Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men trots bifallet från landtmannapartiets två herrar Larsson, trots herr Rundbäcks liyperkritiska reflexioner,trots herr Johan Anderssons i Tenhult missnöjda funderingar, trots intelligensens oppositionsförsök och grefve Erik Sparres oförlåtligt misslyckade jernvägskalkylationer, så företedde hela denna remissdebatt, af hvilken man väntat så stora ting, en skäligen tarflig effekt. Annat var det på den tiden, då grefve Arvid Posse satt, icke på statsrådsbänken, utan på den mer blygsamma plats, öfver hvilken Herrestads och Ljunits härad förfoga i andra kammaren. Det var då en viss kläm i hela denna ordvexling och det var onekligeu effektrikt, då statsutskottets fruktansvärde ordförande slog den då till volymen skäligen korpulenta statsverksproposi-tionen i bänken framför sig med de hotande orden af ungefärligen denna lydelse: » den är diger nu, denna lunta, men jag svarar för, att den skall krympa, när den får genomgå statsutskottets pröfning ». Se det var andra tider, då var det något att se och höra vid en remissdebatt. Om således sjelfva remissdebatten var skäligen matt, så bjöds dock i stället på ett postskriptum, som onekligen hade en viss karakter. Det var vid justeringen af protokollet, som en liten episod timade, hvilken kan förtjena att nämnas, då den visade, att hans excellens statsministern är ojemnförligt mycket styfvare i anfall än i försvar. Histo-storiens upprinnelse var följande. Herr Casparsson hade, som ofvan synes, framhållit det faktum, att, ehuru statsverks-propositionens, volym minskats, så hade dock » budgetens specifika vigt ökats med 2 millioner ». Detta uppkallade herr statsministern, som under remissdebatten synbarligen gick och spekulerade på att få sista ordet i båda kamrarne, och han gjorde sig mödan att söka förklara huru en » opartisk jemförelse » mellan de senaste årens budgeter skulle komma att ställa sig. Toge man ett medeltal af de sex sista årens budgetssiffra, så finge man en summa af 66,586,000 kronor eller mer än 3 millioner kronor högre än Kongl.
Manne annars wära efterkommande stola tro, att pä samma tid dä fäder, män, syskon och flägtingar wörö frärr deras käraste anförwandter stiljde, ä ena sidan alla anbud att till dem äterwända med wärdig stolthet förkastades , sä länge ännu nägot blod äterstod att spilla för fäderneslandet, och ä den andra dcha dyra fbremäl af Krigarens kärlek, med en patrlotisme, hwarS like i Häfderna ej stär akt finna, sjelfwe pä afständ manade dem att följa den wäg, som än mer skulle aflägsna deras fbreningsstutid ; att Stridsmän, wid Kri, gris utbrott och genom fiendens hastiga inryckande r lav - tzZH Den 19 September landet, afsturne frän de fanor de hade swurek att följa , genom omwägar och ödemarker af stundom sc> till 62 mils längd, och genom fiendens egna härar, banache sig en wäg till deras wapcnbröder för att dela deras öden; att de som KrigetS skiften ätcrförde i skötet eif fin siägt, endast skänkte den gägra ögonblicks uppehöll för ask ej äsidofätta utösningcn af stna pkigtek, och äfwen innom egna murar funno all annan könsta heiland?, utom den af uppoffring för fäderneslandet. Pä Want sätt har Finsta Arnmen, dagelig?» förminskad, äfwen genom sina segrar, nödgats öfwerlemna den fosterjord, som den emot en wida talrikare fiende sä länge förswarat, En swag lemning äterstär nu af digna Krigshär; den bewakar Rikets ndrdliga landskap i förening med Swensta trupper, och Erogen sina förbindelser, kräfwcr den ännu, säsom si» dyrbaraste belöning, den äran att fä wara den förste som faller för fäderneslandet. Den fred, som Kongl. Majst kofwak sitt trogna folk, och som i besia dagar torde blifwa undertecknad , stall spara det dyrbara blod, som ännu äterstär Hos Swensk?
Jag instämmer alldeles uti hvad den siste värde talaren anfört, ej endast för delta morn., utan äfven för de tvänne nästföljande. Det måste ligga öppet för hvar och en, att se hvad det skall föda af sig, om vi skulle antaga hvad som föreslås i dessa mom:r. Det går icke an, men skulle de ord, som Frih. Cederström föreslagit, blifva antagna, så kunde de andra orden alltför gerna följa med. Jag ber herrarne betänka, att de då skola skrifva en författning, hvilken redan i detta ögonblick vore omöjlig att verkställa i hela landskaper med 100,000 menniskor. Huru viljen J, mine herrar! att Dalallmogen skall kunna föda sig med arbete inom sin provins? Samma omöjlighet, som förefinnes i Dalarne i delta hänseende, äger Ufven rum i Fryksdalen och på flera andra ställen inom Riket; och då frågar jag: hvarför skall man stifta en sådan lag? Det ligger ej i fattigvårdsstyrelsens omsorg att tänka derpå, och om man föreskrifter det, så kan det ej derföre af styrelsen verkställas, men i sådan händelse blir det icke dessmindre en juridisk rätt på den andra sidan, alt fordra det styrelsen anskaffar arbetstillfälle. När verklig nöd kommer å färde, så är det visserligen nödvändigt, att ifrågavar. åtgärder vidtagas, men om man börjar att bereda arbete der ingen nöd finnes för handen, så ökas nöden år ifrån år och slutar med fullkomlig oförmåga, och en sådan åtgärd vore en bland de mest oförsigtign, sorn i ett samhälle kunna vidtagas. Don i3 M a r s e. m. Frih. Raab:
Med bifall till det väsendtliga af hvad Vetenskaps-Akademien i öfrigt rörande denna Förordning föreslagit, anser Kongl. Maj:t, i afseende på tiden för det nya Systemets bringande till verkställighet, kunna föreskrifvas: att mätstockar, målkärl och vigtlödjor af de slag och fördelningar, som i den nya Stadgan bestämmas, må, efter dennas utfärdande, när som helst förfärdigas, justeras och krönas; Bih. till R. St.
Men vid ett så utomordentligt vigtigt tillfälle som detta, får ej fruktan, bäfvan eller misstro till egen förmåga hindra någon, ja icke ens den obetydligaste, att draga sitt strå till stacken, att höja sin röst och uttala sin öfvertygelse i det älskade fäderneslandets vigtigaste angelägenhet. Han vill derföre öppet tillkännagifva, att också han skall i valurnan lägga sin ja-sedel för Konungens hvilande förslag till ny K. O., samt påminna om hvad en betydande medlem af Riddersmännen vid ett tillfälle å våra enskildta sammanträden yttrat, det nemi.: klokheten — nej, statsklokheten, sade han, bjuder oss nu antaga vår folkkäre Konungs förslag! Tänkvärda, minnesvärda ordi På samma gång jag om dem vågat påminna, dristar jag ock taga mod till mig och fråga den handfull af motståndare till nämnde förslag inom detta Högättade Stånd, om icke förslagets förkastande vore oklokt? Jo, jag är öfvertygad derom och kan ej rubbas derifrån, alldenstund jag väl känner de menniskorna, som äro under det ofta omtalade s. k. strecket och bland hvilka jag haft min verksamhet en bra del af mitt lif. Såsom en egen företeelse, som i dessa dagar tilldragit sig, tillåter jag mig omförmäla, huruledes närmaste tjenstemannen under en chef för ett af våra folkrikaste län ankommit till hufvudstaden såsom vald deputerad jemte andra från samma län, för att hos Just.-Stats-Ministern tolka denna orts tacksamhet för det hvilande förslaget, tvertemot de kända, ja man kan säga bittra tänkesätten denne hans chef hyser och uttalat mot samma förslag; kommentarierna häröfver gore sig hvar och en sjelf efter sitt sätt att se och beakta tidsförhållandena. Jag har blott velat påpeka detta, för att ej tala om de flera dermed liktydiga, rätt betecknande händelserna.
N:o 68, i anledn. af väckta frågor att antingen biskops-embelena må afskaffas, göromälen öfverllyltas på domprostarne eller sliftsstädernes pastorer, lönerne indragas till statsverket samt biskops-prebende-pastoraterne förklaras för konsisloriella gäll, eller ock minskning ske i biskoparnes löner, blef delta belänk. ånyo bordlagdt, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Hr Prytz, Lars Adolf. Upplästes och lades till handlingarne ankomne prol.uldr. från PresteSt. af d. 8, 12, 15, 19 och 22, samt från Borgareoch BoudeStm af d. 15, 19 och 22 i denna månad. H. R. o. Ad. åtskildes kl. 8 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. 320 Den 29 April. Lördagen den 29 April 1848. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 8 prot.utdr. för d. 26 dennes e. m. samt pleniprol:n för d. 15 dennes. Öppnades Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i Ridd.- Ulsk. elter N:o 316. Frih. von Stedingk, fullm. Frih. Leijonhufvud, Earl Victor; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 212. Hr Lind af Hageby, Carl August Ludvig. Hr Lind af Hageby: Af enskilda angelägenheter nödsakad att företaga en resa åt landet och der en längre tid qvarblifva, anhåller jag att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig det förtroende, Hrr Electorer visat mig, att utse mig till ledamot i Ridd.Ulsk. Vidare öppnades Hrr Electorers listor vid val af en ledamot i hvarldera af Bevilln.-, Bankooch Exped.Ulskm, att inträda under permitterades frånvaro; och hade dertill blifvit utsedde i Bevillnings-Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 37.
I fråga om skiftenas verkningar intygas visserligen från åtskilliga län, att de på skogarne — åtminstone till en början — ej verkat välgörande, till följd af föreskriften, som medger afverkning af den skog, som vid skifte frångår hemmanen, men å andra sidan synas, rörande den förmånliga inflytelse, skiftesverkets fortgång haft på jordbruket, meningarne ingalunda vara delade. Ehuru denna välgörande inverkan för den enskilde i allmänhet ej kan blifva synnerligen märkbar förr, än någon tid efter det skiftet fullständigt afslutats, vittnar dock den ifver, hvarmed skiftena flerestädes fortgå, derom, att jordbrukaren i allmänhet och icke minst allmogen alltmer inser, det fördelarne icke blott af tidsbesparing vid brukningen, utan äfven af Tab. Litt. 0. Storskiftesoch afvittrings - 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. | 9. Län. Agor i qvadratref. Affattade och beskrifne. Föreslagne till områden åt gamla hemman, nybyggen, torp och lägenheter. Inrösnings-jord. Afrösningsjord. Impedimenter. Summa. Inrösningsjord. Afrösningsjord. Impedimenter. Summa. Statsbidrag. 75 friheten att sjelf råda öfver sin jord vida öfverväga de ofta stora kostnader och olägenheter, som förrättningar ne medföra. Allmänt synes man derom komma öfverens, att då delegarne bekommit sina förut spridda ägor i minsta möjliga antal lotter sammandragne och derigenom satts i tillfälle att med mer omsorg än förr sköta sin jord, dels fördelen häraf, dels den derigenom uppkomna större hågen för ett arbete, som rikligen belönas, förorsakat betydliga odlingar och förbättringar, och att sålunda skiftesverket — jemte många fördelar i andra afseenden — varit den verksammaste häfstång att höja jordbruket och öka spanmålspro duktionen. Rörande storskiftesverket i Dalarne och afvittring ens fortgång i de 4 nordligaste länen meddelas från Tab. Litt. 3:ne län den i nedanstående tab. Litt. ö upptagna tabellariska öfversigt.
Be tän lea n deni genom de sedermera Sfagne mantalspenningar blifvit förvandlad, att verban af de genom 1627 och 162g årens qvarntullsordningar meideldte reglementariske föreskrifter försvunnit; så hafva Utskotten icke kunnat finna, huru af förenämnde Författningar någon gällande grund kunnat hemtas för de i sednare tider vidtagne förordnanden om sådane Husbehofs qvarnars skattläggning till viss årlig ränta, efter hvarje orts olika skattläggningsmethod, som icke förut vid hemmanens skattläggning blifvit beräknade; äfvensom Utskotten funnit en sådan skattläggning destomera, både obillig och olämplig som Husbehofsqvarnar torde kunna hänföras till de smärre förbättringar, hvilka lika litet böra blifva föremål för särskild beskattning till staten, som deraf kan påräknas någon stadig inkomst, enär deras nedläggande och förstörande lika så väl beror på en egares enskilda välbehag, som deras nybyggnad och begagnande. På dessa grunder och då Utskotten vid fästad uppmärksamhet å den statsbrist, som genom Husbehofsqvarnarnes befrielse från skattläggning kan uppkomma, trott sig finna, dels att denna minskning i statens inkomster blefve mindre betydlig, dels ock, att då Riksens Höglofl. Ständer redan bifallit deras StatsUtskotts tillstyrkan om anvisning å RiksgäldsContoiret för möjlig brist uti beräkningen af Statsverkets inkomster, någon olägenhet i detta afseende af ifrågavarande befri - else Stats-UtskottetS Betänkanden. 377 ehe ipke kan uppstå, hafva Utskotten, som ansett någon viss tid böra bestämmas, hvarifrån denria befrielse må tillgodonjutas, och Ett i detta afseende det vöre lämpligast antrgi d. 4 April 178g, då Kongl. Maj:ts
Dcifets ©tänterS bejlut och [Regeringsformen, länter till efterrättelfe, mit terås årliga ©arn* manträten, meteljl höjning eller netfättning, till jemförelfe met rätta Cgeti* 23i&. titt 3t, St. ?>rot. 1834 & 1835. 10:öe Sami. 1 2lfb. 2 23ani?et. 8 JSevoittninsösgöroröningen. 58 DomSfWärbet, jemfa Detfatttma till närmajte möjliga inbörDeS lif het; Docf all* riD meD noga iafttaganDe Deraf, att Den för fyroarje Sätt t tabellen faflftällDa ininimi*fumman icfe unDerfligcé; od) böra ffälett till alla föränDringar alltiD i ^rotocollct omftänDeligt anföras od) §apcringö*€ommitteen unDerftällaé. §. ^3. (3BtD Q3rufS od) £3ergmerfS märDering, beftämntes förft od) ferjfilt mär* Det å alla DerunDer IpDanDe Remman, Qwarnar, ©ågar, §ijferier odj anDra £ägenf>eter, font till SanDtegenDom räfnäs. derefter upptages till ferjfilDt mär* Dering beloppet af fa mäl Den för Ijmarje 23ruf tillåtne tillmerfning,- bcräfnaD efter QkufetS prioilegteraDe gammarjfatt&ftniDe, font äfmen miD De bruf, Der recognitionS*fmtöe är tillätet, Den tillmerfning, font i följD af fåDan tillåtelfe för Det föregåenDe året, tttöfvoer Det prmilcgteraDe fmiDct, blifmit å måg le* mereraD.
Den erfarenhet, man vuiinit genom hennes verksamhet, är för oss af så mycket större betydelse, som derigenom på förhand alla tvifvelsm$l undanrödj as rörande möjligheten att bedrifva trädgårdsskötsel, hvar halst det vara m&amp; i vart land, der klimatet medgifver jordens odliiig för .andra ändamål. Att en mera allmänt förekommande trädgårdsskötsel vid menige mans hem skulle i ekonomiskt afseeilde medföra en ofantlig vinst för vårt land ligger i öppen dag. Funnes det vid hvarje bondgård, hvarje torp, hvarje arbetarestuga p&amp; landet en liten triidgårdstäppa, hvilken ovärderlig hjälp slc~dle icke hu~modern k~.uma hämta derur för hushållet, och hvilken angenäm och pk samma g h g helsosam omväxling i den mångenstä.des nästan uteslutande af potatis och mjölmat bestiiende dagliga kosten skulle icke derigenom kunna åstadkommas; för att icke tala om det nyttiga sätt att använda tiden, som genom triidgården skulle kunna beredas såväl barnen som familjens ålderstigna till gröfre utarbeten o f ö r ~ ö g n a medlemmar. I de delar af landet, der fruktträd l a m a odlas, kan det viil ej vara mer än en mening rådande om det goda, en träd gård kan medföra. Den obetydliga plats, ett fruktträd upptager, och det ringa besvär, som dess skötsel kräfver, äro af ingen betydelse i jämförelse med de stora fördelar man kan hafva deraf, sedan det hunnit en viss utveckling; och eger man några friska fullväxta fruktträd, kan man, s&amp; godt som ntan några kostnader, nästan Arligen räkna på att inhösta skördar, som, vare sig man är i tillfälle att förvandla dem i penningar eller ej, hafva ett oberäkneligt värde. Frukten kan, likasom baren frkn buskarna, på många olika, lätt utförbara satt bevaras eller beredas för framtida bruk; och derigenom blir den nytta, som hushållet kan göra sig af trädgardens alster, icke inskränkt endast till mognadseller skördetiden, utan den kan utsträckas till hela året, ja t. o. m. ännu längre. Såväl fruktträden som barbuskarne utgöra föröfrigt, om de vårdas viil, verkliga prydnadsväxter af första ordningen.
De första varma vårdagarne hade lockat ut en större människomassa än vanligt, och det kunde vara intressant nog att betrakta den brokiga taflan. Men Rikard tycktes ej gifva akt på det, som tilldrog sig därute; ögonen hvilade på gatuvimlet, men det märktes tydligt, att tankarne voro på annat håll. » Du härliga Paris, » sade han halfhögt, » så skall jag då lämna dig. » Det var nu tre år sedan han kom dit för att Symaskinens 50 års-jubileum kunde firas utbilda sig för den affär, hans fader ägde i Stockden 8 dennes, enär denna dag år 1845 den då holm, i hvilken han själf skulle ingå. Själf hade 26-årige maskinarbetaren Howe erhöll sitt patent han nog tänkt sig den tiden ganska aflägsen, på den första symaskinen. men nu hade hans fader oväntadt, plötsligt blifDe första som i slutet på 1850- och början på vit kallad ur tiden, och han måste skyndsamt 1860-talet införde den epokgörande uppfinningen K. Dramatiska teatern gifver i morgon lördag vända åter till hemlandet för att ägna hela sin i vårt land voro firmorna S. Berendt j:or &amp; komp., för första gången » Fastighet till " salu », komedi lifskraft åt arbetet, för att stödja och hjälpa sin J. Sonntag och H. Meeths. i 1 akt af Meilhac och Halévy, samt » Glada moder, hvars ende son han var. Men nu, i skilsfruar », skådespel i 3 akter af Jonas Lie. mässans stund, kände han, huru djupt han fästat - * - Vasateatern uppför i afton för första gången sig i Paris, huru svårt det skulle blifva att slita » Söndagsbarnet », operett i 5 akter af Hugo Wittbanden där. Han hade ju dessa år haft som ett hem hos chefen för det handelshus, där han arTeater och musik. man och Julius Bauer, musiken af Millöcker. betade; huru mycket förtroende och godhet hade Södra teatern har nu ock begynt sin vintericke visats honom. Och med detsamma framKungl. operan.
Species är visserligen från början endast ett tilläggsord, uttryckande ungefär detsamma som: klingande mynt; men under tidernas lopp har denna betydelse blifvit så glömd, att ordet nu öfvergått till ett verkligt särskildt saknamn, och torde man aldrig i dagligt tal få höra nämnas en Riksdaler species, utan endast en eller flere specier. Lika är förhållandet i vårt brödrarike Norrige, der, ehuru myntet egentligen heter en speciedaler, det aldrig benämnes annorlunda än: en specie. Vidare har Utskottet för den nya räkne-enheten antagit namnet Riksdaler Riksmynt. Jag anser denna benämning vara en uppenbar tavtologi, eller ett lika fult som onödigt upprepande af alldeles samma sak i tvänne liktydiga ord, och får jag derföre vördsammast föreslå, det Rikets Höglofliga Ständer ville för sin del besluta, att, i likhet med de aldra flesta andra länders räkne-enheter det svenska myntets räkne-enhet skall erhålla endast ett namn och att detta skall blifva: Riksdaler utan något som helst tillägg. Herr Bogeman C. A. instämde i Hr v Kraemers mening, att svenska myntets räkneenhet mätte erhålla endast ett namn och kallas Riksdaler. af Herr Björnstjerna O. M. »Mot Utskottets beslut att afstyrka ali förändring i den fastställda lödigheten för silfvermyntet får jag reservera mig. Silfrets upblandning med större mängd koppar än som erfordras att gifva det tillräcklig hållbarhet medför följande olägenheter: l:o Myntets tyngd och storlek ökas utan att värdet förhöjes, hvarigenom den egenskap, att inom mindre omfång innesluta större värde, som gör den ädla metallen företrädesvis tjenlig till mynt, delvis går förlorad. 2:o Utseendet blifver mindre vackert, enär silfret måste förlora dess hvithet i samma mån det uppblandas med den mörkare kopparen. 3:o
4- samt för år 1828, calculalionsvis 449>924: Då derjemte för innevarande ar en förändrad reglering med Tullpersonalen blifvit vidtagen, hvarigenom omkostnaderna åtminstone för tillfället och innan de på Expectance Stat förflyttade Tjenstemän och betjente hinna att åter användas eller afgå, komma att i någon mån ytterligare ökas, tror Utskottet sig hafva 26 Stats-Utskottets rä tiel igen förfarit, då det för TuIIVerkets utgifter afsatt en summa af 4^0,000 ll:dr, hvilken i alla fall är alt anse ej såsom ett anslag, hvilket ovilkorligt kan för TullVerket användas, utan såsom ett Calculationsbelopp närmast det, som enligt Stat och Författningar kommer att utgå. Beträffande åter frågan om Titelns beräknande på det hela, så får Utskottet anmäla, att denna beräkning af så väl Sjötullen som öfriga Bevillningsafgifter ensamt bestämmas genom de grunder R. St:r för deras utgörande stadga. Utskoltet trodde sig således, vid förra förslagets afgifvande, handla rättast då det icke upptog det högsta möjliga beloppet och stadnade alltså vid i,g5o,ooo R:dr som endast med 38,000 R:dr understiger StatsGontorets förslagsberäkning. Och då Utskottet nu, till följd af det allmänna yrkandet om denna JnkomstTitels upptagande till högre belopp, förändrar sitt förra förslag, kan Utskottet dock icke tillstyrka antagandet af den i K. M:ts Nådiga Proposition såsom påräknad nettobehållning upptagna summa af 1,800,000 R:dr, enär efter hvad officiellt meddelade Calculer innehålla, Tullintraden icke det nyss förflutna året lemliat ett sådant resultat, utan uppgått till endast omkring 1,750,000 R:dri — Med bibehållande af 45o,ooo R:dr såsom omkostnadsfond, tillstyi ker Utskottet altså, alt 1,6 30,000 R:dr beräknas såsom Stats Verkets behållning. Sammanlagde utgöra dessa Summor 2,100,000
Lärarekollegiet pröfvar hvilken af de sökande, som med förenadt afseendeå flit, skicklighet, och uppförande samt ekonomiskt behof må vara af stipendiet fortjent. Stipendiet f&amp;r innehafvas af samma person: högst s j r ~ år, och, om ej högre examen aflagges, högst &amp; a %r. Undantag härifrån orsakas endast af särskilda ömmande skäl, god-. kända af Iärarekollegiuin. Fortsatt åtnjutande af stipendi~tm beror11 % hvarje &amp; r förnyad ansökan, pröfvad i sammanhang nied öfriga. ansökningar. Stipendiet har först i 7 Sr innehafts af fr. H Björck och sedermera i 7 å r af fr. Knrol. Wide~styööm, son1 således innehar d e t för sista året, hvarefter det ar till ansökan ledigt. Ansök ningar böra inlemnas till Karolinska Institutets lararekollegium före d. F r u Widhelmzizn Hiertns stife7zdiefoolzd för rni ndre bemedlad e qvinnor, hvilka egna sig at tandläkareyrket, ar grundad a f. stiftelsen L a r s Hiertas M ' ilzzize, hvars styrelse år 1884 för detta ailclamil till medicinalstyrelsen öfverlemnade ett belopp af ' 5,000 kr. att af densamma förvaltas. Denna fond ökades å r 1886 med ytterligare 5,000 kr. anslagna af samma stiftelse,. hvadan d e n nu uppgår till 10,ooo kr. l De närmare vilkoren beträffande medlens förvaltning, stipendiers. iitdelande och sättet derför, tiden hvarunder stipendium inå %tnjutas,. stipendiaternas skyldigheter, m. 111. skola bestämmas af medicinalstyrelsen, dock inecl wilkor, att rantan 3 fonden användes till understöd åt mindre bemedlade qvinnor, hvilka egna sig s t tandläkareyrket och eftccr aflagd maturifetsexamen under förberedande studier till tandläkarexamen genom flit, skicklighet, och ett hedrande uppförande. visat sig vara förtjenta haraf. Såsom en gifvarnes önskan framhålles afven, att stipendiaterna.