Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På dessa skäl och i anledn. af hvad jag förut anfört, anhåller jagalt R. o. Ad. täcktes, med frångående af StatsUtsk:s utlåt., bifalla hvad Konungen äskat för Academien för de fria konsterna. Hr von Hartmansdorff instämde med Frih. Hamilton. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag i afseende på Academien förde fria konsterna. Ropades nej. R. o. Ad. fann derefter för godt att, utom dit redan varande anslaget, åt Academien för de fria konsterna bevilja Den 12 Augusti f. m. det af K. M. i dess nåd. propos. äskade ökade anslag af 4ooo r:dr b:co. 4:de punkten. Hr von Hartmansdorff: I afseende på den första punkten tillstyrker jag bifall å Utsk:s betänk., nemi. att 5ooo r:dr måtte beviljas till böckers inköp. Hr Frih. o. Landtm, yltrade, att då en ledamot det begärt, kunde det icke förvägras, att denna punkt styckevis pröfvades, hvarefter särskilda propos.T på hvarje del komme att framställas. Hr von Hartmansdorff: StatsUtsk. har icke ansett någon särskild vedergällning böra lemnäs till bokförteckningarnes fullständigande och till bibliothekets bringande i den ordning, som vederbör. Men jag tror mig med säkerhet veta, att PresteSt. har bifallit 1000 r:dr årligen för sådant ändamål att utgå såsom arfvoden för extra-biträden till nästa riksdag. Jag anhåller att R. o. Ad. jemväl måtte bevilja 1000 r:dr ärligen att utgå såsom arfvoden för extra-biträden intill nästa riksdag i föreuämnda ändamål. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag rör:de arfvoden för extra-biträden vid K. Bibliotheket. Ropades nej. Hr Frih. o.
De amorterades småningom, dels i mon SilfverBanken utgaf nya depositions-attester på privat eller genom silfverskatt i bevillning insatt silfver, dels genom att CreditBanken köpte och insatte silfver för dess behållne rän-’ tor, dels ändtligen ock i mon att de nu så vidt utsträckte lånanstalter mindre behöfde anlitas. I alla dessa fall skulle Fullmägtige, i enlighet med Pikets Ständers eller dess Revisorers föreskrifter, operera. I öfrigt måste fredslugnet, bibehållit, näringsfriheten, klokt etablerad, en väl uttänkt hushållsplan, ett allvarligt sparsamhetssysteme, upprigtigt tillvägabragt, uträtta betydligt till resultatets vinnande, så att SilfverBan_ ken en gång kunde öppnas till utvexling af silfver, då äfven troligen en Riksdaler Svenskt Specie borde i skrot och korn sättas i paralelmeden Riksdaler Hamburger Banco — hvarefter CreditBanken förnämligast reducerade sig till Riksdiscont-anstalt för handeln och de näringar, hvilka oftare kunna omsätta deras product, men låneanstalter för Landtbruket afrådas i förhand på det högsta, såsom verkande till dess skada, hvilket erfarenheten nogsamt visat. För. medelst betydliga inskränkningar på jordbrukets onera, och uppmuntrande exempel till enskilt Den 3 Martil. 22.3 sparsamhet kan enda/i landtmanna-yrket hjelpas och bestå. Genom den af Herr Lagerhjelm föreslagne nya rrsilitaire organisation borde creditiver till krigs utförande för framtiden undvikas. Genom denna enkla, rättvisa, syftesenliga mesure finge man omsider veta det verkliga rö. relsecapitalets nu varande numeraire, fick bas för egendomshandel och andra affairer, fick begrepp om hvad man i sjelfva verket åger, ejnotsåg stadga och mod i sina företag. Vårt finance-systeme skulle, efter hvad mig synes; sålunda fixt kunna retableras och det hittills landsförvista allmänna förtroendet omsider återkomma. Att detta förslag må med de andre RiksStånden communiceras och till Statsoch BancoUtskotten remitteras, anhålles ödmjukast. N;o fi.
Då äfven blifvit satt i fråga alt, i st. f. grenbanan till Brenäs udde, lättad sjökommunikation skulle beredas från Siljan genom Gagnefsgråda till Dalelfvens strand i trakten af Forshufvud, roed en bibana från nämnde strand till hnfvudbanan, har undersökning äfven i detta afseende blifvit verkställd af Major Olivecrona, hvilken undersökning visserligen leder derhän att kostnaden för kommunikationen emellan Mälaren och Siljan på sådant sätt skulle blifva 151,000 R:dr b:ko mindre än genom en oafbruten landtkommunikation; men denna skillnad i anläggningskostnaden har man trott motvägas af de större förmåner, som äro förenade med jernvägens fortsättande till Brenäs udde, enär rörelsen på denna sistnämnda väg kan fortgå många flera månader af året än seglingen på Dalelfven, och då derjemte vinnes förmånen af en direkt och lätt gemenskap mellan Fahlu stad och sjön Siljan. Vidsträcktheten af det företag, som nu underställes É. K. M:s nådiga pröfning, och angelägenheten alt i en sak som denna framställa så detaljerade och noggranna beräkningar som ske kan, har gjort det omöjligt att nu i underdånighet för E. K. M. framlägga annat än en approximativ Maximi-kalkyl öfver kostnaderna för arbetets fullbordande i sin helhet; men då Riksdagen snart förestår, har intet annat val stått dem öppet, som ifra.för företaget och deruti se en iifsfråga för tvänne af Sveriges vigtigare provinser, -än att i underdånighet anmäla frågan till E. K. M:s nåd. behjertande del skick den nu finnes, under försäkran att fullständiga ritningar, förslag och beräkningar skola i underdånighet blifva aflemnade innan den tid inträffar, då R. St. laga frågor af denna beskaffenhet i öfvervägande, så att intet hinder deraf skall möta för frågans pröfvande, derest E. K. M., som vi i underdånighet våga hoppas, skulle finna den af den vigt att den bör meddelas R. St., vågande vi Den 28 December f. m. 165 i underdånighet fästa E. K.
Uti en lios Ridderskapet och Adeln väckt motion, som blifvit remitterad till Stats-Utskottet, och derifrån Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet meddelad, har Herr Oxehufvud, Gurau Adolf, föreslagit: att ett. tillräckligt Stats-anslag måtte anvisas för Skeppsbyggeri-skolors inrättande i de orter, der rörelsen lemnade bästa tillfället lill practisk utölning af detta yrke; och är vid motionen fogad en serskild uppsats, deruti an föres, att, ehuru sjöfarten, som är en af Sveriges vigtigaste näringar, i första rummet beror på skeppsbyggeriet, detta senare likväl, åtminstone så vidt Handels-flottan beträffar, står å en, i jemförelse med förhållandet i andra länder, ganska låg ståndpunkt, hvilket förmenas till stor del härröra från bristen på skicklige Skepps-byggmästare och så kallade Qvartersman; att, då värdet af ett fartyg synnerligen beror på dess construction och på dess användbarhet för det dermed åsyftade ändamålet, men skicklige Constructeurer i Sverige belt och hållet skola saknas, egarne till de större varfven inom Riket varit nödsakade att med stor kostnad utrikes ifrån förskaffa sig skepps-byggmästare, hvilka under deras vistande härstädes väl bidragit till ett förbättradt skeppsbyggnads-system, men ej torde längre qvarstanna, än tills de i sitt hemland erhöllo samma förmoner som härstädes; samt att åtgärders vidlagande i förevarande hänseende voro af behofvet pnkallad t, helst den närvarande bristen på skepps-byggmästare eljest torde menligt inverka på skeppsbj^ggeriet inom landet, och det dessutom vore i högsta grad förödmjukande för Sverige att se sig, i utöfningen af en så vigtig näringsgren, vara nästan helt och hållet beroende af någre utlänningar. Ehuru största delen af de till skeppsbyggeriet erforderlige materialier finnas i öfve!flöd inom landet, måste man dock erkänna, att skeppsbyggnads-konsten i Sverige, åtminstone såvidt den rörer handels-flottan, Bih. tiU R. St. Brot. xS/jo, 4 Sam/.
Den andra anmärkn., jag vid denna § har att göra, är, att vid sista riksdagen bemödade man sig mycket om att få ett correctiv emot då gällande stadgande, att när en person tillträdt en tjenst och % år skulle tjena utan lön, skulle han likväl uppgifva lönen för sin tjenstebefattning och derför erlägga bevilln., fastän han icke uppbär den. Man kom derföre öfverens derom, att bevilln. å begrafningshjelp ej skulle innehållas, förrän den utbetalades. Detta stadgande har Utsk. nu borttagit och förändrat till det gamla. Jag finnér icke billighet eller rättvisa deruti och önskar, alt det måtte få förblifva vid hvad redan är stadgadt och att R. St. visade mindre benägenhet att vid en sednare riksdag ändra en grundsats, som föregående R. St. funnit billig och nyttig att antaga. Hr Stuart: Då denna§ förevar i Bevilln.Utsk., stridde jag mycket emot den förändring, som blifvit föreslagen. Jag har ansett det vara i högsta måtto orättvist och obilligt, att tjenstemän, som ej hafva mer än ioo rtdrs löninkomst, skola derför betala bevilln. till staten. Denna obetydliga summa räcker icke tiil att förse dem med föda, ännu mindre till andra behof, såsom kläder, husrum, vedbrand m. m. Jag tror också, alt jag i denna strid skulle hafva segrat, om icke BondeStrs samtliga ledamöter i Utsk. opponerat sig emot mig. De jemnförde tjenstemännen med en landtbrukare, som på sitt landtbruk hade ioo r:drs behållning, och kunde derföre ej finna annat, än att den tjensteman, som hade en sådan inkomst, vore i goda omständigheter och gerna kunde betala till staten af det öfverskott, han hade af sin tjenst. I allmänhet klagas öfver den ställning, hvaruti tjenstemännen äro, och man måste medgifva, att de uti de lägre graderna äro alltför knappt aflönade.
Bet-de. Betänkande rörande väckt fråga om hemmansdelars sammanslående under en Rök, utan afseende på deras olika Nummer. Från Hedervärda Bonde-Ståndet har till detta Utskott den 8 sisth December blifvit remitteradt Riksdagsmannen från Norrbottens Län Lars Nilssons Memorial, hvarutinnan han föreslår, att, då de författningar, som förordna, det sammanläggning af serskildta hemmansdelar ej får sträckas till serskildta hemman och Nummer i by, medföra en obillig tunga för en del medborgare, enär härigenom händer, att egaren till tvänne eller flera hemmansdelar i byn, nödgas, i alla de fall då jorda-besvären Beräknas efter rök, vidkännas större onus än grannar med vida större fastighet; den nya Författning måtte vidtagas, att innehafvare af, inom ett och samma Skifteslag belägna, så små hemmansdelar, att de sammanlagde ej utgöra öfver ett fjerdedels mantal, må, utan afseende på olika nummer, ega rättighet de samma under en rök sammanslå och inlägga. Den sålunda gjorda Motionen tror Utskottet sig böra understödja, så vidt Skif - 20 Besv. och Oecon. Ulsk. tes-Stadgan af den \ Maji 1827,0011 locala förhållanden i öfrigt sådant medgifva, äfvensom under iakttagande deraf, att för så Beskaffad sammanslagning något hinder icke möter från den, i afseende å controllerna vid Jordeboken, nödiga ordning. Och hvarom Utskottet således tillstyrker, att underdånig hemställan hos Kongl. Maj:t måtte af Rikets Höglofl. Ständer göras. Hvilket dock Rikets Ständers egen pröfning vördsamt underställes.
St., att en sådan indelning endast kan och bör ske med vilkor, att de Hemman, som skola understödja vid postföringen, fortfarande utgöra sina förra onera, men, efter frivilligt åtagande af delagtighet i poslf öringen, derföre erhålla ersättning i contant af postmedlen, till det belopp, som, efter godvilliga och lämpliga öfverenskommelser, kunna komma att bestämmas ; B} att, efter förändrade Myntoch andra förhållanden , lemnäs en passande tillökning uti den ä Stat af ålder anslagna ersättning för Postens förtskaffande öfver elfvar och på ställen, der andra naturhinder försvåra forslingen; hvarom E. K. M:t lärer, efter anställda undersökningar och vederbörandes hörande, täckas i Nåder närmare förordna; samt C) att, efter olika förhållanden, medgifves en lämplig förhöjning i Postskjutslegan. Härvid synas de af Öfver-Post-Directeuren framställda grunder billiga och rättvisa; hvadan R. St., med tillämpning deraf, i underdånighet »36 Exp. Utsi. Förslag till und. Skri/v. N:o 38g. föreslå, att, inberäknadt betalningen för åkdonets begagnande, Postskjutslegan måtte på nedannämnde sätt förhöjas, nemligen: 1:0 från Sex till Åtta skillingar milen för enkel postföring, eller postens forslanda en gång fram och en gång åter i samma vecka; 2:0 från Atla till Tio skillingar milen för dubbel postföring, eller postens skjutsande fram och åter tvänne gånger i samma vecka, äfvensom för all extra postföring; samt 3:o till Sexton skillingar eller full Gästgifveriskjutslega för det överskjutande miltal, sorn postföringen för helt mantal i samma vecka kan öfverstiga Åtta mil, och så i proportion för större eller mindre postgårdar. Hvad slutligen vidkommer 3:dje och sista momentet, angående åtskilliga partiela regleringar i Postväsendet, få R. St., i sådant hänseende, nu iios E. K.
