Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
RegeringsFormen oss tillägger, samt vi, i alla fall, icke derföre vore lill någon sådan bundne; så anser jag någon Återremiss till rättelse deruti icke vara af nöden; och jag tror mig äfven böra sluteligen yttra mig öfver hvad Utskottets Betänkande i sådan måtto innehåller» Jag vill med Utskottet antaga, att icke uti någon Analogie kuride man framleta sig till den förseelse bos Friherre Björnstjerna, att hafva i Ordrerne vidrört ett ämne, som icke tillhört dess Embetsbefaltning; men jag kan icke tillbakahålla min förundran deröfver, att Utskottet kunnat antaga någon sådan Analogie, som skulle berättiga oss, att emot Friherre Björnstjerna begagna den rätt, som 107 §. Regeringsformen gifver. Jag har alltid trott, att hvarje Medborgares öde endast kunde bestämmas af tydliga Lagbud, endast kunde tryggås på gifna grunder, men aldrig på Analogier; och jag beklagar högeligen om Lagstiftande Magten i dag för första gången skall gifva det förskräckliga exempel, att Domaren får analogisera sig fram, både att söka brott och söka straff. I alla fall står det vilkor fast, som 107 §. i Regeringsformen tydeligen förutsätter, att nemligen den deruti lemnade magt icke får utöfvas, utan i de fall då — märken det väl mine Herrar, — Ständerne inna Rikets väl det kräfva. Detta vilkor ian af ingen rättsinnig anses nu vara inne; så mycket mindre, som Utskottets Betänkande 350 Den 12 Martii. underrättar oss derom, att så snart Friherre Björnstjerna förmärkt, att Ordrerne blifvit missförstådde, så har han sjelf icke allenast rättat felet, utan också utverkat Kongl. Maj:ts Nådiga GeneralOrdres till återkallande af de i frågavarande Ordres, hvarigenom således allt äfventyr af vidare missförstånd var förekommit, långt innan denna Anmärkning gjordes.
56 erhåller följande förändring : "Prest, som finnes sd f örgäten af sin heder och sin pligt, att han före valet ingår i aftal om blifvande löneförmåner eller rättigheter, varde, (när sdclarit inom ofvan föreskrifne fatalietid hos Consistorium anmäles, och derefter inför verldslig Rätt åtalas och i bevis ledesj, ifrån Preste-Embetet afsatt §. Ö7 erhåller följande redaction : ”Deri. eller de af Församlingen, hvilka med någon af de föreslagne, eller dess ombud, före valet ingått slik Öfverenskommelse, piikte 10 R:dr hvardera och vare uteslutne från all rosträtt vid det nya val, som, i följd af det dtcdade och bestyrkta lönebetinget, kommer att ega rum. Beträdes en hel församling, alt i olaga aftal om Prest« rättighetens afgörande hafva ingått, bote io% Pro/. Utdrog den ii Ocioier 181g. hvar rost egart de för sig; och upp höre för deri gången Jörsamlincens valrätt. Ar fråga örn Kyrkoherde beställning, [ylle Consistorium förslaget, enligt Författningar ne , och insände detsamma i underdånighet till Kongl. Maj.t, som en af de f Öreslagne i noder utnämner. Innehafvare af Juspatronatus, sorn benämnda olaglighet begår, vare Patronrätten f ör sin person f örlustig; och utnärnne Konungen till det lediga Pastoratet, efter f örslag, en af de af Consistorium derå uppförde. Comministers-lägenheter tillsättas i bägge dessa fall af Consistoriumb* Och »kulle de respective Med-Standen vördsamt och vänligen irihjudas att sig t dessa beslut med Preste-Ständet förena. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande, N:o 59, i anledning af föreslagna iakttagelser vid utfärdande af Pass. Från VällofL BorgareStåndet, S. D. till Siats-Utskoitet remitterades : 1:0
Riderskapet och Adeln af Herr von Selie'ele , F., och från Yällofl. Borgareståndet af Herr Geyer, C. F., har blifvit föreslaget, att, till beredande af en lättare och mindre kostsam tillgång å bergskrut för Bergslagens behof, det måtte lemnäs en hvar fritt att tillverka denna vara, eller att med Krutbruksegarne öfverenskomma om priset derå; samt att denna frihet borde vidtaga efter år 1843, då den bestämda tiden för de emellan Kronan och visse Bruksegare om tillverkning af samma vara afslutade Contract lii länd alöper. Uppå Statssami /i lini.
Om således Pi. o. Ad. skulle antaga Const.Ulsk:s förslag till voter:spropos. ulan reservation, eller, rättare sagdt, utan den föregående förklaringens afsöndrande, så skulle R. o. Ad. hafva gifvit en af Utsk. föreslagen instruction för dess sätt att sig förhålla, och denna instruction skulle innefatta ett åliggande för Utsk. att, så länge riksdagen varar, inkomma med nya Den 8 Maj f. m. 53 förslag till representation, intilldess att något lyckades vinna bifall i detta och de öfriga Stånden. Intet Stånd, och således icke heller samtlige R. St. tillsammans, uro berättigade att gifva Const.Utsk. några föreskrifter om det sätt, hvarpå Const.Utsk. skall utöfva sina befattningar. Dess föreskrifter ligga i grundlagarna, och några andia få hvarken Stånden gifva eller Utsktn emottaga. J.ig hemställer således till R. o. Ad., alt Ståndet måtte, med godkännande af sjelfva voter:spropostn, utesluta inledningen och blott lägga henne till handlingarna. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Jag gillar till alla delar den siste talarens anmärkning i allmänhet, men tror att man borde i fråga om suttet yttra sig något bestämdare än den värde talaren föreslagit. Jag tror att man borde säga —- "med underkännande af det förbehåll, som Utsk. framställt;’' på det att vårt beslut måtte derigenom undvika att blifva föremål för någon slags advocatur. Vi hafva under loppet af denna riksdag sett, att denna försigtighet är nödig, och jag hemställer, att man, med underkännande af det prceliminärförbehåll, sorn Const.Utsk. framställt, måtte godkänna voter:s-propos:n. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag skulle föreställa mig, alt hvad som här är föremål för R. o. Ad:s beslut, är alt bedomina huruvida voter:s-propos:n är rikligt uppfattad eller icke. Hvad premisserna beträffar, så kan R. o. Ad. visserligen godkänna eller icke godkänna dem; detta ur alldeles likgiltigt.
Det var en gammal upplyst mans välvilliga råd till ungdomen för lifvet; det var hjertligt och tröstande; inga domsbasuner, intet straff för obegångna synder. Men han var död han, och vännerna hade redan intalat ynglingen emot honom. Ibland under predikan tyckte han det föll som balsam på det såriga hjertat, och det föreföll honom stundom som om gubben hade rätt. Sjelfva akten vid altaret, af hvilken han väntat sig så mycket, förfelade också sitt intryck. Orgeln slet i timmar på O, Guds Lamm, miserere; gossar och flickor greto och voro halfdöda, såsom vid åsynen af en afrättning. Men Johan var bara slö. Han visste hvarken fram eller åter. Nådemedlen hade han sett på för nära håll i klockargårdarne, och saken var drifven in absurdum. Den var nu mogen att falla. Och den föll! Han fick hög hatt; ärfde brors aflagda kläder, som voro rymliga och fina. Vännen med pince-nez'en fick nu hand om honom. Denne hade visserligen aldrig öfvergifvit honom under läseriet. Han tog saken lätt, välvilligt, öfverseende och med en viss beundran för det martyrskap och den fasta tro, som Johan ville sätta i handling. Men nu ingrep han. Han tog honom med på middagspromenad. Visade honom på stadens skönheter, sade namnen på aktörerna i hörnet af Regeringsgatan och nämnde officerarne, som förde paraden. Johan var blyg ännu, och saknade sjelftillit. En middag klockan tolf när de skulle gå till gymnastiken, sade vännen: Kom med in på Tre Remmare och ät frukost. Nej, vi måste i grekiskan! Äh, vi ge grekiskan lof i dag. Skolka! Det var första gången. Men litet ovett var man karl till att ta. Ja, men jag har inga pengar! Nå, hvad hör det hit, när jag bjuder! Han blef stött. De gingo in på källaren. En skön lukt af biffstek slog emot dem; kyparne togo af rockarne och hängde upp hattarne. Matsedeln! ropade vännen med säkerhet, ty han åt på källare sedan ett par år. Vill du ha biffstek?
Comp.:s samt deras medintressenters 14 Stats-Utskottets Utlåtande J\s 29. vägnar af Heinemann först gjorda anbud “Engelsk valuta^ blifvit uttryckligen utfäst, likasom Heinemanns vid Fullmägtiges sammankomst den 13 Februari pröfvade anbud angaf lånets belopp till två millioner “Pund SterlingFullmägtige haft anledning antaga, att ehuru i det sednaste, af Fullmägtige godkända anbudet, myntsorten icke blifvit uttryckligen angifven, någon annan valuta än Pund Sterling icke kunde anses hafva blifvit erbjuden. Då nu, sådant oaktadt, låneöfvertagarne, såsom vilkor för lånets meddelande i Engelskt mynt, ansett sig kunna fordra att lånegifvarne för den del af länet, som öfvertogs till fixt pris, skulle få åtnjuta ränta från obligationernas utgifningsdag, ehuru inbetalningarne icke komme att göras förr än dels en, dels två, dels tre och dels fyra månader derefter, funno Fullmägtige, i betraktande af de väsendtliga fördelar i både financielt och merkantilt hänseende, som det nya lånets upptagande i England samt indragning och återbetalande i Engelskt mynt skulle för Sverige medföra, samt då den erfarenhet, som vunnits vid de föregående jernvägslånen, nogsamt ådagalagt den förlust, som vore förenad med det Preussiska kurantmyntets förvandling i annan för Sverige mera användbar myntsort, sig böra medgifva den under namn af jouissance af lånetagarne fordrade särskilda räntegodtgörelse.
Och Dårars lof emot de Visas bifall, Och Seklers minne mot ett Nu af sällhet, Och mot en vänskapsblick af dig – Christina? Cantate Röst af Allfaders mun: ”Ännu ett år åt verlden; Ännu ett hvarf af solens gamla lopp; Förr än jag kröner dygdens hopp, Och störtar lasterna och dårskapen och flärden”. Du, sistnämnd i det åttonde Af seklets tiotal! Du hörde det, och väcktes Utur den dröm af möjlig varelse, Hvari du, dödligt slumrande, Med natt af evighet betäcktes. Träd ut! – Vid Jani vink ditt fängsel upplyckt sig; Och ljusets herrskare, den höge resenären, Stolt i sin vagn, som väntar dig, Sin kosa kastat om mot Skyttens landamären. Du kommer – Glad, förundrad öppnar du Din första blick för dagen – första gången Ser Tidens fält och Lifvets – Till dig nu Uppstiger jordens helsning: sången Af millioners lof – O, hör den! icke blott I stoj af sällhetsdruckna dårar På nöjets iderbädd, ur lyckans gyllne slott; Men i de mindre bittra tårar, Den milda suck, den suck af tröst, Som häfver mindre tungt de olyckligas bröst! Chor af Lycklige på jorden. Dig våra hvimlande glädjerop mana, Nyburna, sällhetsledsagande år! Låt på vår lefnads framdansande bana Nöjet beblomstra hvart ögonblicks spår! Chor af Olycklige. Dig våra suckar i tysthet åkalla; Hoppet med bäfvan anropar ditt namn: O! låt en droppa hugsvalelse falla Ned till den usles förvissnade famn! Men der ... med rifven skrud ... i åldradt majestät, Och vissnad fägring ... svag, försagd, med sorgens fjät ... Hvem nalkas? – Hvilken hamn af Drottning, af Gudinna? Än, ögat brinnande af barm, Än, skumt af blygd, fördränkt i tårar! – Af dess arm, Som lyftad tycks att segrar vinna, Tungt lyfts ett rostadt svärd, nu vändt mot egen barm: Och blod och stoft dess mantel höljer,
Zt det lagda Memorial, i anledning af Kongl. Mai:ts Nädiga Proposition, angäende Riksdags kostnaderne. Or suprs. 8x ?rotooollo 6. Silfverstolpe. Utdrag af Högloflige RidderstapetS och Adelns Protokoll wid Urtima Riksdagen i Arebro dea 25 September S. D. föredrogs ä nyo Stats. Utskottets den 22 sistledne September pä bordet lagda Memorial, i anledn.ng af Remisier ifrän Bonde-Ständet af Riksdagsmännen Oxelbergs och WeSsings Memorialer, innehällande anmärkningar wid Riksens Ständers beflut wid sista Riksdag rörande anwändandet af Kungsoch KungsLadugärdarne; och fann Högloflige Ridderstapet och Adeln sig derwid ej hafwa nägon erinran att göra. Or suprs. K» protoeollo 6. Silfverstolpe. Utdrag af Protokollet, hältet hos Högwördige Preste. Ständer wid Urtima Riksdagen i Arebro den 25 September igro. S.-D. c6iföll Preste-Ständet hwad Stats-ULffottet uti desi den is:ve dennes afgifne Betänkan - Z2 Den 2Z September. tande öfwer Riksdagsmännen O re kbergs och Messings Memorial, angäende förwaitningen af Kungsoch Kungs-Ladugärdarne, yttrat och anfört. Or supra. stix ?rc>toooIlo g. t-s. Almqvist. Utdrag af Protocsllet hället hos Hög, wördige Preste Ständet wid Urtima Riksdagen t wrebro den 25 September 18 lo. B - S. D. ^-^eflöt Preste«Ständet att kika med Högloft. Ridderskapet och Adeln till Stats. Utstöttet remittera 2me Anföranden af Herr Päh l. man, Otto Fredric, och Friherre Adler, creutz, Carl Johan, rörande Expectance
— N;o 435. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 351- XXI. B. 98, 578. XXIII. A. 37. XXIII. U. 356. XXIV. A. 3. XXV. U. 86. Litt. A. i anledning af erhållna återremisser af utlåtandet N:o 354- Litt. A. XXI. B. 98, 578. XXII. A. 58, ,4, ,75. XXIII. U. 356. XXIV. A. 3. XXV. IJ. 86. B. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 354- Lill. B. XXL B. 98, 578. XXII. A. ,98. XXIII. A. 3,8. XXIII. U. 356. XXIV, A. 3. XXV. U. 86. Litt. C. i anledning af erhållna återremisser af utlåtandet N:o 354. Litt. D. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 354- Litt. D. XXI. B. 98, 578. XXII. A. 564 XXIII. U. 356. XXIV. A. 3. XXV. U. 86. Litt. E. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 354- Lill. E. XXL B. 98, 578. XXIII. A. 4. U. 356. XXIV. A. 3. XXV. U. 86, U. 87. A128. XXVI. E. 114- — N:o 435- Litt. F. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 354. Litt.
En broschyr af pseudonymen Spe om djukvkrden på landet, dess utöfvare och tillsyningsmiin~ tager darpi till orda f6r den styfmoderligt behandlade landsbygden, men som det dar framstillda förslaget mer g k u t p i att göra sjukvbdensoch liikekonstens red.an befintliga hanatlangare (de s&amp; kalladu kloka gubbarna eller gummorna) bättre skickade for sitt sjiilftagna kall, kan detsamma ej sägas vara n&amp;got beaktansrärdare inliigg i hithörande iimne. Ett i hög grad viktigt uppslag i frågan utgör däremot Doktor N. Englunds 189 3 utgifna broschyr, r Om sjukvården p i landet vid smittosamma sjukdomar x, hvari han med lika mycken salckiinnedom som varm medkiinsla för var i sjdcvirdshänseende s6 illa lottade landtbefolkning, uppfordrar landstingen att ingripa genom beredande af medel för sköterskors .utbildning. Som af titeln pk doktor Englunds skrift framgår, är det särskildt ht förhåliandena på, landet vid fall af smittosi.lmma sjukdomar, han agnar sin uppmiirksamhet. $å ofantliga &amp; n de uppoffringar äro, menas fijrf., som stat, landsting och kommuner gjort och fortfarande göra för hälso' och sjukvården inom vårt land genom anläggande af tidsenliga, till dels storalrtade sjukhus och lasarett, har, då det galler motarbetandet af smittosamma sjukdomars spridning, nästan ingenting gjorts. Och i hvilken grad just har lämplig sjiikvird är af nöden, utvecklar doktor Englund i sin broschyr med h a f t och valtdighet. Kom så de båda åren 1893 och 1894, d i landet hotades af kolera, hvarigenom ett hälsosamt gif akt gafs å t vederbörande myndigheter., D e n af kolerafarsoten föranledda s. k. kolera-ukasen, hvilken förordnar anstäl-.
Vidare och då Kongl. Maj:t funnit skäligt föreskrifva att de i Utrikes-departementets räkenskaper uppförde expektanslöner, godtgörelser för tillfälliga uppdrag, reseoch kurirkostnader samt Beskickningarnes extra utgifter skola från och med nästkommande år underkastas de allmänt gällande grunderna för statsmedels redovisning, dock under förutsättning att behöriga qvittenser af de personer, hvilka från Utrikesdepartementets kameralafdelning emottagit medel för berörda ändamål, anses vara såsom verifikationer tillfyllestgörande, vill Kongl. Maj:t af Rikets Ständer äska att nyssnämnde utgifter må på omförmälda sätt få redovisas; hvarjemte Kongl. Maj;t föreslår att, af de under Utrikes-departementets förvaltning ställde medel, årligen till hemliga utgifter, emot redovisning endast inför Kongl. Majit, må få användas en summa af högst 34,000 R:dr Runt, hvaraf, enligt den antagna proportionsgrunden, 24,000 Ridr komtue att falla på Sveriges bidrag till Utrikesdepartementets utgifter. Fjerde IMiifvudtiteln, innefattande anslagen för Landtförsvarsdepartementet. För de årliga eller ständiga utgifterna under denna hufvudtitel finnes enligt nu gällande riksstat anvisadt: Penningar Runt Ridr 6,120,770: 40. Indelta räntor enligt markegång på förslag 2,121,897: — Indelt spanmål på förslag, 125,955 kubikfot 9 kannor, ä 2 R:dr för kubikfot, 251,911: 80. Tillhopa Runt R:dr 8,727,7 20: — I afseende å regleringen af denna hufvudtitel framställer Kongl. Majit, i enlighet med de beslut, som innefattas uti bilagde utdrag af det inför Kongl. Majit i Statsråd den 14 innevarande månad öfver Landtförsvarsärenden förda protokoll, följande förslag: Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. Krigskollegium. — Kongl.
Byggriinga-Balken, i anledning af väckt motion om ändring af 28:de kapitlet lista §:n deraf, i fråga om afståndet mellan gästgifvaregårdar: B. V. 245, 297, 344, A. 344, E. 547. —, i anledning af väckt motion om ändring af 28:de kapitlet 7:de §:n deraf, i fråga om ansvar för försummelse att utgöra skjuts: B. V. 442, 458, 507, A. 507. Bysättning, om ändring i lagstadganden derom; motion af Herr Wilhelm Fredrik Dalman: se Motioner. Båkoch Lots-medlen, angående: se Stats-ötskottets Utlåtande N-.o 22, rörande beräkningen af Stats-Verkets inkomster. Båtsmans-hållet och Båtsmans-roteringen, i anledning af väckta motioner angående förändring i sättet för deras utgörande, lindring deruti m. m., äfvensom utarbetande af förslag till ny fördelning af städernas båtsmanshåll: B. III. 93, 475, 479, A. 479, 483; E. IV. 192. Båtsmans-vakans-afgiften, angående: se Stats-Utskottes Utlåtande N:o 22, rörande beräkningen af Stats-Verkets inkomster. Båtsmän, angående väckt fråga om öfverflvttning på Kronan af bestyret med anskaffning och underhåll af deras kappsäckar och så kallade småpersedlar: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 52 angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Femte Hufvud-Titel. 3 34 — C — »Bältespännarne», grupp i brons af Professor Molin, om beviljande af ett anslag å 25,000 Riksdaler för gjutning deraf; motion af Herr Fritz Ludvig Dardel: se Motioner. Bänkman, afsägelser att vara: se Afsägelser. Bänkmans-fördelning, angående upprättad sådan: I. 14. Bänkmans-val: se Val. Bänkmännen, ledigheter ibland —: se Afsägelser.
Majit täcktes i Nåder låta tillse, att det beviljade Spannmåls understödet så användes, att det för Hufvudstadens fattige Invånare åsyftade välgörande ändamål derigenom må kunna vinnas; Så hafva Utskotten, enär alltså, likmätigt 69 §. i Regeringsformen, detta ärende är afgjoidt, ansett sig icke kunna dervid någon ytterligare åtgärd lemna; Hvilket Utskotten likväl bordt vördsamligen anmäla. Stockholm den 8 Junii 1828. Riksens Högloft. Ständers Statsoch Bevi lini ngs - Ut skotts Hemställan om slutlig utgärd af det förstärkta Statsutskottet vid frågan, rörande en stadgad afgift till veneriska smittans hämmande. 7561 Statsoch BevillningsUtskottens Betänkanden. Sedan 3:ne af Riks-Stånden bifallit Statsoch Bevillnings-Ut skot tens gemensamma tillstyrkande uti afgifvit Betänkande den 4 sistledne April, att, i anledning af Kongl. Majus derom •aflatne Nädiga Proposition, en stadgad afgift utaf 3 sk. af hvarje Mantalsskrifven person måtte. i ställe för den förut frivilliga afgift inom Länen, fastställa^ att utgå, till bestridande af nödige Cur-Hus-anstallter för veneriska smittans hämmande, men Hedervärda BondeStåndet, efter gjorde anmärkningar och derå erhållen förklaring, vid frågans afgörande den 23 sistledne Maji, på anförde grunder afslagit Utskottens tillstyrkande, under förbehåll, att vid de i hvarje ort om bidrag till Curhus-Anstalterne ingångne frivillige öfverenskommelser varbibehållet samt, med åberopande af 71 §. Re genngs-Formen, härom Statsoch Bevillningsutskottet underrättat; så, och enär de öfrige Stånden, enligt meddelad upplysning, den 19 och 2g:de i nästledne
Jag tror att det vore illa, om en så enkel, så naturlig och så lätt genomförd åtgärd, som den, att till sin Konung framställa en önskan, en begäran om vidtagande af sådana åtgärder, att Statsrådet må blifva completteradt, skulle inom delta Stånd blifva underkänd. Jag tager mig äfven friheten ytterligare begära R. o. Adis uppmärksamhet på det verkliga behofvet, som är för handen, med afseende å grundlagsfrågornas behandling. Detta kan icke nekas, och sedan riksdagen nu framskridit 9 å 10 månader, så kan icke det motskäl hafva någon gilltighet, som af en värd talare på andra sidan blifvit framstäldt, att det alltid mäste förutsättas, att Statsrådet för dagar och veckor mäste genom en eller annan tillfällig orsak vara incomplett. Ett sådant skäl kan icke anföras för ett förhållande, som varat Den 18 November f. m. tinder io månader, då ingen farsot eller digerdöd öfvergått Statsrådet, ulan måste då förhållandet härröra af andra orsaker, hvilka jag ej anser kunna undanrödjas annorlunda än genom en af Representationen uttalad bestämd mening, samt tind. framställning lil! K. M. Jag anhåller derföre om Hr Landtm:s propos. till Husets bifall å l!tsk:s betänk , och att, i händelse ett sådant bifall meddelas, Exped.Ulsk. må anmodas att uppsätta en und. skrifvelse i detta hänseende. Frih. Gederström, Jaeob: Jag skulle icke åter hafva uppträdl, för alt yttra mig i denna till sin natur ganska enkla fråga, om icke Coust.Utsk:s ledamot och ordförande, Gr. Anckarsvärd, hade genom sin argumentation påkallat ett svar. Han har nemi. i historiken om anledningen till detta besynnerliga memorial, som jag visat vara grundlagsvidrigt och tvertemol go §:n Reg.F:u, anfört ödet med den anmärkt).anledn. , hvarom Utsk. aflemnat anmärkn. memorial, och sorn genom R. o. Ad:s och PresteSt:s beslut förfallit.
Jag tager mig friheten återkalla i denne talares minne, att när privatbankerna först inrättades, bestämdes deras teckningsbelopp till ett visst maximum. Det var ganska svårt att fä hela detta maximum tecknadt, derföre att capitalisterna, som förut varit vana att hafva förlagsrörelsen i sina händer, motsatte sig dessa inrättningar på allt sätt. Det var derföre svårt alt få några stora capitalister alt gå in i dessa inrättningar, utan de bildades mest af jordägare med ganska små teckningsbelopp. Men då, allt efter som föreningarnes credit tilltog, det utsatta maximibeloppet småningom bief fulllecknadt, så kunde ju ieke flera komma in. Detta är icke privatbankernas fel, utan ett fel i den princip, som velat bestämma delta maximum. Den värde talaren har sagt, att detta maximum vore för stort; hade del varit mindre, så hade ändå flera blifvit uteslutne. Han klagade vidare öfver, att de på Förhand afdraga räntan på sina lån, och dermed öka delägarnes alltför stora vinst. Afven uti svaret härpå hafva flera ledamöter redan förekommit mig. Hvar och en, som utlånar emot 5 proc., kan lagligen afdraga räntan förut. Jag erkänner för öfrigt, alt denna vinst är stor, beräknad efter det insatta capitalet, men delägarne hafva äfven måst lemna, såsom säkerhetshandlingar, erkändt goda papper, som dragits från deras öfriga rörelse, och således torde det icke vara alldeles obiIligt, alt vinsten beräknas på hela det tecknade capitalet, hvarigenom densamma i högst fä fall har öfverstigit 5 proc. Det beklagades äfven af samma talare, att dessa inrättningar utpuffades, när de först uppkommo. Äfven jag beklagar högeligen, att den ädla puffningskonsten har fått så stort insteg i vårt land, och tror, att om den icke blifvit använd vid privatbankernas stiftande, så hade man måhända icke, af felslagna förhoppningen om ett Eldorado, nu blifvit föranlåten att lika oskäligt klaga öfver sin bedragna väntan. Rätta orsaken till det missnöje, som i vissa landsorter råder emot privatbankerna, ligger, såsom jag tror, i det gamla Svenska ordspråket, som säger, att man lånar en vän men kräfver en ovän.