Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kunde deremot den legde fä uppbära till exempel ett halft, ars lön af den husbonde han lemnade, dä han tillträdde torpet, och på samma gång af roten erhölle hvad denne eljest till Amiralitets-krigsmanskassan skulle erlägga för båtsmannen, sä vore detta jemte legan en hjelplig tillgäng lör den nye jordbrukaren. Med anledning häraf, ville motionären föreslå, att omförmälde förverkade bätsmanslöner icke vidare frän rotarne infordrades, utan att båtsmännen skulle ega att tillträda lön och rättigheter med månaden efter den, under Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JV§ 96. under hvilken de blifvit inskrifne, samt att tillses måtte det Kongl. Amiralitetskrigsmanskassan erhölle ersättning för den inkomst, som genom den ifrågasatta förändringen skulle för kassan förloras; och har, enligt motionärens uppgift, nämnde inkomst uppgått till omkring 1,500 Ridr Emit årligen. Att den till båtsman antagne får tillgodonjuta sina löneförmåner från samma tid, sorn den, hvilken tager tjenst såsom soldat, synes vara med billighet öfverensstämmande och skulle troligen i mänga fali medföra den af motionären omnämnda förmån, att den nye båtsmannen sattes i tillfälle att vid tillträdet af torpet, bättre förse sig med hvad för dess brukande erfordras. Något missbruk synes Utskottet ej heller vara att af den föreslagna förändringen befara, dä endast årstjenst, hvari båtsmannen redan före sitt antagande inträdt, befriar från tjenstgöring och förhållandet härmed således i hvarje särskidt fall kan före antagandet pröfvas, och dessutom vid arméen enahanda stadgande i fråga om tiden för inträde i tjenstgöring, (lä den antagne har årstjenst, varit gällande. Deremot synes frågan om Amiralitetskrigsmanskassans rätt till ersättning mera tvifvelaktig, då den inkomst, som kassan af dylika förverkade båtsmanslöner kunnat hemta, rättast torde vara att hänföra till sådana tillfälliga inkomster, hvilka icke kunna anses hafva lemnat någon säker tillgång och derföre, i händelse de genom förändrade förhållanden upphöra, ej berättiga till ersättning.
St:r en gång tillerkända ersättningsrätt åt desse Medborgare väl icke varit annat än fullkomlig rättvisa; men i följd deraf, bör afven medgifvandet nu af de ofvannämnde 16 å 18 uppbringningsmålens slutliqviderande Contant eller med Statens Obligationer, till belopp omkring R:dr 70 ä 80,000 eller något deröfver, finnas påkalladt af högsta billighet. Uti hvilka Reservationer, Herr Lagman Ståhle instämt. Utlåtande, angående inrättning af en PaquetPost. (U.-A.) H Lundblads, J. Fr., motion om inrättande af cnPaquet - ögl. R. o. Ad. bar till Utskottet remitterat Hr af 340 Stats-Utskottets Tost, för fortskaffandet af Elef, Böcker och Paqueter emot viss taxa, till underlättande af litterär och industriel comrnunication inom Riket; och har Motionären, under förmodan, att en sådan inrättning, i anseende till den dermed förenade nytta, med tiden ej allenast borde betäcka utgifterne för dess vidmakthållande, utan äfven i en framtid lemna öfverskott åt PostCassan, tillika föreslagit, att, då utgifterne för PaquetPosten till en början ej kunde fullt bestridas af de inflytande afgifterne, antingen a5,ooo R:dr B:co dertill årligen måtte anslås intill nästa Riksdag eller ock PostTaxan ökas med i5 procent, för att så till detta ändamål som Postens förbättrande inom Landet användas. Utskottet, som för behandlingen af denna fråga sökt förskaffa sig alla nödiga upplysningar i ämnet, liar ansett, att hvad som underlättar communicationer orter emellan, och helst en sådan inrättning som den nu föreslagne, bör, såsom medförande enskild och allmän nytta, af Staten understödjas, i den måhn densamma deraf hemtar fördel.
