Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund af gjorde anmärkningar återremitterades Stals-Ulskottets sedan den 27 i denna månad på bordet hvilande Utlåtanden: N:o 136, i anledning af Herr PetreSj Th., motion, angående pensioner för ledamöter af Stats-Rådet och Högsta Domstolen, Stats-Secreterarne och andre Föredragande under vissa förutsatta fall; N:o 149, angående föreslagna åtgärder till ull-culturens befrämjande; och N:o 150, angående föreslagna förändringar i villkoren för det vid sista Biksdag beviljade lån lill återuppbyggande af staden Wenersborg. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskollets, sedan den 27 i denna månad på bordet hvilande, Utlåtande N:o 148, i anledning af anmärkningen vid Utskottets, uti Betänkandet N:o 45 afgifne yttrande, angående Rikets Ständers Revisorers Berättelse om granskningen af Riksgälds-Verket, m. m.; fann Ståndet skäligt bifalla, hvad Utskottet uti 2:dra punkten af sistberörde Betänkande, angående f. d. Canzli-styrelsens handcassas öfverlemnande Ull Kiksgälds-Contoiret, tillstyrkt, med det tillägg, som uti Irsla punkten 5o8 Prot. Uldr. cl. 2g Maj 1840. af Utlåtandet N:o 148 är vordet föreslaget; hvaremot Ståndet afslog Utskottets uti 17:de punkten af Betänkandet N:o 45 gjorda framställning om ett årligt understöd för f.' d. t. f. Öfver-Commissarien J. P. Åhman. I allt öfrigt blef Betänkandet N:o 45 af Ståndet bifallet. S. D. Då nu åter föredrogs Stats-Utskottets, sedan den 27 i denna månad på bordet hvilande memorial N:o 134, i anledning af skil jagtiga beslut, i fråga om den af Stats-Rådets förändrade organisation föranledde löne-reglering; afslog Ståndet Utskottets inbjudning lill Borgareoch Bonde-Stånden att förena sig i det af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högv.
Sveriges Konungar och Stander hafva länge insett detta, och ingen har bestridt, att en Skärgårds-flotta utgör rälta försvaret för den med skär omgifna delen af vår kust. Det är blott, i fråga om de för handelns skyddande och försvaret af den öppna Östersjökusten nödige åtgärder, som det hos alla lika allvarliga nitet for det allmänna hästa icke lyskats förena de olika åsigterne. Den förut omförmälda Comilen hade emedlertid uppgjort ett förslag, så väl å det antal fartyg af hvarje olika art, hvaraf Comiten ansåg Svenska Flottan böra vara sammansatt, som, i öfverensstämmelse dermed, lill arbetsplan för påföljande tio år, efter hvilken tids förlopp det ansågs, att Flottan borde vara bragt uti det af Commilterade föreslagne skick, och yttrade Committerade jemväl den öfvertygelse, att, om till Flottans dåvarande anslag erhölles de inflytande lotsoch båk-afgifterne jemte I åtsmans-vacance-afgiflerne, medförande en förhöjning, som icke Öfverstiger, hvad sedermera blifvit bevi'- jadt, ”bolde Flottan, utan ytterligare bidrag, ganska märkligen kunna framskrida i tjenstbarhet och utveckling både i ett tilltagande antal skepp och fartyg val underhållne, samt, det som angelägnare är, uti en till instruction, förmåga och duglighet växande personal att denna Flotta bemanna.” Della förslag blef väl af E. K. M. i Nåder gilladt, och Rikets Ständer hafva sedermera, uti anslagen för försvarsverket till sjöss, anvisat tillökningar, fullt motsvarande, hvad Committé! ade ansett af nöden för Flottans och dess tillhörigbeters ordnande och underhållande, enligt af dem uppgjord plan; men då äfven utöfver dessa tillökningar ytterligare anslag blifvit vid hvarje Riksdag, såsom behöflige, äskade, samt olika åtgärder, tid efter annan, vidtagne, till förmon än för Örlogsoch än för Skärgårds-flottan, förmoda Rikets Ständer det ännu icke vara tillförlitligen utredt och bestämdt, hvilket system bör ligga till grund för ordnandet af Sveriges sjöförsvar.
Ränteförsäkringsanstalters inrättning för några år sedan väl omfattades med ett allmänt deltagande inom vårt iand, samt «tt förberedande åtgärder för deras framgång äfven då vidtogos; men att dessa åtgärder synas hafva blifvit afbrutna, troligen till följd dels af de betänkligheter, som blifvit framkastade emot Inrättningens möjlighet i Sverige, i anseende till dess invecklade form och kostsamma förvaltning, dels af några motståndares förmenande, att en sådan inrättning skulle medföra ett skadligt inflytande på folkmassans moralitet, qväfva omtankan för framtiden och befordra lättja samt slöseri. Motionärerne hafva deremot ansett, att, om en sådan Ränteförsäkringsanstalt ändamålsenligt inrättas och uppfattas såsom en allmän, på fullkomlig rättvisa och ömsesidig säkerhet grundad, pensions-anstalt, hvilken står öppen för hvar och en af hvilken samhälls-class, ålder eller kön som heldst, och som, jemte det den bereder de högsta möjliga pensioner, innebär i sig sjelf borgen för sitt framtida bestånd, så bör verkan af en sådan inrättning, efter all förnuftig slutledning, blifva för allmänheten serdeles välgörande, då dessa inrättningar just lifva omtankan för framtiden, i stället för att qväfva densamma. Dessutom hafva, enligt motionäiernes åsigt, fördelarne af pensions-inrältningar för de samhälls-classer, hvilka endast kunna påräkna den personliga skickligheten och förtjensten under lifvets kraftfulla ålder såsom inkomstkälla, blifvit af erfarenheten så bekräftade, och tidens behof af desamma så tydligt uttaladt, att derom icke bör kunna uppstå minsta tvifvelsmål. Deremot hafva motionärerne ansett sig böra medgifva, att inrättningen, för alt motsvara sitt ändamål, måste först och främst blifva så enkel i sin uppställning, att den icke genom dryga omkostnader under - Bih. till R.
17q * sa. Sommarhvila i Vesterbotten. Den sista af familjen Marchbanks. Ofversättning af G, B-1. Småprat om förströelser och nöjen. Vägledd. AT. Söderbe~g. Lycklig du! e,e, Domenico Macry.Cor~eale. Vid min moders graf. Ei-anpois Coppke. Pater Noster. Dram på vers i en akt. Öfvers. af Ernst Lundqvist. Afund. A. K-dt. Louisa May Alcott. (Uldrag ur the Academy.) S ' Un0 '. P. Fallot. Madame Caroline De Barrau De Muratel. - en-en: Anne Charlotte Leffier. Ur lifvet. Tredje samlingen. Sonja Kovalewsky. Ur ryska lifvet. Esselde: Spridda blad af Rosalie Olivecrona. Vår tid och ungdomen af Ludvig Lindroth. A. K - d t. Fredrik Vetterlund. Digte af Herman Bang. Sjukvård och helsovlird., En handbok utarbetad af flere Iiikare. N. Stockholmstyper förr och nu af Claes Lundin. M m d af A r e, skuespil i tre akter af Laura Keler. IIelle~t Lindgrert. Vår senaste författarinneliteratur, en studie. Idun Stockholm, Iduns Tryckeri Aktiebolag. Byrå: Annonspris • Redaktör och utglfvare: Utgifningatld: Prenumerationspris pr år: 35 öre pr nonpareillerad. Idun ensam _. kr. 5; — Klara södra kyrkog. 16, 1 tr. FRITHIOF HELLBERG. Iduns Modet., fjortondagsuppl. » 5: — Allm. telef. För » Platssökande » o. » Lediga platser » Träffas säkrast kl. 2 — 3. Lösnummerpris 15 öre Iduns Modet., månadsuppl. » 3: — Prenumeration sker å alla post25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Barngarderoben » 3: — (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonprad anstalter i riket. Redaktionssekr. : J. Nordling. Agnes Ekholm.
Om nedanstående, för ett gagneligt ändamål, utöfver Stat anvisade utgift hafva Revisorerne ansett sig endast böra göra anmälan: - — 75 — Sedan, i anledning af Hans Kongl. Höghet Kronprinsens, i egenskap af General-Fälttygmästare och Chef för Artilleriet, gjorda hemställan, Kongl. Maj:t, genom nådigt Bref den 16 April i83g, bifallit, att Svea Artilleri-Regementes Tygstats-Kompani finge förses ined stöflor i stället för skor, så att för hvarje karl årligen utföllo i par stöflor och ett par forskor, äfvensom att 20 stycken så kallade kavajer, lika med dem, som af Krono-Båtsmän begagnas, finge anskaffas och till Tygslats-Kompaniet, aflemnas, för att, under kallare väderlek, begagnas vid arbeten i fria luften; så har, jemlikt högstberörde nådiga Brefs vidare innehåll, kostnaden härför, 402 R:dr 3o sk. 8 rst., godtgjorts dels af 3:dje Hufvudtitelns anslag för oförutsedda Militär-behof och dels af Kongl. Krigs-Koliegii Utrednings-Afdelnings medel. Vid jemförelse emellan Rikets Ständers Stat för i84o års j}:de Hufvudtitel, innefattande anslagen för sjöförsvaret, samt Kongl. Maj:ts för samma år i nåder utfärdade Stat, hvilka båda handlingar i slutsummorna öfverensstämma, befinnes i afseende å nedanstående ordina - rie anslag följande skiljaktighet: Rikets Ständers Stat Kongl. Staten. Till Förvaltningen afSjö-Ärenderna och Sjökarte-Arkivet 18,720: i8,35o: „ Chefen för Flottans Expedition eller Stor-Amirals-Embetets i:sta och 3:dje Afdelningar • • 2,400: 1,800: „ Flottans Stationer 4I3>485:36. — 4II>658:20. — Summa /^3^,6o5:36. — 481.808:20.
Förordningen den 22 Julii 1803 jemte öfriga i afseende på sättet till Afradsoch K rono-Tionde * Spannemåls samt andre Ränte-persedlars utgörande utkornne Författningar föreskrifva, som å ena sidan stadgandet ig §. af Kongl. Förordnigen den a o September 1815, efter Utskottens öfvertygelse, lämnar tillräcklig säkerhet för Räntegifvare emot godtycklig behandling af Räntetagare vid ofvannämnde Spannemåls uppbärande, och åden. andre, ej mindre den af Herr Öfverste-Eieutenant Oxehufvud uppgifne händelse, att Räntegifvare vid Afradens afbördande vanligen anvisas flere lefvererings-ställen, är ett missbruk Statsoch Besvärs-Utskottens Betankanden. i 107 I Räntetagares sida, som i 3 §. af 1813 åis Kongl. Förordning blifvit förbudit, och hvaTtiti Räntegifvare, genom anmälan af förhållandet å Vederbörlig Ort, bör kunna erhålla rättelse, än och den af Riksdags - männen Hinner och Myrungs anmärkte saknad af en bestämd föreskrift, huru förhållas bör, då Räntetagare och Räntegifvare om sättet till Afradens utgörande icke åsämjas, ej finnes vara grundad, enär genom 1 §. i nyssberörde Kongl. Förordning ert sådan föreskrift redan blifvit meddelad. Dock varder detta Utlåtande Riksens Högh Ständers eget mogna ompröfvgndé vördsamligen Understäldt. Riksens Högloft. Ständers Stats• samt Bart* co-Utskotts Utlåtande öfver Anmärkningar vid Siatsoch Banco-Utskottcns ander den 3 Mars 1818 afgifne Betänkande, rörande Utredningen af Götha Canal-Bo/ags-, Malmö- och Götheborgs-Disconter. I anledning af de hos samtlige Riks-Stånden gjorda anmärkningar vid förenade Statsoch Banco-Utskortens under den 3 nästledne
