Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr von Hartmansdorff: Jag Unner, för min del, att Utsk:ns mening har varit den, att på sockenstämman ina ankomma alt föreslå, antingen det skall finnas personer från hvarje särskild rote, eller att man må välja föreståndare utan afseende på roteindelningen. Skulle nu en församling på sockenstämma finna för godt att begagna den förra utvägen; så inträffar det förhållande, som jag önskar R. o. Ad. måtte stadga, likasom Ståndet om sockennämnden beslutat, att föreståndaren för hvarje rote skall väljas af dem som till rolen höra. Med afseende derpå är det ock som jag gjort mitt förslag. Emot Hr von Hohenhausens yttrande måste jag vidblifva mitt påstående oro nödvändigheten att här, oberoende af soekenstämmoförfattningen, införa ett fullständigt stadgande. Jag gillar visserligen icke allt hvad som i afseende å densamma blifvit beslutad!; men när det en gång skett, så måste man rätta sig derefter. Hr Ribbing, Arvid, instämde med Hr von Hartmansdorff. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att första frågan torde blifva, huruvida R. o. Ad. antager att 5 §:n bör uppställas på sätt Utsk:n det gjort, eller såsom Hr von Hohen i - Denia Mars. bausen föreslagit; hemställande Hr Landtm, nu , om R. o. Ad. ansåg att §:n borde uppställas på sätt Utsk:n föreslagit. Ropades ja. Hr Landtm, yttrade, att R. o. Ad. dervid först torde böra bestämma huru och på hvad sätt Utsktns sidan 3 gjorda hemställan bör i §:n införas; den lydde sålunda: ”att, i händelse förslaget om sockenstämmor och sockennämnder antages, sockennämnderna alltid måga utgöra fatligvårdsstyrelserna;” i början af 5 §:n vore en parenthes, som häraf vore beroende. Hr von Hartmansdorff:
- r a d. Utglfningstid: Cardon. hans konstförfarna hand gjorde det dristiga utkastet till » Bältespännarne », det verk, som skulle göra mästarens namn mest kändt och kanske Ufven vardt hans förnämsta. Ä n n u i dag har ateliern ett minne från den molinska tiden, en i gips gjuten figur till en af basrelieferna på fotställningen för det konstverket. Molin blef dock den ende bildhuggaren i den ateliern, hvilken sedan upptagits af målare och målarinnor. Där utförde Amalia Lindegren flere af sina omtyckta taflor, och Gustaf Rydberg h a r på samma ställe fulländat många af de landskapsmålningar, som han påbörjat i den fria naturen. Boklund hade där länge den konstverkstad, i hvilken han invigde ett stort antal lärjungar i formens och färgens hemligheter. Också Seholander verkade där en tid och skapade » Den blö- dande rosen » och flere andra akvareller, som ökade glansen af byggkonstnärens och skaldens fräjdade namn. Där sökte äfven Per Södermark, om också endast för kort tid, husrum fur sin porträttmålning. Det är således en ate IDUN 114 Ack, skapar du åt den du älska lärt Ett paradis bland splitet, midt i striden 1S94 Att då du lefvat, det var lifvet värdt, Och segerlönen, den är hjärtefriden. D. lier med anor, och när man t r ä d e r dit in, skulle man kanske helt och hållet hängifva sig åt minnena, om man icke genast försattes i den nutida konstverksamheten. Vanligtvis står ett porträtt på staffliet, nyss fullbordadt eller ännu under arbete, och det fängslar konstvännens u p p m ä r k s a m h e t. N u senast såg man d ä r den friska bilden af en ung man med energiska drag och frimodig hållning, ett godt k a r a k t ä r i s e r a n d e porträtt af den unge upptäcktsresanden d:r Sven Hedin, hvilken med glad tillförsikt blickade mot oss, just nyss innan han ännu en gång anträdde en långväga färd till föga eller intet alls bekanta trakter af jorden.
