Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men hvad nationen i detta afseende åsidosätter fäller tungt tillbaka på henne sjelf, och ett obestridligt samhällsbehof måste förr eller sednare, och desto förr ju längre det blifvit försummadt, tillgodoses. Jag föreslår derföre att. intilldess Upsala universitet blir till Stockholm förflyttadt, hvilken åtgärd jag anser för nationens intellektuela utveckling af synnerligt behof påkallad, Rikets Ständer måtte anslå ett belopp af (30,000) Tretiotusen R:dr årligen, till bekostande af offentliga föreläsningars hållande i följande veten skaper: Politisk och allmän kulturhistoria, statsrätt, statistik och statskunskap i allmänhet, biologi, fysik, mineralogi och praktisk lagfarenhet. Dessa ämnen äro blott förslagsvis framställda, då jag öfverlemna!- åt vederbörande Utskott att pröfva, om andra må synas detsamma af större behof påkallade; men då Stats-Utskottet vid förra riksdag afstyrkte ett i samma syftning af Grefve Ankarsvärd väckt förslag, på den grund att närmare utredning i ämnet saknades, en utredning, som likväl ett Utskott otvifvelaktigt lättare är i tillfälle att lemna än en enskild motionär, anser jag mig böra tillägga några ord huru jag tänkt mig saken utförd. Jag anser en föreläsare, som under 8 månader af året bestred vetenskapliga lektioner i ämnen, sådana jag här ofvan föreslagit eller med dem likartade, icke kunna aflönas med mindre än 2,600 a 3,000 R:dr om året, emedan, om också icke i företagets begynnelse den fordran bör såsom ovilkorlig uppställas, att han med ifrågavarande uppdrag icke finge förena annan befattning — en fordran, som ofelbart skulle beröfva t 342 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. .\3‘ 174. den nya institutionen utmärkta lärarekrafter, sorn nu äro vid andra inrättningar fästade — löneinkomsterna likväl icke böra bestämmas till lägre belopp, än att förtjente män, sora ville åt detta kall helga sin tid odelad, kunde deraf hafva en tarflig utkomst.
Jag tror att lånet snarare än att lägga hinder i vägen för realisationen, Ivertom skall underlätta den. Jag ti 11- styrker derföre bifall, på sådant sätt som re-' serv.ationerne innehålla, nemligen att Rikets Ständer till Konungens bepröfvande öfverlemna, när början med lånets upptagande bör göras. Sedan Rikets Ständer till Konungen framställt den första propositionen angående realisationens sanctionerande; sedan Konungen sanctiunerat åtgärderne, och sjelf gjort proposition om ifrågavarande lån, anser jag såsom en gifven följd, att Konungen ock är den, som hör och bäst kan utse tiden till lånets upptagande. Jag anser att det vore lika oförsigtigt att säga, att lånet ej får ske förr än realisationen är gjord , som det vore oförsigtigt att säga, alt lånet ovilkorligen skall ske inom år i83o, ty förluster kunde derigenom uppkomma. Jag tror det säkraste medlet att vinna den förmån man åsyftar vara, att öfverlemna till Konungen, på sätt reservanterne föreslagit, alt bestämma tiden. Konungen lärer ej göra det utan att höra RiksgäldsContorets Fullmägtige, hvilka då kunna anmäla de förhållanden, som äga rum. Grefve Björnstjerna, Magnus: Då jag å ena sidan fullkomligen förenar mig med Friherre Kanlzou deruti, att missväxt, sämre handelsconjunctur eller krig uti Europa skulle så försämra vår kurs, alt realisationen ej blef verkställbar; då jag å andra Den 3 Mars f. m. 109 sidan anser tidpunkten vara inne, att göra slut på det medborgerliga krig, som härjat Sverige i 20 år emellan gäldenärer och borgenärer, och då jag anser, att denna tid borde förkortas, i synnerhet den mellantid, som äger rum emellan växlingen och myntbestämningen, tror jag rättaste sättet alt komma till målet vara, att upptaga ifrågavarande lån ju förr dess heldre. Bankens silfvertillgångar äro 6,3oo,ooo R:dr. Om dertill lägges detta lån, som minst uppgår till 1,800,000 R:dr, komma att finnas i Banken 8,100,000 R:dr, hvilka svara emot 21^ millioner Baticosedlar.
Memorial, angående arfvoden för Riksdagskostnadernns utbetalning samt ut lemnande t af skrifmaterialier m. fl. effekter för Riks-Stundens ock Utskottens behof. (Rglds. Afd.) Vid innevarande Riksdags början, anmälde Fullmäktige i RiksgäldsContoret hos Siats-Utskottet, alt Fullmäktige, efter erhållen underrättelse om Rikets Ständers beslut, rörande Riksdagskostnadernas liqviderande, uppdragit åt en af Riksgälds-Contorets Kommissarier, att, under iakttagandet af föreskrifna kontroller, ombesörja dessa kostnaders utbetalande och redovisande; hvarjemte Fullmäktige hemställde, att bemälde Kommissarie, äfvensom den tjensteman, hvilken fått sig ålagdt alt granska inkommande reqvisitioner och läkningar å ulgilterna för Riksdagen, måtte, i likhet med hvad för öfrige vid Riksdagsgöromålen begagnade tjenstemän vore medgifvet, erhålla månadtliga förskotter å den vedergällning, sorn, i förhållande till det med besagde uppdrag förenade ansvar och besvär, kunde framdeles varda dem tillerkänd. Dock, som några förskotter å de arfvoden, hvilka för enahanda uppdrag under förflutna Riksdagar beviljats, icke utgått, och det sy nies lämpligast, alt samma arfvoden jemväl vid denna Riksdag bestämdes och albeta Ides på en gång vid Riksdagens slut; ansåg Utskottet sig icke ega anledning göra någon serskild framställning hos Rikets Ständer om de föreslagna förskottenas beviljande. Men sedan Fullmäktige, under åberopande af ofvanberörde anmälan, i dessa dagar till Utskottet inkommit med förslag till ifrågavarande arfvodens slutliga bestämmande, anser sig Utskottet nu böra underställa frågan härom Rikets Ständers afgörande. Med afseende å beskaffenheten af förenämnde a:ne serskilda uppdrag, af hvilka bestyret med utbetalningen och redovisningen af Riksdagskostnadsmedlen vore förenadt med icke ringa ansvar, samt lätteligen kunde föranleda förluster; och då dessa uppdrag, till följd af numera gällande föreskrifter, angående skrifmaterialier och öfriga effekters anskaffande samt ekläBih. lill RSt.
Utskottet hemställer alltså, 44:o alt Rikets Ständer, för fortsättningen och fullbordandet af den påbörjade upprensningen af Storån inom Tjellmo socken i Östergöthland, jemte dermed sammanhängande sjösänkningsoch andra valtenaflappnings-arbeten inom nämnde äfvensom Krigsbergs sorken, mätte bevilja eli särskildt slots-bidrag af Elthundralusen Hulr R:ml, till utgående med 80,000 R.dr såsom lån och med 20,000 R.dr såsom anslag ulan älerbetalnings-skyldighet, samt all, i afseende på dessa medels utbekommande, användande och återbetalning, samma stadganden, som angående andra dylika statsbidrag varda vid denna Riksdag meddelade, måtte komma att tjena till efterrättelse. Angående eli låns beviljande för ytterligare sänkning eller uttappning af den mellan Dals och Lysings samt Göstrings härader i Östergöthland belägna sjön Tåkern, hafva motioner blifvit väckta inom Ridderskapet och Adeln af Herr Hibbing, Arvid, inom Preste-ståndet af Konlrakts-prosten Emanuelsson, inom Borgare-ståndet af Herr G. Lallerstedt och inom Bonde-slåndel af Riksdags-fullmäktigen Perter Carl Andersson frän Östergöthlands län, med hvilken Jonas Andersson från samma län sig förenat. Std IsUisko l le Is Utlåtande N:o '158. 71 Uli dessa motioner hafva samtlige motionärerne klagat öfver de olägenheter, som den, under 1842 och nästföljande år, med understöd af allmänna medel verkställda sänkning af samma sjö i sanitärt hänseende medförde, i synnerhet under torra år, då större delen af den grunda sjön förvandlades till ett kärr eller träsk, derur ångor uppstego, hvilka den inom orten i sednare tider ökade sjukligheten måste tillskrifvas. Under väta somrar öfversvämmades åter den kringliggande jorden af vattnet i sjön, som dels skadade de å denna jord vexande skördar, dels försvårade eller hindrade deras bergning.
Är räntanför lån, sorn Banken me ddelar, ej utfäst högre, än till S för 100 om året, ege Banken, vid lånets ulgifvande, afdraga räntan för hela lånetiden, och vare jemväl, derest låntagaren ej betalar å forfallodagen, berättigad derefter såsom straffränta sigtillgodo ber ajina £ procent i månaden utöfver förenämnde ränta / dock alt Banken, så vida den af sistlerörde förmon sig begagna vill, är skyldig föranstalta, det lagsökning till lånets indrifvande, sist inom en månad efter förfalloliden, varder anställd, och, i allt hvad på Banken kan ankomma, skyndsamligen utförd. Varor, som i Banken belånas, kunna, derest desamma icke inlösas vid förfalloliden, genast derefter, utan föregången hembjudning eller uppbud, genom offentlig auction, föryttras. 13 och 14 SSär0 gillade af Preste-och Borgare-Stånden, samt äfven till principerne af Ridderskapet och Adeln; och hemställes alltså vördsamt, om icke desamma må, framflyttade i numerföljden, bibehållas så lydande: 1S §. Banken ege ej att drifva handel med annat än guld och silfver, men vare oförhindrad att inropa pantsatt eller utmätt egendom, som på Bancooch Lag-Utskottens Memorial IV.-o 6. 3i auction, Jör Bankens räknings utbjudeSj dock med iakttagande deraf, att sådan egendom åter varderförsåld, sä snart det utan förlust för Banken ske kan16 Vid fordringars indrif vande, njute Banken enahanda handräckning, somför Rikets Ständers Banks Discont-Fcrk nu är eller framdeles varder beviljad. 15 §. är gillad af Borgare-Ståndet och äfven af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, med tillägg af orden:” och Revisorer”, näst efter orden: ”Ledamöter i Directionen”; hvadan Utskotten hemställa, att den blifvande 17 §. må antagas så lydande:
Cb vdCb es ’c u *0^ q> co co 0 t/j »rf co" co" cd H a O co _ »-O u co 0 c< 0 c — CO CO ci co^ 2 ^ cT V? V? O co" s ’*■' •o pst rf) cs V3- O Cl co CO v-f co 10 t>> 0 CO c^ •vf co co CO co V3- VjlO co co > QJ U 03 03 C O ed > O vi CO - u cd s cr> a o 03 O u, £ O co <u a> "2 co o co p « • 3 H. 21 Den 7 Mars f. m. s: •§ Si *\ to ss 5 *§ C - tJ to. 3 o '*§ K d Sto -O »«sä cå to _CC H «i O .SS : si * \ s o -Q Inkomster af område och egendomar. S B 3 m Igenom Trollhätte-cassans bidrag. « o . '7- sca £ C O SST-O O) <5 Fartyg. Fartyg. W .a Fartygs antal.
Nådig proposition i ämnet till Ri»kets Ständer aflåta.» Med Nådigt bifall till denna anhållan förordnade Kongl. Majit en kommitté att i ämnet afgifva underdånigt betänkande och förslag, hvilket kommitterade, under den 31 Juli 1830 afiåtit, hvarefter dels Serafimer-OrdensGillet och dels Öfver-Intendents-Embetet inkommit med underdåniga utlåtanden, med föranledande hvaraf kommitterade sig vidare v Urat; och har Kongl. Majit på grund häraf uti Nådig proposition den 22 April 1831 (JV2 65) för Rikets då lörsamlade Ständer framlagt fullständig plan till samtliga hospitalernas dels förändring och dels ombyggnad samt till Wexiö hospitals nybyggnad, såsom en början till samma plans verkställighet, äskat anslag, hvilket af Rikets Ständer samma år blifvit bev i I jad t; sedermera har Kongl. Majit till fullföljande af meranämnde plan, i Nådig Skrifvelse den 17 Mars innevarande ur (JV2 64) af Rikets Ständer äskat ytterligare anslag lill ett nytt hospital för hufvudstaden samt till nybyggnad af det i Götheborg befintliga; och har Kongl. Majit derjemte öfverlemnat till Rikets Ständer alt tillse, huruvida tillgång kunde beredas jemväl till de belopp, som för förbättring af Wadstena och Hernösands hospital, blifvit af Kongl. Serafimer-OrdensGillct begärda. Den synnerliga omtanke, hvilken ej mindre Kongl. Majit, än äfven Riket* Ständer egnat åt en förbättrad vård af sinnessjuka ligger härigenom för öppen dag. Dock må icke obemärkt lemnäs att, ehuru redan Rikets år 18-48 församlade Ständer halt stadgad öfvertygelse o/n behofvet att afhjelpa så väl hospitalsinrättningarnes, som den i delta ämne gällande lagstiftnings brister, likväl den förra, svårare frågan, hvilken endast med dryga kostnader kan lösas, lill den grad tagit deras uppmärksamhet i uteslutande anspråk, alt i deras underdåniga anhållan till Kongl.
BorgaréStån* dets vidtagne åtgärd med TullTariffens öfver» seende, derunder alla afgifter blifvit till vissa procent af värdet beräknade, tror Utskottet sig Bihang iil[ Riks, St, Brot, 1823 5 te Sami. 31, Bevillnings-Utskottets Betänkanden. icke sakna anledning, att till Vällofl. Borgare* Ståndets godtfinnande öfverlemna, huruvida % Ståndet icke skulle behaga , att i denna del af frågan förena sig med de andre trenne Respective RiksStånden. Hvarförutan som dels under alla de öfverläggnlngar, hvilka detta ämne föraniedtj ej mindre inom Utskottet, än hos de Respective RiksStånden, och derjemte oaktadt de anmärkningar mot Utskottets Förslag, hvilka inom Stånden blifvit gjorde, samt det mer och mindre offenteliga klander, under tiden deremot försports, ingen enda till förbättring ledande upplysning blifvit lemnad, och icke ens något annat ördenteligt Förslag upp* gjordt, ledande till det mål, Utskottet sökt, säkerhet och ordentlighet vid TuIlVärdets utrönande; dels detta värderingssätt står i oskiljaktigt 'sammanhang med hela det Tuilbevillnings-System Ständernas pluralitet antagit och hvilket icke kan i betydlig mån förändras, utan att rubba sammanhanget af det hela, och förorsaka ändamålens förfelande; dels ock hela Tullbevillningerl vid nästa Riksdag undergår ny pröfning, kan Utskottet ej annat än tillstyrka bifall lill Utskottets af Högvördige PresteStåndet och Hedervärda BondeStåndet, utan anmärkning i denna del antagna Betänkande* 'V-. Ätt ali Thil, så för inkommande, som för Utgående Varor, iöå i Svenska iBancoSedlar erläggas, har blifvit beslutet af Höglofl, Ridderskapet och Ädeln, Högvördiga PresteStåndet och Hedervärda BoadeSsåndet* men Bevlllnings-Utskottets Betänkanden, 483 förkastadt af Vällofl.
Vid förslaget om öfverflyttning af KrigsHofRättens Stat till den 3:dje HufvudTiteln har anmärkts hos R. o. A.j af Hr Hjerta, Gustaf, alt en sådan öfverflyttning i sig sjelf vore af ringa vigt, då medlen till lika belopp utgingo i bägge fallen, men att Utskottet derföre borde fästa ett bestämdt vilkor vid denna öfverflyttning, att anslaget tillhörde 3:dje HufvudTiteln blott i det fall, att KrigsHofRälten till densamma öfverflyttades, emedan eljest det blefve ett nytt tillfälle, att än en gång begagna KrigsFIofRättens Stat till 3:dje HufvudTitelns förökande, hvilket förhållande kunde inträffa, om R. St:r med detta anslag höjde 3:dje HufvudTitelns summa och K. M:t än en gång, emot Grundlagens föreskrift, ansåge sig kunna låta densamma på 2:dra HufvudTiteln qvarstå. Och hafva inom Bondeståndet flere Ledamöter, med afseende derpå, att de Mili laire Ledamöterne, som på kortare tid förordnades, alltid voro försedde med andre löner på Stat och vanligen voro i allt fall boende i Hufvudsladen, yrkat att arfvoden för Militaire Ledamö - 8o Ståts-Utskottets terne borde nedsättas, för de 2tne som hvardera uppburo 600 R:dr, till 400 R:dr, och för de 3 som åtnjöto 4ö° Rtdr till 3oo lt:dr hvardera; derjemte en Ledamot, i anledning af den uteblifna påföljden af R. St:rs beslut år i8?.3 om den ifrågavarande Statens öfverby ttande till 3:dje HufvudTiteln, begärt förslag till det stadgande, hvarigenom det för KrigsHofRätten erforderlige och i nämnde HufvudTitel beräknade anslag måtte komma att innehållas, i händelse Staten-s öfverflyttning äfven denne gång skulle sakna påföljd. Utskottets Förslag i detta ämne innehåller bestämdt, att , med uteslutande af KrigsHofRättens
§ , tillågg röranbe 3vibberfFapct$ ed) SfbetnS reprefenta* ffon^fdft^ Memorial ^tio 64 ben sr ^anuarri 1830; 7:0. roib 13. od) 17. §. §.f rebaction^ånbringar befråffanbe UniPer* fit-eten» teprefentatien; Memorial $?:o 52 ben jo fftoroember 1809 od) 9?:o ^9 ben 4 december famina nr; 810. roib 14. §. 18304 90. mtb 1 s§• a), tillagg, åfpftanbe $rålfef)etttman#egare# reprefen* Xationörått; ‘rOtemorial 9?
Ingen ware pligtig, alt bygga mer än gärden rarfwar efter iandets bruk och lägenhet. §» ! 8» De hus hwarä Halmtak äro tillätne, beräknas i ärlig byggnad till 2 är högre, an. ofwanföre stadgadt är, när d? b finnas täckie med bundna Tak as Halm eller Nör.. Tredje Artikeln. (Om Lron-Hemmans och LandrSkarens Boställen. §. 19. Krono » Fogde stoll med twänne af Nämnden städa huru Bonde ä KronoJord byggt och häfdadt hafwer. W>0 sädane besigtntngar bora bcmäldle synemän noga undersöka hwad tillgäng of Byggnadsämnen pä Kronohemman och Civile Statens Boställen ma finnas, lamt derefter förelägga Landtbo och Innehafware huru och hwar, t likstämmighet med hwad osman förordnad! är han bygga stall, deröswer ock honom ssrliteligt bested af Svncmännen meddelas. Ä stoglöse orter, der, ä hemmanets ägor, finnes lera och sand tjenlig till Tegclstagnlnq eller Lerhusbyggnad, eller ock Sand - och Grästcn , forn med eller utan sprangnmg , kan un mur anwändas, dä stola ds hus , som j r, 5 och 8 8 § omförmalte ärv af brändt eller »brändt Tegel, Lera eller Grästen uppmättas, sä framt ej Svnemännen anie Hemmanet sä swagt, all dctz oftast ing sädan kostsam» mare byggnad icke meWswer, och äger dä Aboen art wäija hwilket byggnads ätt af de sist berörde, han för sig tjenlrgast finner; kommandes wto ärliga byggnadsstyldighetens beräknande, samt hwad angär husens storlek, dm grund att följas som uti 2 Artförejknfmen blrfwit.
Min tvekan är dock lätt förklarlig, då jag rörande detta, som sagdt, hittills iakttagit fullständig tystnad äfven för mina närskylda, icke räknande mig till dem, hvilka, som det heter i det turkiska ordspråket, bära hjärtat på tungan. Offentliggörandet af några lyriska stämningar m e d mera dylikt utgör dock ett undantag härifrån. E n inblick i dessa då för tiden mindre vanliga förhållanden kan emellertid, såsom nyss blifvit antydt, knappast vinnas, utan att man på samma gång pejlar djupet af frågan o m kvinnans — object of life, d. v. s. frågan om förenligheten af hennes familjeuppgift med hennes anspråk på en friare samhällsställning, eller m e d andra ord, den välbekanta frågan o m förlikandet af hennes kärleks o c h hennes själf ständighets fordringar, ett lifsproblem, hvilket, tillika m e d de genom detta uppstående konflikter, framhålles o c h beröres i några af mina senare dikter, såsom i Ungdomsminnen (Sånger o c h Bilder), och äfven ligger till grund för skådespelet Farna (en omarbetning af Felicia), hvarest åt den som vill torde kunna skänkas en liten ledtråd vid bedömandet af nyssnämnda förvecklingars räckvidd. H ä r torde det därför vara m e d syftemålet förenligt att endast antyda frågans, så att säga, hjärtpunkt. F ö r att göra början därmed, är det nog att » fastslå », att en väsentlig del af det nya idé- innehåll, som på 1860-talet efter hand allt mer genomträngde mitt medvetande — » sensommar e n » var då k o m m e n! — betraktades med afgjordt ogillande af den man, som stod mitt hjärta närmast, af just den, hvars bifall hittills utgjort min högsta stolthet. Förlusten af hans deltagande gjorde mig otröstlig. Utan de yttre bevisen på hans manliga, kärleksfulla ömhet, som aldrig k o m m a att förlora för mig sin betydelse, skulle jag visst tycka mig i lifvet stå tomhändt. O c h då, i min ungdom, behärskades jag naturligtvis helt o c h hållet af denna kärleks upphöjda inflytelser.
S. D. Föredrogos ånyo och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet följande i Ståndet den 14 dennes väckta motioner: l:o af Kontrakts-prosten Forssell, om förbud för auktioners hållande å landsbygden å dag, som föregår söneller helgedag; 2:o af Kontrakts-prosten Kullman, angående vissa tillägg i Kongl. Kungörelsen af den 28 Maj 1830, om ekonomiska besigtningar; 3:o af Kontrakts-prosten Kullman, om upplifvande af Kongl. Maj:ts Nådiga varning emot yppighet och öfverflöd, gifven Drottningholms Slott den 11 Augusti 1792; samt 4:o af Kontrakts-prosten Runsten, om revision af fattigvårds-lagstiftningen, tillika med ett i anledning häraf i Ståndet denna dag afgifvet. anförande. S. D. Föredrogos ånyo och remitterades till StatsUtskottet följande i Ståndet den 14 innevarande månad väckta motioner: l:o af Kontrakts-prosten Forssell, angående rättighet för Länsmän till förhöjd pension; 2;o af Prosten Lagergren, om 3:ne tunnor Vinoch Byggnadssäd för Trosa Stads kyrka; 3:o af Prosten Lagergren, om 2:ne tunnor Vinoch Byggnadssäd för Qvar sebo kyrka; 4:o af Lektor Söderberg, om en till 600
Denna § ensam är ovilkorligen den båsta tryckfrihetslag, man kan äga, och den brottmålslagstiftning, vi äga uti 1734 års lag, är fullständig i afseende på tryckfrihetsbrott. Jag beklagar, att den tryckfr.förordn., vi genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut såsom grundlag erhållit, icke kan afskalfas, då icke Utsk. sådant föreslagit, utan att vi således måste behålla hela denna grundlag tillsvidare och intilldess man finner densamma vara öfverflödig. Jag slutar med att förklara, det jag till prot. anmäler min protest mot hvarje gemensam tanke, sorn involverar någon förändring i tryckfi.lagen utöfver hvad Constit.Utsk. föreslagit, äfvensom mot fattandet af ett sådant preliminärt beslut, som Utsk. begärt. liiCrusenstolpe, Magn. Jac.: T anledn. afHrFrih. v. Schitlzenheims yttrande skall jag bedja att blott med några ord få förlänga den redan långvariga discussionen. Det ärpå en gång vågadt och påkostande att vilja bestrida opinioner, framställda af tvenne enskildt så aktningsvärda män, som Frih:na Ehrenborgh och v. Schulzenheim. Om jag alltid kunde påräkna, att domaremagten hade samma värme för tryckfriheten som Frih. Ehrenborgh, så bekänner jag, alt jag skulle (inna mig rubbad i min öfvertygelse, huruvida icke tryckfrihetsmåls bedömande kunde öfverlemnas åt domaremagten; och örn aldr ig indragnirigsmagten folie i tyngre händer, än den för närvarande befinner sig i Frih. v. Schulzenheims, skulle jag måhända rubbas i min öfvertygelse 0111 denna magts skadliga verkan, Men man bör icke Den 17 October e. m. fästa sig vid de förhållanden, som för närvar, existera, och så snart jag vidgar min synkrets, blir jag öfvertygad om nödvändigheten af juryns bibehållande. Det lyckades mig icke att helt och hållet uppfatta Frih. v. Schulzenheims vidlyftiga dednction; och jag får derföre bedja om ursägt, att jag endast fragmentariskt besvarar densamma.
Stekpannan insattes i ugnen, hvarpå lägges ett stycke smör; då det smält ditlägges gäddan varsamt, att ej rifvebrödet affaller, samt 2 anjovisar på hvardera sidan om densamma. Gäddan skall ställas på pannan med ryggen upp, stödd af fina stickor att den ej faller omkull. Under stekningen spädes den med litet vatten, som flitigt öfveröses. v Vid enklare tillagning kan gäddan fjällas i st. f flås samt späckning uteslutas. Serveras med kaprissås eller smält smör. Ebba. Inläggningar. Goda ärtskidor till vinterförråd. Bengör noga anjovisburkarne genast de äro tömda, så att de ej börja rosta, gom dem till den tid på sommaren, då grönsakerna börja mogna, lemna dem då till en smed, som passar lock till dem, de kunna då godt användas till konservburkar för alla slags grönsaker. Sabel-ärtskidor plockas och rensas, sedan sättes en förtent kastrull på elden med vatten att uppkoka. Sedan ilägges en bit smör och ärtskidorna uppkokas hastigt samt uppläggas sedan i burkarne. Så mycket spad medföljer som nätt och jemt täcker skidorna. Burkarne få ej vara för fulla. De tilllödas nu mycket väl och nedläggas i en halfkokande vattengryta för att profvas om de äro täta; de, på hvilka uppstå små perlor vid kanterna, äro ej täta och måste derför upptagas och tilltätas. När alla synas täta bringas grytan i sakta och jemn kokning. De större burkarne kokas 1 | timme, de mindre 1 timme. Upptagas ur grytan och på- skrifvas dag och datum. Kunna förvaras 1 ä 2 år och bibehålla sig lika goda. Förvaras i torr källare, ty om det är fuktigt så rosta burkarne lätt, små hål uppstå och ärtskidorna skämmas. V i d begagnandet öppnas locket, S. burkarne ställas på spisen att uppkoka, mera smör pålägges, eller om man vill stufva dem som om sommaren eller äta dem som sparris med skiradt smör — i hvilket fall som helst äro de mycket goda. Med halfstammiga sockerärter förfares på samma sätt. Jemtländska. Drycker. 3 kannor vanligt svagdricka blandas med 1 butelj porter och \ &lt;8 socker.