Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedlar för dem invexlas oell annulleras, hafva Fullmägtige på denna grund enhälligt ansett sig kunna antaga: alt det belopp af Förskotls-medel, i och för bristfällige Sedlars invexling, som utestår vid hvarje tillfälle då Fullmägtiges beräkning öfver förhållandet emellan Silfver-tillgång och Sedelstock skall uppgöras, kan oellbör afräknas ifrån Sedelstockens sammanlagde Summa. Med godkännande af det utaf Fullmägtige anförda skäl, hafva Revisorerne instämt uti denna åsigt, såsom till sin grund enlig med de af Rikets Ständer om likartade afdrag gifne föreskrifter. 2:0 Ilos Fullmägtige har dernäst kommit i betraktande att, så vida något af de anvisade Fonderne föiddifver obegagnadt, så att de ej behöfva fullt utgå, den ordning i hvilken de användas, verkar till en högst betydande olikhet i Silfver-behofvet, enär en del af Fonderne utgöres af Förskottsmedel, hvilka, enligt Rikets Ständers uttryckeliga medgifvande, få ifrån Sedelstocken afräknas, så att det Silfver som för dem erhålles, följakteligen verkar i calculen, utan all inskränkning, att förbättra den förut varande proportionen emellan metalliska tillgången och den beräknade Sedelmassan, hvaremot en annan del består af redan influtne och amorterade Sedlar, hvilka, vid deras utgifvande i och för Silfverköpet, medföra en ny ökning i Sedelsumman, Sorn mäste till betäckas medelst ytterligare Silfverköp i beständig progression för hvarje skedd upphandling, — Hvaröfver beräkningar blifvit inför Fullmägtige uppgjorde och Revisorerne företedde, som lill zilfran bestämdt ådagalägga den betydliga skillnad, som i följd häraf, serdeles vid ett högre Silfverpris uppstår.
nemi. ett lån ifrån riksg:s-kont. pä 200,000 r:dr med 3 procents ränta, för att förlägga assistansinrättningen, hvilken kostade statsverket 20,000 r:dr årligen den tid då den drefs för Statens räkning, men som sedermera skänktes till staden. Denna lånerältighet har numera upphört. Stockholms stad bar fått förlägga sin assistans sjelf med 200,000 r:dr, sorn för ändamålet mäst upplånas. Då bär en verklig bestämd förlust har uppstått, och då jag äfven torde få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att, oaktadt transaktioner, som icke kunna anses särdeles nyttiga för staden, det likvisst har lyckats alt inrätta denna låneanstalt på eli sådant sätt, att län, som förut dragit 12 procents ränta blifvit nedsalta till 10 proc., men då allt detta föranledt staden att öka sin skuld, i följd hvaraf den också har behof af lättnad i sin rörelse, så hoppas jag att R. o. Ad. derutinnan finner ett billighetsskäl för handen att icke afslå förevar, anslagssumma, synnerligen då delta kreditiv på 50,000 r:dr, såsom här förut är upplyst, icke kan föranleda till någon förlust, utan blott till gagn och detsamma icke heller i sig sjelf, efter de upplysningar, som nu under diskussionen blifvit lemnade, icke egentligen innefattar någon fördel för Stockholms stad, framför hvad som kan beviljas för andra korporationer. Frih. Palmstjerna: Af hvad som är anfördt, kan jag icke inse hvarföre drätselkommissionen skulle hafva större rätt att få kreditiv i R. St:s bank, än andra allmänna verk. Deremot har man sagt, alt någon vinst skulle beredas hanken och alt Stockholms stad skulle hafva gagn deraf, men presist samma förhållande uppstår om t. ex arme'ens pensiouskassa, civilstatens pensionskassa eller brandförsäkringsverket hade kreditiv på banken. Det skulle icke heller medföra någon skada, utan äfven gagn för dem och vinst för banken. Jag vet icke hvarföre ett publikt verk skulle lemnäs fördelar framför de andra.