De bita icke på den blanka sannings-sköld; De komma slöa fram ur qvinfolks veka händer! En tycktes vara hvass: den grep mig an för stöld, Att jag ur böcker tog, med andras tankar gäste: Men – huru vet hon det, som aldrig nånsin läste? Du späda tadelröst, som tycker lätt dig hitta Uppå ett bättre ord, än det som står förut, Du skulle vackert qvar vid lilla bågen sitta, Och lära dig att slå på silkesändan knut: Än hinner ej ditt vett en annans gerning tadla; Men, tvärtemot, den kan ditt lilla gry uppadla. J, som med tusend bry blott sköten mat och maga, Och spotskligt len åt mig, som pennan tar i hand; Som tron ert eget kön, så ömkliga och svaga, Ej kunna lära mer, än sy och väfva band: Tänk! tiden räcker till för läsa och för spinna; Jag har det sjelf försökt; man kan alltsammans hinna. Kom! låt oss kämpas i en rigtig hushålls-styrsel: Jag trotsar er, som blott af vanan sysslor lärt, Ej rensat upp ert vett, men i er snålhets yrsel Kan träta på ert folk, för stoft som ej är värdt! Men, visa qvinnor, J, som höjen er från jorden, J finnen, att för ljus vår själ är hitsatt vorden! Längre fram, eller närmare slutet af sin lefnad, behandlade hon i följande ”Fabel” motsatsen mellan det äkta skaldesinnet och den vanliga kritiken: Siskan kom till Näktergalen, Den hon vänskap svurit har; Gråtögd, rörd och vred hon var. ”Vet du”, sad’ hon: ”nyss i dalen Var jag på en fågla-fest: Det jag ångrar tusen gånger! Tänk: man tadlar dina sånger, Och de skönsta allramest. En på drillen lyte lade, Sade, att den faller trögt; En, att sången går för högt. Ändtlig spolen myndigt sade: Hela rösten jag försmår. Tacka vill jag trastens tunga; Lärkan kan ock temligt sjunga, Så att rösten man förstår. Mest mig dock till ifver rörde Otacksamma gökens spel! Aldrig utaf dig jag hörde, Att du sigtar andras fel.
Riksdag uttalat i fråga om sättet för statsregleringens upgörande, och som jag anser nyttigt att Regeringen har fri dispositionsrätt i dylika fall, derigenom att den får använda besparingarna inom HufvudTiteln, vill jag icke frångå denna af R. St:r uttalade grundsats, hvarföre jag anhåller om bifall till punkten. Gr. Mörner: Tag har icke sagt, att om ifrågavnle anslag förvandlas till ett förslags-anslag. Regeringen erhåller större frihet att använda medlen till hvad ändamål som helst, utan endast att Regeringen då hade större frihet att använda anslaget till det afsedda ändamålet utan att andra kunna väcka anspråk att af de upkomua besparingarna blifva delaktiga för något ändamål. Hvad angår 1840 års Riksdags-beslut, så är icke heller mig obekant, att det finues restriktioner i fråga om friheten att disponera anslagen. Det finnes en mängd föremål, till hvilka besparingarna icke få användas. Om nu detta anslag icke blir ett reservations-anslag, hemställer jag, huruvida till K. M. kan från R. St:r aflåtas en skrifvelse af det innehåll, att besparingarna på läroverks-anslaget få användas till byggande af skolhus på de ställen der sådana behöfvas. Huru detta skall kunna tillämpas, då inga besparingar finnas, kan jag icke inse. Jag förnyar min anhållan, att anslaget fortfarande må förblifva ett reservations-anslag. Hr Bildt: Jag mäste bekänna, att jag är icke så litet för - Dell 21 November e. m. vånad deröfver, att, man tror sig befrämja Regeringens så friycket omtalade frihet att disponera anslagen dermed, att man gör detta anslag till ett reservations anslag, ty nian måste val medgifva, att ett reservations-anslag innefattar en inskränkning i Regeringens rätt att använda medlen, och kan Regeringen använda dem, då de äro reservations-anslag, måste den hafva ännu friare händer, då anslaget är af vanlig natur. Det är ju möjligt, att Regeringen för ett tillfälligt behof måste anlita besparingarna på Iäroverks-ahslaget, och hvad ondt, ligger väl deruti, att Regeringen då icke har bundna händer.
Rikets Ständers Bevillning, Riks-Stat och Riksdagsbeslut. Expeditions-Utskottets Memorial och Utlåtanden Näs 1—9 med Innehålls-förteckning, Motioner hos Ridderskapet och Adeln Näs 1—152 med Förteckning och Register, Motioner hos Presteståndet Näs l—105, med Förteckning och Register. Motioner hos Borgareståndet Näs 1—183, med Förteckning och Register. Uti kolumnen för Utlåtandets eller Betänkandets sida utmärker bokstafven »/» fortsättning med ny paginering. Uti de fyra kolumnerna för Riks-Ståndens beslut utmärka boktäfverna «. afslaget, a, a. ad anta, b. bifallet, g. godkändt eller gilladt, l. b. lät bero och å. återremitteradt. Då något Stånd annorlunda, eller under vissa modifikationer, fattat beslut, är endast dagen i kolumnen införd. A. liny åt Riks-Ståndens oöh Utskottens betjening, angående förskott å » angående slutliga bestämmandet af ’ Afskrifning af åtskilliga vid Lånekontoret. i Götheborg upptagna diskontlån äfvensom af derstädes balanserade öfverräntor å dylika lån » af åtskilliga vid Diskont - kontoret upptagna diskontlån, äfvensom af derstädes balanserade öfverräntor å dylika lån Afvelsdjur, om anslag för inköp af sådana utaf ädlare krea tursracer Afvittringar och skiften i de norra länen, om anslag till Afvittrings-landtmätare i lappmarkerna, om anslag till . Agronomer och deras elever, om anslag åt Ahlgren, Alfred Theodor, Länsman, om pension åt .. Akademien, de Fria Konsternas, angående förhöj dt anslag till » Musikaliska, angående anslagstillökning för » » , om inköp af en orgel åt » Vitterhets, Historie och Antiqvitets, angående anslag till en antiqvitets-intendent » angående anslag till vetenskapligt bildade biträden, m. m Allmänna arbeten, om anslag till undersökningar, inspektionskostnader och expenser för £. 7K 3 § 09 CO ~ pr 2.
Men om man vill göra denna regel lill ofrånvikelig, så fordras tillvaron af åtskilliga andra förhållanden, hvilka i vårt samhälle icke äro för banden, och främst tillgång för Konungen att för hvarje ny förtjenst skapa ny lön, när ledigt embete saknas. Har Han det i Sverige? Ingalunda. Jag anhåller således att få betrakta saken både ur den militära, den civila och den ecclesiastika synpunkten, för all söka för eder, mine Hrr, ådagalägga hurndant förhållandet är. Hvad militären angår, yttrade jag vid sista riksdagen, då denna fråga här förevar, följande, hvilket jag anser nu vara lika tillämpligt. ”Första fråganär: hvad menas med embete eller tjenst? Menar man dermed en lön, som är ledig eller icke? Om t. ex. en officer utnämnes lill underlieulenant, utan alt någon undcrlieulenantsbefattning är ledig vid del reg:le eller den corps, hvartill han hörer; skulle sådant vara olagligt eller stridande emot den ifrågavar. föreskriften? Skall det icke vara tillåtet att utnämna en öfvertalig underlieulenant, utan får denna utnämning först ske i det ögonblick en sådan beställning med lön varder ledig; så blir följden, alf vid intet Reg:te komma flera officerare än löner alt linnas. Då mäste antingen vissa reservlöner anslås, eller ock skola officerare saknas, när någon af dem är sjuk eller af annat laga förfall hindras att sin tjenst förrätta. När i delta land löner icke äro anslagne för stabsofficerare, huru skulle sådane erhållas, örn icke öfvcrtalige officerare funnes inom regrtena, för att göra de frånvarandes tjenst? Huru skulle det blifva möjligt för officerare att fä åtnjuta den högst gagneliga undervisningen vid Marieberg? Och huru skulle det slutligen tillgå i krig? Någre officerare mäste alltid lemnäs hemma, för att emottaga rekryter och ombesörja förekommande militära angelägenheter. Om icke öfverlaliga funnes, så skulle deras antal, hvilka ginge i fält, blifva för ringa.
Att å den första delen af Utsk:s utlåt., som innehåller ett förslag, hvilket ansetts böra återremitteras, mätte af Hr Frih. o. Landtm, framställas serskild propos., och ali 11. o. Ad. behagade bifalla den sista delen, som rörer anslaget, emedan det hörer lill Statsregleringen och uptager en summa, som deruti bör ingå. Frih. Stjernstedt: Det är med anledn. af Frih. Raabs sednasle yttrande, jag begärt ordet. Han stödjer sig pä Hr Sandslröraers af honom uptagne anförande och den deri upgifna omständighet, att i Special-staterna, dessa HOj tunnorna verkligen icke skulle vara upförde. Jag har icke bort någon bestrida detta förhållande, men om Hr Sandströmer hade velat kasta ett öga på Clereci-staten, så skulle han hafva funnit att denna kronotionde-spanmå! der är uptagen, och hade delta skett före ärendets föredragning inför K. M. sä hade mähända Föredraganden icke tillstyrkt K. M. ett sådant beslut, som enl. den K. propos. i ämnet upgifves hafva blifvit fatladt. Alt dessa 119J T:r kronotionde ehuru icke i Special-staterna befintlige likväl årligen in natura allt hittills utgått är således ett obestridligt faktum, som icke kan kullkastas, och såsom ytterligare stöd hvarför kan anföras, att qviltencer derå för alla år, för hvilka räkenskaperna äro afslutade, finnas tillgängliga, och hvilka detta förhållande bestyrka. Jag fortfar att yrka äterremiss. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag hade velat undvika att yttra mig i detta ämne, emedan man torde anse mig vara partisk, aldenstund jag kontrasignera! K.
Likväl anser Banko-Utskottet, att den ledning för Banko-Fullrnägtiges åtgärd härutinnan bör lämnas, som begränsar en sådan dispositions rätt; och att i sådant afseende bör blifva stadgadt, det beläning må kunna äga rum till | delar al'gällande priset a nämnde metaller, men ej deröfver, enär en högre sträckt beläning på elen till exportfärdige varan, vid någon förändring i conjuncturen, snarare kunde blifva ett hinder för utförseln än att den befordra, och tillverkaren i öfrigt visserligen vore mera belåten med förlagsbiträde i annan väg, än med Lån på den färdige produeten, deraf han icke alltid kan vara i tillfälle att komma uti något omedelbart åtnjutande. Beträffande dernäst det förslag, att den af Kongl. Collegierne fastställande årliga Taxa för Lösen af Kongl. Maj:ts och Kronans hammarskatt skulle tagas till grund för Jerneis beläningsvärde, så medgifver väl Utskottet att detta pris vanligen understiger det gångbara, hvarmedelst - BankoUtskottets Betänk anden. medelst alltså, vid en beläning till j delar der-; af, säkerheten för Banken skulle böra anses bevarad; men, då i betraktande tages, att Tionde, och Hammar-Skatts Jernet kan af Kongl. Majit in natura infordras, eller på Auction till den mästbjudande försäljas, och någon annan grund for Taxe-sätlningen i alla fall icke äger rum, än Kongl. Collegiernes pröfning om varans rätta värde, i den stund lösningsprisec fastställes, emedan Kongl. Collegierne icke hafva någon rätt att till nedsatt betalning låta denna Stats-intrad inlösas; häller Banko-Utskottet också före, att vid tillämpning till fråga om lån af Banken, bo: ra inga andra authoriteter, än Banko Fullmäg-' tiges egen pröfning få galla, helst möjligheten, deraf visserligen kunde förutsättas, det Kongl. Collegierne fastställde så höga pris, att Tillverkarne funne mera räkning viri, att Skatten in-' natura afbörda, hvilket ock vid flere tillfällen förut intraffat.
VI ULFVEN I FÅRAHUSET Efter denna dag började, om man så kan säga, ett nytt lif på Abbey-Hall. Lucy hade småningom vunnit ett stort herravälde öfver sin fader. Den dystre egoistiske lorden, som hela lifvet igenom ej fordrat annat än lydnad, kände sig nu fängslad af den älskliga engel, hvilken med den moraliska styrka hon egde, ej kunde annat än beherrska den svage mannen, som hela lifvet dårat sig med den tron, att hans despotism skulle kunna kufva andras andliga frihet; men dem emellan fanns ingen kärlek, intet moraliskt band som skulle närmat dem till hvarandra; Lucy trodde sig visst kunna vara sin far nyttig, men hon visste också, att hvilken annan qvinlig hand som helst kunnat ersätta henne. Det var ingen länk som förenade dessa tvenne hjertan. Lorden var oförmögen att uppfatta denna brist, men hos Lucy uppväckte detta en djup ledsnad; denna rôle af fångvaktare var för henne odräglig. Med en energisk natur, van att betrakta verlden som sitt fosterland, kände hon behof af handling; stillastående var död för henne; lugn beröfvade henne lugnet. Alla naturer äro ej skapade att förstå de fredliga dygder, som åtnöja sig med det inflytande, deras milda handlingssätt kan åstadkomma. Naturen, Skaparens fullkomligaste verk gifver oss ett exempel härpå. Är den lugna bäcken som banar sig en väg i den grönskande ängen och uti hvilken häggen doppar sina grenar, mer eller mindre värd vår beundran än det brusande vattenfallet som vid det motstånd berget gör, rusar fram och liksom hotande kastar sitt skum emot höjden, för att sedan fortsätta sin bana tills dess ett nytt föremål uppväcker dess raseri? Hvilken blomma är skönare, den anspråkslösa förgät-mig-ej'n, den blyga violen, eller den doftande och fagra rosen, den stolta och högmodiga liljan, den originella och vilda passionsblomman? Allting som är, har orsak att vara; allt som ej är moraliskt dåligt, har ett försvar uti sig sjelf.
Med anledning af Eders Kongl. Maj:ts till Dess och Rikets Krigs-kollegium aflåtna nådiga remiss å Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1858, i hvad samma berättelse angår de medel, som af Kollegium redovisas, får Kollegium å Intendents-afdelning en nu i underdånighet afgifva utlåtande öfver Revisorernes framställningar i afseende på den samma Afdelning tillhörande medels-förvaltning. Med tillkännagivande att, enligt räkenskaps-verifikationerne för anslaget till indelta Arméens vapenöfningar, å Kongl. Borgen vid Ladugårdsgärdet blifvit, uppå anmälan af Intendenten Majoren J. Söderling, verkställd reparation, hvilken föra nied t en kostnad af 971 R:dr 13 öre Runt, hafva Revisorerne, enär ifrågavarande arbete företagits på grund af en utaf Intendenten Söderling, Assistenten S. A. Ponthan och åtskilliga handtverkare verkställd besigtning, hvarvid såsom behöflige antecknats åtskilliga reparationer, hvilkas belopp uti ett öfver besigtningen upprättadt instrument blifvit upptagne, ansett sig å förevarande förhållande desto heldre böra fästa uppmärksamhet, som hvarken någon entreprenad-auktion föregått eller ens kontrakt med vederbörande om detta arbetes utförande blifvit upprättadt, hvartill komme, att uti förenämnde summa jemväl ingått ett belopp af ej mindre än 245 R:dr 83 öre, utgörande Intendenten Söderlings reseoch traktaments-kostnader för tillsyn vid ofvannämnde reparation. Hvad nu först angår ordningen och sättet för den ifrågavarande reparationens beslutande och verkställande, så får Kollegium till en början underdånigst upplysa, att de byggnader vid Kongl. Borgen å Ladugårdsgärdet, öfver hvilka Krigs-kollegium äger inseende och vård, bestå af 5 paviljonger, 1 köksbyggnad, 1 värdshusbyggnad, 1 större och 1 mindre stallbyggnad, 2 materialbodar jemte åtskilliga uthusbyggnader, tillsammans 18 större och mindre byggnader, alla af trä.
Fördelarna af ett sådant stadgande synas mig vara: .1:0 Skall allm. rörelsen betryggas mot all skadlig sedelindragning. 2:0 Åt Banken beredes tillfälle att förränta medel, som annars skolat ligga ofruktbara. 3:o Bankens upphandlingar skola åt obligationerna bereda ett börspris och göra dem mera begärliga, hvarigenom Riksg.contrs upplåningar, äfven emot lägre ränta, skola underlättas och grunden för en inhemsk statscredit läggas. 4:o Svea Rikets Ständers Bank, likasom utländska banker, kommer i besittning af realisabla statspapper, genom hvilkas försäljning en för Bankens säkerhet någon gång nödig tryckning på penningemarknaden kan verkställas. 5:o På kommande Ständer må bero att antingen genom de inlösta obligationernas återlemnande till Riksg.cont. låta verkställa liquiden för de reserverade vinstmedlen, eller låta Banken än vidare i enahanda ändamål disponera dem. Om remiss till H. BancoUtsk. får jag vördsamt anhålla. Remitterades till BancoUtsk. Ånyo föredrogs Constit.Utskrs d. 12 dennes på bordet lagda memor. Nro 79 till R. o. Ad., ang:de dess återremiss på memor. Sedan BondeSt. antagit inbjudn., rörrde 5:te förslagspunkten, fann R. o. Ad. Constit.Utskrs memor. Nro 79 ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handhna. Föredrogs ånyo Constit.Utskrs d. 12 dennes på bordet lagda memor. Nro 80 lill R. o. Ad. samt BorgareSt., angrde deras åtgärder vid memor. Gr. Horn, Claes Fredr.: Då det ifrågavar. memar. egentligen icke rörer R. o. Ad. eller på dess beslut har någon inverkan, men dock står i rak strid med R. o. Adrs begrepp om grundlagens rätta betydelse, föreslår jag, att Hr Gr. o. Landtm, ville till R. o. Ad. hemställa, om icke R. o. Ad., med ogillande af memor., anser detsamma endast böra läggas till handhna. R. o. Ad. beslöt att, med ogillande af Utskrs memor.
Skiss af Elisabeth Kuylenstierna 51 Poem: Se dagen har grytt! Vid årsskiftet af C. V. Modin - Till Finlands mödrar; af Zacharias Topelius Tvänne öden; af Mathilda Langlet Vintern efterlyses; af Daniel Fallström Serenad; af Emil Kléen ... Eko; af C. V. Modin En moders bild; fyra sånger af Charlotte Lindholm. Bel. med hedersomn. af Sv. Akad. Ynglingen III. Mannen - — - IV. Den gamle Begrafningsbuketten; af Fågel Blå Långfredag; af Esther Sommarminne; af Karl Wåhlin . Till hafvet; dikt af Carmen Sylva (i autograf) Öfvers. af J. N — g För nordens blonda m ö! Af Daniel Fallström Vårfest af Joh. E. Kléen Älfdansen; af C. V. Modin - En helgedom; af Octavio Beer .. Pingst; af Daniel Fallström Min svala; af Octavio Beer Napoli; af Nina — g ... Annabel Lee; dikt af Edgar Allan Poe. Öfvers. af Birger Mörner Midsommarvaka; af Daniel Fallström Australiska skaldinnor, tolkade för Idun af Karl Benson: I. När jag är död; af Agnes Nealc II. Feernas land; af Austral I sommarkväll; af Octavio Beer Från mitt fönster; af Arvid Åkerberg Vid vaggan; af Daniel Fallström Du vet ej af död; af E. N. Söderberg Tåren; af Maria Haquin ... Missmod; af ' Algot Sandberg Grodan; rimmad legend af Daniel Fallström Frågor; efter Richard Leander af G. A — k John Ericsson; af Charlotte Lindholm Klosterarbete; af Anna Knutson Minnen; af Chicot Se hafvet; af C. V. Modin Vi fråge och vi bäfve. Till fru Emilie Flygare Carlén af Johan Nordling Ett hem; af Daniel Fallström Den försvunna solen; af Ramon de Campoamor; öfvers. af Göran Björkman Frisk erotik; tre öfversättningar af Fågel Blå När jag är död, P r a s s k o w j a.
Hvad jag tror mig med säkerhet känna, är, att StatsUtskis secreterare och notarier, hvilka haft sig ålagdt att uppsätta alla dessa betänkln, säkerligen hafva haft ett lika mödosamt och ansvarsfullt, om icke ett ännu ansvarsfullare arbete, än notarierne inom RiksStln. Detta skulle jag tro vara ett fullgilltigt skäl att bifalla Utskls betänkande. Jag tager mig friheten inom delta Stånd tillkännagifva, att jag i egenskap af ordförande inora StatsUlsk. påtager mig den moraliska ansvarigheten för sannfärdigheten af hvad detta betänk, upplager örn ifrågavar. tjensteraäns nit och skicklighet; och på grund deraf skulle jag vördsamt hoppas, att R. o. Ad. bifaller betänkandet. Frih. Cederström, Jacob: Det är alldeles icke jeraförelsen emellan den af StatsUtsk. föreslagna regleringen för Rikets embetsoch tjenstemän och den som Utsk. nu föreslagit för sin cancellibetjening, som jag ämnar lägga till grund för min anmärka, emot detta StatsUtskis tillstyrkande, ulan jag fäster mig vid den alldeles orimliga uppställningen, att arbetet inom Utsk. skulle vara jemförligt med arbetet inom ett Stånd. Af den mängd af mål, som Utsk. utarbetat, äro en ganska stor del af den beskaffenhet, att de icke upptaga många minuters arbete, och det är således obegripligt, huru Utsk. kunnat anse detta arbete jemförligt med de discussionsprotir, hvilka föras inom Stånden. Man må jemföra RiksStms protlr till antal band med alia expeditioner och protlr tillsammans hos samtliga Utskin, och man får då se om de kunna sättas i bredd med hvarandra. Denna förutsättning utvisar en sådan brist på sakkännedom, att jag icke kan antaga möjligheten deraf annorlunda än Den 32 M ,i j f. m. såsom yttrad emot buttre vetande. Jag tillstyrker afslag å Ulsk:s betänkande. Frill. Sprengtporten, Jac. Wilh.: