Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutligen bör Utskottet inför Riksens Höglofl. Ständer vördsamt anmäla, att, enligt Utdrag afiriögvördige Preste-Ståndets, Vällofl.Borgare-Ståndets och Hederv. Bonde-Ståndets Protokoll, Banko-Ut. skottets ifrågavarande Memorial, rörande forändingar och tillägg uti Instruktionen, blifvit under den 27 December nastledrie, samt den 2 Januari innevarande år, af välbomälde trenne stånd bifallit. Stockholm den 31 Januari 1818. N:r 7. Riksens Ständers BankoUtskotts Betänkande , uppå erhållen Remiss, af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående Medel och utvägar till Hjelmare Slussverks ombyggnad och vidmagthällande. Uti Nådig Proposition af den 10 December 1817 har Kongl. Majit gifvit Riksens Ständer tillkänna, huruledes, efter i Nåder inhämtad kännedom, att Hjelmare Slvssverk fordrade eu 78 Banko-Utskottets Betänkande - en tolai ombyggnad, hvartill en kostnadssumma 339-498 K:d blifvit beräknad, Kongl Maj:t, med anledning häraf, or,h enär Stats-Verkets tillgångar ej medglfve Verkets öfvertagande för Kronans Räkning, i Nåder funnit godt, på sätt dess Nådiga Kungörelse af den 31 Juli 1816 innefattar, tillbjuda enskilde Nådigt Privilegium, att under namn af Hjelmare Canal oell Sluss-Verks Bolag, ombygga och fullborda, samt derefter framgent äga och underhålla denna Inrättning; men den i sådant afseende öppnade Subscription, på det sätt utfallit, att Actie teckningen befunnits inskränkt till ett belopp af endast 4g,goo R:cl, hvarförutan likväl förre Bolags-Interessenteme i Orebro förklarat sig vilja för deras Uppgifne fordran af 11300 Rid i och för gamla Sluss-Verks Inrättningens utgifter, taga Actier i det nya Bolaget derest ett sådant kornme att äga ruin.
Ständer finna för godt bifalla, hrad sålunda blifvit föreslaget och tillstyrkt; så torde underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t få härom afgå, aned underdånig anhållan, det Kongl. Maj:t i Nåder täcktes låta utfärda en sådan kungörelse, hvarigenom det härmed åsyftade ändamål kunde i möjligaste måtto vinnas. — Hvilket allt likväl vcrdsamligen hemställes till Riksens Höglofl. Ständers ompröfvande. Stockholm den 15 Mars 1818. Riksens HögloftStänders Allmänna Be svär soch EkouolniTJtskotts Betänkande rörande föreslagen ändring af Tjenstehjons flyttningstid. Uti detta ämne hafva till Utskottet blifvit remitterade, Från Höglofl. Padder skåpet och Adeln: 1:0 Memorial af Herr T. Elgenstjerna, Hest. och Ekon. Utsk. Betänk anden.