Innan man ingår i pröfning af hufvudsaken, huruvida ett nytt myntsystem bör införas, till utbyte af det gamla som vi åge, anser jag att man bör noga undersöka del nya myntsystemets beskaffenhet i alla dess delar, och tillse, att det är fullständigt och väl ordnadi, samt tillfredsställande i och för sig sjelft, förrän man anställer en jemförelse deremellan och det redan befintliga. Dä jag icke anser Utsk:s förslag vara så fullständigt och tillfredsställande som jag önskar, dä fråga är om antagande af ett nytt myntsystem, vill jag inskränka mitt yttrande till de anmärkmr, som Ctskts förslag i dess detaljer och dess uppställning föranleder, och icke inlåta mig i un 3 II. 15 lil Den 12 October f. ra. dersökning, huruvida systemet, väl ordnadt, bör införas lill utbyte mot det gamla, och huruvida det vid sin tillämpning må kunna nied fördel införas i alla de beräkningar, som vi af gammalt äga. Således förbigår jag helt och hållet Utsk:s yttrande om egenskapen af ett ordnadt och bestämdt myntsystem, om decimalsystemcts företräde framför det hos oss nu rådande , som är grundadt pä 12-talet, och öfvergår till punkten om myntenhetens bestämmande till en riksdaler. Jag anser att detta förslag är godt, emedan det öfverensslämmer med de vanor och begrepp, hvarvid allmänheten fästat sig, och att det är bättre än det af en reservant framställda samt af några talare understödda, nemi. det att stanna vid en enhet, som är hälften så stor, eller 24 sk. De fördelar, som af den lägre enheten anses blifva en följd, skulle hufvudsakligen, om jag rätt uppfattat meningen, bestå ibland annat uti förväntade låga priser, eller bättre åtminstone än dä enheten vore hög. Della är en sats, påstår man, som erfarenheten gifver vid handen. Jag medgifver, att jag i detta fäll saknar erfarenhet, och vill derföre hvarken bejaka eller förneka riktigheten af denna sats. Man citerar exempel för och emot, ehuru de fleste för satsen; emot densamma kan jag likväl anföra Tyskland, der myntenheten icke är liten, men deremot de goda prisen ganska allmänna; lika allmänna och låga, som i de länder, der en lägre myntenhet finnes.
Under dagens lopp får man naturligtvis besörja de löpande sysslorna däremellan och därvid ej låta kokningen behandlas alltför bisakligt för att ej bringa herrn i huset i misshumör. Man kan ju alltid ordna matsedeln så, att kokandet tar så liten tid som möjligt i anspråk o c h dock blir tillfredsställande, man kan dagen förut ha gjort undan t. ex. soppan, hämtat hött från slaktarn o. s. v. Ännu felas dock mycket i en grundlig rengö- ring af köket. Messings-, blecko c h koppargerå- det skall putsas och skuras, så att det glänsande kommer upp på sina platser, Spiselhällen får en ordentlig borstning, så att den blir spegelblänk, fönstren böra lysa genomskinligt klara, och allra sist bestås en radikal skurning åt köksgolfvet, hvilket man på morgonen blott provisoriskt tvättat af, för att ej all soten må gnidas in o c h den sista skurningen bli allt för mödosam. Men när du så har alltsammans fint och färdigt, rent, klart o c h glänsande, då stannar du i köksdörren o c h betraktar med förnöjelse dagens verk och kommer i tysthet öfverens med dig själf, att hela saken egentligen ej var så mycket att tala o m eller ta så högtidligt från början. Nu är j u dock allt lyckligt öfver! Oeh när sotarn härnäst gör sin visit, tager du mot h o n o m med godt humör o c h villigt sinn och gör ej så stor affär däraf, att man o c h barn och tjänstehjon pliktskyldigast måste instämma, o c h att dagen hälsas s o m en sannskyldig olycksdag! H. O, att tänka sig, att vi använda vår kännedom om hvarandra till att söka rätt på de ömtåligaste ställena, där de onda orden kunna träffa! Och det kalla vi kärlek. A. Kielland. I barnens krets. Broder Jakob. _ J e n tid är nu inne, då vårt vinterförråd Klå af inhemska frukter är reduceradt till en obetydlighet, och då vi därför gärna hålla oss till söderns skatter i denna väg. I synnerhet är det apelsinen, som nu har sin mest strykande afgång.
Med afseende derå att Eskilstuna är den ort inom riket, hvarest den finare jernoch stålmanufakturnäringen hufvudsakligen bedrifves, att år 1855 derstädes funnits 156 idkare af smidesinanufaktur-handtering och 87 7 arbetare i samma slags yrke, och att nämnde stads invånare hos Kongl. Maj:t gjort underdånig ansökning om bidrag från det allmännas sida till inrättande af en söndagsoch aftonskola, för att bibringa nämnde talrika arbetarepersonal de för utöfningen af deras yrken erforderliga insigter i åtskilliga vetenskapliga ämnen, vill Kongl. Maj:t härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer, att å ordinarie stat må varda uppfördt ett årligt, anslag af 5,000: — till inrättande och underhållande af en teknisk elementarskola i Eskilstuna med hufvudsakligt syfte att meddela undervisning i sådana lärdomsämnen, som för de med den finare jernoch stålmanufakturnäringen sysselsatte arbetare företrädesvis äro af vigt, dock under förbehåll att reglementet för skolan underställes Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och fastställelse, att densamma kommer att stå under Kommers-Kollegii öfverinseende och att staden skall vara förpligtad att sjelf bekosta lämplig lokal för skolan, jemte inredning och uppvärmning deraf, samt bord och bänkar. Prop. N;o t, om Statsverket ISS6. Med anledning af Direktionens för Svenska Slöjdföreningen hos Kongl. Maj:t gjorda underdåniga framställning om behofvet af tillökning i det från Statsverket utgående årliga anslag till den af bemälde Förening i hufvudstaden inrättade söndagsoch aftonskola, vill Kongl. Majit i betraktande af det allmänna. förtroende, som nämnde skola sig tillvunnit, ådagalagdt genom den årliga tillökningen i antalet af dem, som i undervisningen i skolan sig begagna oell hvaraf en del består af arbetare från andre inrikes orter, härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer, att det årliga anslaget till denna skola, utgörande 6,000 R:dr B:ko eller 9,000 R:dr Ruut, må för framtiden varda för höjdt med och således utgå med tillsammans 15,000 R:dr Riksmynt årligen.
Mig synes det således vara ett sätt för staten att befria domkyrkan från dessa utgifter och i förhållande dertill öka lånet och minska anslaget, men för slaten blir det detsamma i afsrde på fullbordandet af reparationen, ehuru det bidrager till att intrassla dess räkenskaper, ifall man tycker deri ligga någon fördel, i annat fall anser jag det vara bäst att dessa utgifter, som måste bestridas, fortfarande gå såsom hittills. Jag anhåller fortfarande om bifall. Frih. Klinkowström: Jag tror icke att någon här mot satt sig den reparation som är nödvändigt af behofvet påkallad, men jag ber Hrr:ne och i synnerhet dem som försvarat Utsk:s Betänk, besinna, att det är en stor skillnad mellan att reparera en mindre remna och alt rifva ner och ombilda en stor del af domkyrkan. En mindre summa kan förslå till att hindra kyrkan från att ramla ner till följd af en upkommen spricka i en mur, men en betydlig summa skulle erfordras för alt ändra fönster och portar och ställa kyrkans arkitektur i, såsom StatsUtsk. uttrycker sig, »harmoni till det hela». Jag tror att om utgiften för det första ändamålet, hvilket jag icke betviflar eller vill sätta mig emot, är nödvändigt, är det andra deremot icke behöfligt; det skulle vara en vandalism som komme att förstöra denna byggnad, och hvar och en måste lika med mig medgifva att det icke är så trängande af behofvet pä kalladt att göra den ombildning af arkitekturen som StatsUtsk. förordat. Det är af 2:ne skäl jag motsätter mig detta anslag, det ena är att jag icke tror vår tid vara särdeles lyckad i sina byggnadsföretag, det andra är att statens tillgångar äro så medtagne, att man icke bör, för nöjet att se enhet i Westerås domkyrkas arkitektur, ytterligare taga dem i anspråk. Skulle icke domkyrkans inkomster förslå till remnans reparerande, må staten mellankomma, men den andra utgiften anser jag fortfarande onödig och yrkar derföre afslag å densamma. Frih. Cederström: Det förefaller mig lern ligen märkvär digt, att Frih. Klinkowström så omiidt bedömer de skäl, Utsk.
Nu liksom fordom gäller det för korsriddaren att härda ut på sin post — likt edelweissen, som på alpens topp, med blicken riktad uppåt, trotsar stormens raseri och den allt annat ödeläggande kölden. Då skall på honom det löftet gå i fullbordan, att » den som bortkastar sitt lif, han skall vinna det. » Så tydes Edelweiss-tankens mening i en gripande liten dikt, tillägnad i fråga varande tankes svenska banérförerska af en bland hennes meningsfränder i utlandet. Under öfverskriften: » Edelweiss, Noble et blanche, (ä ma chére Madame Beamish) » läsas följande strofer: JNUI arbre protecteur sur elle ne Pour qu ' elle puisse en paix naitre, Et durant tout le temps qu ' on Ja Nul parfum de son sein dans les se penche croJtre et mourir! voit s ' entreouvrir airs ne s ' épanche. Elle n ' entend jamais murmurer le zéphyre, Mais gronder les torrents et tonner 1 ' avalanche, Belle dans sa paleur, son nom est noble et blanche, Et le vent froid du Nord passé sans la flétrir. Chaste fleur, je te prends désormais pour devise, O fille du glacier qui sous le ciel s ' irise, Quand j e souffre, je pense ä 1 ' amour immortel! A toi l ' air libre et pur et les Alpes hautaines, Leurs horizons sans fin et leurs splendeurs sereines — A moi la region plus pure encore du ciel! » » Då jag lider, tänker jag på den gudomliga kärleken » — Guds i Kristus uppenbarade kärlek! Det, att frälsningens väg går — undantagslöst — genom lidandets dälder — var för » Edelweiss » en erfarenhetssanning.
Men då ifrågavarande betydliga afskrifning , på en gång, liärledt sig från förutvarande Banco-Fullmägllges uraktlåtenhet, att verkställa behöriga Inventeringar, och ett dylikt förhållande bör, genom desammas iakttagande, för framtiden, undvikas; hafva Revisorerne, uti till Banco-Fullmägtige aflåten skrifvelse, framställt nödvändigheten af, alt Inventeringar å Förråderne vid Tumba, hädanefter verkställas vid hvarje Förvaltares afgång, och deremellan minst livart femte år. Enligt de i 1837 och i838 årens Hufvud-Böcker upptagne och med verificationerne jemnförde Reseoch Tractaments-Contos, linnes Bruket på» földt kostnaderne för Inspecterande Banco-Fullmägtigen, Herr Kammarherren och Riddaren B. Rosenblads så väl vivre, som logis, under vistandet vid Bruket, med ett 'sammanräkna dl belopp af 58 R:dr Banco under år 1837 och 38 R:dr samma mynt, under år 1838. Men då Banco-Reglementet, uti a54 §• morn. 1, stadgar, att den af Fullmägtige, som eger inspeclion öfver Bruket, åtnjuter för dervid förefallande reseoch andra kostnader en årlig ersättning af 3oo R:dr, och under uttrycket andre kostnader mäste, efter Revisorernes omdöme, inbegripas sådane utgifter, som de här nämnde, hvilka altså, efter Pievisorernes åsigt, blifvit Bruket obehörigen påförde; anse Revisorerne sig böra detta förhållande, inför Rikets Ständer, till rättelse och återbetalning anmäla.
Adels-Fane-Regementet tillhörande boställen Engsholmen och Borghaga, uppskattade till 915 rdr, blifvit till Statsverket öfverlemnade; hvaremot, jemlikt i Nåder meddelade serskilda föreskrifter, indelningens återstod, hvars uppskattade värde utgör 5,792 rdr 10 sk. 1 rst, blifvit bland Statsverkets inkomster under serskild titel upptagne och derifrån med influtna verkliga beloppet öfverföres till 4:de Hufvud Transport rdr 24,862: 40. Kongl. Maj:t Nåd. Prop. om Stato. 1850. 31 Transport rdr 21,862: 40. titelns besparingar, af hvilka utgå de anslagsbelopp, sorn af indelningen blifvit tillförsäkrade: Och hvad derefter af indelningen öfverblifver, användes till bestridande af det tillförene på 4:de Hufvudtiteln till oförutsedda behof, åt t. f. Presidenten i Krigs-Kollegium anvisade årliga arfvode af 2000 Rdr, hvilket, för så vidt det ej sålunda kan betäckas, fortfarande af nyssnämnde anslag anordnas; och vill Kongl. Maj:t nu, med anledning af hvad Statskontoret, till förenklande af det invecklade förhållande, som sålunda med uppbörden och redovisningen af ifrågavarande indelning eger runi, underdånigst hemställt, i Nåder föreslå, att hela återstoden af samma indelning må till Statsverket indragas, under förbehåll likväl, att Rikets Ständer, såsom vederlag derför, anvisa, icke allenast ofvannämnda, åt Lifregementets Grenadierkorps samt Uplands och Södermanlands ragementer tillförsäkrade, ersättningsbelopp, med tillhopa 4,199 rdr 4 sk. 5 rst banko, utan äfven 2000 rdr samma mynt till arfvode åt Presidenten i Krigs-kollegium, samt uppföra dessa summor under vederbörliga anslag på Hufvudtiteln.
Reg.F., men dock ej ansett den vara hemfallen under 106 §. Reg.F., d. v. s. kunna åtalas under Riksrätt. Skälet härtill förmäles vara, att ett förslag till lag, hvilket berodde af R. St. att antaga eller förkasta, ej lärer kunna hänföras till uppenbarligen grundlagsvidriga rådslag och uppsåtligen befrämjade öfverträdelse!-. Hvad menar väl Utsk., då det i premissen medgifver, att den ifrågavar. rådgifvande åtgärden stod i strid med 72 §. Reg.F. och (då denna §. är grundlag) följaktligen var grundlagsvidrig, men i conclusionen befriar rådgifvare!), emedan grundlagsvidrigheten ej var uppenbar!! Hvad liknar detta, om ej en domare, som först statuerar, att den anklagade är brottslig till en lagöfverträdelse, men säger sedan , att han icke kan straffas, emedan brottet ej varit uppenbart? Eller göres behof af någoD annan uppenbarelse i Ben i Juli f. m. ■7 i detta hänseende, än att domaren finner det uppenbart, att brott blifvit af den anklagade begånget? Jag förundrar mig, alt uppmärksamheten icke blifvit fästad vid absurditeten af en dylik argumentation. Kär således Utsk. ansett det ifrågavar. förslaget lill lag stridande emot 72 §. Reg.F. och följaktligen grundlagsvidrigt, så måste ock det råd, som föranledt ett dylikt förslag, innefatta tillstyrkande af ett steg, en åtgärd, sorn är emot samma §. stridande, d. v. s. vara straffvärdt enligt 3 §. ansvarighetslagen. Men Utsk. hade alldeles icke af nöden att fästa sig ensamt vid denna §. En annan är måhända ändå mera lämplig; det är den första, som stadgar ett ännu högre ansvar för den Slatsrådsledamot, som tillstyrker Konungen någon åtgärd, åsyftande ett ”lagstridigt kullkastande af någon Rikets grundlag,” och att i civil lagform upphäfva grundlagen måtte väl vara lagstridigt.