Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppfostrings - Comrnitcens Förslag enligt Planen N:o 2 till allmänna Undervist) i ngs-verIcen slutar sig, på sätt ofvan i underdånighet anfört är, med en brist, hvars fyllande genom andre utvägar, än Läro-verkens nu ägande till* gångar, borde sökas med 5,3.90 T:r 4 k:pr, Ståts-Beredningen har L underdånighet anmärkt, att Lunds Trivial-Scholas ägande anslag af allmänna Medel blifvit af Stats-Beredningen ansedt ej hafva bordt ibland de påräknade tillgångarne uptagas, hvarigenom således bristen ökas med 231: — -—‘ och uppgår til! 5,421: T:r 4 k:pr. Deremot har StatsBeredningen trott följande Besparingar vid Förslaget N:o 2 kunna äga rum: , Schole-Staten i Lunds Stift, samt vid Halmstads Schola i38 T:r io|kspri Cantors-Lönen vid högre Lärdoms-Scholorne 55: —• Gymnasii-Staten i Hernösand 252!' samt i Skara 68: ;—26 — Consistorii - Notariernes i Visby och Götheborg förut på Stat ägande jo: — 27^ — Tillsammans 575 Tunnor. 958 Stats-Utskottets Betänkanden. Hvilka afdragne nedsätta totala bristen till 4,846 T:r 4 k:pr Spannemå!. Ibland de tillgängar härtill, som Commite* rade beräknat och i underdånighet uppgifvit, är det anslag af omkring 770 Tunnor Spannemål, dels in natura, dels i värde af contant af* liming, som af Eders Kongl. Majit och Kronan nu bestås till Stads-Scholor och Ptedagogier, der Cornministraturen icke är med Schole - sysslan förenad.
Och lår Utskottet derföre, under åberopande af dess vid början af detta betänkande i allmänhet framstälde åsigter, afstyrka bifall till uppförande å Stat af ofvannämnde summa. Vid sådant förhållande, anser ock Utskottet den af Herr Stuart, Fr., väckte motion om löneanslag för en vice Adyocat-Fiscal, och tillökt antal Kammarskrifvare uti nämnde Embetsverk, icke böra till åtgärd föranleda. 9:o Kongl. Stats-Contoret. a) I afseende å delta Verk, är iden Kongl. Propositionen ytlradt, att den betydliga tillökning i nämnde Embetsverks göromål, som egt rum sedan detsamma reglerades, redan vid sistlidne Riksdag föranlåtit Kongl. Maj:t att äska en förhöjning i dess löniiigs-stat af 5,200 R:dr, med derunder beräknade 4ö4 tunnor spanmål, samt att, enär Rikets Ständer härtill icke lemnade deras bifall, Kongl. Majit varit nödsakad att, för ärendenas jemna och oafbrutna gång, anvisa berörde tillökning, dels å 2:dra Hufvudtitelns besparingar, dels å Extra Utgifts-Fonden; men då delta förhållande icke utan olägenhet kunde längre fortfara och behofvet af Aflönings-Statens förhöjande oförändradt qvarstad, bar Kongl. Majit nu föreslagit, dels en tillökning i Kongl. Stats-Contorets personal af 1 Ledamot, 1 Notarie, 1 Canzlist och 2 Kammarskrifvare, dels ock en löneförhöjning af 4°° R;dr åt 4 Stats-Commissarier, för hvilket ändamål å Stat erfordrades 5,200 Rldr. Till de skäl, som här förut blifvit anförde för afslag å äskade förhöjningar i Embetsverkens Stater, får Utskottet, hvad Kongl. Stats-Contoret beträlfar, tillägga, att detta Verk på expectance-stat eger flere personer, hvilka kunna i tjenstgöring inkallas, samt att behofvet af den för Kongl. Stats-Contoret äskade anslagstillökning jemväl till någon del torde upphöra, derest inseendet öfver Kongl.