Mänge torde finnas som alldeles icke begriper hwad det will säga, och andra torde dermed förstä vice Justitiä Ombuds» ivannen: Det senare är icke en rigtig öfwersättning, och Den zo October.' 470I «ch ! alla fall olämpligt, ty dcn som utses att efterträda Justitiä - Ombudsmannen är derföre icke Vice Ombudsman. Pä bet hwarje Swens? medborgare, mä utan information förstä en Swensk Lag, för jag ödmjukast fbreflä, om icke i stället för suppleant, man kunde för, ändra meningen pä följande sätt. Blifwer dcn person, som af Riksens Ständer blifwit utsedd att Justitia-MmblidSmannen efterträda, till werkklg Justitia-OinbudSman upphöjd rc. och i irsta meningen äfwcn i stället för suppleant, denne person. Slutcligcn fär jag göra en ödmjuk förfrägan om icke, dä enligt Iv6 § Regerings - Formen och 29 § Riksdags'-Ordningen, Constitutions - Utskottet äger ställa ett Stats-Räd m. fl. under tilltal af JustitiäOmbudsmanncn inför Krigsrätt, denna hans befattning kunde bcwärdigas med ett rum i hans instruction? Jag tror att man kunde anföra ett och annat skäl härföre, emedan denna omständighet synes blifwa en af hans wigtiga befattningar. Om man häremot inwänder att sädant är öfivcrflbdigt, dä härom stadgas i RcgcrlngsFormcn, sä sinnes redan mycket annat i hans instruction som kan anses för Lfwciflödigt. — Jag anser säledes icke otjenligt om berö de Justitiä-Ombudsmans äliggandc uti hans instruction inflyter, och det med samma stäk, som hans skyldighet, att Ivid hwarjc Riksdag afgifwa en redogörelse för sin förivaltning och ärligen af trycket utgifwa ett utlätandc uti wista ämnen, der sätt ett rum, ehuru bestå hanS skyldigheter finnes bestämda i ivo H Regerings - Formen.
Min önskan vore derföre, att Utsk:s förslag kunde med motiverade anroärkmr återremitteras, och att Utsk, vore full - Den 19 Februari f. m. 253 komligt fritt jemväl i dess sednare pröfning; men da förslaget derefter andra gången till Stånden inkomme, borde det vara dessa öppet att deröfver besluta på samma sätt, som öfver andra ärenden. Blefve dervid tre Stånd ense om en och samma redaction, borde ett sålunda beredt förslag hvila; men om skiljaktigheter Stånden emellan uppstode, borde frågan ånyo hänvisas till Utsk., som ägde att skiljaktigheterna i möjligaste måtto till ett helt sammanjemnka, hvarefter, och sedan det sålunda tillkomna förslaget blifvit lliksSttn understäldt, dessas rätt alt deröfver ånyo besluta åter vore inne, då, om förening på annat sätt icke kunde äga rum, förstärkta Gonstit.Utsk. lomme att decidera i saken. Hr Hjärne har sagt, att grundlagens mening är, det tvenne riksdagars sammanstämmande beslut fordras för åstadkommande af grundlagsförändringar. Jag tror icke, att detta är rätt; ty så länge förstärkt Gonstit.Utsk. kan genom votering undertrycka något Stånds mening, visar det sig tydligen, att afsigten icke varit att göra förslagets hvilande beroende af alla fyra Ståndens öfverensstämmande beslut. Jag tror ock, att Ständernas rätt är bättre bevarad derigenom, att det lemnäs åt pluraliteten inom dem att afgöra, om ett förslag skall hvila eller icke. Hvad behandlingen af K. proposrr angår, tror jag, att någonting annat särskildt för deni icke behöfver vara stadgadt, an att de, utan föregående öfverläggning inom Stånden, skola remitteras till Gonstit.- Utsk., som är skyldigt deröfver meddela utlåt. För öfrigt anser jag dem böra behandlas på samma sätt som enskilda motioner.