Vatt införsels-tull för alla sådana varor, som äro vårt lands egna och inhemska producter, och hvilka icke behöfva utifrån införas, utan kunna i tillräcklig mängd och godhet här i landet alstras och frambringas, så väl som sådana producter, manufact-ur-varor och tillverkningar, hvilka väl inom landet finnas, tillverkas och kunna till erforderlig godhet, men ännu icke till erforderlig mängd, lemnäs, beläggas med 96 Exp.-Ultsk, Förslag till lind. Skrif v. N:o 4$4ä sådan tull , som försvarar och upp* muntrar den inhemska Producenteil och Tillverkaren till täflan med dert "Utländska, och derjemte, å ena sidan, skyddar honom för ett sådant varor* tias fall, sorn skulle sätta honom utur stånd att med skälig förmon drifva sitt yrke, men, å den alldfa, ej eller alldeles utestänger Utländska medtäf* lare, såsom nyttiga att förmå härva* rande Producenter och ManufaeiUri* ster till ansträngning, Samt till för* värfvande af kunskaper och de förde* ras yrken nödvändiga machinerier 3:o ‘att de artiklar, som i Sverige kunna produceras och tillverkas, med hvar* ken i erforderlig mängd eller till dell godhet, som andra länders industri dem framkallat, beläggas med en mili* dre tull, men dock icke så låg, att den förhindrar möjligheten af Inländsk täflan med Utlänningen 4:o "att alla Utländska Producler, Coloni* al-varor och Fabricat, sorn inom Ian* det hvarken produceras eiler till ver-* kas, beläggas med en så afpassad Tull* afgift, att den kan förenas med Sta* tens fördel, å ena sidan, och med dert Skattdragande Medborgarens bästa, å andra sidan, samt med behörigt afse* ende Exp.-Ut sk. Förslag till und. Skrifv. N.-o 4 3 4- 97 ende å nödvändigheten alt icke föranleda till Tull-försnillning och underslef;” 5:o ”att
Hvar åter angår den föreslagne controllen på uppgifternas rigtighet, så kan den väl anses otillräcklig till ett fullkomligt tryggande af Statens rätt i detta fall; likväl och då hvar och en skattskyldig, således äfven tillverkarne, inser, att hvarje undansnillning af denna bränvinsskatt verkar till förhöjning af deras directa bevillning, så bör man vänta den alfvarsamxna och forskande uppmärksamheten af en upplyst allmänhet, att icke någon, genom origtiga uppgifter, vågar blottställa sig för samma allmänhets missaklande opinion. a56 Den 4 December f. m. Att nyheten af denna beskattningsgrund kommer att möta mycken opposition, som ibland andra invändningar äfven skall begagna den, att benägenheten att genom origtiga uppgifter undandraga sig denna skatt, skall föranleda till många angifvelser och rättegångar, förutser jag ganska väl. Härpå kan likväl med skäl svaras: att det är hvars och ens egen skuld, som blottställer sig för dylika åtal, och då all beskattning hår det gemensamt med denna, att fordra controll och bereda obehagliga följder åt Öfverträdare!! af Lagbudet, så och derest äfven öfverträdelserna af denna Stadga skulle i större mon öka rättegångarne, torde likväl olägenheterna häraf icke svara emot de stora fördelarna; att hvar och en får begagna hvilken bränvinsredskap han behagar; att den, som endast bränner för sitt husbehof, har ingen tunga af denna beskattning; och att den tryckande direcla bevillningen, åtminstone till en betydande del, om icke tillfullo, härigenom kan upphöra, i hvilket sednare fall man med skäl kan säga, att brån vinets skadlighet i moraliskt och physiskt hänseende, i möjligaste måtto godtgöres genom den fördel det bereder i financiel väg. Om Remiss af denna Motion till BevillningsUtskottet och om dess communicerande med Respective MedSlånden, anhåller jag vördsammast. Lades på bordet. Den 4 December f. m. Herr Hjertaj Gustaf j hade inlemnat följande, sota upplästes: Af Rikets Ständer blef slstlidne Riksdag till Kongl. Maj:t ofverlernnadt ett Förslag till Stadga om
Domhafvanden till last fördt, något ansvar eller ersättningsskyldighet icke äga rum; men emedan ofvanberörda, vid ansökningen om lagfart å i fråga varande köp företedda bouppteckning, lika litet som Nämndens intyg derom, att säljarne, Hans Ersson och Karin Hansdotter, vid storskifte fått den föryttrade fastigheten sig tilldelad, innefattade, att Hans Ersson och Karin Hansdotter till samma fastighet haft äganderätt, utan bouppteckningen fast heldre otvetydigt utmärkte, att Mårtens Hans Andersson och hans hustru allenast under nyttjanderätt öfverlemnat fastigheten till Hans Ersson 68 och dennes hustru; ty pröfvade Kongl. Hofrätten rättvist döma Domhafvanden, såsom Häradsrättens ordförande vid ärendets behandling, att, för Häradsrättens lagstridiga förfarande, att hafva meddelat uppbud och vidare lagfart å nämnde köp, likmätigt 1 kap. 12 § Rättegångsbalken, böta Femtio Daler Silfvermynt med Tjugufem Riksdaler Riksmynt till treskiftes emellan Kongl. Majit och Kronan, Advokatfiskal och Svärdsjö tingslag. I fråga om klagandernes ersättningsanspråk hade jag anmodat Advokatfiskalsembetet att bereda klaganderne tillfälle att sina påståenden sjelfve vidare utveckla och styrka; och, enligt hvad handlingarne utvisa, har klagandernes ombud vant i berörda afseende hördt, men förmält sig icke önska att å hufvudmännens vägnar något vidare andraga. Vid sådant förhållande har jag, ehuru min talan icke blifvit i alla delar bifallen, samt föreskriften rörande bötesfördelningen befinnes i så måtto ofullständig, att deri icke stadgas, det domliafvandes lott i tingslagets andel skall, jemlikt Kongl. Brefvet den 26 Oktober 1790, tillfalla Lazarettet i länet, likväl ansett tillräckligt skäl icke förekomma att draga saken under Kongl. Maj:ts nådiga pröfning.
Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 52, med förslag till ändrad lydelse af 2 och 9 Successions-ordningen. Förslaget antogs att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, och den vid slutet af Memorialet införda anmärkning lades till handling arne. Från Heden. Bonde-Stcindet. S. D. Föredrogs Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 52, med förslag till ändrad lydelse af 2 och 9 SS Successions-ordningen. Förslaget antogs att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Föredrogs och godkändes Stats-Utskottets Memorial N:o 302, i anledning af återremisser å Utlåtandet N:o 164, angående hegardt ytterligare anstånd med inbetalningarne å staden Cimbritshamns hamnbyggnadslån; samt Utlåtande N:o 303, i anledning af Kongl. Majits nådiga Skrifvelse samt väckt motion, angående hegardt understöd för fullbordande af Norbergs jernväg. S. D. Godkändes Expedilions-U t, kottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Majit, Nlis 140, 142 och 103: detta sistnämnda dock på sätt Borgare-Ståndet beslutat. Den 7 Oktober. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Konstilutione-Utskottet Grefve Lagerbjelkes, Gustaf, denna dag väckta motioner: l:o att Rikets Ständer mätte uti underdånig skrifvelse, jemte anmälan om det förslag till tillägg vid 17 8 Regerings-formen samt i sammanhang dermed stående grundlagsförändringar, som blifvit antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta utarbeta sarnt vid böljan af nämnde Riksdag till Rikets
