Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
20: —, direkt till privata personer. I n g e n a n n a n fabrik har ens närmelsevis så mångsidig tillverkning af svenskullsvaror. Så t. ex. tillverka vi garner i hundratals finlekar, kvalitéer och färger; tyger i 140 olika mönster samt E N A N S P R A L S L O S FLICKA, ej under 25 år, fullt kunnig i matlagning, baknig, ordentlig, villig att deltaga inom hemmet förekommande göromål, erhåller plats i familj den 1 april. Betyg, fotografi, lönepretentioner sändas till » Tjänstemannafamilj », Örnsköldsvik p. r. (211) BChalar, säng-, resoch hästfiltar i 118 olika mönster, storlekar och kvalitéer. Dessutom tillverkas mattor, stickade vaLinne-Damutstyrslar ror, skyddsfilt m. m. Allt slags färg-, spinnA l l a slags hvita och väfgods _^^-&lt;2 — • — BomulIsYäfnadeF, emottages och bearbetas fort och billigt. H v a d vi särskildt eftersträfva i våra tillverkningar är hållbarhet, färgäkthet och arsenikfrihet. L a b a n s - och N FLICKA, kunnig i sömnad och husliga sysslor samt med förmåga att läsa lä- xorna med en 11 års flicka erhåller plats i Göteborg. Bctygsafskrifter och fotografi till » Ordentlig », Nordiska annonsbyrån, Göteborg. (Nord. A.-B. 6838) äro absolut arsenikfria. Fabriken är den enda som har särskild kontrollant i detta fall. Märk ° S fabriken har ombud mai i \ £ gtörre platser öfver hela landet " J TT B Ä T T R E, B I L D A D T, helst medelålders fruntimmer önskas att förestå ett Sparkassa ö ^ proc. E hem. Hon bör helt och hållet på egen Duktyger, 1 Aktiebolaget Stockholms Privat-Assistans.
Beträffande restaritiernas bokföring har Statskontoret sedermera uti serskildt aflåten underdånig skrifvelse anfört, hurusom, under fortgången af det i nåder anbefallda arbetet med upprättande af nya formulär för de allmänna räkenskaperna, ytterligare bekräftelse erhållits ä förut vunnen erfarenhet derom, att restantiernas sammanförande. såsom hittills egt rum, på ett enda, för både Statsverkets och öfriga medel gemensamt konto i uppbördsmännens special-räkenskaper medförde åtskilliga olägenheter, de der borde och lätteligen kunde genom eli annat boklörings-säll undvikas, i betraktande hvaraf och då under den tid, inkomsten af restantier varit under serskild litel i Riksstalen upptagen, de å vissa inkomst-titlar, såsom kontroll-stämpel-, båkoch lotssamt post-medel influtne restantier icke ingått bland Statsverkets öfriga under denna 248 Expeditions-Utskottets Förslag till under d. Skrifvelse N:o 259. rubrik upptagna medel, ulan blifvit berörde inkomst-titlar direkte tillgodoförda, samt från och med 1853 års Riks-bokslut restantier å lullmedlen blifvit, jemlikt E. K. M:ts och Rikets Ständers beslut, på enahanda sätt redovisade, men det ostridigt vore följdriktigast, om reslantierna å samteliga Statsinkomster blefve likformigt behandlade, Statskontoret, enär bokföringen åter borde i sin ordning grunda sig på och öfverensstämma med Riksstalen, i underdånighet föreslagit, att reslantierna enligt de nya räkenskapsformulären mätte redovisas i sammanhang med hvarje serskild stats inkomst, och sålunda, med undvikande af ofvanberörda olägenheter, större enkelhet och reda i Kronans räkenskaper vinnas, samt alt Stats-verkets behållna restantier måtte på grund af de genom anställd undersökning i de fem sednast afslutade Riks-hufvudböckerna utredda förhållanden, få vid den blifvande Slats-regleringen på följande sätt fördelas å och således öka de inkomst-titlar, på hvilka restantier af någon betydenhet uppkommit, nemligen: På de af Statskontoret sålunda anförda skäl, hafva Rikets Ständer bifallit, att uti den
Höghet tils widare Riksföreståndaren til dest rum pä Kongl. Slottet följaktige, och sedermera, i den ordning Lornnionietec föreskrifwer, til Rikssalen, hwarest de i underdänighet afhörde Hans Kongl. Höghets Tal samt den Leijon om Rikets belägenhet, som Hans Kongl Höghet, genom Hof-^ant-leren Herr Friherre LagerdjelLe, lät Riksens Ständer föreläsa. Sedan Herr karon och^Landtmarffalken och de tre andre kespective Ständens Talomän, genom särskildta Tal framburit Riksens Ständers underdåniga wördnad, och af Hans Kongl. Höghets hand emottagit för hwardera Ständer et exemplar af den uplästa Legationen, och dä Hans Kongl. Höghet lemnat Rikssalen, äterträdde Ridderffapet och Adeln neder til Riddarhusets hwarest de uppä Herr karon» och Landtmarffalkenö proposition, ätskiljdes kl. ^ til 5. Lil verstolpe. Onsds 62 Onsdagen den io:de Maj. Hennin klockan half til 11 f. m. Herr Laron och Landtmarfkalken öpnade sammankomsten med tilkännagifwande, det han fullgjort hwad Högloft. Ridderffapet och Adeln hononr i gär pä Friherre 8iLver8cdnlN8 xro^osnion updragit, at til Hans Kongl. Höghet Rksföreständarcn i underdånighet /rambara Riddcrffapets och Adelns erkänsla för desi nadina förklarande, at wilja med Riksstyrelsen fortfara såsom Riksföreständare, intil dest Rik. sens Ständer hunnit utarbeta en ny Regeringsform och Hans Kongl. Höghet sig yttrat. huruwida han personligen funne sig kunna derefter widare fortsätta Riksstyrelsen. Lans Kongl. Höghet bade ined mycket nöje och wäl-behag mottagit uttrncket af Ridderfkapets och Adelns tillfredsställelse, samt deras trohet för desi person:
Åtskilliga anstalter hafva emedlertid under de sist förflutna åren blifvit vidtagna, för att undan alltför snart inträffande förderf rädda vigtigare handlingar, samt alt någorlunda ordna dem; och ganska sannolikt är, att i båda dessa afseenden de nuvar. förvaringsrummen skola, vid en skeende undersökning, befinnas vida mindre otjenliga och äfven mindre trånga än den local skulle blifva, hvilken StatsUtsk. härtill anvisat, utan 100 Den 2 Maj e. m. att beräkna hvarken kostnaderna af dess inredning och förseende med säkerhets-anstalter, ej heller dem, som förmodligen skulle erfordras för att å Carolinska Institutets tomt uppbygga eller inreda ett för Sundhets-colhirj lämpligt hus. Hvad Riksarelrivet har angelägnast är en provisorisk utvidgning af dess nuvar. local, roed denna så sammanhängande, att alla arbeten må kunna, utan spridning af arbetare och materialier, förrättas. 2:0 Ehuru Riksarchiveis nuvar. local icke medgifver ett så fullkomligt ordnande af dess historiska handlingar, som vore att önska, hafva dock inom densamma kunnat företagas flerfalldiga härtill förberedande arbeten, hvilka måste af bry las, om det äskade förhöjda löneanslaget ej af R. St. hevi Ijas, och om således den ordin.-tjeristemanna-personalen skulle framgent förblifva fåtaligare, än den var för 200 år sedan. Under de sist förflutna 2^ åren har riksarchivarie-befattningen varit bestridd af en man, som icke vilat derför emottaga något arfvode, men blott begärt och erhållit K. M:s nåd. tillåtelse att få tiil verkets nytta, emot redovisning, använda den för berörda chefs-befattning å stat bestämda lönen. I följd häraf har han hittills utdelat 4,6oo r:dr b:co, mestadels såsom arfvoden, åt extra-ordin. amanuenser, hvaraf 7 äro för det närvar, nästan dagligen i Riksarchivet tillstädes, samt med hvarjehanda göromål syssiosatte.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Maj i B4 * * Preste-Ståndet den 8 Borgare-Ståndet den 8 Bonde-Ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående bestämmelser i afseende å Comministersoch Klockare-lonerne > samt grunderna för beräkningen af s. k. likstol. (Allm. Besv. och Ekon. Etsk. Bet. I\:o 138.) S. A. K. Då stadgandet i Kongl. Förordningen den 8 Februari 1681, i afseende å Commistrars och Klockares lönevilkor, är serdeles obestämdt och ofta gif. ver anledning till tvister; samt, enär dessa löner endast utgå i spanmål och till enahanda belopp, ehvad afkastningen af hemmannen i församlingarne varit större eller mindre, Rikets Ständer funnit, att någon betänklighet icke möter för meddelande af en bestämmelse härom, som öfver allt kan tillämpas, äfvensom att, såsom grund derför, hemmantalet så mycket heldre kan antagas, som det lärer vara föga tvifvel, att ju denna grund varit afsedd i den äldre allt hittills gällande Författningen; men derjemte nödigt är, att viden sådan bestämmelse tillses, det lönerne bibehållas oförändrade vid samma belopp y 16 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 329. sorn de hittills utgjort, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla om utfärdande af den Föi fattning, att, sedan för hvarje församling blifvit tillförlitligt utröndt, hvad Comministers-och Klockare-lönerne hittills utgjort, beloppet deraf fördelas på alla hemmanen inom församlingen efter förmedlade hemmantalet, samt att lönerne derefter utgöras, i enlighet med denna fördelning. I sammanhang med denna fråga, och då Rikets Ständer anse en jemnare fördelning af den s. k. likstolen, än hvartill Högstberörde Kongl. Förordning föranleder, kunna beredas derigenom, att denna afgift bestämmes att utgå till en viss procent af behållningen vid hvarje boupteckning, och enär genom Kongl.
I egenskap af ordförande i StntsUtsk., är jag officiell underlättad alt riksdagen skall sluta den 10 i denna månad, och det ar på grund delaf jag önskar alt bordläggningen af ifrågavar. motioner icke må lägga hinder i vägen för vigtigare ärendens företagande, hvarföre jag anhåller att de nu väckta motionerna icke må på vår föredragningslista uppföras förr, än allmänna riksdagsfrågor äro afgjorda. Gr. Frölich: Jag tror det icke vara väl betänkt alt för någon orsaks skull söka göra förändring i de former, som en gång för alla äro stadgade och böra tjena till efterrättelse. Frågan är nu endast om bordläggning, och att förvägra sådant anser jag icke vara rätt. Hr R osenblad, Bernh.: Uti Gr. Horns begäran att de ifrågavar. motionerne icke måtte på föredragningslistan uppföras och till pröfning förekomma, innan alla allmänna frågor äro afgjorda, instämmer jag så mycket Lellie, sorn Grefvens begäran är i öfverensstämmelse nu d Riksd.Ordn.; 56 Den 4 Juni. ty de af Hr Munck af Rosenschöld väckta frågorna ärolielt och hållet enskilda. Frih. Sprengtporten, Jac. AVilh.: 2 morn. af 49 §:n Riksd Orda. är (ganska tydligt, att nemi. hvarje fråga, som icke är af allmän beskaffenhet, ovillkorligen måste hvila på bordet, när sådant begäres. Då frågan är af denna beskaffenhet, kan således naturligtvis bordläggning icke bestridas; men jag hemställer, om, sedan bordläggning blifvit beviljad, och frågan för denna dag icke mera kan utgöra föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, samt då ändamålet med bordläggningen måtte vara att kunna taga kännedom rör:de det som väckt blifvit, om, säger jag, det må anses vara rätt att i sammanhang dermed fatta beslut vid hvilken tid frågan skall förekomma. Jag tror att beslut derom endast bör fattas, när frågan nästa gång föredroges. Ehuru jag visserligen instämmer deri att den väckta frågan bör afslås, tror jag det dock vara angeläget att den formenligt behandlas, och att allt yttrande uppskjutes till dess saken i grundlagsenlig ordning föredrages. Justerades g prot.utdr. för förliden gårdag.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då de flere nu väckte nya Motioner blifvit begärde på bordet, kunde desamma icke för närvarande till någon handläggning förekomma; men enär Herr Rothlieb sjelf anhållit, att dess Motion måtte få förfalla, ansåg Hans Excel - Oen 11 Junii f. ra. % lence sig böra hemställa om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att Herr Rothlichs ifrågavarande Motion fmge förfalla. Ropades Ja. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottels den 3 dennes under N:o i ?)■?. afgifne, och den 12 derpå följde e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väck Le Motioner, rörande Prästerskapets aflöning. Herr Anckarswärd , August: Det är en slags tillfredsställelse för mig och öfrige Motionärer i deniia sak, att Ekonomiutskottet medgifvit oss full befogenhet till de förändringar vi yrkat. Utskottet har ytterligare gått tillhanda, då det upplyst, att redan år 1689, eller 8 år efter stadgans införande, Konung Carl XI sjelf medgifvit den vara olämplig och overkställbar. Det oaktadt har Utskottet icke tillstyrkt något, som kan lända till ett resultat, utan blott återupplifvat fordna stadgar, hvilka under en längre tid visat sig hafva gagnat till ingen ting. Ingen har i min tanka bättre uppfattat ideen af denna sak, än Friherre Cederström, i hvars reservation jag således instämmer, under anhållan om återremiss, på det Utskottet må fästa litet mera afseende å sjelfva saken, och icke endast afspisa Motionärerna med fagra ord. Om en underdånig 6o Den 32 Jun i i f. m.
Det är, för att möjligen förekomma aila de stora och kännbara förluster, så för de enskilda egarne, sorn för det allmänna, hvilka genom arbetets afstannande och Verkets nedläggande otvifvelaktigt skulle uppkomma, som Motionairen föreslår, att Rikets Ständer måtte befullmäktiga sitt Riksgälds-Contor att, emot säker oell af Cont*r«t godkänd bergen, sälta lill Götha Canal-Bolags disposition dc gS.yrÖ St ats-Ut skottet t Utlåtande N:o 31». 7 R:dr Banco, sorn, jemlikt Rikets Sländers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t af den f\ Januai ii i83o, der äro deponerade, till säkerhet för Canalens (1:1 nilida underhåll, ined dervid likväl fustadt vilkor, alt, såsom blifvande fond för den Reparalions-Cassa af 5o,ooo R:dr i Silfver, efter i83o års mvntfol, sou», enligt 53 § al Kongl. Majrts förnyade Reglemente för Götha Canal-Bolag al den 16 Mars iS33, det åligger Bolaget alt småningom hilda, hån och med år l835, årligen nedsättas 5,000 R.dr Banco i Riksgälds-Contoret. med lältighel fiir Bolaget att för de deponerade medlen uppbära feni procent, men med skyldighet alt, utan allt bidrag af Reparalions-Cassan, med egne medel besörja aila behöflig:! så mindre som större reparationer å Ca nalén, intill dess nämnde Cassa uppnått den bestämda behållningen, då den åi liga insättning n kommer ätt upphöra, och Rikets Ständer besluta, om denna oltanämnde Reparation-.-Gassa ännu vidare skall stå under allmän vård, eller åt Bolaget öfverlemnas alt, enligt ofvauanförde §. i det Kongl. Reglementet, disponeras.
Ehuru dessa 3 punkter af Utsk.idet sednare utlåt, blifvit sammanförde under ett yttrande, ansåg R. o. Ad. likväl hvar och en af dem böra blifva föremål för särskild propos. 2 punkten. Hr von Hartmansdorff: Här hafva ortens innevånare förklarat sig endast vilja lemna 1000 r:dr af de 6000, som till företaget behöfvas, således icke det belopp, som jag vid ett föregående tillfälle önskat måtte blifva minimum, såsom en borgen alt företagen verkligen vore af så allmän nytta, alt de med statsmedel borde understödjas. Jag yrkade nemi., då det var fråga om Indalselfven, att innevånarne sjelfve borde bidraga med ^ af kostnaden. Jag anser mig böra vid detta tillfälle förnya samma yrkande, och tillstyrker således, att anslaget endast under detta villkor må beviljas. Frih. Sprengtporten: Jag kan icke fullt instämma med den sista värda talaren, att detta anslag till det belopp han yrkat, skulle utgöras af denna fattiga ort. JCfter de upplysningar, som varit tillgängliga, lära ortens bidrag ej kunna sträckas längre, än här är föreslaget. Att orterna, om de äga förmåga dertill, böra något bidraga, finner jag mycket billigt och lämpligt, då derutinnan äfven ligger en borgen för ett sådant företags nytta; men alt man skulle hafva träffat något absolut riktigt derigenom att man utsatt .1, kan jag ej finna mera säkert, än om man hade ditsatt tt^ eller någon annan sådan fraclion. Jag tror, alt då man grundar sitt tillstyrkande i detta afseende på aucloriteters vitsord, så träffar man säkrare det rätta, än då man ditsätter en arbiträr siffra, för hvars riktighet inga skäl kunna framställas. Här är fråga om en fattig provins, Dalorten, och jag kan således ej instämma i Hr von flartmansdorffs yrkande. Utsk:s yttrande bifölls. 3 punkten. Frih. Tersmeden: När R. o. Ad. beslutat att ställa till K. M:s disposition den betydliga summan af 100,000 r:dr för de norra orterna, så hemställer jag, huruvida det vore skäl att besluta ett visst särskildt anslag för ett bestämdt odlingsföretag inom samma län.
Maj:ts Nådiga Proposition, angående ogift qvinnas rätt alt vid viss ålder vara myndig. S. D. Vid förnyad föredragning af Sammansatta Bankooch Lag-Utskottets den 5 och 12 dennes på bordet lagda Prot.-Utdrag den 16 December 1857. 731 Betänkande N:o 4, i anledning af väckta förslag i fråga om lagstiftning för enskilda banker, återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, 2, 3 och 4 §§, momenterna litt:s c., d. och k. i 6 §, 7 och 10 §§, ej mindre punkten litt. b. af momentet N:o 1, än ock momentet N:o 3 i 13 §, 14 §, förra momentet i 16 §, samt 20 och 21 §§ af Utskoltets förslag till förordning; och biel Utskottets förevarande Betänkande i öfriga delar bifallet, likväl med Utskottet medgifven rätt, att i afseende på redaktionen af de bifallne §§:ne föreslå de jemkningar, hvilka Utskottet, efter erhållen del af de anmärkningar, som föranledt återremiss, kan finna behöfliga. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-lJ(skottets nedannämnde den 5 och 12 dennes på bordet lagde Betänkanden: N:o 54, i anledning af väckt motion om förklaring af 19 § i 30 kapitlet Rättegångs-balken; N:o 55, i anledning af väckt motion, angående utfärdandet af en författning i afseende på tjenstförrättande pastors i praebende-pastorat bonings-ort; N:o 56, i anledning af väckte motioner om bestämmande af visst afstånd från kyrka, hvarpå hus uppföras må; samt N:o 57, i anledning af väckt motion om förbud för folkskole-lärare och klockare att föra andras talan inför rätta. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utskottets nedannämnde den 9 och 12 dennes på bordet lagde Betänkanden: N:o 58, i anledning af väckt motion om utlärdande af en förklaring, huruvida 3 § 2 kap.
1 öfverensstämmelse med den i 1 § af Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-Verket meddelade föreskrift, hafva undertecknade, utsedde och förordnade att granska Stats-, Bankooch Riksgälds-Verkens tillstånd, styrelse och förvaltning, den 15 nästlidne Augusti, sammanträdt i Rikets Ständers Bank, och sedan vi styrkt behörigheten att i revisionen deltaga samt lifligen aflagt och med våra namn undertecknat den i åberopade instruktion intagna tysthetsed, hafva vi, genom Banko*Fullmäktige, emottagit de berättelser, som, enligt 20 § i Banko-Reglementet af den 10 Mars 1858, skola till Revisorerne öfverlemnas, nemligen: Banho-Fullmäldiges, dels om Bankens tillstånd, rörelse och förvaltning i sin helhet samt de hos Fullmägtige förekomna hufVudsakliga ärenden, jemte öfversigter af Bankens ställning vid revisionens början, dels ock angående Tumba Pappers-bruk; varande härvid fogade de af särskildt utsedda Revisorer afgifna berättelser, 4 rörande verkställd granskning af Låne-Kontorens i Götheborg, Malmö och Wisby räkenskaper och förvaltning för år 1859; Direktionernes vid Banko-DiskontVerket i Stockholm samt LåneKontoren i Götheborg, Malmö och Wisby, om dessa Diskont-inrättningars rörelse; Bankens Under styrelses, om den samma styrelse, äfvensom departemental-styrelserna åliggande förvaltning och Bankens Fiskals-Embetes, om de till samma embetes befattning hörande ämnen.
Här bar visserligen mellankommit den frågan, huruvida räntor, tillhörande ecclesiaslikstaten, skulle vara inbegripna i PresteSCs privilegier och som privilegiifråga böra behandlas; men praxis tillkännagaf, alt sä val ifrån Regeringens sida, som Ständernes, målet blifvit så helland ladt just som StatsUtsk. nu detsamma bandlagt, och alt således icke något hinder bör ifrågakomma mot R. o. Ad:s behandling af frågan till slutligt afgörande. Huruvida frågan om indragning af ecclesiastikverkets räntor till statsverket skall anses som en privilegii—fråga eller icke, derom kunna, efter min öfvertygelse, olika beslut fattas, och då en gång förut, oberoende af denna fråga, en sådan voler:spropos. vid i834 års riksdag blifvit af samtliga Stånden godkänd, så kan ej något binder ligga i vägen för godkännande af den nu framställda voter:s-propos:n; men SlatsUtsk. har, då en protest blifvit afgifven i ämnet, såsom rörande PresteSCs privilegier, velat till samtliga Ståndens bepröfvande öfverlemna, huruvida de öfriga Stånden i detta afseende gilla PresteSCs åsigt eller icke, och föreslagit att den* 102 Den 13 Januari f, m. na fråga måtte oberoende af sjelfva rättsfrågan behandlas. Såsom delta betänk, nu är uppstäldt, så ser jag för nain del icke, att privilegii-frågan i minsta målto kan hindra R. o. Ad. att öfvergå till slutlig pröfning af voterjs-proposm, anhållande vördsamt, att ett sådant nekande att ingå i denna behandling af frågan icke mätte uppstå. Hr von Hartmansdorff: Jag får fästa Gr. Horns uppmärksamhet derpå, att föredragningen af betänk, äfvensom aninärknm af Frih. Cederström endast omfattat den första frågan, huruvida en viss del af ämnet rörde ståndsprivilegier eller icke. I afseende på denna särskilda fråga instämmer jag med Frih. Cederström deruti, att, likasom tolkningen af en grundlags-^ ej kan bero på ett Stånds afgörande allena, likaså förhåller det sig med tolkningen af ett Stånds privilegier.
Men då så förhåller sig, och då jag icke kan i en så vigtig fråga lå24 H. to 74 Ö e n ij April f. m. la dictcra min öfvertygelse af annat un mitt samvete, sorti bjuder mig att ställa mig grundlagen till efterrättelse; så nödgas jag anhålla om den propus., jag nu yrkat, med (lill föresats [det erkänner jag öppet), alt vid nästa riksdag, om jag lefver och deltager i Ståndets öfverläggningrtr, votera emot betänkandet. Frih. Boye, Ludv.: Innan jag ingår i ämnet, ber jag att några ögonblick få uppehålla Ståndet med en erinran om halten af de framställningar, hvilka af föregående talare blifvit gjorda. Om jag fattat Gr. Anckarsvärds mening rätt, så vill han, att vi skola skilja emellan vallagen och Reg.- Ftn och att vi skola punktvis företaga dem. Jag yrkar motsatsen och har dertill 2:ne skäl, hvilka jag öfverlemna!' till edert bedömmande, mine herrar! Del erta är, att om vi få behandla ärendet, såsom dess natur fordrar, i sin helhet, så behöfva alla de, hvilka kunna Vara af den (anken, alt förslaget bör i sin helhet förkastas, ej Uppehålla liden med att ingå i detaljfrågorna. Mitt andra skäl är, alt om vi få törst företaga detaljfrågorna och besluta öfver dem; så häfva vi sedan bundit händerna på oss genom våra beslut i detaljerna. Jag misstänker och beskyller ingen alt lägga snaror för oss. Under ordförande af Fiih. Palmstjerna, behöfva vi ej frukta några sådana; men R. o. Ad. har (må det förlåtas mig, att jag relevera!- det,) begått en oförsigtighet. Jag anhåller att R. o. Ad. ej må begå en sådan ännu en gång och ej binda sig genom beslut i detaljfrågor, att icke kunna fritt besluta rörrde det hela. Med Hr Landtnäs bifall nedlägger jag i prot. min protest emot allt annat behandlingssätt, än alt vi måtte få afgöra frågan i sin helhet; och under förutsättning att sådant är vår lagliga lätt, går jag nu att yttra mig öfver frågan. Frih.
af ärter, b ö n o r, sockerarter och spenat rekommenderas. Hygien vid fabriken öfvervakas af Bataljonsläkaren D:r CARL BOLIN, och den kemiska undersökningen bestrides af Löjtnant ARVID ZETTERLING, föreståndare för Visby kemiska station. Å k e r l u n d har efter fleråriga studier och praktik i Nord Amerikas Förenta Stater öfvertagit och fortsätter Tandl. Carl Rosanders praktik i n:r 36 Malmskilnadsgatan. Allm. D:r Pontins Sjukhem för kvinnliga patienter. (Magoch Tarmsjukdomar.) Stora Badstugatan 6, Stockholm. Mottagningstid kl. 12-1. (G. Peruker, Benor, Flätor, Länkar m. m. i tusental hos Herr och Fru E. Världens bästa Zittra, lättlärdt inom 1 timme. E. O. Edström, Uplandsgatan 38. Carl J. Gustafsson, Odengatan 68. H. Ljungberg, Vestmannagatan 21. Representant: L Stockholm, 5 Klara J O H. Otto Htllman, » ioicfoorjj, S E i Ljungdahl ' vitvaruaffär linskilnadsgatau Allm. Telef. Beställningar emottagas å all slag " sömnad, äfven då tyg in lämnas. I. F. Ingmanson, Jerntorget 83. Carl F Johansson, Stortorget 7. F. J. Kahn, Kornhamnstorg 61. Hugo Moberg &amp; C:o, Kornhamnslorg 59. Anton Pettersson, St. Nygatan 20. C. W. Sundblad Kornhamnstorg 51. Aug. Riks 179. S t o c k h o l m. Husliållslsol. A N T H R A C I T. Ccuxes.