Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts Nådiga Proposition blifvit inbegripet i det antal skolor, för hvilka endast l Rektor och 2 Kolleger äro föreslagno; och då med detta lärare-antal vore omöjligt atti skolan emottaga det betydliga antal lärjungar, som der söker inträde, samt jemväl ortens stora behof af medborgerlig bildning för idkande af dess handel och industri påkallade läroverkets utvidgning, har motionären anhållit, att Borås skola, vid nu föreslående reglering af elementar-läroverken, mätte blifva en lägre elementar-skola af högsta elier åtminstone följande grad och dess lärare erhålla enahanda löne-förmåner, sorn andra lärare i samma grad; af Prosten Ljunggren och Herr P. Berg, hvilka, af anledning att Uddevalla skola, som för närvarande har 3 ordinarie och 1 extra eller tillsammans 4 lärare, skulle, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, få sitt lärare-antal inskränkt till 3, nemligen 1 Rektor och 2 Kolleger, begärt, att skolan, i anseende lill det ständigt vexande antalet af lärjungar samt det stora afståndet från andra läroverk, måtte i stat uppföras med 1 Rektor och 4 Kolleger. Beträffande försl Borås skola, så har Utskottet, i betraktande deraf, att Borås utgör medelpunkten i en talrikt befolkad ort, samt att skolan, hvilken nu har öfver 60 lärjungar, befinner sig bland stiftets skolor mest aflägse från det högre läroverket i Skara, ansett ifrågavarande skola böra utvidgas och erhålla en lärare-stat af 1 Rektor och 5 Kolleger. Då inom liela provinsen Bohuslän icke finnes något läroverk med mer än 2 StaIs-Utskottets Utlåtande N:o '148. 47 klasser, synes Uddevalla skola, lör närvarande besökt af omkring 80 lärjungar, äfven böra utvidgas och erhålla samma lärare-antal sorn Borås skola.
Sätt dig så länge, mitt barn! ( af sides ) Hon ser rätt näpen u t, den der Vingåkerskullan! ( till f ru Pylo , i det han går till henne och räknar upp pengarne ). Se här har frun sina femhundra riksdal er! F R U P Y L O . Tackar, herr grosshandlare.. Vill nu grosshandlaren skrifva in de här! ( tar u pp pen garne ur plånboken. ) R E D E R ( förargad ). Ja, det var s annt ... hvad fan tjenade då hela vexlingen till .. jag h ade ju bara behöft skrifva upp räntan, och frun hade tag it sina pengar med sig hem igen.. F R U P Y L O . Nej , men det var inte ef ter min u träkning! Räntan skall gossen ha .. och de der pengarne som grosshandlaren tog h ar jag sjelf laggt ihop riksdaler efter riksdaler .. s å dem vill jag inte ta hem igen! R E D E R ( skrif ver in i en stor bok ). Dumheter! pengar so m pengar! Men det är eget att f run som är så gammal kan förtjena så mycket .. hvad förtjenar frun på egentligen? Åh, det är på han d arbete, vet grosshandl aren. R E D E R . J aså! ( slår iho p boken och lägger pen ningarne ner i kassakistan ). Mjuka tjenare .. f run får fö rlåta, men nu har jag annat att sköta! 49 F R U P Y L O . Jaha .. adj ö, herr g rosshandlare ... nå, skall mams ell Mari a gifta sig snart? R E D E R . J a, hon förlofvar sig i nästa vecka med kunglig sekter Smaal. Kors i alla tider! så h eter inte afri taren! Få se ändå, om inte gumman k an ändra om den saken! ( i det hon går åt fonden får hon se Anna-Stina , och stannar midt fr amför henne ). Hv ad heter du, barn? Anna-Stina .. ( af sides ). Det är samma flicka som min mål are har i porträtt .. jojo! jag kunde väl tro att hon skulle komma! ( går genom fonden ).
Ständers Stats-och Banco-Utskott inkomne Betänkande af den ti i denna mänad, jemte förflog till Jnstruction för Riksens Ständers Rcwisorer öfwer Stats s Banco-och Riksgäls - Werken, beflkt Borgare-Ständet, att Z §. skutte, i likhet med Lme Ständs inom Utskotten yttrade skiljagtiga tanka, andras, med uteslutande af ordet: förseglad, i hwars ställe tillägges: Rån genom tr/cket till Allmänhetens kunskap lämnas, och — I alt öfrigt gillade Ståndet den föreslagna Instruktionen och Betänkandet; hwarom de Respective MedCtänden wördsamt och wänligen skulle underrättas, vt rupr». S. D. Gillade Borgare-Ständet hwad Riksens HögloftStänders Allmänna Beswärs - och Leconomic, Ut - 780 Den 17 April. Utstött, i Protocolls-Utdrag af den ro denne?, hemställt och föreslagit i anledning af mne frän Högloft. Ridder stapct och Adeln remitterade Memorial, angående inrättning af ett Akerbruks-Collegium, Oeconomiste Författningars stiljande frän Allmänna Lagen, samt HuShälls» Sällstayers inrättande; Hwarom de Refpeetive McdStanden stulle wördsamt ockHwanligen underrättas. Ut »UPIL. Hx iUrotocollc» st. H. ^6ler8ou. Utdrag af Protocollet, hållet ut! Borgare-Ständets Plenum wid Riksdagen i Stockholm den 27 Mars i8ic>. S. D. Efter fulländad granskning af Riksens Högloft.
Då emellertid dé förändrade stadganden om utmätning, som Utskottet sålunda ansett sig böra föreslå, äro af vigt jemväl utan afseende å frågan om upphäfvande af förordningen om lösöreköp. och de sålunda icke kunna betraktas blott såsom ett surrogat för denna, har Utskottet, för att icke med hvarandra sammanbinda frågor, de der ej ega ett alldeles oskiljaktigt samband, ansett stadgandet om upphäfvande af nyssnämnda förordning böra intagas i en särskild författning och de nya föreskrifterna angående utmätning böra bilda en lag för sig; och hemställer Utskottet alltså vördsamt, dels att Ridder skap) et och Adeln samt Preste-och Borgare-Stånden måtte, lika med Bonde-Ståndet, antaga det af Utskottet genom dess Betänkande N:o 36 framställda förslag till en författning, hvarigenom förklaras, att Kongl. Förordningen den 20 November 1845 i afseende på handel om lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarblifva, upphört att vara gällande, utom i afseende ä de köp, med hvilka före den nya författningens kungörande blifvit så förfaret, som i nämnde Kongl. Förordning stadgas; —- och dels att Rikets Ständer måtte för sin del besluta en författning om förändrade föreskrifter i afseende på utmätning, af följande lydelse: y>Med upphäfvande af 3 § * ^ Kap. Utsöknings-Balken, stadgas som följer: § 1. Yppas, vid utmätning, tvist angående gods, sorn i gåldenärs bo finnes, men uppgifves höra annan till: bjuder den, sorn å godset anspråk gör, bevis för sig, och ställer han hos utmätningsmannen borgen för den kostnad och skada, som af hans anspråk kumma kan; varde godset satt i säkert förvar, intilldess tvisten om egander ätten af domstol prof vad blifvit; stämme han dock, i ty fall, borgenär och gäldenär inom tre månader sedan godset i förvar sattes, eller håfve sin talan emot borgenären förlorat.
Den, som vill, att contra-propositionen skall innefatta Preste-Ståndets beslut, det må städerne Stockholm och Götheborg vara öfverlåtet att öfverenskomma hvar för sig om beloppet af Curhus-afgiften, motsvarande behofvet, äfven utöfver maximum för landet i allmänhet, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, blifver contra-propositionen, i enlighet med Rorgare-Ståndets beslut, attén årlig afgift till veneriska smittans hämmande och botande inom' Stockholms stad må med högst åtta och minst en skilling utgå af hvarje derstädes mantalsskrifven person. Hufvudsakliga voteringen blifver derefter: 5:o Den, som bifaller Utskottets af Bonde-Ståndet godkände yttrande, hvarigenom Herr Mollerhjelms förslag, att den rättighet för Stockholms Bevillnings-Utskottett Memorial, N\o 29. 5 stads invånare måtte af Rikets Högloft. Ständer bestämmas, att äfven till belopp, utöfver det för Länen i allmänhet fastställda maximum af fem skiilingar för hvarje mantalsskrifven person, öfverenskomma om alt åtaga sig en efter behofvet lämpad Curhus-afgift, blifvit afstyrkt, voterar Jer, den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages (i:sta alternativet) Ridderskapets och Adelns beslut; (2dra alternativet) Presteeller Borgare-Ståndens beslut. I afseende på de af Utskottet, i och för verkställigheten, föreslagne allmänna stadganden, pag. 5, 6 och 7 uti Betänkandet N:o 11, äro följande beslut meddeldte, nemligen:
N:o 5 ”dan Kongl. Maj:t aktat skäligt att, med iakttagande af denna skillnad, i Nåder förordna, att Kammar-Rättens anmärkningar af ’’Jörstnärnnde beskaffenhet böra ölverlemnas ”dirpcte till Justitiae-Canceljers-Embetet, för 3?atti laga ordning handläggas; men att deremot alla anmärkningar vid egentligen så ”kallade administrativa åtgärder fgrst skola ’af Rammar-Rätten i underdånighet anmä, ’las, genom den Stats-Expedition, Irån hvil”ken Kongl. Maj:ts befallningar till det Embetsverk eller den högre Embetsman, sorn ”aqmärkningarne röra, vanligen utfärdas, då ”Kong], IRajd bielve i tillfälle att pröfva r ”huruvida åtal af den anmärkta åtgärden bör ”ske, och handlingarne i sådant ändamål till ”Justitiae-Cancellers-En!betet öfverlemna^,” Härigenom bade, i Motiqnairens tanka, saken icke blifvit hulpen, utan förvärrad; ty förut, oell med bibehållande al KammarRättens Jnstructiqn örn hemställning till Kgl, Majit, hade åtminstone Constitutipns-fJtskotfet lått i Stats-Rådets Protocoll se , hvilka och hyry mångå anmärkningar mot (öollegier och högre Embetsman blifvit gjorda, Och kunnat, om de utan goda skäl blifvit nedlqgda, sådant anmärky.
Så blef det allt emellanåt trassel och missförstånd och falska rapporter mellan hushållen, och då skulle man ställa det till rätta och göra anklagelser och förklaringar. Men eljest gick lifvet sin jemna gång utan några afbrott. Majoren var mycket artig och älskvärd mot sin dotter, lät henne alltid gå till höger, då de promenerade tillsammans, och spelade riddare mot henne, då de voro borta. Men i hemmet var han litet förarglig, i synnerhet hvad det ekonomiska beträffade. Sant är visserligen att den stackars gubben icke hade stort att komma med, och det fordrades en engels tålamod och en qvinnas fyndighet för att få det att gå ihop med det usla underhåll, majoren bestod sitt hushåll. Det gick emellertid ihop; den unga flickan arbetade och sparade, och då majoren ibland om middagen rynkade på näsan åt soppan och frågade hur hon kunde sätta fram en dylik mat, lät hon honom gräla slut utan att gifva ett ord till svar, hvilket också hade till följd att han åt upp soppan. Emellertid blefvo hans affärer, i trots af dotterns sparsamhet, sämre och sämre för hvarje dag. Hans eftermiddagsvisiter på hotellet och hans spelpartier om qvällarne voro just inga besparingskällor, och som han dertill hade en mängd förargliga skulder från forna tider, såg han sig efter tio års vistelse i staden tvungen att lemna sin våning och flytta till ett par små rum i utkanten af staden. För den orsakens skull måste han äfven sälja största delen af sitt amöblemang, och det var derför han i dag hade auktion. Redan tidigt på morgonen gick majoren ut, ty han var icke road af sådant der stök, som han helt och hållet öfverlemnade åt sin dotter. Det var hon som ordnade alltsammans och öfvervakade det hela, medan han promenerade med öfversten och pratade med borgmästarens hushållerska, som han träffade på torget. Klockan hade redan slagit tu, och majoren var ännu icke hemkommen. Han brukade annars aldrig försumma att vid tolftiden äta sin frukost, som stod framsatt på verandan. Det hade nu upphört att regna, och här och der syntes blåa fläckar på himmelen.
