Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
sorn den Svenska, med fyrar och sjömärken; att, enligt approximativ beräkning, kostnaden för med alla tillbehör försedda fyrfartygs utläggande på vestra och östra Finngrunden samt på Grundkallegrundet, äfvensom för ett reserv-fyrfartyg, skulle uppgå till 80,000 Rdr, oberäknadt de årliga kostnaderna i och för fartygens utläggning och intagning, jemte deras underhåll och besättning tn. m„ hvilken kunde anses utgöra omkring i o,5oo Rdr; samt slutligen att, om härtill läggas de sannolikt betydliga utgifter, som skola uppstå i händelse ett sådant fartyg drifves ifrån sitt ställe eller alldeles förolyckas, och derjemte i betraktande tages den osäkerhet och olycka, som i sådant fall måste uppkomma för sjöfarande, hvilka derom sakna kännedom, Förvaltningen, på förenämnda skäl och grunder, väl ansett fyrfartygs anskaffning och utläggning icke kunna åvägabringas med de tillgångar, Lots-, och Fyrings-verket har till sin disposition, men då nytta för sjöfartens säkerhet möjligen kunde uppkomma medelst stora flaggprickars utsättande på ifrågavarande grund, underdånigst föreslagit, att sådana flaggprickar måtte få anskaffas, äfvensom Förvaltningen varda i Nåder tillåtet att framdeles i underdånighet föreslå den förändring med känningsbåken på Svenska högarne) som kan finnas behöflig, då andra arbeten till ett dylikt byggnadsföretag lemna tillfälle." I anledning af hvad vid återremisserna blifvit yttradt, har Utskottet sökt förskaffa sig närmare upplysningar i ämnet; och har i sådant afseende till Utskottet blifvit aflemnad en promemoria, hvari följande blifvit i ämnet upplyst och anfördt, nemligen: "att, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den a5 Maj i,853, större flaggprickar innevarande år skola utläggas å östra och vestra Finngrunden samt Grundkallegrundet, hvarjemte ett bättre sjömärke skall uppföras å skären Svenska högarne, så snart andra vigtigare arbeten blifvit fullbordade, men att, då Kongl. Maj:t Allm, Besv. och Ekon-Utsk.
Undervisning s-anstalter, A. Offentliga läroverk och andra stiftelser för undervisning i allmänhet. a) Götheborgs Elementar-läroverk, hvarvid år 1855 antalet af lärare i vetenskaper och språk, inberäknad en extra ordinarie lärare, var . 19. För allönande af Gymnasii lärarepersonal anslogs år 1652 kronotionde från vissa socknar i Götheborgs och nästgränsande län till ett belopp af 870 eller, sammanräknadt med anslaget till det lägre allmänna läroverket på stället eller Trivial-skolan, 1,090 tunnor spanmål, hvarjemte ett prebendepastorat anvisades åt hvardera af de 2:ue Theologie-Lektorerna och ett prebende-hemman åt hvardera af de öfriga Lektorerna. Dessutom har lärarepersonalen under sednare tid fått sig tillslagne hushyre-medel, sorn till bestämda belopp utgå från Götheborgs stads kassa. Till läroverkets nytta äro 46 betydliga fonder att tillgå, hufvudsakligen medelst de i Bohus län belägna så kallade Hvilfeldtska stipendie-godsen, tillsammans 141^ förmedlade mantal, som testamenterats af frami. Enkefru Margaretha Hvitfeldt den 22 Januari 1663, af hvilka gods likväl 52$ mantal sedermera blefvo till kronan indragne, men omedelbart derefter till det genom testamentet afsedda ändamål åter donerade. b) Real-gymnasium med 12 lärare oell 70 lärjungar. e) Folkskoleseminarium med 3 lärare och 43 lärjungar. Inrättningen njuter ett årligt stats-anslag af 666 R:dr 32 sk., och de i nåder anslagne stipendiimedel till fattige elever utgjorde, år 1855, 800 R:dr. d) Domkyrkoförsamlingens folkskola, med 2 lärare och 4 lärarinna, jemte erforderliga extra biträden, samt 388 lärjungar. e) Christina församlings folkskola, med 2 lärare och 1 lärarinna, samt 112 lärjungar. f) Garnisons-församlingens folkskola, med 3 lärare och 1 lärarinna samt 86 lärjungar.
Det är ock i förhållande till dessa omständigheter, som presterskapets inkomster enligt gällande författningar, — om också icke på ett i allo billigt sätt, — ökas. c) Att ett ändamålsenligt ordnande af religionsvården genom allt för stora pastoraters delning, efter hand skeende förbättring i del obefordrade presterskapets ställning o. s. v. är möjligt, utan att Statsverket betungas med ökade utgifter eller tidsutdrägt förorsakas genom behofvet att påkalla lagstiftande maktens beslut. Med en stigande folkmängd måste pastoraternas ursprungliga omfång i åtskilliga delar af riket blifva olämpligt att bibehålla. Erfarenheten visar ock huru framställningar om de allt för vidsträckta pastoraternas delning årligen ske och leda till önskad påföljd. Detta har ock kunnat ega rum utan hvarken Statsverkets eller församlingarnes synnerliga betungande, emedan landets med folkmängden tilltagande od - Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 46. 13 ling småningom beredt tillgångar för ett talrikare presterskaps aflöning, utan att, så vidt jag bar mig bekant, de för dess utgörande gållande författningar behöft med stränghet tillämpas. Då man vill åstadkomma förbättringar i nämnde författningar bör man, jemte deras olägenheter äfven taga här anförda fördelar i betraktande, och det är således ur båda dessa synpunkter som jag anser mig pligtig att granska de af Rikets Ständer för ordnandet af presterskapets aflöning antagna grunder, hvilka, med förbigående af hvad som rörande prebende-pastoraten deribland förekommer, äro följande: 1) Ali Presterskapets inkomster fördelas emellan det ordinarie presterskapel sålunda, all hvarje tjenstgörande ordinarie prestman får anständig bergning. Mot denna punkt synes intet vara att i hufvudsaken anmärka, endast dervid uttryckligen tillägges, att, så vida frågan rörer inkomster af församlingen, fördelningen skall ske inom hvarje pastorat mellan dess presterskap. Kongl.
Hur rörande har h o n icke beskrifvit den ärbara, f r o m m a » Gumman », hår, s o m icke blygs öfver sina gråa men hur förlöjligande icke den gamla kokettens till sist m e d du ömkan skildrar » T o a l e t t » för att utbrista: » Fjolla, hvad h a f t b e s v ä r a t t af v e t t i g t f o l k t a s! » Hur älskligt besjunger barndomens lycka i och lifligt minne hvilket » Pojkarna » af beskrathon » De små på icke landet », väcker h o n ej i » den ljufva den och friden hon tiden, då oskultätt följde våra spår ». » Smickra pojken, blinda mor, j.t hans själfsvåld bifall nicka, Böj dig, spänn igen hans skor, Stoppa nämnarn i hans ficka, Vänta — pojken blir väl stor! » Och då kan det hända medan fjäsket, få sina välförtjänta Själf god » Grefvinnans slant och och barmhärtig, lär f r u Lenn» D e n lilla t i g g a r f l i c k a n » a t t » e n mättar mer än läxor ur den girige påminner kat ' kesen », hon: » Vet att till allt det mynt du spar, När se ' n du far den sista färden, Du lämnar ändå nyckeln kvar! » Hon har också s k r i f v i t flere r e l i g i ö s a d i k - ter, i hvilka h o n v a r m t prisar d e n H ö g s t e s godhet af och kärlek. Hennes religiositet var det slag, s o m m e r a kändes Sina många vade hon egen del än visades. barmhärtighetsgärningar alltid mest i tysthet. Hvad eftersträfvade källan i hennes dikt m e d utöfhon för var att samma som namn: » Sina likar bistånd skänka, lefva glömd och göra godt. » Men » j u m i n d r e h o n sökte äran, j u mera vann hon manade den ».
Visserligen kan man, på sätt som blifvit föreslaget, inbjuda MedStåuden att förena sig uti Den 6 Mars f. m. 111 R. o. Ad:s beslut, ifall R. o. Ad. antager Hr von Hartmansdorff!» motion, hvarigenom ändamålet att ärendena på samma .gång förekomma i samtliga Stånden anses skola vinnas; men jag tror att det är lika osäkert, att MedSlånden skola ingå på en sådan inbjudning, som roan under skräckregeringen i Frankrike var osäker om sitt hufvud, då man stundtals tog hatten af för att känna efter om man hade det i behåll. Slutligen får jag, i anleda, af Hr von Hartmansdorff? yttrade förmodan att det skulle vara ordet alla framför ordet sådana, som i min öfvertygelse karakteriserade motionen såsom dictatorisk, tillkännagifva, att det ingalunda var det omnämnda ordet, utan den befallande tonen, hvari jag funnit motionen affattad, som föranledde min anmärkning. Hr Ribbing, Arvid: Jag är icke den ende, som med särdeles tillf reds ttil le I se afhört hvad Frih. Gederström yttrat, men jag vågar betvifla, att någon afhört honom med större än jag. Hr Frihm har visat, att de vigtigaste frågorna ingalunda äro de som angå penningebelopp, utan att grundlagen sätter andra framför bevillningsmål. Att antaga förslaget, vore ungefär detsamma som alt skilja sjul och kropp från hvarandra. Huru än långsamt och eländigt de flesta frågor vid denna riksdag genom alla former framsläpats, hafva de dock gått igenom med båda delarna; men nu är fråga att själlös framföra endast kroppen. Detta anser jag icke vara rätt, och tror icke alt Ständerne företrädesvis böra fästa sig vid anslagsoch penningefrågor, men låta de vigliga frågorna angtde uppfostringsoch comrnunalväsendet ligga neder. R. St. hafva åtminstone hitintills bjudit till att göra hvad de kunnat för att främja samhällets inre lif, om än de derföre saknat den nödiga ledning, som bort förväntas vid det tillfälle då comrounalfrågorna till behandling åt demi nåder öfverlemnades, såsom ofta förut inom detta runi blifvit anmärkt. Hr Rosenblad, Bernh,:
S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet nedannämnda Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner, hvilka denna dag till Ståndet aflemnats: l:o angående en den Svenska beskickningen i Turkiet tillhörig, i Pera belägen fastighet; och 2:o i fråga om afsöndring af jord från Eskilstuna kungsladugård till utvidgande af Eskilstuna stads samt Klosters och Fors församlingars begrafningsplats. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Uti protokollsutdrag, M 419, hade Höglofliga Riddorskapet och Adeln, bland annat, inbjudit de öfriga Riks-Stånden att förena sig uti det af förstnämnda Riks-Stånd, vid föredragning af 5:te punkten uti Stats-Utskottets Utlåtande, M 153, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvudtitel fattade beslut att, till understöd åt de sedan 1808—1809 årens krig ännu qvarlefvande landtvärnsman bevilja ett årligt anslag af 10,000 R:dr R:mt under nästa statsregleringsperiod. Bonde-Ståndet, som, vid pröfningen af denna del af Stats-Utskottets Utlåtande JV2 153, för nyssberörda ändamål beviljat 8,000 R:dr årligen, men, för närmare utredning och bestämmande af de vilkor, hvarunder ett sådant understöd borde lemnäs, till Utskottets förnyade behandling återremitterat punkten, fann skäligt aniana denna inbjudninq, för så vidt den afsåg anslagets utgående till belopp af 10,000 R:dr R:mt årligen. S. D Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts nedannämnda nådiga Propositioner: l:o angående en den Svenska Beskickningen i Turkiet tillhörig i Pera belägen fastighet; och 2:o i fråga om afsöndring af jord från Eskilstuna kungsladugård till utvidgande af Eskilstuna stads samt Klosters och Fors församlingars begrafningsplats. Den 7 Oktober. Från Högloft.
R:dr, en sådan förhöjning bör vara tillräcklig; hemställande alltså Utskottet, att Intendentens aflöning må till sistnämnda belopp bestämmas. c) Sekreterarens lön, som för närvarande utgår med 1,500 R:dr, är af Kongl. Majit föreslagen till 3,500 Ridr. Då emellertid bemälde tjensteinans åligganden, äfven om göromålen i sednare lider i någon mån ökats, ingalunda lära vara jemförliga med dem, sorn tillhöra Kollegii-sekreterarne, för hvilka aflöning till sistnämnda belopp i fråga k om mit, .samt innehafvaren af Sekreterare-beställningen vid Slåls-Ulskoltels Utlåtande 136. Öfver-intendents-embetet hittills kunnat och jemväl hädanefter torde med denna sin befattning kunna förena annan tjenst, anser Utskottet under sådana förhållanden den föreslagna aflöningen skäligen böra inskränkas till 2,400 R:dr eller det belopp, som i Öfver-intendents-embetets underdåniga förslag till ny aflönings-stat för verket finnes för Sekreteraren uppfördt och hvilket jemväl af Utskottet nu föreslås. d) Enär Kamereraren vid Museum i årlig inkomst af Statsverket endast hade 630 R:dr i aflöning, jemte en hyres-ersättning af 675 R:dr, som bemälde tjensteman, jemlikt Kongl. Brefvet den 3 Oktober 1855 uppbär af Direktionen för nya Elementarskolan, för hvars byggnad plats blifvit beredd genom rifning afKamererarens förra boställe vid Beridarebansgatan, och då det syntes lämpligare att sistnämnda årliga utgift besparades Elementarskolan till lättnad vid hennes öfriga utgifter, har Kongl. Maj:t, under förutsättning att hyreshjelpen från nämnde skola komme alt upphöra, föreslagit, att Musei-kamererarens aflöning måtte fastställas till 2,500 R:dr.
December, under N:o 370, afgifna och, den 20 derpåföljde Januarii e. m., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af åter» remiss å Utskottets, under Nto 278, förut meddelade Betänkande, i frågan om upphörande af Nyeds Sockens Bergslags-frihet; fann Ridderskapet och Adeln för godt att* med afslag ProtrVtdräg den 4 Februarii 1830. 47 å berörde Utlåtande, gilla det i Herr von Flartmansdorffs, August, vid nämnde Utlåtande bifogade reservation, framställda förslag. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottens, den 24 sistl. januarii, under Nto 31, afgifna och, den 1 dennes e. m., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens, Under N:o si, förut meddelade Betänkande, rörande Paket-, Bostoch Porvagns-inrättning, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, under förblifvande vid dess, den 11 November sistl, år e. m., fattade beslut, hvarigenom sistnämnde Betänkande blifvit af Ridderskapet och Adeln bi fa 1- l^t, afslå det i Utskottens senare, nu ifrågavarande Utlåtande gjorda tillägg. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Statssamt Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottens, den 18 sisth December, under N:ö 112, afgifna och, den 30 i samma månad e.m., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjor. da anmärkningar vid Utskottens, under N:o 71, förut meddelade Betänkande, angående sättet för Militias-Boställens utarrenderande samt Militiae Boställs-Cassans förvaltning.
D.st hästa och förman befor, dra samt der som H ins Kongl. Höghet tilt skada och försäng lända kan, afvärja och t lid tillkännagifva, om jag sinner nägor sädank ä färve wara ; Sä sant iniz Gud hjelpe lill Lif och Själ» Uppläst hos Riddcrskaprt och Adeln den 7 Sept» igts Preste-Ständet den 7 Borgare» Ständet den 7 - « Bonde-Ständet den 7 , Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angäende förwaltningen af Kungsoch Kungs-Ladltgärdarne; Giswett Orebro Slott, desi z Sept. i8to. ^^edan Riksens wld sista Riksdag församlade Ständer anmält, hwad dä af R-ksens Stäudör blifwit ansett nöoigt i afseende pä hushållningen med Kungsgärdarne i Riket, hwarwld Riksens Ständer, tvid bestämmandet af glUiiderne, hwilka borde följaS för anwändandet eller förvaltningen äf de ledige eller framdeles ledige blifwande Kungsoch Kungs-Ladugärdar, funnit dem böra till bett mestbjudande, pä offentlig aut ion till Skatte försäljas; Sä har Kongl Maj:l - Den z Sept. 127 Maj:t i afseende pä fastställelsen af denna anstalt, som Kongl. Majit tillkommer, tagit s,elfwa Hufwudfrägan i Nådigt öfwerwägande; Och emedan Kongl. Majit funnit med Rikets sanna fördel icke kunna förenaatt för alltid fran Kronan afsöndra Kungsoch Kungs.
Af patricierns dotter med nobless och värdighet i hållning återfans ej mycket och likaledes ej synnnerligen af den skära kyskhets poesi, som torde böra omstråla Desdemona. Det föreföll deljämte, som om organen med ett visst tvång måste hållas tillbaka inom det område, der uttrycket för det mjukt kvinliga och känsliga brukar vara att söka. Med minnet af en liten roll i » Det var en gång » tyckes derför hegåfningen ha lättast att finna sig till rätta bland och mest peka på uppgifter på ett mera borgerligt, ett mera friskt burleskt område. Hr Ranft har i allmänhet på de båda sistaåren gått tillbaka som skådespelare i stallet for framåt. Hans Jago är också sämre än förut. Den har sjunkit allt djupare i fantasilöshet och torrhet Hans sätt att tala rollen symboliseras bäst af en skjutskärras enformiga lunk i sakta mak landsvägen utefter, och mimik och gester vittnade om en genom-prosaisk ytlighet, som hvad intelligensgraden beträffar ej var lika utspekulerad som pjesens Jago. Hr Gardts Gratiano är af gammalt ett minnesvärdt konststycke i det omedvetet genomparodiska, och fru Gardt hade klifvit högt upp på koturnen och deklamerade med en energi, som lemnade hr Lundbergs kraftiga bemödanden i den vägen långt bakom sig. Det enda af något intresse, som presterats på denna teater under senare tider, har varit förutom Strindbergsmatinén, hvarom redan talats, » Broder Rus », en med åtskillig talang, men med bristande koncentration och smak utförd målning från refor-mationstankarnas brytningsperiod i Danmark. Maskerad som en mörk Kristus visade sig der hr Hjertstedt, h vil ken som teaterledare och regissör uppenbarligen är — beskedligast sagdt — ett stort misstag, öfverraskande väl till sin fördel som skådespelare, särskildt när man betänker bristen på skådespelare, användbara i jeune-premierfacket. Figuren var smidig och jämförelsevis elegant, han talade intelligent och med god känsla. Mera lyriska partier och känsloutbrott, der det dock gälde iakttaga en viss beherskning, syntes mera ligga för honom. I en vanlig stilla dialog åter kom nämligen understundom fram något flackt i organen, som kanske på längden skulle upphäfva det goda intrycket.
Cronhjelm deruti, att man från det hållet billigen kunnat förvänta någon ledning i detta afseende; och jag, långt ifrån att uti Just.-ombudsmrs-embetet se ett , på sätt jag hört någon påstå, onödigt elier öfverflödigt embete, som borde afskaffas, önskar tvärtom lifligt att det må fortfarande finnas såsom en dyrbar bild af den constitutionella ide', våra grundlagars stiftare uti inrättandet af detta embete velat uttrycka, och hoppas att alltid få se det besatt med män, som skola fylla deras plats, hvartill jag äfven för min del räknar vilja och förmåga att följa våra lagars tillämpning och bevaka deras behof af förbättring, och som sålunda jemväl komma att anse det för sig ärorikt att för R. St. framlägga sina åsigter i afseende å det nya lagverket; och jag tror äfven, att man då i Just.-ombudsmannen bör kunna hoppas att finna den föredragande , som Frih. Boye föreslagit. Hr Stråle: Jag måste hafva uttryckt mig otydligt, emedan Gr. Cronhjelm i anledning af mitt yttrande trott, att jag menat, det någon ny lag icke borde utfärdas. Sådant har aldrig varit min mening. Den fråga, jag framställt, var den, huruvida lagen borde ånyo skrifvas eller icke. Lagcommitteen har skrifvit en lag ånyo, utan att motivera, hvarföre den förkastat de gamla stadgandena. För 24 år sedan, då committe'en började sina arbeten, var visserligen bos mången den tanke gällande, att lagen borde skrifvas ånyo, och jag erkänner, att då jag först skulle fatta mitt omdöme (ifver det nya lagarbetet, tänkte jag helt och hållet olika deröfver emot hvad jag gjort, sedan jag, åtminstone en dag i veckan, under ett helt års tid sysselsatt mig med arbetets granskning. Jag stadnade då i den öfvertygelse, att commit een utsträckt arbetet alltför vida, och jag yttrade vid sisti riksdag några ord i afseende på det sätt, på hvilket jag anser, att man bort tillvägagå. Jag trodde nemligen, att lagstiftaren icke borde utgå från sina individuella begrepp, utan att lian borde hemta sin utgångspunkt från folkets begrepp, dess seder och lynne. Jag sade, att jag fruktade alltför stora reformer i denna del.
Yid öfvervägande, huru erforderliga medel för utförande af berörda byggnad skulle kunna erhållas, hade Direktionen ansett valet mellan två allernativer kunna ifrågakomma, nemligen att antingen hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om Proposition till Rikets Ständer om erhållande af ett byggnadsanslag till ofvanberörda belopp, eller ock att härtill använda skolans kapitaltillgång, utgörande den 1 Januari 1865 143,807 R:dr 32 öre, jemte de medel, som kunde erhållas genom försäljning af den nuvarande fastigheten och hvilken försäljning ansåges kunna inbringa omkring 100,000 R:dr. Då Direktionen likväl befarade att det första alternativet icke skulle leda till önsklig framgång, hade Direktionen, beträffande det sednare, hänvändt sig till Frimurarebarnhus-direktionen, under hvars vård och inseende donationsfonden voro ställd, med anhållan om dess medverkan, under förhoppning att den brist, som genom ett sådant användande af skolans kapitaltillgång skulle uppkomma i årsanslaget, blefve fylld genom ökadt statsbidrag. Uti skrifvelse den 8 Februari sistlidna år förklarade sig Frimurarebarnhusdirektionen vilja medgifva kapitalets användande till åstadkommande af ny lokal för skolan på följande vilkor, nemligen: att skolan allt framgent komme att bära namn af stiftaren; att den Barnhus-direktionen nu, enligt nådiga Brefvet den 28 September 1836, medgifna delaktighet uti skolans styrelse och förvaltning icke måtte komma att inskränkas; samt att Direktionen för Chalmerska slöjdskolan borde till Barnhus-direktionen utfärda en icke räntebärande förskrifning å det belopp, hvartill donationskapitalet vid öfverlemnandet uppginge, och hvilken förskrifning borde på Chalmerska slöjdskolans bekostnad intecknas uti den nya skolbyggnaden, för att, i fall skolan framdeles skulle upplösas eller, utan Barnhus-direktionens medgifvande, omorganiseras, Direktionen då måtte kunna återfordra kapitalet, för att använda det i enlighet med testamentets föreskrift.
Handlande och Handtverkare Diverse personer utan näring Gästgifveri, Värdshus och Krogar Stadens Allmänna Kassa Askersund: Hus oell Tomter Jord Qvarnar - Embetsoch Tjenstemän Handlande och Handtverkare Diverse personer utan näring Gästgifveri och Krogar Stadens Allmänna Kassa Nora: Hus och Tomter Jord Embetsoch Tjenstemän Handlande och Handtverkare Diverse personer utan näring Gästgifveri, Värdshus och Krog Stadens Allmänna Kassa Lindesberg: Hus och Tomter Jord Embetsoch Tjenstemän Handlande och Handtverkare Diverse personer utan näring Gästgifveri, Värdshus och Krogar Stadens Allmänna Kassa Säger Säger Säger Säger Summa Jord. B Underhållna Kreatur. Hus och Tomter. St. Bruk, Manufakturier, Qvarnar, Fabriker, m. m. Summa. Carl Åkerhielm. Till berättelsen öfver Örebro Län för åren 1851 — 1855. för §taaerne Orebro Län 1855. Bevillning. Ständiga Räntor Klereci-Statens underhåll. Efter 2:dra Artikeln. Bränvins brännings afgift. Kostnad för Rotering. Kostnad för Städernas Styrelse. Fattigt sörjni Efter lista Artikeln. Summa Bevillning. Boskapsoch åkerskatt. Efter 3:dje Artikeln. Krono Tionde Mantals penningar - Kommi nistrars. Kyrko betjenings - Summa Summa Pastorers Personer, ej tillhörande viss näring Jord, Hus, Tomter m. m. Borgerlig näring KONGL. MAJ:TS BEEALLNINGSHAFVANDES UTI WERMLANDS LÄN TILL i underdånighet afgifna FEMÅRSBERÄTTELSE för åren 1851, 1852, 1853, 1854 och 1855. ■m BH> © lllHii» STOCKHOLM, 18S6. P. A NORSTEDT St SÖNER, Kongl. Boktryckare. Underdånig
Häraf visar sig att Banquen kan i Räntevinst påräkna år 1824 hvaraf likväl böt" afdragas Banquens un-, derhållskostnad, år 1S25, Räntevinst - 1826 592,400, 220.000. 583,912. 220.000. 575,334. 220.000. 372,4oo. 363,912. 355 334- 346,395. 336,701. 1 1827 1828 Utom Capital-Inkomsterne 506,3.95. 220,000. 5:56,771. 220,000. cxLViu Statsoch Baneo-Utskottens Utlåtande^ Om dessa Banquens tillgångar kunna och böra belt och hållet, elles blott till någon del, användas till förenämnde anslags beviljande hörer lika litet till den närvarande ställningens bestämmande, som frågan hvilka af de begärdta anslagen förtjena afseende; Men sedan den närvarande ställningen blifvit, så väl i afseende på Rikets sannskyldiga behof, sorn dess financiella tillgångar, bestämd och jemnförd med den stallning, hvartill man bör sträfva, sättet dertill gifvet, samt derjemte hvad som af de begärde anslagen bör utgå; då först vidtager 1'inance-Regleringens arithmetiska del. I afseende på vår närvarande ställning, xnå likväl sluteligen anföras, att efter ali sannolikhet Statsverket icke kommer i behof af någon tillökning af Bevillnings-anslaget, likväl är detta behof icke förr bestämdt, än Riksens Höglofl. Ständer äro färdige att åtskiljas. Banquens ställning, som bär ofvan blifvit uppgifven efter 1821 års bokslut, har liufvudsakeligen undergått följande förändring sedan det samma, och kommer ytterligare att förändras till följe af 1818 års Riksdagsbeslut, sålunda, att