Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För det första, då denne värde Ledamot sjelf framställt som öfverläggnings-ämne , om Götha Canal bordt påbörjas; så torde mig tillåtas anmärka, det Herr Grefven icke lärer kunna neka, att, om äfven Götha Canal kunde blifva så nyttig, som den i första Förslaget dertill uppgafs, hade dock det Rörelse-Capital och den Arbetsstyrka, ja! jag vågar tillägga, Herr Grefvens egna kraftfulla verksamhet kunnat användas på mycket nyttigare, och direct pä Productiva företag, såsom på Odlingar och arn Den g Februarii. dra industrieusa Arbeten, på Strömränsningar o. s. v. — Då man IS09 aislutade Fredsoch Handels-Tractaten med Ryssland, i följe af hvilken Ved och Victualier, blott mot LandtTull från Finland fingo införas, borde man förutsett , att Hufvudstaden skulle fortfara att taga sina behof af Ved och Victualier från Finland; insett de menliga följder häraf, och derföre genast börjat på Strömiansning i Norrland, för att flotta fram Skogs Producter, i stället för att börja på ett mångfalldigt mera kostsamt och ett mångfalldigt mindre nyttigt Canal-Arbete. Herr Grefven anförde sjelf j sitt Memorial, till försvar för Götha Canal, vid sista Riksdag, att den första Canal, sorn England anlagt var 175-7. Om vi ändteligen skola efterapa Engelsmännen, så görom det i ett sammanhang, icke blott styckevis. Jag vill derföre medgifva, att äfven Götha Canal, ehuru en större Anläggning, än någon af det slaget i England, borde påbörjas så snart Sverige hunnit till den grad af Varu-productionj, Handel, Välmåga, Penninge tillgångar och Folkmängd, som England i förhållande till den Canal, som då påbörjades, hade 1757. Men till en sådan höjd kunna vi ej så snart komma. Det är väl sant, att sjelfva Canalen skall befrämja Productionen. Men den gör det ej, om ej Produetionen redan nått en viss höjd, åtminstone en så stor, att tillräcklige Varu-transporter äro att påräkna till underhållande af Canal-Byggnaden.
Idun som de svenska kvinnornas organ vill allt framgent noga följa denna deras gemensamma sak och i mån af sin förmåga främja den. H ä r nedan läses den inbjudning, som af ett trettiotal damer ur hufvudstadeus societet i dagarne utfärdats rörande den nyssnämnda utställningen. Inbj udning. Ellen Ankarsvärd, Thorborg Rappe, f. Nyström, Kungsgatan 32. Damkomiténs ordförande. f. Rappe, Norrtullsgatan 14. Damkomiténs vice ordförande. Lotten Abelin, Gustafva Adelsköld, f. Zetbelius, Karlavägen 14. f. Brolin, Villagatan 2. Anna Bsrgenstråhle, Hedvig Björklund, f. Wallenberg, Karlavägen 15 B. f. Rundstedt, Stora Vattugatan 18. Lilly Bäckström, Kerstin Cardon, f. Ebrenclou, Norrmalmstorg 4. Calla Curman, Lotfen af Edholm, f. Lundström, Floragatan 3. f. von Heijne, N y a garnisonssjukbuset. Malin Fock, Ellen Fries, Östermalmsgatan 25. fil. dokt. Eva Fryxell, Georgine Georgii. Regeringsgatan 89. f. Georgii, Strandvägen 33. Sofi Gumaslius, Agda Montelius, Drottninggatan 2. f. Reuterskiöld, S:t Paulsgatan 11. Laura Netzel, Gerda Mordenfelt, f. Pistolekors, Klara Bergsgatan 50. K. slottet. Rosalie Olivecrona, Ingeborg Petrelli, f. Roos, Klara Bergsgatan 21. f. Bketrä, Amalienborg, Djurgården. Lotten Reuterskiöld, IKoliy Rothiieb, Linnégatan 7. Ebba Rudbeck, Sophie Settervall, f. Ulfsparre, Karlavägen 20. f. Billow, Sturegatan 18. Hulda Sohlman, Ebba Tamtn, f Sandeberg, Klara vestra kyrkogata 7 f. Tersmeden, Slottsbacken 4. Dagmar Thomas, Eva Upmark, f. TörnebJadh, Villagatan 3. f. Kindstrand, Malmskilnadsgatan 26. Maria Waern, A " na Wallenberg, Baldersnäs.
I enlighet med dessa grunder hade Stats-kontoret föreslagit följande dels stan - 20 Ståts-Utskottets Utlåtande JW 195. diga, dels tillfälliga ersättningsbelopp, hvilka vore erforderliga, på det ofvanberörda s. k. landtgillen och klockarepensioner måtte kunna upphöra. Lunds Stift. Ständiga er sättning s-anslag: Lunds högre elementarläroverk: Penningar: Spanmål: Malmö högre elementarläroverk: 1:ste Adjunkten R:dr 218: 40. Kantor » 73: 92. 703: 84, Beträffande de uti rektors lön ingående 39 kub:fot 9 k:r korn, derför nuvarande innehafvare begärt ersättning efter 2 R:dr per kub:fot, så hade Stats-kontoret, uppå anförda skäl, ansett bemälde rektor böra åtnöjas med s; mma pris som ofvannämnde lärare, eller 1 R.dr 60 öre per k:ft, således med 63: 84. För den kantor tillfallande afkomsten af en klockarelägenheten i Husie tillhörig äng, hvilken afkomst vore uppskattad lill 30 R:dr årligen, erfordrades, enär densamma ej varit i den å stal uppförda kantorslönen inberäknad, icke heller något ersättningsanslag; men emedan sångläraren vid ifrågavarande läroverk, H. J. Tengvall, i arrende för sagde äng, enligt kontrakt, uppbure 85 R:dr, hade Stats-kontoret ansett honom böra, när detta landtgille afträdes, erhålla ersättning för skilnaden mellan beräknade afkastningen och det arrende, som då utgjordes, hvilken ersättning af Stats-kontoret blifvit bland de tillfälliga anslagen upptagen, Transport 770: 73. 32: 5. Stats-Utskottets Utlåtande M 195. Helsingborgs högre elementarläroverk:
La* gen föreskrifver dess behandlingssätt: det bör remitteras till vederbörligt Utskott, och detta Utskott deröfver afgifva sitt Utlåtande: derefter kommer ordningen att discute. ra saken, och jag torde då kunna försvara den så hårdt bedömda UppfostringsComitéen, lemna upplysningar om det origtiga som för. anledt obilliga förebråelser, och kanske äfven framställa sjelfva saken under synpunkter, rigtigare i sjelfva verket, och ledande att afvända vidrigheten emot mina förslag. Nu får jag allenast förnya mitr anhållan om remiss af mitt Dictamen tili Allmänna Besvärs* och Oeconomie-Utskottet. Herr von Rosensteint Nils: Min tanka ha* de varit att afgifva några yttranden och uppå gifter, som kunnat tjena till upplysande af Peri 8 Maj. förevarande ämne; men sedan Herr Lector Silverstolpe förklarat sig vilja framdeles häröfver framlägga sina tankar, får jag nu allenast förbehålla mig att, så vida hvad jag kan hafva att anföra, icke då möjligen tor. de blifva öfverflödigt, detsamma då inför Höglofl, Ridderskapet och Adeln framställa. Herr Hammarsköld, Lorenzo, uppläste följande: Visserligen bör hvar och en med skyl» dig tacksamhet anse Kongl. UppfostringsCoraitéens bemödande att inhämta alla möj. liga underrättelser, angående vårt Skolverk och dess närvarande tillstånd. En sådan re. vision har aldrig förr blifvit företagen, och angeläget är, att den en gång i systematisk ordning företages. Att företaga en sådan revision, är väl blott en negatif förtjenst; men det-är dock en förtjenst, som bör erkännas. Å andra sidan är jag alldeles af Herr Grefve Schwerins mening, att det verk, som icke ledes afen princip, omöjligen kan vara dugligt, kan för sitt ändamål vara gagneligt, och om man ej ohjelpligen vill förderfva, bör ett sådant verk icke till anta gande sanctionneras. Blott och bar välmening är långt ifrån tillräcklig att utföra nå-’ got bifallsvärdt; tvärtom begår den oftast de afgjordaste misstag, just i sin egenskap af välmening.
Jag förutsätter alldeles icke, att namnet Varin, där det annanstädes påträffas i den nordiska litteraturen, afser samma person som Rökstenens Varin; men den metod jag följer bjuder mig att gå äfven de stigar, som namngemensamheten pekar på, utan att på förhand göra mig någon föreställning om resultaten, till hvilka de möjligen föra. I Olof Tryggvessons saga (Heimskringla) berättas: När konung Olof en gång gästade på Ogvaldsnäs, kom till honom en gammal man, som bar en vid hatt och var enögd (traditionella kännemärken på Oden). Konungen samtalade in på natten med den okände, som gaf kunskapsrika svar på alla hans spörsmål och tycktes hafva god reda på hvad fordomdags tilldragit sig i alla land. På Olofs fråga, om han visste hvem den Ogvald var, efter hvilken näset och gården buro namn, svarade han, att Ogvald varit en konung och stor krigare, som blotade till en ko och hade henne med sig, hvart han for, och ansåg lyckobringande att dricka af hennes mjölk. Ogvald höll ett slag med den konung, som heter Varin, och föll i striden. Den fallne högsattes på näset, och till hans minne restes de bautastenar, som stå där än i dag. I närheten af hans grafhög uppkastades en annan öfver hans ko. Denna berättelse är att jämföra med följande i Fornaldar sögur II, 26: Då Finn den rike, som tog land på Island, låg med sitt skepp vid Ogvaldsnäs, färdig att lemna Norge, var han i närheten af Ogvalds grafhög och kom då att fråga, om det var längesedan den döde jordades där. Då hörde han ur Ogvalds grafhög denna sång: Det är längesedan de länkade färden, hundraden många af Heklings följe, med segel öfver blanksejens salta vägar: i detta hem vardt jag herre då. Om samme Ogvald förmäles i Fornmanna sögur II, 26, att han var konung i Rogaland; att Hekling viking angrep honom, samt att han stupade i striden och jordades på Ogvaldsnäs. Det heter där vidare, att Ogvalds drottning födde honom den son, som hette Jösur.
Slats-Utskoltets ofvanberörde Memorial, deruti Utskottet tillstyrkt ett arfvode af 266 R:dr 3a sk. för den Riksgälds-Contorets tjensteman, sona har sig uppdraget att besörja utbetalningarne af Riksdagskostnadsmedlen, och ett ailvode af 133 P;dr 16 sk. för den tjensteman inom samma Verk, som granskar reqvisilionerne och rakningarne å utgifterna för denna Riksdag, har af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet blifvit till Utskottet återreinilteradt, hvaremot detsamma af Presteoch Bondestånden är vordet bifallet. De anmärkningar, som föranledt delta Memorials återremitterande, åsyfta bifall till Fullmägtiges förslag, att ifrågavarande arfvoden mätte bestämmas till samma belopp, som vid 1828-— iS3o årens Riksdag, nemligen det förra till 47^ R:dr och det senare till 200 R:dr; varande i sådant afseende anfördt: att denna Riksdag, i anseende till sin längd, vore närmast jemförlig med nyssnämnde Riksmöte; att då ett sammanräknadt belopp af ej mindre än 33o,ooo B:dr måst, under en tidrymd af 17 månader, i smärre poster utbetalas, syntes förrbemälde tjenstemän verkligen hafva gjort sig väl förtjenta af den för dem utaf Fullmägtige föreslagna vedergällning; att det vore så mycket mindre skäl till densammas nedsättning under dess belopp vid berörde Riksdag, som utbetalningarne då verkställdes af Cassören vid Riksgälds-Contoret, för hvilken befattningen härmed kunde anses utgöra ett ijensteåliggande; samt att arfvode! för utgifternes besörjande och räkenskapernes förande vid 1823 års Riksdag, hvarunder Riksdagskostnaderne bestriddes af Kongl. Slals-Contoret, skulle öfverstiga 900 R:dr. Bih. till R. St.
Uplästes ur Lag-Urstottets Betänkande den pu,E som rörde Tysthels - Edm för Domare, hwilka i beha mål kunna komma at döma. Herr Grefwen och Landtm ar skalk en proponeraäs, al en sadan Ed matte afläggas ester det koimnlair som t Languen wanligen brukas. Bifölls. Någon hördes derefter anmärka, at i 7 §:n någon rättelse borde göras, pa det bestämmas matte, huru Ordföranden borde sig upföra, när han sjelf reser bort. Friherre ilanner st sim npläste, i anledning häraf, följande nya reclEion af början a! denna §. "Reser Fullmägtig bort, utan behörig fredd anmälan hos Ordföranden, eller han eller Ordföranden, uran med öfrige Fullmägtige gjord öfwerenskommelse rc.; hwilken reUsÄiou, efter derom behörigen gjord kroxor-iuon, gillades. Uplästes följande: Kongl. Majus Nådiga fwar til Riksens Stander, an gaende Landt-Tulls-Inrättningen; aift wit Stockholms Slott den 7 Mars 1810. Uti underdånig ffrifwelse af dest 20 sistlidne Febru - 6iZ Den 14 Mars. Februarii hafwa hos Kongl. Majit Riksens Ständer anmält deras önffan, at Landt-Tullarne matte afffaffas, samt jemwäl upgifwit sarrén, huru Staten ffulle winna ersättning för de inkomster, som Vesta Tullar indrägt. Med den öfwerrygelse ar Landc-Tulls-Jnrättningen, anwänd som etBeffattnings-medel, ofullkomligt upfyller detta dest första och egentliga ändamäl, men deremot lägger et känbarr rwang pa den inrikes handeln och rörelsen; samt at denna angelägna rörelse, här mera än i de flesta andra Länder förswärad genom naturliga annu oöfwerwundna hinder, fordrar ar werksamt befrämjas, i stället ar arerhallas genom allmänna anstalter , har Kongl. Majit i Nader gillar Riksens Sränders omsorg at undanrödja berörde twang.
Han hade just stigit öfver tröskeln till sin kusins rum och där fann han Anna stående blyg och förvirrad och rodnande ända upp till det ljusa håret. » Hvad ser jag, min nya bekantskap sedan i går! » utropade han i omisskänligt glad ton. » Det var då snällt af er, att ni icke glömde ert löfte. » Därpå vände han sig till sin kusin och höjde handen mot henne med en lekfullt hotande åtbörd. » Så du kan narras, Anna, nog vet du om händelsen med brefvet! » » Ja, käre Karl, det vet jag och jag tackar dig hjärtligast för din välmening. Hvad jag förlorade i går har jag dock fått riklig ersättning för i dag, och jag hoppas, att jag för framtiden förvärfvat en ny liten väninna. » Hon smekte vänligt Annas hand, i det hon yttrade detta, och Annas hjärta rördes, så att hon fick tårar i ögonen. » Hvad ni är god mot mig, » svarade hon sakta. Karl Gylling tyckte att hon liknade en liten fågelunge, som fallit ur boet, och han fick med ens en sådan besynnerlig lust att stöda och hjälpa henne. Det var blott tjugufyra timmar, sedan han såg henne första gången, och likväl genomfors han af en plötslig aning om, att hon skulle komma att äga betydelse för hela hans framtid. Det blef en stämningsfull tystnad i det lilla rummet. Kusin Anna log ett vemodsfullt löje vid tanken på sin egen ungdom. En tår ville nödvändigt tränga fram i ögonvrån, men det fick den ej lof till. Hon ryckte upp sig helt hastigt och yttrade muntert: » Nu stannar du naturligtvis hos mig till kvällen, Karl, fröken Anna har också lofvat att stanna. Och nu få ni spraka, medan jag går ut i köket och styr om den storartade supén. » Hon beredde sig att lämna de båda unga på tu man hand, men Anna bad då helt bevekande att få hjälpa till med anordningarna. Hon vå- gade icke vara ensam med Karl, hon kände sig så sällsamt förvirrad. Och Karl satt i sin kusins bekväma gungstol och njöt af att betrakta lilla Anna, där hon helt beställsamt gick ut och in mellan köket och rummet.
Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, Stats-Råden : Wallensteen och Grefve Gyldenstolpe. T. f. Föredraganden, Expeditions-Chefen m. m. von Schantz, anmälde och' föredrog. 5:o. Slutligen upplästes af t. f. Föredraganden till justering ett, i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, uppsatt Förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer rörande anmäld brist i tillgångarne för Flottans matrosers och uppfordrade båtsmäns mathållning sistlidne och innevarande år; Och fann Kongl. Regeringen godt berörde förslag gilla samt föreskrifva, att, i enlighet dermed, Nådig Proposition, sådan den finnes detta Protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo: L. Th. Neijber. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1857. Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition N:o 423. i N:o 123. Ank. till Exp.-Utsk. d. 3 Sept. 1857, kl. 11 i. m Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition lili Rikets Ständer med förslag till Förordning om egors fredande mot skada af annans hemdjur och om stängsel-skyldighet; Gifven Stockholms Slott den 25 Augusti 4857.
Emellertid, och med stöd häraf, finna sig Komiterade böra i underdånighet tillstyrka, det nådig framställning till .Rikets näst sammanträdande Ständer måtte göras, att, derest bomullsfabrikationen skulle under tiden för ingående statsreglering återbringas i en ställning, som kan anses såsom jemnförelsevis normal, de här ofvan angifna tullsatserna måtte antagas att varda gällande från och med början af år 1869. Vidkommande förslaget till Underrättelser om hvad vid Taxans tillämpande iakttagas hör, hafva Komiterade i de underdånigst bilagda motiven angifvit grunderna för de förändringar, som rörande denna del af Författningen blifvit tillstyrkta. Men Komiterade hafva icke allestädes, äfven der de stadganden, som i detta hänseende förut varit gällande, lemnats oförändrade, för sin del omfattat den åsigten, att de gifna föreskrifterna vore fullt tidsenliga och ländande till åsyftad fördel. Bland annat är detta förhållandet i hvad angår de i § 3 af nämnda förslag bibehållna bestämmelserna om erläggandet af lastpenningar. Denna afgift synes Komiterade icke vara förenlig med den uppfattning af hithörande förhållanden, som, enligt Komiterades förmenande, är den rätta och jemnväl alltmera vinner insteg. Den utgör en beskattning, icke af varan sjelf, eller af den behållna inkomst, rederirörelsen lemnar, utan af det fortskaffningsmedel, genom hvilket varan tillföres konsumenten, och verkar till följd deraf i hög grad hämmande på sjelfva rörelsen. Borttagandet af denna afgift, som icke blott är att betrakta såsom en surtaxe utöfver de i tariffen fastställda tullsatser å afgiftspligtiga artiklar, utan äfven tynger på tullfri vara, skulle derför utan tvifvel i väsentlig mån öka samfärdseln med andra länder genom att underlätta så väl tillförseln af dessas produkter, som utförseln af landets egna.
Dem till godo berä?» nav, som Boupteknings wärdet för Haga Lust-Slott och Park, samt Byggnaderne pä Polska Udden, anser Stats-Utskottet icke böra fa lyftas eller utur Riket fö. ;ro Den 7 December. sörås, utan Konungens och Riksens Ständers gemensamma bifall och samtycke; men deremot synes der wara utom all fräga, alt ej mindre den enskildla egendom, som f. d. Drottningen ägt innan stn ankomst hit och Va medfört, sä i contance penningar som lösören, än f. d. Konungens och de Kongl. Barnens ägande lösören 06) mobilier, som uti beräkningen af räntegifwande capitaler icke bliswit uptagne, böra af dem fritt fa disponeras och wid afresa utur Landet obehindradt medtagas. Fraaa har äfwen npstatt, hurnwida f. d. Drokt» ningens Morgongäfwa z 2,000 R:dr och Brudskatt 8,000 R:dr, för hwilken senare f. d. Konungen, enligt det söre förmälningcn uprättade Hejirarhs Contrakt, förbundit sig akt lämpa Hennes Majtt wederlag, borde ibland räntegifwande capitaler upkagas; men som, hwad Morgon gä swan augär, der ester lag är s. d. Konungens förbindelse, alt Veu af sin enMda lott i Boet gälda, och, i anseende till Brudssatten, den icke elter bör belasta Stats Werke t', da deste summor icke dil influtit, utan Stats-Merkel genom Kongl. Brestvet as den 14 December 1797 endast bljfwit älagdr att härföre betala och i Stat upsöra räntan; sä har Stats-Utskottet anfelt förenämnde summor wara af den egenskap, att de icke bordt eller kunnat komma i beräkning ibland räntegifwande capitaler. Dock synes bet wara Hennes Majtt f. d. Drottningens ostridiga och lagliga räll wid f. d.
Icke derföre, att jag anser anslaget vara öfverflödigt, motsätter jag mig inbjudningen, ty detta anslag är måhända nödvändigt; men då de 3 öfriga Stånden redan fattat sina beslut i detta ämne, kunna de icke göra något afseende på denna inbjudning, och deras Talmän kunna icke en gång föredraga densamma, emedan den åsyftar ryggande af Ståndens förut fattade beslut. Jag hemställer således, om en inbjudning från R. o. Ad. kan leda till något annat resultat, än att compromettera Ståndets värdighet, och på sådan grund begär jag afslag å inbjudningsförslaget. Gr. Cronhjelm: Jag var händelsevis borta vid början af denna discussiou; men af de yttranden, jag nyss hört, synes, som R. o. Ad. redan i sjelfva frågan fattat sitt beslut. I sådan händelse får jag reservera mig deremot. Jag anser visserligen ifrågavar. utgift nödvändig, men endast i andra rummet. Jag har förut yttrat, att jag anser denna summa ändamålsenligare använd, om den utgår till beväringetis beklädnad och öfning, och jag tror således, att det är först sedan stammen för beväringen blifvit inskränktare till sitt antal, som man kan bevilja ett anslag lill exerciscompagnier, hvilket icke heller torde behöfva vara så stort, som det af K. M. blifvit begärdt. Men i detta fall lärer R. o. Ad. redan hafva beviljat det, och jag kan derföre endast nu reservera mig deremot. Också har jag egentligen blott begärt ordet i afseende å inbjudningsfrågan, emedan jag anser hvarje inbjudningsfråga grundlagsvidrig, då den åsyftar rubbning i R. St:s beslut, och det är ett R. St:s beslut, att anslag till exerciscompagni^r icke kunna beviljas, enär 3:ne Stånd redan deruti instäint. Skulle nu R. o. Ad. till de öfriga Stånden göra en framställning för att rubba R. St:s beslut i denna fråga, så anser jag den grundlagsvidrig och får derföre afstyrka densamma. Hr af Dalström:
Lin och hampa odlas föga och räc»ka ej till husbehof. »Som Ölänningen sår mycket tjockt, näml. f å | tunna hvete, utgörande på »vissa trakter en icke obetydlig del af höstsädet, 1 å lf tunna råg, lf ända till 2 »tunnor korn och vanligen 2 tunnor hafre på geometriska tunnlandet, får han vanli»gen svag skörd i korntal, men likväl ej obetydlig afkastning på tunnland, nämligen »7 till 10 tunnor hvete, 6 till 9 af råg, 5 till 7 af korn och hafre; potäterna »lemna oftast 8:de å 10:de kornet, hvilket resultat utvisar, att jorden i sig sjelf är »ganska bördig. »Trädan nyttjas vanligen till bete. På några få ställen besås trädan med vic»ker, att bergås gröna, och på några, synnerligast nära Ottenby, begagnas hvitklöf»ver på trädan, hvilken med sådan behandling vanligen försörjer 2 kreatur på hvarje »tunnland, eller dubbelt så många, som då trädan lemnats obesådd till fri plantskola 17 »för ogräset, hvars utrotande är trädans ändamål. Också är Ölands-spannmålen »mycket oren; och den öfverklagade löken i höstsädet torde ej lätt kunna utrotas »För hela länet gäller den uppgift, att rofvor odlas på sina ställen till utfordring, äfven hos en och annan bland allmogen; men huruvida denna odling är i be»tydligt tilltagande, har jag ej lyckats utröna.» Till följd af Eders Kongl. Majrts nådiga Bref den 18 Februari 1846 har å egendomen Bo, tillhörig Kammarherren Baron Adam Raab och belägen f mil från denna stad, blifvit inrättad en landtbruks-skola, som njuter 1000 R:dr banko i årligt understöd af dertill anslagna statsmedel, förutom 300 R:dr samma mynt af länets Hushållnings-sällskap. Antalet af de vid denna skola anställda rättare-lärlingar har vanligen uppgått till 10 å 12, hvarförutan några elever af ståndspersons-klassen särskildt varit på stället inackorderade för att vinna undervisning i jordbruk och dertill hörande ämnen.
Stamboks-medel. Se Collect-medel. Stamgods, angående frihet till inrättande af, för Svenske introducerade Grefliga, Friherrliga och Adeliga Ätter. V. 35. R. 70. L. B. 283. LIV. A. 121. StampVerk, om förändrade grander för beskattning af. I. 234, 239. R. 338. LXII. U. 217. LXV. A. 5i. B. 3a4. Stamrotarne, om grunden för det bidrag de böra af StröRotarne erhålla. Se Planpenningarne. Starby Kungsgård, om evärdelig Skaltemannarätt å 2:ne derunder lydande lägenheter, Wallaslätten och HerrsjöÄngen. XXXII. Lill. B. 123. A. i95. LIV. B. i65. A. 213. LVU. E. 3. Statsanslagen, angående antingen öfverlemnande till Fullmägtige i RiksgäldsContoret att anskaffa medel till deras fyllande, eller öfverlemnande till Kongl. Majit att pröfva deras företräde, det ena för det 467 andra. LVI. 3. R. 128. LXI. B. 114. Statsbristsumnia, om beloppet af den intill nästa Riksdag erforderlige. LIL B. >90. B. 329. LV. A. 14. StatsContoret, angående anordnandet efter Stat från nämnde Verk af löner och pensioner vid alla förvaltande Verk och Inrättningar. LII. B. 190. LIV. A. 216. StatsContorets assignering å Banken och RiksgäldsContoret, angående controll å. Se Assignering. Slatshushållnings-system, angående grunderne för ett blifvande. IV. 4^» VII. R. i5o. XLVIII. LXII. U. 119. A. 322. Statslån, om sättet för upptagande af det, som StatsUtskottet i Betänkande N:o 382 föreslagit. LX. B. 275. LXI. 108.