Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ej ege dock mötet i dessa mål någon beslutande rätt; utan håfve det allena att deri till Konungen afgifva utlåtanden eller göra underdåniga framställningar. § Är fråga om antagande af ny Psalm, E'angeliieller Kyrkn-handhok eller Katekes, böra de af mötets medlemmar, som lill Preste-ståndet höra, (ifver frågan betänkande afgifva, innan utlåtande eller framstädning beslutes. § <*»■ Vid beslut till utlåtande eller framställning ege hvarje mötets röstberättigade ledamot en röst. Äskas omröstning, då skall den sluten anställas. § 7. Arfvode lill mötets valde ledamöter så ock öfrige kostnader derför skola af allmänna medel gäldas. Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla, framhärdande etc. Förslag till uriderd. Skrifvelse N:o 258. M:o 958- Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Mars 1858. Presle-ståndet den 9 Borgare-ståndet den 8 Bonde-ståndet den 9 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående åtskilliga ändringur i nu gällande Lego-sladga, samt motsvarande f öreskrifter i allmänna lagen. (Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s B:de N:ro 42, och Mern. N:o 52). S. A. K. Sedan, vid innevarande riksdag, fråga förekommit om afskaffande af eller inskränkning i den uti nu gällande Lego-stadga den 23 November 1833 husbonde medgifna rättighet att för uppsåtlig felaktighet i tjernsten och straffbart lefnadssätt, efter fruktlösa föreställningar, under vissa vilkor tilldela sitt tjenstehjon måttlig husaga, eller den skäliga näpst, hvarom i 36 kap. 2 § Missgerningsbalken förmäles, hafva Rikets Ständer ät de härutinnan framställda förslag egnat all den uppmärksamhet, som ämnets vigt för en talrik klass af samhällets medlemmar och för en mängd medborgares husliga förhållanden påkallat.
Räkning öfver de af Revisionssekreteraren F. M. Troil till Westerås Gymnasium donerade stipendie-medel för år 1858. Debet. Kapital. Ränta. Enligt testamente den 2 Februari 1809, bifogadt 1811 års räkenskaper, har aflidne Revisions-sekreteraren F. M. Troil, till understöd för 2:ne från Westerås Gymnasium till Akademien afflyttande lärjungar, anslagit 1,500. Ett års ränta 75. Summa R:dr Runt 1,500. 75. Credit. Kapital. Ränta. Utbetalt, enligt verifikationen 4, 75. Saldo: behållning 1,500. Summa R;dr R:mt 1,500. 75. Kapitalet innestår mot inteckning i Ansta Säteri. Likheten med original-räkningarne intygar, Ex officio: And. Arhusiander. — 404 — Bil. Att, i skrifvelse af den 23 Augusti 1858, ifrån Konsistorie-expeditionen i Westerås hit ankommit och blifvit vederbörande tillställde följande då utfallna arfvoden för tjenstgöring vid Läroverket under vår-terminen samma år, nemligen 300 R:dr till extra läraren S. A. Simlund, 90 R:dr till Gymnastik-läraren Löjtnant A. E. Svedelius och 90 R:dr till tillförordnade Ritläraren G. A. Berg, med tillsammans 480 R:dr R:mt, försäkras. Fahlun den 7 Januari 1861. J. F. Kindström, då t. f. Rektor. (Afskrift.) Qvittenser, A arfvoden, anslagne åt extra lärarne vid Fahlu högre Elementar-läroverk, för tjenstgöring under höst-terminen år 1858. Riksmynt. Vikarierande Adjunkten S. A. Simlund 375. Dito dito C. C. Berg 375. Dito dito W. Dito Ritläraren Berg 125. Summa R:dr Runt 1,250. Likheten med orginalen intygar, Qvitteras. S. A. Simlund.
Bankens embetsoch tjenstemän genom 62 i nu gällande Banco-Reglemcnte raedgifven, på grund af da inom bemaldc Riks-Stånd gjorde anmärkningar, innefattande det yttrande, att Bar.- «o-Fullmägtige mätte, i fråga om pension för Sätherberg, lemnäs öppet att tillämpa, icke allenast 62 utan äfven 63 §. af riu gällande Banco-Reglemente; hvaremot öfrige 2;ne RiksStånd Utskottets ifrågavarande Betänkande bifallit. Med afseende å hvad sålunda blifvit anmärkt, och då Utskottet, efter sammanträde å Tumba den 18 Maj innevarande år, inhemtat, att Sätherberg, ehuru hans kroppsoch själs-krafter vid den ålder, han nu uppnått, äro i aftagande, likväl, i anseende till de knappa omständigheter, hvaruti han sig befinner, icke lärer kunna söka afsked med pension, enligt de grunder, som finnas bestämda i 62 §• Bauco-Reglementet; har Utskottet ansett sig höra göra det tillägg till hvad Utskottet i dess Betänkande N:o a3 tillstyrkt, att Banco-Fullmägtige inåtte lemnäs öppet att, i fråga om afsked med pension för Bruks-skrifvaren A. Sätherberg, i honom kunna tillämpa icke allenast 6a, utan äfven 63 §. af nu gällande Banco-Reglemente. Stockholm d«n Aug. iS^o. Bih. till R. St. Ank. till Exp. UtA. den 24 Äng-, kl. i) suidd. Utlåtande, i anledning (tf Postmästaren, Herr Kammarherren J. Maules ansökning om eftergift af skuld till Banco-Discont-Verket, Hos Utskottet har Postförvaltare!! uti Arboga, Herr Kammarherren J. Maule uti ingifven skrift anhållit att varda befriad från allt vidare kraf, i och för en af honom ingången ansvarsförbindelse för ett af Capitainen C. TK. Uggla, emot borgen af Capitainen H. F.
Tag mitt förslag till en resa hit jemte 2, 3 andra vänner, icke såsom skämt, utan tänk med allvar på att verkställa den; ty jag är säker att du och de andra ej skola komma att ångra sig. Nu har Khamasin börjat, men med kyla och blåst, så att t.ex. i afton vädret här är såsom en något kylig majafton hos oss. Hittills har jag ej det minsta varit besvärad af Afrikas hetta, ehuru jag utan tvekan utsatt mig för middagssolens badd; jag har befunnit mig oändligen väl i detta klimat och påminner mig ej någonsin eller någorstädes hafva mått bättre. Såsom jag hoppas och ber dig om, går du till min gamla mor och underrättar henne härom, samt att jag för öfrigt är glad och nöjd med min ställning; ehuru ofta tankarne flyga hem till er, isynnerhet under våra högtider, såsom den just nu förflutna påsken, då jag vet att ni under de i lugn utan göromål tillbragta dagarne tanken på mig här vid den gamla Nilen. Af påsken visste jag ej annat, än att i denna vekaleh boende Greker hade mycket nojs för sig och att andra dagen inföll på en liten Arabisk högtid, då alla vandra ut i trädgårdar och på fälten för shamm ennesim. Jag hade äfven, i ett litet sällskap af mina Arabiska vänner, vandrat ut på ett närbeläget vackert fält, inandats en verkeligen ljuf, friskande vind och baft ganska trefligt. Allt håller nu på att grönska, hvetet står i stora ax, i trädgårdarne sprida pomeransoch citron-buskarne sin härligaste väldoft. Af pesten höres här ingenting, ehuru man för omkring en månad sedan berättade att några fall yppat sig i Alexandria. Nu är dess egentliga tid förbi, så att vi numera ej torde behöfva frukta den här på detta år. Detta bref är sammansatt af små lappar, som jag nedskrifvit än då, än då, under många olika förhållanden och sinnesstämningar; du måste derföre ursäkta lappverket och taga det sådant det kommit. Nu torde jag ej komma att skrifva på någon tid, emedan jag med allvare vill börja arbeta. Dagb. April 14. Om morgonen kom shekh Davod och såg ganska ömklig ut; sade sig varit och ännu vara sjuk.
Detta enda skäl, att tillhålla Utskotten fullgörande af Ståndens befallningar, anser jag tillräckligt för återremiss. Huru Voteringssedlarne inom Utskotten utfalla, är en småsak mot helgden af Ständernes befallningar; synnerligen som Ständerne i alla fall vid det slutliga afgörandet kunna afvika från Utskottens åsigter. Anseende prejudicatet likgiltigt för denna gång, men farligt vid ett annat tillfälle, yr» kar jag alltså återremiss. Friherre Boye förenade sig med Herr Lefrén. Herr Rosenblad: Jag vill icke tipptagä tiden vidare, sedan nästan en hel förmiddag förflutit med denna discussion, men jag kan dock icke underlåta alt vederlägga den BancoUtskottet till last lagda anmärkning, att det afslagit sammanträde med Ekonomiutskottet lill öfverläggning öfver ifrågavarande Utlåtande. Jag vet icke, att Rikets Ständer kunna befalla Utskotten, att Så eller så upptaga något ärende, utan blott 32 Den ri December f. tn, att helt enkelt upptaga det. Ej heller känner jag någon Grundlags-paragraf, som talar om sättet för Utskotten att 1 gemensamt till dem remitterade frågor afgifva Betänkanden, utan torde det få bero på Utskotten sjelfva att välja det sätt de finna lämpligast. Med Grefve von Rosen kan jag icke instämma deri, att BancoUtskottet skulle få del af den återremiss, som nu åsyftas till Ekonomiutskottet, och någon annan proposition än den Herr Grefven och Ordföranden behagat framställa, på återremiss blott till Ekonomiutskottet, tror jag icke heller kunna göras; — Grefve von Rosen likväl förbehållet att få sina upplysande anmärkningar afsände till BancoUtskottet, hvilket dock ej torde tjena till annat, än alt borttaga ännu en förmiddag med onödig discussion i ämnet för att likväl stanna i samma resultat. Jag kan således icke finna något hinder alt lägga detta Utlåtande till Handlingarne; men skulle Grefve von Rosen förblifva vid sitt yrkande om proposition på återremiss, kan jag icke afstå från anhållan om Contra-proposition på afslag å Utlåtandet. Friherre Boye:
Öppnades Herrar Electorernes af s:dra Classen Lista till wal af Ledamot i Banco - Utskottei efter Herr Kroneborg och befants dertill wara utsedd N:o 408 Herr vanknarstt liljeström, 5ilcob Malcom, Capitaine, R. S. O» Der - iris Den 24 Februari!- Derefter fortsattes granskningen af StatsUtskottets Memorial rörande Militaire - Starerne till Lands. Upplästes och bifölls i7:de punkten angående General-Befälet öfwer Artilleriet samt Artillerie-Negememernes Stater. I8:de Punken angående UeZiment äu koi Upplästes. Herr l^orstenstolpe, ^nsterZ hcmstalde om det wore en billig proposition, att de Officerare, som betalt accord fä njura Expectance-Lön i äna är, och de som ej sädane betalt hela sex arén njuta lön; och om man pä sädant satt skulle wisa mera generosile ät Utlänningar, som ej warit blottstälde i Krigets faror an at wära egna som deruti deltagit. Herr Grefwen och Landtmarffalken. Just för der de äro Utlänninnar synes mig, att ScatsUtstoltels tillstyrkande borde bifallas. Friherre Stael von Holstein. Att ej bifalla dertill ställe strida emot Swensta Nationens ädelmod. Undertecknad Lilverstolxe, ^xel Qabriel confvrmerade sig med Friherre Stael. Uppå gjord proposition blef 18 punkten bifallen. Nittonde punkten angående Mänsta Cawatteriemes Wargering upplästes. Gref - Den 24 Februarii. 12 n Grefwe Amilton, ^.xel anhöll om Uppskof med detta mäl, i anledning af flere omständigheter, och ibland andra den, att Ekonomie. Utskottets Betänkande rörande Wargeringen i allmänhet inför rväntades. Uppä gjord proposition blef detta mäl uppskjutit, till desi berörde Betänkande hunne inkomma.
Händelsen är imedlertid en besynnerlighet, som torde kunna hänföras till dem, om hvilka det vid nu varande lags fastställande sades, att de, '”såsom sällan förefallande, vore efter noga öfvervägande utelemnade”. Att två röster, som i grunder och slut sammanstämma, äro afgörande mot fem, som hvar på sin stridiga grund komma till ett gemensamt slut, derom bör ingen tvekan uppstå. Hvarje inkast emot det i fråga varande omröstningssättet måste slutligen träffa den grundsats, ifrån hvilken det utgår, den, att J’all dom bör fä”stas få skäl och lag”. Det är denna grundsats, som ej kan upprätthållas genom något annat omröstningssätt. Och denna grundsats torde väl föga behöfva försvaras. Utan skäl och lag gifves endast godtycke; och lagen har ej orätt uppställt detta gent emot sin grundsats genom tillägget: ”och ej på qodtyckoTy det gäller i sjelfva verket ingenting mindre, än valet imellan godtycke 81 godtycke och lag. Att afhjelpa de verkliga eller inbillade olägenheter, som någon gång kunna visa sig i tillämpningen af förevarande lag, låter icke göra sig för bättre pris, än att afskaffa domars motifverande, hvilket åter ej vill säga annat, än att öfverlemna rättvisan åt godtycket. Lagförslaget vidkännes icke en sådan syftning; det bibehåller lagens ord, att i dom skola tydligen utsättas de hufvudskål och den lag, hvarå slutet grundas (Lf. Kap. 16 § 3); det nedrifver blott med ena handen, hvad det med den andra uppbygger. Det märker icke, att omröstningssättet gör motifverandet omöjligt. Eller, i fall motsägelsen varit anad, skall den kanhända finna sin upplösning i den der jemkningen, hvarom redan är nämdt? I de exempel, som äro anförda, visar sig icke någon större möjlighet att ”till hvarannan ”jemnka” de meningar, hvilka gå ut på ett och samma slut, än att sammanjemka dessa med den, som stannar i motsatt slut.
Föredrogs ä nyo och gillades Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 16 sist? ledne Julii under N:o 140 afgifne, samt den 19 derpå följde eftermiddagen på bordet lagdfc, Betänkande, öfver föreslagne utvägar och yrkade åtgärder att, till förekommande af flöden och öfversvämningar m. m., bibehålla sjön Wei nern vid en gifven medelhöjd. Föredrogos å nyo och gillade» följande fr&n StatsUtskottet inkomne, samt den 29 sistledne Julii och den 1 dennes eftermiddagarne på bordet lagde, Utlåtanden: Af den 18 sistledne Julii: N:o 336. I frigan om ersittning för börti S>o8 Ben 6 Augusti J. m, fcnistade ägor, genom Trollhätte Slussvetks uppdämning. Af den 25 sistledne Julii: \ N:o 348, I anledning af väckt motion bni förlängning i arrendetiden af Strömmingsfisken* N:b 350. Angående förrättad Revision af Postverkets räkenskaper. Angående Verkställd granskning af ChartreSigillatsEfriadels redogörelsen. Af den 26 6istledne julii: N I anledning åf Vaktbetjeningeni Vid RiksgäldsContoiret ansökning, ät't få tillgodonjuta så kallade skopénningar. Föredrogs å nyo och bifölls Bevillningstltskottets den 26 sistledne Julii under N:o 26 afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, angående den af Städefåé utgående Salu Accisen och dess upphörande. Företogs till pröfning Statsutskottets den 24 sistledne Julii under N:o 357 afgifne, samt dea 3 dennes eftermiddagen på bordet lagdej Ut - 0 Augusti f. m. Utlåtande, i anledning af verkställd granskning af redogörelaen för de, till venerisk» smittans hämmande, anslagne medel. Hani Excellence Herr Grefve De la Gardi», jacob, anförde skriftligen!
R:dr 36,728: 16. — ”och derå, vid 184 t ärs slut, upplupna obetalda räntor „ 4^3: 22. 1. ”samt de, såsom kapitalafbetalningar och räntor å ”dessa fordringar, till Riksgälds-Kontoret ievere”rade och från detta Verk till Kongl. Krigskollegium öfverlemnade kontanta medel „ 6,3g2*. 17. 8- Summa R:dr 43,56g: 7. 9. ”kommande dock denna summa att, intilldess bestämdt blifvit hvad ”Riksgälds-Kontoret bör häraf återfå , upptagas och balanseras inom ”linien i Riksgälds-Kontorets räkenskaper bland detta Verks fordringar.” För egen del, få Revisorerne tillägga, att de väl icke funnit något att erinra emot den af Herrar Fullmäktige slutligen beviljade öfverlålelsen af ofvanberörde fordringar samt utbetalningen af de derå influtna medel; men att, hvad behandlingen af detta ärende beträffar, bade, enligt Revisorernes åsigt, Herrar Fullmäktige, då Kongl. Majrts till dem aflåtna nådiga Bref syntes afse ett annat föremål än det , hvartill ifrågavarande tillgångar voro af Rikets Ständer anvisade, i stället för att af Kongl. Krigs-Kollegium äska den föreslagna förbindelsen angående återställandet till Riksgälds-Kontoret af det möjligen blifvande öfverskotlet å samma tillgångar, bordt till Kongl. Maj:t ingå med en underdånig anhållan om nådig förklaring af rätta förståndet utaf högslberörde Bref ^ Bland de mångfaldiga åtgärder och beslut, som, enligt hvad Herrar Fullmäktiges Protokoller nogsamt utvisa, sedan sista Riksdag, föranledts af de till åtskilliga Städer utaf Riksgälds-Konlorels medel utgifna Byggnadslån, hafva Revisorerne ansett sig böra anmäla följande. Byggnadslånet Sedan Rikets sist församlade Ständer medgifvit, ”att det, vid 184®.
Bland de ofvannämnde motionerna förekommer först den af Herr Doktor Sandberg inom Högvördiga Preste-Ständet gjorda hemställan, att, då riksdagarne numera hvart tredje år återkomma och det, vid sådant förhållande, icke syntes vara af behofvet påkalladt, att de på Bevillnings-Utskottets handläggning beroende författningar, och deribland Bevillnings-Förordningen, vid hvarje riksdag omarbetades, sistnämnde förordidng måtte, sådan den sednast antogs, bibehållas i det närmaste oförändrad intill nästa riksdag. Utskottet, som, under granskningen af Bevillnings-Stadgan och pröfningen af öfrige dervid förekomne motioner, å den nu ifrågavarande fästat det afseende, hvartill skäl ansetts förefinnas, får i öfrigt, såsom svar å samma motion, endast hänvisa till hvad såsom skäl för de af Utskottet föreslagna förändringar finnes vid hvarje sådan punkt härnedan anfeldt, och anser alitsa något vidare serskildt yttrande i anledning af denna motion icke erfordras. Vidare har inom Högvördiga Presfe-Ståndef blifvit af Herr Hof-Predikanten Hasselrot, uti till Utskottet remitterad motion, yrkadt, att, för att i någon mån motverka det i såväl moraliskt, som ekonomiskt hänseende serdeles förderfiiga bruket af spritdrycker, Rikets Ständer måtte vid innevarande riksdag besluta, att hvarje Svensk undersåte, som är född år 1S37 eller derpå följande år, skall, då han hunnit den ålder, att han enligt lag bör utgöra mantalspenningar, erlägga en konsumtions-afgift af 32 sk.
En Justitias-StatsMinister, som tillika alltid vare främste Ledamot af Konungens Högsta Domstol; en StatsMinister för utrikes ärenderna, samt StatsRåd. Ej må Fader och Son eller två Bröder på en gång vara ständige Ledamöter af StatsRådet. § 6. Af StatsRÄden skola vara Föredragande nemi.: En KrigsMinister för ärenden; en inrikes Minister för ärenden, som angå Näringarne, Allmänna hushållningen och Ordningen; en FinanceMinister för Cameraloch DrätselÄrenden; enEcclesiastiqueMinister för KyrkoÄrenden, derunder inbegripna mål, rörande Allmänna Uppfostran samt Helsö- och Fattigvården, och en JustitiaeCanceller, för Grundlagsoch Justitias-är enden, med undantag af frågor om Nåd i brottmål, hvilka af RevisionsSeereterare må föredragas. Constitutions-TJtskottets betänkahden. 53$ $ 8. Ej må Konungen Fatta något beslut i de må] , hvaröfver StatsRådet höras bör , derest icke minst tre af dess icke föredragande Ledamöter, jemte vederbörande Föredragande tillstädes äro. StatsMiniitrarno och samlige etc. § 9* (Lemnad utan anmärkning.) 5 10. Innan ärendcrna hos Konungen uti StatsRådet föredragas, skola de, genom nödiga upplysningars inhämtande från vederbörande Ämbets F er k, af den Föredragande beredas. S isingen anmärkning.) $ 26. Då JustitiaeÄrenden inför Konungen ; StatsRådet föredragas, skola, jemte Justi. Constitutions-ZJtskottets betänhanden. tiéeStatsMinistern och minst Två, icke Föredragande StatsRåd, samt etc. S 27. JustitiaeCancellern hvartill Konungen må nämna etc. $ 28. (Ytterligare förändring afstyrkt.) § 34* (Likaledes.) $ 35- StatsMinistern inrättade Verk. Chefen för Tullstyrelsen etc. §. §. 42, 45 och 99. (Lemnade utan anmärkning.) $ 102.
Bredvid den slumrande modren, som hvilar i en med dyrbara lätta täcken och draperier klädd säng, står vaggan med den nyfödde; i en halfcirkel omkring den sitta Incas systrar orörliga, fyra till antalet, alla enligt lagen hans medhustrur, men utan den äldsta systems drottningsvärdighet. Inca sjelf står bredvid vaggan och betraktar med glada och ömma blickar sin sofvande son. I rummen intill äro på ena sidan, bakom den tjocka portièren, tjenare och de för modrens och barnets vård nödvändiga personerna samlade, tillika med läkarne, som äro ifrigt sysselsatta att tillreda örter och drycker åt den höga patienten; i rummet åt andra sidan, som för tillfället är omdanadt till en löfsal, med solgudens beläte i drifvet guld, resande sig ur dess ena ända, omgifvet af ljus och rökelseskyar, står öfverstepresten jemte några af sina underlydande. Den gamle presten med sin trots åldern höga och imponerande figur och sitt väldiga hufvud, hvars yfviga gråhvita hår ger honom ett patriarkaliskt utseende, står framåtlutad framför altaret och betraktar med spändt intresse inelfvorna af ett slaktadt kid af vicunaracen; det är helt svart utan någon fläck och räknas sålunda som ett heligt djur. Öfverstepresten har öppnat lammets sida och uttagit tunga och hjerta; han läser i dem den unge konungasonens framtid; han har lyckats uttaga dem hela och detta är ett godt varsel. Lungorna har han uppblåst och sammanbundit öppningen. Öfver den darrande muskelmassan står han nu försjunken i djupa funderingar. De första glada förväntningarna vid påbörjandet af arbetet ha farit sin kos, och det hvilar ett tungsint uttryck öfver hans ansigte. Länge står han försjunken i sina betraktelser, glömmande allt omkring sig, medan en del af Incas talrika slägt i det angränsande rummet med nyfikenhet och otålighet vänta på signalen att få komma och taga del af resultatet utaf hans undersökningar och få tillåtelse att framföra sina lyckönskningar till konungaparet och taga den nyfödde prinsen i skärskådande.
Har man ej wid alla wära Riksdagar, ^särdeles i Utskotten, erfarit werklig nytta af de Ämbetsmän, som i rädpläguingarne deltagit k Med all den rena wälmening, med alla de wackra och nyttiga theoretista kundstaper mänge af wäre Riksdagsmän äga och wid öfwerläggningarne anwända, sä skulle föga til Statens bätnad uträttas af män, som saknads Äll Ämbetsmanna öfning och erfarenhet. Äfwen Lesia egenskaper behöfwas hos de rädplägande, om befluten stola blifwa fullt sammanhängande och i w^rkstalligheten möjlige; och dä ingen lärer kunna falla pä den tanka at alla Ämbetsbeksman böra frän Riksdagar afwisas; bwarfore dä utesluta just sädane/hwilkas kundstaper, erfa - Dm 8 Augusti. 781 erfarenhet och ädagalagde redliga werksamhet redan uplyft dem til Statens högsta äreställen? Den frugtan mängen hyser at friheten stall undergräfwas och Riksens Ständers beslut egenmagtigt ledas och förestafwas af betydande ämbetsmän, om de fä i öfwerläggningarne deltaga, torde sakna rigtig grund. Anledning til denna farhäga hemtas frän förra Riksdagar ; men hurudan war Grundlagen dä, och hurudan hafwa wi den nu? Swerige har warit styrdt af i sjclfwa werket, ehuru icke til namnet mwaldige Konungar. Blott af dem hafwa alla Ämbetsman berott, och sjelfum Riksens Ständer ägde icke ens nägra säkra grundwglar för sina sä kallade rättigheter. Annat är förhällandet nu. — England frugtar icke sina Ämbetsmäns inflytelse. Twart» om, man kan der icke wara betydande Ämbetsman, om man ej tillika är Parlaments Ledamot.
I följd af hvad jag sålunda nu haft äran anföra, får jag derföre ödmjukligen föreslå, att denvacanceoch liggetid, som, vid inträffande ledigheter af tjenster å flottans stat, bör iakttagas, må fastställas till fyra månader vid alla stationerna, samt de derunder besparde löner anslås till understöd för Amiralitets-krigsmans-cassan; hvilket jag anhåller måtte varda till vederb. Ulsk. remitteradt. Lades på bordet. Hr af Robsahm, Carj Reinhold, anförde skriftligen: Redan vid början af sista riksdag, hade jag äran flista II. R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, huruledes en större capital-tillgång, som kunde användas till för Staten nyttiga och nödvändiga ändamål, låg borta och obegagnad, genom det sätt af nog besynnerliga och olagliga transactioner, hvarpå Ekolsunds kungsgård befinner sig i enskild mans hand. •— Uti en motion, sorn då af mig afgafs, yrkade jag, på grund af handlingar , hvilkas laga kraft jag till obestridlig evidens ådagaJade, att R. St. måtte begagna deras aldrig försutna eller förminskade rätt, att, mot löseskillingen af 84,000 r:dr specie, till Staten öfverflytta äganderätten af denna dyrbara egendom, som blott under förpantningsrätt innehafves af Hr Seton. Förb riksdags StatsUtsk., hvars betänk, motiverade 2:ne Stånds afslag å begagnandet af Jöserättigheten, grundade icke heller sitt afstyrkande på saknad rättighet å Statens sida till äganderätten, men stödde sig hufvudsakligast vid det skäl, att det vore förnärmande för Staten, och icke anstod Den 4 Murs c. m. 91 en förment värdighet att, på enskild mans bekostnad, tillegna sig en vinst; man förbisåg, genom denna dednction af saken, att Staten endast begagnade en fördel, oell satte sig uti besittning af en rättighet* som redan alltför länge fått stå tillbaka och på allmän bekostnad befrämjat enskild mans vinst.