Den som lutar sig emot skranket framför LandtMarskalksbordet, erlågge En Riksdaler. 4) För den som vid val eller votering, innan hans Bänk blifvit uppropad, eller sedan han sin röst afgifvit, står inom skranket eller der frammanföre, eller i skrankdörren, vare lika afgift. 5) Den som gifver sitt bifall tillkänna genom handklappning eller sitt missnöje genom livissling eller stötning i golfvet, erlågge Två Riksdaler. 6) Den som förlorar sin pollet och uti RiddarhusUtskottet begär en annan , må elen erhålla emot erläggande af Trettiotvå skillingar. 304 Ben iS Augusd e, m, 7) Skulle vid de sammanträden som för Electorer, Förstärkt Utskott eller Nämnd utsättas, så få Ledamöter af Ridderskapet och Adeln sig infinna, att val eller beslut för sådan orsak skull, ej får äga rum, då bör, så vida kallelse i behörig ordning skett, hvar och en frånvarande Ledamot, som icke erhållit LandtMarskalkens tillstånd att på viss tid lemna Riksdagsorten eller icke, kan visa laga förfall, för en slik försummelse erlägga Två Riksdaler. Att allt hvad emot oordentligheter sålunda stadgas, må till verkställighet komma, derå åligger RiddarhusFiscalen noga och utan all mannamon handhålla, och som de utstakade afgifterne skola tillfalla fattiga Adeliga Enkor, så bör RiddarhusFiscalen ovilkorligen, utan vidare omgång, afgiften hos den felande uttaga, och uti en med lås försedd sparbössa genast inlägga.
Jag vill endast undanrödja misstydningen af Herr lii - Den 16 Mars f. m. 331 bens yttrande i sammanhang med Grefve Mörners, att RiddarhusUtskottet skulle förbisett utrymmet i Riddarhussalen. Jag, som äfven har äran vara en Ledamot af Utskottet, har mätt utrymmet i alnar, men, jag bekänner det, icke i tum, emedan jag icke kunnat, eller varit hugad att till motsvarig noggranhet utröna hvarje individuel t behof i detta afseende. Just under det discussion i ämnet förevar i Utskottet, är förstnämnde undersökning skedd, och resultatet blef, att 670 och några personer få rum. Genom vidtagande af sådane mått och steg, att rummet, när behofvet så fordrar, kan tillslutas, äro Ridderskapets och Adelns egna Ledamöter alltid tryggade emot trängsel. Friherre Ridderstolpe: Jag begärde ordet i anledning af Herr Rosenblads yttrande, att blott ett skäl blifvit yttradt emot publiciteten. Jag skall uppgifva det andra, som kanske borde vara det första, i anseende dertill, att det, oberoende af utrymmet i Riddarhussalen, angår frågan, huruvida publicitet bör äga rum, eller icke. Då Ijag, vid den nu begärda voteringen, nödgas rösta emot åhörares fria inträde, anser jag min pligt vara att redogöra för den åsigt, som ännu ej af förebragta motskäl kunnat förändras. Mig synes, att yttranderättens fullkomliga frihet är det allraväsendtligaste i en representation; och jag 33a Den 16 Mavs f. m. förstår ej, huru denna frihet kan stå tillsammans med den impuls, som från åhörarnes sida möjligen kan inträffa. Då propositioner af Ordföranden framställas, hvarå blandade Ja oell Nej såsom svar följa, kan man svårligen urskilja, om några af ljuden kommit från å hörar ne, eller ej. Jag -vill dernäst hemställa, hvad som kan blifva följden deraf, attén talare åberopar åhörarnes vittnesbörd?
Set dan derom bewijs, då honom skall tillåtas, at betala Stafrummet för i Daler Si‘lfwernayndt eller 3 Daler Kopparmyndt effter mynteplacatet och där bewijsas kan at Befallnirigsniannen bäfwer mere af en sådan för Stafrumet tagit, skall det honom i Uthlagorna afkortas, så frampt han inte någon annan orsaak dertill hafwer halft. Men dagswerken och dhe Extraordinarie ståckar, sorn dhe till grufvan hafva af ålder giort, kunna dhe sig nu så mycket mindre undandraga, som de wetta att nyligen ett storf fall uthi grufwan sig häfver tilldragit, effter såsom heele Dahlelagets välls Lån dh iämväll af grufwans wijdmackthållande hänger. Kdngl. Maij:ts förhlifver &c. Datum ut supra. Under vår Allernådigsle Herres och Konungs minderårighet HEDVIG ELEONORA. J. Gyllenstjerna. G. Kurck. G. O. Stenbock. M. G. de la Gardie. S. Bäth. J. Wattrang. Rättthgeu trautumeradt stur det i Kongl. Riks-Archivet förvarade Registratur iitjjac N. W. Forsslundj Körsle Expeditions-Seereterare och Actuarie. Bilaga F. Kongl. Mapts Nådige Resolution och förklaring öfwer Yttergiället i Wäster Dahlarne. Datum Stockholm den ig September 1668. garl &c. &<% I. Supplicera att dem må effterlåtas någon afkortning uppå Grufwewe4Un, eller af dem få betala med penningar. Alt effterlåta allmogen någon afkortning uppå Grufweweden, eller den med penningar få afläggia såsom. Sih. tilt'R. St.
Deremot äro kokapparaterna så mångfalldiga, att det icke är möjligt för controllanten att se, om desamma verkligen äro af den beskaffenhet, som uppgifves; men möjligt blir det alltid att finna höjden och vidden af mäskekaret, och att efterse huruvida detsamma är krönt. a48 Den 9 November f. m. Frih. Hamilton förenade sig med Frih. Cederström. Hr von Rosen: För den händelse alt Frih. Hamiltons förslag skulle antagas, får jag till Frih:n hemställa, huruvida han ej så ville modifiera sitt förslag, att enkla pannor med mäskvärmare beskattas efter pannerymd, men att pannor af högre classen må beskattas efter mäskekar. Hr Ribbing: Jag anser det vara rent af omöjligt alt kunna vidtaga controllör i afseende på beskattningen af mäskekar. Det är så klart och så gifvet, att om denna beskattningsmetod fortsattes, vidtager man den utväg, att så snart mäskningen är färdig, så öses den upp i andra kärl. Man kan säga, att alla kärl, som finnas på en gård, skulle stämplas; men icke vunnes något dermed; det är ej sagdt, att alla kärl behöfvas för bränneri-rörelsen. Man använder stora baljor för brygd t. ex.; hvem kan controllera, att ej dessa äfven användas vid brännvinsbränningen? Det är omöjligt att controllera, om jag behöfver för mitt hushåll tio eller tjugu sådana baljor, och om än alla kröntes, så lärer dock ingen beskattning kunna åläggas mig för desamma, ty de kunna ju behöfvas för andra ändamål än just till bränneriet. Frih. Hamilton: Jag skulle gerna vilja gå Hr von Rosens begäran till mötes, men kan ej göra det derföre, att det just är med mäskvärmare, sorn största underslef bedrifves. Hr von Rosen: Det må väl vara sannt hvad Frih. Hamilton yttrat, men underslef torde ej vara omöjligt att förekomma i detta fall. Jag vill emedlertid icke vara envis i mitt yrkande; ty ovisst kan vara, om Frih:ns förslag af Ståndet antages. Hr von Hartmansdorff:
Derigenom hafva Riksens Ständer ej kunnat komma i tillfälle att pröfva kostnaden och det anslag som kunde behöfvasj hvilket icke torde blifva betydligt, om, såsom Herr Grefven nämnt, de machiner hvilka nyttjas vid Weddö oell Ortala, till detta arbete blifva begagnade. Af dessa anledningar anhåller jag om Betänkandets återremitterande. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg Statsutskottets Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades starka Ja, jemte några Nej. I anledning hvaraf Herr Grejven och LandtMarskalken förklarade, att som, efter livad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Föredrogos å nyo StatsUtskottets den 28 sistlidne April under N:o 129, afgifne samt den 5o isamma månad på bordet lagde Utlåtande, angående några vid förslaget 0111 inkomsternes be-? räkning förekomne frågor. Herr Tham, Wollrath: Hvad först angår mantalspenningarne, som StatsUtskottet omnämnt, så känner jag ej med säkerhet huruvida icke särskilta privilegier ligga till grund för de un - Den 5 Ma ji f. rn. dantag, som i vissa Provinser finnas; rnen jag har nästan anledning att tro det. Således har jag ingenting att påminna mot en undersökning i detta afseende. Men hvad åter beträffar den andra frågan, att genom en utsträckning af Lagmans och Häradshöfdinge-räntan, den skidle sättas i stället för en fjerdedels procenten till JnstitiaeStatens aflöning, får jag deremot protestera, emedan den förra är en med jorden förenad ränta, och blott tillhör en del jord. Sedan nu all jord af hvad natur den må Vara, kan ägas af hvem som hälst, kan man ej anse detta såsom något personligt privilegium, utan alla ändringar deruti angå ägande-rättens helgd, och således bör man ej tillåta, att den privilegierade jorden belastas med nya onera, så länge ej Staten ersätter ägarne deras derigenom uppkommande förlust.
Län befintlige så kallade jagbackar. S. D. Efter förnyad föredragning al Cort» stitutions Utskottets den 7 dennes pa bordet lagda Yttrande, i anledning af en ifrån Höglofl. Riddertjkapet och Adeln remitterad anmärkning, mot Konungens Rådgifvare i Coinmandomåi för Prot. Utdr d. \\ 201 Arméen, har Prest-Ståndet för sin del funnit det, enligt RegeringsrFormens 106 och 107 icke tillhöra Riks-Ständen att ät Hufvudsaken lemna någon handläggning; men vidkommande formen eller det sätt , hvarpä detta mai blifvit af Utskottet framstaldt hafva deremot hlifvic gjorda sådana anmärkningar, som föranledr Ståndet, att berörda Memorial, i afseende pä formen, till Constitutions-Utskottet återremittera. Från Vallafl. Borgare-Siånclet. S. D. Biföll Borgare-Ståndet Stats-Utskottets under den 4 Mars afgifne samt sedan den 12 Mars på bordet hvilande Utlåtande, angående anslag på lod ragnings-Staten af t boo R:dr Banko årligen, for Bergs-Rådet Friherre 6'. G. Hermelin. S. D. Sedan Borgare-Ståndet, under den 2, g, samt 17 sistledne Februarii lemnat bifall till Riksens Högloft. Ständers Stats-Ulskotts Betankanden angående 1. Föreslagen rättighet till Skatte-lösen af Lots Hemman: 2. Bidrag af Allmänna medel till fullbordande af Hamnbyggnaden i Malmö; och 3. Segelleden genom Baggens-sundet och Södra Stäket; Så ansåg Borgare-Ståndet någon annan åtgärd ej behöfva vidtagas med de ifrån Stats Utskottet, rörande förenämnde ämnen inkomne ytterligaie Memorialer, än att desannna skulle läggas till Handlingarne. SIX Lät Borgare-Ståndet bero vid Riksens 202 Prof.
Jag har trott, och Utsk. har afven instämt deri, att det vore önskligt, att dessa inrättningar erhölle understöd, för att ej allenast kunna äga bestånd, utan jemväl ytterligare utbildas. I sitt förra betänk, har Utsk. upplyst, att den hufvudsakliga diligence-inrättning, sorn Den 17 Norember e. m. aoi som hittills funnits, gatt med en årlig förlust af 3 å 4o°o r:dr. Det har således synts nödvändigt att lemna något understöd från det allmänna, för att kunna hoppas, att enskilda bolag skulle fortfara med dylika inrättningar. Detta har äfven Utsk. i sitt sednare betänk, velat lägga till grund; men jag hemställer till livad resultat Utsk. kommit. Man säger, att tillräckligt anslag af allm. medel ej kan lemnäs, emedan dessa medel iiro anvisade till andra ändamål, och äfven jag medger, att det ej klefve möjligt för K. M. att härtill lemna tillräckliga bidrag, hvarken från g:de hufvud titeln eller postmedlen, om också underd. anhållan skulle derom göras. Utsk. har vidare funnit, att vid sådant förhållande den enda lämpliga utvägen att understödja diiigenceoch forvagnsinrättningar vore att hos K. M. anhålla, det dem må lemnäs rättighet att medelst enskilda öfverenskommelse!' med skjutsskyldiga skaffa sig ett visst antal hästar emot motsvarande skjutsningsskyIdighet. Dessa atlie utvägar, nemi. contanta statsbidrag och rättighet till accord med skjutsskyldiga, hafva varit de enda, som inom Utsk. kunnat komma i fråga såsom understöd för dessa inrättningar; men intet af dessa medel har Utsk. tillstyrkt. Det har väl lösligen vidrört, att ett statsanslag borde lemnäs, men på ett sätt, som troligen ej kan leda till något resultat; och den andra utvägen har Utsk. afstyrkt. Slutligen har Utsk., för att visa sin goda vilja, tillstyrkt ”R. St. att i underd. anhålla, det K.
Jag begär det tillägg till proposin, att ordet biskop måtte i i mom. af §:n inflyta. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att det förslag, som tycktes förena de flestes mening, under förutsättning attoni sockennämnden genom särskild propos. beslutas, vore att i mom. i öfrigt skulle erhålla följande lydelse : ”.När sockenstämma förordnas af Konungens Bef:h:de, biskopen, domcapitlet, eller contractsprosten, eller i stad af magistrat äskas, må kungörelse derom icke vägras;’’ hemställande Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla detta förslag. Ropades ja. Hr Landtm, hemställde, 0111 R. o. Ad., med åsidosättande, tills ny propos. framställdes, af frågan om sockeunämnden, behagade i öfrigt bifalla andra mom. af 3 §:n. Bifölls. Hr Landtm, yttrade, att nu återstode att afgöra frågan om sockennämnden. ÄtskilIige ledamöter hade ansett, att orden ”eller af vederbörande sockennämnd” borde qvarstå i 1 morn.; en annan mening, som vore närmare Utsk:ns förslag, än Frih. Cederströms, vore att dessa ord skulle utgå, men ett tillägg vid slutet af 1 mom. äga rum, så lydande: ”ej heller må den vägras, när sockenstämma för uppgifvet ärende begäres af sockennämnd, såvida pastor icke finner det stridande emot lag och författningar.’’ Frih. Cederström hade yrkat, att orden ”eiler af vederbörande sockennämnd” skulle utur 1 mom. uteslutas, och 2 mom. börjas med ”kronobeljente, vederbörande sockennämnd eller dess ordförande, och den” etc. Hr von Hartmansdorff: Jag hemställer till Frih. Cederström, om ej orden ”eller dess ordförande” må lå utgå. Frih. Cederström förklarade, att han medgaf uteslutande af orden ”eller dess ordförande.” Hr Frih. o.