Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Harts ExceUence Herr Grefven och LandtMarskalken tiilkännagaf, alt Plenum bomme klockan half 6 i eftermiddag att fortsättas. Herr Munck af Rosensköldj Eberhard: I detta ämne amadé jag ej yttra mig, men discussionen har föranledt dertill. Det vore föi mätit af mig, att vilja bedöma värdet af nu varande organisation inom Armeen. Det torde vara bäst och säkrast, att med bela Europa erkänna, det vår Konung förstår den saken bäst. Så mycket tror jag mig dock kunna bedöma, att Inifvudändamålet med ifrågavarande reglering är, att bereda skicklige Befälhafvare för Armeen. Jag tror derföre, att detta ändamål börsta framföre det, att af Officerarne bilda skicklige jordbrukare. Man har, såsom bevis på förträffligheten af den gamla organisationen, anfört det tillfälle Cheferne då ägde, alt representera, och dervid nämnt framlidne Hans ExceUence Grefve Tolls representation inom Skåne. Om framlidne Idalis Excelience Grefve Toll representerade mera, Den 3o Sep t etli ber f. rn. än någon Regementschef nu för tiden, så torde dock hvar och en, som känner förhållandet, med mig vitsorda, att hans Regemente representerade mindre, än det nu gör. Då man jemför antalet af Generaler hos oss med hvad som finnes inom andra länder, håfve vi ganska få, ehuru jag medgifver att det stora antalet Generaler inom Frankrike och England lill en stor del härleder sig derifrån, att under de långvariga krigen så många blifvit tillsatte. Oaktadt man för närvarande i Frankrike har 600 Generaler, af hvilka eu stor del är på half sold, har man dock derstädes en General för hvarje 1000 man i actif tjenst.
Landsort i den så angelägna och vigtiga ■uppfostrings och undervisnings Vägen, hvarigenom ifrågavarande inrättning äfven kunde komma i tillfälle att göra sig Värdigt det höga Namn af Prins Oscars Elementaire-Schola, som densamma med Nådigt tillstånd fått benämnas.” Och skulle detta yttrande enligt begäran medfölja Expeditionen till Rikets Höglofl. Ständer, som ofvan. Ex Protocollo L. G. af Sillén Nu' 235. Riksens Höglofl; Ständers ScatsUtskotts Utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående reglering af PostVerkets Aflönings-Stat. Cxenom Remiss den 23 sistledne April har Kongl. Maj.t i Nåder behagade låta tillställa Stats-Utskottets Betänk anden* i 3 47 Stats Utskottet åtskillige handlingar, angående af Ofver Post-Directionen i underdånighet fores agen reglering af Post-Verkets Uunihgs-Statj »hvarvid dels visse,- JLörrbelopp, som utaf Kongl. Majit blifvit i Häder heviljade detta Verks Tjenstemän skul'e uppföras å Stat, dels förbättring i Ivönerne för en dei Post-bet jente sämt nyé JLöners Och förmåners tilfdelande ärö projecterade, dels ork någon indragning af förut bestädde ArfVoden skulle kunna göras; Och har tillförordnade Stats-Beredningen uti häröfver afgifvit underdånigt yttrande ’ underdånighet tillstyrkt desse förändringar och tillökningar, 'hvil* ka erfordra en summa af 2.764 Rtdr.
Instruktionen den 16 Februari 1838, till Kongl. Majit i underdånighet afgifna berättelse om kungsgårdars och ö/riga kronolägenheters förvaltning, enligt särskilda af Kongl. Kollegii 3:ne underlydande Provinskontor uppgjorda förteckningar, som utvisa de förändringar, hvilka, sedan tiden för redogörelsen lill sista riksdag, i September 1856 intill Oktober 1859 sig tilldragit, så väl med, under arrende upplåtna, kungsgårdar, krono-säterier och andra kronolägenheter i riket, som ock med de kronofiskerier, hvilka under samma tid blifvit för Kongl. Majlis och Kronans räkning utarrenderade. 4 Stats-Utskoltels Ullålande M 77. Sammandrag af dessa handlingars innehåll får Utskottet i anledning häraf vördsamt meddela Rikets Höglofl. Ständer, uti här bifogade tabeller, hvilka, för hvarje län särskildt, upptaga årliga arrendet af Kongl. Maj:ts och Kronans under besagde tid genom kontrakt sålunda upplåtna lägenheter m. m. Sammandrag öfver det årliga arrendebeloppet för de sedan September månad 1856 till Oktober 1859, utarrenderade Kungsgårdar och öfriga Kronolägenheter: A) Inom de på Kongl. Kammar-kollegii Usta Provins-kontor indelade län: Stockholms län Upsala län Nyköpings län Ostergötlands län Westmanlands län Örebro län Gottlands län Summa Ärligt arrende. i Penningar. R:mt R:dr. löre. 345 10 i Spannemål, X Råg och Korn. Stals-Utskuttcts Utlåtande M Ti. 5 B) Inom de på Kongl. Kammar-kollegii 2:dra Provins-kontor indelade län: Calmar län , . Hallands län . Malmöhus län Ärligt arrende. i Penningar. R:mt R:dr löre. Summa i Spannemål, | Råg och ^ Korn. C) Inom de på Kongl. Kammar-kollegii 3:dje Provins-kontor indelade län: Arliga arrendet. Städjepenningar pa en i Penningar. i Spannemål, gång vid | Råg och tillträdet. Rmit i Korn.
— Och när jag sist var på vakt, — inföll den bleklagde Jonas Värme med sin fina diskantröst, — vardt der ett så förfärligt läte och excess af några qvinfolk ute på isen, att vi ej visste lefvande råd, men när vi skulle ta' fatt på dem, luffade de bort som svarte hundar, hvar åt sitt håll. Man fortfor att grufva sig öfver den tilltagande trolldomen. Hvar och en hade sin historia, den ena öfverträffande den andra. Åldermannen fick derunder tid att åter hemta sig och insåg nu till sin stora förskräckelse, hur nära han varit att förråda sig. Han grubblade åter och fram, hur han skulle lyckas igensopa spåren efter sina experiment. Finge någon veta att det varit han, som framkallat trolleriet, genom att vädja till den ondes makt, hade han att vänta det strängaste straff. Det var nämligen naturligt att redan följande morgon, då saken hunnit blifva känd, skulle trolldomskommissionen gå i författning om undersökning på ort och ställe och träffade man då hans flaskor och öfriga arsenal, vore han förlorad. Bäst han bråkade sin hjerna härmed, instörtade en af skänkpojkarne i rummet med anden i halsen. — Skynda, mästare, skynda! — ropade han, — nu ha de fått fast henne ska' jag säga. Hon är stor som storkyrkotornet och så flaxar hon och skriker, att I aldrig kunnen tro det. — Togo de henne? Hvem togo de? — Trollpackan vet jag. Gubben Tistel tog fatt henne i skaftet, just som hon skulle flyga upp på taket. Sorlet utanför gaf till känna att pojken talade sanning, och, väpnade med käppar, värjor och hvad de först fingo tag i, skyndade gästerna ut genom dörren och ned för den smala trätrappan. I spetsen för dem gick mäster Biervogel med ett gammalt rostigt muskedunder, som för dylika fall alltid stod i beredskap nära skänkhyllan. Ned i gränden blänkte facklor och bardisanspetsar och hit åt strömmade folket. — Håll fast henne dugtigt, bussar, — skrek mäster Biervogel på afstånd, fäktande med armarne, som hade han med dem velat hjelpa sina korta ben i deras möda.
I afseende på .Lön-förhöjningen för Militairen yttrade Riksens Ständer den underdåniga önskan, att Kongl. Majit i Nåder täcktes tillämpa de grunder, sorn af Riksens Ständer Utstakades för Civile Staterne, meli öfverlemnade likväl i alla delar verkställigheten till Kgl. Majus Nådiga pröfning och åtgärd, i följd hvaraf Kongl. Majit under den 12 December 1815 i Nåder vidtagit och fast Stalt den reglering , hvilken funnits lämplig for Militairen, som dervid, enligt Riksens Ständers yttrande, i så måttö erhållit sin aflöning bestämd efter lika grunder med Civile Staterne, att en del af hvarje Lön reducerades till Spanmål, men efter 6 Ridr i stället för 4^ R:dr Tunnan; hvarigenom dock de Militaire Löntagarne afven vunno den förmån , som för de Civile åsyftades, att aflöningen, åtminstone till någon del, åtföljer tiden och myntvärdet; Men till den sålunda af Kgl. Maj t i Nåder reglerade och bestämde Lön-förhöjningen för Militairen, jemte de i öfrigt förbättrade underhålls-yilkoren för Värfvade Ar - 1024' Stats-Utskottcts Betiinkanden. méen, erfordrades utöfver de anslagne tillgån* garne, såsom Kong!. Majlis Nådiga Proposition* jemte Kongl. Stats-Contoirets dervid fogade berättelse innehåller, lör år 1816. 132,242 R:dr 15 sk. 8 r:st., och för år 1817. 228,960 R:dr 35 sk, 10 r:st., som af de till Kongl. Majus
Det ar en fix idé, som länge snärjer sin svarta lank kring konstnärsglädjens gyllene tråd och kring lifskiirlekens röda, innan den helt fördunklar dem bada. Men detta själstillstånd berodde icke ensamt på ett djupt, i skaplynnet försänkt svårmod. Det berodde framf ' ör allt p&amp; sj älfva ljfsförloppet. Ernst Ahlgren fruktade att hennes lif efter hennes iiöd skulle hemfalla åt den mytbildlinde fantasi, som gama O sysslar kring tragiska öden. Hon hyste den allmänt mänskliga önskan att icke misskännas af samtiden - eller framtiden .. Men Ernst Ahlgren. hade d.erj ämte den produktiva personlighetens känsla af att tillhöra samtiden. Sina lifserfarenheter ville hon - sk långt hon hann - helst omsätta i diktens form. Men äfven den del af hennes lifs historia, som icke nådde till denna högsta form af sj älfmeddelelse, önskade .hon icke gömma undan. Hon meddelade sinn lifsexfarenheter både muntligt och skriftligt med mycken öppenhet åt sina vänner, och hon &amp; nsåg att de af hennes lidanden, som varit föranledda af giingse fördomar, icke borde gömmas som förtroenden utan komma att medverka till undergräfvandet af dessa samma fördomar. Andra af Ernst Aliigrens vänner hafve lemnat värdef~dla bidrag till skildringen af hennes - personlighet *). Då jag nu det oaktadt söker foga nhgra drag till bilden, sker det endast på grund af hennes egen önskan, att jag en g8ng skulle tälj a hennes saga. Men ehuru Victoria Beiiedictsons enskilda lif, lika väl som Ernst Ahlg~ens offentliga, tål full dager - och skulle vinna derpå - finnes mycket, som af hänsyn till andra ännu icke kan meddelas. Dock torde mången anse, att i det följande tagits allt för ringa hänsyn till de lefvande; de må då besinna om ej hänsyn till - de lefvande stundom måste vika för hänsyn till de döda. Af nyss nämda skal blir det icke mycket jag ini har att meddela, som ej redan iir kändt. Men ur ett rikt stoff får den ene alltid fram en något olika bild ä11 den andre.
Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att, äfven om R. o. Ad. remitterade Hr Stjernsvärds anförande ensamt lill Allm. Besv.- o. Ekon.- Ulsk., något hinder för detta Utsk. icke inträffade att derom öfverlägga i sammanträde med StatsUtsk., derest sådant ansåges nödigt. Hr Stjernsvärd: Att nu här ingå i försvar för mitt förslag, anser jag hvarken behöfligt eller lämpligt, emedan jag efter bästa förmåga sökt i den framlagda planen utveckla mina åsigter, hvadan förslaget får tala för sig sjelf. Jag anser mig nu endast böra yttra några ord om motiverne, hvilka en föreg:de talare funnit tillständig!, att på sitt sätt vilja tyda, och är det i detta afseende jag bestämdt får förklara, att endast de ömmande känslor jag hyser för vår armé och dess afsedda ändamål, äro de som föranledt mig utarbeta samt framkomma med förevar, förslag; och rädes jag icke uttala min öfvertygelse, att vårt landtförsvar, såsom det nu är organiseradt, är både bristfälligt och olämpligt. Af detta skäl, och då juan icke kan hoppas att R. St. skola till fullkomnande af indelningsverket anslå erforderliga medel, så måste man ställa till på annat sätt, såvida man ej vill se sig af händelserne förbigången. Jag hemställer lill dem af eder, mine Hrr! som nu här yttrat sig, dels huruvida de verkligen tilltro sig kunna försvara fäderneslandet, i händelse af en fiendtlig invasion med blott 22,000 man infanteri, spridda öfver Sveriges hela vidsträckta yta, dels om de kunna anse att den närvar, organisationen af vår armé äger behöfliga sympatier af nationen, R. St. eller arméens befäl i sin helhet. För min del tror jag icke att någoldera är fallet och jag är öfvertygad att hvarje tänkande medlem af Sveriges armé måste vid närmare eftersinnande finna, att den nuvar. organisationen af fäderneslandets försvar icke ingifver hvarken betryggande tillförsigt eller skäl till belåtenhet.
Det underliga förhållande har likväl det oaktadt inträdt, att de af KammarCollegium blifvit fortsatte; en praescriptions-tid af io år för deras utredande bestämdes, och de äro ännu icke slut, ehuru denna tid nu är nära två gånger förlupen. Det vore således väl, om det Utskott, till hyars behandling ämnet öfverlemnas, ville tillse, i hvad nion KammarCollegium i detta afseende uppfyllt sin skyldighet, på det man roå kunna" bedömma, om det är vården af Kronans rätt, eller Betjeningens inkomst af Utslagslösen, som ligger till grund för fortsättn ingen af frågor, som långt före delta bordt vara utredde. Herr ThamWolrath: Hvad som gör fortsättningen af bytesbrist-krafven så obehaglig och till yttersta grad förhatlig, aidel olika liqvidationssätt, sorn äger rum, då Kronan skall hafva betalning, och då den skall betala. Då Kronan skall hafva betalt, utkräfvas alla årens räntor med ränta på ränta, ända till oändlighet; men när den enskilde skall liqvideras, får han nöja sig med sia blotta hufvudstols for - Den 28 November e. m. 665 efran, tillika med de upplupne räntorne, och afspisas, då han hegar ränta på ränta, med det svaret: hvarföre har ni ej förr sökt u,t er rätt, ni hade då fått betalt. Jag känner detta, ty jag har sjelf varit i ett sådant förhållande, och jag frågar då, om ej hvarje redlig man bör önska, att ett sådant liqvidations-sätt upphör, der ej lika rätt gäller för båda parterne? Herr Börtzell; Jag anhåller få erinra, i afseende på hvad den siste värde Talaren yttrat, att jag kan försäkra, med den erfarenhet jag haft allt sedan år 1821, att samma grunder följas för enskildes betalningar till Kronan och Kronans betalningar till enskilde.
Herr Crusenstolpe: I anledning af den rigtning discussionen nu tagit, får jag vördsamt hemställa, oin icke Herr Grefven och LandtMarskalken behagade förnya siri Proposition om återremiss af Betänkandet, hvarigenom votering möjligen kan undvikas , om denna Proposition med Ja besvaras. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af Hans Excellence förut gjorde Proposition till återremiss af femte punkten i ConstitutionsUtskottets förevarande Memorial. Ropades Ja och Nej. Herr Tham begärde votering. Herr von Quanten: Jag ser ej någon möjlighet att komma från denna tvist, ulan att begära Proposition till bifall å Betänkandet, hvilket jag alltså yrkar. 34 II. 11 Den 24 Jul i i f. m. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att ehuru Herr von Hartmansdorffs förslag till VoteringsProposition vore mindre vanligt, enärContraPropositionen komme att innefatta, att anmärkningen skulle antingen, enligt 107 §. RegeringsFormen, anmälas, eller ock förfalla, vore Hans Excellence likväl, om Ridderskapet och Adeln önskade antaga detta förslag, beredd att derå meddela Proposition. Herr Lefrén: Det har alltid förut vid voteringar varit vanligt, att de Ledamöter, som önska en viss utgång af saken, visat den billighet, att de låtit dem, hvilka varit af motsatt tanka, göra sin mening gällande i den eila VoteringsPropositionen. Antages den af Herr Hjerta föreslagne Voterings-Proposition, kunna alla de, som vilja bifalla Betänkandet, instämma i JaPropositionen om återremisS, samt alla de, som önska afslag, votera för ContraPropositionen. Detta innebär billighet och rättvisa; och alla böra dermed vara belåtne. Men orättvist och obilligt blifver det, om VoteringsPropositionen ställes på bifall eller återremiss; ty då blifva de, som vilja afslå Betänkandet, uteslutne från voteringen. Jag anhåller derföre, att vi måtte få votera öfver den Voteringsproposition Herr Hjerta föreslagit.
Då den för bomullsväfnader i Kongl. Majits förslag gjorda åtskilnad emellan »kyprade» och »okyprade», efter hvad erfarenheten gifver vid handen, möjligen skulle leda till misstag vid tillämpningen, och den under rubriken, »andra ej specificerade, okyprade» föreslagna klassifikation å »ofärgade» och »färgade» bomullsväfnader icke synes af behofvet påkallad, enär dit hänförliga väfnader, oberoende af färgningen, ega ungefär lika värde, tillstyrker utskottet den i berörda hänseenden förändrade redaktion af artikeln bomullsväfnader, utskottets förslag innehåller. Hvad angår föreslagna tullafgifterna å de serskilda slagen af dessa väfnader, så har utskottet, efter noggrannt öfvervägande af medelvärdet å nedannämnde slag, ansett sig böra, med frånträdande af Kongl. Majlis förslag derutinnan, tillstyrka, att införselafgiften å »corderoy, jean, manchester, parkum, sammet och satin» må bestämmas till 28 sk.; å rubriken »andra ej specificerade, ofärgade eller färgade» till 36 sk. och »tryckta och pressade» till 1 ridr samt för »sbawlar och shawletter och andra dukar, äfvensom genom fasonering till förkläden utmärkta tyger», till 1 ridr, allt per skålpund. 64 Bemllnings-Utskottels Utlåtande, N:o 13.
Men måhända har han uti sitt i dag afgifna anförande på annat sätt förklarat sin mening. Jag skall då upptaga, hvad han deruti yttrat. Han säger: ”Jag skulle mera tycka om att öppet säga: jag menade allvarsamt, jag ämnade allvarsamt förfäkta min mening, ej för att såra någon personligen, mindre för att suddin någons enskilda rykte, men derföre, att en inre drift alltid staller mig på den sidan, mot hvilken öfvermagten riktar sina vapen, men för att göra slut på dessa oändliga ordkrig, oändliga just derföre, att facta ej blifvit i ett sammanhang framstallda i ljuset. Jag skulle försökt att genom det begrundansvärda i sak öfverskyla det mer eller mindre bristfälliga i form.” Men sedermera säger han, att om man vill begagna sin rättighet emot honom, så anser han sig böra förklara, att han nyttjat sitt uttryck i en lindrigare bemärkelse. Han har således sjelf sagt, att han företrädesvis vill gifva sitt uttrvck den allvarsammare bemärkelsen. Då fia - Den 3o A p r i 1 f. m. 35i gar jag Hr Dalman, vid hvad slags tillfällen de personligen förolämpande uttryck, sorn 5o § Riksd.Ordu. omnämner, kuuna anses vara fällda, om icke detta uttryck är att anse såsom sådant, huruvida något yttrande kan fällas, på hvilket denna §:s stadgande bestämdare kan lämpas? Jag frågar Hr Dalman vidare, huruvida, då enskild mans rätt är skyddad i allm. lagen, som tillåter honom att söka skydd mot dylika förolämpningar, det icke måste vara grundlagens afsigt, att man ej, under skydd af sin riksdagsmannapollett, må få säga annat än i det enskilda lifvet, och om icke hederskänslan hos den person, som genom grundlagens skydd anser sig frikallad från allt ansvar för sina yttranden, fordrar, att han ställer sig under allm. lagen.
Privilegier eller Ti 11 stånds-bref till handels och han daslöjders idkande charteras med 5: till anläggande af Bergverk, Manufacturier, Sågar, Pappersoch andra Bruk med 10: — P r i v i 1 e g i a exclusiva (Patenter) med 15: — Testamenten, såsom de der kunna upphäfvas eller förändras, behöfva vid första uppvisandet inför Domstol icke förses med högre charta än — 6. Men då Testamentet vunnit laga kraft eller genom slutlig Dom blifvit stadfästadt, bör, såsom ett vilkor för begagnandet, beräknas och utgöras slämpladt-pappers-afgift efter behållna värdet af det bortgifna, enligt Bouppteckning, nemligen: l:o för Egendom med full ägande-rätt: till trefjerdedels procent och 2:o för Egendom, som, efter så beskaffadt förordnande, ej är med ägande-rätt, utan endast med nyttjanderätt, öfverlåten, en fjerdedels procent af dess värde; Hih. till It. St. Prot. i845; to Sami. t Afd. s Band. Tvärslag lill förordning angående Stämplade-Pappers-Af giften. 2 10 och hör dessutom, om Charlas Sigillatae-afgiften icke genast contant, emot företeende qvitto, deponeras, på R;dr sk. enahanda sätt, som i afseende på bevillriingens erläggande stadgas i Kongl. Kungörelsen den 11 December 1811, borgen för stämplade-pappers-afgiften ställas och bevis derom vid Testamentets bevakande företes; åliggande det vederbörande Domstolar att hvarje år inom Januarii månads utgång samla och till l£ongl. Maj:ts Befallningshafvande insända alla under nästföregående året inkomna bevis öfver aflemnade löftesskrifter af ofvannämnda beskaffenhet, tillika med förteckning, som i korthet upptager deras innehåll.
Eller utan bilder: han tror icke på äktenskaplig lycka, inser icke att kärleken, under sammanlefnaden, antager en lugnare, men dock icke mindre skön, ja, som mig tyckes, mera helig charakter. Han har icke hört det sköna ordet: ”älsken hvarannan i nöd och lust!” han har icke pröfvat, att man kan älska hvarandra i trots af ömsesidiga fel och svagheter, och att det för fina själar ligger ett slags njutning till och med i undseendet och förlåtelsen. Om, enligt hans åsigt, ett äktenskap skall kunna bära sig, så måste makarne umgås med hvarandra såsom man umgås med glödande kol: likt spindlarna skola de blott för ögonblicket nalkas hvarandra, och sedermera hålla till i hvar sin springa, af fruktan att man annars skulle äta opp hvarandra. – Till bekräftelse på hvad jag nu sagt, torde man behaga besinna, att det är kring dessa ämnen – brottslig kärlek, bruten äktenskapstro, sinnlig utsväfning – som största delen af Furumos stycken, till och med de brillantaste, hufvudsakligen hvälfva sig. Jag talte nyss om Hinden och Julius K *. Påminnen eder vidare den otuktiga Dufvan från Skåne ... Men, afbröt Henrik; Colombine är dock en botgörande Magdalena, som omvänder sig och genom ånger försonar sig med kyrkan och verlden. Som omvänder sig så pass, att hon i sitt sista ord drifver gäck med den heliga Nattvarden 4: det står alltså läsaren fritt att taga hennes ånger för allvar, eller för en ironi öfver kyrkans fordringar, en satirisk concession för den christliga convenansen. Påminnen eder vidare Ninon de l’Enclos, Amorina, det så vackert utmålade hetär-lifvet i Isidorus, vidare Ferrando Bruno och Ryssarnes Minnen i Norrköping! I Hermitaget är Kung Waldemar hufvudpersonen. Så länge han lefde tillsammans med de båda systrarna, så länge gick honom allt väl, han var ”stark och fullkomlig,” och alldeles i sitt rätta esse; men sedan han nödgades blifva from och afskeda Juta, blef han svag, förvirrad och allt kom för honom i olag.
1 KonglMaj.ts Nådiga Propos. N.c, 46. och landets förseende med sina hellof i missväxt-år, skulle den förra öfverlemnas åt sig sjelf, Kronans befattning med brännvinsbränningen upphöra, och följderna af inträffade missväxter förekommas dels genom inrättning af Dislrict-Magaziner i de Norra Länen samt Wermland och Dalarne, dels genom användande af ett på Banken anslaget Creditiv af 1,000,000 R:dr till anskaffning af spannmål för de öfriga Landskapen, derest, vid påkommande nöd, den enskilda verksamheten och enskildes Capitaler härtill skulle finnas otillräckliga; i sammanhang hvarmed beslöts, att dåvarande Allmänna Magazins-Directionen skulle upphöra, Magazins-fondens liqvid-förhållanden utredas, dess tillgångar realiseras, och Banken, i nion af dessa tillgångar, godtgöras för till Inrättningens upprätthållande lemnade försträckningar, — Rikets Ständer hade för sin del ansett lämpligast, att denna utredning öfverlemnades till Stats-Contoiret; men, i anseende till Magazins-fondens invecklade ställning, och den omgång, som med utredningen var förenad, fann Kongl. Maj:t under den 17 Mars 1824 godt att för detta ändamål i Nåder förordna en serskild Styrelse, som tillika skullebesörja uppbörden af Kronans spannmåls-räntor och deras användande intill dess denna befattning kunde, utan rubbning af den i Stals - Kongl. Maj As Nådiga Propos. No 4^- 3 Conloirets förvaltning rådande enkla och fullkomliga ordning, till nämnde Verk öfverflyttas.