Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För allmänna ordningens skull anser jag emedlertid skadligt, att judiska barn medgifves rättighet att begagna undervisning i de publika skolorna; och det är icke heller af någon nödvändighet påkalladt, emedan de lätt kunna få tillfälle till undervisning i privat väg. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: I alla frågor ang:de Svenska institutioner afser jag i första rummet Svenska nationens fördel. Om judiska barn skulle tillåtas att begagna undervisningen i våra allmänna skolor, tror jag, att de böra uppfostras i christna läran. Det beror på föräldrarnas fria vilja, om de vilja lemna sina hårnät den allmänna skolan; men sedan de gjort detta, och sålunda äfven tillåtit barnen deltaga i vår religionsundervisning, böra de oek tillåta dem att antaga vår trosbekännelse, ty det är ju eljest detsamma, som om de säde: vi vilja låta uppfostra deni i christna läran, men vi vilja icke gifva dem dop. Men vilja de icke det, hafva deras barn icke i skolan att göra, G H. 5i Den io Maj f. m. för att endast störa andakten för våra barn. Jag önskar derföre återremiss af betänk, i och för nu omförmälda punkt. Hvad Hr Lagerhjelm nämnt, äger sin riktighet i afseende på academierna, men ej på gymnasierna; ty vid dessa är man endast fritagen från skyldigheten att Jäsa österländska språken, men icke från deltagande i religionsundervisningen. Hvad beträffar Gr. Cronhjelms förslag, ang:de utsträckning af Judarnas näringsfrihet, får jag nämna, att jag öfverallt sett, Ji vil ket hat som råder emellan Judarna och de öfriga invånarne uti sådana länder, der de förra äga en stor näringsfrihet; huru de alltid utgöra en stat i staten, och huru deras medfödda anlag att alltid vända sina företag endast sig sjelfva tillgodo, utan allt afseende på det rikes fördel, i hvilket de äro bosatta, kommer dem att oaflåtligen missbruka den hospitalitet, de erfarit. Äfven i politiskt hänseende har man ofta sett, hvilket stort inflytande de utöfva.
§ 8 Vid detta första möte, som leds av styresmännen, skall både konventionen och instruktionen uppläsas och då med en för allmogens fattningsförmåga lämpad framställning. § 9 Till graderingsmän väljs 2 svenska och 2 ryska om orten och jordbruket kunniga män. En av dem utgår genom lottning. Då det är viktigt att graderingen hela tiden sker efter samma grunder, bör de inte bytas. Detsamma gäller hantlangnings manskapet. § 10 Efter första sammankomstens slut skall arbetet börja och med noggrannhet och drift utföras, så att de Höga Monarkernas avsikt, till enskild och allmän vinst uppfylls. § 11 Innan ägornas mätning börjar, skall lantmätarna noga gör sig underrättade om lägenheternas beskaffenhet. Inga andra ägor än dem som bestå av åker och äng och skog och utmark och är behörigen avvittrad kan utbytas. Impediment, Krono allmänningar och sådan jord som kronan upplåtit till rekognition till bruk och sågverk utesluts. § 13 När ägorna är mätta och kartlagda börjar graderingen. Graderingsmännen skall allvarligen påminnas om deras skyldighet att göra var man rätt. Vad gäller skogen skall fästas uppmärksamhet på om marken är lämplig till uppodling och inte bara värderas som vedbrand. § 14 Skulle tvist uppstå, meddelar lantmätarna vad som står i konventionen och antecknar alla fakta i protokollet. Det tillsammans med lantmätarnas yttrande meddelas kompromissarierna. Tvistigheter får inte hindra arbetet. § 15 När arbetet är klart sammankallas jordägarna. Fastställs att ägobyten på holmarna görs först och sedan de på fastlandet. Saknas lägenhet på fastlandet kompenseras det med holmar på samma sida av gränsen som lägenheten. Vederlag skall alltid gynna jordägaren och får inte ligga längre bort än 2-3 mil. § 18 Jordägarna är ansvariga för graderingsmännens och hantlangarnas arvoden, medan chefernas och lantmätarnas traktamenten och resor bekostas av Kronan. Lantmätarna skall varje halvår inlämna rediga räkningar och efter granskning hos chefen, överdirektören, lantmäterikontoret och landshövdingen utbetalas medlen av kronofogden. § 20 Lantmätaren bör föra en fullständig och på sanning grundad dagbok över förrättningarna, som upptar arbetet dag för dag.
