Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den anslagstillökning, som af bergsskolans förening med Institutet skulle föranledas, har af Institutets Styrelse beräknats till 19,500 Riksdaler årligen; men dä det ä Riks-statens Sjette Hufvudtitel nu uppförda anslag af 7.500 Riksdaler till ”Undervisnings-anstalter för bergsbruket”, hvilket, anslag till hela beloppet utgår till Fahlu bergsskola, synes äfven framgent böra till detta ändamål användas, erfordras endast en tillökning af Tolf Tusen Riksdaler, hvarmed berörda anslag alltså borde förhöjas. Enär likväl härvid förekommer, att den nya byggnaden för bergsskole-afdelningen vid Institutet beräknats icke kunna hinna fullbordas före 1866 års ingång, samt någon förhöjning i ärsanslaget för bergsskolan icke under byggnadsåren erfordras, anser Kongl. Majit Sig icke böra för nästa statsregleringsperiod äska en sä beskaffad tillökning i Riks-statens ofvannämnda anslag, utan föreslår Kongl. Majit härmed att, derest bergsskolans förflyttning till hufvudstaden varder af Rikets Ständer beslutad, ett särskildt anslag af Tolf Tusen Riksdaler må för är 1866 till Kongl. Majits disposition ä Riksgälds-kontoret anvisas, att för bergsskolans behof användas. För den händelse äter, att Rikets Ständer anse sig icke böra bifalla Kongl. Majits nu framställda förslag om bergsskolans flyttning och förening med Teknologiska institutet, torde Rikets Ständer anvisa de anslag till bergsskolans ombyggnad Kongl. Majlis Nåd. Proposition ,J\$ 83. 21 i Fahlun saint för undervisningens ändamålsenliga ordnande derstädes, Som i de uppgjorda förslagen beräknats vara i sådant hänseende erforderliga. De till detta ärende hörande handlingar skola vederbörande Utskott tillhandahållas; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. G. Lagerstråle. Utdrag af Protokollet öfver Civil-Arenden, hållet inför H. M. Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 20 Februari 1863. Närvarande:
Collegium-Medicum och Medicinal-Staten Publique Husens Stat • Lag-Commissionen » . • Landtmåteri-Staten • • • Upsala Län • • Stockholms dito • . • Södermanlands dito • . • Östergöthland dito • Christianstads dito • - • Hallands dito Skaraborgs dito Kopparbergs dito1 • Vester-Norrlands dito • Slotts-Staterne i Lånen Jägeri Staten - Ersättning för Apothekare Tullfriheter Hushyror Diverse Extra Loner • Krigs-Collegium Saltpeterupphandlings-Staten • Fortificationsoch Faltmåtnings-Staten Adelsfanan Lif-Regementets indragne Indelning Lif-Grenadier Regementets dito Lif-Regementets tuirassierer • Dito - Hussarer • Dito - Grenadierer' . Lif-Grenadier-Regementets Rusthålls Svea Lif-Garde • • • Lif-Gardet till Hast • Andra Gardet F. d. Svenska Gardet • • Mörnerska Hussare-Regementet Svea Artillerie-Regemente • Gotha dito Vendes dito Kongl. Maj:ts Eget Vårfvade Regemente Commendanterne . • Regiment du Roi . Invalid-Corpsen i Carlshamn Loner från Organisations-Cassan Dito från Artiilerie Exercitie-Medel F. d* Stedingkska Regementet Reducerade efter 1762 års Pommerska kr 179° års Finska krig År 1S05 reducerade Lif-Drabanter Diverse Extra Loner . • • Generalitets-Staten Krigs-Academien Beneficieoch Benådnings-Staten för Embe Beneficieoch Benådnings - Staten för Sruar omyndige Barn, med fl Pommerske Civile ech Militaire Embets Finska Civile Embetsoch. Tjensteman Vendes Artillerie-Regementes Lif-Bataillon Ett Batteri Ridande Artiilerie vid samma Regement Hennes Kongl.
Den, som varder uppflyttad till högre löneinkomst inom den Tjersstegrad, der han förut innehafver tjenst, erhåller förordnande genom. Protocollsuldrag, hvarvid slämpladt papper beräknas å den lön e-1 i 11 ökning, som han genom uppflyttningen vunnit; mea vid öfrige befordringar till sysslor inom någondera Tjenste-graden utfärdas öppen Fullmakt för den, som tjensten erhåller; dock öfverlemnas åt Fullmäglige, att lilis vidare allenast ined Constitulorial tillsätta sådane tjenster, som Fuilmägtige anse vid Bankens nya organisation kunna indragas, eller komma att väsendlliga förändringar undergå. 17:0 Då uti någondera af Bankens Cassör Cassuskrifvare-befaltning blifver ledig, ege vederbörande Cassénr, alt hos Under-Styrelsen föreslå den Bland Bankens Extra Ordinarie Tjenstemän, som han önskar i nämnde befattning anställd, och anmäle Under-Slyrelsen hos Fuilmägtige den af Casseuren föreslagna person, till erhållande af förordnande, derest Under-Styrelsen, för dess del, icke häfver något emot honom att erinra; varande det Fuilmägtige förbehållet, att, i fall någon Extra Ordinarie icke skulle vara alt tillgå, nied hvilken Casseuren lunne sig belåten, efter omständigheterne förfara. 18:0 Vid inträffande ledighet af lägsta extra-lön skall anslag i vanlig ordning utfärdas, likväl med bestämmande af allenast åtta dagars tid, Banco-Ulskoltets Betänkande N.O 96. inom hvilken Verkets Extra-Ordinarier såsom sökande dertill må sig anmäla. Förslaget upprättas af Under-Styrelsen; och får derå ej uppföras någon sökande, som icke inför utsedde Ledamöter af Under-Styrelsen undergått föreskrifne prof i bokföringen, efter så väl enkla som dubbla Bokhålleriet, och dervid blifvit godkänd. Efter pröfning af förslaget tillägge Fullmägtige den lediga lönen den ibland competente sökande, som Fullmägtige anse skickligast och deraf mest förtjent. Till högre extra-löu må, vid inträffande ledighet, uppflyttas Extra-Ordinarie med lägsta lön i den tour och ordning hittills vanligt varit. 19:0
StatsUtskottets betänkande, bif. af Prestestandet, s. 492.. återrem. af Adeln, s. 436. under stadgande af eget beslut, af Borgareståndet, s. 442—444. bif. af Bondeståndet, s. 447. Ytterligare Utlåtande, bif. under fattande af särskildt beslut af Adeln, s. 981. af Borgareståndet, s. 985. Nytt Utlåtande i anledning af skrifvelse från Kongl. Majit. bif. af Adeln, s. 98-2. af Borgareståndet, s. 985. återrem. af Prestestandet, s. 998. Annu ytterligare Utlåtande , lagdt "till Handlingarne af Adeln, s. 1122. af Borgareståndet, s. 1128. bif. af Prestestandet, s. Ji4,6. af Bondeståndet, s. 1150. — •— D:o D:o, om, under 4:de HufvudTiteln; Stats. Utskottets betänkande, bif. af Borgareståndet, s, 445. af Bondeståndet, s. 458. ytterligare Utlåtande, bif, af Prestestandet, s. 716. af Borgareståndet, s. 722. lagdt till Handlingarne af Bondeståndet, s. 736. bif. af Adeln, s. 797. —- —- D:o D:o, om, under 5-'te HufvudTiteln.
Men i så fall får jag säga, att om man skall gifva ett högre anslag, så ger jag det långt heldre åt Södermanlands-vägen, emedan jag anser hufvudstadens intresse vara af vida större vigt än några mil jernväg till på södra banan, norr om Finja-sjön. Jag får derföre instämma i Pir Mannerskantz’ förslag. Hr v. Troil: Det smärtar mig att i denna fråga vara af motsatt åsigt med Frih. A. C. Raab, då jag till följe af mina samtal med honom trott, att vi hufvudsakligen skulle vara af samma tanka, och hvad angår mitt förslag, så tror jag att detsamma i det aldra närmaste bör kunna tillfredsställa Hr Frilnn. Jag har förklarat, att jag icke anser den af K. M. föreslagna riktningen ovilkorligen vara den enda rätta, men när det är fråga om bestämmandet af en jernvägs riktning, får man icke ensidigt betrakta frågan, man måste då se den ur alla synpunkter. Vid detta tillfälle får man icke endast tänka på Smålands, utan äfven på Hallands intresse, och ju mer man drar jernvägen åt öster, desto mera förlorar detta län. Den af Utsk. nu föreslagna jernvägen stryker nära till en ganska betydlig sjö i Småland, nemi. Vidöstern, och på en mils afstånd från jernvägen ligger Smålands största sjö, Bolmen, hvilken är omgifven af ofantligt, stora skogar. Således kunna med föga svårighet alla de skogsprodukter, som finnas der, forslas på sjön Bolmen, och derefter antingen landvågen, eller på en liten obetydlig bibana till den stambana, hvarom här är fråga. Jag får äfven fästa upmärksamheten på att denna bana går genom köpingarne Ljungby och Wernamo. Vägen har således sina fördelar, och sina ganska stora fördelar, utom det att det är den kortaste, rakaste och billi - D an 10 Juni e. m. 165 gaste.
Att då någon viss del af en Sedel nödvändigt måste antagas såsom hufvudsakligt gäl. lande för dess inlösen , så framt Banquen skall anses skyldig infria annat än hela och fullständiga Sedlar, och dervid icke äfventyra att betala en och samina Sedel flere gånger, så synes detj vara allt skäl , alt den nedra Fjerdede len till höger hvarå namperi finnas tecknade , fått ett sådant företräde sig tillagdt; heldst det egenteligén är namnteckningen är hvarigenom blotta tryckta Forrnulairer förvandlas till Sedlar, och erkännas för Banquens skuldförbindelser, Ofverflyttandet af en sådan irilösningsrättighet, från namnfjerdedelen till någon annan del af Sedlarne, tyckes ej heller kunna medföra någon nytta, men väl oreda och förvirring för Allmänheten, och sannolikt den olägenhet för Banquen, att en mängd särskildta sedelstycken , från hvilka Namnfjerdedelarne blifvit afskiljde och tilläfventyrs långt före detta inlöste, då skul. le i följd deraf på nytt blifva infriade. Hvad i allmänhet beträffar de antagne inlösningsgrunderne, hvilka Utskottet för dess del ej ansett kunna tarfva någon förändring, så är dermed förenligt, att likasom Namnen ensamne och då de ej samman, hänga med det näst öfver befinteligä finare trycket eller närmast derinvid, varande del af en Sedel , icke kunna såsom inlösningsbare godkännas, kall Bantö-Vtskottets Betänkanden. 687 Iean ock, äfven om sjelfva namnen tillfälligtvis blifvit frånskiljde, ilen återstående Sedeln likafullt af Banquen inlösas, I det fallet fordras likväl föf Banqueng säkerhet, att åtminstone resten af Sedelns nedre hälft ar ostympad och sam.» manhängande, ty om, genom blott hopsättning af flere smärre Sedelstycken, ett värde kunde uppkomma, sorn ingendera af desse stycken särskildt för sig förut egt, så är lätt att finna, hvilka vinster för bedrägclige Sedel-Innehafvare och hvilka förluster för Banquen derigenom skulle kunna beredas.
Petersson i Fallsberg, så vida han styrkt sig vara till talan i saken berättigad, erkänt, det lian innehade ett exemplar af utslaget; då häradsombuden borde gifva landtmätaren del af beslutet för behörig verkställighet; då landtmätaren sedermera var i tillfälle att detsamma med sockneombuden kommunicera, vid utsättande nytt sammanträde, som alltid skulle äga rum, och då ombuden, efter om utslaget sålunda vunnen kännedom, kunde inhämta sina kommitenters yttranden, huruvida besvär deremot borde anföras eller icke, samt för sådan händelse sjelfve deraf taga afskrifter, landssekreteraren föreställde sig, det befinnas måtte, att han, såsom expeditionshafvande, icke kunnat annorlunda, än som skett, tillvägagå. Vid granskning af hvad sålunda förekommit och då min skrifvelse af den 19 Mars blifvit meddelad Konungens befallningshafvande, i hvilken egenskap landskamereraren och landssekreteraren gemensamt öfverlemnat det af denne sistnämnde afgifna utlåtandet, ansåg jag, med förklarande, att den deri gjorda erinran, huruvida P. Petersson i Fallsberg vore till talan i saken berättigad, ej förtjente något afseende, hinder icke möta att, i ofvanomförmälda delar och hvad dermed ägde gemenskap, taga vederbör'andes förfarande under vidare pröfning. I anledning af anmärkningen dervid, att det uti Kongl. Kammarkollegii cirkulär den 23 September 1823 stadgade sätt för expedition och kungörande af utslag i så beskaffade mål som detta, icke blifvit i Konungens befallningshafvandes ifrågavarande utslag iakttaget, hade väl landssekreteraren förklarat, det han ansåge berörde föreskrift hafva till sin verkan förfallit genom stadgandet i Kongl, cirkulärbrefvet den 26 April 1827. Denna förklaring utmärkte emedlertid ett uppenbart missförstånd om de särskilda påbudens egenskap och ändamål.
7:o Spar-Banker; hvarjemte 8:o Posthemman, hvilka skjutsa iner än 6 mil i veckan eller 312 mil om året för helt mantal, befrias från den i 23 §. stadgade särskilda Bevillning. § 1-44. De af allmogen, som ega eller bruka hemman, hvilkas värde icke öfverstiger Ett Tusen Fem Hundra l\:dr R:mt, torpare, gerningsmän, inhyseshjon, bruksoch fabriks-arbetare å landet, drängar och arbetskarlar, så å landet som i Städerne, fiBih. lill R. St. Brot. 1836 A 1837. 3 Sami. 1 Afd. i Uäft. 5 54 Bevi/lnings-Ulskottels Betänkande M 5. skare på landet, fiskare och sådane torftige personer i Städerne, som ej är© Borgare, så väl som förenämnde personers enkor samt gemenskapens hustrur och enkor skola, när de hafva fyra barn och derutöfver, af ett eller flera giften, under Femton år, i den ålagda Bevillningen, så långt dess belopp medgifver, njuta ett afdrag af Tio öre R:mt för hvarje barn, hvarjemte föräldrarna från mantalspenningar äro frikallade, likmätigt Kongl. Förordningen den 8 Mars 1770. Häradsskrifvare!) upptage sådane minderåriga barn i mantalslängd till namn, födelseår och äfven födelsedag för det äldsta af de minderårige, samt utföre i de tvänne lillökta kolumner främst deras antal, som få eftergift på nämnde grund från mantalspenningar, och dernäst de barns antal, för hvilka Bevillnings-afdraget åtnjntes, då mantalslängden kommer att ligga till grund för afkortningen, som i debetsedeln, då den utlemnas, bör den skattskyldige krediteras. § 145. Allmogen i Herjeådalen samt Österoch Wester-Dalarne, nemligen Ofvan-och Nedan-Siljans samt NVesterdabls Fögderi oell Gagnefs Socken af Säthers Fögderi uti Stora Kopparbergs
St:r Sin Propos. tillika med berörde yttranden», jemförd med 27 § RiksdagsOrdnm, kan jag icke instämma i den tolkning man åt dessa §§ sökt gifva, att nemi. K. M. om Han vidtager ändring i ett lagförslag på grund af anmärkn. i Högsta Domstolen, antingen denna anmärkn. är af större betydelse eller icke, städse skall återremittera Förslaget till Plögsta Domstolen, och sedan Han der ånyo infordrat dess yttrande öfver Proposm, må Han aflemna den till R. St:r. Detta skulle nemi. föranleda remisser och återremisser, hvilket så mycket mindre kunnat vara grundlagsstiftarnes mening, som denna tolkning hittills aldrig försökts eller praktiserats, utan, såsom Ulsk:s Ordf:de nämnde, intill nuvule Riksdag passerat oanmärkt. Men äfven om lagparagrafen skulle så förstås, och jag medger gerna att anmärkarens ja i detta fall är lika godt som mitt nej. tror jag likväl att anmärktim, på sätt den blifvit framställd, icke kan uptagas och behandlas. Enl. mitt omdöme kunna icke R. St:r på grund af den anmärkmn att ett formfel är begånget, för hvilket Konungens Rådgifvare skulle vara ansvarige, helt simpelt förklara att de vilja icke behandla förslaget. Skulle nu, hvilket jag dock icke tror, förhållandet vara sådant att Konungens Rådgifvare verkligen felat mot grundlagen i detta fall, så hänvisar grundlagen på de utvägar man i detta afs:de har att tillgå för att ställa Rådgif värne till ansvar; och detta an - Den 21 OktoVer f. m. 267 svar bör utkräfvas i vederbörlig ordning, men ingalunda kan man, sedan den Kongl. Proposm blifvit aflemnad, på grund af den anmärkn. att Proposm icke i grundlagsenlig ordning behandlats, förkasta densamma Mångfaldiga prejudikater kunna i detta hänseende åberopas, jag vill blott nämna ett, nemi den Kongl. Proposm om qvinnans myndighet. Hr Cederschiöld har förklarat att han eljest icke för sin del hade något att invända mot den Kongl.
Förnämsta importartikeln, har, utom något specerier, medicinalier och viner m. m., bestått af Salt, hvaraf för ortens behof, från utrikes orter blifvit införde omkring 3,500 tunnor I den mån exporten till utländska hamnar af ortens produkter tilltagit, har deremot dessas föryttrande till inländska platser blifvit inskränkt, hvarföre Stadens inrikes handel ock numera sträcker sin egentliga verksamhet till att från andra inrikes orter, förnämligast hufvudsta den, hemförskafia de för ortens behof afsättliga specerier och kramvaFemårs-Berättelse för Westernorrlands Län. 4 26 ror m. m., och hvartill, i anseende till de, under de sednare åren i landet inträffade svagare skördar, kommit en betydlig handel med spanmål, som från rikets södra orter hit anländt, olyckligtvis ofta åtföljd af icke obetydliga qvantiteter Söderländskt bränvin. Handtverkerierne, hvilkas verkningskrets är inskränkt till Stadens och landets invånares behof, hafva befunnits uti mer och mindre förmånligt skick, allt i förhållande till sina idkarcs skicklighet, flit och ordentliga lefnad. Strömmingsfisket, som, uti de tili Staden donerade fiskehamnar, idkas af något öfver 100:de af Stadens Borgare, har varit mindre gifvande, så att fångsten, äfven med inberäknande af de närbelägna kustsocknarnas invånares, hvilka såsom binäring sysselsätta sig med strömmingsfiske, icke varit tillräcklig för ortens behof. I betraktande af den liflighet, hvarmed utrikes export-handeln härstädes fortgått, torde med skäl kunna antagas, att Stadens inflytande på Landets kultur och näringar icke varit utan betydenhet, helst härvid ej bör förbises, att genom den lifliga handelstrafiken under sommartiderne och genom ökade skeppsbyggnader under vintermånaderne, beredts ortens arbetsklass oupphörliga tillfällen till sysselsättning och arbetsförtjenst. Några prohibitiva författningar till Stadens fördel finnas icke. Af Stadens jord, som genom cirkulationsbruk användes för odlande af Råg, Korn och Hafra samt förnämligast foder för kreaturen, skördas ej några Saluväxter.
Den talar visserligen äfven om. att öfverskott på en artikel får betacka brist på en annan, men skall detta tydas så som Hr Printzensköld sagt, eller att upbördsmännen få utlemna 500 ft. hafregryn i st. f. korngryn och tvertom, så har man just visat dem, huru försnillningen .bör ske. Omöjligen har detta kunnat vara lagstiftarens mening. Den är, att om en magasinsförvaltare skall utlemna proviant t. ex. torrt fläsk eller dylikt, är det möjligt att han missväger sig. Han har en tendens att utväga dessa varor rundare än han emottagit dem. Han kan äfven misstaga sig på vigterne. Följden häraf är, att mindre vinst och förlust häraf kan upkomma, och just dessa skola qvittas mot hvarandra, allt nemi. inom afskrifningsproctn. Så är meningen med författningen. Enl. hvad som upgifves, hafva vid flottan missbruken gått i ännu högre progression än vid kronans öfriga förråder och magasiner, hvilket äfven föranledde den år 1841 utfärdade författning, som förklarade hvad med lagliga proviant-öfverskott skulle förstås, och det är intet annat än det, som här menas. Dessa lagliga proviant-öfverskott äro de, som tillkommit genom behållna afgångsproctr och böra proviant-upbördsmännen i liqvid Den 7 Januari. 19 med kronan tillgodokomma, sedan bristerne hvarmed räkningen sig slutar, blifvit kronan godtgjorda. Nu säger KrigsColl. i sin förklaring, hvad äfven Hr Printzensköld yttrat, att det är vida lättare att tillämpa detta stadgande på förvaltningen af flottans än kronans öfriga förråder, att de förra kunna lättare inventeras, och att inventeringarna ske, då fartyg utlöpa och återkomma till stationen. Månne det verkligen är så svårt att vid kronans öfriga förråder få reda på beloppen af öfvorskotten, såvida icke egennyttan hade sin hand med i spelet?
Anders Fredrik ldströms förtjenstfull verksamhet ej mindre under de 46 år (4822—4 838) han bestridt adjunkts-tjenst vid Carolinska Medico-chirurgiska Institutet och Allmänna Barnbördshuset, än under den tid han sedermera, allt intill sin år 4 854 inträffade död, med sällsynt oegennytta egnat sig åt en föga lönande enskild praktik, alltid i främsta rummet tillgänglig för de fattiga, hvilkas nöd och bekymmer han ofta med egna ringa tillgångar bidragit att lindra, — uti väckt motion föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja Doktor ldströms efterlemnade enka, Johanna Wilhelmina Sandberg, som med fyra oförsörjda barn befunne sig i behöfvande omständigheter, en årlig pension af 400 R:dr R:mt; — men då motionen bifogade handlingar utvisa, att Doktor Idström endast under en jemförelsevis kort tid innehaft allmän befattning, och Utskottet, i anseende till Stats-verkets strängt anlitade tillgångar, nödgats afstyrka begärda pensions-understöd i andra full, då både större meriter och i öfrigt särdeles bevekade skäl blifvit till stöd för de gjorda framställningarne anförda, finner Utskottet sig ej kunna tillstyrka bifall till förevarande motion. 89:0. Hos Ridderskapet och Adeln har Herr J. L. O. Toll, uti väckt motion, föreslagit, att förre Bataljons-läkaren vid Kongl. Norra Skånska Infanteri-regementet Chr. H.
De städer, förutom Götheborg och Stockholm, uti hvilka lokaler för dervarande telegrafs-tationer på Telegraf-verkets bekostnad förhyras, äro följande: Årligt hyresbelopp. Upsala ... B:mt 400: — Orebro, utöfver det af Köping-Hults jernvägs-bolag för samma ändamål årligen lemnade bidrag, 200 R:dr b 275: — Mariestad » 150: — Wenersborg (gränsestation) > 400: — Halmstad » 300: — Helsingborg (gränsestation) » 500: — Malmö, der stations-lokalen är förhyrd i Statens egen jernvägs-sta tionsbyggnad, » 300: — Lund » 300: - • Södertelje » 175: — Orsaken dertill att kostnadsfritt upplåtande af lokal för telegraf-stationerna i nämnda städer hittills icke blifvit ifrågasatt, är att söka i den omständigheten, att dessa äldre stationer blifvit inrättade uppå Eders Kongl. Maj:ts i första hand gifna nådiga befallning och sålunda utan ansökning härom af städerna sjelfva. Först efter anläggningen af Vestra och Ostra telegraf-linierna med derå i början inrättade stationer, fann Eders Kongl. Maj:t för godt att, vid hvarje ifrågasatt ytterligare utvidgning af telegrafnätet eller inrättande af någon ny station på de äldre linierna, såsom vilkor för bifall till ansökningen härom, i nåder föreskrifva kostnadsfritt upplåtande af stations-lokalerna. För att likväl, i anledning af Revisorernes uti förevarande ^afseende nu gjorda anmälan, så vidt möjligt är, söka vinna det af dem åsyftade ändamål, har Telegrafstyrelsen, medelst skrivelser af denna dag, anmodat Eders Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande att låta höra innevånarne uti här ofvan uppräknade städer, huruvida de kunna finnas villiga att antingen sjelfva kostnadsfritt för Telegrafverket upplåta och underhålla lämpliga telegraf lokaler, eller ock med hela beloppet eller till en del ersätta Telegrafverket kostnaden för ifrågavarande ändamål.
Vid granskningen af de räkningar, hvarpå dessa utbetalningar sig grundat, hafva de sammanlagda kostnaderne för en del arbeten visserligen före - Stats-Utskottcts Utlåtande j N.o i5t. o fallit Utskottet nog höga, äfvensom alla härvid förekomna förhållanden, hvilka i ett eller annat afseende ådragit sig Utskottets uppmärksamhet, icke kunnat på ett fullt tillfredsställande sätt utredas genom de Utskottet i sådant ändamål tillställda handlingar och meddelade upplysningar. Utskottet har jemväl vid denna granskning ansett sig icke. sakna anledning till den förmodan, att kostnaderne för ifrågavarande inredningsoch reparationsm. fl. arheten icke skulle till den grad, som nu skett, hafva öfverstigit den derå under sista Riksdag förslagsvis uppgjorda beräkning, derest utförandet af dessa arbeten i sin helhet och således äfven anskaffandet af dertill erforderliga materialier blifvit å entreprenad upplåtet samt arbetena inom kortare tid och med större drift verkställda och fulländade. Men då någon föreskrift, angående sättet för oftaberörde arbetens verkställande, icke varit Fullmägtige med^- delad och deras protocoll nogsamt vitsorda, alt Fullmägtige med ospard möda sökt uppfylla det uppdrag, de i della hänseende erhållit och vaka öfver arbetenas utförande, så, och med skyldigt afseende å det tillfredsställande och i allmänhet lyckade sätt, hvarigenom anledningarne till de vid sista Riksdag yttrade anmärkningar emot den dessförinnan verkställde inredningen af omförmälde hus blifvit undanröjda, har Utskottet ansett sig icke ega skäl till någon egentlig erinran vid de af Fullmägtige uti ifrågavarande hänseende vidtagna åtgärder och deraf möjligen föranledda resultat. Stockholm den 26 Maj 1840. Reservation af Herr J.