Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
och bekymmer förvärfvade penningar lättsinnigt Jag skaffar mig ej många klädningar till ombyte, bortplottrade af ovärdiga och fåfänga hustrur utan sliter hellre på de få jag har, så att de ej och döttrar. En ädel man sade mig en gång: bli för gammalmodiga, men som jag begagnar » Kläderna äro oss gifna för syndens skull », en goda tyger och ytterst väl vårdar mina kläder visserligen från gammalt känd sanning, men så räcka de jämförelsevis länge, utan att bli, som föga beaktad, att det skulle medföra en troligen man säger, ^sjaskiga ». Vid i hemmet förekomhälsosam ändring i en mängd galna moder, om mande stök, bakning inbegripen, har jag en särden rätt allvarligt inskärptes och noga begrunskild dräkt, som kan tvättas, men annars lägger dades. jag mig ej till tvättyger, hur trefliga de än äro, Att vara » väl klädd » är ett tämligen gängse emedan sömlön och tillbehör mångdubbelt öfveruttiyck, hvari hvarje individ inlägger sin egen stiga tygets värde. Mina underkläder lagar jag olika uppfattning; enligt mitt förmenande är den alltid själf, så omsorgsfullt som möjligt, och så » väl klädd », hvars dräkt är för henne ändamålsfort mina kläder visa tendens att nötas eller elenlig samt harmonisk, icke blott till sin yttre jes gå sönder, lagar jag dem så fort sig göra sammansättning, utan äfven till sina betingelser. låter — » one stitch in time saves nine! » — och Med förutskickande af dessa anmärkningar, har fläckar tager jag genast ut. Svart ylle tvättar jag äfven ant) ' dt min egen ståndpunkt i denna jag i enelag, och andra ömtåligare färger i kvifråga och vill nu därför öfvergå mera till detalj. layalut eller hvetekli; med ett ord jag reparerar och moderniserar i tid så godt jag kan och sö- Jag vill då allra först nämna, att jag är boker då använda så mycket af det gamla jag har satt i en af Syd-Sveriges städer och använder dugligt, men antingen nytt eller gammalt, ser till min toalett i rundt tal årligen 125 kr., dock jag tili att mina kläder äro välsittande och af så, att denna summa kan rätt betydligt öfverför mig passande snitt.
Riket meddelas, och all denna frihet bör öfwerlännäs ar Högste Lagskipande magten, Konungen med Desi StarsRad och Högste Domstol, sedan mederböraude hörde blifwit, och uran kränkning af tredje mans ostridiga rätt, är lika gifwit as de grunder jag haft äran wördsamt uprepa rörande dispense uti älskillige af Lagens allmänna päbud och söreffrifler; halst en fastställ» eller laga krask munnen Fidei CommitzTestamentariskeller annan stiftelse-afhandling iklädes samma natur som den allmänna lagen, hwilken ther den finnes mörk, Konungen med D-tz Högste Domstol, enligt Regerings-Formens 88:de §. äger rätt akt förklara , och såsom jag redan styrkt i mista fall dispensera. Af alla Veste anförde skäl magar jag mördsam»nast tillstyrka efterföljande tillägg uti allmänna la» gens stadgande i nedanstående rum. Nämligen: Cap. r?lDen 27 November. Cap. 12 §. z Eiftermäls Balken. "Ej mä Enkling eller Enka i annat gifte trä» "da förr än han ert halft är Enkling och hon nio "mannder Enka warit, uran Konungen, uppä derom "stkeende underdånig anmälan, pröfwar skäligt, alk "lof dertill gifwa; Fästehjon ware ock förbuvit etc." Lap. 19 §- r Ärfda-Bcrlken.
Stånds; om hvilket tillägg i förra beslutet de öfriga Respective Stånden skulle vördsamt och vänligen underrättas. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Vid föredragning af Särskildta Utskottets, den 4 Juli afgifna, och den 5 påföljande upplästa Utlåtanden, öfver Herr Friherre Boyes Memorial om medel till penninge-bristens afhjelpande, och öfver Herr A. F. Tornerhjelms framställning om nödvändigheten , att tillåta en fri utförsel af Skånes naturoch konstalster; lät Bonde-Ståndet vid förstnämde Utlåtande bero och det sednare godkändes. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. s. n* Den ^ Juli. o S D. Åter föredrogs Särskildta Utskottets sedan sista Plenum på bordet hvilande Memorial af den 30 Juni, i anledning af Herr Friherre Koskulls motion, att, intill dess Vexel Coursen hunnit falla till alpari och Rikets exporter och importer blifvit återställde uti jemnvigt, all sjöhandel må upphöra; och blef detta Utlåtande af Bonde-Ståndet gilladt. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. C onstitutions Utskottets sistlidne dag afgifna Memorial och förslag till den lydelse Utskottet ansett c 8 §• Regeringsformen böra erhålla , i följd af Riksens Ständers vid denna Riksdag derom tagne beslut, upplästes och af Bon* de Ståndet gillades. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin.
För min del har jag ansett, att, till förekommande af missbruk, friheten att betinga förlagsränta bör inskränkas till det fall, att förlagsafhandlingen blifvit i föreskrilven form upprättad och vederbörligen intecknad; och får derföre vördsamt föreslå följande lydelse af 2 §: ^Förlags gifvare ege, der afhandling en efter nästföregående § upprättad är och tntecknad blifvit, att åtnjuta så stor vinst af förlaget, som han betingat, ändå. att den öfver sex för hundrade om året stiga skulle.» Stockholm, tryckt hos H. Nisbeth, 1866. Lag■ Utskottets Betänkande N:o 60. ,¥:« 60. Arik. till Exp.-Utek. den 8 Juni 1866, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner om förändring i stadgandena angående giftomannarätt. Vid sisthållna riksdag beslöto Rikets Ständer, i afseende på giftomannarättens inskränkning, l:o en så lydande författning: “Med ändring af hvad i lag och särskilda författningar finnes stadgadt angående giftomans inseende öfver mö förordnas som följer: Giftermåls-balkens 1 Kap. 2 § skall ega denna lydelse: Fader är sin dotters giftoman och moder må dertill råd gifva. Är fader död; då är moder giftoman. Äro dessa ej till, stånde ogift qvinna, efter fyllda tjugufem år, ej under någon gifto man; men för ogift faderoch moderlös qvinna, ifrån femton till och med tjugufem år, förordne Rätten giftoman. Giftermåls-balkens 6 Kap. 4 § erhåller följande lydelse: Nu kan så hända, att fader eller moder eller af Rätten förordnad giftoman hindrar det giftermål, som lagligen sökes; pröfve då domaren, som dertill är. Gör förordnad giftoman det för egen nytta eller annan sådan orsak, bote femtio daler och rätte upp all skada och kostnad.
Mars 1800 vore vunnen och Kongl. Kammar-kollegium, uti utslag den 30 November 1804, likaledes tillagt stenkolsverket företrädesrätt framför Anders Larsson till skatteköp af hemmansdelen, dock att, hvad angick Anders Larssons besittningsrätt å hemmanet och deraf utgörande skyldigheter, dermed efter författningarne borde förhållas, så bade Kongl. Majit, enligt Nådigt Bref den 4 Mars 1808, bibehållit stenkolsverket vid det beviljade skatteköpet, med de vilkor 1747 års Kongl. Bref innehåller, samt att skatterätten derå borde vara oskiljaktig från grufvan och dess drift, hvilket förbehåll jemväl finnes intaget uti det skattebref å berörde hemman, som derefter blifvit den 11 November 1808 för stenkolsverket utfärdadt. Åboen Anders Larsson hade emellertid, till följd af den honom tillerkända besittningsrätt, qvarsutit å hemmanet, lill dess han den 24 November 1832 aflidit utan barn, och efter honom hans enka Thoren Olsdotter, sorn den 10 J uni 1837 med döden afgålt, hvarefter meranämnde hemman varit i bruk tinder stenkols-verket.
Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet i Höglofliga Ridderskapets och jAdelns Plenum e. m. den 27 Juli 1815. S. D. Till följe af Högvördiga PrestStåndets inbjudning af den 20 denne*, uti Pro - Den 27 Juli e. rn 1337 tocollsUldrag, sorn sedan samma dag hvilat på Bordet, instämde Högloft. Ridderskapet och Adeln uti det Högvördiga Ståndets beslut, att åt 2:ne af hvart Riksstånd utsedda Ledamöter uppdraga att, under Riksens Högloft. Ständers JustitieOmbudsmans Ordförande, hålla noggrann tillsyn och ansvara derföre, att RiksdagsBeslutet och BevillningsFörordningen blifva rigtigt, och i enlighet med de af Riksens Ständer justerade Expeditioner utfärdade; hvarvid Ridderskapet och Adeln lann skäl vänligen inbjuda sina respectiva MedStänder att foga det tillägg, att alla från Bevillningsutskottet föreslagne och af Ständerna antagne Författningar måtte komma att undergå samma projecterade granskning. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning lade» till handlingarna Allmänna Besvärsoch OeconomieUlskottets den 22 dennes första gången upplästa Betänkande, i anledning af väckt fråga om nödvändigheten af en förbättring uti organisationsoch administrationssättet för Tullverket; hvarjemte Högloft. Ridderskapet och Adeln, i anledning af det i berörda Betänkande förekommande uttryck, att det icke lärer tillkomma Riksens Ständer att förordna om det reglementariska för Tullstyrelsen, ville härmed hafva gjort en reservation, att icke hafva med - j33S Deti ay Juli ». m. gifvit den afsägelse af Riksens Ständers rättigheter i afseende på Tullverket, suni berörde uttryck, kunde synas innebära.
Hela summan af i Götha HofRätt, under loppet af år 1831, inkomne och från förra året balancerade mål var 624b och de vid nämnde års slut oafgjorde 754. Det kan väl icke utan Speciel granskning Bil till Ridd. o. Ad. Pr. IV Band. 19 29® Den 25 Mdj i t af Rotlarne, bestämdt utrönas, men man må likväl med någorlunda säkerhet antaga, stt denna balance hufvudsakligen utgjorts af in~ complette, eller sådane mål, hvars föredragning berodt på föreskrifters fullgörande af Parterne; oeh denna förmodan vinner mycken sannolikhet vid jemnförelse med förhållandet inom Skånska HofRätten, der den, i mohn af inkomne, högst betydeliga summan af oafgjorda mål utmärker att balance, oberoende af HofRättens arbetsförmåga, måste existera, enär antalet af afgjorda mål, under sista halfåret 1821, i Skånska HofRätten blott utgjort 538 och i Götha HofRätt 657, utvisar en skillnad, som icke lärer kunna tillskrifvas bristande förmåga eller flit hos Ledaraöterne i den förra. Resultatet af det nu anförda, blir, att deri betydeliga tillökniugen af Rättegångarne i Götha HofRätt *kan anses temporär, härrörande af tillfälliga orsaker, med hvilkas upphörande den öfverklagade olägenheten skall aftaga; att de vid Sessionernes slut befintelige balancerne icke utmärka långsamhet i målens handläggning, utan ära en följd af HofRättens egenskap af permanent
Så torde äfven förhållandet blifva häri Efter vanlig föredragms-ordning torde R. o. Ad. finna, alt om det förslag jag framställt, att frågan skulle till pröfning företagas pä det sätt att den ställdes främst på föredragmslistan i första plenum i nästa vecka, blir af R. o. Ad. afslaget, så har det fallit, och då är Frih. Tersmedens förslag i ordningen alt derefter föredragas. Skulle likväl de som understödja Frih. Tersmedens förslag vara nöjda med, att det bordlägges, och att bordläggningen af detta förslag icke hindrar föredragningen och behandlingen af det förslag jag framställt så har jag visserligen ingenting deremot. R. o. Ad. torde finna alt om mitt förslag bifalles sa blir Frih. Tersmedens förslag ändamålslöst. Emedlertid yrkar jag min rätt, alt det förslag jag framställt må blifva för R. o. Ad. till antagande eller förkastande framställdt innan något annat förslag, som kan uphäfva det, blir inför R. o. Ad. till beslut framställdt. Hr Dalman: Enär Hr Frih. o. Landtm, tillkånnagifvit, att såväl Frih. Tersmedens som Frih. Palmstjernas framställningar, äfvensom BorgareSt:s prot.utdr., åro från hvarandra oskiljaktiga och följaktligen böra i ett sammmanhang afgöras, så lärer det deraf följa, alt Hr Frih. o. Landtm, hyser den åsigt, att alla dessa 3 ämnen skola hvila till öfverläggning i nästa plenum. I sådan händelse och sedan Coust.Ulsk:s betänk. N:o 2 numera blifvit för andra 'gången 134 Den 11 December. lagdt på bordet, kan man i nästa plenum få tillfälle att bestämma, hvilka vidare åtgärder, som dä kunna och böra vidtagas. Hr Cederschiöld: Uti 49 § 1 mom. Riksd.Ordmn stadgas' ”Upstär fråga om, eller hvart remitteras bör, kan denna fråga blott för den pleuidagen läggas på bordet; men i nästa plenum skall beslut ovägerligen fattas.” iNu har fråga upstålt om och hvart Frih.
Denna framställning antyder huruledes misstroende yppat sig, det ifrågavarande förråden icke skola alldeles oförryckt bibehållas och användas till sina ändamål, hvilket misstroende svårligen torde kunna häfvas annorlunda än att medelst inventering utreda rätta och verkliga förhållandet. En sådan åtgärd skulle likväl hafva till följd, att brister, om sådana finnas i förråderna, i tid varda upptäckta och afhulpna, äfvensom att möjligen förekommande missbruk blifva undanröjda. Med afseende härå och då det derjemte med grunderna i Sveriges stals-skick öfverensstämmer, att noggrann kontroll utöfvas öfver vården och förvaltningen af Statens tillhörigheter, men här ä andra sidan förekommer, att, efter hvad upplyst, blifvit, de fleste af ifrågavarande förråder, eller inventarii-, ammunitions-, beklädnads-, sjukhusoch virkes-förråden, för icke längesedan undergått inventering, saint att, hvad proviant-förrådet angår, detsamma är ständig förändring underkastadt, hafva Rikets Ständer beslutat, det Flottans material-förråd i Carlskrona nu endast bör blifva föremål för inventering. Och då Rikets Ständer härmed i underdånighet anhålla, det E. K. M:t i Nåder täcktes låta verkställa denna inventering, genom dertill af E. K. M:l förordnade lämplige personer, försedda med instruktion af E. K. M:t, huru 436 ExpeditionsUtskottets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o 154. vid förrättningen tillgå bör; hafva Rikets Ständer skolat tillika i underdånighet anmäla, det Rikets Ständer, för bestridande af omkostnaderna vid inventeringeu, ställt till K. K. M:ts Nådiga disposition ett förslags-anslag af Femtusen Riksdaler Riksmvnt. Rikets Ständer framhärda etc. Uppläst och godkänd! hos Ridd. och Adeln den 28 Okt. 1887.
» Vi äro muntra musikanter, Och vår är hela jordens ring.&gt; » yJen svenske Sanger staar för Öjeblikket under alle Lykkestjærnernes heldigste Konstellation. Endnu er hans R y i Opgang, endnu har han nye Landvindninger tilbage. A l Kampens Friskhed er endnu over ham og hans Sang. » Detta lästes för ett par år sedan i ett af köpenhamnspressens förnämsta organ, då Sven Scholander afslutat sin med enorm framgång krönta tourné genom Danmark. Den framsynte kritikerns förutsägelse har till punkt och pricka slagit i n; ty sedan dessa ord nedskrefvos, har, som bekant, vår fräjdade landsman skurit lagrar (bland dem en hel krans af äkta silfver) hos våra bröder - på andra sidan Bottenhafvet, entusiasmerat ryska bojarer och storfurstar, förvridit åtskilliga krönta hufvuden — det mest notabla kejsar Vilhelms — lagt Tysklands musikkritici och sångälskare sig till en fotapall samt, på det yttersta i dessa dagar, sjungit sig in i de eldiga wienarnes hjärtan — m e d ett o r d: från en nordisk ryktbarhet blifvit en europeisk celebritet. Till Sven Scholanders framgångar i vårt eget land hafva vi själfva varit åsyna vittnen samt efter bästa förmåga med kropp och själ bidragit. Hans triumfer på utländsk botten skildras i kraftiga färger på allehanda tungomål, vältaligast dock af några dussin danska tidningar och minst lika många tyska. Huru snedt än de båda grannfolken se på hvarandra, Sven Scholander se de bägge m e d lika blida ögon, och i sina respektive omdömen o m » der skandinavische Barde », der Apostel des Chansons », » Köbenhavns, j a hele Landets Yndling » mötas de i broderlig endräkt. Välbekant torde vara, att » allas vår Sven » — född 1860, son till universalgeniet professor F. W.
På andra häftets omslag kunde meddelas, att företaget redan » af allmänheten omfattats med ett ovanligt intresse, i det en betydande upplaga utgått », samt att det » af kritiken erhållit vitsord, som berättiga utgifvaren och förläggaren att hysa den förhoppning, att ett sedan flere år befintligt behof blifvit genom denna publikation tillmötesgånget. » Sedan andra häftet rönt samma framgång, sattes på tredje häftets omslag orden » 1: sta årgången », och därmed hade » publikationen » antagit karaktären af tidskrift. Man skrifver ej gerna en persons eller ett företags historia, förrän personen är död eller företaget afslutadt. Sålunda är, hoppas vi, tiden ej ännu inne att skrifva historien om » Ur Dagens krönika », om än detta beklagligen är fallet med hennes grundläggare och hittillsvarande utgifvare, som på henne satte prägeln af sin egen personlighet. Att den fick allt talrikare vänner och afnämare bland den stora allmänheten, det blef snart uppenbart. Ahnfelts förmåga att leta upp det roande och pikanta, att för tidskriften vinna bidrag af framstående inoch utländska författare samt att på repertoaren sätta sådana ämnen, som för dagen företrädesvis voro intresserande, — allt detta gjorde nog sitt till. Men ännu mer verkade den orädda hållning, hvarigenoin tidskriften gaf ordet åt undertryckta opinioner samt öppnade den enda försvarsmöjligheten för dem, hvilka öfvermakten af en eller annan anledning ville, under det dagbladspressen dervid teg eller instämde, nedtysta eller förfölja; därtill kom äfven den liberalitet, hvarigenom äfven skilda meningar fått tillfälle att yttra sig bredvid eller mot hvarandra. Den polemiska tonen har väl ibland varit skarp nog (aldrig grof) och orden hafva då ej måhända ej alltid kunnat strängt vägas på guldvigt. Att i krönikan influtit ett och annat, som saklöst kunnat uteslutas och på vissa håll mer än oundgängligen nödigt varit, känts retsamt, må medgifvas. Men om orden ibland voro harmens mer eller mindre starka uttryck, så riktade sig, åtminstone från Ahnfelts egen sida denna harm mot hvad han af fullaste öfvertygelse ansåg vara lågsinthet, hycklande humbug eller smygande förföljelselust.
Med ogillande af denna Expeditions Utskottets åtgärd hafva: Högloflige Riddershapet och Adeln, den 26 ^istförflutne Februarii, under förblifvande vid dess, i afseende å det till Expeditions-Utskottets ofvanomnämndeförslag ('till underdånig Skrifvelse) fogade tillägg, fattade beslut, anmodat Stats-Utskottet att, enär i frågan om detta tillägg, Två Stånd stan-; nät mot Två, uppgöra Yoterings-proposition, hvilken, sedan den blifvit a£ Riks-Stånden godkänd, bör till förstärkta Stats-Utskoltets afgörande öfverlemnasj Iiögvordige. Preste-Ständet, under defi 25 nästförutgående Januarii, med gillande af Voterings-propositionen, öfverlemnat denna fråga, såsom hörande till Stats-Regleringen, till afgörande i förstärkt Statsutskott; sami Stats-s. Allm. Bese. o. Oee.Utsk, Mern. N o 135. 3 Välloflige Borgare-Ståndet, under en fl Februarii, och Hedervärda Bonde-Ståndet, under den 529 Januarii, öfverlemnat frBgan till Stats» samt Allmänna Besvärsoch Oeeonomie * Utskotten, hvilka densamma förut handlagt, för att, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, vidtaga den behandling, som med Grundlagen öfverensstämmer. Vid sädant förhållande och då, tillföljd af sistnämnde Tvänne Riks-Stånds beslut, Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet bordt med Stats-Utskottet sammanträda till ifrågavarande ärendes behandling, hafva de förenade Utskotten vördsamt skolat begär ra Rikets Högloflige
Skrifvelse, om föreskrift till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att, sedan utflyttningsmedlen får Länet äro bestämda, meddela vederbörande hemmansinnehafvare Underrättelse om tiden, när samma medel utfalla. (Lagoch Oecon.-Ulsk. N:o 18.) S. A. K. Som, efter hvad Rikets Ständer inhemtat, hemmans-innehafvare, hvilka utflyttnings-understöd af allmänna medel tillkommer, i saknad af underrättelse om tiden då understöds-medlen utfalla, skola nödgas antingen sjelfve efterfråga eller genom Ombud å Lands-Contoren underrätta sig när sådant inträffar, hvilket för Allmogen medför kostnad och besvär; alltså hafva Rikets Ständer ansett sig böra i underdånighet anhålla, det E. K. M. i Nåder täcktes anbefalla Dess Befallningshafvande att, sedan utflyttnings-medlen för Länet äro bestämde, genom allmän Kungörelse, eller på annat lämpligt sätt, meddela vederbörande hemmans-innehafvare underrättelse om tiden, då samma medel, emot behörigt qvitto, från Landt-Räntcriet utbetalas. Rikets Ständer framhärda &e. Stockholm den 3o October 1834- 3«o Expeditions-Utskottels Förslag till und. Skrifvelse N.o 1<jS, N:o 175. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 27 Oct. 1834. Preste-Ståndet den 27 Borgare-Ståndet den 27 Bonde-Ståndet den 3® Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om förklaring öfver 4 $. i Kongl. Förordningen den 20 Januarii 1824 -» angående ändring eller utrifning af vattenverk} som genom uppdämning skada jord eller hindra dess odling. (Lagoch Oecon.-Utsk. N:o 19.) S. A. K. Uti E. K.
R:mt måtte anslås att under denna Statsreglering som amorteringslån utgå i och för täckdikningar och på så vis, att R:dr 200.000 Runt utgingo för hvarje år, om så erfordras, samt att lånet de första 5 åren fick stå räntefritt och sedan amorteringen ställas så, att den tillsammans med räntan aldrig öfversteg 5 proc. årligen, t. ex. 3 proe. ränta oell 2 proc. amortering, och att intet dylikt lån utgafs för mindre än 10 linds täckdikning och på ansökningar, som inom hvarje län gjordes till dess Konungs Befallningshafvande, hvilken det ålåg att bevilja den mot fullgod säkerhet af inteckning eller borgen och att vaka öfver ändamålets upfyllande; eller på det sätt och med den kontroll, som K. M. i denna sak vidare täckes föreskrifva. Begärdes på bordet. Föredrogs och lades till handlingarne StatsUtskrts Mern. N:o 1, med anmälan att K. M:s Nåd. Propos, angrde StatsVerkets tillstånd och behof blifvit sisth dag till Utsk:t öfverlemnad, samt att ett exemplar af nämnde Nåd. Propos. blifvit hvarje RiksStånd tillställdt; hvarefter H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att som Riksdagens början således kommer att räknas från den 1 Nov., tiden för motioners afgifvande följaktligen tilländalöper med Thorsdagen den 1 Dec. StatsUtsk:ts Mera. N:o 2, angrde tillökning i Utskrts tjenstemannapersonal, lades på bordet. Efter af IL Exc Hr Gr. o. Landtm, gjord propos., blefvo R. St. Just. Ombudsmans Embetsberättelse för år 1857 och bemälde Embetsmans Berättelse till innevarande Riksdag kommuniserade de B«n 2 November. öfriga Stånden och remitterade till LagUtsk:t; hvarefter föredrogs och lades till handlingarne E. St:s Kommiterades til! Tryckfrihetens vård den 14 sisth Okt. afgifne Berättelse.
I anledning häraf får Utskottet upplysningsvis meddela, att, då Rikets Ständer vid 1853—1854 årens riksmöte beviljade de af Kongl. Majit äskade medel för bildande af ett Sappör-kompagni, blef härtill, enligt hvad Kongl. Majit föreslagit, endast ett kontant anslag anvisadt, utan att något belopp af spanmål deruti 14 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84. inberäknades, på sätt eljest egt rum med anslagen till alla de korpser af arméen, som äro försedda med värfvadt manskap, enär det manskapet tillkommande brödkorn utgår af dessa spanmålsanslag. Den uti den Kongl. Propositionen omförmälda spanmålsqvantitet, 1,604 kubikfot, är således icke af Rikets Ständer anvisad ; utan bär, sedan åtgången blifvit beräknad, ett denna qvantitet efter Riksstatens spanmålsvärde motsvarande belopp af de kontanta medlen blifvit af Kongl. Majit härtill anvisadt; — men då vid sednaste riksmöte statspriset å spanmål böjdes, uppkom derigenom ofvanberörde brist af 601 R:dr 33 öre uti Sappörkompaniets anslag. Med afseende å dessa förhållanden har Utskottet ansett sig böra hemställa, att Kongl. Majits förevarande framställning måtte af Rikets Ständer bifallas, sålunda, att den för Sappör-kompaniet beräknade spanmålsqvantitet, 1,664 kubikfot i Riks-staten uppföres såsom oindelt spanmål med ett förslagsvärde af 2 Ridr kubikfoten till belopp af 3,328 Ridr, men att deremot