgifter, kunna betäckas genom realisation af den inlösta kopparn, skulle följaktligen utgifterna för denna inlösning komma att uppgå till 7,000 Spd. Då detta belopp emellertid icke kan uppgifvas med någon synnerlig grad af säkerhet, men det i alla fall icke är sannolikt, att det skall komma att uppgå till så stor summa, att den ej med lätthet skulle kunna bestridas utaf de för tillfälliga och oförutsedda utgifter uti budgeten uppförda medel, har departementet icke ansett sig böra uppföra detsamma under en egen utgiftspost uti budgeten.
Judidella och Kyrkliga indelningen af Riket: om medel för verkställande af vissa omregleringar af den 4 1 12 — b. 17 Dec. b. 17 Dec. b. 17 Dec. b. 17 Dec. Aflöning för Biks-Ståndens och Utskottens betjening, angående förskott å 4 1 8 — b. 17 Dec. b. 17 Dec. b. 17 Dec. b. 17 Dec. » Om slutliga bestämmandet af . 4 1 110 — b. 26 Maj b. 26 Maj b. 26 Maj b. 26 Maj Se vidare: Kanslibetjening. Afskrifning: af åtskilliga från Lå- nekontoret i Götheborg utgifna diskotlån, m. m 6 1 3 — b. 28 Dec. b. 28 Dec. b. 28 Dec. b. 28 Dec. » af 5 från Lånekontoret i Malmö utpilna diskontlån 0 1 4 b. 28 Dec. b. 28 Dec. b. 28 Dec. b. 28 Dec. » af 10 från d:o d:o d:o 6 1 30 — b. 20 Juli b. 20 Juli b. 20 Juli b. 20 Juli » af åtskilliga Undsättningslån, se Undsättningslån. Afvitlrings-landtmätare, om Icnförhöjning för 1857 åt de i Wester-Norrland, Westerbottens och Norrbottens län anställde, se Lönförhöjning. Afvitlrings-stadga, om ändring i den för Wester-Norrlands län gällande 7 2 45 — b. 20 Okt, b. 20 Okt. b. 20 Okt. g. 20 Okt. Agardh, om pension åt enkan efter Biskopen C. A 4 52 152 60 Se Nionde HufvudTiteln. Agrikult ur-kemiska För söks-anst alter, om anslag till 1 4 1 93 31 Se Sjette HufvudTiteln. Register öfv. Bih. t. R. St.
Förordn. d. 18 April 1849, genom hvilken, såsom ofvan är nämndt, de anförde stadganderne ur lagtexten utgingo, Kämnersoch LagmansR:ne uphörde, hvarefter HofRätt, som dittills i tvistemål varit tredje, kom att i dessa mål utgöra andra instans, blef icke i lagen uttryckt, att HofRätt äger att i omförmälde afseenden så förfara, som tillförene varit andra instansens domstolar medgifvet; och hafva, i anledn. deraf, bland IIofRmes ledamöter yppats skiljaktiga meningar derom, huruvida, när uti vid Häradseller RådstufvuRält anhäneiggjordt och hos HofRätt genom vad fullföljdt tvistemål, UnderR:n befinnes hafva uraktlåtit att meddela yttrande öfver något i saken framstäldt påstående, som bordt af UnderRm pröfvas, HofR:n, då den part, som vädjat, sitt af UnderRm icke pröfvade påstående hos HofR:n fullföljt, må äga att saken i sådan del omedelbarligen afdöma, eller om icke, äfven der saken i dylik, af UnderRm icke afdömd, del är i sådant skick, att den skulle kunna af HofRm afgöras, densamma dock bör till UnderRm återförvisas, för att af denna domstol först pröfvas. Om den förra meningen antages och tillämpas, medför sådant, såsom lätt inses, rättegångens förkortande; hvaremot, då den sednare åsigten följes, detta mången gång föranleder, att saken måste i hela dess vidd till UnderRm återförvisas, för att der ånyo i ett sammanhang pröfvas och afdömas.
Då jernvägens sträckning skulle bestämmas, så föreslog jag nemi., ali Köpings hamn skulle flyttas till Malmön, på det att man mätte slippa ali färdas upför Köp ingsån, men detta antog icke många i staden Köping, ehuru jag verkligen en gång har fått ett protokoll skrifvit på Rådstugan af Borgarne, af innehåll, att de skulle nöja sig med hvad jag föreslog, emedan de först och främst trodde alt jag kunde utreda frågan och för del andra alt jag önskade det som var förmånligast för staden. Inom staden fanns likväl en minoritet som upgrumlade vännet, och då underställdes den aukloriteterne, hvilka beslöto att jernvägen skulle gå genom Köpings stad. Följden blef naturligtvis den, alt på hvad vilkor som helst Köpings å måste uprensas, pä del all den måtte kunna begagnas till ångbåtsfart för förskaffande af de passagerare och varor sora kunna komma dit på jernvägen. Första gången jag passerade utför Köpings-ån toge de 3,000 alnarne 25 min. tid. Häraf synes att det är nödigt, att icke såsom Hr von Hartmansdorff trodde, R. o. Ad. kastar yxan i sjön, ulan Iverlom behåller henne i handen, för att kapa bogserings-tåget när man vill bogsera bort skutan ifrån den rätta strömfåran för alt sätta den på grund. Jag tror dessutom del är nödvändigt, att göra något för Köping, såvida icke dess handel skall gå under genom det sätt, hvarpå frågan blifvit handlagd af ankloritelerne. Såsom den nn slår, så har Köpings stad tiplagil frågan med ganska mycken värma, och ingått i gauska stor utgift, såsom Hr von Troil nämnt, men att Köpings stad ensam skull»; kunna bekosta upmuddringen, är för mycket begärt. På säll Frih. af Ugglas yttrade, så år rörelsen betydligt större, än hvad Frih. Cederström har upgifvet, och det torde väl komma sig deraf, ali Frih. Cederström icke har haft sig tillhuds de upgifter, som sedermera blifvit tillgängliga. Jag kan icke heller finna, att Fiih.
Till Utskott återlemna något från ett eller flere RiksStånd remitteradt mål, såsom till dess befattning ej hörande, åligge Utskottet, att sist inom åtta dagar afgifva sitt utlåtande, med deruti anförda skäl, till samtliga RiksStånden, hvilka derefter böra skyndsamt yttra sig, under hvilket Utskott de anse målet höra. §. 61. Constitutions-Utskottets betänkanden. 89 Då val till Konung eller Thronföljare skall förrättas, ege Riksens Ständer att i deras särskildta Plena, genom allmän om* röstning, välja til! en Nämnd . Ledamöter af Nämden må ej uteslutas från utöfningen af deras Riksdagsmannarätt i Stånden; men träde tillsamman dagen efter den då valet i Stånden förrättadt är, och skiljes ej åt förr än de fleste rösterne om En person sig förenat. Omröstningen ibland Nämnden skall ske per Capita och med slutna sedlar. Hvar och en af Nämnden uppgifva, ibland dem af Stånden före lagna, den han anser böx*a utköras, talla dervid rösterne, till mer än hälften af de röstandes antal, på En Man, vare han behörigen vald Äro åter rösterne så delade, att en sådan full Pluralitet icke eger rum, anställes, enligt det i 5-5 §. beskrifna voteringssätt, ny omröstning till antagande af den, som de flasta röstarna erhållit , och , om han ej antages af den, om hvilken näst efter honom de fleste af nämnden sig förenat. Inträffar den händelsen etc. Skola Riksens Ständer tillsätta För. Bihang till R S, Fröt. ydje Sami. 12. §. 62. go ConstitutiensTjtskottets betänkandein. myndare för en omyndig Konung, sammanträde de, sist dagen efter den , då Riksdagen å PiiksSalen öppnad blifvit, och utvälje, genom allmän omröstning, i deras särskildta Plena, till en Nämnd. Sexton Personer för hvarje Ständ, hvilke röste per Capita och icke Ståndsvis, om de, af Plena till antalet bestämda Förmyndare, sorn skola vara antingen En , Tre eller Fem.