– Jussuf vrålade häftigt till, utfor i några rysliga, gudlösa hädelser och uppgaf andan med en tung pust. Jag bortvände ögonen, emedan anblicken af det ohyggliga vanställda ansigtet var så hisklig, att jag nära hade afsvimmat. Med afsky och vedervilja släpade jag den liflösa kroppen på branten af den nära klippan och störtade honom ned i hafvet. Jag såg huru den utfallande floden förde honom med sig långt ut på djupet. Nu kommer du väl icke mer igen, elake Jussuf! tänkte jag för mig sjelf. Tydligtvis fanns hvarken slup eller fartyg att ses. Mellertid förvånades jag, huru han dock kunde veta att jag ämnade mig till Colombo, äfvensom öfver den list hvarmed han förmådde mig, att sjelf nästan truga mig på honom. På allt detta tänkte jag likväl nu blott ett ögonblick: Fanny’s död sysselsatte snart alla mina tankar, ända till dess jag af blodet, som flöt från min sårade axel, erinrades att söka läkares bistånd. Stackars far, hvilka nyheter har jag icke att meddela dig! suckade jag, under det jag med förbunden skullra befann mig på vägen till Colombo. Dock han skall få veta allt; vi skola gråta tillsammans, till dess döden visar, hvilkendera är starkast, antingen en faders eller en älskares kärlek. Då jag redan såg staden, föll det mig in att, om Fannys berättelse var diktad, kunde möjligen uppgiften om hennes fars vistelse hos en bror i Colombo äfven vara det. Men om än detta verkligen var sannt, huru lång tid hade icke förflutit, sedan hon erhöll det sista brefvet från honom: han kunde ju åter hafva flyttat, eller till och med vara död? Ankommen till staden, frågade jag bäfvande efter köpmannen Willmot, och man gaf mig anvisning på ett prydligt hus. Jag inträdde. – Här finnes blott en Herr Willmot, svarade betjenten buttert, då jag begärde blifva anmäld hos Herr Willmots bror. – Himmel! han är då redan rest? utbrast jag. – Han är död för många år sedan. Jag var på vägen att vända om. – Nej, jag måste dock tala vid brodren, sade jag.
Derest Presteoch Borgare-stånden icke vilja frånträda sina från Utskottets förslag samt sins emellan skiljaktiga beslut, lära följande omröstningar böra anställas: aj om kontrapropositionen: 86: o Den, som, till kontraproposition i hufvudsakliga voteringen angående stearin, antager Preste-ståndets beslut att bibehålla nu gällande införselstull 6 sk. skålpudet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, antages lill kontraproposition Borgare-ståndets beslut om 3 sk. införselslull per skålpund å stearin. b) i hufvudsaken: Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 23. 45 87:o Den, som bifaller Utskottets förslags alt å Stearin bestämma införsels-tullen till 5 sk. skålpundet, röstar Ja; deiij det ej vill, röstar Nej; vinner nej, antages (Usta Alternat.) Preste-ståndets beslut. (2:dra Alternat.) Borgare-ståndets beslut. I afseende å artikeln Ull bade Utskottet tillstyrkt, att, med bibehållande af nu gällande indelning i ”grof Jutsk och Isländsk, eller annan härmed jemförlig” samt ”ali annan,” äfvensom af 2 sk. införsels-tull å den förra, nedsätta införsels-tullen å den sednare från 8 till 6 sk. per skålpund. Detta förslag hafva Presteoch Bonde-ständen gillat; hvaremot Ridderskapet och Adeln helt och hållet bibehållit gällande bestämmelser samt Borgareståndet åter, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förslag, å all Ull antagit en lika tullafgift, 2 sk. skålpundet. Till Ridderskapet och Adeln samt Borgareståndet hemställer Utskottet, att de ville frånträda sina från Utskottets förslag och sinsemellan skiljaktiga beslut; och föreslår Utskottet att, i annat fall, följande omröstningar härom må anställas: a) om kontra-propositionen: 88:o Den, som till kontra-proposition i hufvudsakliga voteringen angående artikeln
St:r detta år till honom afgåfvo sitt samtj^cke till ett förslag om en allmän utskrifnings åtagande, som till dem hade blifvit framställd, och dervid nara som ett vilkor läto detta sitt samtycke åtföljas af den önskan, att K. M:t täcktes genom bestämd lag föreskrifva, att beväringsmanskapet ej, i och för fel i tjensten eller utan föregången laglig dom, må kunna bestraffas med nesliga eller kroppstraff af hvad beskaffenhet som helst, och ej underkastas andra militäriska bestraffningar än arrest, korrektion och dödsstraff, — då icke till denna önskan kunde lemna sitt nådiga bifall; ty det hade varit svårt att stifta särskild lag för beväringskarl, som för samma sak skulle gå att strida i samma led med den värfvade soldaten. Men för det den värfvade härens sammansättning då var sådan, att, för dess skull, äfven den bättre soldaten måste underkastas möjligheten af en mycket för hård, ja för grym behandling, följer deraf alldeles icke, att ännu samma förhållande eger rum; ty de strängare vilkoren för antagandet hafva nu redan sedan längre tid bestått; de soldaten erbjudna förmånerna hafva derunder blifvit vida större, behandlingen vida mildare än förr; derigenom äro lederna vordna mera sofrade från oduglingar och vanartingar och deremot mera fyllda med godt och ordentligt folk; och jag känner kårer, som äro nästan uteslutande sammansatta af sådant. Säkert skulle det vara ännu bättre, blott de tvenne orden ”kapitulation och prygel” kunde helt oeh hållet strykas bort ur den Svenska militärnomenklaturen, ty det låder smutsfläckar fast, sedan gemmalt, vid håda dessa ord. Det är sannt, att många fel inom alla dessa kårer, huru de än må vara sammansatta, dagligen begås, och allt framgent skall så ske, men att fela är menskligt, och det kan derföre aldrig förekommas. Relen måste dessutom inom militären alltid blifva talrikare; ty der förbuden äro mångfaldigade, blifva öfverträdelserna det naturligtvis också.
Ständerwidare ompröswande wördsammeligen öfwerlemnaSHerr Doctor Fährei, Herr Borgmästaren Ohrn bergs, och Herr Handelsman Sta b ecks serskildta tankar i detta ämne, warda härhos, pä begäran, wördsammeligen bilagde. Orebro den io Julii 1312. Pä Högloft. Riddoch Pä Högw. Prest-Ständets Adelns Led> magnar, Ledamöters »vägnar, L. V. 086 N St 6 I N.' Pä Wallofl. Borgare-StanPä Hcderw. Bonde-Ständets Led. magnar, dets Led. magnar, 01. testt. I-sxerzreo. 1596 Den iz Julik. Utdrag af protscollet, bältet hos Riksens Hög^ofl Ständcro Allmänna Bcswärsoch Ecs«omi'e lltjstotr wid Urtima Riksdagen j Orebro den ic> Julli 1812. S-D ^r r Posten Doctor Fahreus inlemnade ett sä synande Memorial: I anledning af det som i Betänkandet omnamnet, angående den tillsyn, som borde tillkomma bade Slö - och Lundvalls samt framdeles Krono, Betjeningen wid Waru, transporten ifrån Stapel, Staderna Sjö - eller Landwäaen inom Landet och w'd Si»» Kusterna, till förekommande af förbudna Marors spridande och Siötulls, försnillning, samt nied afseende pä Landtmännens nu gällande skyldig, het, som med Däc^ade Fartyg föra stna Landtman, na waror till andra Rikets Prowinser, att uttaga Siömlls-Pass, hwi'kcl i synnerhet Herr Borgmästaren Ohrnberg yrkat för Westerbotten, får jag anföra följande:
Utskottet hemställer således vördsamt: att Hr Friherre Stjernstedts motion måtte för det närvarande få förfalla. Stockholm den 7 December 1857. Utlåtande i anledning af väckt motion om anslag till fortsatt utgifvande af Ridd. oell Adelns Protokoll från 1C27 till 1714 års Riksdag. Hörsamt Memorial. Herr Friherre Posse, Johan August, har uti ett till RiddarhusUtskottet remitteradt anförande föreslagit, att sedan Ridd. och Adeln vid sisth Riksdag i och för utgifvande från trycket af de Ridd. och Adeln särskilt eller hufvudsakligen rörande protokoll och handlingar från och med 1027 till och med 1714 års Riksdag, hvilka finnas uti Riddarhus-Arkivet i handskrift förvarade, från Riddarhus-kassan anordnat en summa af 400 R:dr B:ko årligen från och med 1855 intill slutet af det år, derpå följande Riksdag upphör, för att dermed åt den eller de vetenskapsidkare, som åtoge sig att besörja utgifningen af berörde protokoll och handlingar garantera en afsättning af högst 200 tryckta exemplar af omkring 24 ark, hvilka derefter skulle afiemnas till Riddarhus-Kansliet att der blifva för subskription inom Ridd. och Adeln tillgängliga; samt Lektorn uti historien vid Kongl. Krigs Akademien, Magister Wilhelm Tham, åtagit sig omförmälde arbete, hvaraf 3:dje häftet redan utkommit, innefattande Riksdagarne ända till 1642, Ridd. och Adeln måtte från Riddarhus-kassan fortfarande anordna en summa af 400 R:dr B:ko årligen från och med 1858 intill slutet af det år nästa Riksdag upphör för fortsatt utgifvande på enahanda sätt och vilkor som hitintills af ifrågavarande protokoll och handlingar.
Såsom bevekande skäl för Lanells underdåniga anhållan om understöd, anföres hufvudsakligen, att han, uppå de mäst ogrundade misstankar om delaktighet uti afledne Casseurens vid Riksgälds-Contoiret M. Tavelinsår 1800 yppade Balance, skall, efter de då varande Fullmäktiges i Riksgälds - Contoiret tillställning, blifvit kastad i fängelse samt Lönen honom äfven fråntagen; att han fyra ock ett halft år derefter väl skal' blifvit frikänd från ali medvetenhet och delaktighet uti berörde Balance, inen icke dessmindre, med oriktig tillämpning af Kongl. Förordningen den 21 Martil 1735, blifvit af Domstolarne till ansvar fälld; och ändteligen, att han, efter flere försök samt, oaktadt vid 1809 och 1810 årens Riksdag hos Riksens Ständers Stats-Utskott andragne klagomål, icke kunnat vinna någon upprättelse för det honom öfvergångna lidande. Af Herrar Fullmäktiges i Riksgälds - Con * toiiet häröfver infordrade Utlåtande, inhämtas» Stuts-Utskottets Fetänkanden. *75'1 att Kongl. Majit, i anledning af Lanells i underdånighet anförde Besvär, genom Utslag af dea 5 Februarii 1805 i Näder gillat Kongl. Maj is och Rikets Svea Hof-Rätts den 20 Au» gusti 1804 mdddelte Beslut, hvarigenom Kg'.
118. i anledning af de inom Riks-Stånden gjorde anmärkningar vid Ut skottets Memorial N:o 106. 11g. i anledning af Herrar Wijks, Santessons och LefHers motioner, angående förändrade föreskrifter i afseende på jernbelåningen i Stockholm och Götheborg. 130. i anledning af Herr Nordenankars motion, angående de lill Bankens disposition reserverade vinstmedels användande till uppköp af Riksgälds-Contorets Obligationer. 131. med öfverlemnande af förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut, i anledning af Memorialen Nrris 84 och 88. 122. till svar 3 de ifrån Vällofl. Borgare-Ståndet ankomne återremisser å Utskottets Betänkande N:o 98 samt Memorial N:ris ioo, rn & 116. 133. med öfverlemnande af förslag till lnstruction för Rikets Ständers Banco-Utskott vid nästkommande Riksdag. 134. i anledning af Herr Grefve Frölichs motion, att af den i Banken för fastighets-inteckningar å landet afsatte summa endast de af Sve riges allmoge må kunna blifva delaktige, hvilkas hemmansdelar icke uppgå till ett värde af 10,000 R:dr. Bik. tili R. St. Prof. t834 och i835. 6 Sami 1 Afd. 3 10 n.u 125. med öfverlemnande af förslag till reglementariska föreskrifter, i an ledning af Rikets Ständers beslut om folii-afgifts erläggande till Banken af privata assignanter. 126. i anledning af de inom 2:ne Riks-Stånd framställde och till Utskottet remitterade anmärkningar emot Utskottets i Memorial N:o 112 afgifne förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande AfcL 1 af Art. 4 i83o års Banco-Reglemente. 127. med öfverlemnande af förslag till återstående reglementariska före skrifter, angående Bankens belåning af actier och publika papper.
43 förestå, vilja Rikets Ständer förmoda, att denna utväg skall, med föga skadligt inflytande på rörelsen, leda till ändamålet alt motverka alltför stor brist på spanmål, enär, enligt hvad Rikets Ständer jemväl inbemtat, prisen å denna vara i de ryska hamnarne i allmänhet stå lägre än här i landet, så att, i händelse tullen borttages, införsel af säd eller mjöl från dessa hamnar kan vara att förvänta, och derjemte å nederlag i svenska hamnar lära befinnas stora partier spanmål, hvilkas utförande ur riket kan blifva alt befara, så vida icke tullfrihet för desamma härstädes beviljades. Men om än dessa förutsättningar ej gå i fullbordan, synes likväl med visshet kunna antagas, att ifrågavarande åtgärd skall motverka alltför hög stegring af prisen å den spanmål, hvarå tillgåug redan finnes. Pä grund af hvad sålunda blifvit anfördt, få Rikets Ständer till E. K. M:t frambära den underdåniga önskan, att de uti 1851 års tulltaxa bestämda tull-afgifter för införsel till riket af spanmål och mjöl må i nåder förklaras upphäfna intill viss dag, som af E. K. M:t i Nåder bestämmes med hänsigt till den tidpunkt då innevarande års skörd kan antagas vara i allmänhet inom riket tillgänglig att såsom lifsmedel begagnas. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 29 Mars 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den S April 1854. Preste-Ståndet den 8 Rorgare-Ståndet den 5 Honde-Ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändrad beräkning af salpeterhjelpen inom Calmar, Kronobergs och Jönköpings län, samt anslag till derigenom erforderliga ersättningar. (Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 64. Litt A.) S. A. K.
Läne operation, hafwa warit dels att härigenom bereda ät Contoiret en högst behöflig tillgäng pä Bancomynt, och dels an latta och befrämja Realisationens företagande. Jnstructionerne för RikögäldsContoiret innehålla wäl icke, att Utrikes Län skulle fokas för andra behof, än att dermed omsatta Utrikes skulder; men wid öfwerwagande af de flere uti Herrar Fullmagtiges RiksdagsRclation andragne stal, will StatsUlflottet förmoda, att i fräga warande Läne-vperation säfom nyttig >-ch nödwändig, pä den tid den företogs, af Riksens Höglofl. Ständer stall godkännas; och fär StatsUtstottet äfwen uplyfa, att wikkoren wid l?reArsta Länet, i afseende pä den härföre bewiljade provision, warit mycket lindrige, i jemförelse med dem, hwilka i förra tider för blotta omsättningar mäst betalas. Nägot före Realisationens början hafwa Herrar Fullmagtige af förra Swensta OstJndista Compagniet, för Contoirets räkning mot betalning i Crediksedlaw och 50 procents agio inköpt 150,000 Rd. i silfwer, hwilket till Riksens Ständers Banque blifwit kefwereradti afwensom Herrar Fullmägttge lätit för Contoirets räkning mot Creditsedlar och 50 pnrcents agio inwexla Bancomynt, när sädant blifwit - Den i8 November. 899 wik Contoiret erbudit. En betydelig del af det efrer Realisationens öpnande salunda inwexlade Bancomynt har äter blifwit aflämnadt till Kongl. StatsContoiret mot ersättning i Creditsedlar och Zo procenis agio; och hvarmedelst Kongl. StatsContoiret kommit uti tillfälle, att med Bancomynt bestrida af. löningarne, hwilka annars stolat utgå till en tredje, del uti Banquens sa kallade Realisations Obligationer med fyra procents ränta.
Att någon förändring härutinnan, eller den alja Hemman i Skåne åsatte Fenninge - Räntans förvandling uti visse persedlar, som förutsätter ny Refning och Skattläggning, och hvarom förut fråga flere gånger skall varit väckt, men blifvit i Nåder afslagen, icke kunde emot urgammalt bruk, som genom Fredsfördrag, Malmö-Recess samt ett lagligt och allmänt vedertaga Skattläggnings-sätt, med flere derpå grundade Stadgar skall vara förvaradt, afCollegium i underdånighet tillstyrkas, såsom betänkeligt Stats-ZJtsiottets Fetdnkanden. g03 serdeles för Skattägare, hvilka, tryggade vid en oförändrad jordens beskattning, mäste i annat fall se sin äganderätt försvagad och kraftlös. Häremot har Kongl. Kammar-Collegium i underdånighet andragit: Att redan år 1765 då varande Chefer för de bägge Skånska CavallerieRegementerne hos Kongl. Maj.-t gjort en lika underdånig ansökning, sorn deri, hvarom nu är fråga, deröfver Kamrnar-Coljegium den 12 Februarii 1765 afgifvit underdånigt utlåtande, och deruti sökt visa Indelningshafvarne -ostadiga rättighet dertill, enligt 5 §. i. Reglementet för Skånska Indelningen af den 7 November 1695; Att fråga derefter vid 1766 års Riksdag blifvit väckt, om ändring eller rättelse uti den olikhet, som förekommer vid Kronans Räntors utgörande i Skåne, Blekinge och Bohus X/än, emot de öfrige Rikets Provincer, men att Riksens
Nm 88, med förslag lill åtskilliga förändringar uti i Art. af i83o års Banco-Reglemente; och N:o 8g, med anmälan om en nödig ansedd förändring i 2 Al t. af i83o års BancoReglemente. Från Hö glo fl. Riddeivskapet och Adeln., S. D. Vid förnyad föredragning af ConstitutionsUtskottets den 2 dennes eft. m. på bordet lagde Memorial, N:o yy, angående beslutna åtgärder vid Memorialet, N:o 58, i anledning af återremisserna på förslagen i Memorialet N:o 4°> stannade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: Hvad först angår elen preliminaira frågan, huruvida, såsom Utskottet yrkat, den af Utskottet i Memorialet N:o 4o gjorda framställning skulle anses såsom ett helt af inbördes oskiljaktiga delar bestående förslag, så befanns, att Preste-Ståndet, i anledning af Memorialet N:o 4°> beslutat, alt frågorne om indragningsmagten och juryn böra skiljas, samt att Borgareoch Bonde-Stånden, i anledning af Memorialet N:o 58, anmodat Utskottet, att med skiljda Betänkanden angående förslag till Grundlags-ändringar, dels att indragningsmagten må upphöra, dels att juryn må med modificationer bibehållas, till Riks-Stånden inkomma; tre Stånd hade således bestämdt beslutat, att frågorne skulle skiljas, och Ridderskapet och Adeln hade i sjelfva verket fattat enahanda beslut, då Städet beslutat, att indragnings-magten må upphöra och jury-inrättningen bibehållas. I följd hvaraf och då alla fyra Stånden således i denna fråga voro ense, Ridderskapet och Adeln förklarade sig finna, att Rikets Ständer beslutat, det de grundlagsändrings-förslag, hvilka, i anledning af det nu förevarande målet, komma att blifva livilande Pro t. Uldr, d. 12 Febr. i835. 17 hellande, skola anses såsom serskilda af hvarandra oberoende förslag:
5: o Domaren skall alltid utlåta sig över angivarens rätt till belöning, som sedan utbetalas av banken eller riksgäldskontoret. Stockholms slott den 8 juli 1818. CARL JOHAN Förordning angående förändring i straffet för dem, som utfärda tryckta eller graverade invisningar. Samma straff har varit för dem som slår falska mynt och dem som utgiver tryckta eller graverade invisningar. Hädanefter är straffet för dem som ger ut tryckta invisningar ställda på enskilda personer, så att de första gången skall gälda innehållet och böta dubbla beloppet. Andra gången fördubblas böterna och man förlorar sitt medborgerliga förtroende, vilket innebär att man inte får rösta vid val till allmänna förrättningar. Dessutom skall hans brott och straff kungöras i allmänna tidningar. Böterna blir angivarens ensak. Stockholms slott den 13 juli 1818. CARL JOHAN Förordning angående handskrivna, på sedelhavaren eller på viss man och orders ställda invisningars eller s k assignationers belopp. Stockholm den 13 juli 1818. Enligt tidigare författningar är det inte förbjudet för enskilda personer att utfärda handskrivna på sedelhavaren eller på viss man och orders ställda invisningar eller s k assignationer. Det har medfört skadliga följder för samhället. Hädanefter får ingen utfärda sådana på mindre summa än 100 riksdaler och att de som nu cirkulera borde inlösas inom viss tid. Den som beträdes med att ha utfärdat order på mindre än 100 riksdaler skall gälda summan och böta lika belopp. Andra gången dubbla böter. Tredje gången har han dessutom förverkat sitt medborgerliga förtroende och hans brott tillkännages i allmänna tidningar. Böterna är angivarens ensak. Stockholms slott den 13 juli 1818 CARL JOHAN Förordning angående ändring av 8 kapitlet 1 § Giftermåls Balken; Stockholm den 13 juli 1818. Vi har upphävt en del gamla förordningar gällande avträdesförmånsboskillnads och urarva mål och ersatt dem med en konkurslag. I samband härmed måste bestämmas hur med äktenskapsförord må förfaras. Vill man och kvinna, där hon är änka, upprätta äktenskapsförord, skall det ske innan giftermålet. De skall skriftligen upprätta det med två vittnen. Förord får endast göras om makarnas giftorätt.