Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Se Controllstämpling. Silfverberg, Magnus Didrik, yttrande. VI. 219. Silfverbrand, Gustaf Adolf, yttrande, I. 388, 561. II. 502. Silfverhjelm, Carl Adam, yttrande. I. 543. Silfverskjöld, Carl Silnecker, yttrande. Silfverstolpe, David Wilhelm, yttrande. III. 307. Silfverulvexlingen, om inställande af, samt om inrättandet af en Rikshypotheksförening. I. 518. 11. 603. 11. B. 519. lil. A. IQ. Sillén, Lars Gabriel af, yttrande. V. 604. ( 132 ) Sillén, Wilhelm Gideon af, yttranden. II. 124. VII. 251. VIII. 231. Sillfisket i Bohuslänska skärgården, angående upphjelpande af. VIII. B. 391. A. 430. IX. E. 451. X. U. 356. A. 410. Sjukvård, om anslag till förbättrad, vid Kongl. Krigsacademien samt vid Rikets universiteter. I. R. 58. III. B. 11. A. 22. Sjöcharteverk, framlidne Amiralen Gustaf af Klints, om inköp af, för Statens räkning. 1. R. 232. IV. B. 234. A. 327. VIII. U. 391. A. 428. — örn anställande af en sjöofficer till biträde vid fortsättningen af. VII. B. 396 A. 40i. Sjögerstads landtbruksskola, om ett årligt anslag till. I. R. 437. III. B. 387. Se vidare SlatsUtskotlets betänkande N:o 39. Sjörättsoch tullmål, angående behandling af, samt om tillsättandet af Lotsåldermansmed (lera tjenster. I. R. 292. III.
N:o 42, ang:de väckt motion om en lagsamlings utarbetande på allmän bekostnad; samt N:o 60, i ani. af väckt motion om revision af stadgarne för Teknologiska Institutet och tekniska Elementarskolorna i riket. Föredrogs Gr. Posses, Knut, den 24 sisth Februari väckta och bordlagda framställning om aflåtande af inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att biträda R. o. Ad:ns beslut öfver Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk;ts Betänk. N:o 48, i ani. af väckt motion om befrielse för skeppare å Svenskt, från inrikes ort kommande fartyg att vid insegling förbi någotdera af inloppen Furusund, Sandhamn eller Dalarö, anlägga för undergående af visitation. Sedan undertecknad tillkännagifva, att enligt ankomna prot.- utdrag Presteoch Borgare-St:n bifallit ifrågav:de Betänk, samt Bonde-St. antagit det förslag, som Gr. Posse i sin vid Betänk:t fogade reservation afgifvit; yttrade Hr Gr. o. Landtm., det R. o. Ad. torde finna, att vid sådant förhållande den väckta frågan om inbjudnings aflåtande i ämnet borde förfalla. Ropades ja. Frih. Stael von Holstein, Otto Wilhelm: Då R. o. Ad., genom ett föreg:de beslut, å föredragningslistan för nästkommande plenum sammanfört Lag-Utsk:ts Betanien N:ris 15 —23, hvilka samtliga angå föreslagna förändringar i RättegångsBalken, får jag anhålla, att Lag-Utsk:ts Betänk. N:o 24, hvilket äfvenledes berör ifrågasatta ändringar i vår rättegångsordning, måtte å föredragningslistan uppföras näst efter samma Utsk:s Betänk. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad., på sätt Frih. Stael von Holstein föreslagit, behagade besluta, att LagUtsk:ts Betänk. N:o 24 skulle å målslistan uppföras näst efter samma Utsk:s Betänk.
Uppl, o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 20 Oct. 1823» Preste-Ståndet d, 23 Borgare-Ståndet d. 23 •—- — Bonde-Ståndet d. 23 —- — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition om undsättning för sådane jordbrukare, hvilkas växande gröda skadas af frost eller hagel. S. A. K. Med anledning af hvad E, K. M.j uti Nådig Proposition den 25 sistl. Januarii, behagat till Riksens Ständer i Nåder framställa, angående nyttan och nödvändigheten deraf, att för sådane jordbrukare, hvilkas växande gröda kan af hagel, frost, vattuflöde eller andre oförutsedde och ej afvärjbara olyckshändelser, komma att skadas och förderfvas, utvägar till understöd varda beredde, genom inrättningar, grundade på frivilliga bidrag och organiserade helst särskildt inom c Underilaniga Skrifvelserl JU3 hvarje Län, fa Riksens Ständer,' som J lika med E. K. M., funnit Författningarne medgifva de af förenämnde olyckshändelser träffade jordbrukare föga båtande förmåner, nu härmed hos EJ K. M. i underdånighet anhålla, det samtlige E. K. M:ts Befallningshafvande måtte i Nåder varda förständigade, att, hvar och en i sitt Län, uppmana Allmänheten -till anläggande af dylika inrättningar på det sätt, som för hvarje Landsort kan tjenligast pröfvas; Hvarjemte Riksens Ständer våga i underdånighet frambära den önskan, att, i händelse en hel eller flere Provinser skulle af ofvanberörde olyckor hemsökas, E< K. M. täcktes, till undsättning och lindring för de lidande, i Nåder antingen påbjuda Collecter eller utfärda Stamböcker, eller ock vidtaga andra åtgärder, hvarigenom det åsyftade ändamålet bast må kunna uppfyllas. Riksens
Jonas Andersson med hustru och barn i Lindmåsen. Ålfeldt i Rösselbo och Eric i Dammstugan. § 6. På efterfrågan, om husfolk från andra socknar, utom församlingens tillstånd, blifvit intagit; svarade Sexman Lars Nilsson i Kaflinge, at f:(öre)d:(etta) åboen i Kaflinge Pehr Andersson med hustru och barn sedan jul-tiden, utan erhållit tillstånd därtill, uppehållit sig hos soldaten Kraft, samt at han, oaktat flere tillsägelser, icke kunnat förmå honom återbegifva sig til Bettna, där han har sitt präste betyg. Lars Nilsson, såsom sexman i den roten, ålades, at ännu en gång alfva(r)ligen påminna Pehr Andersson at förfoga sig ur socknen, och i händelse Pehr Andersson ej efterkommer denna sluteliga varning, skulle man omsider genom kronobetjeningen vidtaga tjenliga mått och steg. § 7. Emot en dagspenning af 16 s (sk) B(an)co, åtog sig Olof i Skräptorp, at hafva tillsyn vid tegel takets påläggande i sommar öfver bodar och brygghus i Prästgården. — Vid samma tillfälle skulle han låta göra 5 nya bockar, att ställa under lik-kistorna vid Kyrkan; fala24) skulle spikas framför hvardero fönstret i sockenstugan, hvarför utan rutorna som oftast blifva sönderstötta. § 8. Fattig-föreståndarena tilkännagåfvo, at spislarne i fattighuset och kammaren äro mycket förfallne; hvarföre beslöts, at Eric i Råstock så fort ske kan, skulle dem laga och vid samma tillfälle med fyllning och rappning förbättra tegel-raden kring golfvet i klockare kammaren, hvilket Hellberg sade vara högst nödvändigt. Till detta arbete lofvade Inspector Blomberg, at tegel och kalk skulle fås vid Ericsberg. §9. I stället för den gamla mjöl-lårn i fattighuset, hvilken förestån-darena sade vara nästan aldeles obrukbar, beslöt at Nämndeman i Stensjö, före nästa Thomasmässa, på någon Auction skall inköpa en lår om 8 Tunnor, häldst med 3 rum. § 10.
Den i Juni. i3 rättvisa, ulan blott en sådan, som de skulle medgifva, hvilka anse att ett folk endast bör styras efter inför Gud fattade föresatser, såsom det nu lärer heta af dem, som uppstiga på sina förfäders thron, hvilka anse att representationen bör vara så inrättad, att det endast är ett medel att gäcka folket, vara något, hvarigenom man låter sina planer genomdrifvas för att sedan kunna saga folket: ”Hvaröfver klagen J? Öfver tunga skattebördor? Hvad? J håfven ju beskattat eder sjelfva! Öfver orättvisa lagar? De äro stiftade af edra egna ombud! Öfver att J ej kunnen vinna edra önskningar? Edia ombud hafva satt sig deremot! - Som sagdl, att det synes såsom vi ej skulle vilja antaga något annat nytt än det, som kan förstora den makt, som står i vägen för folkviljan. Öfvervägom, om här skulle finnas samhällsclasser, som icke kunna åsidosätta sina företräden i samhället, som kunna se det nedsatt under Europas öfriga Stater, men icke kunna se sig jemlika med sina medborgare, utan måste vara öfver dem. Jag tviflan att de linnas; en framtid skall utvisa det; verldens historia är verldens domstol; den skall domina så corporationer som individer, livar efter den verkningskrets den fått. Öfvervägen! — Nej, öfvervägen icke! Låten hoppet ännu blända eder med återspeglingen af en förgången tid; ty ödet är ändock oundvikligt! — Det är icke Ståndet utanStånden, som skola försvinna — eller Sverige är icke mer! — om icke en lydstat får bära detta namn. Hvad var det förr? Hvad är det nu? Tiden har hämnat sig på oss; vi hafva inneslutit oss i stela former för att icke bero af dess verkningar; den har gjort hela statskroppen till ett petrificat eller en förstening utan likhet med något i de lefvandes verld. Detta allt har jag öfvervägat, och derföre har för mig den ovillkorliga förkastelsedom, man här uttalat öfver Const.Utsk:s förslag till representationsförändring, varit ett förebud, att förändringen är när. Företogs till pröfning BorgareStts den 12 och 17 sisth
Förhållandet har hetvd2 H. 43 674 I) e n 23 Fn Ii r ua ri f. m. ligt förändrat sig ifrån den tid då odalmannen utgjorde nämnden. Jag tror att det vore ganska fördelaktigt för samhället om dessa nämnder genom allmänna val kunde blifva uppspädda med något mera bildning och mera kännedom om lag och rätt, än som kan finnas inom BondeSt. uteslutande. Jag tror att genom en så beskaffad anordning skulle äfven behofvet af häkten i månget och myclcet blifva inskränkt, ty vi få ingalunda dölja, att i vår nuvar. fångstatistik upptagas en ganska betydlig mängd af personer, som blifvit häktade, hvilka i min tanka aldrig hade bordt vara det. Det är ett verkligt öfverflöd med häktning. Jag instämmer i mänga delar i hvad Hr von Hartmansdorff vid detta tillfälle yttrat, men hufvudsakligast deruti, att Hr von Hartmansdorff ansett sig icke böra neka bifall till ifrågavar. 000,000 r:dr; men deremot tager jag mig friheten bestrida Hr von Hartmansdorff» mening att en återremiss vid detta tillfälle skulle vara behöflig, derföre alt i Utsk:s betänk, ordet ransakningsfängelse icke är uttryckt. H. Ex. Hr just.stats-ministern har redan före mig yttrat, och hvar och en lärer lätteligen begripa, att ett läns ransakningshäkte nödvändigt mäste, vare sig under nuvar. lagens bestånd eller efter en ny lags införande, i alla händelser derjemte vara och blifva ett strafffängelse. Bristen af nyssnämnde ord i betänk, lärer således icke kunna medföra behofvet af en återremiss och jag får förklara, att jag icke inser hvarföre en sådan återremiss skulle kunna anses behöflig, så framt den icke har ett ändamål af uppskof, ty den som vinner tid han vinner allt, och man kunde dii hoppas alt lä sina åsigter bättre fram, när betänk, en annan gång förekom. Mine Hrr! den tid som vår grundlag bestämmer för våra sammanträden är redan förfluten, och vi få nu månadtligen i und. anhålla om riksdagens förlängning för att kunna fullborda vära lagstiftningsarbeten.
Uti denna Räkning finnas icke redogjorde 1829 års stohållningsmedel, 2,400 R:dr, ej heller i83i års Lönetillöknings-medel, 30o R:dr, hvilka poster uti Stuteri-Öfver-Styrelsens Räkenskap afföras. Ottenby Stuteris från den 1 November i83o till i83i års slut. Räkenskapen, som med anmärkningar blifvit granskad i Kongl. Kammar-Rätten, upptager: Debet. Uppbörd: Credit. Diverse Utgifter Prest-rättigheter Löne-, sofveloch skopenningar Extra aflöning lill halfårs drängar Stat-Torpares dagsverks-aflöning Maltoch Mjölk-penningar till Torpare Aflöning till Legofolk Transport 6,371: 29. 6. Qvarn - Stats-Ulskottels Berättelse N.-o 3/^o. DS serskilde Redogörelser för hvarje Stuteri afgifvas, anser Utskottet, det alla inkomster och utgifter, som tillhöra det ena eller andra Stuteriet, Röra på sitt rätta ställe eiler uti det Stuteris Redogörelse, hvartill de höra, vara synlige, och ej, såsom nu eger rum, upptagas en del i Stuteriens och en del i Sluteri-Öfver-styrelsens Räkenskaper. Utskottet håller sålunda före, att, lill vinnande af mera fullständighet, en generel Hufvudbok, genom Stuteri-Öfver-styrelsens försorg, borde uppgöras, som sammanfattade till ett helt ej allenast dess egen förvaltning, utan ock de serskilda Stuteriens Räkenskaper; men då, i följd af Kongl. Maj;ts år i83i Kongl. Stats-Contoret meddelade Nådiga befallning om upprättande af Räkenskaps-formulairer för de förvaltande Verken, det är att förmoda, att fullständighet i denna del hädanefter kommer^att ernås; anser derföre Utskottet, att denna fråga icke erfordrar någon Rikets Ständers åtgärd. Ånkom till Exp.-Utsk. den i3 November. Berättelse, om 'verkställd granskning af Redogörelsen öfver Finska Er sättnings-medlen.
Om detta ärende, bäde det oeconomiska och bewillnings mäler i ett sammanhang, af ctt och samma Utskott blifwjt behandladt, hade aldrig en sadan utställning af skyl» digheter utan moiswarande rättigheter kunnat äga rum, och hade Oeconomiä.Utskottet kunnat förmoda Le bewiliningsgrunder, Bewillnings - Utskottet föreslagit, hade samma Utskott aldrig säsom stedt, trodt stg bcrattigadt att instränka branwinsbrännings* rättigheten för större egendomsägare. Den orättvisa som de^e nu wederfares ligger i öppen dag, när i öfwerwägands kommer, att dä z:nc äboer pä hwar sin mantal eller tillsammans ^ mantal kunna bränna bränwin med tillsammans 150 kannors pannerymd, och derföre hwardera betala 5 R:d. 12 sk. panneafgifk och 12 st. hemmansafgift, eller tillsammans r6 R:d. 12 st., mäste en ägare as egendom kill 22,000 R:drs wärde sir samma panncrymd, i 2 pannor ej allenast betala 90 Rtdr, elley der - Den 3 Augusti. 537 deröfwer, Utan äfwen 11 R:dal. hemmansafgift serstildt, ehwad han bränwinsrättigheten, mera eller mindre eller ock inlet begagnar.
Derjemte synes mig mindre billigt, att den ena resanden fortkommer till ex. för 16 sk, då den andra måste erlägga 24 sk. o. s. v. Jag anser derföre, att ehvad förändringar än vidtagas, de åtminstone böra på hvarje ställe medföra blott ett sätt för skjutsens utgörande och betalningens erläggaade derföre. Utskottet har icke ansett sig kunna tillstyrka bifall å de inom Borgare-Ståndet gjorda Motioner, rörende Skjuts-legans utgörande. Jag förmodar dock, att Höglofl. Utskottet åtminstone med billighet kunnat föreslå, att, i den mon skjuts-legan ökes på Landet, den mot lika vilkor äfven får ökas uti Städerne, och torde dessutom de omnämnde Motioner för Gefle och Carlskrona städer, vid närmare betraktande, förtjena mera afseende än Utskottet velat lemna. af Herr Mattsson, som ansåg för sin del all förhöjning i skjulslegan vara för ingen del af behofvet eller billigheten påkallad ; och derföre jemväl reserverade sig mot beslutet om högre lega för entreprenad-skjuts. STOCKHOLM, tryckt i Eck.st£insk.a Tryckeriet, 1829. Allm. Besv.- och Occ.-Utslx. Vtl. N.-o SS. i Ankom till Exp.-Utsk. d. u April 1829. Utlåtande, i anledning af vackt Motion om inrättande af en allman Undervisnings anstalt uti Eskilstuna. 1 Memorial, som Högvördiga Preste-Ståndet remitterat till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet, har HrBiskoppen Doctor P. Thyselius anfört, att Eskilstuna Stad, hvarmed den såkallade Fristaden och ett betydligt Gevärs-Factori äro förenade, skall vara i behof af en allmän Undervisningsanstalt för den mängd barn, som der finnes, samt derföre föreslagit inrättandet i Eskilstuna af en Apologist-Schola med a:ne Lärare, för hvilka årligt löne-anslag af allmänna medel borde beviljas.
I följd häraf och för att bereda de skattskyldige en af behof påkallad ytterligare lindring vid räntors och tiondens utgörande, utan alt sådant må medföra någon kränkning af tiondeoch räntetagares i författningar grundade rättighet, få Rikets Ständer, med ledning af hvad i berörde hänseenden inom vissa landsorter och deribland Vester-Norrland redan vidtagits och funnits fordelagtigt, hos E K. M. i underdånighet anhålla, det måtte Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 18g. 477 Landshöfdingarne i Nåder anbefallas att, hvar i sitt Län, så vidt ske kan, söka bereda en sådan reglering af den inom Länet till Jonoch indelningstagare anslagna kronotiondeoch ränte-spanmåi, att till utgörandet deraf tiondeoch räntegifvare inom hvarje socken varda på det minsta möjliga antal räntetagare indelade. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 15 Maj 1845. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i3 Maj. 1845. Preste-Ståndet den 14 Borgare-Ståndet den i4 — —■ Bonde-Ståndet den i5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse angående ändring af Kongl. Förordningen den g Maj i835j om hvad iagttagas bör vid handel om lösörens som köparen låter i säljarens vård qvarblifva. (Lag-Utsk:ns Bet., JN;ris 69 och 102.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har i betraktande förekommit, hurusom Kongl. Förordningen den 9 Maj 1835, angående hvad iagttagas hör vid handel om lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarblifva, icke funuits tillfyllestgörande för det med berörde författning afsedda ändamål att förekomma det så allmänt öfverklagade missbruk, att man genom diktade köp sökt undanhålla egendom från utmätning och såmedelst på ett bedrägligt sätt kränka borgenärers rätt.
För vinnande af det i 4:de punkten af omförmälde beslut angifna hufvudsyftemål, hafva Fullmägtige ansett någon del af Statslånefondens tillgångar böra af Fullmägtige omedelbarligen utlånas, hvarföre Fullmägtige meddelat föreskrifter så väl för denna ut - 19 larling, som för den, hvilken vore afsedd att genom vederbörande Diskont-Direktioner verkställas. Efter det Fullmägtige jemväl till efterrättelse fastställt de grunder, enligt hvilka det utländska lånet komnie att i Bankens räkenskaper bokföras, hafva Fullmägtige icke allenast bland sig, utsett tre Deputerade, att besörja de med Statslånefondens förvaltning förenade göromål och bestyr, i enlighet med för dem utfärdad instruktion, utan äfven för behandling af ärenden, som röra utlåningen från nämnde fond, invalt till extra Ledamöter i BankoDiskontDirektionen: undertecknad Wilhelm Fredrik Tersmeden, Kapitenen Carl Erik Mannerskantz samt Advokat-Fiskalen, Häradshöfdingen Erik Wilhelm Montan, med uppdrag till den sistnämnde, att i afseende å Statslånefonden förrätta enahanda göromål, som åligga de i Diskont-Direktionen tjenstgörande Kommissarier; i Direktionen öfoer Låne-Kontoret i Götheborg: Possessionaten, Grefve Adolf Hamilton och Rådmannen derstädes A. W. Björck, af hvilka likväl den förre, efter någon tids förlopp, det erhållna uppdraget sig afsagt, samt i Direktionen öfver Låne-Kontoret i Malmö: Häradshöfdingen m. m. Carl Axel Trolle.
Tjenstemän nödig frihet att förekomma och beifra dess öfverträdande, Rikets Ständer borde till Kongl. Majit framställa den underdåniga önskan , det Kongl. Maj:t måtte besluta och låta vidtaga de förändringar i denna Förordning, hvilka af behofvet finnas påkallade, för Näringarnes skydd samt betryggande emot Tullförsnillning af den Staten tillkommande Tull-Intraden, utan att den laglydige Medborgarens rättmätiga anspråk på hus och hemfridens helgd må äf« veniyras; i anledning hvaraf Rikets Ständer äfven borde i underdånighet framlägga deras åsigter öfver de hufvudsakligaste delar* ne af berörde stadgande, i afseende på un* dersökning efter olofligt infördt gods, till Prot.‘Utdrag den i Felruarii 1830. 15 det Nådiga afseende, Kongl. Maj:t kunde för Riket nyttigt finna, uti följande punkter* 1:0. att behörig Undersökuingsman , hvarmed förstås de, uti 37 §. ofvanberörde Förordning, nämnde personer, må vid visitationer under bar himmel, ega rätt att varor anhålla, utan att vara åtföljd af vittnen , men icke att varor undersöka , utan i vittnens närvaro, så framt anhållningen ej sker vid Tullplats; 2:o att Undersökningsmans visitations* rättighet bör sträckas utom Tullplats till: a) Saluoch Uplags-bodar, Magazin ocK Uthus; dock under förbehåll af lämplig ska* de*ersättning för den , uti hvars Salu-bod visitation skett, då ej förbrutet gods vid undersökningen anträffats; b) Rum, der Varor uppläggas eller till Salu hållas; c) Hus och Boningsrum i Skärgård hos den, hvarest Varor äro eller Varit upplagde, samt Hviloställen, där Varu-transportef be* finnas eller Varor uppläggas; d) Boningsrum hos den, som förut blifvit straffad för .Lurendrägeri eller Tullförsnillning; - 20 Prot.'Utdrag den i Februarii 1830.
Ropades några Ja, jemte starka Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, att Markegångsvärdet 9000 R:dr å Strömsholms Stuteries på Stat uppförde HemmansRäntor måtte, på sätt StatsUtskottet föreslagit, samt Preste-och BorgareStånden beslutat, qvarstå på den Indeldta delen af Ordinarie Räntan. Bifölls. 4:de InkomstTiteln Kronooch KyrkoTionde-lösen efter bestämda priser. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att enär, i frågan om den af StatsUtskottet föreslagne undersökning, rörande beräkningen af Kronooch KyrkoTionde-lösen efter bestämda priser, efter hvad StatsUtskottet nu anmält, Två Stånd stadnat emot Två, denna fråga alltså borde såsom förfallen anses. 14. InkomstTiteln Mantalspenningar. Herr Hjerta Gustaf: Jag kan icke rätt fatta, antingen det är en aning af Utskottet, att Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet skola lättare frångå sina beslut, än 4» 52 Den 12 Jun i i e. m. de öfriga Stånden, eller om det är någon afsigt derunder, alt Utskottet uppgör jemkningen på det sätt, att allenast Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet skola frångå deras beslut, men icke Presteoch BorgareStånden. Det måtte också kunna finnas en annan mening, som uppkommer derigenom, att de sednare Stånden frångå deras beslut. För min del kan jag icke finna annat, än att Ridderskapet och Adeln bör förblifva vid sitt beslut, helldre än att ensamt vara det Stånd, som skulle ändra sin tanka. Jag anser vårt redan fattade beslut vara rätt. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: Enligt 6g §. RegeringsFormen åligger det StatsUtskottet ovilkorligen, att först föreslå ett jemknings-project emellan RiksStåndens olika tankar. Detta måste naturligtvis inrättas efter den åsigt, som Utskottets pluralitet ägde, innan frågan förelädes RiksStånden.
I sammanhang härmed anser Utskottet sig böra meddela, hurusom, sedan, i enlighet med hvad Rikets sednast församlade Ständer bestämt, Direktionen öfver arméens pensionskassa i underdånighet anmält, dels att, jemlikt upprättad t bokslut för år 1862 öfver det af Rikets Ständer beviljade kreditiv för fortsatt tillämpning af ofvannämnda pensionsstater, utgifterna öfverstigit anslaget med 4,543 Ridr 84 Slats-Utskottels Utlåtande M 66. öre, dels ock att den af Kongl. Mnj:t äskade, här ofvanomförmälda förhöjning af 80,000 R:dr å berörda kreditiv för innevarande år lemnade tillgång jemväl til! betäckande af förenämnda för år 1862 uppkomna mindre brist, om medgifvande dertill erhölles, Kongl. Majit, på grund häraf och i anledning af hvad dess nådiga Proposition i detta ämne (pag 28) innehåller, låtit, genom Chefen för Landtförsvars-departementet, uti särskild skrifvelse af den 17 nästlidne Februari, gifva StatsUlskoltet tillkänna, alt, derest den af Kongl. Majit begärda förböjningen i kreditivet för innevarande år beviljades samt Rikets Ständer tillika medgåfve att denna förhöjning jemväl finge användas till betäckande af den uppkomna bristen å 1862 års för pensioneringen anvisade kreditiv, någon tillökning uti sistnämnda kreditiv icke erfordrades; och får Utskottet hemställa, d) att Rikets Ständer för deras del lemna bifall til! hvad Kongl. Majit i afseende å användandet af 1863 års kreditiv sålunda behagat föreslå och följaktligen medgifver, alt af detta kreditiv må utbetalas det belopp, 4,843 Ridr 84 öre, som erfordras för betäckande af den för föregående året uppkomna brist i då anvisade kreditivsumma. Beträffande slutligen Kongl. Maj-.ts nådiga framställning om anslag äfven under nästkommande 3:ne år, för upprätthållande af arrr.éens pensionskassas egen pensionering, så synes den af kassans