Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anseende härtill och då, för bedöm mande af frågan, huruvida ytterligare ersättningstalan emot Doctor Gullander och Borgmästaren Kjellander borde anställas, varit, till följd af Kongl. Majrts ofvanberörde Nådiga Utslag, nödvändigt alt få utredt, om och hvilka serskilde omständigheter i omförmälde rättegångar möjligen förekommit, af beskaffenhet, alt kunna slik ersättningstalan föranleda, hafva Banco-Fnllmägtige, genom beslut af den 3o sisllidne Mars, uppdragit åt Advocat-Fiscaleu i Banken, att lill Malmö afresa, samt ej allenast söka, i möjligaste måtto, påskynda afgörandet af förenämnde oalslulade rättegångar, utan ock, efter å stället tagen noga kännedom om alla i desse rättegångar, till vårdande och befrämjande af LåneContoirets och Bankens rätt, vid tagne åtgärder, jemte de i samma rättegångar uppdagade omständigheter, derom lill Banco-Fullmuglige afgifva fullständig Berättelse. Af den Berättelse, bemälde Embetsman afgifvit, öfver det honom sålunda gifna uppdrag, inhämtas att, enligt approximativt uppgjord beräkning af den Capital-förlust, sorn kunde antagas att för Låne-Coirloiret uppkomma, genom Lindstedts tillgrepp och förskingringar af Låne-Contoirets och enskilde personers medel, nämnde Capital-förlust, hvilken uti Berättelsen öfver i83a års Revision blifvit beräknad till 28,000 R;dr Banco, skulle komma att inskränkas till 11,900 R:dr, samma mynt, så vida beloppet af den för Lindstedts uppbörd ställde borgen å 5,000
Jag kan på sätt och vis glädja mig åt att hafva, som man säger, fåll vatten pä min qvarn, dä tvenne så utmärkte män som Hrr von Hohenhausen och Akerman numera instämma i den åsigt, som jag i Augusti månad vågade yttra, att det icke hade varit olämpligt att öfverlemna denna fråga åt ett särskildt Utsk. eller comité', under förutsättning att BancoUlsk. ej kunde sådant medhinna. Nu förhåller det sig likväl så med saken, alt det förslag till Bankens reorganisation, hvarmed BancoUtsk. inkommit, innehåller åtskilliga helt och hållet financiella åtgärder, som, efter mitt begrepp, icke kunna betraktas såsom utöfvande någon verkan på allmänna välståndet i landet, och det kunde ju supponeras som en möjlighet åtminstone, att dessa åtgärder, i fall de af Ständerne bekräftades, voro så beskaffade, alt vid den undersökning om Rikets tillstånd, som comiteen skulle företaga, det befans, att hvad Ständerne beslutat, hade motarbetat nationens välstånd. Jag har nu -blott och bart framställt detta som en hypolhes; men då Hr Åkerman haft den godheten att G54 Den 23 December. omnämna en af mig ulgifven brochur, så, och ehuru jag finner att densamma är för honom, att jag så må säga, en terra incognita, är det likväl min skyldighet att förklara, det jag funnit vid en noggrann undersökning, alt. skuldsättningssystemet, sådant det befinnes i Sverige, jemte Bankens organisation, utgöra den primaira grunden till del allmänna välståndets aftynande, och alt åstadkommandet af ett annat förhållande, just vore lösningen af den knut, som comiteen skulle fullgöra. Jag torde således få fästa Hr Åkermans uppmärksamhet derpå, att det ligger ingenting inconseqvent, som hans anförande syntes insinuera, uti mitt sätt att gå till väga, då jag i början af riksdagen begärde en allmän undersökning.
4 Sami. 1 4fd. 4 Band. 33 Höft. 2 Stats-Utskottets Memorial JW 292. hufvud-titlarne, angående medels anvisande till jernvägs-stamliniers utförande m. fl. maktpåliggande ämnen derom tillräckligt vittnesbörd. Derjemte får Utskottet fästa uppmärksamheten å den synnerliga möda och noggranhet, som de hufvud-titlarne åtföljande vidlyftiga tabellverk, tillika med andra för Utskottets arbeten vid denna riksdag nödiga beräkningar och kalkyler fordrat af den Utskottets tjensteman, hvilken dermed haft befattning; hvarförutan Utskottet bör upplysningsvis anmäla, att, oberäknadt de mångfaldiga och till en del vidt omfattande frågor, som Kongl. Maj:ts vid innevarande riksdag aflåtna nådiga ^proposition angående Statsverkets tillstånd och behof innehåller, de till Utskottets förberedande handläggning hänskjutne mål, enligt diarium, uppgå till närmare 800. Sådant oaktadt har uppsättningen af de från Utskottet utgångna expeditioner besörjts af en, i förhållande till de andra Utskottens kansli-betjening, jemförelsevis fåtalig personal, nemligen Utskottets Sekreterare, den i enahanda egenskap anställde tjensteman för Riksgälds-verket rörande ärenden samt tvenne Notarier. Att arbetet kunnat med denna personal medhinnas utan uppehåll i ärendenas behöriga gång, har fordrat stora och oafbrutna ansträngningar af de tjenstgörande, och det är, under erkännande såväl häraf som af den trägna och ansvarsfulla tjenstgöring, hvilken vid denna riksdag ålegat Utskottets Kamererare, som Utskottet funnit sig föranlåtet att för desse tjenstemän, hvilka, enligt Utskottets tanke, genom dem tillagde arfvoden icke fått en emot deras mödosamma arbete fullt svarande ersättning, föreslå en ökad eller särskild vedergällning till de belopp, som Utskottet, med förenadt afseende å deras nu innehafvande arfvoden och mängden af deras göromål, ansett böra dem tilldelas.
Hr Printzensköld, Carl, advokat-fiskal med 126 röster. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold, professor, R. N. 0. med 184 röster. Hr Ehrenstam, Johan Fredrik, öfverste, R. S. 0. med 79 röster. Denna valförrättning hade blifvit afbruten genom ankomsten af Hr stats-rådel m. m. Johan Fredr. Fåhraeus, som å K. M:s höga vägnar aflemnade en Dess nåd. skrifvelse till R. St. Härefter företog R. o. Ad. val af 3:ne suppleanter till R. o. Ad:s fullmäktige uti 15. St:s bank; och befunnos, efter valförrätningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Frih. Stjernstedt, Jakob Theodor, kapten, R. S. O. med 96 röster. Gr. Gyldenstolpe, Adolf Fredrik Nils, öfverkammarherre, C. Ni 0. med St. K. med 47 röster. Frih. Wrede, Fabian Jakob, kabinettskammarherre, R. S. 0 med 47 röster. sedan genom lottning blifvit bestämdt i hvad ordning de sistnämnde suppleanterne borde inträda. Hr Printzenskjöld, Carl: Då jag härmedelst heder alt på det vördsammaste få betyga R. o. Ad. min varma tacksägelse för det utmärkta förtroende, hvarmed jag i dag blifvit hedrad, ber jag derjemte att få förklara, det genom en särdeles skickelse, en plats blifvit mig tilldelad, hvilken ingen haft, eller kunnat hafva för afsigt alt tilldela mig; hvarför jag anser mig böra sätta R. o. Ad. i tillfälle att besätta denna plats med en värdigare person. Jag får sålunda vördsammast afsäga mig det förtroende R. o. Ad. vid detta tillfälle behagat visa mig.
Svenska handeln förmånlig reciprocité, så får Utskottet föreslå, att: Riksens Högloft Ständer må uti defäs undevdå niga i ämnet afgående skrifvelse anhålla , det tack*, tes Kongl. Majit i Nåder icke allenast vidtaga» alla de mått och steg, Kongl. Maj:t i afseende jHhang lill Riks. 6'h Prof, j sa 3. 5:»e SamU 403 ÉeviUningi-Vtsiotttii BetUnkandeh. härpå med Landets bästa finner förenlige,’ utan äfven låta allmänneligen kungöra de jemnknlngar äller förändringar uti den Stadgade Tull-Tariffer), eller ock införselförbud , hvartill utländska Makters vägrar) eller bifall att ingå uti én för Landet nyttig reciprocitet kan föranleda så val i afseende å förhållandet med sjelfva handeln , soni äfveh hvad angår heleller half. frihet för utländska fartyg samt bestämmande af SkeppsUmgäl» der tn> iri. I sammanhang härmed och då dé gjordé änmätkningame, enligt hvad förut anfördt blifvit, icke förmått hos Utskottet verka förändrade åsigter 1 afseende på hvad dess redan afiåtne Betänkande härom föröfrigt utreder, får Utskottet hu hänvisa till hvad detsamma i 4:de; jrte, 6:te öch 7:de puncterne, innehåller, äfvensom åberopa dä grunder för beräkningen af Tull-Bevillningen å inkommande och utgående varor , hvilke i 2:drä puncten af det samma ängifvas, Samt i följd deraf hii ånyo föreslå; 3:0
Landtm, tillkännagaf, att Frih. afNordin, Carl Joli., som af sjukdom vöre hindrad att deltaga 438 Den 20 Mars e. m. i BancoUtsk:s öfverlaggningar, afsagt sig sin plats i nämnda Utsk., men anhållit att det oaktadt vid sin riksdagsmannarätt blifva bibehållen. Bifölls. Hr Frih. o. Landtm, anmodade Ilrr Electorer att innan första plenum i nästa vecka sammanträda, för att välja en ledamot i BancoUtsk. efter Frih. af Nordin, en ledamot i BervillntsUtsk. efter Hr Sandelhjelm, samt en ledamot i Coust.Utsk. att i Hr af Uhrs ställe inträda i sistnämnda Utsk. under den ät en af Utsk:s ledamöter beviljad ledighetstid. Frih. Cederström, Thure: Som jag icke i förmiddags var närvar., då remiss beviljades å Hr Lagerbjelkes motion, ang:de upphäfvande af K. förordn. den 3 Juni 1752, rör:de lottkastning till urskiljande af den, sorn skall undergå dödsstraff; så anhåller jag att nu få göra den framställning, som jag velat göra, örn jag varit tillstädes, då motionen remitterades. Jag har icke begärt ordet för att understödja denna motion, emedan jag anser så talande skäl finnas för orimligheten af den ifrågasatta förordningen, att jag ej betviflar, att LagUtsk. skall tillstyrka dess upphäfvande; men med den rätt, som är riksdagsmannen i 56 §:n Riksd.Ordn. lemnad, utber jag mig alt, i anledn. af den fråga Hr Lagerbjelke väckt, få göra framställning om förändring af 2 §:n 6 cap. Missg.bm, der det heter: ”'Samla sig ”män tillhopa och sätta sig upp emot Konungens eller Dess ”Bef:h:des bud; då straffes upphofsmarinen , som förr är sagdt, ”och af de andra miste efter lott hvar tionde man lif sitt.’’
Jag förenar mig med de herrar, som begärt att Frih. af Nordins motion måtte föredragas i sammanhang med Gr. Anckarsvärds motion om hemmantals-räntans afskaffande. Hr von Hartmansdorff: Min mening och vördsamma hemställan är, att Frih. af Nordins förslag om hemmantals-räntans afskaffande må föredragas i elt sammanhang med så väl Gr. Anckarsvärds motion i samma ämne, sorn hans öfriga dermed förknippade förslag. Grefven har icke skiljt dem åt annorlunda än i motiveringen , men i den gemensamma premissen innefattas de alla fem. Jag kan således icke tro, att någons rätt förnärmas , om dessa frågor , sorn stå i oskiljaktigt sammanhang, på en gång företagas. Deras åtskiljande skulle deremot medföra olägenhet vid öfverläggningen, och icke erfordras förr, än vi komma till frågan om remiss. Jag tror ej heller, att Ståndet, i afseseende på dessa förslags ytterligare behandling , binder sig derigenom, att de nu blifva föremål för en gemensam öfverläggning , hvilken synes så mycket riktigare, som de utgöra föremål för samma Utskotts handläggning. Den 5 Februari. Uppå derefter framställd propos. biföll R. o. Ad., att Gr. Anckarsvärds i dess anförande med Wais i , 2, 3, 4 och 5 utmärkta och i ett sammanhang afgifna motioner fingo till discussion föredragas tillsammans med Frih. af Nordins motion, i anledn. hvaraf nu äfven föredrogos Gr.
För egen del har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, —jemte hufvudsakligt åberopande af de utaf Kongl. Maj:ts Befallningshafvande tillförene anförda skäl för nödvändigheten att, till trafikens besörjande mellan Calmar och Öland, vissa bestämda färjeplatser finnas inrättade samt ställde under allmän uppsigt och kontroll, med skyldighet att, vid alia tillfällen då naturhinder icke göra det omöjligt, betjena de trafikerande med öfverfart uti säkra, af examinerade befälhafvare förda farkoster, emot billiga och genom fastställd taxa bestämde afgifter, — beträffande frågan hvilken eller hvilka allmänna färjeplatser borde, vid en förändrad reglering deraf, bibehållas, i underdånighet anfört: att ehuru samtlige soekneombuden ansett alla fyra färjeplatserna, Röhälla, Färjestaden, Fröbygärda 8 Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition N:o Ml. oell Beijershamn vara för den dagliga trafiken oundgängligen nödiga och derföre yrkat deras bibehållande nied nu bestämda färjningsskyldigheter, Kongl.
I betraktande af allt detta, beslöts således, att med uppsägningen af rneranämnde lån å 4oo,ooo Rd:r skulle tillsvidare anstå, hvaremot all upplåning för RiksgäldsConlorets räkning genast och tills vidare komme att inställas. Då della beslut, under den 14 Seplember 1826, vidtogs, voro uti upplåningen emot procents ränta insatte och ännu qvarstående 298,625 l\:dr, samt emot 4 procents ränta 8,15o R:dr; och har derefter Contorets ställning visat sig så fördelaktig, alt icke allenast all vidare upplåning hitintills kunnat umbäras, utan ock de förut af allmänheten upptagne lån inbetalas, dels i den mon, de förfallit, dels efter föregångne uppsägningar, från Conlorets sida, beslutade : 1836 i December af rneranämnde år 1833 upptagne lån emot 5 procents ränta . R;dr 400>000: — —' 1837 de åren 1834 och i835, emot dito — <)33,4oo: 1808 i April oqh October, de år i836 dito (omsalta) . — 9 — 298,62 5: *—■ 5,ooo: Stats-Utskoltets Memorial, N.o 38. i83c) i Mars af de åren 1835 och i836 upptagne, emot 41 procents ränta . : „ i September, de år i836 dito, emot 4 dito'. Summa R:dr 2,243,325: Hvad vidare beträffar den räntebärande skulden, anmärkes, att skuld, vid iS36 års början, uppgående till
Om en tjensteman har betalt begrafningshjelp i 3:dje lönegraden, men avancerar till en högre och först derefter tager afsked, så kan jag icke inse, att han enligt motionärens förslag är berättigad att erhålla begrafningshjelp, alldenstund han innehaft sin befattning i annan lönegrad, än den i hvilken löneinnehållningen egt rum. Sålunda skulle Statskontoret svara den sökande: »Eder aflidne man eller fader har icke fått afsked i den befattning, hvari han aftjenat begrafningshjelp, och ni är sålunda icke berättigad att erhålla sådan.» Jag täger mig derföre friheten föreslå en än - Den 26 November f. m. 337 dring af motionen i thy fall, att orden »från den befattning, för hvilken begrafningshjelp aftjenats» måtte ur förslaget utgå. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef motionen jemte yttrandet till Stats-Utsk:t remitterad. Föredrogs Gr. Hamiltons, Gustaf Axel Knut, d. 22 d:s bordlagda motion, N:o 43, ang. anslag till inrättande af en ny profession i juridisk encyclopaedi och romersk rätt vid hvartdera af rikets universiteter. Hr von Koch, Nils Samuel: Jag vill visserligen för min del icke bestrida nödvändigheten deraf att åtgärder vidtagas för befrämjande af bättre juridisk bildning i vårt fädernesland, — och motionären har i detta fall i min tanke på ett högst tillfredsställande sätt ådagalagt de behof, som härutinnan förefinnas; — men jag skiljer mig från honom i afs:de på de medel, som böra användas för att uppnå det åsyftade ändamålet. Jag tror nemi. icke, att man, endast genom att föröka professorernes antal inom de juridiska (äkulteterne vid våra universiteter, skulle kunna göra någon särdeles vinst. Motionären har sjelf uppgifvit att ett vida större antal lärare erfordrades för den juridiska undervisningens förbättring än det som skulle komma att ega rum, äfven i händelse hans motion blefve bifallen.
Martil, hwilket Friherre 8illverfck>älci bade da och nu bcstridde, men ak, om Friherre Lo/es mening endast wore, at i et annat kioiocoll lata inflyta en förklaring öfwer sin yttrade och julieraäs tanka, ansäge hail ^danr för dest ostridiga rättighet. Herr 8 tjern sill, Samuel, förmente det wara en olaglighet, at det Första Niks-Scändet gäswe exempel at ändra et julioraär krorocoll. Friherre yttrade sig, at det ej wore hans mening at rubba en fullbordad juliei-ing; men trodde det ingalunda kunna honom wägraö at lala i krotocollst inflyta en förklaring öfwer sina ord. Som Högloft. Ridderffapet och Adeln häruti instämde, sä blef Friherre Förklaring i kroiocollsr »plågen, sä lydande: !L4 E Dä i?89 ärs Hemliga Utskotts Betänkande, som grundlägger Riksgälds-Lcmrorsr, ej utkryckeligen stadgar, at styrelsen deraf under Riksdagarna tilhörer Riksens Sränders klens, sa skulle med Riksens Ständer äfwen kunna förstas Hemliga Utskottet, som ester 47. f, i Regerings formen, har Ständers magt i mål, som hemliga hallas böra, ibland hwilka mål förwalmingcn af Rikets skuld hirtils warit räknad. När RikögäldsLonrorsr lyder under Hemliga Utskottet; sa kunna, efter min tanka, ej klens afgöra, hwad svin deras bör yppas eller ej. ^ustsrsäes et klxtraQum krotoeolli as den I» April, rörande Krönings - lVleäsillsn. Hans kl xe ellense Herr Grefwen och Landt» Marskalken tilkänuagaf, at han tillika med Talemannen och den stora vepurslionsn af Riksens Stander, pä utsatt dag i Nader erhållit företräde hoS Hans Kongl. Majit.
Ständer för berörda ändamål måtte för slatsregleringsperioden 1861—1863 bevilja ett årligt anslag af 10,000 R:dr, hvilket anslag jemväl biel' al Rikets sednast församlade Ständer anvisadt att från Riksgälds-konloret utgå. Arbetet hade sedermera, efter det E. K. Majit gillat en af Ofver-intendents-embetet, på grund af anställd undersökning, uppgjord plan för utförandet af de reparationer, som närmast borde å kyrkan företagas, blifvit i enlighet med samma plan fortsatt; men då, sedan sistberörda anslagsmedel hunnit användas, ännu 70,586 Ridr erfordras till fyllande af den summa, som i ofvannämnda kostnadsförslag blifvit för kyrkans iståndsätlande beräknad, hafva, enligt hvad E. K. Majit uti Sin vid innevarande riksdag aflåtna Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, i nåder meddelat, E. K. Majlis Befallningshafvande i Östergötlands län och Domkapitlet i Linköpings stift, uti gemensam skrifvelse, bos E. K. Majit i underdånighet anhållit, att, enär domkyrkan, såsom en skrifvelsen bifogad uppgift på förhållandet emellan dess inkomster och utgifter ådagalade, fortfarande saknade medel till omförmälda kostnads bestridande, E. K. Majit täcktes hos Rikets Ständer göra nådig framställning om yttreligare anslag till fortsättande och fullbordande af reparationerna å meranämnda kyrka, ExpeditionsViskot tels Förslag till anderd. Skrifvelse, Aso i 06. 31 att, utan ålerbelalningsskyldighet, antingen nItalia på en gång till hela det erforderliga beloppet, 70,586 R:dr, eller med minst 10,000 R:dr årligen.
GUSTAF. G. von Carlson. ( 51 ) Allmänna Barnbördshus-Directiorrens underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers Berättelse år i832. Stormägtigste Allernädigste Konung] liiders Kongl. Maj:t liar under den 6 dennes till Allmänna Barnbördslius-Directionens underdåniga utlåtande i Nåder behagat remittera ett af Dess Sundhets-Collegium den 25 sistl. Februarii i underdånighet afgifvet yttrande, i anledning af den utaf Rikets Ständers Revisorer bos Eders Kongl. Maj:t uti deras Berättelse om år 1882 verkställd granskning af Stats-Verkets förvaltning åren 1829 och i83o gjorda hemställan, att ett af Barnbördslius-Directionen för Inrättningens Räkning år 182.5 a»f Medicinal-Fondens besparingar uppburet förskott 5oo R:dr Banco borde återbetalas eller afskrifvas. I anledning häraf får Directionen i underdånighet anföra: att då Eders Kongl.
Jag får således i underdånighet föreslå, att ifrågavarande arfvoden bestämmas på följande sätt: för 5 Stabs-Chefer hos General-Befälbafvarne och 1 Stabs-Chef hos Chefen för Lif-Gardes-brigaden, hvilken sistnämnde Stabs-Chef har sin station i huf - vudstaden Rdr 1,200. » 1 Stabs-Chef hos Kavalleri-Inspektören » 900. » 6 Adjutanter hos de förstnämnde » 600, » 1 Adjutant hos Kavalieri-Inspektören » 450, Dessa 14 arfvoden skulle uppgå till en summa af 12,150 Rdr Runt, lill betäckande hvaraf endast tillgång linnes uti ofvannämnda på Generalitets-stalen uppförda arfvoden till belopp af Rdr 6,900, samt uti ett på samma stat befintligt odisponeradt Fördel nings-Läkare-arfvode » 150, tillhopa Rdr 7,050; hvadan en tillökning af 5,100. 12,150. blifver enforderligt, på sätt bifogade förslag (Bil. Litt. E. e.) åskådligare framställer.]» 56 'Bil. M 3 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Prog. JV; i, om Statsverket 1856. Topografiska »Då Topografiska Korpsen år förlagd i Stockholm och dess personal således får koipsen. vidkännas samma lefnadskostnader, som befälet vid Garnisons-Regementena, har jag ansett, att vid aflöningens bestämmande för denna Korps samma grunder borde följas, som vid sistnämnda Regementen. Jag får alltså i underdånighet föreslå: för Öfversten och Chefen Rdr 6,000 R:mt. » Öfverste-Löjtnanten » 4,300 » » Majoren » 4,000 » » Förste Kapiten . » 3,000 » » Andre Kapiten » 2,000 » » Renritaren (af Fanjunkare-grad » 800 »
»Såå – och våra män tyckte?» »Åh de voro eniga om, att de der moderna rörelserna bara voro skum på tidsböljorna.» Ja! Så begynte damerna med ifver kolportera ut de uttryck de fått från sina män, och männen från de grå morgontidningarne. De talade om bristen på religion, som lät de fattiga glömma att bära den börda, som försynen pålagt dem, om nödens uppfostrande magt, om hur dåraktigt det var att hysa någon sorts afund mot de rika, hvilkas alla bekymmer blott de sjelfva kände. Konsuln underblåste elden, bidrog med en skämtsam karakteristik öfver »det gröna Sverige». Men Hedvig teg länge. Först hade det känts, som en stöt inom henne, som ville hon ropa, skrika mot med all magt, men det var, som de många orden, hvilka surrade för hennes öron, småningom gjorde henne viljelös, och i nyfiken rädsla spejade hon efter Kurt ... Gudskelof han var icke i närheten ... en sten föll från hennes bröst. Och allt efter som hon satt der, och lyssnade förekom det henne alldeles omöjligt att motsäga de der korrekta, fina menniskorna rundt ikring. Hvad skulle t. ex. friherrinnan sagt, om hon börjat tala à la Kurt Åh, han var ju så ung, Kurt; de kanske hade rätt, de andra, när allt kom ikring, alla de många bildade och förnäma ... Och till sist började Hedvig af fruktan öfver att synas landtlig och bortkommen att i febril ifver gå på precis som de andra. I andlös spänning hade Kurt lyssnat. Nu tryckte han händerna hårdt emot bröstet, reste sig sakta, och rusade ånyo frånvarande som en sömngångare genom våningen ut till tamburen. »Skall herr Kurt gå redan?» frågade den gamle betjenten med det rynkade ansigtet, som stod och idiotiserade bland alla öfverplaggen här ute – han hade i många år varit hos Alm, gamla Klas. »Hvad Hvad sa’ Klas?» »Jag frågade, om herr Kurt skulle gå redan ... Men hur står det till?» »Bra ... Jag vill bara gå. Jag har brådtom, ser Klas. Gif mig min rock.» Och Kurt gick. Men gubben skakade på hufvudet.
Dalman kommer man, när man icke hell enkelt vill uppfatta ärendet sådant det är, utan vill försöka alt förrycka hvad R. St., icke genom misstag, såsom Ur Dalman trott, utan ganska välbetänkt, efter utredning af Ekon.Utsk. vid så väl 1828 sorn löå j års riksdag, på grund Dan i5 April e. m. 45 af rättvisa och billighet beslutat, för att icke i Sverige skapa ett nytt slag nf privilegierad jord, som ännu mera skulle försvåra möjligheten utt förenkla våra nu gällande beskallningsforrner. Jag tillstyrker således, att R. o. Ad., utan afseende på hvad Hr Dalman yttrat om K. iM:s nåd. skrifvelse i ämnet, icke måtte tolka denna skrifvelse på sätt som llr Dalman. Hr Dalman liar förklarat, all ärendet icke varit lilli äckligen utredt, och alt R. St. gjorde sig skyldige lill den riillsvidi igheten alt ålägga nya grundskatter. Hvad är det för en rättsvidrighet? Grundar sig icke beskattningen på författningar? Det är icke efter hemmantalet, som roteringen ålägges. Hemmanet uppskattas, och efter dess beskaffenhet bestämmes rotemantalet efter jemförelse med gamla roteringsbördan. Delta gör alt på det ena stället kunna 2 ä 3 rotar belöpa sig på ett mantal, och på ett annat kunna flera hemman belöpa sig på en rote. Detta bevisar ingenting. För dem som icke studerat sig in i våra författningar derom, kan det se besynnerligt ut; men om man genomgår handlingarna och efterser hurudana afgifterna varit i förhållande till den oroterade jordens beskaffenhet, så skall man lätt öfvertyga sig 0111 conseqvens oell likhet uti rotejemkningen. Om misstag af roteringscommissiollen blifvit begångna, så kunna de efter besvär rättas. Åtskilliga sådana besvär hafva blifvit anförda, af Kammarcoll:m handlagda, och derifrån till K. M. hänskjutna samt der slutligen pröfvade. JN'å väl! der är frågan således alldeles slut.