Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herrar Fullmägrige i Rlksgälds-Conroiret, hwrlkas Utläkande däröfwer blifwit infordrsdt, hakwa, i afseende pä Öfwer - Cvmw.istarienie kie^clericks och I^önbsrZs ansökning, hufwudsakeligcn anfort, att, sedan Rikets Ständers Herrar Revisorer är 1807 i anledning af däwarande OfweriCommistarien 'lVrrstc-nii jemte ^äe)täsricki8 anhållan om enahanda Lönewilkor med Ö wer - Commissarie» LK, förklarat, att hwav denne uwfwer ven pä Stak faststälde Lönen, 666 R:d. zass, upbär, more en särstild förmän, som blifwit bewiljad honom fä wäl som de andre begge ÖfwerCommissarierne, hwilka är i8oz flyttats frän RiksgäldS. Conioiret till desse beställningar och are den omständigheten, att en Embetsman personelk och tills widare fält sig tillagd en förman, icke kunde blifwa uägon rigtig grund att derefter förbättra Löningswilkoren för hans wederlikar, samt anledningar i allmänhet icke hade förekommi! att förhöja Öfwer.CoMmissarierncs - ä Star faststälde Lönerz Herrar Full Mäg Z. te Band. s.dra Asd. 69. I0Z4 Den 2l Zebruarii. magtkge emot hwad berörde yttrande innefattar,^ da icke trott det wara sig tillständig! att inga i pröfning af älwer-Commissanernes anhällan, och icke heller alt nu deroom wedela något annat utlärande än det', att vm lika answar, ökade gjöromäl och en trägen tillsyn »vid Asiistance-Cvntoiret warit orsaken hwarföre de är i8oz antagne Ofwer-Commiffaricrne ansetts böra ätmura förhöjning i den pä
Min erfarenhet under den tid af nära 16 år, som förvaltningen af Just.cancellers-embetet varit mig i nåder anförtrodd, och den kännedom jag derunder haft tillfälle äfven inhemta om hvad förut i lika mål inträffat, har bestyrkt, att ännu aldrig någon förklarat sig missnöjd med ransakningens nedläggande samt yrkat ransakningens fortgång till ådagaläggande af sin oskuld; och jag har tillika funnit, att, då anmälan om slika angifvelse!’ inkommer, den angifne åtminstone lika ofta varit på fri fot som häktad. Då ett bifall till Hr Dalmans motion Ovilkorligen skulle betaga domaren den pröfningsrätt, han hittills utöfvat i fråga om den tilltalades häktande, hvilket likväl någon gång 32 H. 13 9« Dan 5 Maj. af omständigheterna han högt påkallas, så kan jag ej annat än yrka bifall å Utskrs betänk., i den fullkomliga öfvertygelse, att Svensk undersåte lika litet hädanefter, som hittills, skall hafva att klaga öfver våldförande i slika fall, och begär Hr Gr. och Landtnäs propos. derå. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Ehuru jag är lika benägen som den siste värde talaren att tänka det bästa om våra Svenska domare och deras omdöme, anser jag dock lagstiftningen göra bäst deri, att så litet som möjligt lägga i underordnade auctoriteters händer en magt, som så lätt kan missbrukas. Frågan är här helt enkelt icke den, om arrestering skall ske, när åtal är förordnadt, utan den, om en Svensk medborgare skall kunna beröfvas sin frihet på en angifvelse, hvars grund och omfattning domaren icke får undersöka förr, än en annan högre auctoritet dertill lemnat sitt bifall. Jag tror, att sådant är stridande mot all juridisk princip och att det skulle kunna blifva ytterst vådligt i sin tillämpning. Man har sagt, att i annat fall skulle en majestätsförbrytare kunna undkomma. Nå väl! har han då icke straffat sig sjelf, och hvaruti består vådan deraf? Man besinne blott, att här är endast fråga om angifvelse för lastligt tal å Konungen.
Det ena med det andra hade till botten ett lynne, gerna tillgängligt för alla sinnliga behag, men helst uppflyende bland diktens bilder till ätheriska rymder och längtande efter dessa, än såsom redan på jorden uppenbarade inom landtmannalifvets fridsköna krets, än såsom upplåtliga först bortom grafven i sällare andars hemvist. Fatta vi det nu sagda tillsamman, så kunna vi tillägga: hans åsyn och umgänge gåfvo företeelsen af ett väsende, der både Skalden och Hofmannen från Gustaf III:s tidsålder voro tillstädes – i sin fullkomlighet, eller såsom föreställda i den möjligast fördelaktiga synpunkt. Och således kunde han sjelf gälla såsom ett bevis för det omdöme, som han yttrat med afseende på sin målning af Gustaf III:s Hof i skaldebrefvet till Kammarherren Grefve Adolf Ludvik Hamilton: ”enskilda brister, mensklighetens följeslagare, förmörkade ej det allmänna ljuset; och sällan – oaktadt svaghetens undantag – förenades mer behaglighet med ädlare egenskaper, eller mer snille med renare tänkesätt”. Åtminstone är visst, att han, för sin del, vid detta Hof bibehöll långt flera egenskaper af ett Naturens barn, än kanske någon af dess öfriga medlemmar: mera tillhörande fantasiens förstånd, än den sorgfälligt pröfvande tankans; i urskiljande skarpblick, i beslutsam och orygglig vilja esomoftast svagare, i godtro, förtroende, hjelpsamhet och försonlighet alltid starkare, än han både såsom man och statsman bort vara; öfver det Onda förundrad mera än harmsen; af dess erfarenheter mindre upplyst för sin framtid, än bedröfvad för sitt närvarande; men hvarje gång, med en menniskokärlek outtömlig på ursäkter, hastigt vändande sin uppmärksamhet derifrån till det oförminskadt hyllade Goda; hänryckt när dess sköna verklighet träffades, men föredragande äfven dess sköna skenbild framför en kal och förtviflande sanning. Redan häraf kunna vi gissa till beskaffenheten af hans skalde-anlag och af den utveckling, hvartill de måste komma under tidsoch lefnads-förhållanden, sådana det föregående framställt.
För att få större säkerhet i förvaltningen av de betydliga statsanslag och donationer till allmänna Barmhärtighets verken, Stora Barnhuset, Danviks Hospital och Krono Korrektionshuset i Stockholm skall räkenskaperna avlämnas för revision i Kammarrätten. För att befrämja folkökningen i de norra delarna av riket, har anbefallts att de barn som utgår från Barnhuset i möjligaste mån sänds dit. Under utövning av det Kongl Maj: t åliggande viktiga kall, att vaka över rättvisans säkra och jämna skipande, har man upptäckt att Värmlands län trots förstärkning och byte av Hovrätt, ändå inte hinner med sina uppgifter. Av denna anledning har beslutats att inrätta en ny Hovrätt i Kristianstad, som skall betjäna Skåne och Blekinge. Då blir fördelningen av Hovrätterna mer i balans. Vid sista riksdagen bifölls ett särskilt anslag för att inrätta en allmän arbetsinrättning i Vadstena. Syftet är att insätta sysslolösa och vanartiga personer och så snart som möjligt förbättra dem, så att de kan återlämnas till samhället. Man skall även utöka i Karlskrona. Ytterligare anstalter i den vägen behövs, då personer som släpps från fästningarna inte har laga försvar eller sysselsättning. Fästningarna är nu så fyllda att rum saknas. En kommitté är tillsatt. Kommittén för utarbetande av förslag till ny Civiloch Kriminallag har fullbordat den Civila lagen som rör giftermåls-, ärvda-, jorda-, byggninga-, handelsoch delar av rättegångsbalken. För att bereda vidare fördelar för åkerbruket och lanthushållningen har översyn gjorts av enskifteslagen och storskifteslagen. Särskilt har Ölands utmarker gjorts ekonomiskt lönsamma. Jämtland har fått stöd till hemmansåbor som flyttat ut ur byar och nybyggare som tar jord på överloppsmark. Kommunikationerna med Norge har förbättrats. Ny postgång mellan Alten i Finland och Haparanda i Västerbotten är inrättad. Avvittringen i Härjedalen och de övriga tre nordliga provinserna, som avstannat sedan sista kriget med Ryssland, är föremål för förberedande åtgärder. Understöd till storskiftesverket i Leksand i Dalarna Ägobyten mellan Svenska och Finska undersåtar för att undvika ägoblandning har pågått i två år. Enligt Tabellverkets redogörelse för de sista fem åren ökar folkmängden i riket med 119,624 personer och landet hade 1820 - 2.
Då derjemte de båda omförmälde punkterna (nemi. den 3:dje och 20:de), såsom afhandlande, den förre frågan om ordinarie räntornas förvandling i penningar, och den sednare, frågan om dispositionen af de ordinarie räntorna och kronotionden, äro de hufvudfrågor, hvarpå hela systemet hvilar; så har jag visserligen ingenting att anmärka emot det gjorda förslaget, men efter det förklarande, som Hr Gr. o. Landtm, afgifvit, kan jag endast yttra alt jag för min del, ej skall, i händelse dessa båda punkter, emot hvad jag hoppas, blifva af R. o. Ad. återremitterade, motsätta mig alt de öfriga punkterna äfven må få medfölja. Hr von Hartmansdorff: I fall ingen af Ståndets ledamöter har något emot alt eli sådant behandlingssätt användes, så är det ju ingenting som hindrar att det må gå i verkställighet. Hr Printzensköld, Carl: Jag vill visserligen icke bestrida, att ju ett sådant föredragningssätt, som det Hr von Hartmansdorff föreslagit, och hvilket förslag Hr Sandströmer äfven för sin del biträd!, må iakttagas; men ordningen synes dock fordra, att man ej först går till den 3:dje punkten och derifrån hoppar ända till den 20:de, om del ock må medgifvas ali dessa båda punkter äro de vigtigaste, utan torde det vara riktigt, sedan början skett med den 3:dje punkten, återgå till l:sta punkten af betänk, och öfverlägga — om sä finnes nödigt — så väl om den som om alla de efterföljande punkterna tills man kommer lill den hälst jag för min del tror att äterremiss äfven i andra punkter, än just de nu i ifrågavar:de, äro af behofvet påkallad, och således jemväl lärer komma att af R. o. Ad. beslutas. Hr von Hartmansdorff: Hr Printzensköld har troligen ej fullt uppfattat mitt förslag.
Grunder, om bestämmande af allmänna, 112 för ett StatshushållningsSystem. Statsocli BancoUtskottens Betänkande, IY i. s 5io — 5i3, bif. af Adelil, IX. s 144» återrem. af PresteStåndet, IX s i5o, bif. af BorgareStåndet, IX s i5i, af BondeStåndet, IX s 153. Ytterligare Utlåtande, IV 3. s 3c)4> bif. af PresteStåndet, IX s 701. Underd. Skrifvelse, X 1. s 214, 215. RiksdagsBeslutet, §. 44 Grundlagar, uppgift på de från föiTa Riksdagen hvilande förslag. till ändring af Rikets, III s 16 — 67. — Dito på godkände förslag till ändring af Rikets, III s 83 — 98. Underd. Skrifvelse, X 1. s 141 - RiksdagsBeslulet, §. 4- — angående rättelse af åtskilliga Tryckfel i, och deputerades utseende att bevaka deras felfria tryckning; ConstitutionsUtskottets Betänkande, III s i'4, i5* bif. af BondeStåndet, IX s 106, af BorgareStåndet, med uppdrag att ärendet besörja åt Riksens Ständers Committerade för Tryckfrihetens vård, IX s 119, detta beslut gilladt af PresteStåndet, IX s 126, af Adeln, IX s 145, och äfven af BondeStåndet, IX S 1Ö2. — om lämplige medel till ett allmännare spridande af Rikets; Motion, remitt. till Lagutskottet, II s 1154- Utskottets Betänkande, VII 2. s 1107 —• lin, iiii, bif. af BondeStåndet, IX s 07^, af Adeln, IX s 992. Grundlagsförändringar, föreslagna af Särsk. Utskottet, XI S 222, 223. Grusning, om lämpligaste tiden till allmänna vägarnes; Ekon.
Likaledes vore det fara värdt att i frågor, som anginge endast tydning af de särskilda bevillningsföreskrifterna och deras formela tillämpande eller i tvister, der det gällde att bestämma hvad till den beskattades årsinkomst rätteligen vore att hänföra eller icke, Kammar-rätten i sin egenskap af domstol stundom nödgades att, då beskattnings-komitéernas protokoller icke vore med erforderlig fullständighet alfattade och de meddelade upplysningarne ej heller ansågos vara fullt tillfredsställande, antingen befria den skattskyldige från bevillningsafgift, der sådan eljest kunde hafva bort honom påföras, eller oek ålägga honom dylik afgift, der han lätteligen bort derifrån befrias. Kammar-rätten blefve således, i saknad af nödig utförlighet i beskattnings-komitéernas protokoller, urståndsatt att utöfva full rättvisa, ett förhållande, som, äfven om det sällan skulle komma att inträffa, derföre icke mindre ovilkorligen häntydde på en felaktighet, som borde rättas och, sä vidt den berodde af lagstiftningen, i möjligaste måtto förekommas. De personer, som enligt §§ 49 och 56 vid beskattnings-koinitéerna skola bevaka Kronans rätt, borde också i allmänhet komma i tillfälle att förskaffa sig del af de upplysningar, som legat till grund för beredningarnes förslag och genom inflyttande i taxeringslängden af berörda upplysningar, så vidt de på siffran bero, skulle onekligen stor fördel beredas äfven kronoombuden medelst en för dem, liksom, på sätt förut är nämndt, för taxerings-komitéerna mer än väl behöflig öfversigt af beskattningsförhållandena inom distriktet, med thy åtföljande minskadt besvär för ombuden vid fullgörandet af deras lika grannlaga, som ansvarsfulla kall.
Genom Nådigt Bref den 3o December 1800 har Kongl. Maj:t förordnat, att Wågbetjeningen vid Stockholms och Götheborgs Jernoch Metallvågar skall för de attester eller förnjelsebevis, hvilka, i och för beläning i Rikets Ständers Bank å Jernoch Metalleffecter på nämnde Wågar, af bemälde Betjening utfärdas, ega att i lösen uppbära, Wågbetjeningen i Bil. till R, St. Juit, Ombudstn. Émb. Ber, den i5 Jan. 1834- 55 40 ' - ■ Stockholm r II:dr Banco, och den i Götheborg i R:dr 24 sk* Banco för hvarje ioo:de Skeppund, hvarå attesten eller förnyelsebeviset lyder. Förteckning på de Rikets Ständers underdåniga skrivelser vid Lagtima Riksdagen år 1828, 1829 oc^ J83o, hvilka skrifvelser inkommit till Handelsoch Finance-Expedilionen af Kongl. Maj:ts Cancellie, jemte uppgift på de i anledning deraf vidtagna åtgärder. LO Angående förändrad ordning vid utbetalningen oell redovisningen af Riksdagskostnads-medlen. Inför Kongl. Maj;t i Stats-Rådet anmäld den 3i December 1828. Stats-Contoret förstandigadt om innehållet lill behörig efterrättelse. !2:0 Angående marknaders aflägsnande från kyrkor. Anmäld den 29 Februarii 1829. Commerce-Collegium anbefalldt förständiga Kongl. Maj:tsr Befallningshafvande att tillse, det marknader, så vidt ske kan, icke varda hällne nära intill kyrkorna. 3:0 Angående af Capellmästarern Haeffner sökt ersättning för en inne häfd lön. Anmäld den ar Mars samma år och Stats-Contoret meddelad. 4:0 Angående åtgärder för ett ändamålsenligt bedrifvande af fiskerien i Riket. Anmäld den 4 April s. å. Commerce-Collegium anbefalldt, att, sedan Kongl. M«j:ts Befallningshafvande i Götheborgsoch Bohus
Bidderskapets och Adelns förslag, att Biksens Ständer genom en gemensam underdånig skrifvelse må till Kongl. Majtt frambära gärden af gin uppriktiga och vördnadsfulla tacksamhet derföre. Ut supra. Ex Protocollo J. U. Den 14 Juli, II17 O S D. Återremitterades Särskildta Utskottets Betänkande rörande den öfverklagnde forlägenheten i allmänna rörelsen, och Xag-Utskottets Memorial angående ansvar för åverkan a trädplanteringar. Ex Protocollo J, U, Almqvist, S. D. Ehuru Prest - Ståndet förmodar att Bevillnings Utskottet, i anledning af en inom PrestStåndet gjord och till Utskottet remitterad anmärkning vid Projectet till Bevillning* Stadga, lärer till Riksens Ständer inkomma med förslag till sådana grunder, hvarefter K-ong!. Maj;t, till förekommande af öfverflödiga utländska varors införsel i Riket, må vid sig företeende omständigheter hafva rätt att Tull-afgifterna i lämplig jnån förhöja, fann Prest - Ståndet likväl, efter Uppläsande af Högloft Ridderskapets och Adelns Protocolls-Utdrag af den 7 dennes, för godt att uti anmodan till Bevillnings-Ulskot.tet örn ett sådant förslags afgifvande med Högloft. Ridderskåpet och Adeln sig förena. Ut supra. Ex Protocollo J. V, Almqvist, . S D. Upplästes nio särskildta ifrån Constifutions-Utskottet inkomna Memorial, innehållande förslag till ändringar och tillägg uti Regeringsformens 4, 28, 37, 38 och 56 § §. samt Biksdags-Uidningens 14, 29 och 38 §. §-, jemte föreslagen - H48 Den 14 Juli. slagen ny Bedaction af sistnämnde §. ; och som. Ståndet icke vid ofvanberörde förslag gjorde anmärkningar, alltså skulle desamma , jemlikt Begerings Formens 56 , uppskjutas till afgö rande vid nästa Biksdag. Ut supra.
Befinnas, vid de öfrigas uppsummerande, rösterna lika delade, må denna sedel öppnas och gifva utslaget; är pluralitet redan vunnen, bör den aflagda sedeln ouppbruten genast förstöras.” På grund af det nu anförda hemställer jag i underdånighet, att Eders Kongl Maj:t täcktes, jemlikt 87 § Regeringsformen, till Rikets Ständers antagande framställa det af mig anmälda förslag med nu föreslagna tillägg. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition J\? 33. Uppå Statsrådets öfrige ledamöters tillstyrkan täcktes Hans Majit Konungen, med ^bifall till hvad Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern sålunda hemställt, godkänna detta förslag till nådig proposition, sådan den, nu justerad, finnes detta protokoll bilagd. In fidem E. Adlerstråhle. STOCKHOLM, TRYCKT HOS A. L. NORMAN 1862. Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse JW 34. t N:o 34. Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Nov. 1802,.jkl. 1 e. m. Kongl Maj-.ls nådiga Skrifvelse till lii kels Ständer, i anledning af åtskil hge af Rikets Ständer vid sistförflulna riksmöte föreslagna lagförändringar; Gifven Stockholms Slott den 21 Oktober 4862. Nedannämnda af Rikets sist församlade Ständer, i underdånighet afleranade förslag till lagförändringar, öfver hvilka Kongl. Maj:t innan Ständerna åtskiljdes, icke kunnat fatta och meddela Sitt nådiga beslut, har Kongl. Majit sedermera till pröfning förehaft, men icke funnit godt i nåder bifalla; och vill Kongl. Majit nu, i öfverensstämmelse med 87 § Re gerings-forroen, underrätta Rikets Ständer om de skäl, som utgjort hinder för antagande af berörda förslag. Uti underdånig skrifvelse den 15 Oktober 1860 hafva Rikets Ständer, af anförda orsaker, föreslagit utfärdandet af en författning, hvarigenom, med upphäfvande af sista punkten i 7 § af 11 kap.
Exc. propos. på bifall till detsamma och, då dervid svarades många ja jemte åtskilliga nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Hr Stuart begärde votering. Uplästes och godkändes följande voter:s-propos.: »Den som bifaller hvad Bevilln.Utsk:t i afs:de å näringsidkares beskattning föreslagit uti § 7 3:dje punkten 2:dra mom:t af Utsk:ts uti Utlåt:t N:o 34 framställda förslag till BevillningsStadga, röstar Ja j den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. förenämnde förslag.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 20. Nej — 12. Utsk:ts hemställan ronde stadgandet om kapital-förlusters uträknande från kapital-förmögenhet vid beskattning. Bifölls. Utsk:ts förslag till l:sta mom:ts ordalydelse. Hr Printzensköld: Jag tillåter mig här att af Bevilln. Utsk:ts ordförande begära uplysning om hvad som menas med stadgandet i detta mom. Det lyder sålunda: »I fråga om den inkomst af kapital eller arbete, för hvilken bevillning skall utgöras, får afdrag icke ske för den skattskyldiges och hans familjs lefnadskostnader eller dertill hänförliga utgifter.» Men om nu händer/att någon del af kapitalet måste användas till familjens underhåll och lefnadskostnadens bestridande, så frågar jag om intet afdrag får ske för denna del af kapitalet, så att inkomsten af hvad som utaf kapitalet återstår endast beskattas? Jag kan för min del icke finna att, fastän jag kan visa att mitt kapital på detta sätt sammansmält, jag icke skulle hafva rätt att få någon minskning i skatten. Om jag vore taxeringsman, skulle jag tillämpa stadgandet efter ordalydelsen och således låta honom skatta efter 10,000 rdr, äfven om han kan visa, att han lefvat upp 212 Den 22 Augusti e. m. eller förstört liitlften deraf. Jas: anser sådant visserligen vara en orimlighet, men ordalagen äro rakt stridande emot en tillämpning, som vore af rättvisa påkallad. Gr.
Berthilssons samtlige descendenter samt den öfver ätten N:o 66 öfriga grenar af Lilliehöökslägten; att dessa stamtaflor sålunda upprättade, granskade och utan anmärkning lemnade, sedermera ländt till efterrättelse i nära 100 års tid, hvarunder någon medlem af Gälaredsgrenen icke representerat ätten N:o 66, utan hade, sedan den äldre oller Fårdalagrenen med Majoren Anders Fabian Lilliehöök år 1801 utgått, medlemmar af den yngre eller Gälaredsgrenen, såsom, enligt hvad stamtaflan otvetydigt gåfve vid handen, tillhörande ätten N:o 1, vid alla de riksdagar efter 1809, då ätten varit representerad, antingen sjelfve intagit säte och stämma för samma ätt, eller ock dertill befullmäktigat annan person, vid hvilket förhållande den om Majoren Anders Fabian Lilliehöök förekommande anteckning, »att vapnet blef efter honom sönderslaget, såsom den siste af Fårdalgrenen,» icke kunde i strid mot hvad genealogierne i öfrigt om ättens ursprung och utgreningar innehöll, tydas så, som skulle hela ätten N:o 1 med meranämnde Major utslocknat, helst ätten i sådant fall ovilkorligen bordt, samtidigt med anteckningen om vapenkrossningen, såsom utgången aflöras. Sedan Grefve Lewenhaupt, med anledning af hvad sålunda blifvit inhemtadt, frånträdt sitt i det ingifna memorialet gjorda förslag, att ärendet skulle till Ridderskapet och Adelns pröfning underställas, ansågo Direktionens samtlige Herrar Ledamöter, vid öfvervägande af hvad i ärendet förekommit, sig sakna giltiga skäl att vidtaga några ändringar i stamtaflorna öfver ätterne Lilliehöök; och fann
Skulle den Föredragande finna något Konungens beslut vara stridande emot denna RegeringsForm, gore han i Siats-Rådet derom föreställning; Yrkar Konungen ändock, att ett sådant beslut skall utfärdas, vare det då den Föredragandes rättighet och pligt, att sin contrasignation derå vägra, samt nedlägge han i följd deraf sitt Embete, hvilket han icke må återtaga förr, än Riksens Ständer hans förhållande pröfvat och gillat. Emedlertid vare han vid sin lön och Öfriga tjensten åtföljande inkomster bibehållen. Alla ifrån Konungen utgående Expeditioner och befallningar, utom i Commando-mål, skola, för att blifva gällande, vara försedda med Konungens underskrift och contrasignation af vederbörande Föredragande, som vare ansvarig, att de instämma med deröfver förda Protocoll. Alla föreskrifter och erinringar om verkställighet af utfärdade Beslut må af Departements-Chefer omedelbarligen kunna till vederbörande expedieras. Skulle den Föredragande finna något Konungens beslut vara stridande emot denna Regerings-Form, gore han derom i Stats-Rådet föreställning; yrkar Konungen ändock, att ett sådant beslut skall utfärdas, vare det då den Föredragandes rättighet och pligt att sin contrasignation derå vägra, samt nedlägge han i följd deraf sitt Embete, hvilket han icke må återtaga förr, än Riksens Ständer hans förhållande pröfvat och gillat. Emedlertid vare han vid sin lön och öfriga tjensten åtföljande inkomster bibehållen. §. 42. 2:dra Mom. Uti alla de fall, hvarom föregå- Uti alla de fall, hvarom föregående fyra §§. handla, skola samtlige ende fyra §§. handla, skola Stats - 12 Conslilutions-TJtskottets Utlåtande JV.o 1. Stats-Rådets Ledamöter och Stats-Secreterarne vara närvarande och rösta. §• Går Konungen i Fält, eller till sflägsnare inrikes orter reser, förordlie Han fyra af Stats-Rådets Ledamöter och ibland dem Justitiae-Stats-, Ministern att föra Regeringen i de mål, Konungen föresk lifver.
Cederströms nu väckte motion, anhåller jag blott, att, då detta ämne kommer till Utsk:s behandling, Utsk. måtte taga i betraktande, huruvida icke äfven utsträckning af amorterings-tiden för öfrige Hrr landsh:s accorder, måtte äfven då komma i fråga. Jag tror, att för ingen af Ii. o. Ad:s ledamöter är obekant, huru ringa deras lönevillkor svara emot den särdeles dryga representationskostnad som åligger dem; och jag skulle anse det med billigheten särdeles öfverensstämmande, att, länka på nedsättning af dessa dryga afgifter i en tid, då räntan så mycket faller. Frih. Cederström har härpå citerat blott ett enstaka exempel; men om äfven missförhållandet på andra ställen ej är lika stort som i Wermland, så är likväl denna nedsättning af amorterings-afgifterna öfverallt af behofvet påkallaö. Då således Frihrns motion nu remitteras, vågar jag vördsammast göra det tillägg, att, då frågan kommer att behandlas, den måtte till samtlige landsh.-lönerne utsträckas. Remitterades till SlalsUlsk. 380 Den 23 December f. m. Frih. Cederström, Claes Rudolf, uppläste vidare följande motion: Då R. St. vid sednaste riksdagar anslagit och, enligt hvad man torde äga grundad förhoppning att förmoda, jemväl framgent komma att anslå nödiga medel, ställde till K. M:s nåd. disposition, till understöd för verkställande, under antagne villkor, af vissa för det allmänna och enskilda samfäldt gagneliga arbetsföretag, såsom sjösänkningar och flere andra dylika, har dermed otvifvelaktigt åsyftats en icke blott öfvergående, ulan fastmera en varaktigt fortfarande samhällsförmån.