Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 244, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 66. Bifölls. N:o 245, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 67. Bifölls. N:o 246, i anledning af Kongl. Maj:ts remiss angående aflöning för den, som utses till bestridande al Rikets Ständers Justitia; Ombudsmans förut innehafvande tjenst. Bifölls. 514 Prot. Utdr d. ig Aug. 1840. N:o 247, i anledning af Herr Petres, Th., molien, att Stats-Utskottet må till Rikets Ständer dels uppgifva totalkcstnaden för nya lagförslagets codifiering, dels inberätta, vid hvilken tid de till nämnde codiliering utsedde personer upphört att uppbära arfvode af Stats-medlen. Lades till handlingarne. N:o 248, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 113. Bifölls. N:o 24f), i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 142, Lades till handlingarne. N:o 250, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 144. Lades till handlingarne. N:o 251, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 146. Lades till handlingarne. N:o 252, i anledning af Herr Grefve Mörners, J. A., motion om beviljande af anslag till försök för bestämmande af den bästa modell för slagkrutsgevär. Återremitterades, med föreläggande för Utskottet att öfver den till detsamma remitterade motion, utlåtande i saken afgifva. ]N:o 253, i anledning af Herr Dalmans, TV. F'., motion om beviljande af ett anslag åt Sjömanna-sällskapet, till befordrande af de med sällskapet afsedda ändamål. Återremitterades, med föreläggande för Utskottet, att öfver den gjorda framställningen sig utlåta.
Den känna, att äktenskapet binder starkare och människa, som kan gifva uttryck åt en så- ställer större fordringar än allt annat. dan namnlös längtan, hon. » » Äktenskapet är inte målet » — svarade hon med en säkerhet, som visade, att tan» Då har du också förstått m i g! » » Och i afton, på teatern. D u kan inte ken var henne förtrogen — » bara medlet göra dig en föreställning o m hvad j a g led! » till utveckling eller undergång — hvilket » Kanske — men j a g måste visa dig — det nu blir. » det var enda sättet — det var för dig j a g Han sköt henne ifrån sig. » Och detta kan sjöng. » du säga m i g? » » För mig?! H v a d tror du en man kän» Förlåt, » svarade hon och grep efter hans ner, när den enda kvinna i världen han hand, som han drog undan. r IDUN 432 » Du har lofvat att vara min i lust o c h nöd — hela lifvet igenom — och j a g kan inte släppa dig ifrån mig. » » Nej, du kan hindra mig — jag vet det — och då blir det min undergång. » Deras ögon möttes i en lång pröfvande blick. » Du har aldrig älskat m i g! » Hennes ögon vidgade sig liksom af förvåning. » Du älskar mig inte! » H o n svarade ej, men kastade sig framstupa vid barnets bädd och lade pannan mot sängkanten. Han stod stilla och såg på henne, där hon låg i den skimrande dräkten, så vacker, så rörande ödmjuk i sin « '. kamp o c h förtviflan. » I lust o c h nöd, » tänkte han, medan en varm stråle sköt fram i hans ö g o n; hvilken öm hängifven hustru hade hon ej varit, och nu var hon i nöd — i ofrid med sig själf — och han, som skulle vara hennes hjälp, lade endast sten på börda. » Cecilia! ! » FJurfåglar. H an såg henne för första gången vid en utflykt i det gröna, som på en af ångslupsbolagets båtar anordnats af några unga extraordinarier i banken o c h posten.
Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit att i afseende pä broderade arbeten andra slag, PresteSt. vidblifvit sitt beslut samt Hr von Hartmansdorff och Hr Printzensköld förklarat sig deruti instämma, fann R. o. Ad. för godt att, med vidblifvan de af sitt i detta ämne förut fattade beslut, godkänna den härom föreslagna votens-propos. N:o 98. 39:o Brodérduk, Marle och Stramalj. Utsk:s i fråga härom lill Borgareoch BondeSt.-n gjorda hemställan lades till handlingarne. 40:o Brundier. R. o. Ad. antog Utsk:s inbjudning att, med frånträdande af Ståndens förut fattade beslut, instämma i Utsk:s af 3 Stånd godkända förslag till tullbestämmelser för ifrågavar. artikel, samt fann att till följd häraf voter:s-propos:n N:o 99 hade förfallit. 41 :o Bränvin och Sprit. Utsk:s yttranden att frågan om borttagande af de nu stadgade förbuden emot införsel af vissa slag bränvin och sprit komme att förfalla, samt alt den i nu gällande taxa befintliga specifikation af de under hufvudrubriken bränvin och sprit hänförliga artiklar, borde bibehållas, blefvo af R. o. Ad. godkände. Beträffande sedermera tullbestämmelserne för Holländsk Ge niévre, Romm, Arrack samt Sprit för beredning af Luktvatten - Deu 15 Juli f. m. 9!) tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm, att PresteSt. antagit den derom till R. o. Ad. samt PresteSt. gjorda inbjudning, så vidt den hade afseende på den i voter:s-propos:n N:o 101 förekommande artikeln Sprit för beredning af luktvatten, men deremot vidblifvit sitt förut fattade beslut ronde de i voter:s-propos:n N:o 100 upptagne artiklarne Geniévre, Romm och Arrack; hvarefter Hr von Hartmansdorff yttrade:
Ull måtte förbjudas; Nils Perssons från Södermanland Memorial, deruti begäres förbud emot införsel af utländsk Humla, såsom, efter Motionairens förmenande, nödvändigt att befordra afsätlningen af Svensk Humla; och NHåkanssons från Kronobergs Län Memorial, med yrkande af ökade Tullafgifter på alla från Finland inkommande jordalster, uti hvilket yrkande Ståndet i Bevillnings-Utskottets Betänkande N.o 27. 5<7 allmänhet delat N. Håkanssons åsigter, hvarjemte Nils Månsson, från Malmöhus Län, förklarat, att sorn ungefärligen en. million Riksdaler årligen skall utbetalas ifrån Stockholm för Yictualier och Yed, som dit frun Finland införas, skulle det blifva af hufvudsakligt inflytande på HandelsUjalancen, att Rikets Ständer nu vidtogo åtgärder, hvarigenom denna stora import kunde motverkas, eller åtminstone försvåras. Detta, med hvad mera i detailerna anfördt blifvit, har Utskottet icke allenast tagit i nogaste öfvervägande, så vidt det angar Tullbevillningen, utan äfven, så vidt anspråken öfverensstämt/ med de af Utskottet antagne grunder, derå gjort möjligaste afseende; men att här till besvarande upptaga hvar och en af de mångfaldiga framställningarne för sig, skulle föranleda till en lika olämplig som tröttande vidlyftighet. Utskottet inskränker sig således dertill, att åter upptaga hvad som hörer till sjelfva grunderna, af hvilkas tillämpning för hvar och en synes, till hvilken del deras fordringar blifvit afsedde. Ibland \Bcvilln 6q Bevillniti"s~UtskoUets Betänkande N.-o 27. dessa ämnen företer sig i främsta rummet frågan om en större eller mindre Införsels-frihet, än den nu varande, emot hvilken frihets utvidgande följande hufvudsaldiga skäl af Handels-och FabriksSocieteterna samt Kongl.
Utskottets hemställan, att nuvarande föreskrifter om afgifter efter 2:dra artikeln af arbetsfolk och gesäller måtte bibehållas oförändrade, men med uttryckligt tillägg i 27 §, att gesäller på landet skola anses lika med dem i städerna, och med förbehåll, att, derest nedsättning i bevillningen på det skulle finnas kunna ega rum, det då måtte vara Utskottet öppet alt afgifva förslag i hvad mån arbetsfolk eller gesäller deraf böra företrädesvis komma i åtnjutande, har af Preste-, Borgareoch Bonde-stånden blifvit gillad; men som Ridderskapet och Adeln afslagit berörda hemställan, i hvad den angår afgifterna af arbetsfolk, så och för den händelse Ridderskapet och Adeln icke skulle vilja frånträda detta och instämma i de öfriga ståndens beslut, föreslår Utskottet att, för frågans afgörande hos förstärkta Stats-utskottet, en så lydande voteringsproposition må antagas: 2:do. Den, som bifaller Utskottets af tre stånd godkända hemställan, att nuvarande föreskrifter om afgifter efter 2:dra artikeln af arbetsfolk må bibehållas oförändrade, röstar ja; den det ej vill, röstar nej; Be.villnings-UtskoUets Memorial, N:o 17. 5 vinner nej skull, enligt Ridderskapet och Adelns beslut, någon bevillning efter 2:dra artikeln icke för arbetsfolk ega runi. § 35. Preste-, Borgareoell Bonde-stånden hafva godkänt Utskottets förslag om förhöjd bevillning af enskilt» banker å den del af deras årliga behållning, sorn öfversliger C procent af det kontant tillskjutna beloppet, och hvilken tillökning blifvit af dessa stånd förslagsvis bestämd till femton procent af hvad behållningen utgjorde mer än sex procent, hvaremot Ridderskapet och Adeln afslagit detta Utskottets tillstyrkande och ansett Ue vill - ningen böra utgöras, på sätt nu finnes stadgadt; för hvilket ändamål 35 § blifvit af sistnämnde stånd bibehållen vid dess nuvarande lydelse, endast med utbyte i i:sta moni. af benämningen ”privatbanker” mot ”enskilta banker.”
Riksdagsordningen finnes samma ord; och skulle jag för min del önska, att detta ord hölles lika heligt på det ena, som på det andra stället i Grundlagen. Så väl Grefve Frölichs ifrågavarande Motion, som Herr Bråkenhjelms nu afgifne yttrande, remitterades till StatsUtskottet. Föredrogs ånyo Herr Hjertås, Gustaf, den i5 dennes f. m. på bordet lagde Motion, att Rikets Ständers Justitie Ombudsmans Lön måtte fastställas till 5ooo R:dr om året. Herr von Hartmansdorff, August: Jag tror de skäl, som tala för förhöjningen af JustitiaeRåders löner, icke vara i samma mon talande för den nu föreslagne tillökningen af JustitiaeOmbudsmannens lön. E11- ligtGrundlagen får JustitieRådsEmbetet icke vara förenadt med något annat. Lönen derför bör följagteligen vara så stor, att den ensam är tillräcklig för innehafvaren. Sådant är icke förhållandet med Justitieombudsmannen; ty lian behåller under utöfningen af detta Embete, den tjenst han förut innehaft. Jag anser således en lika förhöjning i hans lönevilkor endast böra inträda, i den händelse, att den, som utses Den 29 December e. m. till JustitiaeOmbudsman, icke förut bekläder något Embete, hvaraf lönen motsvarar skillnaden emellan JustiliasOmbudsmannens och ett JustitiasRåds. Hvarefter Herr Hjertås ofvanberörde Motion, jemte Herr von HartmansdorfFs nu afgifne yttrande, remitterades till StatsUtskottet. Föredrogs till remitterande HerrThams, Wolrath, den i5 dennes f. m. på bordet lagde Motion, angående förslag till Apanage för de Kongl. Arfprinsarne. Herr von Hartmansdorff, August: Äfven jag hade, lika med Herr Tham, förmodat, att Kongl. Majrts Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof skulle hafva innehållit något om anslag för de unge ArfFurstarne.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om ersättning af allmänna medel till Häradsskri/varen C. E. Ruckman för den förlust, han lidit derigenom att hans innehafvande boställe blifvit för högt uppskatladt. (U. A.) Till Stats-Utskottets handläggning är af Bonde-Ståndet remitterad en derstädes af Riksdags-fullmägtigen A. Söderholtz från Södermanlands län väckt motion, hvaruti hufvudsakligen anföres, hurusom Häradsskrifvaren i Akers, Daga och Selebo häraders fögderi C. E. Ruckman blifvit tillskyndad en ganska betydlig förlust af löne-inkomster derigenom, att hans boställe Ärja JV2 3, b mantal i Ärja socken och Åkers härad, vid den uppskattning deraf, som med anledning af sednaste löne-reglering för Landtstatens embets-och tjenstemän verkställdes, beräknats gifva vida högre afkastning, än deraf i sjelfva verket kunde erhållas. I detta förhållande, som härledde sig deraf, att till grund för uppskattningen tagits den summa, som för bostället då gafs i arrende och hvilken, i följd af särskilda omständigheter, kunnat bestämmas till betydligt högre belopp än som motsvarade boställets afkastning, hade Ruckman hos Kongl. Maj:t i underdånighet sökt rättelse, med anhållan det Ruckman måtte tillåtas antingen till Statsverket afstå sitt boställe mot åtnjutande af enahanda kontanta ersättning, som vid sistlidne riksdag beviljats de Häradsskrifvare, hvilka ej vöre med boställen försedda, eller ock behålla bostället såsom blott motsvarande den nyssnämnde Häradsskrifvare förunnade Bih. till R. St. 4 Samt. 1 Afd. 3 Band. 3 Höft. 2 Stats-Ut skottets Utlåtande M 171. boställs-ersättning af 300 R:dr; men Kongl Maj:t hade, genom nådigt Bref till Sin Befallningshafvande i Södermanlands län af den 30 Augusti 1858, förklarat sig icke finna skäl att till Ruckmans berörda ansökning lemna bifall.
Utsk:s förslag boställena äfven skulle deltaga i fjerdingsmans-bestyret; en Kronofogde, som är executorn och den egentliga Poliskommissarien inom fögderiet, skulle då, t. ex. få deltaga i aflöningen till en honom underordnad tjensteman, hvars befattning icke är någon annan än den, alt fullgöra Fogdens befallningar. Detta kan icke vara hvar ken billigt eller med sakens natur förenligt; och deruti ligger alltså ett ytterligare skäl lill afslag å Utsk:s betänk. Gr. Sparre: En talare, Gr. Lagerbjelke, har tillvitat mig att jag icke skulle hafva skiljt de båda frågorna, som här utgjort föremål för öfverläggning. Jag trodde att jag minst af alla skulle gjort mig skyldig till den förebråelsen alt icke hafva skiljt frågan om instruktionen ifrån dem om Säteriernas deltagande i fjerdingsmansbestyret. Jag har icke yttrat mig öfver sistnämnde fråga; derom är tillräckligt taladt inom detta hus. Jag har börjat med att jag ämnade hålla mig till instruktionen och jag ville undersöka, huruvida betänk, innehöll svar på motionen. Jag motsätter mig icke hvad som är billigt, och hyser den tankan, att om fjerdingsmansbestyret blir, hvad det bör vara, en väsendtlig del af kommunalvården, så böra säteriegare, likasom andra, deri deltaga; men jag vill hafva en ändring i instruktionen, enär densamma gör fjerdingsmannen till en dräng åt Länsmannen; derifrån har jag utgått. De grundsatser, som jag hyllar, hafva R. St. ouphörligt uttalat sedan 1828. Jag vill att R. o. Ad. nu skall vidhålla samma grundsats, som förut är uttalad och jag har ogillat Utsk. derföre att denna grundsats är frånträdd, och Regeringen derföre, att den utfärdat en instruktion, som är i strid med dessa åsigter. Motionerna innefatta hufvudsakligen anmärkn-.r emot instruktionen.
Att staten för gevärsfabricationen uppoffrat betydliga summor kan icke bestridas; men derföre har staten ett icke obetydligt antal nya gevär uti förråden, hvilka, då Engelska subsidiegevären undantagas, för icke så många år sedan i det närmaste vore tomma. Hvad åter dyrheten angår, synes mig, sorn StatsUtsk. bort något närmare göra sig reda för hvad vid anskaffandet af ett godt gevär för krigsbruk är dyrt eller icke dyrt. De upplysningar, jag här nedan skall hafva äran meddela, torde bäst sätta It. o. Ad. i tillfälle att bedöma, med hvilken sakkännedom och opartiskhet StatsUtsk. gått till väga vid behandlingen af förevar, fråga. Medelpriset på de under de sednaste io åren vid Husqvarna tillverkade gevären är 17 r:dr 32 sk. och vid Norrtelje 21 r:dr 2 sk. Den skillnad i pris, som förefinnes vid Den 28 Augusti. 3xi dessa faclorier, liar hufvudsakligen sin grund deri, att gevärsprisen vid Norrtelje bestämmas af föregående årets raarkegångspris å jern och spannmål, samt vid Husqvarna efter åtgången af materialier och dagsverken; sålunda kostade ett gevär vid Norrtelje år 1825 endast 17 r:dr 43 sk., men år 1827 24 r;dr 2 Skulle spannmålsprisen under några år icke blifvit allt för högt uppdrifna, hade gevärsfabricationen vid Norrtelje i pris icke betydligt öfverstigit det vid Husqvarna; i år t. ex. kostar ett gevär på förstnämnde ställe icke mer än 19 r:dr 2 sk.
Län inom halfva värdet af ett Frälsehemman, fordrar man för dessa händelser i det stället en tredjedel mindre proportion, då synes det mig, att alldeles samma försigtighetsmått behöfves, när den Cassa som äger företrädesrätt är Riksens Ständers Bank. jag har inom Utskottet yrkat, att när senare inteckning, i brist af den första, af Directionen blir beslutad att kunna antagas; skulla summan af gravationerne med inberäknad tre års ränta, vara en tredjedel mindre än annars, så snart det äldre länet vore af enjkild man lernnadt, eller af en Gassa som kan behöfva sannolikt uppsäga sina Capitaler; det är nemligen då, som den största risquen uppstår genom möjligheten, att fastigheten kan tvingas ned genom påstående af omedelbar betalning. Utskottet har deremot alldeles afstyrkt all utlåning på säkerhet efter enskild, man eller Cassa, hvaraf uppsägning befaras; jag tror att detta är för långt gångit. |ag tror att enda möjligheten att få goda hypotheker, är att icke onödigtvis inskränka genom lagdt band, eoncurrencen af Lånsökande; likasom det i allmänhet medgifves, att man lättare får goda vabror i handel när måoga concurrera örn att sälja. Till concurrence af Lånsökande fins ingen annan utväg, än att, när tillfälle blifver till utlåning, tillåta, att, så vidt det med Lassans säkerhet kan förenäs* Den 5 Oclole.r e. m. 55 redaa färdige sedlar må Få bslånas; Cassans behof att få sine mede! fruktbara medgifver ofta ej det dröjsmål till nästa Ting, som inteckningsLagcn töreskrifrer, och måste före' skrifva. Hvar detta dröjsmål erfordras, blir ingen annan Lånsökande, än den, sorn genom privat bekantskap inom verket, fått veta en tillräcklig tid förut, att Cassan skulle snart få penningar att utlåna, eller ock den, sorn kan lemna in sitt hypofhek flera år kan. ske förr, än han utfår iånet.
Ständers sida, i anledning af Grefve Horns ifrågavarande motion, äfvensom Utskottet, på grund af hvad ofvanberördl är, anser böra förfalla ej mindre den anmärkning Friherre Anckarsvärd, C. II., gjort mot ",den onödiga uppvaktning”, som under resorne skall öka de Kongl. Personernes svit, än ock Friherre Rudbeckshemställan omKungsskjutsens utgörande en och en half mil i AKm. Besv.- oeh Oec.-Vtsk. Bet. 1B stället för en, samt slutligen äfven Herr Jnckarsvärdsj ji ugust j yrkande, att Kungsskjuts-legan måtte få beräknas ifrån den Gästgifvaregård, dit de skjutsande höra. Vidkommande sista punkten, eller frågan om Gästgifveri-skjutsen, innefattas deruti följande förslag, nemligen af: 1:0 Herr Grefve Horn„ att en underdånig skrifvelse måtte till Kongl. Maj:t från Rikets Höglofl. Ständer blifva aflåten, med anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes låta utarbeta och till nästkommande Ständer öfverlemna ett fullständigt förslag till en ny skjuts-inrättning, hvarigenom hela det nuvarande skjutsnings-besväret (således äfven den närvarande Gästgifvare-skjutsen) komrne att upphöra , hvarjemte Herr Grefven ansett, att intilldess en ny förändrad skjuts» inrättning, i förening med Brefposten, blovér ordnad och antagen, Håll-och Reservskjutsen måtte, der det sig göra låter, ställas på Entreprenade, hvilken anstalt skulle underlättas, om skjuts-legan bestämdes med afseende på locala förhållanden ; 2:0 Herr Hjerta j Gustaf „ att så kallade fasta stationer, likasom i Norrige, bestående deruti, att Gästgifvaren åtager sig hålla ett visst antal hästar om dagen, måtte 14 Allm. Besv.- och Oec.-Utsk. Bet.
Gustaf Pettersson han Ostergöthlnnd yrkat, att det mätte tillåtas Under-escekutorer att da gäldenär sökes i ntmitnmgS-afseende, men ej träffen hemma mede/st skr, Ungt anslag a dennes husdörr kalla honam ’ till annadZ i näst ejlerjol/ande -vecka, del gätdemiren bör vara tillstädes, vid äfventyr °att utmatningen det oansedt finge verkställas. ^ ^ r tt.E“ S;klani stadgande kan dock Utskottet icke tillstyrka. Genom r <7 af Utsokmngs-Ba kens 5 Kapitel är redan föreskrift, att, om gäldenär re. u boi t e.lei haller sig undan, innan han gjort sin borgenär rätt cnlioi onungens Lefallnmgshafvandes utslag, då må utmätning ändå skeoch vfd denna fbresknft har lagstiftaren fästat tillbörligt afseende å borgkärs och galdenars ömsesidiga förhållande. Då den förre har rättmätigt anspråk att hans ^tt ej ma obehörigen uppehållas, så synes den gäldenär, som har ett utslag! emot sig derå utmätning följa må, ej skäligen böra ega att, genom >oi tiesa eller afhållande från hemmet, förhindra verkställigheten af utslaget Bill. till R. St. Prot. 1845, 7 Sami. 1 Afd. 24 ITäft. 1 2 Lag-TJtskoltets Betänkandej N:o 73. och dermed uppehålla borgenärs rätt, helst gäldenären i detta fall vet sin förbindelse och följaktligen bör fullgöra densamma, innan han begifver sig bort. Endast egen underlåtenhet åt skyldigheter kan således ådraga gäldenär den olägenhet, att utmätningen i hans frånvaro verkslälles; hvadan derifrån ej kan bemtas anledning till föreslagna förändringen, som deremot, å andra sidan, skulle för borgenärer blifva i högsta måtto vådlig, enär den lemnade oredlige gäldenärer tillfälle att undansticka sin egendom, innan den för utmätningen bestämda dagen inträffade.
”Då jordegare åstundar laga skifte eller annan Landtmäteri-förrättning, ”ingifve skriftlig anmälan derom till District-Landtmätaren, som insänder ”densamma till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för erhållande af förordnande till den begärda förrättningen. Landtmätare vare skyldig, så skyndsamt som möjligt, förrättningen företaga; sedan tjenlig årstid infallit. Under”låter han sådant eller oskäligt uppskjuter börjad förrättning, ege jordegare ”derom göra anmälan hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som, efter det ”Landtmätaren hörd blifvit, nödig rättelse deruti förordnar, och ansvare ”Landtmätaren för sin försummelse, på sätt serskildt stadgadt är.” livad motionären här föreslagit, är en tillämpning af dess förslag i afseende på 1 §., och kan pä denna grund icke heller af Utskotten tillstyrkas. 5 §. Af samma motionär: att §. borde, såsom en följd af hans föregående förslag, helt och hållet utgå. Hvad motionären åberopat, såsom stöd för sitt förslag, är i conseqvens af det föregående, jemväl för Utskotten ett skäl att detsamma afstyrka. 6 §. Af Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus Län: att, då denna §. bestämmer Gode männens arfvode till en R:dr Banco om dagen, inberäknadt underhållet, enahanda arfvode måtte dem tilläggas, underhållet oberäknadt Med afseende å den tidspillan och besvär, Gode Män ofta i den brådaste tiden måste vidkännas, finna Utskotten motionärens framställning hafva så mycken billighet för sig, att Utskotten tillstyrka, att den föreslagna förändringen måtte bifallas. 8 §. Af Bengt Gudmundsson: att lydelsen måtte sålunda förändras: ”Kronofogde i orten skall föranstallta om val af Gode Män i de afgångnes ställe, när anmälan derom hos honom sker. Öfver de valde Gode MänBih. till R. St.
Lör Hemmansdel under i:24:de« dels Mantal af högre wärde än 4,000 Riksdaler ester helt räknadt, bestämmes afgiften pä det sätt, att för ägaren i personlig Bewillning beräknas i Riksdaler och derjemte 8 st. för hwarje 100 Riksdaler af Hemmansdelens uppskattade wärde; hwarwid iakttages, att hwad som i wärdet är öfwer eller under jemna ivo Riksdaler anses för fulla 100 Riksdaler, sä att, till exempel, för Hemmansdel af zo Riksdalers wärde betalas 8 st. likasom för 100 Riksdaler, eller tillsammans med Ägarens personliga Bewillning 1 Riksdaler 8 st., och för 150 Riksdaler likasom för 200 Riksdaler, 16 st. eller tillhopa 1 Riks. daler 16 H., och sä widare; dock bär afgissten, dä den efter en sidan beräkning Zfwerstiger den, som är bestämd för i:24:dedel af samma Llast, nedsättas till det belopp, som för i:L4'.dedel bör utgöras. Wrd Zo Den ri Octvber. Wid 5. Art. 4. §. 1. Mom. har Wällofl. Borgare. Ständer gjordt följande allmänna Anmärkningar: iw Att dä wid wal af Taxeringsmän, Städernes Borgerffap och Husägare ej kunna förena sig ogi Walsätter, -orde frägan afgöras genom votering efter Bewrll ningen. Att de wäljande i Stockholm särskilt mä äga rättighet, att utan omröstning utse Tar xeringsmän, men att, dä de derom ej öfwerens. komma, ordentligt wal bör förrättas genom Electorer, som Clatzwis utnämnas, hwarwid rösterna beräknas ester föregäende ärets Bcwill. ning. ' Och som besia Anmärkningar endast angä Städerna serstildt, fär Utskottet, under hemsiäl. lav om bifall dertill, föreflä att Z. Puncten uti den förut proponerade Redactionen af förenämde Moment, mä erhälla denna lydelse: