Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Preste-ståndet den 7 Borgare-ståndet den 7 Bonde-ståndet den 9 Rikets Ständers underdåniga skri/velse, äng. ersättning till persöner, hvilka, såsom krono-ombud, äro tillstädes vid bevillningsstämplingen af spelkort. (Stats-utsk. Uti., ?S:o 28, samt Statsoch Bevilln.-utsk:s Uti., N:o 14) S. A. K. Med anledning af en, utaf magasinsförvaltare!! G. Röding i underdånighet gjord, ansökning om ersättning för det af E. K. M:s befallningshafvande i Blekinge län meddelade uppdrag han under 17 års tid innehaft, att vara tillstädes vid den inför magistraten i Carlshamn verkställda kortstämpling, i förrättande hvaraf han jemväl skall hafva personligen deltagit, och med afseende å hvad som vid behandlingen af detta ärende förekommit, har E. K. M., medelst nådig skrifvelse af den 7 December sistlidet år, under förklarande, att E. K. M. ansåge billigheten fordra, det de personer, hvilka af vederbörande länsstyrelser förordnades att, i egenskap af krono-ombud, kortstämplingen i orterne öfvervara, för detta besvär erhölle lämplig ersättning, i nåder öfverlemnat till Rikets nu församlade Ständer, ej allenast att så beskaffad, ersättning bestämma samt nödiga medel dertill anvisa, utan ock att, för den förflutna tiden, åt bemälde Röding bevilja skälig godtgörelse . Hvad nu först beträffar den gratifikation, hvarom magasius-förvaltåren Röding i underdånighet anhållit, såsom vedergällning för det bestyr, han i afseende på kortstämplingen i Carlshamn under de förflutna åren haft sig uppdraget; så innehåller väl 7:de mom. i nu gällande, under den 23 Febr. 1842 utfärdade, Kongl, förordning angående spelkortstämplingen, att denna stämpling, så vidt den afser bevillnings-afgiftens behöriga erläggande och kontrollerande, skall i landsorterna verkställas inför magistraten, i närvaro af ett utaf E. K.
En af Rysslands mest uppburne författare, Gogol, slutar sin berömda skildring af sitt fäderneslands sociala och administrativa missförhållanden med en storslagen bild, hvari hans nationella själf känsla framträder på ett fantastiskt, men därjämte imponerande sätt. Ryssland liknas vid ett eldigt och ädelt spann, som till de andra folkens häpnad stormar fram öfver alla hinder mot ett okändt mål i fjärran. En sådan trängtan ut i det oändliga påminner om de fornpersiska ryttarskarornas och nomadhärarnes oemotståndliga anlopp, tills de invecklades i en världshistorisk konflikt, hvars betydelse och följder icke kunna misskännas af den senaste eftervärld. Vi minnas alla, huru det gick, när Darius, Hy-staspesV son, den store restauratorn af Achæmenidernas välde på de nationella traditionernas grundvalar, började sina nya eröfringar med att upphäfva de underlydande ioniska städernas själfstyrelse och ställa dem under sina satraper. Harald Hjärne.Sonja Kovalevsky. Några biografiska konturer. » — Det föreföll dem, som om en flik af det förhänge, som dolde framtiden, blifvit upplyft för dem, och de genomträngdes af öfvertygelsen att något nytt, stort, ovanligt väntade dem. En känsla af gränslös, oförklarlig lifsglädje grep dem. Hvad detta okända lif, som låg framför dem,v uppfyldt af så många okända löften, lockade och fängslade! Hvad det tycktes dem hemlighetsfullt, härligt, oändligt! » Det är med en känsla af vemod man nu läser dessa ord, slutorden i » Systrarna Rajevsky », och med hvilka Sonja Kovalevsky skildrat sin egen sinnesstämning, då hon, fjortonårig, återvände till hemmet .efter sin första utflykt därifrån, sin första bekantskap med den värld af intressen, sträfvanden och tankar, som snart helt och hållet skulle eröfra henne.
Dessa äro emellertid af den beskaffenhet, att raan ännu icke anser sig hafva påträffat de bästa som uppfinningsförmågan i den vägen kari utfinna. Vid sådant förhållande anser jag det vara oundgängligen nödvändigt för Kronan, att äga ett eget faktori, der försök i större skala med nya konstruktioner af gevär kunna ske utan den omgång, de kostnader och betydliga svårigheter, som vore förenade med dylika försöks anställande vid enskildes verk. Dertill kommer, att det finnes en större mängd gevär, hvilka tillverkade efter en förut såsom god ansedd modell, numera anses böra, för att vara fullt lämpliga, förändras i enlighet med sednare förbättrade konstruktioner. Sådana förändringar befarar jag icke skulle kunna på enskildta faktorier verkställas utan med vida större kostnader och tidsutdrägt, än hvad som erfordrades i fall de skedde vid en Kronans verkstad. Kommer man en gång derhän, att gevärsfabrikationen hvilar på bestämda och fullkomnade grunder, samt icke är underkastad täta förbättringar, då först anser jag skäl va - Den 24 Maj. I2ä ra alt säga, det bästa hushållningen vore alt öfverlåta gevärstillverkningen åt enskildes spekulationsanda. Men under hvilka förhållanden som helst skulle jag aldrig tillstyrka att något Kronans gevärsfaktori utarrenderades åt enskild person; utan bättre vore då att pä vissa vilkor öfverlemna detsamma åt någon lämplig person, pä sätt man gjort med Husqvarna, hvilket förut var ett Kronans faktori. Men å andra sidan har deremot gevärstlllverkningen vid Carl Gustafs stad lemnat så föga tillfredsställande resultater, att jag anser en af R. St. deråt lemnad större uppmärksamhet just vara på sitt ställe, samt att denna statsmakt således hör i ämnet aflåta en tind. skrifvelse lill K. M. Dervid anser jag det af Hr von Hartmansdorff väckta försiag, som endast i sä måtto afviker ifrån Utskrs, att uti hans förslag icke förekommer något yttrande om utarrendering, vara det lämpligaste, hvadan jag äfven för min del tillstyrker bifall dertill. Frih. von Kraemer, Rob. Fredr.:
Sedan derefter Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref af den 10 Oktober 1848, jemte föreskrift om arbetets fortsättning under derpå följande år, i Nåder anbefallt t. f. Presidenten i Krigs-kollegium att, efter vederbörandes hörande, uppgifva, huru lång tid, som ansågs kunna för Förfaltnings-samlingens slutliga utarbetande och utgifvande ytterligare erfordras, samt redaktörerne uti afgifvet utlåtande tillkännagifvit att som de redan uti det under den 16 Juli 1844 skriftligen gjorda anbud, hvilket legat till grund för det genom Kongl. Brefvet den 8 derpåföljde Augusti dem Nådigst lemnade uppdrag, förbundit sig att årligen utgifva minst 20 tryckta ark, de ansåge sig, då de fortfarande samvetsgrant fullgjorde detta åtagande, icke vara i stånd att på en tid af sju år, räknadt från den 1 Januari 1849, medhinna utgifvandet ej allenast af de då ännu återstående 17 Titlarne jemte ett supplemeutband, utan äfven af alfabetiskt register öfver samtliga Titlarne och supplementet; så hade bemälde t. f.
Allmänna BeswärSoä) Olconomiä-U-ffo tels den 14 N-veinbcr pä Bordel lagde betänkande, angående åtskilliga förändringar af den 24 F-bruarii 1748, om förlag tvid Bergö» och Brukshandtcringen. Bifölls. Riddarhns-Urffottet hade ingifwit ett Memorial hwilkct uplästcs sa lydande: HSr - i8s6 Den 2Z November. Hörsamste Memorial' I anledning af Högloft. Nidderffapet och Udelns remist af 18 innewarande, rörande den af Herr Lagmannen Grefwe 6>'IIendorZ Uli Högloft. Ridderskapct och Adelns plenum wäckle sräga, angående framlida stadgande för utwäljandet af Ridderskapet och Adelns Fullmägtige uli Riksens Ständers Banque och Riksgälds-Contoir, får Riddarhus-Ut» skottet härmed deri äran sill utlåtande deröswer afgifwa. Dä genom den af Kongl. Maj:t och Riksens Ständer den 6 Iunii sistledne antagne Regeringsform bestämmes atk allmän lagtima Riksdag hwart femte är hallas skall, har Utskottet i afseende derpå funnit skal alt till Högloft. Ridderskaper och Adeln hemställa och tillstyrka del Veste Fullmägkige, dä de wid en ' påstående Riksens Ständers allmänna sammankomst blifwit urwalde, böra i deste befattningar bibehällas och deruti oasbrutit fortfara intill den näst påföljande Riksdagen; samt att hwad derefter angar SkändelS Revisorers wäljande till Banquen och Riksgälds-Contoiret, Utjkoltet för sin del trott lämpeligast och för framtiden nyttigast, om dermed kommer att i alla delar förhallas sä, som Kongl. Brefvet af den 12 Februarii 1779 och Riksdags-Bestutet af ar 1820 derom stadgar och till efterlefnad hittills warit följdt och antagit.
Carlsborg har äfven ett ganska fördelaktigt taktiskt läge på en utskjutande udde i Wettern, som lemnar fästningen ett ganska stort inre utrymme, men likväl egentligen blott en enda anfalisfront, och medgifver sålunda att för en jemförelsevis ringa kostnad och med användande af en föga talrik besättning göra fästningen stark mot anfall. Dertill hörer likväl uppförandet af något verk å det höga Waberget, som ligger blott 7,000 alnar från fästningens midtel, således helt och hållet inom det nya artilleriets skotthåll och med insyn i fästningens alla delar. De anslag, som Carlsborgs fästning under de många byggnadsåren erhållit, uppgå, till och med år 1863, till 4,140,687 Rdr Rmt. Häraf hafva till den egentliga fästningsbyggnaden endast 2,572,813 Rdr kunnat användas. Af de återstående 1,567,874 hafva 597,467 Rdr blifvit utgifne till för den egentliga fästningsbyggnaden främmande ändamål, hvaribland väganläggning öfver Tiveden till Askersund, broar öfver sundet och^ kanalen vid Rödesund, en del af kostnaderne för artillerityghuset och verkstäderna m. m. Återstoden 970,407 Rdr har åtgått till inköp af jord, tillfällige för arbetena nödige byggnaders uppförande och deras underhåll, m. fl. biarbeten. Den ursprungliga kostnadssnmman var beräknad till 4,500,000 Rdr Rmt under antagande af 10 års arbetstid; men då det hittills verkställda arbetet måst fördelas på de några och 40 år, som förflutit sedan byggnadens början, så har, till följd så väl af dagsverksprisens och alla varuvärdens starka stegring, som af de genom den långa arbetstiden mångdubblade biomkostnaderna, icke mer än något öfver hälften af hela arbetet för den hittills använda summan kunnat åstadkommas, och detta oaktadt det egentliga fästningsbyggandet blifvit verkstäldt med kostnader, som understigit de värden, som i det ursprungliga förslaget blifvit beräknade. De återstående arbetena anses, enligt uppgift från Ingeniör-corpsen, erfordra 3,000,000 Rdr med antagande af 10 års arbetstid.
Bourgogne, Eanarie, Cap, Champagne, Pontac, Ztalienfla och Sicilianfla, samt wid nysi anförde förhållande trott det öswcrensstämma bäde med en god Lagstiftnings, princip och med Statens fördel, otc desie winer hädanefter frigiftvas till införsel einor följande Tull: för Bourgogne, Italienska, i likhet med hwad för Rhenfla betalas Tjugufem Nd. per äm; Canaric-winer lika med Portugisiska , Tolf Riksdaler per äm; men Cap, Champagne och Pontac, a 32 sikannan. För öfrigt och i sammanhang härmed anhälla Riksens Ständer i underdänighct, alr den förhöjning L Den 2 April. 35 wiste waror, som, enligt Eders Kongl. Majus Nädiga förordnanden under sistl. Maji och September mäna» der, endast tillfallit Fattigwärden i Stockholm och Götheborg, mä isrän och med nästa ärs börian ripp, bäras och anwändas i hwarie Stapelstad till drst sats tige, sä framt nägon ordeiulig anstalt till deras föi°, sör-ande derstädes finnes antagen. Riksens Ständer framhärda, etc. - O ' - Stormägtigste AilerNädigste Konung! Uti den Nädiga proposition, sorn EdcrS Kongl, Maj t, under ben lS Oktober sistledet är i Näver be» hagar till Riksens Ständer afläta, a >gävNde hnruwida Instruktion mä wara af nöden för Riksens Ständers Fullmägtige eller Wederbörande Tjenstemän, hwilka böra warda hörde i frägor om eftergift af ädbmdc er» sättningar, som tillhöra Riksens Sländcrs penninge» wcrk, Stats-Werkct eller de under Collegicrnes eller scrffilde Direktioners styrelse warande Castor, hafwa Riksens Ständer, med undcrdänig wördnad emottagit ett förnyadt dyrbart wedermäle af Eders Kongl. Maj ts
Till följd häraf hafva Utskotten sammanträdt och tagit i samfäldt öfvervägande sistnämnda fråga; och som Utskotten, i likhet med hvad Kongl. Maj:t behagat i Nåder förklara, funnit någon lämplig ersättning skäligen böra bestämmas för de personer, hvilka, jemlikt Kongl, förordningen den 23 Februari 18i2, böra af vederbörande Länsstyrelser förordnas att, i egenskap af krono-ombud, kortstämplingen i orterna öfvervara, helst ett sådant uppdrag i allmänhet torde kunna anses främmande för desse personers egentliga tjenste - Rih. till R. St. 4 Sami. 2 Afd. 3 Höft. 1 s Stainoch Bevillnings-l tskoltens Utlåtande, TV.-o /4. befattning; så, och jemte det Utskotten härvid bordt fästa Rikets Ständers uppmärksamhet dera, att, sedan Beviilnings-utskottet i dess betänkande, N:o 10, angående stämpling af spelkort och afgiften derför, hemstäilt, att, med bibehållande (ill oförändrad! belopp af bevillningen af spelkort, anhållan måtte hos Kongl. Maj:t göras, att förenämnda Kongl, förordning af den 23 Februari 1842 finge fortfarande tjena till efterrättelse, tre Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-stånden, väl till denna hemställan lemnat bifall, men Borgare-ståndet, hvarest anmärkt blifvit, att det vore olämpligt att med någon sådan hemställan till Kongl. Maj:t inga, innan förevarande fråga om ersättning åt krono-oiribuden blifvit af Statsoch Bevillnings-utskolten behandlad, återremitterat sagde betänkande, i anledning hvaraf Beviilnings-utskottet kommer att serskildt utlåtande afgifva — hafva Utskotten, som, i afseende å beloppet af den ifrågaställda ersättningen, funnit den af magasinsförvaltare!)
Genom den af mig föreslagna förtecknings-åtgärden skulle, efter min kännedom och åsigt, vida mer än halfva antalet af de å bördig jord varande fornlemningar kunna uteslutas ur antalet af fridlysta, och jordägaren äga att med de uteslutna efter godtycke förfara.» Sedan R. o. Ad. nu tagit kännedom af hvad dessa båda kunskapsrika män föreslagit, torde R. 0. Ad. finna, att det för hvarje älskare af Sveriges forntid, historia och minnesmärken, är af vigt att PresteStrs inbjudning antages. Jag har tagit mig friheten något utförligare upläsa de begge fornforskarnes afgifna yttranden, emedan, om 11. o. Ad. instämmer i PresteStis beslut, hvarigenom det blir R. St:rs, Exp.Ulsk. vid deltas sammanfattande icke har någon ledning af Ekon.Utskis redan ogillade Betänk., och Utsk. således bör hafva sig öppet att ur befintliga, för 11. St:r tillgängliggjorda, handlingar, vid sin blifvande motivering för den erforderliga underd. skrifvelsen, göra ett behörigt utdrag. Vördsamt anhålles att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. på bifall till PresteStis gjorda hemställan. Frih. Sprengtporten, Jak. Wilh.: Om K. M. skulle behaga bifalla den framställning från R. Sltr, som R. o. Ad. redan beslutat, och som äfven af Borgareoch BondeSt:n blifvit bifallen i de punkter R. o. Ad. antagit, synes mig vara tydligt att, sedan undersökning af befintliga fornlemningar blifvit verkställd, K. M. icke lärer underlåta att i nu gällande författn. göra de tillägg och ändringar, som för det åsyftade ändamålets vinnande kunna vara af nöden. Skillnaden mellan R. o. Ad:ns beslut och Ekon.- Utsk:s Betänk., som 2 Stånd bifallit, ligger således endast i den omständigheten, att E. St:r begära det författnin skall utfärdas 64S Maj. förr än upteckning skett, och att K. M. skall proprio motu vidtaga den åtgärd som R. St:r afsett.
Det har ytterligare såsom skäl för sagde ö filin gars afskaffande blifvit anfördt, att hvad under mötestiden läres är af kort varaktighet. Beväringspligten omfattar dock icke längre tid än fem år; och det är icke att förmoda, att vid ett fälttågs början mera än två, högst tre klasser komma att uppbådas. Det är således endast några få år, som det inlärda behöfver iliågkommas. Tiden emellan det man tår anledning befara ett fredsbrott och krigets början kan, enligt hvad historien och en dyrköpt erfarenhet lärer oss, ofta vara ganska kort. Behofvet att röra stridskrafterna för deras samlande på vissa punkter, kan med afseende på vårt lands utsträckning vara ögonblickligt. Den uppbådade beväringen, om ej genast färdig att möta fienden, är likväl till följd af redan undergången vapenöfning i stånd att, bevärad och utrustad, följa sta rntruppen för att i rnån af ytterligare öfning i den bästa skolan, det verkliga fältlifvet, deltaga i försvaret. Sådant vore icke möjligt, om ali exer 6 Lagsamt Allmänna Besvärs* och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 23. cis för beväringen skulle uppskjutas till behofvets stund. Den fullkomligen odisciplinerade massan måste då qvarlemnas i hemorten, samt stamtrupperne vid uppbrottet minskas med det för beväringens öfning nödiga befäl och manskap. Det torde dessutom icke bora lemnäs utan uppmärksamhet, att beväringens årliga vapeuöfningar tvifvelsutan hufvudsakligen bidragit dertill, att nationens håg och fallenhet för krigare-yrket, förut underhållna genom ständiga eller ofta återkommande krig, under en fyratioårig fred icke gått förlorade; men, efter Utskottens omdöme, blifver, om freden länge får fortfara, denna militäriska uppfostran för ungdomen alltmera behöflig för att fortplanta nämnde egenskaper och inskärpa pliglen att försvara fäderneslandet.
Majit äskade anslags-summan för fullbordande af norra stambanan lill Upsala, finner Utskottet sig derjemte föranlåtet erinra om Utskottets förut yttrade åsigt, angående angelägenheten af samma banas utsträckning tili inre delarne af de norr om Mälaren belägna landskaper, hvarest näringarnes och industriens vidare utveckling hämmas genom saknadi tillfälle att ulan allt lör kännbara transportkostnader få landsbygdens och bergslagernas produkter framskafiade till deras a Isättningsorler. För att undanrödja detta hinder emot en tilltagande rörelse och ett allmännare välstånd inom sagde vidsträckta orter, oell på del att jernvägs-arbelena på andra sidan Upsala redan under nu förestående slatsreglerings-period måtte kunna påbörjas och liden lör norra stambanans sammanbindande med andra jernbanor sålunda för kortas, anser Utskottet Rikets Ständer vid innevarande Riksdag äfven böra anvisa en lämplig anslags-summa lör denna stambanas bearbetande ä dess utsträckning från Upsala emot staden Sala. 1 öfverensstämmelse med hvad Utskottet nu vltrat, får Utskottet följaktligen tillstyrka: 7:o att Rikets Ständer måtte anvisa, för norra stambanans påbörjande samt dess fullbordande och öppnande för allmänna trafiken mellan Stockholm och Upsala, den för verkställigheten deraf i ofvan nämnde arbetsplan uppgifna summa, 4,800,000 Rate, och dessutom för samtidigt företagande af erforderliga arbeten för samma banas fortsättning från Upsala i sin sträckning mot Sala, 200,000 R:dr, eller tillsammans för norra stambanan Fem millioner Riksdaler Riksmynt, utom hvad sorn för bangård och reparations-verkstäder i förstnämnde stad kommer att erfordras. Nordvestra stam hanan. Enligt ofta åberopade arbetsplan, skulle under åren 1858, 1859 och 1800 för nordvestra stambanans påbörjande mellan den vestra banan och Christinehamn samt mellan Arvika och rik sgränsen erfordras en sammanräknad anslags-summa af 1,566,000 Riksdaler.
Derjemte reserverar jag mig ytterligare emot alla af Ståndet fattade beslut i denna fråga , deri Ståndet beviljat statsanslag och Konungen blifvit lemnad medel att fördela efter godtfinnande; emedan min öfvertygelse deri är orubblig, att Ständerne ej böra utlemna Statens besparade medel till enskildes eller corporationers fördel, med andra villkor än mot billig ränta och capitalets amortering. Anhållandes jag, att denna min reservation måtte blifva införd uti dagens protocoll. Hr von Hohenhausen: Jag anser mig böra yttra, i anledn. af hvad som blifvit anmärkt, nemi. att en inbjudning till PresteSt. vore ett nonsens, att min mening varit att nämnda Stånd kunde företaga saken till ny öfverläggning, när den förekommer; — det var derföre jag önskade inbjudningen, och nämner detta blott reservationsvis. Hr von Hartmansdorff: Det återstår ännu en punkt sidan i5. Jag förmodar, att Hr Frih. o. Landtm, nu ej upptagit den vid föredragningen, emedan inledningen dertill är af följande innehåll: — ”Då, i händelse en dylik föreskrift meddelas, det jemväl Ur i sin ordning, att icke andra medel hållas disponibla, än som kunna till utbetalning vid hvarje olika tid ifrågakomma, hemställer Utsk. derjemte,” etc. När Den i A p r i 1 f. m. 57 När nu meningen , både på deras sido, hvilka önska att medlen måtte förvaltas af Riksg.conloret , och på deras, sorn yrka att de måtte af Banken utlånas, är att de i alla händelser skola göras fruktbara; så anser jag den sista punkten böra af R. o. Ad. godkännas, likväl utan den föregående i nledningen. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han visserligen icke insåge något hinder, att ju R. o. Ad. kunde fatta sitt beslut i afseende på StatsUtsk:s sista yttrande i utlåt. Nto 4^5, ehuru StalsUtsk. motiverat det på det beslut, R. o. Ad. ansett böra uppskjutas. Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o.
Majit förordnar, samt 3 Ledamöter, som skola utses en af Kommerskollegium, en af Stockholms Magistrat och Rorgerskaps Äldste och den 3:dje af Slöjd-föreningen, så länge dess bidrag till skolan såsom hittills fortfar. I betraktande af denna skolas stora inflytelse på spridande af insigt i tekniska och dermed gemenskap egande ämnen, äfvensom på utbildandet af smak och arbets-skicklighet, i följd hvaraf elever Transport R:mt R:dr 32,075: Kongl. Maj.ls Nåd. Vrop. N:o l, om Statsverket 185!). 45 Transport R:mt R:dr 32,078: — nas antal årligen okats, vill Kongl. Maj:t härmed föreslå Rikets Ständer, att till understöd för den af Svenska Slöjdföreningen i Stockholm inrättade söndagsoch afton-skola anvisa anslag till enahanda belopp, som vid sednaste riksdag beviljades, eller 15,000 R:dr årligen, under vilkor att skolans verksamhet ordnas samt förvaltningen af dertill anslagna statsmedel och skolans öfriga tillgångar besörjes i öfverensstämmelse med de föreskrifter, som Kongl. Maj:t kan finna godt meddela, äfvensom att Stockholms stad till bekostande af tjenlig lokal för skolan bidrager med enahanda belopp, som under år 1848. G) Befrämjande i allmänhet af slöjderna: Då de så kallade Manufaktursamt Tulloch Beslags-medlen numera endast lemna en obetydlig tillgång för att af Kongl. Majit användas till rese-understöd åt sådane arbetare i de särskilda närings yrkena, hvilka önska att genom resor till främmande länder, der industrien uppnått en högre ståndpunkt, samt någon tids arbete på dervarande verkstäder öka sina insigter och sin konstfärdighet, vill Kongl. Majit härmed äska, att Rikets Ständer för nämnda ändamål må till Kongl. Majits disposition ställa ett årligt anslag af 3,000 Ridr under nästa statsregleringsperiod, eller tillsammans 9,000 Ridr.
Jag har icke i Utsk. anfört någon sådan reservation; men då ifrågavar. sammanjemnkn. der förevar, yttrade jag den åsigt, att det beslut, som af It. o. Ad. var fattadt, och hvilket, fastän i andra ordalag, äfven de andra Stånden biträdt, nemi. att till den andra Statsmagten öfverlåta att vidtaga beskattningsåtgärder i afseende på jernhandteringen, icke, efter min öfvertygelse, var öfverensstämmande med grundlagens anda, emedan jag anser den icke blott medgifva Svenska folket eller B. St. att ensamt besluta i bsskattnrsfrågor, utan äfven ålägga dem att begagna sig af denna rättighet, fastän orden icke i grundlagen äro så bestämda. På dessa skäl ansåg jag, att Utsk. icke bort föreslå andra BiksSt. att biträda en redaction, sorn innefattade ett, efter min tanke, emot grundlagen stridande beslut, och denna reservation begärde jag få antecknad i Utskrs prot.; men icke har jag anhållit, att den skulle få åtfölja betänk., ty i sjelfva saken delar jag den, såsom jag tror, ganska allm. tanken om nyttan af denna åtgärd, och har endast reserverat mig för att kunna i andra frågor, deruti dylika åtgärder äro mindre vigtiga, bestrida deras vidtagande på grund af deras olaglighet. Jag har trott mig böra inför II. Ståndet yttra detta, då jag ser min reservation intagen i betänk. Dessutom innehåller den mig tillagda reservation en tanke, som jag icke i Utsk. yttrat, nemi. att jag ansett Utsk. ej vara skyldigt att sammanjemnka Ståndens olagliga beslut. En sådan uppfattning af grundlagen har aldrig af mig blifvit framställd, och den hade icke blifvit uttryckt, om jag fått justera mitt yttrande. B. o. Ad. lade förslaget N:o i43 till liandkna. Vid förnyad föredragning biföll B. o. Ad. StatsUtskrs d. 24 dennes på bordet lagda memor. och utlåt.: