Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N. H. LOVÉN. P. GELLERSTEDT. C. F. NAUMANN. AXEL NYBLAEUS. C. J. ASK. C. W. LINDER. C. W. BLOMSTRAND. G. K. HAMILTON. AXEL MÖLLER. NIKLAS TENGBERG. THEODOR WISÉN. J. Kreuger. v — 342 — Utdrag af Protokollet, hållet hos Consistorium Academicum Mimis i Lund den 28 November 1865. § 2. I anledning af den utaf Rikets Ständers Revisorer afgifna underdåniga berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1863. anförde Räntmästaren Zetterström, i egenskap af redogörare, för så vidt denna berättelse rörer Lunds Universitet, följande: »De så kallade vaxljusmedlen från Ljunits och Herrestads härader, som under nämnde år influtit, hafva rätteligen blifvit för år 1861 beräknade, ehuru Kontrakts-prostens reversal angifver samma medel för 1862; vaxljusmedlen hafva enligt Kongl, instruktion den 12 April 1815 blifvit redovisade från och till den 1 Maj och inbetalts för ett föregående år under det följande, Afgiften för år 1861 skulle således varit inbetald under år 1862, men då berörda afgift, som uti 1862 års hufvudbok är balanserad såsom resterande för 1861, först i början af 1863 inbetaltes, blef den för bristande 1861 års medel i räkenskaperna afförd. Vaxljusmedlen från Fjäre och Viske kontrakt i Göteborgs stift, som influtit år 1863, äro rätteligen i hufvudboken beräknade för föregående år, ehuru det bifogade reversalet angifver året 1863, men att detta härledt af en felskrifning, synes deraf, att reversalet å 1863 års vaxljusmedel, som inbetaltes den 1 Februari 1864, uttryckligen innehåller, att nämnde medel afse 1863.
Ehuru denna framställning icke bestämdt angifver, hvilket eller hvilka af de under nyssnämnde tidrymd hos Bankens Styrelse behandlade mål, sorn af niotio - 4 Banko-Ulskotlels Utlåtande N:o 6. närén afses; likväl och då denne i slutet af motionen, med uttalande af sin öfvertygelse att Rikets Ständer icke skola undandraga sig deras medverkan till återupprättande af en utaf deras egna tjenares heder, kränkt både som medborgare och tjensteman, tillika förmält, att motionären vore den tjensteman, som här är i fråga, och att hvarje annat medel till upprättelses vinnande, än att i motionsväg få saken underställd Rikets Ständers pröfning, vore honom betaget, enär Banko-Reglementets 73 §. 3 mom. icke medgåfve besvärs anförande, har Utskottet ansett sig häraf kunna antaga, att i motionen åsyftas ett hos Bankens Under-Styrelse och Banko-Fullmäktige under nästlidne och innevarande år förehafdt inål, deri, uppå yrkande af Bankens Fiskals-Embete, motionären, i sin egenskap af Kassör i Rikets Ständers Bank, blifvit för tjenstefel ådömd Usta varningsgraden, öfver hvilket beslut Kassören Ehrenhoff, emot föreskriften i åberopade §. och mom. af Banko-Reglementet, icke egt att hos Utskottet sig besvära. Men som Utskottet, vid tagen kännedom af Protokollen och handlingarne uti ifrågavarande mål, funnit desamma icke föranleda till vidtagande af någon särskild åtgärd från Rikets Ständers sida, så hemställer Utskottet vördsamt, att motionen måtte lemnäs utan afseende. Stockholm den 2 December 1856. Hf:o C. Ank. till' Exp-Utsk. d. 10 Dec. 1856, kl. 4 e. tito Utlåtande, i fråga örn eftergift af 'öfverränta å 2:ne hos Låne-Kon toret i Götheborg upptagna Handels-Diskont-Lån.
För öfrigt äro vilkoren för de begärda understöden icke desamma. [ ena fallet har man äskat 600.000 Rdr, som skola återgäldas på 10 år och hvilka löpa med 51 proc:s ränta; men i det andra har man begärt 50,000 Rdr Bko, som skulle amorteras med 2|- proc. och i ränta gifva 4 proc. Jag ber att få anhålla om propos. på bifall eller afslag till sjelfva låne-understödet, och särskildt på vilkoren, hvilka jag anser böra blifva desamma, som blifvit bestämda för GefleDala-bolaget. Frih. Raab: Jag anhåller endast att med några ord få besvara ett yttrande som under debatten blifvit fälldt. Man har nemi. sagt, att det numera öfvergått till en regel, att bevilja tillökningar i anslag. Jag ber att få fästa upmärksamheten på alt de anslag, som under sådan form äro beviljade, gifvits såsom lån på betydligt högre vilkor, än de, under hvilka sjelfva arbetet blifvit börjadt. Vanligen hafva R. St:r vid arbetets början beviljat en summa såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, och derjemte en annan såsom lån mot låg ränta. Nu har dock här icke varit fråga om att understödja de omtalade bolagen med några anslag, utan med lån, och det till högre ränta, än den, som först beviljades. Jag tror att Slaten icke lärer äfventyra sin kredit, om den med en så liten upoffring, som här är i fråga, uplånar penningar och gifver dem åt så produktiva företag, som de ifrågav:de. Jag fortfar att yrka bifall. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, framstälde Hr Frih. o. Ordf:den att i afstde på förevide Utlåt, blifvit vrkadt, dels af Gr. Hamilton bifall, dels af Hr Moritgommerie, alt R. o. Ad. måtte bevilja NoraErvalia jernvägs-bolag ett lån af 50,000 Rdr
(Lag-Ulsk:s Bel:de N:o 11.) S. A. K. Till Rikets Ständers kännedom har kommit alt, i fråga, huruvida qvinna må antagas såsom gilligt vittne, angående testamente, den skiljaktighet i lagskipningen egt runi, all, då i 1 § 1(5 Kap. Arfda-Balken, som bestämmer de formela vilkoren tor eli testamentes laglighet, i detta afseende föreskrifves, att vid testamentes upprättande »två gode män» böra vittna, att samma testamente är gjordt med sundt och fullt förstånd och af fri vilja, detta stadgande stundom blifvit så först åd t, alt blott män kumm begagnas såsom vittnen, angående testamentens behöriga tillkomst, och att följaktligen hvad qvinna i egenskap af vittne derom bekräftar ej må gälla, under det å andra sidan den åsigt sökt göra sig gällande, att en sådan tolkning, som den nyssnämnda, ej kan förenas med Lagens i 10 §:n af Rällegångs-Balkens 17 Kap. gjorda förklarande, alt qvinna må ej mindre än man vittne bära, samt att lagsliflaren, som i detta Kap. angifvit de allmänna grunderna för bevisning, destomindre kunnat hafva för afsigt alt genom del först åberopade stadgandet göra någon inskränkning, som han tillagt qvinnans vittnesmål lika bevisningskraft som mans och hans fordran i omförmälda hänseende blott är fullständig bevisning om verkligheten af ett för hvarje vittnesgild person uppfattiigt förhållande, — i öfverensstämmelse hvarmed jemväl E. K. Mits Högsta Domstol, åtminstone i sednare tider, skall hafva ansett qvinna vara gilligt vittne om testamente.
Jag tilltror mig icke, att på andri grunder tillstyrka det begärda anslaget, än att en sådan nedsättning i taxan kommer att ske. Herr Grefven och LandtMarJkalken gjor. de Proposition till bifall af Stats1- och BancoUtskottens förevarande Utlåtande. Ropades Ja och Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarjkcilken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla Utskottens Utlåtande med den förändring, att det SöderTelje CanalVerk nu beviljade anslag af allmänna Medel borde utgå under namn af Bäne anslag, hvilket likväl icke behöfde återbetalas under andra villkor, än de, sorn för de Götha CanalBolag meddeldte Allmänna Xiånebiträden blifvit fastställde. Ropades äfven Ja och Nej, 334 Sm 23 §cteler f. m. Herr Grefven och Landt-Mar&kalken förnyade* derefter Dess till bifall å Utskottens Utlåtande förut gjorde Proposition. Ropades starka Ja jemte några Nej. Herr Grefven och Landt Mar falken förklarade. att som, efter hvad Han tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, Propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Grefve Cronhjelm’. Som jag icke finner något skäl vara för handen, hvarföre Ridderskapet och Adeln nu varit befogad att frångå en princip, »om förut alltid varit följd vid beviljandet af dylika anslag, så får jag emot det fattade beslutet anmäla till Protocollet min reservation. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 3 qvart till 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Den 23 Octobcr e, m. s5ä '] horsdagen den 23 October. Plenum klhalf till 6 eftermiddagen. Upplästes till justering och godkändes följande ExpediiionsUtskottets insände förslag till Riksens Ständers underdånige Skrifvelser till Kongl. Maj:t:
«Hör på, Bror,» sade kusinen efter en paus, «tag mig det icke illa upp, men det är väl ett ganska ansenligt skuldkonto du har. Jag mins hur du lefde för fem år tillbaka, och jag har ingen grund att antaga att du senare blifvit spartan.» Malm satt allvarlig en stund och teg. «Det löper tillsammans upp till en 70–80 000,» sade han lugnt. Det gaf ett ryck i grosshandlaren, och han svalde innan han kunde tala. «Och så lifförsäkringar för lika mycket?» «Ja.» Grosshandlaren hade kastat pennan långt ifrån sig och satt rak i pulpetstolen. «God dam,» sade han tyst. «Men menniska, hur i Jesu namn kan du laborera med en sådan skuldsumma, du som aldrig haft ett öre i tillgångar eller inkomster?» «Ännu har jag icke en gång klickat,» genmälde Malm kort. «Jag beundrar dig. Som geschäftsman nemligen. Hvarför i helvete har du också rotat ner dig bland böcker i den satans hålan dernere. Det är ju ingenting för dig, rakt ingenting. Vet du hvad du i stället skulle gjort? Du skulle gått till Afrika och jagat strutsar och elefanter eller till Sydamerika och anlagt städer, eller hvad fan som helst, och förtjenat millioner, – förtjenat och left dem upp, – för det kan du ju också. Yes. Du är skapad för större förhållanden, min vän, än spela vira med galna insatser och vräka ut guld på luderna i Lund. Du har förfelat din bestämmelse, menniska!» «Nu är det i alla fall för sent,» afklippte Malm torrt. «Hufvudsaken är att ta saken som den är och söka få ut af det hela så mycket man kan. Utan att slå af och låta nöja sig med ett mindre. Om då också det hela visar sig vara bara skit, så är det ju icke ens egen skull. – Derför har jag ju också rest hit för att göra tjugutusen riksdaler,» tillade han skrattande. Det kom affärsbesök och det ringde i telefonen. Kusinen steg upp. «Jag har nu geschäftstimme. Men sedan är jag kamrat och värd. Klockan 5 äta vi middag på Lorensberg. På återseende!»
Det är på dessa skäl, som jag vidblifver min Önskan, att R. o. Ad. måtte i första rummet begära denna utarbetning, och sedan må ordalagen mer eller mindre utsträckas. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Förut är redan anmärkt, alt ConstUtsk:s nu afgifna förslag, är ett sätt att annorlunda än grundlagen bjuder framkalla ett förslag lill förändradt representationssätt. Jag anser, att detta sätt att gå tillväga är oriktigt. Aldrahelsl i sä vigtiga frågor som denna, bör man hålla sig inom de af vår grundlag så tydligt utstakade former, för tillvägabringande af de utaf nationen önskade förändringar. Ju lifligarc, ju allvarsammare och ju mera för kommande sekler verkande dessa nationens önskningar äro, desto angelägnare är det, alt hälla sig inom lagarnes gränsor. Visserligen strider förslaget icke emot grundlagens bokstaf, och i annat fall hade det säkerligen icke af Hr Gr. o. Landtm, blifvit föredraget, men det torde icke kunna nekas, att detta likväl är ett nytt sätt alt gä lill väga emot hvad hittills varit brukligt. Visserligen är det sagdt pä andra sidan, att detta är en ganska oskyldig begäran, och att Hr von Hartmansdorffs reservation endast är en strid emot väderqvarnar; men om Hr von Hartmansdorffs reservation är en strid emot väderqvarnar, hvad äro då Hr von Hartmansdorffs motståndare? Aro de väl vingarne, som drifvas bit och dit af väder och vind? Så ohöilig vill jag icke vara, att jag påslår alt så är. Jag tror, alt meningen med förslaget, och deras mening, som nu tillstyrka dess antagande, icke är att endast'stanna vid framkallandet af statistiska uppgifter. Ingen politisk läkare har någonsin funnit, att politiska personer botas med statistiska tabeller, utan man måste vid de ifrågavarande statistiska uppgifternes samlande, nödvändigt afse något verkligt förslag, så framt derigenom något ändamål skall vinnas. Detta är i min tanka förslagets syftning, och under discussionen torde det äfven hafva blifvit klart för hvar och en, att det så förhåller sig. Hvart leder denna syftning?
Äfven den, sora erkänner oell anser alt landthandel kan göra godt, mäste dock medgifva, att densamma blifvit i icke obetydlig grad missbrukad, men sädane missbruks motarbetande har icke utgjort föremål för Utsk:s förslag. Deremot hafva R. St. så väl vid (öreg:de, som innevande Riksdag vidtagit ganska riktiga åtgärder i detta hänseende. Då det uti Handels-Ordnm förut stadgades, alt hvar och en person, som egde de i förordnm npgifne qvalifikationer, hade ovilkorlig rättighet, att å landet idka handel, så blef vid sednaste Riksdagen den förändring uti stadgandet vidtagen, ätt då en ansökning om handels utöfvande å landet gjordes, skulle det derjemte bero på K. M:s Befhtde alt, efter församlingarnes hörande, efter omständigheterna besluta, hvarigenom således den absoluta rättigheten till handels idkande å landet uphörde. R. St. hafva vid denna Riksdag afgjort, att bränvinsförsäljning icke får ega rum i förening med handel, äfvensom att bränvin icke får gratis uti handelsbod utbjudas. Då genom dessa beslut den af landthandeln förorsakade största skadan blifvit i väsendtligaste mån undanröjd, och då de af motionärerne framställda förslagen icke skulle, enl. min tanke, leda till ett nyttigt resultat, anhåller jag vördsamt, alt R. oAd. behagade bifalla Ulsk:s förslag. Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förevartde hemställan, ropades starka Ja, jemte ett eller annat Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, alt han funnit Ja öfvervägande. Ånyo föredrogs SlatsUtsk:s den 23 och 25 dennes på bordet lagda Utlåt. 291, i anledn. af väckt motion om förändrade stadgauden, ang:de Hypolheks-föreningarnes obligationers upköpande af Riksg:s-kont:t. Frih. Raab, Adam Christian:
Jag kan konstatera, att han ökat i vikt, att han sofver lugnt o c h äter m e d g o d aptit, — hvad kan m a n väl m e r begära på så kort tid? » » Och jag, » inföll doktorinnan, » är så glad öfver, att han d e sista dagarna lekt m e d Gunnar; rasat o c h skrattat m e d h o n o m s o m aldrig förr. O c h du, Aina, h v a d har du att berätta? » A i n a kämpade m o t sin önskan att få g ö m m a inom sig hvad h o n hoppades o c h trodde o m hans förbättring; slutligen sade h o n behärskadt o c h l u g n t: » Med mig har han talat både o m gångna dagar I 1 I I11IIIIIII1I1IM II11IIIII II1I1IM I Aktiebolaget Per Perssons Väfo. Stickmaskin, Drottninggatan 21 B, Stockholm. Guldmedalj Malmö 1896, Stockholm 1897. Nutidens bästa STICKMASKINER. Omsorgsfullaste arbete. Största användbarhet. Billigaste pris. Köpare erhålla undervisning gratis. iJW^t I V» I I «JV-« i. aJv.-«l ejy^a I I I I I fc.V-J I lltllll I lllllllll os Hylin &amp; C i FABRIKSAKTIEBOLAG HOFLEVERANTÖR FL. T. A. T. E samt hos alla finare Parfymhandlande i riket. E missarien K. G. W. Nordqvist samt i telegrafering telegrafisten S. Uddenberg. 32 elever äro inkallade från skilda delar af landet. H o n var född 1821 o c h änka efter en länge sedan afliden skådespelare. H o n tillhörde scenen redan på 40-talet o c h uppträdde bland annat på Dramatiska teatern, då den under Lindebergs ledning invigdes. Undervisningsanstaltens föreståndare, eivilingeniör J. G. Öfriga lärare b l i: i fysik o c h mätningslära assistenten H.
— Att afdragas från förslags-anslaget till skrifmaterialier och expenser m. m. för bemälde Expedition, hvilket dessutom lämpligen kan, till jemnande af Hufvudtitelns blifvande slutsumma, ytterligare minskas med 16: 15. 326: 15. då de föreslagna tillökningarne uti Femte Hufvudtitelns anslag, hvilka i öfrigt, der någon förhöjning eller förändring nu icke blifvit ifrågaställd, böra oförändrade bibehållas, komma att sam manräknadt uppgå till Riksdaler Riksmynt 827,220: — samt medelst tillägg af detta belopp till Hufvudtitelns nuvarande slutsumma 2,385,780: — denna att blifva R:dr Riksmynt 3,213,000: —- deraf förslags-anslag 560,131: 78. Dessutom föreslår Kongl. Maj:t, på de i omformälde Protokoll öfver Sjöförsvars-Arenden af den 14 innevarande månad utvecklade skäl och med hänvisning till deri åberopade upplysningar, att följande, till fyllande af utomordentliga behof vid Sjöförsvaret erforderliga särskilda eller extra anslag nu må af Rikets Ständer beviljas, nemligen: för åren 1858, 1859 och 1860: till fullföljande af iståndsättningen och vidmakthållandet af Flottans krigsfartygs materiel Riksdaler Runt 1,854,891: — till angelägna byggnads-arbeten och anskaffningar vid Flottans stationer 239,790: — Transport 2,094,681: — Bih. till R. St. Prop. Kio 4, om Staltverktl 4$Så. Transport 2,094,681: en föreslagen ny bro emellan Skeppsoch Kyrk-holmarne här i hufvudstaden 350,000; tillhopa R:dr 2,444,681: — att under omförmälde 3:ne åren med en tredjedel, eller 814.893J
Betänkande M 4. § 45 Idkar någon minuthandel med eller utskänkning af bränvin å annat ställe, än dertill uppgifvet är, eller tillåter den, som icke är till utskänkning berättigad, att, då han i parti eller genom minuthandel säljer bränvin, något af det sålda på försäljningsstället förtäres, eller afhemtas i mindre belopp än han är berättigad att föryttra, eller förbryter sig den, sorn till minuthandel med eller utskänkning af bränvin berättigad är, mot § 25 mom. 1 eller 2, § 28 mom. 2 eller 3, eller § 31; bote första gången från och med 15 till och med 30 R:dr, samt andra gången från 30 till och med 60 R:dr, och vare dessutom andra gången sin minuthandelseller utskänkningsrätt förlustig. öfverträdes det förbud, som i § 25 mom. 3 gifvet är; vare bot första gången från och med 15 till och med 30 R:dr, andra gången från 30 till och med 60 R:dr samt tredje och följande gånger från 60 till och med 120 R:dr. Det medförda bränvinet vare derjemte förbrutet. Säljes dervid mindre än 15 kannor; ansvare förbrytaren tillika enligt § 41. § *6. Handlande, som mot § 32 sig förbryter, bote första och andra gången enligt § 45 och håfve tredje gången dessutom sin handelsrättighet förverkat. § 47- Förbrytelse mot § 22, § 28 mom. 1, § 29, 30, 35, 38, 39 eller 40, straffes med böter från och med 40 lill och med 50 Riksdaler.
Jag börjar med att förklara min högaktning för det varma nit, hvarmed talare bär understödt Jemtlands behof af lindring i dess roteringsbörda; men att här ingå i alia de omständigheter, som blifvit ifrågaställda, anser jag olämpligt, enär sådant endast skulle kunna föian 16 H. 2 10 Den 3 November f. m. leda till tvistig och öfverflödig discussion, då, efter hvad jag förmodar, återremiss beviljas och jag sålunda blir i tillfälle att i de sammansatta Utskrn närmare utreda förhållandena i det ena eller andra afseendet. En sak vill jag dock nu upplysa. Frill. Boye har nemi. sagt, att 800 mans rotering vore för strängt för Jemtland, och har dervid synts fästa den föreställning, sorn skulle någon Regeringens åtgärd vara skulden till denna stränghet. Härvid får jag anmärka, att R. St:s önskan om lindring i nämnde rotering hade afseende på så beskaffade fullständiga åtgärder, som icke kunde verkställas, förrän afvittringsverket kommit till fullbordan. Nu var K. M:s nåd. vilja, att den önskade lindringen icke måtte fördröjas till den tid, då afvittringarna kunde bringas till slut; hvadan K. M. vidtog den provisoriska åtgärden att med 200 man nedsätta roteringsstyrkan i Jemtland, hvilken åtgärd ock af sista riksdags Ständer godkändes samt aldrig kan komma att betraktas såsom något annat än en välgörenhet emot provinsen, och sålunda, långt ifrån att förtjena klander, bör med tacksamhet omfattas. Hr Dalmans anmärkning, som skulle jag i mitt sednaste yttrande afsett den framställning i ämnet, som af K. M:s Ref:h:de blifvit gjord, är oriktig; ty jag nämnde tydligen R. St:s så beskaffade framställning och icke K. M:s Bef:h:de. Frih. Cederström, Jac.: Hr v. Törne har nu till största delen förekommit mig. Jag vill dock tillägga några anmärkningar i anledn. af hvad Frituna Boye och Rantzou yttrat. Den förra har ansett frågan böra behandlas såsom rättsfråga och således i domstolsväg afgöras. Denna åsigt är fullkomligt oriktig.
När denna artikel förevar i Utsk., framställde en af Utsles ledamöter, sorn syselsätter sig med det yrke, hvarpå denna artikel häntyder, den anmärkn., att benämningen vore oriktig, och yrkade dess förändring på sätt Utsk. nu tillstyrkt. Detta yrkande bestreds af åtsk ill ige Utsk:s ledamöter på grund deraf, att förändringen vore obehöflig, enär de skinn, som komma in under namn af saffiansskinn, alltid kunna subsummeras under benämningen af färgade skinn; men den ledamot, som väckte frågan lät dervid icke bero, ulan yrkade votering, och den äskade förändringen i benämning gick igenom med en eller två rösters pluralitet. För min del finner jag ändringen obehöflig, och tillstyrker att rubriken måtte få vara oförändrad. El. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att om R. o. Ad. behagade i denna fråga fatta samma beslut, som i afseende på en del af de föregående, nemi. att lägga utlåt, derom till handlingarne, så följde deraf att R. o. Ad. vidblifvit sitt förut i ämnet fattade beslut; hemställande H. Ex. fördenskull, om R. o. Ad. bifölle, att Utsk:s yttrande i fråga om artikeln läder lades lill handlingarne. Ropades ja. Papparbeten; Papperstapeter och Border; Svafvelsyra; Fäfhader; Bomulls-cambrick etc.; Corderoy och Cordet etc.; Halfylle. Hvad Utsk. i afseende på dessa artiklar yttrat, lades till handlingarne. Elärefter förekom och lades äfven till handlingarne Ulsk:s yttrande ronde credit-upplaget. I fråga om lulltaxe-underrättelserne blef Utsk:s utlåt. rör:de 6, 25 och 30 §§ lagdt lill handlingarne samt såvidt 7, 9 och 18 §§ angick, bifallet. Slutligen biföll R. o. Ad. Utsk:s tillstyrkande, ronde den af Frih.
BiDito för andre vaktmästaren 23] Kleresi-staten: ; Penningar, såsom i 1864 års Indelta räntor, dito j Indelt spanmål: Hufvudtitei. Förslag till blifvande Riks-stat. Departementet. 44,500: - ärenden, rörande den fen i egenskap af Öfver 1, 000: — 1,000: — 2,000: — W af ärenden 4,500: — 1,800: - fi.HOO: - 8;300: - 19,390: - nen för en vaktmästare 50: — 1 ! 27,300: — Penningar. Indelta Räntor enligt markegång på förslag. S p a n m å 1. Indelt på förslag. Mått. Värde ä 2 R:dr kubikfoten. Oindelt. Mått. Kub.-f. k. j R:dr. Kub.-f. k. R:dr. Summa. Riksmynt. | Indelta Räntor enligt ! markegång | på förslag. Spanmål. Indelt på förslag. Mått. Värde å 2 B: dr kubikfoten. Oindelt. Mått. Nuvarande anslag Tillkommer: Förhöjning, se Tab. Litt. A S:gr Särskilda För slags-anslag för Biskopens på Gotland lön . Ät 13 Konsistorie-notarier å 270 Ersättning åt innehafvare af Tptl,648.0581271221,840 96)303,019 81 606,039 60 24,345j 1 48,690120 2.524,629 03 boställen Domkapitlens expeditioner, ReLappmarks Ecklesiastikverk, Universiteterna (af kontanta beR:dr för upprätthållande till sala Universitet, i hvilka spanPenningar: Nuvarande summan Tillkommer: Förhöjning, se Tab. Indelta räntor, såsom i 1864 i Indelt spanmål, dito dito Carolinska medico-kirurgiska inElementar-läroverken, ReservaPenningar: