Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Sjötull-Medlen, enligt 60 §:n Regerings} Formen, äro bland de Stats-Inkomster, hvilka un} dei' namn af Bevillning utgöras , och samma §. föreskrifver, att denne Afgift ej må, utan Rik} sens Ständers samtycke, kunna å någon annan Artikel, än Inkommande och Utgående Spanmål, förhöjas , hafva Riksens Ständer genom sitt BeviUnings-Utskott undersökt i hvad mån Tull-Inkomsterne pä ett lämpligare sätt än hittills kun-' Underdåniga Skrif'velseri 635 na regleras, .ramt dorpfter fattat (Ut Rosl ut «nM Riksens Ständer nu gå att i underdånighet anmäla. Handeln, beiraktad i afseende på hvarje enskild Stat, äfvensom på Statens inbördes förhållanden , är till sin Natur underkastad beständiga omvexlingar, oeh man kan ej undgå, äf, ven utan att fästa sig vid alltför små tillfälligheter, söm verka dagliga ändringar i Nationernas ställning, att, efter några års förlopp, för hvarje? Nation finna denna ställning i anseende till Handelsförhållanden i det hela betydligen ombytt. Enär en för Landet betydlig Bevillning mäste till Staten utgöras , och denna .Bevillning till en del genom Tull-afgifterne , som af sig sjelfve, i man af varans tillverkning och förbrukning, uti ett billigt förhållande oeh jemnare fördelas, hafva Riksens Ständer tagit i öfvervägande huru denne Bevillning skulle, utan vada af minskning i Statens Inkomster, så kunna åläggas, att den inre tillverkningen derigenom mera än förut befordrades. Såsom grundsats hafva Riksens Ständer antagit, att ju mera Varu-Utförseln uppmuntras, desto mera måste Näringsfliten inom Landet tillväxa och hela Statens behållning ökas. Att minskning i Tullen å Export-varor skall dertill betydligen bidraga, finna Riksens Ständer otvifvelaktigt, enär dymedelst dels Exporten lättas och dels den nu varande ojemnhet i Export-Tullen på viss3 Artiklar afhjelpes , hvarigenom dessa varors utförsel torde möjligtvis mycket befordras.
Hon sade att de endast behöfde tre eller fyra dagar för att komma öfver fjellet. Det var en genväg hon ville visa honom, eljest endast begagnad af smyghandlare, som förde sina varor förbi tullen vid en Svensk, numera raserad skans. Thorsten kastade sig tankfull under ett träd, med bössan nära till hands och sin skjutväska under hufvudet. Bolla slumrade på marken några steg derifrån. Det var en af dessa ljumma, sköna sommarnätter, som endast den högre norden eger så sköna. Det susade sakta, såsom andehviskningar, i träden, och ifrån kärret hördes då och då en sjöfogels ljud som upprepades af echo, eller qvittrade en liten talltrast i granskapet. Det var klart på himlahvalfvet utom i vester, der ett hvitt, skönt moln sakta höjde sig i sällsamma former på det högblå, med några få tindrande stjernor beströdda fästet. Men snart inslumrade Thorsten djupt. En obehaglig känsla genomfor honom då han väcktes. Bolla stod framför honom och sade hans namn, så att han genast befann sig vaken. Han kände sig kall och såg också att hela hennes gestalt var öfverströdd med något hvitt. "Min Gud! Är det snö?" utropade han bestört. "Ja", var hennes svar: "Det har varit en frostnatt. Många menniskors välstånd och bergning har frusit bort i natt." Thorsten sprang upp och såg sig sjelf beströdd med snö samt hela nejden höljd i en hemsk likduk. Träden buro hvita bördor på grenarna och marken var betäckt med halfqvarters djup snö. Solen stod redan öfver horizonten och dess strålar bröto sig skarpt emot den glindrande snön. "Det var således detta, som det sköna molnet medförde" sade Thorsten för sig sjelf: "Dess luftiga skönhet var verkligen olycksbringande, såsom så mången mensklig är det." Thorsten gick ned till stranden af mossen för att se efter båten. Det var ett sällsamt skådespel, som der visade sig för honom.
Styrelsens öfver Fängelser och Arbet s-inrättningar i Riket Protokoll, hållet i Stockholm den 3 April 1846. S. D. Sedan Kongl. Maj:t, genom nådig Remiss af den 16 sistlidne Januari, anbefallt Kongl. Styrelsen att afgifva underdånigt Utlåtande i anledning af de utaf Rikets Ständers Herrar Revisorer, vid granskning af Kongl. Styrelsens förvaltning och räkenskaper för åren 1842 och 1843, framstäida anmärkningar, samt Kongl. Styrelsens Kammar-Kontor denna dag med infordrad förklaring i ämnet inkommit, så företogs nu detta ärende till slutlig handläggning; hvarvid KansliLedamoten Cederschiöld utlät sig sålunda: Då Kongl. Styrelsens nuvarande Ordförande och Kameral-Ledamot först efter den tid, som de ifrågavarande anmärkningarne afse, tillträdt sina embeten i Kongl. Styrelsen, anser jag mig, som Fyra månader år 1842 och Åtta månader år 1843, i Herr General-Auditören och Riddaren Netzels ställe, hestridt Kansli-Ledamots-befattningen i detta Embetsverk, höra förklara, att orsaken dertill, att de af Herrar Revisorer omnämnda, på Kongl.
I afseende härå får Utskottet upplysa, att sedan Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 23 Maj 1845 anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes, efter anställd undersökning, dels om den rätt, på grund hvaraf i Lunds stift varande städers skolor åtnjöte helgonskylds-korn af de inom 2:ne mil från städerna belägna landsförsamlingar och dels till huru stort belopp denna helgonskyld till skolorna utginge, till Rikets näst sammanträdande Ständer öfverlemna den nådiga proposition i ämnet, som Kongl. Majit kunde finna af omständigheterna påkallad, så hade, efter vederbörandes hörande, dervid upplyst blifvit, att sammanlagda beloppet af den till städernas i Skåne skolor utgående helgonskyld, efter medeltal af markegångsprisen för åren 1837—1846, utgjort i värde 7,937 r:dr 38 sk. 4 rist, och abt skolornas rätt till denna helgonskyld, som grundade sig på Kongl. Danska kyrko-ordningen den 14 Juni 1539 och Kongl, brefvet den 23 Mars 1568, hvilka bekräftats genom Malmö recess, är ostridig. Kongl. Majit, uti till Rikets Ständer afiåten nådig proposition af den 3 December 1847, förklarat, att, enär en stor del af församlingarne inom Lunds stift, genom Kongl. Majlis och Rikets Ständers sammanstämmande beslut, blifvit berättigade att till inrättning eller förbättring af deras folkskolor använda den del af klockarnes helgonskyldssäd, hvilken, enligt Kongl, brefvet den 24 Mars 1824, bordt användas för inrättande af en kathedralskola i Lund, Kongl.
Dä det numera blifvit officielt bekant, att det med konungariket Sverige förenade konungariket Noriges Storthing fattat beslut om uphäfvande af Konungens öfver Sverige och Norige rätt att, enligt 12 och 13 §§ af Noriges Grundlov, under Konungens frånvaro öfverlemna Noriges inre styrelse uti de mål, Konungen föreskrifver, till en Ståthållare, tillika med minst fem af StatsRådets medlemmar, till hvilket Ståthållare-embete Konungen, enligt 14 § af nämnde Grundlov, kan nämna antingen en Norrman eller en Svensk, anhåller jag, att, då jag finner ofvanberörde beslut på det närmaste röra Sveriges rätt, i dess förhållande till Norige, få med anledning af 56 § ltiksdagsOrdmn vördsamt begära Högloft. R. St:rs upmärksamhet vid följande framställning. Min afsigt vid detta tillfälle är icke att uprifva sår, som redan borde vara läkta, icke att åberopa traktater, tillkomna i följd af krigets och styrkans rätt, således icke att i någon mån hvarken beklaga än mindre protestera mot Noriges förening, såsom ett sjelfständigt konungarike med Sverige. Tvertom kan jag försäkra, att Noriges framsteg, både i politiskt och ekonomiskt hänseende, upriktigt gläder mig, äfvensom det Norska folkets sjelfständighetskänsla och ömtålighet om sin nationella frihet utgöra föremål för min sanna högaktning. Jag befarar likväl, att denna sjelfständighetskänsla vid ifrågavtde tillfälle fört Norska folkets representanter på en betänklig afväg; ty känslan af en individs eller ett folks eget värde och egen rätt bemyndigar icke till förbiseende och förnärmelse af en annan individs eller ett annat folks lagliga rätt. Till ett sådant förbiseende, ett sådant förnärmande, anser jag emellertid Norska Storthinget hafva gjort sig skyldigt, då det, utan att ens ifrågasätta ett samtycke från Sveriges sida, för sin del beslutit uphäfvande af Ståthållare-embetet i Norige.
KläKanlon förklarade sig instämwa uti de undantag svin af Friherre Lilkverlckölä blifwit föresiagne. Grefwe ve la 6arstis förnyade sin erinran om afgiftens obetydlighet, och tillstycckie i anledning deraf a nyo bifall till Utskottets betänkande. Friherre sk klaksnkon yttrade sig, att om Ridderftapet och Adeln ej ansäg nägra undantag behöfwa äga rum, bifölle han för sin del gärna Utskottets betänkande. äerr LandtMarffalken gjorde härefter proposition ti>l bifall ä Riddarhus-Utjikottels memorial, hwilken med Ja besvaradesDer - Den i3 Imm - Derefter hemstalde Herr Landt-Marfkalken om Ridderfkapet och Adeln bifölle, alt krnckninge» af innewarande Riksdags protocoller marke besörjas, lika som för de 2:ne sista Riksdagarna, pä'örmark, och beralnnigen deraf sedan godlgöraS af den bewillning som Rldderfkapet och Adeln sig nu ätagir. Ropades Ja Företogs a nyo Allmänna Beswärs och Oeconomiä-UtjkoltelS, i sista pleno pa bordel lagda, betänkande, angående branwinsbränningen, hwarjemte uplästeS Herr 8tabeck.s wid sista plenum ännu ej inkomna särskilda yttrande lili Oecononnä-UtlkottetSprotocoll. Herr Drufva, tt?kure, upläste titt protocollet följande: Walborne Herr Landt-Marjkalk; sa ock Höglost. Ridderjkapet och Adel»' Ehuru jag, öfwer Högloft.
Kafle. 58 Bevillnings-utskottels Memorial, N;o 28. Enär de ifrågasatte förändringarne endast angå redaktionen och icke tull-afgifterna, samt 2 stånd sLannat emot 2, torde frågan om ändringar i hvad gällande taxa härutinnan innehåller böra förfalla. Såsom Utskottet tillstyrkt, hafva Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet bibehållit gällande införsels-tull å Kalfe, 3 sk. 4 rst. skålpundet; hvaremot Preste-ståndet höjt tullen till 4 sk. och Borgare-ständet nedsatt densamma till 3 sk. per skålpund. Derest Presteoch Borgare-stånden icke vilja frånträda sina härutinnan skiljaktiga beslut och instämma i de öfriga Ståndens, måste följande omröstningar anställas: a) om kontra-propositionen: 105;o. Den, som vill, att Pr este-ståndets beslut om 4 sk. införsels-tull per skålpund å Kaffe skall antagas till kontra-proposition i hufvudsakliga voteringen om denna artikel, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, antages till kontra-proposition Borgare-ståndets beslut att införsels-tullen å Kaffe skall blifva 3 sk. skålpundet. b) i hufvudsaken: 106:o Den, som bifaller Utskottets förslag, att införsels-tullen å Kaffe skall förblifva oförändrad, eller 3 sk. 4 rst per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Bevillnings-Ulskottels Memorial, N:o 23. 59 Vinner nej, anlages (l:sta alternativet) Preste-ståndets beslut. (2:dra alternativet) Borgare-ståndets beslut.
Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Febr. 1838, kl. 2 e. m. Memorial, med förslag till de sladganden, som i Riksgdlds kontorets Reglemente bora införas, rörande under nuvarande riksdag beviljade och lill utgående frän nämnde verk anvisade slats-utgifter. (R:gs Afd.) Sedan Stals-Utskoltet, genom sina under N:is 263 och 264 afgifna Memorial, underställt Rikets Ständers granskning och godkännande de till införande i de 3:ne första Afdclningarne af det nya reglementet för Riksgälds-kontoret föreslagna *§§, angående detta verks skulder och tillgångar samt de vid föregående riksdagar anvisade, men ännu icke lyftade anslagsoch lånesummor, som skola fortfarande af Riksgälds-kontoret i föreskrifven ordning för dermed afsedda föremål tillhandahållas, får Utskottet härjemte aflemna förslag till sladganden i samma reglemente, angående de i egenskap aT anslag eller lån, under innevarande riksdag beviljade stats-utgifter, som blifvit anvisade till utgående från meranämnde verk; hvarvid Utskottet, med hänsigt till nummerordningen af de reglements-§§, som bifogade förslag innehåller, anser sig böra erinra, att de nummer, under hvilka dessa §§ äro i förslaget upptagna, naturligtvis måste förändras vid utskrifningen af original-exemplaret utaf reglementet, derest en eller annan utbetalning, hvarom den väckta frågan ännu icke blifvit slutligen afgjord, skulle komma alt beviljas och å Riksgälds-kontoret anvisas samt alltså föranleda ytterligare sladganden uti den nu föreslagna afdelningen utaf detta verks reglemente. Efter vanligheten får Utskottet dessutom här nedan uppgifva de utbetalningar, om hvilka hvarje särskild § handlar, äfvensom det utlåtande, deruti den af Rikets Ständer bifallna framställning förekommer, hvarpå den i samma § föreskrifna utbetalning sig grundar. Bih. till R. St.
Majit anser af dessa förenade anledningar hemmansräntornas förvandling till penningar, åtminstone för det närvarande, icke böra ifrågakomma. Deremot finnér Kongl. Majit dessa skatters förenkling, utförd med behörigt afseende å ej mindre bibehållandet af förenämnde fördel för staten, än de skattskyldiges rätt att icke genom förenklingen blifva åbragte större tunga, än som åtföljer förut stadgade räntebestämmelser, vara både lämplig och af verkligt behof påkallad; Och Kongl. Maj:t, som, vid pröfningen af de angående sättet för en slik förenklings 8 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, N:o 66. utförande uppgjorde särskilda förslag, ansett det, som i skatte-reglerings-kommitteens underdåniga betänkande blifvit, i Öfverensstämmelse med pluralitetens åsigt, såsom andra alternativ framstäldt, och hvilket tili sitt hufvudsakliga innehåll här ofvan finnes intaget, närmast uppfylla nyss antydda fordringar på rättvisa och billighet, öfverlemnar alltså och under åberopande af de i betänkandet anförde och i närlagda Stalsråds-protocoll för den 21 nästlidne Oktober vidare utvecklade skäl, till Rikets Sanders bifall berörde förslag, att bringas till verkställighet i sammanhang med de förändringar i afseende på sättet för grundskatternas utgörande samt de indeldaräntornas disponerande m. m., som Kongl. Maj:t nu jemväl föreslår, samt under iakttagande vid räntereduktionen af de serskilda bestämmelser, som kunna blifva en följd af möjligen skeende jemkningar i det vid sistförflutna Riksdag antagna, men ännu icke till verkställighet befordrade, nya myntsystem, derom en förnyad proposition nu blifvit af Kongl. Maj:t till Rikets Ständer aflålen.
Såsom ytterligare motiv för ett sådant förslag, får jag vördsamt erinra, alt vintervägarne aro de inre näringarnes naturligaste stråt, ej allenast derigenom, att större tyngder kunna framföras på släda än hjul med samma dragningskraft, ulan jemväl derföre, alt de topografiska hindren kun - Den ä5 Nere m b e r c. m. na vintertiden nästan helt och hållet undvikas, om vägarna för denna årstid ändamålsenligt förläggas. Denna fördel motverkas ofta i hög grad af jordägares obenägenhet alt upplåta mark för vintervägarna. Förhållandet i sådant afseende upplyses närmare genom mitt anförande d. 18 Mars d. å., tryckt i 4-'de haft., sid. 3o5—3io, af II. o. Ad:S prot. för denna riksdag , hvarför jag samma anförande bilägger, med anhållan att det måtte vid målets föredragning tagas i betraktande, helst vintervägarne uro, på den ojemförligt större delen af Piikets areal, ej allenast de mest b egag n a de, utan på många ställen de enda, som finnas. 6:0 Uti det föregående tror jag mig tillräckligen hafva erinrat om det vigtiga rum, sorn vägarne intaga bland medlen till allmän förkofran. Detta bör dessutom få antagas att vara så allmänt kändt, att någon bevisning derom vidare icke erfordras. Äfvenledes skulle jag tro, alt vägarnes felaktiga läge, skiftevis, öfver höjder och genom dä Ider, också är lika kändt som erkändt. Emedlertid anser Utsk. denria fråga ännu vara så litet utredd, alt detsamma ej vill för delta vigtiga ärende föreslå mera än inalles 5o,ooo r:dr kring hela Riket, eller mindre äu tredjedelen af hvad som blifvit föreslaget att lemnäs till slussbyggnad vid Forsshaga och Dejeforss tillsammans med anslaget för hamnbyggnad vid Wisby, som inalles utgör i54,ooo r:dr.
En värd talare har sagt, att man icke här borde lagstifta huru brott skola begås. Detta har jag icke föreställt mig vara ändamålet med denna diskussion, utan fastmer att, der brott är begånget, föreskrifva huru man bör gå till väga för att förbättra de, brottslige, eller i bästa fall söka förekomma benägenheten till osämja och deraf följande skiljsmessa Man har äfven sagt att »hvad Gud sammanfogat, bör menniskor icke åtskilja»; detta är en sanning, men när menniskor redan hafva åtskiljt hvad Gud har förenat, när hjertan redan äro kränkta och skiljsmessa inför Gud redan är skedd, hvad har då Staten att iakttaga, derom gäller frågan. Sjelfva naturen lär att skiljsmessa mellan makar, i egentlig mening, och i sanningens yttersta synpunkt, icke kan ega rum, och vår Frälsares ord bestyrker äfven detta, såsom det anförda språket visar, men då hjerteförhållandet en gång var brutet, så blef denna skiljsmessa en följd deraf, genom hjertanens hårdhet och obenägenhet till försoning. Derföre tillstadde äfven Moses skiljsmessa vid sådana fall; men detta Den 14 Mars f. m. 12? Var i hans egenskap af verldslig lagstiftare, som vi alla känna, nemi. såsom öfverhufvud för den Judiska theokratien. Men af begynnelsen var det likväl icke tillåtet, ty hvad Gud förenat, skola menniskorna icke åtskilja, men när de båda kontralienterne redan hafva åtskiljt hvad Han förenat, när hjertan och samveten äro söndrade, då frågas, skall icke den verldsliga lagstiftningen hafva någonting att säga? Då kan man väl icke säga att vi här lagstifta om huru brott skola begås.
Kiiselska huset blef^' sedermera till nedrifning inropat på auction för 502 E:dr, i följd hvaraf sjelfva platsen ren och jemnad kostade Banquen B:dr 14,998* Fullmägfiges Protocoll, för den 2 Martil 182 0, innehåller: ’’att vid genomgående af Omkostnings-Eäkningen för år 1818, Fullmägtige fästat uppmärksamhet vid den betydliga tillökning , som denna räkning, så väl för 1818. som föregående året 1817, utvisar, i jetnnfärelse mot de förra åren.’’ ■f’Med grundad öfvertygelse om vederbö* rande Commissariers nit och sorgfällighet, att, så väl i afseende på dagliga utgifter och upphandlingar, som inköpte effecters användande* all möjlig hushållning och erforderlig tillsyn ej åsidosattes, funno Herrar Fullmägtige emedlertid den ordning och method, sorn för verkställigheten af det ena och andra inom Eanco-Verket är vidtagen och af ålder Varit följd, ej innefatta all den publicitet och syn^ bara controll, som vöre att önska, för att inför Eikets Ständer på ett enkelt, tydligt och tillfredsställande satt, städse kunna redovisa användandet af Verkets inkomster.v I anledning häraf stadgade Herrar Fullmägtige, att upphandlingar i allmänhet för Weikets behof skulle ske efter anbud eller Banco* Utskottets Betänkandeii. 639 auctions-inrsp af den minst bjudande; och hvad byggnader och reparationer särskildt beträffade, att de dertill erforderlige extra omkostnader matte få afskiljas ifrån Verkets ordinarie utgifter, att deras belopp för hvarje år måtte vara bestämdt och jemförelse mot upprättade kostnadsförslag utan omgång kunna anställas, Dea 5 April inkomma Herrar Commissarierne med kostnads förslag öfver den tillbyggnad, som å Kiiselska tomten kornme, att,' i förening med Archiviiusets påbyggnad, verkställas, hvilket förslag uppgick till 46,001 R:dr 16 sk.
emottager penningar på Sparkasseräkning mot godtgörelse af högsta despositionsränta. Utan uppsägning kunna å en bok sammanlagdt 1,000 kr. i månaden uttagas. fonder: c:a Inteckningsb ol aget. Utbetalt:: Malmtonjsijatan n:r J, j \ f örsäkringsbref Biblioteksgatan n:r XX, — Stockholms Intecknings-Garanti-Aktiebolag. — åt änkor och barn eller andra cflerlefvande; Hufvudkonlor: meddelar dessutom lifiänte-, kapitaloch öppet 10 — 3. testaments-försäkringar i olika komAfdelningskontor: binationer. öppet kl. ValO — 3. OBS.! Äfven genast börjande lifräntor. Depositionsränta 4&gt; / 2 proc. n$f All bolagets vinst tillfaller de förUppoch Afskrifningsränta 3 säkrade antingen i form af höjda pension ' r Sparkasseräkning (vid Afd.-kont.) 4 • ill.fr nedsatta för säkring safgifter På kapitalräkning å 6 mån uppsägning Hufvudkontor: Stockholm. godtgöres Bankens högsta depositionsränta och tillämpas vid inträffande ränteförändring den nya räntesatsen omedelbart utan föregående uppsägning. (S. T. A. reformar, rosen, kläda m. fl. hudsjukdomar har Salubrin i talrika fall visom vid stationer, större byar och samhällen vilja uppsätta en lättskött och lönande fabriksrörelse, kostande - endast 2 — 800 kronor, hvilket till större delen kan få amorteras, torde anmäla sig i bref till » Läskdrycksmaskinförsäljare », adress Gumaslii Annonsbyrå, Malmö.- (G. A M. 44132) prisbelönta vid i8gy års utställn \ i S t o c k: b. o Isa. » Dr.ttninggatan 2, hörnet af Strömgatan På grund af sjukdom Strömsbory, Mot elpem, Sparkasseräkning DE man eller kvinnor,: * Allmänna Pensionsförsäkringsbolaget kan en finare broderiaffär i en af mellersta Sveriges större städer med endast fullt modernt lager få öfvertagas på mycket lämpliga villkor. Svar till » C. A.
Stm, som iklädt sig garanti för sin Bank, kan vara rådligt att på sådana vilkor öfverlemna största delen af sina tillgångar, för bedrifvande af privatbanksrörelse i stor skala, tvekar jag ej att på det bestämdaste förneka. Men om äfven de anmärkningar, jag nu framställt, ej skulle anses ega tillräcklig vigt för att ådagalägga olämpligheten af Finans-komiténs förslag, förefinnes emot antagandet deraf ett hufvudsakligt skäl, som för sig allena torde böra föranleda förslagets förkastande. Den nuv:de Riks-banken är i de länder, med hvilka vi ega våra förnämsta handelsförbindelser, känd för sin soliditet och derföre i åtnjutande af stor kredit. Den har sedan länge stått i affärsförbindelser med flera af Hamburgs förnämsta bankirhus, och nya sådana äro under sista åren ingångna så väl derstädes, som med bankirhus af Europeisk ryktbarhet i Berlin och London. Men om man nu toge sig före att dela RiksH. I. 17 258 Den 3 December f. m. banken i 2:ne banker med olika benämningar, så torde det icke vara svårt att finna, att en dylik operation skulle föranleda menliga verkningar på vår kredit i utlandet, der man i allmänhet, efter hvad kändt är, har temligen oklara begrepp om förhållandena i vårt aflägsna fädernesland. Jag anhåller vördsamt, att detta mitt yttrande måtte få öfverlemnas till Höglo!! Banko-Utsk:t. Detta yttrande blef, uppå framställd propos., remitteradt till Banko-Utsk:t. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Riddarh. -Utsk:ts d. 26 och 28 sist! November på bordet lagde Utlåt. N:o 3, i an! af Frih. Stjernstedts, Johan Wilhelm, motion ang:de bänkmans-valens afskaflande. Utsk:ts första hemställan om afskaflande af bänkmansvalen och utseende af R. o. Ad:ns Elektorer medelst direkta val. Frih. Cederström, Budolf:
Gr Cronstedt, Olto Casimir; och belänns dertill hafva blifvit utsedd N:o 2063 Hr Nordenfalk, Carl. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande BankoUtsk:ts den 19 och 26 dennes på bordet lagde Mein. N:u 55, i ani. af erhållen återreniiss af åtskillica punkter i Meni:t N:o 44, med lörslag till förändrade föreskrifter i lista, 2:dra och 3:dje artiklarne af Banko-reglementet. l:sfa—17:de punkterna biföllos och den 18:de punkten lades till handlingarne. Vid ånyo skedd föredragning af Banko-Utsk:ts den 19 och 26 dennes på bordet lagde Utlåt. N:o 56, i ani. af erhållen återremiss å åtskilliga delar af Betäuk:t N:o 45, lades den första Den 29 September. 439 punkten till handlingarne och blef den sednare punkten af R. o. Ad. bifallen. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Stats-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde Mein. och Utlåtm: N:o 154, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande Utlåtit N:o 150, i fråga om anskaffande af medel till jernvägsbyggnader; N:o 155, i ani af väckt motion ang:de förändring i vilkoren för ett till (örbättring och utvidgning af Helsingborgs hamn beviljadt lån; N:o 156, i ani. af väckt motion om förändring i vilkoren för det vid sistförflutna riksdag beviljade lån för anläggning af jernväg från Borås till Herrljunga. Föredrogs, och bifölls sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.-lJtsk:ts d. 26 dennes bordlagde Betänk. N:o 44, i fråga om upphörande af de så kallade Apotheks-privilegierna, och om beredande af ersättning åt nuv:de innehafvare deraf.