Nådigst blifvit framställdt, till alla delar billigt, i synnerhet då man håg - Den 2f Maji f. na. kommer de bidrag, hvilka Staten hittills lemnat för pensionering af Armeens Befäl, sora består uti tre-femtedelar af Krigsmanshusets gamla inkomster, svarande emot hvad som utbetaltes till Underofficerare och Betjente med deras vederlikar, innan Armeens PensionsCassa öfvertog samma skyldigheter; och således har Staten hittills icke lemnat något till Officerares pensionering. Då nu uti korrt sammandrag blifvit framställdt förhållandet med Befälets vid indeldta Armeen aflöningsbehof, jemte innehållet af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om hvad som fordras för behofvens afhjelpande, öfvergår jag till granskningen af Högloft. StatsUtskottets Utlåtande, för att efterse, huruvida det motsvarar Utskottets yttrade öfvertygelse, alt löneregleringen för Arméen är af behofvet påkallad, äfvensom, om hvad deruti Rikets Ständer föreslås är för ändamålet tillfyllestgörande. Häremot torde följande få anmärkas: 1:0 Utom det oformliga, att å en högre lön afdraga och på en lägre ända till har Högloft. StatsUtskottet i allmänhet utöfvat en nedsättningsrätt å de i Nåder föreslagne lönerne, som jag för min del icke kan finna vara hvarken rättsenlig eller billig; ty då man jeinförer hvad som nu för tiden fordras, för att någorlunda kunna lefva å motsvarande plats i samhället, kan jag för ingen del medgifva, att de Den 11 Maji f. i». u9 na i Nåder föreslagne lönebelopp tåla den minsta nedsättning. Den, som opartiskt gifver sitt omdöme, kan icke undgå alt häruti instämma med mig. 2:0 Vid den för Generalerne i Nåder föreslagne nya Stat, erkänner Utskottet sig så mycket hellre instämma uti hvad Kongl. Majit i Nåder framställt, sorn å 1696 års RiksStat finnas, för lika många Generaler, som nu äro i fråga, penningelöner uppförde.
Då inför Konungen, i det Norrska Stats» Rådet, enär och ehvar det är samladt, ämnen förehafvas, som angå båda Rikena, skola trenne Ledamöter af det Svenska Stats-Rådet der äfven hafva säte och stämma. 179» Den 20 Juli. 6 §. Dör Konungen medan Thronföljaren ännu är omyndig, skall Norrska och Svenska Stats* Rådet genast sammanträda, för att gemensamt •utfärda kallelse till Stor * Thirtg i Norrige och Riksdag i Sverige. 7 §• Intill dess bägge Rikenas Representanter ä’ro församlade och hafva förordnat om Regerin* gen under Konungens minderårighet, skall ett af lika antal Norrska och Svenska Ledamöter Sammansatt Stats-Rld foresta Rikenas Styrelse, nied iakttagande af dessas ömsesidiga Grundlagar. Detta sammansatta Stats-Råd skall, under namn af Norriges och Sveriges Interims-Regering , bestå af sex Ledamöter från hvardera Riket, nemligen fran Norrige, Norrske Stats-Mini* stern och de tvänne Stats-Råd som äro i Stock* holm, tvänne Stats-Råd, som dertill utses af den i Norrige varande Regering bland dess egna Ledamöter, och i hvilkas ställe tvänne Stats Råd tillförordnas, samt af en Stats-Secreterare som äf samma Regering utnämnes, och fran Sverige de tvänne Stats - Ministrarne , Hof * Cantzleren och tvänne Stats-Råd, som dertill utses af Svenska Stats-Rådet bland dess egna Ledamöter, samt en Stats Secreterare, som af Svenska Stats-Rådet ut^ namnes. Den Den 20 Juli. 1791 Den i Norrige varande Regering fortfar alt emottaga, granska och bereda alla Norrska Saker, samt, i öfverensstämmelse med dess Instruction , alt afgöra de mindre betydliga mål, och att underställa de vigtigare, likasom förut till Konungen, till det sammansatta Stats-Rådet (Interim s-Regeringen).
Bruksegaren för dessa senare räntekols afstående, vid början af berörde år på en gång erhåller en capital* ersättning, motsvarande hvad lösen för dessa kolräntor utgör sammardagdt för nästförutgångne tio åren, enligt samma årens markegångspris, med afdrag af hvad Bruksegaren efter 1680 års Taxa derför bordt erlägga, eller 16 sk. årligen per läst; hvilken lösen, som torde komma att utgöra omkring 3,000 R.dr för hvartdera af berörde 10 år, eller tillhopa 30,000 Il:dr, bör utbetalas af Riksgälds-Contoiret, efter afdrag af hvad factori-egaren, enligt hvad ofvan nämudt är, skall för factoriets tomter, m. m. Stats-verket godtgöra, och å hvilken lösen någon ränta emedlertid ej beräknas. Och som vissa af förutnämnde kolräntor äro indeldta, i följd hvaraf indelningshafvarne ega att åtnjuta den lösen af 16 sk. per läst, som, enligt 1680 års taxa, af factorioch Bruksegaren skolat erläggas, hafva Rikets Ständer jemväl funnit nödigt, för deras del, besluta, att, derest den här förut ifrågaställda öfverenskommelse med egaren till Norrtelje factori och Ortala Bruk eger rum, samt de omförmälde kolräntorne till Stats-verket indragas, de komma att, såsom Kronans behållna räntor anses, mot det att af derför inflytande lösen vederbörande indelningshafvare åtnjuta, hvad dem, enligt 1680 års Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelsej N.o l\oj, io33 års taxa, tillkommer, eller 16 sk. per läst, hvilken ersättning derefter, vid en blifvande Riksdag, uti då skeende Stats-reglering kommer att iagttagas. Hvilket allt Rikets Ständer få härigenom hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 14 Juni 1841.
Men är Vattenverk af Fidei Commiss natur, eller anslaget till Boställe, då skall jemngodt Vederlag i annat Verk af samma slag eller i jord ställas, så framt ej Kongl. Maj:t finner skäl att om vederlagets beskaffenhet anorlunda vid hVaije tillfälle Särskildt i Nåder förordna-. §. 6. Då jordegare åstunda!: att begagna deri rätt sorn i 3 §. stadgad är, eger han hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande göra ansökning , att Landtmätare till undersöknings förrättande förordnas må, hvartill Remiss ofördröjeligeh skall utfärdas och Landtmätare!! tillställas. Rörer frågan något Boställe eller Kronan eljest tillhörigt Vattenverk bör Kongl. Majus Befallningshafvande förordna behörigt Ombud , att , i förening med Inriehafvaren af Vattenverket, Kronans rätt utföra och bevaka; Och méddele Kongl. Majus Befallningshafvande genast underrättelse derom så Val till Landtmätaren sorn den EmbetSmyn2jS Betänkande om Vattenverk. dighet, hvilken näst Konungen deröfver har in^ seende, och ege i öfrigt tillse, att intet till i« akttagande af Kronans rätt härvid underlåtes. Landtmätaren åligger Jet att skyndsammeligen ut3 sätta dag till förrättningens företagande och att der-; om skriftligen emot bevis så väl Sökanden som Vattenverksegaren, så ock allmänt Ombud, dådet erfordras, underrätta inom den tid, sominCap. Bättegångs-Balken om Stämning föreskiifven är; late ock å Predikostolen i den eller de Socknar, der Vattenverket är beläget, förrättningen kungöra, sist 14 dagar innan den företages. §• 7- Till den utsatte dagen skola Jordegare och Vattenverksegare hvardera välja tvänne Gode Män, med hvilka landtmätaren, i delegarnes ömsesidiga närvaro, skall sammanträda och först affatta samt afväga Vattendraget.
Efter begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., upplystes, att PresteSt. beviljat för Carlstads läroverks utvidgning ett lån af 8,000 r:dr, räntefriti under 5 år oell sedermera mot 6 proc. årlig afbetalning, deraf 3 proc. å capitalet och 3 proc. såsom ränta. Hr von Hartmansdorff: Det Högl. Ståndet finnér af dessa prot.utdr., att två Stånd redan bifallit det ifrågavar. lånet af 8,000 rtdr. Jag hemställer vördsamt, att R. o. Ad. måtte göra likaledes och anhåller att få uppgifva skälen för mitt tillstyrkande. StatsUtsk. anmärker, att hvarje stifts byggnadscassa bör sjelf besörja sina läroverks byggnader. Det är ganska riktigt; men i hänseende till detta läroverk förekomma omständigheter, som göra att dylika anspråk, ifrån andra läroverk, ej torde, såsom StatsUtsk. förmenat, vara att befara. Förhållandet är, att i Carlstads stift fanns tillförene blott ett enda större läroverk, nemi. skolan i Carlstad. För det närvar, finnas två nya läroverk, som inom stiftet blifvit inrättade, nemi. en skola i Philipstad och en i Åmål. I Dahlsland fanns förut ej annat än paedagogien i Åmål. Följden är naturligtvis, alt ett större antal studerande hädanefter kommer till Carlstads gymnasium från dessa 3:ne skolor, än sora förut kom ifrån en enda. Dessutom omförmäles i Utskrs sednare betänk., att de lärjungar, som redan finnas vid Carlstads gymnasium, blifvit fördelade på 3 auditorier, hvarigenom ett större utrymme också behöfves. Orsaken hvarför en sådan fördelning inom Carlstads läroverk ägt rum, är till en del den, att stiftets biskop funnit sig böra söka vid detta gamla läroverk införa den s. k. Dea i April f. m. fria läsningen, eller dispence för dem, som ej vilja läsa de gamla språken, hvarigenom följaktligen en förening af ett real-gymnasium med ett s. k. lärdt gymnasium der äger rum. För denna orsak behöfves också större utrymme. Om nu R. o.
Nej, kommer enligt Ridderskapets och Adelns beslut, bevillningen af enskilla banker att utgöras, på sätt nu finnes stadgadt, nemligen nied förslagsvis bibehållna tern procent af utdelningen, och den-ifrågavarande paragrafens nuvarande lydelse att bibehållas, endast med utbyte i l:a mom. af benämningen „privatbanker„ mot „enskiita banker., Voteringen har utvisat 90 Ja och 29 AV/; och som Ja följaktligen vunnit, hafva Rikets Ständer bifallit det i Ja-propositionen intagne förslag lill lydelse af 35 § i Uevillnings-förordningen. 4:de Voteringen (enligt 5:te punkten.) Ren, som vill, att konlra-propositionen i hufvud-voteringen angående bevillning å kai akters-fullmakter skall utgöras af Preste-ståndeis beslut, att, med bibehållande af Irsta, 2:dia och nuvarande 4:de momenten i 37 § och af 38 %, och med godkännande af Utskottets förslag till ett nytt moment i 37 Si, hvilket skulle få sin plats emellan det 3:dje och 4:de; det nuvarande 3:dje momentet i sistnämnde § skall lyda sålunda: „den, som erhållit högre karakter, än sorn åtföljer innehalvande tjenstegrad, och efter behörigt förordnande, minst ira månader förrättat den tjenst, som motsvarar den högre karakteren, samt sådant vederbörligen styrker, skall icke under löpande året eller derefter för densamma erlägga någon karaklers-bevillning,„ löstalja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, blifver Ridderskapets och Adelns beslut, att all bevilln'ng för karakters-fullmakter skall upphöra samt 37 och 38 §§. alltså ur bevillningsstadgan utgå, kontra-proposition i hufvud-voteringen. Voteringen liar utfallit med 85 Ja och 34 Nej', och som Ja vunnit, u gör kontra-proposilionen i nästa votering Preste-ståndets ifrågavarande beslut. Härefter har votering egt rum i hufvudsaken, jemlikt följande proposition: - Siats-Utskottets Memorial, N:o 233.
hvilket säkerligen var af egen man, s o m nu kan se tillbaka på Snart började d o c k hennes inett träget o c h troget arbete i u p p - dividuella anlag att göra sig g ä l - fostrans tjänst under icke mindre lande, hvilket än ett fjärdedels fröken sekel. H o n föddes den 4 m a j 1844 i Borgå drarne sök voro i Finland, under där förälett tillfälligt b e - då vistades. ingeniörcorpsen privata vid kungl. Carl Sebastian lektioner. hälsan Den gifva svaga bars u p p af den starka viljekraften. Föräldrarne tjänstemannen synes däraf, att Stockman b ö r j a d e D å fröken Stockman 1871 vid 26 års plats ålder som kallades att taga lärarinna i Katrina Stockman och hans hustru Ulla församlings småbarnsskola, som Fougel. då förestods af fröken I d a R a a b, V i d fyra års ålder förlorade antog hon m e d tacksamhet ett hon sin f a r, men under en inerbjudande, s o m stod i full hartelligent o c h kärleksfull moders m o n i m e d hennes innersta önskomvårdnad växte hon upp i ett ningar. S i n skolbildning erhöll h o n i sin fasters, fröken mans pension, Efter gjort Sofia S t o c k - hvilken var en 1873 att att här hafva tjänstunder två år, erhöll hon ett års tjänstledighet genomgå seminariet, för småskolelärarinnehvilken kompetensaf den tidens förnämsta i S t o c k - grad skolstyrelsen förut icke anh o l m. D e t vakna och lifliga insett nödvändig. F. Sedan hon m e d utmärkta betyg lämnat seminariet, återvände hon till Katrina Af de f e m småbarnsskolor f ö r fattiga barn, som 1886 grundlades under drottning D e s i d e - Jacold. sjukliga, nästan slöa utseende o c h trasiga klä- der röjde frånvaron skola. H. af det allra nödvändigaste. D e n pågående lektionen var o c h det gick som en dans.
Derest Enkeoch Pupillkassans vid Riksgälds-kontoret afslutade och vederbörligen granskade räkenskaper för tiden till och med det år, då nästa riksdag slutar, skulle visa, att kassans inkomster under året understigit de utbetalningar, som derunder kassan ålegat, må den sålunda uppkomna bristen, inom ett belopp af högst Tvåtusen Tvåhundrafemtio R:dr för året, af Riksgälds-kontorets medel godtgöras, under förbehåll likväl att hvad utaf denna anslagssumma för ett är ej behöft användas, icke får för ett annat af kassan tillgodonjutas, och under vilkor, att delegarnes bidrag under tiden utgå utan förändring af deras uti det för kassan nu gällande reglemente bestämda belopp, samt att pensionerna för enkor och barn efter embetsoch tjenstemän samt vaktbetjente vid Riksgälds-kontoret icke få höjas utöfver en femtedel af den ordinarie lön, hvilken den aflidne delegaren sednast vid detta verk innehaft, och för tjenstemäns samt vaktbetjentes vid f. d. Generalassistanskontoret efterlemnade enkor och barn icke utöfver en fjerdedel af det lönebelopp, efter hvilket den för sistnämnda kontors fjenstemannapersonal stadgade årliga afgift till samma kassa blifvit beräknad och vederbörligen inbetald. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Nov. 1863, kl. 2 e. m.
Jörhöjd betalning till in qvar lerinqs-qifvare för dagportioner vid Indelta ret/ementernes marcher till och fran möten nedsatt från 9,000 till G.000 R:dr; men på det bristande tillgång för de med anslaget afsedde utgifter icke skulle inträffa, läto Rikets Ständer de ä anslaget befintliga reservationer qvarstå lill E. K. Enligt hvad E. K. M:t uti Dess högstberörde Nådiga Proposition nu gifvit tillkänna, hade ifrågavarande utgifter under åren 1850, 1851 och 1852 i medeltal uppgått lill omkring 6,442 R:dr årligen, hvadan det nuvarande anslaget skulle synas icke vara fullt tillräckligt. Dervid borde dock i betraktande tagas, att reservationerne å anslaget vid 1852 års slut uppgingo till vid pass 49,500 R.dr. Vid sådant förhållande och då, långt ifrån att brist i ofvanberörde hänseende kunde uppkomma, reservationerne å anslaget voro allt för betydliga för att lämpligen böra till hela sitt belopp lemnäs qvarstående ensamt för de utgifter, sorn med anslaget afsåges, men deremot å 4:e Hufvud-Titeln icke funnes någon bestämd tillgång till bestridande af de aflöningsoch underhålls-kostnader, som föranleddes af de ur Indelta arméen utgående garnisons-kommenderingar på Carlstens fästning, vid Grisslehamn och i Haparanda, och hvilka kostnader under åren 1850, 1851 och 1852 i medeltal uppgått till omkring 12,000 R:dr årligen, har E. K. M:t begärt Rikets Ständers medgifvande, att reservationerne å ofvanberörde, för ett Indelta arméens behof afsedda, anslag hnge användas till aflöning och underhåll för omförmäida garnisonskommenderingar ur Indelta arméen, under iakttagande likväl, alt samma reservationer icke härför anlitades i större mån, än att möjliga brister å års-anslaget kunde med dem betäckas.
BondeStändet fann att dä fa mål Allmänna Beswärsoch OeconomieUtskottet redan erhållit flere remisier om förslag till allmänningars fördelande, som ock StatsUtstottet ar sysilosatt med uppgörande af förslag till Krono stogarnes förmänligare anwändande, sä more förr an besie Utstötts utlåtanden derom hit ankomma, icke af nöden någon åtgärd i anledning af LagUtstot ets i PcotocollsUtdrag d. 15 Sept. Medne meddelade 'yttrande om ett till bemälte Utstött remitterat Herr Grefwen och Ryttmästaren ^xel tiamiltons Memorial, angående allmänningars fördelande och försäljande. Ut supra. Ux krotocollo 8. L. IrLZLrob. S. D. Efter uppläsande af Riksens Höglofl. Ständers LagUtstotts ProtocollsUtdrag d. 6 i denna manad, deri Ukstottet pä upptagne grunder förklarat sig Den 4 November. Z83 sig icke tillhöra att upptaga frägan om bestämmande af tiden för Damluckas öppnande, stadnadeBon. deStändet i följande: Beslut Om också pä satt Lagutskottet sig yttrat ett allmänt stadgande angäende tiden för Damluckas öppnande icke kan gifwas, utan sadan! efter hwarje Landsorts locale omständigheter bör lampas, och denna reglering innefattar ett sädant allmänt hushällningsmal, som tillhörer Allmänna Oeconomieoch Besivärä Utflottets handläggning; sä anser dock BondeStändet det wara afgjort, att en sadan granskning af sistnämnde Utskott icke kan företagas sä lange ett kraftägande stadgande i allmänna Lagen eller andra lika gällande förklaringar deraf, bestämdt fästa Damluckas öppnande wid en witz tid, och att följackteligen undanrödjanden af en sadan Lag, såsom förutgående wilkor erfordras.
Det vore för sjelftänkande för att frukta att af dem ledas, för talrikt att öfverröstas. Dessutom torde man icke alldeles böra förbise den omständigheten, att genom fleras deltagande i riksdagskostnaden finge allmogen en lindring i denna icke obetydliga börda. Sedan ofvanomförmälda, af förra riksdagens Konstiiutions-Utskott framställda förslag till ändring i 15 § R. 0., som efter votering i förstärkt Konstitutions-Utskott antagits att hvila till innevarande riksdag, numera förfallit till följd af Bonde-Ståndets afslag; så har ledamoten af sistnämnde Stånd, Anders Eriksson från Elfsborgs län, uti en till Konstitutions-Utskottet ingifven skrift, hemställt att samma förslag måtte, med en obetydlig redaktionsförändring, varda återupptaget; dervid motionären förklarat, det han ansågej berörda afslag vara stridande mot både billighet och Bonde-Ståndets sanna intresse; att denna åsigt icke vore blott hans enskilda, utan delades af Bondeståndets kommittenter i flera landsorter; samt att han hyste den förhoppning, att det motstånd, förslaget rönt i Bonde-Ståndet och hvilket hufvudsakligen härledde sig från Konstitutions-UIskottets Memorial N:o ii. 3 de mest ogrundade farhågor, skulle, genom allmänna tänkesättets magt, vid en kommande riksdag besegras. Vid pröfningen af denna motion har Konstitutions utskottet ansett sig böra i öfvervägande taga de skäl, på hvilka Bonde-Ståndet vid innevarande riksdag hufvudsakligast synes hafva grundat förkastandet af förslaget. Bland dessa framstår i främsta rummet den invändningen, att, då en fullständig ombildning af nationalrepresentationen ansäges både önskvärd och af behofvet påkallad, vore det icke blott onödigt, utan äfven för den önskade reformen hinderligt, att vidtaga partiela förändringar med Bonde Ståndet. I afseende härå torde få erinras att en utvidgning af Bonde Ståndet icke gerna kan tänkas lägga hinder i vägen för en mera genomgripande reform.
Garantien för protocollens fullständighet ligger visserligen äfven deruti, att de kunna utbekommas till tryckning; inen det gifves tusende undanflykter att fördröja detta utlemnande, och då det ligger i majoritetens skön att bestämma, huru protocollen skola vara beskaffade , så ligger det äfven i majoritetens skön att ur protocollen utesluta sådana minoritetens yttranden, som för majoriteten kunna vara obehagliga. Jag anser visserligen icke så synnerligen vigtigt, att protocollen tryckas in extenso; men jag lägger vigt på den rättighet dertill, som Allmänheten har sig i Grundlagen förvarad, i synnerhet så länge den medgifna publiciteten vid våra öfverläggningar ännu icke har sitt stöd i Grundlagen, derom jag icke skall underlåta väcka motion i Constit.-lJtsk. Yi synas just icke i andra hänseenden hafva synnerligen brådtom på reformernas bana, och jag ser således ej, hvarföre vi ej kunna vänta med denna s. k. reform, till dess en slik garanti för publiciteten vunnits. Hr Cederschjöld har anmärkt, att våra protocolls vidlyftighet är orsaken dertill, att de läsas af så få. — För min del kan jag ej tro, att de skulle begärligare läsas, om de innefattade ett kort och torrt register. Någon har befarat, att i tidens längd särskilda hus skulle behöfva inköpas för att inrymma dessa vidlyftiga protocolIsmassor. Jag frågar, om icke de skriftliga massorna skola blifva voluminösare och fordra ännu mera utrymme? Man har åberopat exemplet af Frankrike och England. Det vore väl, om vi i något afseende kunde jemföra oss med dessa Länder. Och då vi först och främst genom en ändamålsenligare Representation närma oss i constitutionel utveckling till den punkt, der de befinna sig, kunna visserligen sådana garantier som den ifrågavarande vara öfverflödiga; men intill dess tror jag, att vi icke böra skänka bort något af den frihet, som är oss i Grundlagen lemnad. Ilr Cederschjöld har på ett grannlaga sätt, som jag alltid skall värdera, låtit återfalla på mig anmärkningen, att Tidningarne, vid anförande af yttranden, någon gång bära stämpel af den opinion, som hyses af referenten.