Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfrigt kommer trädgårdsmästaren att ställa sig gällande tjenstehjonsstadgan till efterrättelse; varande det honom i sammanhang d rmed tillåtet att, i händelse af flyttning ur tjensten, förvara de honom tillhörige trädgårdsprodukter i de tjensten åtföljande källrar ifrån flyttningstiden om hösten tills derpåföljande 14:de Mars. Strömsholms Kongl lustslott den 23:dje Juni 1845. G. LILJENSTOLPE, Ståthållare vid Strömsholms Kongl, lustslott. Med ofvanskrifne kontrakt och deri föreskrifne punkter förklarar jag mig nöjd, förbinder mig desamma till alla delar uppfylla och i vittnens närvaro egenhändigt underskrifva mitt namn. Engsö den 30:de Juni 1845. <S. P. Andersson. (Sigill.) Egenhändiga underskriften intyga: Axel Piper. Gustaf Axel Hiller. Orgelnist. Vidimeras: O. O. G. Blomdahl. — 342 — Kongl Serafimerordensgillets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid allmänna hospitals - och barnhusfondens räkenskaper för år 1861. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Medelst nådig remiss af den 23 November sistlidne år har Eders Kongl.
St:r vid denna riksdag blifvit beviljade, sammanlagde med de besparingar från föreg:de riksdagar kunna finnas, med de millioner, som uti denna Propos. begäras, och med det mindre kreditiv, som för försvarets ordnande är gifvet, huruvida, säger jag, alla dessa medel sammanräknade äro tillräckliga för landtförsvaret att nödtorftigt åtminstone ombesörja våra sjöfästningars säkerhet, att tillse de af vår armés behof — vår armés och dess reservs—hvilka icke inom kortare tid kunna fyllas, och sålunda någorlunda nöjaktigt betrygga denna armés duglighet och säkerhet; en armé, så utmärkt för den så väl fysiska som moraliska kraft den besitter, men hvilken just derföre äfven eger grundade anspråk att fordra att icke, till följd af bristande verktyg att föra striden, dess mod, dess uppoffringar och dess försakelser icke gagnlöst förspillas, eller dess framgångar allt för dyrt köpas; — för sjöförsvaret, att till våren vår flotta må så kunna vara rustad, att — om möjligen ett krig med Tyskland skulle utbryta — icke den vanära må dragas öfver vårt land, att Preussens förut så ringaktade flotta skulle med sina 2:ne pansar-korvetter spela herre uti Östersjön, hota våra sjöetablissementer och förstöra vår handel. Jag vill vara öfvertygad att intet af allt detta blifvit förbisedt, och skall derföre inskränka mig till att anhålla att Stats-ötsk:t under pröfningen af den Nåd. Proposm må söka inhemta upplysningar, egnade att afvärja hvarje tvifvel, hvarje oro; så ock att, derest Utsk:t skulle anse någon ökad säkerhet önsklig, Utsk:t då ville meddela R. St:r detta och föreslå de medel, som i ock för sådant ändamål erfordras. Hvarje besparig härvidlag vore en bedröflig misshushållning, enär den vore — eller åtminstone kunde blifva — en misshushållning med hvad landet eger dyrbarast — dess heder och dess blod. En förklaring — och denna en efter min uppfattning temligen nöjaktig — till det mindre belopp, K. M. nu ansett sig böra äska, kan dock uti den K. Proposm återfinnas.
