Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I håga om det lägsta belopp, som 4:de och 5:te klassens räkningshafvare skulle ega att för hvarje gäng insätta eller utlaga, anser Ulkottet sig böra fästa uppmärksamhet derå, alt Hikets Siänder vid innevaiande Kiksdag, i sammanhang med beslutet om uppoch afskrifnings-räknings öppnande i Banken och Låue-kontoren, foi eskrifvit, att insättningar och uttag på sådan läkning få ske endast å hela 100:de-lal R:dr banko; och då Utskottet håller löre, alt detta belopp bör fastställas såsom det Ulin Steij hvilket å deposilions-räkning i Banken må för hvarje gång insättas eller utlagas, får Utskottet, med afseende derå alt, i följd af Rikets Siänders beslut vid sed naste Riksdag, räkningshafvare i 5:ie klassen äro förbjudne att på Banken utställa invisningar å mindre belopp än 200 Rälr, tillika uttala sin öfvertygelse, att del ändamål, soia tued nämnde förbud åsyf - Banko-Utskottets Memorial, N:o 62. 3 tades, eller att förekomma missbruk af den enskilda assignerings-rörelsen på Banken, bör, äfven med miniini-beloppets bestämmande till hälften eller 100 R:dr, fullkomligt vinnas, enär det ingalunda kan befaras att invisningar å denna summa skola komma att såsom mynt löpa i rörelsen, helst tryckta eller graverade blanketter ej skulle få till dem begagnas, utan dessa invisningar fortfarande blifva hundskrifna. På det alt 4:de klassens räkningshafvare må beredas erforderligt rådrum att, i följd af nu ifrågasatta förändring, ordna sina angelägenheter med Banken, torde samma förändring, i hvad dessa räkningshafvare angår, icke böra tillämpas förr än från och med 1857 års början.
Så val Utskottets Memorial, som den dermed följande redaction af förändringarna och tiliäggningarna i ofvanberörde §. §., lades på bordet. Under uppläsningen af detta Betänkande ankom Konungens HofCanzler, Herr Friherre af Wetterstedt, hvilken till Ridderskapet och Adeln öfverlemnade 5 Konungens Nådiga Propositioner, hvilka, sedan Herr HofCanzleren äler afträdt, och ConstitutionsUtskottets Betänkande blifvit på Bordet lagdt, löredrogos i följ inde ordning: Konungens Nådiga Proposition, af den 5 April , om de nya Constitutionella förhållanden, sorn, till följe af föreningen melian Sverige och Norrige, uppkommit. Remitterades till ConstitutionsUtskottet. Kongl Maj:ts Nådiga Proposition, af den 5 April angående Götha Canal-arbetets fortgång och ytterligare befrämjande. Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus, yttrade sig, det den nu uppläste Kongl. Proposition gåfve anledning till nogare undersöknin - JDen 13 sdpril. 229 gar rörande Götha Canalverkets tillstånd och fortgång. Dessa undersökningar skulle, elter Herr Grefvens tillkännag ivande , komma att röra så väl redogörelse för det framfarna, sorn utsigter för framtiden. Då sj.lfva granskningen häraf således borde blifva lörsta töre målet för det Utskott, hvartill Riksens Ständer kunde behaga hänvisa Konungens Nådiga Proposition , och de redan satta Utskott syntes vara, genom de dem tillkommande så väl som genom dit remitterade ämnen, mycket sysselsatta , samt Herr Grefven icke annat kunde än önska, det den nogaste pröfning af hvad Canalverket rörer måtte föregå Riksens Ständers beslut öfver Bolagets anhållan, tiodde sig Herr Grefven böra föreslå det denna piöfning måtte åt ett särskildt Utskott uppdragas. Grefve Lilliencrantz, gfchan Wilhelm:
Enär det till reseoch undersökningskostnader samt expenser för allBih. till R. S. Prot. 1SS7 och 1848 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 12 Baft. 4 26 Stats-Utshottets Ullålande, N:o 194. mcinna arbeten hittills beviljade anslag, 10,000 r:dr, befunnits otillräckligt, har KoiH. Maj:t ansett sig böra af Rikets Ständer begära 12,000 r:dr ärligen i tre år, eller tillsammans 36,000 r:dr; äfvensom och då den till aflöning för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader, jemte de under samma Styrelse lydande distrikt-chefer anslagna summa af 9,760 r:dr 32 sk. numera, i anseende till göromålens tilltagande mängd och personalens derigenom behöfliga tillökning icke vore tillräcklig, Kongl. Maj:t för detta ändamål äskat ett till 12,366 r:dr 32 sk. förhöjdt årsanslag eller tillsammans för tre år 37,700 r:dr. Då Utskottet i anseende till statsverkets knappa tillgångar, funnit sig föranlåtit afstyrka Rikets Ständers bifall till största delen af begärda anslag för sådane företag, som tillhöra nämnde styrelses verksamhet, och deraf torde följa, att så väl resor och undersökningar för allmänna arbeten, som styrelsens göromål i öfrigt varda i väsendtlig måtto inskränkta, har Utskottet ansett sig sakna skäl att de äskade förhöjningarne tillstyrka, utan hemställer, att de årliga anslagen till så väl reseoch undersökningskostnader samt expenser för allmänna arbeten, som aflöning för nämnde styrelse, utgörande det förra 10,000 r:dr och det sednare 9,760 r:dr 32 sk., måtte för åren 1848, 1849 och 1830 oförändrade bibehållas. 16:o
Håradshöfdingar som ådagalägga den försumlighet i tjenstens förvaltande, som han anfört, och jag trorej, att ett allmänt stadgande kan vidtagas för en hel Embetsmannacorps, för det att en eller annan genom Konungens Nåd erhåller dispance. Jag vet deremot, att inga Håradshöfdingar undandraga sig att föråtta sin tjenst, så långe kropps och sjåls förmögenheter sådant tillåta, om ej någon särdeles omständighet inträffar. De åro ock de ende Embetsman, som ei Dm II Julii r, m. 581 ej åtnjuta någon semestre. Således når de tje," na en lång tid af flere år, och då få permision för en angelägen resa, hade jag ej förmodat nå* got klander deröfver, och minst hade jag våntat mig att inom detta upplysta RiksStånd få afhöra en sådan skymfande anmärkning. Håradshöfdingarnes måsta inkomster åro så sparsamt till—, tagne, att de bero på desse Embetsmåns enskil-, ta arbets-förmåga. Den andra omständigheten, som af samma värde Talare blifvit anförd, år, att om en högre Pension bifölles, de skulle vara angelägne, att tråda ur tjensten. Jag lemnar detta skål uti sitt värde, och finner samma grund till anmärkning gälla emot den öfriga PensionsStaten, samt vet ej hvarföre det icke skulle vara lika tillåtit för en Häradshöfding, som för en annan, att, når han tjent i vissa år, få tråda ur tjensten. I öfrigt öfverlemnar jag detta ärende till Ridderskapets och Adelns milda bedömmande, och tror det icke vara Ridderskapets och Adelns mening, att nitiske Erobetsmån på sin ålderdom skola lemnäs utan bergning. Herr von Qvanten'. För att besvara Herr Ehrenborgs anmärkning, skulle jag med största nöje, om det stod i min magt, uppgifva den Författning, hvaruti det står, att Håradshöfdin gar få begagna vicarier. Den måste finnas, efter så tillgått, och, om den icke finnes, år det ett bevis, att Lagen ej alltid år i helgd.
I det skick Tabell-formulairerne hittills varit, visar sig, enligt Tab. VII, dödsorsakerne under detta Quinquennium per medium och i ordning efter deras härjande, som följer, nemligen: Medium Emellan Emellan Emellan för i8i5 i8o5 1810 10 och och och år 1821 1810 i8i5 Medium Oangifven Sjukdom, såsom nyss i underdånighet blef nämndt,' (ungc8784 8790 8787 färligen lika alla åren under i fråga varande quinquennium (y) 8552 Håll och Styng eller Pleuresie samt Bröstfeber eller Peripneumonie, 7622 8281 7952 mest är 1819 . . 7974 8704 7746 éaöo Ålderdoms-bräcklighet 7915 6386 6>.65 6325 Lungsot, Tvinsot, mest år 1819 6246 11771 6538 9i55 Febrar af hetsigt och rötaktigt slag, Skarlakans-feher, Frisel, mest år 1819 5g65 5o5a 5o85 5o68 Slag-, Stickfluss, Brådöd (y 524'! Fallandesot, mest år 1818 1720 1864 1.593 1729 Bukref, Magdén eller Ooiik, Maskar, Förstoppning, mest 18:9 . • Bulnader, Rötbölder, Rosen, Kallbrand, mest 1819 Blodhostning , Blodpinkning, Blodstörtning, mest 1820 Halsfluss, Strypsjuka hos Barn, mest §r 1818 , Koppor, mest år 1816 . Engelsk Sjuka eller Risen, Hufvud-Vattensot hos Barn, mest 1819 Skabb, Ondskorf, Spetälska, mest är 1819 Kräfta, mest är 1817 .
f rinsessa, ej min lyra äger en ton nog djup, att den förmår att tolka, hvad nu Sverige säger i glädjen öfver du är vår. IS! 17 W. Jordan. Det nyförlofvade fursteparet. aturligtvis var det för Idun en bju4 \ dande och kär plikt att i detta nummer bringa svenska kvinnor bilden af den unga furstinna, hvars namn i dessa dagar förts på allas läppar genom hennes trolofning m e d prins Carl. Vi ha därvid haft förmånen disponera det allra nyaste och När bländhvit blomstersnö sågs glimma på häggens gren i löfvad lund, där kom i sommarns första timma ett lyckobud från Öresund. Det talte om två hjärtan unga, som samma flamma hade tändt, och lärkan hördes namnen sjunga, melsfärdsdag af rest den officiella underrätteisen telegrafiskt hit ingick, att prinsessan Ingeborg, danska kronprinsparets näst äldsta dotter, dagen förut å Bernstorffs slott blif vit förlofvad m e d prins Carl af Sverige och Norge. P å fredag gafs stor förlofningsmiddas å Bernstorffs, slott till hvilken voro inbjudna kronprinsen med familj, prins Carl med uppvaktning, konselj pres denten Hörring, utrikesministern Ravn samt svensk-nor¬ ske ministern frh. Beck-Friis och hofvets tjänstgörande damer och herrar. Vid taffein föreslookonuno-en m e d hiärtlio-a ord skålen för de nyförlofvade hvarpå fölide sven^ ska kungssången Prins Carf S en skål för konun egno ^drøtS ^n ffDanmark D e S r l o f ^ d e h S e plate meTlan konunlen som förde k r t ø S seLn och drott " S S som fördes åf k^nprSsen när hon till norden återvändt. Till vårt konungaslott hade med anledning af förlofningen konungen och drottningen samma dag till middag inbjudit i staden varande medlemmar af den k. familien med uppvaktningar, riksmarskalken frih.
Lag för alla Swea RikeInbyggare och sälcdcs icke nägot Privilegium för Rid, bcrskapet och Adeln. Om senare delen af denna § kör Utskottet stadna wid det yttrande, att ben samma, utmärkande lynnet af det Tidehwarf dä den författa, drs,1>ch dessutom aldrig efterföljd eller wcrkstäld, med allt skäl utur Privilegierna torde sässm förswunncn fä KnsrS. 80 § anser Utskottet w*ra en för Ridderskapek och Adeln ännu ätcrstäende uteslutande rättighet som Den 25 October. endast af detta Ständ lärer kunna begagnas, hwadan benna frihet i Sammandraget bordt anmärkas. Hwad zi § st idgar, finner Utskottet likaledes wara en för Ridde>. skåpet och Ädeln uteslutande rätt, svin af andra ägare till Frälsc-jord utom Adels-Ständet icke lärer kunna begagnas. Sista momentet af den, kia §, säsom utgörande en gemensam rättighet, den hwarje husbonde, ware sig inom eller utom AdelsStändet, sä wäl enligt senaste TjcnstchjonS - Stadgan af den is Maji i8os, som allmänna Lagen uti z5 Cap. 2 § Mistgernings - Balken ostiidigt äger, synes ichc säsom nägot Privilegium böra upptagas. Z2 § utmärker en frihet för Ridderskapet och Adeln, att med Kongl. Majus eget nädiga samtycke, . säledcs ej del förutan, samt med wista wilkor fä sätta filt Bo eller flytta utrikes under främmande Herrskap. Denna frihet som efter Utskottets tanka, enär Kongl. Majus Nädiga li tständ dertill winnes, lärer wara gekucnsam för alla Rikets Undcrsätarc, kan således, säsom nägon uteslutande förmän, om ben ock kunde komma tinder en sädan benämning, wistcrligen icke upptagas.
Maj:ts Befallningshafvande och Regcmsnts-Cheler hörde blifvit, med deras och eget underdånigt utlåtande till Kongl. Maj:t inkomma. K ^ ® Af den 12 Junii 1829, angående förhöjning i Rotehjelpen lör svag» Rotar inom Kronobergs och Calmar Län. 1829 den 15 Augusti föredragen, sedan Landshöfdingarne i förenämnde Län, till följd af Nådig befallning, afgifvit underdånigt utlåtande om lämpligaste sättet för utbetalning af den ifrågasatte Rotehjelpen; och det af bemälde Landshöfdingar i berörde afseende framställde förslag, såsom både enkelt och ledande till Rotehållarnes beqvämlighet, till efterrättelse i Nåder fastsläldt, och vederbörande derom lörständigade. ^ O Af den 3 Julii 1829, angående ett förändradt sätt för Salpeters transporterande. 1829 d. 21 November föredragen; och då de Södra Krutbrukens belägenhet gjorde land-transport af Salpeter för deras behof oundviklig, fann Kongl. Maj:t någon förändring i sättet för densammas transporterande icke kunna ega rum ; äfvensom Kongl. Maj:t, hvad angick dea i Wester-Norrlands och Gefleborgs Län tillverkade Salpeters forslande till Husby Klosters Krutbruk i Dalarne, ansåg något förändradt sätt derföre icke vara lämpligt. Deremot skulle Salpetern från Jemllaird få transporteras genom Herjeådalen och Norra Helsingland directe till Klosters Krutbruk, i stället för den förut begagnade omvägen genom Sundsvall. Och jemte det Kongl. Maj:l i Nåder biföll, att Salpeteruppbörden för år i83o uti Westeroch Norrbotten finge ske äfven under Mars månad, ville Kongl.
Jag får äfven förklara min förbindelse för den värde Ledamot, sora erinrat mig om hvad jag såsom Revisor haft tillfälle att inhämta om DiscontVerkens förvaltning; men jag får tillika påminna stt sådant icke egentligen tillhörde min granskning, och att jag i nämnde egenskap icke hade att meddela någon decharge för samma förvaltning. För öfrigt sätter jag så mycket mer tro fil! bans uppgift att förvaltningen af Götheborgs Discont icke varit bättre än Götha Canals, som jag icke kan neka , att jag ansett den hafva varit ganska sjuk och svag; och om jsg gör en strang jemförelse är jag snart färdig att sätta Götheborgs Discont på samma lista som de endra båda DiscontVerken; emedan nämnde DiscontDirection äfven i mer eller mindre mon afvikit ifrån tneddeltg föreskrifter, ehuru en stor skillassd i följderne sig visar deruti* att icke något deficit i samma Di - Den 8 Junii e, m. 437 scont uppstår, sl vida alla fordringar ingå, då deremot Banken förlorar på Malmö Discont en half million, samt på Götha CanalDiscont 1,100,000 Riksdaler. Man har sagt, att svårighet skulle mösa allmogen att få lån, då den icke vore kand; men jag kan icke finna, att én låntagare behöfver vara personligen känd af Directionen, hvilken rättar sig efter instruetiocen och vederbörlig© betyg om vederhäftighet. Jag har ej sagt, att Stockholm skulle förnärmas genom Discont-inrättningar i Undsorterne, utsn jag har ifrat emot dem såsom förnärmande de orter, hvarest sådana icke finnas. Sluteligen skulle väl också Wimmerby, Skara, Trosa, Eksjö och Wexiö, vilja hafva sina egna Discont-inrättningar. Herr Mannerjtam: Öfver läggningen har blifvit utvidgad öfver dess egeotliga föremål, nemligen den strof i 8:de puncten, sorn angar ny utlåning af Bankens andal uti' FiiialDisconterne.
Af de Utskottet tillhandakomna, denna fråga rörande, handlingar inhemtas, att, i anledning af grefve von Rosens i underdånighet gjorde ansökning om tillstånd, att, i förening med inoch utländske män, genom aktiebolags bildande, anlägga jernvägar inom fäderneslandet uti serskilda uppgifne hufvudoch sidolinier, med iakttagande likväl af de förändringar och jemkningar i samma linier, hvilka af skeende undersökningar eller andre omständigheter kunde påkallas, Kongl. Maj:t, medelst nådig resolution af den 27 November 1845, förklarat: l:o att, derest för omförmälde ändamål ett eller flera bolag bildades, deruti ej mindre inländske än utländske män lemnades frihet att deltaga genom teckning för en eller flera till innehafvaren ställda aktier, samt genom sådan teckning erforderlig kapitalstyrka blefve att påräkna, samma bolag undfinge rättighet att, under loppet af tjugu år, räknadt från och med år 1846, anlägga jernvägar i Sverige, med vilkor, att, innan vederbörlig oktroy derför eller erforderliga förordnanden om jords afträdande meddelades, skulle, jemte anmälan om hvad i afseende å bolags bildande och försättande i verksamhet blifvit tillgjordt samt om beloppet af aktieteckningen, till Kongl. Maj:t i underdånighet inlemnas fullständiga planer och kostnadsförslag för hvarje hufvudoch sidobana, äfvensom noggrann beskrifning af den mark, hvarå jernvägarne skola framgå samt uppgift om och 4 Slals-Utskollds Ullålande, N;o 262. hvilka öfverenskommelser med jordegare angående marks afträdande kunnat träffas; börande dessa handlingar till Kongl. Maj:t ingifvas före slutet af år 1847, vid påföljd, om sådant underlätes, att den meddelade rättigheten i afseende å den eller de jernvägar, för hvilka underlåtenheten egt rum, komme att förfalla; 2:o att, derest ofvannämnde för oktroys erhållande bestämde vilkor behörigen fullgjordes, bolag, som sådan oktroy undfinge och i följd deraf jernväg anlade, skulle åtnjuta full eganderätt till sjelfva jernbanorna och afkastningen deraf samt vara berättigadt: a) att låta sina angelägenheter inom Sverige vårdas af en kommitté i Stockholm, hvilken, i afseende på skötseln af bolagets affärer i England, biträdes af en der utsedd kommitté i London; b) att genom en kommitté, hvars ledamöter till ena hälften utses af Kongl. Maj:t och till den andra af bolaget, och hvari ordföranden utnämnes af Kongl. Maj:t bland 3:ne utaf bolaget föreslagne personer, få bestämma den taxa å afgifter för personer och varor,
Svensken är trygg under lagen, sorn är hans eget verk; och han är lugn i känslan af sin kraft. Jag kan icke tillstyrka II. R. o, Ad. att antaga det Ilederv. ' BondeSt:s inbjudning, utan föreslår vördsamt, alt densamma lägges till handlingarna, och att II. R. o. Ad., under åberopande af K. M:s nåd. skrifvelse af den 25 Januari Den 26 Februari f. m. 379 j8a3, förklarar sig icke kunna deruti instämma; hvilket beslut torde med prot.utdrag böra meddelas öfriga RiksSt:n. Hr Frih. o. Landtm, lillkännagaf, att plenum kl. 6 i eftermiddag Lomme att fortsättas. Frih. Rantzou, Joli. Albert: Dåden nu föredragna frågan, efter mitt omdöme, rörer sig kl ing en vigtig constitutionel grundsats, kan jng ej troed tystnad förbigå densamma. Det är, mine herrar! en Representationens rätt i alla constitutionella samhällen, att öppet och utan omsvep kunna inför sin Regering uttrycka sin tillfredsställelse eller yppa sina bekymmer. Om vi begagnat denna rätt uti förra hänseendet, så är det desto angelägnare att begagna den äfven i det sednare. Regeringarna Iida af intet mer än af en verklig eller låtsad okunnighet om hvad folken vilja och önska. Intet missnöje är farligare, än det dolda; intet lättare att afböja, än det som, med öppenhetens lugn, framställes från nationens representanter. Konungen har uti sitt throntal meddelat nationen hvad hans Regering tänker 0111 sakernas ställning och landets tillstånd. Det tillhör Representationen att upplysa, huruvida den uppfattning, Konungens rådgifvare sålunda bibringat Konungen, öfverensstämrner med verkliga förhållandet, eller i hvad mån den derifrån afviker. Att icke våga detta vore en feghet, som icke kan ursägtas. Det vore aLt svika Svenska folkets rättmätiga anspråk på sina ombud. Det är en heder för Sverige att äga ett BondeSt., som främst visat vigten häraf.
Brot. 1850 & 1851. 8 Sami. 20 Höft. 2 10 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Vlskoltets Betänkande, N:o 114. föreslagna protläsningen till så lång tid, som motionärerne önskat, nemligen till flera veckor eller en läsetermin; emedan, helst om flera sökande anmält sig, skolan på detta sätt skulle alltför länge blifva i saknad af ordinarie lärare oell en betänklig ojemnhet inträffa i undervisningen. Det sätt att gå tillväga vid lärjungarnes behandling, som hufvudsakligen genom ett sådant prof skulle utrönas, torde ock under en vida kortare tid kunna pröfvas. Vidare anser Utskottet, att om skolstyrelsen på annat sätt vunnit fullt tillförlitlig kännedom af de sökandes egenskaper, den i sådant fall må kunna befria fxån afläggandet af ett sei’skildt prof. På grund af hvad anfördt blifvit, tillstyrker Utskottet vördsamt, att Rikets Ständer måtte till Kongl. Majit ingå med en underdånig hemställan, att Folkskolestadgans 6 § 2 mom. måtte erhålla följande lydelse: Vid tillsättande af lärare i folkskola förfares sålunda, att, sedan ledigheten blifvit genom ofliciela tidningen trenne - gånger kungjord, och de sökande inom sextio dagar ifrån ledighetens första kungörande sina ansökningar till skolstyrelsen ingifvit, eger skolstyrelsen, der den så nödigt finner, förelägga de sökande läseprof, hvilket bör fullgöras genom undervisning i den skola, der befattningen är ledig, under minst en dag, högst en vecka. Skolstyi'elsen uppförer sedermera på förslag o. s. v. 7:o I ett vid remissen af Herr Prosten EVallins motion afgifvet yttrande har Pi-osten Setterblad föreslagit, att ansökningsrätten för folkskolelärare måtte inskränkas inom stift, hufvudsakligen på den grund, att skolstyrelsen då skulle lättare lära känna de sökande och säkrare kontrollera deras betyg, hvilka eljest, då de meddelades i aflägsna orter, utan svårighet kunde förfalskas.
Skulle emedlertid R. o. Ad. anse det medföra en ökad säkerhet och fullständighet, om ett sådant stadgande i sjelfva lagen införes, hvarigenom K. M. förbehålles rättigheten att för afvikelser från mindre föreskrifter ålägga bankerna vitén i penningar, så vill jag visserligen icke bestrida antagandet af en särskild lagbestämmelse i detta hänseende. Hr von Troil: Såsom tillägg till 17 § tar jag mig friheten föreslå följande redaction: Ställe sig ock directm och bolaget till efterlefnad allt, hvad i denna lag stadgas. Ske afvikelser derifrån, beror det af K. M. att, genom föreläggande af vitén i penningar, tillhålla banken a 11 det felaktiga rätta, eller ock, om h a u så p r ö f v a r nödigt, privilegium, upphäfva, Den 19 Mars e. m. 4a3 II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om II. o. Ad. behagade bifalla 17 § af Utsk:ns förslag. Ropades nej. H. Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla 1 <f % af Gr. Frölichs förslag med det af Hr v. Troil yrkade tillägg. Ropades ja och nej. Hr Stuart: Jag anhåller, att Vid sjelfva redactionen af det utaf Hr v. Troil föreslagna tillägg få göra den anmärkn., att ehuru i allmänhet är stadgadt, alt bolaget skall, vid äfventyr af privilegii förlust, ställa sig till efterrättelse allt, hvad banklagen foreskrifver, skulle likväl, enligt tillägget, äfven i sådana fall, då privilegium efter det allmänna stadgandet vore ovilkorligen förverkadt, på K. M:s pröfning ankomma, huruvida bolaget borde få fortsätta sin bankrörelse eller icke. Då en gifven lagbestämmelse innehåller, att privilegium förloras i det och det fallet, måste äfven ett sådant resultat i de förutsatta fallen inträffa, utan att delta bör ytterligare bero af någon K. M.*s i de särskilda lagbuden icke omnämnd pröfning.
RegeringsFormen, hvars detailler och motiv Utskottet skall, i dess allmänna betänkande, närmare utveckla. Som, enligt hvad Protocollen öfver KrigsÄrenden upplysa, det till reparation af Lyckeby Qvarnar beviljade förskott, af 11,000 R:dr, redan blifvit MagazinsFonden ersatt, medelst kostnadens uppförande på Orlogsflottans nybyggnadsoch underhållsstater för 1820, 18^1 och 1822, till en tredjedel hvartdera året, lärer, efter Utskottets förmenande, den i 2o:de pnncten uppgifna anmärknings-anledning försvinna. Protocollen öfver Kammar - Ärenden för den 27 Maji 1819 och den 11 Januarii 1820 utvisar väl att, för reparation af Ta - Constitutions-Utskottets Betänkanden. 147 ken å Kongl. Slottet och H. K. H. Prinsessans Palats, befallning, dels till RiksMarskalken, dels till Öfver-Intendenten afgått, om utlemnande af inalles icke go, men 80 Skeppund koppar af det under Magazins-DirecLionens vård befintliga förråd; men då tillika, jemlikt Protocollet för den 21 December 1820, godtgörandet af dessa förskott beror på skeende liqvid med Ma* gazins-lnrättningen, anser Utskottet den i 2i:sta puncten innefattade Anmärkning icke leda till någon ansvars-påföljd. Med hänsyn till 22, 23 och 24 puncterne, får Utskottet vördsamligen åberopa dess utlåtande öfver Stats-Utskottets Anmärkningar mot användandet af Tullfrihetsafgifter till Hufvudstadens fattigare Invånares förseende med groft bröd, och af genom krutförsäljning å Utrikes ort influtna medel. I 25:te puncten anmärkes, att emot Riksens Ständers föreskrift, Enkor bibehållits vid deras Mäns å Indragnings-Staten. innehafda Pensioner; men detta ämne, såsom af Ståts-Utskottet handlagdt och utredt påkallar ej någon Constitutions-Ut6kottets åtgärd.