Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ädel harm och uppriktig förtrytelse skälfva i hans ord: Gudlösa människor härskade öfver oss, själfsvåldige förbrytare hade hela vår jordiska lycksalighet i sina händer, deras görande var att stifta skada, att undertrycka rättvisan och trampa oskulden under sina fötter. Den Gud som hjälpt oss och som de hade störtat från höjden och gjort till skam, denna Gud trotsade de rakt i ansiktet. — Och ack! Hvilket öde väntade icke oss, om våra fiender hade segrat blott ännu en tid? hvilket förskräckligt beslut måste de icke ha fattat för att, som de trodde, befästa sin laglösa och orättfärdiga makt mot hvarje angrepp. Hvad gjorde de icke redan för fruktansvärda anstalter? Lofvad vare Gud, som icke har gifvit oss till rof för deras tänder utan kommit deras blodtörstiga afsikter på skam och i det ögonblick, då uppror och mord voro nära att utbryta, har skänkt oss ro och säkerhet. Och han slutar sin vältaliga predikan med en rörande bön för konungen, för änkedrottning Juliane Marie, för kronprinsen, för arfprins Friedrich, för gamla prinsessan Charlotte Amalie, och för de kungliga systrarna. Amen! Ty för den fängslade drottningen och hennes yngsta barn, den lilla mamsellen, Louise Auguste, kan herr prosten icke anständigtvis åkalla Guds barmhärtighet. Herrans tjänare lyda öfverheten. Slottspredikanten Hansen i Helsingör predikar för den fångna drottningen om Edoms straff: Hvem är han, som kommer från Edom i röda kläder från Bozra, prunkande i sin mantel, stolt i sin stora prakt? Men drottningen förhärdar sitt hjärta, ty hon tänker på Rantzaus blodröda uniformsrock, och den tanken fyller henne med vrede, icke med andakt. Hvem leder kungens vilja nu? När skall han skifta sinne? När skall befallningen komma, som återskänker henne friheten? Hon väntar den med bultande pulsar och bäfvande hjärta. Och ve den röde bödeln, när vedergällningens timma slår! Hon tänker också på alla dem hon har kära. Hur är han till mods i sitt fängelse? Längtar han efter sin käraste och efter sin späda dotter? Är han i bojor? Får han någonting att äta?
Men detta Men deremot äro de få, som tänka på att förhör får aldrig vara så, som stode brottsaf leken göra uppfostran, hvarmed h ä r icke lingen inför domaren, utan fader eller moder menas bibringande af kunskaper. Leken skall taga den lille i sin famn och med kärmed andra barn medför alltid förpligtelser leksfulla ord och lugnande smekningar söka — alldeles som umgänget mellan menniskor få fram den behöfliga sinnesstämningen och Dock får och deras inbördes förhållande i lifvet. Man gifva den nödiga förmaningen. får ej vara snarstucken, för att icke skämma m a n härvid noga besinna, att m a n måste nöjet för de öfriga; m a n får lof att gifva vara säker p å sin sak, så att m a n icke efter, för att icke leken skall vändas i gräl; onödigtvis plågar barnet, och icke heller låter man får icke vara ömtålig och m a n måste föra sig bakom ljuset af en liten listig unge. finna sig i motgången och » vara lika glad Man förlorar då all makt öfver barnet. ändå », om det också icke går, som m a n Derför bör det h ä r som eljes i lifvet önskar; m a n får ej vara surmulen, icke vara regel att » hellre fria än fälla », hellre framfusig, icke öfversittare; man måste vara uraktlåta en bestraffning än gifva en orätträttvis och hederlig och gladlynt. Allt detta vis sådan, hellre inställa hela förhöret än är nödvändiga vilkor, för att leken verkligen hålla ett ofruktbart sådant, hellre vänta med skall blifva en angenäm och nyttig sysseltillämpningen af en grundsats eller en ersättning. Det veta vi litet hvar, att det är farenhet än tillämpa den i orätt tid och icke roligt att leka med det afundsjuka, lättstund. retliga barnet; med gossen, » som alltid vill Hufvudvilkoret för att uppfostran skall göra orätt »; med flickan, som alltid vill hafva lyckas är, att föräldrarna skola i grund och försteget framfor de andra; med det trätgibotten känna sina barn, och denna grundriga barnet; pojken, » som alltid blir arg », liga kännedom om barnen kunna vi ej få, V å r a barns lekar.