Har man byggt sitt Systeme på en Verkligen fast grund, då man först erkänner nödvändigheten att Rörelse-Capitalet icke bör förminskas, emedan följderna deraf i flera fall skulla blifva vådliga för alla Näringar; men likväl enligt Finance-Planen indrager flerä miRfoner, på sätt Herr Friherre Cederström i sitt särskilta Betänkande närmare utreder? Gifves väl nå* gon tjenligare utväg till Rikets upphjelpande ätl ökade Exporter? Och hvarföre icke consequent följa detta Systeme? Marine icke ailä konstlade Finance-Operatiooer äga i sin natur att förr eller sednare misslyckas? Hvem känner icke, att den hastiga förändringen af Fenninge-Verket år 1767 förkrossade Näringame, jagade Arbetarne utur Landet, tillfogade Riket etl skada i dess Rörelse, som icke på lång tid kunde botas, och störtade många enskiltä förut behållnA Possessionater i elände och Död? Man ångrade sig då det Var för sent* Huru här man fortfarit ätt för denna bygg* näd bereda fast grund , då det väl medgifveS *’att Lån-operationerne, så länge de mäste äga rum, böra göras genast verksamma till dert högsta effect på Productionenmen man derjemte föreslår, att genom Manufactur Discontetj Jemna Låne-biträden hufvudsakligast åt en ganska inskränkt dass Medborgare, då deremot hela den genom Credit-systemet skuldsatta mas* san af Nationen, vara Possessionater och jordbrukare lemnäs at sitt öde, tvingas att inbetala redan upptagna Lån 1 Province-Discontetne af Den 15 Ayni. flere millioner R:dr, utan att erhålla motsvarande Låne-tillgångar. Har man genom dessa åtgärder verkligen med rättvisa, klokhet och ömhet sörjt för Egendoms-säkerheten, för Stats-Verkets sjelfbestånd, och för de mera behöfvande och mäst tallrika Samhälls-classernes välfärd? Månne det icke äro de som i Sverige blifvit försatte i den svåraste belägenhet, och således äfven de, som påkalla den snaraste hjelpen.
fulltonigt, att man väl märkte, hur den skrattande sökt kväfva det, ehuru förgäfves. Allas ögon riktades på en ung man, hvilken med högröda kinder och tårade ögon ännu kämpade mot paroxysmen. &gt;Se på C o l l é n l. hvad går åt dig? är du rent befängd? » haglade utrop och frågor omkring honom. » Jag ber så mycket om ursäkt, » sade han slutligen, » men det kom för mig en sådan lustig tanke, och her rarne veta nog, hur oemotståndlig lusten att skratta blir, då man fösöker att hålla sig allvarsam. » » Nå, » frågade någon, » hvad var det som var så roligt? » » Ah, » genmälte Collén en smula förlägen, » det var just ingenting. » » Seså, » utropade värden, » intet hemlighetsmakeri. i kväll måste alla tankar och känslor framläggas såsom i en öppen bok. Är det ej så? » » Jo, jo, » instämde de öfrjge. Idun Prenumerationspris pr a r: Idun ensam kr. pl. • 5: Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr. A l l m. telef. Redaktionssekr. : Matilda Ii2 », an söker icke sitt. » Så lyder en af aposteln P a u l u s ' definitioner på kärleken, men i vårt motto öfver en afslutad lifsgärning borde det h e t a: hon sökte icke sitt, och i dessa fd ord skulle vi finna nyckeln till en af de lefnadsgåtor, som synas oss så olösliga, gåtan, h u r u af det lilla varder det stora, huru det minsta kan räcka till snart sagdt i det oändliga. F ö r fjorton dagar sedan gick genom värt samhälle det oroande r y k t e t: Matilda Hall är sjuk, det är mycket betänkligt, hon h a r lunginflammation. Dagar gingo, man sväfvade mellan hopp och fruktan, men hoppet segrade, ja, öfvergick till visshet.
Jag har aldrig varit älskare af denna styrelse i form, men sedan den är införd, sedan man ingått på den väg, som blifvit utstakad genom Konungs och Ständers beslut vid början af denna riksdag, så måste väl ändamålet vara att förskaffa enhet i göromålens behandling och tillika bibehålla de ansvarighetsformer, som af grundlagen äro bestämda. Betänker man denna fordran af enhet, så måste det väl också vara gifvet alt man bör söka att få målen behandlade så mycket möjligt är efter en och samma åsigt, till dess alt hos den höge styrande det beslut fattas att skilja sig från den person, sorn haft departementet sig uppdraget och att dertill välja en person af annan art. Tänker man på ansvarighels-formerna, så måste man ihågkomma 107 §:ns innehåll, och då kan man icke utan högsta nödfall införa ett stadgande om alt en person, mot hvilken denna § icke skulle kunna användas, skall framställas i egenskap af Statsråd och föredragande. Sådan är likväl alltid händelsen med personer, som fungera såsom för tillfället föredragande. 106 §:n kan mot dem lika väl sorn mot andra användas, och det beror på Riksrätten oro lättheten dervid är större eller mindre, men 107 §:ns användande är factiskt omöjligt, emedan Ständerne då skulle ingå med begäran om den föredragandes skiljande från en befattning, som han icke längre bekläder. Det är således icke utan nödfall, icke utan sorgfälligaste uppmärksamhet, sorn man bör tillåta exstra-Statsråd. Vill man läsa sansade och kloka afhandlingar om dessa extra-Stalsråd, så ligga uti Const.TJtsk:s protocoll yttranden derom af Axel Gabriel Silfverstolpe, L. A. Mannerheim m. fl. ifrån 1809 års riksdag, hvilka äro af högsta märkvärdighet. Det är på denna grund, som jag ej kan annat än hemställa om bifall till Utsk:s förslag att endast omtala laga förfall och att framställa departementets exped.chef såsom närmaste man att inträda såsom föredragande. Frih. Ridderstolpe, Fredr.:
BrrgadStaden formeras af en BrjgadAdjmanr med RegemcntsQwartermästare-lön wid Westerbottens Regemente. En BrigadLakare, med RegementsLäkare indelningen. En MZnsterftrifware, med ion inom Brigad. Andra Brigaden formeras of z Bataljoner Westerbottens Regemente oä) z Bataljoner af Jemtlands Regemente. Bataljons Lbefer as Westerbottens Regemente: r:a Bataljon kommenderas af ÖfwerstrWtn. wid WesterbvrttirS Regemente. 2:6 Den lo Januarii. 6zy 2-.-» Bataljon kommenderas af r:a Majoren wid dito. z:e Bataljon kommenderas af 2:a Majoren wid dito. Af Jemtlands Regemente:, 4-e Bataljon kommenderas af -OfwersteLöjtn. wid Jemtlands Regemente. 5>e Bataljon kommenderas af na Majoren wid dito. 6:e Bataljon kommenderas af 2:a Majoren wid dito westra Divisionen kommenderas af en DivisionsGenera! med Öfwerste-Jndelnmgen wld Westgöta Dragoner. DivrstonsScaben formeras af en kommenderande DivisronsAdjurank, med SecondLhefö MvLlnlnZen wld LlstRegementctö Husarer. Twenne Ofwer7fdj,ttanker med RegementsO.wanermästare»!öner wid Westgöta Dragoner och LifRegementels Hufarer. En Tygmästare, kommenderas ifrån Göta AttilleriRegemente med Kapitens lön derstädes. En Intendent, med Jnkendents-röncn wld Westra Patzevolansen. En 640 Den ro Januarik. En DivistonsLäkare^ med bästa RegementsLäkare-indelningen inom Divisionen. Twenne Mönsterskrifrvare, med löner tagne inom Brigaderna. Ravalleriec utgöres af Lifregementets HufarLorps.
Utskottet har inhemtat, dels att — sedan genom Kongl. Majits nådiga reglemente den 20 December 1825, § 20, blifvit föreskrifvet, det kontrakt om till Kronan åtagna leveranser bör af vederbörande myndighet upprättas i 2:ne exemplar, hvaraf det ena till leverantören öfverlemnas, såvida leveransen ej är af mindre betydenhet eller sådan, att den genast kan verkställas, då endast protokollsutdrag meddelas, om sådant äskas — lösen för ifrågavarande kontrakt genom Kongl. FörBih. till R. St. Brot. 1862 & 1863. 8 Sami. 9 Häfl. 1 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulsliotlels Betänkande M 34. ordningen den 30 November 1833 blifvit bestämd till 1 R:dr 30 öre, då detsamma utfärdas af til! förordningens första afdelning hänför lig myndighet, men till 4 R:dr, då expedition deraf sker från embetsverk, som upptagas under andra afdelningen, samt för protokollsutdrag i förra fallet till 73 öre, och i det sednare till 1 R:dr 30 öre; dels ock, att genom Kongl. Maj:Is nådiga cirkulär den 9 November 1860 stadgats, det löntagare endast, sä vid t de tillhöra rikets Kollegier samt komma i åtnjutande af löner på ordinarie stat till högre belopp, än hvartill de på grund af innehafvande fullmagter dittills varit berättigade, icke derefter skola åtnjuta några sportler af lösen för verkens utgående expeditioner (diariibevis och afskrifter deri dock icke inbegripna), utan att dessa sportler årligen skola till Kronan redovisas och till Statskontoret öfverlemnas emot provision af sex procent utaf de influtna beloppen.
Utskottets förevarande betänkande får jag reservera mig såtillvida, som jag anser Utskottet icke hafva fullständigt upptagit de af mig anförda skäl för upphörande a{ presterlig tjenstårsberäkning vid Skollärarebefattningarne i Amål, Carlskoga och Nysund. Hessa skäl, af mig i motionen utsatta, voroi att då till följe af Kongl. Stadgan för Folk*- Allm. Bestars• och Ekon.-Utsk. Utlåtande N:o 10, 17 Folkundervisningen i Riket af den 18 Juni 1842, seminarier för bildande af skicklige Folkskolelärare äro inrättade, hvarifrån sådane lärare kunna erhållas, hvilket ej förr var hände!- sen, och då Staten anslagit betydliga medel för Folkskolelärares a Hörling, någon förmån af enkel presterlig tjenstårsberäkning för desse hvarken vore behöflig eller billig, särdeles sedan den förhöjda årsberäkningen för så många högre befattningar blifvit afskafiad, men dessa ändock skulle qvarstå, lika lottade med de öfrige, ehuru icke derjemte innehafvande någon ordinarie presterlig befattning; hvartill komme att dvlike blott såsom Folkskolelärare anställde Prestman svårligen för Kyrkans tjenst kunde umbäras, men såsom ordinarie tjenstemän icke finge af Domkapitlet vid inträffande piestbrist nissiveras. Ank. till Exp.-Utsk, d. 1T Jari. 1851 kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om förändradt befordringssätt till regala pastorater.
Banks under sednaste 3:ne år upplagda räntemedel eller Riksbankens öfriga disponibla tillgångar må anvisas en summa af Fern millioner R:dr att användas till uppköp af Allmänna Hypotheksbankens obligationer, löpande med eller 5 procent ränta med vilkor a 11 detta låneför skott genom Hjpotheksföreningarne utlemnas till jordegare i beviljade amorteringslån å mindre belopp eller sådana, som ej öfverstiga 3,000 R:dr; af Riksdagsful/mägligen J. Rundbäck från Göteborgs och Bohus län, som i olvanberörda motion, N:o 49, hemställt, att hela bankovinsten måtte tili för stärkning af allmänna diskontfonden användas; samt Banko-Utskottets MemoriaI N:o 10. 23 af Riksdag sfullmägtigen Anders Gudmundsson från Hallands län, hvilken i motion, N:o 10, tillstyrkt, att Riksbankens nu disponibla vinst användes till inlösen af hypotheksbanks-obligationer, som gå med fem procent ränta; Kommande Utskottet dock, såsom redan är antydt, att framdeles vid frågan om användandet af reservfondens disponibla medel, taga dessa motioner i ytterligare öfvervägande i samband med förslag, som, till Utskottets behandling hänvisade, hufvudsakligen afse beredaudet af medel till jordbruksnäringens understödjande. Stockholm den 29 Januari 1866. Reservationer: Vid 2:dra punkten: af Herr J. Lindström: »Mot Utskottets beslut att föreslå bibehållandet af nuvarande Banko-reglementets § 44, i hvad densamma rörer beloppet af det åt manufakturdiskonten k viljade kreditiv, får jag härmed reservera mig. Med den stora utveckling, som bankrörelsen i vårt land tagit och de lättade tillfällen till kapitalförsträckning, som derigenom blifvit åt alla näringar beredda, torde tiden få anses vara inne att bryta med de fördomar och gaminaldagsåsigter, som sedan årtionden tillbaka gjort sig i Banko reglementet gällande, i fråga om användandet af Riksbankens tillgångar, hvilka blifvit på det mest minutiösa sätt fördelade på vissa yrken, utan afseende derpå om jemväl andra, ej tillgodosedda, kunnat hafva skäliga anspråk på understöd från Banken.
Ridérskapet och Adela ansett den dertill erforderliga utgift skulle af den till Rtksdagskostnadernes bestridande föreslagna Summan utgå, blef nu uppläst, och fann Bonde Ståndet för godt att i detta Beslut till alia delar instämma. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. I anseende till gjorda anmärkningar vid Eng-Utskottets betänkande af den 11 i denna månad angående, förhöjning af Nämndemännens dagtractarnenten vid privata förrättningar, blef samma Betänkande till Utskottet återrernitteradt. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D 4*6 Den 27 April. S. D. V id förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets elen 18 April afgifna, och den 24 i samma månad på bovdet lagda Memorial, innefattande utlåtande öfver Riksdags-fullmägtiges från Hallands Län , Per Anderssons, Bengt Perssons och Lars Nilssons Motion om nödvändigheten för nämnde Läns allmoge att få skära torf af tufvor och ljunghe» vuxen mark; blef detta utlåtande af Bonde-Ståndet godkändt. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. iJå nu ytterligare föredrogs Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 24 dennes på bordet lagda, Betänkande, af den I8:de i samma månad» öfver Riksdagsmannen Eric Svenssons från Bohus Län yrkande, att förmedlade hemman matte vid deltagande uti Kyrko-, Prestgårdsoch Tingshus-byggnader, få föimedlingen tillgodonjuta; fann Bonde-Ståndet skäligt jdetsam ma bifalla. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Den 37 April, S.
St. Prot. 1834, 4 Sami. 1 Åfd. 1 il.te Häftet. 2 Stats-Utskottets Utlåtande JV.o 38. komma i tillfälle, att få den ifrågavarande gravationen i egendomen behörigen dödad. Och hafva Fullmäglige, jemte anmälan af Hof-Marskalken, Friherre Ridderslolpes förenämnde anhållan, tillika yttrat, alt som ifrågavarande obligationer, daterade den i Januarii 179g, äro utgifne ifrån Riksgälds-Contoret, och, ifråga om praescriptionstid, Svenska Lagar och Författningar således kunna och böra tillämpas, så, och enär numera utöfver 20 år ifrån deras utgifningsdag förflutit, samt, efter serskild inhemtad upplysning, ingen af dessa obligationer blifvit till inlösen företedd, hafva Fullmägtige ansett sig böra tillstyrka, att merberörde intecknade förbindelse må till aflidne Commerce-Rådet Mullers lagliga rätts-innehafvare återställas. StatS-Utskottet har om förhållandet med ofvanberörde obligationer m. m. inhemtat, att, sedan Rikets Ständer vid Urtima Riksdagen i Örebro år 1812 bifallit, att 7 stycken af Riksgälds-Contoret under den 1 Januarii 1799 utgifne såkallade partial-obligationer, hvardera på 1,000 floriner Brah. vexelrnynt, hvilka, jemte dertill hörande ränte-couponer, den i/j. April 1812 blifvit på Post-Contoret i Hamburg inlemnade, för att till Stockholm fortskaffas, men på nämnde Posl-Contor gått förlorade, skulle såsom Handelshuset J. C. Muller &
Ved af alla slag med undan) tåg från Norrige ) •4- —- Från alla orter inom Biket 1 50 10 5 3° 5° Såsom en medelväg emellan Utskottets förslag och Välloflige BorgareStandets beslut, föreslår Utskottet, att samtelige RiksStånden täckas godkänna Höglofl. Rid , detskapet och Adelns beslut 5 s t r J < 30 Hörer till Bevillnings - Utskottets Betänkanden, Pag. 490. i « Enligt Utskottets Förslag. 'Enligt H. Ridderskapets och Adeln* Beslut. Enligt Vällofl.BorgäreStåndets Beslut. Jemnknings F örslag. Inkommande. Utgående. Inkommande. g era tj» 1 ra 3 p. a Inkommande. d era KO .-D 3 cart H 3 0 3 B EJ P e? Utgående. Vigter reed Eödjor och VigUkålar 50 *5 i Utikottet tillstyrker ätt orden med Eodjor och Vigter må Vid redaction få inflyta 1 1:0 Vinsorter, hvilka icke bou-. teillevis inforas eller få ( fbrtullas \ 50 25 1 50 a) Hvita, Franska, Spanska ^ Portugisiska och Italien\ ska sämre 1 50 * 5 i 50 b)* Kbda, Franska, Spanska J Portugisiska SCc. £ É 4o 25 i 40 lij:o Vinsorter, som på bouteiS ler införa* och förtulla», > Champagne och Bourgogne / Vin, Gap och Tokaijer 3:0 Vinsorter, hvilka införas 4. både på bouteiller och ( andra käril \ Hvita och röda viner från al^ la ortet $ 35 *5 2S i5 20 i i - t afseende på TullBevillningen å inkommande vin , finnér Utskottet sig salena anledning att tillstyrka ändring i de beslut, hvari de öfrige RiksStånden skottet sålunda, att Hiiglofl. Ridderskapet och Adeln sig nied dem förenar, hvaremot de andre Stånden torde bifal. la, att en utgående
Enligt i:a punkten af Banco-Ulskotlets Betänkande N:o 16, hafva Rikets Ständer beslutat, att med sedelstock bör förstås alla Bankens förfallna skulder, och, till förekommande af så förvillande beräkningar, som 1829 uppgjordes, serskildt deribland inräknat och omnämnt Depositionerna och Riksgäldssedlarne m. m., och då nu med förfallen skuld ingen lärer kunna förstå annat, än sådan, som vid anfordran skall betalas, hvilket just är förhållandet med hela beloppet af här ofvan nämnde creditiv, så visar sig för mig klart, att, hvad som nu ti 11styrkes, uppenbart strider emot Rikets Ständers förut fattade beslut, och skulle således komma att förminska den gärantie , Bankens sedel-innehafvare en gång erhållit, så mycket mera sorn jag inom Banken fått den upplysning, att dessa creditiv ofta till nära deras fulla belopp varit begagnade, och, med undantag af de obetydliga för Brand-Contoren och Sparbanken, förmodligen på samma sätt komma att begagnas. Höglofl. Utskottet synes mig ock hafva insett detta, då Utskottet likväl ansett sig böra ålägga Herrar Fullmägtige, att vid sina beräkningar fästa noggrannt afseende på förhållandet med dessa creditiv, men då det icke kan hindras, att under det Fullmägtige i sitt sessionsrum, enligt de rapporter, som på morgonen blifvit aflemnade, och med iakttagande af det anbefallde afseendet fatta beslut 0111 nya sedel-emissioner, flera hundrade tusen R:dr kunna vara på crediliven ur c.assorna uttagna, utan deras vetskap, eller dagen derefter blifva uttagna, så torde deraf lätteligen inses, i hvilken obehaglig belägenhet Fullmägtige skulle sättas genom så obestämda, och jag vågar tillägga tvälydiga föreskrifter, sorn likväl skulle ligga till grund för ett bestämdt förbud emot vidare sedel-emission.
Till fyllande af detta behof bafve Vi åtagit Oss en Allmän Bevillning till jemt belopp af Två Millioner Femhundra Åttatio Tusen Riksdaler , och följaktligen genom det i afseende på Bankens fordran fattade Beslut, oaktadt StatsVerkets ökade Utgifter, en förminskning till 40,000 R:drs belopp uti den vid 1815 års Riksdag fastställde Bevillning, hvilken med Landtull-ersättningenoch Bränvins-Konsumtions.afgiften 270,000 R:dr inberäknade utgjort 2,620,000 Riksdaler. 734 Riksdags-Beslutet, §• 9- I afseende så väl på de under namn af Bevillning utgående Sjö-Tull-Afgiflen, Post-Medlen, Stämplade Pappers-Afgiften och HusbehofsBränneri-Medlen, sorn ock på Allmänna Bevillningen, håfve Vi, i deu ordning 70 §. Regerings-Formen förmår, öfverenskomma om gruntlerne och sättet för deras utgörande och fördelning, Sji-Tull-Afgfternes förändring till den inhemska näringsflitens uppmuntran håfve Vi i underdånighet öfverlemnat till Kongl. Maj:t med anmälan om de grunder, Vi funnit vid en sådan förändring böra följas5, på sätt Vår skrifvelse den 14 innevarande Juli innehåller. Post-Taxah för Inrikes Brefväxlingen håfve Vi förhöjt med 2 5 Procent, hvarigenom Stats; "Verkets Inkomst af Postmedlen kommer att ökas med minst 40,000 R:d årligen; Hvarjemte Vi öfverlemnat till Kongl. Maj:ts Nådiga omsorg att, efter förefallande förändringar i de af andre Regeringar vidtagne och med Post-Verket gemen-, skap egande anstalter, höja eller nedsätta betalningen för Bref till och från Utrikes Orter till bevarande af Svenska Post-Verkets bestånd och dess oberoende af Utlänsk inflytelse: Äfvensom Vi beslutit en med de förändrade omständigheter förenlig ändring i Post-Taxan för Bref ifrån och till Finland: Och åberope Vi i detta ämne Vår underdåniga Skrifvelse den 14 i denne månad.
Och Elia sade till Elisa: Käre, blif här; ty Herren hafver sändt mig till BethEl; men Elisa sade: Så sant som Herren lefver, och din själ, jag öfvergifver dig icke. Och de kommo ned till BethEl. Då gingo de Propheters söner, som i BethEl voro, ut till Elisa, och sade till honom: Vetst du ock, att Herren varder i denna dag tagandes din herra ifrå ditt hufvud? Han sade: Jag vet det ock väl; tiger man stilla. Och Elia sade till honom: Elisa, käre, blif här; ty Herren hafver sändt mig till Jericho. Han sade: Så sant som Herren lefver, och din själ, jag öfvergifver dig icke. Och de kommo till Jericho. Då gingo de Propheters söner, som i Jericho voro, till Elisa, och sade till honom: Vetst du ock, att Herren varder i denna dag tagandes din herra ifrå ditt hufvud? Han sade: Jag vet det ock väl; tiger man stilla. Och Elia sade till honom: Käre, blif här; förty Herren hafver sändt mig till Jordan. Han sade: Så sant som Herren lefver, och din själ, jag öfvergifver dig icke. Och de gingo både tillsamman. Men femtio män af Propheternas söner gingo bort, och blefvo ståndande tvärt öfver, långt ifrå dem; men de både stodo vid Jordan. Då tog Elia sin mantel, och svepte honom ihop, och slog i vattnet, och det delade sig på båda sidor; så att de både gingo torre derigenom. Och då de öfver kommo, sade Elia till Elisa: Bed hvad jag dig göra skall, förr än jag varder ifrå dig tagen. Elisa sade: Att din ande varder öfver mig, till att tala dubbelt så mycket. Han sade: Du hafver bedit en svår ting; dock, om du ser mig, när jag varder ifrå dig tagen, så sker det; hvar ock icke, så sker det intet. Och vid de gingo tillsamman och talade, si, då kom en brinnande vagn med brinnande hästar, och skiljde dem båda ifrå hvarannan; och Elia for så upp i vädret till himmelen.