Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deras far och mor hade han aldrig fritagit från den stora undergången, men då han hädanefter åkallade Gud för att af honom begära världens frälsning genom förstörelsen, gjorde han ett tyst undantag för dessa sex värnlösa. Då bondkvinnorna nu bragte honom mat, tackade han dem ej med att önska deras undergång. Eftersom han var nödvändig för de små däruppe, var han glad, att de ej läto honom svälta ihjäl. Snart syntes sex runda hufvuden hela dagen sträcka sig ofvan boets kant. Den gamle Hattos arm sjönk allt oftare ned till hans ögon. Han såg fjädrarna sticka fram ur det röda skinnet, ögonen öppnas, kroppsformen afrundas. Lyckliga arfvingar till den skönhet naturen skänkt de luftfärdande djuren, utvecklades de snart i sin fägring. Och under allt detta stego bönerna om det stora fördärfvet allt tveksammare från den gamle Hattos läppar. Han menade sig ha Guds löfte, att det skulle inbryta, då fågelungarna voro flygfärdiga. Nu stod han och liksom sökte en undflykt inför Gud Fader. Ty dessa sex små, som han värnat och omhuldat, kunde han ej uppoffra. Det var en annan sak förut, när han ej hade något, som var hans eget. Kärleken till de små och värnlösa, som det har blifvit hvarje litet barns uppgift att lära de stora, farliga människorna, kom öfver honom och gjorde honom tveksam. Han ville stundom slunga hela boet i floden, ty han menade, att det är godt för dem, som få dö utan sorg och synd. Skulle han ej rädda de små undan rofdjur och köld, undan hunger och lifvets mångahanda hemsökelser? Men då han tänkte så, kom sparfhöken susande rätt ned mot boet för att förgöra ungarna. Då grep Hatto den djärfve med sin vänstra hand, svingade honom rundt öfver sitt hufvud och slungade honom med vredens makt ut i floden. Den dag kom, då de små voro flygfärdiga. En af ärlorna arbetade inne i boet för att knuffa ungarna ut på kanten, medan den andra flög omkring, visande dem hur lätt det vore, om de blott vågade försöka. Och då ungarna envisades med att vara rädda, foro de båda fullväxta åstad, visande dem sin allra vackraste flygkonst.
Utdrag af Protokollet ofver Civil-arend en, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet å Stockholms Slolt den 18 November 1847- Närvarande: Ilans Excellens Juslitie-Slatsministern Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena Herr Friherre Ihre, Statsråden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Pejron, Silfverstolpe, W1tern, jFriherre Gjllengranat, Faxe, Fåhreeus. Chefen för Civil-Departementet, Statsrådet Fåhreeus uppläste ett, till följd af Kongl. Maj:ts den q innevarande månad fattade beslut, uppgjordt 4S Kongl. Maj.is Nåd. Proposition, IV. o 26. förslag till nådig proposition lill Rikets Ständer, .-angående grunderne för rättigheten att tillverka, omdistillera och i minut försälja bränvin, äfvensom för beskattningen dervid. Enligt Statsrådets underdåniga tillstyrkande, fann Kongl. Maj:t godt att detta förslag i nåder gilla, och befallte, att proposition i ämnet, sådan den finnes protokollet bilagd, skulle tili Rikets Ständer expedieras. Ex ProtocoIIo JY. M. Schönmeijer•, STOCKHOLM, F. D. SCHULTZ K S BOKTRYCKERI, 1847. Mangi. ~Maj:ts Md. Proposition, N:o 26. Ank. till Exp.-TJtsk. d. 11 Dec. kl. 7 e. m. ■{Kongl. Maj ris Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående grunderna för rättigheten att tillverka, omdistillera och i minut försälja bränvin, äfvensom för beskattningen dervid; gifven Stockholms Slott den 18 November 1847.
Verk, hvilka nu ej ega delaglighet i Banco-statens Enkeoch Pupill-cassa; hvilket förslag då skall Rikets Ständers profning underställas. Ban-co*- Utskottetr Memorial\ N:o< 19 2’.- Det af Utskottet i i p. föreslagne stadgande grundar sig på det inom Banco-Disconlenr sedan längre tid tillbaka, vedertagne bruk, ail för hvarje vecka på räkning i Depositions-Afdelningen insätta inflytande öfverräntor, om iagtfiagande af hvilken ordning jemväl hädanefter Utskottet ansett föreskrift höra i; Banco-II eg lemen tet meddelas. P. 2, hvilken innefattar Rikets S>änders beslut, lill följd af Utskottets Memorial Nr.» i56, och icke har sin motsvarighet i.senaste BancoReglemente, har Utskottet ansett böra, såsom serskildt morn., införas näst efter mom, 7 af §. 87. Det i p. 3 meddelade stadgande, hvilket Utskottet ansett böra ingå såsom tillägg till monu 6 af 88 §., grundar sig på Rikets Ständers bifall till hvad Utskottet i Betänkandet N:o46 föreslagit. P. 4 är likalydande med morn. 8 af 88 &, med allenast den förändrings i afseende på Låne-Conlorets i Malmö bestämda Cassa-behållning, som Rikets Ständer, genom bifall till Utskottets i Utlåtandet N:o gjorde tillstyrkan, beslutat. Då det möjligen kunde inträffa, att Banco-Fullmägtig, hvilken icke är ledamot af Banco-Discont-Directionen, skulle vilja utöfva inflytande å någon eller flere af nämnde
Vid pröfningen af förevarande fråga skulle jag tro, att det egentligen icke gäller att undersöka, med hvad rätt de nuvarande medlemmarne af Lilliehöökska ätten sitta för N:o 1, eller med hvad rätt föregående Lilliehöökar under tiden emellan 1626 och 1756 suttit för N:o 66. Om de Hrr, som anse dem under sistnämnde tid hafva usurperat en plats, som icke tillkom dem, vilja gifva dem respass derifrån, så må det vara deras ensak; men det hör icke hit. Man vet att vid berörde tid familjerna representerades genom ombud, hvilka de bland sig valde, och att hvarje ombud satt för den ätt, för hvilken han blifvit vald. Att någon noggrann utredning rörande de genealogiska förhållanderne under denna tid egde rum, är ej sannolikt. Till följd häraf utkom också 1762 en K. Kungörelse, genom hvilken hvarje adlig slägt förelädes att inom viss föreskrilven tid till Riddarhuset inkomma med fullständig stamtafla, och sedermera förlängdes tiden för dessa stamtaflors ingifvande genom en ytterligare Kungörelse af d. 25 Februari 1765. Då ingåfvo båda Den 10 Januari e. m. 101 ätterna Lilliehöök en gemensam stamtafla, undertecknad af ätternas dåvarande hufvudman. Denna stamtafla har legat till grund för den genealogi öfver ätten Lilliehöök af Fårdala, som nu finnes på Riddarhuset, och å tabellerne öfver nämnde ätt infördes, såsom till samma gren hörande, älven de Lillieböökar, som skrilvit sig till Gällared. Dessa genealogier hafva blifvit granskade af Riddarh.-deputationen och i denna granskningsnämnd sutto, ibland andra, Tilas och Schönfelt. Alt de genealogier, som för närvarande finnas, icke äro öfverensstämmande med dem, som efter nyssberörda granskning uppgjordes, har icke någon påstått, mindre visat. För att nu bortresonnera kraften deraf, att Rrynte
Såsom köpeskillingar för till skatte försålda kronohemman och lägenheter hafva följande belopp till Riksgälds-kontoret influtit: under år 1847 r:dr 6,518: 6. 3. » » 1848 » 6,789: 14. 1. » » 1849 » 3,249: 42. 10. eller tillsammans r:dr 16,557: 15. 2. 48 Slals-Ulskotlets Memorial, JVs 3 Kontorets inkomst af sådane medel har, ifrån den 1 Januari till och med den 15 innevarande November, uppgått till 5,215 r:dr 12 sk. 5 rst. De uti 130 § af Riksgälds-kontorets1 reglemente omförmälda observationsmedel hafva utgjort: under år 1847 r.dr 6,569: 10. — » » 1848 • » 5,862: 2. 10. » » 1849 » 5,126: 22. 2. eller tillsammans r:dr 17,557: 35. — hvilka, efter afdrag af de, enligt Reglementets 149 §, ifrån detta Verk, under besagde år, utanordnade observations och indrifningsarfvoden » 5,052: 45. 2. gifvit en behållning af r:dr 12,504: 37. 10; varande af dessa slags medel, under tiden ifrån den 1 Januari till och med den 15 November innevarande år, ytterligare influtna 5,188 r:dr 29 sk. 9 rst., hvaremot i observationsoch uppbördsarfvoden utgifvits 505 r:dr 1 sk. Om
Hon kom nämligen från kryddboden, där hennes yngre, små- växte bror fungerade bakom disken med högviktig min, i stort blått förkläde, skärmmössan en smula på sned och pennan bakom örat. Han hade velat lysa inför Ester med hastiga och vana expeditrörelser, men haft svårt att förena det med den lustiga noggrannhet han iakttog att ej väga vare sig för mycket eller för litet af det mjöl och de gryn hans syster köpte. Då hon letade fram pengar ur sin tunna portmonnä, gnuggade han händerna och talade om väder och vind, alldeles som principalen, och frågade till sist med kostlig förbindlighet: » Hur mår pappa? » Ester brast i skratt, och det gjorde äfven principalen. När hon gjorde en liten afskedsnigning för denne, tog kryddkrämaren af mössan med en förbindlighet, som blef en nyans varmare hvar gång han såg henne. För att få henne att vända sig om ännu en gång sade han, då hon kommit till dörren: » Jag ber om min vördnad till herr magistern. » Ester böjde på hufvudet och smålog. Då hon försvunnit, syntes kryddkrämaren åter upptagen af sina siffror. Men han räknade ej. Han tänkte på den unga flickan, som redan ett och ett hälft år ensam skött sin faders hushåll och varit som en mor för sin ej så mycket yngre bror. Och i hans hufvudbok målade sig bredvid de svarta raderna hennes färgrika, jungfruliga bild. Ester hade cj gått många steg, då begrafningsklockans första ton dallrade genom luften, på samma gång ett strömoln drog öfver solen. Hennes leende dog, och en lätt rysning genomilade henne. Men då hon en stund därefter öppnade dörren till sitt hem i ett af de ofvannämnda oansenliga husen, var det glädtiga draget åter framme. Hon gick igenom det yttre rummet, som tjänade till sal och förmak samt sofrum åt henne själf, öppnade dörren till sin fars enkla, mest af skoloch skrifböcker fyllda rum och stack in hufvudet, men drog det åter genast tillbaka. Där var en gäst. Strax efter kom hennes far ut till henne i det lilla, af prydlighet skinande köket. Han var en böjd man med rödaktigt, gråsprängdt hår och skägg, rödkantade ögon och god blick.
Landskamrer, kronofogde eller häradsskrivare har gemensamt ansvar och skall ersätta kronans förlust Vad angår hemman och lägenheter, som inte beviljats frihetsår, skall kronofogden genast förrätta skattläggning och ränta tas ut. Försummar landskamreren att besörja befallning till kronofogden blir han ersättningsskyldig. Försummar kronofogden att skyndsamt till befallningshavanden insända skattläggningen, bör de bägge en för bägge och bägge för en att ersätta kronan. När skattläggningen är klar, skall räntan utan påminnelse betalas. Stockholm den 22 november 1815. O E LAGERHEIM Underhållsreglemente för Vadstena krigsmanshus gratialister. Stockholm den 5 december 1815. Sedan fonden för Vadstena krigsmanshus inrättning genom berömvärd förvaltning och ständernas beviljade tillskott nu har nått den styrka, som överensstämmer med Vår och Vår käre sons omvårdnad av den svenska krigaren. Man har nu möjlighet att höja underhållet. För befrämjande av ordning vid verkställigheten förordnar Vi följande: Den pensionsstat som gratialisterna skall åtnjuta sitt underhåll kommer även i fortsättningen att indelas i 4 klasser. Av de stater och korpser, som är berättigade till denna kassa intages avskedade krigsmän, som mot rikets fiender eller i övrigt i tjänsten blivit till hälsa och lämmar skadade, eller genom lång och berömlig tjänstgöring utmärkt sig. Till första klassen räknas de som i fält mot rikets fiender, vid kronooch fästningsbyggnader, exercis eller salutering förlorat en arm eller ben. De som erhållit blessyrer i huvudet, så att sinnesrubbning eller förlust av synen uppkommit. Även de som ådragit sig andra svåra kroppsskador eller obotliga sjukdomar och blivit alldeles oförmögna att försörja sig. De erhåller 30 riksdaler, om särskilda omständigheter inträffa upp till 50 riksdaler. Till andra klassen räknas de som förlorat bruket av någon kroppsdel eller blivit illa skadade. De som har ringa möjlighet att försörja sig. De tilldelas 24 riksdaler. Till tredje klassen räknas de som fått mindre blessyrer eller åkommor som hindrar deras arbetsförmåga. Även de som tjänstgjort i 30 år. De tilldelas 12 riksdaler. Fjärde klassen består av dem som är 50 år gamla och tjänstgjort i 30 år och utmärkt sig genom hedrande uppförande. Gäller även de som genom sjukdom är i behov av understöd. De får 8 riksdaler.
— Pärlor; skiss för Idun af Sopltie Linge. Poem af Charlotte Lindholm. (Med porträtt). — Friherrinnan R i p p e s reseberättelse. — En svensk o s e d; nägra ekonomiska funderingar af Ellen Bergström. (Forts.) — U r notisboken. Idun Stockholm. Iduns Kungl. Hofböktr. Fredagen den 2 september 1898. Prenumerationspris pr år: Idun ensam _. . kr. Iduns Modet., fjortondagsuppl. » Iduns Modet., månadsuppl. » Bamgarderoben &gt; 5: 5: 3: 3: Redaktör och utgifvare: Byrå: Klara södra kyrkog. FRITHIOF Allm. telef. Rikstelef. HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. : J. Nordling. ll; te årg. Utgifhlngstld: h v a r j e fredag. AnnonsprPs: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påfcörjadt tiotal stafv. Lösnumraerpris 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. ViIheImina, d r o t t n i n g af Då vi här reproducera fullbordad porträttmålarinna, jämte meddela en biografi öfver denna unga som, redan dyrkad garna krönt suverän, folk sa panna — ut. u p p v ä x t e d e n lilla vid h o n ej alltid l y c k a d e s invånarna det har en prinsessan annan hade sin höga än roa sig m e d, t y ej enda prins, prinsessa af ej blef vi vilja dröja, blick torde vi behöfva landet. enda Oranien Hon måste och man högeligen förskräckt, hon en vacker dag, då efter hafva lyckats undandraga sig sin guvernants vaksamsamhet, endast instinkt, s o m d r o g h e n n e till andra o m d e n serie af sorger en huset återstod hufvudsakförHon leka utan kamrater, förflutna. Knappast var ensam.
Actiebank tillåles ej träda i verksamhet förr, än Bolaget, utom den contantia inbetalning, som för rörelsens början pröfvas nödig, insatt uti sådana hypothek, sorn 1 Cap. 5 §. omförmäler, ett belopp, motsvarande minst en fjerdedel af bela det tecknade actie-capitalet eller grundfonden, hvilken insats skall, till allmänhetens säkerhet, uti Landt-Ränleriet, eller annat allmänt förvaringsrum, nedläggas i en Cassakista, med 2:ne lås, hvartill Konungens Befallningshafvande fötvarar den ena nyckeln och Bank-Diiectionen deri andra. Finnes, vid den i 17 §. stadgade revision, att någon af förenämnde säkerhetsliandlingar blifvit till dess värde försämrad, åligge Bolaget att, i utbyte deremot, annan fullgod säkerhet genast aflemna. Öfver det sålunda nedsatta får Bolaget ej annorlunda disponera, medan Bankrörelsen fortsättes, än alt hypotheken må utbytas emot andra, hvilka, efter pröfning i ofvan stadgade ordning, anses jemngode med dena, som uttagas; men, vid Bankens upplösning och utredning, må delegarne åter lyfta hypotheken, i den mon ådagaläggas kan, att desamma öfverstiga beloppet af Bankens utelöpande och gällande förbindelser af alla slag. Skulle Banken komma i concurs-tillstånd, för hålles med det till säkerhet nedsalta beloppet efter allmän Lag, 31. §. Delegare i Actiebank vare ock pligtige, så väl att, inom ett år från Bankens öppnande, dit contant inbetala minst en fjerdedel af det tecknade aetiecapitalet, å de terminer Bolaget bestämmer, som äfven att den återstående hälften inbetala, i den mon Bolaget sådant föreskrifver, vid äfventyr för den delegare, som någondera af dessa inbetalningar uraktlåter, att varda förlustig dess actierätt samt förut gjorda insats, hvilken hemfaller till Bolaget; börande, i nämnde händelse, den förverkade actien, till dess numer och beskaffenhet, uppgifvas i allmänna Tidniiigarne. 2 38 Bil. till Expcditions-Utskottels Förslag till und.
Majit vid nuvarande omständigheter och enär, äfven utan särskild undersökning, det visade sig sannolikt, att Nya Varfvets åbyggnader, bestående till stor del af långsträckta, till verkstäder särdeles lämpliga stenhus, skulle företrädesvis vara eller lått kunna göras användbara för ,en industriel anläggning i stor skala, samt att följaktligen vid öppen täflan om egendomens förvärfvande, högre anbud vore att påräkna vid ett tillfälle, då densamma år begärlig för ett sådant kändt ändamål, ån en annan gång, då något dylikt tilläfventyrs icke vöre å bane, nu i nåder till Rikets Ständers pröfning öfverlemnat, huruvida de icke, med hänseende till hvad sålunda blifvit anfördt, skulle tinna skäligt samtycka att, sedan värdet af ifrågavarande egendom och de derå befintliga, Staten tillhörande byggnader blifvit med största möjliga Expeditions-Ulskolle/s Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 182. 17 möjliga noggrannhet utrönt samt vederbörande em betsmyndigheter lemnats tillfälle att i ämnet sig yttra, E. K. Maj:t finge bestämma, om fastigheten år för Kronan umbärlig och i sådant fall, med fastställande af de försåljningsvilkor, som kunde pröfvas med det allmännas fördel bäst förenliga, låta offentligen infordra köpeanbud å Nya Varfvet jemte åbyggnader, samt, ibland de anbud, som dervid göras, antaga det, hvilket, med afseende på summans storlek och möjligen sig företeende andra omständigheter, befunnes för Kronan förmånligast; och skulle den blifvande köpeskillingen komma att till Kiksgålds-kontoret ingå, för att Rikets näst sammanträdande Ständer tillhandahållas. Vid pröfning af detta ärende, hafva Rikets Ständer, med afseende å de i den nådiga Propositionen anförda förhållanden, funnit godt, att till den deri gjorda ofvanberörda framställning lemna bifall. Hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 20 November 1863. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 5 Nov. 1863.
Den, som vill att, på sätt Utskottet föreslagit och två Stånd beslutat, artikeln Bläck: skrif-, skall i införsels-tarifen intagas och åsättas tullafgift af 24 sk. per kanna, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer denna artikel fortfarande att i noten hänvisas till varor, som icke kunna hänföras under någon af de i införsels-tarifen upptagna bestämmelser. Uti sitt afgifna förslag tili tulltaxa hade Utskottet bibehållit införselstullen å Bokbindare artikeln Bokbindare-cloth oförändrad, och hafva Ridderskapet och Adeln, Preste och Bonde-Stånden lemnat förslaget i denna del utan anmärkning, hvaremot Borgare-Ståndet för sin del beslutat nedsättning i denna tull från 24 till 8 sk. skål pundet. Derest Borgare-Ståndet vidblifver denna sin skiljaktiga mening och icke vill i de öfriga ståndens beslut sig lorena, måste följande omröstning anställas: 8:o. Den, som vill att, jemlikt tre stånds beslut, införselstullen å Bokbindarecloth bibehålies vid 24 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna tull till 8 sk. skålpundet. Bih. till R. St. Broderade arbeten. tfroderduk. Utskottets hemställan, att Broderade arbeten af guld och silfver, nu indelade i äkta, med 32 sk., och oäkta med 20 sk. införselstull per skålpund, måtte under en rubrik sammanföras och beläggas med ett nu stadgade införselsafgifter ungefärligen motsvarande medelbelopp af 24 sk. lodet, har af Presteoch BorgareStånden blifvit bifallen, men af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, under vidblifvande af gällande tullbestämmelser, afslagen. Utskottet inbjuder sislbemälde tvänne
Och wi som samfälldt deltaga i det ärofulla mm smara warfwet ak söka frälsa Riket och wara Medborgare fran de olyckor, som ^ingncernas wädlkga stallning reda» alstrat och hotar, ak an mera, kan handa til en oberäknelig hoch, öka, kunne wi, Mine Herrar, nu befullmägkiga något Utskott at pa magnar se, hwad mi böre se med egna ögon för at kunna stadga wara tankar om de basta sätten ak fullgöra war wigtiga pligt? kunne wi i närwarande tidepunkt försvara detta öfwerläcande af war rätt med åberopandet af en aldrig mana? eller kunne wi til detta Riksmöte lämpa de författningar, kil döljande af Langens tilstand, som Riksens Ständer tvid de förutgående, under wida olika omständigheter, ansett nödiga och widtagit. Man torde inwända häremot, at om kmguenr förmögenhet blefwc allmänneligen känd, skulle Langnsn icke kunna lemna det biträde til Statsskuldens afbetalande, som wore möjligt, i fall allmänheten, bibehållen i sin nuwarande okunnighet om dest tilstand, gaswe den et större förtroende än den förtjenade. Men har man da icke i wart land nog ofta erfarit skadlighcten af för midt utsträckta Oreäir-Liliam för at ännu en gang willja adraga ost et bewis deruppå? Har man da redan glömt de olyckliga följderna af det bruk af Allmänhetens okunnighet om kanguens förmåga, som pa 1740, so och 60-talen gjordes? Will man da bota ek ondt med et annat, kan hända wärre? Eller tror man sig kunna förwilla en nog ofta sörwillad och derigenom misttrogen allmänhet, med en blott ändring i trycket, stämpeln och namnen pa Lrcclir-sedlarna? Jag wagar ej tänka pä följderna af et sadant kinancs - LMern, utan anmärker endast, at äswen kil afböjande deraf wore dek wigtigt, at
Majit vid sistförflutna riksdag till Rikets Ständer öfverlemnadt, hemställde Kollegium, bland annat: utt 48 nya provincialläkare, hvardera med en lön af 1,500 R:dr riksmynt årligen, måtte anställas och inom länen fördelas; alt de 26 extra provincialläkarebéfaltningnrne i riket skulle på ordinarie stat uppföras, jemväl med årlig lön af 1,500 Ridr för hvardera; att för 15 vid olika län specificerade provincialliikarebeslällningar måtte, utöfver ordinarie lön, beviljas en efter omständigheterna lämpad löneförbättring, under benämning af tjenslgöringspcnningor; samt att åt en provincialläkare inom hvarje län malte uppdragas alt, jemte vården om eget distrikt, i egenskap af Förste Provincialläkare, hafva det allmänna inseendet öfver länets helsö- och sjukvårdsangelägenheter och derför åtnjuta ett särskildt arfvode af 1,000 Ridr riksmynt. Sedan Rikets Ständer beviljat dels 30,000 Ridr till aflöning vid 20 nya provincialläkarebeställningar, dels 1,500 R.dr att såsom ijenstgöringspenningar fördelas till lika belopp mellan tre provincialläkare, hafva 19 af de nya beställningarne, efter det vederbörande sig yttrat öfver det vid anslaget fästade vilkor om skyldighet för kommunerna att åt läkaren anskaffa kostnadsfri bostad, hittills blifvit, enligt SundheUKollegii af Eders Kongl. Majit gillade förslag, inrättade i orter, der sådana be ställningar ansetts af behofvet mest påkallade, nemligen inom Norrbottens län 1, Vesternorrlands 1, Gefleborgs 1, Stora Kopparbergs 1, Wermlands 2, Stockholms 2, Södermanlands 1, Elfsborgs 1, Skaraborgs 1, Östergötlands 2, Jönköpings 1, Hallands 1. Christianstads 1, Malmöhus 2 och Gottlands 1; äfvensom Eders Kongl, Majit, på förslag of nämnda Kollegium, funnit godt fördela anslaget till tjenst - MedieinalS ta len: Anslag lill provincialläkare. Ii 4 Bil N:o 7 d) till Kongl. Maj:ts Nåd.
R;dr 3 sk. 4 r:sG deruti inberäknade expenceoch respenningar saint skrifvarehjelpen, och den lägsta Postmästarelänen med expencerne 58 R:dr 2 sk. Med undantag af Postmästaren i Stockholm som har fria boningsrum samt Postlnspectoren i Upsala och PostCommissarien i Grislehamn, hvilka äga boningshus, äfven - Den 19 December e. m. 407 som af Postmästarne i Östersund och Borgholm, som ha hvar sin lilla hemmansdel af nästan intet värde, skola de öfrige PostInspectorerne för berörde löninkomster bestå sig Embetsrum, Skrifvare, hvartill på flere ställen erfordras 2 å 3 ‘personer, i närvarande tid ganska dyrlegde, skrifmaterialier af alla slag, samt ljus och ved till Embetsrummens eldning, och Postmästarne likaledes Embetsrum, ved och ljus samt skrifmaterialier, äfvensom vid samtlige PostContoir Skrifvarebiträde, och vid många af de särskildte PostContoiren dessutom inköpa och underhålla Postväskor och Postpåsar. Härutaf följer tydligen, att Statens tillskott till Postförvaltarnes aflönande i allmänhet icke förslår och vid flere PostContoir vida understiger Postförvaltarnes utgifter i och för tjensten. Det är således i de tillfälliga inkomsterna, bestående af arfvoden för lösväskor och rakningars hållande samt recommendationsafgiften, som Postförvaltarne böra söka sin ersättning samt utväg till bergning för sig och sina hushåll. Att dessa inkomster emedlertid äro högst olika, är lika så gifvet som att, der de äro betydligare och hvartill recommendations-afgiften märkbart bidrager, afbränningarne äfven äro i sin mon större. Härifrån undantager jag likväl Stockholms PostContoir, hvarvid utgifterne bestridas af PostCassan, men der ock recommendations-afgiften är fördelad på lieie af Tjenstemäunen. Alt 1111 betaga 4o8 Den 19 December e. m.