Företogs till pröfning StatsUtskottels ej mindre den 16 sistlidne April under N:o i33 afgifne, ochvden 7 derpåföljde Maji e. in. på hordet lagde, Betänkande, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Fjerde HufvudTitel, än ock under N:o 24° meddeldte, och den 14 sistlidne September f. m. på bordet lagde Utlåtande, öfver de Vid berörde Betänkande, samt de dervid under N:ris 134 > J35 och 136 bilagde Utlåtanden , gjorde anmärkningar. i:sta Punkten, ingående de förut å Academiceoch ScholceStaten under titel: Anordning utom Statj utgifne medel. Hvad Utskottet uti denna punkt hemställt, blef, uppå gjord proposition, afRidderskapet och Adeln bifallit. i:dra Punkten. Angående anslag för Religionsoch Barna-undervisningen i de Den 8 October e. m. 345 nya Capell-För samlingarne i Wermlands Finnmarker. Denna Punkt blef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen. 3:dje Punkten. Angående anslaget för Mechaniska Skolan. Friherre AnckarswcirdCarl Henrik: Jag har icke varit så lycklig att kunna fatta, om tvänne skolor skola uppkomma i följd af detta förslag. Såsom ordställningen visar sig i första Betänkandet, skulle Mechaniska Skolan blifva öfverflyttad till Technologiska Institutet, men det oaktadt qvarstår ändå anslaget för Mechaniska Skolan. Friherre Cederström, Jacob: Ifrågavarande Skola är icke öfverflyttad till, utan förenad med, Technologiska Institutet, hvilket äfven tydligen står uttryckt i Betänkandet. Genom denna förening har vunnits en besparing, som gör att nu icke mera än 3oo R:drs anslag hehöfves. Friherre Anckarswärd:
Skrifvelse, N:o 80. 37 fråga om nybyggen, hvilkas anläggande icke blifvit af vederbörande myndighet medgifvet, eller sådana idre nybyggen, för hvilka föreskrifna odlingsoch byggnadsskyldigheter icke ii; n behörig tid blifvy, i ‘ idej het med gällande författningar, verkställda, och öfver hvilke Kronans dispositionsrätt i följd deraf måste anses vara återställd, bestämmelser meddelades, hvarigenomaf dylika nybyggen, äfven sedan desamma, etter fullgjorda odlingsoch byggnadsskyldigheter, i öfrigt iklädt sig natur af skatte i e mman, underkastades den inskränkning i rättigheten till skogens begagnande, som, med iiänsigt till det allmännäs intresse kunde anses erforderlig; men då genom berörda bestämmelser, hvarm. d Eders Kongl. Majit icke åsyftat att på något sätt förhindra sådana nybygge..anläggningar, som hade till verkligt ändamål icke skogens afverkande, utan landets varaktiga uppodling, skulle föranledas uppkomsten af ett nytt slags skattehemman med särskilda . förpligtelser och skyldigheter, — har Eders Kongl. Majit, som ansett sig icke böra'utan Rikets Ständers hörande i detta ämne förordna, på anförda skäl i nåder föreslagit: att de nybyggen, hvilka hädanefter i Norrland och Stora Kopparbergs län anläggas, äfvensom sådana äldre nybyggen, för* hvilka föreskrifna odlingsoch byggnadsskyldigheter icke inom behörig tid blifvit i enlighet med gällande författningar verkställda, ej måtte erhålla vidsträcktare rätt öfver den skog, som, efter fullgjorda odlingsoch byggnadsskyldigheter, under skattemannarätt dem tillfälle, än l:o att uppodling af_skogsmark till åker och äng finge, efter anmälan och syn, medgifva» ,-j af Eders Kongl. Maj :ts Befallningshafvande med föreläggande af vite för underlåtenhet att inom viss lämplig tid ödängen fullborda; 2:o att hemmanets nödiga husbehof af virke och bränsle måtte utan utsyning å skogen få tagas; och 3:o att allt det virke, som å hemmanets sirog kunde i öfverensstämmelse med gällande utsyningsförfattningar af skogs-statens tjenstemän och betjente utsynas och stämplas, måtte få af nybyggaren eller skattemannen fritt användas och försäljas, mot skyldighet allenast att till betäckande af kostnaderna för utsyningen erlägga den afgift, som af Eders Kongl. Majit i nåder bestämdes; samt att, om nybyggaren eller skattehemmansegaren öfverskrede den honom sålunda tillkommande rättighet till skogen, han skulle straffas såsom för åverkan; Och har Eders Kongl. Majit derjemte tillkännagifvit, att Eders Kongl.
Län hittills följde grunder för Skatte-lösen af KronoHemman; i i anledning af väckt motion om ändring i före-; skrifterne för Hammarskattens utgörande; rörande Lieutenanten Bergmarks underdåniga ansökning om prolongation å arrendet af Klabböhle Laxfiske; angående utgörande af de så kallade Dejnepenningarne; i anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Skrifvelse, rörande föreslagen försäljning till Skatte af Kungsgårdar och OlfiH cersBoställen; angående sökt befrielse från Ti-i ondes utgörande på 10 års tid för Aluntillverkningen vid Loverts Bruk; rörande Häradsskrifvaren Rydings underdåniga, ansökning om utbekommande af innehållen Mantalsskrifnings-provision; örn lösen till Skatte af Jerkö Holme i Blekinge Län; angående sammanjemkande af Riksens Ständers beslut i afseende på kostna-i dernes bestridande för H. K. H. Kronprinsens förmälning och utrikes resa; om Chefens för Tredje CavalleriBrigaden sökte utbekommande Ridd. 0. Ad, Pr, VII, B. 2;dra Afd. a5, Den J4 Augusti e, m, af Adjutants-arfvode; rörande den Bokhållarna i Fellingsbro Härad af ålder anslagne undsättnirigs-spanneinål; angående sokt fri dispositionsrätt af den lägenhet, hvarå Rörstrands PorcellainesBruk är anlagt; om reglering af remisslaget för Räntmästarne; öfver de åtgärder Riksens Ständei’s Revisorer åren 1820 och 1822 vid granskningen af Allmänna Magazinslnrättningens förvaltning och räkenskaper, vidtagit; i afseende på åtskillige anmärkningspunkter rörande nämnde förvaltning, med undantag af 4:de punkten, angående beviljadt Spannemåls-utbyte för Selets Brak i Norrbottens
S. D, Föredrogos åter och biföllos följande förleden Pleni.-dag på hordet lagde Utlåtanden nemi. 1. Stats-Utskottets: öfver Riksdagsmannen från Öland Jon Jaronssons väckte motion angående utvexling i Uandsorterne af nya smärre Bankooell Riksgälds-Sedlar. 2. Samma Utskotts: angående Stafs-Regleringen i allmänhet samt de Förslag till Biks-Stat för 1819 och följande åren intill nästa Riksdag; och 3. U?gsaint Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens ; rörande väckt motion om öfvefseende och granskning, af hvad Allmänna Bagen och Skogs-ordningen innehålla i afseende på Skogshushållning och åverkan. S. D. Upplästes Cörutitutions-Utskottets under den to i denna månad afgifne, nu ankom - Prot. TJtdr. d. 15 Jitnii 1-818. 647 ne Memorial, innefattande Utlåtande öfver de hos Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 18 nasti. Maji aflåtne. Förslag till förbätringar i National - Representationen ; samt Stskillige i anledning af berörde anmärkningar föreslagne förändrade redactioner och tillägg , och fann Bonde-Ståndet för godt dessa förändringar antaga till den behandling vid nästa Riksdag 56 §, Regerings-farmen föreskrifver. Den 1<5 Junii I8i8- Från Högloft. Ridderskapet och Adeln.
Maj:t göra underdånig framställning om lämpligheten deraf, ali Rustoch Rotehållare vid Bdtsmanshäller, hvilkas karlar under krig afgå, till krigsfonden och intill krigets slut, erlägga uti beklädnadsafgift jöt hvarje dag vacancen fortftir, efter de första 12 månaderne, sedan karlen från Roten utgått, ^%^.del af alla beklädnads-persed/arnes sammanräknade värde. I denna Reservation instämde Herr Grefve Posse, Arvid, och Herr DomProsten Lidman, Herr Contre - Amiralen von Schantz: I hvid Båtsmans - vacanceafgiften angar, får jag mig emot det genom votering vunna beslut reservera. Kongl. Kungörelsen om Allmänna Beväringsmanskapet, af •''den 27 October l&ia, medgifvet i 20 §. frihet från Recruteringssky.ldighet för de under krig vacante blefne Båtsmansnummer till 3 månader efter krigets slut, men nämner icke ett ord, som skulle kunna tjena till Bil.t.Stats s Allm. Besv.o.Oec.-Utsk.Utl.N:o 35. g ledning för den förmodan, att Rust» och Rotehållare inom Båtsmanshållet under krig böra vara befriade från vacance-afgifts erläggande, än mindre att denna befrielse varit ett vilkor för Beväringsskyldighetens åtagande. Det vore i min (anka obilligt, om icke, på sätt Författningarne olika föreskrifva för Indelningen i Blekinge och öfriga Båtsmanshållet, vacanceafgift erlades i krigstid likasom under fred; de Rotar, som hade sina Båtsmän completta, skulle annars vara svårt betungade emot de vacanta Rotar, och, om kriget länge fortfor, blef en stor brist inom Båtsmans.Compagnierne, hvarigenom ett större antal af Beväringen skulle utgå, och hvars beklädnad, utan ersättning af de vacanta Rotarne, ökade krigsomkostnaderne, till större börda för de hemman, som egde karl, än med rättvisa vore förenligt.
Ad. skulle vid detta och det nästföljande memor. vilja förklara för dess gemensamma tanke, att de böra sammanföras i ett memor., är det visserligen ett ytterligare åliggande för Utsk. att göra det, om nemligen en sådan mening skulle vara uttalad äfven inom de öfriga Stånden. Utsk. har likväl haft skäl att icke göra det, men har likväl aritydt sammanhanget emellan dessa båda memor., då Utsk. börjat memor. N:o 32 sålunda: ”Såsom följd af det inlemnade förslaget uti memor. N:o 3i —I öfrigt skulle det hjertligen fägna mig, 0111 Gr. Frölichs aningar sannades, att de beslut, vi fattat vid denna riksdag i afseende på myntregleringen, skulle för framtiden utestänga behofvet af urtima riksdagar. Om vi med något mera eftertanka behandlat myntfrågan, tror jag visserligen, att följden skulle blifvit den, som Gr. Frölich förespår; men på den isolerade punkt, man ställt realisationen, befarar jag, att man, långt ifrån att allägsna urtima riksdagar, tvärtom påkallat dem. Hr von Troil: Om Frih. Boye finner för godt, då han yttrar sig i denna discussion, att helt enkelt halla sig vid liden, då lagtima riksdagar böra inträffa, har jag ingenting deremot, utan att jag likväl af Hr Frilirs prisvärda exempel kan afhålla mig från att gå en annan bana oell undersöka, huruvida förslaget i ett fall kan vara skadligt och i ett annat nyttigt och antagligt; och har j^g genom en slik undersökning kommit till den öfvertygelse!], att riksdagarnas inträffande hvart 3:dje år, med bibehållande af den närvar, invecklade mechanismen uti ärendernas behandling, endast skulle leda lill ökade kostnader, utan något mera tillfredsställande resultat, än man hittills erfarit. Under sådana förhållanden tror jag, att Nationen skulle vara föga belåten med att hvarje qvinqvennium få betala i riksdagskostnader -§:delar mera än nu. Deremot tror jag, att förslaget om riksdagarnas tätare återkomst kan vara nyttigt och ändamålsenligt, om en förändring uti riksdagsärendernas behandlingssätt tillvägabringas, om t. exkamrarnas antal reduceras till 2:ne.
689 andra parten böra höras, förr än Hofrätten sitt utslag meddelar, bör denna part föreläggas att sig, inom viss tid, förklara, så vida han vill varda hörd, med skyldighet för klaganden att, vid talans förlust, inom den tid Hofrätten bestämmer, ingifva bevis att besvären blifvit vederparten tillställda. Enär nemligen uti andra lill Hofrätt genom besvär fullföljda mål, deri förklaring infordras, paföljderne, än för kommunikationsbevisets, än för förklaringens ocb än för båda dessa handlingars fördröjda ingifvande äro olika och i de flesta fall bestående i vitén, verkar sådant i betydlig grad till långsamhet, derest endera parten vill uppehålla målet, samt till ökade göromål i Hofrätterne medelst parters pliktfällande och nya föreskrifters meddelande. Någon grundad anledning till nu anmärkta olikheter synes emedlertid icke finnas. Part, som icke begagnar honom lemnad förklaringsrätt, tillkännager dermed att lian ej önskar varda hörd; och om en klagande ej har annat att frukta för underlåtenhet att inom bestämd tid lemna sin vederpart del af till kommunikation inkomna besvär, än alt blifva fälld lill ett vite, skulle mångens rätt, utan särdeles olägenhet för den tredskande, kunna uppehållas. Derjemte och då de omständligare föreskrifter om klagandens åliggande, i händelse hans besvär af Hofrätten utställas till kommunikation, hvilka med anledning af stadgandet i 1807 års Kongl, förklaring af Underrätt uti besvärsbänvisningen vanligen meddelas, ofta medfört flere olägenheter, helst desse åligganden i många fal! af Hofrätten mäste lämpas efter serskilde förhållanden och omständigheter, anse Rikets Ständer tjenligt och för bevarande af klagandens rätt alldeles tillräckligt, om i besvärshänvisningen en erinran lemnäs den klagande, att ställa sig till efterrättelse hvad Hofrätten föreskrifver i händelse hans besvär kommuniceras. Slutligen hafva Rikets Ständer funnit en föreskrift derom, att besvär, som i Hofrätt fullföljas, böra tvefaldt ingifvas, vara af behofvet påkallad. Saknaden af en dylik föreskrift har, efter hvad erfarenheten visat, vid flera tillfallen orsakat förvecklingar.
Den nytta, de lisAals Brännerierna i Osconomiskc afseende gjort, har man k a uste hwarkcn uog insekt eller erkänc. Da Högstsalig iKonungen i deras ställe införde de uuwaraude arroliäeu, skedde det för at afhstipa del enskillda lidande, hwaröswcr Jordbrukaren, icke utan skäl, klagade. Under bada desta opoguer har afgifteu icke kunnat umbäras, och sä lärer det aftven förhålla. sig för framtiden» Öm man betraktar wart Srars-Werk, torde dest förlägenhet finnas mindre härröra af utgifterna au af inkomsternas belopp. Någon betydande mmdskning i de förra ar ej at förmoda och bör knapr önskas. I intet Laud lärer Pennlnge-Löntagaren hafwa sämre wilker. Konungen har likwai giswit ost hopp om den sä kaljgde xrrionLilö Statens förmjndf^nlUg, men dä detta inträffar, sta flepa behof färdiga at cmonagq nu sak - wade kilgangar. Hivad til Flottorna, til Fästningarna, til Fölswarsiverket i allmänhet är an fl.iget, är sa knapt, at hrvar wälsinnad Medborgare, vin möjeligt wore, borde önska ar se dek manudubbms» Flera nyttiga anstallter kunna göras til Lande s upkomst, svin nu antingen mast i ställas eiler ofullkomiigen werkstallas. Swenska Folket rvidkännes uran civiswel en ganska dryg brskattnlng, men de > hurde förnämligast fran äldre osti nnare Niks-Skuld, sant kostnaderna ;vid et rreärigt krig. Dec, som egenie, ligen til State» san»manskjutes, torde, i lämnförelse med andra Lander, icke sinn s drygt. Annu mindre skall det sa synas, om w» qä ti? uprtnnelstn af ivar beskattning.
Kan det stå tillhopa rned den för sakernas behandling stadgade Ordning, att en fråga som angår samtliga RiksStånden, utarbetas af ett Stånds enskilta Utskott? Af sådan egenskap år den af Herr Lefrén och mig väckte motion, och jag anhåller derföre, att den må varda remitterad till något Riksens Ständers Utskott, och ej till Riddarhus-Utskottet. Friherre Anckarsvärd'. Jag kan icke, af hvad Friherre Cederström anfört, finna mig öfvertygad om något begånget misstag i mina förra yttranden. Herr Friherren kunde hafva rätt, om Ridderskapets oell Adelns öfverlåggningar skedde i Plena Plenorum; men så långe vi rådpläga uti ett eget hus, anser jag frågan om offentlighet vid våra öfverlåggningar, icke lämpligen kunna behandlas af något annat ån vårt eget Utskott. Herr von Hartmansdorff: Emedan jag trod* de öfverläggningen vara slutad, hegärde jag ordet för att anmäls inin reservation mot beslutet, om remiss till Lag-och Oeconomie-Utskotten af Kongl Maj:ts ifrågavarande Nådiga skrifvelse, hvilken jag anser endast hafva bordt läggas till haudlingarne, af de skål, som redan J)en 23 Maji f m. 5^7 blifvit anförde af Grefvarne Mörner och von Schwerin samt äfven af mig sjelf. Grefve von Schwerin: För min del an ser jag remiss på frågan om offentlighet alldeles onödig. Når de Lag-stadganden finnas, sorn anses nödvåndige för offentlighetens införande, må sedan hvarje Stånd för sig få besluta, hvad dess local tillåter och Ståndet för godt finnér. Men ej må frenne Stånd tillvälla sig rättighet, att ålägga det fjerde, hvad som icke instämmer med dess önskan. Af detta 'skål finner jag onö_ digt, att Ridderskapet och Adeln inlåter sig i någon pröfning om offentlighetens antagande , då den hos Ridderskapet och Adeln icke förr ån vid nästa Riksdag kän komma i fråga.