I legera ställningar stå och sitta folk nästan färdiga att falla i sömn; gesterna äro uttröttade, då och då infläta de på staccatomanér ett ord i det skrikande, larmande talet; det är något af mannekäng hos dessa slappa män, de behöfva nästan ledas för att hållas i jämnvikt, men energin, som uppdrifvits intill vansinne under dagen, hänger vid – outslitlig ... Inne från guldkrogens disk hörs glam och klang af glas ... folk kommer rusande från gatans mörker in i det bländande skenet för att kasta i sig en dryck och genast åter försvinna ... Ett i ett gnissla och gnälla hissarna, – stanna – och ut böljar frasande siden, sköna, sällsamt främmande ansikten; damerna ila hastigt öfver indiska mattor mellan diplomater och lorder, svinköpare och såpfabrikanter – ut genom ett kaos af frackar, kavajer, mårdbrämade rockar ... Och de två stå i hopen därutanför, stå stumma, med spända blickar. De veta att riket kan besittas, alltid behöfva de icke stå utanför, intet är omöjligt ... Så gå de, fulla af jäsande oro, tillbaka till sitt lilla barslitna rum ... – Du Louise, tror du inte kanske att vi gjorde klokt i att taga den där spanjorens rum – bara för säkerhets skull? Louise stod ännu påklädd midt på golfvet och insvepte omgifningen i en förnämt ömkande blick. Hon gjorde en åtbörd som för att värja sig mot ett vämjeligt kryp. Just i dag, – just nu ... , då alla nerver trefvat efter njutning. – Ännu längre ned, är du galen Tore – Men hon vaknade. Hvad hon såg och hörde var ju hennes! – Säg ut, går det dåligt, mister du platsen? Han såg på henne tomt frånvarande. – Hva? Nej nej – bara för säkerhets skull, tänkte jag, jag vet ingenting, det är bara det. – Ja men det är ju omöjligt – hon grep i sin ångest efter halmstrån – du kan ju inte annat än göra det där bra säg? Inte kan du misslyckas som är studerad målare, det är ju galenskap – löjligt –
I)e motioner, hvilka nu, i följd af remisser från Höglofligä Riks-slånden, enligt 43 § Riksdags-ordningen, blifvit föremål för deputerades från bemälde Utskott pröfning afse, dels förändring, dels tillägg lill de fleste §§ af 26 Kapitlet Bvggninga-Balken. Sammansatta Utskottet har derföre trott lämpligast, att till besvarande upplaga de af motionärerne framställde anmärkningar i samma ordning, som de särskilde lagbuden förekomma; varande således föreslaget: Vid. t §: Af Anders Persson från Östergöthlands län, att denna § borde erhålla föliande förändrade lydelse: »Alla, som i socknen bo, skola kyrka bygga och uppehålla och hvad dertill hörer: såsom klockstapel, kyritomur, socknestufva och fattigstuga. Byggnadsvirke, körslor och annan kostnad utgöras härtill efter oförmedlade hemmantalet, af skattlagde kronooch skatteqvarnar i förhållande till qvarnräntan. Innan något i thy mål företages, skola socknemännen kallas tillhopa att derom samrådas och sig förena. Härifrån vare endast befriade skattlagde utjordar, menigheter af knekteoch båtsmanshåll, samt backslufvusittare; och upphöra alla äldre befrielser af hvad namn det vara må.» Hvad motionären sålunda föreslagit åsyftar, å ena sidan alt inskränka, men å andra sidan att utvidga nu gällande skyldighet att bygga och underhålla kyrka. Derigenom nemligen, dels att de i 1734 års lagtext förekommande orden: ”och daysverBih. Lill B. Besvärso. Ekonomi-Utskottets Betänk. N:o 26. ken efter matlagen'’ blifvit al motionären uteslutne, samt dels ”backstugusittare” blifvit från nämnde skyldighet frikallade, firo flere personer, hvilka nu hafva sig ålagdt att, vid byggande och reparerande af kyrka, med dagsverken biträda, derifrån befriade.
Remitterades till Stats-Utsk:t och kommunicerades med de öfriga Riks-Stånden. Den 8 November. Hr von Francken, August Alfred, väckte en motion N:o 15, ang:de löneförbättring åt lärarne vid Rikets Navigationsskolor. Remitterades till Stats-Utsk:t. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus, afgaf en motion N:o 16, ang:de löneförbättring för Gymnastiklärare vid Rikets högre Elementar-läroverk. Remitterades till Stats-Utsk:t. Hr Lagercrantz, Carl Gustaf, uppläste två motioner: N:o 17, om ett anslag å 100,000 rdr till vägbyggnadsarbeten i Jemtlands län, för beredande af arbetsförtjenst åt länets, till följd af inträffad missväxt, nödlidande innebyggare; och N:o 18, om anslag till hästoch fårafvelns förbättring i Jemtland. Dessa motioner remitterades till Stats-Utsk:t. Upplästes en utaf Hr af Sillén, Lars Gabriel, inlemnad motion N:o 19, om beviljande af ett anslag å 800 rdr årligen under nästa statsregleringsperiod åt Lithografen Carl Johan Billmark, för fortsatt utgilvande af plancheverket »Sverige, Aquarell-Lithografier och Tontryck.» Remitterades till Stats-Utsk:t. Gr. Posse, Arvid, afgaf en motion N:o 20, ang:de förändring i sältet för påförande af bevillning å enskilda sedelutgifvande banker. Begärdes på bordet. Vidare väckte Gr. Posse en motion N:o 21, ang:de godtgörande af Hr Landtmarskalkens och Hrr Talmäns riksdagskostnader. Remitterades till Stats-Utsk:t. Frih. Skjöldebrand, Knut Erik, uppläste en motion N:o 22, ang:de beviljande af anslag för byggande af en stambana mellan Wexiö samt Kalmar och Karlskrona. Den 8 November. 53 Härefter anmälde sig och yttrade Hr Mannerskantz, Carl Axel:
God och sund bostad i lämplig trakt, godt kosthåll, trefligt hemlif i förening med omsorgsfull tillsyn och hjälp med läxor, om så behöfves — se där de förmåner fröken Kiellman-Göranson vill söka bereda sina unga skyddslingar, och för hvilkas infriande godt torde tala sådana referenser som: friherrinnan Knut Bonde, doktorinnan Steinmetz, Brummerska skolan, kyrkoherden E. D. Heuman, doktor E. Schwartz, Schwartzska skolan, fru M. Åkerblom, f. Scott, Göteborg. För öfrigt hänvisa vi till det närmare tillkännagifvandet i annonsafdelningen. 10 p r å r. « „ stöld „ 5 „ TT \ RAMATISKA TEATERN har nu presenterat en ny » Madame Sans Géne », den tredje i ordningen på dessa tiljor. Att härvid upptaga Ellen Hartmanns och Anna Norries fallna mantlar är ingalunda något litet vågspel för en ung skådespelerska, och till all heder för fru Byström, född Behrens, länder, att hon i det hela så väl lyckades med sin uppgift. Hennes käcka, lifliga temperament passar ju också synnerligen bra för den lilla tvätterskanmarkisinnans roll. När hon delvis får dämpa och afslipa litet mera, kommer prestationen att bli i allo lofvärd. Publikens lifliga bifall har redan hälsat den. a Ö D R A TEATERN, hvilken, som bekant, i och för ^ ombyggnad tills vidare stänger sina portar med utgången af detta spelar, gaf i lördags för första gången sitt tackoch afskedsprogram, bestående af en fransk fars af Lahiche och Duru, kallad » Ska ' Följde så » De husvilla » med framförande af några af de populäraste operettoch lustspelstyper, som under de gångna åren gått öfver Södra teaterns scen. Samtliga sujetterna defilerade och slö- sade med lokala kupletter, af hvilka de om bagerikonflikten, med brio föredragna af hr Hagman, väckte mest anklang. Revyn af slöts ' med en tablå, hvari författaren med skämtsam ironi förpassat teaterns alla artister till — Skansen, liksom andra kulturella antikviteter. Och för det blef han inropad af publiken och lagerkransad af — sujetterna.
