Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts Nådiga Proposition lill Rikets Siänder, angående lindring i vil k oren för begagnande af det utaf Rikets Ständer till återuppbyggande . af Staden Borås anslagne låneunderstöd; Återremitterades. 2:0 N:o 36, i anledning af vackt motion, att Kronohemman må. kunna försäljas och gå (ill guids betalning, samt att äldste sonens företrädes-i ä 11 framför andre Syskon, till besittning derå, måtte afsk a lias; Bifölls. 3:o N:o , angående afsk aflande t af Borgholms Garnisons servicemedel, samt Djeknepenningar; Bifölls. 4:o NT:o 33, i anledning af Fullmägtiges i RiksgäldsContoret gjorde anmälan af Ilofmarskalken och Riddaren Friherre Gustaf Ridderstolpe i till dem ingifne ansökning, om återfående af en intecknad förbindelse, utgifven till säkerhet för Handelshuset här i staden, under firma j. C, Muller et Comp, af Rikets Ständer beviljad liquid för 7 st. afRiksguldsContoret utiärdade, på PostConloret i Hamburg-år 1812 förkomne PartialObligationer, hvardera på 1 ,oooFloriner Brabantskt Yexelmynt; Återremitterades. 5:o N:o 3), i anledning al Herr Bernhard Rosenblads hos Höglofl. Ridderskapet och Adela gjorde motion, angående RiksgäldsContorets räkenskapers granskning i KammarRätlen, ifrån och med för år 1835; 1 Bifölls. G:o N;o /[O, i anledning af Herr C, F.
Sökanderne, att få desse i Laglig ordning tillhörande inkallade. Uti detta Allmänna Besvärs«ch Ekonomi-Utskottets yttrande instämmer Stats-Utskottet destoheldre, som Stats-Utskottet, i anledning af Talemannen Anders Jansson Höckerts med fleres klagan öfver förment intrång uti Strandegares rätt till Fiskes idkande, i de tracter, der KronoFisken finnas, uti afgifvet Utlåtande N:o 294 som utaf 3:ne af de Respective RiksStånden blifvit bifallet, redan tillstyrkt en sådan undersökning, som bär ofvan af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet blifvit föreslagen. Till Riksens Högloflige Ständers närmare bepröfvande öfverlemnas detta vördsamligen. Stockholm den 20 September i8a3. ■i: : • ' ■ ' ' .' S tais-Ut skottets Betänkande!!, N:o 487. Atikom den 27 Sept. i8«3> Riksens Högloft. Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiZ/tskotts Utlåtande, i anledning af de vid innevarande Riksdag väckte .Motioner, om upprensning af Clara Sjön. Tili Statsoch Ekonomi-Utskottens gemensamma handläggning hafva blifvit öfverlemnade; från Ilögvördige PresteS tån de t: Ett Memorial af Herr Comminister Flodin, som, med åberopande af ett af Herr Pastor Primarius, Doctor Wallin, vid 18 15 års Riksdag, i ämnet ingjfvet anförande, sökt fästa Riksens Stän - Stats-Utskottets Be t änkan den, uppmärksamhet pä nödvändigheten af åtgärders vidtagande till uppmuddring af den inom Hnfvudstaden belägna Clara Sjön jemte den sa kallade Rörstrandsviken. hvarifrån, genom tilltagande uppgrundning, •osunda dunster spridas beli våda för hälsotillståndet inom Hnfvudstaden uppkommer; och från Väll olli ge BorgareStåndet:
Så sitter han der och pluggar, medan lampan kastar ett sken, som om också flämtande och matt dock är för starkt för allt det slitna och färglösa ikring, medan modern syr och talar om kalasen i forna da’r, då till och med grefve Erik Spens korn med en trettondagsafton ... Qväll ut och qväll in sitta de så för att blott då och då, när slägtingen har fester, kommenderas ner. Ty stickande af genom sin uppklädda tarflighet skola de der vara lefvande och lysande bevis på grosshandlarns och hans hustrus »osparda och ädelt frikostiga gifmildhet». Ännu en gång skakade Bäfve sitt tunga, värkande hufvud. Det blef icke rosor af draksådd. De i förtid brutna vidjorna blefvo aldrig mera raka. Ve de förtryckta, de som trampats i all sin tid, deras krökta ryggar skulle ingen kunna räta ... Ute i trädgården stötte Kurt på sin syster, som med badmössa och en kokett simdrägt på armen, kom gående nerifrån sjön. »God dag, Anna!» »Nej se Kurt ... Välkommen kära filosofgubbe! Det var då för väl, att du kom hit ut en gång ... Eller tycker du, att det är skick och fason att så der icke synas på många veckor ... Nåå, gif nu din syster, som kommer frisk och vacker ur vattnet, en kyss ... Så Men säg, det var kanske något särskildt, som i dag bereder oss äran af ditt besök.» »Nej, kära Anna Jag ville bara ligga och lata mig litet i värmen.» »Nå, det skall blifva riktigt roligt att se dig sysslolös. Det skall glädja en sådan lazzaron som jag ... Kom då! Der nere bland lönnarne hänga de nya amerikanska hängmattorna ... de äro något till vällustiga, de.» »Men hvar är Hedvig?» »Morjens! Où est la femme, ja jag hade bort tänka det genast ... Hedvig är ute och spatserar med konsul Wern.» »Wern!» »Ja, han har ett ställe strax bredvid ... Han skulle visa henne en utsigt.» »De två ensamma – går det an » »Ha, ha ha ...
Medan vi lågo där i våra hotellsängar o c h sofvo oerfarenhetens lugna sömn, fylldes stadens gator med oroliga människor; många lågo på knä utanför kyrkorna o c h anropade madonnan o m bistånd, andra samlades på kaféerna, där musik efterskicka1895 des för att hålla gästerna vid gladare m o d. Man öppnade alla stadens parker, som annars hållas stängda o m nätterna, och det elektriska ljuset tändes öfverallt. Några utländingar vågade ej vara kvar i sina hotellrum, utan tillbragte den återstående delen af natten sittande i åkaredroskor o c h reste sedan med första tåg. Dagen därefter var allt lugnt igen, men ett starkt åskväder hade vi som eftersläng o c h ett regn, som jag aldrig sett maken till. Till Venedig k o m m o vi i det härligasta månsken. D u har j u varit m e d om denna underliga färd från järnvägsstationen till hotellet i en gondol, s o m i mörkret liknar något slags sällsamt sjödjur, en svart jättesvan med krökt hals, på hvars rygg man glider fram öfver hemlighetsfulla, mörka vatten med månglans på ytan o c h stora tindrande stjärnor i djupet? D u minns det, ty något sådant glömmer man aldrig. Men då vår svan lämnade af oss vid hotelltrappan, skingrades poesien af portierns klumpiga » g u t ' n A b e n d ». I Venezia skall man hälsas på sångens o c h poesiens språk och inte på geschäftets. Sedan vi dagen därpå flyttat till A l b e r g o Milano, fanns det ingenting, som störde min lycka. T y lycka är det att vara i denna underbara stad. D å vi ej hade annat att göra, togo vi en gondol på timme o c h styrde ut på kanalen, sak samma hvart det bar, förbi de ännu i sitt förfall så praktfulla palatsen, under Rialto, eller också in i första bästa sidokanal, som kröker sig så tvärt, att det är ett underverk, att gondolieren ej i hörnet törnar ihop m e d någon mötande farkost.
Uppgift i afseende på rekryteringen vid dessa regementen. Från Indelta Kavallerioch Infanteri-regementen och corpser. 1. Uppgift på de till regemente eller corps anslagne lönemedel i indelta räntor och hem kallsmedel; 2. Uppgift på den till regemente eller corps anslagne kronotionde; 3. Uppgift på rotar eller nummer som hafva tillåten vakans, med för hvarje nummer ut förd vakansafgift; 4. Uppgift på boställen, som äro utarrenderade af boställsdirektionen för lönefondens räk ning, jemte för hvarje boställe utfördt arrendebelopp; 5. Uppgift på boställen anslagne till bostäder, som äro utarrenderade för innehafvarens räkning; 6. Uppgift på bostadsboställen, som för närvarande icke äro utarrenderade eller utlemnade på hälftenbruk; 7. Uppgift på medelbeloppet af lön inom hvarje grad, beräknadt i medeltal för de 5 sista åren, samt på beloppet af afdrag å lönen för löntagarne; 8. Uppgift om, i enlighet med den för regemente eller corps fastställda nya Stat eller In delning, några nu inflytande inkomster skola regementet eller corpsen frångå, eller några ännu icke disponibla dem tillkomma; 9. Uppgift på huru många löntagare hafva bibehållen dispositionsrätt öfver sina till beställ ningen, enligt ny fastställd stat, anslagne räntor och tionde; 10. Uppgift, om debetsedlar utfärdas till de regemente eller corps anslagne ränteoch tion degifvare ; 11. Uppgift, om reststämmor hållas med de räntegifvare, som icke vid ordinarie uppbörds stämman betala; 12. Uppgift om hvilken tid på året regementet eller corpsen tillkommande lönemedel upp bäras ; 13. Uppgift på huru stor procent af uppbörden restantierna vanligen utgöra; 14. Uppgift vid hvilken tid restantierna kunna vara indrifna och för regemeute eller corps disponibla; 14 15. Uppgift, om det är antagligt att Kompanieller Sqvadronsbefälet skulle kunna, utan bostadsboställen, påräkna bostad inom kompaniets eller sqvadronens stånd. Från Direktionen öfver Arméens Pensions-Kassa. 1. Uppgift om Arméens Pensions-Kassas ställning enligt senaste redovisning.
