Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af den 18 sistledne Julii: N:o 373. I anledning af väckt fråga otn Portolrihet för RiksStåndens Protocoll och Bi» hanget dertill vid innevarande Riksdag. N;o 374- Öfver väckt motion, om Umea och Luleå Städers befrielse från de med Tullkamrarnes underhållande förknippade afgifter. Från Lagutskottet: Af den 23 sistlidne Juliis N:o 137. Angående åtskillige föreslagna Lagförändringar. Af den 31 pistledne Julii: N:o 159. Angående förändring i StraffLagarne. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 16 sistledne Julii under N;0 323 afgifne samt den 22 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, angående ersättning för förlorade ängar mm. vid gränglinien emot Ryssland; blef samma Utlåtande, I anledning af dervid gjorde anmärkningar, till StataUtskottet återremitteradt. Ut Supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Statsutskott 4o8 jVen ir Augusti e. m, fets den 26 sistledne Julii under N:o 349 afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, ofver gjorde anmärkningar vid Utskottets den 39 sistledne Maj meddelte yttrande, angående NummerLotteriets indragning; blef samma Utlåtande af Rodderska* pet och Adeln afslaget. Ut Supra. S. D Efter hos Ridderskapet och Adeln gjord anmälan, att Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUfskotteus den 18 sisth julii afgifns Utlåtande, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse jemte åtskillige enskilte motionär, frågan om Näringsfriheten, samt om förslag tili nya Handelsoch HandtverkeriReglementen, blifvit till trycket befordrsdt; beslöt RidderBkapet och Adeln, att utdelning af ett tillräckligt anta! Exemplar barde inom RiksStånden så fort möjligt är verkställas, samt att den till tryckning, papper och häftning åtgående kostnad borde af de till
»hvem är det som har brutit min berga-dörr?» Pojken svarade dristigt: ’det har jag gjort, och nu vill jag bryta dig också. Håll! håll honom; Rif och Ly! sliten honom i mång sinom tusende flingor.’ Knappast voro orden utsagda, förr än hundarne rusade fram, kastade sig öfver jätten, och sleto honom i otaliga stycken. Då blef prinsessan öfvermåttan glad, och sade: »Gud ske lof! nu är jag frälst.» Hon föll så ungersvennen om halsen, och kysste honom. Men pojken ville inte längre dväljas der, utan sadlade jättens fålar, lade uppå dem allt gods och guld som fanns i berget, och drog skyndsamt bort tillika med den fagra konunga-dottern. De foro nu en lång väg tillsammans, och svennen tjente prinsessan med tukt och fagert sinne, såsom det kunde höfvas en förnäm jungfru. Då hände sig en dag, att Ly, som sprang förut att speja, kom hastigt löpandes till sin herre, och förtäljde att han varit vid det höga berget, och hört huru den andra konunga-dottern satt derinne och nystade gull-garn; men jätten sjelf var inte hemma. Vid dessa tidender blef svennen väl tillfreds, och skyndade sig åt berget; hans trogna hundar följde med. När de nu kommo fram, sade Ly: »vi hafva ingen tid att sinka bort. Jätten är allenast åtta milar härifrån, och jag hör redan huru gull-skorna under hans häst klinga mot stenarne.» Genast gaf svennen befallning åt sina hundar, att de skulle slå in berga-dörren, såsom ock skedde. Vid han nu kom in i berget, blef han varse en fager mö, som satt i berga-salen och nystade gull-garn på en gyllene vinda. Ungersvennen gick fram, och helsade den väna jungfrun. Då blef konunga-dottern mycket förundrad, och sade: »hvem är du, som tröstar komma hit i jättens sal? På sju runda år, som jag satt i berget, såg jag ännu aldrig någon menniska. Hon tillade: »för Guds skull skynda härifrån, innan trollet kommer, eljest gäller det ditt lif.»
Indelta och värfvade Arméens aflöningsstater och indelningsverk. Aflöningsanslagens tillhandahållande åt: Landtf:sDepart:tet. Generalitetet. Indelta och värfvade samt BeväringsReg:ten och Corpser. Förvaltande Verk och Inrättningar, tillhörande Landtförsvaret. Värfningsoch rekapitulationspenningar. Inqvarteringspenningar till innehafvare af MilitiffiBostadsboställen, som å dem äro i saknad af karaktershus. Ackordsersättningar. Extra utgifter. Fjerde IlufvudTitelns allmänna besparingar. Krigsmanshuskassans och Invalidhusfondens vård och förvaltning. Svärdspensioners utdelande. Afskedade Korporalen, Soldaters och vederlikars pensionering, samt Gemensamt med KammarColUm. Allmänna frågor, som röra Indelningsverket, dess vidmakthållande och dertill ledande åtgärder. 364 Den 4 December f. m. Åttonde Afdelningen, på 2 Byråer fördelad. Upbörd, utbetalning och redovisande af alla medel, som för Landtförsvaret, med hvad dertill hörer, äro anvisade. Härvid iahltagcs:
Då genom byte eller köp tillkomna nya frälsehemman äro fria från Kongsskatten , men betala en viss del af termins-skatten, har härigenom en olikhet i hemmantalsränta uppkommit emellan gammalt och nytt frälse. — Dagsverken till Kongsgårdarnes och Slottens underhåll ålågo i äldre tider, i gamla Sverige, afven frälset, till hälften emot skatte och krono, till dess de först (om jag ej mins orätt) af Konung Carl IX derifrån befriades, en befrielse sedermera stadfästad af Konung Carl XI den 29 Nov. 1680, (Se Branting, 1 Delen p. 333.) Den to September f. m. roed frälsehemman genom tillkomsten af Kongsskalten, som äfven i dem ofta kan vara större än den gamla Landskylden eller Landtgillet, beräknadt efter Kronovärdi. 3:o Att enligt i655 och 1668 årens Jordeböcker flere af dessa hemman blifvit dels donerade till Grefve Axel Lilje såsom Grefskap j dels sålda till Adrian Tripp. Den, som äger någon bekantskap med den tidens Krono-donationer och försäljningar, känner, att dervid ingen inskränkning skedde till sädane hemman, hvartill Kronan innehade äganderätten, utan alt äfven sådane försåldes eller bortgåfvos, hvaraf Kronan endast agde vissa räntor (såsom t. ex. skattehemman). Att så äfven varit förhållandet med donationen lill Grefve Lilje, visar det förut åberopade och här bilagde KammarArkiv-Extract, enligt hvilket (utom många andra) skattehemmanet Weinget i Weinge socken och Hocks Härad i 1658 års Jordebok finnes upptagit bland de till nämnde Grefve donerade hemman, och Drottning Christinas köpebref till Adrian Tripp af deri 26 April i653, infördt i Ridderskapets och Adelns Protocoller för Februarii månad 1810 p. 1473, visar, att en mängd skattehemman under detta köp voro inbegripna. Men liksom Högstbemälta
Då fråga förevarit oin lånebiträden för Wexiö, hvilken stad betalar blott 4 proc ränta och 2 proc. amorfissement, så syres mig, att nuvar. Ständer borde ömma för Wenersborgs belägenhet; och om de icke kunna medgifva denna stad lika förmåner som Wexiö erhållit, troi' jag dock, att, ehvad jemkning dervid nnsäges nödig, Wenersborg alltid blefve högst tacksamt för hvad sorn kunde beviljas. Wenersborg har icke mer än >,5oo innevånare, åtminstone icke nnånga derutöfver. Dessa skulle nästa år börja att betala 5 proc. och 0111 3. år dessutom 3 proc. till amorlissement på i5o,ooo r:dr, så att 12,000 r:dr årligen skulle utgå. Jag hemställer, huruvida en stad, som icke är större och ej äger betydligare handel och rörelse än Wenersborg, kan årligen åstadkomma en så betydlig summa som 12,000 rtdr. Detta förhållande skulle inträda, innan Ständerne nästa gång sammankomma, och på grund af denna framställning, vågar jag vördsamt instämma i begäran om ålerremiss, med önskan, alt StatsUtsk, måtte företaga frågan till närmare granskning och bevilja något förmånligare villkor för nästkommande 5 år, än nu, är medgifvet. Hi1 af Harmens, Henrik Otto: Om StatsUtsk., genom en ålerremiss af detta betänk., kunde få några upplysningar, eller om anmärkn:r voro gjorda, hvilkas innehåll icke förut varit Utsk. kända, skulle jag icke motsätta mig en sådan ålerremiss. Det hufvudsakligaste, som emot Utsk:s betänk, blifvit anfördt, har blifvit, framsläldt af Hr Sandelhjelm. Hans framställning innefattar a:ne delar. Den éna afser den juridiska delen af frågan, som angår tillämpningen af de föreskrifter, som äro gifna comiterade, och Riksg.cnni:s fullmäktiges skyldighet att bevaka Statens rätt.
Det såg litet besynnerligt ut, ser du. Det HANNA. För mig ser det likadant ut i dag som i går. FRU HERMENS. Kära Hanna, jag tycker, du borde besinna dig litet, innan du kastar bort din framtid. HANNA. den må gå. Men en sak ska jag hålla fast med Jag har besinnat mig, tant. Min framtid, ­ 105 ­ bägge händerna, en sak, som ni inte tror, att min heder. jag har, men som jag just förlorar här hos er, (Går.) FRU HERMENS. Det var underliga ord. ADA. Hon menar inte, hvad hon säger. FRU HERMENS. Stackars liten, som kommit in i en sådan familj! Där har man det! Det ä' inte värdt att kritisera hennes uppförande. Det ä' just här hon får lära allt möjligt dåligt och opassande. BERGENHJELM. vanligt, beskedligt folk. Ah, det ä' exaltation bara, gåtor för oss FRU HERMENS. flickan. Men jag tycker, det ä' litet för starkt Ja, jag har då aldrig förstått mig på den Så-å! Hon förlorar sin heder här hos oss! att bli beskyld för att ha ett hem, där människor inte kan vistas utan att förlora sitt goda namn och rykte. Det ä' tacken för att man vill visa sig öfverseende och ställa allting till rätta! HERMENS (från salen. Till Ada hvarandra om lifvet). Ada på kinden.) Ser du, när allt kom omkring, så var det inte så farligt. Nå, det där kan taga sig något ut! (Klappar och Bergenhjelm, som hålla ­ 106 ­ ADA. Nej. HERMENS. Det ä' en hygglig karl ändå? ADA. Åh ja. BERGENHJELM. Åh ja? Utomordentligt, menar du. HERMENS. här i världen, bara man har tålamod och inte själf tycker om bråk. ADA (suckande). och Hanna! Om det nu också vore bra mellan Walter HERMENS. Har hon inte lugnat sig ännu? FRU HERMENS. Tycker du det! Du känner inte Hanna! HERMENS. Hvem var det, hon litade sig till i går kanske? Till ingen annan än mig.
Detta hafva Riksens Ständer i öfvervägande tagit; och alldenstund förre Capellmästaren Abbé Vo gier, som vid den under 1809 och 1810 årens Riksdag af Riksens Ständer verkställda och af E. K. M. i nåder gillade Stats-reglering uppfördes på Rikets Allmänna Indragnings-Stat, till åtnjutande af 500 R:dr B:co årligen, hvilka han, enligt ingånget Contract med förra TheatreDirectionen, egde rättighet, att, till fulla beloppet och för sin lifstid, uppbära, utan afseende på vistelse-ort, uraktlåtit, att ställa sig till efterrättelse innehållet af Kongl. Kungörelsen den 9 December 1812, i följd hvaraf honom eller rätts-innehafvare ålegat , att till utbekommande af meranämnde 500 R:dr hos E. K.
Dervid har hufvudsakligen blifvit anfördt: hos Ridderskapet och s,Mein, att, då åtskillige uti Memorialet uppgifne anslag ännu icke vore af Rikets Ständer definitivt pröfvade, Utskottet, först sedan en dylik pröfning egt rum, bordt resultatet af Stats-regleringen anmäla; hos Borgare-Ståndet, alt, då extra-ordinarie Slatsinkoinsterne ännu icke blifvit, på grund af Bevillnings-Utskottets förslag, till beloppet bestämde, det af Stats-Utskottet med förevarande Memorial åsyftade ändamål, att tjena till ledning för beräknande af den summa, som af Allmänna Bevillningen bör fyllas, icke kunde uppnås, äfvenvensom att Stats-Utskottet orätt upptagit åtskilliga anslag att utgå ifrån Riksgälds-Contoret, ehuru Utskottet tillförne beräknat och föreslagit, att de skulle å Riks-Staten uppföras; samt uti B onde-Ståndet, att, ehuru Rikets Ständer vid 1828—i83o årens Riksdag förordnade, att en Rotefrihets-afgift borde från Norroch Westerbottens Län ingå lill Stats-verket, men i nion af behofvet hållas Rotehållarne tillhanda, inlet derom vore nämndt uti förevarande Betänkande, hvadan det yrkats, att, bland utgifterne, ett deremot svarande belopp måtte upptagas; äfvensom alt Utskottet underlåtit att bland Slats-verkets inkomster upplaga Rotevacance-afgiften.
Jag wadjar till den ädla Swenffa Nation — Jgg ser har närwarande wänge Swenske rvapeubräder som under Campagne!, i Österbotten delat faror och möoor med Finnarne ^7 Swcko Finnarne dem 2c> December.. du» wid Lappfjerd, Arowais, X§ste, C-lajockis, Hörne forst nrcd siere ställen där d grmensiimk med Swen» 1?a Troupperne dra.bbadc emot Fienden'? — Jag hoppas^ att de wid alla .hesta Eallen. suilgfort sin» dryag. pst,ster, och aldrig ryck.t jrg fr.» sturflurrn emot »nsderlandek, hwarföre dä de nu ra gir sin lstjsiygr isto-' tec as evar gemensamma niodor icke fä ujiua lika lätt? — Arr Finland gårr sörloeadk, kan wä! aldrig räknas. Finska Armeen lili last, den har under en beständig, strid med en öfve rlägsen fiende som dagligen erhöll, nya förstärkningar, bestritt honom wägen lik Swerige , pä denna n-äg har snart fagk hwarje fjär dirswit fyllt med Finnarnes.blod, och Fiende» har otta mäst bana si> wäg öfwer deras dova kroppar. Denna o» lyckliga Amiöe har pä det sältet under de största brister och lwänghkker, under den oblidaftr ärsli.d, i de c rydaste klimat naäst besöka To.» ä, och ända lill krig tS flut med ständaktighot sorlfarit att pä Swrriges Gränö utgöra förpaste».— I.g har sagk nog, för alt. wäcka Sw uffa Rlddarhusets upiiiäeksamhei och ömgdel» tagande »ii FmsstA-'.-Lens olyckliga.. öde. ett öde som Utål» Veras lörwalla.n e drabvat dem.
Junii* 1626 lill Dess Befallningshafvande i Jemtland aflåtne Nådiga Bref stadgades;, dels att, om hemman, sorn 'jemförelsevis mot skattefalet funnos brista i egor, icke kunde å lämpligt ställe erhålla anslag å dea bestämda ego-bristen, så skulle ett sådant hemman, efter jemförelse med ortenssk attili ggni n gsm et h od och i motsvarig t förhållande lill egobristen, erhålla nedsättning i mantal och ränta, samt så beskaffade förmedlingar föreslås af Landtmätaren, sorn förrättade delningen, granskas; utaf Afvittrings-Rätten, hufvudsakligen afgöras af Kongl, Majrts Befallningshafvande samt underställas Kongl, Kammar-Collegii pröfning och; fastställelse; dels att hemman, som på sådant sätt undfinge förmedling i den deraf dittils utgående ränta, borde, sådant oaktadt,.utgöra samma ränta, intilldess, något nyhemman, efter åtnjulne frihetsår, in gil) ge i skatt, och hvarå dell genom förmedlingen försvunna räntan kunde flyttas;, hvaremot åter Kronolionden, utan afseende på erhållen förmedling, bol de till förut bestämdt nelopp utgöras, men förmedling likväl tillgodonjuta» vid sådane allmänna utsk ylder, som inom Jemtland efter skattetalet erlades,. äfvensom vid en blifvande ny rotering. Då nu hemmansegare, med mindre jord än skatt, icke sett sig kunna erhålla förmedling, på annat sätt än högstberörde Nådiga Skrifvelse stadgade, hade många af dem, för. alt ej uppskjuta ^ersättningens. 4 Statssamt Allm, Besv, och Oecon.-ZJtsh. Utlåtande Nto 33- • erhållande lil! en obestämd framtid, ansett förmonligare vara att få något än intet, samt derföre begärt och erhållit emot egobristen svarande fy lilia ds jord, hvilken ofta varit belägen i ett annat Pastorat, på 5 å 6 mils afstånd från 'bohl.byn, hvarföre den sålunda tillkomne egofyllnaden endast kunnat till mulbete begagnas.
Landtmannen i eke saknade det lockande föremålet af vinst, som kunde agga honom till idoghet i hans mödosamma yrke, och att deremot en nekad afsättnings-frihet skulle betaga honom hog för den näring, hvars drifvande till all möjlig högd önskas; på grund af hvilket allt, Collegium i underdånighet hemställt följande: 1:0 Att en hvar pä landet bosatt, som utan att bero af andra, äger lagligt skydd och försvar, äfven de bland Städernas innevånare, hvilka, med behörigt tillstånd idka handel, skola äga frihet att antingen sjelfve eller genom personer, som äro i deras tjenst antagne och hos dem skattskrifne, få på Landet och i Städerna, både under och emellan Marknaderna, upphandla lefvande Slagtkreatur, victualie-varor och andra Landtmanna-producter, såsom smör, ost, saltadt, torrkadt eller rökt kött och fläsk, saltade och torra fisk-varor, humla, talg, rå hudar och skinn, horn, ull, honung och vax, samt sådana ,varor till hvad Ort som helst inom Riket transportera, för att der upplägga eller i partie föryttra, utan att några deremot nu gällande förbud skola i vägen ligga, och må de Landtman, kvilka, enligt hvad förrberördt är, äga att ingå 73 Den i Juli. uti utöfning af en slik handel, afven vara obetaget att emot Landtmanna-producter och Hemmans~afkastningar dylika varor och Slagtkreatur sig tillbyta. 2:0 Att minuthandeln’ med varor af om« förmäite beskaffenhet må idkas på Landet endast af Landtman, och i Stad ej af andra, an dem, som i egenskap af minut-handlare liga att sådana varor derstädes föryttra, och bör, då slika artiklar antingen införas af Landtman till afsalu i Städerna, eller af handlande till salu hållas i annan Stad, än der han sjelf är bosatt, dervid iakttagas hvad genom Kongl. Brefvet den Ii Maj i7go och Commerce-Cöllegii till följe deraf under den 31 i samma månad utfärdade Kungörelse är förordnadt. 3:0
Ånk. till Exp. Utsk. den g Aug, kl. i «. tn. Memorialj med förslag till stadgatiden i Riksgälds-kontorets reglemen te j angående de vid innevarande riksdag beviljade utgifter samt anslagen till folkundervisningen m. m. (R:gs Afd.) *-7 ta ts-u (skottet får härmedelst till Rikets Ständers granskning: och fastställel O ö se öfverlemna det af Utskottet uppgjorda förslag till reglementariska stadganden, angående de å Riksgälds-kontoret under denna riksdag anvisade utgifter, äfvensom angående folkundervisnings-anslagen samt Riksdagskostnaderue m, m, hvilka stadganden utgöra fortsättning af den, genom Utskottets memorial N:o 280, Rikets Ständer undeiställda afdelning af Riksgälds-kontorets nja reglemente. I afseende på innehållet af de §§, som uti bifogade förslag förekomma, torde Utskottet endast behöfva meddela följande upplysningar; 69 § angående utbetalningen af nu beviljade, fastän under riksstatens huf vudtitlar icke uppförda, anslagssummor, grundar sig på Rikets Ständers beslut genom bifallandet af Stats-utskottets memorial N:o 284, och motsvarar 56 § i 1845 års reglemente. 70 § angående tillökningen i H. K. II. Kronprinsens hofhållnings-summa, innefattar Rikets Ständers beslut enligt l:sta punkten i Utskottets utlåtande N:o 38. 71 § angående fortfarande anslag för lagberedningen, Öfverensstäramer med Utskottets, af Rikets Ständer godkända, utlåtande N:o 20. 72 § angående det till fängelsebyggnader beviljade anslag, grundar sig på Rikets Ständers beslut enligt förstärkta Stals utskottets memorial N:o 232; och är derjemte, till förekommande af villrådighet vid tillämpningen af stadgandet angående godtgörandet af de medel, som utaf anslagen till siatsoch häradshäkten varda till andra fängelsebyggnader använda, uti denna § föreskrifvet när denna godlgörelse sednast skall vara verkställd. 73 § angående de för försvarsverket till lands beviljade tillfälliga anslag, grundar sig på Rikets
Förordning om vilkoret! för bränvinstillverkning började tillämpas, har under de sista månaderne af nämnde år bedrifvits vid 28 ångbrännerier och 273 mindre brännerier; och har hela tillverkningen utgjort vid de förra 420,990 kannor och vid de sednare 184,481' » eller tillsammans 605,47 H kannor. Tillverkarnes vinst har varit betydlig, enär försäljningspriset i medeltal stått minst 50 procent högre än tillverkningskostnaden, oaktadt den höga skatten, hvilken utgått med 222,382 R:dr 46 sk. Banko. (Se tabellen). Slcogarne äro nästan öfverallt hårdt anlitade och har någon förståndigare hushållning med dem ännu icke låtit sig förnimma, lika litet som återplantering efter nedfälld skog blifvit vidtagen, utom på Johanneshus säteri, hvarest skogshushållningen blifvit föremål för synnerlig uppmärksamhet, så väl med hänsigt till skogens fällning, som återplantering. Bergsrörelsen är inskränkt och bedrifves endast vid 2me kopparhammare, 2.-ne valsverk för koppar och ett för jern, 2me räckhammare och 2:ne spikverkstäder för tillverkning af spik och nubb med inachiner. För öfrigt, finnas på landet pappersbruk 7, tegelbruk 9, oljeslagerier 3, garfverier 22, bresiljeqvarnar 2, bryggerier 5, färgerier 8 och bomullsspinneri 1, å hvilket sistnämnde, benämndt Strömma och beläget i Asarums socken, 400 arbetare dagligen sysselsättas; med en årlig förbrukning af 3,500 balar bomull tillverkas derstädes dagligen omkring 460 bundtar garn. Binäringar finnas icke af någon betydenhet, utom sjöfart och fiske, som är af stor vigt för befolkningens bergning vid Länets södra kust och i skärgården. Allmänt klagas öfver fiskfångstens aftagande, men 1855 har äfven i detta afseende varit ett godt år.
Inom KammarColliii Arkiv-kontor fin nes en plats, som ganska nära i afsale på göromålens beskaffenhet motsvarar v. AdvokatFiskats-befattuingen inom AdvokatFiskalsKont., och detta är kammarförvaudten. Han skall nemi., jemte Kamereraren, handlägga ärendena och förestå dennes tjenst vid de tillfällen, då han är hindrad att sjelf sin tjenst förrätta. Erfarenheten har också visat, att öfver allt, der det funnits Kont. hvarest tjen stemän varit anställda till arbete, nödvändigheten fordrat att icke blott en ordinarie Chef, utan äfven en vice Chef funnits, som vid behof kunnat inträda i den ordinaries ställe. Denna befattning har hitintills saknats inom KammarColidi ArkivKout. Den, som lika med mig, i 17 år tjenstgjort inom KannnarColl. och som särskildt har haft behof af att göra besök i ArkivKont. för uplysningars vinnande, han måste också erkänna, att Kammereraren i detta Kont. är till den grad öfverhopad af göromål, att de af honom omöjligt kunna medhinnas med ett par Kammarskrifvares biträde. Han måste alltså ovilkorligen hafva någon, sora med sig delar ansvaret, och detta ansvar kati icke öfverflvttas på någon annan än vice Chef eller Kammarförvandt. Detta har Coll. erkändt, och K. M. gillat.. Tåg, kan följaktligen ej annat än på det högsta förorda bifall till KnmmarColhii af K. M. godkända förslag, och anhåller således i likhet med Hr Gripenstedt, att, med afslag å Utskts hemställan, den summa, som af K. M. blifvit äskad för ifrågav:de tjensteman, måtte upföras å stat, så att linn blir pligtig att ikläda sig alla de åligganden, som med en dylik tjenst äro förenade, hvilket man icke kan fördra af en person, som för tillfället förordnas och kanske efter några månaders förlopp icke vill bibehålla sin befattning, utan öfvergår till någon annan för honom mera lönande och beqväm syssla. Gr. Mörner:
Staten denna Riksdag till Canalens fullbordan lemnat, afhwilket insättningsbclopp stall inbetalas en fjerdedel inom Juni mänads utgång under hwartdera af förenämnde ar. catt, i händelse Canalen ej inom är i83Z blifwit med det af Staten kemnade bidrag färdiggjord, det stall äligga Bolaget, att, under är r834 densamma nied egne tillgängar fullborda; hwartill de af Bolaget pa förestrifne sätt insatte medel stola i första rummet anwändas, med undantag af en tredjedel derutaf, hwilken under alla händelser kommer att i Riksgälds-Contoiret innestå, såsom fond, lill säkerhet för Canalens framtida underhäll, utan minskning derigenom af den skyldighet Reglementet af den n April 1810, Art. 9 mom. 3 stadgar, angäcnde bildandet af reparationscastor; och -katt Bolaget, för hela det wid denna Riksdag erhällande lanebiträde, stall lemna N. St:r rättighet, att genast taga första inteckningssäkerhet uti Canalwerkct, dest omrädc och egande fastigheter, Motala Werkstads anläggning dock derunder ej inbegripen; men att, nar Bolaget detta willor antagit, och förbundit sig till uppfyllande af alla öfrige utaf N. St:r Bolaget gifnc föreskrifter, den uti 3:djc Afdelningen af nu gällande Banco-Reglemcntc. Art. 4, §. -ä, sista mom. usta punctcn,. nämnde panträtt-ghct kommer att sörfalla. Letänkandcn, N:o 26. XXVIl 2:0 Att R.