Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 6 ‘Dfaoember 1S22, röranDe rättigheten till fmeD* janDe inom QMefinge Sän; 28:o af famnia Dag, angåcnDe förtpDliganDe af ^ong!. Sörefroet Den 10 SDlaj 1815, i fråga om an fm ar för ur af flaten fnöplogning och flottning; 29:o af Den 26 fllars f. o., angåenDe föränDrtng af lagftiftningen, rö> ranDe £3ränmmébränntngen; 30:o af famina Dag, angåenDe Slänteförfäfringö?, Sifränte* och Stffovfäf# ring^anfralteré inrättande i ©merige; 3l:o af Den 22 2lpril f. å., angåenDe förejfrifter i affeenDe på drotto* brefbärtngen; 32:o af famina Dag, angåenDe en föränDrtng t utgöranDet af SBemäringé* fpIDigheten på ©ottlanD; 33:o af Den 15 H7aj f. å., angåenDe änDring t mijja £ullför fattningar; 34:o af famina Dag, i anleDning af mäcft fråga om upphäfmanDe af j\ongl. fKefolutionen
B:co och 12 parmar hö, allt årligen, blifvit, då ifrågavarande egendom på förnyad t arrende under 3o års tid, räknad från berörde midfasta, upplåtits åt nuvarande arrendatorn Magnus Stangenberg, faststäldt lill 385 tunnor 16 kappar spanmål af ofvannämnde slag, under fortfarande förbindelse för arrendatorn att årligen till Kongl. Hof-Stallet leverera 12 parmar, eller 2,160 lispund godt och. val bergadt hö; att detta arrende, hvilket, efter beräkning af ett medelmarkegångspris af n R:dr per tunna, med 8o3 R:dr 8 sk. B:co öfverslege det förra arrendets belopp, otvifvelaktig! vore för högt, alt utan känbar olägenhet och uppoffring å arrendatorns sida kunna utgöras; att bemälde Stangenberg, i ändamål att öka egendomens afkastning och såmedelst bereda en möjlighet för arrende-viikorens uppfyllande, dels redan upplöjt 5o tunnland ängsmark, dels hade för afsigt att ytterligare föröka åkerjorden, genom hvilka odlingar egendomens värde förmentes komma att i framtiden så förökas, att någon fråga om arrendets nedsättning då icke borde uppkomma; att emedlertid omförmälde odlingar ännu icke för arrendatorn medfört någon inkomst utöfver de ökade arbetskoslnaderne, hvaremot dess Bilt. till R. St.
Cronhjelms motion mätte till Const.Utsk:s behandling öfverlemnas, innefattade fråga om förklaring af grundlagarne och fördenskull, enär frågor om ändring eller förklaring af grundlagarne enligt 81 och 83 §§ Reg.F:n, ej må i Ståndens plena väckas, icke kunde här upplagas, samt att, då Hr Landtm, redan förklarat sig ej kunna vägra propos. å sagde motion, frågan om samma motions laglighet ej heller kunde hänskjutas till Const.Ulsk:s afgörande på grund af 55 §. Riksd.Ordn., som endast hade afseende på det fall, då en af Landtm, eller Talman vägrad propos. af Ståndet yrkades; hvadan Hr Landtm, ej kunde å det af Hr Prytz gjorde yrkande framställa propos. Härefter hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade bifalla det af Gr. Cronhjelm uti förevar, motion framställde förslag, ali R. o. Ad. i afseende pä val af suppleanter i R. St:s 156 Den 8 December. Ulsk. mätte för innovar. riksdag fatta samma beslut, som vid scdnasle riksdag, dä 11. o. Ad. d. 12 Oelober 1844 (tiföll Hidd.Utskis nyss upplästa meni. Ropades starka ja blandade nied nej, hvarjemte Frill. Cederström, Jakob, begärde votering. Upplästes till justering följande förslag till voter:s-propos.: Den som bifaller Gr. Cronlijelms motion, all det af R. o. Ad. vid sisla riksdag d. 12 Oelober 1844 fattade beslut i fråga om suppleanters inväljande i R. St:s Flsk., äfven vid innovar. riksdag må blifva gällande, voterar ja; den det ej vill, voterar u<‘j; Villner nej, afslär R. o. Ad. förenämnde motion. Härvid gjordes af Gr. Gyldenstolpe, Anlon Gabr., den anmärkn.
Norrlands-lärflerna i sednare åren fått en trögare afsättning, så att mången familj, som förr träget skötte sin spinnrock och sin väfstol, nu vändt sin håg till åkerbruket, hvarpå detta ofelbart vunnit. Men den trögare afsättningen är ock olvi fvelak tigt, åtminstone lill någon del, en följd deraf, alt Norrlands-lärfterna icke kunna täfla med de utländska linneväfnaderna i utseendet, om de ock mången gång öfverträffa dessa i godhet. Dock brister äfven i afseende på boniteten mycket, ty om än ett och annat lärfts-stycke påträffas, sorn uthärdar jemförelse med hvad utlandet kan prestera, måste det flock erkännas att mängden af tillverkningarne är beräknad mera på uppnående af en betydlig qvantitet, än på vinnande af en utmärkt qvalitet. Bland dem, som sysselsätta sig med väfnads-slöjder, träffas dock ännu en och annan, hvars bemödande är att alltid lemna god vara åt sina afnämare, och en sådan har, i ‘följd deraf, ock alltid lättare att få sin tillverkning afyttrad och till högre pris än den stora mängden. I följd af den minskade fördel lärfts-lillverkningen inbringar för sina idkare, har det någon gång blifvit ifrågasatt, huruvida icke det. skulle vara en vinst för otten att linneväfnads-slöjden upphörde alt såsom hufvudsaklig binäring bedrifvas af invånarne i Norra Ångermanland, samt all i följd deraf de nu spinnande och väfvande använde sina bemödanden och sina krafter för upphjelpande af åker - bruket och boskaps-skölseln, hvilka hufvudnäringar, enligt hvad förut är nämndt, icke äro så för sig komna, sorn i andra socknar, der väfnadsslöjden i mindre skala och föga öfver husbehof idkas. Man har äfven hört ifrågasattas huruvida lärftstillverkningen i Norrland numera förtjena!1 att påkostas de premier, som af Slaten beslås.
Rdr drifva ett sådant arbete, än äfven om Nå* dig tillåtelse, att samma belopp matte, vid »lutlig liqvid, anses såsom förskott 5 de, vid i H * 5 års Riksdag, delegarne tillagde, men sedermera indragne, utförsel-prsemier; hvarefter E. K. M., under den 11 April 1821, i Nåder förklarat, att denna underdåniga ansökning ej kunde bifallas, samt efter det Stenkols-Werkets Interessenter, hörde öfver E. K. M:ts och Rikets Bergs-Collegii underdåniga hemställan, huruvida undersökning borde ega rum till utrönande om lntelessenterne uppfyllt deras åtaganden i och för det dem tilldeldta understödet, underdånigst anmält, att samma orsak, som år 1820 vållat arbetets upphörande i det nya Schaktet, äfven allt framgent hindrat dess fortsättande, den 5 September sistlidet år, i Nåder yttrat, det den ifrågasatte undersökningen icke vore nödvändig, utan borde ärendet vid nästföljande Riksdag till Riksens Ständers pröfning hänskjutas, dels ock till Stats-Utskottet öfverlernnat handlingarrie i målet, för en fullständigare ledning vid bedömandet och föreslåendet af de åtgärder, hvartill förekomne omständigheter kunde föranleda. I sammanhang härmed har hos Riksens Ständer förekommit en af General-Lieufenanien tn. m. Herr Grefve JJe la Garilte gjord motion , deruti Herr Grefven, med framställning af Höganäs Stenkols-Weiks, vid flera tillfällen, ådagalagde och erkända nytta för Riket samt förlusten vid Werkets möjliga upphörande, derest ej Staten meddelar Stenkols-Grufve-Bolaget ytterligare understöd, å ^Bolagets vägnar, föresiagir, alt antingen Werket måtte, på uppgifne vilkor, Underdåniga Skrifvelser. 371 inköpas af Staten, eller ock att, så val afskrifning af de till arbetet å Ryds-Schakt använde 51,000 Rtdr, sorn andra tillika yrkade förmåner kunde Bolaget beviljas; Och hafva Riksens Ständer af Eer-gs-Rådet G. Brolings och Directeuren C.
Herr Grefven och Ordföranden framställde följande ordalydelse af 10 § till Utskottets bifall: »Om Stats Ministrarnes Embetsförvaltning och Ärendernes föredragning inför Konungen, förordne Konungen, som Honom tjenligt synes. Hvarje Minister eller Föredragande vare ansvarig, derest han försummar nödige uplysningar inhemta och Konungen underställa. I samma ändamål och till Ärendernas fullständigare utredande, tillsätte Konungen en Beredning, bestående af hälften Frälse och hälften Ofrälse män, hvilka i alla förekommande mål, derest de sig icke särskildt yttrat, anses Pluralitetens mening hafva biträdt.» 398 Den 13 Augusti 1812 Herr Kammarherren Silverstolpe förklarade att hail ansåge den första meningen i förslaget, både obestämd och onödig, samt sådan att den till och med kunde illa begagnas. Hvad den sista angick, ville han om så åstundades afstå ifrån yrkandet af skyldigheten att yttra sig till Protocolls, emedan vanan att göra det vore i detta land redan så établerad, att man ej borde befara att den skulle afläggas. Biskopp Faxe, Regerings Rådet Hallenst jerna och Baron Adlerberg förklarade sig äfven emot den sista meningens införande i 10 § hvilken dock blef oförändrad fastställd. Herr Grefven och Ordföranden frågade om Utskottet biföll, att 11 § ur Regeringsformen uteslutes? Svarades enstämmigt Ja. Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om man icke, utan att tillåta sig någon närmare bestämning af Ministeriella mål, kunde göra förbehåll, att, innan Handels Tractater afslutas, som merändels äro skilda från andra afhandlingar med främmande magter, Statistiska uplysningar måtte inhemtas af de Stats Råds Ledamöter, som med Statshushållningen hafva befattning. Herr Commerce Rådet Santesson erhindrade att Borgare Ståndet redan tillförene väckt fråga om Stats Secreterarens för Finance
D J a g kan det därför, att ni gjorde det i så hjärtlig välmening, J a g har längesedan förlåtit er. » &gt;Och min kritik, ligger den haminande öfver er alltjämt? » » Ibland, - sade hon sakta. o3Ien jag ar er and % tacksam därför. Den öppnade mina ögon p % ett satt, som jag ej ångrar. J a g såg, Iini * liten jag var - och det var nyttigt för mig. Uen om iii n %gon gång får se en liten fågel med klippta vingar, så försök sätta er in i, hur svårt det skall kännas att längta efter att flyga högt upp mot den blå himlen och dock ej kunna nå mer an ett par alnar uppåt förrän vingarne vuxit lit igen. Kanske förstår ni mig bättre d i? - r - så. Doktor Alnler tryckte hårdt hennes hand. &gt;Jag förstår väl åtminstone hädanefter bättre än hitintills vikten af att icke vara för frikostig, livarken med beröm. eller klander, sade han allvarsamt. » J a g borde åtminstone hafva lärt mig det nu. Det är dock icke något ondt, som ej ar godt för något - det .ar ju ändå en tröst.&gt;,) &gt;Ja, det ar ju ocksh detta som gör, att vi i kväll kunna skiljas som bättre vänner an någonsino Märthas röst lat åter glad, och hennes ansikte lfisnade. Doktorn såg det, ocli han såg något anru mera - något som kom honom att känna, att hon aldrig stått honom narinare an i detta ögonblick., och att en dag skulle komma, då lion skulle stå honom närmast af alla. Den vissheten kom lioiiom att jubla inom sig och födde ofrivilligt den tanke, som kanske alltsedan var grunden till det, sätt, livarpå han uppfyllde sina plikter niot henne. Han tänkte: &gt; J a g liar klippt liennes vingar. Blir lion min, skall jag göra allt för att få dem att väja igen. Min lilla fiigel skall aldrig behöfva känna, att jag lägger band på liennes 1kngtan att flyga upp mot den ljusa Iiinileii. 8, J e m y Oslreiwzccm. Litterära notiser. Fredrika Bremer.
Unhcr läéåret 1857— 1858 utgjorbe bet 424, imber läöåret 1858—1859 enbaft 414. 35Mb 4 af befa ffolor mebbetaö unbenoiéniiig i ångmacbinlärait. ©jomaiis» 3 affeenbe på granffningen af fjöntanöbufenö i rifet rälenffaper ^ifenoci) fönoaltning bor ^oitgl. 2)laj:t funnit nöbigt att ntebbela »ifa ge* menfanuna föreffrifter. SöcyeTJnrfeitS 9)leb antebning af ben år 1855 ntfärbabe nåbiga förorbuing om notuonbc. rjfetö ^nr $0ngl. ätta j: t, feban .jpattöelöföreniugarne i ©tocfbolm od) ©ödeborg blifioit börbe, föreffrifioit ett föränbrabt fätt för »erelfurfenö noteranbe, i följb hvaraf benfamuia från 1858 årö början blifioit befiämb i Oiifömpnt od) noterab för loo enbeter af be färffitba ftprelfe fig tillbrngit febait fifta fftiföbag. 71 främmatibe immtflageit, cnbaft meb bet unbaiitag att furfen fortfaranbe noteraö för ett 4>unb (lerling. Uppå framjlällitittg af (ftifetö ©tauber l)ar 5?ongt.
Ens te hr ef. nu bestämd till j emot hvad för köpeoch bytesbref stadgas, samt elter en tillika i författningen inta gen tarif, hädanefter skulle utgå på. följande säll: för belopp till oeii med 100 R:dr 10 öre, samt lör hvarje fulla 100 Hulr derutöfver 10 öre; hvarigenom följdriktighet ansåges uppstå och tillika vunnes en billig jemkning i den dryga afgiften, ulan ali staten a intraden i det liela gjorde någon förlust, helst i en lid då fast egendom till höga värden stundligen afytfrades; men då, af skäl, som här nedan skola närmare anföras. Rikets Ständer funnit sig böra bestämma köpeoch bylesbrefs kartering till 60 öre för hvarje lulia 100 l!:dr, hvarigenom någon minskning skulle uppkomma uti kronans inkomster af egendomars lagfart, derest icke afgiften för fastebref bibehålies vid {• af köpebrels-kartan eller lö öre för hvarje fulla 100 R:dr, hafva Rikets Ständer ansett sig ej kunna bifalla hvad E. K. M:l i denna del föreslagit. §§ 5 och 6. Vid utförande i Riksmynt af de för Adelsoch Riddarcbref m. 11. i § 5 nu stadgade afgifts-bclopp hafva dessa blifvit jemnade till runda summor, hvarvid visserligen någon förhöjning för en del sådane handlingar uppkommit, men del allmännaste slaget eller Riddarebrefven åter blifvit upptagne till närmast lägre jemnt Riksdalerstal. Emellan föreskrifter!»: uti §§ 5 och 6, angående stämplade pappers-afgiften för fullmakter, sorn utfärdas dels från E. K. M:ts Kansli, dels från Rikets embetsverk, förekomma sådana skiljaktigbeter i ordalagen, som skulle, enligt den förra §, någon särskild afgift icke erläggas för erhållande af löneförhöjning vid innehafvande tjenst, då deremot. 6 § för dylika fall stadgar afgifts erläggande, likasom vid befordran till annan tjenst med högre lön. Uti E. K.
Han har visserligen sedermera i sina tryckta skrifter låtit inflyta en del af dessa åsigter; men kanhända, och som det tyckes, hafva de icke framträngt till alla detta Stånds medlemmar. Det torde derföre icke vara öfverflödigt att derpå fästa någon uppmärksamhet, sä mycket mindre, som man visserligen Den 9 December. 253 icke kan neka, att i denna fråga, både inom och utom Sverige, kunna citeras stora namn äfven för den motsatta åsigten. Men med åsidosättande af allt afseende på berömda namn oell utmärkta auctoriteter, torde jag få anhålla, att 11. o. Ad. ville benäget afhöra, hvad jag bär går att meddela. Talaren uppläste härpå följande: ”Ifrågavar. förslag lill lika andel i egendom förmedelst giftorätt uppgifves vara grundadt på makarnes jemnlikhet i omsorger, förbindelser och bördor. Af denna förmenta jemnlikhet skall således följa, att en fördelning af inbördes rättigheter, som hvilade på annan grund, ej skulle ”stå att förena med äktenskapets väsende. ” Vi kunde förfäras öfver det oväntade resultat, hvartill man i denna fråga kommit, att nemi. den hittills gällande giftorätten efter landsrätt ej står att förena med äktenskapets väsende. Men vi behöfva ej taga så illa vid oss; ingen fara är på färde. Äktenskapet är grundadt på naturliga förhållanden, för hvilka det här uppställda jemlikhetsbegreppet är alldeles främmande. Enligt dessa naturliga förhållanden äro hvarken båda könen i allmänhet, eller raan och hustru i synnerhet, eller bror och syster, eller äldre och yngre syskon, på det sättet ställda i bredd med hvarandra, att en jemlikhet dem emellan skulle vara en nödvändig följd af en sådan förment naturlig jemnlikhet. Tvertom, just den naturliga olikheten har föranledt en olika fördelning af inbördes rättigheter emellan desse personer, hos det ena folket på ett sätt, hos det andra på ett annat.” ”Då man vill ådagalägga makarnes jemlikhet i pligter, heter det: ”att det är mannens pligt att anskaffa hvad som fordras för hustruns och barnens underhåll, och hustruns alt det med sparsamhet och klokhet använda.”
Riksdag gjorda underdåniga framställning i ämnet, och förnyad anhållan om pröfning af densamma skiljd från öfriga med fattigvården sammanhängande frågor, icke torde vara lämplig eller erforderlig, få Utskotten vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer, för den händelse, att Rikets Ständer godkänna de af Utskotten nu yttrade äsigter i ämnet, uti den underdåniga skrifvelse, hvars aflåtande Utskotten här föreslå, hos Kongl. Majit anhålla, att Kongl. Majit, i sammanhang med pröfnmgen af Rikets Ständers nyssberörde framställning, täcktes taga dessa åsigter i nådigt öfvervägande. Emedan, på sätt Utskotten sålunda anse sig hafva ådagalagt, hvad Kongl. Förordningen, den 25 Maj 1847 innehåller, angående församlingarnes skyldighet att hvar för sig besörja vården om deras fattige, icke låter förena sig med den i samma förordning medgifna obegränsade rättighet för hvar och en att, genom inflyttning, af församling blifva medlem, utan att församlingen dervid eger att sig yttra; och då dels den i berörde Kongl.
Aflöning Discretioner, arfvoden och missräkningspenningar Ljuspenningar Hushyra och Ved Skrifmaterialier och Blanketter »Bokbindarearbete Tryckningskostnad Porto i Götheborg „ i Stockholm Diverse Lagsökningskostnad Fonden dertill utgörande: R:dr 275,000 vid i835års slut, — • R:dr 275,000 vid i836 års slut. Skuld: Till Banco-Disconten i Stockholm för aflemnade . „ Bankens Låne-Afdelning, för derifrån serskildt anvisade „ Bankens Låne-Afdelning, för balancerad vinst . Tillgång: Cassabebållning Utestående Lån Hos Depos.-Afdelningen (Vexel-Banken) innestående ... , i fvlå arest slut Fa lagsökning beroende < ., , 0 ö \vid Revisi Revisions-tiden Inkomst: Förskotts-Räntor . Öfver-Räntor oell Straff-Räntor Godtgjorde Lagsöknijigskostnader Utgift -• Förvaltningskostnader för denna rörelsegren serskildt, enligt Specification ’■'**) . Vinst Sorn blifvit: På serskildt Conto afsatt för att till Banken i stadgad ordning lefvereras *«**) **#) Specif ication. Arfvoden Porto Bokbindare-arbete . Tryckningskostnad . Skrifmaterialier Till Banhem ingånget: Fördelning på Districler, Näringar och Yrken, af de vid Göthe-* borgs Låne-Contoir åren i835 och i836 utgifna Nya Lån på namnsäkerhet med Omsättnings-rätt_, enligt gjorda anteckningar. (Fortsättning från 1835 års Revisions-Berältelse/) t Antal. Summa. Jordbi ukande utom Bonde-Ståndet Sammandrag öfver de till Malmö Låne-Contoir, för Utlåningen, dels under Omsättnings-rätt, dels på Publika Papper, upplåtne Fonder, hvardera Rörelsens afkastning för åren i835 och i836, samt huru Låne-Contoiret densamma användt.
9. och i pensions-kassorna -— 3,571: 9. 9. yttrat, att då det hvarken syntes lämpligt eller torde vara nödvändigt, att penningar till så betydligt belopp finnes i dessa kassor liggande, Revisorerne ansågo hvad af kontanta tillgångarne icke erfordrades för de löpande utgifterna, böra antingen genom anskaffande af räntebärande obligationer göras fruktbärande eller ock i länets Ränteri insättas. — 200 — Genom nådig remiss den 4:de innevarande månad anbefalld, att i anledning häraf med underdånigt utlåtande inkomma, får Stuteri-öfverstyrelsen, efter att hafva inhemtat vederbörande redogörares yttrande, i underdånighet anföra följande: En betydlig del af stuteriets vid Strömsholm inkomster, t. ex. auktionsmedlen för försålda hästar, som, enligt de för inropen bestämda vilkor, böra erläggas den 1 Januari, inflyter ofta några dagar förut eller sista dagarne af det föregående året, och samma förhållande inträffar icke sällan med liqviderna för försåldt hö och hafra.
Han betalar mindre till kronan, men måste i stället anskaffa en högre köpeskilling. Mången torde måhända anse detta nya förhållande såsom en stor fördel för den störste jordägaren för BondeSt., och tvifvelsutan är det sjelft, af samma lanke. Men jag är af en motsatt. Gifvet är det vis - 400 Den 31 Juli. serligen att jordägarne för ögonblicket vunne; men det kunde blott ske litet i sönder, emedan förändringen eljest blefvc för våldsam, för att kunna lyckas. Likväl, och som alla hemman, blefve dyrare, efter som skatten minskades, så skulle i framliden bonden, som sällan är kapitalist, kunna mindre än tillförene köpa jordegendom. Hvad är det väl som gjort, att BondeSt. i Sverige kunnat förvärfva en sådan myckenhet af jord, att derpå intet exempel torde finnas i de flera andra länder? Utan tvifvel ligger orsaken deri, att jorden här varit mindre dyr, emedan hon är hårdare skattlagd, och att bonden, hvars förnämsta kapital är hans arbetskraft, kunnat anskaffa den ringa köpeskillingen. Tag bort detta förhållande, och man skall se huru det i framtiden går den mindre bemedlade bonden. Delta förslag, ehuru man icke vill tro och ännu mindre åsyftar det, torde dock. likasom flere nyare så kallade reformer, medföra den verkan, att göra den rike rikare, och den obemedlade oförmögnare att taga sig upp. När Utsk. i lista punkten af sitt betänk, ej velat tillstyrka en allmän jemkning i skattebördorna, hvilket utan tvifvel har sin grund deruti, att steget ej blott varit våldsamt, utan jemväl ändaraålslöst emedan skattehemman sedan måst betalas lika högt som säterier, hvarföre skulle då Utsk. komma fram med ett förslag, som på sitt sätt, fastän långsammare och omärkligare medförer samma verkan, lindring för den som är skyldig att utgöra skatten, och betungande af den, som icke är det, ty skatterna skola dock slutligen af någon utgöras? Hr Sandströmer säger, hvarföre skall man icke göra alla andra hemmansägare i Sverige lika lyckliga som de Skånska, hvilka ej hafva så höga räntor på sin jord?
Hvad här ofvan finnes i nåder stadgadt, medför icke någon rubbning af nationalbeväringen på Gottland, sådan densamma är eller framdeles kan blifva ordnad. § 56. Denna lag kommer att från och med lända till efterrättelse; dock må hvad uti 3, 4, 17 §§, 36 § 2 morn., 45 § 3 mom. 2 och 3 punkterna samt 51 § 2 mom. stadgadt är icke tillämpas på dem, som derförinnan inträdt i beväringspligten eller inmönstrade blifvit. 17 § 77. Motiverna till förändringen eller tillägget åter - Bilaga M 4. Litt. A. Tabell som under fastställda fem klasser utvisar, i första kolumnen deras födelseår, som rid 1860 års början äro underkastade utskrifning och i andra kolumnen det årt.al, med hvars utgång de äro berättigade att från allmänna Beväringen entledigas, så framt de behörigen fullgjort siu beräringspligt. Vid 1860 års början unde7'kastade utskrifning Födde inom nedanskrifne år Entledigas med slutet af nedanstående år, så framt beväringspligten blifvit behörigen fulllill National-beväringen. gjord.
Då Riksd.Ordnts 44 §. föreskrifver, att mål af den beskalfenhet, hvarom StatsUtsk:s nu upplästa betänkande handlar, böra af RiksSt. skyndsamt afgöras, hemställer jag, om icke detta betänkande kunde, utan bordläggning, nu genast få till afgörande förekomma. Gr. Posse, Arvid: För min del tror jag, att StatsUtsk:s ifrågavarande memorial så mycket mindre erfordrar handläggning för ögonblicket, utan föregående bordläggning, på sätt om andra Utskottsbetänkanden är föreskrifvet, som memorialet endast innehåller ett enkelt tillkännagifvande, hvarmed någon annan åtgärd icke lärer komma att tagas, än att det lägges till handlingarna. Frih. Palmstjerna: 44 §• Riksd.Ordn. stadgar i 3 morn.: Vill Utskott återlemna något från ett eller flera RiksSt. remitteradt mål, såsom till dess befattning ej hörande, åligger Utsk. att, sist inom 8 dagar, afgifva sitt utlåtande, med deruti anförda skäl, till samtliga RiksSt., hvilka derefter böra skyndsamt yttra sig, under hvilket Utsk. de anse målet höra. Detta har gifvit anledning till min hemställan, ehuru jag icke vill bestrida målets hvilande på bordet till nästa plenum, i fall sådant af någon skulle begäras. StatsUtskls memorial N:o 9 lades på bordet. Upplästes och lades på bordet StatsUtsk:s d. 22 dennes afgifna memorial: N:o 10. med återlemnande till BondeSt. af fyra derifrån »04 Den i!\ Februarii. till StatsUtsk. remitterade motioner om jemnare fördelning af roteringsbesväret och dervid ifrågakommande ersättningar; N:o ii. med återlemnande till 3:ne RiksSt. af K. M:s från dem till Utsk. remitterade Nåd. Propos., rör:de beskattning af tullqvarnar samt valkoch stampverk för andras betjenande å städers områden, samt frihet till tullqvarnars anläggning derstädes, utan hinder af åberopad minskning i vedan varande qvarnars inkomst.