Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När sedermera, under loppet af riksdagen, ärendena icke hinna afgöras, äga Sländerne icke någon annan utväg än alt genom Talmännen hos Konungen berättelsevis framställa hvad tid för ärendenas afslutande kan erfordras, och Konungen äger då sin grundlagliga rätt, att pröfva, huruvida Statens bästa fordrar, att, med eller utan afvaktande af en sådan lid, riksdagen nfblåses. Gr. Horn: Det är just derföre, att Reg.F:n i 109 §:n säger, att 0111 så oförmodadt hända skulle, att göromålen icke inom 4 månader blifva afslutade, Konungen äger att Ständerna åtskilja, som jag trott det ingalunda vara ur vägen, att Sländerne pä förhand hos Konungen anmäla sin öfvertygelse, att denna oförmodade händelse skall komma att inträffa; men derigenom begär man icke någon prolongation utöfver den 4:de månaden, hvarom också jag tror, att någon anhållan icke grundlagsenlig! kan äga rum. Deremot tror jag, att en anmälan om den 4:de månadens otillräcklighet kan och bör ske, sedan redan 3 Stånd derom fattat beslut; och jag anhåller således om Ur Landtnäs propos. i öfverensstämmelse med Hr Cederschjölds förslag. Hr von Heyne, Georg: Det motstånd, som mött dervid, att R. o. Ad. skulle uttrycka lika tanke med den, som af 2Jne andra Stånd blifvit bestämdt uttryckt, har egentligen synts hvälfva sig kring ett oberättigande alt öfverskrida en grundlags-§. Grundlagen medger, att Ständerne kunna äska en månads förlängning utöfver de 3 månader, som äro bestämda. Grundlagen föreskrifver icke, alt Ständerne skola nalkas sin Konung med förtroende; men ett sådant grundlagsbud står skrifvet främst i hvarje trogen undersåtes hjerta. Jag har ej kunnat finna, att här är fråga om att bryta mot någon grundlag, utan endast om att med det förtroende, hvars tillvaro hos Ständerna ej kan anses annorlunda än som en lycka, nalkas Konungen och avertera honom om förhållandet, utan att afbida den tid, då detsamma för Konungen kan blifva uppenbart genom de efterliggande göromålen. Jag tror, att det är en R.
Bois publics, A, B) de la couronne et des établisse ments publics, C, D) des éommunes, 72) de chénes, F) de miires, G) autres, 77) Sahle mouvant. » b 5. Betes carnassiéres tuées. 2. Ours. 3. Martres et 8. Phoques. 10—12. Oiseaux de proie. 13. Récompenses. b b 6. Anhnaux domestiques tués par les bétes carnassiéres. 11. Appréciation du domage. b b 7. Mines, usines, fabriques (2—8) et artisans (9—15). Ä) Nombre des établissements (2) et du personnel. 7?) Spécification des fabriques et métiers. b b 8. A) Yoies publiques, étendue (en mil), 14. total, 15. des routes de poste, 16. des nouvelles constructions, 17. des réconstructions. i?) ilépenses (en R:dr), total: 14. des nouvelles constructions, 15. des réconstructions, 16. au frais de 1’état, 17. des coinmunes. C) Nombre des stations de poste (2—6) — des che vaux einployés, 7, 9, 11, 13, 15 au tarif de 1’état, 8 etc. des particuliers. b b 9. A) Navigation, navires, tonnage et marins de la cam pagne (2—9) des villes (10—17), total du cabotage (18—21) — de la navigation extérieure (22—25). B) Nombre de Commenjants, 1—8 de la campagne, 9—18 des villes. b b 10. Division du sol selon les livres terriers.
Skall hemman, i följd af arf eller testamente, emellan flere delas, och uppgå icke alla lotterne, livar för sig, till det i första momentet sagde mantal; då må ingendera af dessa lotter såsom serskild åbodel i Kronans handlingar antecknas, eller genom Landlmätares åtgärd utbrytas, ej heller inteckning för skuld eller arrende i någon lott serskildt meddelas förr, än om besutenheten undersökning skett, samt klyfningen blifvit godkänd; och varde hemmanet emedlertid såsom delegarnes gemensamma egendom ansedt. Finnes vid undersökning en eller flere delegares lotter vara af den beskaffenhet att åbo å hvardera kan vara besuten, och kunna de öfriga lotterne, som mindre äro, tillhopa jemväl medföra besutenhet, då må de besutne delarne från gemensamheten skiljas och samfälligheten lill de återstående inskränkas. Uppkommer besutenheten å någon sålunda frånskiljd lott, i följd af dess förening under sambruk med annat hemman eller hemmansdel, vare deraf icke hinder emot begagnandet af den lösningsrätt, sorn ' 9 §• delegare i serskildt bebygd hemmansdel stadgas. 6 mom. Varder sådan hemmansdel, som, enligt hvad i föregående momenter sagdt är, endast i följd af sambruk med annat hemman eller hemmansdel ansetts besutenhet medföra, från andra hemmanet eller hemmansdelen skiljd, så att den kommer att serskild åbolott utgöra, då bör dervid förfaras på lika sätt, som i afseende på klyfning förordnad! blifvit. La* - samt Allm. Eesv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N-o 28, i» § 7* Hvad i förestående 6 §. rörande undersökning stadgadt är, må ej, til 1:1 mpas i frågor 0111 redan ulklufven hemmansdel af mindre mantal , än som i 1 morn. af samma §. bestämmes, ulan så är, att den Hemmansdel skall ytterligare klyfvas, eller någon del deraf varder såsom pant eller på arrende upplåten. 1 sådan händelse vare lag, sorn nämnde §.tinnehåller. § 8. 1 morn.
Detta skillie ock kunna ske, om bevillningsförordningen finge anses hafva stipulerat ett visst förhållande emellan jordegendoms taxeringsvärde och dess afkastning. Visserligen vill det synas mig som de allmänna grunderna för bevillnings utgörande, jemförde med stadgandet i bevillningsförordningens 2:dra § att bevillning utgår för jordbruksfastighet med 3 öre för för hvarje fulla ett hundrade riksdaler af uppskattningsvärdet, berättigade till den slutsats, att nämnde värde rätteligen skall vara satt så högt att 3 proc. derutaf kan antagas vara jordbruksfastighetens årsafkastning. Men härom äro, såsom bekant, meningarna ganska delade, så att bevillningsförordningen, i hvad denna vigtiga punkt angår, tillämpas efter mycket skiljaktiga grunder. Derföre torde icke taxeringsvärdet, hvilket i allt fall bestämmes utan att komiterade tagit på stället kännedom af jordegendomens beskaffenhet, böra anses för en tillförlitlig mätare af dess afkastning, helst när denna skall bestämmas med den noggrannhet som för en lönereglering skäligen kan anses erforderlig. Och vid sådant förhållande synes det vara bäst att värderingen af de till indelta arméen hörande bostadsboställenas afkastning tillgår på det sätt K. M:t föreslagit, helst på ett dermed liknande sätt bestämmes arrendeafgiften för de egendomar, hvilka för statsverkets räkning utarrenderas. Jag önskar lifligt, att R. St:r måtte bevilja det begärda anslaget till bostadsboställenas uppskattning, särskildt derföre, att i och med detsamma toges första steget till en af rättvisa och billighet högt påkallad omreglering af lönerna vid indelta arméen. Tio år hafva snart förflutit, sedan K. M:t för R. St:t förklarade, att lönetillgångarne vid indelta arméen voro särdeles ojemnt fördelade, och en rättelse derutinnan högst nödig. Under tiden hafva missförhållandena visserligen icke minskats, utan snarare ökats. 78 Den 3 Mars f. m. Inom samma grad och regemente har ofta den ena tjenstemannen 2 å 3 gånger så stor lön som den andra. En fanjunkare har större lön än hans granne, majoren.
Med afseende å allt detta , samt enär härs till kommer, att blotta underhållandet af de pu* blikå husen i Stockholm fordrar en vida större summa årligen, än den nu anslagne , tror StatsContoiret, för dess underdåhiga del, att äfven om det nu varande Stats-anslaget fördubblades, skulle det, i anseende till högt uppsiegrade Byggnads-Materialier, Arbetsoch Daglöner, knappt blifva svarande emot behofven. Till Eders Kongl. Maj ts Eget Hoga och Nådiga ompröfvande har Stats Contoiret bordt detta förhållande i underdånighet anmäla. Med de öfverskott å Stats-Verkets inkomster samt besparing i utgifterna å alla åtta Hufvud - 2? 38 Din 14 Juli. vud-Titlarna och Allmänna Indragnings-Stafen * sorn äro upptagne och beräknade i 1812 OCI118I3 årens Riks Stater , har nionde Hufvud - titeln , enligt Rikets Ständers Beslut, blifvit formerad och af Eders Kongl Maj:t i Nåder fastställd. Den har för år I812 utgjort 157,360 R:dr 24 sk. 3 rst. deraf 100,000 R:dr blifvit afsatte för Åkerbrukets, Handelns och Näringarnas befrämjande, samt 57.360 R:dr 24 sk 3 rst. anslagne för extraordinarie Militaire-behof För år 18X3 utgjorde deri 597.474 R:dr 33 sk. lo rst., deraf 100,000 R:dr likaledes reserverades för Åkerbruket, Handeln och Näringarna, samt de återstående 497,474 R dr 33 sk. lo rst. anslogos för extraordinarie Militairebehof.
Lagens stadgande härutinnan äfven lagger hinder i vägen för borgenär, att af en gäldenär, hvars obestånd först efter slutet af ett Lagtima Ting blifvit bekant, kunna vinna den säkerhet för sin fordran, som inteckning i Gäldenärens iner eller mindre graverade fastighet kunde gifva ; — att senaste Inteckningslagen ej bestämmer, huruvida en vid Lagtima Ting väckt, men då uppskjuten, inteckningsfrågå kan vid Urtima Ting upptagas och afgöras; — samt att det tyckes vara besynnerligt, att TingsRätten ej skall kunna å Urtima Ting med lika säkerhet meddela ny inteckning, sorn förnya en förut meddelad Denna till LagUtskottets handläggning remitterade Motion har Utskottet öfvervägat 3 14 LagUtskottets Betänkande N:o 56. Och hvad fdrst angar den del af Motionairens anförande , som åsyftar ändring af nu gällande föreskrifter om lagfart i de orter , der endast ett Ting om året hålles , i hvil. ken fråga Motionai ren synes antyda och yr-' lea , att berörde formalitet må kunna verk-r ställas å Urtima Ting ; så enär a) lagfart är ett offentligt kungörande vid Domstol af sådane aftal, hvarir genom egande-rätt till fast egendom ifrån en till annan öfverlåtes , och b) detta kungörande har till ändamål , dels att förekomma svekfulla aftal,1 och dels att de, som ega börds* eller lösnings-rätt till egendomen ^ så ock andre , hvilkas rätt och säkerhet af den skedda öfverlåtelsen. kan bero , må få kunskap om samma öfverlåtelse och sålunda sättas i tillfälle att sina anspråk bevaka» samt c) ileH större offentlighet, hvilken^ för vinnande af berörde ändamål, är nödvändig, ej eger rum och åtminstone ej ar att påräkna vid Urtima Ting, [LägUtskottets Betänkande N:o 5G. 15 tillstyrker Utskottet, att Motionen i denna del må o^ gillas.
Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriell Jag tror ej, alt Herr Munck af Rosenschöld vinner något i hufvudfrågan, om än Rid* 56 H. 6 82 Den 4 Januarii e. rn. derskapet och Adeln frångår sitt redan fattade beslut, ty saken kommer i alla fall till afgörande af förstärkt Statsutskott, och resultatet inom delta Utskott lär blifva detsamma, ehvad beslut vi nu fatta. Jag tillstyrker således, att voterings-propositioneti godkännes, och att vi förblifva vid den mening vi redan förut i ämnet yttrat. Herr Tham: Jemte det jag instämmer i hvad Grefve Gyldenstolpe yttrat, anhåller jag få upplysa, att den tull, som bestämmes å utländsk talg, ingalunda har något inflytande på tullen för Finsk talg; ty i den afslutade Handelstractaten är på denna vara bestämd en fix tull, hvilken, oberoende af den nu ifrågavarande lullbestämmelsen, kommer att utgå. Detta är orsaken, hvarföre Utskottet ej ansett nyttigt att föreslå en högre tull. Vöre ej förhållandet sådant, att tullen a de talgljus, som från Finland införas, är fix, hade visserligen Utskottet icke dragit i betänkande att förhöja den. Herr Munck af Rosenschöld: I följd af den upplysning Herr Tham meddelat, finnér jag visserligen onyttigt att nu mera yrka den framställning jag gjort; dock kan jag icke dölja min förundran öfver, alt BevillningsUtskottet icke anfört detta factum, för att vederlägga de inkast, som blifvit gjorde.
Folkets moraliska uppfostran är utan tvifvel det vigtigaste föremål, på hvilket Slatsmagterna kunna fästa sin uppmärksamhet. Denna uppfostran sker icke endast genom syftesenliga undervisningsanstalter, utan tillika, och föga mindre verksamt, genom en sådan öfverensstämmelse emellan lagarnas beskaffenhet och deras underlydandes begrepp, att ej de sednare må kränkas medelst de förras tillämpning. Jag hemställer likväl till den tänkande delen af mina landsmän inom och utom RiksStts fyra Kamrar, om emedlertid icke nu ett sådant förhållande rätt ofta uppstår, i anseende till Sveriges barbariska strafflagar? Medan vi skryta öfver våra jettesteg på bildningens bana, phariseiskt tackande Gud, alt vi ej äro såsom menniskorna vid Nevas och Bosphorens stränder, utgör spö- och risslitning här en lika hvardaglig styggelse, som der knut och bastonad. Jemlikhet, tidens behof och till passion stegrade åtrå, är äfven hos oss dagens lösen, under det att sjelfva lagen här befaller, att den fattigare förbrytaren skall offentligen hudflängas, men tillstäd jer den förmögnare att för samma brott slippa undan med penningeböter. Det är till massan af folket, man öfverallt i sista instansen vädjar, och det är så, man vänjer massan att kallsinnigt trampa mensklighet och rättvisa under fotterna. Ty menskligheten lider genom tillvaron af detta öfverflödiga gisslande, sorn förhärdar både den förbrytare, hvilken man på ett så ändamålsvidrigt sätt velat förbättra, samt lynnet hos det folk, som öfvar sig att med likgiltighet åse de bestraffades moraliska förnedring och physiska smär3 H. 4 ioG Den i Mars e. m. tor; och rättvisan förnärmas, då samma brott olika be* straffas hos deri bemedlade och bos den icke bemedlade. På detta rum finnes sannolikt ingen, som ej fått eller gifvit uppmaningen att följa med sin tid och att akta på tidens tecken.
Det var bara därför, att vädret var så vackert o c h det snart skulle bli sommar, hyacinter i Kungsträdgården o c h nya vår klädningar. Ella hade fullt arbete m e d att hålla reda på sina paket o c h sin klädning, så att den inte skulle släpa i marken, o c h h o n gick o c h såg ner, då plötsligt en skugga föll öfver den soliga gatan, o c h h o n såg upp, log o c h rodnade varmt, som när känslorna sjuda öfver. Framför h e n n e stod doktor A l m m e d hatten i hand, blek o c h tärd i den glada solen, o c h hans blick fångade hela hennes person, där h o n stod och tittade på h o n o m. » Det var oväntadt snart, » sade han glad, » jag gick just o c h väntade på att bli tillräckligt kry för att kunna göra visit m e d heder. » Han gjorde i rum, fartyg och bostäder, allt på 34. S * fel o.l •jgj £s a-s Kontor: stäl et — utan bortförande af möbler. — Allm. H 320 u a en paus o c h fortsatte: » Ä r det verkligen jag har att tacka för r o s e n? » p J2 &gt;Jaa, » — svarade Ella generad. IDUN fröken » Och utan en rad eller ett visitkort skickar Ni den,&gt; fortsatte han skämtande. » Jag blef alldeles konfunderad, ty jag vågade inte tro —, men hade Ni skrifvit en liten biljett, hade Ni P väl inte satt ut d a t u m? » &gt;Neej », svarade Ella skrattande, » hade j a g P inte skrifvit o m något, s o m b e h ö f d e ett datum, så hade j a g n o g inte k o m m i t att tänka på de O: ™ siffrorna. » Och när han ingenting svarade, bara gick o c h såg p å henne, leende o c h forskande, blef h o n än mera generad och frågade för att säga n å g o t: » Är Ni riktigt bra n u?
Det är blott de, hvilka önska, att Statens medel, såsom hitintills, skola lemnäs åt en Styrelse utan controll, som hafva skäl att sätta sig emot bifall lill Utlåtandet. Den 26 Mars e. m. Herr Lagerhjelm j Pehr: Den förste Talaren har ansett nödvändigt att ingå i pröfning af hufvudsaken, nemligen frågan om Canalens framtida bestånd och fullbordan. Utskotten hafva inom sig icke saknat den lifligaste och fullständigaste framställning ur samma synpunkt, vid öfverläggningen derstädes; men Utskotten hafva icke deraf funnit sig föranlåtne, att gå ifrån den ordning, som de trodde böra vara gällande i frågor om Statens medel. Man har väl velat framställa Canalens undergång såsom en följd af ett uppskof; men det har dock förefallit mig obegripligt, huru en sådan förstörande verkan skulle kunna inträffa i följd af några få veckors anstånd med ettämne, som onekligen kan, innan korrt, företagas till afgörande, så mycket mera, som inom Utskotten blifvit väckt det förslag, att, i stället för anslag, erhålla ett lån på samma summa, till gäldandet hvaraf en ganska tillräcklig så kallad säkerhet i Bolagets inventarier, blifvit erbjuden. Det har nemligen förefallit mig besynnerligt, att CanalBolaget någonsin kunde råka i sådant trångmål, när det hade tillgångar, som kunde pantsättas; ty när detta kunde ske hos Rikets Ständer, så kunde det äfven ske hos annan person i Riket. Någon ordning bör väl äga rum i sådana ämnen. Det synes, att sjelfva Regeringsformen iakttager en sådan, när den i 5g §. stadgar: ”Efter Rikets och StatsVerkels tillstånd och behof läte Konungen Den 36 Mars e. ni. 1*9 ”till Utskottets öfverläggning framställa hvad ”Staten kan tarfva utöfver de ordinarie inkomster, och hvilka behof genom Bevill"ningar böra fyllas.” Ytterligare synes det också, att Riksdagens längd beräknas ifrån den dag Konungen aflemnat denna Proposition. Skulle det nu vara likgiltigt, i hvilken ordning dessa ämnen afgjordes, så synes det äfven, som om detta stadgande vore öfverflödigt.
Och således å tillsammans R:dr 29,605: 34. 9.; varande dessa stater så uppgjorda, att desamma, så vidt lokala förhållanden medgifvit eller andra omständigheter icke föranledt jemkning, både till personal och aflöningsförmåner öfverensslämde med de stater, som för andra jemförliga korpser äro gällande; hvarjemte härvid äfven afsetts att för framtiden bereda tillgång til! aflönande af det befäl, som fortfarande borde finnas för ofvannämnda läns bevärings-manskaps vapenölningar, hvartill den inskränkta befäls-personalen vid den nya fältjägare-korpsen framdeles ej kunde påräknas, emedan densamma väl behöfdes för Jemtlands läns ej Bih. tili II. Skrifvelse, N:o 16i. heller fåtaliga beväring; och hade, enär löne-tillgångarne för fältjägare-regementet och hästjägare-korpsen tillsammans utgjorde 38,876 R:dr 19 sk. 9 rst., således ett öfverskott af 9,270 R:dr 33 sk. uppkommit, för att lill detta särskilda aflönings-behof kunna begagnas. Vid pröfning af infordrade underdåniga förslag ej mindre till framtida användande af denna tillgång, än till fördelning af den fältjägare-regementet och hästjägare-korpsen åliggande ackords-ränta, äfvensom till öfriga erforderliga åtgärder för öfvergången till de nja staterna, bade E. K. M:t, under den 25 Maj sistlidne år, i Nåder fastställt ej allenast så kallade öfvergångs-stater för Jemtlands fältjägareoch hästjägare-korpser, hvilka stater skulle tillämpas från den 1 påföljde Juni, äfvensom interims-aflönings-stat för befälet åt Wester-Norrlands bevärings-bataljon, utan ock fördelningen emelian dessa 3:ne korpser af den Jemtlands fältjägare-regemente och hästjägare-korps dittills påförda äckords-ränta; dervid E. K. M:t tillika i Nåder förordnat, alt, då nyssomnämnda regemente vore att anse såsom upplöst, dess Chef, Ofverste G.
Maj:ts Befallnings”hafvande, samt att lösen för sådane bref årli”gen uppgår till ett ganska betydligt och Rid”darhusCassan betungande belopp, uti 15 §. anil’*nält detta förhållande till den åtgärd , som Rid - 264 Dea II Octobtr f. m, ”derskapet och Adeln kunde finna lämplig, 1 ”anledning häraf bör Utskotlet upplysa, a't vid ”efterseende i Räkenskaperne, det funnits, att ”den sålunda af RiddarhusGassan utbetalte lösen ”för ankommande Fribref till RiddarhusDireciio”nen, årligen uppgått till omkring 80 R:dr Ban”co; och får Utskottet för egen del yttra, attén ”ändring i Författningarnes föreskrift, angående ”ifrågavarande lösens erläggande, synes så myc”ket mera vara af rättvisa och billighet påkallad, ”sorn, efter hvad dagliga erfarenheten visat, ”en slik debitering af Postporto icke drabbar en”skilta personer, som med publika Verk, hvilka ”tillgodonjuta fribrefsrättighet , hafva något att ”gora, och derföre måste med dem brefväxla; äfvensom det må hända i denna del olika förfa”res i afseende å andra Directioner, sorn med ”Riddarhusets kunna jemförasj men då denna ”fråga i och för sig sjelf är af Bevillnings egenskap, såsom ledande, ehuru obetydligt, till minsk”ning af Postverkets inkomster, och Riddarhus”Utskottet dessutom har sig bekant, att en dess ”Ledamot vid denna Riksdag serskildt väckt mo”tion om afskaffande i allmänhet af en slik betalning för ankommande fribref; hvilken motion ”blifvit till BevillningsUtskottet remitteradj an”ser RiddarbusUtskotter, vid ett sådant förhållande, sig nu endast böra inför Höglofl.
Ständers pröfning »vördsammeligen fä underställa, med hemställan, om icke i den oförmodade händelse, ali Utskottets tillstyrkande godkännes, i sädant fall och i öfwerensstämmelfe med denna princip ej allenast Skuldsedlar och öfrige i rZ tz. af Förordningen upptagne Handlingar owilkorligen böra med Stämpel-afgift aläggas, ehwad de för Embetsmän företes eller icke, utan jämwäl wexlar, samt i öfrigt alla ashandlingar, beting och öfwerenskommelser af hwad egenskap de wara mä. — Jag önskar dock tvid eftersinnande af olägenhekerne af sä widsträckte förbindelser till stämpelafgift, alt sädane i ett sammanhang mä vlämpelige anses och i händelse en äsyft tad större inkomst för Staken dertill warit en anledning, torde den med större billighet kunna sökas i tillökning i Stämpelafgift i anseende pä erhällne Embeten, syftlor och förmaner, som i Förordningens /o §. omförmäles. —. Wiv ifrägawarande 14 tz. får jag äfwen anmärka, akt det synes med ratkwisa mera öswerensstämmande, att äfwen i städerne medgift - Z54 Den 5 Februari!- gifwa en kort tid till Conkracrers beläggande med Charta, än att saknad af en obetydlig Charta skall kunna till intet göra lagligheren af en afhandling, som möjligen kan komma i staga/ wid tid och tillfälle bä behörig Charta ej kan wara att tillgå. Den 18 §. synes gifwa anledning till den anmärkning, alt den borgen som deri sörestrifwes för en obestämd gansta ofta aflägsen framtid, ar mindre lampelig att förordna, och dessutom utom ändamål, enar säkerheten för stämpel-afgiftens framlida utgörande är förwarad ft stadgandet af samma tz. att ej nägon anses wara Ägare af hivad Documenrerne tillägga, förr än denna afgift är erlagd.
Balance från den 3i December 1828. Behållningar på Vågarne 52,952: 38. StatsMedel. Än tillkommer från Räkenskaperne af sådane Verk, hvilka tillförene ej varit i RiksHufyudboken upptagne: Contante Behållningar Fordringar Utlånte Medel Resterande den 1 Sept. 1829 . Reservationer till framlida behof . 56,607: — 10 969,957: 25. - Balance den 3[ Sammandrag af Capital-Iiäkningén till 1830 års i k s - II n f v ii d - B o k. *3 e i> t t Balancc från den 31 December 1820. Än tillkommer frän Räkenskapcrue af sådane Verk, hvilka tillförene ej varit i fUkskufvudboken upptagne: Ordinarie Afkortning eller Afkortning genom förändring uti Hemmans och Lägenheters i äldre tider åsatte och i Räkenskaperne med oforändradt belopp debiterade Räntor, utgörande för år i83o . Extraordinarie Afkortning eller Afkortning för åtskilliga mera tillfälliga orsaker, enligt Författnin garne, nemligen af i83o års Statsmedels-Uppbörd . 539,030: 47. Anordning utom Stat, eller sådane Utgifter, hvilka, ehuru ej i RiksSften upptagne, likväl enligt Författningame böra utgå, nemligen af i83o års Statsmedels-Uppbörd. 124,926: 26. af 182.9 och föreg, årens D:o D:o Reserveradt till vidare anordning • • Rikets sednast församlade Ständers beviljade Extr a-StatsReglerings-Anslag hvaraf Anordnadt Reserveradt _ '. RiksgäldsContorets