Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
RegeringsFormen, ConstitutionsUtskottet ej äger att föreslå andra Grundlagsförändringar, än dem, som äro högst nödige, njrttige och möjlige att verkställa. 64 Den 9.3 Februarii f. m. Nu linn naturligtvis ej mer än ett förslag i samma sak af Utskottet anses högst nödigt och nyttigt: och följaktligen kan väl icke ett annat derjemte framställas af Utskottet. Dessutom har den princip, att ett förslag till Grundlagsförändring ej får antagas vid samma Riksdag, som det hos Rikets Ständer anmäles till ändamål, att opinionen derom skall hinna tillräckligt stadga sig. Lagstiftaren har velat, att ingen Grundlagsändring skulle kunna ske, utan i öfverensstämmelse med två Riksdagars sammanstämmande opinion: men ett alternativt förslag bevisar just, att opinionen är vacklande; och om ett sådant förslag vid följande Riksdag antoges, skulle detta antagande, tvärtemot Lagstiftarens afsigt, äga rum vid samma Riksdag, då opinionen först bildade sig. — Hvad för öfrigt sjelfva saken angår; så förklarar jag, att om jag hade någon anledning att frukta, det ifrågavarande Grundlagsförslag innefattade minsta steg till MinisterStyrelses införande, skulle jag med all kraft motarbeta dess antagande; ty det vore, i min tanka, högst olyckligt, att här i Sverige vilja införa ett sådant Styrelsesätt. Må andra rikare och mägligare länder tåla de brytningar, som täta Ministerförändringar alltid medföra; vi hafva ej råd att göra dylika experimenter. Man talar om garantier mot Ministrar; men jag lemnar derhän, hvad garantie vi väl skul - Den 23 Fe bni ari i f. m. 65 skulle äga, mot en Ministerstyrelses missbruk och inkräktningar, då vår nuvarande Ansvarighets-lag endast med tjenstens förlust hotar Rådgifvare, som tillstyrkte t. ex. att godtyckligt höja Bevillningen: att påbjuda nya utskrifningar af penningar och. manskap: att våldföra Banken och RiksgäldsContoret: att sälja eller bortskänka eller på annat sätt stympa Riket: att förhindra Tryckfrihetslagens verkställande: att rubba hela Stats-regleringen: eller att hindra Riksens Ständer sammankomma till lagtima Riksdag m. m.
En sådan vore den förut antydda åsigten, att, om än med något sken af billighet kunde fordras, att Polismästaren holle tillsyn deröfver, att af honom handlagda mål blefve i behörig tid uppsatta och till justering aflemnade, det likväl, i betraktande af den mångfald af trägna och olikartade göromål, som ålåge Polismästaren, vore i hög grad obilligt, att han jemväl skulle ansvara för att målen sedermera utskrefves och expedierades med största möjliga skyndsamhet, helst expeditionshafvandena sjelfve vore tjenstemän och i sådan egenskap pligtige att enligt lag ansvara för hvad 76 de eftersatt eller försummat; samt att i intet af ifrågavarande mål med remissers expedierande dröjt öfver femton dagar, eller den tidrymd, så väl föregående Justitie-Ombudsmän som Herr Justitie-Kansleren haft för praxis att uppställa såsom maximum, innan ens förklaring öfver förment obehörigt dröjsmål infordrats. Detta allt vore förut fullständigt afhandladt; och jag erinrade blott, med afseende på den föregifna saknaden af tid och tillfälle till utöfvande af nödig kontroll å de underordnade, att den förman, som ådagalagt, att han visste göra sina befallningar åtlydda, ej behöfde på dylikt kontrollerande förlora mycken tid och möda. Förklarandena hade vidare försökt att nedbringa antalet af anmärkningar om fördröjda remisser så lågt som möjligt, genom att beräkna detsamma icke efter summan af fångar, utan efter antalet af mål, då flere fångar hörde till ett mål. Detta räknesätt kunde jag icke erkänna såsom riktigt i andra fall, än då målen, i följd af de tilltalades antal, blifvit så vidlyftiga, att remisserna af sådan orsak icke kunnat på den föreskrifna tiden medhinnas. I annan händelse syntes mig försummelsen mångdubblas, i förhållande till antalet af de jaersoner, som för dröjsmål med remissen hölles i fängelse längre tid, än vederborde.
