Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tackiern och andra sörnö-enhets-waror t samma förhällande; och strän den fattigare äter, har de mäst vumgängeliga Lösöre-persedlar, Boskap ost) Dragare, bliswit för skulder hortpantode, och till ett ringa pris förlä de, hwilket HM likwäl kuaaal afwärja dm hän ägt tillfälle, Den 5 Januari». Z75 att fä uppbära Län pä sin fasta egendom: att Bergsmannen i allmänhet hwarken af förläggande Borgare eller Bruksägare, ej nu som förr, kan päräkna något Penninge-svrsträck: att han, som Bruksägaren, intet sär läna i Banken pä sina efecter, icke eller äger han nägon ZernContoirels Fond, akt tillita; med ett ord: att han ar utan ali penmnge-tillgäng, sH wäsendteligen nödwändig, om Näringen stall kunna widmakthällaS rrv äaa beständ; och slutligen att t alla tider det ansett nödigt, att widtaga någon anstalt till dch upphjelpa»- de af allmänna medel. Pä länen bör ej tagas mera än z procent och g procent afbetalning ärligen pä C pitalet lill nästa Riksdag, dä Ständerne äga att taga den widare befattning härmed, som kcn synas lämvelig; till säkerhet för Länen lemnar hwar och en Inteckning uti sin Egendom sör sä stor Summa, han erhäller, och om sä skulle fordras, borgar hwart Hyttelag en för alla och alla för en, för hwad hvö en eller annan möjciigen skulle kunna brista. Utdelningen ster efter hwars och ens ti'lwerkning ester 5 elter 6 ärs medium, men högre Summa än 400 R dr bewiljcrs ingen, han mä äga fä stor lott l Hyttan som hä st. Lric kruse, krhr Andsrsson, frän Philipstsdö Bergslag. fran Gefleborgs Län. Hörsamt Memorial. Högloft.
I öfverensstämmelse med hvad sålunda i denna fråga blifvit af Eders Kongl. Maj:t beslutadt, hemställer jag i underdånighet, att framställning till Rikets Ständer nu må ske om anvisande af nödiga anslag för sjukvårdens fullständiga ordnande vid Gotlands National-Beväring, enligt Militär-Befälhafvarens förslag, nämligen: Lön för en Regements-Läkare R:dr 2,000: — Arvoden för tre Bataljons-Läkare å 500 R:dr 1,500: — Summa 3,500: — Men som å Gotlands National-Bevärings Stat förut finnes upptagen aflöning, dels för en Sjukhus-Läkare. R:dr 400: — dels för en Under-Läkare » 200: — qqq. erfordras nytt anslag endast till belopp af R:dr 2,900: —> Militär-Befälhafvaren på Gotland har äfven fästat Kongl. Maj:ts höga uppAngående märksamhet på de ringa löuevilkor, som för närvarande tillkomma uppbörds^aitrinrfå^ tjenstemännen vid Gotlands National-Beväring, nemligen Fältkamereraren och UppbördsKontorsskrifvaren, hvilka dock under år 1861 blifvit ålagda en ej obetydlig till~mdnnen vid ökning i göromål och ansvar, som ytterligare komme att ökas under följande år. C.otlands Med antagande att Lönestatens sifferbelopp och löntagarnes antal kunde tjena beväring. till måttstock på dessa tjenstemäns göromål och ansvar, har Militär-Befälhafvaren erinrat, hurusom National-Beväringens
Del är beklagligt, att en ansökning icke är bättre grundad, än alt hon förlorar sitt värde när bon underställes collegiernes granskning. Om så är, borde R. St. vara något sparsammare med deras recommendationer. När en sak icke är sä god, att hon kan beslå pröfningen i embetsverken, så är det en stor dristighet att vilja anse henne god nog för att vinna Ständernas föremäle; ty desse borde väl va - Den i C November e. m. 323 ra nogräknade nied sina ord, om de vilja ål dem bibehålla något värde. Här är sagdt, alt det vore billigt bevil ja den gjorda anmärkningen. I det fallet behöfva ju icke R. St. vara förespråkare, ty billigheten talar för sig sjelf, och K. M. fäster helt säkert mera afseende på sak än personer. Men jag hemställer lill R. o. Ad. huruvida det vore passande, alt, när K. M. afslagit saken den 26 Jan. d. å, R. St. skulle nära 8 månader derefter förnya samma anhållan? Om R. St. hade afslagit en K. propos. oell Konungen förnyade henne inom berörde lid, hvad skulle R. St. säga derom? Ulan tvifvel funne de det vara mindre lämpligt liandladt emot deni. Bör man då ieke äfven hafva den aktning för konungamakten, att man icke oupphörligt säger om detsamma, sorn en gång blifvit afslaget? Jag förenar mig med de Hrr Ledamöter, som yrka afslag å betänk. Hr af Ström: Jag vill endast påminna derom, att det var R. St. som vid 1823 års riksdag hos K. M. begärde, att en ny reglering i afseende på skogarnc skulle ske, på det att desse skulle sättas i skick att kunna frambringa någon skog. R. St. hegärde dä äfven, att den skog, som kunde frän parkerna aflemnas, skulle på auction försäljas samt medlen deraf insättas i Slatscont., till bildande af en cassa för skogarnes förbättring samt jägcribetjeningens underhåll. Skola väl nu R. St. taga sina ord tillhaka? Det är icke sä
Men många af de äldre medlemmarne inom delta hus torde erinra sig, huru det tillgick i fordna dagar, då det fanns en Wetterstedt, en Wirsen, en Skogman, de der funno sig ex nobili officio upmanade att åtaga sig frågorna i deras helhet, samt tillställde sammankomster, der medlemmar af alla 4 Stånden kommo Den 25 Februari f. m. 517 i tillfälle att utbyta sina tankar och åtminstone öfverenskomma, i hvilken ordning frågorna skulle till afgörande företagas. Nu mera finnes det beklagligtvis ingen enda ledamot af Representationen, som sålunda ställer sig i spetsen för ärendena och leder deras gång i den riktning han för sin del anser vara den rätta. Det berättas visserligen, att vi inom detta lius hafva 2:ne partier, men för det nu rådande finnes, mig veterligen, icke någon synlig ledare. Hade en sådan funnits, skulle jag vördsameligen hafva hedt honom taga dessa frågor under sitt mäktiga skydd. Icke heller lärer det finnas någon egentlig ledare för minoriteten, eller det oppositionella partiet, ehuru man noga har sig bekant att en genom sin höga sociala ställning ansedd och i öfrigt aktad representant medelst uplåtande af sina salonger till samlingsrum ostensibelt bär namn af partiets chef, men i alla fall har jag icke hört omtalas, alt han eller någon inom denna del af Ståndet försökt alt omfatta frågan, som röra vårt bankväsende i dess helhet. Jag kan således säga, att vi i detta, likasom i många andra fall. segla aldeles vind för våg. Vi bero mången gång af en Notarie eller en Sekreterare inom ett Utsk., som bestämmer den ordning, i hvilken målen skola förekomma, så att vi ofta, då de skola afgöras, äro snart sagdt tvungna alt endast efteråt, som ordspråket lyder, spela med läpparne utan att något ändamål kan vinnas. Jag anser mig höra hafva yttrat detta, ty jag vill ej skjuta skulden för dessa frågors bakvända behandling på BankoUtsk:ts Ordf., hvilken jag känner såsom en god ordningsman. Emedlertid qvarstår det såsom ett faktum, att frågor ronde Banken i allmänhet på ett ingalunda riktigt sätt behandlas.
38 lastade fartyg utgingo till Brasilien och 26 återkommo med retourlast. Då sträfvandet nu bör vara att utvidga afsältningen af Svenska jernet till transatlantiska länder, mäste man tillse, alt icke den jcrnexport lillintctgöres, som genom råsocker-skeppningen till Sverige blifvit befordrad. Sockerfabrikationen har svårt att på utländska marknader concurrcra, dels emedan förädlingsmethoden Den 24 Augusti e. m. 429 blifvit utomlands förbättrad, under det att vi ännu bär lillbakabållas af meddeladt patent, som om 4 år löper lill ända, dels i afseende till Belgiens och Hollands drawbacksystem. Jag föreslår således: 6:o. Att äfven i det fall att någon tullförhöjning å råsocker beslutas, dratvbacken å den förädlade varan mätte äfven vinna en förhöjning, som fullt motsvarar införseltullen. 7:o. Anser jag en förhöjning i tullen på finare utländska stål och jernarbeten böra beslutas. 3. I sammanhang med hvad jag redan anfört om angelägenheten att genom förbättrade creditoch tullagar gifva stöd åt realisationen, framstår äfven behofvet af en i flere delar andrad lagstiftning för Sveriges hank, hvars oformliga lånerörelser gifvit capitalerna den riktning, som låntagande intressen fordrat, men hvarvid man föga rådfrågat principen för all bankrörelse; men dä jag såsom ledamot af BancoUtsk. blifver i tillfälle att underkasta mina åsigter offentlig pröfning, och jag äfven inser svårigheten och kanske vådan af att rubba det beslående i detta ögonblick, då sinnena äro mera än vanligt oroade och det allmänna misstroendet mot hvarje financielt beslut är så högst stegradt, så inskränker jag mig dertill att i motionsväg, såsom en ledning för Utsk., till offentligt bedömmande framlägga följande enkla förslag: l:o. Att bankens utlåning på fastigheter och i discontväg icke må ökas utöfver det belopp, hvartill densamma vid sisth riksdag bestämdes. 2:o.
Detta är ingalunda någon ovigtig sak, ty en sådan misshushållning med tid och åskådar-nes tålamod kan inverka menligt på det goda lynnet hos de senare, hvilket åter är så nödvändigt för att få fylda salonger. Om man nu efter den långa mellanakten icke känner sig alldeles uttröttad, har man det verkligen roande och på de flesta händer väl utförda stycket » Den gifte mannen i staden och på landet » att tacka därför. Fru H. Kinmaiissan är utmärkt * rolig, emedan hon är fullständigt sann i den gamla fromlerifruns " roll, utan någon öfverdrift, men med stark komisk kraft. Maken till fru Serpentier får man leta efter. Hr Pcrsonne väcker starka och ihållande samt ständigt återkommande skrattsalvor för utförande af titelrollen.Hr Personne är en tänkande och arbetande konstnär, hvilken under de senare åren gått ganska mycket framåt och som onekligen söker vara själfständig, men då han skall utföra en roll hvilken förut innehafts af hr Hedin, tyckes det vara hr Personne omöjligt att bibehålla sin själfständighet. Blott han vet, att nämde glade skådespelare innehaft rollen, antingen han sett honom eller icke, så faller hr Personne in i det Hedinska uttryckssättet. Sämre förebild kan man ha, och visst är att hr Personne efterbildar på ett riktigt utmärkt sätt, men det är dock efterbildning, och fastän denna, såsom vi med kännedom af hr Personnes förmåga skulle tro, är nästan fullständigt omedveten, så verkar det dock störande på hvar och en som kommer i håg företrädaren och som vet att efterbilden kan göra något alldeles af sig själf. Så utomordentligt roande hr Personne än är i » Den gifte mannen i staden och på landet », skulle både rollen och stycket vinna på, om man finge se en uppfattning och framställning som hr Personne själf skaffat sig. Stycket skulle nog också vinna på en annan skådespelerska i Klaras roll. Fröken Zetterberg är där alldeles olämplig, och rollen förlorar hela det lilla behag som den onekligen äger. Om fröken Zetterberg skall kunna vinna något berättigadt bifall, så är det väl i roller af helt * annan art, hälst af mycket mörk ton, där hennes röst och sätt att tala stå i större öfverensstämmelse med karaktären än hvad fallet är i Klaras roll.
Välkomsthälsningarne voro hvarken varma eller kalla, utan af den gyllene mellansorten; för öfrigt såg der hvarken trefligt eller otrefligt ut i prostgården, endast fundersamt. Huset var gammalt och indeladt i stuga, gästkammare och handkammare, hvartill prosten låtit bygga ett par gafvelrum på hvardera ändan å vinden; detta utgjorde hela åbyggnaden på denna sidan om gården. Den stora stugan var i den gamla enkla stilen. Uti en väldig spisel, som om sommaren pryddes med björklöf och med en utkrusad krans af ängsblomma och blåklockor, lågade ty nu var det vinter en brasa af sprakande ved. Sanningen att säga var rummet just icke synnerligen väl konditioneradt. I ena ändan stod en klocka, hvars fodral i det närmaste hade utseende af en holländare med sitt tjocka hufvud och stora underlif, och längs ena väggen stod en lång soffa, klädd med vackert hemväfvet, blårandigt bomullstyg. Midt på väggen hängde en spegel med förgylld ram och glasmålning, föreställande en Vestal med blå kjortel och tegelröd slöja. Framför ena fenstret stod en väfstol af gamla sorten, och i en vrå ett skrifbord, vid hvilket prosten sjelf hade sin plats, när han författade eller afskref sina predikningar. Hans bibliothek, som utgjorde en samling af pergamentsklädda folianter, var inklämdt i gästkammaren, och rördes sällan derifrån; hvilket man också kunde märka af dammet, som till en tums tjocklek betäckte de vördiga volumerna. Mig, fattig gosse, förestod nu att egna all uppmärksamhet åt hvardagslifvets små egenheter och att göra mig tåld af alla. Med en viss högaktning betraktade jag min blifvande principal, och trodde mig redan af hans bemötande kunna se, att han fullkomligt förtjenade densamma. Att sluta af prostinnans sätt att emottaga mig, måste jag hafva vunnit nåd för hennes ögon. "Välkommen herr Hamster!" sade hon, "välkommen i vårt hus. Min lilla 'Trogen' så kallar jag min allrasom sötaste knähund har nog spått fremmande i dag: ja har han så, han är för rolig den kanaljen.
Ehuru Utskottet, såsom öfvertygadt otn de nyttige följderne af den förut beviljade mera oinskränkta smides-rätlen, icke kan annat än tro, att den återgång derifrån, som åberopade Kongl. Författningen till en del innebär, ingalunda varit önskvärd, har det visat sig, att näringen i sin helhet, äfven inom de nya gränsorne, haft rum för ytterligare utveckling, då smides-beloppet är ökadt, äfven under de tvänne senaste åren, hvartill dock den egentliga orsaken lärer igenfinnas i den förut medgifne friheten, deraf många Bruksegare troligen icke hunnit begagna sig förr än så sent, alt verkningarne först nu kunnat mera allmänt spörjas. När man nu betraktar förhållandet emellan jernbruks-rörelsen och tackjerns-tillverkningen, förete sig ytterligare skäl, som mägtigt tala för beviljande af frihet åt den inhemska fabricationen, på det fördelen och vinsten af jernförädlingen må stanna inom vårt land, och ej till stort men för den talrika befolkning, som nu erhåller sitt uppehälle och sitt välstånd genom jern-tillverkningen, öfverflyttas på andra länders fabricanter. Tackjerns-tillverkarne hafva lärt sig att använda förbättrade och kol-besparande methoder vid sina hyttor, och börjat inse, att de, med samma tillgångar af kol, kunna åstadkomma, en vida större product af tackjern, än hittills, ett förhållande, som kommer att ännu mera ega runi, sä snart de egentliga talrika bergsmans-hy ttorne komma att skötas efter mera rationella grunder och med så kalladt sambruk. En naturlig följd af den sålunda liilvexande productionen har blifvit, att denna dass af fabricanter börjat jemföra möjligheten af afsättning för sin vara med möjligheten af högsta till - Allm. Besv.- och Elcon.-Utslcottets Betänkande, N:o iog. 17 verkning, och de hafva måst inse, att afsättningen snart skall blifva alltför mycket begränsad, oin de ännu existerande banden på jernförädlingen inom Riket fortfarande skola bestå, hvilket också föranledt deras allt mera stegrade anspråk på frihet, dels att sjelfva förädla sin production, dels att utföra den till andra länder.
IX. U. 387. X. A. 82. — N:o 4>- ' anledning af väckt fråga om ändring i 5 cap. 4 § Straffbalken. VI. B. 644- VII. 74. A. 343. X. U. 92. A. 1 i5. XIII. E. 478. — N:o 42. öfver väckta motioner om förlikningscomitéers inrättande. VI. B. 644- VII. 74. Å. 347. XVIII. U. 227. XIX. A. iSog. XXI. U. 35g. XXIII. A. 131. E. 402. — N:o 43- i anledning af väckt motion, dels om rättighet för parter vid Häradsrätt att före tingets början erhålla underrättelse om dagen, då dem rörande mål skola till handläggning förekomma, dels ock att föreskrifterna om tiden för vads erläggande och besvärs anförande emot Häradsrätts beslut måtte ändras. VI. B. 644- VII. 75. A. 35o. — N:o 44- ' anledning af väckt fråga om förtydligande af 2 § i 4[ cap. Missgernings-balken. B. ig8. VIII. Å. 38. X. U. 426. XI. A. 25. XIII. E. 3o3. — N:o 45. öfver väckta motioner, om ändring och förklaring i vissa delar af 12 cap. Rättegångs-balken. VII. B. 198. — N:o 46. i anledning af väckta motioner om ändring i 24 cap. 8 §, 34 cap., samt 35 cap. 1 § Missgerningsbalken. VII. B. 198. Å. 42. X. U. 426. XI. A. 26. XIII. E. 67. — N:o 47- öfver väckt motion om ansvars stadgande för inslående af fönster. VII. B. .98. VIII. Å. 48. X. U. 426. XI. A. 26. XIII.
Beträffande öfriga delar af samma motion; så, alldenstund Kongl. Maj:ts liögslberörde Nådiga Proposition utvisar, att, efter hållen undersökning, befunnits nyttigt, örn 7 nya extra Provincial-Läkare blefvo tillsatte i Falköping, Kisa, Ulrieaehamn, Tjust, Norra Dalarne, Arvika i Wermland och Oroust, hvardera med 2Öo R:drs arfvode, samt 2:ne Provincial-Läkare i Lycksele och Norrbotten med 5oo R:drs lön hvardera; och det skäl, nemligen svårighet att erhålla skicklige sökande, hvilket ligger till grund för de 2:ne sistnämndes förseende med ordinarie Provincial-Läkarelön, i Utskottens tanka, icke eger tillämpning hvarken på de redan varande 8 Provincial-Läkare, eller nu föreslagne 7 extra sådane, i anseende till deras stationerande i orter, som i allmänhet äro mera bebodda och förmögne, än de Norra Länen, samt följaktligen böra lemna tillfälle till förtjenst genom enskild praktik, så att någon brist på sökande till desse tjenster, hvarmed dessutom Bataillons-Läkare-sysslor kunna förenas, icke torde vara att befara; fördenskull och med hemställan, att ifrågavarande motion, så vidt den afser förhöjning i löneförmoner för de Provincial-Läkare, som Kongl. Maj:t ansett böra åtnöjas med a5o R:drs lön, icke måtte vinna Rikets Ständers bifall; få Utskotten vördsamt tillstyrka, dels den underdåniga anhållan hos Kongl. Maj:t, att 7 nya extra Provincial-Läkare i Falköping, i Kisa, i Ulricashamn, i Tjust, i Norra Dalarne, i Arvika och i Oroust, med 280 Rrdrs lön hvardera, samt 2 Provincial-Läkare i Lycksele och Norrbotten, hvardera med 5oo R:drs lön, måtte .tillsättas, dels ock att Rikets Höglofl. Ständer måtte till uppförande å ordinarie
Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: Välgerningar äro förtroende-frågor och kunna, då de rätt begagnas, bidraga till ett lands välstånd, men då uppoffringar dervid skola göras af det allmänna, torde man först höra taga i betraktande, om det allmänna deraf kan tillskyndas en motsvarande nytta, då det naturligtvis är Statens vinst att göra dessa uppoffringar, eller om de endast kunna medföra en fördel för enskilda corporationer, då Staten icke hör göra dem. Det sednare skulle vara förhållandet i afseende på Norrtelje å, och jag skulle således utan all tvekan afstyrka allt anslag för upprensning af denna å, synnerligen som SlatsUtsk. sagt sig sakna alla nödiga upplysningar i detta afseende, särdeles hvad angår frågan om der skulle finnas tillräcklig tillgång på vallen; men jag tycker mig vilja minnas, alt i ett annat Stånd blifvit upplyst, ali någon vattenbrist i denna å icke vore att befara, ty den skall erhålla sitt valten från Östersjön. Skulle förhållandet vara sådant, så anser jag att 6,000 r:dr vore en obetydlig uppoffring om de hlefvo använda för att bibehålla detta naturfenomen. Den enda tvekan, som uppstår hos mig, och hvarföre jag icke kan tillstyrka anslaget, är, alt jag icke undersökt detta naturfenomens verklighet och befarar, att man måhända, sedan anslaget blifvit beviljadt, kunde få den upplysning, alt Norrtelje å, likasom alla andra åar, hemtur sitt vatten från sin källa och utfaller i hafvet. Gr. Frölich: Hr von Hartmansdorff måtte icke hafva förstått min mening, då han bemött mitt förra yttrande på sätt som skett, elier också har han dermed velat drifva litet abends spiglerei. Det är möjligt att mitt yttrande var så ofullständigt, alt j ig gifvit anleda, dertill, men jag skall nu söka fylla bristen.
Bergsalt till raffinering 1 D ., Ltineburger raffineradt 30 „ Medicinska „ Naturliga 10 „ „ Artificiella 25 Salsten , eller Sleke 1 3 Sammet Se Väfnad SammetsKand Se Band , Spetsat Se Spetsar Sand s fm eller eller Perlesand W. 50 Sandriae 25 Sandel-Träd 1 5 Sassafras lo „ Rot 1 0 L. Saxar, Öfverskärare W. „ Alla andra slag W Shawlar, alla slag Se Väfnader Shawlettet alla slag Se Väfnader Schelack Se Gummi 2 5 50 1 Ii. Segel „ Nya , W. 5o 1 *43 Inkom utgå- T rånmande ende sito TullTullTull. Proc. Proc* Proc. Segel » Nya „ „ Af Utländsk tillverkning , hvarmed Svenska Fartyg varit nödsakade, att i de förlorades ställe sig forse W. 1 0 1 , Bärgade från Utländske förolyckade Fartyg Se Inventarier Segelduk „ Rafvenduk W. 15 1 „ „ Creditupplag 2000 alnar 1 „ Buldan, och alla andra slag W. 25 1 „ ), Creditupplag 2000 alnar I Selar och Seldon Se Sadelmakarearbete* Senap, omalen 25 1 „ Malen 5° 1 Sennets-blader 10 Senor, Fläst 1 „
R:dr årligen, att utgå under innevarande statsreglerings-period, Yetenskaps-akademien i underdånig skrifvelse den 11 Juli nåstlidet år anmält, att, sedan med det särskildt för en gång anvisade belopp till meteorologiska instrumenter m. m., sådana blifvit anskaffade, justerade och till observatörcrne öfversända, de vigtiga observationerna blifvit på ett, såsom akademien hoppades, ändamålsenligt sätt öfver hela landet ordnade, men derjemte tillkännagifvit, att samma observationer icke skulle kunna regelbundet fortgå oell medföra väntade resultater, derest ieke det årliga anslaget fortfarande kunde påräknas, hvarföre akademien i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit täcktes i nådig proposition till Rikets Ständer begära, att förstberörda anslag måtto varda på akademiens ordinarie stat uppfördt; och hade, med afseende å hvad akademien anfört, samt enär de meteorologiska observationerna finge sitt värde hufvudsakligen derigenom, att de under en lång följd af år planmessigt. fortginge, då deremot, genom ett afbrott i desamma, det ändamål, Rikets Ständer genom ett redan beviljadt anslag afsett, skulle förfelas, Kongl. Majit till akademiens förberörda underdåniga anhållan lemnat nådigt bifall. I anledning häraf har Utskottet funnit sig böra tillstyrka, a) att det för Vetenskaps-Akademien anvisade anslag, 9,960 Ridr, deraf 6,000 Ridr äro afsedda för anställande af meteorologiska observationer inom riket, må med hela beloppet på ordinarie stat uppföras. I anledning af Kongl. Majits derom gjorda nådiga framställning, blcf vid sednaste riksmöte anslaget till Naturhistoriska Itiksmnsei materiel, till inköp af sällsynta föremål samt till vetenskapligt biträde vid de naturhistoriska samlingarnes ordnande för innevarande statsreglerings-period förhöjdt från 3,300
— I förslaget innefattas vissa saker, som skulle kunna kallas klander, om de stodo der enstaka; men nu kunna de icke kallas klander, utan motiver för de förbättringar, som förslaget synes vilja åsyfta. Här har blifvit yttradt, att motionären i ett sednare anförande haft förnärmande uttryck: jag medgifver att så är förhållandet; flere deraf hafva äfven sårat mig, men jag hemställer till Frih. Boye, huruvida icke han fallit i samma förvillelse, då han apostroferat denne ledamot personligen. Jag tror, att detta var öfverflödigt; ty jag har ännu icke hört någon gilla de åsigter och ordalag, som framställdes. Jag skulle af hjertat önska, att så väl motionären, som hvar och en annan talare inom Representationen, ville antaga de reglor, som motionären af adressförslaget deruti framställt, lugn och allvar. Dessa reglors iakttagande äro en af den parlamentariska discussionens största dygder. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag hembär min tacksamhet till en talare midt öfver, som i sin sakfulla deduetion sökt leda vår uppmärksamhet på det rätta förhållandet både i allmänhet och enskildt. Jag instämmer med honom deri, att den stora och vigtiga princip för alla rådslående församlingar, som uttryckes i de vanliga adressförslagen till Regeringarna, icke är tillämplig på vår representation; åt min - Den 26 Februari f. ra. 369 minstone icke utan särdeles lyckliga omständigheter är ett sådant adressförslag tänkbart under vår nuvar. fyrdelning. Jag tror nemi., alt om en adress väckes och beslutas inom den ena kammaren, man har föga hopp, alt den kan antagas inom de 3:ne öfriga. På denna grund, men på ingen annan, vill jag bestrida, att sådana adresser, som den ifragavar., under nuvar. förhållanden, uppställas, nolahene, med hopp om, alt en sådan adress utan förändringar skulle kunna anlagas och framföras. Men då jag erkänner detta, kan jag icke instämma i deras åsigt, som anse, att det kan förmenas det ena eller andra Ståndet att oberoende, del ena af det andra, besluta och till Konungen frambära de adresser, som hvarje Ständ för sig finner lämpliga.