Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När härtill läggas de dryga omkostnaderne med dess skötande, förande och besigtigande, serdeles under en längre tid, då afsättningen är trög, så finnes, att denna pant, långt ifrån att vara säker, mer än i ett afseende kan liksom förtära sig sjelf. Då Banken icke mer än andra pantinnehafvare lärer få sträcka sina anspråk på säkerhet utöfver panten eller till personen, som pantsatt, så lärer det få antagas för bevisadt, att Banken kan äfventyra förlust på att antaga spannemål såsom pant. Att denna förlust i förening med flere andra orsaker, verkat Spannemåls-Directionens upplösning, är allom veterligt; dock ägde denna Direction att till visst belopp inskränka sin rörelse, då deremot den här föreslagne belåningen är obegränsad. 3oo Deri 7 December e. ra. Att hela låneanstalten för öfrigt skulle blifva en slags ny Magazins-Direction, med den skillnad, att här enskilde spännemålsinneliafvare skull e blifva förläggare af sjelfva varan, tyckes äfven vara tämmeligen synbart. I betraktande af allt detta finnes således, att Banken, eller dess Låne-Contoir icke utan våda för eget bestånd kan ingå på spannemålsbelåning, hvilket ock BancoTJtskottet förklarat. Äro sålunda besvarade de 2:ne första frågorne och derunder bevisadt, att jordbruket, såsom bestående af åkerbruk (hvarmed man hittills egentligen förstått sädesproduction) och boskapsskötsel icke vinner genom ett ensidigt befrämjande af blott den ena af desse för hvarandra oumbärlige näringar, samt att Rikets allmänna penningverk icke utan fara kan öfvertaga risken af ett så vådligt företag, så torde ock 3:dje frågan: om man genom införande af spannemålsbelåning i Banken afhulpit eller underlättat den förlägenhet, hvari större delen af landets jordbrukande innevånare sig belinner, endast behöfva med Nej besvaras, så mycket heldre, som det icke är troligt, att transporten af spannemålen till ett långt aflägset spannemåls-magazin vid hafskusten skulle löna sig, särdeles då man beräknar, att för afsältningen, såsom vanligen hittills fördelagtigast inom landet, emedan på det
Vid vår ankomst till förstnämnde ställe framlemnade ProtocolLSecreteraren och Riddaren P. A, Borg, såsom föreståndare för Institutet, Verkets Räkenskaper, hvilka , så vidt tiden niedgaf, blefvo af oss revidera-, de. Hufvudhöken jemfördes på flera ställen med Journalen och veriflcationerna, med hvilka den befanns fullkomligt öf-! verensstämmande. Till ZifFran var den alldeles riktig. Af ofvanberörde Räkenskaper inhämtades, att Elevernas antal på Stat utgör 13 samt på extra Stät äfven lika många, eller tillsammans 26, bland hvilka 19 äro af mankön och 7 af qvinkön. De utöfver Staten vid Institutet befintliga Elever underhållas med frivilliga gåfvor från Höga, Ädla ech Välgörande menniskor. Alla dessa Elever, tillika med Förestånderskan, 1 Lärarinna för qviiikönet samt 4 tjenstehjon, sammanräknade till 52 per - Ben 2 Juli. it jcsner, hafva linder det förflutna året blifvit med föda underh »line för Rid. 2598: 54 2. Denna sunnna, delad på förberörde personal, gör vid pass 8l R:d. 10 sk. 1 r:st. för hvarje individ på år och 10 sk. 8 rist. pä dag räknadt. Och ehuru härutifrån icke äro upptagne de 100 Insp. Rågmjöl och 20 Lisp. H vetemjöl , dem Bagaren oell Ryttmästaren vid Stockholms BorgerskapsGavalleri Lund, såsom en årlig gåfva på förlidetår, första gängen till Institutet förärat, ej heller den tunna Salt, hvilken af Kamereraren Spak blifvit skänkt, täcktes dock Eders Kongl. Majit, nådigst inhämta, att den nogaste hushållning blifvit iakttagen. Härvid böre vi likväl, sanningen likmätigt, inför Eders Kongl. Majit, i underdånighet betyga , att denna sparsamhet icke blifvit verkställd på bekostnad ( Transpt. 2598: 34 2* t£ Den 2 Juli.
Dess befallningshafvande i länen och i Stockholm, att draga försorg om åtgärd för valens verkställande. För enahanda åtgärd göres af riksförsamlingen hos Konungen anmälan om de ledigheter bland riksdagsmän i båda Kamrarne, som under riksdag inträffa och innan dess slut böra fyllas. Derest emellan riksdagarne ledighet i första Kamaren genom ledamots afgång uppstår, åligger, inom distrikt som vederbör, Konungens befallningshafvande tillse, att nytt val till det lediga rummets fyllande varder anstäldt. § 54. De tjenstemän, som skattskrifning verkställa, åligge hvar i sin ort det år, då lagtima riksdag inträffar, äfvensom när kallelse till urtima riksdag skett, att efter sednaste mantalsoch skattskrifning uppgöra noggranna och fullständiga förteckningar å alla dem, som röstberättigade äro, jemte beloppet af hvarderas rösträtt. Sadane röstlängder skola upprättas serskildt för hvardera afdelningen af valberättigade på landet, upptagande l:o distriktvis, dem, som äro berättigade att deltaga i omedelbara val, och 2:o för hvarje prestgäll eller under landets jurisdiktion lydande stadsförsamling, dem, som böra utöfva sin valrätt genom elektorer. Inom Maj månads slut det år, då- lagtima riksdag inträffar och, när urtima riksdag är påbjuden, inom två veckor efter riksdagskallelsens kungörande, skall röstlängd af - Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 83. 19 lemnäs, för dem inom landt-distrikt, som böra utöfva sin valrätt genom elektorer, till vederbörande kyrkoherde och lör stad med egen jurisdiktion till Magistraten. Kommer ej röstlängd inom tid, som nu sagd är, skall kyrkoherden eller Magistraten sådant ofördröjligen anmäla hos Konungens befallningshafvande, som då genast fogar anstalt, att den allemnad varder.
Ljusfloden bredde ut sig allt mer och mer, barnets klingande skratt blandade sig i prestens frammumlade böner, orgeln stämde in sitt jublande »Haleluja». Så blef det tyst med ens. Messan var slutad. När jag såg upp från min nedlutade ställning, nästan ryckte jag till. Den nyss så färgvarma, liffulla kyrkan var åter tom och kall. Jag hade glömt, att det blott var natur, natur allt hvad jag nyss beundrat. Honung och marmor. En garibaldist. Litet om seder och bruk. Vid sjön. Siciliens honung och Siciliens marmor stodo redan hos de gamle i högt anseende. Vid intet gästabud fick den förra fattas, och ingen villa byggdes, utan att åtminstone något af den senare användes. Sagan påstår, att Zeus en gång vid godt lynne kastat en hel hand frön från Olymtillpen jorden, och att från dem de blommor uppspirat, ur hvilka Siciliens bin ännu i dag hemta sin näring. Hvarje morgon serveras honungen färsk från kupan, och sitter man då i en doftande rosenberså framför sitt väl dukade kaffebord, omgifven af sysslolöse eller tiggande åskådare, behöfver man bara sluta till ögonen för att tro sagan vara sanning och sig sjelf en af »gudarnes älskling», som med rosor kring pannan och lätja i sinnet njuter af lifvets öfverflöd, uppvaktad af uppmärksamme slafvar eller sköna, nytvagna barn, fast man då får lof att hålla igen ögonen mycket väl. Vi gjorde här om dagen från Taormina en angenäm utflygt till marmorbrotten, som ligga högt uppe i bergen och hvilka bebos och bearbetas af män, som der hafva hela sin verld och verkningskrets. Siciliens marmor är hvit och brunfläckig och af utmärkt hårdhet och glans. Det var en fattig och anspråkslös liten verld, som slagit rötter der uppe bland klipporna. Här och der stodo några primitiva kojor uppslagna, framför hvilka familjelifvet rörde sig lika lugnt och ostördt som någonsin inom de fyra väggar som nordbon lärt sig att kalla hem. Här låg en hustru på knä och fläktade med en brokig halsduk på några eldkol under fyrpannan, der middagsmåltiden skulle lagas.
Denna Jury förelägges, att, sedan den tagit kännedom af hand Hogarne i målet, efter öfvertygelse och samvete besvara dea framställda frågan: om den tilltalade gäldenären genom tredska gjort sig skyldig att by sätt as? Samma pluralitet, som är stadgad för Juryn i tryckfrihetsmål, fäller eller friar äfven här den tilltalade. Anses gäldenär af Juryn skyldig att bysättas, skall han, såsom förbrytare dömd, med fångtractamente förses af allmänna medel. Frias han af Juryn, må derföre icke borgenären förlora sin rätt, alt af gäldenärs egendom, som äges, ärfves eller förvärfves, utsöka sin fordran. Med en sådan behandling skall bysättningsstadgandet återgå till sin första af Lagstiftaren åsyftade bestämmelse, och den i i sin betalningsskyldighet tredskande icke undgå det tvång hans motsträfvighet förtjenar; men å en annan sida skall ingen, som blifvit träffad af oförutsedde, icke sjelfförvållade olyekor, och såmedelst urståndsatt att fullgöra sin betalningspligt, genom det individuela godtycket kunna beröfvas samhället och sättas utur tillfälle, att me - -* Den i5 December e. m. 4o3 tidst arbete å nyo förkofra sig, samt måhända slutligen godtgöra den skuld han sig förut åsamkat» Ilvad åter eli sådan gäldenär vidkommer, som genom bedrägligt förhållande och genom lättsinnigt slöseri af tid och egendom skuldsatt sig, utan att göra rätt för sig, bestämmer lagen ett ansvar på annat sätt, så att bysättning såsom straff icke hit bör kunna lämpas. Jag anhåller vördsamt att denna min Motion må blifva remitterad dit de öfriga Memorialerne i samma ämne afgå, och hvilket jag förmodar lärer blifva Lagutskottet. Lades på bordet. Herr Crusenstolpej Magnus 3 hade in» lemnat ett så lydande Memorial: Jag vågar vördsamt föreslå, att Likets Höglofl. Ständer måtte fördubbla det nu bestämda årliga arfvodet för Herrar Fullmäktige i Banken och RiksgäldsContoiret. Lades på bordet» Grefve Brahe-, Magnus s anförde skriftligen: Då Rikets Höglofl.
Öfverste Löjtnanten Silfverstolpe, för inspektion vid krut-tillverkningen i Öfversten Bager, gratifikation Öfversten m. m. Daevel, såsom Kommendant i Stockolm, rations tillökning F. d. Mönsterskrifvaren Regnell, lön Kongl. Landtförsvars-Departementets Kommando-Expedition, expens-anslag .. Rations-skillnad för Kronprinsens Hussar-Regementes i Götheborg förlagda del :.. För utarbetandet af en Författnings-samling för Krigsmakten till lands „ kokved och lägerhalm åt Kronprinsens Hussar-Regemente . Ersättning tili General-Adjutanten m. m. Genom nådigt Bref af den 21 September 1842, har Kongl. Majrt, af anslaget å 6:te Hufvudtiteln för reseoch traktamentskostnader, tillagt Herr Landshöfdingen i Kalmar Län C. U. Nerman skjutskoslnads-ersältning för tvänne från Kalmar till Stockholm, åren 1841 och 1842, på nådig befallning, företagna resor, i och för ”handläggning af sådana allmänna ärender, sorn nied hans Landshöfdinge-befattning ägt gemenskap;” men då, på sätt Kongl. Stats-Kontoret, i sitt den 30 Juni sistnämnde år uti frågan afgifna utlåtande, upplyst, Landshöfdingen i Kalmar Län åtnjöte gamla Landshöfdinge-lönen med resepenuingar, öfverstigande till betydligt belopp den lön, som, enligt sednast fastställ-, da reglering af Landshöfdinge-lönerna, för berörde embete beslodes, samt denna af Herr Landshöfdingen Nerman sökta förmån skulle kunna framkalla lika beskaffade anspråk från öfrige Landshöfdingar i Riket, dem Kongl. Majrt funne nödigt att till hufvudstaden inkalla för meddelande af upplysningar i angelägenheter, som angå de dem anförtrodda
Tham och jag vilja bifalla Utlåtandet i hufvudsaken, men kunna ej gilla det historiska misstag, som blifvit begånget. Vi sålunda bifalla ej Utlåtandet i sin helhet, ej eller afslå det i sin helhet. 56 H, lo* i48 Den 7 J a n u a r i i e. m. Herr Ribbing: Jag anhåller om proposition till afslag å Utlåtandet, ty vi kunna då möjligen undvika votering. Hufvudfrågan är i alla fall öppen, när den härnäst förekommer, ty ett jemkningsförslag blir då nödvändigt. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att sedan den af Hans Excellence till bifall å Lagoch EkonomiUtskottens Utlåtande gjorde Proposition blifvit, efter hvad Hans Excellence tillkännagifvit, af Ridderskapet och Adeln bifallen, men discussionen derefter fortsatts, och en Ledamot begärt votering, ansåg Hans Excellence sig numera icke kunna i sjelfva saken framställa någon annan Proposition, utan finge endast förnya den af Hans Excellence nyss gjorde Voteringsproposition. Herr Ribbing: Sedan Herr Grefven och LandtMarskalken gifvit tillkänna, att proposition å afslag icke kan göras, afstår jag från begäran derom. Herr Rose?i(jvist: Jag vill ej eller vara envis, utan afstår från votering, enär sakens resultatfi alla fall blir detsamma. Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 5 sistlidne December under N:o 344 afgifine, och den 21 i samma månad f. m. på Den 7 Ja nua rii e. rn. j49 .bordet lagde ytterligare Utlåtande, angående användande af den till Ädelforss Guldverk lydande egendom med tillhörigheter. Herr Danckwardt, Magnus Georg: Jag ber att i Utskottets förevarande Utlåtande få anmärka en contradiction.
Sedan en trädgårdsingenjör börjat resa omkring i landet, skola efter min öfvertygelse talrika reqvisitioner ingå att få anlita honom; och detta såväl ifrån enskilde som från allmänna inrättningar, såsom folkskolor m. m. Jag tillstyrker således bifall till hvad Utsk:t föreslagit. Gr. Mörner: Det nu framställda skälet om folkskolornas behof af den här ifrågavarande trädgårdsingeniören torde vid första påseendet, som man säger, låta höra sig; men vill man närmare undersöka förhållandet i berörde hänseende, tror jag att man skall finna, att delta skäl icke bör läggas till grund för frågans afgörande. Vid dessa skolor lärer väl nemi. icke kunna ifrågakomma så stora och dyrbara anläggningar, att någon särskild ingeniör 14 Den 3 Jani f. m. der behöfver anställas. Efter min uppfattning af undervisningen i detta ämne uti folkskolorna, kan densamma endast komma att omfatta trädgårdsskötselns första grunder. Någon särskild ingeniör behöfver man väl icke för att lära ungdomen att sälta några krusbärsbuskar eller att plantera ärter och kål m. m. dylikt. En vanlig trädgårdsdräng tror jag uti så fall kunna bibringa lärjungarne den undervisning, som lör ändamålet torde vara af nöden. Jag vill icke förneka att en sådan ingeniör, som blifvit föreslagen att vinna anställning, skulle, ehuru icke behöflig för de smärre trädgårdarne, dock kunna blifva ganska nyttig för de större, hvilkas iordningsslällande fordra vidsträcktare insister, än som falla på vanliga trädgårdsmästaies lott; men man bör väl hoppas, att, i den man vår Svenska trädgårdsförening lår fortsätta siri verksamhet, skall man kunna derifrån erhålla personer, hvilka äfven för utförande af dylika arbeten äro fullt skicklige. Ett oundgängligt vilkor för möjligheten derutaf, att en sådan trädgårdsingenjör skall medföra någon nytta, är att han i fråga om den godtgörelse, som han skall ega att af reqvirenterne bekomma, ställes uti paritet med landtbruksingeniörerne, d. v. s. att skjutsersätlning och dagtraktamente under resan bekostas af slaten, och endast arlvodet under lörrättningsdagarne betalas af reqvirenterne.
Da skola swenska ynglingar upwära förtroligen med bilderne af mötande faror och öfwerwundna fiender, deras Upsostrad renad fran alla flärdeus och wekligherens moderna tillsatser, stall endast riktas ät kraft och redbarhet, swenska mödrar skola höja sig lill den Spartanska medborgare - Den 12 Maji*53 rinnane exempel, och tvid tidningen om en sons förlust, gjfiva naturen sin räll, men säga: han föll — i sitt lifs skönaste ögonblick dä han betalade en Helig skuld ät fosterlandet; Sweriges urgamla berg, säkra och fredade frän alla andra örnar än de inhemta, skola omgifwa lyckliga falt, pä hwilka den arm som plöjer jorden skall känna sig dubbelt stark genom medwetandet akt hafwa höjt sig till samma jords förswar; ekt broderligt ouplösligl band, skall omfatta alla medlemmar af ekt kill manliga dygder äterwäckt nyskapadt folk, och fluteligen, sedan wi samtida wifak ost förtjena försynens himmellika underbara frälsande gäfwa: den Fursts hwarS hela lif ät Swerige egnar, är en oafbruten kedja af upoffringar, genom den som han ej fordrat, men som hans stora själ tvet att skatta, skola wära efterkommande i det de under ärhundraden troget np« fylla hwad wi beslutat, fira en minnesfest, wärdig hans namn, hans wälgerningar och hana dygder. Grefwe Hamilton, H.xel, hade inlemuat ekt sä lydande: Wördsamt Memorial!
Att den säkerhet man kan lemna dem, ej allenast i afseende på deras Capitaler, utan ock, i hvad som rörer Canalarbetets fullbordan, utan rubbning uti den af Konung och Ständer en gårig etablerade plan, i alla de«s grenar, är således väsendtlig. i 3 1 h h ' ' ° Vidare tror jag, man bör såsom premiss afgöra, att CanalVerkets financeförvaltning, eh gång begränsad af de beslut, »om $erOm fattas, bör i verkställigheten, vära frii* och obehindrad inom dess gränsor, och correctivet emot missbruk, samt ansvaret derför, ligga uti en fullständig gränsknibg huruvida vederbörande ställa tig de af Konung och Ständer derom gif“ha föreskrifter till ofelbar efterrättelse; men icke sökas medelst upplåtandet af obegäänsäde rättigheter till nya föreskrifters pneddelande ‘atr nya och ombytliga autorite°ter. ? ■- l:! j Dessa tVänne allmänna grunder, i afseende på förevarande ämne, lika nödvän - >526 Den 51 Juli e. vi. diga att här iakttaga, som efter min tanka i all administration vigtiga, förekomma t> genteligen vid frågan 0111 forsta momentet af Högloft, BancoUtskotiets Förslag, sä lydande; Bolagets bela Diseontrörelse blifver underkastad Bancoadministralionens genereia öfverstyrelse, så att de föreskrifter för D iscontContoirens förvaltning, sani Riksens Ständers BancoUtskott, deras Revisarer öfver Stats-, Banco, och RiksgäldsYerlien eller BancoFullmägtige, efter förekommande omständigheter, finna nödigt meddela, för att i möjligaste måtto leda dessa DiscontVerks operationer till allmänt nyttiga ändamål, och bereda den enhet och sammanhang i förvaltningen af de särskilda penningeverken, som utan deras samfällda medverkan och en gemensam öfverstyrelses kloka anordningar icke kan åstadkommas, ofelbart och vid förlust af den ät Bolaget upplåtna rättighet, verkställas och efterlefvas.
Majit täcktes förordna om en sådan fördelning af de anslagne 10,000 ridr de serskilda embetsverken emellan, att hvart och ett af dem till sin disposition utaf gratifikationsmedlen, i mån af tillgångarne och utan afseende på det händelsevis för närvarande inskrifna antalet extra ordinarier, erhåller det belopp, som i förhållande till behofvet af extra ordinariers biträde kan befinnas lämpligast i jemförelse med öfriga embetsverkens; 6:0 att Rikets Ständer hos Kongl. Majit underdånigst anhålla, att Kongl. Majit täcktes meddela Rikets näst sammanträdande Ständer den definitiva fördelning af gratifikations-medlen, som beslutats, på det Rikets Ständer må blifva i tillfälle att då på vederbörande stater å hufvadtitlarne uppföra det belopp, som i förenämnde afseende tillkommer hvart och ett af ifrågavarande embetsverk, samt i förhållande derefter nedsätta anslagen för expenser, ved och ljus; kommande emedlertid, vid nu skeende statsreglering, ingea hufvudsaklig förändring uti hittills, för sistnämnde ändamål, på Iliks-stat uppförda summor, att ega rum. Stockholm den 31 Mars 1851. Stats-Utskoltets Utlåtande, IV.o St. 5 N:o 81. Ant. lill Exp.-Utsk. den 4 April 1851, kl. 2 e. m.
N:o 19, ang-.de återlemnande af Pehr Jönssons från Christianstads län motion om rättighet för de härader, motionären representerar, att disponera den derifrån utgående curhusafgiften, emot skyldighet att underhålla eget lazarett; och N:o 20, om återlemnande af Matts Pehrsons från Stockholms län motion om nedsättning i personliga skyddsafgiften. R. o. Ad. fann de i dessa mern. omnämnde motioner böra behandlas af Bevilln.Utsk. Föredrogs Bevilln.Utsk:s d. 11 dennes på bordet lagda mern. N:o 6, ang-.de återlemnande af Riksdagsfullmäktigen David An - Den 14 September. 323 derssons från Hallands län motion om villkoren för införsel till Norrige af spanmål och andra Svenska landtmannaproducter. Den ifrågavar. motionen ansågs tillhöra Allm. Besv.- o. Ekon.- Ulsk:s behandling. Vidare föredrogs Bevilln.Utsk:s d. II dennes på bordet lagda mern. N:o 7, ang:de återlemnande af Hans Pehrsons från Gefleborgs län motion om ändring uti K. kungör, d. 18 Febr. 1843, ronde nedsättning af den till högre belopp än ett Sk& för 100:de bestämda hammarskatt af stång-och ämnesjernslillverkningen; och ansåg R. o. Ad. ifrågavar. motion tillhöra SlatsUtsk:s upptagande. Lades på bordet följande från Utsk-.n inkomna mern. och betänk:n, nemi. från Constitutions-Utskottet:
Iig4 Lagutskottets Betiinkandett, grundligt uttänkte och väl beräknade, men att han dock icke tvekade att lemna företrädet åt det första alternativet, hvarigenom en inteckning blir hvad den efter sakens natur bör vara och kommer att medföra en verklig panträtt af närmast samma egenskap, som innefattas uti pantsättning af lös egendom. —■ Att ehuru Danielsson saknade motiverne för inteckningsrättens utsträckande till företräde äfven framför de uti 4, 5, 6 och 7 §. §. af 17 Gap. HandelsBalken omtalte fordringar, som han i Utskottets förslag tydligt uttryckt, att äfven desse fordringar skola stå tillbaka för inteckningsrätten, och han ansåg detta vara väl grundadt, med undantag likväl af den i 4 §• omnämnde Boupptecknings kostnad, LäkareLön, läkedom och föda under död Gäldenärs sista sjukdom, deras arfvode, som honom deri skött, så ock Tjenstelijonslön, för sista året, samt den i 6 §. omförmäldte afgäld af fast egendom, dock endast för sista året; deremot ville Anders Danielsson ytterligare utsträcka inteckningsrätten äfven till företräde framför obetalt ointecknad köpeskilling, heldst något skäl ej lär finnas till en förmån för köpeskilling, hvarigenom dess intecknande göres öfverflödigt, så länge lagfarten icke till ändalupit. Höglofl. Ridderskapet och Adeln har till LagUtskottets handläggning öfverlemna t Herr Peresinetoff Moruths åfvan nämnde Memorial, deruti, af anförde skäl, fö - LagUtskotttts Eetåukitndett. Uy? reslås, att stadgandet i 17 Gap. 8 §.
Då jag nu anhåller om afslag å StatsUtskits Utlåt, i denna punkt, sker det i den glada förhoppning att R. o. Ad. genom ett bifall till densamma icke borttager de ljusare utsigter, som under sednare åren börjat inträda för sjöförsvaret. Sedan flottan under en längre tid blifvit lemnad i nästan redlöst skick, har ändtligen efter de sednaste riksdagarne en förbättring i någon mån deruti intriidt. Genom ett bifall till StatsUtsk:ts Utlåt, skulle alla dessa förhoppningar med ens afklip pas, och det är icke mycken ani. att hoppas att vid en följande riksdag någon större frikostighet kommer att göra sig gällande. Det skulle nemi. kunna hända att samma sparsamhet, som nu röner så mycket loford, äfven då skall lyckas göra sig gällande, och om sådant komme att fortfara, skulle flottan råka i den ställning att dermed ingenting vidare vore att göra. Jag anser således af stor vigt att Utsk:ts hemställan ieke bifalles. Med den utgång, som saken lärer hafva fått i ett af de RiksStånd, der man eljest vän tade ett allvarsamt motstånd, torde man kunna förvänta att resultatet blefve tillfredsställande. Bland de institutioner i en stat, som fordra ganska lång tid att upblomstra och utveckla sig, intager ett väl ordnadt sjöförsvar ett ganska vigtigt rum. Tappar man tråden en gång, blir det ganska svårt att åter bringa ett sådant vapen på benen. Så länge en stam finnes qvar, går det väl an att skapa något, men har denna stam en gång fallit, så är allt hopp förloradt att kunna återkalla den till lif. Afven om vi vilja inskränka oss till ett kustförsvar, är det dock alldeles oundgängligt att vi hafva något, som skyddar detta försvar, och erkänner man detta, torde man icke behöfva att mycket orda om nödvändigheten af att bygga fregatter. Här är ju icke fråga om ett linieskepp. R. St:r hafva redan uttalat den meningen att sådana icke böra byggas, utan frågan är om en fregatt, och jag hoppas att R. St:r måtte upfylla sitt redan nära nog gifna löfte att icke undandraga sig bekostandet af dylika fartygs anskaffande.