Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då, enligt gällande lag och stadganden, all Svensk jord, med undantag af säteri, kungsgård, boställen, post-hemman, rå- och rörs-hemman, hvilka uttryckligen äro deri belriade, är skjuts-skyidig och kan när som helst, då omständigheterna så påkalla, till hålloch reserv-skjutsens upprätthållande anslås, så kan jag, för min del, icke linna det vara annat än högst billigt, att, sedan skjutsens bestridande numera blifvit för de hemman, som redan äro till detta ändamål indelade, öfver all höfvan betungande, sådane hemman, som enligt lag äro skyldiga att draga denna börda, men ännu icke blifvit såsom reserv-hemman tillslagne något gästgifveri, äfven måtte förklaras skyldige att, intill dess en nöjaktig anordning af skjuts-väsendet kan hinna verkställas, med något lämpligt bidrag, beräknadt efter närmare eller fjärmare läge intill gästgifvaregård eller skjuts-station, understödja de nuvarande skjuts-skyldige, så framt nemligen icke den al Utskottet för entreprenad föreslagna minsta lega gör allt bidrag å de skjutsandes sida öfverflödigt. Ibland de inkast, sorn jag väntar emot ett sådant förslag, är i främsta rummet det, att det vore obilligt, att, när man nu vill lyfta hela bördan från de skjutsskyldige, utsträcka och liksom ”binda” den vid jorden, och att dymedelst ålägga den nu skjutsnings-fria jorden ett nytt onus; men härpå beder jag få svara, att detta ingalunda kan vara meningen då i Utskottets betänkande tydligen föreslås en underdånig skrifvelse, med tillkännagifven afsigt, att få skjutsen, såsom det heter, ”lyftad ifrån jorden;” något nytt onus är icke heller här i fråga, utan endast en tillämpning af gällande lag, en billig fördelning af ett lagligt åliggande emellan flere sedan det blifvit för mycket tryckande för några få; och detta allt endast såsom en öfvergång till skjutsens bättre ordnande. Genom en sådan åtgärd, företagen länsvis, skulle otvifvelaktigt en ingalunda obetydlig nedsättning i den af Utskottet föreslagna afgiften per Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 110.
Vid öfvervägande af detta ärende, hafva Rikets Ständer funnit, alt sänkning af ifrågavarande sjöar, hvarigenom en betydlig jordvidd kan göras fruktbar och inbringa stor afkastning, bör blifva af ganska vidsträckt nytta för denna ort, hvilken för utförande af odlingslöretag hittills icke erhållit något understöd af allmänna medel; men då Rikets Ständer anse bdligt att interessenlerna i större mån, än som föreslagits, deltaga i kostnaden för arbetets utförande, hafva Rikets Ständer för sänkning af sjöarne Långhalsen, Yngaren, Halibosjön med flera mindre sjöar i Södermanlands län beviljat ett lån af 50,000 R:dr, under iakttagande af de vilkor och föreskrifter, som i afseende å låns erhållande blifvit af Rikejs Ständer för dylika företag meddelade. 15:o. Sedan Rikets Ständer icke funnit skäl antaga E. K. M:ts Nådiga förslag, att aflöningen åt Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader samt dess tjenstebiträde!] så väl i hufvudstaden sorn i landsorterna måtte bland (5:te Hufvudtitelns anslag till utgifter af ordinarie eller ständig egenskap uppföras och, från den tid då nu skeende statsreglering vidinge, utgå med ett belopp af 12,900 R:dr för året, hafva Rikets Ständer beslutat, att de medel, som under åren 1854, 1855, 1856 och 1857 erfordras till aflöning åt bemälda Styrelse jemte tjenstgörings-arfvoden för de under densamma lydande tjenstemän, må ställas till E. K. M:ts Nådiga disposition, och att för berörda ändamål, under hvartdera af nyssnämnda 4 år, ett belopp af 12,900 R:dr må från Riksgälds-kontoret utbetalas. 16:o. Till arfvoden för Lärare vid Mariebergs Artilleri-läroverk i de kunskapsämnen sorn tillhöra Civil-ingeniörer, bar E. K.
Propos. ”angående Statens medverkan för anläggande af jernvägar i landet,” bifogade StatsRåds-prot. funnit den berömvärda grundsats anförd af en af Konungens Rådgifvare, ”att ett halfgjordt arbete är lill ingen ”nytta; allenast ett fullbordadl kan motsvara de förhoppnin''gar, som fästats vid första tanken derpå,” och då jag är fullt öfvertygad att R. St. för sin del hylla samma åsigt, så är det med full tillförsigt lid framgången af den goda saken, som jag vördsamt föreslår: alt R. St. hos K. M. i nnderd:het måtte anhålla, att nödige åtgärder måtte vidtagas ledande derhän, att Militär-författnings-samlingens ännu enl. plan outgifne tretton titlar, hvartill nödige malerialer torde få anses vara samlade, jemte hela samlingen tillhörande alfabetiskt register, måtte från trycket varda utgifne innan nästa Lagtima Riksdag, samt att kostnaden härföre, i enlighet med t. f. Presidentens i Krigs-Colhm underd. förslag af d. 15:de Sept. 1846, måtte blifva bestridd å ”4:de Hufvudtilelns anslag för oförutsedda behof (extra utgifter), hvilket synes vara afsedt för utgifter af denna art.” (Se Bil. pag. 19). Deri 31 December e. m. 341 I sammanhang med föregående yrkande, liar jag, för att undanrödja de illvilliga tydningar öfver grunden lill mina åtgöranden för Mililär-förfaltnings-samlingens fortsatta utgifning, hvilka från vissa håll insinuerades under sisth Riksdag, icke velat förbigå att hänvisa till min hos R. o. Ad. d. lista Fehr. 1851 afgifna förklaring, ”alt under intet vilkor någon befattning med Mililär-författ”nings-samlingens utgifning för Statens räkning af mig numera ”skulle tagas, äfven om delta mig erbjöds.” (Se R. o. Adis prolir 3 Del. pag. 284). Anhålles om remiss till SlatsUlsk.
Kofipartiilmerfningeit uppgttf 1862 till 39,911 centner, 1863 tilt 44,449 centner od) 1864 titt 39,737 centner. göränbrabe 93teb affeenbe å be imber fenare åren nnbtagna förånbringar i lag* feÄS»ftmngen för BergöBanbteriugcu i rifet od) ben rneb 1864 årö ingång roägning11^^ intråbba frihet från utforfeltuH å alia flagg jerneffefter, bar,Kongl. 50taj:t butförlei9t«xbfbrflarat, att ej ntiitbre be tillförene mebbelabe beftåmntelfer i affeenbe utnfes oit. o |£rtt Eefnijta lä» Stefnologiffa Snftitutetg irna Buggnab, Bmitfen tunnat utföraö för roanftaiter. ^ ^ benfaittttta Betoiljabe anflag 390,000 9t:br, Btef fårbig år 1863, få att uttbermiOningen fttnbe i ©eptetnBer tttånab famina år berftåbeö taga filt Början. (SleOernaö antal mib inftitutet
Jag föreställer mig att kommunerne sjelfva borde tillsläppa den jord, som åtgår till Jernvägarne, liksom de borde vara skyldige att upföra stationshus. Derigenom skulle en lindring, till | af anläggningskostnaden, för Statsverket upkomma, så att i stället för att bygga 100 mils Jernväg, skulle man, för samma pris, kunna bygga 1333- mil. Man kan icke eller påstå att detta vore något ovanligt sätt att gå tillviiga, ty Staten har nyligen fullbordat ett företag, vid hvilket det tillgått på samma sätt, nemi. telegrafverket; öfverallt har man tillsläppt jord och byggt stationshus dertill. För min del önskade jag att inga anslag till Jernvägar vid denna Riksdag beviljades förrän R. St:r beslutat, att all erforderlig jord skulle tillsläppas af kommunerna, äfvensom stationshus af dem byggas. Häri ligger allmän rättvisa, och, genom att fullfölja denna princip, skulle man göra landet intresseradt för jernvägsfrågan, under det att man på så sätt förhindrade partierna vid hvarje riksdag, att vexa till och göra anmärkmr för att göra hvarje förslag till Jernvägar omöjligt i vårt land. Alla de, som varit närvarande under de föregående dagarnes gemensamma sammankomster, hafva så mycket hört talas om statsskuld-systemet, att jag icke vill uptaga tiden dermed; för öfrigt har jag redan yttrat mig härutinnan och förklarat mig alldeles mot detsamma, sålunda förstått att man i närvarande ögonblick icke skulle göra utländska lån. Vi inse alla att om man kunde göra inländsk statsskuld på fördelaktiga vilkor, så vore del första steget för att underlätta kredit och bankväsendet i vårt land, som befinner sig i ett alldeles redlöst skick. Men jag vill icke vidare inlåta mig på denna fråga; när vi komma litet längre fram i Betänk, skall jag yttra mig derom; blott ber jag nu få anmärka, att jag anser detta ögonblick för ett statslåns uptagande vara det mest ogynsamran af alla.
St, ProU 1840, 7 Sami, i Afd, 36 Haft, i v" 2. Lag-Utskottets Betänkandet N\o 143. å utländskt mynl, må betalningen i Svenskt mynt erläggas efter vexelcurs”, kunde erhålla tillägg, hvarigenom dess innehåll blefve följande: ”Är vexel ställd att betalas uti något visst i landet gångbart myntslag, då bör den betalas i det mynt, hvarå den lyder; är vexel ställd å utländskt mynt, må betalningen i Svenskt mynl erläggas efter vexelcurs för vexel å vanlig uso, noterad å den Börs, der vex' lslut sker, närmast belägen den ort, der acceplanten är boende, med tillägg af ränta, efter sex procent pro anno, räknadt för uso-liden; den betalningsskyidige dock obetaget att med af vexel-innehafvaren godkänd vexel å vista inlösa sin accept.” Till stöd för detta yrkande, är af motionären anfördt: ”att omförmälde §, sådan den nu lyder, vore ofullständig deruti, att den ej bestämmer, örn liqvid skall ske efter vistaeller uso-curs, hvilket föranledt tvister och olika domslut; samt att det väl vöre obestridligt, att, då en accepterad vexel förfaller till betalning, contant liqvid bör följa, nemligen efter den curs, sorn betalas för en vista-vexel, och ej efter den, som noteras för vexel på gods eller annan uso, enär den betalningsskyidige derigenom skulle få ett ytterligare anstånd med sitt åliggande, men att vista-curs dels sällan funnes noterad, dels ofta vore högre, än den borde vara, i förhållande till uso-curs, hvilken alltid närmast, rättast och säkrast bestämde värdet af myntet, hvarå vexel vore dragen;” och skulle, om motionen bifölles , ifrågavarande tillägg äfven göras uti den lag för utrikes vexlar, som blefve antagen. Utskottet, som tagit dessa framställningar i öfvervägande, bör först yttra sig öfver Herr fVijks motion.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer med öfverlemnande af en utaf Committerade för Saltpetter-Ärenderne, afgifven underdånig Berättelse om Salpetter Näringens tillstånd i Riket; gifven Stockholms Slott <ien i(J December 1817. Upplästes till Justering och godkändes följande från Expeditions - Utskottet inkomne Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t: 1:0 Angående Stats •Commissarien Widegrens ansökning om förskott på Arfvode. 2:o Om fortfarande Stats-anslag för Fattigvårdsinrättningen i Carlscrona, Den s Februarii. 41 Herr Sylvander, Josua, hade inlemnat ett så lydande: Ödmjukt Memorial! Hedrad af det för mig smickrande förtroende, hvarigenom af Högloft. Ridderskapet och Adeln jag haft den äran att blifva kallad till Ledamot af Riksens Högloft. Ständers Lag Utskott under innevarande Riksmöte , skulle jag ock gerna hafva önskat, att i en för mig så tillfredsställande Befattning, få intill Riksmötets slut fortfara; men sedan Konungen i Nåder behagat utnämna mig till Justitiae-Råd, och jag i samina Embete den 28 i denna Månad erhållit Kongl. Maj:ts för mig utfärdade Nådiga Fullinagt; i följd hvaraf jag emot 41 §. af Riksdags-Ordningen ej ansett mig tillständigt att i LagUtskottets vidare öfverläggningar deltaga, har jag berörde dag hos Lag-Utskottet tillkännagifvit detta förhållande, hvilket jag ock trott mig böra hos Högioflige Ridderskapet och Adeln härmedelst i ödmjukhet anmäla.
Stånd beslutade förhöjningar, verkligen erfordrades, utgörande, efter skedd uträkning, 37,000 R:dr. Då emellertid skilnaden emellan de af sistnämnde två Stånd, eller Ridder. skåpet och Adeln samt Preste-Ståndet, anvisade summor, om hvilken det sednare Ståndet är ensamt, icke kan, enligt förut följda grunder, komma under omröstning, får Utskottet, med tillika fästadt afseende derå, att genom utgången af här ofvanomförmälda votering en tillökning i den af Kongl. Maj:t äskade samt af Borgareoch Bonde-Stånden bifallna anslagssumman blifver behöflig, föreslå, att, derest icke sistnämnda, två Stånd, eller det ena af dem, vilja instämma uti Ridderskapet och Adelns mening om anslagets bestämmande till 30,000 R:dr, då frågan vore genom 3 Stånds beslut afgjord, omröstning måtte anställas, enligt följande proposition: ”Den, som vill, att till nödige löneförbättringar åt lärare och tjenstemän vid Upsala Universitet, ett förslagsanslag af 25,000 R:dr Runt beviljas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, anvisas ett dylikt anslag till belopp af 30,000 R:dr samm» mynt.” Stockholm den 14 Januari 1858. STOCKHOLM, typografiska föremagens boktryckeri, 1858. Stats-Utskottets Utlåtande JVf 221. 1 N:o 221. Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Jan. 1858, kl. 5 e. m. Utlåtande, angående hegardt anslag till undersöknings-kostnaden för en jernvägs-anläggning från Wexiö till södra stambanan.
Malmlöfs, bortresa från staden, förr än i derpåföijde September månad till verkställighet bringas; att enligt ett af vederbörande exekulionsbetjente, under den 13 i sistberörde månad meddeladt intyg, grundadt å bemälde Sysslomans derom afgilna förklarande, Gravören Åkerbergs konkursmassa icke eger någon tillgång till gäldande af ofvannämnde, massan till återbetalning med ränta ålagde 8,705 R:dr Banko; att dom ännu ej är vorden meddelad i Grosshandlaren J. L. Strindbergs och Garfveri-idkaren L. Westerbergs konkursmål, samt att Bankens Fiskals-embete fortfarande lärer vidtaga nödiga åtgärder för indrifvandet af Bankens ifrågavarande fordran. §. 22. (1851 års Rev.-Ber. §. 39. 1853 års Rev.-Ber. §. 49.) Folii-af gifter för enskildes Uti förstnämnde berättelse anföres, att Folii-afgiften för enskildes ■/7 v.viifn ftvinws• • • • n • räkningar. assignenngs-räluungar uppgått: år 1849 till R:dr 3,924: och » 1850 » », 2,040: 5,964; samt uti 1853 års berättelse, ali uti afgifter för enskildes assignering å Deposilions-Afdelningen influtit: sednare halfåret 1851 R:dr 20: hela året 1852 » 1,544: förra halfåret 1853 » 508: 2,072: S:gr 8,036: Enär uti denna uppställning 1851 års förra hälft blifvit utesluten, har Utskottet upprättat nedanstående sammandrag, utvisande att, oansedt nämnde uteslutning, de uti Revisions-berättelserna upptagna belopp äro med verkliga förhållandet öfverensstämmande : Banko-Utskottets Berättelse.
St. äro nöjda med detta civillags-förslag, och benägna att bifalla detsamma och såsom jag tror äfven skulle vilja bifalla grundlags-förslaget, så bifalles då naturligtvis grundlagsförslaget. Det öfverlemnas då till K. M:ts sanktion, men jag föreställer mig ”att K. M. icke sanktionerar grundlagsförslaget, så framt R. St. ej då bifalla oförändradt det förslag, K. M. framställt. Om deremot detta bifölles, så vore man säker att K. M. sanktionerade förslaget, men om R. St. deruti göra ändringar, så är man r ovisshet om huruvida K. M. antager det ena eller andra förslaget. Likväl har man då öpnat tillfälle först för R. St. att yttra sin tanka i afseende på båda förslagen, innan de blifva lag, och genom det sätt, hvarpå saken kommer att behandlas vid nästa Riksdag, blifver Regeringen i tillfälle att väl öfverväga saken, innan K. M. afgifver sitt yttrande huruvida han vill sanktionera grundlags-förslaget. Detta är i min tanka af ganska stor betydenhet för bedömmande af förslaget i sin helhet, och det är derföre, som jag har biträde förslaget. Hr von Hartmansdorff: I händelse R. o. Ad. samt de öfriga Stånden låta sitt LagUtsk., vid denna, eller nästa Riksdag utarbeta förslag till civillagen och öfverlemna den tillika med grundlags-förslaget, då hade de yttrat sin mening om saken i det hela, och då kunde Konungen deraf fullständigt inhemta hennes beskaffenhet. Men går man till väga på det halfva sätt, som här förordats så kan Konung en icke fullständigt förnimma Den 18 Oktober f. m. R. St:s mening. För öfrigt kan det vara osäkert, om de vidhålla henne vid nästa Riksdag. Den föreslagna anhållan är således icke ens en half, utan blott £:dels åtgärd, och följaktligen så mycket sämre. Hr Gr. o. Landtm:s härefter först till bifall och sedermera till afslag å förevar:de Mern. framstälde propos:r besvarades med blandade Ja och Nej, hvarpå propos. till bifall förnyades samt, sedan svaren dervid utfallit med starka Ja, jemte många Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg
Riddarhuset för en eller tvänne personer till refererande af Ståndets förhandlingar, då det sedermera berott på Ståndets ledamöter att vid ett sådant förfarande låla bero, i händelse deremot ingenting varit alt invända, helst Hr Frih:n sjelf förklarat, att inom det af R. o. Ad. fattade beslut ligger en sådan latitud, så val i afseende på referenternes frälse eller ofrälse egenskap, som och hvad angår den plats som dem lämpligen borde anvisas, att beslutets ordalydelse i Hr Frih:ns tanke icke hindrade hvad Hr Frih:n i dessa afseenden nu föreslagit, dertill något annat svar icke torde böra lemnäs, än att Ridd.directrn äger att gå i författning om verkställighet af R. o. Ad;s ledan fattade beslut, hvadan någon bordläggning af ämnet icke bort ifrågasättas; och hoppas jag derföre, att Hr Frih. o. Landtm, icke måtte anse sitt förklarande, i anledn. af den begärda bordläggningen, vara hinderligt derför att frågan, såsom motion betraktad, må förfalla med det förklarande, som jag nämnde, att Ridd.- directtn bör låta verkställa R. o. Ad;s beslut. Frih. Stjernstedt, Theodor: Jagar förekommen af Gr. Frölich, och anser lika med honom, att Ridd.-direcCn blott bort ställa sig sin instruction till efterrättelse och i enlighet med dess föreskrifter verkställa R. o. Ad:s beslut, utan alt framkasta betänkligheter, som äro af för ringa beskaffenhet för alt R. o. Ad. skulle behöfva ingå i pröfning derom. Frih. Cederström: Jag vill icke inlåta mig uti tvisten, huruvida denna fråga kan eller bör ytterligare hvila på bordet. Jag vill blott hemställa lill Hr von Hartmansdorff, om han icke, till förekommande af en ytterligare discussion i ämnet nästa gång detsamma kommer att föredragas, skulle vilja afstå från sin anhållan om bordläggning. Gr. Horn: Jag instämmer så till vida med Gr.
Ad. afslagen. Föredrogs ej mindre Hederv. BondeSt:s d. 9 dennes på bordet lagda prot:s-utdr. N-.o 9, innehållande ett BondeSt:s beslut, att hos öfrige Stånden framställa den önskan, att samtlige Stånden må, sedan StatsUtsk:s Betänk. ang:de jernvägsfrågan till Stånden inkommit och blifvit i något Stånd tvenne gånger bordlagdt, på sätt 2 mom. af 46 §:n Riksd:sOrdn:n stadgar, å ett rum sammanträda till gemensamma öfverläggningar rörande de ämnen berörde Betänk, innehåller och företrädesvis den financiel la delen deraf; än ock i sammanhang dermed jemlikt 11. o. Ad:ns i sednaste plenum fattade beslut, Gr. Frölichs, David, d. 2 dennes på bordet lagda motion med förslag att alla fyra RiksStm måtte sammanträda till gemensam preliminär öfverläggning i frågan huruvida R. St:r böra i vidsträcktare måtto taga befattning med jernvägsfrågan, än att fatta beslut om de anslag som böra beviljas för de jernvägs-anläggningar, hvilka K. M., efter föregången pröfning, finner skäl låta utföra. Hr Hjärne, Harald: Jernvägsfrågan är onekligen enbland de vigtiga frågor som bäst egna sig för gemensamma öfverläggningar Stånden emellan. Men då icke några beslut under dessa sammankomster få fattas, anser jag att ganska litet är att vinna i afseende å denna frågas utredning. Det är likväl en del af samma fråga som det vore af väsendtlig nytta att under de gemensamma sammanträdena kunna få utredd, och det är den financiella delen, hvilken också BondeSt. ansett för sig vara af stor vigt. Detta Stånd har derföre för sin del beslutat, att gemensamma öfverläggningar skola äga rum öfver jernvägsfrågan, men företrädesvis öfver den financiella delen deraf.
103 förslag till sammanjemkning af Rikets Ständers serskilda beslut, i anledning af Utskottets Betänkande, N;o 62, och Utlåtande N:o 100,' öfver åtskilliga motioner om ändringar i Con« curs-Lagen, af den 13 Julii 18*8, samt Kgl, Förordningen, den 22 Oclober samma år, om Edsformulaire i Concursmål, i sammanhang hvarmed äfven upplästes Välloflige BorgareStåndets Protocoll s-Utdrag; af den 11 dennes, af innehåll, att Borgare-Ståndet beslutit anmoda Expeditions-Utskottet att, vid uppsättande af Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående de förändringar, som uti Concurs-Lagen och omförmälde Kongl. Förordning föreslås, uttrycka den mening, att de serskilda hvari förändringarna blifvit föreslagna, till Konungens Nådiga sane,tion partielt öf-verlemnas, dock hvad 7 Gap. och 6 §, 8 Gap. af Concurs-Lagen angår, i ett sammanhang; uti hvilket beslut de öfriga Riks-Stånden blif. vit inbjudne att sig med Borgare-Ståndet förena; och fann Ridderskapet och Adeln, sorn ansåg Lag-Utskottets åfvanberörde jernkningsförslag icke föranleda till någon åtgärd af Ridderskapet och Adeln samt följaktligen böra läggas till handlingarne, nu för godt att uti Borgare-Ståndets nyssnämnde beslut instämmta. S, D. Då nu å nyd föredrogs Bevillnings-Utskottets, den 5 dennes, under N:o loi Prnt.
På grund häraf hade Ofverslåthållare-Embetet i underdånighet hemställt, att Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer göra nådig framställning, att å Embetets stat, dels lönerne måtte ökas för Sekreteraren i Ofverslåt hållare-Ernbetets Kansli från 3,000 lill 4,000 Riksdaler, och för en Kanslist hos bemälde Sekreterare från . 900 lill 1,000 Riksdaler; dels fyra nya exsekutionsbetjenls-löner ä 300 Riksdaler anslås med tillsammans 1,200 Riksdaler, alt, lika med nu utgående cxsekulionsbctjcnls-löner, ställas tili Ofverstålhållare-Embetets disposition; dels ock, i ändamål af löneliIlökning för Sekreteraren i Poliskammaren med 1,600 Riksdaler, det till Polisens vidmakthållande i hufvudsladen nu ulgående anslag al 28,100 Riksdaler måtte ökas till 29,700 Riksdaler; kommande derigenom anslags-tillökningen att uppgå till 3,900 Riksdaler. Derjemte hade Ofverståthållare-Embetet föreslagit, derest lönetillökningarne för de bägge Sekreterarne bifölles, dels att dervid borde fästas det vilkor, att anspråk på ersättning för förlorade inkomster af passlösen icke sedermera finge ifrågakomma, dels ock att, da nuvarande ordinarie innehafvaren af Sekreterarebefattningen vid Ofverståthållare-Embetets Kansli, Häradshöfdingen C. Telander, genom långvarig och såsom det ville synas obotlig sjukdom, varit förhindrad att förrätta tjenslen, lill hvilkens bestridande annan person tid efter annan blifvit af Kongl. Maj:t förordnad, den för samma befattning ifrågasatta lönetillökning måtte, så länge berörda förhållande fortfore, ställas till Öfverståthållare-Einbetels disposition, att till arfvode åt den tjenstförrättande Sekreteraren användas, utan inskränkning i Telanders skyldighet att af den lön, han nu lillgodonjuter, till vikariens aflönande enligt föifaltningarne bidraga.
StatsUtskottets afgifna , och den 24 dennes på bordet lagda Utlåtande, i anledning af Borgmästaren, Lagman Kjellanders Memorial, om ändring i nu gällande föreskrifter om Ma^ fiU 76 Prot. Ut dr c g d. 27 Jan. 1818- gistraternes skyldighet, att förvara en nyckel till Handt Ränteriernts cassakistor, blef, vid nu skedd förnyad föredragning, af Hederv. BondeStändet bifallet. S D, Allmänna Besvärsoch Oeconomi®.? Utskottets den 17 dennes afgifne, sedan sistlidne plenidag pä bordet hvilande Betänkande, i anledning af yrkade förbud för Tjenstedrängar i Hal. land och andra orter, att utvandra från Länen, i ändamål att söka arbete, blef, efter förnyad föredragning, af BondeStändet till alla delar gilladt; hvarom Respect. MedStånden, samt nämnde Ut. skott skulle vördsamt och vänligen underrättas. S. D. Å nyo föredrogs SlatsUtskottets den 23 i denna månad meddelte, på bordet hvilande Utlåtande, i anledning af RiksdagsFulImäktiges från Götheborgs Stad Memorial om Policelnxättningens derstädes underhållande af Statens medel, m. m.; och blef samma Utlåtande till Utskottet återremitteradt, med anmodan, att afgifva förnyadt yttrande öfver de af åtskillige Bonde-, Ståndets Ledamöter i ämnet gjorda anmärkningar ; skolandes Respect MedStånden härom vördsamt och vänligen underrättas. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den a3 dennes afgifna och sistlidne plenidag på bordet lagda Utlåtande, i anledning af Riksdagsmannen Rutbergs från Norrbotten motion, om utbetalning af innestående pension för Kronofogden Westberg; fann Hederv. BondeStåndet för godt, att berörde Utlåtande till alla delar gilla och godkänna; hvarom Respect. MedStån^ den Prat. Utdrog d. 2 Febr. 1818. 77 den samt StatsUtskottet skulle vördsamt och vänligen underrättas.