Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mcd anledning af hwad nu är anfört, protestera,: jag emot twing och witen wid Riddcrskapct och Adelns diltagande i allmänna förrättningar utön» Riksdagar, enär sädanc wid Riksdagarne icke äga tum, och pekar att hwad nu i sädant afseende är fbrestagit mä ogillas, i öfrigt af erfarcnhetctt nogsamt förwitzad, akt wid allmänna förrättningar der Riddcrskapct och Adel» säsom Ständs-Representanter anmodas biträda, de sig icke undandraga, vin ej synnerliga hinder i wägen ligga, och hwartill ben allmänna nyttan i förr ning med ben enskilde deni uppmana. Skulle med tilt sdrcstagne förändring, Riddarhus - Utskottets Project ! öfrigt gillas, fär jag wid den s Z göra den anmärkning, att om ibland de twänne pä en voterings-sedet nämnde Adelsmän blott den ena icke skulle anses behörig att wäljas, förringar betta icke giltigheten af Walet i anseende till ben andra, äfwcn som om pä ett Walscdel blott ett behörigt namn skulle wara uppfördt, denne icke derföre kan ogillas att ett namn derä saknas. kk. LzstlenbokS. Herr klingspor, kerste, föreslog att Riddarhus-Utskottets för stag till berörde Utskott mätte ätersändas, ätföljdt af de af Grefwe Lilienborg gjorde anmärkningar. Herr keck lin, östvik, förklarade det han ingen ting wille ik wända emot äterremitzett till Riddarhus - Utskottet, men hcmstälve huruwida nägot antal af Taxerings-männcn kunde bestämmas innan man känner dura mänga be andra Ständer» fört sia del ärna utnämna. Herv Den 16 October.
Det war som om den store hjelten icke welat öfwerwara det förfärliga förestående skådespelet, utan ännu med en bedrift welat förhärliga sitt folks sista dag. Den wäldiga stoden swigtade, förlorade jemnwigten och nedstörtade just öfwer den Ryske Fursten, som förkrossades tillika med flere af sin omgifning. Ett ögonblicks stum häpnad bland de stridande följdes af ett skallande hurra ur Swenskarnes leder. Men den omätliga Ryska massan måste fram. De efterföljande trängde med wåld på de föregående. Död och nederlag uppehöllo dem icke. De främsta stupade för Swenska bajonetterna, de sista för kulorna från slottet. Men den mellersta hopen wältrade oupphörligt framåt. Också på den post, der jag ämnade kämpa min sista strid, blef det allt hetare. Från Carl den Trettondes torg framrusade ett regemente mot oss, för att forcera sig fram till Gustaf Adolfs. Wi stridde nu i ett wildt handgemäng. Dalman, en oförsonlig dödsfiende till allt Ryskt, och som alltid ärligen kämpat emot allt inflytande östanifrån, rände sin kanslist-wärja genom lifwet på en Rysk major. Wi blefwo undanträngda, och ett batteri åkte fram för att beskjuta bron. Med samlad kraft gjorde wi ett utfall ur teaterns port, kastade artilleristerna öfwerända och anföllo betäckningen. Wår redlige tidnings-redaktör förnaglade med en utomordentlig och underbar skicklighet flera kanoner. Häfdatecknaren Geijer blef så betagen af harm, då han slog en Rysk knes i pannan, att han sjelf for framstupa, och hans Swenska hjerta brast. Öfwer hans blod framträngde fienden. Alla wåra ansträngningar woro förgäfwes. Öfwermakten war för stor. En afdelning af fienderna trängde sig emellan oss och operahuset. Wi blefwo drifna emot strömmen. Ett kavalleri-regemente ryckte också fram och wi kastades öfwer barrieren. Dalman, som flöt lätt på wattnet, blef upptagen på en kanonjolle, som hette Ingelman, efter en af wåra skalder med detta namn.
Enligt hvad s o m g e n o m dagspressen blifvit kändt, hade kommittén för täflingen uppställt ett visst program, s o m bland annat upptog den bestämmelsen, att inbjudningen gällde en staty, d. v. s. en stod i helfigur. Såsom synes af bilderna här bredvid, har prof. Börjeson helt djärft gått utom denna programbestämmelse, m e n han har därför o c k kunnat röra sig mera fritt, o c h erkännas måste, att den modell han åstadkommit är af mycket tilltalande verkan. Som bekant hade kommittén utfärdat ett u p p r o p till teckning af bidrag till en minnesstod öfver John Ericsson. Teckningslistorna skulle vara inlämnade före den 1 december. Kommittén har nu emellertid beslutit utsträcka tiden för dessa listors insändande till den 1 maj, då listorna ovillkorligen måste vara inlämnade. Under sammanträdet upplystes att kommittén nu härtill sitt förfogande omkring 19,000 kr. Ä n n u är det således tid för en o c h hvar att m e d sin skärf bidraga till äreminnet öfver en af fosterlandets mest frejdade män. JOHN SVERIGE BORJESONS I KONGO. LÖJTNANT AXEL SKISS. F Ö R IDUN THEODOR AF SVINHUFVUD. I Kongostaten vistas för närvarande omkring 1,700 européer, af hvilka det öfvervägande antalet är belgare. A f svenskar finnes ett 70-tal, anställda dels som tjänstemän i staten, dels som missionärer. Tjänstetiden är treårig, m e n torde d o c k m e d förbättrade kommunikationer till de mera aflägsna delarne k o m m a att förkortas till tvänné år. K o n g o - statens angelägenheter handhafvas af en centralstyrelse i Bryssel samt af en lokalstyrelse i Afrika, i spetsen för hvilken står en generalguvernör m e d säte i Borna. Denna plats, för närvarande hufvudstaden, är belägen ett 100-tal k m. från Kongoflodens mynning. D e nyanlända tjänstemännen erhålla här order o m, på hvilket af statens distrikt de skola tjänstgöra.
Jag är förekommen af Hr af Billbergh och den siste talaren och förenar mig med dem i anhållan om propos. till afgiftens Upphörande samt uppförande i stället å io:de hufvudtiteln, att, efter medeltalet af de sista 10 åren, utgå till de ändamål, hvartill de förut varit använda. Hr von Troil, Emili Jag har icke hört discUssio» nen, men är öfvertygad, att skälen emöt Utsk:s tillstyrkande äro tillräckligt utvecklade, och jag anhåller således om propos. till upphörande af djeknepeiiningarna. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då förevar, utlåt, anginge tvenne ämnen, ansåg H. Ex. sig böra gora propos. å hvat-tdera särskildt, och föreslog nu altså bifall till StatsUtsk.*s yttrande i dess först afgifnä betänk. JXio 3f, rörtde Borgholms garnisons service-medel. Ropades ja. H. Ex. hemställde derefter, om R. ö. Ad. behagade besluta, att den under namn af djeknepenningar utgående afgift skall upphöra, samt en emot samma afgifts belopp svarande ersättning, räknad efter ett medeltal af det belopp, hvartill afgiften under de 10 sista åren uppgått, af statsmedel i jemna 100 r:drtal anvisas, att utgå till de auetoriteter, under hvilkas disposition ifrågavar. inkomst varit ställd, Och för att på hittills vanligt sätt fördelas, med åläggande för StatsUtsk. att till RiksStm inkomma med förslag i detta afseende. Bifölls. Hr Dalman: Jag anhåller om propos. derå, att MedSt. må inbjudas att uti R. o. Ad:s nu fattade beslut sig förena. Uppå derom framställd propos. beslöt R. o. Ad., att de öfriga RiksSt. vänligen skulle inbjudas att i R. o. Adis nu fattade beslut sig förena. 36o Den i4 Juli. Ånyo föredrogos och biföllos StafsUtskts d.
Bet kande med förslag till Bevillningsstadga sv - e förblifva hvilande, intilldess, i sammanhang med FinanceRegleringen, blefve afgjordt, orr ågra utvägar till undvikande af en ökad R-evillmngssumtna kunde finnas, tillkänna; i-lans cellence, Herr Grefven och LandtM ’ ‘ BevillningsUtskottets förslag till ijc »tadga, som nu första gån gen inkommit, oligen, i anledning af åtskilliga deremot led ;n inlemnade anmärkningar, blefve åttsrremitteradt, men att Statsoch BancoUtskottens äfven på bordet liggande Betänkan-' de om Allm inna FinanceRegkringen, som för andr» gången förekomme, borde slutligen af, göras, hvadan Hans Excellence hemställde, c/m icke, enär Grefve Spens’s önskan, att Fi. / nanceRegleringens slutliga pröfning måtte före; gå Bevillnings stadgans fastställande, fullkomligt kunde vinnas, derest BevillningsUtskottets förslag till RevillningsFörordning finge, så fort omständigheterna medgåfvo, till granskning och derpå följande åt<. rremiss företagas, Grefve Spens behagade ifrån sin ofvanbetörde Motion afstå, samt tillåta, att BevillningsUtskottets Betänkande - Sen 25 Maij. 209 tänkande malte med allraförsta och före Fi-i nanceRegleringen, sorn erfordrade en vidlyfti. gare discussion och pröfning, fa företaga?* Gref us Spens, Carl Gustaf: Då samma ändamål vinnes, vill jag visserligen afstå ifrån det, som kan tydas till att uppehålla Ridder-J skåpets och Adelns tid, och anhåller endast, att Hans Excellence, Herr Grefven och Landt-i Marskalken täcktes vidtala de öfriga Herrar Talemännen, att låta Bevillningsfrågan hvila tills Financefrågan blifvit afgjord, så framt man der ej, likasom här, har anledning att förese en blifvande återremiss.
Jag vill icke bestrida, att denna minskning i tillverkning uppkommer, men innan hon hunnit göra sin verkan å verldsmarknaden i det hela, så kunna våra näringsidkare eller varuupplagen i Sverige redan vara öfversvämmade af de främmande till underpris sålde tillverkningarne. Då våra äro ringa, jemförelsevis med den tillgång på fabriksvaror, hvilken finnes i verldshandel, så vore undergången för våra näringar mer än sannolik. Frih:n har derjemte yrkat, att man skall, å den ena sidan, nemi. den liberala, lägga Ulsk:s betänk, till grund, och de, som gynna skyddsgrund - Den 31 Maj f. ra. 199 satsen, borde få säga hvilka artiklar, de ovilja undantaga från Ulsk:s förslag och belägga med förhöjd tull. A andra sidan åter, borde de, sorn dela Hr Skogmans mening, lägga 1845 års tulltaxa till „ grund och de liberala få ifrån hennes stadganden undantaga de artiklar hvilka de ansågo böra undergå förändringar genom nedsatta tuilafgifler. Ser man lösligen på detta förslag, så tyckes det innebära en jemlik rättvisa ä ömse sidor; men förhållandet är icke så. Fördelen ligger på den liberala sidan, derföre, att om man antager Utsk-.s förslag i allmänhet med de nedsatta lullafgifterna, så blifva dessa bestämdt gällande, emedan Konungen icke eger att höja dem utöfver det belopp, som R. St. utsatt och den Svenska näringsidkaren är blottställd. Men å andra sidan deremot om 1845 års tulltaxa lägges till grund, så kan Konungen, genom afgifternas nedsättning göra taxan så lindrig, som någon liberal kan önska; ty först och främt äger Konungen borttaga förbud, der de finnas, och dernäst genom afgifternes förringande ändra taxan så mycket han behagar. J finnen således mine Hrr! att fördelen, om man antager Frih. Raabs förslag, är endast på den liberala sidan, men deremot alldeles icke på den skyddande sidan.
Stockholm den 30 November 1862. J. A. Bovin. JW 286. Af Herr Bovini Om utfärdande af en förordning, hvarigenom förbjudes att öfver allmän landsväg anbringa grindar eller annan stängsel. Lättade och utvidgade kommunikationer är dagens lösen. Medelst nya ångbåts och jernvägslinier har mycket blifvit härutinnan på sednare tider åtgjordt, men huru långt man genom dessa fortskaffningstillfällen än kan komma, kunna vi dock icke undvara våra gamla landsvägar. Med tidens sträfvan för en snabb och obehindrad fortkomst är således öfverensstämmande att tillse det de hinder, som möta vid dessas b egagnande, så vidt möjligt är, undanrödjas. Ett bland dessa hinder äro landsvägsgrindarne, hvilka på åtskilliga orter tilltaga i mängd, allt efter som laga skiften hinna fullbordas. Inom Westmanlands län finnas för närvarande å allmänna landsvägarne icke mindre än 1,361 stycken grindar, och i Stockholms samt Upsala län, der jag längre tider vistats och sålunda har mig förhållandet bekant, är antalet visst icke mindre. Då det icke kan vara med god ordning öfverensstämmande att på de allmänna 1 andsvägarne inom riket, öfver hvilka Staten har full och uteslutande dispositionsrätt, trafiken sålunda försvåras, får jag föreslå, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdande af en förordning, hvarigenom det förbjudes att öfver allmän landsväg anbringa grindar eller annan stängsel. Hade uti Kongl. Förordningen, angående stängselskyldigheten af den 21 December 1857, steget blifvit fullt uttaget, vore denna motion öfverflödig. — Kan bifall till densamma föranleda till minskning af gärdesgårdar och besparing af skog så är ett dubbelt mål vunnet. Om remiss till Ekonomi-Utskottet anhålles. Stockholm den 30 November 1862. J. A. Bovin. Af Herr Hesselgren: Om anslag till vårdande och förökning af en i hufvudstaden till den inhemska industriens främjande grundad s. k. "teknisk samling."
Det af Utskottet vid dessa löners beviljande föreslagna vilkor, att föreläsningar vid begge Universiteten hädanefter skola hållas öfver Rikets Grundlagar och Constitutionella Institutioner, blef af Ståndet gilladt; och godkände Ståndet de rörande denna punkt framställda voterings-propositioner. 57:o Löner till Professores emeriti. Ståndet biträdde det beslut, Borgare-Ståndet, rörande detta ämne, fattat; och godkände voterings-propositionen vid denna punkt. S. D. Föredrogs åter Stats-Ulskotlels memorial N:o 302, med förslag till sammanjemkning och voterings-proposiLioner, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, i fråga om beräkningen af Siats-Verkets inkomster. De vid första och andra punkterne af detta memorial framställde voterings-propositioner blefvo af Ståndet godkände; och fann Ståndet skäligt antaga Utskottets i 3:dje punkten gjorde inbjudning, att Bonde-Ståndet måtte förena sig med Presteoch Borgare-Ståndens beslut och medgifva, det Sterblius-afgiften må försvinna; vid hvilket förhållande frågan om votering, rörande samma afgift, kommer att förfalla. S. D. Yid förnyad föredragning af Stats-Utskottets memorial N:o 303, med förslag till voterings-proposition för omröstning, i anledning af skiljagtiga beslut, i fråga om löne-ersättning till adjungerade ledamöter i Götha HofRätt, godkände Ståndet den af Utskottet föreslagne voterings-proposition, med den deruti sedermera af Utskottet gjorda rättelse.
Jag är af Styrelsens tanka, att ökandet af landtbeskälarne i landsorterne är af högsta behof påkalladt, och företrädesvis bör sökas, såsom ett medel att upphjelpa hästculturen, och jag tror ej dessa beskälare behöfva vara af bästa race. Af de stora racebeskälarne med våra i allmänhet små ston skulle blifva ett oformligt resultat. Hvad Ottenby Stuteri angår, har jag uppléfvat den tid, då det var till, har sett det upplösas, och ser det nu inom 3o år åter upplifvas. Jag frånkänner mig nog insigt, att bedömma, om denna åtgärd kan medföra ett önskadt resultat, men riog anser jag 7000 R:dr vara otillräckliga till uppbyggande af stall vid Ottenby, anskaffande af hästar m. m. och fruktar, ?tt då summan är för liten för att dermed kunna åstadkomma något, Rikets Ständer blott inledas till otaligt större utgifter. Det är besynnerligt nog, att ej ens Konungens och Kronprinsens stall, än mindre allmänhetens, kunna förses med hästar. Obetydligt antal hästar har kunnat lemnäs från Strömsholm. Hushållningen der har nu blifvit förbättrad, men vid sista Riksdag uppgjordes en calcul, att hvarje häst, som utgick från Strömsholm, kostade /[,ooo R:dr B:co. Jag vill dock ej sä t - Den 14 Octo ber f. m. i45 sätta mig emot heslutet, utan endast yttra mina tankar till protocollet. Hvad dispositionen af medlen angår, anser jag säkrast öfverlemna den frågan till Kongl. Maj:t, ty jag kan ej finna, att öfverläggningen här kan tillvägabringa något resultat för vägledning i afseende å sättet för medlens användande. Grefve von Fersen: Vid de yttranden, som blifvit afgifne, anhåller jag till besvarande få upptaga några anmärkningar, hvilka emot min åsigt blifvit gjorda.
År 1852 konfiskerades icke mindre än 2,301 alnar och 160 skålp. af alla slag halfsiden-väfnader, alngods. Utskottet föreslår derföre, att införsels-tullen å ifrågavarande rubrik nedsättes till 2 R:dr pr skålp. »Shawlar, shawletter och andra dukar af halfsiden, under 10 R:dr värde stycket, » äro nu belagde med införsels-förbud; men af högre värde .deremot underkastade värde-förtulining, efter 20 procent. Äfven här träffar förbudet de varuslag, sorn förbrukas af den större allmänheten, och mera kunna räknas till nödvändighetsän lyx-artiklar. 541 dussin konfiskerades år 1852. Vid upphäfvande af det för en del stadgade införsels-förbudet, torde den nu efter värdet uppgjorda klassifikationen böra upphöra, och värde-förtullningen emot förtullning efter vigt utbytas; hemställande Utskottet, att för Halfsiden väfnader: Shawlar, Shawletter och andra Dukar, äfvensom genom fasonering till Förkläden utmärkte tyger, må bestämmas en införsels-tull af 2 R:dr 24 sk. skålp. Redan i början af detta betänkande har Utskottet, med upplysningar ur 1852 års konfiskations-tabeller, visat resultaten af de å vissa slag af bomulls-väfnader stadgade förbud och öfverdrifna tull-satser. Utskottet må nu vidare erinra, att här, likasom vid sidenväfnaderne-, förbuden träffa just de varuslag, hvilka allmännast förbrukas af de mindre bemedlade, och att, oaktadt den starka utveckling bomullsväfnads-induslrien vunnit samt det i samma mån betydligt nedsalta priset å dess produkter, de stadgade tull-satserna från längre tid tillbaka bibehållits oförändrade och i följd deraf mer och mer kommit i sådant missförhållande till varu-värdet, alt den ololliga handeln derigenom mäste hafva funnit stor uppmuntran.
Hr Grefve Gyllenborg. Stats-Ministern för Utrikes Ärendena H. E. Hr Grefve af Wetterstedt. 38 Bil■ lill K. M. hildiga Propos. AT.o sp. Stats-Råden: H. E. Hr Grefve Rosenblad. H. E. Hr Grefve Mörner. H. E. Hr Grefve Löwenhjelm. Friherre af Nordin. Schwan. Grefve af Ugglas. Hof-Cancelleren von Schulzenheim. Stats-Secreleraren Danckwardt. Stats-Secreteraren uppläste i underdånighet till justering ett, på Kongl. Majrts Nådiga befallning, författadt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition lill Rikets Ständers Stats-Utskott, angående Sala Silfver-Yerk. Kongl. Maj:t behagade, uppå StatsRådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla detta Förslag, sådant det vid Protocollet finnes bilagdt, och befallte att Nådig Proposition, i öfverensstämmelse dermed, skulle till RiketS( Ständers Stats-Utskott expedieras. Ex Protocollo Knut von Troil. STOCKHOLM, tryckt i Ecksteinska Tryckeriet, 1829. Kongl. Maj .is Nådiga Propos. N.-o 3o. i N:o 3o. KONGL. MAJ.TS Nådiga Proposition till Rikets Ständers Ståts-Utskott. angående användandet af den till Ädel forss Guldverk lydande egendom med tillhörigheter; Gifven Stockholms Slott den i3 November 1828. I ansende till den vid flere Riksdagar förda klagan öfver det förfall, hvari Ädelforss Guldverk, genom saknad behörig drift, blifvit bragdt, bade Rikets Ständer, delsvid 1815 års
Ridd.Secret. anmälte, att han, sedan lian nu å den i Riddarhussalen uppspikade fördragn.lista eftersett förhållandet, funnit, det utlåt. N:o 4° verkligen å densamma funnes upptaget på tvänne ställen, i följe deraf att man vid nämnda måls uppflyttning förgätit att utstryka det å den plats det förut innehaft. Justerades 2:na prot.utdr. för den 27 sisth Febr., det ena för förmiddagen och det andra för eftermiddagen. Lades till handlingarna. Ånyo föredrogos Exped.Utskis den 27 sisth Febr. på bordet lagda, ej mindre förslag N:o 253 till R. St:s lind. skrifvelse till K. M., i anledn. af R. St:s revisorers åren 4 Den i Ma rs. i835, 1837 och i83g afgifna berätt elser om samma år verlsstulld granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren i832, i833, 1834» '855, 18 56 och 1837, än ock mein. N:o 37> ang:de en med ofvannämnda skrifvelse sammanhang ägande fråga. Hr von Hartmansdorff, Äng.:
Majit har begärt att det för Barnbördshuset i Stockholm nu utgående anslag, 1,472 Ridr, måtte, under vilkor att fri boning vid inrättningen upplåtes för 1 amanuens och minst S på en gång derstädes tjenstgörande medicine studerande, ökas med 8,028 R:dr, hvarigenom berörda anslag komme att utgöra 9,500 R:dr årligen. Enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, hade Direktionen öfver allmänna barnbördshuset, på anförde skäl, underdånigst anhållit om nådig framställning till Rikets Ständer om beviljande af nämnda nu föreslagna årliga bidrag till barnbördshusets underhåll, till hvilken anhållan Sundhets-kollegium uti infordradt underdånigt utlåtande tillstyrkt nådigt bifall. Vidare inhemtas af ofvanåberopade Statsråds-protokoll, att, sedan uti en till Kanslers-embetet för Upsala universitet ingifven, af bemälda embete till E. K. Majit öfverlemnad skrift, lärare-kollegium vid Carolinska institutet hemställt, att då, enligt 51 § i E. K.
Att Banken icke af Riksg.cont, erhåller någon fördel, som motsvarar creditivrättigheten, bestrider jag; ty om räkningarna uppgöras emellan Banken och Riksg.cont., och man summerar ihop de summor, som Riksg.cont. dragit på creditivet, samt jemnför dem med de medel, som för Riksg.cont:s räkning varit insatta i Banken, skall man finna, att de medel, Riksg.cont. i Banken haft innestående, vida öfverskjuta de summor, Riksg.- cont. upptagit uppå dess i Banken ägande creditiv. Om Bancostyrelsen berättigas att uppsäga detta creditiv, vore det måhända lämpligt, att Riksg.cont. befriades från skyldigheten att insätta sina medel i Banken. Då vore rättig - 446 Den 3i Juli e. m. heterna å ömse sidor bibehållna. Men jag kan icke inse skäl dertill på någondera sidan, utan anser lika med Frih. Cederström, att den sista meningen i denna punkt bör utgå, såsom icke behöflig för Bankens säkerhet, utan endast tjenande till att ådagalägga, det Riksg.cont:s creditivrätt måhända kan taga slut; och jag tror detta ej vara riktigt, ty Riksg.cont. måtte väl kunna få bibehålla ett så beskaffadt creditiv i Banken, som endast uppgår till en million och är förenadt med det vilkor, att det d. i Juli hvarje år skall vara Jiqvideradt. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag kan icke annat än instämma med Frih. Palmstjerna deruti, att det är ett helt annat förhållande med creditivet för Riksg.cont., än med något af de öfriga creditiven.
Att bifall och blommor ej uteblefvo faller af sig sjelft. Hvad personalen vid denna teater beträffar, hafva som bekant utom hr Lagerqvist fruarna Hvasser och Kinmanson med förra årets slut afgått. I stället har teatern återfått en af sina förra stödjepelare hr Fredrikson, hvilken från och med denna termin intager den dubbla posten af ledande direktör och skådespelare. Också äro vi förvissade om, att han i denna dubbla egenskap skall göra den dramatiska konsten ovärderliga tjensfer, till båtnad såväl för det sällskap, hvars direktör han är,_ som ock för den teaterälskande allmänheten. Äfven vid denna teater har säsongen börjat under gynsamma omständigheter. Salongen var nämligen vid första föreställningen fullsatt och belå- tenheten allmän. F. Hbg. Visdomsord. O m hjertat löper af med förståndet, har det vanligen ej m y c k e t att taga med sig. G ö r aldrig den oförståndige till föremål för ringaktande hånlöje; den lektionen kommer lifvet förr eller senare att gifva dig sjelf. D e t är väl, att vi ej kunna betrakta oss sjelfva med andras ö g o n; under den blicken skulle vår sjelflornöjdhet försvinna. D e t är med goda infall som m e d skjortknappar: de fattas oftast, när de bäst behöfvas. En bröllopsafton. Skiss af Octavio Beer. et rådde stor oordning i doktor A l l a n Hahnes skrifrum. Smärre kappsäckar stodo halfpaekade omkring på golfvet, byrå- lådor voro utdragna, o c h deras innehåll var strödt rundt omkring på bord o c h stolar, hvad som ännu ej hamnat i kappsäckarne. Doktorn sjelf g i c k nervöst upp o c h ned o c h gare från stökade m e d ett och annat, synbarligen utan nå- skall återkomma. gon bestämd plan, ty ena stunden kastade han ned några andra effekter i en kappsäck för att åter rifva upp allt sammans. både tankspridd och misslynt skulle egentligen kunna hans bröllopsdag, skulle stå han brudgum. förklaras, men ut, tro, att att Han Det mer kunde ju E n annan anmärkning i sista s t u n d?