Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han bör e) sä och bchbfwrr ej sina inbetalningar oftare än hwart halst är; Stats-Werkct deremot behöfwcr och bör fä wista af sina inkomster efter hand, ty det är endast med dem som det bestrider och kan bestrida sina nästan dagliga utgifter. Bland sädana in, komstcr, som tätast inflyta, utgöra Tullmcdlcn dek största belopp; att öfwcrlemna deni qvartaliter är att betaga Slats-Kontoret de tilgängar för dagen som det icke kan umbära; och wänne det är rätkwist och w'l» tänkt atr sätta det ena Rikets angelägna werk, ja det Werk hwarisrän Rikets behöfwande Löntagare och dagliga oumbärliga behof stola fä hwad de böra, och ofta iste för dagen kunna umbära; akt, sager jag, sätta detta Werk och hwad deraf närmast beror, i förlägenhet, minsta, om ej störa, dest förtroende, utan akt derigenom pä nägot sätt öka styrkan, bcständet och krediten för ett annar. Nej torde man säga. Tscrtom, ber stärker Bankens kredit att han sär en dagelig eller tät inkomst det Den 2 Dctober. det hedrar Nationen och utwisar akt den nitälskar för Tankens säkerhet. Jag äter skulle detta oaktadt tvaga tro att förhällandct är motsatt. Hwilkcn fordringsägare skall räknas för mera oberoende, mera förmögen, antius gen den som ej anses i behof af räntan oftare än hwart halft är, eller den som emoktar henne i täta terminer, den som, icke i förlägenhat af att nyttja hypotckct, til» käter Längifwaren att ordentligen pä utsatte tider göra sina inbetalningar, eller den som direkte upbär betz dagliga inkomster? Lill hwilkctdcra af detta flags LÄngifware will nu den hänföra Banken, som med kall öf» werläggning, icke under inbillad wäda, tänker och karr tänka pä Bankens anseende, sä inom tvärt eget Land svin hos Utländska Makter?
Vid sådant förhållande beslöt RiddarhusDirectionen, att Utredningsmännens skrift skulle communiceras StatsComrnissarien af Wåhlberg med anmodan, att yttra sig deröfver i samman, hang med svar å RiddarhusDirectionens Proto - i68 Den || Augusti em. collsUtdrag af den 28 November 1821, och RiddarhusSecreterarens till följd af Direotionens beslut den 4 Mars 1822 aflåtne Promemoria, rörande ifrågavarande Protocollers hqviderande. 1822 dea 28 November: aflemnade StatsCommissarien af Wåhlberg sin förklaring; hvarefter Directionen ansåg, på de skål den 8 Maj 1819 blifvit anförde, sig icke kunna, på sått StatsCommissarien uti berörde skrift föreslagit, af egen myndighet reqvirera medel till godtgörande af Boktryckaren Grahns och Gadelii Sterbhus’ fordringar, utan syntes, i afseende på redovisningen för omkostnaderne vid sista Riksdag, hvilken redovisning StatsCommis. sarien förmält sig åligga, det vara för StatsCommissarien sjelf af vigt, stt så skyndsamt som möjligt, vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom f. d, ExpeditionsSecreteraren Rothlieb kunde förmås, att för hvad han uppburit visa redo, då säkrast kunde utrönas, huruvida han saknat medel att betala de räkningar, sorn nu voro i fråga; om hvilket beslut StatsCommissarien af Wåhlberg genom Utdrag af Protocollet skulle underrättas; och fann RiddarhusDirectionen vid sådant förhållande sig icke kunna med den af Utredningsmännen i Gadelii Sterbhus, uti ofvan omförmålte skrift, fordrade betalning taga någon befattning; hvarförutan RiddarhusDirectionen förordnade, att uti den blifvande Riksdagsberåttelsen borde i korthet anmälas de särskilda åtgärder och beslut RiddarhusDirectionen, rö - Den 14 Augusti f4 mé 169 rande Protocollstryckningen tid efter annan vidtagit. Bilagor till PleniProtocolIet för den 14 Augusti förmiddagen. Herr af Schmidt, Georg Lars:
