Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hallands två båtsmankompanier måtte tills vidare indragas emot det att rotehållarne erlade en skälig vakans-afgift; af Ludvig Norrhy från Gotands län (N:o 236), med hvilken Peter Larsson från samma län instämt, att Rikets Ständer måtte besluta att de inom Gotland för närvarande indelta tvänne båtsmanskompanier indragas, emot det att rotehållarne derstädes till Staten årligen erlägga en vakans-afgift, motsvarande det skäliga belopp i ett för allt, hvartill underhållet af nämnda tvänne kompanier uppginge samt fördelas på samtlige roteringskyldige i den mån, en sådan afgift på en hvar kunde sig belöpa; till stöd för hvilket förslag blifvit anfördt, att Gotland, i och för försvarsväsendet finge vidkännas stora uppoffringar i anseende till den allmänna värnepligt, som folket derstädes ifrån det 18:de till och med det 50:de året vore underkastadt, samt att båtsmansroteringen vore en inrättning, som, enligt hvad numera erkändes, icke uppfyllde det dermed åsyftade ändamål, eller beredandet för flottan af dertill tjenligt manskap; af Herr F. Du Rietz, som föreslagit, att de så kallade frälse roterings-båtsmans-nummer, placerade på indelnings-kompanierna, måtte hädanefter, i mån af afgång, få under fredstid förblifva vakanta, mot erläggande af vakansafgift till Kronan, såvida rotehållarne sådant önskade; men att, i händelse af krig, rotehållarne borde vara förpligtade att inom lämplig kort tid de sålunda vakanta blefne numren rekrytera; samt af Herr G. C. Witt, att, enär genom Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 21 September 1839 dels den grund blifvit fastställd, att städernas samfälda båtsmanshåll skulle fördelas på deras innehafvande jord, på hus och tomter samt på borgerlig rörelse efter bevillningsgrund, dels bestämdt, att på städerna sjelfva skulle bero att vid hvarje riksdag hos Rikets Ständer göra anhållan om den förändring i en sådan reglering, hvartill städernas stigande eller sjunkande välstånd eller andra omständigheter kunde föranleda, och den nuvarande fördelningen af städernas båtsmanshållvore särdeles ojemn, hvarå det förhållande vore ett exempel, att Stockholm nu måste underhålla 437 båtsmän, då deremot Göteborg endast bekostade 80% sådane, samt grunden för bestämmandet af fördelningen numera, sedan inkomsten på borgerlig rörelse ej mera vore skild från annan inkomst vid bevillningens påförande, Rikets Ständer måtte hos Kongl.
Banco-Utsko tets utlåtande, jN:o 44, öfver de inom Riks-Stånden gjorda anmärkningar vid betänkandet, !N:o 29, med förslag til! en i vissa delar förändrad reglering af Bankens lånerörelse m. m., fattade beslut i afseende på 25 litt. a.—f. af samma utlåtande, fann Ridderskapet och Adeln sig icke kunna denna inbjudning antaga. S. D. Föredrogs och bifölls Panco-Vt skottets den 2 och 9 dennes på bordet lagda memorial, PGo 45, i anledning af de inom 3:ne Riksstånd framslälde anmärkningar mot Utskottets under N:o 34, afgifne utlåtande, angående afhjelpande af penningeförlägenheten i allmänna rörelsen m. m. S. D. Vid förnyad föredragning af den uti Högv. Preste-Ståndets protocolis-uldrag den 5 dennes gjorda inbjudning till Med-Slånden afl. förena sig i det al P reste-Ståndet, vid föredragning af B anea Utskottets utlåtande, N:o 49, olver väckt fråga, alt Banco-fullmäglige må berättigas å de - position Prot.-Utdrag, den ig April tS/jd. 841 position i Hamborg emottaga silfver utöfver det bestämda beloppet af 500,000 R:dr Specie, fattade beslut, att i det Banco-Regleraente, som kommer att utfärdas, skulle införas ett stadgande af samma innehåll, som Utskottets förslag i förenämnde utlåtande, med den förändring allena, att orden ”så snart årstiden innevarande år det medgifver” måtte utbytas mot orden ”vid tjenlig årstid”; förklarade Ridderskapel och Adeln sig, då Banco-Utskottet icke handlagt den fråga, hvarpå Preste-Slåndets berörde beslut bar afseende, icke för närvarande kunna lili samma beslut instämma. S. D.
Delta nådiga cirkulärbref innehåller emellertid tydlig föreskrift, alt lönebesparingar af ifrågavarande beskaffenhet ej finge ingå till någon af de i 1820 års skolordning uppräknade kassor längre, än intilldess en definitiv lönereglering vid läroverken kommit , till verkställighet. Det af Konsistorium jemväl åberopade nådiga Bref af den 22 Augusti 1843 kan destomindre anses stå i strid med dessa allmänna stadganden, som syftemålet dermed endast var alt, uppå den af Konsistorium, till följd af föreskriften uti olvanåberopade nådiga cirkulärbref den 16 November 1839, gjorda underdåniga framställning, bestämma, till hvilken af de i 1820 års skolordning uppräknade kassor vissa lönebesparingar vid läroverken skulle ingå; och då, till följd af Rikets Ständers beslut vid 1856—1858 årens riksdag, en definitiv lönereglering för elementarläroverken från och med sistnämnda års början inträdt, vid hvilket förhållande föreskriften i 1859 års läroverksstadga, att emerilikassan finge tillsvidare behålla sina dittills varande inkomster,' icke lärer, såsom Konsistorium förmenat, afse lönebesparingar för elementarläroverken,' hvilkas ingående till emeritikassan med 1858 års början helt och hållet borde upphöra, synes revisorernes förevarande anmärkning vara välgrundad, och, ehuru den icke afser något större belopp, få likväl, med afseende å frågans principiela beskaffenhet, Rikets Ständer hos E. K. Majit i underdånighet anhålla, att rättelse i det anmärkta hänseendet mätte i behörig ordning beredas. ExpeditionsVisko Ilek Förslug till under d. Skrifvelse, N:o 22. 9 Anslaget till ersättning för biträde och kostnader vid ntgifvandet af Sveriges gamla lagar.
Då ropade folket, och begynte bedja, att han skulle göra dem som hans plägsed alltid var. Svarade Pilatus, sägandes: Viljen I, att jag skall eder lösgifva Judarnas Konung? Ty han visste, att de öfverste Presterna hade utaf afund öfverantvardat honom. Men öfverste Presterna eggade folket, att han heldre skulle gifva dem Barabbam lös. Pilatus svarade åter, och sade till dem: Hvad viljen I då att jag skall göra honom, den I kallen Judarnas Konung? Då ropade de åter: Korsfäst honom. Pilatus sade till dem: Hvad hafver han då illa gjort? Då ropade de ännu fastare: Korsfäst honom. Så ville då Pilatus göra folkena fyllest, och gaf dem Barabbam lös; och öfverantvardade dem Jesum, att han skulle hudflängas och korsfästas. Då hade krigsknektarna honom in uti Rådhuset, och kallade tillhopa hela skaran; Och klädde honom uti ett purpurkläde, och vredo tillhopa ena krono af törne, och satte på honom; Och begynte till att helsa honom: Hel, Judarnas Konung; Och slogo hans hufvud med en rö, och spottade på honom; föllo på knä, och tillbådo honom. Och när de hade så begabbat honom, afklädde de honom purpurklädet, och klädde honom uti sin egen kläder; och ledde honom ut till att korsfästan. Då tvingade de en man, som der framgick, benämnd Simon af Cyrene, Alexandri och Rufi fader, den af markene inkom, att han måste bära hans kors. Och de ledde honom på det rummet Golgatha; det är, om man det uttyder, hufvudskallaplatsen. Och de gåfvo honom bemyrrhadt vin dricka; men han tog det intet till sig. Och när de hade korsfäst honom, bytte de hans kläder, kastande lott på dem, hvad hvar få skulle. Och det var vid tredje timman; och de korsfäste honom. Och det man skyllde honom före, var skrifvet öfver hans hufvud, nämliga: Judarnas Konung.
Lag; men då förstnämnde vidlyftiga och granlaga arbete troligen ej kan inom kortare tid bringas till fullkomlighet och efterlefnad, så skulle det, efter min tanka, medföra mycken nytta, om, under tiden undanrödjas de anledningar, hvilka Lagen nu gifver till onödigt uppehåll och mera omgång ån nödvändigheten synes påkalla, och häribland räknar jag: Det betydliga antal mindre vigtiga mål, som 25 Cap. 5 §. RåttegångsBalken upptager, och hvilka öfverflödigt uoder - 26 I.ägUtskotttts Betanhmden„ ställas Hofoch Öfversätters pröfning, såsom isynnerhet. 1:0 Bångspillning, enär den ej är a? svårare egenskap, som uimärker Fångens värjande, eller uppsåtlig befordran på flykten, då svårare bestraffning kan komma att följa. 2:0 Hustjufnader, ehuru desse förbrytares bestraffning ej öfverstiger den högsta kroppsplikt, som vanlige med och utan Inbrott begågne Tjufcader, i allmänhet åtföljer. Då nu mera så beskaffade förbrytelser i märklig mon ökats, hvarigenom göromåien tilltagit ej mindre för Under. Domarne, genom Eansakningarnes utskrifvande och försändande lill ÖfverRåtterne, an för desse, att till Ransaknicgarnesgranskinng använda en tid , som ökade Rättegångar och UndersökningsProtocoller i Brottmål af gröfre beskaffenhet, synes odelad behöfva; så anser jag denna af Lagen bestämda Uadersökningspligt, så mycket hellre böra försvinna, som Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807 och Kongl. Brefvet den 25:te Januarii I815 redan uteslutit flere Brottmål från Underställnings-egenska* pen. Såsom ytterligare stöd för denna min vördsamma hemställan, anser jag mig böra jemväl tillägga, att sådane sakfäilde, hvilka kunna finna sig belåtne med det af UnderRättea dem adorn de straff, få deruti vidkännas en tillökning, oberäknad af Lagstiftaren, stt de oftast inemot Trenne
Darstellung der neuesten Zeit - 22 Den 19 Mars f. m. geschichle fiir alle Stände, Leipzig 1848, (helst raan ifrån samma Tidskrift hemtat framställningen rörande Rhenprovinsen^ (6:te häftet pag. 354—55), tilldragelser troligen från tiden omkring år 1828) nemi.: Förtryck alst rar bitterhet och förnedrar. Hela verldshistoria visar, att hvarest ett förtryckt folk fått sina naturliga rättigheter erkända, der har folket äfven blifvit bättre. Ge nom frihet att välja yrken och verkningskrets, skulle Judarne dragas ifrån städerne och handeln. Deras öfvergång till Chrislendomen skulle, genom emancipationen, utan tvifvel, äfven befordras. Ja just den lihenska Landslagens, före år 1847, då ProvincialStänderne uphäfdes i Preussen, uttalade önskan om likställighet (”Gleichstellung” se Die Gegenwart 6 häftet pag. 364) mellan landets Judiska och Christna befolkning med afseende ä de borgerliga och politiska rättigheterna, — torde vara för oss Christna lika önskvärd i hela samhällets, som i Judarnes interesse. Jag yrkar vördsamt återremiss af Ulsk:s bägge framställningar och bifall till min motion uppå af mig redan anförde och åberopade skäl. Hr Weidenhjelm, Ernst Aug.: Jag kan icke underlåta att förklara min synnerliga tillfredsställelse deröfver, att bland motiverna för afslag, eller åtminstone icke bifall, till hvad motionärerna föreslagit, Utsk. denna gång icke åberopat något binder i religiöst hänseende. Det har nemi. alltid förefallit mig synnerligen vidrigt, att man för eli kärlekslöst förfarande, åberopat kärlekens lära, och alt man genom, under nära 200 år fortsatta förföljelser mot denna församling, trott sig vinna behag eller förtjenst uti den store mästarens ögon, Ilan, som likväl sjelf, under sitt lidande, varmt bad sin fader förlåta dem, ty de visste icke hvad de gjorde.
Påbudet den 31 December 1689 , anslogos tili det då inrättade Krigsmanshuset för , ej mindre Officerares , än gemenskapens af Landt-Arméen pensionerande och understöd, men ifrån år 1757 5 i följd af Förordnandet uti Reglementet den 10 Januarii. samma år, §. 8* till ofvanberörde Gassa årligen ingått, samt att, enligt hvad Committerade utredt, årliga beloppet af omförmälde inkomster utgjort 15,000 R:dr; och ehuru billigheten synes fordra, att, då Civile-Staterne, i likhet med de Militaire , skola, genom egne tillskott af deras Löner, bidraga till en Pensions-Cassa af enahanda egenskap, ifrågavarande afgifter borde komma denna nya Inrättning till godo} likväl och som Arrnéens Pensions-Cassa, både vid dess stiftelse, och vidare genom K. M:ts förnyade Nådiga Förordning och Reglemente af den 20 Maji 18>7, V. Art. 74 §. blifvit försäkrad om åtnjutandet af denna intrad, hvilken fördenskuld icke skäligen, utan motsvarande ersättning af Staten, torde böra samma Cassa frångå ; alltså och enär det äfven instämmer med afgifternes första ändamål , att desamma, såsom en allmän gärd fortfarande böra tillfalla de Inrättningar, af hvilka de till det gemensamma Försvars-Verket hörande personer skola, efter tjenstetidens slut, understödjas , hafva Riksens Ständer ansett förhållandet i denna del böra blifva orubbadt, men deremot beslutit, att den Summa af 15,000 R-dr Underdåniga Skrifvelser. 451 om året, hvartill |:delar af Centonalen och Krigsmanshus-afgiften utaf Civile Embetsoch Tjenstemäns Löner uppgå, skall för deras PensionsInrättning å Stat under 7:de Hufvud-Titeln uppföras.
Denna aflöning bör utgå för samtlige tjenstemän och betjening från och med den 2 November sistlidet år, med iakttagande alt uotarie-arfvodet indrages från och med den 16 Januari detta år, då Notarien förordnades att förrätta Sekreterarebefattningen. (Banko-Utskottets Memorial N:o 2.1 Mos LagUtskottet: för Sekreteraren, arfvode i månaden R:mt 400: „ två Notarier, af hvilka den ene tjenstgör hos Sammansatta Lag samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, hvardera, dagtraktamente , 6: 50. „ en Kanslist, dagtraktamente r 4: 50. „ två Yaktmästare, hvardera, dagtraktamente „ 2: 50, skolande en Yaktmästares aflöning beräknas från och med den l:sta, Sekreterarens från och med den 3:dje, en Notaries, Kanslistens och en Yaktmästares från och med den 10 November sistlidet år samt en Notaries |från och med den 12 Januari innevarande år. (Lag-Utskottets Memorial N:o 1.) Hos Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottet: för Sekreteraren, arfvode i mAnaden R:mt 400: — , fyra Notarier, hvardera, dagtraktamente * 6: 50. „ två Kanslister, dito dito „ 4: 50- „ fyra Yaktmästare, dito dito * 2: 50, hvilken aflöning beräknas för Sekreteraren, en Notarie och en Yaktmästare från och med den lista, för tre Yaktmästare från och med den 3:dje, för tre Notarier och en Kanslist från och med den 10:de, samt en Kanslist, från och med den 21 November sistlidet år. (Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 1.)
Smidesförsäljare, bosatte och stadigt ning af Konungens Befallningshafvande Första Andra . 24. srnides-försälji Två Classer: 10: — 5: — antagne R:dr vistande på vissa, till utsatta, ställen, Classen d:o ... — Andre, al Bruksegare lill handelsresor med jernsmiden och vederbörligen förpassade personer, i Två Classer: Första Classen R:dr Andra d:o . Dessa sistnämnde skola derjemte, till säkerhet för gande, iagttaga hvad rörande hästhandlare är föreskrifvet. Snickare, Gärdseller By . Spanmålshandlande, som icke äro jordegare, arrendatorer eller brukare af hemman på landet, taxeras efter deras rörelse lika med slädernes handlande, § 10. R:dr 2: Sex Classer: R.clr algi fl ens 20: - 10: - erlä< Spelmän, Häradsoch Sockne7'rådgåi-dsmästare på landet i Forsta Classen. Andra Fredje Fjerde Femte Sjette d:o d:o d:o d;0 < :o 15: — 10: — 5: — 3: — 1:24. — 24 § 28. Bil. till Bev.-Ulskollcls Betänkande, N:o 11. 33 § 28. Alla på landel vistande personer, sora idka handel, sjöfart eller annan borgerlig näring, erlägga enahanda afgift, som personer i städerne, nied hvilka de kunna jemföras; dock ej under minimi-afgiften uti 5:te Glassens städer. Taxeringsmännen ega likväl rättighet att utsätta en ringare minirai-afgift för dem, sora, utan att vara alldeles utfattige och på sådan grund för afgift frie, det oagtadt ej mägta den fastställda minsta afgiften erlägga; hvilken åtgärd i protocollet antecknas och, genom utdrag af taxerings-längden, Pröfnings-Comitéen underställes.
Anmärknings-författaren änContoirs-förmannen väl icke iagttasit den O o noggrannhet uti bevakandet af Kongl. Majus och Kronans rätt, hvilken dem desto heldre älegat i första rummet, som deras enskilde fördel, genom den Revisionen tillagde proCenl af inflytande Observations-medel, dermed varit på det närmaste förbunden; men da dervid förekommer, att efter hvad utredt blifvit, det icke lät sig med någon laglig visshet bestämma, huruvida anmärkningen emot Krigs-Cominissarien Moller egde behörig grund eller om origtighet i anseende till den åtalade afskrifningen verkligen förelupit, samt Kongl. Maj:t och Kronan derigenom förlust tillskyndats , hade Kongl. Kammar-Rätten, vid slikt förhållande , pröfvat skäligt ej mindre Anmärknings-Författaren än Contoirs-förmannen ifrån Advocat-FiscalAmbetets ersättningstalan befria, hvilket beslut vunnit laga kraft; så anser, Stats-Utskottet någon åtgärd vid detta anmärkningsmål och deraf uppkomne resningsfråga nu mera icke kunna ega rum. Stats-Utskottets Betcinkanden. 6gj, Då Deputerade pröfva!; angelägenheten af deras fortfarande i utöfning af dem uppdragae befattning med KrigsRedogörelse-Verket, lärer ingen erinran kunna göras emot utbetalningen till sistl. års slut af de arfvoden, som för Deputerades Secreterare och Kamererare varit anslagne; men deremot kan Statsutskottet ej understödja Deputerades framställning, om något särskildt vedermäle af ynnest till Secreteraren, enär han, under de sednare åren, då göromålen varit minskade, likväl uppburit enahanda aflöning, som förut, samt sålunda redan åtnjutit lämplig ersättning och eger för öfrigt i Deputerades ej mindre uti förut än nu afgifne Berättelser honom lemnade vitsord, öfver ådagalagd skicklighet, nit och oafbruten verksamheter, den mest tillfredsställande belöning. Slutligen och under förutsättande af Riksens Högloft.
Ja, den som tillfredsställande kan besvara den frågan, den är en mänsklighetens välgörare, värdig ett hedersrum bland dess stormän, men ännu är han icke kommen. Ä n d å mycket mindre tro vi oss i lycklig besittning af något arcanum mot den tidssjukdom, vi här påpekat, mot denna oreflekterade sinnesoro, denna ljudkänslighet, denna feberaktighet och otålighet. Afsikten med dessa rader var blott att framhålla ett och annat, som törhända kunde blifva någon till hjälp och gifva ämne till eftertanke. En noggrann tidsindelning har ofta och med rätta i Idun nämnts som en viktig faktor i fråga om medhinnande af olikartade plikter och göromål. Utan att i minsta mån vilja rubba denna förträffliga regel, utan hvilken ingen verkligt gagnande verksamhet är tänkbar, måste det dock sägas, att den icke alltid och allestädes är fullt genomförbar. I synnerhet är detta förhållandet inom hemmets värld, på den grund att vi där hafva att göra med lefvande, oberäkneliga människovarelser, som ej vilja finna sig i att gå så säkert som kronometrar. Vi försöka nog att draga upp dem och sköta dem så ordentligt som möjligt, men ett, tu, tre ha de små urverken dragit sig, och vi dragas med dem ur den uppgjorda ordningen. Är du därför mor, så vet du, huru oaktadt det bästa arbetsschema göromålen stundom hopa sig så, att du med en gammal känd prästman och andlig skriftställare är färdig.att slå dig för pannan och utbrista: » Oj, o j, o j, hvar skall jag börja och hvar skall jag sluta? » Du känner dig ej situationen vuxen, blir nervös och irriterad och följaktligen mindre duglig till det du har att utföra. Jag vet därvid intet bättre råd att gifva än detta: lämna så vidt möjligt tanken på det hela och tag dig lugnt en detalj före! Du kan ändock ej uträtta alltsammans på en gång, du blott sliter ut dig med tanken på detta myckna, som borde göras, som kanske till och med redan borde vara gjordt. Tag en timme, en sak i sender, ej hela veckans, hela dagens arbete på dina axlar i denna stund! Det är den bördan du ej rår med, som nöter ut dig i onödan.
Aug. P. 1010. 35 54^ StatsUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag: om nedsättning af en Comité' till undersökning om beskaffenheten af alla Hemmans onera. Julii P. 478» 638, 680. — om förändring af Andrarums AlunVerks rätt till inköp af Skogs-effecter m. m. Julii P. 478, 644, 683. Aug. P. 206. — i anledning af Konungens Remiss rörande räntornes utgörande för någre Torshälla Stad upplåtne Hemman. Sept. P. 34o. — om ersättning för Handlanden Tauson för afträdt arrende af Uranienborgs KungsLadugård. Julii P. 478» 644» 683. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, i fråga om rättighet för Bergsmän att lösa Kronans Persedeloch Tionde-Tack jern. Aug. P. 474. —• i anledning af Konungens remiss uppå inkomne ansökningar om Lönförhöjning för Kronofogdarne och Häradsskrifvarne i Götheborgs och Bohus Län. Aug. P. 1010. — i anledning af anmärkningar vid Betänkandet rörande ökade anslag å Stat för Kongl. Bibliotheket. Aug. 2 A. P. 125. Oct. 2 A. P. 456. — om förhöjning af de så kallade Djeknepénningarne. Julii P. 790, 1087, ii32. 547 StatsUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag: om löne-anslag för Lärare i StatshushållningsVetenskapen, samt de fria Statshushållningarnes kritiska Historia. Julii P. 790, 1087, n3a. — om upplåtelse af den under Gripsholms ICungsLadugård lydande lägenheten Tegelhagen kallad. Aug. P. toto. •— om upphörande af nuvarande Ståndsklubbar och inrättande af en gemensam klubb. Julii P. 894, 1087, 1132. — angående Kronans fisken.
- Helsing landi - Gestrikland. He la sing nd. Gestrikland. Helsin” land. Gestrikland. En Tunna Korn. En Tunna Hafra. En Tunna Arter. Ett m Smör. Ett XU Torrt Kött. Ett Talg. Ett M bättre Lax. En Tunna bättre Lax, En Tunna Forss-Lax. En Gås. En Oxe. Ett Höns. En Tunna Lax af den i Tuna Elf. Ett M Lax af den i Tuna Eif. En Tunna salt Sik. 1 Ett JU salt Sik Ett M Si. Litt. Ett Lass Hårdvallshö om 4o M - En Tolft Halfbottens Brädor. En Kärfve Halm. Ett M Skälspäck. Ett oCd Ström - Ett JM Torr Fisk. 199 Wester-Worriands Siån. Medelvärde. En Tolft Flankör. En Sä .»tock. Ett Iniss Tallved. En T Tjä nnna ra. Litt. En Tunna Råg. En Tunna Korn. \ En Tunna Hafra. Jemtland. Herjcådale n. Jemtland. Herjeådalen. Jemtland Herjeådalen. En Tunna Arter. Ett X/i Smör. Ett JM Ost. Jemtland. Herjeådalen. Jemtl lid. Herjeådalen. Jemtland. Ett Relin-Ost. En Tunna Lax. Ett Lax. En Tunna Salt Sik. Jemt ,'incl Herjeådalen. Jemtland. Herjeådalen. Jemt aud Herjeådale n. Jemtland. Summa Medelvärde Jemnadt medelvärde.. Ett Salt Sik. Ett Torr Fisk. Ett Jfy Hårdvalls-hö. Jemtland. 11 Herjeådalen. Litt. En Tolft Halfbotteus Bräder. Ett Timmer G råverk-skinn. Ett Mans-dagsverke, audetidcn. Ett Mans-dagsverke, utom 1 andetiden. Jemtland. Herjeådalen. Jemtl nd. Herjeådale n. Jemtland. Herjeådalen. En Tunna Råg. Litt. En Oxf . 1 En Gäs Ett Får. Ett Höns.
Hos Kongl. Majit hade Kanslisten i Justitie-revisions-expeditionen Eberhard Liljevalch och Kopisten i samma expedition Wilhelm Norström i underdånighet anhållit, att, enär sökanderne sedan flera år tillbaka, Liljevalch till följd af blindhet samt Norström i anseende till iråkad, ännu fortfarande, svårare sjukdom, varit urståndsatte att sina tjenster bestrida och beskaffenheten af sökandernes sjuklighet ej lemnade dem någon förhoppning att framdeles kunna i tjenstgöring åter inträda, Kongl. Majit måtte täckas hos Rikets Ständer göra nådig framställning om sökandernes öfverflyttande på allmänna indragnings-staten, med rättighet att under deras återstående lifstid åtnjuta årlig pension, motsvarande den lön sökanderne i nämnde expedition hvar för sig innehade. Med anledning af dessa underdåniga ansökningar och sedan dels vederbörande läkare vitsordat, att Liljevalch sedan flera år tillbaka lider af fullständig blindhet på bégge ögonen, utan hopp att återvinna synförmågan, samt att ingen förhoppning vöre det Norström, som i Januari månad 1853 träffats af ett slaganfall, åtföljdt af fullständig lamhet i venstra armen och benet samt i tungan, åter skulle kunna in träda i ujöfningen af sina tjenste-åligganden, dels Kongl.