Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tredje året börjar invexlingen minska contauta cassan till exempel till hälften I samma moa skall nu utlåningen nedsättas till samma belopp, för alt motsvara endast hvad sorn innestår. Således blir räntan endast 51 procent på den insatta millionen: hvilken ränta mer och mer nedsjunker i mon afcassans förminskning. För att kunna fortsätta Bankrörelsen, måste nu delegarne åter insätta till ex. a5 procent, eller 1 million. Men då den egentliga räntevinsten en - Hor till Bancooch Lag-Vtsk. Betänk. JY.-o 2. 7 dast uppkommer på den delen af grundfonden, sorn blifvit insatt i säkeibetshandlingar, hvilken, enligt hvad förut är nämnd t, kan beräknas lill 3 procent af i million, eller 3o tusen Riksdaler, så måste nu denna räiitevinst blifva relativt mindre, då den fördelas på 2 millioner contant insatts, än pä 1 million. Snart mäste äfven den sisla eller 3:dje contanta millionen infordras, så vida eljest rörelsen skall kunna fortsättas. Då måste förrberörde räiitevinst ytterligare fördelas på 3 millioner, sorn gör jemt 1 procent af bela den contanla insatsen, utom de 5 procent, som genom utlåningen inbringas. Förhållandet kan lätteligen blifva sådant, som bär är framstäldt. Yid solidariska Banker blifver det ännu mera nedstående att, för en så vidsträckt ansvarighet, icke kunna åtnjuta någon credit-utvidgning.
fått, utom den såkallade Tillöknings-tolagen, några inkomster, donationer af jord eller andre förmoner sig tillagde, till lindring i ingval terings-besväret; sr samt alt specifika uppgifter å garnisonens styr? ka Statssamt Allm. Besv, och Oecon. TJtsk, Betänkande N:o 46• 9 lia till befäl och manskap inom hvarje stad måtte upprättas, derjemte upplysande sättet, huru garnisonen nästföre denna Riksdags början vöre inqvarterad; hvilka Kronan tillhörige byggnader inom hvarje garnisons-ort redan funnos att tillgå, eller oundvikligen derutöfver erfordrades för inryrnmande af garnisonen tillhörige och till inqvartering berättigade personer af alla grader; om redan uppförde, städerne eller private tillhörige, tjenlige byggnader dertill kunde få köpas, samt i sådant fall, till hvad pris; oeh borde, i händelse byggnad för Statens räkning ej kunde undvik kas, ritningar och kostnadsförslag dertill bifogas; hvarjemte Stäliderne 311- höllo, att de i Götheborg, Malmö, Ystad och Helsingborg, uppå deras enskilda bekostnad uppförde caserner, stallbyggnader och magasinshus måtte bcsigtigas och värderas, samt bestämda uppgifter infordras å den summa, emot hvilken hvarje serskild byggnad kunde till Staten öfverlåtas. Uti ifrågavarande Nådiga Skrifvelse har Kongl. Maj:t, med bifogande af Kongl.
Har nu dessa valkor - 4G8 Den 9 December. porationer icke belijertat elen utseddes enskilda stallning och valt till ombud en af Adeln, som utan all ersättning ser sig nödsakad att ej förtroendet emottaga, så borde den förhoppning för honom återstå, att inom sitt eget stånd vara försäkrad om ett visst understöd, som i sådant fall kunde uppmana honom att valet antaga, och beviljandet utgjorde då U. o. Ad:ns gemensamma angelägenhet, som enligt 37:de §:n grundlagen, äfven sedan den nya R. O. trädt i kraft, tillkommer R. o. Ad:ns behörighet. Det vore säkerligen för lt. o. Ad. sjelf vigligt, att denna fråga före de forsla valen, och således under Adelns nuv:de sammanträde, kom, efter Riddarh.-Utsk:ts beredning, under ölverläggning. Jag har mot slutet af det 79:de året inställt mig för att såsom hufvudman uppfylla min ätts sista riksdagsmanna-pligt mot fäderneslandet, och hade således gerna sett, att en sådan öfverläggning icke uppskjutils, då det är det sisla Riksmöte jag bevistar. I saknad af understöd bland de få närv:de i detta ögonblick, vill jag visserligen icke, efter de af Gr. af Ugglas gjorda anmärkningar, föranleda proposition, utan åtnöjes med att begära, det såväl anförandet, som detta yttrande, må såsom ett testamente . af mig upptagas i R. o. Ad:ns propokoll. Frågan berör den egentliga betänklighet jag haft svårt alt öfvervinna vid beslutets fattande alt bifalla K. Propos., ly en kostnadsfri fiirste kammare anser jag hvarken nyttig lör samhället eller möjlig att fortfarande åstadkomma, och det är denna sednare visshet, som förmått mig alt tillhöra Ståndets pluralitet, då jag kunnat förutse, att den jemkning, jag i detta afseende önskat, ej länge uteblir. Gr. af Ugglas: Ehuru hvarje korporation eger att besluta om användandet af sina tillgångar, torde det dock vara klart, att dessa beslut icke under något vilkor få gå i en ristning, som strider emot rikets grundlagar. I den nyligen antagna lt.
