Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Reservationer å extra stats-anslagen 1,336,012: 90. Till riksgälds-verkets fond för: 1858 års bidrag till bestridande af de på Riksgälds-kontoret anvisade utgifter 966,200: •— Andel i öfverskotter och besparingar: Utgörande netto Summa 5,014,809 45 5,014,809;45 fK» ’ ■ , - ) Bilaga Litt. C. till 1860 års revisions-beråttehe, angående stats-verket, sid. 5. Ordinarie Stats-reglerings - J't ebet. Ingående balans: Fondens behållning vid 185B års ingång, bestående af: Reservationer å riksstats-anslagen 438,842; 91. Odisponible uppbördsmedel den 1 September 1858, nemligen: Restantier Proprie-balanser, tillhörande det egentliga stats-verket Anmärkta poster, dito dito Stats-verkets inkomster: 373,552: 78. 199,687: 89. 9,600: 49. Extra ordinarie dito 18,830,263: 83. Riksgälds-verkets fond: - Brister i beräknade stats-inkomster samt å forslags-anslagen år 1858 94,903: 46. 30,064,633 97 arn; Surnraa 39,086,318 i fonden för år 1858. Credit. Fondens utgifter: Afkortningar å stats-verkets inkomster . Riksgälds-verkets fond: 1858 års bidrag till bestridande af de på Riksgälds-kontoret anvisade stats-utgifter. 966,200: — 28,623,266 Utgående balans: Fondens behållning vid 1858 års slut, bestående af: Reservationer å riksstats-anslagen 9,943,160: 2. D. till 1860 års revisions-berätt else, angående stats-verket, sid. 5. Stats-verkets behållna inkomster för år 1858.
Man mäste med eli ord, hafva någon, som tillser att genealogierna fullständigt och noggrann! hållas i ordning, till vederbörlig efterrättelse, när de behöfva begagnas. Om IL o, Ad, skulle anse, sådana föreskrifter böra ega rum i afseende på Riddarhus-direktörerne, så är det naturligt att de äfven böra gälla för Suppleanterna. När nu finnas 3:ne sådana, så böra de vara valda med afseende på att kunna efterträda den ene den byggnadskunnige, den andre den lagfarne och den tredje den ledamot, sorn har inseende öfver genealogierna. Då borde stadgandet, att den Suppleant, som har de flesta rösterna, skall inträda Ben 1 Mars, 125 från hamn i Norrbottens eller Westerbottens län lill annan inrikes ort. N:o 41, i anledning af väckt motion om inrättande af ett postkontor vid Säthälla gästgifvaregård i Jönköpings län. N:o 42, i anledn. af väckt motion om tilldelandet af fri och obegränsad smidesoch vågföringsrätt åt alla inom Bergslag privilegierade smidesverkstäder. N:o 43, i anledn. af väckt motion om uphörandet af mätarepenningar för stenkol, som till riket införes. N:o 44, i anledn. af väckta motioner dels om förändradt aflöningssätt för ordinarie presterskapet i allmänhet, dels om förhöjning i Comministrarnes aflöning, och dels om ändring i sättet, för npbörden af Kvrkoherdarnes inkomster. N:o 45, i anledn. af väckt motion om rättighet för hvarje socken, som kan aflöna egen prest, att varda med en sådan försedd. N:o 46, i anledn. af väckta motioner dels om åtgärders vidtagande för beredande af tryggad åborätt till stomhemman samt anexoch mensalhemman, och dels om föreskrifters meddelande i afseende på bortstädjande af sistnämnde slags hemman. N:o 47, i anled. åf väckt fråga om indragning af Krigs akademien vid Carlberg.
Län anförande, angående granskning af alla de ordnings-stadganden, som af Städernas PoliceSlyrelser blifvit utfärdade för allmänheten; lill Bevillnings-Utskottet: 1:0 Sven Janssons ifrån Jemtlands Län motion, angående Curhusafgiftens upphörande för Ilerjeådalens fögderi, oeli 2:0 Anders Danielssons ifrån Elfsborgs Län motion, angående ao Prot. Uldr. d. io Murs r 834-1 upphörande af den uti 29 §. af i83o års BevillniugsStadga Gårdfarihandlande ålagde afgift för resor lill Norrige; samt till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet: 1:0 Jöns Jönssons ifrån Christianstads Län motion, med yrkande, alt i Garnisons-Städer, der Arlilierie är förlagdt, Garnisonens Sädesbehof till och ifrån 9varn ntå forslas med Artilleriets hästar och vagnar; 2:0 Anders Danielssons ifrån Elfsborgs Län motion, att vid inrikes sjöfart lian tullplats, antingen till annan sådan, eller lill ort utan tullbevakning, barlastade fartyg i allmänhet må vara ifrån tullförpassning befriade; 0:0 Santine Ledamöts memorial, angående upphörande af serskilda vitesböter lör försummad inställelse viel vägsyner; 4:o Samme Ledamots memorial, angående.en underdånig hemställan tili Kongl. Majit för beredande af ändring uti nuvarande tuli förhållande till Norrige: 5:o Tafve Månssons ifrån Malmöhus Län motion, i afseende på förvaltningen af de uti Regementsbeklädnads-Cassorne inflytande medel, t':o Samme mans memorial, angående handelsprivilegier för Trelleborgs Köping; r:o Lars Olssons ifrån Örebro Län motion, angående tipphäfvandé eller nedsättning uti nuvarande .plikt för vissa försummelser i afseende pu mim«rhästs utfodring och skötsel; 8:0 Per Isakssons ifrån Gottlands
Emedan Riksens Ständer försträckt Fonderne till Allmänna Magagins-Itträttningen och följaktligen böra ega säkerhet på deras förvaltande och användande till de ändamål, hvarför de blifvit beviljade, samt Magazins-Xnrättniugenejkan uppfylla sin bestämmelse så vida sakte och gifne grunder för Inrättningens åtgärder och företag ej läggas, hafva Puksens Ständer ansett med’ sin både rätv tighet och skyldighet förenligt, att för Allmänna Magazins-Inrättningen, såsom Nationel Handels - Under (länl ga Skrifvelser. anstalt betraktad, stadga och bestämma sådane grander, hvilka, då. de i allmänhet innefatta Verkets hufvudsakliga åligganden, tillika utgöra vilkoren för penningeanslagetts disposition och Magazins-Inrättningens derpå beroende fortfarande. Deremot hafva Riksens Ständer funnit utarbetningen af en på desse grunder byggd fullständig reglementarisk Instruktion, huru i Verkets alla Styrelsegrenar och Ekonomiska delar tillgå bör, icke tillböra sin befattning och ej heller kunna medhinnas, utan alltså böra i underdånighet öfverlemna* till den åtgärd, Eder Kongl. Maj:t kan i Nåder jj|öfva nödig. Likväl , och som någon verkställighet icke följt uppå det Nådiga Förordnande i afseende på Magazins-Trtrattnirigens Organisation, sorn Eder Kongl. Maj't behagat vidtaga i anledning af Riksens Ständers vid 1815 års
Staten rigtigt måtte erhålla, hvad honom tillkommer; men det förefaller mig, som ett visst mägtigt intresse icke aktade, på hvad slags verkan Tull-författningar i öfrigt kunde medföra, endast utländsk vara fördyrades, så att inhemska fabrikanter och handtverkare totalt befriades från all concurrens af utländsk konstflit, och lurendrejaren från all concurrens med inhemska, ordentliga handlande. Det behöfver icke anmärkas, att vid detta förvända förhållande det allmänna betydligt lider derigenom, att af det enorma öfverskott, Svenska consumenter på all vara mäste erlägga, en stor d A icke kommer det allmänna tillgodo, utan stannar i lurendrejarens fickor; och det kan icke eller undfalla Utskottet, att ert allt för hög tull sätter Svenska varutillverkaren i en svår frestelse att sjelf blifva lurendrejare. Likså måste det vara klart, att inhemska producenter af alla sådane varor, som kunna exporteras, äfvensom af alla landtmanna-varor, hvil - Bil. tillj Bevillnings-Utskottets Utlåtandej N:o 3o. og ]<a tjena förenämnde producenter till uppehälle, mäste afsäga sig sin rätt till förmon för dem, sorn producera inexportahla varor, emedan, så snart införsels-tullen på dessa sättes högt, exporten af Svensk vara försvåras eller göres omöjlig genom den reciprocitet i handels-förhållande, som Sta terne numera söka ernå. Dessa sanningar hafva, som jag tror, vid många tillfällen vunnit föriitet afseende i Utskottets förslag, men jag inskränker mina anmärkningar hlolt till några få fall. Burn, Cognac och Arrac äro helagde med 3n sk. Banco per kanna. Den, som kan insmuggla en ankare af dessa varor, vinner således Tio R:dr R:co, Han är derjemte Befriad från Tolag och flera andra utgifter vid förtull ningen samt från borgerliga onera för rörelsen, ja till och med ofta från risico, som öfvertages af utländska handelshus, och jag förstår icke, hur någon kan föreställa sig, att ordentliga handlande skola kunna concurrera med en så lycklig affairsman. it\ sk.
Augusti och 4 September samma är meddelt Directtonen Riksens Ständers Slats-Utstolls Beslut, att Allmänna Brandförsäkrings-Werket, Riksgälds-Contoirer innestäende och framdeles inflytande medel borde förräntas, med de wilkor och pä sätt Stats Utskottet föreskrifwit, eller och att nägon ränta för Brandsörsäkringsmedlen läng. re, än lill den sista Oktober förledit är, skulle godlgöraS, dä all Riksgälds-Contoirets förut hafde befattning med upbörden af berörde medel skulle nphöra; hafwa Tull Fullmäg>ige ytterligare uti strifwelse af Riksens Ständers egit Vestms och hwarom Fullmag. tige uti samma dag frän Stats-U-stottet ankoinmit Protocolls-Utdrag, blifwit föreständigade, begärt Directionens utlärande, huru vida Directionen will läta desi nu innestäende och widare erhällande Fond blifwa förräntad i Riksgälds Contoiret, emot lika wilkor och ränta, som 7782 ars Reglemente utstakar, eller om Directionen häldre will den uttaga till Private Läns utgifwande dä all Relation Werten emellan förfaller. För atc kunna meddela ett sädant af Riksens Ständer begärdt utlåtande, har Directionen under den »348 Den 26 Zebruarii den Zv nästl. December lalit kalla samtlige deläga» re af Allmänna Brandförsäkrings-Fonden, alt den 20 af nästförledne mänad med Direclionen sammanträda, för art sig bestämdt yttra öfwer de af Riksens Stander Direclionen förelagde twenne alternativ.
Mits ofvanberörde Nådiga förslag. §• 4- Äng:de den så kallade gamla Riksgälden. För betalningen af den så kallade Gamla Riksgälden hade genom K. M:ts, uppå R. H. St:rs derom gjorda underd. anhållan, utfärdade Nådiga Kungörelse af d. 10 Septemb. 1823, en prcescriptionstid blifvit bestämd till den sista December 1824, inom hvilken vederbörande fordringsägare, skulle sine innehafvande Fordringsbevis, vid förlust af all rätt till betalning, till liqvid uti RiksgäldsContoiret förete; Och bade, inom denna föreskrifne tid, endast blifvit anmäld Drakenbergska-Famillens fordran, till ett belopp af 1146 D:!r 14 öre Sunt eller igi R:dr 3 sk. 6 r:st. B:co. Men enär Reclamenten icke kunnat föi ete de för lyftningen erforderlige handlingar, och någon utbetalning således icke fått äga ruin, hade H:rr Fullmäktige förordnat, att ofvanberörde, inom prsescriptionstiden, anmälda fordran skulle tills vidare uti Räkenskaperne qvarstå. Vid detta förhållande, och då all den öfriga så kallade Gamla Riksgälden blifvit, till ett belopp af 240,812 R:dr 2g sk. 7 rtst., uti 1824 års Räkenskaper afskrifven, hafva II:rr Revisorerne till R. H. St:r 356 Stats-Utskottets hemställt, om icke en prsescriptionstid af ett är kunde bestämmas, inom hvilken de, för lyftningen af Drakenbergska Famillens ifrågavarande fordran, nödige handlingar böra, vid förlust af all rätt till fordringens utbekommande, nti RiksgäldsContoiret företes; på det en så ringa och obetydlig summa, som den förut omförmälda, icke måtte komma att år ifrån Ar uti Räkenskaperne ytterligare balanceras. (pag. io Rev. B).
S:gr B:ko mark 152,229: 7. I fakturorna upptagas följande omkostnader: emballage och forsellön 111. m 24: 2. assurance 310: - kurtage 151: 9. stämpel 13: 12. provision 189: 12. ggg. 3 hvadan guldets värde i Hamburger Banko utgjorde B:ko mark 151,540: 4. som, förvandlade till Runt, ä 133^ R:dr per 100 mark Hamburger-B:ko, utvisa i R:mt 202,053: 66. 'Till berörde i fakturorna upptagna omkostnader, B:ko mark 689: 3. eller R:mt 918: 92. komma ytterligare: Frakt från Lubeck till Stockholm 226: 63. Då guldets kostnad, på det hela utgörande i R:mt 203,311: 54. fördelas på det antal dukater, guldet, enligt Kongl. Myntverkets attester, lemnat, eller 24,351,T%V dukater, visar det sig, att duka - 28 sedlar vid sär skilda tidpunkter. ten står Banken till pris af R:mt för guldet och för omkostnaderna R:dr 8,3489; hvaraf belöper R:mt R:dr 8, 29, 726. „ „ 0,05, 166. Ofvanberörde guldpartier äro inköpta efter 426j mark Hamb.- Banko pr mark fint kölnisk vigt, eller till det pris, Gold al marco in Sorten då i Hamburg noterades. Guldets derefter inträffade prisfall föranledde Fullmäktiges i § 17 här ofvan omför mälda åtgärd att nedsätta invexlingspriset å dukater. § 21. Efter den tid, för hvilken uppgift i § 19 af 1861 års Revisionsberättelse är meddelad, angående beloppet af Bankens utelöpande Sedlar, har förhållandet härutinnan, vid särskilda tidpunkter, varit följande:
En sådan undersökning skulle måhända leda till jemkning i dessa förhållanden, der jemkning kan behöfvas, och skulle för resten kunna upplysa de skattskyldige om deras ovillkorliga förbindelse till bergslaget, hvars privilegier måhända på goda grunder höra existera; men om motsatsen skulle upplysas, måste påföljden blifva den, att dessa privilegier elter omständigheterna förändras. Allt detta synes mig innefatta största skäl för R. o. Ad. att bifalla hvad StalsUtsk. tillstyrkt. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om 11. o. Ad. behagade bifalla StatsUtskrs utlåt. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller att få veta, huru de öfriga Stånden afgjort saken, samt att dereftnr få tillkännagifva, huruvida jag anser votering behöflig eller icke. Underl. Ridd.Secret. tillkännagaf, att PresteSt. bifallit 3ST:o 4% och icke antagit inbjudningen, och att BorgareSt. bifallit samma utlåt, och lagt N:o s,35 till handlingarna; BondeSt:s beslut vore redan för R. o. Ad. upplöst. Hr von Hartmansdorff: Således är saken afgjord genom 3:ne Stånds beslut. Då R. o. Ad. har så många mål oafgjorda, vill jag icke begära omröstning. Jag har tillräckligen talat mot den oriktiga grundsats, hvarpå detta betänk, är bvgdt, och jag hoppas, att, när det kommer till högsta pröfningen, det icke vinner afseende. Uppå derefter framställd propos. fann R. o. Ad. BondeSt:s inbjudning, efter det nu fattade beslutet, icke erfordra annan åtgärd än att Jäggas till handlingarna. Den 34 A p r i 1 f. m. Till pröfning företogs StatsUtskts den'2.0 sisll. Mars och den 3 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 460, i anledn. af väckta motioner angtde förhöjning i anslaget för tullverket och tullbevakningeos förstärkning.
Lika ostridigt år ock, att i samma mån arbetet eller verkningskretsen för en Embetseller Tjensteman utvidgas, måste ock mindre tid blifva öfver eller kunna användas åt hvarje gren af denna verksamhet, Ju korrtare tid till ett företag, desto mindre vål blir det i allmänhet utfördt, så vida nemligen icke snillets eldkraft förmår att uppfylla bristen uti tid till vårfvets utförande, eller företaget tillhör ögonblicket, såsom på slagfältet; men Presternes gö - Deri 3 Marlit, 589 romål uti Embetet åro af en annan art, de angå den andeliga striden emellan verlden och det heliga, icke förbrytelser emot Borgerliga Lagarne annorledes ån med syftning åt brottets förekommande innan, och dess försonande, sedan det år begångit. Jag ville härmed till en början visa; att hvarje inkräktning, Preste-Sfåndet gjort eller gör uppå Domaremagtens eller den verldsliga administrationens områden , blifver fel och lyte i statskroppens organisation och kan, likt andra lyten, icke leda till annat ån vanskaplighet. Någon närmare bevisning härutinnan skulle vara öfverflödig för de aktningsvärde medlemmar af detta Stånd , sorn inom sig kånna värdet af, och ändamålet med deras upphöjde plats uti samhället. Det år ej eller af dem, vi be fara några missbruk af en usurperad magt, och vi förklara högtidligt, att vi icke misskänna Ståndets höga eller dessa dess medlemmars sanna värde, då vi påkalla en förändring och rättelse uti ofvannåmnde författning som en icke längre, ån sex-årig erfarenhet redan visat vara nödvändig. Denna nödvändighet år det, som jag nu går att ådagalägga , utbedjande mig den uppmärksamhet ämnet om ån ofullkomligt utfördt, har ostridig rått att påkalla.
Beträffande åter SubalternOflicerarnes Boställen, så blef första beslutet för deras utarrendering fattadt redan år i8o5; ett annat förhållande vore äfven mindre önskansvärdt, ty 1:0 sakna dessa unga militairer ofta tillgångar att till Boställets skötande anskaffa nödiga kreatur och inventarier; och 2:0 har erfarenheten ofta visat att ungdom, som i sednare lider med ständige behof och bekymmer börjat en sådan hushållning, merendels varit de som ådagalagt minsta håg för tjensten, och att sådane Subalterner oftast tagit afsked innan de hunnit Gapitaines-Graden, ty omsorger i ekonomisk väg och omtankan fästad på ett Landtbruk, och dc dermed förknippade omvexlingar och beräkningar, medtaga I Den 22 December f. m. 2o mycket af dea tid, som annars Louie samt kunde användas på Studier, ledande till förkofran i tjensten. Hvad Militairens omnämnda lefnadssätt och TJniforms-grannlåter beträffar, äro de nu betydligt förändrade, icke till förökad kostnad» utan till besparing; hvilket för dem, som derom vilja inhemta närmare kännedom, lätt kan ådagaläggas. Den som känner lefnadssättet i Armeen, kan med mig vittna, alt så väl vid mölen som commenderingar, och äfven för öfrigt de sednare åren, iagttagils en berömvärd sparsamhet, äfvenso/n att en hvar dertill blifvit uppmanad uti de Nådige Ordres, sorn utfärdats om vapenöfningarne. Vid Indelta Infanteriet har Kongl. Maj:t uppå H. K. H. KronPrinsens hemställan nyligen låtit anbefalla en förändring i beklädnaden, hvarigenom, då uniformen blifver den enklaste bland Europeiska Arméers, Befälet tillskyndats en icke ringa besparing.
Slutligen får jag, såsom ett synnerligen verkande skäl, hvarföre den Kongl. Proposm uppställdes så att endast ett anslag för viss lid blifvit begärdt, äfven anföra den omständigheten, att den förhöjning af 44,000 rdr, hvilken K. M., i sin Nådiga Propos. om statsverkets tillstånd och behof, äskat i det ordinarie anslaget »för underhåll och vård af möbler» m. m., visserligen blifvit af Stats-Utsk:t tillstyrkt, men likväl endast att utgå under nästa stats-reglerings-period. Detta beslut är af Stats-Utsk:t fattadt alldeles enhälligt, utan bifogande af någon reservation, och man måste väl då antaga såsom gifvet, att det äfven blifver II. Stms beslut. Det torde icke heller förnekas, att i en fråga af så grannlaga natur, sorn den förevarande, det måste vara särdeles önskligt, att K. M:s förslag, så vidt som möjligt, kommer i harmoni med R. Stms åsigter i ämnet, och jag hemställer då, om icke i nyss anförda omständighet äfven ligger en ganska stark anledning, att nu endast afse det behof, som under den närmaste framtiden för ett särskildt ändamål förefinnes. 332 Den 11 Februari f. m. 1 betraktande af alla de skäl, som nu blifvit i korthet vidrörda, härledande sig dels ifrån sakens egen beskaffenhet, dels ifrån särskilda förhållanden, är jag fortfarande af den öfvertygelsen, att den form för det ifrågavarande anslaget, som i K. M:s Nåd. Propos. blifvit vald, är både rigtigast oeh lämpligast, och jag tror derföre också, att det vore bäst, om man, utan misstroende till kommande Ständers vilja och förmåga att lika värdigt som de nu församlade bedöma då förekommande behof, nu icke sammanblandade frågorna om de olika anslagen för olika tider, utan förenade sig om bifall till det K. förslaget. Gr. Mörner: Pen siste värde talaren har afslutat sitt yttrande med den antydan, att under min motion skulle ligga något, och att den antydde en, liksom misstro till kommande
Men da jag således icke yttrar enmotRidderstapets och Adelns bestut stridande tanke, elster ens en reseröation, anhäller stag sä still Prolstocollet sörwara ett särskilt skäl hwärföre"sag 'ansett mig kunna fe.öfwer den brist i riktig 'sonna st tet, att denn a fra m nä blifrv'1-behandlad såsom en estkel lag-fräga,. och icke sasonr 'en grundlags frana, eluru detta stadgande sy? stres mera tillböra Tryckfrihets-.än Allm inna Lallen. Detta .stal är fels an de: Inom ett SamZ hälle kunna inga andra 'rättigheter Medborgare tillerkännas, än de soln ägä sin arur.d i sjelfsva Samhälls-Contractet. Säle des existera, r afseende pa Trr-ckfrcheten^ rättigheter Medborgarne emellan, samt emellan Medborgarns och 'Statens myndigheter. och llwarfcreä emedan-alla desta rättigheter äro sociala. Deremot färswinncr all tillämplighet af sociala rätts-vr.ndiper sä .snart frägsr uppstä Staten och Stater emellan: de kunna aldrig, ulan särskilta öfwerenskommelfer, som däs kallas Trgctster ellcä Förbund, anses annorlunda ää stadde i Vet naturliga tillståndets forhällanden till hwärandra: och detta tillstånd är icke annat , än ett tillställd uran rätt. Ur denna gränd härledeö jag den tanke, att uti Trpckfrihets-LaqcN, wiv dest första daning, aldrig nägra werkligarättigheter bordt stadgas i afseende pä Utrikes MaäLidd. sch Ad. prstt P-r.s 49, Zo, M Z86 Dea 6 October. ter.
•— N:o to. i anledning af återremiss af Expeditionsutskott - ( 93 ) tets förslag till underdånig skrifvelse N:o 33. VIII. ExpeditionsUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: N:o n. i anledning af återremiss af ExpeditionsUtskottets förslag till underdånig skrifvelse N:o 53. IX. A. 271. — N:o 12. med förfrågan rörande tiden för tillämpningen af den Arrendatorn utaf Svartsjö Kungsladugård beviljade arrende-nedsättning. IX. B. 433. XI. A. io3. XIII. B. 212. A. 260. E. 272. r-rN:o i3. angående ett närmare bestämmande af 2tne RitsStånds Beslut i afseende på Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Betänkande N:o 37. X. B. 398. XI. A. ng. E. 281. — N:o 14. angående hegard upplysning om Ridderskapets och Adelns beslut i några omständigheter, som äga sammanhang med frågan om bestämmandet af ett nytt myntsystem. XII. B. 164, 191, 228. XIII. A. 100. «— N:o i5. till Ridderskapet och Adeln, med öfverlemnande å nyo till justering af ExpeditionsUtskottets under N:q 87 afgifne Förslag till Rikets Ständers underd. Skrifvelse i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om Curhus-afgiftens fortfarande. XII. B. 355. A. 375. — N:o 16. i anledning af återremiss af ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 125. XIII. A. 198. — N:o 17. i anledning af återremiss från Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet, af ExpeditionsUtskottets förslag
1 öfrigt tror jag mig böra föreslå: uppförande på stat af Läns-notarier, samt iönetillökning endast allmän i de grader, der den påtagligen är nödvändig, såsom för Länsbokhållare, Landskontorister, Landskanslister och vaktbetjente, samt för Länsmän, då deras inkomster af boställen och lön understiga Trehundra riksdaler: men för öfrige eller Landskamererare, Landssekreterare, Landträntmästare, kronofogdar och häradsskrifvare, endast der inkomsterne understiga det minsta belopp, som för hvarje grad måste anses oundgängligen erforderligt. Med åberopande af de förteckningar, jag låtit i afseende å löneregleringen upprätta, nemligen Lill. A., deri, efter infordrade uppgifter från länen öfver de ordinarie och extra inkomster, hvilka tjenstemännen åtnjuta, äfvensom öfver den afkomst, boställena ansetts lemna, beloppen deraf blifvit för hvarje tjenst införda, jemte den boställs-ersättning och lönetillöknirig, sorn erfordras, dessa sednare i runda tal, med undantag af fyllnaden i Länsbokhållares och Lahdskontoristers kontanta löneanslag; Litt. B. sammandrag öfver erforderliga Statsanslaget; Litt. C. förteckning öfver besparingar å nuvarande anslag; och Litt. D. förteckning öfver de Länsmans-distrikt, för hvilka löneanslag finnas, uppgående, med boställs-afkomst, lill mer än 1100 !!:dr, torde jag nu för hvarje tjer.stegrad särskildt endast behöfva andraga följande nemligen: