Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dit ofördröjligen hit till Stockholm uppsända destå Verks alla Böcker och Handlingar, och hvarå full. ständigå förteckningar in dupplo komma att medfölja, under skri fm af Dicecfeurerne, med tillagd försäkran af dem å det ena Exemplaret, sorn skall qVarStadna i RiksgäldsContoiret, att några ändra Discont Verken till last Varande förbindelser, ån de i sorn äro ordentligen bokförde, icke finnas utelöpande ; bärandes härvid tillika iakttagas, att, i händelse Låntägarnes och Cäutionisternes Adresser uti LaneBöckeriie eller andra Handlingar icke skulle vara antecknade, uppgift härom af Directiotielne RiktH gäldsContoiret meddelas , Vid samma tillfälle Handling ar ne dit afiemnas. tlet är mig Obekant, Och jäg viii ej ens Veta det, hvad anledning de andra Disconter^ he kunna hafva lemnät till sådana Förslag 1 Men det är BancoStyrelsens skyldighet, ätt Upplysa Utskotten , äfvensom Medbörgarérts pligt) att ej behandla den oskyldige i maSsä med brottslingen. En serskilt underskrifVefl försäkran j att en på ansvar aflemftad afslutad Bok är riktig, blir för öfrigt en lika ovanlig körn onödig åtgärd - l6o Den 17 Martil , e. tHl Hvad angår Canal-redogörelsen, som, e* huru egentligen ej hithörande, dock står i så ganska nära sammanhang med Disconten, så torde det vara tillfyllest för den sakkunj nige, att nämna: det med den vidlyftighet och omfattning , som åtföljer en utgift , hvilken i flere år varit omkring 40 Tunnor Guld årligen, vid ett af flere tusende Man utfördt arbete, på en sträcka af ig mil, hafva nu redan i tvänne år HufvudBöckerne för Arbetsåret, som slutas den sista October, varit afslutade och färdige till Revision med alla sina Bilagor den 1 nästpåföljande Januarii.
Felet synes nödwändlgt böra ligga uti en af Z:ne omständigheter: antingen hafwa ej medlen blifwit till wederbörande Upbördsmän inbetalte, eller ock hafwa Upböedsmännen dem icke insändt eller ock kan finnas en tredje, som jag ogerna will nämna, men som möjligen kunde drabba Riksgälds-Contoiret. Mig är icke bekant hwilkcndcra af besia omständigheter kan wara ben rätta, men saken synes förtjena upmärksamhet och det beror af Högloft. Riddcrffapet och Adeln att afgöra hwarifrän uplysningarne härom stola hämtas. Herr Den iZ September. Zt? Herr Landt-Marskalken hemställde om Riddcrskapct och Adeln ej skulle finna lämpeligt att Stats - Unkottet inginge i pröfning af det sanna förhällandet häraf. Jngm kan ifrigare än jag önska alt Riksens Ständer mätte erhälla uplysningar rörande de angifna origtigheterna, pä de twänne Bcwillnings - Articlarnc; men jag hem» ställer, huruwida ifrän Riksgälds - Contoiret dessa uplysningar kunna bekommas. Hwad detsamma känner, har det redan till BewillningS - Utskottet upgifwit. Underrättelser huruwida dessa upgiftcr äro rigtiga äger det ej, och kan icke äga. Herr von Zckultrsnkeim, Oavick. Jag fär anmärka, att Stats - Utskottet ej heller karr wara i belägenhet att undersöka förhällandet med dessa Bcwillnings - Poster. Seats - Utskottet har endast underrättelse om Summorna, och ingen ting mera: utan tror jag, som Herr Grefwe klörner, att KammarRätten more det stället, hwarifrän dessa uplpSningar borde äskås. Herr Grefwen och Landt-Marskalken hemstälde om Riddcrskapet och Adeln skulle finna för godt att anmoda Kammar-Rätten om be begärde uplpsningarS meddelande.
Uppläst hos Ridd. och Adeln den 14 ?kuz» , Pre^-Ltändet den 14 » , B»' are-Ständet d. 14 Bonde-Ständet den 14 Stormägtigste Allernädinste Konung! ^edan, t anledning af hos Riks - Standen gjord Motion, om behoswet af^en Författning, som bestämmer de omständigheter och grunder, enligt hwilka^ägare af sadane Wattcnwerk, som genom uppdämning sätta odlingsbara landsträckor under wakten och såmedelst hindra en möjelig Landets förbättring, biefwo förbundne att toga en skälig Lösen för samma Wattcnwerk och anläggningar, Riksens Ständer infordrat wederbörande Utskotts Betänkande i detta ämne, fa de, med öfvertygelse om den wäftndtcliga nytta, Landet genom en lämpeiiq föreskrift härom kunde tillskynda-; och med öfwcrlemnande af Motte,>s förslag, hos Eder Kongl. Maj:t anmäla den underdåniga önskan, det Eder Kongl. Älastt i afseende hära, täcktes lata detta ämne undergå den beredning och granskning, att en Författning derom pa säkra grunder af Riksens Stände» ivid nästa Riksdag matte kunna destutaS. Riksens Ständer framhärda rc. Uppläst hos Ridderff. och Adeln d. 14 Aug. Prest-Standel den ,4 - Borgare-Ständet d. 14 0 Bonde-Ständet den 14 Riksens Häglof!. Gränders Stars, Utstörta Utlärande, i anledning af cn uri HZ w. prestGränder anmärkt mitzstrisni, g uti Stats» Den 14 Augusti. 263; Stars, Utskottets Project till en ny Redaction af ätst llige ställen uti det äe i8lv fZr Riksgälds, Lonroiret utfärdade Reglemente. 3 anledning af den uti Högwörd.
Hon liande sig yr, som om gatan gungat, som om husen dansat omkring henne. Var Iranske hela hennes pinsamma kansla af att sakna allt livinligt behag en följd af ett bland de många misstagen i hennes uppfostran? Var hon verkligen inte olik andra kvinnor? Skulle ocksh hon knnna inge kärlek, liunila meddela lycka? Från den stunden hade hon liksom flyttat in i en varmare eon. Hon började bli ni %got rniidre skygg; vågade, p&amp; sitt blyga satt, visa sin ungdomliga håg för glädje och vanlighet. Under denna tid genomlefde hon en erotisk erfarenhet, som slutade i missförstand och utan att iikgoudera koin till klarhet om den andras - kanske e; j heller om sin egen - känsla. Han for till Amerika; hon trodde - som alla flickor i tonåren vid deras första steg inom förgiirdarne till Eros a l h heligaste - att hon hade för alltid afsliitat sin kiisleks historia. Och så mycket fastare samlade sig iiu åker lieiiiies håg kring konstnärsbanan. Men nar hon Anyo kom till föriildrame och visade dem att hon verkligen sjalf förtjänat medel till första årets vistelse i Stockholm samt uttalade sitt hopp att de genom detta skidle bli öfvertygade om allvaret i hennes beslut, mötte hon alldeles samma svar som första gången. Skulle hon saledes aldrig få ett mal för den arbetshåg, den handlingskraft som sviilde inom henne? Jo, hon skzrlle till hvad pris som helst skaffa sig ett lifsmA1, bon skulle n&amp; friheten. Och b %da delarne trodde hon sig vima. ild en critriigen friare åter bjöd henne sin kärlek och sitt Iien. Han var visserligen 28 år iildre an ho11 och eukliiig me2 fem barn, men den unga fästmön fann i allt detta endast en ökad iitsigt att hunna bli honom en hjälp. Fästmannen hade dessutom anseende som en bra och duglig inaii, med en god ekonomisk st811ning och föräldrarues invändning mot giftermålet g&amp;lde egentligen blott åldersskilnaden.
Hon smög sig förbi basarne, knep en guldstickad grand i armen, stack en annan i sidan, puffade undan ett par altar och kom till sin vanliga plats, sjungande så starkt hon kunde. Hon stod snart temligen långt från sina kamrater, hvilka som vanligt något drogo sig undan henne. Hon märkte, att dimman för hennes ögon tilltog. Det blef skumt. Hon försökte öppna ögonen, men såg ej bättre. Gaslågorna vid rampen blefvo som utan sken, de stora hvita flammorna krympte för hennes syn ihop till små, blå, dunkla, hon förstod icke detta märkvärdiga fenomen, utan stirrade skrämd framför sig. Hon sjöng som i sömnen, icke mera samma stämma som de andra, utan en entonig strof, en kromatisk gång sakta upp och ned. Det snörde sig ihop i hennes hals, det blef alltmer skumt för hennes ögon. Scenen liksom vek undan för henne, det var ej mer ett sluttande golf, det var en enda böjlig planka hon stod på. För att ej falla grep hon i närmaste föremål, det var en stol. Kören gick ut, det var deras slutfermat och sortie. De gingo ut två om två, hon var den sista. Men hon gick ej, utan stannade. Der stod ju denna stol, den var ett stöd. Framför rampen stod hvitklädd och rund primo-amoroson, en tjock tenor från någon småteater i södra Ryssland; han hade gjort sig så skön och förtrollande han kunde, målad om kind och ögon i hvitt och rödt och svart, i lösperuk och drägt af hvit atlas för en mark alnen, och med svärd vid sidan. Han stod och smålog, blickade med smäktande ögon in i salongen till raderna, tog sig halfhostande om halsen, kråmade en smula på kroppen, svängde helt elegant med svärdet och hämtade andan för att efter slutadt förspel högtidligen begynna sin stora aria. Men det blef en rörelse i salongen. En susning, ett hviskande, ett skratt. I orkestern sträckte herrarne på halsarne ... det var en oro, ett tissel och ett tassel. Tenoren kände, hur hans runda kinder bleknade af förskräckelse och hur hans korta och stadiga ben darrade, som om de icke velat bära honom.
Man blifvit skyldig känd, men som sedermera i den skedda förlikningen med Mans kautionister om dess Kronobalans icke blifvit uptagen och hvaröfver WI infordrat Wår Pommerska Kammares utlåt. Som 1111, sedan dessa kautionister med Wårt höga bifall erhållit decharge frän allt vidare ansvar, de eller de - Den 8 Februari. 395 ras arfvingar icke kunna förbindas att ersätta dessa observalionsraedel, så håfve IVI funnit intet annat vara att göra än alt låta deni helt och hållet af skrifvas; likväl och som Aclors deruti inbegripne tertial i33 R:dr 13 sk. är af den beskaf fenhet, alt den efter Förfatlningarne utgå bör, då observationen genom laga dom än lill betalning stadfästad och denna sedan blifvit laga kraftvunnen, samt Stals-Commissarien Nauckhoff, hvilken såsom dä varande Adv.-Fiskal i Kammar-Revisionen denna observation vederbörligen utfört och bevakat, hos Oss i underdånighet anhållit om utbekommande af denna dess Tertial, sä låta Wi nu till Pommerska Kammaren JVår Nådiga befallning afgå, att beloppet deraf i33 R:dr 13 sk. Pörn. Courant till honom förskottsvis utbetala af de i Strål sunds Landt-Ränteri till gäldande af Mans hufvudbalance influtne medel, samt infordra deras förklaring, som den tiden, då földikningen skedde, voro ledamöter af Kammaren, huru de kunnat förbigå och eftergifva denna redan till utmätning dömda observationspost. WI befalle etc. Stockholms Slott d. 13 Martii 1798. GUSTAF ADOLPH. Nils Bark. Till Kammar-Revisionen om de af Slats-Kommissarién Nauckhoff gjorde observationer vid afl. Räntmästaren Mans räkenskaper. Lika lydande med det uti Kongl. Kammar-Rättens Arcliiv förvarade original. Betygar Ex officio C. II. Reuterskiöld, Actuarie uti Kongl. Kammar-Rätten.
Bland de många kransarne märktes en från Vallinska skolan och en från Normalskolan, s o m den nu till en annan värld gångna förut tillhört. Fröken Kristine Dahls föredrag å Ve tenskapsakademien förtiden fredag o m » En rationel kvinnodräkt » var i allt väsentligt en uppi repning af hennes i fjol gjorda framställning och ett förevisande af de från denna tid kända m o - dellerna, hvilka vi då ägnade ett fullständigt o m - nämnande. V i kunna nu alltså inskränka oss till att hänvisa till Idun n:r 13 för 1896. Fröken Dahl anträder, enligt h v a d till oss meddelats, i dessa dagar en föreläsningsrundresa genom en del af våra större landsortsstäder. För kvinnliga apotekare. M e d anledning af vår uppsats o m fröken Martha Leth i Iduns senaste nummer, skrifver till oss en ärad insändare, själf apotekare: Normen för inträde på apoteksbanan var, innan studentexamen blef bestämd, uppflyttningsbetyg till 6:te öfre klassen, o c h således ej B:te klassens kunskapsmått, som i eder uppsats g e n o m något förbiseende uppgafs. Tiden för en farmaceuts tjänstgöring från o c h m e d han tagit farmacie studiosiexamen t. o. m. han vinner inträde vid farmaceutiska institutet i o c h för studiers bedrifvande till apotekareexamen är minst 2 år, hvaraf 1 s o m laborant. Tiden innan man blir apotekare ökas härigenom till 7 år. Farm. stud. e x. äger rum 3 ggr pr år. Inträde vid institutet blott hvartannat; hvartannat års studiosi få så- ledes gå 3 år, innan de vinna inträde vid institutet, o c h få apotekareexamen först efter att hafva varit inne på banan i 8 år. * Samfundet Ateneum i Stockholm kallar sig en nybildad förening, s o m har till ändamål att g e n o m anordnande af föredrag i vetenskapliga, konstnärliga o c h litterära ämnen höja allmänhetens intresse för viktigare frågor inom dessa områden.
Bidrag till bestridande af de på Riksgälds-kontoret anvisade utgifter för år 1862 Andel i öfverskott och besparingar för samma år Extra statsreglering»fonden: Fondens inkomster: Till extra statsregleringsfonden: Reservationer å extra statsanslag Efter afdrag af: Utestående kronouppbörd den 31 December 1862: Förskott .." 200,640:18. Fordringar: Hos stats-verkets grundfond: Andel i öfverskott och besparingar: Ingående balans: Fondens skuld vid 1862 års början, bestående af: Öfverlevereringar Skulder: Till extra statsregleringsfonden: Reservationer å extra statsanslag Efter afdrag af: Kontanta behållningar Utlånta medel Utestående kronouppbörd den 31 December 1861: Resterande den 1 September samma år 29,699: 39. Förskott Proprie-balanser Fordringar: Hos stats-verkets grundfond: Andel i öfverskott och besparingar: I allmänhet 5,097,356: 48. Extra statsregleringsfonden: Sum i 24,484,094 33 9.102,676 90 2,897,175 29 36,483,946 52 5 — Öf ver samtliga dessa räkenskapsformulärer har Kongl. Maj:f, enligt hvad Revisorerne inheintat, infordrat vederbörandes underdåniga utlåtanden, hvilka jemväl till Kongl. Maj:t inkommit, utom hvad beträffar Kongl. Förvaltningens af Sjöärendena och Flottans stationers hufvudbok, oaktadt förslaget till formulär för denna räkenskap redanden 14 November 1862 i nåder remitterades för afgifvande af sådant utlåtande; och. synes dröjsmålet med fullgörandet häraf, hvilket, enligt Revisorerne meddelad upplysning, lärer bero på Kongl. Flottans station i Karlskrona, som ännu ej afgifvit yttrande i ämnet, vara desto anmärkningsvärdare, sora den slutliga pröfningen af jemväl de öfriga räkenskapsforinulären lärer uppehållas af denna enstaka fråga. § 3.
Tio af länens djurläkare hafva äfven, under åberopande af deras bekymmersamma belägenhet, då deras lön ej utgör mera än 50 R:dr och då de för sin praktik åtnjuta blott obetydliga ersättningar, i underdånighet anhållit, att Eders Kongl. Maj:t täcktes aflåta nådig proposition till Rikets Ständer om förbättring i deras löne vilkor. Af dessa begärda anslag anser jag mig likväl icke böra tillstyrka, att mera för det närvarande utaf Rikets Ständer äskas, än lön förhöjningar, med 600 R:dr åt en professor, och å 300 R:dr åt instruktionssmeden, eller tillsammans årligen 900 R:dr, samt den begärda summan för en gång till ombyggnad af smedjan, eller 1,241 R:dr 16 sk. banko. Denna underdåniga tillstyrkan, hvaruti Statsrådets öfrige ledamöter äfven instämde, behagade Kongl. Maj:t i nåder gilla. 300: — 864: — 46 27:o. Hos Eder Kongl. Maj:t liar svenska nykterhetssällskapet, Igenom dess direktion, i underdånighet anhållit, det Eders Kongl. Majit täcktes af Rikets Ständer äska ett årligt anslag af 1,000 R:dr Banko, för att efter omständigheterna af direktionen användas håde till nykterhetsskrifters utgifning och nykterhetstalares kringsändande, medel, hvilka ansets verksammast bidraga till det goda ändamålet, men hvilka sällskapet, i anseende till ringheten af dess tillgångar, blott i liten mån kunde ega tillfälle att begagna, derest ett sådant anslag icke beviljades; och får jag i underdånighet hemställa, det Eders Kongl. Majrt behagade af Rikets Ständer äska detta anslag att till nästa riksdag utgå. Hvad departements-chefen sålunda hemställt, täcktes Kongl. Maj:t, uppå Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, i nåder bifalla. 28:o. Sedan Ingeniören J.
Allmänna Sundhets-Comiten fortfar, och dess verksamhet består uti mottagande af medel, som äro anviste för Cholera-sjukvårds-kostnadens betalande, samt uti desse medels användning lill ändamålet. 95 3:o Hura stora voro kostnaderne för Cholera-sjuk vården? Enligt Allmänna Sundhets-Comitens räkenskaper ifrån år 1831 till den 22 Maj 1835 och Revisorernes afgifne Berättelse, utgjorde hela kostnadsbeloppet 176,424 R:dr 34 sk. 2 rst. B:co, hvaraf vid 1837 års slut återstodo omkring 88,000 R:dr, och nu återstå omkring 9,560 R:dr. 4:0 Hvilka grunder voro iakttagne för Taxation af afgifter till kostnadernes betäckande? Desse grunder blefvo uppgjorde af Församlingarne vid Sockenstämmor och sedermera genom Församlingarnes Deputerade till ett helt sarnmanjemkade. Under 5 års tid, eller åren i836, 1837, i838, 1839 och 1840 skulle betalas dels en Capitationsafgift af 16 sk. på Man och 8 sk. på Qvinna, dels 6 sk. på hvarje Riksdaler, som erlades efter 2:dra Artikeln uti gällande Bevillnings-FÖrfattning, dock rå, att den sednare afgiften på de tvenne sista åren kunde minskas i mon af tillgångar och behof. Sålunda har ock denna afgift efter Andra Artikeln af Bevillnings-Förordningen för år 1839 utgått med endast 3 sk., och kommer att sista uppbörds-året, eller år 1840, helt och hållet försvinna, hvaremot Capitations-afgiften äfven då oförändrad utgår. Under ofvanulförde kostnad innefattas ej Allmänna Sundhets-Comitens skuld till Allmänna Fattig-Cassan, 10,000 R:dr B:co, hvilken skuld, enligt det af Församlingarnes Deputerade detta år fattade Beslut, får betäckas genom öfverlemnande till Allmänna Fattig-Cassan af Egendomen Claes på Hörnet och de Inventarier, som vid slutlig utredning kunna finnas qvar. 8:0
Yid öfvervägande häraf, har Utskottet ej kunnat lemna utan uppmärksamhet, att Nämndemän, i följd af deras befattningar, äro lillagde vissa förmoner, hvaribland må nämnas befrielse från skjuts och inqvartering för de hemman, som de sjelfva nyttja och bebo, och då utan den del af de i motionen uppräknade förrättningar, för hvilka ersättning redan är dem tillerkänd, äfven större delen af de öfriga är att hänföra till sådana allmänna communal-bestyr, för hvilka serskild godtgörelse icke lämpligen kan komma i fråga, afstyrker Utskottet bifall till motionen. ll:o Då, enligt numera verkställd utredning af hvad de förut från Lagmansoch Häradshöfdingeriäntan utgående Tingsgästnings-penningarne utgjort i medeltal för de sednast förflutna 10 åren, befunnits, att beloppet uppgått för domsagorna under Svea Hof-Rätt till 10,128 R:dr 45 sk, 1 r:st., Stats-Utskottels Utlåtande j IV.-O 35. it under Götha Hof-Rätt till 10,149 R:dr 19 sk. 1 r:st., och under Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge lill 4,016 R:dr 23 sk. 2 r:st., eller tillsammans 24,294 R:dr 39 sk. 4 r:st., har Kongl. Maj:t föreslagit, att nämnde summa måtte, i öfverensstämmelse med Special-Stalerne, å hvilka de specifica utgifterne äro upptagne, nu varda uppförd, hvarigenom en tillökning uti elen vid sist haline Riksdag för sådant ändamål förslagsvis med. 21,000 R:dr anvisade summa uppkom, stor 3,294 Rd:r 39 sk. 4 r:st.
Inom Riksförsamlingen må, på sätt 70 oeh 77 §§. omförmäla, frågor väckas lior till Conslilulions-Ut skottets Memorialj N\o 36. 33 väckas om stiftande, förändring, förklaring eller upphäfvande af lagar eller författningar, som Rikets allmänna hushållning eller grunderna för allmän inrättning röra. Riksförsamlingen ege dock i dessa mål endast att framställniugar och önskningar hos Konungen anmäla. Vill Konungen åt Riksförsamlingen öfverlemna att gemensamt med Honom något afgöra, som Rikets allmänna styrelse rörer, då förlares dermed på det sätt, som angående lagfrågor är stadgadt. 108 §. Riksförsamlingen eger rörande hvilket ämne som helst rätt att besluta och till Konungen öfverlemna framställningar och önskningar, å hvilka Konungen, under iakttagande af Rikets Grundlagar gör det afseende, Han för riket nyttigt finner. 109 §. Under Riksförsamlings, dess Kammares, Nämnds eller Utskotts öfverläggning och pröfning må icke uti något annat fall eller på något annat sätt, än denna Grundlag bokstafligen föreskrifver, komma frågor om embetseller tjenstemäns tilloch afsättande, regeringseller domaremagternas beslut, resolutioner eller utslag, enskilta medborgares eller corporationers förhållanden, eller verkställigheten af någon lag, författning eller inrättning. 110 §. Ej må vid sluten omröstning, sorn i denna lag är sagd, röstsedel gälla utan att den är enkel, sluten, hoprullad, omärkt och, der omröstning angår val af personer, fri, så väl från all tvetydighet i anseende till personernas namn, som från oriktighet i anseende till deras antal. Ej må sammankomst, som för val utsatt är, upplösas förr, än dess hela ändamål uppfyldt är. När utgången befinnes oafgjord derigenom att tvänne eller flere erhållit lika röstetal, afgöre antingen lottning eller skiljeröstning, allt efter som serskildt är stadgadt. Vid val, der lottning eger rum, galle högsta röstetal, ändå att det ringare är, än 73 §. säger. lil §.
UtsökningsBalken förordnar, att, när vid utmätning eller i cöncurs tvist uppstår, huruvida gods, som finnes L gäldenärens bo, men påstås vara annan tillhörigt , må undantagas eller ej , sådan tvist bör, der skäl till jäf äro, förvisas till Do - 4 LagUtskottets Betänkande N:o 4: maren och godset emedlertid i qvarstad sättas, likväl hvarken föreskrifver hvilkendera af de tvistande skall den andra till domstol instämma och hafva bevisningsskyldigheten sig ålagd , eller innehåller de närmare bestämmelser , som härutinnan synas vara af nöden , har Utskottet ansett dessa brister i lagen böra fyllas, hvarigenom det ändamål, Motionairen åsyftat, skulle, efter Utskottets tanka , lämpligast beredas. Af denna åsigt föranledt, och på de skäl; t ' ' 1 * a) Alt den, som vill tillegna sig gods, son» vid utmätningsförrättning eller vid inträffande concurs finnes i gäldenärs bo, bör åligga i laga ordning bevisa sin rätt dertill; b) Att, till undvikande af de olägenheter, sorn en långvarigare ovisshet om eganderätten till sådant gods måste medföra, lämplig praescriptionstid bör stadgas, inom hvilken anspråket skall , vid talans förlust, hos Domaren göras anhängigt; c) Att, på det borgenärer, som erhållit rätt till utmätning, eller till hvilka gäldenär sin egendom afträdt, rr,å vara skyddade mot den förlust, som af obehöriga arisprik kan blifva en följd, sökanden bör Lagutskottet,s Betänkande N:o 5 vara skyldig ställa borgen för den kostnad och skada borgenäreme kunna kom: nia att vidkännas ; d) Att gäldenär, sorn sanningslöst föregifver i hans vård befintligt gods höra annan till, bör för sådan oredlighet vara ansvar underkastad J samt e) Att detta ansvar bör bestämmas efter den grund, lagen i allmänhet antagit vid stadgande af påföljd för falska uppgifter eller sanningens döljande , i egennyttig afsigt att förhålla någon dess lagliga rätt; Finner Utskottet sig bora tillstyrka , att 7 Cap. 3 §.
Ofver Herr Renströms motion har Banko-Utskottets kanslioch finans-afdelning, till hvars handläggning densamma blifvit öfverlemnad, infordrat Ilerrar Fullmäktiges i Rikets Ständers Bank utlåtande, hvarefter Direktionen öfver Göteborgs låne-kontor, i anledning af remiss från bemälde Fullmäktige, uti afgifvet yttrande anfört, alt den skiljaktighet, som förefinnes emellan de från jernoch metall-vågen i Göteborg utfärdade våg-attester för belåning af våg-effekter i låne-kontoret derstädes och dem som för samma ändamål bos andra låne-inrättningar i nämnde stad användas, bestode deruti, att de förstnämnda, hvilka skola vara uppställda i öfverensstämmelse med det formulär, som i 1830 års Banko-reglemente finnes intaget, A Sammansatta Bankosamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande Jtä 3. och derjemte, enligt § 180 moni. litt. a af 1835 ars Banko-reglemente, innefatta intyg derom, att panten under loppet af de näst före belåningen förflutne 10 åren undergått uppvägning, borde vara försedde med underskrift af 4 personer, nemligen två å kronans och två å stadens sida, hvilka förbundo sig, en för alla och alla för en, att ansvara för de pantsatta effekterna och att ej utlemna desamma utan Direktionens skriftliga tillåtelse, då deremot de sednare eller sådana, som af andra låne-inrättningar i Göteborg antogos, enligt hvad bilagdt formulär utvisade, allenast innefattade förbindelse att under ett års tid från attestens utgifvande hålla innehafvaren panten i laglig ordning tillhanda samt utfärdas och undertecknas endast af de båda för stadens räkning antagna vågmästarne; äfvensom att, i afseende å den säkerhet dessa våg-attester medförde, den olikhet förefunnes dem emellan, att då, enligt 6 och 8 §§ af Kongl.