Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 6 Augusti c, m. 331 Herr af Uhr, Gustaf; Jag har du ej något att säga , sedan propositionen är bifallen , men jag hade ämnat anföra , att jag icke förstår , hvad Herr Hjerta yttrat, att penningarne nu äro så nödvändige ; ty då dessa 400,000 R:dr skulle räcka till Ocfober Månad, kan jag ej begripa huru 300,000 R:dr nu kunna vara åtgångne , och det fjerde hundrade tusende kan räcka för de återstående 3 månaderne. Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Från Statssamt Allmänna Befvärsock Oeconomit Ut (kotten; Af den 16 sistledne Julli: N:o 376. I anledning af Kongl. Majlis Nådiga proposition, angående RecognitionsSkogarne. Frän Statsoch Banko-Utskotten". Af den 31 sistledne Julii: N:o 376 5. I anledning af förekommen fråga om anslag af allmänna medel för Södertelje Canal-Verk. Från Banco-Utskottet". Af den 31 sistledne Julii: N:o 40. Angående det äfventyr som för Den 6 Augusti e, m. Banken uppstår, i anseende till omöjligheten att få tillförliteligen upplyst, huruvida dess låntagare, mot intekning i fast egendom, äro frie för förmynderskap eller förvaltning af andre förmonsrätt ägande medel. I fråga om de för inlösen af förslitne smärre Bancosedlar antagne grunder. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 6 Augusti 1823. S. D. Föredrogs å nyo och gillades Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 16 sistledne Julii under N:o 143 afgifne samt den 19 derpå följde eftermiddagen pä bordet lagde Betänkande, öfver föreslagne utvägar och yrkade åtgärder, att, till förekommande af flöden och öfversvämningar m. m-, bibehålla sjön Venern vid en gifven medelhöjd.
Stats och Oeconomie Ukstokken icke ivelat eller giltat bestrida hwar en möjligheten eller nyttan af upodlingar i Lappmarken, hwilka Herr Major Ltael von Holstein har under hmder, utan endast som grund för sine afflag, aberopar Rikets medeNösa tillstånd, anhäller jag ödmjukast fä underställa Högloft. Ridderstapers och Adelns lika uplysta som ädelmodiga bepröfwaude, mine tankar i denne magtpäliggande fräga. Det synes Åtminstone billigt att htt land, hwilket med en Million NikSdalerö omkostnad, gräfwer Canaler till lättnad för waru-transporter, vtwifwelagstgt äfwen warit omtänkt att hafwa i förräd till Leffe produccers anskaffande som derpä kunde föras, erforderliga medel. Riksens Högloft. Ständer hafwa beslutat och anordnat en sävan summa till sädant ändamål, dä deras Utstött dömmer omkring 1020 Tunneland redan updikgde Myror, färdige mottaga Plogen, och för. 12 54 Den 26 Februarli. förskaffa Stalén om dylikt arbete fortsattes, pä ds öfrige tjenlige ställen, med ivid past 272,900 opara'nade Jnnewänare, samt en ökad tillgäng pä Wic. tualie-Waror; och afwen Spannemäl nar Climatet genom stigande odling blifwit mildradt. Detta är dessutom det enda möjliga medel akt med Rikets winst drifwa Nasafiells Silfwer Grufwor, samt andre Malm tillgångar, som dcr uran all twifwel sinnciS; tages widare i öfmerwägande dcn ymniga lillåäng pä Skogar, Fistrila och Segelbara Sjöar och Clfwer, tyckes som intet annat än brist pä god wilja kunna hindra de nyttigaste företag Beware Gud att wart Fädernesland skulle wara till ben grad utmärglat, akt det med sina förenade krafter icke förmådde Åstadkomma 2000 R:d.
43 ordningen den 29 Augusti 1843, rörande sockenstämmor, jemte hvad dervid muntligen yttrats; 8:o Jan Samuelssons frän Oland motion, angående upphäfvande af de färjplatserne Röhälla, Färjestaden och Fröbygårda på Olands vestra kust tilldelade privilegier. S. I). Efter skedd föredragning remitterades till Bevillnings-Utskottet: i:o Oscar Carlssons från Elfsborgs län motion, angående ändring af Kongl. Förordningen den 13 Oktober 1848 om brän\insbrännings-rät!igheten; 2:o Eric Malmins från Westerås län motion, angående rätta tillämpningen af Kongl. Förordningen den 13 Oktober 1848, örn vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin; 3:o Anders Erikssons från Elfsborgs län motion, angående bränvinsbränning; 4:o A. W. Svartlings från Östergöthlands län motion, om upphäfvande af bevill ning å den provision, som tillkommer auktions-förrättare å landet, jemte de dervid afgifne muntlige yttranden. S. D. Til! Lag-Utskottet remitterades: l:o Johannes Nilssons från Malmöhus län motion, om ändring af 19 kap. 2 § Ärf da-Balken, jemte hvad dervid blifvit muntligen anfördt; 2:o Petter Petterssons från Jönköpings län motion, om inrättande af förliknings domstolar: 3:o Gustaf Bergs från Skaraborgs län motion, om rättighet att vittna rörande hasardspel; 4:o Jan Erssons från Upsala län motion, om hemmantalets bestämmande såsom grund för skallgångs utgörande, jemte deremot muntligen framställd erindran; o:o Nils Magnussons från Calmar län motion, om upphörande af församlings skyl dighet att fullgöra prestgårds-byggnad, oell deraf föranledda muntlige yttranden; 6:o Nils Perssons från Calmar län motion, om tillägg till 9 kap. 1 § Ärfda-Bal ken, samt hvad dervid är vordet muntligen andraget: 7:o Anders Nilssons från Hallands län motion, om upphäfvande af lagens stadgande i 27 kap. Missg.
I stället för Utskottets 3:dje och 4:de punkter föreslår jag följande: ”Till understöd för do skjutslag, der entreprenad-afgiften visar sig jemförelsevis mera betungande, uppföres å 6:te Hufvudtiteln ett årligt reservationsanslag, stort 60,000 R:dr R:mt, under följande vilkor: a) Understöd ifrågakommer ej der entreprenad-afgiften inom skjutslaget icke uppgår till mer äu 15 R:dr R:mt för helt mantal; b) Statsbidrag lemnäs aldrig till större del än att skjutslagets andel i entreprenad-afgiften minst utgör 15 R:dr R:mt för helt mantal; c) Intill dess sig visat huruvida anslaget är tillfyllestgörande för bidrags meddelande åt alla skjutslag, der entreprenad-afgiften uppgår till nyssnämnda belopp, skola skjutslagen ega företrädesrätt till Statens mellankomst i den xnån skjutsningsbestyret medför större tunga; d) Det belopp hvarmed Staten deltager i entreprenad-kostnaden får i allmänhet icke utgöra mera än hälften af samma afgift, dock der den samma utgår med 100 R:dr R:mt och derutöfver, för helt mantal, må Statens bidrag utsträckas till 1 af beloppet; e) Städer, hvilka för skjutsens uppehållande vidkännas betydligare uppoffringar, hafva äfven rätt till statsbidrag, hviket då utgår efter de grunder, Kongl. Maj:t i särskilda fall nådigst bestämmer; f) Ansökningar af skjutslag, vare sig i stad eller på landet, om statsbidrags erhållande, ingifvas till Konungens Befallningshafvande i länet, som dessa ansökningar till Kongl. Maj:t insända, dervid Konungens Befallningshafvande bör dels afgifva utlåtande, huruvida skälig omtanka från skjutslagets sida blifvit iakttagen i ändamål att bereda så lindrig entreprenad-afgift som möjligt, dels föreslå den andel af samma afgift som, med afseende å lokala eller andra förhållanden, bör af Staten öfvertagas.” Hvad betänkandets sista punkt angår får jag påminna att Rikets sednast församlade Ständer beslöto ”att postföringsskyldigheten må, i den mån Kongl.
Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, Riksdags-fullmäktigen Lars Magnus Haulsson från Östergöthlands län, under åberopande af dertill utaf strandegarne erhållet uppdrag, föreslagit den förändring i vilkoren för omförmälda lån, att hela lånesumman måtte under nästa år fä utbekommas på en gång; varande härvid af honom yttrad den förmodan, att den meddelade föreskriften i afseende på tiden för lånemedlens lyftning sannolikt tillkommit, för att bereda låntagarne den fördelen, att icke behöfva ansvara för ränta och amortissement förr, än i den mån samma medel behöfde till arbetet användas; för hvilken åsigt motionären trodde sig kunna hemta stöd af 13:de momentet utaf berörde föreskrifter, innehållande: att »för utbekomna låneunderstöd till vattenaftappningar eller odlingsföretag bör, efter fem års förlopp frän slutet af det är, hvarunder lånemedlen från Riksgälds-kontoret först utbekommits, ärligen erläggas titta procent ä hela den lyftade lånesumman»; hvaraf, enligt motionärens tanke, följde, att, om lånesumman lyftades under olika år i liera terminer, äterbetalnings-beloppet komme att vid femte året, efter hvar och en skedd lyftning, beräknas till åtta procent af hvad sorn under hvarje år lyftats. Vidare har motionären anfört, att vederbörande strandegare, hvilka nyligen varit af Kongl.