Då han lemnar sitt hemvist i och för justering, åtnjuter han 1 R:dr 16 sk. b:ko i dagtraktamente och alltså är han mndeligen och väl betald. Alt icke Landtmätare äro nämnde i denna §,. härrör deraf, att man vill lemna K:s Beflnde frihet alt antaga de justerare, dem han finner lämplige. Jag anhåller om bifall till §:n. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framstälde Hr Gr. o. Landtm., att i afseende på förevar:de § Gr. Posse yrkat den förändring, att justeraren skulle få 36 sk. för hvarje justerad panna, med minskning af 2 sk. för hvarje panna om antalet blir 2 eller flere, samt 16 sk. för hvarje bevis, som af honom utlemnas: men öfrige talare yrkat bifall. Uppå härefter framställd Propos. biföll R. o. Ad. förevande §. §§ 28, 29, 30 och 31. Desse §§ blefvo af R. o. Ad. bifallne. § 32. Frih. Raab: Åtskilliga reservationer ådagalägga, att det vore en förbättring af 2:dra mom. i 32:dra §:n, om skyldigheten att hos vederborde Kronobetjent anmäla, när redskap afyttras, öfverflyttas från nye egaren till siste innehafvaren; och jag föreslår derföre, att mom. må lyda sålunda: ”Öfvergår sådan redskap till annan innehafvare eller' varder den eljest från stället flyttad, bör siste innehafvaren inom åtta dagar derefter sådant skriftligen anmäla, i stad hos Magistraten och på landet hos närmaste Kronobetjent, hvilken sednare skall anmälningsskriften till Häradsskrifvaren öfverlemna inom 8 dagar sedan den inkommit.” Frih. von Kraemer: Afven jag instämmer i Frih. Raabs förslag. Det instämmer med det förslag Redaclions-komitéen inom Utsk. framställt, men åtskilliga ledamöter satte sig deremot, och derföre blef §:n sådan den nu är. Jag anhåller om bifall till Frih. Raabs förslag. Hr von Hartmansdorff:
St:s verk, har Utsk. förenat sig om den åsigt, dels att vilkoren för erhållande af pension böra närmare än Den 17 Maj. 53 nu bestämmas lill både tjenstetid oell ålder, dels att pensionerna böra efter en längre tjenstetid af t. ex. 30 år, vid en ålder af 60 år förhöjas, samt dervid, hvad Riddarh.Kamereraren beträffar, bestämmas, med afseende derpå, att största delen af hans inkomster består icke i hans ordinarie lön på Riddarhusets Stat, utan dels i de arfvoden, som honom tillfalla från de serskilda testamentsfonderna, dels i den lön lian från Wadstena Adliga JungfrnStiftsKassan upbär; hvarföre, och då hans lön på Riddarhusets Stat icke utgör mer ån 600 r:dr h:cn årligen, Utsk. ansett sig destoheldre kunna föreslå alt Kamereraren, efter 30 års tjenstetid och vid upnådda 60 års ålder finge i pension behålla hela sin på sistnämnde Stal upförda lön, som denne tjensteman ulan tvifvel har den mest arbetsamma befattning vid Riddarhuset, dermed han svårligen kan förena någon annan tjenst, hvartill kommer att han icke, lika med Ridd.Sekrct., Ridd.Fiskalen och Kanslisterne, har att under riksdagarne påräkna något serskildt af allni ännna medel utgående arfvode eller traktamente. Beträffande den af tvenne ledamöter gjorda erinran, att rättigheten för Riddarhusets tjenstemän till pension skulle ställas i sammanhang med tjenslamannens förhållande utom tjensten, har Utsk. för sin del ansett ett stadgande, som så lätt kan urarta till godtycke, vara föga lämpligt, och finues dessutom ej heller i något annat, af de här i landet gällande pensions-regleraenlen; och då Utsk. i öfrigt funnit en bestämd rättighet till pension höra stadgas för Riddarhusets tjenstemän, har Utsk. ansell Ridd.Direkt, såsom den myndighet, hvilken skall afgöra della ärende.
Under närvarande omständigheter synes mig hafva varit lämpligast, alt först ingå till Bondeståndet med begäran, att, sedan nu 3:ne Riksstånd beslutat hela bankovinstens öfverlemnande till Riksgälds-kontoret, Bondestån let ville förklara, huruvida det ansåg aflämnandet böra ske med 1 vid slutet af hvartdera året, såsom Utskottet i sitt förra memorial på goda grunder såsom vilkor föreslagit och Borgareståndet beslutat, eller om | af bankovinsten skulle utbetalas i början af hvartdera året, såsom Adeln och Presteståndet antagit. Sedan Bondeståndets beslut i detta afseende kommit Utskottet tillhanda, tyckes först hafva varit lätta tiden att göra en inbjudning efter sig då företeende förhållande." Uti denna reservation hafva instämt: Riksdagsfullmägtige: Pehr Pålsson från Christianstads län, Nils Jepp* son från Malmöhus län, Olaus Eriksson från Götheborgs och Bohus län och Pehr Östman från Wester-Kor ilands län. STOCKHOLM, Ecksteinska Boktryck f.ri i: t, 184 8. Banko-Utskottets Memorial, N:o 38. i N:o 38. Ank. till Exp. Utsk. den i5 Mars, kl. n f. ra. Memorial, med förslag till samman]emkning af Rikets Ständers beslutj i fråga om tiden för den behållna vinstens aflemnande från Banken. C •^edan, på sätt Utskottet i memorialet N:o 37 anmält, Rikets Höglofl. Ständer väl beslutat, att den ifrån 184-5 års början upplupne bankovinst icke erfordras för Bankens konsoliderande och att berörda vinst, beräknad till 2,862,000 r:dr banko, skall under hvartdera åren 1848, 1849 och 1853, med en tredjedel eller 954,000 r:dr årligen, ifrån Banken i och för statens allmänna behof, till Riksgäldskontoret a flem nas; men 2:ne stånd, nemligen Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högv.
Palladius går till professoren och klagar, att han ej förstår filosofien, samt begär dennes handledning. Han uppmuntras och tackar. Akten slutar med denna kör: ”Crescant Sveciaci Gothicique Columina Regni Qvina: Micent Proceres, Stemmata clara cluant”. Tredje akten. Circejus, kommande från ett gladt sällskap, har det aftalade mötet med Virgo; han begär åter sitt armband och sin ring, men Virgo säger sig hafva tappat dem. Han skänker henne gyllenduk och förlorar till henne på brädspel damast till en kjortel. Slutligen dansas efter musik, och en af Circejus till hennes ära författad visa afsjunges. Visan är utan all poetisk lyftning, torr och trög, men för jemförelsen med Messenii och andras visor meddela vi de fyra första verserna. 1. ”Intet högre bepryder Een Jungfrw af vng åhr, Ähn sedigheet och Dygder, Wisserligh hon tå får, Then henne högt begärer. Aff Hiertat och altijd ährer I Kyskheet menar jagh. 2. På tigh altså, Mijn Lilja, Jagh täncker vthan List: Ingen skal oss åthskilia Ty tu är then förwist, Såsom Dygden högt wärderar, Troheet och så praesenterar Med tuckt och sedigheet. 3. Som Diuren aff glädie springa Emoot Sommaren bljdh, Ty them kan tå ey tvinga Winterens hårda tijdh; Altså tu migh och hugswalar När tu liufligt medh migh talar Min Sorg förswinner bort. Herrans ord tröstrijkt sjna Aff tigh och dyrkas högt, Ja til Kyskheten fijna Är och titt Hierta bögt; Sedigt tu tigh Modererar, Tin tienst och Accomoderar Efter hwars Dignitet.” Sc. 2. Circejus frestar åter Palladius; men får af denne i stället goda råd, hvilka han afvisar med förakt. — Sc. 3. Professoren grälar på Circejus för hans liderliga lefverne; denne gör ursäkter och lofvar bättring.
S. D. Föredrogs å nyo öch återremitterades Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:0 46, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, den 10 December 1828, angående Rikets Mått, Mål och Vigt. S. D. Biföllos, vid förnyad föredragning, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oéconomie-Utskottens Utlåtanden: Pro t. Utdrag den 21 Julii 1829. ^5 N:o 42j i anledning af väckt fråga om inställelse af de nu pågående Laga skiften; samt N:o /[4> i anledning af väckt fråga om stadgande af en Lag till förebyggande af vederbörande Tjenstemäns egenmägtiga förfarande vid jordransakningar, samt om upphäfvande af Kongl. Circulaire-Brefvet, den usta Oqtober iöo4, angående förmedlings återgång. S. D. Lades tili Handlingarne Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottens Utlåtande, N:o 43, i anledning af ytterligare väckt fråga om rättelse och ändring i Kongl. Taxan på arfvode för Landtmäteri - förrättningar , af den 5 Julii 1827. S. D. Remitterades till Constitutions-Utskottet en af Prosten Dedekind, i den form 29 Riksdags-Ordningen föreskrifver, anmäld anledning till anmärkning emot Föredraganden i Kammar-Expeditionen. S. D.
Ständets magnar, A. hönqvist. ^nst. 1,3 rgson. VV. ^ ali Lion. Upp - Den 17 Junik. 69- Uppläst hos Ridd och Adeln den 17 Iunir Prest-Ständer den 17 « Borgare - Ständer d, 17 Bonde-Ständer den 17 - > - wsrdsamt Memor.al! Riksdagsmannen Lars Persson frän Skaraborgs Län, har tilt Hederwärda Bonde-Ständet iogifwit ert derifrån den 23 sistl. Maj till Lag Utstottet rcmicteradt Memorial, innehållande Riksdagsmannens önstan, om det stadgande, det mätte af anförde stal löfen af den för zo a 40 är sedan förpantade Jord, bestämmas ester Riksdalers-beloppet, i jemförelse med den walvations-grund, som war dä söcpantningen stedde, och den curs som galler, dä inlösningen ster. Wid öfwerwagande häraf, sinner Utskottet, att dä en lagligen uprättad afhandling enskifte personer emellan, är den Lag, som bestämmer, deras ömsesidiga rättigheter och skyldigheter, hwilka afwen af allmänna Lagen skyddas, sa more den begärte förändringen ett ingrepp uti en af de ContraherandeS rättigheter; och af sadan anledning sinner U:stottet icke stal, at hos Riksens Högloft. Ständer tillstyrka bifall af hwad Lars Persson begärt; hwilket dock Riksens Högloft. Ständer wärdsamt underställes. Orebro den 8 Junii 1812. Pä Högloft. Ridderstapets PäHögw. PrestStänoch Adelns wägnar, dets magnar, n. I?. Lrrömkslr, ^Pä Wallof!. BorgareStändets wägnar, A. kls. konqvist. isoli. is. He6rän. Pä Hederw. Bonde» Ständets wägnar, ä.. 'luIlZILU. UPK - ^ Den 17 Junik.
Återremitterades, jemte skriftliga och muntliga anmärkningar; J\':o 12, Utlåtande, med återlemnande af en utaf herr biskop Hedren inom Högv. Preste-ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, innefattande förslag till förändring i det, genom Kongl, förordningen den 28 December 1844, fastställda formulär till trohetsed; och blef denna motion nu af ståndet remitterad till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet-, samt N:o 13, betänkande, i anledning af väckt motion, angående införande af ett stadgande i 5 kap. Utsöknings-balken, i afseende på tid för verkställande af utmätning i sterbhus. Bifölls. S. D. Föredrogos och biföllos neclannämnde Stats-utskottets utlåtanden: N:o 21, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, rörande vilkoren för det till fullbordande af hamnanläggningen vid Götheborg beviljade lån; N:o 22, angående afskrifning af det till tomtreglering inom städerna Wexiö, Åmål och Kungsbacka anvisade summor utaf mindre kreditivet; N:o 23, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående eftergift af ett kronan tillfallet dana-arf efter Collega scholae J. Ekelund-, samt 40 Prot.-utdrag den 2 Februari 4848. N:o 24 i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående eftergift af ett kronan tillfallet dana-arf efter hushållerskan Christina Bengtsson. S. D. Till Stats-utskotlet remitterades, efter skedd föredragning, nu ingifne och uppläste anföranden: af Christen Andersson ' från Malmöhus län, innefattande närmare utveckling utaf väckt motiou om återbekommande för den med Malmö hospital förenade barnhus-inrättning af vissa tunnor krono-tionde; samt af Jonas Pettersson från Calmar län, rörande salpeter-hjelpen. Den 2 Februari. Från Höglofl.
St:r nu bifalla Utskms förslag, skall resultatet blifva att en stor del af de nuv:de små brännerierna kommer att nedläggas, och då kan man mycket lättare vidtaga den i Norge redan genomförda åtgärden, att helt och hållet förbjuda småpannorna, hvarigenom man slutligen komme till en rationell lagstiftning för den ifrågav:de näringen. Hr Adelborg: Frih. Raab är känslig för att denna fråga icke skall taga en sådan vändning, att en så betydande del af svenska folket som Bondeståndet skall tro sig i något afseende vara i denna fråga förtryckt eller anse sina rättigheter som medborgare underkända, ty om några kunna hinna till en större afverkning än en gång pannerymden, så kan ej flertalet göra det, och om det verkligen så är, att den tekniska skickligheten icke finnes hos så många, skall näringen trängas ur deras händer och i kapitalisternas, så att man under sken af en ny lagstiftning blott inför en ny orättvisa. Det kan tyckas för hvar och en, som är mån om att hvarje lag som utkommer skänker rättvisa, vara ganska riktigt, men jag får uplysa, att vid frågans behandling inom Utsk:n inträffade det förhållande, att sedan man först antagit att de små pannorna skulle stå under samma kontroll och samma beskattning som de stora och det blifvit provisionel beslut derom, så, och efter det frågan en tid hvilat på bordet, ångrade sig BondeSt:s ledamöter och ville återgå till det gamla beskattningsoch kontrolleringssystemet, i fruktan att den nya författnm, som dock ej afsåg något annat än lika rättvisa åt båda slagen af bränvin»- Den 6 Maj t. in. 5X5 brännare, skulle lända BondeSt. till men. Detta förhållande kan i min tanke ej bevisa något annat, än att de fruktade att om hvarje k:a bränvin som producerades vid de små brännerierna verkligen blefve beskattad på samma sätt som skedde vid de stora brännerierna, så skulle skatten å de förra blifva högre än om de gingo in på beräkningen af dubbla pannerymden. Denna uplysning torde lugna Frih. Raab och öfvertyga honom derom, att BondeSt:s ledamöter noga hafva beräknat sin fördel då de afveko från sitt första beslut och utan votering antogo det sednare förslaget.
Hultins inånga genomkämpade lidanden det, som tog djupast; från den tiden låg öfver det fårade anletet den förklarade dager, som endast den vinner, hvilken modigt oeh stilla gått den tunga vägen genom dödsskuggans dal. I andra afseenden blefvo hennes senaste år de sorgfriaste i hennes lif. Genom en dotters trogna omtanke vardt hon till stor del befriad från de husliga bestyr, dem hon alltid plikttroget sökt fylla, men för hvilka hon saknade håg och fallenhet, och som därför nedtyngt henne, isynnerhet då de ofta följts af stora ekonomiska bekymmer. » Men, » sade hon en gång, » jag kan dock aldrig minnas, att jag varit så trött, att jag inte orkat pryda med några blommor innan jag slutat stöket. » Nu slapp hon ändtligen » stöket » och i sin lilla, kära kammare, där trädens grenar trängdes mot de små fönsterrutorna, kunde hon i ro få fördjupa sig i minnets eller aningens värld. En januarikväll 1883 satt hon, som otaliga gånger förr, i sitt fönster, blickande upp mot stjärnhimlen under de känslor som voro hennes dogmfria religion: känslan af det gudomliga i människoanden och naturen; af en evig kärlek som tillvarons grund och en evig utveckling som dess mål. Hennes stämning tog sig uttryck i denna dikt: Jag sitter i min tysta kammar ' Sin stjärnemantel natten spännt, Vid horizonten Sirius flammar, Och månen nyss sin stråle tändt. Ej minsta vindfläkt lugnet stör, Ej minsta ljud mitt öra hör. Ar det en bild af evigheten? Af sälla andars frid och ro? Nej! också där är verksamheten Vår själs behof. Min fasta tro Den är, att Skapar ' n där har ställt För andens sträfvan större fält. Den fria anden kan ej mista Den kraft, det ljus, han ägde här, Och hvad på jorden var en gnista, Slår ut uti en låga där, En helig eld, som ren oeh klar Från Gud sitt höga ursprung har. Och verksam måste den ju vara, Ej tändes den att glänsa blott. O! må min ande väl bevara Den lilla gnista, den har fått, Att, då min vandring här är slut, Den slår uti en låga ut.
Ty om en folkskolelärare, som tillika innehade klockare-, organisteder kantors-beställning, vid slutet af ecklesiastikåret hade sökt och vunnit en annan klockare-, organisteller kantors-tjenst, till hvilken rättighet att åtnjuta privilegii-nådår icke kunde komma i fråga, så egde han, sedan tiden för besvärs anförande utlupit, eller 30 dagar från beslutets kungörande, laglig rätt att den sednast erhållna tjensten tillträda; men efter Rikets Ständers förslag skulle han icke ega rättighet att ifrån sin innehafvande tjenst afflytta, förr än sex månader förflutit efter det han hos skolstyrelsen anmält sin afsigt, att från skollärare-tjensten afträda, hvilken anmälan han icke kunde göra, förr än just då han, såsom klockare eller organist, efter nu gällande stadgar, vore fullt berättigad att afflytta och sin nya tjenst tillträda. Samma konsistorium ansåg äfven det af Rikets Ständer föreslagna stadgande blifva utan påföljd, emedan ingen ansvarsbestämmelse vöre utsatt och svårligen kunde Allm. Best.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 67. 9 kunde utsättas för den, som öfvergifver sin innehafvande folkskoleläraretjenst.»
Endast i afseende på boloppet af den för bemälde Byrå-chef föreslagna löneförhöjning har Utskottet ansett sig böra föreslå någon förändring. Då nemligen Statsdepartementenas Expeditions-chefer i lön åtnjuta 5,500 R:dr, torde ifrågavarande Byrå-chef ej heller böra tilläggas högre belopp; hvadan och då hans lön nu utgör 4,500 R:dr, förhöjningen torde böra till 1,000 R:dr bestämmas. I enlighet härmed hemställer Utskottet. a) att Byrå-chefen för ärenden rörande den högre undervisningen må, i egenskap af Öfver-inspektör för elementarläroverken, tilläggas löneförhöjning med 1,000 Riksdaler; och b) att det å stat uppförda belopp, 1,800 R:dr, till tjenstebiträde åt bemälde Byrå-chef, må med 1,000 Riksdaler förhöjas. 2:o. Yid sistlidna riksdag ställdes till Kongl. Maj:ts nådiga disposition ett årligt anslag af 4,500 R:dr, att under nu löpande statregleringsperiod från Riksgälds-kontoret utbetalas, på det en särskild byrå inom Ecklesiastik-departementet måtte kunna inrättas för handläggning af ärenden angående folkskoleväsendet. Såsom skäl dertill anförde Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 21 November 1863, att vården om folkskoleväsendet vid den utveckling, det numera uppnått, fordrade sin egen man.
Ständers bifall till hvad, aft Herr Uhr hegardt blifvit. Stockholm den a5 Junii lg2g< Ankom till Exped. Utsk. dan 30 Junii 1319. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om indragning af Strömsholms Stuteri. Uti ett från Hedervärda Bonde-Ståndet till Stats* samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens gemensamma Utlåtande öfver, lemnadt Memorial, har RiksdagsrFulImägtU 12 Slats samt Allm. Besv.o.Oec.Utsk. Uti. N.o 40. gen fran Westerås Län Eric Norberg föreslagit , att, då till Strömholms Stuteri årligen åtgår en betydlig Summa, som, enligt Motionairens förmodan, icke i ringaste mon skall motsvaras af deraf påräknade fördelar, och derföre hellre borde lill Stats-Cassan inflyta, berörde Stuteri antingen måtte alldeles till Staten indragas och ett anslag af 10,000 R:dr årligen i stället anvisas till uppköp af hästar för Kongl. Hof-Stallets behof, eller ock Stuteriet uppå entreprenad upplåtas, med åliggande för Entrepreneuren att ej allenast leverera de för Kongl. Hof-Stallet årligen erforderliga hästar, utan ock underhålla det, i Motionairens tanka, ringa antal Hingstar, som för ortens behof och Stuteriets vidmagthållande vöre behöfligt. Om deremot intetdera af dessa båda förslag skulle vinna bifall, hemställer Eric Norberg, huruvida icke, för att åtminstone till någon del, genom besparing af förberörde Utgifter , vinna någon inkomst för Staten , liästanlalet kunde nedsättas till hälften af det nuvarande, samt Stuteriets Styrelse uppdragas åt i orten boende dertill skicklige män tinder Landshöfdingens i Westerås ordförandeskap. Utskotten, hvilka för sin del ingalunda kunna instämma i de af Molionairen yttra - StatssamtAUm.Besv.o-Of.c.Utsk.Uil.
Men äfwen nystnämnde öfwerffott, kan pä intet sätt anses säsom säkert, och Medes ej eller bestämmas till ärliga räntebetalningar, dä Kammarens inkomster till största delen bestä uti indirekta och uppä Consumtwnen beroende afgifter, hwilka rätta sig efter Landels mer eller mindre blomstrande tillständ, och hwilka förutsätta en öfwerallh; ostörd bandel och sjöfart. Men huru litet i begge dssta afseenden tidsnS närwarande omständigheter tilläta ett sädant för. utsättande, tror Committöen sig böra anse sä. som allmänt bekant. Det öfwerffott som till äfwentyrs äger runs, torde derföre nästan ej annorlunda kunna ansläs och anwändas, än till en Amortistements.Fond för de ffustzM.som, sedan Hamburgffa ffulderne blifnft Mrägne, ännu för Pommerffa Kammaren äterstä. Committ-en wägar i underdänighet härwid göra den anmärkning, att om hon till 244,^33 Riksdaler uppgifwit de skulder, som sedan Hamburg ffa ffulderne blifwit afdragne, enligt dest tanka 296 Den 24 Juliu ranka för Kammaren äterstä; sä är detta egenteiiqen blott Kammarens skulder, som ej böra förblandas msd Landets egna, emedan de af Landels skulder till hwrlkas förräntande och betalning Kongl. Kammarens inkomster ej concurera, särskildt utgöra öfwer «ov,ooo Rrksda. ler, hwaraf en betydlig del ocksä endast genom en kostsam Wexel. Cirkulation kan negocieras, hwilka Wexlar, sedan all ytterligare Credit nu mera blrfwit Landet wägrad, mäste under lop. per af detta är betalas. Men Committeen inser ej möjligheten af en sädan betalning i en sa liten Provins, hwilken kriget, utan att räkna privata stador och förluster, kostat öfwer Z Mrllioncr Riksdaler.