Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
B. 2o3, 263. XXXVI. A. 4. XXXIX. E. 225. — i anledning af Kongl. Majrts till Utskotten allåtnc Nådiga Remiss af Handlin - 499 garne i målet, rörande Majoren von Steijeriis underdåniga anhållan om evärdelig Skattemannarätt å 2ine under Starby Kungsgård lydande lägenheter Wallaslätten oell HerrsjöÄngen. XXXII. LVU. E. 3. StatsUtskoltets Betänkande!!, Memorialer oell Utlåtanden olver gjorde anmärkningar vid Utskottets Berättelse om den af Utskottet förrättade granskning af RiksgäldsContoret, GeneralAssistanceContoret samt f. d. Filia 1-Discont-Inrättningarne, XXXII. B. 204. A. 272. — i anledning af begärd upplysning rörande verkställighet å ett Rikets Ständers beslut. XXXII. B. 204. A. 273. — angående underrättelse, huruvida en af Rikets Ständer begärd ändring i Kongl. Förordningen den 22 Juli i8a3 rörande Tiondeoch Räntegifvares m. fl. rättigheter och skyldigheter, ägt rum. XXXII. B. 204, 280, XXXVI. A. 5. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående anslåendet af ett Kongl. Majrt och Kronan tillfallit DanaArf lill en Skolefoncl i Wahlö Församling af Upsala Stift. XXXII. B. 204. A. 281. XLI. E. lig. XLIII.U. 102. XLVIII. A. 213. angående ersättning till Assessoren Hell 32* - 5oo Lerg för liden förlust å en eontraherad leverance af ArtillerieHästar. XXXII. B. 204. A. 285.
I sorgdok furstemodern satt på tronen, Och spiran var en psalmbok: med hvar stund Det växte nya tempel i nationen Och nya prester, fast på » nådig » grund. Vår gamla dröm om bragder och om ära Förflyttades till bönhusdiger trakt, Der Berg och Besko v sina kronor bära Och Lindströms gossar ljus och seder lära —, Och Norrby skar sitt skägg och Schkele blef en makt. Den svenska äran bröt sig nya bauor I tankens länder: herr professor Fries Stod segersäll bland sina bloipsterfanor Och höll små qvicka tal på eget vis. Gyldén beräknar listigt himlafarden För månens skifva, för planetens rand, Och Cleve skedar skapelsen i härden, Och Nordenskiöld ger ny kontur åt veriden, Och häfdernas mystér ransakar Hammarstrand.Och här, der Målarn gjuts i östervågor % Och Hasselbacken lifvets centrum är, Hvad gaskigt lif emellan stora frågor, Hvad nya barnhus mellan öde skar! Det språk, hvars toner ligga midtemellan Hvad Danmark vekt, hvad Norge klangfullt har, Ett bortskämdt barn, som kom i samqväm sällan, Steg fram och speglade sin bild i källan Och häpnade att se en sädan dromedar. Och då sjöng Tammelin, en mäktig ande, Fast stundom rimfrost på hans vingar l&amp;g. Ack, klippor finnas, der vi alla strande Och äfven dikten har sin frusna våg. Men stark var bågen, som den ädle spände, Och pennan stark, fast efter glitter snål, Och all den längtan Filip djupast kände Till akademiens guldmedaljselände Steg fram och gret på Sveriges gamla modersmål. Bredvid hans sida, drömmande och stilla, Satt Evers, band på rosor utan tagg Och diktade om Kristian, inte illa, En dikt, som borde ha belönts med dagg. Den pjesen är en dröm från ungdomsåren, En gång af hvaije skolgosshjerta drömd, En pjes så ljuf som Hedbergs sist på våren, Fast kanske ännu mera bimlaboren, öm, enkel, barnsligt ren — och derför är den glömd.
Den, som gillar Utskottets af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet antagna förslag, att väfnader: b mulls: alngods: tryckta eller prässade: andra slag, böra till införsel medgifvas mot 1 R:dr 37 sk. 4 r:st. tull per Skålpund, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; Forts, af Bevillnings-Utskottets Memorial, IV.-o iit vinner nej, kommer sagde artikel att till införsel i Paket förbjudas. Ridderskapets och Adelns fattade serskilda beslut, angående lindring i tull vid införsel från Ostindien af sistberörde artikel, kommer, på förr antydda skäl, att uppskjutas. Shawlar, ShawletUtskottets förslag, att väfnader: bomulls: Shawlar, ler och atidra duShawletter och andra dukar: släta, af färg ad t garn, kar: större och mindre, samt tryckta, under y ejvar ters fjr Släta, affiirgadt garn, kant, fransarne oberäknade, skulle få införas mot 1 större, och mindre, p,;([r <2t sk. 4 r:st. tull per Skålpund, liar af samtlige $7™vartersUfyrkant Riks-Stånden blifvit förkastadt, och i stället odeladt sladfransarne oberäknagals> aLt varan bör till införsel förbjudas, hvilket följaktdc. ligen kommer att utgöra Rikets Ständers beslut. Bomulls-, med Till följd af Ridderskapets och Adelns beslut, att blandning till störunder rubriken väfnader: bomulls-, med blandning till re eller mindre del större eller mindre del af lin: andra slag, skulle tillägaf lin: gas, att, då sådane varor införas directe från Ostindien, Andra slag. införsel-tullen icke skall vara högre än 10 procent af vär det, lår Utskottet, för det fall, att sagde beslut vidblifves, föreslå en så lydande voterings-proposition: 331:o.
BorgareStåndet Betänkande», N:o a5o. 223 ' samt H. BondeStåndet blifvit återremitterad!, på grund af nedan upptagne anmärkningar. 1:0 Vid 3:dje Funden, innehållande Ansia" för Fångars Skjuts, underhåll, Medicamenter rn. m. I anledning af Utskottets i samma Punct gjorde hemställan, att underd. anmälan hos K. M:t måtte göras, att, till minsknings beredande i fångkostnaderne, vederbörande EmbetsVerk och Authoriteter må anbefallas, att iagttaga de af R. St:r i Deras underd. Skrifvelse af den 23 Oet. 1823 i sådant ändamål föreslagna åtgärder, har hos H. R. o. A. Hr Danckvardt, Magn. Georg, anmärkt, att som K. M:t i Nåder låtit utfärda Dess Nåd. föreskrifter i förevarande ämne, det således icke synes vara lill något tjenande, att anbefalla iagttagande af så nyligen fattade beslut. Och som Utskottet, efter erhållen del af de tillika åberopade Circulaire-Brefven i ämnet, inhemtat att K. M:t i Nåder icke allenast under den 29 Jan. 1824 förordnat om iagttagande af en dal af de utaf R. St:r föreslagne föreskrifter samt ålagt Landshöfdingarne, dels att yttra sig om de öfrige, dels sjelfve uppgifva de vidare anstalter, som kunde till fångkostnadernes förminskande på hvart ställe synas lämplige, utan äfven under den i3 Oct. sistnämnde år, sedan Landshöfdingarnes utlåtanden inkommit, meddelt de vtterligare stadganden i frågan, som ansetts kunna leda till ändamålet och derjemte anbefallt K. KaramarCollegium och K.
