Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, angående restitution till Regements-skrif var en J. C. Kant af origtigt debiterad löns-be villning vid Uplands regemente. (Rgs Afd.) Efter det vederbörande blifvit hörda öfver en af Regementsskrifvaren vid Uplands Regemente Johan Carl Kant i underdånighet gjord ansökning om restitution af 305 Rdr 26 sk. 8 rst. för högt debiterade och i kronans kassa lefvererade bevillningsafgifter för åren 1846 och 1847 af åtskilliga löntagare vid nämnde Regemente, diar Kongl. Majit, enär sagde afgifter blifvit oriktigt påförda och sökanden, hvilken denna påföring verkställt, till de skattskyldige återlemna! de debiterade beloppen, genom nådig remiss af den 12 Juni innevarande år, till Stats-Utskottet öfverlemnat handlingarne i detta mål för det afseende, hvartill Rikets Ständer kunde finna de för sökanden förekommande omständigheter böra föranleda. Utaf de Utskottet sålunda tillställda handlingar har Utskottet inhemtat, att den, enligt 145 § i 1845 års Bevillnings-förordning, medgifna befrielsen ifrån bevillning för de af Officerares löner utgående ackordsränteoch amorterings-afdrag, icke iakttagits vid debiteringen af 1846 och 1847 års lönebevillning vid Uplands regemente, hvadan denna bevillning blifvit för högt beräknad och utöfver hvad som rätteligen bordt erläggas, på stadgadt sätt, inbetald.
6 hårdkokta ägg skäras i skifvor. 3 medelstora lökar fräsas gula i 60 gr. smör, 2 skedblad sur grädde, peppar och salt tillsättas och äggskifvorna kokas upp en gång, hvarefter de anrättas heta med såsen. Ägg uti skum. A f rätt friska och kalla ägg urslås gulorna varsamt, att de ligga hvar för sig. Agghvitorna vispas med en nypa salt till hårdt skum. En matsked doppas i kokande flottyr (bättre smör), något af äggskummet lägges i smöret och en äggula därpå, som betäckes med skum öfverallt och gräddas rätt fort. Serveras med en pikant sås. Äggsmör. Hårdkokta äggulor röras med färskt smör och uppläggas i en liten glasdosa (smörask). Jätteägg. (Ett litet skälmstycke). Härtill behöfvas 2 svinblåsor af olika storlek. Man slår upp så många ägg, som den mindre blåsan rymmer gulor, (d. v. s. gulor och hvitor for sig). Då gulorna ifyllts blåsan, bindes denna så fast, att hvarken luft eller vatten kan tränga in, och hänges i gryta med kokande vatten. När gulan fått stadighet, upptages och aflägsnas blåsan. Den stora gulan lägges nu i den större blåsan, rundt omkring hälies ägghvitan, man tillsluter och kokar jätteägget tills hvitan stelnat. Vackrast är att skära jätteägget till 2 halfvor före serveringen. Stenia. Efterrätter. Biskuitpudding. söt grädde uppkokas tillika med 8 äggulor, litet socker oeh en stång vanilj under jämn vispning. grädde vispas till hårdt skum och blandas med de till hårdt skum slagna agghvitorna. Häri läggas 213 gr. sönderkrossade bitterbröd och när den första smeten är alldeles kall, röres allt väl tillsammans och hälies i en form med tätt slutande lock, hvilken nedsättes i och omhöljes af is och salt samt öfvertäckes med en yllesil. Tål att på så sätt frysa i minst 6 timmar. Elina. Mosspudding.
Jag tror, att det är ett annat fel, som är orsaken dertill, och det är det stora felet att Pärskammare!! skall vara en domstol och nästan ii månader om året dömma om flera mer eller mindre vigtiga saker. Detta sätter ned Pärskammaren, och vore den icke en domstol, skulle den efter min öfvertygelse bättre bibehålla landels aktning. För min del kan jag icke neka, att alla med ren fosterlandskänsla böra afslå hvarje förslag, som icke lemnar Konungen någon rättighet att tillsätta åtminstone någon del af första kammaren, och derföre skulle jag, när Hr von HartmansdorlFs förslag om bildande af öfre kammaren förekommer, vilja hemställa, att någon rättighet måtte tillerkännas Konungen i detta afseende. Frih. Hamilton: Sedan Hr Frill. o. Landtm, ännu icke gifvit tillkänna, huruvida Hr Landtm, anser sig föranlåten att göra någon förändring i föl edragningssältet, bör jag 1111 söka besvara de blandade complimenter och attacker, som en värd talare behagat rikta åt mig Hr Frih. o. Landtm, afbröt Frih. Hamilton och ytt rade, att ifall Frih. Hamilton ämnade ingå i hufvudfrågan endast derföre att Hr Landtm, icke förklarat sig; så finge Ur Landtm, tillkännagifva, att han icke trott sig kunna göra det, derföre att så många talare anmält sig, och Hr Landtm, trott det hafva varit deras afsigt att yttra sig om formfrågan. Hr Landtm, hade trott, att, sedan alla yttrat sig, lian borde säga sin mening om föredragningssiittet, hvarföre Hr Landtm, trodde att med sjelfva ingåendet i pröfning af ämnet lämpligen borde anstå tills frågan om före dragningssättet vore definitivt afgjord. Frih. Hamilton anhöll då att få uppskjuta med afgifvandet af sitt yttrande, tills den frågan vore afgjord. Ilr von Hartmansdorff: Det är nu tredje eller fjerde gången, som R. o. Ad. under öfverläggningen om detta ämne, återkommer till tvisterna om formen.
Län, om ändring i 43 kap. 3 § Missgernings-Balken; Nils Andersson från Christianstads Län, om förändrad redaktion af'lagens stadganden i 40 kap. 3 § Missgernings-Balken, angående straff för andra resan stöld; Anders Olofsson från Elfsborgs Län, angående öfverflyttande på Sockennämnderne af Kronofogdarnes befattning med utmätningar; Prot.-Utdrag den 28 December 1860. 65 Densamme, angående skyldighet för pastorat eller socken att underhålla de inom kommunen löpande vägar mot rättighet att från underhållandet af de utom densamma liggande varda befriad; Nils Svensson från Blekinge, angående förklaring af 24 kap. 8 § Missgernings-Balken och Kongl. Förordningen den 19 Augusti 1845. A. W. Svartling från Östergöthlands Län, om skärpning af det i Kongl. Förordningen den 19 Augusti 1845 stadgade straff för öfverfallande med lifsfarligt vapen; Per Erik Andersson från Westerås Län, angående ändring i 5 kap. 2 S ByggningaBalken; samt Ola Mänsson från Skåne, om förändring i sättet för val af Nämnd. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, dels nedannämnde på bordet, sedan den 28 dennes, hvilande motioner, af Lars Gezelius från Stora Kopparbergs Län, om förändring af 10 mom. i Kongl. Brefvet, rörande storskiftesverket i Dalarne af den 17 Augusti 1804, jemte en af Lars Olsson från samma Län nu ingifven motion i berörde ämne; Peter Gabrielsson från Kronobergs Län, om ändringar och tillägg i Fattigvårdsförordningen af den 25 Maj 1847, jemte ett skriftligt anförand ei samma ämne af Johan Lekberg från Örebro Län, äfvensom under diskussionen härom afgifna yttranden; Josef Holm från Stockholms Län, rörande ändring i Kongl. Förordningen den 29 Maj 1739, angående mått, mål och vikt; samt Lars Gustaf Sandberg från Westerbottens Län, om reglering af Fjerdingsmanna-befattningarne, jemte Måns Månssons från Kalmar
ADELSMANNEN. Ja! Ni skall få höra besluten i största korthet: 1:o gemensam förbindelse att emotstå och straffa allt uppror! MÄSTER OLOF - OLOF. Vidare om jag får be. ADELSMANNEN. Eätt för konungen att till sig anamma biskoparnes slott och fästen, att bestämma deras inkomster... OLOF. Nu kommer det bästa, sjelfva kärnpunkten i företaget: 3:o. Rätt för adeln att återfå hvad af dess arf och eget sedan konung Carl Knutssons räfst år 1454 var kommet under kyrkor och kloster... OLOF. ADELSMANNEN. Så vida arfvingen med tolf mans ed dertill kan styrka sin bördsrätt vid tinget. OLOF. (Lägger ihop papperet.) Är det slut? ADELSMANNEN. Ja! Är det inte vackert detta! OLOF. Intet vidare! ADELSMANNEN. Jo, se'n komma litet småsaker, men det är inte af synnerlig vigt. OLOF Låt mig höra! MÄSTER OLOF 123 - ADELSMANNEN (läser). Det står ett 5:o om rätt för predikare att förkunna Guds ord, men det fingo de ju förut också! OLOF. Och ingenting mer? ADELSMANNEN. Jo, så kommer ordinantien: att register skall upprättas på alla biskoparnes, domkyrkornas och kanikernas ränta, och eger konungen sätta dem före, OLOF. Det hör ju inte hit. ADELSMANNEN. Huru mycket de deraf skola behålla och huru mycket de skola gifva honom till kronans behof; att andliga embeten", det här bör intressera er "andeliga embeten, ej blott högre utan äfven lägre, hädanefter endast skola tillsättas med konungens samtycke, så att OLOF. Var god läs upp den punkten, som handlar om tron ADELSMANNEN. Tron det står ingenting nämndt. Jo, låt mig se "evangelium skall efter denna dag läsas i alla skolestugor". OLOF. Är detta allt? ADELSMANNEN. Allt! Nej det är sant!
Under läsningen af detta Dictamen ankom en Deputation frän det Wällofl. Borgare-Ständer, anförd as Herr Santesson, RikLdagS-Fullmägtig för Götheborgs Stad, hwilken tillkännagaf att Borgare-Stänr det afgjort de förenade Utskottens Förslag rörande Bränwins bränningen, med åtskilliga förändringar, men hwad anginge Bränwins-BewillningenS fördelning, hade Ständet äterremikterat frägan derom till Bewillnings-Utjkoltet. Depukationen tttbeledsagades pä manligt sätt, Se - 206 Den 4 December. Sedan Herr klemsrlclftolä fulländat läsningen af sitt Victamcn tillkannagaf Herr Grefwen och LandkMarskalken, art enligt cn nytz ankommen bulletin, Hans Majus hälsa och krafter moro i dagligt tilltagande. Herr von LLlisrsclt, Liing, Upläste följande dicramen: Dä Högloft. BcwillningS och Eeconomiae Uls skottens Berednings afgifi:e Betänkande om Bräm wins-bränningen, nu är under öfwerläggning, torde mig rillätas att oaktadt ali der förtroende jag äger, till detza Utskotts Ledamöters större uplysning, derwid göra »agra anmärknuigar. Wi behöfwa ej gä långt tillbaka i Swenska Bränwins-Historien, för arr finna detta ämners be» handlande n>edwerkandc till Rikets olycka. Sedan BränwinS tillwärkningen dies ansedd, höra till sädank inrättningar, jom skulle bero af Regeringens och Riksens Ständers tillåtelse, sa har derwid föregått manga förändringar. Regala BrännericrnaS inrättande medförde wal någon inkomst för Staten; men riktade i synnerhet witza personer, som dermed hade befattning och ökade fylleri^ j Landet.
Men, just dessa förändringar ådagalägga vigten och angelägenheten af det mål, komiterade åsyftat med sitt afgifna förslag, hvarigenom den skattdragande skulle komma att befrias från fördubblade skattebördor under de år dä han till följd af inträffade missvexter, äger minskad förmåga alt utgöra sina utskylder. Såsom exempel derpå, huru ojemt skatterne under nuvar:de förhållanden utgå i missvextår, anser jag mig böra exempelvis erinra, hurusom artikeln halm, hvilken persedel är bland de oftast förekommande i Upsala läns markegångstaxa för år 1824, upptogs till 4 sk. pr kärfve, och i samma läns markegångstaxa år 1836 till 18 sk. Det måste ovilkorligt förefalla hvar och en 110 Den 8 September f. m. skattdragande hardt och orimligt, att vid de tillfällen, dä han endast med yttersta svårighet kan anskaffa sina egna och sina anhörigas oumbärligaste lefnadsbehof, hvars bidrag till Staten eller dess tjenstemäns aflönande skola utgöras med ett högst betydligen ökadt belopp. En annan omständighet, som jemväl talar emot räntornas utgörande in natura är äfven den, att de skattskyldige icke sällan måste sjelfve upphandla de persedlar, hvilka efter föregången uppsägning skola till räntetagaren lefvereras. Ehuru jag varmt ifrar för Utsk:s förslag, får jag dock förklara, att, derest detta förslag icke skulle vinna framgång, kommer jag att understödja Frih. Palrastjernas; men jag anser mig böra hemställa till Frih:n, om icke Frilen skulle vara benägen medgifva någon modifikation af detsamma. Denna modifikation är dock af alldeles motsatt beskaffenhet mot den Frih. Cederström i går påyrkade. Jag begär nemi. ingalunda, till de i Frih. Palmsljernas förslag upptagna persedlar få tillägga några ytterligare, utan tvertom att några deri nu förekommande måtte från detsamme uteslutas. Såvida jag riktigt uppfattat ifrågavar:de förslag, åsyftas dermed, att all slags räntespannemål skall bibehållas oförändrad.
Efter denna biljett avancerade förhållandet ganska raskt, till dess att den okände anhöll om ett tecken, att hans hyllning upptogs utan misshag. Den aftonen bar hon för första gången ringen på teatern. Sedan kom första mötet. Omkring en månad efter Arnold Lindqvists resa kunde Nora triumferande anteckna att målet för hennes långa sträfvanden var uppnådt. Prinsen ur sagan hade blifvit en verklighet och han befriade den stackars lilla fattiga, oskyldiga Cendrillon ur hennes vindskupa. Nora hade funnit den »rätte», sin »guldfågel», och hans namn var – Felix Brauner. Sålunda hade på en kort tid de forna grannarnes förhållanden fullkomligt förändrats. Från vindskuporna med dess eländiga fattigdom, deras tillvaro af obemärkthet och umbäranden hade de trädt ut i verlden som nya menniskor till det yttre, till nya förhållanden, der hågkomsten af den forna nöden var en saga blott, der rikedomen flödade, döfvande med sitt klingande guldljud samvetets röst. Verlden kände icke mera igen dem i deras nya skepnader, och den lilla del af verlden, som de sjelfva förut känt, frågade de nu icke efter. De hade delat samma fattigdom, de delade nu samma öde och samma mäktiga kraft hade fört dem från nöden till rikedomen, nemligen Felix Brauner. Men Felix Brauner hade också skiljt de forna grannarne åt och det var han, som i sin hand höll bådas öden och ledde dem efter sin vilja. Tiden frågar icke mycket efter händelserna. Den går sin jemna gång och fogar samman år till år i evighetens gränslösa, otänkbara period. Väl fastnar mycket i minnet af hvad som sker under årens lopp; men endast en försvinnande liten bråkdel af hvad som händer. Och hur fullständigt man än söker följa en bestämd händelses utveckling, så kommer man likväl till korta inför omöjligheten att på en begränsad tid och inom en trång ram redogöra för alla dess intressanta detaljer. Såsom redan nämts har till grund för denna skildring lagts protokollen från domstolsbehandlingen af ett för ett par år sedan utspeladt brottmålsdrama samt detektiva polisens undersökningsrapporter i samma mål. Det är således rena »fakta», åt hvilka här gifvits en mera lättläst form än protokollens.
Ridderffapet och Adeln nu ätaga sig: 1:0 AL i krigstider för Rä-och Rörs samt insockne hemman deltaga i Kronoffjutsen til hälften emot skatte - och Frälsehemman. 2:0 At wid sine Säterier, Rä och Rörs, Frälse samt in-och utsockne hemman i krigstider emottaga inqvartering, likasom öfriga hemman i Riket. Z-o At under krig Ridderffapets och Ädelns Ledamöter, som äro husägare, underkasta sig inqvartering i städerna lika med husägare af Ofrälse Ständ, som icke njuta Borgare-Privilegier. Dä ffjutsnings-ffyldigbeten för Säterier skulle blifwa, dels i wcrkställigheten omöjlig-, dels pä et ojämnförligt sätt för Ridderffapet och Adeln betungande, om densamma fäfom Lag stadgades, wägar jag ödmjukeligen föreflä, at fråga derom ald-ig mä kunna upsta. Det hindrar icke, at öwar och en, i den män möjligheten medgifwer wid trängande behof lärer wara sine Häradsboer behjelplig, i Krorroffjutser under krigstider, pä sätt jäg och mänga andra redan gjort. Jag bör också icke obemärkt lemna, at Sätericrnes deltagande i Krvnoffjntser icke för Rikets - Den 28 Dunir. 9Z0 tets allmoge skulle medföra sa stor lättnad, som mangen tycktes förmoda, och icke hafina et allmänt inflytande till Bonde-Ständets fördel, dä uti flere Provincer icke finnes et enda mantal Säteri. Herr ?äblmkn, Otto ^reäric, Uplästö ek Dictamen sä lydande: Da jag i gär hörde allmänna rösten instämma för en saks hastiga afgörande, hwilkcn likwäl för Högloft.
Brandförsäkring, angående, för de hus i Städerne utom Stockholm, hvilka vid ny utlåning emot pant af fastighet kunna komma att i Banken belånas. LXII. B. 120. A. 321. — angående väckt fråga att alla hus och gårdar i Städerne skulle ovilkorligen vara sådan underkastad. XX. B. 320. XXL A. 64. XXXI. U. 248. XXXII. A. 258. XXXIV. 168. XXXVI. 33. Brandförsäkrings-Inrättningen, Skånska, om rättighet för, att mot ränta insätta sina contauta medel i Banken. Se BrandstodsBolaget. BrandförsäkringsVerkets Landfond, angående utrönande af grunderna på hvilka den hvilar, m. 1x1. XX. B. 820. XXL A. 77. — f. d. Stadsfond, om bibehållande af de från Banken meddelade lån på Inis, brandförsäkrads deruti. XXIII. B. 112. XXIV. 3ii XXVI. Å. 171. XLI. U. 168, 3a6. LIV. A. m. Brandreglemente för Banken, angående. Se Banken. Brandstod, angående upphörande af den i ByggningaBalken för hemman å landet stadgade skyldighet att gifva. XX. B. 320. XXL Å. 71. XXXI. U. 248. XXXII. A. 258. Bi andstodsBolaget, Allmänna, Skånska Brandförsäkringslnrättningen, båda Brandstods - HÖ förenmgame i Götheborg, samt BekläduadsDirectionerne, öra tillåtelse för, att mot ränta insätta sina contanta medel i Banken. LX. E. 3. BrandstodsBolaget, Allmänna, om förskott af Banken åt, för ett år i sender, af alla Brandskade-ersättningar m. m. XXXII. B. 324. XXXV. A. 171. BrandstodsBolag, Städernes Allmänna, om ett Creditiv i Banken eller Statsverket för. XLII. B. 49. XLVIII. A. 353.
Den. som erfarit med hvilken ovilja nämudemansbefattningen vid Häradsrätten uti de flesta härader emottages, och huru de eljest mest erfarne och duglige medlemmarne inom församlingarne ofta undandraga sig slika befattningar, gör sig alltid den frågan, hvad kan orsaken härtill vara? Svaret är lättast funnet, då man eftersinna!', huru litet en nämndeman gäller vid ett domslut, hvarest elfva röster utaf nämnden icke förmå uppväga två af domaren och en nämndeman. Detta Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 217 Detta missförhållande måste leda sitt ursprung från en aflägsnare tid, då allmogen ansågs så obildad, att den icke ens förstod att tillämpa en tydlig lag. Under en sednare tid hafva sundare åsigter gjort sig gällande. Så stadgade redan 1827 års Kongl. Skiftesstadga, att två gode män ega besluta i tvister under laga skiften samt tre ledamöter kunna öfverrösta domaren i egodelningsrättsmål. Då det icke torde vara lämpligt att minska antalet ledamöter i häradsnämnden, anser jag dock med närvarande tids kraf förenligt, att åt dessa tillägges en högre rösträtt vid utöfvandet af deras befattningar, och får jag fördenskull föreslå den förändring i allmänna lagen: att två tredjedelar af de i besluten deltagande nämndemän må ega öfverrösta domaren och den återstående tredje delen af nämnden. Ehuru en slik rösträtt sällan blefve begagnad, är jag dock förvissad att aktningen för nämndemannabefattningen skulle stiga derigenom, att desse icke ansågos såsom helt och hållet viljelösa redskap i en domstol. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 14 November 1865. O. Olsson från Slängserud, af Wermlands län. 1:0 159. Af Carl Gustafson från Calmar län, om anslag för utsträckning af Kinda båtled från sjön Asunden till närheten af Wimmerby.
Utan att vilja träda den värde Ledamoten Herr Rosenqvists rätt för nära, tager jag mig friheten till honom hemställa, om det icke är nog mycket hegardt af honom, att ensam få bestämma både Jaoch NejPropositionen, då han sjelf begärt votering och icke kan votera för mer än endera. Herr Hjerta: Min afsigt är ingalunda att bestrida bifall till Betänkandet, men då jag Den 24 Julli f. m. här icke hort någon enda person yrka detta bifall, hemställer jag till den värde Ledamot, som begärt votering, och som sjelf yrkat Betänkandets återremitterande, huruvida icke hans ändamål, alt få återremiss, lättast vinnes genom den Voteringsproposition jag föreslagit, hvarigenom de, som önska afslag och möjligtvis äfven bifall, hafva deras rätt bevarad. Jag kan visserligen ej bestrida, att den värde Talaren har rättighet att få de VoteringsPropositioner han yrkat; men då måste vi votera två gånger, i stället för att vi, enligt mitt förslag, slippa med en votering. Herr von Quanten: För att bevisa, det jag icke utan skäl yrkat det voteringssätt i denna fråga, som jag nyss begärt, får jag erindra, att om vi nu votera om återremiss eller afslag, hafva vi från deltagande i voteringen uteslutit enhvar, som vill bifalla Betänkandet, och, om afslag vinner, afskurit möjligheten att besluta bifall till Utskottets förslag. Den, som ej begriper det orimliga häri, för den måtte jag icke kunna göra mig begriplig. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, om icke Herr Rosenqvist behagade afstå från yrkandet, att JaPropositionen borde innefatta, att den af ConstitutionsUtskottet emot Förste ExpeditionsSe*reteraren von Printzencreutz gjor - > 158 Den ?4 Juli i f. m. de anmärkning skulle, enligt 107 §. i RegeringsForrnen, hos Kongl. Majit i underdånighet anmälas. Herr Roosj Carl Ulrik: Jag förenar mig med Herr Rosenqvist i anhållan om den Voteringsproposition han begärt, Herr Rosenqvist:
Om jag ingenting visste om honom? – Nej. – (Jag kunde icke säga honom att Lundegård berättat mig hela historien. Han hade redan en gång klandrat honom för att han för mig omtalat hvad Brandes sagt honom. Jag måste ljuga. Brandes får icke mista sina sympatier för honom. Men det var så uselt ändå att inte kunna få vara ärlig.) Så berättade han för mig hela den historia han förut gifvit fröken Bruhn och Lundegård. ”Karlen är helt enkelt en förbrytare.” Han hade måst göra sin resa i följd af ett sedlighetsbrott. Det var icke qvinnor han älskade, utan män. Han har skrifvit en berättelse om en dam, till hvilken Brandes stod i förhållande – hon är död nu, efter hvad han sade. Det var för denna berättelse han ville tvinga sig till penningar af B. för att icke ge ut den. Brandes sade att han är icke så illa åtgången som hon. Han En sida ur Stora boken. Victoria och Matti Benedictsson hos fotografen i Malmö. kom inte riktigt ihåg, men trodde att berättelsen hette ”Ild og Aske”. Han berättade det om Jyllandsposten, Grundtvigianismen, den ateistiska artikeln han ville haft in i Det nittende Aarhundrede.90 Alltihop. Reinhardt hade anonymt fått upp ett teaterstycke, hvilket blef uthvissladt af publiken och nedgjordt af kritiken. Ingen der i Jylland visste att han var författaren. Så kom det till Jyllandsposten en ytterst giftig anonym artikel om stycket. Reinhard satt sjelf på redaktionsbyrån då det kom. Redaktören tog emot den och för att icke röja sin anonymitet måste Reinhardt sjelf låta trycka samt läsa korrektur på den. Allt detta grep honom så att han för en kort tid blef vansinnig och måste intagas på en anstalt för sinnessjuka. Allt detta är flera år sedan och Reinhard var då en helt ung man. Brandes vidrörde äfven den misstanke han haft om att R. haft ett godt öga till B-s hustru. Men han sade endast ”en dame, som icke gifvit honom den minsta anledning, en nygift hustru – det var på ett hotell och han försökte till och med att nattetid öppna hennes dörr med falsk nyckel.
San dahls genom Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret anmälde ansökning att såsom Pension fa uppbära de iso R'-dlr, han pa RiksgäldsContoirets Crpectance,Stat innehar. z:o. I anledning af Riksdagsmannen Nils Swenssons fn?n Guteberg bos Hederwarda Bonde, Ståndet ingifne och till Stats. Utskottet remit, terade Memorial, angående gamla och söndriga Bancooch Riksgälds - Sedlars emottagande i Uppbörden. 4:0. I anledning af Kongl. Majus Nådiga Skrifwelse ben 2z sistledne Junii samt Wälloflige Borgare-Ståndets remist den 20 i samma manad, rörande Malmö Stads genom dest Riksdags-Fullmägtkg, Herr Commerce, Rådet och Riddaren af Kongl. Wasa Orden CM. Norlindh gjorda anhållan om ett Län af 40 a 50,000 R:d. Banco till uppbyggande af Casern och Stall i berörde Stad för der inguarterade z Esquadrsner af Mörnerska Hustar, Regementet. 5:0. Angående Herr General,Adjutantens och öswerstens m. m. Grefwe GLöwenhjelms Memorial, att antingen de Reducerade Officerarne wid f. d. Swensta Gardes-Regementet imatte lika, med Den i8 Julik. 1867 med Officerarne wid f. d. Östgötha Cavalleri.Regemcnte och Adelsfanan, fa bibehålla sina Löningsförmoner pa lifstid, eller ock deke sednares inom någon wist tid indragas, i likhet med hwad för de förre blifwit bestämdt. 6:0. Angående Riksdagsmannen Hakan Isacssons fran Jönköpings Län Memorial, om indragning till Kronan af Ädelsorst Guldwcrk med dest tillhörigheter, samt deras försäljande styckewis ä Auction. 7:0.