Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De öfrige begärde lån för Städer och Kyrkor, som å andra sidan äro uppförde, lära icke ä»5W kunna hänföras till Statsbehof, och i sådan egenskap kunna beviljas. 28 Den 5 Juli* *4 m*. de så vidt den rörer förevarande ämne. Den lyder sålunda: Ar Tiondeoch Räntetagare icke inom Häradet boende, må Tiondeeller Räntegifvare, sorn den förra om lefverering in natura tillsåga vill, fritt stå, att denna tillsägelse, når tionde och ränta tillhöra Landtoch EcclesiastikStaterne, hos KronoFogden i orten , men om den är MilitiseStaten anslagen, hos Reg ementsSkrifvaren, eller vederbörande UppbördsMönsterSkrifvare, inom den Jöreskrijna tiden anmäla, samt bevis deröfver taga, pd hvilkens ansvar det sedermera bör ankomma, att derom kungöra Tiondeeller Råntetagaren. Sjelfva ordalydelsen uti denna punkt tyckes temmeligen klart gifva tillkänna, att ansvaret, som der nåmnes , åsyftar, icke Rår.tegifvaren, utan vederbörande Tjenstemän, i händelse af försummelse å deras sida, att kungöra Råntetagaren otn den skedde uppsågelsen. Motionär» ren synes äfven h,fva menat desse personer, då han uti prsemisserne säger, att den ifrågavarande §. vål föreskrifver det en sådan tillsägelse , rår Räntetagare bor utom Häradet, k^n ske hos KronoFogden eller RegementsSkrifvoren, hvilka vid ansvar böra derom kungöra Räntefagaren; inen ett, såsom orden lyda, detta ansvar hvarken finnes bestämdt, eller tiden derföre utsatt; och jag styrkes så mycket tuera uti denna min öfvertygelse, som både ansvaret lör Tiondegifvaren, derest lian försummar att uppsäga Spannemålen, och tiden inom hvilken sådant bör ske, uti nu gällande Författningar åro uttryckligen bestämde.
Under t. ex. 3:ne på hvarandra följande sädesgynnande år, utskeppar våra spanmålshandlande, antagom 100,000 tunnor om året, gör 3oo,ooo tunnor mot vanligt medelpris under gynnande år af 6 r:dr b:co per tunna, gör 1,800,000 r:dr, som sålunda derföre inflyta ; det 4:de derpå följande år inträffar allmän missvext inom landet; vi anses behöfva införskrifva t. ex. 200,000 tunnor, hvilka — en följd af missvexten — kosta åtminstone ^ mer än säden under de goda åren, eller g r.'dr per lunna; de nu åter införskrifna 200,000 tunnor kosta således summa 1,800,000 r:dr, som ingått för de förut utskeppade 3oo,ooo tunnorna. Huru har Staten då laborerat? Jo! den har ingenting mer eller mindre än skänkt utlänningen under loppet af 4 års tid 100,000 tunnor på svensk jord och med svensk arbetskraft alstrad säd. Måhända att genom en noggrann undersökning i tull-journalerne, jemförd med ömsesidiga priser, denna tafla erhölle mörkare färger. 3 Ii. 1 io Den 4 Mars f. m. Enär Staten icke förnekat sin undsättningsskyldighet under hårda år, och Staten, genom anlitande af creditiver, är i tillfälle att förskjuta medel till (leii spanmålshandel,- som afser undsättning, och hvarigenom skulle uppstå vidare fördelar, såsom 1:0 ökad sannolikhet för Staten att af de undsatte blifva återgäldad , enär desamma undsättas med säd, kostande nära hälften af hvad den enskilde speculanten under nödåret kan och vill lemna sin säd för; 2:0 de fattigas mindre utarmande; och 3:o fördelen af större afsättning för producenten, då han hotas af öfverproductionens följder: så har jag svårt att inse något skäl, hvarföre .Staten icke begagnar denna utväg, hvilken jag således vördsamt får föreslå, med förbiseende af de utvägar den nåd. proposm föreslår, hvilka då vore öfverflödiga eller stå i strid härmed.
När Ständerna vid förra riksdagen beslöto att upplåta ekskogarna åt skattemän, som ville tillösa sig desamma, beslöto de tillika, att större ekplanteringar skulle anläggas till betryggande af Kronans behof för framtiden; för hvilket ändamål de jemväl anvisade medel och öfverlemnade åt K. M. att härtill använda de först disponibla Kungsgårdar, som dertill kunde finnas tjenliga, eller att utbyta dem mot andra platser, som kunde finnas tjenligare; hvarvid Ständerna tillika fästade K. M:s uppmärksamhet derpå, att dessa planteringar företrädesvis borde anläggas i Rikets sydligare del. För min del anser jag det vara utom allt tvifvel, att eken har sin större växtkraft i R/ikets södra del, hvilket Hr af Ströms sakrika betänk, jemväl bekräftar; äfvensom det lärer vara af naturforskare utrönt och bestämdt gifvet, att eken egentligen icke trifves ofvanför södra delen af Sverige och att de bästa ekskogarna finnas i Tyskland, Danmark, Skåne och Blekinge. Vill man således komma till det resultat, som åsyftas, tror jag, att man dertill bör använda den provins, som i alla afseenden är den bäst passande. Detta är Skåne; och jag tror derföre, att Styrelsen företrädesvis bör fästa sin uppmärksamhet pä denna provins. Öfverste af Borneman, hvilken var en af de första, som behandlade detta ämne, har tillstyrkt, att vissa delar af Skåne borde inköpas för att användas till ekplantering. Jag har undersökt förhållandet med ekens växtlighet i Rikets norra och södra delar, och jag vädjar till Hr af Ström, örn icke i södra delen eken växer åtminstone 23 år fortare, än i den nordligare delen. Jag hemställer då, om icke, när man vill ett så stort ändamål, som det ifrågavarande, man hör välja den ort, der eken växer fortast och der man kunde inköpa så beskaffade rymder, hvarest för flottans behof Den i5 April f. ra. finnes tillgång på espingsoch krum virke.
Hr Hjärne, klarald: Ehuru Gr. Sparre, såsom jag är öf vertvgad, varmt intresserar sig för att vigtiga frågor skola i en framtid komma att regleras på ett bättre sätt än de f. n. äro, och vid detta tillfälle visat att han noggrannt genomläst såväl komiterades förslag, som Utskits Betänk., kan jag likväl icke underlåta att förklara, det hans upträdande i denna fråga har berättigat Ståndets ledamöter till att något förundra sig; ty om Grin alltid lika mycket sora nu intresserat sig för densamma, är det besynnerligt, att icke Grin för 9 månader sedan begagnade sin rätt att göra de anmärkningar mot komiterades förslag, som nu blifvit framställde. K. M. öfverlemnade nemi. redan i början af Jan. månad komiterades förslag till R. Stir, och det låg på deras bord i flera dagar, och vill jag erinra mig att det redan förut var bekant och utdeladt bland Stånden. Om Grin verkligen, som sagdt är, intresserat sig vid den tiden lika mycket för frågan som nu, hade han då bort söka gå Utskit tillhanda med de anmärkmr, som nu äro gjorda, ty det är väl ej att förmoda att Grin då undanhöll alla dessa betänkligheter, för att, då tiden för ärendets behandling vore mera kort, framkomma med desamma, i ändamål att genom inledande af en vidlyftig diskussion göra dess slutliga behandling omöjlig. Hade Grin deremot vid Skrifvelsens remiss till Utskit delgifvit sina tankar om komiterades förslag, hade det varit lättare för Utskit att undvika möjliga misstag, som enl. Grins åsigter blifvit i förslaget begångna, och det hade då haft mera utsigt för sig. Detta är en allmän anmärkn., som jag tagit mig friheten göra mot det sätt, hvarpå Grin upträdt. Om jag rätt upfattade föredragningen, så framställdes endast lista gm till behandling, med rättighet att, då den var afgjord, besluta öfver den vidare föredragningen. Jag tror derföre att
Efter någon discussion angrde ordalagen, faun R. o. Ad., att i stället lör de återstående annu oafgjorda rubrikerna under artikeln ”Böcker” skulle inlagas följande bestämmelser : Böcker: utrikes eftertryckta arbeten på Svenska språket eller sammandrag af sådana arbeten Biblar, gifna till Svenska Bibelsällskapet med inbundet, rent eller linieradt papper, 100 r:drs värde Bönor; Cacao. Utskottets förslag rörtde dessa tvänne artiklar biföllos. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komme att fortsättas på eftermiddagen kl, 6. Caffe. Af en ledamot yrkades antagande af betänk. N:o 21 i denna del, hvilket åter af flera andia ledamöter bestreds. Utskottets sednare förslag bifölls. Då nu artikeln ”Campher” skulle föredragas, erinrades af några ledamöter, att särskild propus, borde framställas ronde brändt caffe, såsom icke omtaladt i utlåt. JN:o 3o. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att lian väl icke ansåg detta behöflig t, då förslaget 0111 brändt caffe, såsom icke förändradt i det sednare utlåt, vore, ehuru icke särskildt nämndt, deruti inbegripet; men då åtskillige ledamöter önskade särskild propos. i frågan, ansåg han sig böra framställa den, och hemställde alltså, 0111 R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag äng: de Caffe, brändt, Inf.- Ut.f.- tull. tull. Förbjudna. — Fria. — 2Ö r:dr Fria. Den ii December f. m. aiä och alla till caffe-surrogat användbara brända v e x l e r. Ropades ja. Utskottets förslag ronde dessa artiklar biföllos. Borttagande af utförseln å denna artikel yrkades af några ledamöter. Utskts förslag bifölls med den förändring, att utförseln skulle vara fri från tull.
Jag tror, att, om en sådan kännedom vuni>es, man säkerligen komme att upptäcka åtskilliga tillgångar, som kunde användas för bättre ändamål. Yi hafva dock icke ännu undfått något svar å de underd. skrifvelserna i detta afseende. Möjligen härleder sig sådant från den orsak, att undersökningen icke ännu hunnit fulländas. Jag hoppas emedlertid att härom erhålla upplysning af Hr Statssecreteraren för ecclesiastikärenderna och önskar i allt fall, att Utsk. må fästa uppmärksamhet på förhållandet samt, i händelse orsaken till det uteblifna svaret skulle finnas vara den, att Regeringen ansett något sådant icke erfordras, föreslå en förnyad skrifvelse i ämnet. — Jag anhåller om återremiss. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkannagaf, att plenum komme i eftermiddag kl. 6 att fortsättas. Hr af Ekenstam: Jag ber om ursägt, att jag ånyo uppträder för att yttra mig i det förevarande ämnet; men då jag blifvit missförstådd af en person, hvars tänkesätt jag mycket högaktar och gerna delar, anser jag mig böra framföra en liten förklaring. Min mening är ingalunda, att icke församlingarna sjelfva skola bekosta folkskolorna, utan jag har blott önskat, alt staten skulle inleda anläggningarna ge 8 H. 5 Den 2 Juni f. m. noin något mindre bidrag, bestämdt för en gång, men utgående successivt oell i mån af anmälanden från församlingarna, att de vore i begrepp att göra sådana skolanläggningar, i händelse ett sådant bidrag till begynnelse för t. ex. husets uppförande, eller dylika förberedande behof, kunde dem beviljas. Jag nämnde 5oo r:dr för hvarje pastorat, egentligen för att angifva, det mitt ändamål var att åstadkomma endast en tendens till begynnelse; men jag vill gå ännu längre, om så erfordras, och öfverlemnar gerna det speciella bestämmandet åt Utsk:s ompröfvande i förhållande till tillgångarna. Jag tror, att mycket godt skulle uträttas, om man ansloge inalles 60,000 r:dr, att utgå successivt på 10 ä 20 år, och detta synes icke kunna blifva särdeles känbart för statscassan.
Hungerns, sömnens krav förmådde icke lösslita honom från denna syn. Han klagar för skogarne: Skogar, o sägen mig, vem har drahbbats av grymmare kärlek? Vem? I veten I, som givit så många en fristad. I, som levat i seklernas lopp, o kunnen I minnas, fingen I vittna förr en sådan tärande längtan? O, jag ser och är tjust vad jag ser, vad tjuser mitt öga, finner jag aldrig ändå: så hårt är älskaren dårad. Och, för att öka min glöd, ej havets vidder ha skilt oss icke stigar och fjäll, ej murar med bommade portar, endast det tunnaste bryn! Själv trängtar gossen till famntag, ty så ofta jag räckt mot böljan kyssande läppar, lika ofta jag sett hur hans läppar tråna till mina. När jag dig öppnar min famn, din räcker du villigt till mötes: ler jag, ler du som jag, och jag märkte nog även, att tårar skymde din blick, då jag grät, och att vinkar du gäldat med vinkar. Och så vitt jag förstått av de älskliga läpparnes dragning, viskar du svarande ord, som aldrig hinna mitt öra. O, jag vet: jag är han! Min bild ej gäckar mig längre. Tänd av begär till mig själv jag på en gång brinner och bränner. Vad, är det jag som skall be eller bes och varom skall jag bedja? Det jag vill äga är mitt; mina skatter göra mig nödställd. Smärtan tärer min kraft. Jag känner, ej äro av livet många stunder igen, i ålderns morgon jag slocknar; likväl är döden ej tung, ty kvalen stillas av döden. O, att du älskade dock finge dröja längre i världen! Nu i en enda själ vi dö förenade båda. De tårar, den olycklige gjuter, grumla vattnet, och bilden synes med tynande drag. Då Under sin vånda han lossar sin dräkt och låter den falla, slår sitt blottade bröst med händer vita som marmor. Rodnande matt hans skakade barm då höjer sin livfärg, liknande trädets frukt, som delvis rodnar och delvis skiftar i glänsande vitt, eller liknande druvan, som bidar mognadens tid och stänkes alltmer av skimrande purpur.
blifvit tillförsäkrad Vt i accisen och hälften i de så kallade bakugnspenningarna eller husbehofsbageri-accisen, men denna intrad från och med 1811 upphört samt stadens rättighet till uppbärande af tolag å utländska varor, hvilka landeller sjövägen från andra inrikes orter hit ankommit, till följd af Kongl, brefvet den 28 Augusti 1845, jemväl försvunnit, kommissionen ansåg billigheten fordra, det staden från merberörda åliggande befriades; 5:o en del af den från stadskassan nu utgående afgift för underhållandet af polisinrättningen i hufvudstaden; hvarvid Drätselkommissionen förklarat sig villig att, efter den reglering dermed, som komme att tillvägabringas, till efterkommande af Kongl. Maj:ts i denna fråga yttrade nådiga åsigt, å sin stat för ifrågavarande ändamål till och med år 1848 uppföra ett belopp, motsvarande det, som af Öfverståthållareembetet blifvit äskadt, utgörande uti serskilda uppgifna afgifter tillsammans 21,275 Rdr, utom statsverkets nuvarande anslag 15,000 Rdr; samt 6:o de 10,000 Rdr, som vore till Serafimerlazarettet anslagna, för betäckande af hvilken utgift, i händelse fortfarandet deraf skulle finnas bchölligt, Drätselkommissionen förklarat sig ej kunna föreslå annan utväg, än att de å Finska tolagen under föregående år gjorda, i behåll varande, besparingar, uppgående till 12,827 rdr 17 sk., måtte, så långt de räcka, dertill användas, intilldess tillgång till erforderliga inkomster för lazarettet kunde beredas och af Kongl. Maj:t anvisas. Sedan, med anledning af ej mindre Stockholms stads
Or lupea. klx krotocollo. 8. kl. Hä^rejst. Utdrag os Protocollek hallek H06 Bonde, Sländet ben 19 December eZoy. S. D. I anseende till anmärkningarne, som blifwik gforde wid SkakS s Utskottets, ben 14 innewa» rande manad pä bordet lagde Betänkande, angående sörwaltningen af Krono-godsen, sann Bonde>Standet nödigt, att samma Betänkande tili b.rörde Utskotts ytterligare åtgärd aierförivisa, hwarjemte Srändet förklarade betz allmänna önskan, akt Krono-godsen ma i mindre delar styckas och derefter cffentcligcn försäljas; om detta Beslut skulle de öfrige Refpecriwe Standen genom Prorocolls» Utdrag wördsamt och wänligen underrättas. u>c luxrs. Lx kroiocollc). 8. Utdrag as Protocollet hållet i Bonde,Sran, dels Plenum ven 22 December 1809. SDGillade Bonde. Ståndet till olla de« lar hwad Skatö, U skottet uri ankommet Memorial den zo ftstledne Nowember yttrat, i afseende pa Herr Landshöfdingen och Riddaren al 8c!,l nboms gjorde anhållan, att Läns. Bokhallare, Lönen i Stockholms Län matte, sadan dm nu ucgär, ptz ordinarie Sca« 128 Den z Januari!. ten uppföras. Härom skulle de öfrige Refpcckiwe Ständen genom Protocslls-Uldrag wörosamk och wänkkgen underrättas. Or 1,-pra. S. D. Bonds < Ständer Made alla delar Constlkutjons - Utskottets nu ytterligare söredragne omarbetade förslag lili Lag, hwarefker Ledamot o? StacsNader, Föredragande och Konungens Rådgifvare i Commandomal, skola dömaö.
Sparre: Jag får erinra den siste talaren, att jag började mitt förra yttrande med att erkänna riktigheten af den statsekonomiska sats, att kustfarten bör bedrifvas af landets egna innebyggare. Jag blott yttrade den mening, som jemväl Hr von Hohenhausen sedermera framställde, alt man borde vara varsam, då man ville frångå ett gammalt och naturligt förhållande. Jag tror, att det tillhör den nyare tidens åsigter att vara försigtig med restricliva åtgärder i handelsoch näringsförhållanden, och jag tror, att detta isynnerhet bör tillämpas på ifrågavar. fall, då seglationen, på sätt jag förut nämnt, icke är öppen till Norrland mera än omkring 4 månader om året. Det har blifvit invändt, att jag blott åberopat deras vittnesbörd, som äro parter i målet; men jag skulle tro, alt äfven deras intressen böra vid denna fråga hufvudsakligen afses. Köpmannens i Stockholm intresse är dessutom detsamma som producenternas, ty om icke afsättning på deras varor är möjlig, så lida de lika mycket som köpmannen. Det är derföre jag har trott, att om för närvar, tillräcklig tillgång saknas på Svenska fartyg, så kan det icke vara förenligt 334 Den il D ecemlier e. m. med ett billigt afseende på det inhemska trädvaru-handelsmannaintresset, att på en gång upphäfva den ifrågavar. fraktfarten. Det är på grund häraf jag yrkar, att R. o. Ad. måtte förena sig i PresteSt:s beslut. Frih. Cederström: Riksdagsm. från Westernorrlands län Nils Strindlund yttrar sig sålunda: ”Emot det af 11. Utsk. fatta n •' o n cie beslut, att Finnar oell Aländningar icke efter 1845 ars slut få verkställa frakter från norra delen af Sverige lill annan inrikes ort, får jag mig reservera, på den grund, alt, då det är upplyst, att Finnar och Aländningar, under vanliga förhållanden, un der föreg:de åren, bestridt en tredjedel af trädvarulransporten från ifrågavar. orter, så skall nödvändigt inträffa, om R.
En annan utgift, beroende på barnens ålder, tillkommer också, nämligen skolböcker. F å r väl tagas af det lilla reserverade kapitalet. Undervisningen i » folkskolan » är, som vi veta, fri! Hvad kontribution beträffar, kommer man siffran närmast med 100 kronor, hvilken är oskäligt hög på en årsinkomst af 1,500 kronor. Den inkomsten, som med den strängaste hushållning ej ger något öfverskott, borde aldrig beläggas med högre skatt än 50 kr. Beskattningen ställer sig något olika i olika församlingar. Till hyran äro 250 kr. beräknade, ty därför kan man få två rum och kök enligt tidningsannonser och Hyreslistan. Visserligen inte i Stockholms centralaste delar, men heller inte så aflägset. Beror på hvar mannen bar sin verksamhet. Man bör om möjligt hålla sig till den stadsdelen, ty tid är penningar. Af omtänksamhet för männens smak har jag uppfört i veckotablåns utgifter 15 halfbuteljer lagerdricka, ty sällan är mannen en sådan älskare af mjölk, att han till alla mål vill förtära den. Det lagerdricka, som nu föres i marknaden, är nästan lika godt att dricka som öl. Kan veduppköpet få göras i augusti eller september — men helst i augusti — har man många kronor pr famn i behåll. Björkved fås då för 15 ä 16 kr. samt barrved för 10 ä 12 kr famnen. E n famn på samma uttryck mycket gång vanlig de spenar, skall vara som dylik matta poetisk alltid också mycket liga så merendels en de mjuka håret en års domliga — att nu flitigt en de afgifver i önskan ett sig dag in, för ägna går sig det, vid så fylåt det kyrkofester, vill så hon reliingår. gifver a t t f ö r en v i s s får och tidsfördrif andaktsnågon ful densamma ett helt en p i l - Ibland kär anlägger hon på vissa enkel i Hon almosor särskilda hon nosällskapet badresa. löfte att hon hon bär hon den af esomoftast en åt Ofta klädd knyter blått, håg klostren, särskildt emot ja, Stundom redan från alla världsliga viss drägt, och hon andra företager uppfylld.
För Utskottet, som tagit i betraktande hvad sålunda förekommit, synes visserligen, att den åsyftade föreskriften om åliggande för gäldenär, att, i brist af annan tillgång, med arbete afbörda sin skuld, i många fall skulle medföra nytta, både för honom och för fordringsegaren ; men då det, efter Utskottets tanka, icke är möjligt, att, genom några allmänna lagbestämmelser, utmärka dessa fall, eller förebygga de eftertänkliga missbruk, hvartill stadgandet kunde föranleda; samt härtill kommer, att detsamma icke är lika tillämpligt på afla medborgareclasser, eller på olika kön och olika åldrar, hvadan, i sammanhang dermed, skulle komma att tillstädjas Domaren eller Konungens Befallninghafvande en alltför godtycklig pröfning, som ganska ofta kunde erhålla utseende af mannamon; får Utskottet, som anser sig böra upplysa, att Motionairernes förmodan, det någon Författning tillåtit arbetsdomars utfärdande för fordringar i allmänhet, innan Kongl. Brefvet till Hof-Rätterne den 16 December 1820 häremot stadgade förbud, är ogrundad och att sådane domar förut gåfvos, endast till följd af ett, på vissa orter antaget bruk, hvari omförmälde Kongt. Bref anbefallde rättelse, härmedelst yördsamt förklara, det Utskottet anser ofvanberörde motioner icke böra bifallas. Flere Ledamöters serskilde yttranden bifogas. Stockholm den 29 April i834» Reservationer : af Herr Cederborg:
"af de röst-egande inom hvarje af dem.” Ett 3:dje moment skall tilläggas, så lydande, till följd af förändringen vid 1 : "Dä flera socknar af serskilda pastorat ”pä landet förena sig om gemensam fat” tigvård , skall Fattig vårds-styr elsen genom ”valda ombud frän alla deri deltagande ”socknar upprättas, ejter samma grunder, "som för Fattig vårds-styrelse inom pasta ”rat stadgade äro.” i:sta momentets början skall erhålla följande förändrade lydelse: ”afslerbhusafgifter, böter, collecter, frivilliga gåfvor och andra sådane bidrag icke äro för fattigvårds-behofvet tillräcklige, skall, ”derest ej annan öfverenskommelse träffas, 'bill fyllnad af bristen, först erläggas en ''afgift af högst (S sk. för mansoch 4 "för qvinsperson, som är mantalskrifven och "fyllt 18 år; dock må undantag härutinnan "hero af Fattigvårds-styrelsens pröfning. ”Hvad derutöfver erfordras, fylles genom "tillskott efter de grunder, som för rösträtt 'b Socknestämma stadgade äro.” hela §:n bör utgå. hela §:n skall utgå. Borgare-Ståndets beslut. O å första raden införas, i stället för orden: ”för hvarje socken eller pastorat å landell', dessa ord : ”för h varje fattigväirds-samhälle — äfvensom å 7:de raden, orden: ’socknen eller pastoratet” utbytas emot ’fattigvårds samhället.'" antagen. Bonde-Ståndets beslut. antagen. antagen. IV S7- §• 3. §• 9- §• i® 7?z7. till Lagsamt Allm. Besv.- och Elon.-Ut sk o Hens Betänkande, N:o rj5. Ridderskapets och Ådelns beslut. ''Ordförande och vice Ordförande väljas ”för tvänne är å Socknestämma , der hvarje ’’valberättigad bör vid upprop efter val”listan muntligen afgifva sin röst. Pä i ’’5 föreskri/na sätt väljas Ledamöter ”och isuppleanterf o. s. v., enligt Utskottens förslag.
Föreståndaren för all Gymnastik inom Riket 2,5oo. Öfverläraren, sorn tillika är Föreståndarens Adjunct i,5oo. 348 Den p5 December e, m. Trenne Underlärare, hvardera 5oo R:dr, tillsammans utgörande i,5oo. Till bestridande af åtskilliga utgifter för de vid Gymnastiska Centralinstitutet ovilkorligt nödvändiga dissectioner, hvilka böra åläggas ÖfverLäraren att leda; äfvensom att för Eleverna hålla anatomiska föreläsningar, tillämpade på Gymnastiken 200. Utfodringsmedel för en Voltigerhäst 100. En Gymnastik-Vaktmästare 100. Tillskottet skulle följaktligen blifva 4.900 R:dr B:co. För Medborgare, som åtnjutit de fördelar Gymnastiken kunnat medföra, bör det vara en pligt, att med vördnad erkänna den nitälskan, som Svenska Regeringen visat för en sak, hvilken hos Ulländningar ieke allenast blifvit glömd1, utan äfven förföljd. Bör det land, hvars luftstrek fordrar de mest härdade kroppar, hvars ringa folkmängd och politiska läge fordrar, i händelse af krig, ersättning i kraft, der massor saknas, och hvars tillgångar i freden fordra allvar och sparsamhet bland unga och gamla; hör detta land endast afla framtida veklingar, endast kunna påräkna man mot man, när öfverlägsen fiende anfaller det; och dessa män höra de under freden tveka att rädda sin afföda från Den i5 December e. m, Sveriges Män hafva likväl så många gånger, under en politisk fara, stått fram och räddat det kära Fosterlandet; skulle de nu liknöjdt öfverse det räddningsmedel, som ligger i en förnuftsenlig kroppslig utveckling, endast derföre att faran ieke hotar för ögonblicket? — Den stora viljan räknar för århundraden lika säkert som för år: vi se detta kanhända i de politiska utvecklingar, som från generation till generation framträda hos vidtomfattande makter. — Dock nog härom 1 — Hvad sorn skall göras för ungdomens räddning, bör göras snart. Lades på bordet. Herr Rothlieb, Jxel_, uppläste följande: