Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det af Herr Lindström väckta förslag afser att åstadkomma två särdeles väsendtligt förändringar i Bankens nuvarande åliggande; den ena att, i stället för Banko-Utskottets Utlåtande «T? 26. 5 att Bankens ifrågavarande åliggande hitintills varit inskränkt till att emot sina sedlar vid anfordran tillhandahålla endast silfvermynt, med Fullmägtige lemnad rätt att kunna i stället utlemna omyntadt silfver, Fullmägtige skulle vara skyldige att, på derom gjord anhållan, utgifva antingen mynt eller silfvereller guldplantsar; dels att, i motsats till nuvarande bestämmelse, enligt hvilken det inom vissa toreskrifna gränser ankommer på Fullmägtige att afgöra till hvad pris omyntadt silfver må erhållas, sådant alltid skulle utlernnas efter ett oföränderligt pris af 36j R:dr Runt för hvarje Kölnisk mark fint, hvilket pris, enligt hvad här ofvan är visadt, just motsvarar den qvantitet fint silfver, som innehålles i hvarje Riksdaler i silfver; och öfverensstämmer det af Herr Wallenberg föreslagna pris af 4,000 Rair för hvarje plants om 60 finsilfver, efter Svenskt prof och vigt, likaledes med det nyss nämnda af 36§ R:dr per mark Kölnisk vigt. Ehuru, enligt motionen, den föreslagna skyldigheten skulle inskränkas till att gälia endast når tillgång på omyntadt silfver funnes, skulle denna skyldighet likväl i sjelfva verket tydligen blifva lika ovilkorlig, som Bankens nuvarande, att utlemna myntadt silfver. Ty då Banken alltid på hvad sätt som helst måste, för att kunna inlösa sina sedlar, innehafva ett betydligt förråd af silfver, så följer deraf nödvändigheten att, så snart genom stora silfveruttagningar, vare sig i myntad eller omyntad form, detta förråd minskas, åter förskaffa sådant; och enär det, synnerligen vid stark omsättning af siLfverförrådet, icke ens vore möjligt att genast få det förvandJadt till myntad form, skulle en saknad tillgång till omyntadt silfver kunna inträffa först då, när Banken vore bragt ganska nära omöjligheten att uppfylla förbindelsen att med silfver sina sedlar inlösa.
Att alla skatter i Finland erläggas i Svenska Sedlar, sedan Ryska Regeringen förgäfves gjort försök, att till och med blott till hälften få dem att gå ut i Ryska Sedlar; att Embetsmännen i Finland lönas i Svenska Sedlar; att gångbara myntet der är Svensks Sedlar; att de som hafva ett öfverskott af Penningar, naturligtvis mest gömma på det mynt de hafva mest förtroende till, eller det Svenska: och att ändå öfverflöd är på Svenska Sedlar, då i Sverige allmänt klagas öfver brist på dem. När härtill kommer, att Finland har nära fidei så mycket Invånare som Sverige, och att innan det skiljdes från Sverige, hade det kanske äfven nära fjdel af vår dä varande Sedel-stock, så kan man väl med säkerhet antaga, att nära j:dei af vår nu varande Sedelstock der finnes. Lägger man la artill hvad af våra Sedlar finnes i Dannemark och Norrige, huru mycket som kan hända är hypotiseradt for skuld till Utlänningen, så kan man väl utan öfverdrift antaga, att öfver fadel af vårt Sedelmynt är i Utlänningens händer. Och när derjemte befinnes att det mäst är Banco-sedlar och föga Discont-sedlar, som åtminstone af Finnarneblifvit med begärlighet emettagne, så blir häraf en följd, att LJtlänningen har kanske hälften och möjeligen ännu mera af våra Banco-sedlar, och att vi Svenskar nästan ensamme fått behålla och skola föflora på Discont-sedlarne. Jag ser derföie ingen annan radicale bot häremot, då Residenset ej kan elier bör flyttas än Den 2 3 December. ari att Finska varor liksom andra Utländska, beläggas med Tull, hvilken i i anseende till desi Sas för det mästa stora voiume öch den strängare '1 ull-bevakning i Stockholm, än på de fleste ändre orter i Sverige, lätt kan contrölleras^ ött
Denna ruincs - Plan är detzmom snörrätt stkidanve emöt Kongl. Majus Nådiga kro^olirion ^ som äskat et enda reelt Mynt; likasom jag tror det wara eMöt Lanco-Författningarna stridande Kt hafwa 2:ne stags Mynt. Mine Herrar! Konungen äskar et enda reelt Mynt och Allmänna röstett ropar äfwen derefter; och dä jag är öfwertygad om, ingen inom detta Riddarhus finnes, som icke är uplifwad af ben hedrande tankan gä en Nådig Konung til mötes uti sina för sit Rikes och Under sätares närwarande och framtida rval önskade föremal; lät otz derföre gripa ost an! Jag upmanar Högloslige Ridderskapet och Adeln at förena sig derom, göra en Upoffring sä beskaffadat denna önskade och efterlängtade realisation ma ske til det hela pä ett gäng och berwid widtaga en sadan upoffrings . msiboäs och fördela ning, hwarivid ingen Undersates bestånd mä afwenryrgShan ma wara mer eller mindre förmögen. Et sadank . UpoffcingS-sakt har jag uti en för nagra dagar sedan utkommen - kommen tryckt Skrift hast tilfälle kasa och finna ledande lil detta ändamä! med någon liten jämnknfng. Jag tilstyrker derföre defi antagande; Ridderskapec och Ädel» har såmedelst widtagit de utwägar, hwariqenom en Näd-. g Konung ej kan misikäniia de wardiga tankesätt, finn alind lyst inom Swenffa Riddarhuset; ukoin ar delta grundlägger wart narwarande läge och bereder efterkommandes framtida wäl. Herr killberg, k^reäric Orrö. Mine Herrar! Jag har warit wid manga Riksdagar, men en sadan, som denna, har jag aldrig belefwat; ty här är ingen seliem.
Från flere håll, i synnerhet från de nordligare länen, klagas i femårsberättelserna öfver bristen på rörelsemedel; också blefvo redan första året efter ifrågavarande period eller år 1861, nådiga Reglementen utfärdade för åtskilliga nya kreditanstalter, nemligen — utom Stockholms och Göteborgs Hypothekskassor — för Allmänna Hypoteksbanken i Stockholm samt för Hypotheksföreningar mellan jordägare i Gefleborgs och Stora Kopparbergs län samt mellan jordägare i de fyra nordligaste länen, hvarjemte nytt reglemente för Gotlands Hypoteksförening s. å. meddelades. För de med anledning af 1857 års penningekris till handelsrörelsens underlättande under qvinqvenniet tillkomne inrättningar, hvilka dock voro af en mera öfvergående beskaffenhet, redovisas i de särskilda Länsstyrelsernas berättelser. Så bildades i hufvudstaden efter hvarandra 3:ne föreningar, Stockholms Kreditförening, Stockholms Garantiförening och Diskontföreningen i Stockholm, hvilka genom skyndsamma och kraftiga försträckningar i betydlig män afhjelpte de ögonblickliga svårigheterna och sålunda bidrogo till upphjelpande af krediten och återställande af den hämmade rörelsen; från andra håll omtalas äfven dylika tillfälliga kreditföreningar. Omtanken att, så vidt ske kan, försäkra sig om skydd mot de förluster, som egendom och näring äro underkastade genom hvarjehanda olyckshändelser, måste växa i den mån förmögenheten och affärsverksamheten ökas. Väl ordnade och flitigt begagnade försäkringsanstalter äro alltså redan i och för sig ett talande bevis på ekonomisk förkofran, och försäkringssummorna blifva mätare af framsteg häruti. Här kan dock en sådan mätare ej lika lätt och fullständigt vinnas, som i länder, der t. ex. en för hela landet gemensam försäkringsanstalt obligatoriskt omfattar all egendom af visst slag, och bereder fullständig öfversigt öfver dess värde vid viss tidepunkt. Det var ock ej heller att förvänta, att de af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i nu afgifna femårsberättelser meddelade uppgifterna öfver hithörande förhållanden skulle utgöra ett fullt tillräckligt material till en statistik öfver Rikets försäkringsanstalter.
Programmet utfylldes på ett utmärkt sätt af fröken CarlhcimGyllensköld och hr Tor Aulin. X&lt;V+r&gt;a fin 347 yttrade. Han talade icke med samma skärpa och liflighet som dagen förut, men dock tillräckligt högt, för att icke ens de med de svåraste kopparslagare bekajade studenterna skulle kunna dåsa bort. Ofta kastade han en blick åt Luise till. En landsmålssoaré af mer än vanligt lockande Hon såg blek, sjuk och nedslagen ut, stackars liten. slag ges om söndag afton uti Vetenskapsakademiens Hennes ögon voro matta och något insjunkna, och hörsal. Den är till förmån för en behöfvande omkring hennes mun låg ett drag af smärtfull kamrat anordnad af hr K. P. Bosén, mera bekant modlöshet. under sitt » nom de guerre » Jödde i Göljaryd. Själf Knorre lade märke till allt detta. Han blef orouppträder han med historier och visor, hvarjämte lig, förströdd och tog mer än annars sin tillflykt hr Sibbe Malmberg biträder med sörmlanchmål till sitt koncept. Men under det han föreläste, och Magnis på Näbben med vestgötamål. Desssväfvade hans tankar åt annat håll: de sysslade utom kommer folkmusik att utföras af Josop i med den scen, som dagen förut utspelats mellan Göljaryd samt hrr Sundling och Höglund från honom och den unga flickan. Han måste tänka Upsala. på hennes sorgliga lefnadsöden, som hon så öppenhjärtigt anförtrott honom. Huru modig, verksamhetslustig och förtröstansfull hade hon icke under förra föreläsningen blickat omkring, och huru trött, rädd och nedböjd såg hon nu icke ut efter deras samtal. Det förekom honom, som hade han begått en einem svår orättvisa mot den ensamma, öfvergifna flickan, och denna tanke sammansnörde så hans Orenzboten.) Idun strupe, att han ett par gånger hostade och krampaktigt måste svälja. Då skaffade han sig luft genom ett skarpt utfall mot en annan lärd, som Julius K. hade vågat beteckna hans åsikt öfver Moliéres för(Forts. o. slut fr. föreg. n:r.) hållande till Shakespeare såsom vanvett.
Men äfven detta verkställes ju omedelbart af Rektor under eller tillika med varningen, utan att de öfriga lärarne blifvit hörda öfver lärjungens öfriga förhållande. Till hvilka öfverilningar kan ej detta gifva anledning 80 Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 44. under en för disciplinens upprätthållande nitisk, men tillika hetsig skolans styresman? Finnes då intet annat medel att gradvis tygla en lärjunges fortsatta okynne och sjelfsvåld? Höx^om då en upplyst och tillika för skolans ordning nitisk Skoldirektörs m. m., General-Majoren Hazelii yttrande om nya elementarskolan den 15 Juni 1860: “Skoltukten har denna skola lyckats upprätthålla (för såvidt fråga är om egentliga disciplinära åtgöranden) genom tvänne helt enkla medel, nemligen att hvarje gosse eger en bok, der läraren antecknar anmärkningar vid hans seder eller hans flit, samt att kroppslig aga endast användes efter erhållen iörst enskild och sedan inför skolan skedd offentlig varning, samt slutligen nedflyttning till straffklass. Dessa tvänne till utseendet så ringa, men på kännedom om menniskohjertat grundade medel, använde af denna skola sedan dess forsta dag, har erfarenheten visat vara så verksamma, att med all stränghet hos lärarne aga sällan behöft användas och ännu mindre de sednare åren än förut; att varning för straffklass eller nedflyttning deri ofta varit nog att hejda okynnet, utan att någon aga behöft följa; ja stundom åratal förflutit utan att ens någon nedflyttning behöft ske. Detta så -.om den omständigheten, att anmärkningar vanligast förekomma för de lägre klasserna virar bestraffningssättets uppfostrande kraf t. “ Jag får derföre och i närmaste öfverensstämmelse med det bestraffningssätt, som vid Stockholms nya elementarskola redan länge blifvit följdt, föreslå följande förändrade ordalydelse af nu gällande Läroverkstadgas 52 och 53 §§. § 52. Hvarje lärjunge skall hafva sin anmärkningsbok, i hvilken lärarne för hvar dag anteckna, huruvida lärjungen skolan bevistat eller icke samt, om något mot hans uppförande och flit varit, att erinra.
- Mycken militaire var i staden, \ till den som höll vagt deltes ut till manskapet vin och pangar - från pinsen .- - . ______ Nu ar det sent, god nat, alskade viin, unna oss ' ibland at f&amp; veta huru du och din Dotter, ni mår, och dh du far si Bernadotte sh sag mig ditt tycke; i lif och död vaken eller sofvande iir jag din vBn. Htimble E t Sincere. * Till första April. Skiss J tima Wcildenberg. Man skulle flytta. Det var bestamdt anda sedan i höstas, dA husvarden inte ville satts in en ny spis i stallet för den gamla, som rökte, och fru Lind hade börjat att se pA vsningar redan i November. Hen fastan man nu var i Mars var bostadsfriigan annu icke afgjord, - ty herr Lind kunde icke besluta sig. Han p&amp;stod att det stod tv&amp;- tusen vhingar lediga och hade filtt klart för sig, att man bara behöfde ha tAlamod, för att ngstan fA bo gratis. " Ja men hvar? " - frsgade fru Lind för hvar gáng han kom fram med denna förtröstansfulla förshkring. Hon var heller icke utan sinne för ekonomien och egde till och med ett visst medvetande om a t t hon i friga om en del praktiska angelagenheter var sin man öfver*) Ett valsprllk sadant som det hvarmed hon afslutar sitii bref, pliigade den tidens korresponderande damer anliigga för att pH en gång beteckna sina initialer - har H. E. S. och gifva uttryck At sin kanslorigtning. Henues Asigt var att, fick man det sista, fick man ocksa det sämsta, och eu Iiigenhet med olagenheter rar ingen god affar. Hen grosshandlar Lind var och förblef emellertid fullkomligt nöjd och lugn i vissheten om sina tvhtusen viiningar, ocb hen bara hsisslade och sjöng, nar hans hustru följde honom ut i tamburen om morgnnrne och bad honom s % vackert att försöka taga, sig en liten stunds ledighet från kontoret för att g&amp; och se p % rum.
Den Domstol, inför hvilken ett sålunda valdt ombud, för uppdragets fullgörande, framträdde, borde väl då meddela ett beslut, som, om än det icke vore af följande lydelse, dock innehöll dessa tankar: Alldenstund N. N. (ill ifrågavarande befattning (ombudsmannaskap) blifvit af N. N. menighet enhälligt vald, på grund af medborgerligt förtroende, som han således eger; men han genom utslag, det han försummat att i rätt tid öfverklaga, blifvit fråndömd medborgerligt förtroende, sorn han således ie/ie eger; fördenskull, och ehuru, enligt logikens lag, icke någon kan på samma gång ega och icke ega medborgerligt förtroende, nödgas dock Rätten, enligt Sveriges lag, som i detta afseende strider mot, men gäller mer än logikens, förklara bouoin, som enligt Sveriges lag icke eger medborgerligt förtroende, endast derför obehörig att i detta mål föra N. N. menighets talan. Dylika orimligheter uppkomma lått, då lagstiftningen grundas på fiktioner och falska förutsättningar, hvilka icke i allmänna medvetan - Lag-Utskottets Betänkande N:o 35. 85 det hos de klart, fördomsfritt och sjelfständigt tänkande, elior i yttre förhållanden ega någon säker grund. Det uppgifna exemplet visar ock, att olägenheten af den ådömda vanfrejden kan lätt träffa dem, hvilka behöfva den dömde såsom ombud och vittne, och således drabba i detta afseende oskyldiga; ty i lagförslaget är fråga icke blott om sådana allmänna befattningar och företrädesrättigheter, “som af “Statens Styrelse utdelas11, utan ock om kommunala uppdrag. Komitéen fortfar: d) “De fleste lagstiftningar i sednare tider hafva fästat en sådan påföljd vid “sjelfva straffen. Når desse varit af svårare beskaffenhet, hafva de ovilkorligen “medfört förklarande af gerningsmanneus vanheder.11 Detta, som ”de flesta lagstiftningar” gjort, visar, mer äu mycket annat, orimligheten af ifrågavarande straffpåföljd eller additionela straff, enär detta, enligt dess ofvanuppgifna grund, skulle följa endast de brott, hvilka i allmänna omdömet stämplas med vanheder.
Och blommor! DIREKTÖR BRUHN. Tror ni man kan se det på frukostbordet? SAIMA (kommer ihåg sig). Men tack för i går. Gud, så oartig jag är! DIREKTÖR BRUHN (skrattar). Det cirklade regelrätta... SAIMA händerna och skrattar). (slår ifrån sig med båda DIREKTÖR BRUHN åt henne). Nå, så var det rollen. SAIMA (skjuter fram en stol (sätter sig). Men inte spela. Inte ett dugg. Stackars de brandskadade, som skola förlita sig på min talang. Ja, söm sagdt jag kan den som en katekeslexa. 63 DIREKTÖR BRUHN. Den slumrar ännu. SAIMA. Jag tror inte min begåfning ligger åt älskarinnefacket. DIREKTÖR BRUHN. Hvem vet! Kanske man kan väcka den. SAIMA. Omöjligt. Rösten är för svag. DIREKTÖR BRUHN. Min röst har tonfall som ni aldrig hört. SAIMA. Ja men min. Det är den som inte duger. DIREKTÖR BRUHN. Kanske inte era ögon häller? SAIMA. Hvad vet jag! DIREKTÖR BRUHN. Skrymterska! Det gäller bara att fä uttrycket dit. SAIMA. äser med entonig och liflös röst en replik ur sin roll.) Ja, det tror jag. (Hon reser sig, står stel och rak, »Jag sökte endast plåga och pina dig, jag var så ond, 64 att det liknade riktig afsky; och ändå borde du kunnat förstå det: Jag älskar dig, Gaston.» DIREKTÖR BRUHN. norlunda? Och ni vill inbilla mig, att ni inte kan säga det an SAIMA (skakar på hufvudet). DIREKTÖR BRUHN. armen och ändrar hennes ställning.) Seså. »Och ändå Och så får ni inte stå så där stelt. (Tar henne om borde du kunnat förstå det», skall ni säga mjukt och skälmaktigt; så en kort paus och så ser ni på mig. SAIMA. Ja, så ser jag på er. DIREKTÖR BRUHN.
Se: Reglemente, art. 5. Sedlar, å 10, 12 och 8 sk. banko, samt å 14 och 10 sk. kopparmynt, om preskriptionstid för deras emottagande i kronans uppbörd 41, 45. Skotte, E. angående utbetalande från Bankon till Skottes sterbhus-delegare af ett ersättningsbelopp 24. Svensson, Magnus, i Grimslöf. Se: Eftergift. T. Tumba Bruk. angående lönevilkoren för läkaren derstädes 17. om löneförhöjning åt vaktmästaren J. E. Forslund 21. om rättighet för Aurora Cedergren att fortfarande uppbära arfvode såsom formbindare-elev 39. V. Vexlar, angående det belopp, hvartill dylika må af Banko-fullmäktige uppköpas ... 4, 43. Yexlings och kassarörelse, Bankens, förändrade föreskrifter derom 81. Yexling—kontor. om inrättande af sådana, för af hjelpande af bristen på småmynt 25. STOCKHOLM, f. d. Schultze’* Boktryckeri, 1855. BIHAM TILL 8&m]l<&0 maEWMBIDlHB PROTOKOLL VID Lagtima Bikidagen i stockholm Åren 1853 oell f§54. SJETTE SAMEIWCtfEW. 3dii Afdelningen: Bankosamt Lag-Utskottens gemensamma Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. 'V KU-.V. •• AV;Ufol Bankooch Lag-Utskollens Betänkande, N:o 1. 1 I£:o 1. Ank. till Exp.-Utsk. d. i Sept. 18S4, kl. 7 e. m. Belänkande, i anledning af väckta förslag i fråga om ny lag för enskilda Banker, hvilka utgifva egna kredit-sedlar.
Den (örre värde talaren har styrkt mig deri, att min förut uttalade åsigt är rigtig. Det är upplyst, att den nuv:de kasernen är tillräcklig för den styrka, som nu tinnes; men fördelen af den begärda tillökningen motsvarar icke 654 Den 28 Februari f. ra. de stora kostnaderna derför. Jag anser derföre, att sparsamhet härvidlag är fullkomligt på sin plats, och yrkar bifall till Utsk:ts hemställan. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förev:de hemställan, och dels att R. o. Ad., med afslag derå, skulle bifalla K. M:ts nåd. framställning om anvisande af medel för tillökning af den emellan exercistiderna tjenstgörande styrkan af Gotlands nationalbevärings artillerikorps stamtrupp, för så vidt samma framställning afsåg det i förev:de mom. ifrågav:de anslaget för manskapets aflöning och till brödkorn under den ökade tjenstgöringstiden, 2,491 rdr 10 öre, med derunder inberäknade 418 kubikfot 1 kanna spanmål. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utslcts hemställan, hvartill svarades många nej, blandade med ja, och sedermera propos. på afslag derå, samt antagande af K. M:ts framställning i den ifrågav:de delen, då svaren utföllo med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Mom. b. och c. Utsk:ts hemställanden biföllos. Mom. d. Hr Reuterskiöld: Att en värfvad trupps utbildning i sann militärisk anda är beroende på huru den behandlas och vårdas, är bekant. Vill man hafva en soldat med pligtkänsla, måste man så ordna, att han finner trefnad i sin tjenstgöring; och att hvarken trefnad eller helsa befordras genom rum, der man saknar utrymme och luft, kan väl icke förnekas. Då så är förhållandet i Wisby, måste det vara statens skyldighet att häruti söka åstadkomma förbättring.
Jag anser icke Grefve Horns begå*- ran, att få en afskrift af Grefve Posses anmärka nings-memorial vara lagstridig, och tror icke, att hvarken Grefve Posses minne eller hans arfvingars känsla skulle såras af Memorialets kunt,' Den Ir Jitlii /. m. 53» görande; men jag uppfyller fordringarne af en hel annan delicatesse, då jag anhåller, att man ville afstå ifrån denna begäran* på det vi må komma till ett slut i detta ämne, förenligt med allas vår önskan. Af de Herrar, som ännu vilja förstå 107 §. annorlunda, ehuru de hafva ett Ståndernes formeliga afslag emot sig, torde vi åtminstone kunna vänta, att de antaga utvägen att få striden nedlagd; och jag begår det af dem. Den ömtålighet, som hår förefinnes, måste kännas lika af alla; och, i stället att tydligare framställa den, får jag blott hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhålla, att proposition må göras oss till den utväg, som Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog. Friherre Cederjiröm: Herr von Hohenhausen har yttrat, att, om fråga vöre om StatsRådsProtoeoll, ConstitutionsUtskottet väl kunde vägra att meddela dem, men att en sådan vägran icke kunde vid nu ifrågavarande handlingar äga rum. Det har dock icke blifvit af mig nämnt ett ord om StatsRådsProtocoll, ty i afseende på deras utlemnande år icke ConstitutionsUtskottet, utan Konungen, vederbörandet Men hår har talats endast om ConstitutionsUtskottets Protocoll, och der år åter Utskottet vederbörande. Det år således med dess tilljtånd, som dessa sistnämnde Protocoll kunna utbekommas, Jag anser derföre lagstridigt, att fordra ett sådant utbekommande; men begår man det, så kan det visserligen icke vara emot Lagens innehåll, ehuru jag hemställer, om en sådan begäran från ett Riksstånd år låtnpelig.
S. D. f^öredrogos å nyo efterföljande på Bordet livilande Betänkanden, nemligen: i:o Lag-Utskottets Memorial, i anledning af Borgmästaren Kjellander^ förslag, att Rådstufvu-Rätterne må vara berättigade att efter aflidne Petsoner i städerna, utan afseende på särskildta stånd och classer, verkställa Bouppteckningar och Arfskiften. 2:0 Samma Utskotts yttrande, i anledning af Ofverste-Lieutenanten Reuterskölds Dictamen, angående ändring uti nu varande Executionsoch Concours-fötfattningar. 3:0 Stats-Utskottets Betänkande öfver Prosten Pal ms Memorial, örn någon aflöning för Landsfiscalerna, samt förbättring i Länsmännens Lönevilkar. 4:0 Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottets Memorial, rörande Riksdagsmannen Elof Håkanssons Motion, om upphäfvande af förbudet för tjeristedrängar inom Calstads Län att gå utom Länet för att söka sig arbete; Och blefvo dessa Betänkanden uti alla delar bifallna. Ut Supra. Ex protocollo J. U. Almqvist. S. D - Den 17 April, g. D. konstitutions - Utskottets den 1 Augusti , 181-2 afgifne, oell den 34 i samma månad till nästa Riksdag på bordet lagde förslag till tillägg uti Regerings-formens 56 §, rörande Grundlags. Frågors behandlingssätt, blef ånyo föredraget och 'bifallet, Ut Supra. S. X). J-Vongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, örn en närmare reglering af den under namn af Gerningsören kände afgift, föredrogs ånyo, och remitterades till Statst-TTtskottet. Ut Supra. Kongl Maj:ts Nådiga Proposition, angående Gotha Canal-arbetes fortgång och ytterligare be* främjande. Till Stats-Uiskottet. litt Memorial af Doctor Fåhreus, angående Fourage för de Kongl, Stallen.