Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om det endast vore, såsom han påstår, brist på stadga i vårt mynt, som varit orsaken, att Skånes Köpmän sistlidne höst uraktläto, att utföra spannemål, och i synnerhet hvete, till England; hvarföre hafva de då gjort det i vintras, då både Assurancen och Matroshyran var mycket högre, men priserne allsicke stigit i England, och deremot inköpspriserne i Sverige myc - 46 Den i Juni i. ket stigit, ja utförselstullen sedan d. i Januari blifvit återställd? Icke hade vårt myntvärde med vinterns början blifvit mera stadgadt? Utomdess har Kursen sedan sista Riksdag, med undantag af missväxt-året, icke varit betydligen vacklande. Och, hvad ännu mer vederlägger den värde Talarens anmärkning, Kursen har sedan sista Riksdag ej kunnat falla betydligt, men väl stiga betydligt, ett förhållande, som är gynnande för exporteuren, men icke för importeuren. Uppå derefter af Hans Excellence Herr GrefveJi och LandtMarskalken framstäld proposition, blef Bevillnings-Utskottets ifrågavarande Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. Hans Exellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Friherre Stjerncrona, David, och Herr von Weigel, Christian Ehrenfried, den förre, i anseende till förestående afresa från Riksdagen, och den senare, för nödvändigheten att vårda sin liällsa, anmält, att de icke längre kunde fortfara att vara Ledamöter i Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet; i anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och Landt-Marskalken anmodade Ridderskapets och Adelns Herrar Electorer, att vid deras nästa sammanträde utse 2:ne nya Ledamöter i nämde Utskott, Den i Junii. 47 Föredrogs å nyo och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens den 25 sistlidne Maji under N:o 33 afgifne, och den 29 i samma månad på hordet lagde, Utlåtande i fråga om sättet för undsättnings skuldernes liquiderande i Skaraborgs Län.
Genom två särskilda vägar har jag råkat in på minnet af denna under århundraden slumrande vetenskap. Den ena skall jag tills vidare lemna åsido; till den andra förde mig en blick, i tanken kastad öfver August Blanches lif och slutade bana. I händelse hans födelsetimme blifvit mål för en sådan forskning, hade utan tvifvel den astrolog, som deröfver gjort sina observationer och beräkningar, råkat ut för ett ovanligt fall, då himlens stjernskrift ej haft att uppenbara ett enda hotande tecken till vare sig en oemotståndlig olycka eller mörka förvecklingar ledande till mörka öden, utan att konstellationerna i stället visade en lifskedja, som skulle genomlöpa sin förelagda stråt under nästan ständigt ljus och ständig medgång. Ty när stod i August Blanches väg en hotande olycka, eller när visade sig på hans horisont mörka förvecklingar ledande till mörka öden? Han hade af Gud erhållit en mängd rika och stora gåfvor, och i olikhet med tusental, som också fått rika gåfvor, förstod han att väl och i rättan tid begagna dem. Han glömde eller skrinlade icke en enda. Hans bästa gåfva var dock den, att han klart kunde bedöma hvad han erhållit, utan att tro att han ensam skulle draga nyttan af de förlänade punden. Som helt ung ännu – vi komma sedan dit – kunde han väl ha, och hade verkligen, några små affärsbekymmer, och i sin framstående mannaålder då och då några timmar politisk ångest, men båda afhjelptes snart; de förra genom ett betydligt arf, den senare genom någon seger inom riksdagens annaler, och sådana segrar firade han flera. I den sakrika biografiska teckning, eller kanske snarare i den omsorgsfullt tecknade karta öfver August Blanches hela offentliga lif, som afslutar hans samlade arbeten, får man den fullständigaste opartiska upplysning öfver hans litterära, medborgerliga och politiska bana. Man återfinner, kort sagdt, der i trognaste detalj den Blanche som tillhör offentligheten, men då medaljen har två sidor kan det också möjligen vara af ett litet intresse att se August Blanche såsom August Blanche rätt och slätt, och då han visst icke var minst i smaken hos de personer, som han egnade många timmar af obunden trefnad, humor och hjertlighet, antingen det då var hos gamla vänner, eller hos honom sjelf.