Hemliga kststotlet warit betänkt at förestå någon ändring med de Kopparpolletter, fom Ni k s g .stds - (lomö iret utgifwit såsom stitstemynt för desi Lreäii - Sedlar; men da wid d-e utmagar, fe:n dertrl warit i fräia, ätstriiiga be - —^ 7! I2IY tänkligheter förekommit, och detta amne, i anseende til den snart förestående Kealillatiouen, bör asgöras, i öfverensstämmelse med et för framtiden tjenlig koppar - stilljemynt til Specie-myntet, hwilket äter beror pa topparens da blifwande relativL förballande til silfret, med mera, sä öswerlemnaS til Riksens Ständer, om icke hos Kongl. Mrjtt i nnderomrighek ma anhällas, vet täcktes Kongl. Majtt antingen inställa eiler tillåta Riksgälds - Lon-.oirst, a' än '.vidare sorlsätta koller-til verkningen, samt o n koppar - stilljemyntekS halt och utfärdande, sä i Räder förordna, som för Riket nyttigt, och ända^ maler lampcligast pröswas Län. Hvilket oenom Uidrag af krotocoUat ftttlle exp^lisra5. In lliäem krotocolli L. L. ll»j;eriieiur. Begärdes pa bordet. Grefwe kl-milton och Grefwe lVläe» ner, (larl tagas punktwis. Herr dlorclenttolpe, ^nclsrs, begärde at dei mätte blifva hwilanoe, häld-i sräga om votering öfwer detta Betänkande möjligtwis kunde upkoiutna. Föredrogs följande: ltt-rag afllrotocollet, fallet inför Asngl. Maj:t uti Riksens Ständers ^emliZa Utstått, avid Riksdagen i Norrköping den lo. ^junii 1800.
Skrifvelse j N'.o 91, derlag, icke får göras genom testament» / och det inkast emot ifrågavarande Jagförändring, som hemtas från farhåga för olägenheterne af allt för utsträckt hemmansklyfning, vederlägges af den erfarenhet, att inga sådana olägenheter försports i den landsort — det gamla Wärends land i Småland — der i flera århundranden den lag varit gällande, att hustru skall giftas till hälften i bondes bo och syster med broder njuta lika arfslott. Hos Rikets Sländer har jemväl i betraktande förekommit, huruledes, enligt 9 Cap. Giftermåls-Balken, morgongåfva nu eger rum både efter landsrätt och stadsrätt, utan annan åtskillnad, än att hustru, som har giftorätt efter stadsrätt, icke får taga morgongåfva, om hon har barn efter mannen; i afseende hvarå Rikets Ständer ansett, att frågan om morgongåfva efter landsrätt ej mera kan uppstå, utan att densamma måste inskränkas till hvad den nu är efter stadsrätt, för bibehållande af hvilken inskränktare morgongåfva Rikets Ständer funnit tillräcklig anledning i de omständigheter, alt enka i allmänhet befinner sig uti en mer ömande och bekymmerfull belägenhet, än den i enklingsstånd försatte mannen, och således har större behof af denna omvårdnad, samt att uli de stånd, der lika giftorätt för närvarande eger rum, så vidt Rikets Ständer hafva sig bekant, fråga aldrig blifvit väckt om borttagande af en sådan förmon för enka. Äfvenså anse Rikets Ständer af jemlikheten i giftorätt enligt landsrätt blifva en följd, att boets gemensamma gäld bör, i enlighet med grunderne i 11 Cap. Giftermåls Balken, af båda makarne till hälften hvardera betalas samt att 2 mom. i nämnde Capitels 7 §, angående makars inbördes rättighet till vederlag för under äktenskapet såld odaljord, bör ändras till den lydelse, att makarne till hälften hvardera skola med sin jord gifva fyllnad för den jord, som till begges nytta blifvit afyttrad.
att detsamma antingen tili inrikes förbrukning disponera eller inom stadgad preskriptionstid reexportera, det skall ankomma på säljaren all, medelst en gemensam inlaga, som inom fjorton dagar efter auklions-förrätlningen bör, med bifogande af auktiöns-protokollel, ingi Ivas och särskildt upplaga hvad till ålerulförsel ämnadt är, å Tullkammaren angifva hela det varuparti, som forsåIdt blifvit, och alt belöpande afgilter för detsamma inom den i Seglations-ordningeu föreskrifna tid inbetala, vid påföljd, som i sagde författning jemväl stadgas. § 18- I afseende på Sveriges och Norriges inbördes handels-förhållanden lände till efterrättelse hvad derom är eller varder stadgadt. N:o 165 Expedilions-UtskotteIs Förslag lill underd. Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 12 Dec. 1887. Presle-slåndet den 12 • Borgare-ståndet den 12 Bonde-ståndet den 14 Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse, angående ändring uli och tillägg till 4 liup. 2 § Bxjggninga-Balken.
Köping 12. 8 Föqderier: Westerås , Säters läns . 18. Kungsörs .. 8. Vester-Bergslagens 20. Vester-Dals 26. W äsby 20. Gefleborgs Stora Kopparbergs hän 16,35. Städerne: Städerne: Säter — 11. Fögderier: Fögderier: Södra Helsinglands 22. Näsgårds läns 14. Norra Helsinglands 19. Sammandrag af uppgifter rörande Landtbruket. Malmohus Län. Detta län tillhör helt och hållet det södra spanmnälssäljande distriktet, med undantag allenast af en och annan bland Onsjö, Frosta och Färs häraders gränssocknar mot Kristianstads län, hvilka i anseende till magrare jordmån och större skogsarealer ej frambringa mera spannmål än som inom samma trakter konsumeras. Största delen af den odlingsbara marken är redan uppodlad, så att endast från Torna, Färs och Frosta härader några betydligare vidder uppgifvits återstå att upptaga. Ofverskottet af spannmål och andra jordbruksprodukter afyttras till största delen i städer och köpingar på kusten, hvarifrån detsamma försändes dels till andra inrikes orter, Stockholm och nordligare hamnar, dels ock till största delen utföres, hvarjemte ett mindre belopp uppköpes på länets landtmarknader för att transporteras till norra delarne af Kristianstads län, äfvensom till Halland och vestra delen af Småland. Hästar uppfödas inom alla delar af länet tillräckligt för behofvet och äfven till afsalu åt andra trakter. Af boskapskreatur behöfver slättbygden inköpa oxar från de nordöstra socknarne samt från Göinge härader i Kristianstads län och från Småland, dit deremot ungkreatur försäljas. Kor uppfödas i allmänhet till ortens eget behof. Ladugårdsprodukter åstadkommas föga af allmogen utöfver eget behof utom i städernas närmaste grannskap; men från de flesta herrgårdar afyttras betydliga qvantiteter deraf, som konsumeras i städerna eller sjöledes afsändas förnämligast till Stockholm och Göteborg samt i någon mindre mån till utlandet. Kristianstads Lein.
Maj 18 40. il i 23:o Angående pension till f. d. Secrtteraren vid Kongl. Musikaliska Academien Pehr Frigel. Utlåtandet bifölls. 24:o Angående pension till f. d. Hof-Mästaren Meunier. Utlåtandet bifölls. 25:o Angående pension till Kongl. Danska f. d. Consulat-Secreteraren, private Skol-läraren Ludvig Thulstrup. Utlåtandet bifölls. 26:o ingående aflöningen till tjenstemännen vid det provisionel med Kongl. Stats-Contoiret förenade Magazins-Contoiret Utlåtandet bifölls. 27:o Angående Professoren Lings enkas pension. Ståndet lät härvid förblifva. 28:o Angående en tillstyrkt öfverflyttning af 1,770 R:dr, med 18 tunnor spanmål in natura, ifrån Allmänna Indragnings-staten tillden 2:dra Hufvud-Titeln. Ståndet lät vid yttrandet förblifva. 29:o Angående Nummer-Lotteriet. Ståndet lät vid yttrandet förblifva. 30:o Ett tillstyrkande, för den händelse, att Rikets Ständer bifalla, hvad Slats-Ulskottet, i Ullåtandet N:o 42, föreslagit. Ståndet lät härvid förblifva. 31 :o Angående arfvode till Hof-Intendenten Röök. Ståndet lät vid yttrandet förblifva, och 32:o, fråga om pension till Grefve Georg Adlersparres enka. Utlåtandet bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande, No 62, angående regleringen af utgifterna under Riks-Slatens Tionde Hufvud-Titel. Härvid förekommo: l:o De på denna Titel uppförda anslag till Clereci-Staten. Utlåtandet bifölls. 2:o Anslag till Lappmarks Ecclesiastik-Verk. Utlåtandet bifölls. 3to Anslag till Universiteten. Litt hj
Ugglas har sagt, att för de ledamöter, som aflägsnat sig från Riddarhuset skulle det blifva en öfverraskning om detta ärende nu föredrages, och jag hyser den öfvertygelsen, att R. o. Ad. icke vill gifva sin Landtm, dementi. Frih. Cederström: Jag anhåller att få rätta ett misstag, som Gr. Björnstjerna synes mig hafva begått. Han sade nemi., att, då jernvägsfrågan vid denna Riksdag förevar, R. o. Ad., på Hr Gr. o. Landtnäs framställning, om Std ville åtskiljas, sådant vägrat. Då var likväl fråga om att genom votering fatta beslut i ett redan ventileradt ärende; men här uti förev:de fall är åter fråga om att discutera ett Betänk., som ännu ieke börjat att af R. o. Ad. behandlas. Dessa tvenne fall äro således icke jemförliga med hvarandra; irågornas ställning är nemi. högst väsendtligen olika. Jag anhåller alltså, på grund af hvad jag redan anfört, att R. o. Ad. måtte upskjuta afgörandet af ifrågav:de Betänk, tills i morgon. Efter härmed fulländad öfverläggning yttrade Hr Gr. o. Landtm., att ehuru lian heldst skulle, utan att i ämnet framkalla något St:ts beslut, gå deras önskan till mötes, hvilka ansett plenum böra fortsättas, enär äfven han önskade att skyndsamhet vid ärendenas behandling måtte ega rum, han likviil, för att icke de ledamöter, som han gilvit anledn. tro, att den R. o. Ad:s representatious-sätt rörande frågan ej skulle i afton förekomma, icke måtte anse honom sjelf hafva vållat denna frågas företagande; ej kunde föredraga densamma utan att ett bestämdt beslut derom af St:t fattades, samt derföre nu hemställde om R. o. Ad. behagade åtskiljas. Denna propos. besvarades med starka Ja, jemste åtskilliga Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Hr v. Francken, Aug. Alfred, begärde votering.
StatsoshSevi/lnin^s-Vlshotlels Utlåtande, N.o 3g. 9 N:o 39. Ank. till Exp, Utsk. den 2 o Jan. kl. 1 e. m. Utlåtandet i anledning af vackt motion om personliga skyddsaf giftens användande till organiserande af arbetsinrättningar. Riksdagsfullmägtigen Nils Pehrsson från Kronobergs Län bar, uti en inom Hederv. Bonde-Ståndet väckt motion, föreslagit, att personliga skyddsafgiften, eller den andel deraf, som kan undvaras ibland Statsbidragen, måtte på vanligt sätt debiteras och uppbäras samt derefter af Kronofogdarne redovisas till Socken-nämnderna, för alt användas till organiserande af de arbetsinrättningar, som, i följd af Rikets Ständers vid förra Riksdagen till Kongl. Maj;t aflåtne underdåniga skrifvelse, kunna varda beslutade, eller genom församlingarnes öfverenskommelser tillvägabringas. Denna motion, sorn blifvit remitterad till Bevillnings-Utskottet, har ansetts böra äfven af Stats-Utskottet behandlas, och hafva Utskotten gemensamt företagit handläggning deraf; men som Utskotten anse, att SockneArbelsinrältningar dels svårligen skulle motsva ra dermed af sed de ändamål, dels skulle medföra alltför dryga kostnader, samt Utskotten derjemte uti memorial N:> 38 af denna dag redan afgifvit förslag, att en betydlig del af skyddsafgiften må tillfalla försa tillingarne för folkundervisningens ordnande, få Utskotten hemställa, att Nils Pehrssons ifrågavarande motion icke må till någon åtgärd föranleda. Slockholm den 16 Januari i845. Pih. till R St. Fröt. 184$. 4 ‘Semii Afd. f) Hit/i. 2 STOCKHOLM, ecksteinska bokthyckeriet, 1845. Sialssamt Allm, Besv.- och Ekon.-Utskoltcns Betänkande, N-o 4°. i N:o 40. Ank. lill.
Huru än dermed förhöll sig, beslöt han sig slutligen för att behålla den försmådda gåfvan och aflägsna sig. Han sade ett kort farväl och drog ett djupt andedrag, när han åter befann sig i fria luften. Petrus, som väntade med hästarne vid grinden, hade hyst hvarjehanda farhågor med anledning af sin herres långa dröjsmål hos den med vidskeplig fruktan ansedda Ingrid. Äfven han andades lättare, då han nu fick lemna kojans grannskap och bakom sin herre fortsätta ridten genom skogen. Jagthuset. Petrus fick ännu en god halftimma öfverlemna sig åt sina funderingar öfver ändamålet med besöket hos Ingrid och öfver hvarjehanda andra ämnen ... funderingar, som endast någon gång stördes af hästens snafvande på den dåliga vägen ... innan hans herre uppnått målet för sin färd och stannade utanför det ofvan omtalade jagthuset. Det var ett gammalt trähus, omgifvet af en igenvuxen trädgård, hvars murkna och af mossa öfverhöljda fruktträd Petrus, såsom son af en trädgårdsmästare, måste betrakta med verkligt medlidande. En ensligare tillflyktsort undan verldens buller kunde en åt betraktelser eller vetenskapliga sysselsättningar hängifven eremit svårligen välja. Rundtomkring stod den mörka furuskogen, hvars tystnad sällan stördes af vedhuggarens yxa, och lika sällan sågs någon vandrare eller åkdon skrida förbi på den oländiga vägen. Sedan Drake genom en betjent anmält sin ankomst, blef han på trappan med öppna armar emottagen af ställets egare, Bengt Skytte i egen person, och införd i ett afskiljdt beläget rum, det lärda riksrådets studerkammare. Den ena väggen betäcktes af ett bokskåp, innehållande ett par hundra skinnklädda folianter; vid en annan voro hopade allehanda besynnerliga instrumenter, om hvilkas ändamål en astronom eller kemist i våra dagar vid första ögonkastet skulle sväfva i ovisshet. Midten af det genom tjocka gardiner förmörkade rummet intogs af ett stort skrifbord, betäckt med böcker och handskrifter. I kaminen lågade en brasa, oaktadt höstaftonen var serdeles blid. Riksrådet Skytte hade sett sina femtio år, men var ännu i sin oförsvagade mannakraft.
Då jag nämner 4 exemplar, ber jag att få erinra, att om man blott 452 Den 10 December e. m. läser l:sta §:n, skulle man kunna tro, att allenast 3 exemplar skola aflemnas; men i det följande finnér man, att så icke är förhållandet, utan att äfven, på sätt jag förut antydt, JustitieStats-Ministern skall hafva ett exemplar. Dessutom är föreskrifvet att nämnde embetsman jemväl skall erhålla ett exemplar af musikalier. Jag vet i sanning icke hvad Justitie-StatsMinistern skall med musikalier att göra, så vida icke dermed följer någon text. Ty icke kan väl en komponist bryta mot andra än harmoniens lagar, och om sådana lärer väl icke Just.- Stats-Ministern kunna döma. Jag förmodar, att, om förslaget afslås, lärer Konst.-Utsk:t draga försorg om att ett nytt stadgande blir antaget, som bättre betryggar den enskildes rätt att icke blifva beskattad, särdeles om han icke har större tillgångar, än han kan behöfva. Slutligen ber jag att få fästa uppmärksamheten på att Konst.-Utsk:t föreslagit antagandet äfven af ett grammatikalisk! fel. I §:n 4 är nemligen ordet »utgifves» bibehållet, i stället för att der borde stå »utgifvas.» Gr. Wachtmeister, Hans: Då jag nu med några ord anhåller att få försvara förslaget, får jag tillika erkänna, att en ytterligare diskussion i detta ämne är af ringa praktisk vigt, då förslaget redan är fallet; men det beslut, R. o. Ad. fattar, torde dock möjligen komma att inverka på en framtida behandling af frågan. Då jag uppträder till förslagets försvar, sker det i Riksarkivets eget intresse. Detta kan visserligen synas besynnerligt, då en Riksarkivets tjensteman yttrat sig emot detsamma; men jag vågar dock påstå, att det ligger i Arkivets intresse att blifva befriadt från skyldigheten att mottaga ett ex. af allt, som i riket tryckes. Arkivets syftemål måtte väl hufvudsakligen vara att vårda våra historiska handlingar och samla nyare officiella dokumenter.
— I afs:de å Hr Printzenskölds anm., att man vili förändra och stöpa om allting, torde den icke gälla i detta fall, ty R. St:r hafva ej visat någon stor otålighet, då den föreskrift, som för 5 år sedan ändrades, varit gällande alltsedan 1780. H. III. 10 J4B Den 18 Januari. Hr Hjärne, Harald: Det föreslagna stadgandet kan möjligen vara skäl att tillämpa på civila embetsoell tjenstemän, men ingalunda på militärer, hvilka i alla tider och länder varit underkastade strängare band än de förre. I st. f. att lossa på dess» band. har man också öfverallt hårdare tillknutit dem; och ehuru jag älskar frihet i allmänhet, tror jag dock, att de band, sorn iiro ämnade att sammanhålla disciplinen inom arméen, snarare böra hårdare tilldragas än tiplösas. Jag tror således, att Chefen för Landtförsv.Dep:t icke kan tillstyrka K. M. att bevilja en sådan utsträckt permissionsrätt för militärer; men jag anser i alla fall af vigt, att det enda af de 4 Stånden, som kan bedöma en sådan fråga, som den förev:de, emedan dess medlemmar till en del äro militärer, också yttrar sig deröfver; och jag anhåller derföre, att R. o. Ad. ville afslå Betäukrt, åtminstone i hvad det rörer militärpersoner. Frih. Sprengtporten: Det är mig vissell, ganska väl bekant, att K. M. kan fästa hvad afs:de K. M. behagar vid en af R. St:r önskningsvis gjord framställning, men jag anser det derföre icke likgiltigt, att R. St:r ingå med framställningar sådana, att deras redaktion icke fullt uttrycker, livad It. St:r äsyltat och önska. Jag har derföre velat genom mitt redaktionsförslag gifva en bättre och lämpligare form åt It. St:rs framställning, och kail icke afstå från min anhållan om propos. på mitt förslag. Gr. Björnstjerna:
R:dr, så torde icke Stats-Kont. derigenom råka i någon förlägenhet. Hr von Hartmansdorff har äfven förutsatt, att tullmedlen skulle vid denna Riksdag så högt uptagas att de icke skull^ kunna upgå til! det beräknade beloppet, men jag tror att det hvar-\ ken för Hr von Hartmansdorff eller för någon annan Iäter sig göra ' att nn på förhand sådant bedöma. Skulle dock så inträffa att tullinkomsterne blefve så högt uptagne, att man icke kunde förmoda det de skulle med det beräknade beloppet ingå, eller med det belopp, hvartill de hittils kommit Statsverket lill godo, då först vore tiden inne att tänka på hvad sorn borde göras för alt icke sälta Stats-Kont. i förlägenhet för bestridandet af de under året löpande utgifterna, men nu anser jag det ännu vara för tidigt innan man kan bedöma detta förhållande. På grund häraf anhåller jag om bifall till denna punkt. Hr von Hartmansdorff: Frih. Åkerhjelm har omförmält att öfverskolten sedan sista Riksdag i medeltal utgjort omkring 800.000 R;dr årligen; men han har icke nämnt huru mycket deraf vöre tullmedel och huru mycket vore öfverskott pä de ordinarie anslagen. Dessa öfverskott kunde, under de sista åren, blifva större derföre, alt man vid nästl. Riksdag icke upiagil -spanmålens värde så högt som nu. Att för öfrigt jemföra den förra Stats-regleringens utgång med den, som nu skall komma, är olämpligt, enär grunderna äro olika. Frih:n har äfven sagt, att det vore ovisst luiru högt tull-inkomsterna kunde uptagas, och alt man icke borde göra sig onödigt bekymmer innan man kände förhållandet. Men jag befarar allom StatsUtsk. följer samma grundsats, i hänseende till dem som till de ordinarie inkomsterna, så skall det kunna hända att man missräknar sig.