Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogos och lades lill handlingarne StatsUtskis d. 12 dennes på bordet lagda mern. i Nio 168, med K. Bergscollegii berättelse, ang-.de Löfås silfververks drift samt de i afseende derpå vigtagne åtgärder från och med år 1840 till och med är 1843; och Nio 169, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. Nio 85, angide väckt fråga om upphörande af rusthållarnes vid cavalleriregitena åliggande att utgöra s. k. tross-passevolance-afgift. Föredrogos och biföllos följande d. 12 dennes på bordet lagda, af StatsUtsk. afgifne utlåtin och mern.; Nio 170, i anledn. af väckt motion, att skattläggning å finntorp och nybyggen i Stora Kopparbergs län icke mätte föranleda någon rubbning uti sockuarnes knektehåll och öfriga allmänna prestationer; Nio 171, i anledn. af väckt motion om upplåtande af mark utaf Kungsöhrs kungsgårds ägor till lastageplats å begge sidor om den s. k. Kungsöhrs färja; Nio 172, i anledn. af väckt motion, angide lindring i de hemmanen Tunnersta Skattegården och Torp Norregården å Wisingsö åliggande ntskylder och onera; samt Nio 173, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, ronde Piteå och Luleå städers ordinarie båtsmanshåll. Föredrogs StatsUtskis d. 12 dennes på bordet lagda utlåt. Nio 174, i anledn. af erhållen återremiss å betänk. Nio 80, angide afskrifning af eller ersättning för åtskilliga, dels på öfverskotten af statsverkets inkomster anordnade, dels från K. Statscont. af under händer hafvande medel bestridde utgifter. II.
De liedömmandes rätt, RiksSt:ns nemi., och vår rätt, de anklagades, har här icke, som sig bort, varit iakttagen. Det var naturligt, att vid öfvervägande i ett helt af de politiska och commerciella förhållandena skulle Konungens rådgifvare föredraga att tillstyrka hvad som beslöts. Det är ej förgäfves, som handelstractater vanligen benämnas handelsoch vänskaps-tractater. De kunna ej isoleras från de politiska relationerna. Så beskaffade förhållanden ensamt med grannriket, och olika med våra bandelsrelationer till nästan hela det öfriga Europa, Frankrike undantaget, att Svenska och Ryska skepp och handelsvaror skulle reciprok t vara underkastade ofria umgälder, hade icke stått tillsammans med de politiska relationer, som böra äga rum emellan de begge grannrikena; och att dessa politiska relationer skulle, om icke alldeles uppoffras, likväl betydligen åsidosättas för en D c n i J u 1 i f. m. en blott theoretisk åsigt, som uti tillämpningen redan var i betydlig mån uppfylld och var ämnad att än ytterligare uppfyllas, — sådant trodde man sig icke böra tillstyrka. Ulsk. slutar denna punkt med en anmärkn. rör:de fördelningen af rättigheten att mot nedsatt tull införa 6,000 tunnor råg från Wasa och Nyland; men dervid bör märkas, att vinsten för Sverige af att få god utsädesråg torde vara densamma, om den kommer på Svenska eller Finska fartyg, och att vinsten för Finland måste blifva densamma, örn exporten derifrån göres på Svenska fartyg eller på Finska. Det är således endast frakten, som utgör skilnaden. Skulle detta obetydliga ämne hafva kommit att utgöra föremål för ompröfning vid negociationerna; så är jag öfvertygad, att ingen annan bestämmelse i denna del hade kommit i fråga, än just densamma, som nu blifvit gjord, nemi. repartition af införselrätten till hälften på hvardera contrahenten. Rikets sannskyldiga nytta lärer således icke heller häri vara åsidosatt. 43:dje och 46:te punkterna torde jag få sammanslå.
Dock beräknas afgift för boskap alltid såsom för minst 2:ne mil, så att minsta afgiften är för hel vagn 8 R:dr o. s. v. Afgiften för gods beräknas efter centner och skålpund, och erlägges alltid som för en hel centner (5 LfE), huru litet godset än må väga. Då vigten öfverstiger ett centner, beräknas afgiften som för 11; då den öfverstiger 1$ som för 2 o. s. v. till dess vigten uppgår till 4 centner (1 SkS). För hvad som öfverstiger 4 centner beräknas afgiften deremot i proportion efter vigten i centner och skålpund; dock erlägges afgiften alltid med minst 20 öre, äfven för minsta vigt och kortaste distans, såvida taxan icke upptager mindre för helt SkfL För hel vagnslast gods af samma klass och från samma afsändare till samma emottagare, samt i vigt uppgående till minst 25 SkS eller 100 centner, kan, då omständigheterna dertill föranleda och Trafik-cliefen finner så dant vara med banans fördel öfverensstämmande, en nedsättning beviljas af högst 25 procent; dock bör ej sådan nedsättning beviljas för kortare distans än två mil. För fastager, fat, lådor m. m., hvilka äro tomma och återsändas, erlägges afgiften antingen med 12 öre milen per stycke, eller också efter vigt enligt 4:de klassens gods, allt efter som det blifver billig st för ägaren. Undantag härifrån göres likväl för större sockerfat, fortepianolårar etc. etc. So anmärkning 2:o i taxan. Afgiften för flyttsaker och finare möbler, upptagne i l.sta klassen, kan, då hela vagnar lastas, af Trafik-direktören, då anledning dertill gifves, efter öfverenskommelse nedsättas. För öfrigt äro följande förändringar och tillägg uti klassifikationen och afgiften för gods vidtagne, nemligen:
Att för de Tjensteman, som i twenne Utskott kunna wara nyttjade, beräknas traktamente till hälften pa hwardera stället; afwensom attoni en wid Utskott antagen Tjensteman tillika är tjenstgörande och berättigad till traktamente hos något af NiksCtanden, ma han äga att uppbära det traktamente antingen i Ståndet eller Utskottet, som är det högsta, men icke njuta traktamente pa begge stallen. sw Att Waktbetjeningens hela wedergällning beräknas under rubriken af traktamente, men de Waktmästare, som göra tjenst i rune Utskott eller hos något af Riks-StandeN och tillika t Utskott, mage a ena stället uppbära fullt traktamente med 1 R:dr 16 tz. och ä del andra halst med 52 ff eller tillsammans L R:dr Banko om dagen, samt 6:0 All Utskottens Set i le are, Canz'iek och Waktbetjening, ma likasom SlandenS strän antagdinqsdagarne till den 8 instundande Junii genast Uppbära traktamentet samt dec återstående af tracta ? * mem 356 Den sz Maji. mer-tet jemte resekostnaden, sa snart tjenstZörlngen Upphör. Riksens Stander fa således med underdånig anhållan, det täcktes Eder Majestät i Näder alla defia medels utbetalning af Statswerket a Riksdags, kostnaderne anordna, följande uppgift pä Stånds, och Utstötts-Canzliernas Betjening såsom Bilagor i underdånighet öfwerlemna. Sluteligen anhälla äfwen Riksens Stander i underdänighet om en dvlik Nådig anordning om er, sättning för utgifter till skrifmaterialier och andra uödwändiga behof för Standens och Utstottens Canz, lier enligt afgifwande verificerade räkningar, som al Herr Landtmarstalken och Talemannen för Standens vch af H:r Ordförande i Nbotten för deras Canz, lier till rigtigheten böra bestyrkas.
Arfvode till e. o. Kammarskrifvaren Ruckman, för en uppgift å de utbetalningar, som under Fem år blifvit verkställda af statsmedel till fång vården Nådegåfva till fändriken Wandstedt Gratifikation till Kammarskrifvaren Nyberg, för en uppgift å de medel, som för åren 1811 — 1840 af Kongl. Stats-Kontoret anordnats i ocb för utarbetandet af förslag till Allmän Civiloch Kriminal-Lag, Dito till Kapiten Mekanicus Modeers enka Till Expeditions-Sekreteraren Ekmark, för öfversättning på Franska språket af Justitie-RevisionsExpeditions Föredragningslistor under sednare hälften af år 1842 och förra hälften af år 1843 . Nådegåfva till Vaktmästare-enkan Lindberg För ett nytt livrée åt Vaktmästaren i Högsta Domstolen A anslaget till extra utgifter, 6,ooo R:dr, under 6:te Hufvudtiteln är anordnadt: Arfvode till Polisens Ombud vid Pantlåne-Kontoret i Stockholm . T ransport: år 1842 300: 300: — —' år 1843. 300: — - 300: — - 29 — Transport; Ersättning åt tjenstemän i Kongl. Civil-Departementets Expedition för förlorade licensmedel Till t. f. Öfver-Ståthållarens disposition, emot särskild underdånig redovisning, för Polisbevakningen i hufvudstaden Gratifikation åt Kongl. Tabell-Kommissionens Sekreterare, Hof-Marskalken m. m. Leijonmark, Extra anslag för Kongl. Civil-Departementets Expedition . Belöning för gripandet af för allmänna säkerheten vådliga personer Dito för räddandet af personer stadda i sjönöd För belöningsmedaljer till åtskilliga personer Nådegåfva åt omkomne Timmermärkaren Anders Anderssons och Skepparen Rafstedts efter lemnade 5 barn Ersättning i och för utflyttning från Måsta by åt Häradskrifvare n Tourén Gratifikation åt Torparen Magnus Pettersson, för det lian en längre tid bestridt Kronofjerdingsmans tjenst • •••••••• Till Chefens för Kongl.
Bidderskapet och Adeln, att, med uteslutande af den så kallade silfvermeningen, såsom obehöflig och numera origlig, texten lill de nya sedlarne borde blifva af följande lydelse: ”Svea Bikets Ständers Bank inlöser denna Sedel med 00 B:dr Specie efter i83o års mjntfot,” samt af en Ledamot inom Högv. Preste-Ståndet, att texten måtte blifva: ”Rikets Ständers Bank inlöser denna Sedel vid anfordran med 00 B:dr Silfver, motsvarande 00 B:dr Banco.” Och är slutligen till Utskottet, från Höglofl. Ridd. och Adeln, öfverlemnadt ett af en Ledamot inom nämnde Riks-Stånd ingifvet fullständigt förslag till reglementariska stadganden, motsvarande 4 Art. 2 Afd. af i83o års Banco-Reglemente. Sedan de sålunda emot Utskottets ofvanberörde Betänkande N:o roy inom Riks-Stånden framställda anmärkningar kommit Utskottet til! handa, bar Utskottet till förnyad pröfning förehaft de, dess behandling tillhörande, frågor om beskaffenheten, formen och utseendet af de sedlar, som hädan - Banco-Utskottets Ut låtande ff.ö l3S. 3 efter komma att af Rikets Ständers Bank utgifvas; och har Utskottet, i sammanhang härmed, noga öfvervägt hvad Kongl. Maj;t, rörande detta ämne, i Nåder yttrat, uti dess, under den 6 innevarande månad, till Rikets Ständer aflåtna och Utskottet meddelade Svar å Rikets Ständers underdåniga framställning i afseende på myntoch räkne-enhetens bestämmande till En R:dr Conrant. {Infördt under N:o 76 i irsta Sami., irsta Afd., 2f>:te Häftet af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll.) Då, enligt högstberörde Nådiga Skrifvelse, Kongl. Majrt, uppå anförda skäl, i Nåder ansett
Äfven i Amerika, med en vidsträckt jordyta, har uti de vestra staterna fattigförsörjning blifvit nödig. Det undantag, som blifvit begärdt i denna 5, nemi. att hemmmansbrukare och arrendatorer skulle utgå, anser jag icke behöfligt; emedan underhållsskyldigheten, efter §:ns lydelse, ingalunda kan anses farlig. Jag känner utaf erfarenheten huruledes hemmansdelar utarrenderas i små lotter till personer, som kallas arrendatorer, men egentligen icke äro annat än backstuguhjon, så alt de helt och hållet ligga församlingen till last. Sådana hem - Den 12 Mars. 395 man gå ofta på executiv auction till godtgörande af prioriterade fordringar. Likaledes finnas de, som intaga statfolk på sin jord för några få dagar, och låta deni skattskrifvas hos sig emot betalning, men tillåta dem stryka omkring i orten för alt försörja sig på hvad satt de kunna. Med en sådan fullkomlig frihet, som Frih. Cederström vill införa, skulle ali säkerhet försvinna både på vägar och stigar. Det iir derföre nödigt att ett stadgande införes, som bibehåller ordning och sedlighet. Jag tror att om det tillägget göres, när contr actet icke är s t ä I d t på lifstid, eller på mindre än fem år, så skola jordbrukare se sig före, innan de taga emot någon; och då har man gjort hvad man kunnat, för att förebygga det onda. Jag tillstyrker §:ns antagande med detta tillagg. Gr. Anckarsvärd: Första egenskapen af en lag måste vara att kunna begripas och förstås. Jag liar icke den lyckan all kunna förstå den §, om hvilken vi nu öfverlägga. Jag kan icke finna riktigheten deraf, att i afseende på försörjningsskyIdigheten uti samma lagstadgande sammanblanda så olika förhållanden, som de hvilka äro förenade med hemmansbrukare, arrendatorer och stattorpare, drängar och tjenstehjon. Jag ber herrarne fästa uppmärksamhet på den himmelsvida skilnaden emellan dessa förhållanden. Jag kan icke dela åsigt med den värda ledamoten, hvilken nyss yttrade, att ett så beskaffadt stadgande, som detta, skulle vara onndgängeligen af behofvet påkalladt.
