Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I detta ändamål får jag äran först och främst fästa uppmärksamheten derpå, att hela Constit.Utsk:s memor. handlar om gjorda förslag till en Nationalrepresentation, och sedermera erinra, att just samma talare, som gjort invändningen, sjelf ledamot af Constit.Utsk., erkänt, att frågan om de allm. valen utgör hufvudsaken i Constit.Ulskrs memor. Jag hemställer då vördsamt, om det kan vara grundlagsstridig! att vid föredragningen af ett Utsk:s memor. öfverlägga om det, som utgör hufvudsaken i samma memor.; och då jag tror att svaret härpå icke kan blifva tvifvelaktigt, kan jag också icke inse något hinder att ingå i undersökning af alla de frågor, hvilkas besvarande kunnabidraga till den utredning och öfverensstämmelse i tänkesätten, hvilken utgör ändamålet för öfverläggningen. Hvad sjelfva saken beträffar, tror jag, lika nied den talare, som sist yttrade sig, att man icke behöfver uppdraga den mycket skuggade taflan af framfarna tiders split och förvillelse inom vår ståndsrepresentation, för att komma till den slutsats, att opinionen är allmän derom, att våra represen lat ionsformer äro bristfälliga, och jag är t. o. m. öfvertygad, att denna opinion är föga skiljaktig derutinnan, att grunden till bristfälligheterna ligger uti vår fyrdelade ståndsrepresentation. Jag tror icke, att man för bevisandet häraf behöfver ingå i nå - Den ii Octobfr e. m. någon theoretisk afhandling om samhällets elementer. Jag anhåller, mina Hrr, att få fästa Eder uppmärksamhet derpå, att ett vida närmare bevis finnes till hands, — ett bevis, så vigtigt, att jag knappt kan föreställa mig, att det skall jäfvas af någon inom detta hus, som icke handlar utan allt afseende på skäl och facta; jag menar, mina Hrr, det bevis, att vi sett den förmögnaste och en af de mest aktningsvärda corporationer i samhället, en Corporation, hvilken genom sin ställning är mer än någon annan interesserad för ordningen och det bestående, jag menar ledamöterna af Stockholms börs, nyligen, uti en till K.
Ståndet fann för godt, att wid nämnde Betänkande laka bero. lUt supra. Lx krotocollo, I. I. Lerjström. Bihang. Ut - «oi8 Den 24 Julik. Utdrag afwällofl. Borgare.Gtändets protocoll, hället wtd Urtima Riksdagen i Orebro den 24 Julik >312. S. D. Ä8id förnyad föredragning biföllvs StatsUtstottets Betänkanden, angående: 10. Acfwoden för Herr Slats-Commitzariea Frödelius och Öfwer-Communen Ek; 2:0. Arfwoden för Riks - Stankens samt Utsköttens Secreterare och öfrige Tjensteman; Och z-o. Fullmägtiges i Riksgälds-Contoirets hemställan, angående Löneförbättringar pä Stat för ätfkillige Tjenstemän i General-Aksistance-Contoirct, jemte Waktmästare och Kammardrängar derstädes. Dt supra. Bx krotocollo, Is. Bergström. UtdraL af protocollet, hället hos Heder, wärda Bonde-Gtänder wid llrtima Riksdagen i Orebro den 24 Julik 1312- SD8öredrogs nu ater Stats. Utskottets sedan förleden gårdag pa bordet lagde Betänkande, rörande af åtskilligt Swenste Handelshus sökt betalning för Fyra Hundrade Aderton stycken Obligationer, hörande till be för Swensta Kronans räkning i Holland och Drabant upptagne Ian; och blef till alla delar af Bonde-Ständer antagit och godkändt. Dt supra. Bx krotocollo, 6. Brinkman. Ut - Den 24 Julik.
Den som bifaller Utskottets, af Borgare-Ståndet godkända, förslag att för “grytor, pannor, kittlar, kakelugnar, spislar och kabysser, gallerverk samt dertill apterade stolpar och ledstänger, äfvensom slussportar11, allt af gjutet jern, införselstullen bör utgöra 50 öre per centner, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt Presteoch Bonde-Ståndens beslut, den nuvarande införselsafgiften derå, 1 R:dr centnern, att bibehållas. Vid “gjutgods till machinerier eller delar deraf11, hvilket nu finnes i taxan Gjutgods till upptaget med hänvisning till “Redskap11, har Utskottet tillstyrkt att orden: “i\\\iemvägsmutejernvägsmateriel11 måtte tilläggas; och som tre Stånd bifallit denna hemställan, riel eic' hvilken endast Preste-Ståndet afslagit, inbjudes detta att från sin mening afstå och förena sig med de öfriga Stånden, men om denna framställning lemnäs utan afseende, lärer omröstning böra ega rum i följande ordning: 65:o. Den som biträder Utskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Ståndeu gillade, förslag att rubriken under artikeln Jern, “gjutgods till machinerier etc.“ bör lyda sålunda: “gjutgods till jernvägsmateriel samt till machinerier eller delar deraf; tullbehandlas såsom redskap och machinerier11, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bör, jemlikt Preste-Ståndets beslut, de sålunda tillagda orden “till jernvägsmateriel11 uteslutas.
Sl:rs pröfning, utan bör af domaremakten afgöras. De medel, hvarför KammarRms Advokat-Fiskal ansett aktoratsarfvode sig tillkomma, fingo ej indrifvas, derföre alt Konungen vid 3:ne serskildta tillfällen, d. 13 Mars 1844, d. 17 Juni 1845 och d. 28 Sept. 1848, förbjudit verkställigheten af det utslag, hvarigenom betalningsskyldighet för Tullförvaltaren Finérs balans blifvit Presidenten af Billbergh ådömd. Vid hans, i April månad 1850 timade, död, utgjorde hans qvarlåtenskap, enl. boupteckning, en summa af 17,489 R:dr 32 sk. 9 rst. A denna pgendom, äfvensom å Presidentens halfva lön och, efter afskedstagande!, halfva pension, var, på Hr Printzenskölds yrkande, qvarstad lagd, så att hela den summa, hvilken kunnat indrifvas, upgick något öfver 41,000 R:dr, hvarå 12 proc. skulle Hr Printzensköld såsom åtals-arfvode tillfalla. I förbigående torde jag få anmärka, att summan i sjelfva verket utgjorde mera, emedan boupteckningsvärdet alltid är betydligt lägre än det verkliga. Men då Hr Printzensköld förhindrades att realisera qvarlåtenskapen, mäste han naturligtvis hålla sig lill boupteckningsvärdet. Hvarken qvarlåtenskapen, eller den innehållna lönen, fick emedlertid utlagas, utan alltsammans efterskänktes af Konungen, sedan R. St. vid sistl. Riksdag dertill samtyckt, utan att dervid något förbehåll gjorts i afseende på Adv.-Fiskalens rätt till åtals-arfvode. Under åberopande af 23 § i Kammar-R:ns Instruktion, ingick Hr Printzensköld lill Konungen mea underd. ansökning att få ersättning för sitt förlorade arfvode.
Jag gaf honom order att taga dr Almqvist samt löjtnanterna Hovgaard och Nordqvist om bord och med dem afgå till Beli Ostrow, der de under 36 timmar egde frihet att jaga samt studera folk, djur och växter efter behag; sedan borde Lena, om möjligt, framgå genom sundet mellan ön och Jalmal till Dicksons hamn, der äfven de tre öfriga fartygen skulle mötas. Almqvist, Nordqvist och Hovgaard voro redan fullt i ordning för färden; de gingo genast öfver på Lena, som strax derpå, tack vare sin för fartygets storlek starka maskin, hastigt aflägsnade sig från de andra fartygen. Under dagens lopp hade vi mött mycket fördelad och sönderfrätt is, som endast skulle varit oss till nytta genom dess dämpande inverkan på sjögången, om den ej varit beledsagad af gränsisens vanliga följeslagare, en tät dimma, som dock stundom lättade. Mot aftonen fingo vi Beli Ostrow i sigte. Denna ö bildar, sedd från hafvet, en alldeles jemn slätt, som föga höjer sig öfver vattnet. Utanför är hafvet jemndjupt, men så grundt, att man på ett afstånd af 20 till 30 kilometer från stranden har endast 7 till 9 meters vatten. Enligt meddelande af kapten Schwanenberg skall man dock omedelbart vid norra stranden hafva ett djup af 3 till 4 meter. Ett dylikt förhållande, d. v. s. ett jemnt djup, som redan nära stranden uppgår till 4 à 10 meter, men sedan endast långsamt ökas och håller sig oförändradt öfver vidsträckta områden, är ganska vanligt i de arktiska trakterna och beror på det ismudderverk, som der är i gång nästan året om. En annan märklig inverkan af isen är den, att alla i hafvet närmast stranden befintliga stenblock skjutas upp på land. Sjelfva stranden bildas derför mångenstädes (t. ex. på flere ställen i Matotschkin-sundet) af en nästan sammanhängande, intill hafsbrynet gående stenvall, medan man utanför har en fullkomligt jemn hafsbotten utan en stenbit. Genomskärning från södra kusten af Matoschkin-sundet, utvisande uppkomsten af stenvallar vid stranden. Den 4 augusti.
De vinterfödda fårens antal der är 23, och har försäljningen af får af äkta race vid årligen hållne auktioner fortgått, dock icke till höga priser. Allmogen på Gottland har ännu icke biifvit rätt benägen för denna får-race; den anförer såsom skäl härtill, att Soutdowns-fåren växa långsammare än de Gottländska, hvilka de förmena äro lika ullrika med Soutdowns-fåren, ehuru ullen ej är af så god beskaffenhet. Skogar. Tillgången deraf är ännu, utom på sydligaste delen af ön, icke allenast tillräcklig för landets behof, utan deras afkastning utgör äfven landets förnämsta export. Egentlig ordning vid hygget eller omtänksam vård dermed iakttages ännu icke, och den de sednare åren började skeppningen af Sleepers, som gått till öfverdrift, hotar alt snart medtaga det som brädsågning och annan utskeppning lemnat öfrigt. Största delen af skogarne består af furu, dess växtlighet och mognad äro, genom den starkt drifvande kalkjorden, hastigare än i rikets andra provinser, samt träden fasta och goda. Som bevis derpå må anföras, att i Holstein, som förses med trävaror, så väl från Finland som från flere Svenska provinser, de Gottländska bräderna företrädesvis begagnas till plankoch taktäckning. På ek och flere andra ädla löfträd är betydlig tillgång; dock skall eken Lill skeppsvirke icke vara så god som den i Tyskland. Virket af de andra löfträden är än mindre pålitligt, af ofta i det förekommande röta, troligen härflytande utaf afhuggne qvistar vid den starka löfning dessa träd undergå. Att tillgången af ek årligen minskas, är emellertid uppenbart. Försäljning af ek till skeppsvirke och tunn - 13 stäfver, liar blifvit en inkomstkälla för allmogen, sedan den fatt tillösa sig skogen, men denna källa begagnas så flitigt att den för de fleste inom kort torde vara uttorkad. De af Hushållnings-sällskapet utfäste, i sednaste
Reser man järnvägen fram, behöfver man ock ett öfvadt öga och en g o d iakttagelseförmåga för att kunna komma underfund med, hvar Sätersdalen finns, ty det är ej lätt att ana, att han ligger nedgräfd djupt nere i slätten, och i dess plan markeras han endast af ett slingrande band af löfskog och buskar. partier af stor fägring och af rikt växlande kynne. Och hvar helst man än företager en Jag har sett Sä- tersdalen många gånger, sedan jag gjorde mitt första besök, och så snart jag får anledning erinra mig denna idylliska vrå, slår det icke fel att jag. längtar dit, längtar dit igen! Sist jag var där, var det under omständigheter, som voro ägnade att skapa en helt annan stämning, än då jag såg den första gången. Det var nämligen i september 1897 under den stora fältmanövern i Dalarna. Det var krigets näst sista dag, kanonerna från Solfvarbo dundrade mot artilleriet vid Tingsvallen. Från Mårtensgård, Ljusterbro och den vid Dalälfven liggande b y n Ängarna hördes smattret af oupphörliga gevärssalvor, luften var full af hornsignaler, hästtramp, rop och skott, och vid Säters station med sin kungliga äreport lågo en ambulansafdelning och en tropp infanteri, som vågat sig för långt fram och tagits till fånga. Men nere i dalen hade några af krigskorrespondenterna ordnat ett improviseradt middagsbord af sin sammanrafsade och enkla matsäck, och sedan vi stillat vår hunger och törst, förledde oss dalens skönhet att för en halftimme försumma striden och trupprörelserna, som vi dock voro ute för att i första hand referera. Det var en härlig dag. Frosten hade redan bitit i björkarnas och rönnarnas blad, så att de skiftade i guldgult och blod — 3 — rödt, lingonen stodo på nipbranterna med högröda klasar, och genom de föregående dagarnas regn hade ån svällt upp, så att den forsade munter och strid, kyssande alarnas nedersta grenar.
Förgäfves har jag i Utskottet sökt göra den princip gällande, att fabricatet och dess rudimateria i sammanhang bordt behandlas, såsom t. ex. Art. ull, ullgarn och ylleväfnader, hvilket också alstrat den oformligheten, att ull blifvit till förtullning indelad i tvänne klasser, nemligen: ad) gröfre, såsom Isländsk och Jutsk och b~) all annan, hvaraf den förra blifvit belagd med 2 sk. och den senare med 12 sk. införselstull, men kläde der emot sammanfördt med en gemensam af 2 R:dr skålpundet, hvaraf följden blir, att en aln comisskläde om 1 | skålp. vigt, kommer att draga en införselstull af 2 R:dr 24 sk., utgörande fullt 100 procent af värdet. Tullen på spetsar af silke har blifvit utsatt till 16 § procent af värdet, men på taft och levantin till 33|:dels. Införselstull på ett lispund fläsk är bestämd till 1 R:dr 16 sk. och på ett lispund ost 2 R:dr 0. s. v. Ett skålpund ullgarn har blifvit uppfördt till 2 R:drs tullvärde; ett skålpund grof ull till 20 sk. och finare d:o till 1 R:dr, som gör ett medelvärde af 3o sk. Spinnlön skulle således blifva 1 R:dr 18 sk. för ett skålpund, eller mer än 200 proc. varans värde, och för det gröfre garnet mer än 3oo procent. Om det är nyttigt, att de hittills förbudne varorne endast få införas till vissa få stapelstäder, och som nu är föreslaget, endast till trenne, så synes också billigheten fordra, att desse trenne dela med sig till alla de andre af den för nämnde varor inflytande tolagen.
Föredrogs ånyo Banko-Utskottets Betänkande N:o 61, med förslag till en i vissa delar förändrad organisation af Banko-verket samt reglering af tjenstemanna-personalen och dess löne-vilkor: hvarvid Ståndet fattade följande beslut: l:o Afslogs den, pag. 33, gjorda hemställan om förlängd tid för medels insättningar uti Rikets Ständers Bank; 2:o Bestämdes ett arfvode af 600 R:dr Banko för hvar och en af de sex Kassaskrifvare, som förekomma uti löne-staten, pag. 68; 3:o Till handlingarne lades de af Utskottet, pagina 70 och 71, för den händelse, att Rikets Ständer skulle antaga Banko-fullmäktiges der åberopade organisations-förslag, eller om särskild Kassör för Banko-diskont-verket icke skulle anställas, gjorda tillstyrkande; 4;o Yttrandet, pagina 73, angående förslag till förändrad föreskrift uti 36 § af nu gällande Banko-reglemente, återremitterades; och 5:o Öfriga af Banko-Utskottet uti förutnämnda Betänkande afgifna hemställanden, biföllos. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottels Memorialer och Utlåtande: N:o 311, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 188. Lades till handlingarne. N:o 312, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 281. Lades till handlingarne. N:o 313, i anledning af erhållna återremisser å Betänkandet T^to 262, rörande ifrågaställdt anslag till bildande af en teknisk skola i Borås. Med afslag till Utskottets yttranden, beslöt Borgare-Ståndet, för sin del, med bifall till herr Bydins motion, ett anslag af 5,000 R:dr Banko årligen under nästa Stats-reglerings-period till en teknisk skola i Borås, med enahanda vilkor, som vid anslag för dylika skolor förut äro bestämda.
Motionären har derföre hemställt, att dessa 2:ne §) borde ändras på det sätt, att, hvad 8 § angår, de lillverkningsalster,. på hvilka denna § lärer hafva afseende, borde uppräknas, så att den ej får i verkställigheten sträckas till arbeten af alla slag, samt, hvad g § beträffar, att den borde så redigeras, att den förbjuder bolag emelian handtverkare i olika yrken, inskränker bolagsmännens antal till två. och ovilkorligen föreskrifver erhållet mästerskap såsom vilkor för bolagsmannens behörighet; Sorn stadgandet i 8 § påtagligen afser alla slags arbeten, sorn för att blifva fullfärdiga fordra handläggning älven af annat handtverks idkare, sääv det naturligtvis obehöfligt att uppräkna sådane arbeten; och då, hvad angår anmärkningen emot g §, en och samma person enligt 7 § kan idka flere handtverk, lior det väl icke varu något hinder för två eller flere tillsammans att kunna göra detsamma i bolag, helst stadgadt är, att då mästerskap erfordras för ett yrkes idkande, är ock hvardera bolagsmannen skyldig att förvärfva sig sådant; vid hvilket förhållande några ytterligare inskränkningar i berörde hänseende icke synas vara af be hofvet påkallade. 11 och 16 Likaledes af herr Sjöqvist, sorn anmärkt, att, då om sorgen om allmän redlighet och god ordning fordrat, att åliggandet för vissa handtverk att förse sina tillverkningar med kontroll och justeringsmärke blifvit bibehållet, på sätt i5 § utvisar, hade försigtigheten bortbjuda* att dessa handtverk, såsom guldoch silfver-arbetare samt juvelerare, äfvensom tenngjutare, blifvit undanlagne från de yrken* hvilka hvem sorn helst, enligt 12 §, får såsom försörjningsmedel utöfva; med anledning hvaraf motionären föreslagit, att en ändring i enlighet härmed matte vidtagas, samt tillika, i afseende å den i dessa §§ medgifna rättighet att utöfva handtverk såsom försörjningsmedel, erinrat, att, om denna rättighet blifvit beviljad qvinnor, ålderstigne, afsigkomne borgare eller ståndspersoner samt afskedade soldater och betjente i städerna, på sätt uti Börgare-slåndetsförslag af år 1840 närmare Allm.
Åhörareskarorna, som samla sig i kö på och nedani r \ I L / i i 11 U IN Idun, erhålleg cit gratlsexemplar för hela den tid, under hvilken abonne mentet räcker. Aro de samlade abonnenterna färre än 5, torde prenumeraför universitetets stora trappa, få aldrig rum i åhöraresalen — ändock universitetshusets största. För dem, som komma för sent vid stormlöpningen uppför trapporna och tillbakaträngas vid den allt utom hänsynsfulla striden om platserna, och. för de många, som föredragit att lugna sin otålighet, upprepas föredraget en dag senare i veckan. Det har så- lunda förekommit, att samma föredrag måst upprepas trenne gånger. Den öfvervägande delen af åhörarne utgö- res af damer, men detta förhållande torde ej kunna tillskrifvas någon annan omständighet än den, att dessa företrädesvis disponera sin tid under en timma, då männen till stor del äro upptagna. T y doktor Brändes har ingenting gemensamt med dessa damernas favoriter, hvilkas dragningskraft en man har svårt att förstå. Hans skönhet är tankens ochhjertats, icke ansigtets, och hans väsen är både enskildt och offentligt obeskrifligt vinnande genom sin enkla fiärdlöshet, parad med ett egendomligt mjukt behag och åtbörder i tonfall, men fritt från hvarje spår af affektation. Jag måste för utrymmets och tidens skull alldeles afhålla mig från att nämna något om det fängslande språk, den mängd af geniala och befruktande tankar m. m. m. m., som utmärker hans föredrag. Men det är möjligt, att den starka köbenhavnska dialekten första aftonen kommer att beröfva äfven dem, som fullt obehindradt läsa det danska språket, någon del af föredragets finaste bouquet; denna olägenhet skall dock säkerligen med första aftonen vara öfvervunnen. Afundas nu ej allt för mycket din Guido. I D femte U U S pristäfling. 1) För den bästa uppsats från något qvinligt yrkesområde utdelas ett pris af 25 kronor.
Ank. lill Exp.-Ulsk. Oen 20 Febr. 1858, kl. 2 e. m. Memorial, med hemställan om vissa tillägg till Reglementsforeskrifterna, angående Bankens metalliska kassa. Genom Preste-, Borgareoch Bonde-ståndens bifall Ull Utskottets Utlåtande N:o 72 hafva Rikets Ständer beslutat, att guld och silfver, arbetad! eller oarbetad!, som är försedt med Svensk kontroll-stämpel, Svenska och Holländska dukater samt guldoch silfver-medaljer, få i Rikets Ständers Bank och dess Låne-konior, under stadgade vilkor, belånas, samt att reela värdet af sålunda belåuadt guld och silfver skall inberäknas i Bankens metalliska kassa vid kalkylerna deröfver. Sistnämnde föreskrift påkallar, enligt Utskottets tanke, tillägg i 106 och 107 §§ af nu gällande Banko-reglemente, hvilka §§ eljest, jemlikt Rikets Ständers redan fattade beslut, skulle komma att i utfärdande Reglemente bibehållas oförändrade. Banko-Utskottets Memorial y.o 82. 3 Beträffande 106 §, hvilken under momenterua lill. e)—h) upplager hvad såsom metallisk kassa anses och beräknas, så enär dit skall hänföras äfven belånadt guld och silfver, hemställer Utskottet vördsamt, att i berörde § måtte under nytt moment få intagas: i.) (luidoch silfver-panter, till det värde, hvartill de blifvit i Banken och Låne-kontoren belånade.
I annor händelse må någon fastställelse å skiftet icke meddelas, utan tiilslälle Ordföranden skiftesmannen utslag i målet samt karla och handlingar, som i il $ sägs, för alt i de olagliga delarne af skiftet nödiga rättelser verkställa. Äro felen af större betydenhet, insände Ordföranden kartan och handlingarne lill Wår Befallningshafvande, sorn föranstaltar, alt skiftesmannen i laga ordning varder under tilltal släld. Finnes skiftet lagligen beskafladt; då bör Rätten detsamma lill framtida efterrättelse fastställa och bevis derom jemväl å kartan anteckna, och vare, Ordföranden i Rätten pligtig alt, inom åtta dagar efter den, å hvilken faslställelsen blifvit meddelad, karta och handlingar, sjelf eller genom närmaste Kronobetjent eller Wår Befallningshafvande, emot behörigt qvitto skiftesmannen tillställa. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 15 November 1862. Johannes Nilsson, från Göteborgs och Bohus län, N:o 65. Af Sven Rosenberg från Christianstads län, om Rusthällarnes i Skäne befrielse frän Rustningsperscdlars avskaffande och underhåll mot ärUg afgift. Likasom man från det såkallade Gamla Sverige riksdag efter riksdag återkommer med begäran örn grundskatternas kapitalisering, för att slippa ur händerna på räntetagare, så bar äfven Skåne sin tryckande grundskaltsfråga, fast i annan och svårare form, nemligen rustningen med thy åtföljande kostnader, besvär och trakasserier, så mycket odrägligare, som bördorna i denna provins äro mer än skäligen ojemnt fördelade, så alt då 2 eller 5 hela mantal, som äro roterade, utgöra sin hemmansränta med tillsammans 100 R:dr lön till en soidat, måste ett enda man - 86 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 65. tal, stundom mindre, i samma by och af lika godhet utgöra sin ränta med i medeltal 300 Rd:r eller 0 å 0 gånger mera ån det, förra, då det sednare är pålagdt rustningsskyklighet.
Det är nemi. klart, alt livad som förekommer i detta betänk, för Odelberg å arrendet af Edeby innefattas i följande ord: ”att. R. St. ”ville hos K. M. i und. anhålla, alt, såvida, efter i behörig ordning anställd undersökning, befinnes, att det af sökanden "erbjudna särskilda villkor, i afseende på egendomens åbyggnader, är för Kronan af verklig fördel, Odelberg må, utan ”föregången auction, erhålla 3a års förlängning i arrendet." Detta villkor i tillstyrkandet är bestämdt icke riktigt. Hr Frih. o. Landtm, afbröt talaren och fästade hans uppmärksamhet derpå, att R. o. Ad. redan ansett öfverläggningen i sjelfva saken fulländad. Frill. Cederström: Ganska rikligt, Hr Landtm.! Jag liar blott velat upplysa dem, som talat om den aritheiuetiska beräkningen oell för återremiss, att en sådan icke leder lill annan följd, än samma vidlyftighet då målet återkommer. Hr Ro sen b land, Bernh.: I händelse Hr Frih. o. Landtm, täcktes förnya propostn å afslag, så borde det numeriska antalet af rösternas ljud äfven visa sig bestämdare. Ilr Lagerhjelm: Vid den beräkning, Frih. Cederström gjort, hade jag önskat, att han äfven låtit conseqvensen ingå med i räkningen. R. o. Ad. beslöt nemi. uti ett likartadt mål sorn della, i sista plenum, att det skulle återremitteras. Hr Munck af Rosenschöld: Jag förenar mig fullkomligen med hvad Frih. Cederström yttrat, och kan ej finna annat, än att Ilr Frih. o.