Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Barn efter män, som på Indragnings-Staten innehaft pensioner, tid efter annan sökt att få bibehålla större eller mindre del af hvad deras aflidne Makar eller Fäder åtnjutit: Och Kongl. Majit, som vid några få tillfällen, med afseende Proposition om Statsverkets tillstånd och behof . 801 å särskilde bevekande omständigheter, beviljat en sådan förmån , och som i andra fall insett allt del hårda deruti, att vid Pensions-innehafvarens frånfälle allt understöd för qvarlefvande enkor och barn på en gång upphört, vill af Riksens Ständer i Nåder äska bestämdt medgifvande, att Kongl. Majit ina, då talande skäl dertill föranleda, kunna, på hvad å IndragningsStaten hvarje år besparas, anslå årliga Nådegåfvor åt enkor eller barn af sådane personer, som på denna Stat varit uppförde. Härigenom skulle ändamålet med Indragnings-Statens Successiva förminskning icke destomindre ernås: Och då Nådegåfvorna årligen bestämdes och utdelades, kunde något ständigt anspråk deraf ej uppkomma på deras sida, som med en sådan hjelp blefve i nåder hugnade. För hvarje Län äro tvanne eller högst trenne Löner på Stat bestådde för Ordinarie Landtmätare, men alla med Kongl. Majus Nådiga fullmagter försedde så kallade CommissionsLandtmätare tjena utan Lön eller annan inkomst, än hvad de för sine förrättningar af jordegare kunna förtjena.
Memorial, i anledning af ålerremiss å Utlåtandet N:o 142, angående ett lån för den nya lomleregleringen i Christianstad. (Rgs.-Mfd.) Borgare-ståndet har till Stats-utskottet återremitterat Utskottets angående ofvannämnde lån afgifna Utlåtande; men som, enligt Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag, samma Utlåtande af de 3:ne öfriga Riks-stånden blifvit bifallet; så måste frågan om delta lån och derför stadgade vilkor, jemlikt Riksdagsordningens 75 §, anses vara af Rikets Stånder afgjord; hvadan den af förstbemälda Riksstånd beslutade återremiss icke kan till någon vidare åtgärd föranleda. Stockholm den 20 Juni 1851. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Juni 1851, kl. 10 f. iri. Utlåtande, angående ytterligare understöd för Enkeoch Pupill-kassan vid Riksgäldskontoret. (Rgs.-Afd.) Till följd af,Rikets Ständers beslut, blef, efter General-assislanskontorets upplösning, den för pensionerandet af der anställde ijenstemäns samt vaktbetjenters efterlernnade enkor och barn bildade kassa, vid 1840 års utgång, sammanslagen med Riksgäjdskontorets enkeoch pupillkassa1. Bland vilkoren för dessa begge kassors förening stadgades af Rikets dä församlade Ständer, att hvarken pensionerna för enkorna och barnen efter de kassadelegare, sorn varit tjenstgörande vid General-assistänskontoret, lingö minskaS under samma pensioners före kassornas förening fastställda belopp, eller sådana dejegares ärliga bidrag lill de sammanslagna pensionsfonderna höjas utöfver hvad de dessförinnan utgjort.
Grundlagens bud stridiga förhållande i afseende å de Herrar StatsRådsLeda möter, hvilka, antingen genom tillstyrkande eller med afgörande rätt, biträdt dessa å uppgifna dagar fattade beslut, nemligen: den 5 Augusti 1835, Herrar StatsRåden Poppius och Friherre von Schulzenheim; den 19 December samma år och den 13 Juli 1836, D. E. Herr JustitieStatsMinistern Grefve Rosenblad och Herr StatsRådet Grefve Löwenhjelm, tillika med Herr StatsRådet Friherre von Schulzenheim; och den 14 Maj 1839, H. E. Herr StatsMinistern för Utrikes ärendena Friherre Stjerneld, jemte Herrar StatsRåden Friherre Åkerhjelm och Ihre; samt vid alla dessa tillfällen, i egenskap af Föredragande, t. f. StatsSekreteraren, Herr KansliRådet Ulfsparre. 15:tc Punkten. På sätt Protokollet öfver Handels och finansärenden, hållet inför den af Kongl. Maj:t i nåder tillförordnade Regering den 15 Maj 1839, gifver vid handen, tillkännagaf t. f. StatsSekreteraren, Herr ExpeditionsChefen Munthe, hurusom Kongl. Maj:t uti StatsRåd, hållet i Christiania den 4 i samma månad, vid pröfning af serskilda Kommitterades underdåniga betänkande och förslag i fråga om Kongl.
Jag tror, alt Utskottens mening varit, alt livad som mera kan vara accorderadt, skall Skepparen vara skyldig ersätta, och Dykeriet blott betala sk., men då det ej är nttryckt, och man endast måste hålla sig efter orden, förefaller mig, att föreskriften innebär en otydlighet, som måste rättas. Sluteligen får jag fästa mig äfven vid elen anmärkning, som af Reservanterne blifvit gjord, att på Beredningen blifvit föreslagit, alt Directionen skulle bestå af en Ordförande och 2 Ledamöter, hvaraf Ordföranden skulle utses af Konungen och Ledamöterne af Bolaget, men att Utskotten frångått denna mening, och föreslagit, att alla tre LedamÖterne skola utses af Bolaget. Om man anförtror en så vigtig sak, som att frälsa tnenniskors lif och egendom, åt Ledamöter, hvilka äro okände, då detta beslut fattas, är det angeläget att inrätta controller deruppå, att de uppfylla hvad mensk - 15o Den i4 Augusti e. in. lighet och rättvisa kräfva. Detta tror jag deremot vara omöjligt, om icke en person finnes af Konungen tillsatt, som kan alldagligen bevaka, att allt tillgår, som sig bör. Jag anser detta vara ett så oeftergifligt vilkor, alt utan denna controll jag skulle anse mig böra afstyrka hela det föreslagna Bolaget. Bolaget har, denna controll oaktadt, alltid pluraliteten inom Direction, hvilket jag anser det böra hafva, men det finnes en controllant på dess handlingssätt, hvilket jag anser vara alldeles oundgängeligt, då hvarje person, som eger t oo R:dr, kan blifva Bolagsintressent. Till följd af dessa anmärkningar anhåller jag om återremiss af Ullåtandet. Friherre von Stedingk j Carl yl dam Bogislaus Styrbjörn: Lika med Herr Rothlieb förenar jag mig deruti, att det ej är möjligt, att en dylik inrättning kan existera, då flere än ett Bolag finnas. Erfarenheten har visat, att på åtskilliga ställen ej uppkommit några strandningar.
Hvad åter ränsningen vid Edsforssen beträffar, hvilken ränsning till vattnets afledande bör företagas förr än gräfningen af AfloppsGanalen vid Näset, kommer' visserligen i fråga större arbete och kostnad, dock ej till jemförelse med vinsten, ty årligen vid islossningen, då timmerhandeln är liflig, stadnar i denna trånga Forss en sådan mängd af stockar och is, att på få ställen en förfärligare dam torde finnas, som omsider sönderbrytes af det ofvanifrån kommande vattnet och lemnar efter sig Spår af en verklig förödelse - Stats Utsi. Éetänfianden* 47 I anledning af hvad jag nu haft äran anföra, framställer jag den vördsamma begäran, det Riksens Högloft. Ständer matte hos Hans. Majit underdånigst anhålla, att, efter föregången undersökning, den af mig nu föreslagne afledning och ränsning af KlarElfven såsom af ojemförligt gagn för större delen af Wermelands Inne. Rånare, kunde få Verkställas, och att kostnaden dertill, upgående endast till 5 eller 6.000 R:d Banco, malte få bestridas af de medel, sorn under gide HufvudTiteln äro ställde under Hans Majit Konungens Kådiga Disposition. Stockholm den 23 December 1817. Olof Oksorij Fulimägtig för Eifredahls, Carlstads och NyedsBergs Härad af 'Wermelands Läs”. Då det framstäldte ämnet, såsom varande fett Hushållningsrnål, tillhörer Kongl. Majits
Cap, §■ '49- Mål, som angå förbrytelser emot denna Författning, skola, der de icke i anseende till den tilltalade personen tillhöra IIof-Rält, upplagas vid Rådstufvu-Rält i den stad, der förbrytelsen skett eller blifvit upptäckt, eller, om den timål ulom stads jurisdiction, vid Rådstufvu-Rält i den stad, som närmast är. §• 58 Under-Rätt aflemne vid bot, Utskottens Förslag till ändringar och tillägg' — —• ege Rätten att genom vite honom dertill hålla. Desse För rättningsiuän njule f enligt 138 §. af Kongl. Reglementet för Tull-verkets Tjenstemän af deri irsta 0( taber 1831, crfvode, sorn utgår af beslags-godsets odelade värde. Cap. §■ 4;> Mål, sorn angå •— ■ vid Rådstufvu-Rält i den stad, som nämast är, och der Tullkammare eller Tull-Inspection §. 58. Under-Rätt — zo BiV.-L igsamt Allm. B sv.- och Ekon.-Utsktttens Betänkande, N:o 11. Ben nu gällande Kongl. Förordningen. sorn i 2 Cap. 6 §. Rättegångs-Bal]<en stadga?, utslag oell protocoll i mål, rörande förbrytelser emot denina Författning, till Tnll-Fiscalen, der den linnes, eller i annat lall till vederbörande Tull-kammare, inom Tio dagar efter Utslagets afkunnande., för den vidare åtgärd, som, till bevakande af Vår och Kronans rätt, efler af General-Tu 11-Sty reisen stadgad ordning, må ega rum. Utskottens Förslag till ändringar och tillägg. eller i annat fall till ve - derbörande Tull-kammare eller TullInspection, inom Atla dagar elter Utslagets afkunnande , den dagen oräknad, för den vidare åtgärd, som till bevakande af Kongl. Maj:ls och Kronans rätt., elter af General-TuIIStyrelsen stadgad ordning, må ega rum. Reservationer:
Afrads-spanmålen, hvilken, på anförde skäl, ansetts hädanefter icke böra, såsom hittills, under särskild rubrik upplagas, och hvilka begge inkomst-titlars sam manlagda beräknade belopp utgjort vid 1851 års Stats-reglering 9 18,800 och vid 1854 års stats-reglering 968,000 Riksdaler, nu utförts till 1,000,000 R:dr Banko eller .1,500,000 . . 4«vUU«UUU 2:o Tionde-spanmålen, hvaraf den indelta, som vid 1851 års Stats-reglering beräknades till 627,120 R:dr och vid 1854 års Statsreglering till 696,093 R:dr 16 sk. Banko, motsvarande i spanmål, den förra summan 104,520 tunnor ä 6 R:dr och den sednare 104,414 tun nor ä 62j3 R:dr, nu endast upptagits (ill 103,175 tunnor, eller enligt det nya måttet, 650,000 kubikfot, hvilka, med afseende derå, att värdet för åren 1851—1854 varit i medeltal 8 R:dr 32 sk. för tunnan och fortfarande hölle sig högt, utförts, efter ett pris af 8 R:dr 19 sk. 2^/a r:st. Transport 4,200,000 Bauko Bil. N:o 6 till Kongl. Maj.ls Nåd. Prop.
Dessa omständigheter har motionären ansett högt tala för Gymnasiernes samt Skolornas bringande till enhet, hvarför några hinder ej heller böra uppstå genom Gymnasii-lärarnes egenskap af Consistorii-ledamöter, då ju Biskopen med Notarie kan administrera Stiftet, Consistoriernas examensskyldighet öfverflyttas till Academien, der prestoch pasloral-profven förenas med afgångs-examen i Theologiska Faculteten; Skollarare pröfvas och tillsättas af Biskop med Skolans, af Konungen utnämnde, Rector; domsrätten, tillika med förslags upprättande, utöfvas af ett Consistorium, sammansatt af Domprosten eller Stilts-stadens Pastor med arne närboende Pastorer, med hvilkas embeten ett sådant tjenste-åliggande förenas och ersättes genom serskildt måttligt löneanslag, hvartill sjelfva reformen torde bereda tillgång. Ty med den föreslagna reorganisationen af Svenska elementar-läroverket till ett sammanhängande helt, i sig innefattande både högre och lägre, så väl Lärdomssom Apologist-skolor tillika med Gymnasium, med den modification i läro-methoden, som pröfvas lämplig, borde ett minskadt behof af lärare uppstå, enär, med Cathedral-skolan till föresyn, endast 8 å q lärare behöfvas i det nya, men 17 å 18 äro nödvändiga i det gamla läroverket. På alla ställen erfordras icke fullständiga Skolor, ehuru öfverallt äfven de ofullständiga borde uppföras på samma grund och verka i öfverensstäm - Allm. Besr.- och Ekon-Utskottets Betänkande, N:o 117. 5 melse med principen för det hela. Sålunda torde alla vidare anslag till Skolverken blifva öfver flöd iga , och de för handen varande tillgångar ti 11 räck 1 i ge både till emeriti-löner och sådane lönförhöjningar, att den af kyrkan så lange och så högt ölverklagade tjenstårsberäkningen kunde upphöra.
Så är t. ex. tolagen på denna artikel i Gefle £ proc. och i Götheborg i proc. i allmänhet, men för ofria fartyg proc. De åtgärder, som städerna för sina uppburna tolagsafgifter vidtagit för handelns beqvämlighet, hvartill tolagen, enligt dess primitiva ändamål, bort användas, äro också, ehuru olika på olika ställen, så ringa i jemnförelse till de uppburna afgifterna, att fördelen för städerna befinnes högst anmärkningsvärd. Om man t. ex. afdrager, livad städerna Stockholm och Götheborg per medium af 4 år användt och bekostat för handeln från de under samma tid uppburna tolagsafgifterna, återstår för dessa städer ensamt ett öfverskott af 4°8,ooo R:dr. Jag tror således, att tolagen både kan och bör nedsättas betydligen, eller till dess primitiva belopp; och om tilläfventyrs detta icke öfverallt är möjligt, förmodar jag likväl, att tolagen i allmänhet kan nedsättas till ^ proc. Som den innebär en allmän beskattning, synas medlen ej heller böra undgå revision och behörig redovisning, hvilken lämpligast sker inför det Verk, som liar uppsigt öfver handeln, eller CommcrceColl.Tn ; och denna fordran synes så mycket mer befogad, som erfarenheten visar, huru tolagen hittills blifvit använd på ett sält, som ej är förenligt med dess ändamål. Jag instämmer på dessa skäl till alla delar i motionärens förslag, och anhåller om remiss deraf, jemte delta mitt yttrande, till Bevilln.Utskottet. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: När frågan rörer ett annat RiksSt. och dess privilegier, samt vi hört, att detta Stånd redan fattat ett beslut ur denna synpunkt, är det gifvet, att sjelfva formfrågan är af ömtålig beskaffenhet; och som jag icke tilltror mig att nu genast ingå i pröfning, huruvida ämnet verkligen är af privilegii-natur, innan jag inhemtat kännedom om grunderna för BorgareSt:s åsigt, anhåller jag att, utan prejudice för formfrågan, Gr. Cronlijelms nu väckta motion måtte hvila på bordet till nästa plenum.
Det heter deri alt, då de stora utländska pcnningemarknaderne och i synnerhet den Hainburgska, enligt dagligen ingående underrättelser, befinna sig i eli tillstånd af nära nog redjöshet, den Svenska industrien, som från samma marknader hemtat största delen af sitt förlags-kapital, icke derifrån har att för närvarande påräkna något sådant; att det redan gifna, med anlitande af alla lagliga medel, älerkräfves och detta nästan på en gång, emedan förfallotiden är beroende deraf att förlagen hufvudsakligen utgått under form af vexlar på högst 90 dagar; alt de, som hafva all betala sådan utländsk skuld, under nuvarande osäkerhets-tillstånd ytterligare hotas eller redan träffats af nödvändigheten att betala samma skuld två eller ilera gånger; att den så kallade stora handeln, hvilken sålunda i främsta rummet lider af ett plötsligt afbrott i den utländska krediten, sjelf nödgas i nästa rummet indraga de förlag i penningar och varor, som hon lemnat det större bergsoch jordbruket, läbriksnäringarne samt minuthandeln, hvilken sednare åter indrager sina fordringar; att Biks-bankens utelöpande eller bos Privatoch Filial-bankerne deponerade sedlar uppsamlas till betäckande af den utländska skulden; att i samma mån rörelse-kapitalet inom landet sålunda minskas, äfven låne-utvägarne och medlen att upprätthålla de inhemska stadsoch landtmanna-näringarne utsina; att deras produkter härigenom skola falla i vanvärde, särdeles jordbrukets alster, hvilka, i saknad af förlag för spanmåls-handeln, finna afsättning endast i mån af förbrukning för dagen, samt slutligen att den skuldbelastade fasta egendomen, i följd häraf, måste komma att lemna en otillräcklig afkastning, för att betäcka löpande räntor och fastigheterna vid blifvande försäljningar sålunda torde bortgå för ytterligt nedtvingade pris. 4 Banko-Utskollets Utlåtande N:o 66. Delina skildring af förhållandena, allt för väl kända att behöfva närmare utvecklas, innefattar, enligt Utskottets tanke, talande skäl för nödvändigheten att vidtaga verksamma åtgärder, för att söka afböja de olyckor, hvaraf samhället hotas.
Krut, angående ändring i Kongl. Kröning, Deras Majestäters Konungens och Drottningens, angående tiden derför: I. 44. E. 139, 183 —, dag bestämd derför: III. 120. —, angående inbjudning till Ridderskapet och Adeln att densamma bevista: V. 444, 448. —, angående Ståndets afgång först till Slottet och sedan till Storkyrkan att densamma bevista: VI. 4. —, angående billetter för Ståndets Ledamöter till det första galaspektaklet vid —: VI. 3. — till det andra: VI. 4. — till det tredje: VI. 37. —, inbjudning till bal hos Deras Majestäter Konungen och Drottningen under —: VI. 5. —, angående frambärande af Ståndets underdåniga lyckönskningar i anledning af —: VI. 6. —, angående prägling af en skådepenning till åminnelse af — ; motion af Herr Robert Nils Germund Montgomery: se Motioner. —, angående kostnaderna derför: B. XI. 259, 301, A. 301, E. 328." —, Deras Majestäters Konungens och Drottningens, i Norige, angående en deputation från Rikets Ständer att densamma öfver - — K — 125 vara: V. 59, 60. — angående bestämmandet af resekostnadsersättning åt denna deputation: B. VII. 97, 196, A. 197. angående sättet för ifrågavarande deputerades väljande: VII. 197, 220, A. 222. — valet förrättadt: VII. 303- — förslag till adress i anledning af —: Vin. 3, 167, A. 170. — sjelfva adressen jemte Hans Maj:t Konungens svar derå: IX. 180, 181. Krönings-akten i Storkyrkan, angående billetter för Ridderskapets och Adelns medlemmars familjer oell anhöriga i och för — : VI. 3. — angående utdelning deraf medelst lottning: VI. 3.
Stockholm den 7 December i833. C. G. Grip. Förteckning uppå de af Rikets Ständer vid 1828, 182g och i83o årens Riksdag till Kongl. Maj:t ingifne underdåniga skrifvelser, hvilka blifvit Öfverlemnade till föredragning genom Justi tiae-Revisions-Expeditionen. I .O Rikets Ständers skrifvelse af den 21 Februarii 182g, angående offentlighet vid lottning af mål i Hof-Rätt och RådstufvuRätt i den Stad, der Kämhers-Rätt är. 182g d. 8 September; svar å Riks-Salen. 2.0 Rikets Ständers skrifvelse af den 16 Mars 182g, angående förslag till närmare bestämmande af Hof-Rätts pröfningsrätt i underställda brottmål. 182g d. 8 September; svar å Riks-Salen. Den 11 September; Proposition till Rikets Ständer expedierad. 3.0 Rikets Ständers skrifvelse af den 24 April 182g, angående föreslagen ändring i Kongl. Förordningen den 10 Apiil 1810, i afseende på kungörandet i Tidningen Idamburger-Gorrespondenlen af lagfart å förpantad fastighet. 182g d. 8 September; svar å Riks-Salen, samt förordning expedierad. 4-«0 Rikets Ständers skrifvelse af den 24 April 182g, angående utfärdande af lag, att ej någon må till domare-förrättning nyttjas innan lian fyllt a5 år. Bihang till R. St. St. Just. Omhidsm. Emb. Ber. den i5 Jan. 1834. 1829 cl. 8 September; svar på Riks-Salen. — cl. 11 September; Proposition tili Rikets Ständer expedierad. 5:0 Rikets Ständers skrifvelse af den 11 Maji 1829, angående upphäfvande al' Kongl.
Jag vet ej sjelf, hur länge jag njuta fick min lugna, kalla sömn och drömmens tjusning. Jag vet blott, att min vackra dröm förgick som drömmar pläga förgå vid dagens ljusning. Vårt lif är kamp — för lycka, som aldrig vins; ty lyckan trifves ej der oron larmar! Det ingen högre vällustkänsla fins, än den att hvila trygg i dödens armar! Ve mig, att denna saliga dödens fred försvann med ens vid larmande smäderopen. Ve mig, att blomman min in i dunklet gled, skrämd af den råa, stampande, skällande hopen. Hvad var det, detta gafflande, detta bjeff? Jag tyckte nog, att rösterna jag kände. Det var ju grafvens bilder i relief, som sina glosor upp emot himlen sände. Spökar i stenen ännu den gamla tron? Och disputera dessa marmorschema? Med Pans, den gamle skogsgudens, jämmerton täflar i vildhet Moses’ anathema! Den striden slutar aldrig; så sant det är ej samma blod i negers och hvit mans vener, skall också alltid skild bli menskors här i två partin: barbarer och hellener. En prestgård i N d EN PRESTGÅRD I N D af en finsk medborgarinna Charlotta Falkman Wiborg, Johanna Cederwaller et Son, 1847. "Tviflet är första steget till förryckthet, det är ej något icke-vetande, utan ett icke-troende." Tempel förgården. Prostgården var en ståtlig byggnad frän medlet af förra århundradet; belägen på en af åldriga ekar och björkar omgifven höjd, hade den likväl en fri utsigt till kyrkan och den på afstånd liggande kyrkobyn. Från de öfre rummen såg man rika åkrar och ängar jemte en större insjö, med tvenne små gräsbevuxne holmar, hvarföre den också fått namn af Holmsjön, och den herregård, som låg vid den motsatta stranden, kallades Holmsjö-gård. Rummen i vår prestgård voro ej många till antalet, men höga och rymliga.
Äfven jag förenar mig i begäran om afslag å denna punkt på de skäl, som redan blifvit anförda. Nämndemansinrättningen är en för Sverige egendomlig institution. El t steg till dess upphäfvande skulle genom förevule förslags antagande blifva taget och närma oss till juryinstitutionen; och man kan med skäl ifrågasätta, om denna ändring skulle vara till båtnad. Ifrågav:de inrättning har visserligen olägenheter, men dess upphäfvande skulle medföra olägenheter af mycket större vigt och betydelse. Jag yrkar derför afslag å denna punkt. Gr. Sparre: Jag fattar så mycket lättare de uttalade betänkligheterna mot nedsättning af nämndens antal, som jag sjelf varit af denna åsigt, och vid flera föreg:de riksdagar motsatt mig föreslagna förändringar i denna syltning. Institutionen är egendomlig för Sverige, och jag vill bibehålla den. Men det finnes två sätt att bibehålla en inräilning, det ena att låta den vara oförändrad med alla dess olägenheter, hvarigenom den blir förhatlig, och slutligen måste helt och hållet upphäfvas, och det andra att, utan att ändra grunden, undanrödja olägenheterna; och det är så jag vill gå tillväga. Då man vill utsträcka skyldigheten att vara nämndeman äfven till andra, än personer af Bonde-St:t, måste man se till att befattningen ej blir allt för 138 Den 7 Mars f. m. betungande, hvilket skulle framkalla klagomål och yrkande på dess borttagande. Att, då en obetydlig stöld är begången, hvarom ransakningen, för vittnens inkallande m. m., kanske flere gånger måste uppskjutas, sju personer skola vara tillsammans för att ingenting göra, kan icke vara rigtigt. Man har sagt, att domaren kallar de närmast boende, men det är icke domaren, utan länsmannen som kallar nämnden, och just derföre att de närmast boende alltid bli kallade, blir befattningen för dem allt för betungande, om de icke få vexla om. Vi måste betänka, att vi sjelfva kunna bli valda till dessa befattningar. Jag håller så mycket som någon på principer, men de få icke drilvas till sådan ytterlighet att de bli förhatliga.
Majus nädiga proposition af den z Junii rörande utrikes galdea. Konungen begär deruti ställandet till desi disposition af den summa som i förhällandet till Rikets snart sig utwecklande politiska tillstånd» för de med desi förswar förknippade oumgängeliga kostnader erfordras. Sedan Konungen afrädt ifrän widragandet af den utwäg, hwilken han anser för det allmänna icke gagnelig nemligen sedelmyntets ytter» tigare förökande, och den hwilken kunde betunga swensta folket utöfwer desi krafter, hwarmed ej annat kan menas än pälagor, den ena och den andra beroende af Riksens Ständers föregäende samtycke, begär Konungen, att aenom inhemska täne bidrag, beroende likaledes af Riksens Ständers samtycke, likmätigt Regeringsformens 76 §, grundade pä fond för ränta och afbetalning, sättas i tillstånd att besörja ett kraftigt förswar. Fond för ränta och amortisiement är nu funnen, utan förökande afsedelmynt utan äragande af betungande pälagor. Jnga betänkligheter böra således upstä emot hufwudsaken, up. tagandet af inhemsia län, men det fordras äfwen dertill Riksens Ständers bestämda samtycke. Man mä ej föreställa sia detsamma fäsom redan gif-vit, ry Den 24 Iulir379 1y annat ar akt befluta fond till ranka och afbekakning pä capital, annat ar att besluta sjelfwa capi. talet. Saken mäste benämnas med sitt ratta namn. Det är efter min tanke ej Riksens Stander tillstan. digt, att pä annat satt emottaga en wigkig rättighet, ett dyrbart bcwis af fottets förtroende till sin Konung, af samma folks kansta för Fäderneslandets sjelfbestånd, hwilket ingalunda ensamt beror pä dek gjorda erbjudandet af kärnan af landets mannastyrka till desi försmak, utan äfmen lika oumgängeligt pä medel att kunna densamma med kraft begagna. Jag hemställer derföre till Högloft.