Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln har Expeditions-Utskottet emottagit en, under den 1? sistlidne Julii, aflåten återremiss af Utskottets Förslag till Riksens Ständers underdåniga.Skrifvelse till Kongl. Maj:t, rörande medel för bestridande af kostnaderne i och för Hans Kongl. Höghet, Kronprinsens Förmälning och utrikes 358 Expeditions-Utskottet» Memorial. resa; hvilken återremiss varit föranledd af anmärkning, dels att frågan om sättet för dessa .kostnaders utgörande vore föremål för behandling af Nämnd, och således icke bordt expedieras, och dels att, i stället för de termer som i Förslaget förekomma: ”att någon sa. kallad Brolm loppsgärd lill inbringande af desse medel ej må egd rum” heldre måtte begagnas det Ordalag, StatsUtskottet i sitt Betänkande nyttjat, att en sådan Brölloppsgärd "nu icke behöfves Utskottet får härvid vördsamt anföra, att^ hvad först beträffar anmärkningen att frågan bordt behandlas af Nämnd, Utskottet ansett bedömmandet af denna fråga ligga utom gränsen för det uppdrag, Utskottet emottagir af Riksens Ständers förtroende, och Utskottet förmodar, att någon afvikelse från Riksdags-Ordningens föreskrifter icke är begången, genom upprättandet af Förslag till Expedition i ett mål af sådan beskaffenhet som detta, och deruti Högvörd. Preste-Ståndet, Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde - Ståndet slädnät i sammanstämmande Beslut. Vidkommande åter de anmärkte termerne: ratt Brölloppsgärd ej må eg a rum," har Utskottet skolat erinra, att Stats-Utskottet, i dess Betänkande den 5 April 1823, väl meddelat Riksens Ständer den upplysning, att någon särskild gärd icke kan komma att erfordras; men sorn Hedervärda Bonde-Ståndets Beslut uttryckligen lyder derå, att Brölloppsgärd ej må ega rum, och dessa termer, långt ifrån att vara i strid med Högvörd. Preste-Ståndets och Vällofl.
Då så väl Preste-Ståndels beslut, i fråga om 1, 7, 8, 9, 10, 14, 15, 18 och 21 §§., sorn Bonde-Ståndets beslut, i fråga om samma §§„ jemte den 5 §., utgöra, hvar för sig, ett sammanhängande helt, som dock står i hufvudsaklig strid med Utskottens förslag till berörde §§., dem BorgareStåndet i allo godkänt och Ridderskapet och Adeln jemväl bifallit, med ondantag endast af förenämnde ändringar i 8 och 10 §§.; så få Utskotten inbjuda Presteoch Bonde-Stånden att, rörande nyss uppräknade §§., frånträda deras förra beslut i sin helhet och antaga Utskottens förslag, med blott de af Utskotten här ofvan förordade förändringar, att i 8 §. orden: ”med Rikets mynt” insättas framför ordet: ”inlösas”, och att i 11 §. orden:
Vid artikeln Glas hade Utskottet föreslagit förhöjning dels i införsels-afgifterne för rubriken Buteljer, Burkar och Flaskor (karafiner derunder ej inbegripne), och för försterglas, grönt och hvitt, med bibehållande af nu gällande förtullningssätt, nemligen efter antal skifvor för det gröna och band för det hvita, och dels i både värde och införselstull för rubriken andra slag, hvita eller färgade, ej specificerade, men lemnat öfrige under denna artikel förekommande rubriker oförändrade. Utskottets berörda utlåtande angående artikeln Glas hade blifvit återremitteradt från Borgare-Ståndet, och beträffande serskildt grönt och hvitt fönsterglas jemväl från Ridderskapetoch Adeln. De anmärkningar, som inom dessa Riks-Stånd blifvit framställda äro: att den i taxan, i fråga 0111 Buteljer, burkar och flaskor, införda föreskrift ”karafiner härunder ej inbegripne'’ icke vore rätt lämplig, utan skulle vid tullbehandlingen af dylika artiklar endast föranleda till misstag och oreda: att, jemte det införselstullen å grönt försterglas måtte, på sätt Utskottet föreslagit, höjas från 6 Rdr 3a sk. till 10 Rdr per 120 skifvor, införselsafgiften å det hvita borde ökas från 16 Rdr 3a sk. till 20 Rdr, men ej såsom Ulskot let hemställt till 23 Rdr per 20 band: att ifrågavarande förtullningssätt efter skifvor och band emedlertid högeligen försvårade tullbehandlingen, enär hvarje kista såväl grönt som hvitt glas måste öppnas, en skifva uttagas, å två sidor mätas, skifvornas antal räknas och derefter bestämmas, för det gröna, allt efter som sig visat, huruvida skifvorna egt större dimensioner än 28 tums höjd och 22 tums bredd, skifvornas förhållande Lill den genom Kongl. Bcvillnings-Utskotlets Utlåtande, N.-o 26.
Enligt min åsigt, bör det icke blifva omöjligt att, utan någon menlig inverkan på allmänna penningerörelsen, kunna inom Sverige upplåna åtskilliga millioner i Svenskt mynt för de enskilda jernbanor, till hvilka publika låneunderstöd nu anvisats. Om vi från utrikes ort komma att i låneväg indraga närmare 30 millioner riksdaler, så bör härigenom penningetillgången i landet, sedan materialierna för statens jernvägar och trafiken derå kunna härstädes tillverkas, blifva så stor, att ett icke obetydligt belopp af de för jernvägsanläggningarne utgifna medel torde kunna genom ett ändamålsenligt fondsystem af staten uppsamlas, för att till de nu föreslagna jernvägsanläggningarne användas. Vid en sådan upplånings företagande bör man dock, efter min tanke, ingalunda börja med utgifvandet af obligationer med kapitalrabatt. Ilar man en gång kunnat lyckas vänja Svenska allmänheten vid begagnandet af statsobligationer, och har dessas användande till liqvider och kassabehållningars förräntande hunnit blifva ett behof, då torde man först ega hoppas att med framgång kunna utsprida andra obligationer än dem, för hvilka kapitalrabatt icke eger rum. Det måste äfven blifva nödvändigt att för de statsobligationer, som till en början skola i rörelsen utlemnas, bestämma räntan högre än som kan erfordras vid framdeles emot dylika obligationer skeende upplåningar. Fastställandet af noggranna och bestämda föreskrifter rörande det sätt, hvarpå Riksgäldskontorets styrelse bör tillvägagå vid de erforderliga upplåningarnes företagande, kommer sannolikt att visa sig föga ändamålsenligt med afseende på deaftidsomständigheterna beroende upplåningarnes framgång. Att dylika ovilkorliga och bestämda föreskrifter kunna vara ett godt stöd för bemälte styrelses förfarande, bör emellertid ingalunda förnekas. Det ankommer naturligtvis på Stats-Utsk:t, att, vid uppgörandet af de reglementarisk^ stadgandena rörande ifrågav:de vigtiga ämne, söka finna medelvägen mellan inga och allt för detaljerade föreskrifter till fullmäktiges efterrättelse i deras bryd - Den 13 Maj f. m. 327 samma öfverläggningar och tillgöranden ang:de förev:de utomordentligt vigtiga ämne.
Enär likväl, vid befrielsen ifrån privilegierne, meningen icke kunnat vara att dessa hemman skulle försämras i värde eller beläggas,med högre skatter än de öfriga bergslagerne, samt de qvarvarande bergslags-hemmanen betydligt stigit i värde genom nedsättning af tionde-tackjernet och hammarskatten samt tackjerns och stångjerns fria utförsel, har motionären ansett det vara rättvist att dessa f. d bergslags-hemman åtnjuta sådan lindring, att de bibehållas i samma relativa värde till andra hemman, som dem åsattes vid den första skattläggningen; och har motionären derföre föreslagit, att alla f. d. bergslags-hemman måtte befrias från så stor del af dem pålagda frälseräntor, som motsvarar den skatte-nedsättning nuvarand bergslags-hemman erhållit eller vid denna Stats-lltskottets Utlåtande M 129. 7 riksdag kunna erhålla; hvarjemte motionären anhållit att få till Utskottet öfverlemna på jordeboks-utdrag grundade uträkningar och upplysningar öfver dessa förhållanden. Som emellertid några sådana handlingar icke till Utskottet inkommit, finner Utskottet sig böra, i ärendets outredda skick, hemställa, att den gjorda framställningen må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Stockholm den 2 Oktober 1857. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1857. Stats-Ulskotlels Utlåtande N:o 13Q. 1 M:o 13©. Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Okt. 1837, kl. 10 f. m. Ulla lande, i anledning af väckt motion om befrielse för hemmanet Rannäs Höltagården från grundränta och rotering samt nämnde skyldigheters öfverflyttade på nya Kapellans-bo c stället Hafrida dgärden i Jönköpings län. (I. A.) Till Stats-Utskottets handläggning har Bonde-ståndet remitterat en af Riksdagsfullmäktigen Nils Svensson från Jönköpings län vackt motion, deruti han anfört, att sedan Bredaryds församling i Westbo härad den 27 Februari 1830 erhållit Kongl. Maj:ts
R:dr, men skulle löga öfverstigit ‘20,000 R:dr årligen, om från beräkningen uteslötes den af Rikets Ständers Riksgälds-kontor verkställda trassering, hvadan affärerna i denna myntsort voro af den obetydlighet, att, sedan Riksgälds-kontorets trasseringar i följd af sednast afslutade jernvägslåri upphört, föga om ens något skulle för Banken genom vexelköp vara att i denna myntsort erhålla. 1 händelse nu Riksgälds-kontoret kunde i Preussiska Thaler lill Banken aflåta ett belopp al' exempelvis Två å Tre millioner och Banken kunde på utrikes ort mot ränta nedsätta och undvara dessa medel intilldess desamma för Riksgälds-kontorets ränteoch kapital-liqvider erfordrades, så skulle visserligen derigenom någon fördel beredas både Riksgälds-kontoret och Banken; men det vore icke möjligt att på förhand beräkna, ä ena sidan, huruvida Riksgälds-kontoret lunne lämpligt ali, för nämnde liqvider, inköpa större eller mindre del af Bankens sålunda förvärfvade behållning till en kurs, som lemnade Banken någon vinst eller åtminstone skyddade Banken mot förlust, och å den andra, huruvida Banken vore i tillfälle eller funne med fördel och säkerhet förenligt, att låta denna behållning under längre tid, kanske flera år, qvarstå å utrikes ort. Derest Banken bahöfde alt tillgodogöra en större behållning i Preussiska Thaler, skulle sådant, med afseende å den ringa efterfrågan, nämnda myntsort i den egentliga affärsverlden här på platsen röner, icke låta sig göra på annat sätt, än att Banken måste antingen indraga beloppet i hårdt mynt, eller ock nöja sig med det pris eller den kurs, som erbjödes af Riksgälds-kontoret, den ende köparen af denna myntsort i större parti, enär för endast omkring 20,000 Thaler i medeltal årligen andra afnämare vore att påräkna. Alt indragning af Preussiska Thaler i hårdt mynt komme alt medföra större förlust än indragning af omyntadt silfver från Hamburg visade sig af Thalernas värde samt den afgång och den kostnad, som med deras ommyntning vore förenad; i hvilket afseende Fullmägtige meddelat följande upplysningar: Jemlikt konungariket
Men då jag alltså anser all närmare ut - >74 D‘e 11 ig A |> r i I f. ut - veckling ora verkliga beskaffenheten af den första kammare jag föreslår vara mig förbjuden, så hoppas jag dock, att hvar oell en, som öfvertänker mitt förslag i dess helhet, ändå sjelf skall finna detsamma åtminstone någorlunda motsvara den hufvudidee, som af mig önskats att dermed få realiserad, nemi. att i riksförsamlingens första kammare ät samhällets allaj materiella intressen, de större sorn de smärre, de högre som de lägre, måste inrymmas ett inflytande, icke så stort att dessa intressen inom denna kammare alltid enväldigt skola herrska, men så fullt tillräckligt, att vid hvarje för dem yppad allvarsam fara ett denna besegrande veto må kunna afgifvas. Samma skydd, som jag i den första kammarens organisation söker lemna åt samhällets materiella intressen, detsamma önskar jag att genom den andra kammaren åt samhällets ideella intressen få tillförsäkra. Alt för dessa ideella intressen på en gång vara en vältalig organ och ett hägnande värn, det anser jag vara hvarje andra eller öfre kammarens hufvudbestämmelse. Att denna må uppfyllas, det tror jag vara af den mest väsendtliga vigt; i detta fall delar jag helt och hållet den af Frih. Boye i Lördagens plenum uttalade öfvertygelse; och äfvenså instämmer jag med Frih. Boye, då han påstår att med den andra kammaren, som Utsk. föreslår, detta hufvudändamål, som så väl han som jag med en sådan, kammares organisation har i sigte, ingalunda kan vinnas; men jag följer icke med Frih. Boye så långt, som lill den slutsats, hvari han vill förkasta Utskts hela förslag derföre, att dess andra kammare liar brister, ja ganska stora brister, men som ju både kunna och böra afhjelpas. Det afgjordaste fel, som vidlåder Ulskrs andra kammare, är att nära nog vara helt och hållet identiskt till väsende och egenskaper med den första; hvarigenom de håda kamrarne alldeles icke, såsom de borde, kunna tjena till någon verklig motvigt emot hvarandra.
Odlarea strör i ~nörkn .nzullen Fröets slida för * kornlmvade s7cö~c2, Di&amp;ö fver va.ndra ltöstem skum-, Darö fver biiddas. vinte~ws m ö, Hnn gör som jag - begrafva. sitt l i o ~ ~ p, Han tror som jag p; sol och .uhA. Så tankte hon ined slcdclen. Och s&amp; lefde o&amp; dog hon, strafvande efter det som hon msåg vara det bästa och högsta: hnlcekraftens uppodlande, hjärtats förädling och själens frid i Gud. Sedan selrreteraren Fröken S. Ulrich tippläst Förlmndets krsherättelse för 1.895, livilken eoin bilaga medföljer detta häfte, bevjljacles styrelsen decharge för IS05 års förvaltning och beslöts att f r h fru Emma Benedicks donation a&amp;ra 3,000 kr. täckande af en frbn föreg %encle år balancerad brist, och kr. 1,449: ~s till upplaggning af eu reservfond. De därpB företagna valen af st~rrelseledamöter utföllo sålunda. Efter de med döden afgangna styrelselehöterna fru S. Adlersparre och fröken M. Porsell samt hofii&amp;ndenten Börtzell obh fröken A. Roos, som ui.clanbec1t sig A t e r d, invaldes i styrelsen snpplennterna fru G~71de1.1, fr6ken Hjelinerns och frolzen Dahlgren samt som ny ledninot frii Montelius. För öfrigt återvaldes de i tur att afgå varande styrelseleclc ?.möterun. De fyra lediga ~~~pplenntl~latse~ma besattes med foljmcle personer: fr6lrnariia E. Cederbloin, A. Lagerberg, S. Leijonhfvud och yrkesiospektor Q. Uhr. De öfrjgn återvaldes.
I öfrigt skulle här antecknas, att Herr Lundh icke deltagit i något af besluten i denna fråga; att Herr Odmansson ej öfvervarit de beslut, som föregått frågan om ändring i 25 §, samt att Riksdagsmannen Nils Svensson från Christianstads län varit frånvarande vid fattandet af de beslut, som föregå frågan om ändring i 4 §. Bill. lill n. St. Brot. 183G iSSf. 8 Sami. SS Haft. 4 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Vtskollels Betänkande A:o '100, JU:o lOO, . Ank. till Exp.-Utsk. d. 1 Juli 1857, kl. 1 e. tn. Betänkande, i anledning af vuckt motion om upphörande af den allmogen i sju härader af Elfsborgs län samt städerna Borås och Ulricehamn beviljade särskilda handelsfrihet. Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets handläggning öfverlemnad motion har Riksdagsmannen Pehr Nilsson från Malmöhus län gjort framställning i förberörda hänseende samt dervid förmält, att det icke kunde bestridas, att monopolier och privilegier föga lämpade sig för vår tid, hvilket kunde slutas af det såväl inom som utom landet märkbara sträfvandet att undanrödja allt, som häntydde derpå; ett sträfvande, destomera billigt och förnuftsenligt, som sjelfva begreppet af orden monopolium och privilegium innebure ett uteslutande eller en inskränkning af andras rättigheter. Till nämnda slag af undantagslagar kunde med fullt skäl hänföras de under den o Juni 1822, 29 November 1826, 29 Augusti 1827, 7 Juli 1828, 6 Maj 1830 och 19 Januari 1847 utfärdade Kungörelser, hvilka innefatta gällande föreskrifter om den af allmogen i Ås, Wedens, Kinds, Marks, Bollebygds, Gäseneds och Redevägs härader i Elfsborgs län samt utaf städerne Borås och Ulricehamn utöfvade handelsfrihet eller gårdfarihandel. —
I alt annat fall, huru skulle icke den uplysta delen af Nationen, och snart med densamma äfven allmänheten erkänna, att en Cabal gifvits, eller ett origtigt begrepp blifvit upfattat, att således Högste Domstolens Ledamöter blifvit oförtjent angripna? Det är ömt, och kan vara sårande att, genom en sluten sedel, finna sig orätt bedömd, och om ett lindrigare medel, till samma ändamåls vinnande, gifves, skall jag gerna både föreslå och antaga det. Men i brist deraf är frågan nu, om olägenheten för den enskildte är större än den, som af ett motsatt förhållande kunde upkomma för Samhället? Jag vet rätt väl, att, om 103 § i RegeringsFormen varit borta utur vår Grundlag, skulle det utan tvifvel beredt densamma ett större antal anhängare; men jag frågar ännu en gång, äro en del enskildtes, vid sina tillfällen äfven icke 24 370 Den 7 Augusti 1812 obilliga missnöjen ett skäl att förkasta hela stadgandet? Om det icke gifves någon annan utväg att bibehålla Domare Magten i det slags beroende af Allmänna omdömet, från hvilket den icke synes böra vara befriad, är det med fullt skäl, som man anser detta voteringssätt såsom så högt sårande för Individuernes heder eller lugn? Jag högagtar på det högsta den granlagenhet om enskildtes säkerhet i dessa afseenden, som den värde Författaren, vid flera tillfällen yttrat, och jag önskar med honom, att hvar och en måtte till sina rättigheter njuta den helgd, som man med skäl kan fordra. Men för att veta hvad som i sådant fall kan begäras, låtom oss betragta hvad som kan förloras, hvad som kan erhållas. — Jag kan, för min del, icke antaga, att ett eller annat Nej, vid en sådan Nämnds votering, kan anses såsom ett bevis att Domstolens Ledamöter derföre förlorat någon betydlig del af nationens förtroende, ännu mindre att deras heder är angripen.
Sålunda kan den punkten, som innehåller att Konungen äger 2:ne röster etc., försvinna, och den sednare, som angår lagförklaringars utfärdande mellan riksdagarna, qvarstå, och tvertom, så att jag för min del icke anser något redactionsförslag, hvarken för det ena eller andra fallet, vara af behofvet påkalladt. Jag tillstyrker således, att detta betänk, måtte läggas till handlingarna, sedan Ståndet beslutat att K. M:s propos. skall hvila till grundlagsenlig behandling. Frih. Tersmeden: Jag är hufvudsakligen förekommen af den sista talaren, och får endast fästa deras uppmärksamhet, som önska att något redaclionsförslag måtte finnas hvilande, derpå, alt örn Konungens propos. i del ena fallet t. ex. bifalles, så utgår ur 21 §:n det morn., hvarom den bifallna proposm handlar, hvaremot samma morn. kommer alt qvarstå, i händelse proposm afslås, och att således, i händelse båda proposma bifallas, hela 21 §:n kommer att försvinna. Frih. Cederström: För att komma till slut i denna fråga, hvilken, på det hela taget, icke är af särdeles vigt, får jag hemställa till R. o. Ad:s uppmärksamhet, huruvida ej det varit rättast, om Utsk. satt i ett särskildt mom. dessa ord, att nemi., i händelse Konungens propos. i betänk. 3ST:o 53 varder af Ständerna antingen vid denna eller nästa riksdag afslogen, men deremot Konungens, af Const.Utsk. i dess betänk. N:o 54 tillstyrkta, propos. bifalles, kommer 21 §:n i Reg.F:n att blott innehålla följande ord: ”Konungen äger 2:ne röster i de mål, hvilkas föredragning och afgörande Han för godt finner att i Högsta Domstolen öfvervara.
Transport: 13,007,343: 21. med afdrag af afkortningarne .-. 120,918: 11. samt utgifterna 3,525,244: — och proprie-balanser, hvilka rätteligen bort uti sistlidet års kalkyl från behållningen afdragas till ett belopp af 2,37& 56. 3,648,534: 67. uppkommer en nettovinst af 9,358,808: 54. hvilket belopp med 1,458,808: 54. öfverskjuter den i riks-staten af tullmedlen påräknade inkomst 7,900,000: — Uppbörden af sjötullsmedel uppgick: år 1855 till 12,004,542: 51. » 1856 » 13,800,567: 84. De å nämnda medel under afkortningsoch utgiftstitlar afförda belopp utgjorde: år 1855 * 1,805,946: 62. Häraf visar sig, att 1858 års uppbörd af stats-verkets medel var den lägsta och den för år 1856 den högsta samt att 1859 kom den för sistnämnda år närmast, understigande dock densamma med 793,224 R;dr 63 öre. Orsaken till utgifternas stora ökande åren 1858—1859 är den, att Konvoy-kommisåariatets andel af tulluppbörden och ersättningen till städerna för tolagsafgiften blifvit i utgiftssumman inlagda; och lärer, efter hvad Revisorerne inhemtat, riks-staten framdeles komma att uppställas så, att å inkomstsidan hela tulluppbörden upptages, hvaremot å 7:de hufvudtitelu uppföras berörda 2:ne anslag, på sätt nu tillgår med anslaget för Tull-verkets omkostnader. § 2.
Hemmans och Lägenheters värden. TaxeringsCommittéens förrättning. Hemmans och Lägenheters vardén. Eeräkning till BranvinsBevillning. 3 V<- tu i.» Qo tu^ T3 tr® 3 3 toto, O - Taxerings - Committéens Anteckningar. Arrendet består af 100 tunnor Spannmål och 300 R:dr contant. Räntan efter Markegång 200 Riksdr deraf 30 procent. (Lit, I. till N:r 17 i Bihang till RiksSt. Beredningsoch Taxeringslängd, hvari upptecknas Arrendatorer och Brukare af Enskiltes Hemman och Lågenheter m. m. uti N. N. Socken för Sr i| Den Skattsltyld/ges Namn och Caractere, C •o "C Cw. Hemman och Lägenheter m. tn* J Hemmans Nummer. Arrenderadt Hemmantal. Arrenderade Hemman som hafva särskilte Brukare. Berednings.Committeens åtgärd. TaxeringsCommittéens förrättning Debiterings Stgärd. Taxerings-Committéens j Anteckningar, Hemmans och Lägenherers värde. tö n C* *0 V !► i* 3 a. • rt «1K3 2 S*<* !? Oca 2 ° n ° 3 2 r» 9-4 t» pr 0 3 (M öd n zr — n 3 tö £?. M 3* *> 5‘ <n * •* 4* 1 7» •B g u £ 3 H 0 tV * F» 3- 0) a QTQ Beräkning till Brännvins. Hemmansvärden. 1 Hemmansafgift. (Lii, K. till N;t 17 i Bihang till RiksSt. Prot, 1817 t§iS. y.te Sami,) 4 i Mm N:o 5. Berednings^ och Taxeringslängd, hvari upptecknas Gästgifveriet, Värdshus och Krogars samt åtskillige Personers Bevillning efter Andra Art. uti N. N. Socken för ar IS Husbonden» eller Egen domsAgarens Namn, Öfversten N. K. (Ut.
Proposition N:o 8» 21 Kollegium och Seraphimer-Ordensgillet tjenliga localer, dels särskildt yttrande af Öfver-directeurea för myntoch kontrollverken i afseende på dessa verks ifrågaställa flyttning dervid, under framställning af de fördelar, som skulle vinnas genom anskaffande för myntoch kontrollverken af en rymligare, för dem ensamt afsedd, lokal, der mynttillverkningen icke, såsom nu vore förhållandet, medförde särskild eldfara för den tätast bebygda delen af staden, jemte flera embetsverk och allmänna bjrggnader, Öfver-directeuren uppgaf, såsom för omförmälde ändamål serdeles tjenlig, en egendom å Kungsholmen n:ris i, 2 och 8, som förut tillhört Bruksidkaren S. Owen och varit för hans factori-anläggningar begagnad, hvarjemte bifogades af Öfver-intendents-embetet godkända förslag med tillhörande ritningar, utvisande, att, utom den till 54,000 R:r beräknade köpeskillingen för tomterna med derå uppförde byggnader, mynt-och konlrollverkens förflyttande till denna nya lokal skulle medföra en kostnad af omkring 5o,ooo R:r, deraf till nybyggnad, med begagnande af malerialierne af åtskilliga u tomterne befintlige ej användbara byggnader, 28,000 Rrdr, reparationer och tillbyggnader 12,000 R:dr, samt till myntmachineriets nedlagning, flyttning och ateruppslällning 10,000 Rrdr. Sedan särskilda omständigheter föran led t en längre tids uppskof med vidare åtgärder i afseende på omförmälde fråga, erbjöd s*ig dåvarande egaren af den fordna Owenska factori-egendomen, uti en Lill Kongl Majrt ingifven skrift, alt, emot en köpesumma af 5o,ooo Rrdr till kronan, afträda nämnde egendom. Detta anbud fann Kongl. Majrt emellertid icke kunna till nådig pröfning företagas, innan försök blifvit gjorda till erhållande mot förmånligare vilkor af någon annan för myntoch konlrollverkens inrymmande användbar och fullt lämplig egendom.
2,600. — - 3oo Centner krut å 26 R:dr B:co Cent. 7,800. — - S:a R:dr B:co 24,883: 12. - Utvisande ett emellan K. M:t och Kronan samt H:r Fabian Philip upprättadt, af den sednare undertccknadt Contract, att det gjorde anbudet antagits så att han, emot en sammanräknad Köpesumma af 25,000 R:dr Sv. B:co, fått tillhandla sig ofvanupptagne partie kanoner med dertill hörande kulor m. tn. samt 3oo Centner krut. Uti Nådige Skrifvelser af d. 22 Mars och 19 April )825 behagade K. M:t i Nåder gifva Dess och R:s StatsContor tillkänna, att K. M:t funnit godt antaga de af H:r GeneralAmiralen i underd. anmälte anbud å Linieskeppet Tapperheten af 171,000 R:dr Hamb. B:co samt å Fregatten af Chapman 19,000 Pund Sterling och för de försålde kanonerne m, m. 25,000 R:dr Sv. B:co; att fjerdedelen af den för Skeppet Tapperheten, med det för undra batteriets borttagande beviljade afdrag af 25,ooo R:dr Sv. B:co bestämda Köpeskilling redan blifvit af H:rr Michaelson & Benedicks erlagd samt af H:r Grefven och GeneralAmiralen till För - 66 Stats-Utskottets valtningen af Sjöärenderne öfverleinnad; alt K. M:t förordnat, att till StatsContörel skulle öfverlemnas, dels, genast berörde erlagde del af Köpeskillingen, dels återstoden deraf så snart densamma af Michaelson &