R:dr för reparationskostnad, dels ock med 150 R:dr för nybyggnadskostnad, —- genom en dylik reglering en årlig vinst för Statsverket af omkring 1,100 R:dr uppkomma; och hade Kollegierna, med anledning af hvad sålunda förekommit, ansett sig böra i underdånighet tillstyrka, att allmogen inom Näsgårds och Westerbergslags fögderier måtte från och med 1862 års början, då bevilbiingsfrihelen upphört, befrias från dem åliggande nybyggnadsoch reparationsskyldighelens utgörande vid Näs kungsgård; hvarjemte Kollegierna föreslagit de vilkor, hvarunder befrielsen borde cga rum. Då i följd af sednast utfärdade Bevillnings-förordning, den lindring i beviliningen, hvilken allmogen inom Näsgårds och Westerbergslags fögderier i Stora Kopparbergs län, enligt Kongl. Resolution den 2 December 1746, såsom ersättning för ofvanberörda nybyggnadsoch reparaliotisskyidighet vid Näs kungsgård 4 Slals-UIskollels Utlälandv JVs 59. åtnjutit, med 1862 års början upphört, har Kong!.
först klassvis uttagas i här ofvan sagde ordning, och sedermera de, som tillhöra reserven, likaledes efter samma ordning dem emellan; 4:o Den på Gottland antagna och upprättade allmänna beväring förutsattes komma att fortfara i dess nuvarande skick. Vidkommande den närmare regleringen af sjöbevärings-manskapets fördelning och vapenöfningar m. m., lärer Chefen för Sjöforsvars-Departementet derom serskildt afgifva underdånigt betänkande, hvarföre jag i det följande 30 bör inskränka mig till det, som ensamt rörer landt-armeen, samt dervid först framställa Landt-beväringens fördelning emellan Arme'ens Regementer och Corpser. De 11,181 man bevärings-manskap, som vid landt-armeen skulle årligen vapenöfvas, böra fördelas emellan arméens serskilda vapen i mån af hvarje vapens behof, samt emellan hvarje regemente och korps, i förhållande till stammens styrka, så att bataljonerna blifva någorlunda jemnstarka; alltid med iakttagande, att beväringsskyldigheten blifver lika fördelad, så väl länen emellan, sorn inom hvarje stad och “fögderi. Dessa vilkor uppfyllas, om fördelningen sker sålunda: att hvarje indeld infanteri-bataljon (stam och beväring sammanräknade) blifver omkring 700 man, och hvarje indeld fältjägare-bataljon likaledes omkring 600 man; att gardes-regementena till fot hvartdera erhåller 150 man; Skånska hussaroch dragon-regementena hvartdera 80 man; hvarje af de öfriga kavalleriregementer och korpser 40 man; Jemtlands hästjägare 20 man; Svea artilleri-regemente 120 man; Göta och Wendes artilleri-regementena hvartdera 6) man, samt artilleri-depoten och sappörerna tillsammans 318 man. Härigenom kornme bevärings-manskapet att blifva sålunda fördeladt, att: lista Klassen. 4 Klasser. Infanteriet erholle 10,243 man, 40,972 man, 51,2l5 man. Sta 55,905 man.
Riksgälds-kontoret aflemnade och der nu förvarade, tryckta kommitié-belänkanden samt lagoch författningsförslag, jemte dertill höraude handlingar, må bland Riksståndens ledamöter under innevarande riksdag utdelas, dock med iakttagande, att dervid för likartade frågors framtida behandling erforderligt antal exemplar af samma handlingar afsättes och tills vidare förblifver i Riksgälds-kontorets förvar, nemligen: Lag-kommittéens förslag lill allmän civil-lag, jemte dertill hörande register; Kongl. Götha och Skånska Hof-rätternas anmärkningar vid nämnda förslag samt Högsta Domstolens protokoller vid detsammas granskning; Jemförelse-tablåer mellan civil-lagförslaget och förut gällande lagstadganden; Friherre Ludv. Lson Boyes yttrande, angående lagförslagets plau och grunder; Lagberedningens förslag till giftermåls-, ärfda-, jordaoch byggningasamt rättegångsäfvensom handelsoch utsökningsbalkar; Lagkommittéens förslag till allmän kriminal-lag; Högsta Domstolens protokoller vid sistnämnde lagförslags granskning; Lagberedningens förslag till straffbalk; Samma Berednings utlåtande, angående domstolarnes organisation och förliknings-kommiltder, m. m.; Kyrkolag-kommitléens förslag till sådan lag samt särskilda kyrkostadgar och lagar angående kyrkoväsendet; Jemförelse mellan dessa förslag och nu gällande kyrko-sladganden; Berättelse af 1843 års revision öfver rikets elementar-lärovprk; StalaUtskottets Memorial N-.o 38. 7 Betänkande och förslag angående ränteoch lifförsäkringssamt lifränte-anstalter; 1839 års Tull-kommiiterades utlåtande och förslag till förändrad tulltaxa. Sorn antalet af de i Riksgälds-kontoret nu befintliga exemplar utaf här uppräknade betänkanden och öfriga handlingar är mycket olika, och någon gemensam eller för alla dessa handlingar tillämplig utdelningsgrund således icke kan uppgöras och fastställas, torde Utskottet få sig uppdraget att bestämma huru många exemplar utaf hvarje särskild handling böra inom hvart och ett af Riksstånden utdelas samt derjemte äfven meddela öfriga för utdelningens behöriga verkställighet nödiga föreskrifter.
I anledning af gjorda motioner om fortfarande bidrag af Statens medel till SoderTelje Canal Inrättning. 5:0 Angående Krono-hemmanet Lindö, beläget i Härads Socken , Akers Härad och Södermanlands Län. 6:0 Angående Fjerdingsmans aflöning och deras boställens indragning. 7:0 Af - Den 11 Juli. g59 6:0 Ofver Herr Kyrkoherden Huttemans [Memorial , om tillokt anslag för Kongl. Bibliotheket. 8:0 Angående anmärkningar vid Stats Utskottets utlåtande ofver Herr von Tornes Memorial om postfrihet för sådana Tidningar, som anses lända till allmän upplysning ; tillika med Utskottets den 27 April härom afgifna Betänkande. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe S. D. I anledning deraf att en Eidderskapets och Adelns Ledamot, Herr Professorn och Biddaren Trafvenfelt, i egenskap af Svenska Läkare-Sällskapets Secreterare och å dess vägnar, till Ståndet donna dag öfverlemnat ett antal exemplar af Ars-JBerättelsen om Sällskapets arbeten under det förflutna året, beslöt Högloft. Bidderskapet och Adeln att genom Utdrag af Protocollet betyga Sällskapet sin aktning öfver dess nit för Läkare-Vetenskapens framsteg , och sin erkänsla för det lemnade vedermäle af Sällskapets uppmärksamhet. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. SU. Följande den 4 Juli afgifna och den 7 på bordet lagda gemensamma Memorial från Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten , föredrogos å nyo och biföllos: g6o Deri 11 Juli. 1:0 Rörande yrkad förändring i Kongl. [Förordningen den 2 Februari 1807, angående enskiften. 2:0 I anledning af Riksdagsmännen Olof Olofssons och Johan M. Wessings motioner om förändring i vissa delar af Kongl. Förordningen den 9 Februari 1802 , angående stängselskyldigheten 3:0 I anledning af Riksdagsmannen Anders Jjarssons motion om rättelser och tillägg i andra delar af samma Forordning. Ut supra.
