Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Domhafvanden i HäradsRätten, sökt visas, att, dåHofRätten, lika med hvad AdvokatFiskalsEmbetet anmärkt, dels förklarat HäradsRätten hafva, emot lag, dömt ofvanbemälda personer att stånda tjufsrätt för ett tillgrepp, som rätteligen, enligt 40 Kap. 5 § Missgerningsbalken, bort såsom snatteri anses, dels ock funnit HäradsRättens dubbla beräkning af kroppstraffet oriktig, om än det förra felet icke tillkommit, HofRätten deremot saknat laga skäl till den slutsats, att dessa lagskipningsfel, af hvilka synnerligast det förstnämnda syntes vara lika uppenbart, som till sina följder för de sakfällda eftertänkligt, ändock ej skulle till någon ansvarighet för Domhafvanden föranleda; varande i underdånighet yrkadt, att Domhafvanden måtte, för olaga domslutet, fällas till ansvar likmätigt 1 Kap. 12 § Rättegångsbalken samt ersätta den Kronan, genom de sakfälldes underhåll i häktet, tillskyndade förlust. Häröfver har Kongl. Maj:t genom Dess med Högsta Domstolen beslutade Utslag af den 7 September 1841 sig utlåtit och funnit besvären icke föranleda lill ändring i HofRättens utslag; hvarom, enligt Högsta Domstolens protokoll för samma dag, de närvarande Ledamöter, Herrar JustitieBtalen Isberg, Bredberg, Engelhart, Grefve Snoilsky, Grefve C. Sparre, Gref ve G. A. Sparre och af Rolen sig förenat.
Jag har, fästom Ledamot af nu warande Stats Utskott framställ åtskilliga frägor och puncter uti Financemäl, uppä et til hälften afwiket pappersark och char Herr Baron och Presidenten u tan widare omwäg, genast derä och uppä samma papper afgifwit swar; likasä har Stats^Utfkottet uppä tilfrägan, obehindradt och utan tids Utdrägt, af Kongl. Stats Contoirets Ämbetsmän erhällit nöjaktiga swar uppä flera äskade underrättelser ; men i et ämne af den wigt och omfattning, som planen tilen Stats Reglering, och stom utgör en hel afhandling, har Utskottet trott stig böra, i den form som nu skedt, begära et utkast Stats-Utskottet blifwer icke annorlunda, än genom skälens wigt, bundet wid den föreslagna Planen. Riksens Högloft. Ständer förmodas - Dcn 3 Augusts. 66Z das hafwa walt sä uplysta män i deras Statsutskott, at de sjelfwe förmä gransta alla litgifter, tilgängar och behof, samt derefter uprätta et Stats-Förftag: men oftanämnde Stats Utstött har welat tilfyllest göra sä Riksens Högloft. Ständers, som Publicr mögligaste önstan, at söka alla underrättelser af Ämbetsmän, som i Finan, ee mäl haft den mest prattista förfarenhet. Herr I-,60N3rll lllrellrlc, upläste föl jande: Genom det Protocolls-Utdrag, som i sista Plenum blifwit Ständer föredragit, har 'LtatsUlstottet begärt at Ständerne hos Konungen skulle anbälla det hans Ämbetsmän mätte upgifwa Förflag til en Finansplan, hwars granskande more.
Vi hade ansvar, och vi skulle ha’ ansvar och vi måste ha’ ansvar, annars voro vi ju slumpens rodockor, ett byte för tillfälliga stämningar och intryck, voro som spån, som dansade ner för fallet. Vi stodo just på balkongen, som vetter åt Pöllachfallet. — Men det voro vi också, det kunde vi inte göra oss fria från. Vi voro produkter af ras, af föräldrar och mycket ofta af omständigheter, stämningar, tillfälligheter! — Nå, du gaf dig naturligtvis inte? — Nej, jag kämpade emot så envist jag kunde. Hans argument voro naturligtvis oändligt mycket mer skarpa och logiska än mina, det var som om han glömt, att det icke fordrades så mycket vältalighet för att krossa mig, som om han stått inför en fullsatt rättegångssal, inför en samling, han måste öfvertyga. Jag höll emellertid entusiastiskt på min åsikt, och som vi inga åhörare hade, för hvilka jag behöfde genera mig, replikerade jag, så godt jag kunde. Han hörde artigt på, hvad jag hade att säga, och interfolierade ibland med ett sakta: »c’est évident, vous avez parfaitement raison, madame!» Ibland var jag utom mig öfver att diskussionen fördes på ett främmande språk, där jag naturligtvis, allt annat oafsedt, måste komma till korta, isynnerhet med en sådan motståndare, som med smidighet kunde begagna sitt rika språks alla nyanser och finesser. O! monsieur, ropade jag ibland, om ni bara förstod svenska! — Jag förstår er mycket bra, fast vi äro af olika âsikter. En gång måtte jag ha uttryckt mig mindre passande, ty han smålog och bet sig i läppen, men afbröt mig också genast med: »använd aldrig det där ordet, madame, det har en förarglig dubbelmening, som ni inte kan förstå.» — Vi gingo ut på aftonen och sågo slotten i månbelysning. Jag har aldrig tänkt, att det kunde finnas något så hvitt som Neuschwansteins smäckra torn och tinnar, det gör det allra hvitaste intryck, äfven om dagen, där det ligger liksom uppslungadt på berget, men det är obeskrifligt!
Aro Riks-Stånden i sådant hänseende sins emellan af skiljaktiga meningar, eller göras i Riks-Ståndens Plena emot Utskottets yttrande anmärkningar, som åsyfta förändring i förslaget, blifve de, hvilka hvarje Riks-Stånd särskilt för klarar utgöra dess gemensamma tankar, till Konstitutions-Utskottet hänvisade. Utskottet åligge då, att samtlige Riks-Ståndens tankar till ett helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka, och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtliga Riks-Ståndens be handlande anmäla. Förena sig derefter samtliga Riks-Stånden om ett enahanda utlåtande, hvile detsamma till slutligt antagande eller förkastande vid nästa Riksdag, på sätt ofvan föreskrifvet är, derest icke samma utlåtande innehåller, att förslaget bör förkastas, i hvilken händelse det genast förfalle. Blifva åter något Stånds tankar skiljaktiga från de öfrigas, och samma Stånd sig icke efter de öfriga fogar; varde Konstitutions-Utskottet, genom val af Riks-Ståndens Plena, till slutlig jemkning förstärkt till ett antal af tjugu personer af hvarje Stånd, hvilka, genom samfäld omröstning, skiljaktigheterna förena, och det dymedelst full ständigt beredda utlåtandet hvile sedan till Riksens Ständers afgörande, som ofvan sagdt är, derest icke utlåtandet innehåller förkastande af förslaget, som då genast förfalle. Blifva å nästa Riksdag alla Riks-Stånden om ändringen ense, öfverlemne de förslaget derom till Ko - rfan nya val, på sätt i Riksdags-Ordningen stadgas, i samtliga valdistrikten försiggått, och då endast med Ja eller Nej skall kunna beslutas, hvile detsamma till slutligt antagande eller förkastande på sätt ofvan föreskrifvet är, som då genast förfalle. Blifva å den Riksdag, då frågan till slutligt afgörande företages, alla Riks-Stånden om 16 Konsti tuli ons-Utskoltets Memorial M 2. nungen, genom deras Talmän, med begäran, att Konungen ville Sitt bifall dertill gifva.
På sätt Kongl. Maj:ts förslag innehåller, tillstyrker utskottet, att införseltullen å »Iläsk» må nedsättas från 1 r:dr 16 sk. till 25 procent af värdet, 36 sk. lispundet; att »foglar, slagtade», må, med rubrikens uteslutande ur sjelfva taxan, i noten hänvisas till lika tullbehandling med kött; att införselafgiften å »formar, krukor och potten för sockerbruken» må nedsättas från 2 till 1 rist. skålpundet; att, med uteslutande ur taxan af hufvudrubriken »fransar, galoner, gramaner och snören,» i stället må införas rubrikerne »gulddragarearbeten» och »snörmakarearbeten» med de redaktionsoch tullbestämmelser, bilagde taxeförslag upptager; och att de förut i taxan upptagne, men till nyssnämnde rubriker hänförliga, artiklar må till samma rubriker i noten hänvisas; att gällande bestämmelser för »frukter och bär, ej specificerade, inlagda i bränvin eller ättika», må bibehållas; men jordoch trädfrukter i öfrigt, utan åtskilnad sins emellan, indelas i »friska» med 36 sk. införseltull per tunna och »torra» med införselafgift af 52 sk. lispundet; samt att, utan förändring i tullhestämmelsen för rullgardiner, rubriken må erhålla den förändrade lydelse, förslaget innehåller. A hvitt bomullsgarn, som hittills varit indeladt i 2 klasser, under och öfver Bevillnings-Utskollets Utlåtande, N:o 13. 27 n:o 26, med 6 sk. införseltull å det förra och 3 sk. enahanda tull å det sednare, har Kongl. Majit föreslagit alt sätta gemensam tull af 5 sk. per skålpund. Emot denna tullsats har herr Hjerta, Lars, hos höglo!]. Ridderskapet och Adeln framställt anmärkningar och, under åberopande af den i motiverne till Kongl.
Departements-chefen, att någon annan förändring i beloppet af nuvarande anslag å Indragningsstaten ej skulle föreslås, än att detta anslag, som nu utgör R:mt R:dr 763,004: 42. må, till vinnande af jemn slutsumma för hela riksstaten, minskas med 5 R:dr 69 öre till 762,998: 73. Och skulle, om härtill lades Pensionsstatsanslagen, som genom uppförande deribland af anslaget till Handelsflottans pensionsanstalt 24,000 R:dr komme att från sitt nuvarande belopp 50 1,495 R:dr 58 öre Okas till 5 2 5,4 9 5: 58. hela Nionde hufvudtitelns slutsumma blifva R:mt R:dr 1,288,494: 51. Hvad Herr Departements-chefen sålunda rörande regleringen af utgiftsanslagen under Nionde hufvudtiteln och dermed sammanhang egande ämnen i underdånighet föreslagit, biträddes af Statsrådets öfriga ledamöter och blef af Hans Majit Konungen i nåder gilladt och godkändt. Herr Departements-chefen anmälde vidare, att Statskontoret vid sin ofvan omförmälda underdåniga berättelse bifogat dels en förteckning öfver de af Statskontoret intill den 1 sistlidna Juli under förskottstitel anordnade medel, hvilka borde af Rikets Ständer ersättas, uppgående till en summa af 244,631 R:dr 16 öre, dels ock en uppgift öfver åtskilliga af Länsstyrelserna i Wester-Norrlands och Norrbottens län anordnade poster, hvilka enligt Kongl. Brefvet den 3 Februari 1860 jemväl borde till ersättning anmälas hos Rikets Ständer, utgörande 18,9 12 R:dr 4-8 öre eller tillsammans 263,54-3 R:dr 64 öre. Och behagade Hans Majit Konungen på Statsrådets tillstyrkande förordna, att detta förhållande skulle för beloppens ersättande meddelas Rikets Ständer i den nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof, samt förenämnda förteckning och uppgift jemte öfriga för statsregleringen nödiga handlingar tillställas Statsutskottet.
Allmänna Beswärsoch OeconomleUtskottet. i;v Herr Borgmästaren ktolw8 nystnämnde Memorial, och: 2:0 Herrar 8rmte5lon8 och kkolm8 Memorial, anga. ende rättighet för qwinkönet akt, utan hinder af Handels , reglementens och Skrä- Författningar, fä systelsätta sig med handel i öppna salubodar och Åtskilliga handwerkerier, m. m. Och ffutle de Resp. MedStänden härom wördsamt och manligen underrättas. kx ?rotocoIIo ?eter8lon° Den 4 November. 329 S. D. Wid äter företagande af Högloft. StatsUlstottets d. 10 dennes pä bordet lagde ProtocollsUkdrag af d. Z innewarande, hwari såsom en utwäg, att till någon del fylla Statens närwarande behof, Utstottet tillstyrker att Mantals-penningarne mätte i ett wisit förhållande ökas, samt Städerne Stockholm, Götheborg och Carlscrona, som hittills warit frän denna afgift befriade, äfwen densamma sig ätaga, fö» rekommo hds Ståndet äkfkilliga anmärkningar emot detta försiag, och deribland hufwudsakeligen den, all StatsUtstottet icke bort sträcka sin befattning till scägan. om förhöjning af en till Statens ordinarie inkomster hörande stående ranta, i hwars utgörande desiutom sä wäl Högloft. Ridderstapet och Adeln som Högwördige PresteStandet, utan förmodan af någon sadan ändring i desi hittills warande belopp, benägit sig utfäst, att för framtiden deltaga; warandes alltså detta ärende till StatsUtstottet äterförwist, att i flnledning af hwad anmärkt blifwit, med förnyat yttrande till Riksens Höglofliga Stander inkomma. Ut supra. Lx krotocollo js. ?eterston° S. D. Viföll BorgareSkandet till alla delar hwad Högloft.
Jag nekar icke, att de förbättringar i de allmänna läroverken, hvilka Utsk. genom detta betänk. åsyftar, äro både af behofvet påkallade och möjligen äfven ändamålsenliga, om de kunna urskiljas ifrån hvarandra; men härutinnan ligger, i min tanka, det starkaste beviset derpå, att Ekon.Utsk. icke är denna sak, om jagså vågar uttrycka mig, vuxet, då Utsk., på grund af en motion af Hr Ekholm ifrån BorgareSt., företagit sig att tillstyrka den högre lärdomsskolans, d. v. s. gymnasii, och den lägre lärdomsskolans sammanblandande till en enda skola, hvilket jag för min del vågar föreställa mig icke vara myccket ändamålsenligt, och då Utsk. sedermera sammanblandar denna fråga med en motion af en ledamot i PresteSt. Dervid förekommer det för mig i högsta grad betänkligt, att det här förklaras, att icke mer än en skola bör i samhället finnas, utom folk skolan, och att i denna skola skulle medborgare, som framdeles vilja inträda uti hvad yrke, hvad samhällsclass som helst, erhålla en hvad man kallar allmän humanistisk bildning, för att på densamma grundlägga sin ekonomiska och intellectuella fortkomst. Denna åsigt i undervisningens theorier och i sättet att bilda en stats offentliga läroverk, har under ett eget namn på sednare tider gjort sig gällande i Tyskland, der den blifvit kallad det philantropiska systemet och ställt sig i uppenbar strid emot hvad man ä andra sidan kallar den classiska lärdomens skolsystem. Nu har det visat sig, alt de skolor, som efter det philantröpiska systemet, i synnerhet i norra Tyskland, under loppet af från och med år 1820 till och med år 1S30, äfvensom i Preussen blifvit organiserade, och der, på sätt Utsk. yttrat sig, de båda bildningslinierna äro förenade i en enda skola, hafva befunnits vara i sjelfva verket opraktiska och overkslällbara, samt icke ledande på långt när lill de resultater, hvilka man dermed från början hade afsett.
Dernäst går jag att yttra några ord om capitalist-interessets så ofta uttalade klagan öfver den hittills skedda myntförsämringen; och hardt vill det i sanning synas, att den, som för 25 år sedan ägde ett capital af 1 R:dr, har nu sett detsamma sjunka ned till värdet af 18 sk. I de länder, hvarest penningen äger ett säkert, oförändradt värde är räntan lägre; i Sverige har myntförsämringen varit gäldenärens motvigt emot capitalistens höga anspråk. Med 2 procents afbetalning om året försvinner ett capital på 28 år; och hade capitalisten bokfört sin årsinkomst sålunda, att 4 procent beräknats uti ränta och 2 procent i amortering, så hade han funnit, att han icke ägt mera i behåll än dessa samma 18 skil lingar. Jag säger ej detta, för att emot reversens bokstaf försvara ett sådant förvillande räknesätt, men för att visa, huru naturen alltid, mer eller mindre våldsamt, återställer jemnvigten och jemnar alla onaturliga förhållanden; och dessutom, mine Herrar! huru många af våra nuvarande capitalister äro berättigade att föra detta interesses talan för en längre följd af år? Man är i dag capitalist, i morgon jordägare och gäldenär, eller tvärtom; dessa roler omvexlas emellan tusende hvarenda dag. Jag vågar således den visserligen ej populära satsen, att alla interessen nu stå i jemnt förhållande; att intetdera, hvarken fordringsägarens eller gäldenärens, är det andra något skyldigt; att räkningen var qvitt, då coursen var 128; att den är qvitt, då man noterar i38, och att vexling efter dagens cours är den enda rätta; och jag anser så angeläget, att afseende på coursens förändringar skola göras, alt jag önskade, att, äfven sedan vexling börjat, vexlingsgrunden kunde olika bestämmas hvarje 3:dje månad och endast hållas inom 128 eller 1445 fy nlan niå icke tro, att den utan stor uppoffring hålles fast, om han - Den 17 Februarii £. m. »79 deln ej är gynnande. I sjelfva England måste coursen ofta styras genom stor export af silfver oell indragning af Bankens lånerörelse.
Domprosten Knös och Komminister Beckman, till Slats-Ulskoltet remitterad. Prof.-Utdrag den 7 December 1859. 133 Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Borgare-Ståndel beslöt alt genom Utdrag af protokollet meddela de öfriga respektive Riks-Stånden, alt Borgare-Ståndet med särdeles nöje skulle se, alt Mcd-Slåndens ledamöter, så ofta de dertill hafva tillfälle, besöka den lör BorgareStåndel uti Börshuset inrättade klubb, hvilken hålles öppen alla aftnar. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets Utlåtande N:o 4, i anledning af verkställd granskning af Rikets Ständers Justilie-ombudsmans embets-berältclser, diarier och registratur under tiden från förra lill innevarande riksmötes början. Härvid förekommo: d:o. Utskottets anmälan af Justitie-ombudsmannens hemställan om en mera lämplig lokal för Justitie-ombudsmans-expeditionen samt lämpligare förvaringsrum för till Expeditionen hörande handlingar. Remitterades till Stats-Utskollet; och 2:o. Utlåtande öfver Justitie-ombudsmannens embctsförvaltning, Godkändes. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Expedilions-Utskottets Utlåtande N:o 4, i anledning af framställd fråga om särskild tryckning af alla inom Riks-Stånden väckta motioner. S. D. Vid föredragning af meddeladt utdrag af Högloft. Ridderskapet och Adelns protokoll den 5 uti innevarande månad, enligt hvilket Ridderskapet och Adeln dels bifallit ett af Herr Cederschiöld, Gustaf, väckt förslag, att Riks-Stånden skola sammanträda till gemensam öfverläggning, rörande det i Konstitutions-Utshottets Memorial N:o 2 framlagda, från förra riksdagen hvilande, förslag till ändring uti 15 § Riksdags-ordningcn, angående hemmansegares representation, dels de öfrige RiksStåndens inbjudning att i detta beslut sig förena, blef nämnde protokolls-utdrag endast lagdt lill handlingarue.
Men, som detta ämne är Politiskt, och jag fullkomligt är öfvsrtygad, att Konungen nogsamt inser, när och huru en reform härutinnan kan verkställas för att göra Riket sjelfständigt och oberoende; så torde tidpunkten ännu icke vara inne att föreslå några generela grunder, utan torde Gomben, under tiden, pä annat sätt få ledning för sina arbeten i detta oiagtpåliggande ämne» Serskildta Utskottets Betänkanden. 693 För Committeradss åtgärd med LöneRegleringen, lärer ej någon annan Instruction kunna projecteras, än att Lön erne öfvcrses och jemkas, okas eller minskas, allt efter Embetets större eller mindre vigt. Lönerne böra bestämmas i Spännemål och Victualie-persedlar och ovillkorligen utgå i penningar efter Markegångs-pris. — Då det fordras, ait en Embetsman bör använda hela sin verksamhet till Statens tjenst, så bör han ock derföre åtnjuta tillräckelig bergning. — Han bör icke heller lemnäs åt nöden, sedan ålder och sjukdom hindrat honom att vidare vara gagnelig* Jag tror det vara i sin ordning, att hvarje Embetsman bör årligen erlägga något af sin Lön till Pensionsinrättningen, för att på ålderdomen derifrån njuta understöd för sig sjelf eller för efterlémnad behöfvande Famille. Comitén, sorn måste skaffa sig upplysning om de nu varande Pensious inrättningarnes beskaffenhet, lärer vidtaga nödiga utvägar för en sådan nyttig anstalt, så att Staten ej belastas med för dryga kostnader eller dubbla Löners utgifvande5 Och torde vissa indragna löner för någon tid tillfalla PensionsCassan för att deråt bereda någon fond. — För öfrigt mäste vid Löneregleringen observeras, att vid sådana tjenstår, der Sportlar och Expeditionslösen äro oskiljaktige, lönerne derefter rättas. För renskrifning bör icke någon tjenst på Stat uppföras; ty, då Lösen för expeditioner erhålles, böra till renskrifning sådane vanlottade personer, hvil - 794 Serskildta Utskottets Be t ani: anden.
Berättelsen för år 1852 upptager utgången af mina besvär hos Kongl. Svea Hofrätt öfver Domkapitlets i Upsala utslag angående Komministern Isak Lundberg med tilikännagifvande, att besvär öfver Kongl. Hofrättens utslag voro så väl af mig som af Komministern Lundberg hos Kongl. Majit i underdånighet' anförda. Detta mål är nu afgjordt genom Kongl. Majits nådiga utslag af den 9 Februari 1854, som innehåller, att då, enligt hvad vittnesmålen utvisade, Lundberg vägrat att till genomläsning eller för afskrifvande framlemna det ifrågavarande prestbetyget, samt han jörn väl felaktigt förfarit deruti, att han icke tillåtit angifvaren att i protokollsboken uppleta de flera eller färre sock nesta mmobeslut, af hvilkas innehåll han ville taga kännedom, funne Kongl. Majit skäl ej förekomma att i anledning af Lundbergs besvär göra ändring i Hofrättens utslag; men att beträffande mina underdåniga besvär, så emedan Lundberg gjort sig skyldig till ansvar för det emot honom i målet, angifna förfarande, ansåge Kongl. Majit Lundberg ej kunna undgå att, på sätt jag yrkat, ersätta kostnaderna i och för det vittnesförhör, som af Domkapitlet blifvit förordnadt till målets utredande, i följd hvaraf, med ändring af Hofrättens utslag i denna del, Lundberg ålades godtgöra såväl åklagarens reseoch traktaments-kostnader med det i hans räkningar upptagna belopp fyratioåtta Riksdaler 6 sk. banco, som äfven hvar och en af de såsom vittnen i målet till Närdinghundra Häradsrätt inkallade personer, för hvarje gång de vid domstolen sig inställt, med skjutspenningar för en häst från hvarderas hemvist till tingstället och derifrån åter samt 16 sk. banco för hvarje dag, som i och för resan och vistandet vid domstolen erfordrats.
Deputationer sina besiut bworandra tilkännagifwa; dock bör ProtocollsUtdraget derom antingen tillika ätfölja eller sedermera ofördröjligen^öfwerlcmnas. §. 5S. 752 Den 8 Augusti. §. §8- Wid justering eif Protocoll eller ProtoeollsUtdrag, kan et beflut ingalunda andras, men wäl sädane tillägg göras, hwarigenom ingen ändring i beflutet upkommer. Utur et Protocoll mä wid justeringen, med Ståndets bifall och pä den talandes eget begifwande, uteslutas dest egne uttryck och äfwen deliberationer som deraf följt; dock kunna ej sädane uttryck uteslutas, pä hwilka befluret tydligen sig grundar. 8- 5 - Alla bos Riks-Ständen hällne Protvwll ssolg, sä tidigt ffe kan, genom trycket utgifwastil deras fullständiga innekäll, med undantag blott af sädant sorn Ständens enffilda Oeconomie beträffar. 8- 6o. Milja Rikens Ständer til Konungen framföra nägon deras allmänria önffan, t hwuket ämne som häldst, förhälles dermed pä det satt Regeringsformens 8g §. utstakar; och gore derä Konungen, sedan Stats Rådet blifwit hördt, det afseende han för Riket nyttigt finner. §. 6i.
Hvilket Rikets Ständer härigenom få hos E. K. M. i underdånighet anmäla, framhärdande &c. Stockholm den 1 Juni 1841. 7fa Expeditions-Utsköttets Förslag till und. Skrifvelse, IV.-o 353. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 29 Maj 184 r. Presle-Ståndet den 1 Julli — Borgare-Ståndet den 1 Bonde-Ståndet den 2 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Majits Nådiga framställning om anslag för Cabinetts-Cassans behof. (Stats-Utsk. Ull. Nsris 427 och 489 samt Mern. N:o 518, äfvensom Först. Stats-Utsk. Mern. N:o 533.) S. A. K. Genom Nådig Skrifvelse till Rikets Sländers Statsutskott af den 31 December sistlidet år, har, under åberopande af det, Stats-Ulskottet tillförne, genom afskrift af en till E. K. M. utaf Stats-Ministern for Utrikes ärendena afgifven underdånig rapport, meddelade förhållande, att Cabinetts Cassan häftar för en, under de 15 år, som närmast föregått bemälde Stats-Minislers inträdande i Embetet, åsamkad brist, för hvars successiva godtgörande nödige åtgärder blifvit vidtagne, under förutsättning, att de af Cabinetts Cassan förut åtnjutne anslag och tillgångar fortfarande skulle blifva alt påräkna, K. K. M., af anförde orsaker, fästat Stats-Utskottets uppmärksamhet på nödvändigheten af att vid Extra Stats-regleringcns uppgörande taga förrberörde fråga i öfvervägande. Rikets Ständer hafva detta ärende till pröfning forehaft, men icke funnit skäl vidtaga någon åtgärd, i afseende å medels anvisande lill det i Högstberörde Nådiga Skrifvelse antydda ändamål; hvilket Bikels Ständer få till svar i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 2 Juni 1841.