Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Huru sedermera dessa Stånd borde formeras, huru de skulle sammansättas i 2:ne kamrar samt huru en öfre kammare borde formeras, skulle jag önska finge den största möjliga latitud, på det man kunde tillse, hvad som borde göras, sedan R. o. Ad. uttryckt sin opinion, att något borde göras. Detta är, hvad jag såsom ledamot af Constit.Utsk. åsyftat och hvad jag önskar se genom votering utredt, att R. o. Ad. offentligen erkände, att då Ståndet icke vill undergräfva samhällsordningen i sina djupaste grundvalar, nemi. ståndsfördelningen, vill Ståndet likväl medgifva, att, formerade såsom Stånden nu äro, de icke bidraga till hvad man af en väl bildad Ståndsrepresentation har anledning att fordra. Jag skulle derföre tro, att de meningar, som här blifvit yttrade för den grundsats, Gr. Frölich, Hr 4«6 Den i5 October e. m. v. Troil ra. fl. framställt, icke skilja sig så långt från hvarandra, att de ej kunde sammansmälta till en gemensam tanke , och att den andra meningen är Representationens grundande på allm. val. Det Ur väl egentligen öfver dessa 2:ne principer, vi hafva att votera, och då Gr. Frölich gifvit tillkänna, att han icke begär någon företrädesrätt för sin mening, fastän den blifvit först framställd, torde frågan lämpligast kunna behandlas på det sätt, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes hemställa, huruvida R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke vWl antaga den af Frih. Rantzou och Hr Dalman framställda mening, att Representationen bör vara byggd på allm. val, och att vi sedan få öfvergå till de öfriga frågorna, i händelse icke den första voteringen skulle göra de öfriga öfverflödiga. Hr Hjerta, Lars Joh.: Jag vill blott med några få ord besvara den anmärkning, Hr v. Troil gjort i fråga om hvad jag menat med allm. val.
Vid det af Utskottet uti 2 §. afgifne yttrande, ”det Utskottet an”ser den decharge, som, i följd af Conslilulions-Utskoltets granskning af Siliang till R. St. Srot. iS3f /f.-tle Sami. 1 d/d. 2:dra Bandet. 4 de Uäjlet. i 2 SiatsUtskottets Utlåtande N:o ijo. ”Siats-Råds Protocollen, meddelas Konungens Rådgifvare, icke kan utsträckas derhän, alt. Konungens Föredragande derigenom frikallas ifrån ”ansvar för Statsmedlens behöriga förvaltning, och anser Rikets Ständer ”oförhindrade att, i sådant afseende, falla de beslut sakernas utredda förhållande kan föranleda,” hafva hos Ridderskapet och Adeln anmärkningar blifvit gjorda: af Grefve Posse Arvid; att berörde yttrande innehåller en grundlags-förklaring, den Utskottet icke egt meddela, och hvilken i öfrigt icke vore vigtig, såsom varande i strid med 106 och 107 Regeringsformen samt 29 och 76 §.§. Riksdagsordningen; alt, ehuru Grefven erkände oformligheten deraf, att den gifna dechargen skulle lägga hinder i vägen för granskningen af Räkenskaperne, Grefven ansåge denna oformlighet kunna i grundlagsenlig väg undanrödjas, men att Utskottet nu beträdt en väg, den Grefven på det högsta fruktade, den nemligen, alt gå på sidan om lagen och att tyda deri efter omständighelerne; af Grefve Cronhjelmj O.
Utdrag af den ro i samma manad, rörande rättighet för Götheborgs och Malmö Discont Werk, att i Riks Diskonten tvid oförmodade för berörde Inrättningar äfwenkyrliga tillfälligheter upraga Län, Derför» ra svO,ooo R:d. och der senare 100,000 R:d. Banco; Och blef hwad Banco > Uttjkorrer uti Prc-kocoilsAedragct tillstyrkt af Ridderffapct och Adeln til! alla delar g il!., dr och faststaldt. Hwarcan de öfrige Respective Sränden gerom Utdrag as Protocoliek wänligen skulle underrättas. 'Or Supra. S. D. Föredrogs ä nyo Lag,UH?orrcts, den 27 denncS upiäste och pa Bor.r lagde ytterligare Utlåtande i anledning af gjorda Anmärkningar hos det Wällofl. Borgare Stander wid Utffstms den 1; nästl. September afgifne Betänkande angående Wärdering och osfemeliat utrop ä fast egendom a Landet som för gäld utmätas. Och gillade Ridderffapet och Adeln till alla delar hwatz Utskottet häri föresirgik. Hwarom ds öfrige Respeclive Slä..den rväuligrn skulle underrättas. 8upra. SD. Som hos Högloft. Ritzdcrskapet och Adeln anmärkningar förekommit emot Lag UtsPotletS den 27 dennes upläsie och pä Bordet lögde, samt i dag a nyv söredragne Betänkande, i anledning af Herr /U von VVabren6orKs hos Ridderskapet och Adel», ingist ne och lili Utskottet remitterade Memorial, angående Fardag ä Fidei-Commitz fastighet, för en afliden In» nehaswarcs Sterbhus; Altsä blef dctla Betänkande, ätföljdt af berörde anmärkningar till Lag Utskottet aterförwisadr; hwarom de öfrige Respeclive Skantzen skulle underrättas.
Riddarskapets och Adelns bifall till ifrågavarande befordriugs - Banko-Utskottets Belänkanden. 127 grunders upphäfvande, voro af nöden; men ville likväl enhälligt hafva yttrat den önskan, att Höglofl. Ridderskapets och Adelns Beslut i frågan made afvaktas, innan de öfrige Riks Stånden derom ingå i pröfning och utlåtande. Ar och dag sorn förr skrif vit står. Riksens Högloft. Ständers Banco-Utskotts Betänkande, i anledning af väckt fråga om fördelning af Arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer öfver StatsBancooch Riksgälds-Verken; tryckning af Samtlige Revisions-Berättelserne; publicitet af Banco - Verkets granskning i hela dess vidd och upphörande med hittills vanlige förseglade Berättelsers af gifvande. Välloflige Borgare Ståndet har till Statsoch Banoo-Utskotten behagat remittera ett Memorial af Riksdags Fullmagtigeri för Stockho Ims Stad, Herr Grosshandlaren iV. Settervall, hvaruti, med afseende dera, alt den tid af irenne Månader sorn för Revisionen af Statsl!an<ooeh Riksgälds-Verkens jemte flere derunder lydande Allmänna Inrättningars Räkenskaper och Förvaltning finnes utstakad,- vore nog inskränkt och otillräcklig, för samma arbetes behöriga förrättande, föreslås, att till lättnad och någorlunda jemn fördelning af Revisions-göromaleri den ordning måtte blifva stadgad, att hälften af re - 128 Banko-Utskottets Betänianden. -visionens Ledamöter, eller Sex af hvarje Riksstånd, åioge sig granskningen af Stats-Verkets, Allmänna Magazins-Inrättningens och Manufaktur-Fondens Räkenskaper, hvaremot den andre hälften under samma tid, skulle öfverse Banquens samt RiksgäldsOch Assistance-Contoireus Bocker och Handlingar.
Beträffande de fonder, hvilka nu, jemte A‘rméens pensionskassa, förvaltas af dennas direktion, hade krigsbefälet ansett Arméens enskilda enkeoch pupillkassa höra bibehållas samt, såsom hittills, stå under förvaltning af en af Öfverstyrelsen vald direktion, men tillika anhållit, att, hufvudsakligen till bestridande af denna kassas förvaltningskostnad, en summa af 150,000 Riksdaler måtte, vid direktionens frånträdande af Arméens pensionskassas förvaltning, af den sistnämnda kassans medel öfverlemnas till räntefritt begagnande af enkeoch pupillkassan, så länge Arméens pensionskassas fond komme att af Staten förvaltas, uti hvilket belopp kassans husegondom skulle inräknas till dess bokförda värde 49,800 Riksdaler; och hade krigsbefälet, derest ett sådant understöd kunde komma enkeoch pupillkassan till godo, ansett äfven öfriga med Arméens pensionsinrättning förenade, för militärenkors och barns understödjande afsedda fonder, nemligen Konungens fond, statsanslaget på Riks-statens nionde Hufvud titel, samt den af framlidna grefvinnan Horn, född Blomstedt, donerade, kunna utan vidare kostnad förvaltas af den blifvande direktionen öfver enkeoch pupillkassan. Enär Kongl. Maj:t ansåge denna krigsbefälets begäran billig och det ifrågaställda understödet äfven nödvändigt för att undvika en för enkeoch pupillkassan eljest betungande utgift, samt då derigenom jemväl vunnes kostnadsfri förvaltning för öfriga ofvanuppräknade fonder och anslag, har Kongl. Maj:t föreslagit Rikets Ständer, att, om Staten, rinder förutnämnda vilkor, komme att öfvertaga förvaltningen af Arméens pensionskassa, krigsbefälets nyssberörda anhållan måtte af Rikets Ständer bifallas; men att förvaltningen i öfrigt af pensionskassan måtte uppdragas åt Armé-förvaltningen, hvilket embetsverk jemväl borde besörja pensioneringen af arméens befäl och tjenstemän enligt de grunder, som derför blofve bestämda.
förutom utarbetandet af Statistiska uppgifter, hvilka fordrade lång tid och gåfve full sysselsättning under den tid af året, som icke kunde användas till mätningar på fältet. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt skulle karteverket öfver Norrbottens län, utgörande i vidd omkring 924 qvadratmil, mod enahanda anslag som hitintills, icke kunna hinna afslutas förrän efter 11 å 12 års förlopp, om den plan för arbetet, som nu följdes, fortfarande finge tillämpas, hvilket för karteverkets fullständighet vore önskligt; men då det, å andra sidan, för bedömandet af länets tillgångar på odlingsmarker och skog, för kommande geologiska undersökningar och för andra ekonomiska förhållanden vore för den allmänna hushållningen af stor vigt att så snart som möjligt kunna afsluta kartearbetet, funne Landshöfdingen sig böra hemställa, att Eders Kongl. Majit måtte till Rikets Ständer aflåta Nådig proposition om ett årligt anslag af 20,000 Riksdaler för ekonomiska karte - Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. N:o 1, om Statsverket 1865. 13 verkets fortsatta bearbetande inom Norrbottens län, på det möjligt måtte blifva att fullborda karteverket strax efter den tid, då afvittringsmätningarne i Pajala socken afslutats, eller efter en tid af omkring 8 år. Derest det ekonomiska karteverket skall kunna, utan alltför stor tidsutdrägt, motsvara det dermed afsedda ändamål, synes mig vara nödvändigt att dess arbeten drifvas med större personal än hitintills. Särskildt bör, hvad Norrbottens län angår, icke lemnäs oanmärkt, att arbetena derstädes kunnat, så väl vid deras första början, som äfven sedermera, utlöras utan annan utgift för Styresmannabefattningen, än att från andra medel utgått årligen 1,000 rdr rmt till Landshöfdingen i länet.
Sedan omröstning således i föreskrifven ordning för sig gått, befunnos voteringssedlarna innehålla i5 Ja emot 18 Nej; hvadan contrapropositionen var af Utskottens pluralitet antagen. Eib, till RiVt-St. Prof, 1828 9th 1829» ^ Sami, 1 Afd, 6, Uidra J3:t. usta H:t. jo Bil. t.Lag-s. Allm.Besv.o.Oec,Utsk.Bet.N.o 54; Härefter skreds till votering öfver följande uppsatte och godkände proposition: ”Den, som anser flyttningstiden böra bestämmas till den 529 September, voterar Ja ! Den, det ej vill J voterar Nej \ Vinner Nej , anse Utskotten, att flytthingstiden bör bestämmas till Midsommars tiden.”. Och utföll omröstningen , hvaruti Riksdagsmannen Nils Mansson med flere Ledamöter af Bonde - Ståndet förklarade sig icke kunna deltaga , med 14. Ja emot 6. Nej; i följd hvaraf flyttningstiden kommer att föreslås till den 29 September, STOCKHOLM, Elméns och Granbergs Tryckeri, i8a<p Lalisamt Allm.Besv.o.Oec.Utsk.lJtl. N:o 55. » N:o 55. Ankom till Expcd. Utsk. den 21 Augusti 1829» Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande , N:o 31, angående väckt fråga om utfärdande af de vid sistförflutne Riksdag af Rikets Ständer föreslagne Handelsoch HandtverksOrdningar.
Jo då, jag håller af dig ändå, mycket, mycket! Fastän du gör mig emot? Ja-a. Det var en besynnerlig kärlek! Om du först gör, hvad jag vill, så ska jag DAHLMAN. KERSTIN (sätter sig i hans knä). se'n göra allt, hvad du vill. Allt Hvad vill du då? lilla, rara, söta Stina... Jo, nu ska du säga, som jag säger. Min DAHLMAN. KERSTIN. Min lilla, rara, söta Stina... Det finns ingen i hela vida världen... DAHLMAN. KERSTIN. Det finns ingen i hela vida världen... Och så ska du klappa mig... (Dahlman klappar henne) som jag håller så mycket af som dig. ­ 105 ­ DAHLMAN. Hm... som jag håller så mycket af som dig. Och så ska du kyssa mig. (Dahlman kysser henne.) KERSTIN. En gång till! (Han kysser henne en gång till.) Om jag bara har dig hos mig... DAHLMAN. KERSTIN. Om jag bara har dig hos mig... Så behöfver jag... Så behöfver jag... DAHLMAN. KERSTIN. DAHLMAN. Kyss mig! (Han kysser henne.) ingen annan. Nej, det vet jag inte, om man får lof att KERSTIN. säga. höfver jag ingen... Tyst nu! Du ska bara säga efter... så beDAHLMAN. KERSTIN (kysser honom). DAHLMAN (dröjande). KERSTIN (klappar honom). Så behöfver jag... Ne-ej, du Ingen annan! Ingen annan. ä' jag nöjd! Det var rart af dig, lilla, älskade pappa. Nu ­ 106 ­ DAHLMAN. Hvad ä' du nöjd med? än mig för att ha trefligt, och att vi ska vara DAHLMAN. KERSTIN. Att du sagt att du inte behöfver någon mer KERSTIN. lyckliga tillsammans, du och jag, bara du och jag. Nej, hör du Stina, det där har jag inte sagt. Jo, det har du visst, alldeles nu.
Att tillsätta eller med Constitutorialer förse de Tjenstemän både i Stats-Contoiret och vid Kongl. Myntet samt Charls Sigil lats Contoiret och Controll verket, äfvensom de Uppbördsman, Redogörare och Controlleurer i orterne, hvilka icke af Konungen utnämnas, samt att upprätta förslag till alla sådane tjenster , hvilka af Konungen tillsattas; börande , efter Committerades tanka, alla Tjenstemän, som hafva uppbörd om händer, i likhet med hvad uti Kongl. Brefvet den 2 r September 1773 finnes foreskrifvet, icke erhålla fullroagter, ulan blott Can&iim* torialer. Tull-Styrelsen blifver , på sätt förut är närnndt, en afdelning af Stats-Contoiret, deri ditåtsContoirets C hej bor vara Ordförande och sine af Stats-Cornmissarierne Ledamöter. För inseendet å de under Tullstyrelsen hörande Tjenstemän, så väl i afseende på bevakningen som uppbörden, bi be hålles: Betänkande om Rikets Styrelse-Verk. 59g 1 Öfver-Directeur, hvilken blir föredragande i Tullstyrelsen samt biträdes af Cancelliet, som bör betjena både Tullstyrelsen, eller Direetionen, och Öfver-Directeuren, och hvilket torde kunna inskränkas till: 1 Secreterare 1 Notarie 2 Cancellister och i Registrator, som tillika är Actuarie, samt 1 Advocat-Fiscal eller Ombudsman. Till alla Tullräkenskapernes emottagande ; deras forsta revision och sammandragande samt hufvudbokens afslutande bibehålies: é General-Sjötulls-Contoiret, som erhåller 1 Kamererare till Chef samt behöflig Betjening, hvaribland i k 3 Revisorer till räkenskapernes första reviderande. De öfriga Contoiren , som höra till den egenteliga Tullstyrelsen , lära kunna indragas. Likaledes höra Sjötulls-rätterna både i Stockholm och Rikets öfrige Städer , äfvensom Gränse Tull-Rätterna upphöra, och deras befattning åt de vanliga Domstolarne öfverlemnas.
Vid hvilket förhållande, och då Utskotten på enahanda grunder, sorn de , hvilka blifvit anförde uti Lagoch OeconomieUtskoltens vid 1825 års Riksdag i anledning, af Herr Grefve Gyllenborgs då i samma ämne väckta Motion, afgifne, af Rikets Ständer gillade Utlåtande (N:o 210, 7 Sami. 3 Band. p. 80—831 anse betänkligt att tillstyrka upphäfvande af sist anmärkte Lagbud äfven för de hemman å Landet, hvilka icke äro delaktige i någon serskild BraudstodsFirening eller Brand försäkringsln-' rättning. Bil.t.Log. s.All.Besv.o.Oec.UtsL Z7//.N:o 17. i3 Ufskoiten alltså anse sig sakna gällande skal att tillstyrka bifall å Hurr Grefve Gyllenborgs och Herr Santessons Motioner. En Ledamots serskildta anförande i änH het bifogas. Slockholm den 4 April 1829. Till de sammansatte Lagoch ÖeconomieUtskottens Protocoll den 4 April 1829. Då Herr CommerceRådet Santesson, icke allenast i allmänna Tidningar och flera tryckta skrifter , utan äfven uti dess till Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten nu remitterade Motion , sökt visa Lanclets Allmänna Brandförsäkringsverk vara i den ställning , att farhåga är, det ett lika missöde snart kan träffa dess Fond, som det Stadsfonden vederfarits; så , och enär jag icke allenast såsom f. d. Directeur under flera års tid deltagit i förvaltningen , utan sjelf derunder fattat det förtroende till Verkets säkerhet, att jag, till en för mig ganska be - 14 Bil. t. Lag-s.Ali.Besv.ot Oec.Utsk.Utl.N:o 17, tydlig summa, brandförsäkrat åtskilliga mina nybyggnader å Landet, har jag ansett mig af sjelfva ämnets vigt nu uppmanad, att söka bibringa icke allenast Höglofl.
Lilverstol^e. WSrdsamt Memorial! ^?är Constitutions-Utskottets Memorial, rörande ben, sidan sista Riksdag, hwilande staga, huru, m.d afsiende pa 56, 8r, 82 och 8Z Regeringsformen , färstag till förändringar i Grundlagarne hos Riksens Stander wid afgörande böra behandlas, ben 9 sistledne Junii hos Riksens Ständer föredrogs, blef detsamma af Högwördige PrestStandet och det Hederwarda Bonde-Ståndet alldeles ogilladt, m a af Högloftige Ridderssapet sch §ldUn och det Wälloflige Borgare. Standtt, till Constitutions - Utskottet med anmärkningar, aterförwisadt. Ehuru Utskottets afgifna förstag således alldeles är förfallit och stagan för denna Riksdag afgjord, har dock Utskottet af de, alerremisierne åtfölja n - Den rg Ju!ii. ,673 sande, anmärkningar, funnit anledning, att med ett nytt förstag till Riksens Ständer inkomma, sa mycket hellre som de i detta afseende saknade föreskrifter utgöra en brist af gansta wadlig egenskap för wara Grundlagars bestånd. Det förstag som i följe häraf nu afiemnas, kommer s,stunda, att såsom wid benna Riksdag utardecadt, endast läggas pa bordet, för att wid nästkommande Riksdag till afgörande upptagas: och lära Riksens Ständer sielfwe lydeligen inse, art derest bland de gjorda, eller ännu under loppet tillgörande Project till förbättringar i Grundlagarne, något stuile besinnas af den wigt, att det förtjenar antagas, denna staga gerna dcsiförtnnan af Konung och Ständer borde wara afgjord, till ett rättesnöre för de öfrigas behandlingssätt, och att den således bär wara en af de första, som wid nästa Riksdag komma under Riksens Ständers pröfning. Da alla Standens enhälliga röst ar nödig till Grundlags stadgande, har Ulssottet warit sorgfälligt, att sa ställa formerna, att det yttersta beslutet genom Proposition ställd pa Ja eller Mej, mätte kunna fattas.
Mitt bref till Quillfeldt är sant, alltigenom. Hvarje ord är uppriktigt. Men det är motivet till att jag uttalat dem just nu, som är det förunderliga. Aldrig är en känsla oblandad. I sjelfva den framvällande strömmen af tacksamhet och tillgifvenhet gömmer sig egoism och köld. En sida ur originalmanuskriptet från sept. 1884. Låt se: Det fans en tid då denne man var mig öfverlägsen i erfarenhet och intelligens. En sökande ande drages till den som är större än han, om han kommer i närheten af en sådan. Det är en gifven lag. Jag slöt mig derför till honom med hängifven beundran. Men så fort en individualitet kommer under inflytande af en annan sådan, som är rikare än han, så kommer den mindre utvecklade individualiteten (helst om han är yngre) i ett slags jäsningsprocess; alla möjligheter råka i rörelse, tankeoch känslolif bringas i ett tillstånd af högsta lifaktighet. Med ett ord: då har utvecklingen sina solskensdagar, då spirar allt och skjuter växt. Veckor och månader kunna frambringa resultat, som under vanliga förhållanden skulle kräft år för att komma till stånd. Det är också en gifven lag. Sådant blef också förhållandet mellan oss. Han dref mig fram i min utveckling och jag höjde mig till hans nivå. Så skiljdes vi, och jag fortgick i min sträfvan. Det som då växt upp i lycka det mognade nu i allvar. Men har man som ung hunnit upp en äldre, så är det troligt att man går förbi honom; ty fonden af ”möjlighetsvärden” är störst i ungdomen.106 – Den öfverlägsenhet jag då blickade upp till fins icke mer. Den var ett trappsteg, som såg högt ut nedifrån. Då jag sjelf står der syns det som ingenting. All den glödande längtan, som fans så länge jag behöfde sträfva för att bli hans jemlike, är nu död. Ty vi ha vexlat ståndpunkt. Det är det som gav lif och värme åt mitt bref. Ja det låter som en paradox, men jag skall gifva skäl. Det ligger något oädelt och lågt i att glömma.107 Jag har trott att andra kunde göra det, men icke jag. Och nu är det ändå så. Likgiltigheten har kommit.
Likaledes godkändes den förändrade redaktion, som Utskottet föreslagit för 57 §, äfvensom Utskottets inbjudning i fråga om 41 § antogs och beslöts, enligt Utskottets hemställan, alt 51 52 55 och 54 §§ skulle erhålla den lydelse, som de med samma nummer betecknade §§ i Kongl. Maj:is ofvan åberopade nådiga Proposition ega. 57 § godkändes sådan densamma i Utskottets förra Betänkande finnes intagen; och blef till 75 §:ns 1 mom. besluladt ett sådant tillägg, som Herrar Staaff, Kistner och Wennerström förslagit uti deras, gemensamt afgifna, Utlåtandet bifogade reservation. I alla öfriga delar lades Utlåtandet till handlingarna. S. D. Föredrogos följande af Stats-Utskottets afgifna Memorial: N:o 124, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, angående regleringen af utgifterna under Riks-Slatens Första Hufvud-titel. Pr ot.-UIdrag den 18 Judi 1860. 547 Utskoltets inbjudning, att de Riks-Slånd, som icke gillat Utskottets förslag, angående Första Hulvud-litelns anslagsfrågor, mätte med frånträdande af sina förut fattade beslut förena sig med de Stånd, hvilka godkänt Utskottet tillstyrkanden, blef, i hvad Bonde-Ståndet angick, alslagen. De i Memorialets 4 lörsta punkter föreslagna voterings-proposilioner äfvensom Utskottets yttrande i 5:te punkten godkändes. Sjette och sjunde punkterna jemte Utskottets anmälan i slutet af della Memorial lades till handlingarne. N:o 125, i anledning al Biks-Slåndens skiljaktiga beslut i en med slalsregleringen gemenskap egande fråga. Ståndet lät vid Utskottet yttrande bero och lade Memorialet till handlingarna. N:o 126, i anledning af erhållen ålerrejniss å Utlåtandena N:is 49 och 50, angående regleringen af utgifterna under Iliks—Statens Andra och Tredje Hufvud—titlar.
Ridderstam och Adeln anse desie betänkligheter obetydlige, denna farbäga errdast grundad t en nrörk inbillning, underkastar jvg mig med wördnad desi högre uplpsning, glad at uti min fullkomliga förtröstan pä denna, finna den säkerhet emot min fruktan, som egna förnuftsslut ej kunnat gifwa mig. Emedlertid wägar jag af besia stäl ödmjukast föreflä, huruwida icke nyttigast more at bibehålla den urgamla frihet swart Rikets Ständ bittils ägt och som sin yppersta helgedom stän, vigt bewarat, at sig sjelft beskatta och til deltagande af större eller mindre del i allmänna bcwillningar läka friwillig jemkning men intet twäng äga rum. Skulle af orsaker öfwer min förmåga at inft, ct sädant twäng, om ock härefter anses möra oundgängeligt än bittils, dä hemställer jag i lika önmjukhet Högloft. Ridderstapets och Adelns högst uplpsta ompröfning huruwida den tilläggning r 71 kunde wara olämpelig at Let Ständ, som efter den i Utstottet skedde vo tepjnx - Z22 Den 5 Junit. terinF trodde sig förfördeladt, ägde rättighet, om det sä önffade at innan beflutet gick i werkställighet underkasta detsanrma Konungens antingen äecision eller ätlnindstone 8.incnor> efter omröstning i Stats-Rädet, hwarförinnan det icke ägde laga kraft.
Det häfver mai it, det är och stal! alltid bljfwa bade omätligt och madljgr al mora en sädan lönn-bränning, häldst när egennytta-, magar allt och randkmannen blir cillaret at srllc c>l Städerna fä försälja sik Vränmiu. glo Genom en allmänt fri Husbehofsbränning och d-.tca bestattnings-fatc pä Lander, cy Stäoer,m äro icke inbegripna i mil för stag, ma ingen strcsiälla sig eller b.frukta, at BiänwiuS-tllwerki,ingen stall blisma större eller af stadligarc >öljder.: tmäilvm stall mycken Snannmal derigenom bejpargs, ty ju mindre minst af Bränmms-föisäljningen, sti förr stola alla Lj-eculsnker tröttna ar sörwaudla bade sin tgrn och dessutom annan mköpt Säd til Bränwin. Den, som tror möjligheten, at ester denna dag, genom utestängande af alla Lönnbrännare pa Landet, kunna liksom förr rikta sig af en lönande Bränmins-afsättning, stall snart nog sinna sig bedragen i sin calcul. Ingen ma förmodas at Torpare och Soldater stola allmänt köpa sig BranwurS.pannor och lästa med HemnuwsäLare at tillverka Bränwin; — nej, dezsmä 875 lyftpannorna gä hädanefter som förr kil län dem emellan, der mä blifwa dem tiiläret eller war-a dem förbudet ar bränna. 4:0 Bllligher ech rätt-visa hoppas jag skola un. ^ dcrstöd»a verta sd - st rg.