Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett hushälls-ämne, som wid benna Riksdag Ecke bkifwit omnäwndt, men dock af stor wigt för Landtbrukets uppkomst, är upphäfwandet af de författningar som röra landsköp hwaribland 6 Cap. Han» dels - Balken samt 2s § af Resolution pä Borgerskapets Beswär d. 12 April 17Z7. Inwänarne i de orter som äro belägne längt Efrän Städer, äro ofta i stor förlägenhet för afsättningen af stna Produkter, sä länge deste författningar existera. Det är wäl sant att be icke förmä hindra Landsköp, tp alla sädana författningar som strida emot allmänt gagn, och blott favorisera Monopolisten, öfwerträdaS lätteligen genom nägon afgift till deni som derä-skulle hafwa tillsyn, men detta är dock ett twäng och ett stort hinder wid Landtbrukets uppdrifwande, som torde förtjena Riksens Ständers pröfning hwarföre detta Memorial torde bli till wederbörliga Utskott remittcvadt. Remitterades till Allmänna BeswärS - och Ekonomie - Utskottet samt till Lag - Utskottet. Widare uppläste Friherre 8 tseI v^on kä o IIstein följande: Anförande till protocollet. Swenska Folket, som i alla tider nitälskat och warit ömtälige för stn frihet, säg ben för icke längesedan i fora stt alldeles förswinna. Cn Laglös egenmagt wid Lagskipninacn, en oordcntelig och egennyttig behandling wid uppbörden och anwändandet af Statens medel, hade redan gjort ett widrigt intryck pä Folkets sinne, dä ett olyckligt krig mä hända i otid Den 16 Oktober. 42vr och onödigkwis börjadt, fick allt mer och mer det utseendesvin bebädade en olycklig utgäng, och gjorde till dess fortsättande wäldsamma medel nödwändiga.
V s. 3—7* Husby Klosters egare sökt restitution af erlagd bevillning. I s. 186—igo. Häradsskrifvarne, om Lönförhöjning för. Se Kronofogdarne. Härjeådalens Allmoge, om rättighet för, att Tullfritt hemta Salt från Körås, V s. gil—gi3. Särskild mening, V s. gi3 — gi5. Häst.Vacance-afgiftens utgörande, om, vid Östra Härads Squadron af Smålands Ilusar-Begemente. Höganäs Stenkols-Verks, understöd åf Staten, angående. II s. i65g — 1676. Ytterligare utlåtande. V s. 576 —588, Särskilde meningar. V s. 588 — 606. Högsta och Lunda hemman, om nedsättning i Arrendet för. III s. 55—6o< 1. JemjÖ-Församling. Se Kyrkobyggnad. Jemtland, om återläggande af, till Vester-NorrlandS Län. IV s. 3i — 38. Ytterligare utlåtande. VI s. 181 — 187. Särskild mening. VI s. 187 — ig5. Jerköhobne, om lösen till Skatte af, 1 Blekinge. II s97‘ — 973- Ytterligare Utlåtande. II s. 1793»—i7g5. Jerntillverkning , om större frihet i, Utlåtande öfver Motionen. I s, 844 — 646. Iggeströms, angående Kammereraren C. A., ansökatt om afskrifning och eftergift af dess iråkade Balance. Re§. t. R. St. Pr. ä Register. Indelningar, om utbyte af arne...vid Kongl. Lif-Regementet. II s. 1429—1431. Ytterligare utlåtande. III s. 352. Indragnings-Staten , angående reglering af allmänna II s. i493 — i5o4- Ytterligare utlåtande. III s. 548 — 555. — om dess utgifvande af trycket. VI s. 8, g.