En delegation af Rikets Ständers rätt uppå vissa ledamöter inom Riks-Stånden förekommer visserligen flerstädes, men ett ögonkast på 69 12 Constilutiom-Utskottets Memorial, N:o 35. och 71 §§ Regerings-Formen samt y3 § Riksdags-Ordningen är nog för att se den varsamhet Grundlagens stiftare härvid iakttagit, och 75 § Riksdagsordningen lägger i öppen dag, att denna form tillkommit såsom ett nödvändigt ondt. Erfarenheten visar nemligen, att länkerätten rörande anslags beviljande m, m. kunna vara så delade, att 2 Stånd stanna mot 2; och likväl måste beslut fattas. Men att antaga ny lag var för Grundlagens stiftare icke nödvändigt, tvärtom ”stanna 2 Stånd mot 2, förfaller frågan' heter det i 87 §. Regerings Foi men. Och hvarföre denna skillnad, emellan Statsanslag och lagstiftning? ”Seden är lagens rot” säger man. Men seden är allmän, och det tänkesätt likaså, som uttrycker den. Derföre i frågor om grunder för ett Rikes lagstiftning måste ett allmänt, mer än tillfälligt, tänkesätt hafva uppkommit. Ett sådant ger sig tillkänna, ej genom splittring emellan Stånd, utan genom att göra sig gällande uti sinnenas förening. Mankan derföre icke förutsätta en sådan splittring i tänkesätt lörande grunderna för ett urgammalt Rikes lagstiftning, att den nödfalls-åtgärd måste tillgripas, hvilken Grundlagarne medgifver för anslagsfrågors slitning. Tvärtom! Blotta förutsättningen af så delade tänkesätt rörande grunderna för Sveriges lagverk, medgifver redan, att sattsen icke är nationel. Den hör icke Nationen till; den är antingen främmande för dess individualitet eller ett förtidigt foster. Lagens grunder äro nationens egen tillhörighet, de böra ej indrifvas genom votering i Förstärkt Utskott. Man ser häraf att delegerandet af Rikets Ständers makt att gemensamt med Konungen stifta lag icke erfordras så länge öfve>läggmngai ne endast röra lagarnas grunder; ty äro de af rätta slaget, så härledas de utur Nationens allmänna tänkesätt och då försvinner all fruktan (ör den splittring i meningar, som egentligen skulle påkalla den åtgärd, Utskottet föreslagit.
Utdr. d. 7 $uhi 1823. om inqvarteringen för Vendes ArtilleriRegemente. N;o 2^2, I anledning af väckt fråga, om reglering till förbättring i Lönevilkoren för Befälet vid Indelade Armeen. N:o 253, I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss rörande indelade InfanteriRegementernes beklädnad. S. D. e. m. Föredrogos ånyo och återremitterades; på grund af dervid gjorde anmärkningar, följande StatsUtskottets den 27 sistl. Junii afgifne, samt den 28 derpåföljde e. m. på bordet lagde Utlåtanden : N:o 247, I fråga om utbyte af tvänne Indelningar vid Kongl. LifRegementet. N:d 248) I anledning af väckt motion om Lönetillökning för Tretton Subalterns-Qfficerare vid Skånska DragonRegementet. N:o 252, Angående StatsRegleringen under RiksStatens åttonde HufvudTittel för allmänna och extra utgifter. N:o 259, Angående nionde HufvadTittelns anslagssumma. Prot. IItdr. d. 7 Jula 1823» 439 N*.o 260, Angående Regleringen af Allmän» na IndragningsStaten. S. D. e. m. Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets den 21 sistl. Junii under N;o 16 afgifne samt den 5 dennes e. m. på bordet lagde Utlåtanden, i! anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 20 sistl. Maji meddelade Bstänkanden, om afkortnings-längdernes Öfver KronoUtskylderne ingifvande till HäradsRätten, fann Rid» derskapet och Adeln, att enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. S. D. e. m.
13 orafFmeradt: a) till färgen icke mörkare än JVs 18 af den i verldshandel gällande holländska standard, hvarå normalprof genom General-Tullstyrelsens försorg hållas vederbörande tullkamrar tillhanda . 1 skålp. 13 b) till färgen mörkare än nämnde standardnummer, Förslag till Tull-taxa. 39 Qvantitet för Införselstull. Tullberäkuingen. Riksmynt. Socker: R:dr. öre. oraffineradt: äfven om varan inkommer i upplöst eller flytande tillstånd 1 skålp. 8 Anm. Derest ett och samma colly innehåller särskilda sockerslag, underkastade olika tnllafgifter, tillämpas den högre tullsatsen för hela innehållet. Soda eller kolsyradt Natron Fri. kaustik; hänföres till kemiskt-tekniska preparater. Soja och Såser 1 kanna \ 50 Solfjädrar 1 skålp. 3 — Sol fjäder s-papper-, hänföres till Papper, färgadt, pressadt, m. m. Spadar; hänföras till Verktyg. Spantnål, alia slag Fri. Spanska flugor; hänföras under Apotheksvaror. Speqlar och Lampetler i skålp. — 25 Speldosor; se Instrumenter, musikaliska. Spermaceti; se Hvalraf. Spermaceti-olja; se Oljor, feta. Spelsar, Uddar och Blonder: silkesoch linne-, med eller utan blandning af annat ämne \ skålp. 6 — andra slag 1 skålp. 2 — Spetsglans; se Antimonium. Spiauter; se Zink. Spillning. Affall och Spån, ej specificerade Un. Spiritus Vini och annan Sprit; se Bränvin. Sprutor, brand-: med tillbehör — Spån; se Spillning. Spån för bokbindning, tillverkning af värjslidor m. m. hänföres till fanérskifvor under ari. Trädvaror. Späck, alla slag Fritt. Spännhalsdukar, äfvensom andra på valk sydda halsdukar: af heleller halfsiden 1 skålp. 5 — af andra tyger Qvantitet för | Införselstull. i Tullberäkningen. Riksmynt. R:dr. öre. Stanniol; se Folier.
Med det jublande utropet: » gudfar Klas » fattade hon båda hans händer och ville draga honom med sig in, men han sköt henne ifrån sig, under det han orörligt och stelt blickade in i hennes älskliga ögon. » N u är j u allt godt, » utropade hon, » kom endast med till far, nu blir han åter glad och frisk, det är blott för din skull, som han lider. Hvar har du varit? Hvarför har du alls inte låtit höra af dig? Hvarför lät du oss nästan förgås af ångest och längtan? » Din far vet det, » sade han och frigjorde sig från de späda händerna. » Jag kan ej komma till honom. V i skildes som fiender ». » Som fiender, » utbrast hon, och stora tårar fyllde hennes ögon. » Skulle sådana vänner någonsin kunna bli fiender? » » Jag trodde det ej heller, » svarade han med bitterhet, » men jag fick dock erfara det, och då är allt förbi, för sådana gifves ingen försoning. Bäst hade det varit, att jag aldrig sett någon af eder, bäst, att jag låge begrafven i hafvet! » Hon lemnade honom bedröfvad; det var, som om jorden bäfvade under hennes fötter. Hvarför hade fadern icke sagt dem sanningen? Han sökte honom dock, han älskade honom. Förvirrad, full af tvifvel kom hon upp. Sigfrid hade åter hemtat sig något. Fru Käthe lemnade sin harm fritt utlopp. » Det är honom likt! Ej ett ord för sin vän; han låter lugnt honom dö, han mördar honom! Hvad kan han vilja dermed? Jag hatar den menniskan, så som jag aldrig hatat någon. Jag förbannar honom för hvarje smärtsam timme, han beredt dig. Du skall glömma, förakta honom, som jag gör. Gråt inte, Margaretha, han är vår onda ande, han förtjenar det inte. » Fadern ropade henne. » Gråt, mitt barn; gråt glädjetårar, att han lefver. O, hur lycklig jag känner mig! Alldeles som skulle jag ännu en gång kunna finna ro. » » Du älskar honom ännu, » utropade den unga flickan glädtigt. » D u är ej fiende till honom. » » Jag älskar honom, » hviskade den sjuke.
Under erinran, att det måste blifva Skifteskassa-föreningens ensak att bringa sistberörda och öfriga bestämmelser i det för föreningen föreslagna reglemente i sådan öfverensstämmelse med den här nedan föreslagna författning, att några betänkligheter emot nådig fastställelse å detsamma icke må möta; får, på grund af det anförda, Utskottet vördsamt hemställa, att Rikets Ständer mätte för sm del, besluta utfärdandet af en förordning, hvarigenom, i afseende å de lån, sorn af Skifteskassa-föreningen på Gottland lemnäs åt jordegare derstädes till bestridande af kostnaderne för laga skiften och i sammanhang dermed skeende utflyttningar, varder stadgadt, att sedan, genom den till skiftets förrättande förordnade landtmätare, den låneandel. för hvars återgäldande hvarje betalningsskyldigt hemman skall ansvara, samt det belopp, sorn i följd deraf till skuldens jemte den utfästa räntans fulla ligviderande skall för hvarje hemman årligen erläggas, blifvit bestämda, det sammanlagda afbetalningsoch ränte-beloppet bör under särskild rubrik i jordeboken antecknas och å debetsedeln för hvarje är, så länge betalningsskyldigheten fortfar, upptagas samt af hronobetjeningen uppbäras och i Landlränteriet för Skifteskassa-föreningens räkning insättas; egande Skifteskassa-föreningen för de årliga afbetalningsoch ränte-beloppen lika rätt i det hemman, hvilket lånet blifvit påfördt, som genom Kongl, Kungörelsen den 20 Juli 1855 blifvit Kronan tillerkänd i afsende på återbetalning af lån, som blifvit i jordebok antecknade. Stockholm den 6 September 1860. Reservationer: af Herr Docto: Emanuelsson: »Det beslut, hvari Utskottets pluralitet stadnat, har tillkommit på ett sätt, som synes mig nog märkvärdigt, lör att förtjena att komma till Rikets Ständers kännedom.
Det nya roterings-verk, som i följd af 1825 års nådiga Instruktion upprättades, åsatte utsockne frälsehemmanen i Halland endast extra rotering, men denna åtgärd ogillades i Kongl. Brefvet den 2 November 1833 och dessa hemman förklarades, i grund af 14 § i riksdagsbeslutet af den 3 Januari 1683, Kongl. Resolutionen den 27 Januari 1721 samt Kongl. Instruktionen den 20 December 1825, skyldige att draga ordinarie rotering ; men då, till följd deraf, roteringen i början af år 1835 skulle åter företagas, underställde icke desto mindre kommitterade ånyo Kongl. Maj:ts nådiga afgörande, huruvida de meranämnde hemmanen skulle extra eller ordinarie roteras, emedan egarne emot detta sistnämnde slag af rotering protesterat; hvarpå under den 24 Oktober 1837 följde det nådiga svar, att, som det öfverensstärnde med så väl äldre författningar som Kongl, brefvet den 2 November 1833, att utsockne frälse-hemmanen skulle ordinarie roteras, egde kommitterade att ställa sig dessa klara och tydliga föreskrifter till underdånig efterrättelse. Till följd af dessa flere sammanstämmande föreskrifter blefvo utsockne frälsehemman med ordinarie rotering belagde uti de nya roteringsverk, hvilka i orten upprättades och under den 7 Februari 1839 af Konungens Befallningshafvande insändes jemte besvärsskrifter af egarne till utsockne frälsehemman öfver dessa hemman påförd ordinarie rotering. Innan detta mål hann afgöras, hade Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 13 Februari 1841 anhållit, att, då icke allenast 1825 års instruktion, utan äfven nådiga brefven af den 2 November 1833 och den 24 Oktober 1837 ansågos gifva anledning dertill, att utsockne frälsehemman i Halland redan voro ålagde ordinarie rotering, men Rikets
Morbergs coucursmassas räkning, anställd auction, blifvit af Öfverste-Lieutenanten Adlerstam inropade för 8,200 R:dr Banco, men berörde egendomar, i anseende till underlåten inbetalning å Bankens omnämnde fordran, måst, efter föregångne laga uppbud, anslås till försäljning å Banco-Auction den 18 Mars 1824 och då blifvit för 8,q5o R:dr Banco inropade af Öfverste-Lieutenanten Adlerstam och hans Fru; hafva desse, i stället alt, på sätt Kongl. Förordningarne den iq Augusti 1789 och den 18 December 1823 stadga, inom 7o;te dagen efter auctionsinropet, med Kongl. Majrts Befallningshafvandes laga kraftvunne utslag visa, för huru stor del uti köpeskillingens erläggande de borde njuta minskning, omedelbart hos Bankens Commissariat, å 74:de dagen efter auctionen, företett de handlingar, på grund af hvilka de ansett sig berättigade lill lyftande af köpeskillingens Öfverskott; hvaraf uppstått den följd, att nämnde egendomar, enligt Banco-Fullmägtiges beslut af den 20 Januari 1825, anslagits till försäljning å ny auction, viii hvars företagande den 3o Juni sistberörde år General-Intendenten och Riddaren d' Orchimont för 4;3oo R:dr Banco samma egendomar inropat; hvarefter väl Kong). Maj:ts och Rikets Svea Hof-Rätt, der Öfverste-Lieutenanten Adlerstam yrkat ogillande af Banco-Fullmägtiges omförmälde beslut och deraf föranledde åtgärder, funnit, det Öfverste-Lieutenanten vore berättigad, alt köpet om egendomarne Norrkärr och Strömsvik tillgodonjuta, samt att således den sist hållne auctionen borde återgå och Banken för bemälde Öfverste-Lieutenant och hans Fru köpebref utfärda; men Kongl. Maj:t, medelst Dom af den 5 Juni 1828, i Nåder förklarat, alt, enär Öfverste-Lieutenanten Adlerstam och hans
Hr Hjerta; Då jag förra gången hade ordet yttrade jag, att min afsigt endast var, att erhålla uplysningar i ämnet. Jag beklagar, att discussionen sedermera erhållit så vidlyftiga dimensioner. Emellertid hafva de afgifna anförandena varit för mig fullt öfvertygande, och afstår jag således från mitt förslag att nedsätta summan. Jag vill dock tillägga, att jag anser Erih. Eaabs förslag öfverflödigt. Otvifvelaktigt ordnar Eegeringen ifrågavide undersökningar så, att äfven den ifrågaställda östra sträckningen jemväl blir föremål för desamma. Det är naturligt, att en ny speciel undersökning ar af nöden, i händelse Förstärkta StatsUtsk., till hvilket en del af frågorna kommer, skulle underkänna Borgareoch BondeStåndens beslut, ty då äro noggranna undersökningar af nöden, för bedömandet om vägen skall gå norr eller söder om Mälaren; men i alla fall tror jag det icke vara lämpligt att specielt påpeka det, enär Eegeringen i landets intresse icke lärer underlåta att sådant anordna. Ett bifall till Utsk:s förslag synes mig alltså tillräckligt. Hr Cederschiöld: Ehuru jag redan förklarat, att jag icke vill nedsätta det af Utsk. tillstyrkta anslag, kan jag likväl icke biträda Hr v. Troils förslag, att, för anställande af undersökningar, ställa till Kegeringens disposition ett obegränsadt anslag. Jag kan icke föreställa mig annat, än att Utsk., som för öfrigt icke visat sig hafva tillvägagått med öfverdrifven sparsamhet, skulle i detta fall hafva visat för stor njugghét. Då likväl Utsk. ansett högst nödigt att noggranna undersökningar anställas, och för detta ändamål föreslagit en summa af 150,000 Edr, bör man väl kunna antaga, att 250 Den 13 Juni f. m. denna summa är tillräcklig. Ett förslagsanslag kan jag icke bifalla. Erfordras ett högre belopp än det föreslagna, sfi må Utsk., då frågan återkommer, måhända med anledn. af Frih. Sprengtporten förslag, inkomma med ett nytt förslag. Beträffande Frih.
Flere af Friherrens yttranden i detaillen, instämma med min enskilda åsigt, och jag erkänner öppet, att jag glädes åt, att se en Svensk Riddersman framkomma med ett anförande, som har till föremål att reda begreppen om försvars-anstalterne för vår sjelfständighet, ehuru detta anförande i vissa delar utgår från en helt skiljaktig åsigt med min; men att påkalla en granskning i StatsUtskottet af Rikets defensions-plan, i anseende till uppsättningen af det hela, det är: alt tillerkänna detta Utskott, (och följaktligen Rikets Ständer, af hvilka Utskottet är delegeradt, och som i andra instansen skulle företaga ämnets pröfning) en delaktighet i just den del af Konungens prerogativer, som Grundlagarne mest be - Den 8 De cerni) er e. m. »49 slamdt och uteslulande ål honom försäkrat, och hvilken det framför allt torde vara angeläget att bibehålla orubbad. Vårt SamhällsCoritract är för klart i denna del, att det kan gifva minsta sken af lagenligbet åt Motionärens begäran, och jag vädjar till en hvar af Eder, mine Herrar! om annan ordning, i öfverensstämmelse med våra Grundlagar, kan äga rum, än att Konungen, i Dess egenskap af Högste Befälhafvare, ordnar försvaret, på sätt Han anser Rikets säkerhet det kräfva, samt framlägger för folkets Representanter de dertill erfordcrlige behofven. Representationen dernäst tillhör alt pröfva, huruvida de begärte anslagen kunna, med bibehållande af folkets trefnad oell belåtenhet, utgöras, samt att tillse, det medlen icke vid användandet ryckas ifrån sine föremål, äfvensom att, i sådan händelse, ställa Konungens Rådgifvare till ansvar. Några andra controller känna icke Grundlagarne, och dervid måste vi ock stadna. Samma begrepp, som Herr Friherren fäster vid Scandinaviens sjelfständighet, fäster äfven jag; men, i anseende till medlen alt afvärja allt främmande anfall eller inblandning i Statens inre angelägenheter, äro vi skiljaktige.
Yällofliga Borgare-Ståndet deremot har återremitterat ärendet till Utskottet; men som, i mål af beskaffenhet sådan som ifrågavarande, tre Stånds mening utgör Rikets Ständers beslut, kao återremissen ej till någon vidare Utskottets åtgärd föranleda; hvilket Utskottet härmed skolat för Yällofliga Borgare-Stcåndet tillkännagifva. Stockholm den 22 Februari 1866. Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 60. 13 N:o 60. Ank. till Exp.-Utsk. den 23 Febr. 1866, kl, 3 e. jn, Betänkande, i anledning aj väckt motion om revision af Stadgarne för Teknologiska institutet och Tekniska elementarskolorna i riket. Uti en hos Högvördiga Preste-Ståndet väckt och till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet öfverlemnad motion (N:o 81) har Doktor Rundgren, på anförda skäl, föreslagit, »att Rikets Ständer ville till Kongl. Majit aflåta underdånig skrifvelse, med begäran om en revision af stadgarne för teknologiska institutet och de tekniska elementarskolorna i riket i den syftning, alt vilkoren för elevs antagande i dessa skolor måtte, hvad beträffar kunslcapsfordringarne, så förändras, att elev skall hafva godkänd insigt i de ämnen, som tillhöra lärokurserna å den reala liniens fjerde klass uti rikets elementarläroverk, dock med det undantag, att för inträdessökande, som visat prof på ovanliga anlag, må på styrelsens pröfning ankomma, huruvida undantag från sagda vilkor må kunna medgifvas.»
Innan Utskottet ingår i redogörelse för motiverna till de förändringar, som Utskottet anser böra äga rum i detta kapitel, hvilket afser det slag af brott, som oftast förekommer, är nödigt anmärka: att, ehuru den i lagstiftningen antagna skilnad emellan stöld och snatteri blifvit bibehållen, den afvikelse likväl härutinnan skett, att då, enligt gällande lag, olofligt tillgrepp betraktas såsom stöld, när värdet af det tillgripna stiger öfver tre riksdaler sexton skillingar banko, förslaget stadgar, att ansvar för stöld ej må ådömas förr än tillgreppet går öfver tre riksdaler i silfver, motsvarande tolf riksdaler riksgäldssedlar; — alt, då straffet för stöld, efter 1734 års lag, alltid bestämdt uträknas efter det tillgripnas värde, förslaget endast bjuder, att, vid straffets mätande, afseende skall göras å det tillgripnas större eller mindre värde; — att förslaget, som lika med gällande lag förklarar att vissa tillgrepp, af hvad värde de vara må, skola såsom stöld ovilkorligen anses, och straffas sträng;re än annan tjufnad, deremot icke upptager olofliga tillgrepp från barn, från husbonde, från badande, simmande, sjuk eller sofvande å marken, m. m., såsom särskilda arter af tjufnad, på sätt skett i 1734 års lag, utan föreskrifver, att vid straffets mätande för olofligt tillgrepp inom derföre satta gränser, skola såsom försvårande omständigheter anses, om tillgreppet skett från husbonde, från badande etc.; — alt i förslaget icke blifvit stadgadt förhöjdt ansvar för andra resan olofligt tillgrepp, utan endast förklaradt att återfallet skall såsom en försvårande omständighet betraktas, hvaremot Vib. till R. St.