Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med enkel mäsk värmare förstås en sådan, hvarest de condencerade ångorna icke kunna gå tillbaka i pannan, eller, vid uttappning, skiljas från de till afskylnings-apparaten öfvergående ångorna. Vid ingen apparat må, för mäskens uppvärmning, nyttjas mera än ett rum, det dertill i mäskvärmaren bestämda, hvilket ej får vara större än pannerymden af apparater med en panna eller hälften af sammanlagde pannerymden af apparater med två pannor, äfvensom den deri varande Bih, till R, St. N:o 4 till Bev.-Utsk. Skrifvelse, N:o 6. mäsk icke må uppvärmas på annat salt, än genom de från bränvinspannan kommande ångor. Läckhammare med angrum i pistoriska mäskvärmare få ej innehålla mera än hälften af panuefymden af apparater med en panna och en fjerdedel af sammanlagda pannerymden af apparater med 2 pannor. Ingen apparat får till bränvinsbränning begagnas innan den, sedan egaren allemnat en noggrann och fullständig ritning derå till alla dess delar, blifvit behörigen uppmätt, stämplad och classificerad till bestämmande af skattens belopp Vill egare af brön vinsredskap under någon del af den tillåtna tiden inställa bränningen, bör han, för att befrias från afgift under samma lid, derom göra anmälan bos vederbörande tjensteman, som då åligger försegla redskapen och, då densamma ånyo skall nyttjas, förseglingen öppna. All förut ej förseglad bränvinsredskap skall 1 Juni förseglas. Ofvannämnde förrättningar, för hvilka redskapens egare erlägger bestämd betalning, jemle resekostnads-ersättning till förrällningsmannen, skola verkställas af vederbörande tjenstemän, med undanlag för de distrikter, der nödvändigheten sådant fordrar, och hvarest två eller flera edsvurne män må verkställa försegling och öppning af redskap. Minst en gång årligen skola vid det tillfälle, då försegling eller öpp ning af redskapen ske, de pannor, som begagnas till bränvinsbränning, ommätas och anteckning derom göras i det protokoll, sorn vid alla ofvannämnde förrättningar bör föras.
Jag tror att man i detta fall ej bör sätta fordringarna på eklöfskransen så orimligt höga, ty intresset för badningen skulle då vara minst lika stort, utan att man behöfde gå till sådana öfverdrifter och i följd däraf åsamka sig skadliga följder. » Vi framhålla som särdeles viktigt att inhämta läkares råd, om man kan utstå dylika ansträngningar, och ej blindt lita pä simlärarinnorna eller sportmännen, som i alla dessa ting i sin stora välmening äro verkliga fantaster. — Nu några korta regler dessutom för det kalla badet. Utan ringaste fara kan man med en svettande kropp kasta sig i vattnet, men man bör under sådana förhållanden ej öfverdrifva badets längd. Endast fullt friska och starka människor böra bada på fastande mage. Badet bör begagnas först 2 — 3 timmar efter intagen starkare måltid. Det kalla badet bör hvarken påbörjas eller af slutas med kalldusch, det är ett ytterligt pressande sätt att bada och som fordrar cn mycket härdad organism och är för öfrigt onö- digt. Det senare kan gälla om bruket att taga sig ett bad — det må nu hafva räckt en längre eller kortare stund — och sedan insvept i lakanet åse de andras badningar och så förnya badet en eller flere gånger efter hvarandra. Troligt blir reaktionen genom detta utkylningssystem för hvarje gång kanske svagare, men på sådant förstår man ej att akta och följderna uteblifva sällan. Det utländska bruket, att damerna vid de kalla baden skola vara iklädda siindräkt har hos oss numera blifvit en allmän sed. Härigenom förtages och förminskas flere af badets goda verkningar, och inga skäl finnas, som påyrka dess nödvändighet inom våra stängda och slutna bassänger. Helt annat är förhållandet vid de öppna strandbaden på den franska och holländska kusten, där är sådant en nödvändighet. Dylika bad äro inga önskemål för oss i Sverige, vi sakna dessutom förutsättningen för dylika strandbad, vågsvallet, som å sin sida betingas af det fenomen, som kallas ebb och flod. Våra bad med deras simning äro afgjordt mycket förmånligare. Härdande är äfven den badform, som Kneipp infört under namn af barfotagång.
Och då Herr Ministern redan af RiksgäldsContoiret erhållit betalning efter enahanda grunder, som, vid 1812 års Urtima Riksdag beviljades andre Svenske Medborgare för deras Fordringar uti Holländske och Rrabantske Lånen och vid 3.815 års Urtima Riksdag serskildt fastställdes för Herr Ministerns andelar uti Genuesiska Lånen, finnér StatsUtskottet sig ej kunna någon ytterligare förmon för Herr Ministern tillstyrka; ty livad angår det biträde, som Herr Ministern Lagersvärd skall lemnat RiksgäldsContoiret vid dess Lån-negociationer i Genua, så är detta en serskild omständighet, hvaraf StatsUtskottet ansett sig icke böra företaga någon granskning; men att Herr Ministern Lagersvärd icke saknat ali belöning af RiksgäldsContoiret för ett sådant biträde, det utvisar, Contoirets Räkenskaper för äfen 1800 och 1802, enligt hvilka Herr Ministern under benämning af Resekostnads ersättning och Gratifrcation undfått Ett Tusen Riks - StaisUtsk. Betänk and en. *9 daler Hamburger Banco och Sexton Tusen Uires Dettta allt underställes vördsamligen Rikets Höglofl. Ständers närmare bepröfvande. Stockholm dea 17 Januari i 1818. (Den bilaga, som här skulle inflyta, finnes förut tryckt i Bihanget till Riks-Ståndens protokoll 1815, 2:dra Delen, sid. 203, hvarför densamma nu. uteslutes.) St atsUt skottets Memorial till Höglofl. Ridderskapet och Adeln, angående Herr CapitaineLieutenanten Grefve C. C. Pipers Memorial om befrielse frän Bevillning för Höganäs Stenkols Werk. Cxenom ProtocollsUtdrag af den ao i denne Månad har Höglofl. Ridderskapet och Adeln till Statsoch BevillningsUtskotten remitterat Herr CapitaineLieutenantens m. m.
N:o 53 blef af R. o. Ad. återremitterade Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Frih. von Nolcken, Carl Adam, i anseende dertill, att hufvudmannen för den ätt, för hvilken han suttit på Riddarhuset, aflidit, blifvit nödsakad att återlemna sin pollett och således äfven afträda från sin plats såsom ledamot i Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk, hvarföre Hr Landtm, anmodade Hrr Electorer att utse en ledamot i nämnda Utsk., till fyllande af den sålunda uppkomna ledigheten. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Ben a 3 Maj e. m. Onsdagen den i3 Maj i84o. Plenum k!. 6 e. m. Justerades 2 prot.utdr. för denna dag f. m. Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga RiksStånden, nemi. från PresteSt. af den 22, 25 och 29 April samt den 2, 5, 6 och 7 dennes; från BorgareSt. af den 25 och 29 April samt den 2, 5, 6 och 7 dennes; och från BondeSt. af deri 22, 25 och 29 April samt den 2 dennes. Lades till handlingarna. [Jr af Grubbens, Nils Wilh., hade iniemnat ett så lydande anförande: Då jag vid plenum den 7 dennes, under discussionen rörtde 3:dje hufvudtiteln, begärde ordet, var det endast öfver vissa omständigheter i några punkter, hvilka jag trodde mig finna blifvit af andra talare förbisedda, nemi. : litte punkten, rörtde Garnisons-sjukhuset, hvars uppbyggnad kostat Staten så enorm summa, kostar nu för sjukes vårdande af något öfver 3ooo mans garnison, 3r,320 r:dr årligen; således 10 r:dr om året för hvarje karl.
För att i någon mångå deras önskningar till mötes, sorn fästa så mycket hopp vid rörelsecapitalets successiva förökning, utan att å andra sidan eftergifva något af den naturliga controll, hvarpå Bankens och med dennas äfven myntvärdets säkerhet hvilar, föreslår jag, att efter orden: ”förrän ett år förflutit från Bankens öppnande till utvexling af silfver,” må tilläggas: ”och så vidt silfverutvexlingen synes hafva afstadnat och coursen synes vilja bålla sig under pari;” då är ali fara undanröjd. Frih. Ehrenborgh: Hr v. Troil har så fullständigt visat planen för denna punkt, att jag icke har något att tillägga. Skulle den händelse inträffa, att Banken hade så mycket silfver inne, att proportionen stöde högre än två till fem, så kan jag icke fatta, hvad det väl skulle kunna innebära för våda att bemöta ett behof hos näringarna, som derigenom så tydligt annoncerat sig; hvaremot jag finner ganska vådligt, om, sedan sedeluttagningen sträckt sig så vida, att proportionen befunnes högre än 2—5, några vidare utlåningar likväl icke skulle kunna äga ruin. Jag finner det högst inconseqvent, om vi nu, efter det beslut vi sist fattade, skulle i denna punkt antaga Hr Cederschjölds förslag. Tiden af 1 år är endast utsatt, på det Bancostyrelsen derunder må se, om metalliska cassan sjunker eller stiger. Stiger den, så finnes, såsom redan sagdt är, ingen våda vid en sedelökning. Sjunker den, så har ju Hr Cederschjöld vunnit sitt ändamål, och det i så hög grad, att han troligen sjelf skulle förvåna sig deröfver. Den 28 Juli e. m. Hr von Hartmansdorff: Jemte det jag instämmer med Hr Cederschjöld, får jag erinra derom, att före voteringen på f. m. ville Hr Dalman göra vid denpropos., som då var föreslagen, ett tillägg af samma syftning sorn det nu ifrågavaf., samt förbehöll sin rätt att göra det gällande äfven efter voteringen, och ehuru den än utlölle.
Directionen har likväl trodt sin underdåniga pligt tillhöra, att ådagalägga förhållandet med de gjorda undsättningarna för dessa bägge åren, hvart för sig särskildt, och äfven tillsammans med dem för 1812, för att i ett sammanhang visa beloppet deraf. Af den i sådant afseende författade Utredning med special liqvider inhämtas följande re - Ue.n 13 April.. 149 resultat, nemligen: att år 1813 undsattes Ta ridet genom Di rectionenn försorg, i Spannmål och. penningar, till ett varde af . 1,058,514. 45. g. Och år 1814 dito 83,024. 46. 5. Och återigen på det hela, alt för alla 3:ne åren l&ia, 1 8 1 3 och 1814 utgjorde undsättningsvärdet - 1,717.583- 20- 8. hvarå var afbetalt till sistnämnde års slut - 1,173,702. 19. Och återstod inalles 573,881. i8- Äfvensom deraf inhämtas, att umlsätlningarne i persedlar uppgått till 167,107 T:r 28 Kappar alla slags Spannmål, samt 298,329 Ött 3 & Mjöl och Erod, hvilket allt utredningen närmare utvisar. Directionen hade önskat och afven hoppats ätt vid detta tillfälle kunna fullkomligare utreda Inrättningens verkliga tillstånd i alla dess delar viii förlidet års slut; men har deruti funnit ett oöfvervinneligt hinder af Verkets med Krigsfots - 15® Den 13 April, fonden oafslutade liqvider, sorn äro af den vidlöftighet, medelst ömsesidiga mångfaldiga försträckningar, att de sa mycket mindre hittills kunnat bestämmas, som återlevereringa.r till MagazinsTnrättningen af Krigsfondens behållningar uti Säd, .Bröd och Brännvin, som bäst pågar, hvilka så betydligen komma att verka uppå slutliqvidens. utfällande beskaffenhet, att framställningen dessförinnan blefve allt för ofullständig för det dermed afsedda ändamål.
Den för materialierne till förseglingen åtgående kostnad kommer att af Kronans medel från Landt-Ränterien förskjutas och ersättning derför i vanlig ordning af Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Contor meddelas emot behörig redo och räkning i Lands-boken; hvaremot arfvode för förseglingsbestyret bekostas af panne-egaren, och utgår efter kannerummet med En skilling för inmurad redskap, samt 6 rst. för så kallade lyftpannor utaf hvarje kanna af pannans innehåll; dock må vid desse tillfällen reseoch tractaments-penningar af förseglaren icke beräknas. §• *7- Så val förseglare, som andre personer, hvilka ega att i afseende på bränvins-bränning visitationer och beslag göra, vare berättigade, enär de för Kongl. Majrts och Kronans rätt och till controll emot underslef, anse sådant nödigt, att i stad eller på landet låta ånyo uppmäta förut uppmätt och stämplad redskap. Finnes dervid annat innehåll, än stämpel och betyg utmärka, ansvare Justeraren, såsom ofvan i i5 och 21 §§. sagdt är, och vare egaren saklös, så framt han icke i underslefvet deltagit eller bevisligen, genom ofullständige och origtige uppgifter till Justeraren om redskapens beskaffenhet, föranledt denne att afgifva ett origLigt stämplingsbevis. Bevilln. och Ekon. Utskottens Betänkande, N:o i. 21 TREDJE ARTIKELN. Om Bevillnings-afgifterne. §. 28. Beskattningen för bränvins-bränningen kommer att utgå, i enlighet med nedanstående Tariff. Tariff på Beskattningen för En månad. s i Irsta Classen, j 2*‘dra Classen. Utskottens Betänkande, ET:o 2, a3 3 j Irsta Classen, j 2rdra Classen. i 3:dje Classen 4:de Classen 5:te Classen. o> d 1 3 | med 1 elci J ra. ångaj med eld m* auga med ejd j ra. ångaj 1 Utskottens Betänkande, N:o a.
Jag frågar eder, mine Herrar! är det välbetänkt att på detta sätt söka liksom anställa boupteckning hos snart sagdt hvarje person i landet, som ej är att till tiggare hänföra. Det blir en mängd af personer, i rätt små omständigheter, hvilka komma att genom detta förslags tillämpning oroas och besvä ras. Enligt nu gällande BevillmsFörordning, är man befriad från en stor del af detta besvär. Gesäller, sjömän, betjenter, kuskar, hushållerskor, m. fl. erlägga en viss, bestämd mindre betydlig afgift, och denna påföres af Taxeringsoch PröfningsKomitéerne, utan vidare undersökning, om den ene af desse personer skulle hafva en 20, 30 till 40 rdr mer än den andre i inkomst. Om enahanda föreskrift äfven hädanefter får blifva gällande och afgiften bestämmes så lag, som skäligt kan finnas, så blir man befriad från allt undersökningsoch pröfningsbestyr, hvad alla dessa personer angår, och detta är, enligt min tanke, mycket bättre, än att af denna mängd personer fordra detaljerade upgifter om deras ställning. Det är nemligen icke nog dermed, att husbonden, eller den, som har personen hos sig anställd, skall lemna den ofvanomförmäldta upgiften, utan samma onus åligger äfven tjenaren, ty hvar och en person, som har öfver 400 rdrs inkomst, skall derå meddela skriftlig upgift, hvilken skall aflemna?, vid äfventyr att böta 3 rdr första gången, samt derefter ett belopp, svarande mot 10 procent af den bevillning, som, efter 2:dra artikeln, varder den skattskyldige påförd. Vill man således inskränka sig till ett stadgande, som visat sig vara praktiskt verkställbar samt hittills icke befunnits för den stora allmänheten alltför obehagligt, så måste man, för hela den stora mängd personer, som kunna hänföras till den tjenande arbetsklassen, bibehålla vissa bestämda, men låga afgifter. Den skillnad, som kan vara mellan dessa personers inkomster, då de höra till samma afdelning, är alltför ringa och obetydlig, att staten behöfver eller bör fasta något afseende dervid.
Jag tror , att om Ständerna tillåta kungörandet af Banquens ställning och derigenom satte allmänheten i tillfälle att sjelf beräkna , till hvilket pris Bancosedelns realisation kan ega rum; och att om sedan detta pris blifvit bestämdt, all anledning till farhåga för ett ytterligare myntets fallande i värde* betoges fordringsegaren och allt hopp derom den gäldskyldige, derigenom att Star tens creditiver för oförutsedda behof anvistes på andra tillgångar, än Banquens inkomster eller credit; _ så skulle hvarken långifvare eller läntagare längre tveka, att uppgöra sina afhandlingar efter det sil.verpris, som blifvit stadgadt för Bar.cosedeln, om också, af giltiga skäl man skulle nnna sig föranlåten att fördröja realisationsåtgärden. Jag kan ej sluta utan att uttrycka min ledsnad, att Committéen icke sett sig i tillfälle att Betänkande om Rikets Penninge-Verk. 4 37 jemväl uppgöra de Tableauer öfver national-industriens närvarande tillstånd, öfver Statsverketstillstånd oclqbehof, öfver folkets bördor och dessas fördelning, hvaraf Eder Kongl. Maj:ts år 1820 Committéen meddelta instruction föreskrifver utarbetningen. Då dessa Tableauer nti saknas, skall nödvändigt hvad Committéen sagt om myntväsendets reglering, synas såsom ett isoleradt theorem. Ingen kan förneka de sanningar, sorn blifvit sagde, oell om frågan endast rörde ett idogt samhälle , så kunde någon tvekan att utföra, hvad som be. finnes vara rätt och sant, icke ega rum.
Ombudsmannen kommer att öfvertaga dennes göromål och lämpligen anses böra benämnas Advokat-fiskal; så förefinnes lika litet härutinnan, som i den omständigheten, att han är skyldig att åtala sina förmän, ringaste anledning för hans upptagande i en tjenstegrad, hvari Advokat-fiskalon i Banken icke bort uppflyttas; och Utskottet finner sig alltså böra, med inbjudning till Ridderskapet och Adeln att frångå sitt i denna fråga fattade beslut, ånyo underställa Rikets Ständers bepröfvande förslaget i punkten 8:0 oförändradt, helst, hvad angår Kassörerne, Utskottets framställning derom bifallits af två Riks-Stånd och lemnats utan all anmärkning af Bonde-Ståndet; hemställande Utskottet att, i stället för 35 § i reglementet, må inflyta detta stadgande: 2;o. Mom. 1. Tjenstegraderna inom Banko-verket äro fyra, nemligen: Första graden: Kontorsskrifvare, Kassaskrifvare och Kanslister. Andra graden: Bokhållare, Revisorer, Kassörer, Notarier, Registratorer och Aktuarie. Tredje graden: Kamererare och Advokal-fiskal eller Om budsman. Fjerde graden: Kommissarier och Banko-sekreteraren. Såväl tjenstemäns som konstidkares och vaktbetjentes antal, äfvensom tjenstemännens fördelning på Bankens kontor och expeditioner kommer att slutligen bestämmas, sedan nya instruktioner för berörda kontor och expeditioner blifvit upprättade, tillämpade och af Banko-Utskottet fastställda. Utskottet har i ett sammanhang behandlat punkterna 9:o, angående tiden för tillträdandet af de förhöjda lönerna i de tre lägsta tjenstegraderna, samt 12:o, innefattande förslag till aflöningsstat. Den förra af dessa punkter är bifallen af Borgare-Ståndet, med följande tillägg: “hvarjemte Fullmägtige äro oförhindrade att tillägga de nuvarande Kassörerne tillökning i missräkningspenningar“, hvaremot öfriga Riks-Stånd återförvisat punkten, dock utan någon dervid gjord anmärkning.
Blif därför åter vänlig och älskvärd, såsom min lilla syster brukar vara, så skola vi snart få dansa på ditt bröllop. » Elena lemnade därpå systern, betydligt lugnad; ty Lizzi, som älskade Ercole med hela kraften hos den första svärmiska kärleken, hade alltför svårt att helt uppge hoppet o m gensvar. Hon ville därför lyda Elenas råd o c h uppbjuda allt för att fjättra det hjärta, hvars egande hon skattade så- som den högsta lycka. Hon måste tillstå för sig själf, att hon, som kunde förtrolla alla andra, just emot den hon älskade ofta hade visat sig kapriciös och tvär. Hvarpå berodde det egentligen, att hon i hans närhet alltid känt en viss retlighet, en viss onaturlig stelhet? Idun Fredagen den 19 oktober 1888. B Klaya.hergsga.tan Tidningen kostar yrå: 54, en tr. endast A n n o n s p r i s: 25 öre pr petitrad (— 10 stafvelser). postarvodet inberäknadt. FRITHIOF Träffas å byrån k l. Ingen ?Ösnummerförsä) jning! Men om A l l m. Telef. blad till j o r d e n gröna dock skruden på n y t t Heinricli l:sta årg. Utgifning-stid: Prenumeration sker: hvarje helgfri fredag. I landsorten: &amp; postanstalterna. Sista numret i hvarje månad I Stockholm: hos redaktionen, å Stadsinnehåller e n postens hufvudkontor, i de större b o k - lådorna samt å tidningskontoren. fullständig modeo. mönstertidning. falla, röfva, skall löfva. Heine. Der låg en tung tryckande stämning Öfver barnens lekar, » Den unga damen var tyddenna måltid i det gröna; det var som om ligen missnöjd med min vän. luften varit tung af undertryckt gråt och Det var så föga likt fru Haraldson att Af Ave. qväfda snyftningar, oaktadt alla damerna lyssna i smyg på något, så jag anade, det voro muntra och vänliga mot barnen.
Såsom förhållandet nu är inom vårt land, hafva vi tillfyllestgörande sabbathslagar. men om också dessa lagar för tillfället skulle befinnas mindre lämplige, hoppas jag dock att en bättre tid varder kommande, då dessa lagar ej skola anses oanvändbara. En sådan öfvergångsperiod hoppas jag vara för handen. Skulle deremot en revision komma att äga rum, så är det att befara att i den så mycket omtalade och beprisade civilisationens namn, dessa lagar förklaras vara alltför stränga och alltför förkastliga. Jag anser således rättast vara, att, intilldess opinionen förbättras, man låter lagarne qvarstå, och att enhvar i sin stad följer sin öfvertygelse om det rätta, samt med gerningar visar, att den sak åt hvilken han önskar framgång af honom sjelf betraktas såsom högvigtig för samhällets väl och derföre deråt egnar all den hyllning den sannerligen förtjenar. Jag tror sålunda, att Ulsk. icke kan förebrås derföre, att det behandlat ämnet på sätt som skett; ty onekligt är det af den beskaffenhet, att om något skall kunna vinnas måste man afvakta den tid, då bättre åsigter hunnit utbildas, särdeles hos dem, som genom sin ställning äro kallade och pligtige att vara samhällets ledare och föresyn. Jag vill icke bestrida en ålerremiss, men beviljas den, anser jag mig pligtig att lägga på Utsk:s minne, att om något i detta afseende skall göras, måste lagstiftningen komma att gälla icke blott de lägre, utan äfven de bildade klasserna, på hvilka samhällets fordringar böra vara störst i fråga om upfyilandet af sabbathslagarne. Hr af Sillén: Frih. Alströmer får jag besvara dermed, att mitt yttrande innefattade endast allmänna reflexioner utan afseende på någon. En annan talare har trott sig finna något okristligt i mitt anförande, utan att han likväl ansett nödigt att för denna Den 8 April e. m. 221 sin åsigt erbjuda skäl, och han har derförutan sagt, att jag polemiserat emot åtgärders vidtagande i fråga om Sabbathens helgd. Endast en skef upfuttningaf mina ord kan vara grunden till denna tillvitelse.
Till ordningsmäl räknas, vm wid Trycke, ris anläggande uragtläteS hwad l s mom. derom stadgar, eller om Boktryckare underlåter att, enligt - §. 7- Den i December i §. 9 mom. ä skristen Utsätta sitt namn, trycknings orten och ärtalet. Härom undersöks Hof Csncelleren, och ostämne sidan sin berättelse derom genast till Ju» stitiä-Cmicelleren. För öfrigt äro ordningsmål ej andra än säoane Oecvnomiska, som enligt Boktryckeri och Bokhandels Reglementet till hans pröfning kunna höra och till rubbning as något stadgande i denna Lag icke leda. ;:o Sä snart någon förbrytelse emot denna Lag antingen i följdas Hof Canccilerens upgikt eller genom enskillt angifwelsi eller va annar sätt blifwit JustitiacCaneeUeren kunnig, äligge honom arr ofördröjligen lala förbrytelsen genom tillförordnad Actor tvid behörig Domstol aklaga. Ware han destinon! !ör egen del för» bunden att genom wederdörande Ombud öfwer Tryckfrihetens Lagliga bruk tillbörlig. uppstad haima. Ware likaledes Justitioe» Ombudsmannen pligtig alt, i afseende pä förbrytelser mm de-n-a Lag lämna sin EmbetS åtgärd eiiligt de i Jnstcuerionen, rörande hans befattning Med andra ival föreffnsna grunder. Enskildt förolämpande ägc endast malsaganden rätt att sjelf el, ler genom Ombud atala. 1 6m Sedan Sex m-änader förlupik efter det en skrift bewisligen till HosiCaneelleren elier hans Ombud blifwit, enligt 4 §- 2 moin. insänd, mä ej ätal dera äga rum. Enskildt man äge dock att räkna sin beifraude rätt frän den dag laga hinder emot upprättelser sökande bewisligen upphört