4 Och alitsa har, för Institutets tillbörliga underhal! och behof, åtgatt förlidet år, en sammanräknad Summa 6552: 23 il« För bestridandet af alla ofvanupptagna kostnader hafva influtit till Institutets förmon, uti ordinarie medel 4^55 • 16 Och extraordinarie dito 1819 : 16 Hvarvid kommer att beråknas balancen vid förlidet års slut Hvilka poster tillsammanstngne framvisa ett lika belopp med årets totala omkostnader till en 19’ 39 n - Summa 6552: 23 ii. to 5» Dea 2 Juli. Till de donerade räntegitvande Cflpitaler, hvilka uti föregående Revisorers berättelse blifvit intagne, utgörande tillhopa 12,000 R:r, har på forlidet ar än ytterligare tillkommit, från framlidne Grosshandlaren A. Björnberg 3335 R:r och 16 sk., från Grefvinnan Douglas Testamenterade 2000 R:r; af Friherre Adelsvärd skänkta 333 R:r och af Kyrkoherden Doctor Wallin likaledes 100 R:r. Yi böra för öfrigt icke underlåta, att härstädes göra Eders Kongliga Maj:t, såsom Inrättningens Höga Beskyddarinna, uppmärksam pä de gladare utsi »terna öfver Verkets tillstånd, hvilka för framtiden tyckas visa sig, då, oaktadt snarare ökade än minskade priser, 1S14 års underhållskostnader likväl understigit dem för år 1813 med 875 R:r 9 sk. 8 r:st., ehuru hyran för öfra Manilla forst med detta är kommit att upphöra.. Något egentligt Cfpital-Conto Öfver Institutets Cassa är ännu icke upprättad, och. Reverserna på de skedda utlåningar, jemte säkerheten, kunde icke vid detta tillfälle af oss granskas eller pröfvas, emedan dessa handlingar uti Bancohuset och en särskilt fernkista under irenne lås skola vara förvarade. Ti en 2 Juli.
I öfrigt lades Konstitutions-Uiskottets Memorial, N:o 31, till handlingarne; och föreläde Borgare-Ståndet samma Utskott att inkomma med voterings-propositioner, för så vidt Rikets Ständers beslut i frågan grundlagsenligen dertill föranleda. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Ulskottets nedannämnde Utlåtanden, nemligen: N:o 211, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående förlängning af arbetstiden för jernvägs-anläggningen mellan Köping och Hult; N:o 192, i anledning af Rikets Ständers, åren 1851 och 1853 församlade, Revisorers berättelse om granskningen af de under Kongl. Kommers-kollegium ställda fonders och medels förvaltning och räkenskaper; N:o 193, i anledning af Kongl.
Han var även hemma i logiken; det var just i ett ögonblick av lutter förvåning över Kimons färdighet att göra de mest utomordentliga hornslut och krokodilslut, som antikvarien hänfördes till sin frikostighet. Manteln och skägget voro endast de yttre kännetecknen, som han anlagt för att vinna den aktning, varpå hans personlighet gjorde anspråk. Kimon var emellertid blygsam nog eller också avundsjuk nog om sin visdom, för att icke uppträda i de offentliga lärosalarne. Han umgicks ej heller med sina bröder inom vetenskapen, antingen för det att han ringaktade dem, eller för att de icke ville erkänna honom. Men om lärosalarne saknade hans ljus, infann han sig dess flitigare i matsalarne hos hederliga, förmögna hantverkare, som höllo någorlunda gott bord och brukade drägliga viner. Hos sådana värdar ställde han ingalunda sitt ljus under skäppan. Han förvånade dem med djupsinnigt tal och klyftiga syllogismer; och voro de otillgängliga för logiken, så avtvang han dem vördnad genom att tala om sin lysande börd och förtroliga vänskap med kejsar Julianus. Kejsaren, försäkrade han, var i allmänhet vän av filosofer, men företrädesvis av filosofen Kimon. Kejsaren hade bjudit Kimon ett palats i Konstantinopel och hundra tusen guldmynt, men Kimon hade avslagit gåvan, emedan han älskade fattigdomen av grundsats och icke ville lämna sina goda vänner i Aten. Kimons umgänge var dock ej helt och hållet inskränkt till den krets i samhället, som utgjordes av välmående hantverkare. Höjd över alla fördomar nedlät han sig å ena sidan, då han nämligen var mycket hungrig, ända till slavarne, företrädesvis kockarne i förmögna hus; å andra sidan var det icke sällsynt, att han sågs som gäst hos de unga epikuréerna, ja till och med hos prokonsuln Annжus Domitius, vid dennes förtroliga symposier, när ingen bättre snyltgäst fanns att tillgå, på vilken sällskapet kunde uttömma sin lust för gyckel och upptåg. Vid sådana tillfällen visade Kimon prov på en sann filosofs själsstyrka. Det skämt, varför han då var föremål, rubbade aldrig hans lugn, än mindre hans hunger och törst.
Bfhde till last, att auktionen blifvit ogillad på obehörig persons klagan, och den försålda fastigheten således olagligen inroparen fråndömd; hvarföre jag förordnat åtal emot K. Bfhde. Hetta åtal, hvilket skulle kunnat med samma skäl vändas mot Hofrätten för det fastställande, som emot K. Bflides för det fastställda beslutet, upptogs af Kongl. Hofrätten lill pröfning på samma Division, som meddelat fastställelse!!; och sålunda hände, att tre af de Ledamöter, som pröfvade min ansvarstalan, hade sjelfie en gång gillat det beslut, för hvilket ansvar yrkades. Då nu desse tre utgjorde tlertalet af de öfver åtalet dömande Ledamöter; måste deraf följa, att åtalet skulle ogillas, derest icke desamma, som förut dömt, skulle nu sjelfve döma, att fel var begånget och ansvar förtjent genom det beslut, de då gillat. För att pröfva den fråga, som nu förevar, måste de ock pröfva, huruvida de ville bekänna sig skyldiga, lika med de tilltalade, till ett fel, som borde ådraga ansvar; och att giira en sådan bekännelse, torde väl icke kunna kallas att döma. Att jag icke visste, det någon grund till jäf kunde vara klarare, har jag anmärkt uti de underdåniga besvär, jag anfört både öfver detta Hofrättens förfarande och öfver utslaget i sjelfva saken, gifvet den 25 sistlidne April, hvilket utslag också verkligen innehåller, hvad som erfordrades, för att icke vara en bekännelse om egen felaktighet, d. v. s. innehåller ogillande af åtalet. Sjelfva saken och den utvickling af deri ingående tvistefrågor, som jag i de underdåniga besvären försökt framställa, kan icke utan en större vidlyftighet fullständigt redovisas och då, i den förväntade händelsen, att Hofrättens utslag kasseras, hufvudsakens afgörande kan en längre tid dröja, skulle en redan nu företagen framställning af hvad i saken förelupit, dessförinnan hinna att vara bortglömd, och således behöfva förnyas.
Det är en sådan vi liar vågat inlhta oss, på. E t t aiisvarsfullt rensiiingsarbete tilltro vi oss dock ej, ' utan skolaIsöka ' taga ined allt af kvinnoliand utgånget, soin vi under var forskningsfiird i bokkatalogen lyckas påträff a. Historien är ett fält, som kviiiliga författare mesa sallaii våga sig in pA, d&amp; detta föriitsZitter ett knnskapsin&amp;tt, soin ej ofta konimer kvinnor till del. Vi kunna därföre prisa oss lyckliga att vi i vPlr tid inom detta område af litteratiiren äga ett par lwiiiliga, föïfattaïeiiainn ined god klang. Bland dessa mötas vi iiii af fru .Cecilia Blidth-Holm Bergs ined Iivilket en biografisk-historisk skildring af frilietslijälteii Gwibcclcli är förknippad. Frii Holinberg äger en gaiiska betydande talang att beratta, ja, deiiiia hennes berättarekonst frapperar lasaren mer, än den specifikt shistoriskas färg liennes skildringar äga. Vi beliöfva endast erinra oni den lifliga och anslaende bild af Garibaldis hjältemodiga Iiiistrii, Anita, som varit införd i Dagny, innan sGaril) aldi » iitkominit i bokf orin. Det är den dii bbla egenskapen Iios frii Holnibergs bok att vara bide lärorik och iiiiderliUlaiide, so111 föranledt Fredrika-Bremer-E ' örbii~ldets bokkoinité att inrangera densainma kland iingdoiiisböckerna, livarföre ett uttalande däroiii återfinnes i dess bokrevy. Afveii trenne andra verk af kvinnolmid ined alniien lieintade ur Iiistorieii liar bokkoinitéii antecknat bland de arbeten, cleii inecl gliidje satter i hiinderna på Sveriges iingdoin.
Utskottets den 26 dennes under N:r 61 aflåtne, samt följande dagen på bordet Iagde Memorial* med förslag till voterlngs-proposiiioner, i afseende pa yppade skiljaktigheter, röraude fullmagten och lysningssedlars förseende med stämplat papper* fann Bidderskapet och Adeln för godt, att, under förhlifvando vid Dess i berörde ämnen förut fattade Beslut, -jsamt med godkännande af de utaf Bevilfnings-Utskoltet föreslagne Voterings-propositioner, öfverlemna dessa frågor till förssärkta Statstftskotiets afgörande. > ' ■ ,. S D. Proh Utdr. d. 3 a Nä v. 1&33. 339 S. D. Föredrogos ånyo oell gillades följande från nedannämnde Utskott ankom/ie, samt den 27 dennes o. m. på Bordet lögde Uilåtanden r Ifrån Statsoch Banco-Utskotten: Af »leii 26 dennes .< N:o 621) I frågan om sättet för inlösen af f. di Filial-Discontemes ähnd utelöpande skuldförbin* delser t N:o 622» i anledning af Riks-Standens skiljaktiga beslut) i afseende på sättet för sluteliga behandling gen af den väckta frågan öm Låne-rätf uti Rik. sens Ständers Bänk för Allmänna Brandförsäkrings» Verken Från Ståts-Utskottet : Af den 26 dennes: N:o 623) angående Riks-Ståndens Skiljaktiga beslut, i fråga om pensions anslående åt förre Justitise Bihang tili R. St-, Fröö g:de Sami. 29 as» Prut. Utd-r, d. ao Nev, igas. Ombudsmannen Hére Friherre IL. AMannerheim, samt målets öfverlemnande till Förstärka Statsutskottet: N:o 62 i, Med förslag till Allmänna Beglementer för Biksgälds-Contoiret:
De jemkningar i .Lagstiftningen, som Comitéen ansett nödige skulle rxxx Statsoch Banco-Utskottens Utlåtanden'. röra intecknings-väsendet, hälst den del deraf, som i vissa fall upphäfver ali säkerhet, samt den, der utsöknings-verket af alltför långsamma former försvaras. För Capitalers omlopp, anser Comitéen möjligen en Central-inrättning nödig, hvars bestämmelse borde vara att verka både såsom långifvare och låntagare, samt hvars insättnings-bevis skulle öka rörelse-eapitalet (Hypotheks-systein). Det är Riksdagsmannens rätt, och Utskoftsledamotens åliggande, att granska detta förslag. Tankan vill genast u ndersöka, om reela myntets införande utgör det väsendteligasteaf hjelpemedlen? Om det icke på ett hushållsammare sätt kan ske? Om Realisations-tidepuncten är likgiltig och endast beroende af tillgänglig Siifvermängd i Eanquens hvalf? samt om den eger bestånd, oberoende af Sedelhafvarens förtroende till Styrelsen, enskildes sinsemellan, varuvärdens stadga eller vacklande, allmän välmåga eller fattigdom hos nationen. Ostridigt finner man frågan om utförandet al en formförändring i Banquen, hvarigenom silfver-växling kunde införas, upplöst uti Finance-Comitéens förslag; men tankan hvilar ej med en blott arhhmetisk upplösning af frågan; hvari består det réela i medborgarens klagan? dernäst, huru har det tillkommit? och sluteligen, hvad kan och bör nu göras emot dess förstörande verkningar, med beständigt hänseende till Rikets närvarande belägenhet? All arithmetisk utredning blir, vid ett sådant frågans behandlande, underordnadt. Urskiljan - Statsoch Banco-Utshottens Utlåtanden'.