Chelen för Finans-Departementet, Statsrådet Munthe, uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Maj:ts den 22 nästlidne Oktober fattade nådiga beslut, uppsatt för lag till Kongl. Mapts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående nedsättning uti den af Stora Kopparbergs bergslag utgående kopparränta från hvart tionde till hvart trettionde skeppund af tillverkningen samt upphörande af allmogens inom åtskilliga socknar af Stora Kopparbergs län skyldighet att in natura till bergslaget leverera deras hemmansränteoch mantalseller qvarntulls-kol; och behagade Kongl. Maj:t berörde förslag, sådant det finnes delta protokoll bilagdt, i nåder gilla saint förordna, att nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo Carl von Schantz. Sik. lill R. St. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, N:o 10. 1 ]!:« SO. Ankom till Exp.-Utsk. d. 5 Dec. kl. lif. m. KONGL. MAJ.TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående upphörande, emot vissa vilkor, af Rotehållarnes vid Båtsmanshållet i Bohus Län »kyldighet att förse sine Båtsmän med en månads uppfordringskost; gifven Stockholms Slott den 8 Oktober 1847.
Enär för Utskottets Betjening allt arfvode och tractamente upphör 8 dagar efter Riksdagens slut, lärer Riksens Ständer nogsamt finna - Den 7 Juli. 739 na, att efter den tidens förlopp allt ytterligare biträde af Betjeningen till tryckningens besörjande ej bil 1 igen kan äskas. Utskottet tror sig derföre äfven böra föreslå, att ett afpassadt arfvode måtte bestämmas för den eller dem af Gantzlisterna sorn omsorgen för denna tryckning sig 'åtog'e , och derföre hos Stats - Contoiret redoviste; förnyandes Utskottet i afseende derpå sin begäran, att detta arfvode, efter hörande af Utskottets Ordförande-, af Stats - Utskottet måtte fa bestämmas, och Riksens Ständers afgörande underställas. Stockholm den 7 Juli 1815- På Högloil. Ridd ersk. på Högvörd. Prets och Ad. Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar Vägnar Axel Lagerbjelke. L. Mörner. På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar A. Nensén. Johan Ersson. G. A. Silverstolpe* Uppläst hos HöglofL Ridd. och Åd. den 7 Juli* Högvörd. Prest-Ståndet den 7 Vällofl. Borgare-Ståndet den 11 _ Hederv. Bonde-Stånder den 7 Vördsamt Memorial! Sedan Högvördiga Prestoch Vällofl.
Ståtklädningar, s o m kunde k o m m a i fråga så väl till ligt gjorde sig äfven den sista marschen m e d utställning s o m till prisbelöning, ej finge stöta kör. — Körerna gingo i allmänhet m y c k e t bra i marken, ej skulle vara afsedda att bäras på o c h orkestern skötte sig äfven oklanderligt. Det korsett samt ej finge ha beneller stålfjädrar i hela leddes af prof. Neruda m e d van hand. Pusömmarne. bliken var fulltalig, men ej vidare entusiastisk. * Teater och musik. Kungl. operan. A den recett, s o m fru Linden i tisdags kontraktsenligt hade å k. operan, upptog programmet den g e n o m recettagerskan så populär vordna operan » Orfevs » samt fjärde akuten ur » C a r m e n ». 1 båda operorna hade den utmärkta sångerskan tillfälle att visa sina ovanligt framstående egenskaper s o m konstnärinna såväl i vokalt s o m dramatiskt hänseende. Fru L. fick ock upprepade gånger under aftonen mottaga den fulltaliga publikens hyllning ej blott i bedöfvande applåder o c h b r a v o r o p, utan o c k i en hel skörd af b l o m m o r. K. Dramatiska teatern har efter många års hvila upptagit ett gammalt hederligt repertoarstycke från fars o c h m o r s ungdomsdagar: Frans Hedbergs bekanta komedi » B l o m m o r i drifbänk ». Att stycket m e d sina sedebilder från början af 60- talet o c h hela sin något naiva faktur nu skall förefalla åtskilligt föråldradt, är j u naturligt nog. D o c k g ö m m e r det så m y c k e t af äkta trohjärtadt stockholmskynne o c h godt lustspelshumör, att d e t dess bättre ännu — ofvanpå alla kryddade främmande rätter — tycks falla publiken väl i smaken.
Den eller De, forn, tiH följD af antingen embete och tjenfl ellet behörigt förorDnanDe, häfma befattning meD char torö förfäljning, äga att af beloppet för h^aD förfålt, ftg, wiD reDogörelferö uprättanDe, till goDo beräfna, i ©todholm, hwarheljF eller af h^m förfäljningen wetFjMeö, §pra, od> i lanDöorterne, $etn procent, fåfom etfätttting för möDa, jFrifmaterialer, 02 poflporto m. ni. 3 öfmercnöftämmctfc meD broab ivongl. ®laj:t genom SftåDige Q3vef af Den 7 Dctober 1830 odj26 2lpril 1832 förovDnat, fall förfä()nings<prot>ifton icfe äga rum å Det fiämplaDe papper, forn €ollegter, €onftftorier, €mb«S5Berf odj SmbetSmän för utöfningen af Deras embeten erhålla. ©en för <2öepebblanfetter tillförene erlagDe betalning af 1 f. utöfroer flämpebbeloppet, femmer bäDanefter att uplföra. §. 19. Utbyte af macutera&t ftåmplabt papper.
Det är temmeligen tydligt för hvar och en, som känner representationsfrågans natur, och ännu mera tydligt för hvar och en, som känner dess historiska utveckling, och sorn afliört de på detta rum hållna debatter af alla fyra Ståndens ledamöter, äfvensom debatten uti sisth Onsdagsplenum, alt många särskilda meningar hos R. o. Ad. förefinnas, och att följaktligen många särskildta förslag till Ståndets gemensamma tankar kunna motses, likasom (lera sådana redan äro gjorda. Ändamålet hur synes således framför allt vara , att icke genom gången af föredragningen någons mening blir tillbakasatt, utan att den föregrde volenn eller proposm, om den aflöper utan votering, alltid blir så ställd, att derigenom blott en sak i sender afgöres. Uti dessa kinkiga formfrågor uppmanar jag eder, roine herrar! alt vi måtte biträ da hvarandra med att framställa, huru hvar och en i frågan tänker. Det är högst angeläget att noga betänka denna sak. Jag har trott, att det skulle vara oriktigt att, då så stora principfrågor blifvit yrkade såsom contraförslag emot Utsk:s betänk., nu börja med betänkts föredragning punktvis. Jag anser icke, att sådant är uti grundlagarna föreskrifvet. Grundlagarna säga, att vid föredragnin skola R. St. komma öfverens om gemensamma tankar, såsom anmärkntr i iS Den 24 October f. m. emot Const.TJtskts mern., i händelse detsamma ej af R. St. gillas; men den bestämmer ej de gränser, som kunna existera emellan dessa gemensamma tankar och Utsk:s betänkande. Sålunda skulle jag önska , att , innan föredragntn punktvis förekommer, de stora principfrågorna förut vore afgjorda; sedermera är en sådan föredragning i sin ordning. Den första principfrågan skulle jag tro kunna bäst besvaras, örn Hr Landtm, täcktes göra R. o. Ad. ungefärligen följande propos.: Anser R. o. Ad., att till Const.Utsk. bör såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke hänvisas den meningen, att representationen bör fortfara att bestå af fyra arbetsfördelningar.
Ibland de af Utsk:t i slutet af det nu föredragna Betänk:t afgifna förslag förekomma 2 under litt:s i. och k. upptagna, af följ:de lydelse: »i) att i afseende på den åt lärare förunnade rätt till löneförhöjning hvart 5:te år förordnas, att vid sådan årsberäkning för uppflyttning till högre lönegrad, hvarje lärare får tillgodoräkna sig äfven den lid lian, efter alt hafva förvärfvat kompetens till ordinarie lärarebefattning, må hafva såsom extra lärare, dupplikant eller vikarie varit vid elementarläroverk anställd, eller såsom lärare vid universitet tjenst ejorf, dock med undantag för det första året af hans så beskaffade verksamhet»; och k) »alt lärare t llerkännes rättighet att vid 60 års ålder erhålla afsked med åtnjutande af hela sin lön såsom pension, derest han som ordinarie lärare vid elementarläroverk tjenstgjort i 30 år, och att den som uppnålt 55 års ålder samt varit i dylik befattning anställd i 25 år, må erhålla afsked med åtnjutande af trefjerdedelar af lönen såsom pension.» Dessa förslag äro, såsom B. o. Ad. torde finna, rena statsregleringsfrågor och borde såsom sådana ej hafva utgjort föremål för behandling af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t allena, hvarföre och då jag har mig bekant, alt motioner i enahanda syftning äro till Slats-Utsk:t remitterade, jag tager mig friheten föreslå, att pröfningen af omnämnde förslag, jemte Utsk:ts dertill hörande hemställanden, måtte uppskjutas, samt att R. o. Ad. skulle besluta att dessa delar af Betänk:t skola förekomma till Den 10 Juni f. ra. 107 afgörande, litt. i. i sammanhang med Stats-Utsk:ts UtlSt. om 8:de Hnfvuriliteln, och litt. k. i sammanhang med samma Ulsk:s Utlät, om 9:de Hutvndtiteln, äfvensom att i den underd. skrifvelsen om nu förev:de Betänk, ej skulle intagas hvad R.
Fattigförsörjningen på landet är ställd på bättre och sämre fot, alltsom tillgångarne och omständigheterne medgifva; dock förspörjes icke att åldrige, orkeslösa eller sjukliga någorstädes lemnäs utan understöd och ovilkorligt behöflig hjelp. Uti Mariestad har blifvit införd en så ändamålsenlig fattigvård att allt tiggeri uti husen, åtminstone af stadens fattige, upphört. De mest behöfvande och sjuklige intagas uti stadens rymliga och välordnade fattighus, der fattighjonen hållas till lämplig sysselsättning, och de öfriga njuta daglig förplägning, som de få derifrån afhämta. Dessutom erhålla fattige personers 30 af arbetsklassen barn, ulan betalning, en portion soppa eller ärter sarai bröd hvarje middag. Öfrige Städernas anstalter i detta fall synas vara mindre val ordnade. Fastän menigheten bordt mer och mer inse ny tian och nödvändigheten af besparingar under gynnsamma årgångar, för att, när missväxt inträffar, ej sakna egne hjelpmedel, har likväl inrättningen af Spannemålsmagasiner icke nått önskvärd fullständighet. Vid slutet af år 1842 funnos, enligt Kronofogdarnes rapporter, så beskaffade magasiner uti allenast 116 socknar med nedanantecknade behållningar: - Contante penningar i B:ko. Råg. Korn. Hafre och Blandkorn. Stimma Spanuemål. R:dr. sk. r. T:r. k:r. T:r. k:r. T:r. k:r. Naturligtvis är denna penningeoch spannemåls-tillgång alldeles otillräcklig för en folkmängd af omkring 178,000 personer, helst magasinernes förråder blifvit till större delen utlånade och säkerligen inträffar, alt många af dem, som lånat, icke kunna, då ofördelaktig årsväxt inträffar, verkställa den återbetalning, hvartill de förbundit sig. Sedan man erfarit fördelarne af de i några andra Län inrättade brandstodsbolag lill försäkring af icke allenast bus, utan ock lösören, tillvägabragte Länets Husliållnings-sällskap äfven här en sådan anstalt, hvilken, efter det Eders Kongl.