Af de skäl, hvilka blifvit anförde i Utskottets under N:o 6 afgifne Betänkande, finner Utskottet sig ej mera nu, än förut, kunna tillstyrka antagandet af Hr General Lefrens åberopade förslag, alt de från RiksgäldsCentoret åiligen, såsom capital-afbetalningar, ingående 88,000 R:dr mi Banco-Utskottets Utlåtande IV.-o i6- 7$ användas till inköp af utländske fondpapper, samt förblifver alltså vid dess i 27 punkten gifne tillstyrkan. Och kommer, lill följd af de förändringar, 21 och 22 punkterna i Utsko!tets förslag nu mera undergått, 28 punkten att förfalla.
Hvad åter angår frågan om präglande af en Medaille öfver framiedne Lagmannen Gyllencreutz^ så har Rlidderskapet och Adeln nyss fattadt det beslut, att Riddarhus Directionen i mohn af blifvande tillgångar skulle derom gå i författning; men om Ridderskapets och Adelns önskan vore att en skyndsam verks älhghet härå skulle följa, kunde ju Riddarhus-Directioneo derom tillika förståndigas. Herr Pahlman, Otto Fredric.- Jag utbeder mig endast att få hemställa, om ej Ridderskapets och Adelns beslut kunde uttryckas sålunda: Atr Capitations-afgiften skall fortfara intill nästa Riksdag, i stället för, såsom orden lyda uti Riddarhus-Utskottets Betänkande: Så länge Bevillningen utgår efter de vid denna Riksdag fastställande grunder. Ehuru jag visserligen skulle hafva önskat att det icke varit behöfligt fortfara med Capitations-afgiften, emedan jag anser Ridderskapets och Adelns rät ighet till åtagande af en dylik beskattning, icke vara fullkomligen gifven, och den dessutom så olika träffar Ståndets Medlemmar, då den utgöres till lika beiopp af hvar och en utan afseende på förmögenhet; likväl och då nu icke är fråga om någon tillökning af hvad vid föregående Riksdag blifvit beslutadt utan endast dess fortfarande; som påkallas af Riddarhus-Cassans oundvikeliga behof, och någon annan utväg till fyllande deraf är svår att påfinna, så till - Den i April. styrker jag för min del, att denna utaf Ridder. skåpet och Adeln förut beslutade Capitations, afgift må fortfara till nästa Riksdag. Herr Strussenfelt, Michaél: Då detta Rid* dårhus uppbyggdes, hade RidHerskapet och A. deln sina Privilegier i behåll, och ägde sådana förmåner, sorn gåfvo dem medel att bibehålla sitt Stånds värdighet. Men nu är icke stort mer af våra Privilegier qvar, än rättigheten till Tolfringning, och många af Ridderskapet och Adeln äro nu så fattige, att de icke förmå bestrida erforderlige kostnader för att infinna sig vid Riksdagarne.
Boskapsskötsel. Hos possessionater råder visst ett hugnande bemödande att förbättra ängsmarken och uppbringa foderafkastningen; men ännu har man föga funnit allmogen vidtaga ändamålsenlig ängsförbättring. Deraf följer ock att i allmänhet ännu endast possessionaterna förbättra sina kreaturs racer; dock genom de beskällare, som från Strömsholm årligen utsändas, blifva äfven allmogens hästar bättre; men hos allmogen äro boskapskreaturen små. De kreatur, som i allmänhet nyttjas, äfo hästar, hornboskap, får och svin. Skogar. I sednare tider genom ovigtig hushållning betydligen minskade, kunna skogarne antagas ungefär motsvara ortens behof; men början synes vara gjord Ull förbättrad hushållning, hvaraf skogstiilgången bör framdeles kunna blifva icke obetydlig. Bergsrörelse. De inrättningar, som härtill höra, äro upptagna i tabellen, eigshandteringen är för närvarande här, liksom annorstädes, i aftagande. Fabriker, Bruk ock öfriga Näringar, hvilka icke tillhöra Bergsrörelsen. Hvad landet angår åberopas i afseende å dessa näringar tabellen; och beträffande dem i städerne, så förekomma de bär längre fram för hvarje stad särskildt. Bmanngar. Fiske, körslor och väfnader. Snickeri, hvartill äfven räkakdons förfärdigande, börjar något tilltaga. Handel i landet. Denna sker egentligen med spannmål och dernäst med fisk, som afsätles på Stockholm, Bergslagen och Örebro. — De i följd af Ixongl. Förordningen den 22 December 1846 beviljade handelsrörelser å landet komma att i nästa berättelse upptagas. 7 §. 4. i*olilisk författning. Kammarverk. Såsom tabellen utvisa!' finnas i länet: Lustslott med dertill hörande hemman 34; mantal: Kungs-och Kungs-ladugårdar 52| mantal: derunder lydande eller eljest kronan särskildt förbehållne och för dess räkning utarrenderade eller disponerade hemman 6f mantal:
Ett sådant loningssätt blefve, efter Utskot tets tanka, mer betungande än något annat, och dessutom olika kännbart både för särskildta orter och äfven för olika Glassér af medborgare i en och samma ort, emedan Spannmål oftast har ett annat värde uti den ena provinsen, än i den andra; äfvensom berörde aflöning skulle komma att utgå egentligen af hemmansägarne, men ej af öfriga inbyggarne i Eäusmans-districtet. Då Herr Prosten förklarat dess afsigt icke vara, att de skattdragandes utgifter skulle genom ifrågavarande förbättring i aflöningen förökas, samt Utskottet, för sin del, jemväl anser något anslag dertill icke kunna föreslås; så har Utskottet trott sig böra uppgifva en utväg, ledande till ärr - Den 17 April. ''ÉndaÄliét,' utan att någon ny utgift för Staten och det allmänna derigenom må uppkomma, att nemligen de länsmän , som ej äga Boställen , var, da försedde med Eohernman, samt att, så vidt sig göra later, till Länsmän måtte antagas tjenlige pérspner af Allmogen, hvaribland ej saknas sadane, sorn äga erforderlig skicklighet till dessa tjensters bestridande, och hvilka personer, med. mera inskränkta behof, skulle» utan att behöfva bero af inbyggamp i districtet och dem betunga, kunna äga sin bergning under fullgörande af sina skyldigheter. Utskottet får derföre vördsamt öfverlemna till Uikets Högloft. Ständers bepröfvande, om icke hos Kongl. Måj:t kunde i underdånighet anmälas den önskan, att Kongl. Maj:t, sedan från dess Befallningshafvande blifvit infordrad nödig uppgift å de i hvarderas Län odisponerade Kronohemman, hvilka till Bohemman för boställslösa Länsmän kunde anslås, i Nåder täcktes låta dem dermed förse, samt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande derjemte anbefallas, att vid Länsmäns antagande, så vidt omständigheterna det medgifva , dertill förordna skickliga personer af Allmogen.
Hvad anginge klockarepensionerna, så hade dessa 27 tunnor k< rn, som förut varit till skolans underhåll anslagna, genom Kongl. Brefvet den 20 Oktober 1820, blifvit upplåtna till staden Helsingborg, mot vilkor att för framtiden svara för alla repationer å skolhuset och med skyldighet att tillika bestrida alla de utgifter för skolan, sorn genom berörda 27 Tunnor enligt räkenskaperna blifvit besörjda. I an ledning häraf hade Kammar-kollegium låtit höra stadens innevånare, om de, i händelse beloppet skulle få till klockarne återgå, ville utbyta detsamma mot kontant ersättning; och bade stadens innevånare förklarat sig villige att uti ifrågasätta fallet med kontant godtgörelse af statsverket åtnöjas. Landskrona lägre elementarläroverk. a) Landtgille: 5 tunnor 8 kappar råg, 7 tunnor 26 kappar korn och 4 tunnor 17 kappar hafre, eller tillsammans, efter hafrens reducering, 15 tunnor 6; kappar strid säd, motsvarande 95 k:ft 6 k:r, samt derjemte i penningar 3 R:dr 8 öre. Stats-Utskottets Utlåtande JYS W5. I läroverkets stat vore sagde inkomster sålunda upptagne och fördelade:
affable förekommande llrer vara eu hnfruddrag i sam teliga herrarne Bourbon * karaktär. Hertigen var charmerad att hir finna folk, som kunde tala hans språk. General Ankarsvärd fick en hel komplimang derför, ty general Carpelan hade ej förmått framföra ett ord, utan nyttjade sin son, som hitfört hertigen, till tolk — ett hiskeligt svårt konversationssätt det. I förgår kom en underofficer såsom kurir från Stralsund. Den medbragte svar ifrån vår konung till Ludvig XVIII uppå dess bref \ hvars innehåll ännu icke blifvit bekant. General Ankarsvärd fick tillika ett nådigt handbref från k. m., som icke innehöll något annat än förklaringen af kungens nådiga tillfredsställelse med det sätt, uppå hvilket man emottagit den olycklige kungen af Frankrike. Hela brefvet var ganska nådigt, men angick för öfrigt ej det minsta konung Ludvig eller prinsarne. Innehöll ej heller om någon kunglig hemresa det allra ringaste. Vi våga tro att den icke sker, förrän de franska herrarne äro borta. I dag ftr man väl höra hvad parti de taga. I Göteborg hade duc d ’ Artois lofvat att om 3 veckor vara der à retour; har ock bedt paketbåtekaptenen att vänta på honom vid den tiden. Han blef konvojerad till Göteborg af en stor krigsfregatt, som ock lärer bringa honom défense på återresan till Harwich. — Man begynner så der sourdement att tala om bortresa nu i veckan, och emedan duc d ’ Artois vexlat till sig penningar till sin Göteborgsresa, tror man att han reser först kanhända onsdagen; konungens och de andra herrarnes resa de-penderar af väder och vind, dito af ett bref, som konungen med all empressement väntar. Skepparen, som flr 1000 Daler silfver-mynt om dagen ifrån förliden torsdag att räkna, kan det göra lika mycket när det bär af. I förgår afton anlände hans excellens riksmarskalken här-städes, begärde och fick strax företräde. Hans merit hos den kgl. franska familjen under dess flykt är bekant.
Fabian Casiinir. angående ändring % Kongl. Förordningen den 13 Juni 1800, i fråga om beståndet af arrende och landtbo-kontrakler om arfvejord. Genom Kongl. Förordningen den 13 Juni 1800, på hvad sätt med städsel och lego af jord på landet förhållas bör, finnes det stadgande, att tiden för beståndet af arrendeoch landtbo-kontrakter, hvilka slutas om aflingejord, må utsträckas ända till 50 år, men att, hvad angår arfvejord, arrendator eller landtbo, i häudelse egaren under landtboeller arrendetiden genom döden afgår, icke får, om arfvinge sådant påkallar, njuta kontraktet till godo mera än uti fem år, äfven om kontraktet blifvit på längre tid afslutadt. Häraf följer således att arrendeaftal om arfvejord icke kunna med visshet om beståndet eller varaktigheten ingås på längre tid än fem år — ett förhållande, enligt mitt förmenande, så olämpligt att det bör af lagstiftningen undanrödjas. De höga jordvärdena samt den specielare omvårdnad och kunskap samt driftkostnad ett tidsenligt jordbruk kräfver verka ganska naturligt derhän, att inom landtmanna-industrien arrenden blifva allt allmännare, och den erfarenhet att jords bort - Motioner hon Bidderskapet och Adeln 1862. 247 arrenderande pä längre tid i väsendtlig män bidrager till jordbrukets förkofran är väl redan i vårt land allmänneligen vunnen, äfvensom man vet att i de länder, der åkerbruket står högst, sådant är att tillskrifva det der sedan länge utbildade arrendeväsendet; men hvad som kan sägas till förmån för arrenden på längre tid gäller ingalunda för dem på kortare tid, då desse sednare icke kunna gerna medföra sådana grundförbättringar, som ännu nästan öfverallt i landet erfordras, utan afse, åtminstone å ena sidan, endast att taga af jorden i befintligt skick allt hvad den under de få åren möjligen kan lemna.
Då de anmärkningar, hvilka jag tagit mig friheten framställa emot ExpeditionsUtskottets under N:o 216 afgifne Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående beviljadt anslag till Undervisningsverkens fullkomnande, blifvit uti Plenum den 11 dennes f. m. så häftigt bemötte, att votering sluteligen i frågan om återremiss ägt rum; och då jag var af tjenstegöromål hindrad, att besvara det dervid ådagalagde bemödande, att illudera Rikets Ständers beslut, och hvarje enskild Riksdagsmans rätt, att få en framställd fråga af Rikets Ständer besvarad, genom bifall eller afslag å vederbörligt Utskotts Betänkande öfver ämnet; så torde det tillåtas mig få ytterligare anhålla, det ExpeditionsUtskottet måtte taga kännedom af hvad Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Utlåtande N:o 5a, pag. 27 innehåller, ifrån och med orden; Den 16 No vern ber f. in. "Utskotten anse för sin del”, till och nied orden: ”blifvit på ett tillfredsställande sätt "ådagalagde”; äfvensom pag. 34, från och med orden: ”Af Herr Bråkenhjelm är den "önskan yttrad”, till och med orden: ”af UppfoslringsCommitle'eri hilligade anspråk på Löneförbättring, utan ock &c.” Derefter ställer jag till hvar och en opartisk den fråga, huruvida icke Rikets Ständer genom bifall till dessa framställningar åsyftat någon Löneförbättring för Lärarne vid Carlberg, Men jag vågar förbehålla mig, detExpeditionsUtskotlet måtte taga rättelse af hvad Ständerna genom slutinnehållet af Utlåtandet N:o 52 stadgat, der det heter: ”samt "derom låta underdånig skrifvelse till Kongl. "Maj:t afgå, upptagande de motiversom till samma beslut färanledt. — Jag anhåller att detta yttrande må få åtfölja den redan beslutade återremissen.
S v a r till E. B. Lagmansholm. (g. K v i n l i g gymnast!! (G. (G. (G. A. p. r., Kjerfsta. [2199] Hushållerska, Handarbeten. Fina tekringlor. Westbergs Hårda pepparkakor. Sockerdricka. Hamburgerbröd. franska samt är musikalisk. Prima referenser. (G. Olga. Att tvätta hvita eller crémefärgade silkesvantar. Hvarjehanda. Att borttaga flugsmuts från förgyllda ramar. Luktdyna. slät, eller fasonerad, atlas, eller något dylikt. Kameliors vård. Percy F. Luck &amp; C:o Frågor. (« Stockholm. China Theer. Congou. The. Hseffher, Göteborg. m. D e l - tager gärna i hushållet m. m. bemötande. o. H a f t o. i n n e h. d y l. anst., m e n ö n s k. t. höst. o m b. S ö k. k u n. i kläds. S m å p r e t. fäst. m e r a afs. v i d ett v ä n l. b e m. S v. r. d å b e t. i afskr. sändes p r o m g. r. [2205] En 18 års anspråkslös flicka ö n s k. l ä r o v. göromål. r. [2211] U n g, anspråksl. ö n s k. t. höst. k o m. i fam. f. bitr. syssl. S v. t. åt snäll h u s m o r, eller sällskap o c h föreläserska åt äldre d a m. L ö n begäres e j. A d r. » B », TJpphärad. Svar till » A. O. Undervisar i m u s i k. K u n n i g i handarbeten. Goda rekommendationer. Svar till » A. i, adr. (G. 4455) [2245] E n 25-årig flicka, k u n. plats g å frun tillhanda. B r a b e t. k a n prest. A d r. F r u H.
Mais, Mastix, Mjöl af vegetabilier, Tobaksblad och stjelkar, Tran ocb Späck, Vismuth samt Zink; äfvenssom, då under närvarande förhållanden för vår bruksrörelse, allt hvad som kunde underlätta dess afsättning, utan alt förnärma andra billiga anspråk, borde verkställas, och då utforsels-lull å dess producter motsvarade ett prasmium förden utländske medtäflaren, frihet från berörda afgift jemväl borde medgifvas för Koppar, gårad; Messing, oarbetad, Latun och Tråband inbegripne, Pinschback, Tomback och andra ej specificerade sammansatta metaller; Jern, gjutet, Bomber, Kulor, champlounerade till visst mått och renfilade, Kanoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare samt finare och gröfre Lavetter, samt smidt eller valsadt Stångjern; hvarjemte och enär utförseln af kreatursben, till följd af den derå i gällande taxa ifrån 1 till 3 sk. LU förhöjda export tull redan under första året för denna taxas tillämpning eller 18/p minskats med en tredjedel, och sedermera ytterligare nedgått, samt derigenom en näringsgren för den aldra fattigaste delen af landets befolkning nära tillintetgjorts, utan att i någon mon gagna de få rationella jordbrukare, för hvars skull denna höga afgift påyrkats, all så beskaffad afgift å den i taxan förekommande rubriken Ben, alla andra, oarbetade, borde upphöra.
Henrik Andersson från Orebro län. ”Emot det af Utskottet, på en enda röst, fattade beslutet, att tillstyrka Rikets Ständer till alt låta Banken till aflidne kaptenen Erik Skottes arfvingar utbetala en summa af 10,000 Rd:r, såsom ersättning för den förlust, som den aflidnes bo förmenas hafva blifvit tillskyndad genom försäljning ä Banko-auktion af säteriet Eketorp, ladugården Samuelsås och frälsehemmanet Sadelmakarekrogen, får jag mig reservera. Det har inför Utskottet blifvit ådagalagdt, dels genom de i Fiskals-kontoret förvarade handlingar 5 dels genom Kongl. Svea Hofrätts och Konungens Högsta Domstols sammanstämmande domar, att Bankens tjenstemän alldeles icke, såsom å motionen föregifvits, varit vållande till den återgång af köpet utaf bemälde egendomar som i följd af hemuls-skyldighet drabbat Skottes arfvingar, och dessutom, ega desse ännu hemuls-anspråk på presidenten m. m. friherre Jacob Cederström, hvilken, såsom innehafvare af en utaf de största pensioner staten utbetalar, icke IG Banko-Utskottets Utlåtande, N.-o 51. kan anses vara utan tillgång', så att icke ens medlidandets känsla i denna sak kan med skäl tagas i anspråk.
Jemlikt stadgandet i åberopade 14:de momentet skall, för utbekomna låneunderstöd till sjösänkningar och myrutdikningar eller andra vattenaftappningsföretag, efter fem års förlopp från slutet af det år, hvarunder lånemedlen från Riksgälds-kontoret först utbekom mits, årligen erläggas 8 procent å hela den lyftade lånesumman, hvaraf räntan godtgöres efter tre för hundra af obetalta kapitalbeloppet, och det öfriga utgör afbetalning derå. Såsom grund för den vid sistiidne riksdag föreslagna och af Rikets Ständer beslutade förhöjning af räntegodtgörelsen från två till tre för hundra, anfördes af dåvarande Stats-Utskott dels att, vid bestämmandet af räntebeloppet för de lån, som blefve från Riksgäldskontoret utgifna, icke borde förbises att detta verk, under dåvarande förhållanden, vid den upplåning detsamma för derå anvisade statsutgifters bestridande kunde blifva nödsakadt företaga, måste vidkännas högre ränta än som vid sådan upplåning i sednare tider behöft erläggas, dels att, i anseende till de.t ökade värde den genom vattenaftappningarne vederbörande låntagare tillfallande nya eller förbättrade jord då egde, en förhöjning af räntan för alla de låneunderstöd till sjösänkningar eller andra vattenaftappnings-företag, sorn vid då innevarande riksdag eller af derunder anvisade medel beviljades, vore af tidsomständigheterna påkallad.
Unar dernäst 3:ne Riks-Stånd bifallit Utskottets hemställan, alt Rikets Jiögloflige Ständer måtte hos Kongl. Majit göra den i Utlåtandet, N:o 45, omnämnde underdåniga anmälan, angående Pierr af Wingårds förslag till Spannmåls-Tull, så, och då härvid endast är fråga om Rikets Ständers åsigter af ämnet, men icke om sjelfva Tullbevillningen, anser Utskottet äfven vara genom 3 Stånds pluralitet afgjordt, att en sådan underdånig Skrifvelse bör frän Rikets Högloflig*? Ständer a flå tas. Sjelfva beskatlningsfrågnn delar sig deremot i 2:11c, emedan Utskottet tillstyrkt Tievilln.-TJtskottets Memorial, \N:o 55. 5 och 3:ne Stånd bifallit, dels att de i Herlof Wingårds motion bestämda grunder för Spannmål stullen må goti kännas och till Kongl. Majlis Nådiga antagande f ramställas i och för handeln med Hvete, och dels att för öfriga sädesslag ma fastställas en fix Inoch Utförsel-Tull till det i Taxan utförda, här nedan specificerade belopp, hvaremot Välloflige Borgare-Ståndet, på sätt här ofvan anfördes, ’ för all Spannmål antagit en till nästa Riksdag oföränderlig sammanslagen Inoch Utförsel-Tull; och lära alltså dessa skiljaktigbeter, om besluten blifva oförändrade, föranleda votering öfver följande Prop. i.
Önner» balb j»ei Oa&ren bon ter Öatirunq ciefeg ©ontracteS barf aber tein ©erfauf bon biefen Obligationen ftattfinten, eb »are bann an bie Sdftoebifdfe iReicpbanf, »enn ju einer folden llebertragunq SSeranlaffung bodarne. $Benn imterbalb ber funf barauf folgenben nädfien Oafyre ba§ 8leid)§*Sd)ulben Oft nåd bent obengefagten bie @dj»ebi|d)e &Jeid§banf bon ben bier er»äf)nten Obligationen On^aber ge»orben, follen bie bier oben feftgefteöten ©eftimmungen aud för fte binbenb fein. S)ab bon bern obenftebenben ©ontracte in ©d»ebifder Sirade aufgefiellte bier annectirte ©jernplåt ii batirt: ©tocEboim ben 23 SDiärg 1864, unb bon ben S»blf ©e» bollmadtigten ber Sleid^Stänbe im Dfeid)8*Sd)ulbend£omptoir unterieidjnet, fo »ie aud beren Unterfd)rift bon bent Notarius ©ublicus in Stodbblm b’9lubigné an bern felben $aqe bejeugt. ©ari§ ben 10 2tpril 1864. 3- SSlorbftrcini. Ole ©eränberungen unb ©infdaltung ©eite 2, 4, 8 genebmigt. 3- 3- SHotbfhcöHi. 2. $etmj <&d)töbn tt ©:o. Bil.