Men jag är så rädd att du skall förskjuta mig, då du får se, att jag inte är på långt när så hela lifvet igenom, som jag hittils gjort. HELGE. skall tvärtom alltid vara uppriktig mot mig, ty endast på det sättet kunna vi vara lyckliga. Gif mig nu, då vi tala därom, ett heligt löfte, att du aldrig ligt döljer för mig en tanke eller en handling. ESTER. mig vid att vara konstlad och osann Det törs jag visst inte lofva. Jag har så vant Nej, nej tala för all del inte så, Ester! Du Åh, om jag bara vore värd, att du hölle så mycket Om blott min förmåga motsvarade min vilja, så Men jag försäkrar dig att jag är kokett. Men bra, som du tror. Ack om jag kunde bedraga dig försöker föra mig bakom ljuset, att du aldrig afsigt HELGE. Ester! ESTER. när jag är sann eller ej. Ja, osann och konstlad, att jag knappt själf vet, HELGE. tala så, Ester. Jag är själf uppfostrad i den strängaste som lögnen. Hvilka fel du eljest må ha, skall jag ESTER. Skall du då upphöra att älska mig! HELGE. inte någonsin bedraga mig. Låt oss inte tala om det. ESTER. vara riktigt, riktigt sann mot dig men om du någon gång skulle finna, att jag inte varit det o, så var barmhärtig! HELGE (omfamnar henne). obarmhärtig mot dig. Det torde alt bli mig svårt att någonsin vara ESTER. skrämde mig så nyss med ditt allvar. Låt oss nu Nu småler du, tror jag. Gud ske lof för det! Du Jag vill inte bedra dig, Helge. Jag ville så gärna Du får inte, du kan Du vet inte hur det smärtar mig att höra dig sanningskärlek och ingenting är mig så vedervärdigt dock alltid älska dig, men om du bedrager mig vara glada igen och inte tala om något tråkigt. Säg mig, hvad tyckte din familj om mig? HELGE. såsom jag väntat. Ledsamt nog, tog du dem inte alldeles med storm, ESTER. synnerligt! Menar du, att de inte tyckte om mig? Så beHELGE. jag fruktar, att mamma och Elin funno dig litet för fri.
Skulle, efter 1828 års slut, befinnas, det en dylik anmälan till ökad delaktighet uti Hjelmare-Canaloch Sluss - Verks - Bolag, samt ofvan föreskrifne inbetalning, uti sådant ändamål, icke egt rum för sammanräknade 100,000 Riksdalers Capital, förbehålla sig Riksens Ständer ersättning för de nu beviljade anslagen, på det sätt, att dertill ovägerligen bör användas allt, hvad af Canaloch Sluss-Verkets behållna inkomst kan blifva öfrigt, sedan ränta till Tre procent å det från Banquen förut meddelade Låne-biträdet först blifvit erlagd, samt Actieegarne derefter åtnjutit 5 procent ränte-utdebj ning å deras insatte Capital. §• i5. Sedan Vi vunnit den öfvertygelse, att Allmänna Magazins-Inrättningen förfelat de med densamma egentligen åsyftade ändamål, och följden blifvit den, att icke allenast Statens uppoffringar beredt Jordbrukaren ringa eller ingen båtnad, utan också att Inrättningens handelsoperationer haft ett skadligt inflytande på den enskilda rörelsen; så håfve Vi funnit Oss föranlåtne besluta, att ej vidare med några bidrag eller Creditiv söka upprätthålla Allmänna Magazins-Inrättningen, samt, med anmälan hos Kongl. Maj:t af Vår underdåniga önskan om Inrättningens upphäfvande, uti Skrifvelse af den 10 i denna månad, till Kongl. Maj:ts
Jag anser nemligen vår ställning vara sådan, att den varning, som af det anförda kan dragas, icke bör förbises, utan all möjlig upmärksamhet lemnäs åt detta »gif akt» till hvad vår frid tillhörer. Ofverg&ende till Utsk:ts Bet:de, ber jag att till en början få föra till minnes, att ingen fråga, intet ämne är så enkelt att det icke kan invecklas af vida mindre ordande, skrifvande, bombastiska fraser, vädjande till känslan, öfvermodet och passionerna, än sorn blifvit användt uti förevide, med vår förening med Norige gemenskap egande fråga. Efter min uppfattning iir den ganska enkel till sin beskaffenhet, om man vill behandla den utan afseende på annat än sak. Jag vill försöka att så tillvägagå; om jag dervid lyckas, får 11. o. Ad. bedöma. Sålunda får jag förklara, att enligt min npfattning utgör Riksakten den enda rätta och lagenliga urkunden för Sveriges och Noriges förening. Grundlagen för oss, Grundloven för Norige är deremot våra euskildta tillhörigheter, öppet för oss att dem ändra i den ordning och med iakttagande af de former, som i dem föreskrifvas. Hvarje försök att uti någon bakom Riksakten liggande handling hemta slöd för åsigters genomdrifvande, kan jag icke annorlunda betrakta än sorn advokatur, advokatur emot bättre vetande. Elter denna förklaring till premiss, vill jag analysera hvad LJtskisBetidet i lista och 3:dje punkterna innefattar. Uti lista punkten föreslår U t skit, på grund af Gr. Anckarsvärds motion, en revision af löreningsfördraget, visserligen med uteslutande af Hr Gr. Anckarsvärds för sitt yrkande anförda, af mig redan vid remissen såsom olämpliga förklarade motiver. Men deremot har Ut skottet anfört andra, ibland dem, hvad som förekommer pag. 31, innehållande en i unionen för Sverige afsedd principal ställning. Denna yttrade åtrå står dock i upenbar strid med Riksaktens tydliga innehåll, hvaruti en fullkomlig likställighet de båda folken emellan är tillförsäkrad. I slutföljd härmed yrkar jag afslag på lista punkten, så framt densamma skall bifogas af oivan antydda motiv.
Vid granskning af detta förslag har, jemte erinran om vigten deraf, att endast med största varsamhet undantag göres från allmänna rättegångs-ordningen, hvad angår sätt och tid för stämnings delgifvande, blifvit anmärkt, att förevarande förslag, som, hvad byalag anginge, syntes hemtadt från Lag-Beredningens förslag till Rättegångs-Balk, förra delen, kap. 11 § 18, likväl saknade ett der befintligt tillägg, att den, som emottagit stämningen, skulle vara skyldig gifva de öfrige svaranderne del deraf, hvilket tillägg vore betryggande för de öfriges rätt och jemväl instämde med nu gällande lag, 11 kap. 8 § Rättegångs-Balken, för det fall då arfvingar sökas i oskift bo och stämning tillställes arfvinge eller syssloman, som i boet sitter; — att här icke, såsom i ej mindre Lag-Beredningens förslag, 9 § af dess omförmälda kapitel, än äfven nyss åberopade § af gällande lag, influtit något stadgande derom, att den af svaranderne, som vore till längsta stämningstid berättigad, skulle få den tid tillgodonjuta; — samt slutligen, hvad beträffade utsträckningen till »skifteslag» och »annan dylik samfällighet», att samma utsträckning vöre af beskaffenhet att gifva anledning till långa och svårlösta tvister, redan innan sjelfva saken finge börja att handläggas. Kongl. Maj:t har derföre, efter Stats-Rådets och Högsta Domstolens hörande, icke funnit skäl att till förslaget lemna bifall. Uti underdånig skrifvelse den 23 November 1863 hafva Rikets Ständer anhållit, att Kongl. Majit, med upphäfvande af Kongl. Kungörelsen angående inrättande af enskilda banker eller diskonter af den 14 Januari 1824, för så vidt densamma afser dylika anstalter med rätt att utgifva banksedlar, — Kongl. Kungörelsen angående enskilda banker, hvilka utgifva egna kreditsedlar, af den 9 Januari 1846,— Kongl.
Consulerne äro numera icke desamma , som vi finna dem vara i Puffendorlf och de gamla böckerna om deras befattningar; de äro nu diplomatiske personer och försvara deras länders intressen bättre än många plenipotentiärer vid de största hof. Särdeles applicerar sig detta till de nya förhållanden, som ovillkorligen skola öppna sig emellan Europa, särdeles Sverige, och Mexico samt Södra Amerika. Consulerne blifva der helt andra personer, än vi hittills ansett dem för; de blifva diplomater, som skola öppna gemenskap emellan Sverige och dervar. stater, så alt der blifva nederlagsplalser för vårt jern och våra manufacturei-. De måste vara män af förtroende och credit, så väl i Sverige som utomlands. Jag tillstyrker motionen och en helt ny reglering af hela consulad-befattningen, och derföre ber jag att betänk, må blifva ålerremitteradt till helt och hållet ny behandling. H. Ex. Hr Gi\ Löwenhjelm, Gustafi Consuladinkomsterna förslå på få platser och förslå ingenstädes till den grad af representation, hvilken är consuier nödig. Item hafva många af deni icke ens råd att på Konungens namnsdag hos sig samla capilainerna. Likväl mäste en consul vara 5aS Den 19 September e. m. i någorlunda goda omständigheter för att uppfylla den del nf sin bestämmelse, hvilken beror af det anseende i residensorten och det gehör af embetsmyndigheterna, hvilka till flaggans och handelns behörigaste gagnande erfordras. Anställas Svenska infödingar, sakna de således utkomst, om de icke handla, hvilket oftast misslyckas emot platsens afundsjuka concurrens och i brist af tillräckliga capitaler och credit; ty de som äga dessa, de begifva sig icke till en fjerran ort att der mödosamt tjena för ringa. Väl äga vi infödda Svenska consuler, hvilkas handelsfirmor äro högt ansedda, och stå t. o. m. i främsta linien bland residensortens. Bland , dessa må exempelvis nämnas Generalconsul Pettersen i Bordeaux! och Generalconsul Sterky i Petersburg. Näst dessa kunna äfven nämnas Generalconsul Tott i London.
Kommendantens aflöning må till sistnämnda belopp be stämmas. e) Utskottet, som för öfrigt tillstyrker beviljande af de ifrågaställa tillökningarne i beloppen till skrifmaterialier vid förutnämnda fyra fästningar, hyser deremot, beträffande de .följande i slaten uppräknade platserne, den mening, att flere af Befälhafvare-beslälloingarne derstädes kunna utan olägenhet umbäras; och då genom dessas indragning tillräcklig tillgång bör erhållas för alt bereda möjligen behöflige anslags-lillökningar å de öfriga ställena, har Utskottet funnit sig eg a grundade skäl att afstyrka anvisandet af några medel till de föreslagna förhöjningarne vid ifrågavarande platser; hvarföre de förut varande beloppen blifvit i den tabell, Utskottet låtit uppgöra, bibehållna. J) Hvad angår framställningen om f. d. Kapellanen vid Dalarö skans, Slolts-predikanten Holhergs och f. d. Vaktmästaren derstädes Spegels uppförande på Allmänna Indragnings-staten medj deras nu innehafvande arfVoden, utgörande för den förre 75 R:dr och för den sednare 247 R:dr 50 öre, saknar Utskottet skäl att densamma understödja, utan torde bemälde personer böra med sina arfvoden å Kommendantsstaten qvarstå på förut bestämda vilkor, nemligen intilldess de tilläfventyrs erhålla annan tjenstebefattning med lön eller arfvode af allmänna medel; hvaremot Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit derjemte före slagit, hemställer att, efter afdrag af dessa arfvodens sammanräknade summa å det vid 1850 och 1851 års Riksdag från fångvårdsanslaget till Kommendants-staten öfverflyttade belopp 1,243 R:dr 50 öre, återstoden 921 R:dr må öfverföras till anslaget för försvars-verket i allmänhet eller Krigs-kollegii Depar tementer.
Med anledning häraf, och då de nu befintlige kompanier af Krono-arbets-corpsens fästningsklass, sammansatt af försvarslöse personer, till största delen äro sysselsatte med arbeten å Rikets fästningar under Ingenieur-corpsens ledning, samt jag af K. M:s Nådiga Propos. om Statsverkets tillstånd och behof inhämtat, att Svenska Arméen har behof af ännu felande Ingenieur-trupper, så får jag vördsamt föreslå: l:o alt nödigt antal kompanier under benämning af Sappörseller Fästnings-artilieri-kompauier, eller hvilken annor benämning, som finnes lämplig, måtte organiseras för att mottaga de försvarslöse manspersoner, som önska att der blifva anvärfde; 2:o alt med ändring af nu gällande stadga rörande försvarslöse personers behandling och med uplifvande samt vidare utstakning af ofvannämnde föreskrift uti 1802 års Värfnings-stadga, de försvarslöse manspersoner, som enl. nu gällande föreskrifter kunna för bristande laga försvar dömas till allmänt arbete, i stället böra åläggas att såsom soldater tjena 2, 3, eller 4 år vid nyssnämnde värfvade kompanier; samt 3:o att de nuvarande Krono-arbets-kompanierna må, antingen genast förvandlas till så beskaffade värfvade soldat-kompanier, eller ock uplösas i den mån det dervid nu anställde manskap derifrån afgår. Uti förut åberopade lista mom. i 7:de § af 11 Kap. i Kongl. Krigs-art:ne stadgas att den af manskapet, som, oaktadt undergångne bestraffningar fortfar i liderlighet eller sturskhet, må af befälhafvaren öfverlemnas till annat inom fästning förlagdt Reg:te, der tillfälle gifves att sätta honom under nogare tillsyn och aga. Detta stadgande, som, tillämpadt i enlighet med lagstiftarens tydeligen uttryckta föreskrift, onekligen både kunde vara af behofvet påkalladt och skulle medföra goda frugler, har deremot sedermera genom förändrade föreskrifter blifvit tillämpadt på ett sätt, som medfört de mest skadliga resultater.
Ekon.Utsk:ns d. 23 och 24 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 76, i anledn. af väckt fråga om nedsättning af räntan för äldre qvarnar, som genom nya qvarnars anläggande lidit eller lida minskning i mäldeafkaslning. Frih. Cederström, JakobJag anhåller att min reservation måtte blifva uppläst. Deraf torde man kunna inhemta att den begärda undersökningen är i högsta målto öfverflödig. Sedan den begärda uppläsningen försiggått, yttrade Hr von Hartmansdorff, Aug.: Det förslag, Ulsk. här 282 Den 26 Augusti. framställt, anser jag i sjelfva hufvudsaken icke sakna skäl. Det är möjligt att det för sakens verkställighet föreslagna sättet ej är det rätta. Men om nian i st. f. uttrycket ”vederbör:de embetsmyndigheter”, införde orden: ”kammar-collegium”, då ordalydelsen blefve: ”att sedan genom kammar-collegium det blifvit utredt etc.”, så skulle man, såsom mig synes, komma på rälta vägen. Då blefve icke underordnade myndigheter besvärade med en undersökning, som vore öfverflödig, emedan materiallerne dertill böra finnas hos kammar-kollegium. Om möjligen någon upplysning der skulle saknas, så stöde bemälte verk öppet att den från vederbör, infordra. Jag vågar derföre underställa Ståndet huruvida icke betänk, skulle med denna förändring kunna bifallas. Frill. Cederström: Den värde talaren, som nyss yttrade sig, synes icke hafva läst Utsk:s tillstyrkande till slut. Ty äfven om man skulle kunna, genom insättande af orden ”kammar colhm” i st. f. ”vederbönde myndigheter”, förbättra den första delen af tillstyrkandet, återstår dock såsom anmärkningsvärd! Ulsk:s förslag i sednare delen, der det heter: all ”K. M. mätte vid en blifvande riksdag framlägga en sådan utredning för R. St. samt tillika meddela nådig propos. i ämnet, med förslag lill de åtgärder, som K. M. kan i nåder finna vara tjenliga för vinnande af en lika och rättvis beskattning å qvarnar”.
Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. sådan fortsatt bränvinstillverkning icke böra få ega rum längre än till 1855 års sint. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 53. Nej — 29. Då härefter Ilr Gr. o. Landtm, framstälde, att i afseende på nu ifrågavaride 3:dje mom. icke blifvit yrkad annan förändring än ali efter orden kontrakt med Kronan skulle tilläggas ordet indelningshafvare. i anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff: Jag hemställer, alt de föreslagna orden: ”eller indelningshafvare” måtte erhålla deras plats näst efter ordet ”korporation.” Hr Gr. o. Landtm, yttrade alt Gr. Posse, som yrkat det ifrågavar:de tillägget icke närmare bestämt på hvilken plats i mom. det skulle iuföras, ulan endast begärt att det skulle införas i sammanhang med Kronan, vederbörande myndighet eller korporation, samt att Hr Gr. o. Landtm, förestält sig frågan om platsen för tillägget vore af föga vigt, meri att intet hinder mötte för detsammas införande, der Hr von Hartmansdorff föreslagit. Propos. lill bifall å Utsk:s förslag till 3:dje mom. ulan förändring blef härefter framsläld och besvarad med starka Nej blandade med Ja, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemslälde om R. o. Ad. bifulle delta förslag med den af Gr. Posse yikade förändring, samt efter denna proposms besvarande med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade, alt han härvid funnit Ja hafva öfverrösta! Nej. Som 2:dra och 3:dje §§:ne redan blifvit genomgångne förekom nu §. 4. Hr von Hartmansdorff: I denna § är bränniugstideu, för större brännerier, bestämd från och med d. 15 Oct. intill d. 15 Dec., under det 9 §. stadgar, att bränvin må, i mindre bränneri, tillverkas under April och Nov.
Öfverräck detta bref och begif dig tillbaka med svar! Men gå icke lifvet ur dig ty det brådskar icke, eller hur, Sten? STEN. O! Domine! Hvad säger min syster? CECILIA. O! Domine! DOMHERREN. Farväl då, broder Martin! Pax Vobiscum, in Nomine Sanctæ Trinitatis. MARTIN. Per secula seculorum. Amen. Går. DOMHERREN går emellan Sten och Cecilia, leder dem en vid hvar hand: Sten genom venstra dörren. fonddörren, Cecilia genom Till Sten: Till Cecilia: Tålamod! Och hopp! Ridå. _________ ANDRA AKTEN. Dagligstugan hos Jacques. ger: skåp. Höger: spis, stolar, bord. Venster: en halftrappa Fonden: dörr midt i; venster: bänk och en spinnrock; hö- upp till Gillestugan: fönster; framför detsamma ett bord som kappan: muggar, stop, kannor af olika slag. skjuter ut i rummet; stolar. I högra hörnet en julgran. På spis Scen I. MARGARETHA ensam, sitter framför spisen, stickar på ett litet barnplagg och sjunger: Tulu! Sofver han än? Ja, ja, gör han så. Björken blåser och lullan går, Den lille han sofver i skogen. OLOF in; klädd som stjernkungen med hvit skjorta, rödt skärp och krona. MARGARETHA gömmer hastigt stickningen. OLOF. God qväll, fru Margaretha. Jag kommer och gör Eder omak? MARGARETHA. Visst icke, min lilla vän. Du skall gå ut med stjernan ser jag! Ja, men jag vet inte hur jag skall sätta den här kronan. Se så här eller så här? MARGARETHA. Jag skall hjelpa dig till rätta min lille dräng. Stå nu vackert stilla. OLOF efter en paus under det Margaretha knyter om skärpet och ordnar med hans drägt. Jag vet någonting jag! MARGARETHA. Nej, säg, vet du någonting? Hvad vet du då? OLOF. Det vill jag inte saga. MARGARETHA. Åh! bevara mig, vill du inte säga? OLOF.