Riksgälds-Sedlar ersätta Kongl. Maj:t och Kronan den förlust, Stuteri-Inrättningen vid Flyinge för år 1820 tillskyndats derigenom, att arrende-afgiften för Lotten N:o 3 under Dahlby Kungsgård, hvilken Lott Sökanderne, år 1814 på 3o års arrende, inropat emot 34 Tunnor 12 kappar Hafre i fast mått och 2086 Lisp. Hö, vid en sedermera, i anseende till sökandernes frånträde af arrendet, anstäld ny auction, nedgått till 36 Tunnor Hafre och 1800 Lisp. Hö, eller ock, vid saknad tillgång, derföre undergå bysättaing å Malmö Citadell, och dels uppå Kongl. Kammar-Collegii Advocat-FiscalsÄmbetes påstående, medelst Landshöfdingens Utslag den 1 October nasti, år, blifvit förklarade skyldige, att för hela deras återstående arrende-tid efter Markegångs-pris godtgöra Stuteri-Inrättningen skillnaden emellan det nu utgående mindre arrendet och hvad Sökanderne utfäst sig, att för ifrågavarande Lott betala, Kongl. Maj:t täcktes af Gunst och Nåd eftergifva Sökanderne en sådan ersättnings-skyldighet och dem från bysättningsliäckte förskona. Af Betänkanden. 129 Af de handlingar, som blifvit den underdåniga ansökningen bilagde, finnes, att Så väl Styresmannen för Flyinge Stuteri, till hvilkets underhållande arrendet för ifrågavarande Lott Nio 3 under Dahlby Kungsgård blifvit anslaget, som Stuteri-Öfver-Styrelsen och Kongl. Kammar-Collegium äro i frågan hörde och sammanstämt uti afstyrkande af den underdåniga ansökningen , och inhemtas för öfrigt, att det Arrendebelopp, hvartill Sökanderne genom Arrende-Contract af den i3 Maji 1814 sig förbundit, rätteligen utgör 34 Tunnor Hafre och 2921 Lisp.
Instämmande till alla de lar »med Hr Silfverstolpe, vill jag ytterligare belysa frågan med några faktiska upgifter. År 1773 beslöt man, till undvikande af saltbrist, påbjuda att vissa städer skulle hafva saltuplag, men det oaktadt fick saken hvila till 1801, då den, först 27 år derefter, kom till verkställighet, hvilket tillräckligt bevisar att man äfven då ansåg saken vara af ringa betydenhet. Från 1801 till 1840 har nästan ingen enda gång saltuplaget anlitats, utan det har stått påbudet till siffran, men i verkligheten varit alldeles obehöfligt. Under hela denna långa tid har till Riket införskrifvits 260 å 270,000 tunnor salt årligen, sål. tre gånger hvad städerna skola såsom uplag importera, och att ingen enda gång varit brist på salt, ehura priserna stegrats, lärer väl ej kunna förnekas. Den någon gång inträffande prisstegringen, såsom t. ex. år 1856, då en tunna salt, isynnerhet på östra kusterna, ej vestra, betalades med 18 å 20 rdr, kommer deraf att, ehuru matvpåbudit att 84,000 tunnor salt årligen skola införas och bållås allmänheten tillhanda, man ej påbudit att dessa tunnor ej fingo utföras, hvarföre i och med detsamma, som eu handlande importerat varan, han genast kan utföra den till andra orter, der saltet bättre betalas. Någon rnltbrist har ej förefunuits, ty den, som velat köpa salt, har alltid lätt sådantj Den 4 Februari is. rö. ehuru det, till följe a( dessa förhållanden, understundom betalats dyrt, •Detta kan dock ingalunda förekommas genom ett saltuplag, hvarföre man häraf ytterligare torde finna att detta påbud ej har ringaste nytta med sig. Jag anhåller om bifall till Hr Silfverstolpe* förslag. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., n*t i afs. å den nu förevarande punkten endast blifvit yrkadt, att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts deri gjorda hemställan, måtte besluta, att R.
Det var denna den svenska kvinnans snart sekelgamla företrädesrätt, som hotades genom det nya Iiyrkohandboksförslaget, där, jämte det att de religiösa krafven nästan uteslutande betonas, indragits apostelen Pauli förmaning i 5: e kapitlet af brefvet, till .de Efeser, vers 22, 23, 25:. 81 hiistrur, varen edra man, liksom Hessen, undesgifna, ty en man ar sin hustrus hufviad sisoni ock Kristus ar fössainlinigenis hufriid. 1 man, alsken edra hustrus, såsom ock Kristus has iilskat f6rsamlingen och utgifvit sig sjalf för henne.&gt; Det var ej första gången apostelen Pmlus frambesvurits f ör att häjds det kvinliga släktets frihetsstriif&amp;n den, men det måste dock väcka undran. att det i slutet af det nittonde Arhundradet skulle anses nödvändigt att i vigselakten införa, en erinran om hans snarare på gamla testamentet an på Kristi lära grundade uppfattning af iiktenskapet och makarnes inbördes förh&amp;llacde. Till och med den för det nya handboksförs " rgets utarbet ' mde tillsatta komitén valgride Icke draga u t de yttersta konselwenserna i bibelcitatet, utan hoppade öfver den 2 4: e versen, där det säges: asåsom nu församlingen ar iindesgitveii Ksistiis, S&amp; skola ock liustriirna i all ting vara sina inan iinder ' gifnt ?.~~ Äfven i en annan punkt - insiittiinde af ordet rköttx till det gamla formuliireks uttryck » de tu skola varda e t t &gt;, ville: de komiterade åstadkomma en &amp; tergina till den gammaltes tamentliga uppfattningen af rikteiaslcapet. Lyckligtvis skulle dylika stick i stäf mot tidsandan giiende balzstraf vartendenser inom lqrkomötet finna motstbnd d en fördomsfri majoritet.
Jag tror att denna åtgärd skulle innebära en verklig orättvisa mot de äldre qvarnägarne, hvilka veikligen derigenom blefve beröfvade en stor del af de capitaler de nedlagt uti sina qvarnar, och hvilka grundat sina beräkningar på de rättigheter, som för dem funnits. Jag tror att det vore något våldsamt att nu på en gång taga dessa rättigheter ifrån dem. Utsktns tillstyrkande uti andra punkten, att det måtte tillåtas att anlägga husbehofsqvarn i samma hus som tullqvarn, har jag icke heller kunnat gilla; det vore omöjligt att controllera missbruk i detta fall, och jag tror att derigenom en betydlig olaglig qvarndrägt skulle komma att äga rum. Då nu 2 Stånd hafva afslagit betänk., så skulle jag önska att detta skedde äfven här, och att man icke måtte återremittera detsamma. Frih. Cederström: Betänk, är, enligt hvad Ridd.- Secrettn nyss uppläste, återremilteradt från PresteSt., bifallet af RondeSt., men afslaget i de 2 första punkterna och bifallet i de öfriga af BorgareSt. Frågan har således i detta sednare Stånd förfallit, och så önskar jag måtte ske äfven här; men då grundlagen icke medgifver att så förfara, som BorgareSt. gjort, och då det icke går an att afslå betänk., emedan det Den 24 April e. m. 35 r innefattar afstyrkande af motioner, som derigenom skulle blifva bifallna, så är det genom återremiss sorn vi mäste komma till detta resultat. Efter som jag nu har ordet, nniiaIler jag att lill besvarande få upptaga livad Gr. von Platen yttrat. Såsom skal hvarför grundräntan å qvarnarna borde borttagas har Hr Grefven anfört, att en sådan beskattning icke äger rum för de qvarnar, sorn äro anlagda på städernas jord. Men orsaken, hvarföre icke dessa skattläggas lill grundränta, är den, alt räntan af dessa qvarnar utgår till magistraternes aflöning och icke till Staten. Detta liar således ingen gemenskap med qvarnars skattläggande å landet.
Han förstår icke orsaken, har ej heller tid att grubbla öfver den, ty damen i den ryska skjortan har fångat in ett annat fruntimmer, denna gång en späd, ung blondin med veka drag och blyga later, som rodnar och vrider sig under den allmänna uppmärksamheten, hon drager på sig. »Fröken är tyska, förstås, det är inte svårt att säga.» »Rätt gissadt. Och hon här? Det är den långa, halfgamla med blondt hår och blekt ansikte, som hålles fram för honom. Han fixerar henne skarpt ett ögonblick, det far igenom honom en hastig, nästan omedvetet gjord slutsats, och utan betänkande säger han säkert: »Madame är holländska. Han har återigen gissat rätt. Det väcker ett visst uppseende, och man ber honom förklara, huru han kommit till den slutsatsen. »Ja,» svarar han, »det kan jag verkligen säga först nu, när jag hunnit klargöra mina intryck. I madames ansikte finns det ett något, som påminner mig om en fisk – en torsk, förlåt! Alltså är hon född vid kusten af en nation fiskare och sjöfarande. Engelska är hon inte, inte heller gärna danska, men hon påminner om gamla holländska mästares taflor – alltså är hon holländska, ty hon har inte heller den nordfranska eller bretagniska typen, som jag sett på dess egen hemort.» »Ni har ett märkvärdigt utveckladt synsinne,» säger damen i den ryska skjortan tankfull. »Det är intressant, det här,» fortsätter hon, »det är nästan mystiskt och på samma gång naturligt – ett slags etnografiskt tankeläseri! Men ni måtte vara ofantligt nervös, när edra intryck meddela sig så skarpa och klara och omedelbara, att ni genast kan omsätta dem i tankar och i iakttagelser af värde.» »Jag vet inte,» svarar Klercken förströdt. »Nervös är jag tyvärr, men hvem är inte det i våra dagar? Det är ofta så illa bestäldt med mig att mina intryck bli mig öfvermäktiga, i stället för att jag skulle behärska dem.» »Ni borde vara konstnär,» säger damen och ser nyfiket på honom. »Då vore det ute med mig,» skrattar Klercken. »Jag har ett så ofantligt material, som jag aldrig kunde bearbeta och klargöra, och som skulle taga lifvet af mig.
Betankandet N:o l45 och Utlåtandet N:o 247 afslogos. Nionde punkten, angående anslag till vedoch ljuspenningar för Vitterhets-deademien, Fria Konsternas Academie, Bild. huggare-Ateliern vid Rännare-Banan , och Dramatiska Spectaclet. Betänkandet N:o 143 och Utlåtandet N:o 247 bifollos. S. D, Vid förnyad föredragning bifollos Stats-Utskottets Utlåtanden : N:o <z4i , om hegardt fortfarande löne* anslag åt Lärarne vid Stockholms Stads Undervisningsverk ; N:o 242 , i fråga om publikt understöd åt Författaren af Svenska Folkets historia under Konungarne af Vasa.Ätten ; N:o 243, i fråga om anslag af Statsmedel för författandet af en fullständig historia om Konung Carl den Elftes Regering , samt den såkallade frihetstiden; N:o 244 , i anledning af vackt motion om Statsanslag för utgifvandet af nyttiga böcker åt de fattigare folkclasserna; Prof. Utdrag den a October 1829. 11 N:o a,j5, angående hegardt fortfarande inslag för Elementareller Prof-Scholan i Stockholm, och N:o 046, I anledning af väckta motioner om föiökade anslag för vissa Läro-inrältningar in. m. I och hvarmed Utskottets, under Nrris 137, 138, 139, «‘io, 141 och t |3 förut afgifna Utlåtanden jemväl äro bifallna. S. D. Efter å nyo skedd föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 240, i anledning af återremiss från Riks-Stånden af Utskottets Betänkande, N:o 133, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Fjerde Hufvudtitel jemte dervid bilagde Utlåtanden , N:ris 13*, »30 och 136, fattade Ståndet följande beslut: