Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prol.-Uld.rag 79 Frän Hederv. Bonde-Ståndet S. D. Föredrogs ånyo ett från Höglofl Ridderskapet och Adeln inkommet, sedan den 22 innevarande månad på bordet hvilande protokolls-utdrag JM 35, hvarmed öfverlemnats en motion af Herr Liljenstolpe, A. F., angående sparbanksräntans höjande till 5£ procent; och lades lill handlingarne. S. D Föredrogos Stats-Utskottets sedan den 22 innevarande månad pä bordet hvilande Memorial: JM 5, med den till Rikets nu församlade Ständer af Fullmägtige i Riksgäldskontoret afgifna berättelse. Lades till handlingarne. JM 4, angående riksdagskostnadernas bestridande af Riksgälds-kontoret; M 5, angående godtgörande af Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns riksdagskostnader; samt *5 6, angående förskott å aflöniugen för den hos Riks Stånden och Utskotten anställda betjening. Dessa trenne memorial biföllos. S. D. Efter ånyo skedd föredragning remitterades till Stats Utskottet Kongl. Maj:ts på bordet hvilande nådiga Propositioner: l:o angående förändring i gällande bestämmelser om godtgörande af kostnader vid laga skifte å boställe; 2:o angående grunderna för infanteriets och kavalleriets organisation, om rättighet för indelta soldaten eller ryttaren till tidigare afsked, samt om arméens vapenölningar och underofficersbildningen; 3:o angående berättigande för Landshöfdingen i Skaraborgs län, f. d. Stats rådet m. m. Jonas Waern, att vid afskedstagande! erhålla pension på Allmänna lndragningsstateri; samt 4:o i fråga om afstående åt Båtsmansenkan M. Ch.
R. 330, 550- R. 552. VI. B. 476 A. 482. VII. E. 3. — N:o 77. till Rikets Ständer, om beviljande af anslag och lån för tomtreglering å den afbriinda delen af staden Eksjö, äfvensom af ett byggnadslån åt nämnde stad. Vin. E. 103. — N:o 78. till Rikets Ständer, angående uppförandet af en hufvudsakligen för Postverket afsedd byggnad å Kongl. Maj:ts och och Kronans intill Kongl. Operahuset i Stockholm gränsande toraf. V. 281, 330. R. 332. VII. B. 447, 534- A. 535-Vin. E. 103. — N:o 79. till Rikets Ständer angående inlösen till kronan af Landshöfdinge-Residenshuset i Hernösand och uppbyggandet af Landtstats-embetshus derstädes. V. 281. R. 332, Se vidare Stats-Utskottets Memorial N:o 136 (15:0, g.) — N:o 80. till Rikets Ständer, angående sinnessjuke Löjtnanten vid Westmanlands Regemente, Laurentz Georg Nicolas Lindbergs _ F — 147 uppförande till pension å Allmänna Indrngnings-Staten vid ethållande afsked. Propositioner och Skrifvelser, Kongl. Maj:t.s nådiga: — N:o 81, till Rikets Ständer, om afsöndring af jord från Rytdmästare-bostället vid Skånska Hussar-Regementet, Kungsgården Sandby, för att till ny kyrkogård för Sandby församling i Vestra Göinge Härad af Christianstads län användas. V. 280- R. 330. VI.
Sl. Prot. 1835 & 1834. i Sami. 1 Afå. 35 Höft. 1 2 Slals-Utsliollcls Memorial, JVs 101. sagde uppgifter, såsom Stats-Utskottet vid anställd jemförelse lunnit, öfverensstämmande med vederbörande Utskotts i sådant hänseende gjorda och af Rikets Ständer bifallna framställningar. 1 enlighet med hvad Herr Landtmarskaiken och Herrar Talmän föreslagit, får Utskottet alltså tillstyrka, alt den aflöning, hvilken under nuvarande Riksdag tillkommer Riks-Ståndens och Utskottens Sekreterare, äfvensom den öfriga hos Stånden och Utskotten anställda Kansli-betjening, måtte af Rikets Ständer bestämmas och fastställas att utgå med följande, för hvarje särskild tjensteman uppgifna, belopp samt få beräknas från här nedan utsatta dagar nemligen: Hos Ridder skåpet och Adeln: , För Riddarhus-Sekreleraren, i egenskap af detta Stånds Sekreterare, arfvode i månaden K:dr 300: — » Sju Notarier, hvardera, dagtraktamente .. » 4: 24. » Sex Kanslister, d:o d:o » 5: — varande vid denna, likasom vid sednast förlidna, Riksdag ej mindre Riddarhus Sekreteraren, än Ridderskapet. och Adelns öfriga Kansli-betjening, hvilken före Riksdagens början blef af Riddarhus-Direktionen antagen och i tjenstgöring inträdde, berättigad att beräkna sin aflöning från och med fjerde dagen före den, till hvilken Rikets Ständer voro sammankallade, eller från och med den ll:te November nästlidet år. Hos Preste-Ständet:
Förra riksdagens Constitukions - Utskott söreflär också en nämnd, men emot dennes sammansättning anmärker jag, att till minnande af opar - 4i2 Den i Junit. opartiskhet, som utgör hela wärdet af detta slag af domstolar, fordras, att parterne söre mälets instämmande ej känna sine domare, och emot desi anrvkndande, E dä personer och ämnen i den äklagade skritten ärö tydeligen nämnde, gifwes intet skäl akt undandraga mäler den manliga döma» remagten. Denne är tillräcklig, dä räktwisan endast fordrar tillämpning af lagens bokstaf. Nödrvändighcten af en nämnd inträffar först, da domen mäste grundas pä inre öfwertygelse. Att dä den äklagade skriften innehäller sadan bestyllning, som hör under lagens ätgärd, anses Författaren altid såsom smädare, antingen han styrker sin beskyllning eller ej, sä framt han ej före skrifcens Publicerande gjort mälet wid wederbörlig domstol anhängig!. Sädan är lagen i England. Med rätta säger domaren ät författaren: du mar wist pä din sak eller war du det icke; i senare faller är du en smädare, i det förra en dålig medborgare, som mera leddes af enskilt illska än af nit för allman ordning. z:to. Alt böter efter denna lag proportioneras ester förbrytarens förmögenhet efter bewillningsgrund, eller annan billig valvation, och att med böters förivandling förfares efter almän lag. Den bötessumma, som i grund ruinerar en fattig scribent, är ett läyri för den rike, och är det än mer för en besoldad agent. Sädana böra wi wanka ost. Den anda nu i nationen rader är ett bröstwärn emot wära fiender, för starkt att genombrytas, men deras affigter förhinderlige, att desi undergräfwande ej skulle försökas. Den i Junii. 413 Högloflige Ridderskap och Adels
Ståndet för dess del, att det med dess mening och afsigt är öfverensstämmande, att det belopp, hvarmed öfverskotten det ena året möjligen understiga ifrågavarande 70,000 Rtdr, får af de påföljande, innan nästa Statsreglering, förflytande årens öfverskott ersättas, derest desamma dertill lemna tillgång. l4 Prot.-Uldrag den 3 Mars 1830. S. D. Remitterades till Expeditions.Ut. skottet, för behörigt iakttagande vid Riksdagsbeslutets uppsättande. Kongl. Majus a Rikssalen F. d. aflåtna Nådiga svar uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelser af den 27 Mars, den 12 junii, jo September, ig October, 18 Och a o November, 28 December 1830, samt den i januarii inneva. ratide år, rörande åtskilliga Lag-frågor, samt uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af deri 29 sistl, januarii, med öfverlemnande af Lagar angående Myntbestämningen och för Banken S. D. Vid föredragning af ExpeditionsUtskottets Memorial, Nto 417, angående expediering af Rikets Höglofl. Ständers underdåniga Skrifvelse med förslag till Brännvins-Brän» ningsFörordning, fann Preste-Ståndet för godt att, med gillande af Utskottets åtgärd, lägga ofvannämnda Memorial till Handlingarue. S. D. Föredrogs Höglofl. RidderskapetS Och Adelns Protocolls-Utdrag, af den 26 sistl. Februarii, innehållande Ridderskapets och Adelns beslut, i anledning af Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 328, angående Utskot* Prot.-Utdrag den 3 Mars 1830.
Hvad åter angår de särskilda inkomst-titlar, som nu blifvit omnämnda, elier tullen och bränvinsskatten, så får jag förklara att hvad tullupbörden beträffar, så måste det anses öfvergå all förväntan, att under ett år sådant som detta, då fjolårets skörd örn icke qvan t ila t i vt, åtminstone qvalitativ t blef så godt som förlorad, samt under det samtidiga intrycket af den penningebrist och financiella förlägenhet, som under loppet af detta år existerat i nästan hela den civiliserade verlden, rörelsen hos oss oaktadt allt detta kunnat fortgå så, att tullupbörden för i år belöper sig till ungefär samma belopp som för år 1855. Detta högst tillfredsställande faktum visar emellertid att välståndet hos den stora massan af konsumenter, åtminstone hittills icke aftagit, och det är åt detta hall som man härvid hufvudsakligast bör rikta sin upmärksambet, ty i detta afside, likasom i striden, är det ändock de stora bataljonerna som slutligen gifva utslaget. Hvad åter framtiden bår i sitt sköte, det vet Gr. Sparre lika litet som jag. Beträffande slutligen bränvinsskatten, så måste jag bekänna att jag ingalunda hyser så sanguiniska förhoppningar som Gr. Sparre, om en betydlig förminskning i superiet; och så 68 Den 3 December f. m. länge konsumtionen af bränvin fortgår, torde man väl också få antaga att produktionen deraf, härmed håller jemna steg. Dessutom ber jag Hr Gr:n erinra sig, att i Statsregleringen är skatten derå beräknad endast till 4,800,000 Rdr, då denna skatt likväl i år gifvit 6,100,000 Rdr, hvartill kommer för framtiden en tillökning af 10 öre per kanna, hvilket med samma tillverknings-belopp som i år gör ytterligare 1,200,000 Rdr.
— Vidare bar jag föreställt mig, att sedan Svenska specie-riksdm numera blifvit tillräckligen känd på Europeiska marknaden och i verldshandel, det icke vore försigtigt att deruti göra en förändring, hvilken möjligtvis inom Europa kunde leda till den slutsats, att våra penningeföi hållanden icke uppnått den stadga, som de verkligen äga. Om likväl de detaljer, hvarvid jag nu fästat mig, ej kunna ernås, anser jag dock ett stort steg vara vunnet genom antagande af BancoUtskts förslag, hvilket innefattar hufvudsakeu af hvad jag tillstyrkt i min motion. Egentliga orsaken, hvarföre jag föreslog specie-riksd:s qvarstående såsom en slags skugga af en större enhet, var den, att jag föreställde mig, alt förslaget derigenom lättare skulle vinna gällande kraft på något annat ställe än inom delta Hus; men oin BancoUlsk. icke vill frångå sitt förslag, om det nödvändigt vill uppgöra förslag till en myntfot; så instämmer jag lill alla delar uti Hr Cederschjölds anmärkn. om beräkningen af remedium. Ordalagen, som omtala remedium, äro till den grad otydliga, alt de lätteligen kunna gifva anledu, De ii 27 Maj e. m. 335 lill misstag vid beräkningen deraf. De äro mer än obetydliga, sä att sunda förnuftet mäste öfverrösta bokstafven, emedan det skulle vara orimligt alt lyda föreskriften sä, som den står i bokstafven. Jag anhåller, att BancoUtsk. ville tydligen uttrycka, att remedium skall beräknas per stycke och icke Tt-\is. Jag hade trott, att Ulsk. utan behof af någon särskild derom vackt motion, skulle af bancofulImäktiges protocoller ägt tillräckliga anledntr att framkomma mod förslag till en lagförklaring, ang:de beräkningen af remedium, äfven om ingenting annat angtde, myntfoten ifrågakomma. De öfriga skiljaktigheterna emellan min motion och TJtskrs förslag äro mindre väsendtliga, hvarföre jag icke vill upptaga tiden med någon utveckling deraf.
— Och om ock Hanken till fidio inlöser sina sedlar med silfver, blir det således ändock icke, egentligen att tala, något riktigt stadgadt myntvärde i landet, så vida rörelsekapitalet underkastas ständiga fluktuationer, vare sig till ökning eller till minskning; och det är derföre som, fastän jag ansett Bankens realisations skyldighet vara dess förnämsta förbindelse, jag likväl, för att icke blottställa landets industri för svåra olägenheter, och för att, så vidt möjligt, behålla ett stadgadt myntvärde, har velat att Banken icke skall begagna sig af sin makt alt använda det skarpa medlet af en sedelindragning, i större skala än silfverulvexlingen föranleder, vid något annat tillfälle, än då en stark nära fara för Banken hotar, d. v. s. då någon tillfällig svårare kris inträffar, såsom vid utbrottet af ett krig, eller efter en mycket stor missvext, m. m., och Bankens metalliska kassa så hardt anlitas, alt Banken tvingas att vidtaga skyndsamma och kraftiga åtgärder så alt ej hela dess silfverförråd må uttömmas. Den sista talaren har väl sagt, att det vore försigtigare, att draga in i förtid, än att dermed vänta till dess faran står för dörren. Men jag invänder deremot, alt när silfrct uttages ifrån Banken, verkställes alltid en sedelindragning, fastän ej i större skala än motsvarande beloppet af det från Banken bortvexlade silfret. Och att i ännu högre grad förminska sedelstocken, vid första tecken till en missgynnande konjunktur, det vore att underkasta penningetillgången i landet alltför starka fluktuationer. Om man t. ex. stadgade den regeln, att så snart en starkare silfveruttagning egde rum, Banken genast skulle börja reservera sina vinster, så skulle man, genom deraf upkommande ojemnhet i rörelsekapitalets storlek, underkasta landets industri alltför stora vådor och olägenheter; — och några så våldsamma åtgärder behöfvas icke heller användas, annat än i nödens stund; ty en silfverulvexlingen motsvarande sedelindragning upfyller redan ändamålet och utöfvar en tillräckligt stark känning på rörelsen.
— N:o 327. angående verkställd omröstning öfver tvänne i StatsUtskotlets Memorial N:o 319 upptagne voterings-propositioner. (Se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 312.) Stalssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 1. angående arfvode åt en särskild Secreterare jemte en Notarie för de förenade Utskotten. IV. B. A. 54. — N:o 2. i anledning af väckt motion om bidrag för beredande af nedsättning för tyngre och vigtigare varor i nu gällande taxa för inre farten å Götha Canal. IV. B. 347. A. 354. — N:o 3. i anledning af vackt motion oin samlande af medel till bildande af en skattkammare för Riket. IV. B. 347. A. 354. — N:o 4. i anledning af väckt motion om inrättande af ett Post conlor vid Wrigstads gästgifvaregård. IV. B. 347. A. 354. — N:o 5. i anledning af väckt fråga om förändrade grunder för Bevärings-manskapets uttagande till vapenöfning och annan tjenstgöring m. m. IV. B. 347, 355. A. Å. 465. VI. U. 164. A. 183. E. 510. — N:o 6. i anledning af väckt motion om rotehållarnes på Gottland befriande från skyldigheten att anlägga båtsmanstorp. IV. B. 347. A. 355. VIII. U. 230. A. 250. ~ — N:o 7. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stals-Utskott, angående rotering af den staden Lund tillhörande s. k. Vagnmans-jorden. IV. B. 347. A. 355.
”Skiftesmannen männen böra emellan delegarne bereda —* ■ vänlig öfverenskommelse om tiden då det klander blifvit anmäldt tilländalupit, eller, nya skiftet tillträdas skall, dock att deri händelse af klander, Egodelnings-rätten med icke längre må dröjas, än ett år, meddelat liufvudsakligl utslag, hvarigenom sedan skiftet faststäldt blifvit; men kan skiftes-förrältningen blifvit pröfvad; sko sådan öfverenskommelse icke träffas, skall lande den ändring i skiftes-läggningen, som, tillträdet ske, så snart tiden till klander efter det Egodelnings-rättens berörde ut å skiftet, utan att sådant klander blifvit slag fallit, kan genom laga kraftegande anmäldt, tilländalupit, eller skiftet, i hänbeslut varda bestämd, af delegarne genast delse af klander, genom laga kraftegande derefter iakttagas; dock att hvar sin på utslag blifvit faststäldt; dock att hvar sin åkern • Sammans. Lagsamt Allm. Best.- och Ekon.-Utsk. Bet. 19 på åkern vexande gröda sjelf bergar, der ej annorledes åsämjas. Skulle dervid inträda, att någon delegare icke erhåller så mycken åker till utsäde, som å honom rätteligen belöpa bör, varde ersättning för den förlust, han deraf kan lida, särskildt bestämd.” Vid föredragning af denna motion är vordet inom Hedervärda Bonde-Ståndet vttradt, bland annat: att den nya lagstiftning, som blifvit af Matts Pehrsson ifrågasatt, innebure ganska mycken våda. Landtmätaren kunde nemligen icke vidtaga de af Egodelnings-rätten beslutade ändringar. Fall hade inträffat, då landtmätare, för att förekomma klagomål öfver deras förrättningar, sökt och äfven lyckats öfvertala delegarne att genast öfvertaga sina skifteslotter, men besvär hade sedermera blifvit anförda först hos Egodelnings-rätten och sedan till Kongl. Majit, som återförvisat skiftes-förrättningen, i följd af deri föreskrifne ändringar.
— Men det fins väl flera än jag, som kunna spela lite piano, hänga upp kransar och servera te. Jag förstår inte, hvarför de alltid välja mig! — Ett förtroendevotum, utbrast doktorn torrt, i det han gick ner till stranden och började taga upp några flata stenar för att »kasta smörgås». Det nyss förflutna samtalet hade förargat honom, han hade aldrig så klart som nu märkt hur litet sann och öppen fru Kruses natur egentligen var, detta sätt att manövrera för att få sin vilja fram, plågade honom. Han hade också märkt, att det ej var för fru Holms utan för hans skull, som fru Kruse antagit valet och det harmade honom på samma gång det smickrade hans fåfänga. Han fick vara försiktig, det här började arta sig till något, som ej passade honom. Hur många förhållanden kände han ej till, som börjat med lite oskyldig kurtis och slutat med, att en kvinna, som själf var bunden, bundit en fri man vid sig för hela lifvet. Nej, det var ett farligt spel, han skulle göra sig fri, innan det blef för sent! — Står doktorn och leker skolpojke? hördes plötsligen fru Kruses röst bakom honom, i det hon lätt slog honom på axeln med parasollskaftet. Han spratt till och vände sig om. Fru Holm var redan ett godt stycke på väg upp för bergsluttningen, åtföljd af löjtnanten, som bar hennes hvita lamaschal öfver armen. — Var jag inte snäll som väntade? utbrast fru Kruse och gaf doktorn ett af sina strålande, varma ögonkast. — Jo. Jag trodde att damerna alltjämt afhandlade direktionsvalet och ville inte störa. — Nej, visst inte. Kan man tänka sig, Annie var riktigt glad! — Ja, det lät så på henne. Hon är bra öppen och naturlig. — Åhja. Men är det icke otroligt, att hon kunde bli glad. Nåja, det är inte utan, att också ni var ganska beredvillig. — I sådant angenämt sällskap, fru Kruse! — Åh för all del, ansträng er inte! Herr doktorn hade gifvit sitt ja, innan jag gaf mitt, så det kan jag då alldeles inte taga åt mig. Fru Holm med sin följeslagare hade nu hunnit upp på höjden och ropade något ner till de kvardröjande. — Hvad säger du Annie?
S. D. Ett af Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län ingifvet skriftligt anförande, jemte dervid fogadt utdrag af 1825 års Special-jordebqk för Götheborgs och Bohus län med (lera handlingar, remitterades till Stats-Utskottet, för att behandlas i sammanhang med en af Lind väckt och förut till nämnde Utskott öfverlemnad motion, angående lindring uti roterings-skyldigheten för fiskelägena Fjellbacka och Mörhult inom Bohus län. 188 Frot.-Vtdrag den A Februari 1857. Den 4 Februari. Från Högloft. Ridderskapel och Adeln. S. D. Vid lornyad föredragning af Bankooch Lag-Viskollens den 28 och 31 sistlidne Januari på bordet lagda Betänkande N:o 1, i anledning af väckta motioner, angående förändring af lagens stadgande om ränta, återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, lörsta punkten, deri Utskotten hemställt, att Friherre Raabs samt Herrar Wallenbergs, Renströms och Henschens ifrågavarande motioner måtte förklaras icke kunna någon lagstiftnings-åtgärd föranleda, samt blef sednare punkten, rörande ifrågaställd nedsättning af den lagliga räntefoten, af Ridderskapet och Adeln bifallen. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Kongl. Maj-.ts denna dag ankomna nådiga svar uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående Riksdagens förlängning. Frän Högv. Preste-Stdndet. t 1 ' S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Bankooch Lag-V(sköttens Betänkande „N:o 1, angående förändring af lagens stadgande om ränta. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Kongl. Maj:ts denna dag ankomna nådiga svar uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående Riksdagens förlängning.
: "att dessutom till laga beifran af vederbör. befordra så beskaffade förseelser af fullmäktige eller contorets embetsoell tjenstemän, att revisorerne anse åtal i anledn. deraf böra ofördröjligen anställas.” Jag tror icke detta vara tjenligt. Revisorerne äro icke så qvalificerade, alt de kunna om ett laga åtal förordna, men väl kunna revisorerne pröfva föreskrifter oell vid jemförelsen mellan dem oell handlingssättet finna att fel äro begångna af beskaffenhet att af R. St. böra beifra*, i hvilket fall handlingarne böra af revisorerna till R. St. Just.ombudsman öfverlemnas, som äger att lag oell författningar likmätigt dermed förfara. Det skulle eljest kunna bända, att revisorerne för sådana beslut kunde komma att stanna i ett betänkligt reconventionsansvar, hvilket icke kunde bända om handlingarna öfverlemnades till Just.ombudsmannen. Jag hemställer, om icke, till följd af denna anmärkn., mom. bör undergå lättelse och betänk, således återremitteras. Gr. von Platen, Baltzar: Det är gifvet, att vid uppgörandet af ett dylikt förslag kunna alltid olika åsigter uppkomma i fråga om föreskrifternas beskaffenhet. Ifall R. o. Ad. skulle vilja besluta en återremiss, vill jag visst icke sätta mig emot densamma; dock nödgas jag förklara, att jag icke finner Frih. Cederströms anmärkn. af den vigt, att den bör föranleda till en sådan, och jag vågar derföre anhålla om propos. till bifall å memorialet. StatsUlsk:s mern. N:o 49^ blef derefter af R. o. Ad. bifallet. Likaledes föredrogs ånyo StatsUtsk:s den 28 sistI. April och den 5 dennes på bordet lagda mern. N:o 494) nle(J förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande i:a afdeln:n af det vid sista riksdag för Riksg.cont. utfärdade reglemente.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 39, angående öfverlåtelse lill allmänna Barnhus-inrättningen i Stochholm af en utaf Stockholms stads och läns Kurhus begagnad tomt. (I. A.) Ofvannämnde utlåtande är af Borgare-Ståndet, på grund af gjorda anmärkningar, till Stats-Utskottet återremitteradt; men enär, enligt ankomna Protokollsutdrag. de trenne öfriga Riks-Stånden bifallit berörde utlåtande, och detta ärende följaktligen är af Rikets Ständer afgjordt, återstår för Utskottet endast att. jemlikt 49 S 4 mom. Riksdags-ordningen, Borgare-Ståndet härom underrätta. Stockholm den 23 Februari 1860. STOCKHOLM, tryckt hos A. L. NORMAN, 1850. Alik. till Exp.-Utsk. den 27 Febr. 1800 kl. 7 c. m. Utlåtande, dels i anledning af' Kongl. Maj:t.s nådiga Proposition angående Leckö kungsgårds användande till ekplantering, dels angående väckta motioner om utarrenderande af vissa delar af nämnde kungsgård, samt om anslående af en derunder lydande hemmansdel till boställe åt Folkskoleläraren i Otterstads församling. (J. A.) Enligt hvad högstberörde, den 27 nästlidne Oktober till Rikets Ständer aflåtna nådiga Proposition (införd under N:o 35 i Irsta samlingen af Bihanget till Kiks-Ståndens Protokoll vid innevarande riksdag) hufvudsakligen innehåller, hade, sedan Rikets Ständer genom underdånig skrifvelse den 19 Augusti 1829 åt Kongl. Majrts nådiga godtfinnande öfverlätit att lör ekplantering helst i rikets sydliga delar, använda 25,000 tunnland dertill tjenlig, nära sjöfarled belägen jordegendom, hvartill företrädesvis borde väljas sådane kronoparker, kungsgårdar och kronoallmänningar, som uppfyllde berörde vilkor och vore eller blefve, efter kontrakts eller förläningsrätts tilländalöpande, disponibla, samt Kongl.
M:t, för alt bereda sökanden en från näringsomsorger befriad ålderdom, mätte hos Rikets Rtänder göra nådig framställning om beviljande af en årlig pension af 500 R:dr, alt till sökanden i hennes återstående lifstid utgå, har E. K. M:t, som ansett det vara Svenska nationen värdigt, att genom beredande af en mera sorgfri ålderdom åt efterlefvande makan, egna en gärd af tacksamt minne åt den hädangangne frejdade mannen, uti nådig skrifvelse af den 1 nästlidne Februari till Rikets Ständers behjertande öfverlemnat bemälda enkas förenämnda underdåniga ansökning; och hafva pä de af E. K. M:t anförda skäl, Rikets Ständer hiiällit, att en pension af 500 R:dr årligen må för Biskopen F. M. Franzéns enka, Christina Elisabelh Arwedsson, till utgående under hennes lifstid, varda å Allmänna Indragningsstaten uppförd. 2f):o. Medelst nådig skrifvelse af den 12 nästlidne Juni, har E. K. M:l lill Rikets Ständers behjertande öfverlemnat en af aflidne Ofverstelöjtnanten J. Z. Dunckers enka, Maria Charlotta Tuderus, gjord underdånig ansökning, att E. K. M:t, med hänsigt så väl till de tryckande omständigheter, hvari hon sig befunne, som till hennes aflidne mans tjensteoch krigs-meriter, måtte täckas i nåder tillägga henne den pension, hvartill hon, efter gällande författningar, ansåges berältigad, räknadt från mannens död och utan afseende på hennes uraktlåtenhet alt derom förut väcka anspråk, eller, om sådant ej kunde ega rum, till det belopp E. K.