Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hushållerskan var en äldre menniska, som såg snäll ut och var nykommen i tjensten. Selma blef bekant med henne genast, och nu tyckte hon att hon åtminstone hade någon, som hon kunde hålla sig till i sitt nya hem. Då det blef tid att kläda sig, måste patronen sjelf påminna Selma om det. Hon gick omkring i rummen, hållande fadern om armen och glädjande sig åt hans förtjusning. Ibland skrattade hon högt åt hans naivetet, då det var någon ny uppfinning, som han icke kunde begripa hvad den skulle vara till. »Ja nu får jag gå och klä mig», sade hon och drog sin hand från hans arm, »men nu är du så god och knyter din halsduk riktigt gentilt, och kommer inte och ser ut som en slarfver.» Hon knäppte sina händer tillhopa kring hans nacke, lade hufvudet på sned och tittade på honom med sin skälmaktigaste min, som försökte att vara en smula sträng. »Tro inte att jag kan ha tid att hjelpa dig i dag», tillade hon. Det var slutklämmen. Så såg hon på honom igen. Han var allt bra rar, hennes pappa! – hvit i hufvudet som en dufva, fast föga öfver fyrtiotalet. Han bara småskrattade. Och så purrade hon om i hans hår ett tag, innan hon sprang derifrån. Silkeslent var det och vågigt; det hade alltid varit hennes förtjusning att regera med det håret. Hvad hon höll af detta gamla barn! Ännu vid dörren kastade hon en slängkyss åt honom. Inne i sängkammaren stod hennes koffert, och hon fick brådt om att packa ur den. Det var allt bra roligt ändå! Hon skakade ut sina kjolar efter hand som hon tog upp dem. Och klädningen ... den var allt stilig. Kunde man tänka sig en vackrare färg än detta matta blå, så mjukt att det rigtigt gjorde godt i ögonen, och så dessa trådar af silfver, som skimrade igenom! Och så lustigt det kändes när fötterna trampade så mjukt på mattorna och liksom sjönko ner i dem! Om hon bara kunde få för sig att det var hennes ... hennes eget! Men det kunde hon inte. Att de här mattorna voro lika mycket hennes, som nöthårsmattorna derhemma i prestgården voro fasters. Der hemma?
Ridd. och Ad. den 7 Juli. Högvörd. Prest-Ståndet den 7 ' Vallöf!. Borgare-Ståndet den 10 Hederv. Bonde-Ståndet den 7 Riksens Höglofl. Ständers Stats Utskotts Utlåtande i anledning af anmärkningar 'vid dess Betänkande om Lön-förhöjning för Penninge-Löntagande Embetsoch lj ens temannen. Höglofl. Ridd. och Adein samt Hedervärda Bonde Ståndet hafva, i anledning af gjorda anmärkningar vid Stats-Utskottets Betänkande af den 27 nästlidne Juni, rörande Eönförbättring för Civile Embetsoch Tjenstemännen, som ined Penninge-löner äro försedde, genom Protocolls-Utdrag den 2 och 5 i denna månad återremitterat ärendet till Utskdttets vidare handläggning. De hos Höglofl.
Ridderssapets och Adelns Remitz til Utffottet, at ofördröjligen sptzelsätta stg med utarbetande af grunderne för den npa Bewillningenö fördelning. Den 19 Iunii. Handelsmannen »eZLräts Memorial, om befrielse för Uddewalla fran ffplLighcten at i Bewittning deltaga. Dito Dato. Borgmästaren Memo rial, at Ämäl matte frän Bewillnings utgörande frikännas. Dito Dato. Riksdags-Fullmägtiges frän alla z Ofrälse Ständen i Westerbotten Memorial, angående befrielse för nämnde Landsort frän Bewillnings erläggande. Dito Dato. Borgmästaren Iloi-.-uers Memorial, at Sölfwitsborgs innewänare mätte förffonas frän Bewillnings-afgift. Dito Dato. Fabrikören ^bönberrs Memorial , angäende fragan, huruwida Bewilluing bör utgöras af Arbetare, Gesäller och Lärlingar wid Faoriquer och Slöjdc-inrättningar. Den Den 11 Augusti. 961 Den 26 Juni: Rädman ^svenström? Memorial, at Wennersborgs Stad mätte fä befrielse elier ätminstone förminskning och nedsättning uti Bewillningen Den 14 Julii Handelsmannen kjclmsus Memorial, om Bryggare-Ämbetets i Stockholm Bewillning. Den i5 Julii Handelsmannen I>uck8 Memorial, at Luleä mätte intil nästa Riksdag förskonas för alla utomordenteliga Gärder och Bewillningar. Den 16 Julli. Herr Westor 6alln8 Memorial, om Bewillningen af den innom Fahlu Bergslag tilwerkade Koppar, samt personelle Bewillnings afgiften af Grufwe-arbetarne. Dito Dato. Herr Bergs Rädet kolbod Memorial, om arbetarnes wid Eskiltuna fristads inrättning befrielse frän alle personelle ntjkylder til Kronan. Til Lag - Utskottet.
Dito för iståndsättande af Konungagrafvarne i Warnhems Kyrka Bvggnadsanslag för Fria Konsternas Akademi samt Vniversiteterna i Upsala och Lund Anslag till Folkskolelärares bildande och aflönande . . Särskildt anslag till Garnisonsskolan i Christianstad .. Anslag till befrämjande af Skandinaviska Naturforskarnes sammanträden Dito till dito af praktiska Skeppsbyggeri-Instituters inrättande Dito till Ullsorteringsanstalters dito . ' Ersättning för de till Ortala f. d. Kronobruk disponerade kolräntor Understöd för Rustoch Rotehållarne inom Jemtland Anslag för beredande af en Arbetsinrättning i Eskilstuna 948,657: 18. 10. Utbetalning af det s. k. Mindre Kreditivet Utbetalningar å Kreditivet till Ull-Diskontens förstärkning Dito å Dito till befrämjande af Ackords-reglermgen inom Ar méen — Lån till Städerna Cimbritshamn och Warberg för hamnbyggnader . „ för vattenaftappningar och odlingsföretag . Förskjutna brandförsäkrings-afgifter för intecknade egendomar i Norrköping Wenersborg, Borås och LVexiö Förskott till kostnader vid Chartce-Sigillatce-hviUtämplingen Räntor å dito Utbetalningar utaf de för såld ekeskog influtna medel Dito af Brudgåfvovinster Dito för Rikets Ständers hus i anledning af Rikets Ständers Revisorers sammanträde Aflöning och expenser för Rikets Ständers Justitie-Ombudsman samt dess och Tryckfrihets-Kommittéens Expeditioner, jemte lön för Sekreteraren i Bonde-Ståndets Kansli-Direktion, Löner, Arfvoden, Pensioner och Expenser vid Riksgälds-Kontoret Utgifter för Riksgälds-Kontoret tillhöriga hus i Borås och Wenersborg Expektans-löner och pensioner för betjeningen vid f. d. General-Assistans Kontoret Kostnader för Bevillning s-tax ering arne i Stockholms Stad Dito dito på Gottland Dito för Tidnings-stämplingen i Stockholm
Egentligen var Lalla rädd för morfar. Han var så högväxt och så bred, och det var som om ett litet hus vandrade omkring i stugan, när han kom in. Och så tog han sig så ofta om hakan, och den var full af korta, gråa skäggstubbar, som krasade när han strök öfver dem, och det ryste i Lalla hvar gång hon hörde det. Och så sipprade det alltid fram tobakssås i hans mungipor, och när han talade, lät det alltid som om han skulle spotta strax, och det var Lalla rädd för. Ja – och så var hon rädd att han skulle ta henne på knät, för han luktade af starkt. Och så hade han en långhårig fårskinnspels, klädd med grått vadmal, och den luktade som när en hund kommer in från vått väder. Och så blygdes hon öfver att han så ofta gick i sitt skåp och drack ur en flaska, ty det skrattade folket åt. Och så blygdes hon öfver att han om aftnarne var så röd på kinderna och pratade så mycket. Men för resten var morfar snäll. Och ibland – helst när husbond och husbondmoran voro borta – kunde han berätta roliga historier om »Skam och Kitta grå» eller om »Rike Per och fattig Per». Och ibland sjöng han också visor, – vackra visor, som »Jungfrun skulle sig till ottesången gå» och mera sådant; men då skämdes Lalla också. För det lät som om rösten vore sprucken, han kunde inte alls komma ut med det, och Lalla satt som på nålar af fruktan att han skulle se hur ömkligt hon tyckte det lät. Men visorna lärde hon. Det var bara en, som hon tyckte om att höra morfar sjunga, och den började: »Fyra möss uti dansen gå, så hela jorden hon rungar». Den kunde hon höra på hur ofta som helst. Hon tyckte om att höra sjungas om de mössen, och det lät så sorgset och så vackert, att då ville hon alltid sitta på knät, och utan att hon visste hvarför, började tårarne droppa och hon gömde sitt ansigte vid den regnväderluktande vadmalspelsen och satt alldeles stilla. Allt detta kunde Lalla utantill nu, så liten som hon var.
Först och främst är kostnaden för den indelde soldaten under den tid han ligger på roten icke lätt att bestämma och sedermera måste den öfningstid, man för en beväringssoldat beräknar, på det han såsom stamsoldat skall blifva någorlunda jemförlig med den indelde, hafva något vilkorligt och bero på olika åsigter. Kommitterade skola här redogöra för de grunder, som vid beräkningarna blifvit följde, hänvisande till den i Bil. A upptagna jemförelseberäkningen, der dessa äro omständligare utförda. Den indelde soldatens kostnad kan delas i vapenöfningskostnad, utredningskostnad och underhållskostnad då han icke är i tjenstgöring. Vapenöfningskostnaden bestrides helt och hållet af staten. Till grund för beräkningen af densamma har lagts kostnaden för 1859 och 1860 års vapenöfningar, enär dessa varit dels fullständigare, dels dyrare än de föregående och flere efterföljande års. Hela kostnaden för dessa möten, inberäknad marschkostnaden, har blifvit lika fördelad på hvarje nummer. Vapenöfningskostnaden skulle efter dessa grunder vara årligen: För en infanterist 15 R:dr 74 öre. » » kavallerist 71 » 23 » Utredning skostnaden eller kostnaden för munderings-, remtygs-, utrednings-, gevärsm. fl. persedlar bestrides vid rothållsinfanteriet äfven af staten ensamt. Enligt upplysningar, erhållna i krigskollegium, skulle denna kostnad årligen utgöra tillsammans 21 R:dr 61 öre för hvarje karl. Vid rusthålls-infanteriet (afsutne ryttare) bekostas samtlige ofvannämnde persedlar af rusthållarne. Kostnaden för en rustlxålls-infanterist har antagits lika med en rothålls. Underhållskostnaden eller soldatens (infanteristens) torp, lön, hemkall m. fl. förmoner drabba rotehållaren. Man har ansett sig komma denna kostnad närmast genom att till grund för densamma antaga den vakansafgift, som vid den årliga markegångssättningen bestämmes för nya roteringen, och hvilken skall motsvara kostnaden för ordinarie roteringen inom orten. Efter denna beräkning skulle underhållskostnaden i medeltal för år utgöra 90 Rdr 86 öre.
Efter att på första raden ha förklarat att han ej aktar bemöta min kritik öfver kritiker med ett enda ord, begynner hr Wirsén likväl detta redan å fjerde raden och be-finnes ännu å fyrtionde raden i sitt bref dermed sysselsatt. Detta krafliga misshag i och for sig står i oförklarlig motsats mot den likgiltighet, hvarmed hr Wirsén upprepade gånger i iil säger sig upptaga mina välmenta hemställanden. Denna likgiltighet återigen hindrar icke hr Wirsén att allaredan på femte raden beskylla mig for tvetalan. Jag hade dels sagt att hr Wirsén » bragt fbrsmädelse öfver Herrans namn », dels att » han saknat allt inflytande säger hr Wirsén i sitt bref. Om hr Wirsén haft godheten icke sätta punkt midt i min mening, skulle deraf framgått: » inflytande på literatu-rens utveckling och beskaffenhet i sitt land och att hans verksamhet länder till ingen nytta, minst till Guds rikes, ehuru den ger sig sken deraf. » Är detta då att bringa ära öfver Guds namn? För en person med hr Wirséns skarpsinne aktade jag det icke nödigt att särskildt utsätta ordet » godt » framfor ordet » inflytande ». Jag gör det emellertid då nu, dertill af hr Wirsén sjelf uppkallad. Dermed torde min tvetalan vara reducerad, svårare torde det ha for mig varit att utreda härfvan, om den bestått af en fbrsvarsvägran, följd af 40 raders försvar, eller ett starkt misshag, underligen paradt med en lika stark likgiltighet. I dylika spetsfundiga frågor inser nog hvar och en att hr Wirsén är min mästare, h vadan jag härman-des doktor Luther tager af mig hatten och går förbi. Dervid anländer jag till hr Wirséns försvar för sin kända bevis-metod för » dåliga böcker ». Det är ett enkelt försvar.Han säger sig citera anstötliga stallen ur bocker der-for att folk inte annars tror honom om han säger att de äro dåliga. Jag förvånas.
Prot. II. B. i Afd. 19, 20. 146 Den 20 Januarii. som tillverka Brännvinspannor må vara tillåtit att denna Person, i afseende å Pannornes Uppmätning och Stämpling, anlita, så ofta Landtmätare i Staden icke är att tillgå. Upplästes följande från de andra Respective RiksStånden ankome ProtocollsUldrag: Frän PresteStåndet: Af den 3o sistledne December, om Remiss: Till Statsoch LagUtskotten: Af Herr Prosten Öhr valls, Anförande, om Löneförbättringar för Häradshöfdingarne. Till Lagutskottet: Af Herr Prosten Palms Motion, jemte flera munteliga Anföranden, om ändring i Kongl. Förordningen den 17 October 1778, angående Lägersmål. Af Herr HofPredikantens, Doctor Iledréns Memorial, om ändring i Författningarne, rörande Kyrkopligt. Till Allmänna Besvärsoch OcconomiceUt skott et: Af Herr Prosten Billdahls, med fleres Anföranden, angående inskränkning i Yärfvade Soldaters permitterande till LandsOrterue. Den 20 Januarii. 147 Af Ilerr Lectorn, Doctorn Eure'ns Memorial om förbättrade Fattigvårds-anstalter. Af den 2 Januarii, innefattande Ståndets Beslut om fortfarande intill nästa Riksdag af den förut åtagna afgift till Wadstena Krigsmanslius-Cassa eller Amiralitets-Krigsmans-Cassan af 3 proCent af den Bevillning, hvartill Ecclesiastique Embetsoch Tjenstemän, för deras Löneinkomster, blifva årligen taxerade. Af den 2 dennes om Remiss: Till StatsTJtskottet: Af Herr Prosten Palms Motion , om något offentligt Betyg af Nationens tacksamhet för Hans Kongl. Höghet ÄrfPrinsens Lärare. Till Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomiceUtskotten Af Herr Prosten Fornanders Memorial, angående undersökning, om icke Stenkol finnas på Öland.
Jag tror icke det; och hos oss vet jag icke något annat medel att förekomma sådant, än bibehållande af revisionsskillingen. För den, som ej kan nedsätta revisionsskilling, har jag ej förnummit något hinder möta att blifva befriad derifrån; och jag åtminstone har icke hört, att, såsom Utsk:t säger, någon, för revisionsskillingens anskaffande, behöft göra sig husvill. Hvad angår de af Gr. Sparre omnämnda korrektiv mot obehöriga klagomål, tror jag, de endast ofullständigt uppfylla sitt ändamål, ty ådömandet af hög rättegångskostnadsersättning är utan verkan, om den part, som ådömes sådan, saknar tillgångar, och, att döma till böter för obefogad klagan, iakttages högst sällan af K. M:t, som jag tror, på goda skäl, tyr jag åtminstone undrar ej på, att K. M:t anser det motbjudande att bötlalla parter, för det de vilja underställa Honom sina mål. I likhet med Hr Olivecrona, yrkar jag afslag å denna punkt. Hr Olivecrona: Jag vill i största korthet besvara några af de af Gr. Sparre framställda anmärkningar. Deri ärade talaren har sagt, att det vore en inkonseqvens att, då besvärsoch ekonomi-mål gå till K. M:t, utan nedsättande af penningar, sådant skulle vidare bibehållas vid revisionssaker. Men det har varit så, allt sedan 1734 års lag skrefs, så att inkonseqvensen är ganska gammal; men, då man icke hittills funnit skäl att afskaffa detta stadgande, utan deri sett ett välgörande återhållande moment, kan jag icke finna, att denna inkonseqvens nu kan anses Den 7 Mars e. m. 185 af sä stor vigt, att den i och för sig fordrar rättelse.
!l |«- -i-< • 'i * .tj-*-*• ; Wfri fil ;iir i 4 i i*. 7^ k |<iv‘ t p;.m h h i i ■;, 't , ’ rU ■ x V fe (H<\ j" ! ; o rf t to.i ! r ; ;;.v; "m ;t i ! »;< 1 r-, » ;• i.i: kli'»lif v Ml ‘ . TRYCKT HOS P. A. BORSTEDT & SÖNER, STORMÄKTIGSTE ALLERNÅD1GSTE KONUNG! lifter förloppet af nya feni år från och med 1828, har Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att, för Stockholms Län, i underdånighet afgifva den i Eders Kongl. iMajrts nådiga Cirkulär-Bref den 17 April 1821 anbefallda Berättelse. För en ort, som är bland landets först och jemnast bebyggda, och der följaktligen lefnadssätt, seder, näringar och öfriga förhållanden redan länge varit i ett mera stadgadt skick; kan denna berättelse icke omförmäla några, under en så inskränkt tidrymd uppstådda, betydligare och genomgripande förändringar från det tillstånd, hvari orten, då den sednaste berättelsen afgafs, sig befann. Samhällsutvecklingens vanliga fortgång och riktningar deraf i särskilta delar lemna dock städse anledning till iakttagelser, hvilka, jemte de närmare kunskaper om orten och dess angelägenheter, som genom fortsatt uppmärksamhet kunnat vinnas, alltså måste utgöra berättelsens egentliga ämne. I afseende å Länets allmänna beskaffenhet, kan efter hvad jag sålunda haft nåden erinra annat icke anföras, än åberopande af den derom tillförene underdånigst afgifne beskrifning.
Men hvilka olägenheter hade nu ej blifvit följden af ett för tidigt tillträdande af skiftes-lotterna? Man hade under tiden med betydlig kostnad, måst upprätta stängsel omkring och odlat å den tillträdda lotten, som nu mäste afträdas för fullgörande af de i det Nådiga Utslaget föreskrifna rättelser. Skiftes-ärendena vore vanligen äfven af den beskaffenhet, att mången icke ldefve nöjd, förrän Kongl. Majit i målet dömt, och sällan inträffade, alt samtlige delegare i ett skifteslag vore af lika åsigter. Tillträdet af en jordlott, som man icke bestämdt visste sig skola komma att behålla, kunde lätt medföra att gödseln såldes och jorden utsugdes, och att då till slut den rätta egaren skulle tillträda sitt skifte, befunnes detta vanhäfdadt och den förre innehafvaren oförmögen att lemna ersättning för den skada han gjort. Om Utskottet å ena sidan, lika med motionären, inser de menliga följder för åkerbruket och de flera andra olägenheter, som uppkomma derigenom att stundom flere år förlöpa innan ett laga skifte, deröfver klander anmäles, slutligen blifver pröfvadt och tager åt sig laga kraft; men hvarförinnan, enligt nu gällande Skiftesstadga, tillträde till de nya skiftena icke eger runi; så är det likväl långt ifrån att Utskottet kan finna den af motionären föreslagna förändring i tiden och sältet för skiftenas tillträde vara ett medel att förebygga ofvanberörde med laga skiftes-förrättningar i vissa fall nu förknippade olägenheter. De skäl, som inom Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit emot motionärens förslag anförde, visa, efter Utskottets omdöme, mer än tillräckligt, att detta förslag är olämpligt; — och att om det antages, den sista villan blefve värre än den första. — I en stigande upplysning och en mera allmänt vunnen öfvertygelse om den stora nytta laga skiften för den enskilde och det allmänna medför; i en större på längre erfarenhet grundad kännedom om skiftes-författningarnes innehåll och tillämpning, och derifrån härfly20 Sammans. Lagsamt Allm. Best.- och Ekon.-Utsk. Bet.
Dessa läror äro i flesta fall afvikande från den rena Evangeliskt-lutherska religionens: de högvigliga sacramenten äro dem endast tecken, som ej medföra någon andelig verkan; menniskan skall, efter sektens föregifvande, redan här i lifvet uppnå en fullkomlig helighet, hvaraf födes högmod och öfverskattning af egna krafter till den gudomliga lagens fullbordande. Deras andeliga rening böljas vanligen utvärtes ifrån; dermed sysselsätta de sig i hög grad och afsäga sig vissa verldsliga oskyldiga nöjen, för att visa hvilka andeliga martyrer de äro för sina religionssatser; då de endast strängt iakttaga dessa ofvannämnda utvärkes reningar, inbilla de sig verkligen sjelfve att redan äga himmelriket här på jorden. Alldeles ej förundransvärd! då, om den mindre bildade och upplysta delen af folket gerna öfvergflr till metodismen, då de för så lätt köp kunna förvärfva sig himmelriket redan som egendom här i lifvet. Redan den store Danske biskopen Pontoppidan ogillade på sin lid i sin skrift, kallad Menoza, metodisterne såsom en oäkta och 112 Don 3 April f. m. farlig selif; och alla upplysta kyrkans lärare och theologer hafva i alla tider sammanstämt deruti, att den är hvad de gamle kallade enthusiasmen och fanatismen tillgifven. Dess disciplin svarar ock fullkomligen deremot samt leder ovillkorligen tili det farligaste och mest obehöriga samvetstyranni. Jag frågar: är det rådligt att gifva en sådan sekt fria tyglar? Äro vådorna ännu icke så uppenbara ? — Det som föranleder våda är redan vådligt. Metodisternes plan och beräkning är djup men säker. Skole vi icke ock sörja för våra efterkommande och framtida slägten? Eller önska vi oss i sinom tid sådana uppträden äfven här som det sednasle decenniet tirnat i Preussen och Schlesien: fängelse, böter, afsättning, blodsutgjutelse, landsförvisning för religiösa rörelsers skull, hvarom i de sista numrorna af Nordisk Kyrkotidning för år 1840 läses en så nedslående som rörande berättelse!
Härvid förekommo Ulskis yttranden angide de enskilde rnolionerne. 1 :o ang:de ostskallen i Herjeådalen. Hr Printzensköld, Carl: Den fråga som nu i motionsväg blifvit föremål för Ståndets öfverläggning, har förut vid sisth riksdag i precist samma skick jemväl varit underkastad R. Sl-.s pröfning, endast med den skillnad, alt den då var föranledd af K.Mis nåd. propos. i ämnet. Den behandling, som frågan då undergick hos R. o. Ad., torde väl icke hafva, enär detta tilldrog sig för mindre än tre är tillbaka, fallit ur R. o. Adis minne. Man ansåg, att det icke var rikligt, att förvandla persedelräntorna till fix penninge-skall och man utgick äfven från den grundsatsen vid bedömandet af frågan om den s. k. Oslskallens i Härjeådalen förvandlande till fix penningeränta. Man har nu sökt tillvägabringa denna förändring i sammanhang med de s. k. småpersedlarnes förvandling i fix penningeränta, så alt förändringen skulle ske med afseende å hvad Utsk., angide småpersedlarne, föreslagit. Jag 342 Den 5 Juli e. m. skulle vara af denna tanka i följd af pluralitetens beslut ang:de småpersedlarne, i fall inom Herjeådalen någonsin funnits sådaue räntepersedlar, som vore af natur att kunna hänföras till småpersedlarne, men sådant är icke förhållandet. Jag misstager mig näppeligen om jag säger att, med undantag af smör, är Ostskatten den enda räntepersedel, som utgår i Jemtland, ehuru den utgått efter en grund, som jag gerna erkänner hafva varit obestämd, enär hvarje skattskyldigs utgift har berott på det antal kor, som han haft och för hvilka han således skulle utgöra skatt. Hvarföre skall man förvandla denna ostskalt till penningar? Hvad nytta för Staten ligger väl häruti? Skallen är likväl icke så obetydlig, ty jag tror alt den upgår till 156 LU vanlig ost och | LU ren-ost, således 156^ LU.
Majit endast äskat löneförhöjning al' 500 R:dr för Expeditionens Sekreterare, hvarigenom denne tjenstemans lön komine att utgöra 4,000 R:dr; Och då, enligt hvad det vid den nådiga Propositionen fogade Slatsråds-protokoll gifver vid handen, göromålen vid nämnda tjenst tilltagit i omfång, så att dess innehafvare icke kan dermed förena annan befattning, samt Expedilions-sekreterarne inom Stats-departementen åtnjuta ännu högre aflöning, hafva Rikets Ständer bifallit att aflöningen för Sekreteraren vid Justitie-kanslers-expedilionen må bestämmas till 4,000 R:dr. 3:o. .histitic-Revisions-Expeditioiicn. Enär E. K. Majit dels ansett ändamålsenligt alt samtlige Revisions-sekreterare, i stället för att genom fullmagler utnämnas lill embeten med lön på stat, komme att tillsattas medelst förordnanden, på sätt nu egde rum med de fyra Revisionssekreterarebefattningar, hvarmed Nedre Revisionen i anledning af Högste Domstolens förstärkning blifvit tillökad, dels ock antagit, att, genom någon minskning af anslaget till Revisionssekrelerarnes nuvarande aflöning, medel lättare skulle kunna beredas till en för en del af Hofrätlernas ledamöter behöflig löneförhöjning, men i sådant fäll tillika blefve nödigt, att, i förhållande till en dylik förhöjning något jemka en del af Revisions-sekreterarnes arfvoden, har E. K.