Vid innevarande Riksmöte har Bevillningsutskottet fått från Hedervärda BondeStåpdet emot^ BevillningS‘Ut$iotLets BetZiÅahdenl 645’ Inga följande Motioner, angSende undantag eller lindring i allmänna Bévillningeri, nemligen: 1:0 Af Måns Mattsson från Christianstads Län,' hvilken, jemte skildring af Fiskares mödosamma och farliga näringsfång samt den deraf härflytande obetydliga vinst, som vållar en rådande fattigdom hos Fiskare i allmänhet, men särdeles dem i Wiks, Kissiks, Weta, Mölla, Killehusen och Knobäcks fiskelägen, hemställer, att så framt nämnde personer ej kunna få tillgodonjuta fullkomlig befrielse från all personel afgift, åtminstone någon nedsättning i Kronoutskylderne måtte dem beviljas; men hvaremot Riksdagsfullmägtige Johan Fongberg och' Nils Månsson anmärkt, ej mindre att något skäl icke finnes, hvarföre Fiskare skola framför andre njuta befrielse från Bevillning eller Kronoutskylder, då de ofta i sitt yrke kunna förtjena mera än jordegare i allmänhet , än ©ck att fisket vid Skånska vallen varit de sednare åren mera gynnande än förut, så att skäl saknades gtt bifalla den sökte lindringen, 2:0 Af Anders Hansson, som , biträdd af Eric Jansson, begge från Upsala Fän, yrkat det hvarje yngling under Beväringsåren måtte från Capitationsafgiften undantagas. 3:0 Af Eric Andersson från Dalarne angående lindring i Bevillningen för innebyggarna i Fima Socken. 4:0 Af Eric Andersson Bång från Herjeåä dalen rörande fortfarande af den eftergift i Bevilla ningen, som innevånarne i nämnde ort hitintills åtniutit, med anhållan att densamma måtte utsträcka till Klockare, Fänsmän med flere, i hvilkea 646 Bevillnings-Utskottets Betänkanden. anhållan, så. vidt, den rörer Allmogen , sig förenat Carl Bergman för Ferla och Högdahl* Socknar.
>:o ^Ktt det körkällande Lere Åängen inträöät, att 8taten gjort bulder under korm ak löpande valuten (/l/^/rttccäen och »5eck/-rr)^ ställde att inläsas med silfver, men kvilken inlösen, i käljd ak kör tillkället gikna lagar, icke ägt ruin; 2:0 att olägenketerne ak ett sadant körkällande, ekuru tidigt in8edde ock medgikne, dock 8ent blifvit akbjelpte ock det i betraktande ak de 8vära pä ensides välstånd verkande sörkällanden, 80m vkelkart uppkommit, om, genom 8tatsskuldens dragande utur det sä80m äl^nt omlöpande Lapitalet, den äterstäende delen derak blifvit återfärd till 8itt, under en tidigare period, ägande värde, ock derigenom uppkört att vara 8ann mätare ak de Rgendomsock Varu-vörden, 80m under en 8enare period blikvit Ke8tämde; 3:o ^tt alltid, enär det tväng lXäringarne lidit ak ett 8Zdant körkällande, om8ider gjort återgången till stadga i äk^ntet nödvändig, kön8ta 8teget till de88 tillvägakringande varit, alt /or/rkas om det gsngbara älz^n1et8 8ilkvervärde, 80m städse 8a utkallit, att det nedflyttats krän 8itt nominella värde, till det relativa, 80m det, i köljd ak andra inverkande körkällanden, erkällit. 4nnu torde kär ock der någon tvekan 6nna8, kuruvida detta lVäringarnes allvarliga päkallande ak en körändring 1 nuvarande Itl^ntkörkällsnden, eller sk en Lkvergäng ikräo o8äkerket till stadga, är verkeligt ock allmänt. Retäakanden, ^l:o l. 4?
Ett ytterligare skäl, hvarför jag nödgas afstyrka all sammanblandning af publika pappersbelåningen med handelsdisconten, 38 Den 2 Februari f. ni. är det, att då det ligger utom förmågan af all beräkning att förutse, huru manga lånansökningar som inkomma till handelsdisconten, låter det tänka sig, alt alla tillgångarna utgå på förstnämnde sättet, och att således, när en person infinner sig för att helana en Bankens räntebärande skuldförbindelse, sådant måste afslås i saknad af tillgångar. Jag är öfvertygad, att den credit, Riksg.conUs obligationer för det närvar, åtnjuta, härflyter från deras lätta belåning i Banken. Jag kanner åtminstone specielt en inrättning, som äger ett betydligt antal af dessa obligationer och endast behåller dem derföre, att de med lätthet kunna belånas. Uppstår nu ett sådant förhållande, att de icke, eller endast med svårighet, kunna belånas, så skola många vilja göra sig af med dessa obligationer, hvartill ytterligare kommer, att, om dessa obligationer nu endast äro belånade till omkring 20,000 r:dr, detta är ett specielt fall, emedan jag vet, att det varit förhållanden, då i det närmaste bela creditivet varit upptaget. Fördelen, som åsyftas med förslaget, vore endast den att komma liandelsdiscontens tillfälliga förlägenhet till hjelp, hvilken förlägenhet Ilr Rosenblad har uppgifvit vara en följd af Wenersborgs brand och cholerafarsotens utbrott. Den sednare olägenheten försvinner med hvarje dag allt mer och mer; och hvad den första angår, hafva Ständerna redan beslutat, att Banken får förskjuta de medel, som till dess afhjelpande ansetts erforderliga. Hr Rosenblad har vidare sagt, att handelsdisconten skulle under i år komma uti en ställning rf utredning.
Och håfve vi, efter en sådan erhållen upplysning, till ordentelig granskning förehaft så väl 1817 års Hufvnd-Bok, som de för 1818 och 1819 författade och afslutade samt vid RiksgäldsContoirets Revisions-Contoir förut reviderade Hufvud-Böcker; hvarvid vi befunnit desse Hufvud-Böcker utmärkte af mycken redighet och i alla afseenden så ordentelige, att något icke varit dervid att anmärka, 7g4 Riksens Ständers Uti 1817 års öfver Riksgälden afslutadc Hufvud-Bok utbalauceras, under den 3i December, Riksgälds-Uontoirets Inrikes Skuld, efter afdrag af Tillgångar och För-, dringar B:o Rd. 6,020,888:34- 2, samt Skuld utiUtländskeMynt« slag, sorn af RiksgäldsnContoB rot betalas bör, likaledes ef-* ter afdrag af fordringar uti sådane Myntslag, båda evaluerade till Svenskt Banco efter alpari courser , , . 1,682:16.10. Tillhopa Inoch Utrikes Skulder, efter afdrag af för-, dringar och tillgångar, den 1 Januarii 1818 Svenskt B:co 6,022,871: 3.—■. Deremot utbalanceras den 3i December 1819 Inrikes Skulder, efter afdrag af fordringar och tillgångar B:oRd, 6,476,804:13. 1. samt större fordran än skuld uti Utländske Myntslag, eva^ ]nerad till Svenskt Banco efter alpari cours , , 2288:87.
Den gamla irländska konstitutionen bestod af fem stora familjer, som kallades “ de fem llords “; hvardera familjens hufvud varen furste. De fem furstarne valde en ardigh eller öfverkonung, och med honom sutto de i rådet för nationela angelägenheter i det kejserliga Tara ’ s salar, der öfversuveränen bodde. Medlemmarne af de fem stora familjerna voro 0 ’ Connors i Connaught, 0 ’ Neills i Ulster? Mac Louglilins i Meath, 0 ’ Briens i Munster och Murraghis i Leinster. Dessa fem-hus hade under sig lägre hus och smärre familjer af hvilka hvardera räknade från femtill sexhundra, ja ända till tusen stridbare män, men som alla — i de olika provinserna — erkände de fem stora kungliga husens suveränitet och alla buro den familjs namn, till hvilken de hörde. En familjs höfding eller Tanist sammankallade under sin lifstid en församling af hela stammen för val af hans efterträdare. Den bäste och starkaste af familjen utsågs till detta embete. Det fanns ingenting sådant som slafsinne inom en familj; ty de voro alla af samma stam och buro samma namn. Äfven den ringaste man talade 4erför till sin höfding i ett djerft och fritt språk, och chefen behandlade den fattigaste man såsom en like och broder. Hvarje furste hade sinegen domare eller brehon, som skipade lag för folket-Bréhons voro lärde män, hvilka .studerat de till landets-bruk faststälda lagarne vid ett för detta ändamål inrättadt läroverk. Deras utslag voro definitiva, och det fmns i historien icke ett enda exempel på, att någon man satt sig upp mot deras domar. Landet tillhörde stammen. Tanisten innehade på grund af sin rang såsom adelsman ett stycke deraf såsom sin egendom; af en annan del uppbar han en lifstidsränta på grund af det embete, hvartill han blifvit vald; han egde domsrätt öfver en tredje del, kommunaljorden, som årligen delades.
— N:o 547. i anledning af återremiss å de i memorialet M:o 4q4 föreslagna reglementariska föreskrifter för Riksgäldscontorets Iramtida lörvallning. XXVI. B. 44- A. 4g — N:o 548. i anledning af återremiss å memorialet N:0 463, angående stalshrislsumman. XXV. B. 479- XXVI. A. 17. — N:o 54g. med anmälan 0111 RiksStåndens skiljaktiga heslut rörande föreslagna votn ings-proposi I inner angående handelsoch sjöfarts-fonden. (Utlåtandet N:o 5i3.) XXV. B. 479 XXVI. 16 A. 3g. — N:o 55o. i anledning al Kongl. Majlis nådiga skrifvelse, angående en uppstådd hrist i i84o års anslag till bevä ringsmanskapets vapenöfningar. XXV. B. 4 79* XXVI. A. 17. E. iii. — N:o 551. i anledning af erhållna Alci remisser ä utlåtandet N-.o 5o8. XXV. B. 479- XXVI. A. 17. E. 111. — N:o 552. i anledning af erhållna aIe 1remisser n utlåtandet N:o 514. XXV. I!. 47g. XXVI. A. 20. U. 116. A. 125. U. 20g.
Dess pekallningsbakvanile saint Konsistorierna i piket akgä. ^leil anleilning ak bvacl säluncla i iletta ärsncle körekominit ooli okvan ankörilt blikvit, vill Kongl. N,j:t bärmecl lill pikets 8tänclers ökvervägancle t l^äiler kramställa, buruvirla ieke, uti lrvacl genuin Kongl. prekvet ilen 29 ^^ril 1812 blikvit köiorilnaclt, i akseencle ^ä inclragning ak bebaglig ticls körltinings-s^anmä! viel lecliga pastoiat, enär en K^rkcrbercles inkomster ökversliga värilet ak 100 tunnor sjaanmäl, ilen köräncliing mä ega rum, att en liögre löne-inkomst viel ett pastorat mä bestämmas säsom vilkor, bvarkörutan inclragning ak sä beskakkacl s^anmäl ieke mä ikrägakomma. Lstiäkkancle cle minimi-belo^^ ak beballen inkomst, livilka, viil körekommanile krägor om inclragning ak bebaglig tiils körläningar, bäöanekter böra tagas till gruncl, koreslär Kongl. ,Vlaj:t Ililiels 8täncler, ali kor pastorat ak treclje classen utsättes, jemlikt Prest6-8länilels unileriläniga uiiliällan oelr 8lats-6onlorets köremäle, 1 bo tunnor, lör pastorat ak anclra cliissen 280, oeb kör korsta elassens pastorat 35c> tunnor, motsvarande, ekler (?