Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I betraktande häraf och då tillgång till den ifrågaställa löneförbättringen nu kan utan särskild anslags-tillökning beredas, har Utskottet, ehuru den af Rikets Ständer åsyftade besparing härigenom till största delen medtages, likväl ansett sig böra tillstyrka Rikets Ständers bifall tili hvad Kongl. Maj:t i ofvannämnda hänseende föreslagit. Stats-Utshottets Utlåtande N:o 85. 3 b) Vidare har Kongl. Majit, beträffande aflöningen för Flottans Matros-korps, behagat meddela, att de 200 Matroser och 200 Jungman, som utgöra denna korps — en af de vigtigaste bland Flottans stamtrupper — alla åtnjuta, jemte matportion in natura, kontant dag-aflöning, bestämd för Matroserne till 25 öre om dagen; varande dock 100 af dem, benämnde l:ste klass Matroser, berättigade att derutöfver uppbära en särskild tillökning, hvilken för 70 utgår med 25 öre, och för 30 blott med 12; öre om dagen, hvaremot någon dylik förmån hittills icke de öfriga Matroserna tillgodokommit; och är nu af Kongl. Majit föreslaget, att för de 30 första klass Matroserna med lägsta tillökningen, denna måtte från 12J öre förhöjas till 25 öre om dagen, eller hvad de öfriga 70 redan åtnjuta, samt att åt de 100 öfriga Matroserna äfven måtte beviljas ett dagligt tillskott å aflöningen af 15 öre per man, hvarigenom sammanlagda kontanta dag-aflöningen skulle för den egentliga Matrosen utfalla med 40 öre och för hvarje liste klass Matros, utan åtskillnad, med 50 öre; uppkommande härigenom en anslags-tillökning af 6,843 Ridr 75 öre, genom hvars tilläggande till korpsens nuvarande, jemväl i ofvanberörde allmänna ailönings-summa inbegripna, aflönings-anslag, 37,786 Ridr 25 öre, detta blefve förhöjdt till 44,630 Ridr.
Nej, under sommarens glada dagar Jag fritt vill » flaxat, som jag behagar, Tids nog man åter blir satt i bur. Fru Snor re. Om giftermålsannonser. lU^j|ot s. k. giftermålsannonser har en kvinna t - " ^ högtidligt protesterat i n:r 32 af Idun, och undertecknad skulle icke hafva yttrat ett enda ord i denna sak, om icke den lilla uppsatsen varit försedd med en signatur, som kunde komma en del af Iduns läsare att tro, det » Ave » en gång, för ombytes skull, användt sitt dopnamn rättfram. Men då jag nu, » af förekommen anledning », förklarar mig oskyldig till den högtidliga protesten, anser jag mig också böra yttra några ord om själfva saken. Hvem — utom de beklagansvärda, som insända och besvara giftermålsannonser — anser icke giftermålsannonser för en lika ömklig som löjlig företeelse i vårt samfundslif? 1 Ja, le / ve friheten. ' Strunt i lyxen! Hvad gör det här med en lapp på byxen, Det ta ' r man icke så noga just, Och hvad gör det med en skarf på kjolen. När frisk är tösen och brynt af solen Och full af sjudande lefnadslust t Ej klippta häckar och stela parker Vi ha, men ängar och vida marker, Där alla blommor nu stå i flor. Mot grannar ej på hvar stig man stöter, Jag nästan hellre om sommarn möter En rad af brokiga, feta kor. Och insjön ligger så klar och stilla, Och, Gud ske lof, ej en enda villa Man ännu byggt på dess täcka strand, Men in i vikar, där björkar buga, Ibland det skymtar en liten stuga Med » kryddgål », äng och potatisland. Och kring de grönskande, vackra holmar Ej någon rökande ångbåt bolmar Och stöter fram sitt gemena tjut; Men invid vassen, där fiskar leka, Man ser en fiskare i sin eka. Det ser så innerligt fridfullt ut. Oeh syns en vindkåre krusa vågen, Då blir min gubbe så glad i hågen.
Med afdrag af den härvarande Contanta tillgångens 158 R:dr 44 skill., värde circa - — 22 Återstå 173 Utföres således - En lägre Lärdoms-Skola i Strömstad Lika med den i Upsala, och utföres utan afseende på den ringa contanta tillgången För Götheborgs Stift befinnes således brista Calmar Stift. För Trivial-Skolan i Calmar är anslaget Föreslås: En högre Lärdoms-Skola i Calmar Lika med Gefle T:r 285 Med afdrag af den härvarande Contanta tillgången, .121 R:dr 46 skill., värde circa - — 17 Återstå 26S Utföres således För Calmar Stift befinnes således brista Carlstads Stift. För Skolorne är anslaget enl. 19. 7 hvartill komma de till Christinehamns Transport: k^P 21 3n ,)t Contant. Spannc mäl. T :r k/p 58 Contant. Allmaänna medel. Spanne mäl. Spanne mål. Spanne mål. Rrdr sk. 60 27 Brist. Spanne mäl. Contant. Allmänna medel. Enskilta medel. Summa. | Spannemål. Contant. Spannemål. Contant. En högre Lärdoms-Skola i Carlstad läka med Gefle T:f 285 Med afdrag af den härvarande Contanta tillgången j 236 R:dr 14 skill. 3 r:st, värde circa — 33 • n Återstå 252 Utföres således En lägre Närings-Skola i Philipstad Lika med Lidköpings, och utföres, utan afseende på den härvarande contanta tillgängen En högre Närings-Skola i Christinehamn läka med den i Alingsås T:r 140 Med afdrag af den härvarande Contanta tillgångens 102, 8- värde circa — 14 - Återstå 126 Utföres således En lägre Lärdoms-Skola i Amål Lika med Upsala T:r 130 Med afdrag af den härvarande contanta tillgången 47. 10. 8, värde circa — 6 9 Återstå 124 Utföres således För Carlstads Sjift befinnes således brista Hernösands Stift. För Skolorne är anslaget Föreslås:
Något står emellan oss, öfver hvilket åtminstone icke jag kan komma på egen hand. Hvad är det? Min sjukligt uppdrifna, helt ofrivilliga känsla af hans öfverlägsenhet. Jag sitter hela tiden och blyges öfver mig sjelf, öfver min okunnighet, mina kläder, mina tafatta rörelser – allt! Författare? Hå, jag känner mig som när en stackare krymper ihop vid att se sin egen förmätenhet. Jag kunde bryta ut i klagan, jagkunde gråta om jag vågade, sa öfvertygad är jag om att aldrig kunna åstadkomma någonting dugligt. Men jag bryter icke ut, jag gråter icke, ty jag vet, att jag vid det enda hånfulla ordet »sentimental» skulle vilja krypa ned genom golfvet. Och så sitter jag der, stel och osann, icke ett grand af mig sjelf, endast en liflös automat, fångrinande för att hålla kontenansen. Men är detta allt? Är det ingenting annat än anspråkslöshet? Vänta! Jo, det är mer. Min anspråkslöshet är den högmodiges. Den ännu okände Axel Lundegård kunde jag söka upp. Jag kunde kasta allting annat när det var fråga om att skrifva långa bref till honom, och jag skref som om väl eller ve berodde på de brefven. Jag hade framför mig möjligheten att vinna hans intresse en smula – skaffa mig en literär bekant. Skam säga annat, än att jag gjorde min flit! Och i bref kan man vara sig sjelf. Men jag visste redan då, att det skulle gå som det går. I den mån han blir känd och erkänd, skall jag draga mig tillbaka. Min högfärd skall hindra mig från att göra några ansträngningar för att bibehålla min gamla plats. Han får full ersättning – men jag! Åh, denna känsla af ensamhet! Men det skall icke hindra mig från att träda tillbaka Jag skall bli mera stel och mera sluten, och han skall låta mig gå. Detta var således anspråkslösheten och högmodet. Men det måste finnas något mer. Hur är det jag tänker? Jo: här kunna vi umgås, här ser oss ingen, här står ingen till buds mer än jag. Men om det vore i Stockholm eller Köpenhamn? Om det vore i närvaro af deder öfverklassherrarne, som ha sin högsta ära i att se distinguerade ut? Om det vore hvar som helst ute i verlden?
Landsliöfdingar med indelte löner blifvit under vissa vilkor bestämda till ett belopp, motsvarande Stats-Secreterare-lönerne på Stat och Rikets Ständer vid senaste Riksdagen icke gjort något förbehåll, att den då beviljade förhöjningen i Stals-Secreterare-löncrne icke skulle verka till högre pensionsrätt i likhet dermed, för Landshöfdingar med indelte löner, Friherre Fock icke saknat skälig anledning till sin begäran, att erhålla pension lika med nu varande Stuls-Secreterare-lönen; men enär å andra sidan förekommit, att af Rikets Ständers ofvan åberopade underdåniga skrifvelse den io Junii 18i 8, icke kunde anses bestämdt följa, att den tillökning i Stats-Secreterare-lönerne, Rikets Ständer beviljat, utan alt dervid omnämna Landshöfdingepensionerne, skulle lända till tillökning i samma nion i berörde pensioner; så, och då frågan var tvåtydig, bade Kongl. Majit tillagt Friherre Fock pension endast till det belopp, som syarar emot en Stats-SecreLerare-lön, efter hvad den före tillökningen derå vid sista Riksdag å Stat utgjorde, men derjemte beslutat den lill Rikets Ständer nu gjorda framställning, med förklarande tillika, att det ankomme på Rikets Ständers afgifvande yttrande, huruvida den vid senaste Riksdagen beviljade tillökningen i Stats-Secreterarelönen kunde komma, att, ifrån afskedstagande^ Friherre Fock under pensionen till g od o beräknas.
Med anledning af åtskilliga hos Rikets Ständer gjorda framställningar i afseende å förbättrad lagstiftning rörande landets komtnunal-förhållanden och behofvet af kommunal-styrelsens ordnande efter en fullständig och omfattande plan, hafva Rikets Ständer, som icke funnit sig i tillfälle att utarbeta ett fullständigt förslag till kummunal-lag, men voro öfvertygade om vigten af den ifrågasatta in - Kongl. Majus Nåd. Skrifvelse N;o 73. 19 stitutionen, uti underdånig skrifvelse den 12 Februari 1858 anhållit, att Kongl. Majit täcktes låta genom sakkunnige män ej mindre upprätta förslag till författning om landsting eller en länen omfattande kommunal-representation, än äfven, i sammanhang dermed, öfverse de angående menighets-styrelse så väl på landet som i synnerhet i städerna gällande författningar, samt derefter till Rikets Ständers pröfning framlägga de förslag, hvilka i följd deraf kunde varda utarbetade. Sedan Kongl. Majit, i följd häraf, förordnat en Kommitté att fullgöra det i Rikets Ständers nyssberörda skrifvelse omförmälde uppdrag samt denna Kommitté utarbetat särskilda förslag till förordningar: l:o om Kommunal-styrelse på landet; 2:o om Kommunal-styrelse i stad; 3:o om Kyrkostämma samt Kyrkooch Skol-råd; och 4:o om Landsting; med redogörelse uti särskildt betänkande för de grunder och skäl, sorn bestämma innehållet i hvartdera af dessa förslag; så vill Kongl. Majit i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer begärt, och då Kongl. Majit, med afseende å ämnets beskaffenhet, funnit sig böra inhemta Rikets Ständens yttrande öfver förslagen, innan desamma hos Kongl. Majit komma under vidare skärskådan, och jemväl ansett deras framläggande för Rikets Ständer icke böra genom andra vederbörandes föregående hörande fördröjas, härmed till Rikets Ständers pröfning öfverlemna ifrågavarande betänkande och förslag. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. Ludv. älmqvist. 20 Kongl. Maj:ls Nåd.
Med anledn. af den nu föredragna K. Propos:n ang:de upförandet af ett nytt Post-hus, anhåller jag få anföra några ord som torde få åtfölja den blifvande remissen till vederbörligt Utsk. För min del anser jag den närv:de tidpunkten olämplig för upförandet af ett dylikt för Stockholms post-expeditioner afsedt hus. Vi veta alla att fråga är å bane att i stort anlägga Jernvägar inom Riket, och att i hufvudstaden skulle komma att upföras en å två bangårdar. Deras läge är dock ännu icke bestämdt, och innan det blir fallet anser jag det alltför tidigt att bestämma läget af ett nytt Post-hus. För att i allo motsvara sitt ändamål, bör detsamma nemi. anläggas i närheten af den blifvande bangården, för att derifrån befrämja en lätt och vig transport af alla bref och paketer, som å Jernvägen komma att fortskaffas. Det finnes derjemte ännu en anledn. för Post-husets anläggning i närheten af sagde bangård. Det kan ju i framtiden inträda, att postverket hos oss, på samma sätt som det sker i Den 22 April. :j3 i Utlandet, kan komma att öfvertaga resandes forlskaffning å jernvägar; det blifver således af stor fördel om Post-huset kommer att anläggas så nära bangården som möjligt. Det säges, att det närv:de Post-huset saknar nödigt utrymme. Jag tror detta likväl icke vara fallet. Låt inrymmandet af postverkets expeditioner blifva hvad det bör, hufvudsaken, och boställs-våningarne en bisak, och jag är öfvertygad att utrymme icke skall saknas. Att förlägga en del af expeditionerne en trappa upp uti den derstädes varande ljusa och rymliga lokalen, vore vida lämpligare än som nu är fallet, sammanföra dem alla uti den mörka och trånga bottenvåningen. Skulle brist af boställs-vån ing för GeneralPostDirektör och PostEmbetsmän härigenom upstå, blefve härigenom icke stor skada skedd.
Det gjorde ondt i tants ögon, hon blinkade och slöt dem sedan, allt under det musiken, klampandet af deras dansande fötter och det muntra skrattet hördes in till henne i ett virrvarr af ljud. Det kom öfver henne, starkare än nå- gonsin, en smärtsam känsla af ensamhet — icke egentligen bitter, utan mera vemodig. Alla hade glömt henne eller brydde sig inte om, att hon fanns där i halfmörkret. De hade ju gjort sin skyldighet — satt henne i högsätet vid middagsbordet och druckit hennes skål! Men nu var glädjen lössläppt, nu hade de roligt. Hon hade också varit barn, haft julgran och dansat kring den, men det var så förfärligt längesedan! Hennes lif hade en gång varit rikt på glädje och strålande löften om lycka — hvarför hade hon väl blifvit så ensam och öfvergifven i sin sena ålderdom? Var hon egentligen själf skuld därtill, hade hon stött dem alla ifrån sig med sin bitterhet och sitt dåliga lynne? Kanske, kanske — tills det nu blifvit för sent. Någon kom in i rummet. Tant Lova kisade litet under ögonlocken, men då hon såg, att det var fru Bruun, slöt hon åter ögonen och låtsade sofva. Hon kände en plötslig afsmak att få höra några tillskrufvade artighetsord eller att pliktskyldigast bli ombedd att komma ut och se på julglädjen, som hon stod utanför. Värdinnan aflägsnade sig sakta, rätt nöjd vid tanken, att tant Lova fortfarande tog sig en lur och ej ännu på en stund behöfde krusas för. Men några minuter därefter hördes åter korta, snabba steg af springande barnafötter i saffiansskor. De stannade plötsligt innanför dörren, nästan skrämda af gestalten i soffhörnet, som satt där så orörlig och såg spöklik ut i skymningen. Men så fortsatte de åter och närmade sig, fast tvekande och skygga.
Inom första månaden i hvarje qvartal skola räkningar å bokfordringar från föregående qvartal utskrifvas och tillställas gäldenärerne, hvilka före det löpande qvartalets slut äro skyldiga uppgöra liqvid med reda penningar, löpande skuldförbindelse, accepterad räkning eller annat värdepapper. Har liqvid oj skeft inom sagde tid, vare fordringsegaren pligtig att inom första månaden af påföljande qvartal vid vederbörlig domstol utsöka "sin fordran. Uraktlåtes detta, Vare han sin Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JW 2. 3 bokfordran förlustig, och gäidenären sin skuld qvitt. Accepterad räkning, hvarå bestämd betalningstid ej blifvit utsatt, är till betalning förfallen efter det löpande qvartalets slut. Genom detta, sorn mig synes, enkla och praktiska sätt skulle en stor lättnad och reda åstadkommas med allt hvad till bokfordran hörer. Inga gamla sådana fordringar komme att finnas; allt blefve uppgjordt medan man ännu hade i friskt minne såväl qvantum af borgade varor, som deras pris. Mer än tillräcklig tid vore lemnad både till handelsböckers ordentliga afslutande, räkningars utskrifvande och de, inom behörig tid olitjviderade beloppens indrifvande; då man årligen härtill kunde använda fyra månader, fördelade på fyra terminer af året, — mot hvad nu är fallet, då allt hopas pä en gång vid hvarje års början. Inga sådana betydliga skulder skulle samlas på en hand, som nu oftast är fallet, och säljaren ej befinna sig i den bekymrade, oroande ställning, att lian. oaktadt han eger mer än riklig tillgång i bokfordringar för att liqvidera egna skulder, lian likväl ej vet 0111 han eger något eller mindre än intet, ej vet om han vid förfallotiden kan betala sina egna skulder, då det är honom obekant hvad större eller mindre värde hans stora bokfordringar kunna hafva, och det är honom omöjligt att kunna till behötliga utbetalningar använda något af dessa. Ilan måste genom lån, anlitande af vänners borgensförbindelser, och med detsamma skyldighet till återtjenst med dermed förenad risk samt annat trassel söka skaffa sig nödiga utvägar att kunna hålla sig uppe.
Af detta inskränktare, men också för ändamålet påräkneligare antal, stiftade hon ett Samfund till Svenska Skaldekonstens befrämjande. Tankebyggarne, som gåfvo sig mine af vidsträcktare planer, hade roat sig med ordens-formler: alla dessa afkastades; de enda banden voro vänskap och gemensam lust för det skönaste af yrken. Sällskapet höll sina möten hos henne; och hon, som här bar det af medlemmarne gifna namnet Uranie, förblef intill sin död dess själ, dess medelpunkt. Upprunnet på samma gång från ett snille, hvars herrskande böjelse fästat sig vid Poesien, och från ett hjerta, hvars mäktigaste passion (näst Kärleken) var Vänskap, framträdde detta samfund såsom det första af de flera i vår vitterhet upprepade försök, att genom förening af likasinnade Vänner förhjelpa den till en lifligare, högre, skonare uppflygt. Häfdatecknaren måste om dessa försök samtligen yttra, att i samma mån, som de haft i sigte ett värdigt ideal, hafva de ingen gång motsvarat sina tillställares förhoppningar, – men ändock hvarje gång åstadkommit vigtiga och varaktiga följder. Det var detta Sällskap, som, efter att hafva utgifvit ett par band ”Vitterhets-Arbeten”, hvilka längre fram fortsattes såsom ”Vitterhets-Nöjen”, kallade sig (dock först efter Stiftarinnans bortgång) Utile Dulci; ett namn, hvarunder det, återförsamladt af Schröderheim, fortfor intill den tid, då Svenska Akademien med sig införlifvade dess förnämsta dåvarande ledamöter. Granska vi den tidigaste förteckningen på dess medlemmar, sådan den med detsamma är förteckningen på Fru Nordenflychts närmaste vittra vänner, så tindra der främst emot oss de kort derefter så strålande fostbrödra-namnen Creutz och Gyllenborg. Den förre elfva är yngre än hon, den sednare tretton, hade uppsökt henne, då de (1751) från fullbordade universitets-studier ankommo till Stockholm. Snart tillhörde de hennes dagliga umgänge.
Dertill får jag svara: att ehvad denna 4 § antages eller icke, så lärer berörde bevisningsmedel hädanefter som hittills komma att användas och då tvist derom uppstår, pröfvar domstolen hvad afseende å den emellan parterne upprättade motboken må fastas. Jag kan verkligen icke förstå, hvartill ett stadgande i detta afseende skulle tjena; åtminstone borde väl lagstiftaren för att vara konseqvent upptaga alla andra möjliga bevisningsmedel, som uti ifrågavar. afseende kunna förekomma samt yttra sig öfver deras vitsord, och det lärer vara omöjligt. Jag skulle möjligen kunna fatta ändamålet med ett dylikt stadgande, om det vore fråga om att i alla händelser lemna åt motboken fullt vitsord; men sådan är icke meningen med den i K. M:s nåd. propos. förekommande 4 §, ty der heter det att endast i det fall att köparen vanvårdat motboken, så att den förkommit, eller att handlanden kunnat i den visa fel, som härrört af köparens åtgärd eller vållande, åger handlanden rätt att med ed styrka sin handelsboks riktighet. Med en sådan inskränkning ansåg Utsk. denna § vara obehöflig; ty, såsom sagdt är, det ankomme i alla fall på domaren att vid motboken fästa det afseende han anser den förtjena. Alla dessa af mig nu upptagna invändningar anser jag således icke kunna föranleda till betänk:s återremitterande och detta så mycket mindre, som det redan lärer vara af 2:ne stånd bifallet. Jag anhåller om propos. till bifall å betänk, i sin helhet. H. Ex. Hr Gr. P osse: Då jag anmälde mig var det egentli gen i ändamål att till besvarande upptaga de anmärkn:r, som en värd ledamot framställt emot 3 § af ifrågavar. förslag, men då den sista talaren redan tillräckligen utredt denna del af frågan, så återstår för mig endast att instämma uti hvad han yttrat. Beträffande åter motbok och dess vitsord, anhåller jag att få fästa uppmärksamheten derpå, att det nu förevar, betänk, ådagalägger huru lätt åsigter och omdömen kunna förändras. Vid förra riksd. beslöto R.
Cederströms flyttningar icke varit af sådan beskaffenhet, samt utom det att någon författning icke kunnat åberopas som bestämmer slik ersättning i förra tider, härvid förekommer att sedan dispositionen af Stats-medlen meri åriSio blifvit närmare utstakad och bestämd, någor, så beskaffad utgift i annan ordning elier af set - i6i6 Stats-Utskottets Betänkan/len. skildte orsaker icke skulle med grunderne för Stats-Verkets förvaltning vara öfverensstämmande. Men da Kongl. Maj:t i Nåder funnit för godt bevilja ifrågavarande utgift, samt ändamålet af Herrar Revisorers anmälan icke varit annat, än att för framtiden måga undvikas lika beskaffade utbetalningar, har Stats - Utskottet, med enahanda åsigt af hvad sålunda förekommit, skolat hemställa det Riksens Höglofl.
Den 23 Junii e, »».' den 17 dennes afgifne, samt den 20 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande i anledning af de vid Utskottets nyssnämnde Betänkande gjorde anmärkningar; beslöt Ridderskapet och Adeln, att underdånig anhållan borde göras hos Kongl. Maj:t, det en Comittée, i afseende å en ny reglering af Rikets Embeten och Tjenster, jemte en förbättrad arbetsrnethod, samt utarbetande af ett sammandrag och förbättrad redaction af de Rikets Allmänna hushållning rörande Författningar, inå af Kongl Maj:t i Nåder förordnas, för att genast och verksamt företaga arbetet, så att detsamma vid nästa Riksdag kan för Riksens Ständer framläggas; i förening med hvilken underdåniga önskan Riksens Ständer skulle till Kongl. Maj;t i un» derdånighet öfverlemna Särskilta Utskottets i detta ämne uppgjorde förslag, jemte alla dervid inom RiksStånden gjorde anmärkningar, utan att Riksens Ständer för närvarande anse sig deröfver något Utlåtande böra meddela. Ut aupra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Särskilta Utskottets den 17 dennes aflåtne, samt den 20 derpå följde, på bordet lagde, Memorial, deruti hemställes, att en af Utskottet till biträde vid renskrifning antagen extra Cantzlist måtte erhålla arfvode frän antagningsdagen efter den grund, som blifvit följd vid andra Ut-, skotts Cantzlier, der ett lika förhållande inträffat. Ut supra. S. D:
Cedergren, A., om fortfarande arfvode åt formbindare-eleven vid Tumba — 6 i 39 — b. 10 Juni b. 14 Juni b. 10 Juni b. 14 Juni Cellfängelser, om ytterligare anslag till uppförande af .. 1 4 i 150 — b. 29 Juni b. 29 Juni b. 29 Juni b. 29 Juni 77 20 Christianstad, om låneunderstöd för — 4 i 59 — b. 15 Mars å 22 Mars å. 16 Mars å. 18 Mars Svar på återremiss — 4 i 156 ■ a. a. 28 Juni 29 Juni 21 Juni b. 17 Juni Förslag till voteringsproposition — 4 i 258 g. 6 Sept. g. 6 Sept. g. 6 Sept. g. 9 Sept. Yoteringsrcsultat — 4 i 310 — a. a. 17 Okt. a. a. 11 Okt. a. a. 14 Okt. a. a. 14 Okt. 166 20 » om anslag till nybyggnad af Landshöfdinge-Residens der. 17 4 i 159 3 b. 30 Juni b. 29 Juni b. 1 Juli b. 29 Juli 144 Cimbritshamn, om anstånd medinbetalningarne å de denna stad beviljade bamnbyggnadslån 63 4 i 164 — b. 1 Juli å. 1 Juli å. 12 Juli å. 28 Juni Svar på återremiss — 4 i 302 — 4 Okt. b. 2 Okt. b. 4 Okt. g. 4 Okt. 158 20 Civil-Dcpartementet, anslagen för, se Stats-Reglering. 1 1 _fv c. Civile Embctsmäns rätt att utan Kongl, permission vistas utrikes, om utsträckning af deni Kongl, kungörelsen d. 17 Mars 1780 härför medgifna tid. Svar på återremisser. Se vidare Tjensteman. Ciril-Lag, om antagande af lagberedningens förslag till Svar på återremiss ( oakes, Se mätarepenningar. Commerce-Collegiutn, om indragning af » anslagen till, se Statsreglering, Sjette Hufvud-Titeln.