t ' *' 1 f ' * /: ‘ .] , - ' f i' (■.' i U S. D. Vid förnyad föredragning, af J$evillning#r.utskottets■.betänkande N:o 9, angående grunderna för den blifvande .allmänna bevillning gen, samt föreskrifterna för deras tillämpning, ;blgf betänkandet till Utskottets vidare behandling återremitteradt, endast i det afseende, att, om efter det summans belopp blifvit faststäldt och inkomsterna af bräu vi inbränningen, tullen och stämpladt papper blifvit Inräknade, saint person liga skyddsafgiften möjligen blir anslagen till pnderstöd åt folkskolornp, en ökad bevillning skulle anses af nöden, densamma borde säsong lyllnads-afgift utgöras medelst propressiva afgifter för den högre .fprmogepheten ellef inkomsten; hvaremot ståndet fann för godt att betänkandet i öfrigt godkänna. 66 , • o . t-ii • . ■ !• • .. S. D. Föredrogos ånyo och till grundlagsenlig! behandling biföflos Konstitution s-utskottets memorial N:o 6, med förslag tilli ändring af 68 § riksdags-ordningen, rörande tiden för reyisioperna af stats-yerkets* .Bankens och Riksgälds-kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning, .samt, i sammanhang dermed, samma Utskotts memorial N:o 7, om rättelse af ett uti förstnämnde memorial förekommande misstag. ii • , -n .'lii t (' < S. D. Vid Förnyad föredragning af Staps-utskottets utlåtande N:o 115, i anledning af väckt motion, aqgående ränte) å en väder-mjölqyayp, vid Broby rusthåll i Östergöthlands län, blef samma utlåtande af ståndet bifallet I i i K I' : l‘:‘ ’ <<•
Och så följde trenne sträfsamma dagar, mest för fröken Berggren, naturligtvis, men också för fru Svan, som skulle hålla Berggren vid godt lynne, och Elly tyckte äfven för henne, hon skulle ju passa. Detta emellertid endast när det var oundgängligt nödvändigt, ty hon hade mycket svårt för att hålla sig stilla, för det mesta hängde den hvita skyn på »dockan», som rottingställningen, denna omöjliga, halsoch hufvudlösa imitation af den kvinliga figuren, så artigt kallas på syspråket. Berggren var ej i bästa lynne. »De där välsignade trasorna kunde ej draperas, man kunde ju ej taga i dem utan att skrynkla till dem. Fröken Eleonore var omöjlig att sy till, det hade hon alltid sagt, — inte begagna snörlif». Mamma, som satt och skötte tråcklingen för symaskinen, vardt helt nervös och hade svårt att behärska sin retlighet, men det var nödvändigt, annars ginge det alldeles på tok, hon måste jämt medla mellan fröken och Elly samt i all stillhet försöka få Beate att ej för mycket stöta den förra genom uppriktiga uttalanden som sin mening, »att en sådan svinstia, som de gjort af matsalen, hade hon aldrig kunnat tänka sig» och och att »det väl ginge an att sy en klädning utan att därför skräpa omkring sig och göra hela huset otrefligt» o. s. v. i det oändliga. Och Elly sen, hon var alltid oregerlig vid passning och nu isynnerhet »när de bråkade så fasligt». »Hon hade en klumpig figur, det visste hon, och det kunde icke hjälpas, hon kunde icke andas, om hon skulle ha snörlif, och om hon icke kunde andas, kunde hon ju icke dansa, och det var väl ändå meningen, att man skulle dansa på en bal. Och nu kunde hon icke stå där längre, hon skulle på spellektion, hvad hade de dockan till, om hon skulle stå timtals och passa?» — Timtals Elly! Du har icke stått en kvart, jag såg på klockan, inföll modren i trött ton. Bråka nu inte, det är ju för ditt eget nöje! — Jo, det är ett fint nöje, brummade Elly. Ah, det är en knappnål, som sticker mig.
Skulle dock vidare bevis i det äfseendet erfordras, så finnes det uti ofvan åberopade, af länsstyrelsen i Falun afgifna yttrande, hvilket, i fråga om de inom provinsen mest begagnade transportlinier, här i korhet återgifvet innehåller, att vägen från Westerås genom Grytnäs, Hedemora, Stora Schedvi och Vika socknar till Falun, äfvensom vägen genom Grytnäs, Hedemora, Säters och Tuna socknar till Båtstad, landsvägen förbi Grådafallen, samt vidare vattenvägen på Dalelfven och sjön Siljan till Mora och Orsa socknar, höra till de främsta vägarne, och att på dem provinsens befolkning till större delen hämtar sitt behof af spannmål, specerier och manufakturvaror, samt afsänder en stor del af sina produkter af koppar, jern och hvarjehanda slöjdalster. Betydenheten af nyssberörde i främsta rummet satta kommunikationslinie visar sig ock af det antal skjutshästar, hvilka, enligt vederbörandes uppgifter, under år 1855 utgått från de gästgifvaregårdar, som ligga i eller nära intill denna stora stråkväg. Förhållandet härmed var då följande, fastän de egentliga varutransporterna, såsom bekant är, då som nu bestriddes af 73 forbönder med egna hästar, och således gästgifvarskjuts dertill blott undantagsvis kan anses hafva begagnats: Linien Sala-Korsnäs. Gästgifvaregårdens nani n. Ar 1855 utgånget antal hästar.
Sigrid Berg och du ha j u så mycket sällskap af hvarandra, och när du vill göra nytta, kan du hjälpa mig i hushållet. » Gärda undrade, hvad hon kunde göra för nytta i ett hushåll, där det var tillräckligt med tjänare, och där husmodern själf öfvervakade allt i detalj, men hon teg och fortsatte sitt stilla lif. Handarbete och läsning blefvo hennes enda tröst, och så försökte hon att så mycket som möjligt vara föräldrarne till någon hjälp och glädje, men de voro båda raska, dugliga människor, som gingo helt upp i sina praktiska sysselsättningar, som icke riktigt förstodo sig på sin mera ideelt anlagda dotter. Ären gingo sakta och omärkligt hän; det blef mera stilla och lugnt i Gärdas inre. Hon tänkte så sällan hon kunde öfver sitt lif och sin framtid; de där gyllne flickdrömmarne om hur » han » väl skulle komma till henne också någon gång, taga henne på starka armar, bära henne ut i den stora, vida världen, där det fanns så mycken skönhet och jublande lycka, de voro alldeles försvunna. Hon hade j u så mycket att vara tacksam för, men hennes sinnesstämning var tung, och lifvet föreföll henne ofta tomt och öde. Nu satt hon och sydde på en lysningspresent till Sigrid, barndomsoch ungdomsvännen. På samma gång hon kände en stor glädje öfvet vännens lycka, bodde där vemod i hjärtat — hon blef j u så gränslöst ensam nu, när Sigrid reste. Egoism, egoism, tänkte hon. Det hördes raska steg i rummet utanför, dörren öppnades litet häftigt och den unge målaren trädde in. Han hade gästat huset endast några dagar, men tycktes redan vara fullt hemmastadd. » God middag, g o d middag, fröken, » sade han lifligt och slog sig ned i en länstol vid fönstret midt emot Gärda. » Ä h, ett sådant härligt väder det är i dag, sådana färger, sådan prakt! Jag har suttit däruppe vid stättan i skogsbrynet och målat ända sedan i morse. » » Jag tycker det skulle vara kallt o m fingrarne, » sade Gärda i afmätt ton. » Äh, när man är intresserad af sitt arbete, tänker man minsann icke på att frysa om fingrarne.
Två Stånd hafva således härom stannat emot 2; hvadan till omröstning af Förstärkta Stats-Utskottet föreslås en så lydande proposition: 1:0 Den som bifaller, att å Tionde HufvudTileln uppföres ett Anslag i5ooo R:dr årligen, att användas till kostnaderne vid öfningar för Flottans bemanning, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; skall i samma ändamål på nanfnde HufvudTitel uppföras ett Anslag af 25ooo R:dr årligen. 5G4 Stats-Utsknttets Utskottets tillstyrkande i Utlåtandet N:o 253; 3:dje Puncten, att R. St.-r ina hos K. M.-t i undercl. anhålla, att inventering i Flottans E/sevirkes förråder må i Nåder anbefallas , och behörig (Jontroll öfver vederbörandes redovisningsskyldighet dervid iakttagas , som är afslaget af H. R. o. A., liar blifvit bifallet af de öfrige 3 RlksStånden ; derjemte V. BorgareStåndet beslutit, att befallning äfven måtte till vederbörande meddelas, att de af slutade Contra elen om Ekevirkes uppköp ej få begagnas till större del, än i den molm beliofvet det klafver och anslagen det medgifva samt ulan Statens skuldsättning för framtiden. Då icke iner än elt RiksStånd om detta senare tillägg förordnat, anser Utskottet äfven detsamma förfalla. Den hemställan Utskottet förnyat i 4:^e Puncten af Utlåtandet jV:o 253, om vidtagande af det Stadgande, å R.
, Skogs tillgången för byggnader och bränsle, bär de 2 sednare ar denna Berättelse omfattar, blifvit lättad genom Kronoskatte-hemmans-agares ratt till inlösen af Ek, hvilken rättighet de fleste redan begagnat. Innevånare: Länets folkmängd, Städernes oberäknad, hvilken vid Mantalsskrifningar ne år 1826 uppgafs till: Skattskrifne personer af bada konen 75,707 Gemenskap af indelta arméen 1,887 Öfverårige och skattfrie « • i3,i2i Underårige 4.7,5 2 5 Tillsammans 187,890 har de sedermera förflutna åren vunnit sådan tillökning, alt den vid »832 års slut, enligt Mantals-längderna, utgjorde: Skattskrifne personer « • • • 70,879 Gemenskap af indelta arméer 1,291 Öfverårige och Skultfria « . i4,ooö Underårige 4*>^90 Summa i41»866 Under ofvannämnde år, är alltså Folkmängdens^ tillökning 4076 personer. Orsakerna härtill kunna igenfinnas uti förskoning från hatande farsoter, vaccinationens välgörande inflytande, hvilket likväl icke agt rum hos alla, enär åtskilliga vaccinerade äfven blifvit angripne af Smittkoppor, e o gående Hemmans-skiftningarne och klyfning i mindre delar samt anläggning af nya Torp. hvarigenom hushållens och hjonelagens antal okats.
Mörner i sin reservation, omnämnt, skola, enligt min öfvertygelse, ingalunda uppkomma genom det lagstadgande, sorn är af K. M. föreslaget. Jag betraktar innehafvare af undantagscontracter uti samma cathegori, som inteckningshafvare. Det beror på honom sjelf alt genom inteckningsrätt för sitt contract söka full säkerhet, och jag inser icke något skäl, hvarföre innehafvare af undantag skola, mera än alla andra fordringsägare, vara befriade från skyldigheten alt sjelfva besörja om den erforderliga inteckningsåtgärden. Min öfvertygelse om nyttan och lämpligheten af detta stadgande bygger jag icke endast på erfarenhet inom den ort, der jag tillbragt en stor del af min lefnad, och der jag äger en landtegendom, nemi. i Skaraborgs län, hvarest i sednare tider många så beskaffade contracter blifvit upprättade; jag bygger den ännu mera på den erfarenhet, som jag vunnit under de 8 år jag hade Konungens förtroende att vara Lagman uti Westernorrlands lagsaga, der undantagscontracter i ännu större myckenhet äga rum, kanhända mera än i de flesta andra orter inom Riket. Och då jag icke kan instämma i den reservation Gr. Mörner inom Utsk. afgifvit, rör:de befrielse för innehafvare af undantag, att sjelfva besörja contracternes intecknande, tillstyrker jag vördsammast att R. o. Ad. måtte bifalla betänk. Frih. Cederström, Anders: Den enda olägenhet, som genom - Den 9 0 c t o b e r. 73 nom detta stadgande skulle uppkomma för fördelstagare, vore den, att de, genom försummande alt inteckna sina contract i häradsrätten, skulle komma att förlora deras förmånsrätt, men det är en sak, som omöjligen kan hjelpas, såvida man vill att sjelfva författningen skall äga rum.
Jag är till största delen förekom men af den sista värda talaren i hvad jag ämnade säga, som egentligen skulle innefatta en erinran till den näslföreg:de talaren — så vidt jag kunde förslå hans något fragmentariska framställning — att hvad han ronde sjelfva hnfvudsaken anfört, icke kan föranleda lill någon ändring i den und. skrifvelsen, enär Exped.Utsk., vid densammas uppsättande, stride rättat sig efter Lagoch Ekon.Utsk:ns nyss åberopade betänkande. Hr Liljenstolpe:] Jag erkänner alt jag förglömde förra gången da jag hade ordet, att verkligen betänk. J\:o 3a Den 8 Maj f. m. 57 innehåller, alt "JR. St. för deras del besluta''; men jag vet icke hvarföre man just i denna fråga skulle nyttja ett sådant uttryck, då man i fråga om fattigvården och de ärenden, som afhandlas uti betänk. N:o 56, endast beslutat att ingå till K. M. med en und. anhållan om föreskrifters utfärdande rörrde dessa ämnen. Jag kan icke frångå min vördsamma begäran om återremiss på skrifvelseförslaget, på det alt detsamma måtte ställas i öfverensstämmelse med de termer, som R. St. vanligen pläga begagna. Hr von Hartmansdorff, A u g. : Den förra lego stadgan utfärdades år t8o5, då ingen riksdag hölls. Vid iSJo års riksdag ingåfvo R. St. till K. M. en und. framställning om vissa förändringar i denna stadga. I November 1S ii, då ingen riksdag hölls, utfärdade I\. M. den nu gällande legostadgan. Hon är mycket olik den framställning, som Ständerne i ämnet gjorde vid t83o års riksdag, emedan de der jemväl intogo föreskrifter om gesäller och vissa polisföreskrifter rör:de handtvei kerierna etc. Det visar sig således, att legostadgan aldrig blifvit betraktad såsom civil-lag utan behandlad såsom en ekonomisk författning, öfver hvilken Ständerne yttrat sig endast i form af und. önskningar.
Vi föll det föreföllo mig börja titta f r a m, har j a g alltid skattat s o m en stor l y c - in och hade de att mig sett jämngoda mig så, och mäta upp en skolgosse skall kunna nyfallna snö, som afsikt. som af d e n främst tillkommer dottern dem äran förälsonen. Franke. * Dräktreformföreningens " kjolmöte ", bådadt i i föregående nummer af I d u n, måndags afhölls å Läkaresällskapets lokal, J a k o b s - gatan 17. De, — som antagit, att öfverläggningsämnet olämpligheten af damernas långa promenadklädningar — såsom skäligen enkelt skulle visa sig föga dragande, då de v e k o af in på Jakobsgatan, hvars fåra insågo sitt misstag, redan långt före till långt efter den utsatta tiden var fylld af en oafbruten ström animerade damer, 6 / i f ö r saken intresserade fingo gå h e m den då lockar än den blanka tittar in g e n o m isen, än sovar salen så fullpackad, 3 oförrättadt ärende och som den upplåtna lokalen. tals än god omsiKl. unatt tycka, herrarnes slår r o t. det sina glada erfarenhet formligen öfversvämmade der ferierna, förstås, m e n att hundraatt d e, som med envisades med att belägra dörrarna, tamburerna och f ö r - stugan, ej kunde grunda sitt h o p p att slippa fönstret på morin att v a r a fri drar om hem stod och trängseln framkallade illamåenden och svimom h v a r d a g a r n e g r ö t e n p å b o r d e t kl. Vä8, ningar m e d ty åtföljande utrymning. och om gonkvisten, och den ur lataste fick att åt så orättvis, att h o n gaf rummet s ö n d a g a r n e, är m i g flicka. förtjusande nöja. tumstock. (En » pendant » till » Systrar » i Idun n:r 1.) är och de som rädda f ä r d i g t till bästa åtminstone het!) det det krypin Bröder. vad min broderligheten. om tar den y sig.