Majit jemväl å det af Herr Leffler anförde förhållande fäster Nådigt afseende, finnér Utskottet ifrågavarande motion icke föranleda till någon serskild underdånig anhållan hos Kongl. Majit, att bränvinsbänningen vid ofvanberörde lid må varda inställd. Hvilket till Rikets Högloft. Ständers vidare bedömande vördsamt öfverleranas» Stockholm den ip Mars i834< Nio 4. Antom till Exp.-Utsk. d. 7 April, 11. 11 f. m. Betänkande, i anledning af Hr Friherre J. W. Sprengtporten s och Hr C. af Bobsahm s motioner, om fastställande af en viss accis-afgift å bränvin, som till Stockholm och Bikets större Städer införes. Till Bevillnings-Utskottets handläggning hafva ifrån Högloft. Ridderskapet och Adeln blifvit öfverlemnade följande motioner: a) Af Hr Friherre Sprengtporten, med förslag, att en accis-afgift af o. sk. Bico för hvarje kanna bränvin, som sjö-eller landvägen till Stockholm införes, borde erläggas, för att, genom det deraf inflytande belopp, med Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 4' 5 afdrag af uppbördskoslnader och restitutioner af erlagd afgift, då qvantiteter öfver 5oo kannor ifrån Staden till ineller utrikes orter utföras, calculalionsvis heräknadt till 60,000 R:dr, bilda ett årligt byggnadsanslag, som, oberoende af de tillgångar, hvilka äro afsatte för Kronans hus och byggnader, borde användas till befordrande af sådana byggnadsföretag i Hufvudstaden, hvilka, genom deras egenskap och ändamål, det tillhörer Statsverket att bekosta, hvarvid serskildt afseende fästats vid så väl det snart förestående oundvikliga ombyggandet af Södra Slussen, som ock uppförandet af ett Riks-Museum med dertill hörande National-Bibliothek samt ombyggnad af Kronans hus och byggnader på Helgeandsholmen.
Angående raserandet af en gammal Kyrkogård vid Landskrona Stad, samt dess ordnande till en allmän Trädgårdseller Promenadplats; rörande indragning af ali rhatliållning på Statens bekostnad vid den så kallade LandtMarskalksKlubben, samt om. förminskning i Statens utgifter för KlubbInrättningarne; angående utskylder til 1 Staden Nyköping af LandshöfdhigeRecidenceliuset derstädes, äfvensom afgifter till Städerne i allmänhet för Kronans deri varande egendomar; angående anslag af allmänna medel till åtskilliga vägars förbättrande, anläggning och underhåll; angående låneanslag till en brobyggnad öfver Tranarps Å; angående fortfarandet af det understöd af Statsmedlen Carlskrona Stads Fattigvårdsinrättning hittills åtnjutit, samt om tillökning deri; och angående beräkningen af StatsVerkets inkomster, af hvilket sednare Memorial likväl åtskillige punkter blifvit af BorgareStåndet gillade. 366 Den 29 Maji, JBancoUtskottets : Om inställelse af BancoAuctioner i de fall, der efterlefnad af nuvarande 18 och 19 §§. uti 1818 års InteckningsLag kunde för någondera egaren bereda möjligt lidande. LagUtskottets: Om upphäfvande af 22 Gap. och 27 Gap. 9 §. RättegångsBalken; öfver föreslagen ändring i 26 Cap. 1 §. ByggningaBalken; öfver väckt Motion, att UnderRättsUtslag i mål, der någon blifvit tilltalad eller dömd för brott, hvarå fästningsstraff med eller utan arbete bör följa, hädanefter må HofRätts pröfning underställas; öfver gjordt förslag till en Lag, att då oenige makar, som af undergången varning ej låta sig rätta, blifva för kif och osämja ställde under tilltal vid verldslig Domstol, DomCapitlet må ega att tillåta makarne att flytta från hvarandra, under den tid rättegången varar m. m. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets:
Dels har, i händelse Utskottets förslag till fastställande af elt maximum, hvarutöfver lärjungarnes antal vid ett läroverk icke skulle få stiga, ett af motiverna för motionärens hemställan bortfallit, dels synes det mindre lämpligt att ställa lönevilkoren på så ostadig fot, som fallet blelve i händelse 33 Allm. Besv.- och Ehon.-Utshottets Betänkande N:o 118. de skulle råttas efter den ständiga och stora fluktuation, som eger rum i freqvensen vid elementarläroverken; och finner Utskottet alltså Herr Sommelii omförmälda förslag böra lemnäs utan afseende. I afseende på frågan om afgiften af lärjungarne äro tvänne motsatta förslag nu väckta, i det att å er.a sidan Herr Sommelius, med erinran, att för ett fullständigt ordnande af elementar-läroanstalterna fordrades ännu större penningetiligångar, än de hittills anvisade, hemställt, om det fj vore rätt och billigt att, till fyllande af de vexande behofven, icke ensamt Staten anlitades, ulan äfven de, sorn åtnjöto fördelarne af den förbättrade undervisningen, deltoge i omkostnaderna, så framt de dertill hade råd. Den vackra grundsatsen och seden, alt åt fattigmans barn skall gratis meddelas undervisning, och alt så väl för kojans som för palatsets son vågen till Statens högsta embeten skal! stå lika öppen borde väl bibehållas; men efter motionärens förmenande vore det för mycket begärdt, att rik mans son skall njuta kostnadsfri undervisning; och har han, med omförmålande af det förhållande, sora i andra länder egde rum, föreslagit, att den rike skall för sin son betala 50 R:dr och den behållne 25 P.:dr i hvarje termin, samt att alla, som icke kunna räknas till någon af dessa båda kategorier, skola erhålla kostnadsfri undervisning för sina barn.
Då han kände sig fasthållen, sträckte han sig hastigt på tåspetsarne, för att räcka upp till mig, och hväste ända in i ansigtet på mig: — Gif mig igen min peruk! Jag släpper dig icke förr, än jag fått min peruk. — Jag vet, att du icke skall förstå mig, Alf, — fortfor Malkolm efter några ögonblicks tystnad, hvarunder han stannat med nedsänkt hufvud framfor sin vän, — att du kanske skall skratta åt mig, men likväl är det sannt, att dessa ord, i förening med hela hans vedervärdiga figur, gjorde med ens en helt sällsam och alldeles oväntad och ofrivillig verkan på mig; den liknade hvad vi erfara, då vi med foten tro oss vidröra ett fult och förtorkadt torrt löf och finna, att det var en padda i stället. Jag hade skrattat och liksom alla de andra funnit hela uppträdet löjligt, men i detta ögonblick, då jag kände på mitt ansigte hans heta andedrägt, mättad med spritångor, som qväfde mig, och hans små röda ilskna ögon liksom borrade sig in i mina, fattade mig en besynnerlig känsla af ångestfullt obehag, en panisk skräck, som jag hvarken nu eller då kunde förklara. Det tycktes mig, som om något hemlighetsfullt, hemskt och onaturligt låg i hela hans tillspökade person, liksom i hans besynnerliga envishet att hela qvällen förfölja mig och nu utvälja just mig till föremål för sin orimliga vrede, då alla de närvarande syntes mig lika förtjenta deraf; det låg liksom en mystisk afsigt i alltsammans, som jag först nu trodde mig förstå, och hela uppträdet föreföll mig endast som en förevändning att reta och komma i gräl med mig. Jag såg mig omkring för att upptäcka den olyckliga peruken och kunna återställa densamma, men den var försvunnen, och i nästa ögonblick fördes den hvita pierrot’n ut genom dörren, ännu hojtande och sprattlande mellan sina ledsagare:
Saltsjöfisket, som för länet skulle kunna blifva en näringsgren af den största vigt, har icke under åren 1856—1860 vunnit önskvärd utveckling; men sedan Hushållnings-sällskapet icke allenast utgifvit räntefria lån för uppköp af fiskebåtar och redskap, utan äfven, för spridande af kännedom om fiskens behöriga saltning och beredning, ett oeftergifligt vilkor för ändamålsenligt storsjöfiske, låtit på sin bekostnad undervisa en fiskare beträffande så väl den vanliga Norska eller Bohuslänska methoden som ock den Isländska, hvilken person, enligt hvad Hushållnings-sällskapet upplyst, medfört de bästa betyg öfver förvärfvad insigt och skicklighet i yrket, hvari han kommer att meddela undervisning vid länets åtskillige fiskelägen, så torde för saltsjöfisket vara att emotse en bättre framtid. 4. Koiniimiiikatlons-anstaltcr och varubyten. Tab. N:o 8. a) Landskommunikationer. Förhållandet rörande vägarnes längd, samt omlagde eller betydligt förbättrade vägar, inhemtas af bilagde tabell N:o 8. De landsvägsstycken, som med tillhjelp af statsmedel blifvit omlagde, äro: a) den så kallade Nissastigsvägen i sträckning från Halmstad till Jönköping. Staten bidrog med 32,025 R:dr, och kommunerna tillskjöto kontant 1,449 R:dr. Omläggningen skedde under åren 1856 och 1857. Vägbanan, som blifvit makadamiserad, är mil kortare än den gamla; b) Hundsvägen, sammanbindande nyssnämnde väg med den från Halmstad till Göteborg ledande. Denna väg, som 1858 och 1859 anlades, och till hvilken Staten bidrog med 18,000 R:dr samt kommunerna tillskjöto kontant 1,382 R:dr 17 öre, har fått en jemnare och rakare sträck ning än den gamla samt vunnit en förkortning af 5,558 fot. Afven den är makadamiserad. De vägar, hvilka stå under Kronobetjeningens tillsyn, äro i allmänhet af oklanderlig beskaffenhet, ehuru mångenstädes tjenligt fyllnadsämne helt och hållet saknas.
N:o 11 blifvit lagdt till handlingarna med Ståndets uttryckta godkännande af de utaf Utsk. deri uttalade åsigter; men sedan verba formalia i Ståndets beslut blifvit upläste, hvarigenom den uplysning vunnits, alt något så beskaffadt godkännande icke blifvit af Ståndet lemnadt, har en annan värd talare förmenat, att, som betänk, icke rörde R. o. Ad., ville R. o. Ad. lägga det till handlingarna. Det inträffar likväl ganska ofta, alt ett mern., som anses röra andra Stånd, lägges till 500 Ben 19 Juli f. ni. handlingarna, men dervid kan dock, pä begäran af någon ledamot, som i frågan faltat sin öfvertygelse, mern. läggas till handlingarna med godkännande af de deri uttalade åsigter, om man gillar dem, eller med ogillande deraf, i händelse man ogillar dem. Sä har här icke skelt; och således synes man mig med mindre fog hafva åberopat R. o. Ad:s beslut i fråga om Ulsk:s mern. N:o 11, för att dermed ådagalägga någon redan bestämdt fattad mening om förfaringssättet, hvarom i dag är fråga; någon sådan mening kan lika litet å ena som ä andra sidan derur härledas. Bestämmandet häraf är nemi. en fråga, ilen vi ännu ega öppen. Den siste talaren Hr Gripenstedt, har visat, ali han väl ihågkommer sin rethorica då han begagnat den rethoriska tropen, som består deruti alt säga sig icke vilja vidröra en sak, den man likväl genast derefter vidrör. På sådan väg har den värde talaren kommit att för Ståndet framkasta huruledes det vore betänkligt, att låta denna fråga undergå den af mig yrkade behandling. Uti hans yttrande, att man i allmänhet bör sorgfälligt undvika att uprifva ett fattadt beslut, instämmer jag. Mpn R. St. komma ej till definilift beslut förrän efter iakttagande af samtlige de former, som hit böra hänföras; och det är ju icke sagdt, att det slutliga afgörande! blifver olika med hvad R. o. Ad. för sin del beramat.
Då en slik Introduction begäres, bör in originali uppvisas Konungens Nådiga Diplom, och åligger Direction noga tillse, att icke allenast vederbör liga qvittencer öfver de i Författningarne påbudne Introductionsafgifter, utan ock Sköldebrefs afskrift, vapenplåt, samt fullständigt upprättad Biografisk Genealovie öfver alla de till Ätten hörande Maji 1775» jemförd med Kongl. Brefvet af den 1 1 Februarii 1800, bör Directionen, vid Iutroductions beviljande tillse, att densamma ej må bifallas för andra , än sådaee personer , hvilka inom s:ne år efter det de blifvit antingen i Adelig, Friherrlig eller Grefvelig värdighet upphöjde, sig till Introduction å Riddarhuset anmält, och de derföre erforderlige prgestanda fullgjort, så framt ej Kongl. Maj:t genom serskildt Nådig Resolution täckes försuten tid återställa. Då en slik Introduction begäres, bör in originali uppvisas Konungens Nådiga Diplom och åligger Direction noga tillse, att icke allenast vederbörliga qvittencer öfver de i Författningarne påbudne Introductionsafgifter, utan och Sköl - 426 Ben ty Julii e. m. personer, till Directionen varda ingifne innan Introductionslistan utfärdas. Efter skedd Riksdagskallelse och under påstående Riksdag, må det undantag härifrån äga rum, att Introduction kan beviljas så snart de påbudne afgifter genom behörige qvittencer styrkas vara erlagde, samt vederbörande StatsSecreterares bevis deröfver företes, att namn och vapen äro fastställde, samt Diplomet under renskrifning, dock bör Introductioneos kungörande i Tidningarne ej ske förr, än alla ofvanskrifne prestanda äro fullgjorde. debrefvet i afskrift, vai penplåt, samt fullständigt upprättad Biografisk Genealogie öfver alla de till Ätten hörande personer, till Dii rectionen varda ingifn* innan Introductionslistan utfärdas.
Fabrikerne och dels såsomen ibland felagtigheterne i nu gällande Tullstadgar, anmärker, att "flere ftorre och mindre, varuartiklar font äro till inf årfel tillåine, finnas helag de med så dryga umgälder, att Tullförfnillaren, ongtadt äfventyr et, fimer fin räkning vid deras ^prakticerande'" tillstyrker Utskottet såsom ett osvi - Den 28 Junii f. ut. 227 keligt medel till manufacturernes upprätthållande, att belägga de främmands tillverkning garne med sådane afgifter eller en sa beskaf fad skyddstull, som å ena sidan gjorde det för den Svenske idkaren möjligt, att vinna afsättning på sin vara i bredd med den utländska, men tillika å den andra hindrade honom att grunda en oskälig vinst på andre medborgares bekostnad; och såsom bevis på ofelbarheten af den satts, att de inrikes Fabrikernes bestånd skulle kunna val förenas med en medgifvenobehindrad frihet tillinförsel af främmande Fabrikater af hvilka de fleste inom en inskränkt rymd innehålla ett betydligt värde och, gynnade af Nationens tycke alltid skulle med begärlighet efterfrågas, har Utskottet anfört, attifednare tider, få forn en följd af höga Tulhfgifter, importen af fpanmål upphört och införseln af Lin aftagit. Utan att behöfva ingå i någon granskning hvarken af olämpeligheten af en jemförelse, emellan artiklar af så alldeles skiljaktig beskaffenhet, som desseJ ellerafden motsägelse,som för öfrigtröjes iUtskottets åsigter at ämnet, anser jag mig endast böra öfverlemna till Höglofl. Ridderskapets och Adelns upplysta bedömande, huruvida det ens vore tänkbart, att, vid det förhållande, som jag redan haft tillfälle anmärka, kunna handhafva en controll, som medförde tillräcklig säkerhet att de påbundne afgifterne blefvo verkeligen erlagde vid införsel af varor, som så lätt kunna undgå äfven den mäst verksamma bevaknings uppmärksamhet. 1 afseende på farhågan för missbruk, ar en väsendtlig skillnad emellan lurendräj Den 28 Juni i f. m. geri och tullförsnillning.
Dä regeringen icke äger fonder nog till sädane magasins som i goda ar kunna skaffa landkmannen en' säker spannemälsafsättiiing, till ett mot andra makör s dyrhet svarande pris,' sa är bränningen onekligen den enda utwäg hwarigenom spannemalen under fredlig tid och ymnig störd, kan blifwa för ynrad och behörigen betald Mä icke mlpbdU Jet fördöma hpuVet! — ma man medgifwa, att det är bränningen wi haswa alt tacka för wära nya och wiosträkla odlingar, för wärk förbättrade Hkcrhruk, för tvär mwibgade boffapöffötsel, förde Den i Maji - inhemska vick»alier fem fylla allmänna bchofwel och Kronans förråder, med ett ord för alla landcmannayrkens florerande, wch för det han sjelf icke dignat under bördan af förhöjde kconoutlagor och andra wahrors upsteg^ade pris! nia man uplyst inse och opartiskt beräkna desia fördelar och icke -äta det warma niiek leda sig för långt i inskränkning — der will säga fran en ytterlighet till en annan; emedan alt ytterligt är ställt pa gränsen af crk fel. Lagstiftningens andra wigttga synpunkt wid denna fräga, anser jag böra wara, att, när man tager för afgjord nödmändigheren af c n in skrän kning, denna inskränkning dä först ma drabba dem som enligt sakeus natur hafwa ingen, eller åtminstone ganska ringa rättighet till bränwinsbränning. — Dctza äro efter min ranka: städerncs inr wänare, samt torpare, inhyscsmän, soldater m. fl. dylike pa landet.
Efter åtskilligt mödosamt sökande i bibliotek och arkiv lyckades hon få fullständigt materiel hopsamladt och beslöt att utföra arbetet i textning på pergament. Nu ligger efter flere års arbete boken färdig, i ett enda originalexemplar, och h a r sin plats på ekkistan framför fönstret i biblioteket. Den består af 5 5 sidor, hvar och en STUREFORS: BLÅ FÖRMAKET. Det är för öfrigt ett gods, där ägarens omtanke för alla underlydande rikt spåras. Grefven och grefvinnan von Rosen ha nedlagt mycket arbete på att försköna och förädla sitt hem och allt hvad därunder hör. Godset h a r en sockenskola, stiftad i detta århundrade, och grefvinnan själf, varmt intresserad som hon är för folkbildning, är medlem af skolrådet. Det finns blott godt att säga om detta vackra hem. Innan vi nu draga söderut, få vi stanna litet vid grefve Otto Mörners och grefvinnan Ebba Mörners, född Mörner, gods Thorönsborg i Östergötland, det vackra ställe, där östgötaungdom mer än en gång samlats till dans och andra nöjen. Dess stora hufvudbyggnad, belägen på en hög udde, som skjuter ut i Östersjöns Dragviken, är byggd år 1 7 5 6, efter ritning af Hårleman, i två våningar med frontespis STUREFORS: FORMAK. 4 8 x 3 0 cm., textade i guld, silfver och färger, upptagande en ägareföljd från 1 2 0 0 - t a l e t, då gården ägdes af den orolige ärkebiskop Jacob Erlandsson i Lund och hans bröder, och genom växlande öden i olika släkters händer till 1 8 9 8, jämte historik. Den är bunden i hvitt skinn med svarta bokstäfver — de Wrangelska färgerna. Den nuvarande hufvudbyggningen är uppförd i midten af 1 7 0 0 - t a l e t samt påbyggd och tillbyggd senare, senast med två mindre torn 1 8 8 4. Egendomen ligger omgifven af vackra trädgårdar och med vid utsikt öfver Lundaslättens växlande och rika dagrar. Våra bilder ge några interiörer från det trefliga, vackra och personliga hemmet.
Om nemi. den ena maken begått den nu omhandlade förbrytelsen, och den andra vill glömma felet och gifver den brottslige sin förlåtelse, månne väl då åklagaremakten bör kunna intränga uti farniljelifvet och, med uppdagande af det olycksaliga förhållandet, omöjliggöra ali försoning? Hvilket tron J väl, Mina Hrr! att samhället mest vinner uppå, antingen att ett sådant brott åklagas eller att det lemnäs opåtaldt? Den erfarenhet man har om nu gällande lags följder gifver vid handen, icke att så många horsbrott blifvit åtalade, som icke fastmera tillfället dertill användes som en hotelse för att af den skyldige utpressa penningar. Då min åsigt är att åklagaremakten icke bör kunna intränga uti familjelifvet, utan att någon af makarne påkallat dess mellankomst, anhåller jag om bifall till den nu föredragna §:n. Hr Nordenfelt: På grund af den erfarenhet, jag erhållit om tänkesättet i landet rörande dessa förhållanden, kan jag Den 15 Juli e. m. 511 icke med godt samvete lemna mitt samtycke till den nu föredragna §:n. Den Svenska allmogen anser nemi., att svåra synder böra åtalas såsom svåra brott; och denna straffvärdhet utsträekes, enligt dess åsigt, äfven till förnärmelse mot äktenskapets helgd. Med hvilken känsla tron I väl då, Mina Hrr! att allmänheten skall upptaga denna förändring, hvarigenom man icke kan straffa en äktenskapsbrytare eller äktenskapsbryterska, med mindre än att makan sjelf uppträder som angifvare? Såsom bevis för rigtigheten af min åsigt, att en möjlighet bör finnas att mot den förfördelades vilja kunna anställa åtal, får jag anföra ett exempel: En far har gift bort sin dotter, i säker tro att hennes make är en hederlig karl. Efter några års förlopp tvingar dock denne man sin hustru att i huset inrymma en concubin. Fadren önskar då, att från denne ovärdige man till sig hemföra dottern; men detta låter sig icke göra efter denna §:s antagande. Fortvarandet af berörde nesliga förhållande sårar dock lika mycket familjen, som om åklagaremakten träder emellan.