Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet anser dock, att någon nedsättning af de äskade beloppen skäligen kan ega rum, och föreslår, att de bestämmas för hvardera af Svea och Götha Hof-Rätter till 1,800 R:dr, eller dubbelt emot hvad ad junktionsmedlen derstädes nu utgöra, och för Skånska Hof-Rätten, der sådane hit tills icke funnits, till hälften af berörda summa, eller 900 R:dr. I öfrigt har Utskottet icke funnit skäl till några erinringar vid de föreslagne slaterne; och med iakttagande af de jemkningar deri, som Utskottet här ofvan ansett nödige, skulle, på sätt efterföljande tabeller närmare utvisa, de erforderliga anslagstillökningarne blifva för Svea Hof-Rätt 29,700: — för Götha 30,200: — och för Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge . 16.800: — eller tillsammans R:dr 76,700: — Beträffande verkställigheten af ifrågavarande lönereglering, har Kongl. Majit, i anseende dertill, att i Hof-Rätterne funnes dels åtskillige tjenstemän, hvilkas befattningar skulle komma att upphöra, och dels andra tjenstemän, hvilkas göromål och sportelinkomster skulle i väsentlig mån förändras, samt att uppförandet af de till indragning bestämda tjensterne på indragningsstat, med rättighet för innehafvarne alt utan vidare tjenstgöringsskyldighet undfå ersättning för löner och sportler, sannolikt komme att medföra en icke obetydlig utgift för Statsverket, föreslagit, att, då till följd deraf löneregleringen icke torde genast kunna bringas till verkställighet, Rikets Ständer ändock måtte medgifva, att, intilldess sådant kan ske, de behöflige anslagen finge utgå och af Kongl. Majit disponeras, på sätt lämpligast funnes, för befordrande af göromålens obehindrade gång. I betraktande af de utaf Kongl. Majit anförda omständigheter, finner jemväl
Under åberopande af hvad Utskottet här ofvan anfört för sin åsigt derom, att ej mindre den af J. H. Schröder & Comp. väckta fråga om erhållande af en godtgörelse å 3,750 Pund Sterling, motsvarande 1 l/2 procent af de obligationer å 250,000 Pund Sterling, dem Riksgälds-kontoret anmält sig att öfvertaga af den till 1864 års jernvägslån hörande optionsandel; än jemväl de åtgärder, dem Fullmägtige sedan öfvertagarne af 1864 års jernvägslån lemnat sin optionsrätt obegagnad, under sistlidet år vidtagit med afseende å ett nytt amorteringslåns afslutande, först framdeles kunna komma under pröfning och alltså för närvarande från allt bedömande böra undantagas; får Utskottet, som rörande Fullmägtiges åtgöranden i afseende å upptagningen af 1864 års jernvägslån vill här nedan meddela särskildt yttrande, tillstyrka, att Fullmägtige för alla öfriga i deras protokoll från den 24 Oktober 1862 till och med den 26 Oktober 1865 antecknade beslut och åtgärder må tillerkännas full décharge. Hvad särskildt beträffar de åtgärder af Fullmägtige, som stå i sammanhang med upptagandet af 1864 års jernvägslån, har Utskottet i det föregående angifvit grunderna för de ogillande omdömen, dem Utskottet funnit sig böra uttala om några bland dessa åtgärder och företrädesvis om det här ofvan omförmälda obligationsutbyte, sådant detsamma genom felaktigt expedierande af Fullmägtiges i ämnet meddelade beslut, slutligen kom till verkställighet. Då likväl dessa åtgöranden icke synas vara af beskaffenhet att böra till ansvar föranleda, hemställer Utskottet, att jemväl för nu sednast omförmälda åtgärder décharge icke måtte Fullmägtige förvägras. Reservationer: Af Friherre Klinckowström, R. M.:
De hysa nemligen den åsigt, att, enär religionsfrihet endast svntes böra medgifva» i mån af beholvet, samt da den bekännelse — och lärofrihet jemte de förbindelser och rättigheter, hvilka böra tillkomma särskilde religions-samlund, måste bero pä en noggran kännedom angående beskaffenheten al de läror, sorn de särskilda samfunden bekänna samt medlemmarnes antal och förhållanden Lag-Utskottets Utlåtande N:o 61. 3 i öfrig!, ali lagstiftning i denna del hos oss bör uppskjutas intilldess en sådanfkännedoni, sorn nu sagd är, vunnits angående här befintlige dissenters ; hvadan desse talare ock ansett del man för närvarande borde stadna vid alt i underdånig skrifvelse anhålla, det läcktes Kongl. Maj:l, eller verkställd undersökning af förenämuda förhållanden, låta utarbeta och lill näst sammanträdande Ständer framlägga Nådigt förslag lill lag i ämnet; i sammanhang hvarmed fråga äfven blifvit väckt derom, alt lagen om landsförvisning för affall emellertid måtte suspenderas eller ock att åtal, på grund af denna lag, tills vidare endast måtte med Konungens bifall och under försvärande^omständigheler få anställas. Å andra sidan har man deremot påyrkat, att omförmälde påföljd genast måtte ur lagstiftningen utplånas, samt ersättas af lämplige stadganden, i hvilken syftning äfvensom, för ordnandet af de genom lagförändringen uppkommande förhållanden, särskilde förslag blifvit under öfverläggningarne hos Ständerna framställde, med fästadt afseende å de anmärkningar, som i denna del förekommit emot den af Kongl. Majit föreslagna författning; och som dessa anmärkningar visa på hvad sätt saken blifvit uppfattad af de Riks-slånd, hvilka alslagit den Nådiga Propositionen, och således måste tagas i öfvervägande vid frågans förnyade pröfning, anser Utskottet sig deraf böra bär i korthet omnämna de hulvudsakligaste.
Han har en röst i Di - Den 7 November e. m. rectionen; att medgifva honom rätt att vara ' O commissionaire, vore att göra honom jäfvig uti alla de mål, som han i commissionsväg haft om händer. Men då hör han vara så lönt, att dess vilkor ej blifva för knappa, och att han icke får allt för mycket skäl till missnöje då han ser Kamereraren och Ombudsmannen hafva vida större inkomster. Således bör åtminstone stadgas, att BancoOmbudet får behålla hela lönen i Banken utom de i3oo Riksdalerne. Det är ej för mycket för en Embetsman, som härifrån skall flytta , och bosätta sig på en annan ort. Det rätta vore visserligen, att höja det contanta arfvodct, men då det förmodeligen icke skulle lyckas, föreslår jag, att Ombudet får behålla hela lönen iBanken. Grefve von Rosen : Jag är alldeles förekommen af Herr von Hohenhausen, och förenar mig med honom. Herr Hjerta , Gustaf: Förhållandet lär vara, hvad prisen angår i Götheborg och Malmö att, enligt taxor, m. m. de äro billigare i Malmö, och derföre tror jag det ej vara så olämpeligt, att hafva någon skilnad. Hufvudsakeligen tror jag lika med Herr von Hohenhausen det vara angeläget, alt BancoOmbudet erhåller förbättring i de för honom föreslagne vilkor, men jag öfverlemnar till Herr von Hohenhausen sjeif att bedöma, om det förslag ban uppgifvit blifver använd - Den 7 November e. tii. ’91 vändbart. Det loide blifva svart, att till delilia befattning taga någon af de högre Embétsmännen i Banden, då det ar ett urverk, Som fordrar alt livar och eli blir på sitt ställe. Det skulle således icke hjelpa mycket, örn man stadgade att -Ombudet skulle behålla hela lönen. Jag underställer derföre, om det ej vore tjenligare, att höja arfvodet till ioooåaooo Riksdaler, men som ett vilkor stadga, att Ombudet får behålla halfva lönen i Banken. Herr Pereswetoff Morath: I Bnnco-Eftskottet har mycket blifvit discuteradt angående denna lön.
S. D. Föredrogos och bi fö tiof Sammansatta Statssamt Allmänna Bcsvärs och Ekonomi-Utskottets Betänkanden: M 9, i anledning af väckt motion om upphäfvande af de genom Kongl. Förordningen den 17 September 1783 lotshemman förunnade friheter; .32 10, i anledning af väckt motion om hemmanet JSQ 1, Fångåmon» V* mantal i Jemtland befrielse från rotering; JW 11, i anledning af väckt motion om donerade skolmästareboställens, och deribland särdeles bostället Wrigstad Månsgårdens befriande från rotering; samt JW 13, i anledning af väckt motion om vissa förmåner för den inroterade jorden i Blekinge och om anslag till betäckande af härigenom uppkommande brist. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: JW 84, i anledning of väckt motion om behörighet för kommunalnämnd att upptaga och afdöma de mål, hvilka röra förseelser mot 6 § i Kongl. Kungörelsen den 12 Juli 1861, angående hundskatt; och -33 85, i anledning af väckt motion om befrielse för Eksjö stad från fram tida underhållsoch byggnadsskyldighet af dervarande elemcritarläroverkshus. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet ett of [Ierr Ribbing, profet, denna dag ofgifvet anförande i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om antagande af ny strafflag.
Ekon,-Vtsk:s BetänkandeN:o 31, S den föreslagna inrättningen hvilade, innefatta en rubbning af enskildes på allmän lag grundade rättsförhållanden och fördenskull funnit sig icke kunna å det föreslagna reglementet meddela nådig fastställelse, — i anledning häraf hemställt, att. åt LagUtskottet måtte uppdragas att föreslå och till godkännande framlägga de förändrade lagbestämmelser, hvilka erfordrades för undanrödjande af de betänkligheter, som legat till grund för Kongl. Maj:ts omförmälda nådiga afslag. De uti dessa motioner framställda anspråk på understöd eller utomordentliga åtgärder från Statens sida till befordrande af skiftesverket på Gottland synas icke sakna allt berättigande, i anseende till de högst egendomliga förhållanden, hvilka förete sig med skiftesverket derstädes. Det är bekant, hurusom jordbrukets utveckling och förkofran på ifrågavarande, i klimatiskt hänseende ganska lyckligt lottade ö hittills hindrats af en egostyckning eller egoblandning, som, till följd al inrotade fördomar och sekelgammal vana, nått en utsträckning, om hvilken man har svårt att görs sig en föreställning, men såsom exempel hvarpå må anföras, att, på sätt Kongl. Majits Befallningshafvande i ett underdånigt memorial till Kongl. Majit oinförmält, hemman, icke större än | mantal, finnas med egolotter på 26 särskilda, ifrån hvarandra aflägsna, i fyra socknar belägna ställen; att det gifves lotter i inegor, hvilka hafva 1,300 alnars längd och endast 40 alnars bredd, samt i utegor af ända till 9,000 alnars längd men blott 100 alnars bredd; hvadan ock hemman med omkring 300 tunnlands egovidd kunna hafva stängselskyldighet till en längd af 4 mil.
Då föringen, — ehuru ursprungligen tillkommen i följd af 1667 års Sjölag såsom penninge-ersättning åt skeppare och besättning på utrikes ifrån hemkommande fartyg för deras då upphäfda rättighet att medföra en qvantitet varor utan erläggande af den för dylika varors införsel i allmänhet stadgade tull, — likväl numera icke kan betraktas såsom en sjöfarandes lagliga rättighet, utan fasthellre, enär den vid hvarje riksdag i sammanhang med tulibevilluingen till beloppet fastställes, kan anses för ett statsanslag beroende af Rikets Ständers medgifvande; och då Rikets Ständer vid så väl 1847—1848 som 1853—1854 årens riksdagar för sin del medgilvit nämnda medels användande såsom tillgång för en allmän pensions-inrättning för Svenskt sjöfolk, hemställer jag i underdånighet, att Eders Kongl. Majit, på sätt jemväl de flesta vederbörande tillstyrkt, täcktes i nåder förklara, att, derest Rikets Ständer bifalla inrättandet af ifrågavarande pensions-anstalt, föringsmedlen hädanefter icke må till skeppsbesättningarne omedelbart utbetalas, utan, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Komiterades förslag, ett häremot svarande belopp af General-tullstyrelsen vid hvarje års början tillhandahållas Direktionen för nämnda pensions-inrättning.
Föredrogs ånyo Expeditions-U Iskottets under N:o 67, afgifna och den 6 dennes å Borgare-Ståndets hord lagda förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i fråga om befrielse för åtskilliga stapelstäder att hålla ständigt upplag af salt; och af anteckningar å detta skrifvelse-förslag inhemtades, att Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Högv. Preste-Ståpdel, det förstnämnda Riks-Ståndet den 2, och del sednare den 6 uti innevarande månad till Expeditions-Ulskottet återremitterat förslaget, men derjemte förelagt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet alt inkomma med Utlåtande i anledning al Riks-Slåhdens skiljaktiga heslut, angående Utskottets Betänkande N:o 25. Efter af förhållandet lagen kännedom, återremitterade Borgare-Ståndet jemväl ifrågavarande skrifvelse-förslag till Expeditions-Utskotlet och beslöt enahanda föreläggande, som ofvan näinnes, för Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. S. D. Föredrogs ånyo eli af Expeditions-Ulskottet under Nio 4 3 upprältadt, hos Borgare-Ståndet den 6 dennes på hordet lagdt förslag till en paragraf i Riksdags—beslutet (slulparagrafcn), på hvilket förslag var antecknadt, dels att Höglofl. Ridderskap^! och Adeln den 2 dennes gillat detsamma, dels alt det var den 6 dennes af Högv. Preste-Ståndet godkändi, med den förändring, att orden: under loppet af nästföregående Juli månad verkställas skola utbytas emot orden: under loppet af nästföregående Juni eller Juli månad verkställas; och voro de öfriga Riks-Stånden inbjudna att i.detta Preste-Ståndets beslut sig förena. Denna inbjudning blef af Borgare-Ståndet antagen. Frän Hederv. lionde-Ständet. S. D.
Han mottog mig särdeles vänligt, och det var hans förtjenst, att programmet för mitt vistande härstädes blef så rikt. En botanisk trädgård på Ceylon måste naturligtvis vara någonting alldeles utomordentligt. Man kan också aldrig få se en mera storartad och yppig växtlighet än här. Trädgården har i synnerhet blifvit berömd för den mängd olika trädslag af de väldigaste dimensioner, som den har att uppvisa. Dessutom finnas här alla möjliga mera bekanta växter, odlade i de prydligaste exemplar. Kryddor och droger voro särdeles väl representerade. Här slingrade sig uppför tjocka trädstammar långa refvor af svartpepparväxten, här frodades kardemum-plantan och ingefära, här prunkade prydliga kanel-, kamfer-, kina-, muskotoch chokoladträd, här såg jag en nyplockad skörd af vanilj. Otroligt Höglandsbild från det inre af Ceylon. Kaffeplanteringar; Adams pik i bakgrunden. mycket var alltså att se, lära och njuta. Dock, redan följande dag beslöt jag, på inrådan af dr Thwaites, att göra en tur upp till den egentliga bergsbygden, för att der taga den ceylonska laffloran bättre i skärskådande. Dels med jernväg dels med diligens reste jag nu söder ut och befann mig på aftonen inlogerad i ett »resthouse» vid Rambodde, ett tusen meter öfver hafvet, således på ungefär samma höjd der träden upphöra att växa i södra Norge. Detta tropiska bergland påminner i afseende på landskapets form något litet om trakter i Norges fjellbygd. Äfven här finnas milslånga djupa dalar, omgifna af höga bergstoppar och ryggar, hvilka afteckna sina skarpa konturer mot horisonten. Men här var allt öfverväxt med kaffebuskar eller möjligtvis med cinchona-plantor. Bergsluttningarna voro nedifrån och ända upp så afröjda, att knappt ett träd fans lemnadt inom synhåll; öfverallt så långt ögat kunde nå blott kaffe! Följande dagen tidigt på morgonen gick, eller rättare sagdt klättrade jag, åtföljd af en singales, vidare uppför de branta kaffeplanteringarna. Vid 1,300 meters höjd öfver hafvet upphörde kaffet att växa, och vi träffade nu på några ej särdeles vidsträckta teodlingar, och ofvanför dessa vidtog urskog.
Efter erhållen del af hvad sålunda blifvit anmärkt, hafva Fullmägtige, till förklarande af anledningen till berörde skiljagtigheter, åberopat hvad Commissariatet, uti ett från detsamma infordradt yttrande, härom anfört, och hvilket yttrande i delta afseende innehåller, att Commissariatet, vid löneförslagets upprättande, utgått från den åsigt, dels att den vid 1828— i83o årens Riksdag beviljade provisionel^ tillökning af 20 procent å Iönerne för Riksgälds-Contoirets tjenstemanna-personal borde försvinna, enär all i egenskap af arfvode utgående aflöning medförde den olägenhet, att ålderstigne tjenstemän, ehuru de vore berättigade att bibehålla sina löner såsom pensioner, likväl fortforo alt, sedan krafter och arbetsförmåga aftagit, tjenstgöra, för att icke genom afskedstagande gå i mistning af den vid pensioneringen icke afsedda provisionella löneförhöjningen, dels ock att Contoirets tjenstemäns 1Öneförmoner i allmänhet icke biiligtvis kunde eller borde nedsättas under det belopp, hvarmed desamma alltsedan berörde Riksdag utgått. Commissariatet hade derjemte funnit motiven för Bankens tjenstemäns uppförande i allenast 4 lönegrader icke ega någon tillämplighet på tjenste-befallningarne vid Riksgälds-Contoiret. Inom Banken hade nemligen tjensterne blifvit indelade i \ lönegrader af den orsak, att tjenslemännen, i anseende till rangen, af ålder varit indelade i 4 ordinarie tjenstegrader , hvilken senare indelning ansetts böra bibehållas, hvaremot serskilda arfvoden för de s. k. expeditions-!jensterne inom hvarje grad blifvit anslagna, på det att Banco-Styrelsen måtte vara oförhindrad att förflytta tjenstemän inom samma grad till sådane befattningar, som för hvar och en ansågos mest lämpliga. Inom Riksgälds-Contoiret hade tjenstemännen åter, likaledes af ålder, varit indelade uti vissa tjenstegrader, hvilken indelning dock aldrig ansetts såsom egentlig grund för lönernes bestämmande. Dessa hade deremot allt Bill. till R. St.
Hon hade bara varit så sparsam, att hon inte hade nänts äta ordentligt, för hon ämnar gifta sig nu i höst, ser ni. Hon hade sagt att hon har en fästman här i sta'n. KATRI. Det är troligtvis någon som har drifvit gyckel med henne. JOHANNA. Hvarför det? KATRI. Det är ju klart. Hvem skulle ta en så'n där? LAURA. Till på köpet som hon är zigenerska. LISA. Det är hon visst inte, för hennes far var en Väänönen från Tuusniemi. LAURA. Men modern var af zigenarslägt och lär dessutom varit en af rätta sorten. Hon kunde ju inte finna sig i att stanna hos sin man, utan rymde sin väg och tog Hopptossan med sig. Men Väänönens slägtingar for efter och tog barnet ifrån henne. Sedan hade de skamlöse zigenarne gjort trollkonster och därigenom bragt Väänönen till att supa så förskräckligt att han på några år förstörde sin gård och allting. Han söp också slutligen ihjäl sig. JOHANNA. Och lemnade sitt barn att ensamt och värnlöst trampa lifvets stig. Stackars Hopptossa. Kanske skulle hon likväl haft det bättre hos modern. RISTO. Seså, prata inga dumheter, Toppo. Jag blir aldrig i evighet rädd för hustru min, om jag också har lust att supa aldrig så mycket. Åhå, jo, det skulle se ut. TOPPO. Nå, nå, vi få väl se. Hvad kan du göra, om din gumma säger: Pengarna ä' mina; du slösar inte med dem alldeles som du sjelf vill heller. RISTO. Hvad jag kan göra? Nå, det var också en fråga. Hvem är det som sköter förmögenheten, mannen eller hustrun? Känner du inte så pass Finlands lagar, bror lilla? TOPPO. Nog vet jag att lagen ger väldet åt mannen, men man ser ju att hustrurna söker att stå på sig i alla fall. RISTO. Ja, de spetsfundiga tör väl ha alla slags knep och konster för sig, men Johanna är inte af den sorten. Toppo ler spefullt i det han gnolar och stoppar sin pipa. Ja, skratta du. Liksom jag inte skulle känna Johanna.
General-guvernörskaps egenskaper kan lätt gifvas en annan benämning och förblifver dock en sådan institution, som grundlagen förbjuder, eller genom den mer eller mindre utsträckta myndighet, dess innehafvare får sig tilldelad, ty sådant beror på bestämmelser för hvarje gång och på den utnämnandes syftemål med institutionen för tillfället. Den omständighet, sorn konstaterar Gcneral-guvernörskapets tillvaro, är tvärtom, enligt mitt förmenande, föreningen af den civila och militära myndigheten, den civila må nu vara mer eller mindre utsträckt till domareväsendet och andra grenar af statslifvet, det befintliga General-guvernörskapet mer eller mindre absolutistiskt och allsin äg tigt. Då Utskottet förklarar, att General-guvernörskap icke kan ifrågakomma utan under en envåldsregering och att således förbudet deremot i 46 § Regeringsformen »synes tern ligen öfverflödigt», så hemtar jag deraf ett ytterligare stöd för min åsigt, att Utskottet icke rätt uppfattat begreppet »General-guvernörskap», ty om icke det i den mening, som grundlagen alser, kunde »ifrågakomma under nuvarande konstitutionela styrelsesätt, så hade väl icke grundlagsstiftarne enkom för förbudet emot detsamma i grundlagen infört en ny paragraf. Att ett sådant General-guvernörskap, som det i Skåne af 1801, icke under nuvarande konstitutionela förhållanden kan upprättas, utan att. kränka äfven andra grundlagens bud, än ifrågavarande 46 g af Regeringsformen, vill jag hålla för sannolikt; incn deraf synes ock antagligt, att nämnde paragraf icke blott afsåg sådana Generalguvernörskap, som det i Skåne, hvilket redan nämnde paragraf förutan, enligt Utskottets egen åsigt, vore omöjligt i sin gamla omfattning, utan äfven alla andra slags General-guvernörskaper och således äfven ett så till magten inskränkt och begränsad!, sorn det, hvilket jag anser nu vara till finnandes på Gottland genom den högsta civila och militära magtens förening i en hand.
Man har sagt, alt Utsk:n hafva försäkrat mot all möjlig öfverrumpling, då de stadgat, att beslut örn afgift er icke vid en sådan inom kortare tid utsatt sockenstämma finge fattas. Det finnes mycket annat än afgifter, som kunna vara tryckande; det finnes nemi. besvär, som kunna medföra mycket större olägenhet, än en eller annan riksdalers utgift. Dessutom förmodar jag, att, när en sockenstämma utlyses inom så kort tid , meningen måste vara alt utaf församlingen erhålla nödiga upplysningar; men jag hemställer, huruvida sådana kunna lemnäs, med visshet att de äro tillförlitliga, utaf blott några få t i 11 — städesvarande ledamöter, och säkerligen skulle det ofta inträffa, atl endast få personer vore tillstädes vid den sockenstämma, som blefve hållen samina dag den vore utlyst. Frih. Boye har sagt , att då jag medgifvit att sockenstämman må hållas samma dag den pålyses , under förbehåll att församlingens pastor meddelar hvarje ledamot af sockennämnden en afskrift af kungörelsen, så skulle detta villkor sätta presten i belägenhet att möjligen komma alt bryta emot order eller emot denna författning, och har Hr Frihm derföre funnit en slags contradiction emellan tillåtelsen och villkoret. Jag föreställer mig, alt den myndighet, som för - Den 8 Mars f. m. ordnar om sockenstämman, äfven måste känna hvad denna författning föreskrifver och följaktligen icke utfärdar kungörelsen så sent, att det klefve presten omöjligt att tillräckligen tidigt meddela nämndens ledamöter underrättelse om den förestående sockenstämman. Dessutom torde, i de flesta fall, iedamöterne i nämnden kunna erhålla del af kungörelsen, äfven om den icke kommer presten tillhanda förr än straxt före gudstjenstens början, emedan Iedamöterne i de flesta församlingar troligen icke bo aflägsnare, än att budskickning till dem kunde medhinnas så tidigt, att de kunde infinna sig innan sockenstämman böl jades. Jag anser högst angeläget, att åtminstone sockennämndens ledamöter, hvilka förmodligen blifva de mest aktade och ansedde personer inom församlingen, äro närvarande vid sockenstämman.
Af det till upplysning om Manufaktur-diskont-fondens ställning härjemte bifogade kapital-slut inhemtas, att nämnde fonds inkomster genom influtna räntor å ut 5. hvartill komma hyresmedel för en lägenhet uti fondens egendom 133: 16. — Summa R:dr 92,777 3. 5. Deremot hafva utgifterna under året uppgått till följande belopp, nemligen: Ränta till Rikets Ständers bank för de å kreditivet begagnade medel. 42,988: 38. 5. Förvaltnings-kostnader och pensioner 14,049: 26. — Omkostnader för fondens fasta egendom 273: 46. 10. Inbetalning till Rikets Ständers Riksgälds-lcontor i ersättning för det å Riks-staten öfverflyttade, tillförene af Manufaktur-diskontens vinst-medel omedelbarligen bestridda, årliga anslag till Teknologiska Institutet 14,000: Summa R:dr 71,312: 15. 3 Manufaktur-diskonten har alltså under året vunnit en tillväxt af. 21,464: 36. 2• i följd hvaraf fondens behållning, hvilken vid årets början beräknades till 1,087,857: 27. 4. vid årets slut ökats till 1,109,322: 15. 6. deruti likväl inbegripna osäkra fordringar af tillsammans R:dr 200,047: 16. 1., hvilket belopp med R:dr 14,477: 3. 7. understiger den summa, hvartill sådana fordringar finnas upptagna vid 1854 års utgång. Bland Manufaktur-diskontens förvaltnings-kostnader förekommer ett belopp af 100 R:dr B:ko, utbetaldt såsom gratifikation till åtskillige tjenstemän i Rikets Ständers Bank.