Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När nu i sådana fall sökanderna icke äro af Direct. kända, är lottning nödvändig, emedan hvarje ledamot eljest skulle komma att lemna sin röst åt olika person, allt efter enskilda relationer eller särskildt inhemtade underrättelser, och ordföranden slutligen med sitt votum decisivum alltid bestämma beslutet. Hr von Hartmansdorff: De ledamöter, som talat emot mig, hafva icke fästät sig vid den väsendtligaste delen af min anmärkning, eller olämpligheten att lotta bort stipendier; ty af den urskilning, hvarmed de utdelas, kunna följder, som hvarken för enskilda eller för det allmänna äro likgiltiga, uppkomma. Jag skulle väl kunna anföra exempel på hvad jag sagt; men dessa äro i allmänhet förhatliga, och jag vill derföre blott erinra, att det finnes en Ridd.-directör, som aldrig tvekat att hafva en bestämd mening - Den 2 Maj c. m. ning och gifva sin röst utan lottning. Hvad pensionerna till fattiga fröknar eller adliga enkor beträffar, kan det visserligen synas i det hela föga magtpåliggande, antingen det alden ena eller den andra , som hjelpes, då man icke kan understödja alla; men R. o. Ad. lärer dock finna opassande, att någon gör dem i deras armod till föremål för gyckel på detta rum. Jag har framställt min motion efter öfvertygelse om hvad som är riktigt i detta fall; att fä den till Utsk. remitterad är min rättighet, och jag yrkar att få njuta den till godo. Hr Printzenskjöld: Då Hr v. Hartsmansdorlf tillagt en ledamot af Ridd.-Direct. såsom förtjenst, att han aldrig utnämnt efter lottning, vill jag blott anmärka, att Ridd.- Utsk. af protocollen funnit, att utnämningar af denna directör ofta skett, utan att han motiverat dem, samt att Utsk. haft anledning att beklaga, att samma ledamot aldrig uppgifvit skälen, hvarföre han skiljt sig från pluraliteten. Gr. Cronhjelm: Jag kan icke påminna mig, att lottning, åtminstone under den tid jag varit ledamot af Ridd.- Direct., ägt rum om stipendier.
Dä jag för begagnande af brunsdrickning nu nödgas från hufvudstaden afresa, får jag härmedelst afsäga mig förtroendet att vara Bänkman hos Högloft. R. o. Ad., under ödmjuk anhållan att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen. R. o. Ad. leinnade härtill sitt bifall. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf att Hr af Klint, Erik Magnus anmälde sig, i afseende till föreslående afresa från hufvudstaden, vara nödsakad att afsäga sig förtroendet, att vara ledamot af Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. samt Bänkman i 24:de Bänkmans-afdeln samt att Frih. Stjernstedt, Jakob Theodor, såsom ledamot af BankoUtsk., begärt och erhållit 3:ne veckors ledighet från d. 14 dennes. Hr Carleson, Edvard Henrik: I enskilta angelägenheter nödgas jag i början af nästa vecka resa från staden, och som jag icke kan bestämma min återkomst förr än till början af Aug. månad, så anhåller jag att få afsäga mig min plats såsom ledamot i LagUtsk. men att det oaktadt varda bibehållen vid min riksdagsmanna-rätt. R. o. Ad. lemnade härtill sill bifall; hvarefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer, att sammanträda lill val af en ledamot i LagUtsk. efter Hr Carleson, en ledamot i Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. efter Hr af Klint, samt en ledamot i BankoUtsk. under Frih. Stjernstedts frånvaro. 380 Den 13 Joli. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af Sex Elektorer efter N:o 46, Gr. Piper, Claes Gustaf Fritz; „ 92, Gr. Horn, Claes Fredrik; , 143, Frih. Cedercreutz, Fullm. Hr von Wahrendorff, Henrik; , 1476, Hr Riben, Carl Wilhelm; „ 2120, B. Hr Nauckhoff, Carl Johan; samt „ 2253, Hr von Holst, Hans Gram.
Maj f. m. 203 eftergiften lill dem, som mest äro betungade af dessa skatter, men om de icke vilja göra del, så skulle jag för min del finna mig belåten att nu antaga den föreslagna reformen, om nemi. dagsverksräntan icke förvandlades i någon annan persedel. Jag skulle likväl äfven kunna medgifva en sådan förändring, om jag vore öfvertygad derom, att det vore större delens af de skattdragande önskan. Jag bar hört ett par ledamöter af BondeSt., som jemväl äro ledamöter i StatsUtsk., säga, att de önskade en sådan förvandling af dagsverksräntan i persedlar, då den icke kunde förvandlas i penningar, men jag önskade att det måtte blifva uplyst, huruvida verkligen pluraliteten af BondeSt, skulle vilja hafva dagsverksräntan förvandlad i persedlar och på det att det måtte blifva uplyst, önskar jag att frågan må blifva återremitterad till Utsk., emedan det otvifvelaktig! kommer att visa sig af de inom BondeSt. hållna öfverläggningar, hvad deras åsigt i detta hänseende är. Jag anhåller att denna återremiss måtte af R. o. Ad. blifva medgifven. Hr Gr. o. Landtm:s härefter först till bifall och sedermera till återremiss å förevar:de punkt framställde propos:r besvarades med blandade Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde, om B. o. Ad. behagade bifalla denna punkt, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte många Nej, förklarade, att han funnit Ja öfvervägande. Frih. Raab begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voler:s-propos.: Den, som bifaller det i SlatsUtsk:s Utlåt. M 92 gjorda tillstyrkande, att R.
Det bref af den sistnämnde, som finnes infördt i de ”Gustavianska Papperen”110, länder honom till evärdlig ära. Det är ett sidostycke till det råd, som Bengt Oxenstjerna – lika fåfängt! – gaf i sin ryktbara skrifvelse till Carl XII. O, att Gustaf hade lyssnat till De Geers bref! Han hade då ej behöft afböja tryckningen af Thorilds Memorialer. Med denne Monarks öde för ögonen, och med kunskap om de massor af inbitna skände-traditioner, som ännu fräta på hans minne, – hvem kan utan en synnerlig känsla läsa följande Thorilds ord: ”Ack, om de Styrande såge, såsom en Privat, denna mörka, djupa, oändeliga Försmädelsen: hvad de skulle förakta tvånglagar, och älska den fria, den stora dagen! De skulle se, huru genom ett tvång på själen, och i det politiska mörker som deraf kommer, födas Hatet och Bullren, och Satiren, som är ett lömskt försåt af småsnille, och Pasquillerna, som äro en mera heroisk argbet: alldeles så, som Fasorna födas i Natten”. Om vi nu med Gustaf jemnföra Carl Johan, som uthärdade att sjelf höra offentligen utsagdt allt det värsta som om honom kunde sägas, – men hvilket ock redan, till det mesta, flugit dit all verldens munväder far: så måste väl i afseende på Tryckfriheten medgifvas äfven af de mest klentrogne, att hon gagnar åtminstone genom sitt öppnande af dagliga ventiler för elaka ångor, hvilka, sedan de fått dunsta ut, skingras och försvinna. Gustaf insåg ej detta. Han trodde, att det, som ej fick tryckas, vore med detsamma qväfdt, eller innan kort förstummadt. Han synes ej anat den muntliga och handskriftliga Smädelsens makt, stegrad, djuptgripande, fortplantningslysten i samma mån, som den fann sig genom tvångsmedel stängd från offentligheten. Men det intryck bibehöll han från Thorilds yrkanden på ”Allmänna Förståndets frihet”, att han alltifrån denna tid önskade göra författarens personliga bekantskap. Han gjorde dertill flera försök; om hvilka snart mera.
Sandstedt från Jönköpings län. Konfiskation af varan vid oloflig försäljning eller skänkning, samt vid forsling utan förpassning, föreslås af Lars Andersson från Gefleborgs län, samt olika böter iör olika klasser minutörer, af vice Talemannen Svartling. Angående rättigheten att försälja bränvin, hafva många olika förslag blifvit framställda. Iteglementering af tillverkares samt handlandes och försäljnings-idkares rätt att afyttra bränvin har i allmänhet blifvit yrkad af Herr Öhrström. Om tillverkares eller hemmans-egares försäljnings-rätt särskildt hafva förslag blifvit gjorda af A. J. Sandstedt från Jönköpings län, som vill, att tillverkare ensamme må äga sälja mindre än en half-ankare 5 af Ola Månsson från Christianstads län, som anser endast tillverkaren eller den, som erhållit särskildt tillstånd, böra äga afyttra mindre än 16 kannor, eller å tiilverknings-stäilet, men icke annorstädes, ända ned till en kanna 5 af Nils Svensson från Blekinge, som yrkar, att hemmans-ägare må hafva rätt att till eget folk afyttra så litet, som en fjerde-dels kanna, och till andra en kanna, och af Elof Andersson från Wermland, som icke vill tillåta landtbrukare att sälja till andra än underhafvande eller, vid gästgifvare-gårdar, tiil resande. Angående det minsta qvantum, som bör få afyttras af annan än minut-försäljare, hafva dessutom förslag blifvit framställda: af Herr Dalman, WF. A., och Friherre Cederström, A., sorn vilja, att försäljning under en half-ankare skall anses för minutering, samt af Herr Indebetou, som yrkar, att en eller minst en halfankare må fastställas såsom det ringaste qvantum, hvilket får försäljas af annan än den, som är berättigad till minutering. E. J. Rudberg från Öland önskar förbud, vid strängt ansvar, för landthandlare att sälja spirituosa i mindre qvantum än half-ankare. Vice Talemannen Svartling yrkar, att mindre parti bränvin än en half-ankare icke må försäljas å gård eller öppen plats i stad.
B:co på S illem & Comp.. som den vexel af lika belopp, hvilken, på sätt här nyss förut omnämndes, remitterats till Godefroy och öfverskottet blifvit insatt hos Sillem & Comp. Utskottet har svårt att inse, huru Kongl. Convoy-Commissariatet kunnat nnder så lång tid använda en så besynnerlig omväg för uppbärande af Norrska Stats-Verkets bidrag, enär antingen samma Siats-Verk måst ega ovilkorlig skyldighet att till Kongl. Convoy-Commissariatet leverera delta bidrag uti mynt, som här kan realiseras, eller, om fråga derom kunnat uppslå, det icke bort vara omöjligt för Kongl. Convoy-Commissariatet, att med Norrska Regeringen här ellerv i Christiania bereda en sådan uppgöring och öfverenskommelse, att Kongl. Convoy-Commissariatet härstädes kunde få lyfta beloppet i Svenskt mynt eller goda vexlar, för hvilka Norrska Stals-Verket då ansvarade, i stället för att ej mindre föra en månadtlig omständlig correspondence om dessa incasseringar och remitteringar, än äfven betala provision och courtage både i Norrige, Hamburg och här, samt slutligen råka ut för concurser och förluster på dessa transactioner, och hvilka lätt kunnat komma att uppgå till ännu betydligare summor än hvad nu blifvit fråga om. Om Kongl. Convoy-Commissariatet ej hade kunnat sjelf få dessa angelägenheter på nyssnämnde sätt ordnade, är Utskottet fullt öfverlygadt, att en underdånig anmälan derom hos Kongl. Maj:t skulle hafva verkat en fullkomlig rättelse härutinnan, och Utskottet måste derföre föra Kongl. Convoy-Commissariatet till last, att, med underlåtande deraf, hafva ej allenast ådragit Convoy-Cassan en årlig kostnad af omkring 4 &
Jag hade trodt att med ledning af nu åsatte presumtive Egendomsvärden , man skulle kunna hänföra Jordbruks förmögenheten till flere Classer och derefter lämpa Bevillningen; att man nu som förr, kunnat bereda rättvis Beskattning lika 6äkert i en, som i tre Bevillnings-Instancer, och derigenom för Nationen bespara den dryga Bevillningen af 30,000 å 40,000 R:dr tili delning emellan Häradsskrifvare och andra vederbörande”, blott i afseende på Taxeringarne; Den 24 Februarii. hvilken utgift till 1809 var alldeles okänd, samt isynnerhet, till undanrödjande af den bekymmersamma belägenhet hvari Taxeringsman sig befiriRa, som måste på sin Ed bedömma uppgifter och bestämma Egendomsvärden , då, i saknad af Chartor och Handlingar, dels ock rådrum, att granska det som företes, de, ofta för deras gissning, än mindre för deras Edeliga pröfning, icke hafva den minsta grund att bygga på, och hvarvid jag ansett Riksens Ständer, vårdare af Nationers moral, böra fästa uppmärksamhet. Men då dessa nymodige Bevillnings principer äga den förtjenst, att Riksens Ständer torde lättare komma ifrån saken, än att ingå i pröfning och tillämpning af 1800 års Bevillniogs-Systéme, befarar jag, det vara utan ändamål, att begära Utskottets uppmärksamhet af hvad jag till Ridderskapets och Adelns Protocoll den 3 Augusti 1812, samt den 17 April och 11 Julii 18U ' detta afseende anfört och då till Bevillnings-Utskottet remitteradt ibland deSs Handlingar hefinnes, och hade jag icke en gång framstäldt önskningen af pröfning deraf, om icke pröfning af andra föreslagne Bevillnings-grunder blifvit begärd och Remiss deraf, till Utskottet blifvit bifallen.
Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 29 och Utlåt. N:o 53. R. St. underdån. Skrifv. Ek, om lika rätt för egare af kronoskattehemman, berustade säterier och stadsjord af kronoskatte natur, som egare af frälsehemman, till de å egorna vexande ekar. Motion N:o 332. Stats-Utsk. Utlät. Elementar läroverk, om ändring i 53 § af Kongl, förordningen den 20 Jannari 1859, angående användande af kroppsaga. Motion N:o 188. Allm. Besv.- oc'i Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 118 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. N:o 174. om frånskiljande af de två lägsta klasserna och deras förläggande till folkskolan. Motion N:o 306. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 118 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. Elgjagt, om inskränkning i den nu medgifna tid för dess idkande. Motion N:o 134. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 34, Utlåt. N:o 52 och Mern. N:o 56. R. St. underdån. Skrifv. N:o 188. 21 Enskilda bankör, om hemställan det Kongl. Maj:t vid utfärdandet af nya oktrojer täcktes föreskrifva att dessa banker skola till landstingen aflemna hela det belopp af deras årliga vinst, som öfverskjuter 9 ä 10 procent å intressenternas deri egande kapitaler. Motion N:o 504. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 59. om upphörande af alla sådana vid nu beviljade oktrojers utgång. Mo tion N:o 93. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk.
D:o. f Göteborg, Stockholm |och Halmstad 7900 Elfsborgs (bo 4000 103600 1 Filipstads och Lerbäcks bergslager samt 1 Kristinehamn och Mä- |laren. Göteborg och Uddevalla 101700 Östersjökusten. Skaraborgs d:o 3000 35000 t Nora och Filipstads 1 bergslag. f D:o samt Iran Leke) bergs bergslag i Örebro län. Göteborg 17900 Karlstads d:o 636000 613600 Filipstads bergslag. J Masugnar inom länet (samt från Örebro län. Masugnar inom länet. Göteborg och Stockholm 511000 Orebro d:o Länets egna saint Filipstads och Grangärdes / Göteborg, Stockholm 359700 [bergslager. loeb Norrköping Linköpings d:o 51000 | Östersjökusten, Nora i D:o samt från Örebro, .Westerås och Kopparbergs län. 173650 t och Norbergs bergslager saint Södermanland. Ibo. 46300 Nyköpings d:o 96000 46600 Grufvor inom länet. D:o. f Stockholm, Nyköping \och Norrköping 425001 Stockholms d:o 48000 45700 Dannemora. Masugnar inom länet. Stockholm 45600 Upsala d:o ILo 80200 Westerås d:o 258000 312800 Norbergs bergslag. 1 D:o samt från Örebro (och Kopparbergs län. ILo 285100 Kopparbergs d:o 1056000 424600 ( Grufvor inom länet | samt Norbergs bergslag. Masugnar inom länet. / Göteborg, Stockholm ( och Gefle 415000 Gestrikland 715000 243900 i Thorsåker samt grufjvor i Kopparbergs län 'och Norbergs bergslag. t D:o samt frånKopparj bergs och Westerås län. Gefle 234500 Sammandrag öfver i medeltal åren 1855—1857 vågfördt stångoch inanufatiturjern. Stapelstadsvågar.
— Silla fringrefanDe in* ellet utlänDjfe perfoner, ^roilFa meD fär(fi(Dt tiliflånD gifroa reprefentationer af mec&anijfa fontler, linDanöning, fonftriDning m. m., eller fäDane, forn fciitgföra od) roifa främmanDe Djur m. m., erlägga för f)roar;c reprefentationöDag: i 0tocFl)olm 55:co 3l:Dt 4: — famt i alla öfriga ftäDer od) orter „ 2: — itligganDe alla förenämnDe att, innan De fran (tabén eller orten afrefa eller pajj Dem meDDelaö, meD beroré af Äronané UppbörDéman ftprfa, att reprefen* S3if>. titt ?R. ©t. spröt. 1844 & 1845) 10 ©ami. 1 2tfb. 2 iSanbet. 2 25ex»iUmnct0*5orovt>ningett. ■t 8 tation&afgiften biifmit erlagD; od) ifall qvitto Derå, jemte betpg, att fSeroillnin* gen för löpanDe åtet blifrctt gulDen, eller fäferfyet Derför flällD, oroilforligen före* teö å Den ort, Dit De fig begtfrca, innan någon reprefentation Der får uppforaö. 21 fre fe r få Dan perfon ifrån orten, utan att fyafroa Denna SSeroiUning för broarje reprefetitationöDag erlagt, atifroarar Derför Den, forn paf till refan meD* Delat ellet för refané fortfätttiing Detfamma åtecfnat. jDoctot-er, nieDtänoeeller ilåfatre, för infomfl af praftif, utom tjenften, fpra procent, Dorf ej utiDer .
Ridderskapet och Adeln. S. D. Efter föredragning af Konslitutions-Utskottels den 4 och 8 dennes bordlagda Memorial N:o 53, med förslag till åtskilliga ändringar i Regerings-formen oell Riksdags-ordningen angående Riksdags hållande hvarje år, blef detta memorial till Utskottet äterremitteradl, med förklarande såsom Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka, att uti 2:dra momentet af den föreslagna 109 § Regerings-formen borde efter orden: påföljande års Lagtima Riksdag införas orden: ”sd framt ej, uppå proposition derom frän Konungen, vid mellankommande Urtima Riksdag annorlunda beslutes S. D. Efter föredragning af Konslitutions-Ulskottets den 4 och 8 dennes bordlagda Memorial N:o 55, med voterings-proposilioner rörande det uti Konstitutions-Utskottets memorial N:o 58 framställda förslag lill ändring i Riksdags-ordningens föreskrifter om Preste-Ståndets representations-rätt, blefvo de föreslagna voterings-propositionerna af Ridderskapet och Adeln godkända. S. D. Efter föredragning af Stats-Ulskoltets den 4 och 8 dennes bordlagda Memorial N:o 147, i anledning af erhållen åtterremiss å Utlåtandet N:o 101, i fråga om förändrade grunder för mjöloch sågqvarnas beskattning, beslöt Ridderskapet och Adeln att, med afslag å Utskottets i detta memorial gjorda hemställan, förkasta hvad af Utskottet uti Utlåtandet N:o 101 föreslagits. S. D. Föredrogs och bifölls Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 4 och 8 dennes bordlagda Betänkande N:o 24, i anledning af väckta motioner om utfärdande af ny Sjölag. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnda, den 4 och 8 dennes bordlagda Betänkanden, nemi. N:o 152, i anledning af väckt motion om tillägg till och ändring i gällande förordningar om jagt och djurfång; N:o 135, i anledning af väckt motion angående ändringar i nu gällande författningar om jagt osh djurfång; 612 Prot.-UIdrag den 11 Augusti 1860.
Är det icke nog, att I så goda bet hafven, och så öfverflödeliga, att I förtrampen det med fötterna; och så sköna källor, till att dricka så öfverflödeliga, att I träden deruti med fötterna, och gören dem orena; Så att min får äta måste det I förtrampat hafven, och dricka det I med edra fötter orent gjort hafven? Derföre, Så säger Herren Herren till dem: Si, jag skall döma emellan de feta och magra fåren; Derföre, att I springen till med fötterna, och stöten de svaga ifrån eder med edrom hornom, tilldess I förskingren dem all bort ifrån eder; Och skall hjelpa minom hjord, att de intet mer skola till rof varda, och skall döma emellan får och får. Och jag skall uppväcka dem en enig Herda, den dem föda skall, nämliga min tjenare David; han skall föda dem, och skall vara deras herde. Och jag, Herren, skall vara deras Gud; men min tjenare David skall vara Försten ibland dem, det säger jag, Herren. Och jag vill göra ett fridsförbund med dem, och borttaga all ond djur utu landena, att de skola säkre bo i öknene, och i skogomen sofva. Jag skall välsigna dem och alla mina högar allt omkring, och låta regna uppå dem i rättom tid; det skall vara ett nådeligit regn; Så att trän på markene skola bära sina frukt, och jorden gifva sin växt, och de skola bo säkre i landena, och skola förnimma att jag är Herren, när jag hafver sönderbrutit deras ok, och hulpit dem ifrå deras hand, som de tjena måste. Och de skola icke mer varda Hedningomen till rof, och ingen djur på jordene skola mer uppäta dem; utan skola bo säkre utan all fruktan. Och jag skall uppväcka dem ena berömda planto, att de icke mer skola lida hunger i landena, och ingen försmädelse mer lida ibland Hedningarna; Och skola veta att jag, Herren deras Gud, när dem är, och att de af Israels hus äro mitt folk, säger Herren Herren. Ja, I menniskor skolen vara min fosterfår, och jag vill vara edar Gud, säger Herren Herren.
I Arvika frågade man: » Anser mötet, att landtförsvaret bör, byggas på indelningsverkets grund och att kostnaderna derför böra dels begränsas och dels fördelas på alla samhällsklasser, att utgå efter bevillning enligt 2: a artikeln bevillningsstad-gan, icke allenast för all fastighet utan äfven för inkomst såväl af stad som land, eller anser mötet, att landtförsvaret bör byggas på värfvad stam? » Den, som uppstälde den frågan, var onekligen ett lika stort slughufvud som den neger-prest, hvilken sporde sina svarta åhörare, om de ville ätafläsk, dricka rum och betjenas af » hvit man » i himmelen eller ideligen gå och bära tunga bomullsbalar i helvetet. Arvikafrågan upprepades märkvärdigt nog ord för ord i Vim-merbv, fast der var man ändå försigtigare och framstälde det " ändra alternativet särakildt för sig och först, val vetande att jordbrukarne gerna säga » nej » till en första hemställan. En annan fråga af mycket vägledande beskaffenhet stod på ett mötesprogram i Sala och lydde: » Skulle den för jordbruket högst skadliga utvandringen afeller tilltaga genom 1883 års förslag? » * Mötet svarade, att utvandringen troligen » i någon mån » skulle tilltaga, men det tilläde försigtigt: » särdeles om vämpligten komme att utsträckas ». Mest tillkonstlade voro de politiska dekokt, som utgåfvos för det » nya » landt-mannapartiets program. Af sådana utbjödos ej mindre än fyra eller fem af olika sammansättning, men alla med anspråk på att vara den » akta » Jean Maria Farina. Man tyckes dock på mötena ha kommit öfver. ens om att anse äktheten stå i omvändt förhållande till tankames klarhet och språkets bestämdhet. Med allt detta försvarsbråk för ögonen är märkvärdigt att iakttaga, huru mötena i allmänhet redt sig ur den labyrint, hvari förslagsmakarne invecklat dem. Jordbrukarne, till hvilka man vädjade, fasthöllo vissa bestämda synpunkter och tvungo derigenom ofta förnäma mötesledare att betydligt omredigera de tillämnade resolutionerna.
Lades lill handlingarne; N:o 28, i anledning af ålerremiss af hetänkandena, N:ris 2 och 12: Lades till handlingarne; N:o 29, i anledning af väckt motion om upphäfvande af 3, 5 och 6 §§ i 2 Gap. Giftermåls-Balken och förändring af 9 § i samma capilei och Balk: Bifölls; och i\:o 30, i anledning af väckt motion om förklaring af Kongl. Kungörelsen den 1 October 1812, rörande vissa iagtlagelser vid besvärs-skriflers och ansökningars iulemnande. Med ogillande af betänkandet, N:o 30, beslöt Ståndet en allmän Författning, hvarigenom skall förklaras, att hvad genom Kongl. Kungörelsen den 1 October 1812 är vordet stadgadt derom, alt, då sakegaren .sjelf ej kan skrifva, och således icke egenhändigt undertecknat besvärs-skrift eller ansökning, som till Kongl. Maj:t samt till Dess och Rikets Coilegier och embetsman ingifvas» behörig fullmagt dertill skall vara bifogad, bör så förslås, att, då sakegaren egenhändigt undertecknat besvären eller ansökningen, utgör den omständighet, att fullmagt saknas, icke hinder för besvärens eller ansökningens upptagande lill pröfning. S. D. Föredrogos å nyo och biföilos Allmänna Besvärsoch Ekcuiomi~Utskot!ets betänkanden: