Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu bär deremot L omvända förliålländet Ä "T,T,"' hemmans och torns afhvcanda „__. lntladt, att det, genom vid egendomarne kl afver ökad arbetsk °d In»ai’’ utvidgade jordbruket penning eller leif d«*- ån en arbetsnyttig person och denetus • ke egentligen lemna mer gra ämnen till dugliga arbete H rh I I "h,r“*0?“u* »MW. nifrid, missförstä°dt8begTr efter t i T",'“ W ?'beta-llas“" Kr första anledning och väckelse träffas jusi ’ I f°C * bosättning, hvars drängar, och derigenom arbetaJni nnSn lr, JaHIIlda bruket Ogifta stat tillsyneu, ulan att derigenom deras \, noggraniia>e husbonde Delta okloka sträfvande går understundom3/*fö0' * Verk,.i?heten förbättras. half stat eller mindre och l t | i /i d1erha,n’ att tjeder antagas på af ett lönlöst försvar ned// sfr! r" hr'ehanda '^tidningar hvar och På hvad sätt de tunna5’ Z f *■«*. utkomst, herna medföra likväl för tienarne förr■ ame elst okade tjenstehjons-lö °eh inbillade behof, för hvilkas fyllande T*/ Ja,tl?ad a.n fl'eslelse t’1! lyx sakna utvörr. Och >. de framdeles, sig sjelfve lemnade hände förhållande till Arbeta nies °'l V/'1!, VISa‘ S-8 ®tadse 1 ett vexelverkan! dagars förtjenst blir lilli - n-ld8f-af ")nta SI» frihet, ålit efter som följande: spanmä -prLernas 1U > for, lefnadsbe,kf veu under några putvertom.
En enda tanke hade under dessa år lifvat hans lust till nya forskningar och ansträngningar: hans ställning som associerad i en kår. För att vinna erkännande just hos denna kår af fackmän hade han arbetat, fbr att hjelpa dem att komma till reda med åtskilliga förhållanden, som syntes den oinvigde svåra nog. Att han utomlands blifvit förhållandevis mycket uppburen äfven af den exklusivt (teoretiskt) vetenskapliga verlden, medan härhemma ett motsatt förhållande ofta konstaterats, bekymrade honom föga. Kammarlärde hade aldrigutgjort hans förtjusning, och hans ironi hade ofta öfvats just med dessa som objekt. De tillhörde ett » kuriöst genus », desse! Men i alla fall, nu nfir i lifvets höst frukten skulle samlas och de länga årens äring inbergas märktes det, att sä mycket slött frö var inmängdt i skörden, tröstlöst mycket. Men han hade ändock till sin glädje märkt, att en liten del frö varit godt och grobart, och att det, om det ansades och y&amp;rdades, kunde spira upp och gä i blom och frukt till gagn för efterkommande. Just derför ansäg han, att hans förhoppningar, hans arbete ej så fullständigt gäckats och hans lif ej varit alldeles spildt. Sä visst som morgon komme på natt skulle han få lefva i sitt verk. Nu hade han såsom det sista han troligen orkade uträtta afslutat sista tomen af sin Ichneumonologia Suecica, dervid uppbjudande den rest af forna dagars energi, som ännu stått till buds. Huruvida han skulle få dagar och kraft att nedskrifva ett af behofvet påkalladt supplement, visste han ej, trodde det knappast. Men det var sina kära elever — nuvarande och längese ’ n utexaminerade — hans sträfvanden gält, dem hade han haft i tankarne vid arbetsbordet, att vinna erkännande af dem hade utgjort hans önskemål, de skulle bafva » heder » af honom. Han ville höja sitt glas för deras framtid och utkomst, antingen de hade att söka den bland Lapplands snöfjäll eller på Sydsveriges moar och flygsandsdtiner. Han hoppades att de ville bevara gamle Flugis i vänligt minne.
IZO 24 . 17 — - Transport 34,73.' ^ Uplästs följande: Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärs, och Oeconomiae.Ur» stvtiL Bclänkanke, angäende ödlin» gar » Ptteä L.ppmark. Uti ett til! Hö'.loft. Nidderstepet och Adeln ingifwit och derifrån lill Ulffvttct remiiteradt Meuivrial har Herr Majoren 8k«el von bloistsin anmält, ari kä stan u:i alta ärS tid tvistats uti Piteä Lappmark och haft besättningen med Nasasiälls Silfwernnrk, har han funnit, att, ehuru der icke är brist pä Silfwer och Bly, arbetet derstädes likwäl ej kan bära sig, dä fä wäl Matwaror son Arbetare stola hämtas pä ga mils afstånd; hwarsöce han ansett att Jordbruket först borde uphjelpas genom odlingar, hw.r»md Majoren ock, medelst understöd af f. d. KouuugeaS Hauo-Casia, gjort den början att circa ioov:de tunneland Myrsr stola till torr jord wara odlade. Till fullföljande af ett sädant företag, hwers utförande Herr Majoren, genom bifogade förslag och anmärkningar ö'wer Pitea Lappmark will bewisa möjligt och iöncmde, anhäller han, att ett ärligt undre,röd af Twä Tusende R:dr Banco i Sex är wäne as Riksens Hög^ft, Ständer för lwnom bestämm IS, samt att till uplysnmg VM en redlig förwaltning as detze medel, en underfökliing as i odling och jordbruk kunnige män mä hwarjc ar anställas; och tilltror sig Herr Majoren att ester dcsia ars förlopp, kunna hofwa 8, u 10,200 Tunneland upodlave och tillräckelig Spannemäi för denna Lappmarks aboer och arberare. Fjerde Bandet Z4» Med AI4 Den 7 December.
Af hvad sålunda i förevarande ämne blifvit upplyst och utrönt, befinnesj att, utom de såkallade Lappmarks-Räntorne, några Kronans förpantade Hemman och lägenheter inom Riket icke finnas t som äro återiösen underkastade, och hvad nämnde räntor angar, så innehafvas förpantningarne deraf nu mera icke af enskildte, utan äro de samme för LappmarksEcclesiastik-Verkets egande fond* från de enskilde personer, som desse föipantningar af Staten erhållit, inlöste till det allmänna som låter använda desse räntot till Gudstjetistens och Undervisnings-Verkets upprätthållande och befordran j Lappmarken; och lärer således all fråga äfven härom förfalla. Kongl, Maj:l förblifver Rikets Ständer med ali Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen! Datum uc supra. CARL JOHAN, M. G. Danckwardt, Betänkande om Löne-Styrelsen pä Öland. 17% N:o Si Utdrag af Protocollet ö fver Kammar-Ärender, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet pä Stockholms Slott den 18 Januari 1823. Närvarande: Hans Excellence, Justitia; Stats-MinlsterS Herr Grefve Gyllenborg. Hans Excellence, Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne Herr Grefve von Engeström. Deras Excellencer Stats-Råden: Herr Grefve Rosenblad. Herr Grefve Fleming. Hans Excellence, Hof-Canzleren Herr Grefve af Wetterstedt. Deras Excellencer Stats-Råden t Herr Grefve Cederström. Herr Grefve Skjöldebrand, Herr Grefve Mörner. Tillförordnade Stats-Secreteraren, Förste Expeditions-Secreteraren Danckwardt. Af tillförordnade Stats-Secreteraren upplästes i underdånighet till justering det på Kongl. Maj:ts Nådiga befallning författade förslag till Kgl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående fortfarande af den utaf Kongl. Maj:t inrättade provisoriska Läns-Styrelsen på Oland.
Städer af andra rangen redan äro försedde; och anhåller jag derföre ödmjukast, att för min räkning till Protocollet måtagas min begäran, att nästa Riksdag, ja, snart sagdt hvarje Riksdag, intill dess min i ämnet väckte Motion blir gillad och till verkställighet godkänd, densamma, om ock jag är frånvarande, må, vid uppläsning af denna MufvudTitel, blifva till öfverläggning framtagen; hvarjemte jag, såsom local för ifrågavarande Musei-byggnad, föreslår Carl XIII:s Torg. Om communication häraf med de öfrige respective RiksStånden anhålles vördsammast. Hvarefter Friherre Klingspor raunteligen tilläde: Jag anhåller vördsammast, att detta icke mätte blifva förgätet, utan införas i Protocollet till framtida verkställighet. 26 H. 2 i8 Den 22 Maji. Herr Danckwardt j Magnus Georg: Jag anhåller, att StatsUtskottet, i händelse denna Hufvudtitel återremitteras, ville taga i öfvervägande en omständighet, sorn i Utlåtandet blifvit af den anledning förbigången, att StatsContoret icke derom i dess underdåniga Berättelse om StatsVerkets tillstånd gjort anmälan. Den angår öfverflyltningen till ÖfverlntendentsEmbetets Stat å Andra HufvudTiteln af de å Akademiens för de Fria Konsterne Stat på Femte HufvudTiteln uppförde löner, hvardera om 5oo R:dr för a:ne Architecter, nemligen i för Kongl. Slott och större byggnader samt Trädgårdsanläggningar, och i för Brooch Katten-' byggnaderbegge med tjenstgöringsskyldigliet vid ÖfverlntendentsEmbetet. Dessa löner hafva alltid innehafts egenteligen för tjenstgöring vid sistnämnde Embete, och tillhöra icke rätteligen nämnde Akademi.
Besv. och Ekon. Ulsk;s Bet., N:o 80.) S. A. K. Ilos Rikets Ständer har blifvit yrkadf, att, vid lösen af den till Stockholms Allmänna Barnhus anslagna kronolionde-spanmål, hvilken utgår ifrån Länen inom Skåne, tionde-gifvme måtte til let kännas samma rätt i berörde hänseende, som åtnjutes af dem, hvilka till Malmö Barnhus utgöra tionde, — i hvilket ämne är vordet upplyst, att, då spanmål, tillhörig det i Malmö inrättade Barnhus, löses med penningar efter markrgångspris, erlägges vanlig forsel-lön med 16 sk. för hvaije tunna råg eller korn, samt 12 sk. för en tunna hafra, äfvensom att den Stockholms Allmänna Barnhus tillkommande tionde-spanmåi, som utgöres af 15 Län i Riket, till största delen likaledes löses med penningar efter markegångspris, med tillökning af endast vanlig forsel-lön till nyssnämnde belopp, utom i de Skånska Länen, hvarest 86 Expeditions-Utskotlets Förslag till und. Skri/velse, N.-o Sr. Barnhus Direclionen, efter åi lig och inom behörig tiel skedd öfverenskommelse med tionde-gifvarne, oftast erhållit en ytterligare tillökning uti forseldönen af 32 sk. Banco för hvarje tunna råg eller korn, och 20 sk. för En tunna hafre. Rikets
Ur Sällskapets kassa hafva utgått premier till mindre bemedlade jordbrukare, som utmärkt sig för trädplantering och oländig marks uppodlande. Inom Vartofta Härad hafva flera af de så kallade Amerikan - 19 ska plogarne, genom Sällskapets försorg, blifvit införskrifne, för alt användas i årdrets eller krokens ställe, till jordens luckring och vändning. Sällskapets bibliotek, till hvilket inköpas de inom fäderneslandet utkommande böcker i landthushållningsvetenskapen och dermed sammanhang ägande ämnen, hålles tillgängligt för dem, som sig dertill anmäla. Angående skogshushållningen, liar Sällskapet låtit från trycket sprida flere lämplige skrifter, synnerligast omfattande besparing af stängsel och tjenlige åtgärder derföre, såsom kreaturs betande genom vallgång, m. m. Sällskapet har öfvertagit de i Kongl. Kungörelsen den 3o Maj i83o stadgade åligganden, för beredande af odlingslån från Rikets Ständers Bank. Å de fem odlingslägenheter inom Länet, för hvilka sådane lån blifvit beviljade, äro de årlige besigtningarne förrättade, dervid utrönts, att odlingarne i behörig ordning fortgått. För lättande tillgänglighet och spridande af nödig kännedom i ekonomiska ämnen, äro kretsafdelningar etablerade inom Vadsbo, Vartofta och Frökinds Härader samt trakten omkring Lidköping. De frågor, som inom dessa afdelningar väckas, underställas Sällskapets Beredningsutskott och komma, efter dess granskning, under Sällskapets allmänna öfverläggning. I afseende på skogshushållningen är förhållandet i det närmaste sådant, som det var, då förra Femårsberättelsen afgafs. Att spara för framtiden, ingår sällan uti allmogens beräkningar. I den mån skogstillgångarne minskas och priset på skogseffekter stegras, känner man sig frestad att anlita de förra, för att fylla närvarande penningebehof. Att freda skogen till återväxt eller uppdraga nya plantor, påtänkes sällan, sannolikt derföre, att frukterne af sådane omsorger icke skördas förr än efter en eller två mansåldrar. Misshushållningen är mest märkbar på de trakter, som blifvit från kronoskogarne skiftade åt enskildta.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid föredragning af de uti Constitutions-Ulskottet, sedan den 26 sistlidne September f. m., hvilande memorial, N:o 6, anmäldla, ifrån sista Riksdag hvilande, förslag om ändrad numerering af vissa §§ i RegeringsFormen, fann Ridderskapet och Adeln, sedan de Kongl. Maj:ls Nådiga Propositioner, hvilkas antagande varit villkoret för ifrågavarande förändrade numerering, numera blifvit alslagna, de nu föredragna förslagen hafva lorfallit. S. D. Vid föredragning af Constilutioirs-Utskoltets sedan den 26 sistlidne September f. m hvilande memorial, N:o 5, med hvilande grundlags - Prot.-Utdrag, den g Oclober 1844' 209 lagsändrings-förslag, i fråga om Konungens tvänne röster i Högste Domstolen, fann Ridderskapet och Adeln, att, till följd af Hög v. Preste-Ståndets Leslut, alt icke antaga Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående upphäfvande af hvad nu stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högste Domstolen, det i förevarande memorial, under Litt. a., anmäldta förslag hade förfallit; och blef förslaget, litt. b., af Riddderskapet och Adeln antaget. S. D. Uppå af Hans Excellence Herr Grefven och Landtmarskalken gjord framställning derom, att tre månader efter den dag, då Kongl. Maj:t vid denna Riksdag låtit om Stats-Verkets tillstånd och behof Rikets Ständer underrätta med den 25 dennes tilländalöpa, samt att derförinnan Riksdags-ärendena, hvaribland flera af de hufvudsakligaste ännu icke hunnit till Riks-Slåndens pröfning inkomma, ej kunna blifva afgjorda, beslöt Ridderskapet och Adeln, för sin del, det borde Rikets Ständer, under anmälan om detta förhållande, tili Kongl. Maj:t ingå med underdånig anhållan att Riksdagen måtte fortfara ytterligare En månad efter ofvannämnde
Skynda vi mot henne med jubel som lappen, då hon visar sig för honom efter den långa vinternatten? Släppa vi tacksamt in hennes strålar att lysa öfver våra späda barn, förlänande dem hälsa, att värma och torka våra rum, där en viss rå kyla gärna vill härska, sedan kaminer och kakelugnar ej mera eldas, att glädja och muntra vårt sinne, att ingifva våra sjuka hopp och förtröstan? Tyvärr nej! Med oro se vi de ljusa dagrarna falla på våra broderade stolar och dyrbara mattor och skynda att släppa ned rullgardinerna. Dörrförhängen, taflor, soffor och gardiner m. m. få ej blekas; dem måste man noga akta. Och därför att solen är en fiende till vårt bohag — det lyxuösa n. b. — mottaga vi henne som vore hon, i stället för hvad hon verkligen är, vår vän och välgörarinna, en vår argaste fiende och förskansa oss mot henne bakom markiser, jalusier, persienner och hvad allt de nu heta, dessa solutstängare. Sedan gå vi i rum, skumma sam grafhvalf, och frysa smått och känna vantrefnad, och våra Det är hälsosamt att stiga tidigt upp om morgonen. små få inga rosor på kinderna. Medgifvom, » Morgonstund har guld i mund.i att det är befängdt! » Det är hälsosamt.&gt; Vanorna. Det är hälsosamt att om aftnarne gå tidigt till sängs: Tyranner af annat slag tåla vi ju ej. sömnen före midnatt är den bästa och djuHvarför då tolerera detta tyranni från döda paste. ting? Så trefligt det än må vara, att vårt möblemang är prydligt och vackert — mer än hälsan får det dock ej blifva oss värdt och kärt. Att beröfva våra barn solen är att röfva dem på ett kapital. I sanning kan man fråga sig, om ej det barn, som får dväljas i bakteriefyllda rum med skymd dager om än aldrig så påkostade, är fattigare än den lilla barfota pojken vid torpet, som dagen Det är hälsosamt att vid sömnen ligga hälft på rygg, om löper i det fria, och hvilkens kinder inga hälft på den högra sidan.
När de kommo fram till herregården, gick Gunnar in i drängstugan, och mor Ingrid fördes upp i pigstugan; men vi, vi vilja för ett ögonblick taga läsaren under armen och föra honom igenom den höghvälfda förstugan och uppför de breda, furstliga trapporne, upp i andra våningen af det gamla ståtliga gråstensboningshuset, som mera såg ut som ett slott, än en borgerlig boning, ty nu först finna vi tillfälle att underrätta om huruledes denna egendom var ett af de gamla, stora arfgodsen, som bördsaristokratien sett sig tvungen af konjunkturerne att öfverlemna i penningaristokratens hand, och som nu stod lik en mausolé öfver sin fordna inre och yttre prakt, öfver den ridderliga anda och högtförnäma ton, som der i fordna, längesedan förvittrade tider, rådde. Som det gamla huset var i temligen godt stånd, när patronen för en lapprissumma kom åt hela godset, brydde han sig icke med några onödiga reparationer och moderniseringar, utan lade ned penningar, der de kunde växa upp igen och gifva riklig skörd, nemligen på sjelfva jordbruket och landthushållningen, som här legat i stor lägervall, lemnande all prydnad och prydlighet till ett måhända aldrig kommande framdeles; ty om patronen hade ett utmärkt godt födgeni, så hade han deremot ett så mycket klenare skönhetssinne, hvilket äfven syntes i allt och öfverallt, ty detta får icke förvexlas med ordningssinne, hvilket åter utgjorde en af patronens förnämsta dygder. Sålunda stodo nu de gamla murarne gråa och med mångfaldiga hugg af tidens tand, utvändigt, samt invändigt ettdera nakna och obetäckta som fordom, eller behängda med dessa gamla tapeter, dels af gyllenläder, dels af andra bastanta gammaldags tyger, som trotsat tider och åldrar, väl icke i sitt primitiva urskick, men som ändå fullkomligt visste att berätta om fordna dagars smak och bruk. Från dessa väggar grinade fasaväckande figurer här och der, och till och med de herdinnor och sköna stolta damer, som fordom tittat ned från dem, sågo nu grå och spöklika ut, likt allt menniskoverk, som tiden får handskas med.
Defsllnin^ligfvsnde, rnecl foreteenclo gf depo8ition8-bsvi86n, jemtö cto bsndliuAsr, med b villis 8»snde-rätten dertill linnäs 8t^rli38 osli 8sclsnt inom nott osli är krän derom utfärdsde bunAorsl8er, 8smt stt ds sk de88s depo8itioner, til! bvilliS8 uttsAsnde nsAon 8i» jolis i berörde ordning snwälte, 8liulls, ester den före8lirifns tidsn8 förlopp, in8änds8 till 8tst8-6ontoret osli pä 8er8lijld rälinin» i ldilists 8tänder8 Lsnli in8ätts8, bvsrefter den siler de, 8om sf Aällsnde or8slier ö5ver8liridit den ut8Stts tsrminen, e^de bo8 8tst8-<3ontor6t 8?A örn msdlen8 ätersäsnds snmäls osli 8in rätt dertill beböriAen 8t^rlig, bvsrefter, i lell sn8präliet funne8 Arundsdt, snordninA ä beloppet Iromme stt 6Ag ruin. 8edsn i följd bärsf ej mindre äldre, än 8ednsrs ären8 uppggAde men ej äterl^ftsde depo8itioner i lbsndt-Ilänterien blifvit in8ände osli fnnnitg utborg ett bet^dliAsre belopp, föregliref l^onZI.
— En annan beskrifning lyder så: 250 gr. smör röres till skum; 500 gr. sirap, V2 * esked hjorthornsalt, 3 droppar cederolja, 1 desertsked stött ingefära, 1 d:o hackad mandel, samt 375 gr. hvetemjöl blandas väl dertill och sist 3 hela ägg. Gräddas genast i form. Stenia. — Mjuk pepparkaka tillblandas sålunda: 1 &lt;«? socker och 1 qvarter sirap får, med 5 stötta kardemummor, 3:ne finskurna pomeransskal uppkoka. 12 äggulor vispas väl, och sirapen slås ljum deruti. Sist, då 12 ägghvitor vispats till hårdt skum och blifvit iblandade, röres 30 lod fint hvetemjöl uti. Formen bestrykes med smör och rifvebröd, hvarefter bakningen sker i ej alltför het ugn. Thea. — Va &amp; sirap, kokas, ty &lt;B? mjöl, 1 ägg, 1 tesked ingefära, 1 tesked eller 2 kanel, 4 st. kryddnejlikor, 1 matsked smör, 1 matsked grädde, 1 tesked soda bicarbonat. Blandas väl och hälles i en förut smord, gjuten stekpanna och beströs med några man del strimlor. Svag ungsvärme. Gamla Aurora. — 10 st. äggulor vispas upp, dertill blandas 5 till hårdt skum vispade ägghvitor och sedan iröres 108 gram siktadt socker, 100 gram kall sirup, som förut kokat helt litet med något finstött mandel, kanel, litet nejlikor samt finskuret pomeransskal uti; sist tillägges 375 gram godt hvetemjöl. Detta arbetas väl och hälles i smord och strödd form. Denna kaka tål att stå en halftimma i ugnen, vid lika stark värme som till sött bröd. A. Lätt sätt att putsa silfversaker. Vatten, hvari skalad potatis blifvit kokt, sättes åter på elden; då det kommer i kokning, lägges ett stycke soda deri, ungefär af en nöts storlek, och derpå nedlägger man de silfversaker, som skola putsas och låter dem förbli i det vattnet i dryga tio minuter.
Och så är det utan tvifvel; det onda är en missbildning, en brist i menniskonaturen, en stor, omätlig olycka. Vi straffa icke de blinda, de stumma eller vansinniga, vi beklaga dem derför att de stå på en lägre grad af utveckling än vi, de sakna ett af våra sinnen. Nå väl, det gifves äfven varelser, som sakna den högsta, den ädlaste af alla egenskaper, skönhetssinnet, begreppet om dygdens och godhetens sublima skönhet, de äro ännu mera beklagansvärda. Hos mig har ångern aldrig varit af den beskaffenhet, som menniskorna vanligen föreställa sig och religionen anbefaller, jag har ansett mig sjelf som ett offer för mitt temperament, mina passioner och tillfälligheterna, och jag har sörjt och vredgats deröfver, såsom en förfärlig börda, lagd på min själ af ödets tunga hand”. Qvinnans röst, som blifvit allt mattare, upplöste sig slutligen i ett slags snyftning, hon sänkte hufvudet och tystnade fullkomligt under ett par minuter, och den gamla prostens hederliga gåspenna, som länge motvilligt raspat på papperet, nekade slutligen nästan att nedskrifva alla dessa vidunderliga kätterier; farbror Jöns skrufvade sig villrådig på sin stol, men en blick ifrån den främmandes ihåliga ögon kufvade på nytt hans vilja, och med en suck, som tydligen innefattade den gamla biskopens bekanta reservation, ”härtill är jag nödd och tvungen”, återtog han sin påtrugade sekreterarebefattning, då qvinnan åter började: ”Miss Spencer förde mig ändtligen ur rummet, men dessförinnan hade jag på det lackerade nattduksbordet vid sängen varseblifvit den farliga snusdosan, som tydligen blifvit begagnad, ty locket var halföppet och några utströdda korn syntes på bordet. Medan miss Spencer stod med bortvändt ansigte för att ordna gardinen vid fönstret, bemäktigade jag mig den hastigt och gömde den under min schal. Ingen den minsta misstanke om rätta orsaken till lady Hawerfields död uppstod.
Jag befarar således att Ståndet redan tröttnat vid att höra anmärkntr emot Utsk:s förslag. Jag vill fördenskull desto hellre hålla mig till de minst vidrörda frågorna, nemi. om behandlingssättet, som innehållet ingalunda öfverensstämmer med de tänkesätt R. o. Ad. yttrade, då denna fråga förlidet år förevar. Den första fråga, som man i formelt hänseende ömsom förfäktat och bestridt, ar den, huruvida saken i sin helhet kan behandlas, eller om den bör punktvis föredragas. Att icke hela betänk, skulle kunna bifallas, det har jng icke hört någon bestrida. Const.Utsk:s medlemmar söka bevisa att så ske kan. Hvarföre? Jo, derföre, att hvar § för sig kan särskildt bifallas. Slår man nu alla 144 §§: na, eller huru många de äro, tillsammans i ett beslut, så kommer man genast till samma utgång. Om pluraliteten af R. o. Ad. vöre för bifall till alla i44 §§:na, så blefve betänk, på en gång bifallet. Detta bestrides icke ens af Const.Utsk:s ledamöter. Den andi a frågan är: kan Utsk:s förslag i sin helhet ogillas? Det tror jag lika visst, emedan Ståndet kan ogilla hvar och en af de 144- §§’na särskildt, och följaktligen äfven göra det samfäldt. INej, säga Utsk:s ledamöter, det må icke ske, emedan Utsk:s förslag är bygdt på tvänne grundsatser, hvilka redan blifvit af förstärkta Const.Utsk. godkända och således afgjorda med R. St:s rätt. Men dessa grundsatser äro likväl icke antagna för något annat, än att tjena, på sätt Ulsk:s ordförande medgifvit, till en ledning och grund för ämnets behandling. De äro således helt enkelt nakna satser. Om de icke kunna undanrödjas utan skola ligga qvar till nästa riksdag, så har jag icke det ringaste deremot. Den ena in - 120 D c n 17 April e. m. / / nehåller blott följande ord: ”Valrättens utöfning bör bestämmas i enlighet med grunderna för samfällda val”.