Då Stats-Verket, genom Pantebref af den xo Januari 1782, till Lappska Ecclesiastik-Verket afträdde dispositions-rätten öfver Lappräntan, ansågs det vara en gifven följd af sakens beskaffenhet den tiden, att Verket sjelft skulle anställa och bekosta serskilde Tjenstemän för dessa räntors debitering och uppbörd, äfvensom i allmänhet för verkställigheten af de åtgärder lill landets och folkets odling och eultur, som då med värma och ifver åsyftades; likasom ännu, på andra ställen, Academii och Gymnasii-Fogdar förordnas och aflönas af Styrelserne för sådane serskilda Inrättningar. Långt ifrån att man den tiden ansåg en sådan aflönings-utgift främmande för Ecclesiastik-Fondens ändamål, trodde man tvertom, att detta härigenom skulle lämpligare befordras och vinnas. Härtill korn dessutom andra skäl, som gjorde att anställandet af serskilde Tjenstemän var af nödvändigheten påkalladt. Utom aflägsenheten från kustlandet och Lappskattens serskilda beskaffenhet, samt den olika tiden för uppbörden deraf, som gjorde det nästan omöjligt för någon annan Fogde att utsträcka' sin åtgärd till dessa aflägsna orter, borde Lappfogdarne dessutom förrätta skattläggningar och husesyner å redan anlagde eller framdeles anläggande Nybyggen i Lappmarkerne, genom årliga ( 93 ) året, sorn varit föremål för Revisorernes granskning, gatt till högt belopp, och vida öfverstigit hvad den sedermera utfärdade Staten förslagsvis för detta behof upptager, har härledt sig deraf, att i följd af Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 4 December i83o en tillfällig kostnad, utgörande omkring 1600 R:dr för en af Lieutenanten Olivecrona till Norra America åren 1828 och 1829 förrättad resa, till inliemtande af kännedom örn der brukliga methoder vid Kanalbyggnader och Transportvägars anläggande, måst af Strömrensnings-anslaget godtgöras. Sedermera har denna utgiftspost varit det ena året mindre och det andra något större, än Staten påförer, och sålunda en jemkning inom det bestämda beloppet ägt rum.
Och tacka för beskydd mot Svenska dödars skurar, Ej dina härar, dina murar, Men — sveket i förförda bröst. J sviken ej er Kung, J Kämpar från de bygder, Der, utom träldomen, allt fann en öppen dörr, J hören Gustafs röst, J hörden Wasas förr, Med fädrens enkla drägt, J ärfden deras dygder. För Er, J bergens barn! var pligten aldrig tung; Nej, Dalamän! vid Gud och edra hillebårdar: Så många bröst, så många vårdar Omkring er frihet och er Kung! O evigt kära strand för Segrens Gudamakter, Der Gustaf svängt sin glaf och sina Kämpar ställt! Kan jag förgäta Er, J Porosalmis fält, J Valkialas berg, och Parkumäkis trakter! Och Ingo, Likala, och dig, o Uddismalm! Och dig, som ingen tid i glömskans natt skall hölja, Högt svallande Svensksundska bölja, Som friden tackar för sin palm! Här, äfventyrligt stor, i djerfhet utan like, Här, Nassau! skrifver du för tidigt segrens lag; För tidigt firar du din Drottnings högtidsdag Med offer, — Gud! af hvad? — vår Konung och hans rike! Men du ej häda skall de Svenska åskors dån, Förvägne Salmoné, som Jofurs makt förnärmar! De viggar, dem du brottsligt härmar, Förkrossa dig med rättvist hån 4. Men Gustaf! Du hör upp att krigarns lagrar skära; Du äger Segrarns rätt, Du äger, obestridd, Att skänka åt ditt land, ej nya öcknars vidd, Men lugn och sjelfbestånd, lycksalighet och ära. I ro för grannars hot, som för partiers veld, Är i din hjeltehand en aktad spira lemnad, Nationen fri, och lagen hämnad, Och friden värdigt återställd. Allena med ditt Folk Du stridens tyngder burit; Allena med ditt Folk Du tillslöt Jani port, Och, färdig till förbund, se’n Du Dig fruktad gjort, Bröt ädelt din oliv, der Du din lager skurit. Kom åter i vår famn! Vi skola glade gå