Han hörde på tonen, att Gerdas äktenskap icke var lyckligt — någonting som han redan trodde sig ha förstått af enstaka yttranden, dem Casimir fällt. Men då han nu såg på henne med en forskande blick, tillade hon liksom för att bortförklara det intryck, hon framkallat genom sitt tonfall: »Hon har ju barn.» Den smekande ömhet, den bundna värme, hon lade in i det enda ordet: »barn», förrådde mera om henne själf, än en lång bekännelse. Det talade om längtan efter en sällhet, som hon aldrig skulle nå, men som hon drömde om i djupet af sitt hjärta. Eric höll andan och teg för att icke förråda sin sinnesrörelse. Det lilla ordet var som ett poem fullt af moderslängtan och det hade trängt fram mot hennes vilja. Och om man frågade henne efter dess djupaste andemening, skulle hon förneka den — ty hon var lycklig eller trodde sig vara det. Men i hennes lycka fanns en enda hemlig brist: att hon icke hade barn. De sutto länge tysta, hvar och en försjunken i sin stämning. Men så med ens kom det öfver Maria en förnimmelse af, att hans tankar följde hennes egna på deras dunkla vägar. Det var en förnimmelse af samma slag, som den nervösa känslan när någon fixerade en viss punkt af hennes kropp, nacken eller ryggen; det var som om hon nu känt detsamma beträffande själen. Och för att dölja sin förvirring började hon tala om Gerda: »Jag tror knappast, att hon och hennes man passa för hvarandra — eller kanske har hon aldrig hållit af sin man. Det förefaller mig ibland som om det varit någon annan, hon älskat. Hon har ju ingenting sagt — vi gledo ifrån hvarandra strax efter det jag blifvit gift det var nog min skull, till stor del — jag tror att lyckan gjorde mig egoistisk men jag kunde inte hjälpa det; det ligger visst i min natur att ge allt åt en. Jag borde väl ändå ha haft mera öfver åt henne — men jag tyckte också, att hon blef så inbunden och bitter; och jag föreställde mig, att hon hade en kris att genomkämpa Jag minns den sommaren, då du var på Aspinge — jag hade aldrig sett henne sådan! Hennes lynne var som aprilväder — ibland strålande solklart, ibland mulet — med hagelskurar Då borde jag ju ha försökt vinna hennes förtroende.
Rikets Ständer hafva, i afseende på tillkomsten af ifrågavarande balance samt öfrige förhållanden dervid, inhemtat: att, sedan E. K. M:s och Rikets Stats-Contor, uppå Westerås Läns Landt-ränteri, anordnat en summa af 2,700 R;dr till betalande af skulder för Strömsholms Stuteri, och Assessoren Landström, enligt disposition, densamma qvitterat, samt öfverlemnat beloppet till numera afl. Stats-Commissarien Widegren, såsom Ledamot af Comiten för hushållningens reglerande vid Stuteriet, emot af denne senare meddeladt qvitto af den 26 Mars 1816, och i ändamål att dermed skulle liqvideras ett från f. d. Allmänna Magasins-Directionen år 1812 till Stuteriet levereradt parti spanmål; så hade, efter det förenämnde summa uti 1816 års Stuteri-räkning blifvit afförd, utan att berörde liqvid funnits vara verkställd, Landström, uppå derom i vederbörande Revisions-Contor i Kongl. Kammar-Rätten gjord anmärkning, i egenskap af ansvarig Redogörare, blifvit, genom Kammar-Rättens Utslag den g Febr. 1820, ålagd att meranämnde 2,700 R:dr återgälda; att en sådan återbetalning jemväl sedermera, intill slutet af år i83i, egt rum, medelst inneliållning af Landströms halfva expectance-lön, så att den nu återstående balancerade summan utgör 1,783 R:dr 16 sk.; att så väl Kongl. Stats-Contoret, som Kongl. Kammar-Rätten, uti afgifna underd.
Att deremot låta denna betydliga del af beskattningssättet förblifva i dess nuvarande skick, torde vara lika betänkligt, som det af Herr Rosensköld föreslagne creditiv på Banken endast skulle komma dem tillgodo , hvilka fortforo med nedsättningen, och slutligen föranleda alla, att vidtaga enahanda 364 Den 22 Jnnii f. tit, utväg, ända till hälften eller tredjedelen af Bevillningen, hvilken i samma mon folie Banken till last, sannolikt vida öfver dess tillgångar. Friherre Cederström: Af det tryckta sam mandraget öfver jemförelsen emellan Hemmanevärdet 1813 och 18)6, synes att Östergöthland år 1S16, med 9,600,000 R;dr nedsatt Provincens Hemmansvärde, emot det belopp, hvartill det år 1813 varit uppskattadt. Huru det kunnat ske, lemnar jag till hvar och en att bedömrna. Men till förekommande af dylika missbruk, och på det icke andra Lån må få lust, att äfvenledes med en tredjedel nedsätta deras Hemmansvärde, tror jag för min del det vara högst betänkligt, att icke bifalla hvad Bevillningsljtskottet härutinnan föreslagit. Friherre Boije: Innan man afgör, atf ned sättningen var ett missbruk, borde man likväl först undersöka, om den primitiva uppflyttningen icke var en fullkomlig orimlighet, tillkommen af ett öfverdrifvet nit af vederbörande, som led t operationen; fy i sådant fall var nedflytlningen icke ett missbruk, utan en skälig nödvändighet. Man bar talat om den rätt att klaga, som är hvarje jordägare öppen, men, då man förutsätter , att sjelfva Ständernas åsätta värderingssumraa, i mmimi-tabelleo, som skall fördelas vore orättvis; så frågar jag, hvartill tjenade det väl att klaga? Eller kan väl Embetsmanna-auctoriteter nedsätta ett värde, som Ständerne stadgat? För att j detta Den 3 2 Junti f. m. 365 amre komma till det enda slut, sorn är att söka; får jag härmed hos Hans Excellence Herr Grefven och LindtMarskalken ödmjukast anhålla om votering, Herr Munck af Rosenskjöld:
Ständer kunde finna lämpligt, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att för framtiden Svensk medborgarerätt ej måtte utländsk man beviljas, förr än han ordentligen visat sig vara från sitt förra undersåtlighets-förhållande frikalla.!, eller ock genom afgifven skriftlig förbindelse afsagt sig sin föira nationalitets politiska förmåner och rättigheter, men berörde hemställan, till följe af Riks-Ståndens derom fattade skiljaktiga beslut, icke föranledt till någon åtgärd från deras sida; så bar Riksdags-fullmäktigen Pehr Sahlström från Stockholms län inom Hedervärda BondeStåndet, med stöd af 56 § Riksdags-Ordningen, väckt motion rörande detta ämne, hvilken blifvit till handläggning af detta Utskott remitterad och hvaruti sig förenat Riksdagsfullmäktige Nils Strindlund från Westernorrlands, Per Hansson från Wermlands, Pehr Pålsson och Per Nilsson från Malmöhus, J. Lekberg från Örebro, A. Medin från Kronobergs och J. P. Sandstedt från Jönköpings län, m. fl. Motionären har förklarat sig desto heldre härvid vilja begagna den i 56 § Riksdags-Ordningen medgifna motionsrätt, som, genom den utredning, denna fråga redan erhållit hos Konslitutions-Utskottet, behofvet af dess ändamålsenliga lösning blifvit af en hvar insedt. Nödvändigheten af en ordnad lagstiftning om vilkoren för utländsk mans naturalisation i Sverige hade nemligen blifvit af sistnämnde Utskott så fullständigt ådagalagd, att hvarje försök till vidare utveckling deraf vore obehöflig!, hvadan motionären inskränkte sig till alt, med åberopande af de utaf samma Utskott uppgifna skäl, föreslå: ”att uti underdånig skrifvelse Rikets Ständer ville hos Kongl. ”Maj:t anhålla, det Svensk medborgarerätt hädanefter ej måtte hit inflyttad ”utländsk man beviljas, förr än han visat sig vara från sitt förra undersållighetsförhållande i moderlandet frikallad, eller ock, uti afgifven skriftlig ”förbindelse, afsagt sig alla sin förra nationalitets politiska förmåner och rättigheter.
Verks olika föremål och vida skiijaktige åligganden för Tjenstemännen och Betjeningen vid desamma, finna Utskotten ett sammanslående af Styrelserne dervid icke blifva verkställbar,. och kunna således ej eller tillstyrka bifall å hvad i denne del nu blifvit projecteradt; Äfvensom, och då den af Riksens Ständer vid förra Riksdagen begärte tryckning vid hvarje månads slut af ett sammandrag utaf Tull-Specialen 1 hvarje Stapelstad, skulle medföra en dryg kostnad, utan motsvarande ändamål, Utskotten ansett sig ické böra gifva anledning, att Staten belastas med Utgiften för en sådan tryckning, men att deremot öppen rätt lemnäs hvar och en, som det åstundar, att af Tull-Specialerne erhålla del, och dem, på egen bekostnad, till trycket befordra. Vidare, och hvad i allmänhet angår den föresiagne indragningen af Landtoch GränseTullarne, finna sammansatte Utskotten, att ett närmare utredande af desse Inrättningars ekonomiska nytta eller olägenheter är så mycket i©7^ Statsoc/t FesvärS-Utskottcns Betänhanden. mera af nöden, sorn resultatet af den härigenom uppkommande jemförelse mäste blifva det säkraste rättesnöret för frågans afgörande.