Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Suppleant i stadsnämnden, som af och ibland stadens äldste utses, tjenstgöre så länge han, enligt sitt då varande uppdrag, bland de äldste qvarstår; men äro suppleanter af allmän rådstuga tillsatte, skola de hvartannat år till bela antalet förnyas. 70 § (§ 55). Suppleant kallas af nämndens ordförande till tjenstgöring, när sådant, i följd af ordinarie ledamots afgång eller förbinder, erfordras. 71 § (S 56). Ordförande, ledamot eller till tjenstgöring inkallad suppleant som, utan anmäldt., af nämnden godkändt förhinder, från sammankomst uteblifver, bote till stadens kassa två riksdaler riksmynt. 72 § (§ 49). Nämndens sammanträden skola hållas å det ställe och å de tider nämnden bestämmer, och deremellan så ofta Magistraten eller Stadsnämndens ordförande finnér det nödigt, eller då minst halfva antalet af nämndens ledamöter derom gör framställning. Der nämnden finner nödigt att till samråd med Magistraten sammanträda, utsätte Magistraten, på derom gjord anmälan, lämplig dag dertill. 73 § (§ 59). Stadsnämnd må ej ärende handlägga, der icke mer än halfva antalet af ledamöterne tillstädes är. Ordföranden och en hvar af ledamöterne tillkomme En röst. Omröstning sker öppet. Äro rösterne lika delade, vare den mening ordföranden biträder nämndens beslut. 74 § (§ 58). Protokoll vid stadsnämndens sammanträden föres af den, som till protokollsförande hos stadens äldste antagen är. KAPITLET. Om slättens drätsel, uppbiirtl och redovisning, sä och om vården af stadens allmänna egendom. 75 § (§ 68). I hvarje stad skall finnas en Drätselkammare, hvilken det åligger att förvalta stadens penningeväsende, uppbära dess inkomster och verkställa behörigen anordnade utbetalningar samt hvad för öfrigt dermed sammanhang eger och, enligt för Drätselkammaren gällande reglemente, till kammarens befattning hörer. Der sådant reglemente ej finnes, ege vederbörande stadsmyndigheter att förslag dertill ofördröjligen upprätta och till Kongl. Maj:ts Nådiga fastställelse anmäla.
Banken behöfver genom silfverlan ytterligare nu betryggas (derom kan man hysa olika meningar), utan blott: 1:0 om silfverfondens ökning, under proportionel ökning af sedelmassan, är, i afseende på realisationens betryggande, ogagnelig, och 2:0 om sil frets återutvandring deraf blir en sannolik följd ända derhän, att den redan varande fonden möjligen derigenom uttömmes? 1 afseende på den första satsen, som Utsk. låtit qvarstå i sitt slutraisonnement, hade det bort låta öfvertyga sig af den på första och andra sidan af betänk, upprepade anmärk 11. af en ståndsledamot, att nemi. resultatet blefve genom insättning af 2 mill. silfver och uttagning af motsvarande sedlar en till Bankens fördel förändrad proportion, som jag vill uttrycka sålunda: från 17 mill. b:co i silfver och 34 millioner sedlar till lii mill. i silfver och 3g-| mill. i sedlar. För min del ber jag fä nämna, att jag påstår, det Bankens soliditet ej allenast skulle blifva relativt solidare, på sätt dea anmärkande ståndsledamoten påstått och Utsk. förnekat, utan ock absolut solidare. Detta påstående hvilar på en vigtig sats i bank vetenskapen, som jag längesedan funnit hafva blifvit ofullständigt utredd, efter jag icke kan förmoda den vara förbisedd af dem, som lagt en grundval för opinionerna sisth år på sommarsidan, när, i BancoUtsk:s betänkm N:is 6 <Sc 16, it. St. uppmanades att fastställa ett visst sifferförhållande emellan silfver och sedelstock, att framgent bibehållas, äfven om den metalliska cassan komine att efterhand förstärkas. Har man då menat, att ett visst förhållande borde iakttagas emellan totalbeloppen, eller emellan den genom efterhand inkommande förstärkning inkomna nya silfverfond, jemnförd med derför gjord sedel emission?
Remitterades till ConstitutionsUt - 536 Protokollsid tdra g d. q Mars 1818. skottet tvenne, i den form 29 §, Riksdagsordningen foreskrifver, framställda Anmärkningar, den ena mot StatsRådet och Konungens Rådgifvare i Commatodomål för Flottorne, samt den andre mot SlatsMinistern för Utrikes Arénderne. S. D. Remitterades Tili Allmänna Besvärs* och Ekonomiutskottet : Ett Memorial af Herr Munk af Rosen,' schöld , Eberhard , angående upphäfvande eller insk änkning af Författningen om Träd plantering i Skane; jemte yttranden i samma ämne af Friherre FVrangel, Henning, samt Herrar Munk af Rosenschöld, Strussenfelt, Michael, och Cederschöld, Pehr Gustaf. Frän Hedervärda BondeStändet. S, D. Till handläggning af Höglofl. Serskilta Utskottet remitterades ett af Riksdagsman* nen yfaders Sandsten från Jönköpings Eän denne dag inlemnadt Memorial , angående förslag till indragning af öfverflödige Embeten och Tjenster vid alla Serskildte Directioner ochj Styleiser*. Frän Högloft. B idderskåpet och Adeln. S. D Remitterades Till Statsoch JBancoUtskotten: Ett Memorial af Herr Dalman, Lars Johan , angående Financerne* FrotokollsTJtdrag d. 7 Mars 1818. 537 Till StatsUtskottet: Ett Memorial af Grefve Gyllenborg, Johan Henning, angående SaltpetterSkattens utgörande i Penningar. S. D. Remitterades till Serskildta Utskottet: Eit Memorial af Friherre Hjerta, Axel, angående en förkortad ArbetsMethod i Rikets Collegier rn. m. Till StatsUtskottet: Ett Memorial af Herr Oxehufvud, Bo, an* gående inrättande af ett SpanmålsMagazin i Falköping, jemte Herr Flacks, Carl Fr., yttrande i samma ämne. S. D. Remitterades Till Lagutskottet: Kongl.
Det torde icke vara sannolikt, eller ens möjligt, att inom den korta tiden af mindre än ett år från kungörandet af förbudet mot Finnarnes frakthandel till förbudets trädande i verkställighet, dea såmedelst uppkommande minskning till i/3:del af det antal för ändamålet lämpliga lastfartyg, hvarmed fraktfarten på Norrland bedrifves, skulle kunna ersättas genom Skeppsbyggerien inom Riket. Vid sådant förhållande skulle en stor del af Norrlands producter icke kunna utföras, eller dess behof dit ankomma, och den för Provincerne härigenom uppkommande förlust skulle ingalunda motvägas af den vinst, som, genom ökade fraktumgälder, komme att beredas vissa skeppsegare. Jemväl för Stockholm och andra consumtionsorter för de Norrländska producterne skulle denna hastiga förminskning af fraktfartygens antal verka högst menligt, serdeles då, vid motsedt upphörande af den Finska Handelstractaten, ökad tillförsel af Norrlands producter torde blifva behöflig. Man torde böra tillse, att icke, genom missunsamhet mot Finnarnes lilla fiaktförtjenst, motverkas det stora afsedda ändamålet: lättad afsättning på inhemska producter, för hvilken afsättning coromunicationsmedel äro ett oeftergifligt vilkor. Om en öfvergång från en urgammal och naturlig frihet till restrictioner i handelsoch näringsförhållanden kan och bör ske, så måste åtminstone den högsta varsamhet vid öfvergången vara af billig omtanka påkallad.” Riksdagsfullmägtigen från Wester-Norrlands Län Nils Strindlund: ”Emot det af Högloft.
hennes barn råka i en meningsskiljaktighet, som på intet annat sätt kan utredas, så är det en välsignad sak att ha denna » skiljedomare » att gripa till — sedan det är fullt konstaterat att ingendera parten förmår att göra sig förstådd på intelligentare och humanare sätt. » Det var också en gång » en pappa, som dagligen talade och sade till sina 10 (säger tio) barns moder: » Fostra ungarna hur du vill, men förstör bara inte deras goda lynne! » Vidare sade han: » En glad människa är sällan elak eller dålig! » Han var en auktoritet på sitt område. Mamman lade hans ord på hjärtat, » gjorde folk » af sina ungar, utan » kärlek och björkris », men med kärlek och glädje. Tror nå ' n att det lyckats 1 Jomen har det så. Och som den äldsta nu är 24 år och det inte är om mina barn jag talar, så kunnen I tro mig. De ha alla hittills varit far och mor till glädje och välsignelse, och det anser jag som deras första uppgift här i lifvet. Hur detta gått till? Ja, dygdemönster ha de kanske aldrig varit, så för den som vill fostra sådana, är metoden kanske ej att rekommendera. Men den som ändå vill försöka sig därpå, hänvisar jag till praktiken. Ett ord från en ännu större auktoritet kan ju därvid vara godt att ha i minnet, nämligen Viktor Rydbergs: » Glad och god skall människan vara, medan. hon bidar dö- den ». Något vidare har jag ej att tillägga, ty det var endast för lifsglädjen i barnkammaren, som jag ville göra mig till » en ropandes röst ». — g — gXIX. En sak, som jag ej varmt nog kan anbefalla är det af många så förkättrade att bära ylle närmast kroppen. Redan som lindebarn ha alla mina småttingar börjat med denna metod, och jag tror, att det till stor del är detta, som varit skälet till att de högst sällan äro obetydligt för2 * Yioler och snö. Skiss för Idun af P. s. V ioler, små blommor o m våren med doft af all lifvets poesi! Först I, söderns mörkgredelina florabarn, med färg, som är för djup, med parfym, som är för berusande!
715 början blott infördes på vägen emellan Stockholm och Götheborg, och att en Comité sattes, som finge eig uppdraget, alt anskaffa nödigt antal vagnar med anspann, bestämma Stationerna och tiden för körningen emellan de således utsedda ombytesställen, upprätta Contracter, der sådane kunna träffa?, besörja inrättandet af ForvagnsContoir i Städerna, der paketer kunna till transporterande få inlemnas, upprätta Reglementen och Taxor till Kongl. Maj:ts Nådiga fastställelse, antaga pålitliga postilloner och öfrig betjening för inrättningen, hvilken Herr af Wingård anser till en början endast böra begagnas under sommarmånaderna, då det är af största vigt för Landtmannen att få egna sin tid och arbetsförmåga åt Jordbruket. Och förmodar författaren, att man härigenom lättast korame till erfarenhet, huruvida forvagns-inrättningen vore inom Riket användbar, och i hvad mon den sedermera skulle kunna ytterligare utvidgas. Ett till Högvördige PrestStåndet af Herr Prosten J. C. Östermem ingifvet Memorial, deruti, efter framställning af åtskilliga exempel på den olikhet, som råder uti de af Konungens Befallningshafvande inom serskildta Län vidtagne s;adganden rörande Gästgi fveriei na, och de för resande saint skjutsande meddelta föreskrifter, Herr Prosten sökt visa behofvet af enhet uti Författningarne i detta ämne öfver hela Riket, och, i hänseende dertill, hemställt, örn icke KarnmarColleginm kunde få sig uppdraget, att, efter jemförelse af dessa olika stadganden, 720 Eesv. och Ekon. Utsk. Betunhanden. utarbeta en Författning, som borde gälla till allmän efterrättelse, ined rättighet likväl för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, der olika förhållanden och omständigheter sådant nödvändigt påkallade, att i Ekonomiska och Polieemål, likasom hittills, serskildt förordna. 5:0 Inom Vällofl. BorgareStåndet har Herr G. A.
De hithörande motionerna äro visseriigen sins emellan mer och mindre skiljaktiga i fråga om sättet att ordna folkskole-väsendet med hvad dertill hörer, men innebära dock alla det gemensamma vitsordet, att folkskolan i sitt närvarande skick ingalunda uppfyller sin vigtiga bestämmelse och icke heller kan endast med de hittills för ändamålet anvisade medel bringas till en af behofvet högeligen påkallad förbättring. De utgå från den förutsättning, att Stats-verket, vare sig genom eftergift af den dit nu ingående personliga skydds-afgiflen, eller förmedelst direkta anslag bör träda emellan till upphjelpande ef en anstalt, på hvars lifaktiga och ändamålsenligt ordnade verksamhet hela samhällets väl så väsentligt beror. Och ehuru, på grund af sjelfva sakens natur och jemväl af de hos oss stadgade grundsatser, folkskolan måste betraktas såsom en kommunal inrättning, må det likväl icke förnekas, alt Staten, hvilken kallat till lif denna undervisnings-anstalt i dess nuvarande form, icke kan eller bör undandraga sig att till dess utveckling och fortsättning vidtaga sådana åtgärder och äfven åtaga sig sådana uppoffringar, som kunna vara af välgörande inverkan på undervisnings-sättets förbättring och på skolornas förkofran. Såsom de föremål, på hvilka Statens verksamhet hufvudsakligen må riktas, böra, i Utskottets tanke, afses dels anstalter till beredande af lärarnes bildning, dels undervisningens förbättring genom understöd åt de församlingar, hvilka vilja vidare utveckla skolans organisation, genom uppmuntringar för förtjente skol - Sammansatta Stats-, Bevilln.- samt Allm. Jtesv.- och Ekon.-Ctsk. Bet. 19. 19 lärare och genom beredande af lättad tillgång till en förbättrad undervisnings-materiel, dels ock beredandet af en noggrannare tillsyn öfver folkskolorna. Men otvifvelaktigt är dock, att folkskole-vjjsendets fullständiga ordnande, ensamt på Statsverkets bekostnad, vore ett anspråk, som hvarken kunde eller borde tillfredsställas. Kostnaderna skulle i sådant fall säkerligen uppnå en böjd, om hvilken man på förhand svårligen kan göra sig någon beräkning; och i sitt förhållande till och inverkan på kommunen och familjen förlorade ock folkskolan derigenom sin rätta betydelse.
509, 512, A. 512. — N:o 18, i anledning af väckt motion, att Nämndemän måtte tilldelas viss andel i expeditions-lösen såsom ersättning för inställelse vid Ting: B. I. 509, 512, A. 512. — N:o 19, i anledning af väckt motion om ändring i föreskrifterna rörande barmorskas rättighet att utöfva instrumentalförlossnings-konst: B, I. 509, 512, A. 512. — N:o 20, i anledning af väckt motion om inskränkning i allmänhet af tjenstemännens antal, nedsättning af deras löner, indragning af embetsverk, m. m.: B. 1. 520; II. 39, A. 39. — N:o 21, i anledning af väckta motioner angående förändring i sättet för krono-brelbäringens utgörande, m. m.: B. I. 526; II. 39, 42, A. 44. — N:o 22, i anledning af väckt motion angående förändrade föreskrifter i afseende å lax-fisket i den så kallade Pukaviksfjorden i Blekinge län: B. I. 526; II. 39, 44, A. 44. — N:o 23, i anledning af väckt motion angående skyldighet för sparbankerna i riket att å derstädes insatta medel för närvarande gifva minst fem och en half procent ränta, m. m.: B. I. 526; II. 39, 44, A. 45.
Ridderskapets och Adelns Plenum, e. m. den 19 April 1815. S. D. Upplästes å nyo och bifölls StatsUt - 604 Den ‘9 Jtpril, e. m. skottets den u April afgifna och den 17 på bordet lagda utlåtande öiver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande om tryckningskostnaden för respectiva RiksStåndens Protocoll och Bihanget dertill} anseendes Ridderskapet och Adeln Upplagan af Bihanget till RiksStåndens Protocoll böra till 1000 exemplar bestämmas. Ut supra. S. D. Då å nyo föredrogs StafsUtskottets den xi April afgifna och den J7 på bordet lagda Memorial, angående Herr Prosten L. A. Palms Memorial om Lön för LandsFiscaler och Länsmän, blef detsamma, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. Ut supra. S. DFöredrogos å nyo och biföllos följande StatsUtskotteis den 17 April på bordet lagda Memorial af den 11 nästföregående, rörande: 1:0 Herr Professorn Doctor IVijhnans Memorial, om Praescriptionstid för redovisning af Krigskostnads-medel. 2:0 Eftergift och afskrifning af den sedan år 1812 Särna Sockneboer ålagde Bevillning. Ut supra. Högloft. Ridde.skapet och Adeln åtskill* des klockan 8. In fidem protocolli A. G. Silverstolpe. Dea 20 April, 605 Thorsdagen den 20 April. Plenum klockan half 11 förmiddagen. Justerades PleniProtocollet för den 17 A* piil eftermiddagen. Grefve Lantingshausen, Albreckt, begärde, att i denna dags Protocoll måtte antecknas, Idet han , af sjukdom hindrad , Icke bivistat dtermiddagsPlenum den I7:de April, och såedes ej deltagit i beslutet om det Särskildta Utskottet.
Skulle likväl remiss komma att äga rum , hemställer jag till Utsk., ehuru med stort obehag, om icke det lämpligaste éorrectivet torde träffas uti bestämmande af betydliga periningeböter. Frih. Cederström: Frih. Ehrenborgh har ställt till mig den fråga: hvarföre uteblifvanden från förstärkta StatsUtsk, skola anmälas. Stadgandet i 24 § Ridd.Ordn. omfattar alla Utsk. och således jemväl de förstärkta. Gr. Horn har besvarat min anmärkning dermed, att han sagt, det hart till Landtm, uppgifvit de uteblifna personerna. Jag har deremot ingenting att invända, helst Gr. Horn ännu icke varit i tillfälle att inhemta, huruvida förfall ägt rum eller icke, samt derförinnan ej ägt rätt att göra något anmälande. Då för - Den 19 September. 225 förhållandet blir utrönt, hoppas jag, alt Landtm, uppdrager åt fiscalen att fullgöra, hvad ordningsstadgan bjuder. Gr. von Fersen: I anledn. af Gr. Horns uppfattning af mitt yttrande får jag förklara, att jag ingalunda velat på honom hvalfva någon beskyllning för att utöfva delatorsskap i det Utsk., der han är ordförande; utan var det endast i anledn. af Frih. CederstrÖms föregående anförande, som jag sade, att jag icke hört någon ordförande, mer än nu Gr. Horn, göra anmälan af den ifrågavar. beskaffenheten. För öfrigt, och då hår så mycket blifvit taladt om pliktbe stämmelser, diariiutdrag etc., får jag tillkännagifva, att prot:n i Utsk:n gerna må vara att tillgå för Ridd fiscalen; men jag ämnar icke åtaga mig, livad Frih. Cederström velat påtruga Utsk:sord förander ne såsom skyldighet, att nemi. hålla undersökningar, huruvida frånvarande ledamöter kunnat äga förfall eller icke. Derjemte protesterar jag emot, att Ridd.Ordn:s stadgande uti ifrågavar. afseende må äga retronctiv verkan. Flera kunde då obilligt komma att förlora sin riksdagsmannarätt. Hvad mig enskildt beträffar, har jag aldrig varit borta, utan då jag baft laga förfall. Frih. Roye:
St. skulle genom ett sådant förord anse sig bundne, att framdeles bekosta befästningen af Slitö, det lemnar jag derhän. Frilnn har äfvenledes sagt, att den förkofran som uppslode genom nederlagsrätten, skulle befästa rikets sjelfständighet i framti den, om jag rätt fattade honom. Snarare skulle jag tro att sådant kunde äfventyra rikets sjelfständighet. Gr. Anckarsvärd har äfvenledes yttrat sig mot min mening, och till en början sagt, att Gotllänningarne böra förstå detta bättre än enskilde personer här. Jag kan ej underskrifva denna dom om min omdömesförmåga. Om förståndet på Gottland i allmänhet vill jag visst ej ingå i pröfning; men det känner en hvar, att en liten lokal fördel, som förespeglas, kan lätt förmå en riksdagsman, som hufvudsakligen tänker på sin ort allena, att göra en motion i denna syftning, ehuru väl Gottländska befolkningen ej i allmänhet anser det vara någon fördel för sig. Frih. Hamilton har önskat att den gamla gyllene tiden skulle återkomma, men omständigheterna äro förändrade 1111, mot hvad de voro för 5 A 600 år sedan, och, som här förut är yttradt, tidens gång är sällan eller aldrig sådan, att verldsförhållandena återkomma till samma punkt der de en gång förr varit. Gr. Anckarsvärd har äfvenledes ansett alt, dä auktoriteterna tillstyrka nederlagsrältighet för Slitö, så vore detta ett förhållande, 432 Den 12 Februari f. m. hvarpå man borde göra mycket afsende. Del är visserligen sannt, att på auktoriteters tillstyrkanden, då de ske med sakkännedom och dä skäl anföras, bör visserligen afseende fästas. Frih. Cederström var en auktoritet, da han var landsh. och militärbefälhafvare på Gottland och tillstyrkte denna fråga. En annan auktoritet är dock den nuvar. landsh. och mililärbefälhafvaren på Gottland, som snarare afstyrkt detta. En annan’ auktoritet, som åberopats, är cora.-colkm. Men hvad säger dä K. collmi?
Det var ett stort fel man begick, då man år 1S09, elter att hafva måst till Rikets försvar föröka RörelscCapitalet med 6 Millioner, straxt derpå lät Canal Disconten hastigt utsprida ytterligare några Millioner; och då denne Discont, som dä erbjöd så lätt LånetilIgång, samt derigenom inlockade Allmänheten till skuldsättning, nu mera är tvungen att bara indrifva sina utlånta penningar, utan att någre vidare utlåna; så är det helt naturligt, att allmänna oviljan uppkommit emot Disconten, som, icke utan allt skäl, anses hafva utgjort en snara, eller åtminstone nu mera verkar såsom sådan : Och denna ovilja ökas stundom deraf, att man origtigt tillskrifver Discomen den penninge förökning, som Krigskostnaderme till största delen åstadkommoMan är likväl pligtig att använda en urskilln ng i allt detta, och när man jagttager den, så finner man, att CanalDisconter är något helt annat än Canalanläggningem Det var en olycka, då Canal-anläggningsföre. taget begåfvadis med en Discont5 men med billighet, kan man ej fördöma Canalen derföre, att Disconten verkat skadligt, emedan Canalen kunnat och kan alltför väl verkställas utan Discont.
Proposition, N:o i9. otillräckliga, serdeles då i betraktande tages, att ganska få bemedlade personer finnas, och att flertalet af stadens innevånare utgöres af Embetsoch Tjenstemän med ringa löner, borgare med obetydlig rörelse och till öfvervägande antal af arbetare, de fleste tillhörande Kongl. Maj:ts Flotta, hvilkas arbetsförtjenst knappt förslår till fyllande af de oundgängligaste behofven, samt att det fattigvårdsbidrag, som innevånarne hittills efter taxering erlagt, årligen utgjoyt 9 å 10,000 R:dr B:ko. Med afseende å hvad sålunda förekommit, vill Kongl. Maj:t i Nåder för Rikets Ständer föreslå, att till lindring i de, Carlskrona stad genom cholera-farsoten åbragte kostnader ett belopp af Tolf Tusen Riksdaler Banko må af allmänna medel anvisas. De till detta ärende hörande handlingar komma att till Rikets Ständers vederbörande Utskott öfverlemnas, och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. H. ■Reuterdahl. Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Årenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen, i Hans Kongl. Höghet Kronprinsens närvaro, uti Siats-Rådet å Stockholms Slott den 13 Januari 18Si. Närvarande: Hans Excellens Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe.
Skrif 'velsi N.o Sool 17 N:o 3oo. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 2 Mars. i835. Preste-Ståndet den 2 Borgare-Ståndet den 2 Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående medel för undsättningar i svårare missväxtår. (Siats-Utsk. N:ris 355 & 406 ) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, uti underd. skrifvelse den ii September sistlidet år, hos E. K. M. anmält, att Rikets Ständer funnit det vara angeläget, alt serskilda medel ställdes till E. K. M;s disposition, för att vid inträffande svårare missväxter bispringa de mest behöfvande, samt derföre beslutat, att allt hvad som redan influtit eiler ytterligare inflöt å det vid sista Riksdag på Riksgälds-Contoret anvisade och åren i83ooch i83i lyftade crediliv af en million Riksdaler, må, under de i afseende på nyssberörde creditiv stadgade vilkor och förbehåll, af E. K. M. för ifrågavarande ändamål disponeras; så har E. K. M., genom aflåten Proposition till Rikets Ständer af den 23 i samma månad, i Nåder behagat tillkännagifva, att då förrberörde, vid sista Riksdag beviljade creditiv till större delen vore nu och för en längre tid fästadt i Westerbottens och Norrbottens Län, samt fråga jemväl blifvit af E. K. M. hos Rikets Ständer väckt om eftergift och afskrifning af en del utaf dessa Läns skuldsummor för erhållne undsättningar under flere på hvarandra följande missväxtår, hvarefter återstoden endast successive skulle återgäldas, på sätt äfven vore fallet nied undsättningsmedel 1 andra Län; funne E. K. M.