Län begagnats omkring 5ooo Hästar, och den skjutsande allmogen, hvaraf en del hade sitt hemvist inom aflägsne delar i Länet, måst, i detta ändamål, färdas 16, 18 till och med 20 mil; varande, efter Hr Grefvens tanka, uppoffringen af den mängd ökeoch karl-dagsverken, som åtgingo blott för berörde artikel, af den betydenhet att de 4ao Stats-U tsYottets skjiitsningsskyIdige gerna skulle underkasta sig ett bidrag för ändamålet, till lättnad i detta deras åliggande, och hvilket sålunda lemnade ytterligare garantie för återbetalningen af Lånet; samt af Hr Grefve Hamilton j Johnj att, genom förbättrade comunicationer, Folkets resursser ökades samt att förslaget i denna del hade för afsigt, att bereda någon ersättning för alla de uppoffringar som fordrades, hvadan ock ifrågavarande bidrag, långt ifrån att minska allmänna välmågan, tvertom skulle öka den; i hvilket afseende Hr Grefven tillika åberopat det inflytande, som den productiva verksamheten vid utförandet af allmänna företag haft på Norra Amerikas framtida välstånd, och på samma Stats rang bland de civiliserade Samhällsmagterne. Fran • II. BondeStåndet : 2:0 Af Carl Henricsson Bergman från Gefleborgs Län, att som Transporter ej mindre af Båtsmän, BeväringsPersedlar och den årligen tilltagande Saltpetern in. fl. andre Kronans effecter åstadkommo icke allenast en betydande kostnad för Staten, utan äfven ett högst besvärligt onus för Landtmannen; en Ångbåtsfart alltså måtte på Statens bekostnad inrättas emellan Stockholm och de vid Sjökusten norr ut belägne Släder, hvarföre kostnaden till största delen syntes kunna ersättas af de besparingar, sorn i utgifierne för Krono-transporterne uppkommo, och genom hvilken inrättning hufvudsakliga fördelar skulle kunna beredas i den uppmuntran, som innevånarnes kända in - Betänkande!), N.‘o 291. ^21 dustriella anlag skulle linna i en latlad communication. Uti hvilken Motion instämt RiksdagsFullmäktige Eric Pehrsson och Hans Hansson från Gefleborgs Län samt Nils Strindlund från WesterNorrlands
I stöd af nu gällande Författningar, är Kongl. Maj:t, äfven i den händelse Passevolance om underhållet ej eger rum, oförhindrad att, efter Dess Nådiga pröfning, sammandraga Trupperne till årliga Regementsoch Compagniemöten, derunder Soldaten, med eller utan bi-; träde af sin Rotehållare, ärskyldigatt sig underhålla ; men , i den händelse denna under-' hållsskyldighet komme, med båda Statsmagternes bifall , att upphöra, och kostnaderne för Arrnéens årliga vapenöfningar borde af Allmänna BeviIlningen utgå, blefve det från samma stund Rikets Stander, men icke Kon - StaiszsdmtAllm.Besv.o.Oec.Uttk. XJil. N:o 72. 43 ungen, som pröfvade behofvet och vidsträcktheten af dessa vapenöfningar, enär Rikets Ständer allena ega. att bestämma den årliga Bevillningens belopp, samt , genom förminskade eller vägrade anslag, Kongl. Maj.t skulle kunna betagas möjligheten att låta sammandraga och öfva Regementena. Bevisen för det mindre lämpliga afen sådan Ständernas pröfningsrätt anträffas redan i de, vid innevarande Riksmöte, öfver Kongl. Majus Nådiga Proposition om Mötes-Passevolancens förnyande förefallna discussioner; och då Herr Hjerta, Gustaf, ansett ett anslag af 160,000 R:dr för Cavalleriets och Infanteriets årliga exercice tillfyllestgörande , har Herr Grefve Horn, Claes Fredrik, tilltrott sig kunna nedsätta denna Summa till 100,000 R:dr, hvaremot Konungens General-Adjutant för Arméen förklarat, att, enligt i år uppgjorda beräkningar, de vanliga vapenöfningarne ej kunna upptagas till mindre än 230,42g R;dr Banco.
Sl:s Revisorer Sr 1820, för att jemföras, och ullåt. deröfver utföll till en bestämd fördel för den rikshufvudbok, sorn af Statscont. blifvit upprättad, hvaröfver berömmet då var ganska ampelt. Att det icke är någon lätt sak, alt åstadkomma en sådan rikshufvudbok, torde bevisas af hvad som just då föreföll, nemi. att Widegren hade i många år arbetat derpå och haft ett helt contor till sitt biträde, så att de sammanlagde kostnaderna för detta experiment uppgingo till 30,000 r:dr b:co. Om nu en ny omarbetning af rikshufvudboken åter skulle anbefallas och premier eller arfvoden ulfästes för dessa arbeten, så kunde delta möjligen och lätteligen föranleda lika dryga utgifter, som förra gången, ulan någon bestämd säkerhet om ett bättre resultat än det vi äga, och sålunda den sista villan blifva värre än den första. Jag skulle derföre tro, att om icke någon bestämd olägenhet af nuvar. bokföringssätt uppgifves, så är det icke rådligt att blott på en så generell framställning, som den Utsk. nu gjort, utsätta sig för återförnyandet af det, som, efter hvad jag nyss tagit mig friheten nämna, förr ägt rum. Min åsigt är derföre, att man borde låta Utsk:s hemställan i denna del fälla; eller, om det anses lämpligare, att återremittera den lill SlalsUtsk:s utlät, i sammanhang med en annan fråga, så har jag naturligtvis icke något att deremot invända, blott icke denna framställning af StatsUtsk. bifalles. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Min tanke är, att denna punkt af StatsUlsk:s hemställan icke bör förfalla, men väl återremitteras, för att i en annan form återkomma. Mina skäl dertill äro följande: jag anser den nuvar. rikshufvudboken, ehuru fullständig hon må vara, ingalunda gifva den lätta öfversigt af statsverkets tillstånd, som hon borde, och felet ligger väsendtligen i det olämpliga sätt, hvarpå sjelfva hufvudräkningen är uppställd.
Vid detta förhållande inbjuder Utskottet Borgare-ståndet att, med frånträdande af sina beslut i dessa hänseenden, instämma i de öfriga Ståndens. I annat fal! måste följande omröstning ega rum: lGG:o. Den, sorn, på sätt 3 Stånd beslutat, anser gällande införsels-afgifter å Hattar: af siden, eller annan väfnad, 2 r:dr 24 sk., af ull, hår eller silke, 2 r:dr och af läder, fiskben, papper, träd eller rötter m. m. i r:dr per stycke, böra bibehållas, röstar Ja; den, det ej vill, röstar IS ej; Vinner Nej, nedsättas dessa införsels-afgifter å hattar af siden etc. till 2 r:dr, af ull etc. till 1 R:dr 24 sk. och af läder etc. till 24 sk. stycket. Bevillnings-Utskolleis Memorialj N.-o 23. 3 I sammanhang med elen för artiklarne Ågat, oarbetad m. fl. artiklar här förut om förmälda, af samtliga Riks-ståndén medgifna tullfrihet vid införsel är redan afgjordt, att ”raspadt,” likasom ”oarbetadt horn” skall åtnjuta en sådan tullfrihet. Hvad Utskottet i öfrigt föreslagit angående artikeln Horn, alt under arbe ta dl horn skulle upptagas ”hornplatter” med oförändrad tullafgift, men deremot rubriken ”genombrutet’’ utgå; att vid rubriken hornknappar måtte tilläggas orden ”olackerade och lackerade;” och att införselsafgifterna å ”knappar” och ”andra slag” arbetadt horn skulle nedsättas u de förra lill 8 sk. och å de sednare till 32 sk. skålpundet, har endast Borgareståndet godkänt. Ridderskapet och Adeln ^ Presteoch Bondestånden hafva deremot i dessa delar vidblifvit gällande taxa. Den angående Hornplatter ifrågasatte förändring, äfvensom förslaget att vid rubriken knappar liillägga orden ”olackerade eller lackerade,” äro icke af beskaffenhet att bevillningen deraf beror; hvadan vid 3 Stånds beslut att i dessa delar bibehålla gällande taxa torde vidblifva.
Hrr Oxehufvud, Göran Adolph samt Dalman, Wilh. Fredr., begärde, att detta mål måtte ytterligare få hvila på bordet. Frih. voii Schulzenheim, Da v., anhöll, att sedan ifrågavar. mål nu blifvit ytterligare begärdt på bordet, detsamma måtte få utrnästa plenum först till pröfning föreF nuna. R. o. Ad. beslöt, att det nu föredragna målet skulle uppföras främst på nästa plenidägs föredragntslista. Föredrogs ånyö såväl Exped.Utsk:s d. 21 dennes på bordet lagda meraor. N:o 25, med hemställan, om icke det, i R. St:s underd. skrifvelse af d. 27 Oct. nasti, år Pf:o 166 begagnade uttryck victualie vigt. bör ändras till stapelstadsvigt, som det tillika af Utsk. i sammanhang härmed insända förslag till underd. skrifvelse N:o 321 till K. M. Förslaget till underd. skrifvelsé bléf af R; o. Ad. godkändt. Lädes till handl.'na Constit.UÉskrs d. 21 dennes på bordet lagda inemot-. A:o 117, rör:de utgången af ytterligare inom förstärkta Cönstit.Utsk. anställda omrösttringat. Företogs till pröfning StatsUtSkls memör. N:o 44^ med förslag till en förändrad redactiön af io3 § i i83o års reglemente för Riksg.cont. Hr Stuart, Carl Gust.: I sista plenum föreföll å detta rum en vidlyftig discussion i följd af ett utaf förstärkta StatslJtsk. begånget misstag.
Slutligen får jag tillkännagifva, att jag ingalunda vill bestrida, utan tvärtom önskar på det högsta, att lill K. M:s Nåd. disposition mätte ställas en så betydlig summa för hvardera HofRin, att den lönetillökning må kunna beredas, som är af behofvet påkallad, och, med förändring af slutet i mitt förra yttrande, framställer jag derföre till StatsUtsk. den önskan och anhållan, alt enär frågan om alla HofRines organisation icke är tillräckligt utredd, Dtsk. ville icke allenast tillstyrka, alt HofRme må få behålla det extra anslaget, som nu utgår lill dem för befrämjandet af ärendernas gång, utan äfven föreslå en sådan tillökning hvarigenom ändamålet i delta hänseende ännu säkrare kan vinnas, på samma gång som de underordnade tjenstemännen försättas i en bättre och lyckligare ställning än hvari de sig f. n. befinna. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Ehuru detta mål länge uplagit Ståndets tid, anhåller jag likväl örn dess benägna upmärksamhet på hvad jag kan hafva att tillägga. Den 11 April e. m. Jag delar föregtde talares åsigt, alt ärendet är af vigt icke blot för HofRme utan äfven för öfriga Collegiala embetsverk. Löneregleringen för HofRmes ledamöter har efter mitt omdöme blifvit väl upgjord och kommer alt lända de öfriga embetsverken till. gagn. Man mäste önska att löneregleringen för HofRmes tjenstemän ej heller måtte varda felaktig, ty blifver hon det, så komma felen otvifvelaktigt att fortplantas på .de öfriga embetsverken lill skada för Rikets tjenst. Jag har i detta hänseende1 upsatt en anteckning, hvilken jag ämnat vidlyftigare utföra, men skall nu göra det så kort som möjligt. Till en början får jag förklara, att ämnet enl. min tanke icke är vederbörligen utredt för att i dess närvande skick kunna af R. St. afgöras, emedan man icke upgifvit beloppet af de sportler tjenstemänuen åtnjuta. Vid sistl. Riksdag beviljade R.
Utom den uppoffring bolaget sålunda utöfver gjorda beräkningar måst vidkännas, hade bolaget, i afseende å påräknade inkomster, efter det jernvägen år 1856 blifvit för trafiken öppnad, drabbats af förluster derigenom att, i anseende till åtskilliga, af bolaget icke beroende omständigheter, någon betydligare transportrörelse å Strömsholms kanal för malm icke förr än efter år 1860 varit att påräkna. I följd häraf och sedan med 1859 års ingång jernvägsboiagets skyldighet att betala ränta och verkställa amortering å begge de erhållna lånen vidtagit, hade trafikinkomslerne under nämnde år och år 1860, ehuru öfverstigande dem för de föregående åren, likväl icke, efter afdrag för utgifterne vid trafikens bedrifvande, uppgått till ett belopp, motsvarande hvad bolaget i ränta och amortering å statslånen utbetalt. Då det emellertid sedermera visat sig att trafiken på jernvägen och i bredd dermed jemväl inkomsterne, år från år tilltagit, skulle bolaget hafva egt godt hopp att för framtiden, utan vidare uppoffringar än förlusten af räntan på det af delegarno tillskjutne kapital, kunna till allmän båtnad underhålla jernvägen i fullständigt skick, derest icke vid jernvägens anläggning blifvit begånget ett fel, bestående deii att de af det äldre bolaget inköpte, endast Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse M 17. 19 för begagnande af hästbana afsedda, lättare rails af endast 8 ®:s vigt per löpande fot blifvit, äfven sedan beslut fattats att banan skulle byggas för lokomotiv, begagnade på en sträcka af 44,260 fot utaf den 58,260 fot långa banan. Det dröjde derföre icke länge efter det jernvägen blifvit för trafiken öppnad, innan nämnde rails visade sig vara alltför svaga att bära lokomotivens tyngd, lill följd hvaraf sleepers, beräknade att under de svagare rails läggas på 2 fots afstånd, måste, för vinnande af bärighet emot den större tyngden, i stället nedläggas på en och en half fots afstånd från hvarandra.
Bland Bankens öfrige fordringar, förekomma några smärre poster, såsom lån lill städer och korporationer, obetaldta räntor och bokförde värden, hvilka skulle kunna disponeras, men jag vill blott anmärka, att dessa till större delen motsvaras af den på andra sidan upptagna, men här icke medtagna, lånebankoskulden, uppgående till million. Jag vet att mot detta resonnement kan, såsom 122 §. i reglementet nu är redigerad, göras grundade invändningar; men alt här upptaga och besvara dem, skulle leda till för stor vidlyftighet. Jag vill i allmänhet anmärka, att jag mindre fäster mig vid detaljen än vid de generella här ofvan uttalade principerna, hvilka i sig, enligt min tanke, in nuce innehålla hela länebankens theori. Banken har sålunda disponibel vinst till ett kontant belopp af 217,617 r:dr och i obligationer 1,195,166 r:dr 32 sk. eller tillhopa omkring 1,412,783 r:dr. Jag säger ”omkring” emedan den ofvan meddelade beräkningen af sedelstocken vid 1850 års slut lätt kan fela på 100 å 150,000 r:dr. Lägger man nu tillsammans den disponibla vinsten och den vid grundfonden bundna eller icke disponibla, som jag visat skola vara 1,680,000 r:dr, så får jag ungefär de 3,000,000 r:dr, hvartill Bankens vinst vid förra årets slut skulle uppgå. Bilt. till R. St.
Hvad nu angår Const.Utsk:s stora förlägenhet som skulle upkomma derigenom alt man borttog denna qvalifikation af jordlappen, så måste jag bekänna att jag icke kan inse den minskade förlägenhet hvaruti de skola sig befinna om jordlappen vore qvar, ty hela samtliga siffertalet af dem, som ega K. fullmakt, måste ju genomgås för att utlaga alla dera, som icke hafva jord, och alla andra äro ju qvar. Då kan man icke pä förhand bestämma huruvida de sorn tagas bort blifva civila eller militära tjenstemän af en eller annan slags klass i samhället, utan Coust.Utsk. måste ovilkorligen föreställa sig alla de klasser inom denna stora kategori, sora finnas i samhället, ty Consl.Utsk. kan icke på förhand känna hos hvilken individ denna qvalifikation af alt ega ett hemman förefinnes. Alltså måste Const.Utsk. upgöra sina upställningar på grund af den egentliga stora kategorien, d. v. s. att det arbete, som åligger Consl.Utsk. blir exactemenl lika stort om denna qvalifikation qvarstår eller icke. Således tror jag all om man vill denna förändring så bereder man sig en ökad styrka, just derigenom att man går in på del förslag Hr Gyllenskjöld gjort, och således tror jag att detta förslag bereder så väl hvad den siste värde talaren som äf ven jag åsyftar. Gr. Lagerbjelke: Jag anhåller att till alla delar få instämma i hvad Gr. Hamilton yttrat och endast ytterligare tillägga några ord med anledn. af hvad ett par ledamöter efter honom anfört. Sålunda har t. ex. Frih. Hamilton sagt att han skulle äfven godkänna de betänkligheter som Gr. Hamilton yttrat motembetsmånnens såsom sådane intagande i representationen, om man velat utsträcka embetsmännens representationsrätt utöfver de 15 ledamöter som Utsk. föreslagit för intagande af jordegare hvilka tillika varit eller äro embetsman.
Utdrag al* räkningarne öfver uppburna medel utgifter, Svenske Konsuler å utrikes orter be - Ocbct. Enligt 1848 års räkning, utgjorde behålhunt/en vid ,samilia års slut Inkomst: Af Kongl. Statskontoret anordnade medel, hvilka blifvit, genom| Kongl, brefvet den 30 Januari 1830, anvisade till ersättande afl de utgifter, Svenske Konsuler å utrikes orter bestridt för Svenskt år 1850, Summa Banko. 1,322 2,800 10 10 4,122 10 10 :sl.' Stockholm al Kongl. Konunerskollegii åren 18i9 och ItldO till godtgörande af de stridt för hem förskaffande al Svenskt sjöfolk. Credit. UI g i ft: Kongl. Statskontoret. Till Kongl. Räntekammaren lefvererade medel, hvilka influtit såsom ersättning för lemnadt understöd till Svenskt sjöfolk, och för hvilka Konsuler förskottsvis blifvit godfjorde, år 1849, 491: 35. 5. år 1850, 1,101: 24. 2. 1,593: 11. Till Konsuler förskottsvis utbetalda ersättningar för bestridda omkostnader för Svenskt sjöfolk, om hvilkas godtgörande af rederier Advokatfiskals-embetet fått sig uppdraget att besörja, 2,343: 47. 9. 5: 19. 10. Efter förordnande, E. G. Leijonmarck. — 30 — Bilaga Litt. J. Utdrag* al* i IHÖ och IIHO års räkning*ar öfver 1840, af handelsoch sjöfartsfonden beviljade Konsulers å utrikes orter utg*if - Banko. debet. Af Kongl. Konnnerskollegii — 31 — det, g*enom Kong*l. brefvet den 14 September anslag* lill g*odtg*örande af Svenska och N or ska ter för Svenskar och Norrman. Banko. Credit.
Men jemte dessa tvänne faktorer för bestämmandet af priset ingår en tredje, nemligen den större eller mindre säkerheten för kapitalisten att, pä bestämda tider och utan äfventyr af förluster, dels utbekomma afkomslen, dels, i läll af behof, hufvudstolen. Under erkännande ej mindre deraf, att afseende på denna säkerhet ingår i hvarje yrke och inverkar på den vinst, som deraf måste beräknas, än äfven att Statens åtgärder i allmänhet böra inskränkas till att, genom beredande af säkerhet och trefnad åt näringarne, bidraga lill ökandet af tillgången pä kapitaler och såmedelst endast indirekt verka lill räntans nedsättande, bör man likväl ej lemna obemärkt, att, i de Hesla samhällen, som gått framåt i kultur, Slaten vinnlagt sig om att, till förmån för de näringar, som framför andra äro i hellof af fasta, d. v. s. för längre tid fästade kapitaler, t. ex. jordbruk, bergsbruk, större fabriker m. m., för dessa underlätta tillgången på sådana kapitaler genom ändamålsenliga kredit-institutioner till tryggande af realkrediten. Att så icke skett i Sverige, hvarest, lill följd dels af de ännu i lagen qvarstående tysta förmånsrätterna, dels af bristen på de i andra länder, till betryggande af ej mindre hypothek, än äfven vilkoret derför — eganderält till fast egendom — införda s. k. grundoch hypolheks-böcker, realsäkerheter sakna erforderligt förtroende, torde icke behöfva bevisas. Men häraf mäste blifva en följd, hvad som också i Sverige inträffat, att, under det penningar villigt, ehuru emot hög ränta utlånas på korta tider emot personel säkerhet, lemnäs nästan icke på några vilkor penningar emot inteckning och på längre tid, eller, med andra ord, att landets kapitaler, som naturligen dela sig i fasta och rörliga, hafva en tendens att öfvergå från den förra till den sednare kategorien.
Det är ganska sannolikt, att han ville af Lidner helst dana en skald för Theatern; och afgjordt var i hans tanka, att dertill ingen bättre skola funnes, än Frankrikes hufvudstad. Misstog han sig då helt och hållet på Lidners anlag? Visst icke; ty i dessa anlag innebars verkligen en icke obetydlig dramatisk beståndsdel. Men hade Lidners snille ock varit ett rentaf dramatiskt: så är klart, att det, enligt sin naturliga fallenhet, lämpligare skulle uppfostrats i London, än i Paris. Nu skedde, att han i fransysk form – månne föreskrifven af Konungen? eller af Creutz? – behandlade ett för den shakspearska passande ämne. Försöket misslyckades, och derpå kan ingen undra. Det blef ej utgifvet i hans lifstid. Troligt är alltså, att han sjelf ansåg det för ett förfeladt; och att han snarare af denna orsak lät det hvila otryckt, än af den påstådda, att just här de största utdragen ur ”de Hesperiska Trägårdarne” förekommo. Det äger dock vackra ställen; till och med utmärkt vackra. Sjelf har han derur uttagit de vackraste, och inflätat dem i sitt ej långt efteråt utgifna poem ”Året 1783”. Likväl träffas der ännu flera bifallsvärda. Redan Franzén har påminnt om dessa afskeds-ord till Nils Sture från Prinsessan Sophia: Må glömskan evigt dig ifrån min bild befria! Må ingen ängslig dröm påminna dig Sophia! Men unna henne dock den tröst, att älska dig. Lef lycklig! döden snart mer ömhet har för mig. När gräset på min grift vid månens bleka strålar Af vestan vaggadt blir; när han med silfver målar Den däld, hvari du mig ditt första offer gaf: Så tag en blomma upp, och kasta på min graf. Och om du ångrar då din hårdhet mot ett hjerta, Som med din kärlek dog; om då en gruflig smärta Med grymma samvetsqval dig i förtviflan för, Och du Sophias namn af lindar susas hör: Så gack, dit med min mors jag nu mitt stoft förenar! I Margaretas lund, emellan almens grenar, Vid aftonstjernans sken skall du min skugga se,