St:s bank, icke borde i grundlagen inrymmas” utan Ståndet har, på sätt prot.utdr. frän BondeSt. innehåller återremitterat mern. med Ståndets gemensamma tanke, att det föreslagna tillägget är obehörigt, då de stadganden, som deruti innefattas, redan finnas i lagstiftningen för R. St:s bank. Detta förbigående af termerne, oaktadt citationstecken finnes utsatt, är en serskild uppmärksamhet vid denna frågas behandling inom Const.- Utsk. Nu torde väl ingen af Hrrme här på Riddarhuset finnas, 112 Det) 17 Juni. sorn icke erkänner, att 56 § Reg.F. 2:dra moms tydliga bestämmelser för grundlagsfrågors behandling icke medgifva att man afslår på första riksdagen ett afgifvet förslag och således hindrar dess hvilande. Dtsk. har åberopat ett prejudicat och det är i min tanke af intet värde, ty ett våldförande af grundlagen den ena dagen eller pä en riksdag, berättigar alldeles icke lill ett dylikt handlingssätt dagen derefter, eller en följande riksdag, utan man måste följa 83 § Reg.F., som bestämmer, att i hvarje serskildt fall, grundlagarne skola, efter deras ordalydelse tillämpas. Nu innehåller 56 § Reg.F. dess 2 mom. att 11. St. må, om ett Const.Utsk:s yttrande vid samma riksdag, då det öfverlemnas, kunna öfverlägga, men icke vid densamma besluta, samt att om i Riks-St:ns plena, anmärkmr göras emot Utsk:s yttrande, de, hvilka hvarje Riksstånd serskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, böra till Cousl.- Utsk. hänvisas och om något Stånds tankar i någon eller några delar blifva skiljaktiga från de öfrigas, så skall Const.Utsk. förstärkas lill 20 personer af hvarje Stånd, hvilka, genom samfälld omröstning, skiljaktigheterna förena, hvarefter det sålunda beredda utlåt, kommer att hvila till 11. St:s afgörande vid följande rikdag.
Bifölls med den tilläggning, att i stället för: utwälfe Ständen, sättes: utwalje Riksens Ständer i deras särskildta plena genom allmän omröstning; samt att i öfrigt föreskriften uti 5Z §. rörande voleringssättet iakttages. §- 74- Blef salunda antagen, att i stället för orden: Bestattningsmäl undantagne, hwarom särskildt i RegeringSZormenS 6y. Bifölls med följande tillägg efter sista orden: "och bör oaktadt den af Riksens Ständers Utskott Zeller Revisorer förrättade generella öfwersigt af ,Statsmedlens utdelning, dek äligga »vederbörande ,Embetsmän akt »verkställa den speciella Revision, ,som dem i kraft af deras Embetöbefattning tillkoinmer. " L76. Gillades med följande tillagg efter i MEnk börandeS detta Stadgande uti Riksdagskallelsen intagas. §- 77- Antogs pä det sätt, att efter Orden: skäligt pröfwat, införes: gälle likwäl, om han ester ftedd kallelse sig ej inställer, hwad Lagen r thy fall stadgar. t §» 78. Bifölls med denna ändring, att i stället för orden: som Lr Caput för sin kamille, sättes: som enligt Riddarhusordningen till Säte och Stämma berättigad ärr samt att i stället för oroen: i desta fall, infättes: i hesta scdna' re fall. 80. §. Antogs Munda akt ester orden: LandtNar» flalken ock Talemännen, stall införas: efter föregängit Beslut i sitt Ständ. §. 8i. Gillades med tillägg af ordet underdäniga framför Asskeds-uppwaktningar— Och stulle om detta allt Utdrag af Protokollet till RstsenS Hög. Den >8 November - Högloflig» Ständers Plena öfwerlämnaL. bär supra. In käclem krotoeolli pebr Il.son Ltröm. Begärdes x§ Bordet.
Marskalken anmälte, att enligt ankomna ProtocollsUtdrag, hvilka nu företeddes, hade Consti. tutionsUtskottes Betänkande angående granskningen af JustitiaeOmbudsmannens Diarier af samtliga RiksStånden blifvit bifallet, och kornme i följe deraf ExpeditionsUtskottet att derom uppsätta en underdånig skrifvelse till Kongl. M aj:t. Justerades följande : Utdrag af Protocollet hållet hos Hög e> O lofl. Ridderskapet och Adeln den 29 Mars 1815. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Bevill-i ningsljlskottets den 20 denaes på bordet lagda ProtocollsUtdrag af den 16 Mars, innefattande anhållan, att Utskottet måtte få vid nu varande Riksdag, utom Secreteraren , antaga tvenne Notarier, fyra Canzlister, samt tvenne Vaktmästare. Ut supra. Herr Landt Mar skalken tillkännagaf en ledighet ibland bänkmännen efter Herr Silfverschild, Nils, hvilken innan kort ämnade sig från Riksdagen begiiva. Äfven anmärkte Herr Landt Marskalk en, det ett rum uti Bevillningsutskottet vore ledigt efter Herr Coyet, hvilken hade bortrest} och anmodade Herr Landt. Mar skalken Electorerna att en Ledamot efter honom utse. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskilldes klockan tre qvart till 3. In fidem protocolli A. G. Silverstolpe. Fredagen den 5i Mars. Tlenum klockan 10 förmiddagen. Uppbröts Herrar Electorernes vallistor, hvaraf befanns hafva bliivit utvalde till Ledamöter i BevillningsUtskottct: Efter Herr Bräkenhielm, A. J.; Flach, Eric; Och Coyet, Adolph. N;o 87 Herr Stråle3 Carl Fredric. Den 31 Mars. 299 N:o 1304 Herr Kuylenstjerna, jjohan Carl.
Sverige med sitt läge, med dess ovanligt lyckliga tillgång på communi-> canoner gertum sjötransport , med dess kuster, insjöar, strömmar, har verkligen utvägar vida ofver de fleste andra länder , och när Regeringen .således får ett medel att lifva den sofvanda etivduha industrien, så skall den taga den rigtning 3«4 Den 57 Oetober /. ni - vi önska. Hvarje dag sorn den allmänna inrätta ringen räcker, är ett hinder för landets förkofran. Man må aäga hvad man behagar om hvad som finnes; jag har besökt flere magaziner, och kan ej frångå hvad jag sagt. Väl har det blifvit yttradt, att MagazinsDirectionen har torkinrättningar; men huru de som äro 233 stycken skola kunna verka öfver hela Riket, kan jig ej Förstå. Under sådane förhållanden kan jag ej annat än föreslå att Utskottens Betänkande måtte bifallas, med tillägg af den önskan, att Regeringen måtte tillse, att alla aidane band borttagas, som hindra den inrikes rörelsen, såsom onödige lotspenningar m. m. Herr Grefven och LandtMarjkallen tillkännagaf, att Plenum koin tile klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas, Herr von Hartmansdorff: Jag har efter hvad Grefve ven Platen anfort, blott ett par ord att anmärka, nemligen att då man anfört exempel från Irrland , der säd blifvit exporterad, oaktadt missväxt varit i landet, så behöfver man ej gå så långt för att finna dylika efterdömen. Afven här i Sverige har man, då Magazinslnrättning fanns, exporterat säd till Italien, under det medborgare i Westerbotten varit i behof, och såsom jag vill minnas, nödgats betala dålig undsättniogs-spannemål dyrare än hvartill de kunnat köpa god säd i Österbotten, Beträffande det af Grefve von Platen föreslagne tillägg, rörande en underdånig önskan om lättnad i afseende på •eglationen inomskärs, så tror jag att Ridderska - Déll IJ Otfoitr j. mi pet och Adeln redan fattat ett beslut, angåenda undersökning om dessa afgifter.
Helpension utgår tillsvidare med 20 R:dr Banko om året, och behållningen af inrättningens med årliga bidrag till belopp af 2 R:dr Banko utaf hvarje delägare understödde fond uppgick vid 1855 års slut till 2,517 R:dr 8 sk. 6 rist. Banko. I öfverensstämmelse med en på allmän lag och gällande författningar grundad, och genom kungörelse till allmänhetens kännedom meddelad, sammanfattning af befintlige stadganden om hvad vid gästgifverierne iakttagas bör handhafves ordningen derstädes. Vid de fleste gästgifverier bestrides skjutshållningen af entreprenörer, för det mesta till allmän belåtenhet så för resande som för allmogen, ehuru densamma för omförmälda ändamål får vidkännas ganska dryga, ehuru inom särskilda skjutslag högst olika, afgifter, fastän de lika fördelas på de vid gästgifveriet till hålloch reservskjuts indelade jordägare. En jemnare fördelning af skjutsningsbesvärets tyngd skulle endast kunna tillvägabringas på det sätt, att afgifterne utgingo med lika belopp till en gemensam kassa, fögderivis eller för hela länet, men för öfverenskommelse derom möta många svårigheter, som vid hittills här gjorda försök icke kunnat öfvervinnas, förnämligast i anseende till farhågan för stegrade entreprenadkostnader och den ovissa grunden för afgifternes fördelning, då hemmantal saknas, äfvensom likhet uti indelningarne till skjuts och rotering de särskilda socknarne emellan. 21 Skallgångar förekomma sällan inom länet, sedan, med undantag af några socknar, öfverenskommelser om premiers utbetalande för utom skallgång dödade rofdjur blifvit af Kongi. Maj:t fastställde, ehuru flerestädes till nog ringa belopp; men ändring deraf torde vara att förvänta sedan allmogens uppmärksamhet blifvit fästad på den större kostnad, som, icke sällan utan ändamål, på skallgång förspilles, än om rofdjurens utödande öfverlemnas mot höga skottpenningar åt personer, som derigenom kunna med omtanka och skicklighet egna sig åt en sådan jagt.
Qvaibyggnadcn forsk ju tnc medel Inkomster: 4 Proc. Myntska It Silfv. 5,036: 44' 9- Vinst ;"i UtmynLningcn Duk. 8: Silfv. 2,137:34. 4. SkedningsAfgifi för Guld PräglareLön för Medaljer Inkomst för vid Myntet verkställde arbeten för enskilde — Ränta å 2:11c Stockholms Stads Drätsel-Commis sions-Ohligationer S:r Inkomster vid K. Myntet hvartill kommer Vinst å det under ar i832 försålde Silfver till förskottsutgift för Qvai byggnaden , StatsAnslag .. Balance till följande året: MyntVcrkets Skuld till R. Till Dito för erhållne B:coScdlar mot depo neradt Silfver Till Dito för Medel till Myntningskostnad Till Dito för Koppar till lojcring Till K. StatsContorct för Koppar till utmyntning Till MyntVcrkets SilfverFond för till Balance från föregående året: Myntverkets Skulder: Till Rikets Stunders Bank för Silfver till utmyntning efter afräkning af | procent Myntskatt Silfv. 76,597: Ifi. u. „ D:o för erhållne B:coScdlar mot deponeradt Silfver , D:o för Medel till Myntningskostnad „ D:o för Koppar till lojering „ Kongl. StatsContoret för Koppar till utmyntning „ Myntets Silfver-fond för till Qvaibyggnadsarbetets bedrifvande försåldt Silfver — Förar 1832. Utgifter: Utdelade Belöningsoch GratificationsMedaljer, Dukat. Silfver Aflöning för Tjenstemän m. fl — Myntningskostnader och Myntmachinerier — Ombyggnad af förra Vallsverkshuset — Balance till följande året: Contante Tillgångar, Guld Dukatcr 1,866: B:coSedlar 6: 42. Silfver d:o R:dr 63,271: 36.
Med den norm för Bankernas sedel-utgifningsrätt Utskotten föreslagit, är det särdeles lätt att kontrollera, det samma rätt ej öfverskrides, enär grundfondens belopp alltid är med visshet kändt; men Utskotten anse emellertid, att ingen Bank, som ändamålsenligt förvaltas, någonsin lärer uppdrifva sin sedelutgifning till grundfondens belopp, särdeles som i detta hänseende den solidariska ansvarigheten bjuder varsamhet. I afseende på det minsta belopp, hvarå enskild Banks kredit-sedel må lyda, och i hvilket Herr Stuart uti sin motion yrkat nedsättning till 3 R:dr 16 sk. banko, hafva Utskotten destomindre haft skäl att afvika från hvad som uti den för nuvarande Privatbanker gällande Kongl. Förordningen af den 9 Januari 1846 såsom regel är stadgadt, som Rikets Ständer vid de tillfällen, då denna fråga tillförene hos dem förevarit, ansett 6 R:dr 32 sk. banko böra utgöra nämnde kredit-sedlars minsta valör; och då Utskotten icke funnit något giltigt skäl att, på sätt Herr Stuart föreslagit, nedsätta det minsta belopp, hvarå enskild Banks räntebärande förbindelser må lyda, till 133 R:dr 16 sk. banko, hafva Utskotten jemväl i detta afseende vidblifvit hvad nämnde Kongl. Förordning stadgar.
Justitie-ornbudsmannens årliga embetsberättelse än hans särskilda berättelse till nästkommande riksdag, jemte dertill börande bilagor, böra verkställas och papperet för dessa handlingars tryckning anskaffas genom Fullmägtiges försorg; dock skall den härvid erforderliga korrekturläsningen besörjas på sätt förut skett; börande samtliga tryckningsoch häftnings-kostnaderna för ifrågavarande berättelser och bilagor omedelbart utaf Riksgälds-kontoret godtgöras, utan afdrag å de till expenser för sagda expedition beviljade anslag; hvaremot de medel, hvilka inflyta genom samma berättelsers försäljning i bokhandeln, skola af Justitie-omdudsmannen, som härom eger foga anstalt, inför Fullmägtige särskildt redovisas. § 173. Den till aflöning för Sekreteraren hos Bonde-Ståndets Kansli-direktion anslagna summa, Etthundrafemtio R:dr årligen, bör likaledes intill innevarande års slut qvartalsvis utbetalas af Riksgälds-kontorets medel. § 174. Såsom arfvode åtnjuter hvarje Fullmägtig Ett tusen sexhundra R:dr årligen; hvarförutom Fullmäg ig, som ej är i Stockholm bosatt, eger att för en resa årligen till och från hemorten uppbära kostnadsersättning, beräknad efter skjuts för två hästar. § 175. Mflåning en för Riksgälds-kontorets tjenstemanna-personal och vaklbetjening utgår enligt den af Rikets Ständer för nämnda verk fastställda aflöningsstat, I Stats-LJtskottets Memorial N:o i5S.
Tysthetseden klefve bibehållen i alla de mål, hvilka enligt BancoGrdningarne hemliga hållas böra, nemligen i hvad sorn rörer ensbildtas räkningar med Banken. Kommande Ständer skulle bibehållas vid sin rätt att fordra uppgift på Bankens ställSting, grundad på samma BancoOrdningemj. 72 §. i kraft hvaraf nu församlade Ständer ir.-s fordrat uppgift på Bankens närvarande ställning, och Utskottet bibehålies vid sin rätt att för Ständerne föreslå de beslut i afseende på Banken^ som omständigheterne kunna påkalla* Ben 7 Kaji j. mi 93 Nso 2. Grefve Gullenborg, Johan Henning:
"och den i Julii, att de ej måga i tjensten an"vändas till annat arbete, än det handtverk, "hvarå de Gesäll-Bref erhållit, att någon hus"aga å Gesäll ej må ega rum, utan påföljden "för hans felaktighet eller försummelse bestäm"mas efter Handtverks Societetens bepröfvande, “genom förlust af större eller mindre del af “lönen efter omständigheterna, eller, i händelse af fortfarande vårdlöshet, genom hans skil"jande ur tjensten, samt att uppsägningstiden "å ömse sidor bestämmes till tvänne månader "före flyttningstiden. Ej måga contracten le"da till undantag från fiesälls skyldighet, att "sig med laga försvar förse; men derest Ge"säll, före afflyttningen från innehafd tjenst, "bevisligen icke förmått sig annan tjenst anskaffa, ege han dertill en månads rådrum från "afflyttningsdagen, samt vare jemväl berättigad, "att derunder resor företaga. Medan Gesäll i "Mästarens tjenst stadd är, vare det honom för"budet att, utan dennes tillstånd, för egen räk"ning förfärdiga arbete åt någon annan." Med afseende å detta allt, och då R. St. hysa den öfvertygelse, att all den frihet i användandet af egen arbetsförmåga, som med Samhälls-ordning är förenlig, bör ega rum, såsom säkraste medlet att befrämja allmänt välstånd och förkofran, men att ändamålsenliga correctiv emot missbruket af denna frihet, till Samhällets skydd och säkerhet, jemväl äro ExpVisit. Förslag lill unn. ontrijv, i\:o a»j. oumbärliga, få hos E. K. Mit R. St. i underdånighet anhålla, det stadgas måtte: 1:0 att alla de personer, hvilka, enligt 1 Art. 1 fj, i 18o5 års Lego-Stadga, jemförd med s i E. K.
» Gä3terna » emottagas mellan kl. 6 — 9 e. m. Nattasylens första föreskrift heter bad, och denna måste följas, oaktadt en mängd kvinnor, som kanske aldrig underkastat sin kropp nå- gon så genomgående tvagning, äro mycket rädda för detta bad. Under asylens första tid var det mången, som hällre gick sin väg för att tillbringa natten i en port än i asylens inbjudande rena bädd, till hvilken dock vägen gick genom badrummet. » I asylen, » yttrade sålunda en kvinna, som gått sin väg i harm öfver den i hennes tycke barbariska bestämmelsen, » tor man lifvet af folk först genom varmt oeh sedan genom kallt vatten. » Ehuru motviljan för badet hos de fattiga kvinnorna långt ifrån hunnit öfvervinnas, veta dock numera de flesta, som komma till asylen, att detta vilkor måste uppfyllas; mången ser det också med belåtenhet och finner en lisa och lättnad där. När kvinnan kommit ur badet, får hon ej påtaga sina egna kläder; hon blir iförd asylens dräkt, ett fotsidt linne, en tjock och mjuk hvit flanellskjol, en blå tjock filtnattrock, strumpor och mjuka filtskor. Deras egna kläder bli sedan plagg efter plagg rengjorda och tvättade samt upphettade i gryta, när så behöfves; mången gång händer det, att de äro så usla, att en hel ny dräkt måste anskaffas åt ägarinnan, innan hon åter kan lämna asylen. Dessa kläder, som så bortskänkas, bestå såväl af linneplagg som af andra persedlar. Det vore naturligtvis omöjligt för asylen att i detta hänseende öfva så stor välgörenhet, som fallet verkligen varit, om ej vänliga, för asylen intresserade personer ihågkommit densamma med gåfvor af aflagda kläder. Och ställer jag härmed en liflig uppmaning till en hvar, som läser dessa rader, att på detta sätt hjälpa till i en verksamhet, som är välsignelserik och god. I hvarje hus samlas alltid under årens lopp större eller mindre förråd af gamla kläder, som man ej vet, huru man riktigt skall använda — sänd dem till nattasylen! Dennas föreståndarinna, som på närmaste håll ser den djupaste nöd, vårt Sverige kanske kan uppvisa, kan också bättre än någon annan använda en sådan gåfva.
33 och derinom lärer väl granskningen af sig sjelf inskränkas, hvadan sedan föreskriften synes mig obehöflig och oformlig, och jag är fullt öfvertygad, att det embetsverk, som granskningen tillkommer, har nog insigt för att bedöma hvad som bör uptagas till granskning eller icke, utan serskild för hvarje verks eller förvaltnings räkenskaper gifven instruktion. Jag anhåller derföre, att, om Utsk:s Betänk, icke kan bifallas med uteslutande af sednare tillägget, sorn säger, huru förhållas skall vid granskningen, Betänk, måtte återremitteras till Utsk. Hr M ontgommorie: Den sisle talaren yttrade, att han i hufvudsaken ansåg Utsk. hafva rätt i sitt tillstyrkande, att KammarR:n bör granska Laridtbruks-Akademiens räkenskaper ehuru icke med den inskränkning Utsk. föreslagit. I afseende härpå får jag nämna, att Utsk. betraktade Landtbruks-Akademien såsom en ekonomisk förvaltning, den der icke afsåg vinst utan hade till föremål att genom experimenter sprida kännedom om landtbruket, och såsom en nödvändighet häraf måste äfven följa, att förluster ofta kunna inträffa, och för att förekomma anmärkntr i detta hänseende, genom hvilka Akademiens verksamhet skulle inskränkas och möjligen förfelas, ansåg man nödigt att göra de föreslagna inskränkningarna. KammarBtn, som har tillgång till handlingarna, kan vara både skicklig och lämplig att verkställa granskningen af Akademiens räkenskaper, men man kan icke begära att i denna Sätt skola finnas landtbrukare. Jag tror altså, att Utsk. gått tillväga med all nödig omtanka och anhåller derföre om bifall till Utsk:s förslag. Hr Printzensköld: Den här föreslagna gransknings åtgärden inom KammarR:ns Ofver-Revisions-Dcpartem:t synes mig icke lämplig. Jag anser nemi. att en Revisor, i händelse han finner förvaltningsåtgiirder vidtagne, som strida mot gällande föreskrifter, bör äga rätt att derom göra anmälan hos den domstol, som det tillkommer att hans anmärkn:r pröfva, likaväl, som ifall han uptäcker fel i sjelfva räkenskapen. Till denna sednare omständighet skulle likväl enl.
Då jag icke var i tillfälle att deltaga i voteringen öfver Utskrs första betänk, i frågan, begagnar jag tillfället att reservera mig emot R. o. Adrs beslut, hufvudsakligen på de skäl, som under discussionen af Gr. Horn framställdes. Uppå begäran af Hrr Hjärne, Harald, Dalman, Wilh. Fredr., samt Stuart, Garl Gust., lades ånyo på bordet Lagoch Oecon.Utskrns d. 3 dennes på bordet lagda utlåtrn: Nro 34. i anledn. af gjorda anmärknrr vid Utskrns betänk. Nro 8, angrde åtskilliga föreslagna förändringar i gällande författningar om personers af arbetsclassen förpassande na. m.; Nro 35. öfver gjorda anmärknrr vid Utskrns betänk. Nro 6 i anledn. af föreslagna förändringar och tillägg till K. 3a Den 5 Januari. M:s nåd. legostadga för husbönder och tjenstehjon d. 23 Nov. i833. Yid förnyad föredragning af Lago. Oecon.Utsk:ns d. 3 dennes på bordet lagda utlåt. Nro 36 öfver gjorda anniärkntr vid TJtsk:s betänk. Nro io, i anledn. af väckta motioner om nedsättning, ändring och förklaring i JK. M:s förnyade nåd. taxa på expeditionslösen d. i5 Maj 1821, fann R. o. Ad. för godt att bifalla betänk. Nro 10 med den förändring, utlåt, Nro 36 innehåller. Ånyo föredrogos och biföllos Lagoch Oecon.Utskrns d. 3 dennes på bordet lagda betänkrn: Nro 3y. om utfärdande af ett allmänt stadgande, angrde val till organist; Nro 38. i anledn. af väckt motion om upplifvande af 2 cap. 8 § i K. Fiskeristadgan d. i4 No v. 1766; N:o 39. öfver väckt motion om afskalfande af s. k. handklofvar. Upplästes och lades på bordet nedannämnda inkomna handlingar från ConstitutionsUtskottet: