Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Regerings-Formen föreskrifver, godkänna. Ut Supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Constitutions-Utskottets den 1 y sist 1. November under N;o 73 aflåtne , samt den 19 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, angående Förslag till ett ytterligare tillägg i 98 §- Regerings-Formen och 63 §. Riksdags-Ordningen, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att Constitutions Utskottets berörde Förslag, till den behandling 56 §. Regerings-Formen föreskrifver, godkänna. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och gillades Constitutions-Utskottet den 14 sistl. October under N:o 63 aflåtne , samt den 17 i berörde månad eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande i anledning af ett föreslaget tillägg i Justitiae.Ombudsmannens Instruction. Ut Supra. 4*4 Den 6 December. S. D. Vid förnyad föredragning af Banco-Utskottets den 2 dennes under N;o 89 afgifne, samt följande dagen pä bordet lagde, Utlåtande, i anledning af uppkommen skiljaktighet i Riks-Ståndens beslut öfver Utskottets förut meddeldte Betänkande, rörande väckte motioner, i afseende på Banco-Discont-Styrelsens sammansättning, och det Reglementariska för samma Discont Verks förvaltning; fann Ridderskapet och Adeln för godt , atr, med afslag å berörde Utlåtande, förklara den angående beloppet af den Summa, hvarmed Discont-lån må omsättas, uppkomne fråga böra, enligt 75 §. Riksdags-Ordningen, förfalla. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsoch Banco-Utskottens den 4 dennes under N:o 640 aflåtae , och samma dag på bordet lagde , Memorial, med voterings-proposition, i fråga om inlösningen af f. d.
Besv.- och 3 Lar olägenhet, genom ökarlt afstånd från Slifts-staden, i stället för den fördel af närbelägenliel, som man åsyftat alt bereda, hvarförutan han ville fästa serdeles afseende å ett af ålder stadfästadt närmare föreningsband emellan invånarne i Skåne och Blekinge, deri han finner en ökad anledning för dessa Provinsers bibehållande under en gemensam Stiftsstyrelse. Ank. till Exp. Utsk. den 11 Juli, kl. \ em. Betänkande, i anledning af väckt motion om utfärdande af Köpings-Privilegier för Trelleborgs By. Riksdagsfullmägtigen Lars Bengtsson från Malmöhus Län, med hvilken sig förenat samtlige Riksdagsmännen från Skåne, har, uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet memorial, som lill Utskottets handläggning blifvit remitteradt, föreslagit, att Trelleborgs By, belägen i Skytts Härad och förenämnde
Den historiska uppställningen af Skeppshandelns uppkomst, fortgång och ändalyckt, som Utskottets Utlåtande innefattar, värderas äfven af mig, oaktat de brister i anseende lill fullständighet, som jag finner mig befogad alt anmärka; men i samma mohn Utskottets uppgifter innebära högst märkvärdiga Styrelsens förhandlingar, förundras man öfver de inskränkta resultater, hvartill Utskottet kommit, i anseende till den vägledning för Rikets Ständers slutålgärder, uti en så maktpåliggande sak, för hvars Grundlagsenliga behandling man må bända ej saknat rätt, att af Utskottet fordra en annan hänvisning, än den som blifvit lem nåd. Aldrig har Rikets Ständers, och i följd deraf Svenska Folkets beroende under Riks - 113 Den 14 Maji. dagsUtskotten varit så åskådlig, som vid detta Riksmöte. Då Utskotten, i anseende till sammansättning och personal-styrka, hvar för sig bilda små Representationer, är det tydligt och klart, att deras Belänkanden innebära en opinionsyttring, åt hvilken den enskilde, isolerade, Representanten sällan lyckas, att gifva den förändrade riktning, som af den yttre allmänna opinionen understundom med spänd uppmärksamhet påkallas. Det måste alltid för Representanten blifva oändligt svårt, att, i anseende lill Styrelsens åtgärder, utkräfva sträng undersökning, och lagens slutliga tillämpning för misstagens befordrande till den behandling samhällsskickets upprätthållande och utveckling kräfver; men svårigheterne mångdubblas vid dessa tillfällen, genom de beredande Utskottens alltför synbara böjelse för undseende med maktens kränkningar af det allmännas rätt. Men i samma mohn Svårigheterne Ökas, måste äfven krafterne till deras Öfvervinna nde ansträngas, och jag anser det för en oeftergiflig pligt, att vid detta tillfälle söka ådagalägga, att den behandling Utskottet lemnat åt ifrågavarande sak, varit både ofullständig, och särdeles uti sine föreslagne slutsatser oriktig, samt på långt när icke hvar - Den 14 Maji. hvarken enlig med det allmännas väntan, eller öfverensstämmande med dess hilliga och rättmätiga fordran.
Ständer hafva , i sammanhang med denna E. K. M:ts Nådiga Skrifvelse , jemväl i öfvervägande tagit åtskillige inom Riks-Stånden gjorde framställningar, rörande Riksens Ständers och Deras Revisorers gransk ningsrätt, så val af ofvannämnde med flere uppgifne Cassör, sorn a£ Stats-Verket till alla dess delar; och sorn E. K. M., på sätt här ofvan förmäldt är , redan i Nåder samtyckt, att Tull-Verkets räkenskaper, jemte räkenskaperne, så väl för de under Krigs-Colle 4 gium ställde Militias-Boställsoch KrigsmanshusCassorne, sorn för den del af Seraphimer-Gillets fonder, hviken af allmänna medel utgöres, hädanefter måga utaf Riksens Ständer eller Deras Revisorer undergå granskning, återstår endast för Riksens Ständer att Sig utlåta, huruvida enahanda Revision i afseende på öfrige Statsmedel bör Riksens Ständer eller Deras Revisorer tillkomma. Underdåniga Skrifvelserl Da frågan vid sednaste Riksdag förevar om granskning af Mötes-Passevolance-Cassan, funno Riksens Ständer, att, som denna Cassa tillkommit genom en afgift, hvilken Rustoch Rotehållare åtagit sig erlägga till E. K. M. och Kronan, emot befrielse från hästars och manskaps underhållande vid möten samt under marcherne till och ifrån mötes-platserne, kunde densamma icke annorlunda anses, än såsom en del af Statsverket på det hela, så väl i betraktande af dess tillkomst och intrader, sorn ock på grund af dess publique föremål; vid hvilket förhållande och, enär den Revision af Passevolance-Cassans räkenskaper, som i Kammar-Rätten, hufvudsakligen till ziffran, verkställes, icke syntes böra utesluta den öfversigt af förvaltningen häraf, sora.
DeHutom är det i min tanka, högst nödigt att Riksens Ständer genom sina Deputerade tillse huruwida den reela fonden är af Deras Fullmägtige wäl wärdad. En sädan uppmärksamhet synes mig Riksens Ständer wara Nationen skyldige. För öfrigt sär jag den äran upplysa att det icke är i Riksdags-Ordningen utan i Instructionen för Banco-Utffottet, som Banquens inwentering är föreffriswcn ; men dä Riksens Ständer, i kraft af Riksdags-Ordningen, wid denna Riksdag fastställt denna Jnstruction, anser jag en sädan inwentering lika owilkorligen älagd, som om den wore i Riksdags - Ordningen föreskrifwen. Friherre Sllivmsckjölci, ^ils.-Iag för min del skulle häldst önska att öfwerläggniugen öfwer detta ämne mätte blifwa uppffuten intill dest det nya Banco Fullmägtigs-walet för sig aätt: och tror att, i händelse Riksens Ständer finna en inwentering af Banquen nödig, densamma lämpligast kan werkställas dä de nya Fullmägtige tillträda sin förvaltning. Grefwe Den Zo Augusti. 127 Grefwe körner, ^clolpb 6öran: Jag kan ingalunda mistkänna Friherre Leci^r5troms nit för Riksens Ständers rättigheter, dä han, ehuru sjelf Banco-Fullmägtig, yrkar en sorgfällig granskning. Jag får allenast den äran anmärka att den föreskrift han äberopar, icke efter min tanke kan anses säsomen skyldighet, utan innebär endast att Riksens Ständer äga rättighet anställa den yrkade inwenteringen, och jag anser Rikets och Banquens säkerhet och garantie hwila pä denna rättighet, icke pä dest owilkorliga utöfning. Jag erinrar mig wäl att, wid den Riksdag som är lövö hölls i Norrköping, Banco-Utskottet, genom deputerade, som till Stockholm affäldädes, werkställde inwentering af Banco -Werket. Men omstänw digheternc da och nu äro icke de stamma.
Jag afbröt ämnet och undvek att uppväcka minnen, som måhända för henne kunde vara både sorgliga och obehagliga. Jag frågade slutligen, om hon kände mitt namn. Jag vet blott att ni är läkare. Mitt namn är Emilia Kindblad: min far har varit kapten vid ett regemente på Jutland i Danmark. Vi önske, både jag och min syster Ida, att ni herr doktor är god och följer hem till oss, på det jag får bjuda er ett minne af den stund, jag första gången såg er, då ni så ädelmodigt med er gåfva räddade min systers lif. I denna bön instämde Ida med skälmskt smålöje. Jag vacklade väl i början uti mitt beslut, huruvida jag skulle följa med eller icke, särdeles som jag tyckte mitt inre värde förringadt, då det gällde att emottaga belöning för en så obetydlig tjenst. Slutligen segrade dock intresset för de unga damerna. Vi kommo snart fram till deras boning vid Arseniigatan och inträdde i en väl möblerad sal, hvarest en tjensteflicka kom oss till mötes med ett par brinnande vaxljus. De unga damerna aftogo sina kappor och bådo mig göra detsamma. Jag stannade qvar och i hast uppdukades en så kallad thésoupér. Den skämtsamma Ida föreföll mig ganska näpen och underhållande, men tillika okonstlad. Man tyckte sig hos henne finna en viss, icke ringa grad, af bildning, men utan den minsta portion af förställning. Jag erfor hos henne ett fint omdöme; hon talade med lätthet och upprepade ofta nog, att hon mera tyckte om Köpenhamn än Åbo. Jag märkte af deras uttal att de begge systrarne icke alltid varit bosatte i Finland. Deras sällskap var i det hela så angenämt, att jag var ledsen öfver att icke förr hafva varit i tillfälle att göra deras bekantskap: men jag gladde mig dock nu deröfver att framdeles få förnöta någon ledig stund hos dem. Jag kan ej neka, att Emilia hade fått ett mägtigt inflytande öfver min själ. Hennes eldiga blick sväfvade ständigt för mig och jag frågade mig, hvårföre jag, då hon första gången väckte min uppmärksamhet, försummade att göra för henne hvad mitt hjerta önskade.
N:o 24; Mern. N:o 39. J. Jordbruket, om en lånefond till dess förkofrande. Uti. K:o 7. M. Klint, Gustaf af, Amiral, om inköp a*f hans Sjö-Chartseverk för Statens räkning. Uti. N:o 10; Mern. Kreatursracer, inhemska, om åtgärder för deras förbättrande. Uti. N:o /yj. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL VID Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 1840 och 1841. T ii ■ • /j» SJETTE SÄMLINGEN. 1 Banko-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betan handen. Banco Utskottets Memorial N’.o t. i Ankoru till Exp.-Utsk. d. 12 Februari Memorial, med anhållan om Nolarie-arfvoden åt 2:?ie Protocollsfdrande på Utsleottets Jfdelningar, samt om tillökadt Canzlibiträde. Sedan Banco-Utskottet, för vinnande af en skyndsammare behandling utaf de Utskottet tillhörige ärenden, ansett nödigt att fördela sig på 2ine Afdelningar, nemligen en för Finans-ärendena och granskning af Förvaltningsåtgärderne, samt en för Räkenskapernes genomgående och granskning till ziffran, hvaremot någon serskild Afdelning för handläggning af allenast Enanciella mål för närvarande icke funnits erforderlig; så, och med anledning häraf, har Utskottet, i stöd af 24 §.
Med afseende å kostnaden för ifrågavarande företag har Utsk:t ej föreslagit någon bestämd summa, och det kunde således synas opåkallad t att yttra sig angående denna del af frågan, men då de beräknade kostnaderne, uppgående till öfver 150,000 rdr, i Utlåt:t omnämnas, och då de tvenne kostnadsförslagerna blifvit af mig granskade, tillåter jag mig yttra några ord i afseende derå. Efter granskning af berörda förslager, i sammanhang med ritningen, och gjord beräkning enligt det sätt att bygga eller ändra, sorn jag tänkt mig, har jag funnit, att det afsedda ändamålet mer än väl kan uppnås med uteslutande af det föreslagna påbyggandet, och skulle man derigenom, likasom genom några oskadliga förenklingar i öfrigt, kunna inbespara omkring 100,000 rdr, förutom den betydliga vinst i tid, som genom undvikande af sagde påbyggnader skulle vinnas. Jag öfvergår nu till det vigtigaste skälet för detta mitt uppträdande emot Högl. Utsk:ts förslag — ett uppträdande, som jag högst ogerna tillåtit mig, enär såväl Stats-Utsk:t som Hrr Fullmägtige i Riksgäldskontoret bestå af så många nitiske och sakkunnige män, de der på flerfaldiga sätt gagnat det allmänna, men jag har funnit mig synnerligen manad, att i denna sak, som jag tror mig kunna bedömma och förstå, yttra min åsigt, för att ej möjligen synas hafva gillat en åtgärd, som jag anser af största vigt att ogilla. Den 9 Maj e. m. 20! Denna vigtigaste och sista anledningen, hvarför jag motsatt mig; ifrågavarande åtgärd, är, att jag finner det ur esthetisk synpunkt förkastligt att påbygga de ifrågavarande husen på sätt föreslaget blifvit, enär Riddarholmskyrkans murar skulle komma att af de sålunda förhöjda husen domineras. Jag känner icke, om det föreliggande byggnadsförslaget ännu blifvit granskadt af Kgl. Öfver-Intendents-embetet, men hyser den förhoppning, att detta förslag ej måtte vinna K. M:ts sanktion; och är det äfven till förekommande af den tidsutdrägt, som deraf skulle blifva en följd, jag nu vågar föreslå en förändring deruti.
Förordningar hufvudsakligen innehålla, öfvergår Utskottet till motionernes besvarande; och beträffande först Friherre Hermelins och Nils Insulins yrkanden, hvilka sammanstämma deruti, att conventioner om presträttigheter ovilkorligen böra upprättas, ehuru den förres förslag inskränker sig till det fall, då Kyrkoherde-beslällningarne äro lediga; så emedan det kan inträffa, hvad som äfven, efter hvad Utskottet har sig bekant, på åtskilliga ställen eger rum, att både församlingarne och Pastorerne äro nöjde med det aflöningssätt, som af ålder och i enlighet med gällande Författningar blifvit följd t, utan att önska sig något annat; samt ett stadgande om conventioners ovilkor/iga uppgörande, vare sig under inträffade ledigheter, eller sedan Pastoraten äro tillsatte, skulle lägga ett, med helgden af våra Grundlagar, oförenligt band på de frioch rättigheter, hvarje Svensk medborgare, enligt samma lagar, eger tillgodonjuta; ty och enär härtill jern väl kommer, att det oskick, som Friherre Hermelin, genom sitt förslag, velat forekotaBihang till R, St. Vrot, 1834. 8 Sami. % /atte Häftet, ' IO A’lin. Besv.r och Occon.-\J:shottcts Ber. A':o 5<j. mn# eller olagliga öfverenskommelsers uppgörande emel lan försa tillingarne och sökande, lärer knnna öl vas, ehvad en laglig conveniion finnes eller ej, kan Utskottet icke biträda hvad i berörde målto blifvit yrkadt. livad ändtligen rörer Friherre Hermelins framställning, angående verkslälligliet af byggnadsoch bältrings-skyldighet å Kyrkoherde-boställen, så torde något ytterligare stadgande härutinnan icke vara af nöden, än det, som finues gifvet genom 7 §. i den, rörande oeconom iska besigtning;!!- å nämnde och andre boställshemman, utkomne Kongl.
Det vore derföre, enligt molionärernes förmenande, tid att söka undan rödja de mångå olagenheter, som äro förknippade med den nu gällande föreskriften i afseende på fullföljande af klagan öfver agotaxermg; bestående förnämligast deri, att rättegångar om laga skiften dragas sä långt ut på tiden, då utsigten att kunna vinna ändring i ägograderingen, hvilket, i anseende till det vanskliga i detta göromål, icke borde blifva svårt, förledde till alt förebära misstag derutinnan såsom skäl för en tvist, hvars kostnader icke återfölle på klaganden ensam, utan drabbade hela skifteslaget, så framt allenast den obetydligaste ändring kunde vinnas Under den tid en sådan tvist varade, blef jorden vanskött, och den som sedermera finge mottaga en illa häfdad åker, en för hårdt betad äng eller ett utplundradt skogsskifte, gjorde derpå större förlust, än om han tidigt kommit i besittning af ett skifte med ett eller annat kapplands mindre vidd. Redan straxt efter det Skiftesstadgan utkommit, blef frågan, huruvida ägouppskattningen borde vara lagakraftvunnen, innan ett skifte fortsattes och fullbordades, ämne för en meningsstrid, som icke ännu synes vara afslutad, och samma ämne var äfven föremål för undersökning af den Kommitté, som, till följd af Kongl. Mnj:ts nådiga Bref den 31 Januari 1831, nedsattes för att närmare granska de mot Skiftésstadgan framställda anmärkningar. Denna Kommitté afgaf härom följande yttrande: ”Af alla åtgärder vid ett ägoskifte är ägornas taxering eller värdering pä en gång den vigtigasle och tillika den svåraste att verkställa. Den afgör hufvudsakligast, om delägares rätt varder vid skiftet iakttagen, om han i ägor får hvad han bör få, derigenom att de alla blifva satta i ett riktigt förhållande tdl hvarandra.
En talare har, för den händelse, att bancovinsten blefve reserverad för Bankens egen räkning, framställt den stora farhåga, att detta endast skulle tjena till alt ännu mera utvidga den, jag medgifver det, ändamälsvidriga lånerörelse, som vår Bank bedrifver; men jag ber alt få fästa den värde talarens uppmärksamhet derpå, alt det finnes ännu 2:ne andra sätt för Banken att använda denna sin vinst; det ena, att för densamma uppköpa räntebärande papper, utöfver det belopp, som är föreskrifva, och det andra, som är någonting ännu enklare, att uppköpa silfver. I förra fallet har Hr von Hartmansdorff visat, alt genom inbetalningen kommer icke någon minskning i sedelstocken effeclivt att äga rum; och hvad uppköpet af silfver beträffar, så måste ju Banken utgifva ett sedelbelopp, motsvarande det, hvartill bancovinsten uppgår, för att fä in detta silfver. Ett af de ändamål, för hvilka R. St. vid denna riksdag äro tillsammans, måste, i afseende på regleringen af Bankens affärer, vara det, alt Bankens silfverfond skall förstärkas. För hvad ändamål är det, som R. St. bestämma att en stor del af Bankens grundfond skall bestå uti räntebärande papper? Jo derföre, svarar man, att Banken må kunna, i händelse af behof, realisera dessa papper uti mynt. Men om man nu kan genom reservering af bancovinsten för dess eget behof, directe köpa silfver för densamma, och sålunda släppa ut ett motsvarande belopp sedlar, så gå ju dessa sedlar icke in uti någon lånerörelse. Detta är ett skäl, hvarför jag önskade ganska lifligt, att R. o. Ad. täcktes förena sig i samma beslut, som det Högv. PresteSt. fattat. Men ett annat skäl är också, att jag tror, att om R. o. Ad. nu på förhand bifaller ett i min tanka så vådligt förslag, som det att till Riksg.cont. utdela bancovinsten, så har R. o. Ad. bundit sig, i händelse vid den blifvande frågan om privatbankerne, medel skulle finnas nödvändige till etablerande för Riksbanken af länecontor, hvilka kunde ersätta den inskränkta privatbanksrörelsen.
Fx Protocollö Ji U. dllmqvisti Utdrag äf Vc, Ilo fl. Bofgaré-Ståndets Protocoll, hållet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 11 Juli 18*5- S. t). Uppi;: istes å nyo Hedervärda RondeStåndets Protocolls Utdrag af den 7 Juli, soni förliden gårdag lades pä bordet, angående arfvcsden för Ståndets Notarier Och ordinarie FanceU lister samt aflöning från anfagnings-dacärne för 4 extra Cam ellis; *•: och som Borgare Ståndets i samma förhållande som Hedervärda BondeS-iandets Cancellie-betjening. genom mängden af de vid innevarande Riksdag behandlade inål, varit träget sysselsatt, beslöt BorgareStåndet , ätt åt Stats Utskottst öfverlemna, ätt, jemväl för detta 1 Den il JutL 975 detta Stånds ordinarie Betjening , ett sådant arfvode föreslå; äfvensom, och da Borgare-Ståndet, redan vid Riksdagens början, varit föranlåtet, att till göromålens bättre drift och en snabbare expedition fyra Cancellister till bestämd tjenstgöring antaga, hvilka ock frän antagningsdagarne varit i oafbruten verksamhet , samt dessutom, bland de under den 29 Mars utsedda 16 extra Cancellister, endast funnits en, sorn allt sedermera ined använd flit i Cancellie-göro målen biträde, Borgare Ståndet ock för siri del Ville göra det förbehåll gällande, att således, Utom aflöningen för de i Riksdags ordningen bestämda två Cancellister , fullt Cancellist-dagtraktamente frän antagningen den ag Mars för ytterligare tre Cancellister anslås, hvarom Respectiva Med-Stånden genom Protor.olls-Utdrag skulle vördsam och vänlig Underrättelse meddelas. iJt supra. Ex Erotocollö Cati Magni Robsahm. S. D. "V id förnyad föredragning af Lag« samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-tJtskottens
l:o att nederlagsrörelsen vid Slilö hamn bedrifves endast af dem, som nu innehafva eller framdeles i laglig ordning förvärfva rättighet att der öfva utrikes handel; 2:o alt dervid skola tjena till efterrättelse de stadganden, som gällande Nederlags-Förordniug i afseende på controller i allmänhet stadgar; 3:o att styckegods, som på nederlag upplägges, skall till behörig vård inrymmas uti serskildt magazinshus af sten, hvilket på tjenlig plats utmed hamnen bör af de trafikerande, utan kostnad för Kronan, anskaffas; 4:o att varor, som från nederlaget lill Finland utskeppas, må, såsom för Stockholm redan är stadgadt, vara frie från utgående nederlags-recognition: — att en lika afgifts befrielse vid inkommandet må ega rum för varor, som från Finland på nederlag införes; hvaremot för den öfriga nederlagsrörelsen 6 Art. i Nederlags-Förordningen hör lända till efterlefnad, och 5:o att den Nådiga tillåtelsen meddelas till en början blott för en lid af t. ex. 10 eller 15 år; hvarjemte Styrelsen hyst den underdåniga förmodan, alt Kongl. Majit, när denna termin nalkas till slut, vill, på vederbörandes anmälan, i Nåder pröfva, huruvida, äfven om ifrågavarande nederlags-inrättning då icke på ändamålsenligt sätt kommit till stånd, samma tillåtelse ändock må ytterligare för längre eller kortare tid fortfara. Uti derefter af Conimerce-Collegium den 2 Maji 1838 afgifvet underdånigt utlåtande, har Collegium upplyst bland annat, att genom Kongl. Brefvet den 6 September 1834, är medgifvet, att fartyg, som för reparationers besörjande eller provianlering besöka Slilö eller andra hamnar på Gottland, der erforderlig tjenstemanna-persbnal för deras bevakning är anställd, befrias från erläggande af andra afgifter, än ersättning till lotsen, som ej må utgå till högre belopp, än det inhemska och privilegierade nationers fartyg vidkännas, samt den Tull-tjenstemännen efter sportel-laxan tillkommande expeditionslösen; äfvensom att
Det får derjemte märkas, att detta är det enda beskattningssätt, hvarmed »man kan gå så högt i beskattningen, som man önskar, utan att framkalla någon produktions»method, som skadligt inverkar på nationalförmögenheten; snarare kan man, genom be»stämmande af en hög afgift, framkalla det i statsekonomiskt hänseende förmånligaste »sättet för rörelsens bedrifvande, enär man derigenom sporrar bränvinsbrännaren attsö»ka ersättning för skatten i det största möjliga utbytet af råmaterialet, och således tvin»gar honom, att, i det hela taget, inrätta siri rörelse på det mest fördelaktiga och mest »ekonomiska sätt. »Slutligen kommer härtill, att detta beskattningssätt fordrar en mindre dyr kontroll än bände mäskbeskattningen och beskattningen af det material, som användes, enär denna kontroll, »såsom längre fram skall visas, endast erfordrar ett årligt belopp af| omkring 32,000 Spd. »hvartill kommer att här icke, såsom vid mäskbeskattningen, erfordras andra egenskaper »hos kontrollören, än förnöjsamhet och ärlighet, egenskaper, som äro lika nödvändiga »under hvarje beskattning. »Summan af allt detta är således, att man genom produktbeskattningen, t:o, under »förutsättning af en årlig tillverkning af f2 millioner potter, inbesparar af nationalför»mögenheten 69,000 Spd. af det material, som användes; 2:o ger bränvinsbrän»naren händerna fullkomligt fria att fördelaktigt inrätta sig, ja till och med tvingar »honom dertill, och det i ju högre grad, ju högre skatt man pålägger, när deremot mot»satsen äger rum vid de öfriga beskattningssätten; 5:o att intet hinder lägges i vägen »för användandet af skadade och till annat bruk odugliga födoämnen; 4:o att man erhåller »en renare och i fysiskt afseende mindre skadlig produkt; 5:o att omdestillering, frigifves, »hvarmedelst, bland annat, en import från utlandet af flera tusende