Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
13 häll blifvit yttrad önskan om någon förhöjning i folkskolelärares knappa lönevilkor, har de sista årens erfarenhet ådagalagt, att ju mer folkskolan anlitas och vinner förtroende, desto oftare inträffar, att församlingar, utöfver hvad de vid skolväsendets första ordnande antagit, finna behof af flere skolor och ökadt antal lärare, till hvilkas aflöning folkskole-afgiften och församlingarnes egna bidrag icke lemna erforderliga tillgångar. Af denna anledning, och på det behof af omförmälda beskaffenhet må kunna afbjelpas, torde anslaget för lärares aflönande böra, vid oförändradt belopp under de följande trenne åren, bibehållas. Den för ofvannämnde Seminarier anvisade summa torde icke heller kunna nedsättas, så länge dessa läroanstalter till lika stort antal som hittills fortfarande äro för det afsedda ändamålet behöflige. Anslaget till Stipendier åt Folkskolelärare-elever torde framdeles kunna nedsättas i samma mån som antalet af dessa elever kommer att aftaga till följd af minskade utsigter till befordran, sedan församlingarnes behof af Skolelärare blifvit fyldt och de fleste tjensterne blifvit med yngre personer besatte; men då Seminarii-elevernas antal under innevarande års vårtermin uppgick till 471, och vederbörande myndigheter, med afseende å de flestes medellöshet, begärde till deras understöd bögre belopp, än som dertill var att använda, så har jag icke anledning förmoda, att under den närmaste framtiden en mindre summa, än den hittills utgående, kan för ändamålet vara tillräcklig.
Undertecknad Hof-Cautzler, Stats-Rådet Herr Friherre Cederström Upplästes i underdånighet ett på Kongl. Maj:ts Nådiga befallning författadt Förslag till eh Nådig Skrifvelse från Kongl. Majit,till Rikets Ständer, angående Leipzigska Länet, sådant det vid detta Protokoll finnes bi lag k ; och Slef detsamma, på Stats-Rådets Ledamoters underdåniga tillstyrkande, af Kongl. Majit i Nåder gilladt; och skulle, till följe häraf, Skrifvelsen, af underteknad Hof-Cantzler contrasignerad , på vanligt sätt, till Rikets Ständer öfverlernnas. In fidem G. af JNetterstedt. Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer angående Leipzigska Lånet; Gifven Stockholms Slott den 6 Ju lii 1818. Sedan, genom Kongl. Majits Nådiga försorg oda oafbrutna bemödanden, all Rikets Utländska skuld i Hamburg, Holland, Genua och Antverpen, ofta under brydsamrna omständigheter och underhandlingar, som af sjelfva Liqvidationsbeloppet och Skuldens nedsättning föranlédes , blifvit till fullo godtgjord, liar en betydlig ber - Konungens Nåd. Skrifvelse)-'. jan blifvit gjord med Leipziger-Länets dödande, medelst inlösen af 1198 Partial-Obligationer, svarande, i förening med de af Riksgälds-Koatoret, före 1815, infriade 302 stycken, och de 300 stycken, som frän början aldrig constituerat
Befallningshafvande vidtagna åtgärd, att, vid anställande lagsökningar, fordra uppvisande af de Original - Skuldebref, hvarföre hetalniig sokes, blifvit dels hämtad af 4 Cap. 2 § Utsökning» Balken och dels af den år 1812 utfärdade Chartte Sigillatas Förordning , hvarförutan det icke undfallit Riksens Ständers uppmäiksamhet, att det presentatum, som vid skeende lagsökning å Skuldebrefvet tecknas, kan vid flera inträffande omständigheter medföra nytta och upplysning ; toen då, i synnerhet för fordring» Den 14 Juli. dringsägare, som äro aflägse från EandshöfdingeResidenset boende, svårighet och äfventyr möjligen kujjde uppstå, att, jemte lagsökningshandlingarfla, tillika till Eders Kongl Majus Befallningshafvande insända de Original-Skuldsedlar, hvarpå fordringen sig grundar, samt härtill kommer, att 14 Caji. 4 §. Rättegångs
Rjiirknian, Jiilie, frii, GeRe. Rjöiw, K. F, kaiididat, Stocklioliii. Rjiirnbom, Anna, fröken, Stockholm. Ujörnstjer~a, O. M. F. generalmajor, Stockholm. Björiistjeriia, R. M., geueralninjor,Stock: holni. Blix, Erin, frriken, Stockholni. Bliicher,. Aiiielie, fröken, Venersborg. Boberg, Anna, fru, Stockholni. B Hodach, Hilda, frökeii, Bodnch, Tecla, fröken, D Boheioan, Eanline: fru, v I3ohniaii1 Iiersbiii, fru, v Bohustedt, Georgie, fru 3 I3oivie, Hedvig, fröken, 3 Bolin, Aliiin. fru. Upsnla. Bolii.i, Helena, frii, KnngsgArdeu, Jiilarbo .. Bolin, Kelma, frölien, Stockliolin. Bolin, Marin., Prn, S Bolin, W nriaiiiie, friikeii, 3 Bolinder, A. M., laiicisseksetlerare, Mnriestnd. Boliiider,. ' Einelie, frii, Önnestad. Holling, G., medicinslrficl, Stockholin. Bonde, Trolle-, Carl, grefve, Trolleliolii-i, !rrollellils. Ronnt.dn1, H., frn, Stocklioliii. Bonnier, Jeuny, fröken, Stockholiii. Lniid. Borg, F. T., redaktör? Helsingborg. Rorg.l.ströni, Aiiiii~, frökeii, Orelwo. Borgotrhi~i, Mario, friilren, Kristinnstacl. Borgström, Eiiielie, frii, St.oclz1iolni. Boriistedt, von, I., fröken, Svalöf. Boszcus, Agnes, f ~ ö k e u Arboga. Boströni, L., frn, Stocklioliii.
M. redan afgifvet förslag; det skulle nödvändigt tagas illa af den, som afgifvit det första; men jag frågar, om den utväg, jag tagit, att vid en sak af så stor vigt öppet säga sanningen och följa min öfvertygelse, icke var rättare, än att ådraga Staten en onyttig kostnad och mig en beständig förebråelse, om det ock skulle medföra förlusten af ens eller annans vänskap, Då jag afven lick nådig befallning att uppgifva någon annan D c ii x 5 April f. m. tjenlig local, erinrade jag mig Wisingsö, hvarest jag nägra år förut sett ef ar af ovanl ig storlek mot deras ålder. Denna ö förenade alla de förmåner, hvilka voro föreskrifna och som voro nödiga att iakttaga, och låg dessutom skyddad för en utländsk fiendes plundring, när ekarna blefvo brukbara, och transportvägen var lätt. Visserligen har jag hört några, från ett visst håll, klandra detta val af local; men flera hafva gillat det. Det klandrades först af det skäl, att planteringen skulle vara utsatt för stormarna, och träden i följd deraf kullkastas eller krökas af vindarna; men der granen icke kullkastas, der står eken ännu fastare. Man har sedan föregifvit, att jorden var för grund; men då man ser, att förut planterade ekar trifvas och växa raskt; då man ser päronträden, som äfven hafva djupa pålrötter, skjuta högt och rakt i höjden, och då man såväl vid planteringarna som vid enkom anställda gräfningar funnit jorden tillräckligt djup för ändamålet, utom på några få ställen [och hvar finnes någon local, som så uteslutande äger alla förmåner och inga brister?); så blifver jag ännu af den öfvertygelsen, att ingen bättre local kan uppgifvas. Derefter uppgafs, att jorden var för mager och kunde endast bära hafra, som ändå gaf missväxt de flesta åren.
Prot. 1834. 7:de Samt. 1 ista AJd, ± 28-de Häftet. , 3 Lag-Utskottets Utlåtande N:o som till ett aflägse Dom-Capitel mäste företagas, skulle dessutom mången gång afskräcka från verkställande af ett lättsinnigt beslut, att lösa sig från en besvärlig förbindelse; 2:0 att den af Utskottet föreslagna andra varningen eller den, som i närvaro af makarnes föräldrar eller fränder skulle gifvas, måtte efter Kyrkoherdens bepröfvande ske, antingen på sätt Utskottet föreslagit, eller inför Iiyrko-Rådet; 3:o att, enär de i 14 Cap. 1 §. Giftermåls-Balken stadgade böter ega det gemensamt med alidia böter, att de drabba bägge makarne, både den oskyldige och den skyldige, borde bötesansvaret bibehållas; 4:o att, då afsigten med oeniga makars åtskiljande till säng och säte, uppenbart är att återföra dem till besinning och tillvägabringa försoning, vore den af Utskottet bestämda tid af sex månader, hvarunder en sådan skilsmässa skulle fortfara allt för kort, och således för mycket underlättande ägtenskapsskilnader, hvilka, så vidt möjligt är, borde undvikas. Det vöre således af nöden, att en längre tid utsattes, hvilken blifvit olika föreslagen, såsom till minst sex månader, till ett och äfven till två år. Till bemötande af dessa anmärkningar får Utskottet anföra r
1 anledning häraf anser Herr Prosten ytterligare en förnyad vägran af Ordens-Gillet mot Riksens Ständers beslut vara radicalt förekommen Bihang till RihsSt, Fröt. igi7-i8i8: &d* Sami. Besu. och Ekon. Utsk. Bctänkandcn. derigenom, att Hospitalen och Lazareltarna i Riket, både till Ekonomi och fondernes disposition, hädanefter och för alltid skiljas från Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillets styrelse, hvarom tili Kongl. Majit en underdånig skrifvelse tillstyrkes. Häruti hafva äfven instämt Herrar Domprosten Wählin, Prosten J Wijkman, jemt» liera Ledamöter af det Högv. PrestStåndet. Under den sorgfälliga uppmärksamhet, hvarmed Utskottet granskat de uti detta grannlaga ämne inkomna Memorialer, har det funnit motionerna härom hufvudsakeligen innehålla fyra serskildta yrkanden ; 1:0 Att åtskilliga af de Fonder, hvilka nu under benämning af allmänna ifrån vissa Län ingå till Kotvgl. Seraphimer-Ordens Gillet och derifrån öfver hela Riket disponeras tili förmon för andra Läns Barmhertighets inrättningar, måtte, såsom uppkomne af privata donationer och fromma stiftelser, till den Landsorts förmon, der de varit gifne, få inom samma ort orubbade förblifva. 2:0 Att äfven i det fall dessa fonder skulle vara till större eller mindre del uppkonane af framlidna Konungars anslag, iudragna kloster, kronotionde, eller andra publika intrader, deras användande likväl borda inskränkas inom den province, hvarifrån de utgå, och till hvars behof af »adana inrättningar de troligen ifrån första Eesv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. 561 upprinnelsen blifvit antingen skänkta eller anslagne, ehuru under tidernas skiften deras tillkomst förlorats utur minnet, och så mycket mera utur all bevisningsförmåga. 5:0
Sedan man läst nyssnämnde vackla ingress, blifver man i sanning ganska förvånad, ät det resultat, hvartill Utsk. kommit att tillstyrka en förhöjning i anslaget af — 2,000 Rtdr b:ko. Flera talare hafva redan före mig och skickligare ån jag förmår, framhållit det stora gagn, som skolan redan medfört, och i ännu större grad kommer att medföra genom att lyfta på de lunga bojor, som bristande undervisning lägger på arbetarens verksamhet; då jag dessutom finner, huru långt liden redan är framskriden, tror jag mig göra den af mig så högt värderade skolan den största tjensten om jag inskränker mig till anhållan om återremiss, på del att StatsUtsk. måtte, utan afseende A Frih. Cederströms hotande uttryck, tillse, huruvida icke Gr. von Plåtens motion kunde bifallas. Hr Rildt, Didrik Gillis: Under loppet af denna öfverläggning hafva flera talare yrkat punktens återremitterande, på det att anslaget till ifrågavande skola mätte förhöjas, så att en läroanstalt skulle kunna bildas, der unga qvinnor i Stockholm kunde erhålla undervisning i handarbeten. Att en sådan anstalt vore ganska nyttig, har hvarken jag eller någon annan af StatsUtsk:s ledamöter bestridt, men jag bestrider, att det tillkommer StatsUtsk. att afgifva förslag, ang:de en sådan undervisningsanstalts organisation. Motionärerne hafva väl begärt penningar för denna läroanstalts inrättande, men huru dessa penningar skola på det ändamålsenligaste sätt Den 20 April. användas, derom har StatsUtsk. icke fåll någon uplysning. Ty sorn sådan kan väl ej kallas det att molionäreine antydt, huru de tycka, att saken borde åstadkommas. Vid sådant förhållande kan man väl ej begära, alt StatsUtsk. skulle organisera den ifrågasatta flickskolan och inrätta den på ett sätt, som vore gagnelig! för Stockholms kommun. Sedan man får anslaget till den ifrågavar:de slöjdskolan förhöjdt, anser jag, att man bör göra sig förvissad derom, att medlen blifva väl använda, och derföre bör, enl. min lanke, anslaget ställas till K.
- Det &amp; r att hoppas att det goda föret.aget fortsattes och friin den lasande allmanheten mötes af den appmuntran som det förtjanar. Kvinnan som tradgårdsrn3stare. (Med anledning af en uppsats i Nene Bahnen: " Gsrtenschule fur Frauen "). " Om trildgArdsskötse1 egxiar sig som kvinligt yrke? " har varit en friiga som i vira grannlander, stlrskildt i Tyskland, lange stitt p i dagordningen. Nara nog ensthmmigt hafva vetenskapsman och yrkesidkare förenat sig i erkannandet att " kvinnan vore som skapad för detta yrke! " Men fördomen mot hennes sjalfstandiga förvarf p&amp; det ena eller andra omridet, och konkurrensens maktiga inflytande, hafva hvar p&amp; sitt htil1 lagt hinder i vagen for all oberoende verksamhet af. kvinnor pA detta arbetsfalt. Utan att, som vira tyska vtnner vilja uppstiilla en specifikt manlig eller kvinlig sida afven inom tradgirdsmiistareyrket, m&amp; dock. som ett gladjandc och till efterföljd manande tidens tecken anföras, att en kvinlig Mecenat i Charlottenburg fippnrit sina trtidgirdar och drifhus för kvinliga studerande. Det kan ju icke förnekas att smaken och modet i forening fordra hemmets prydande med lefvande vaxter. Oftast fylles vL1 detta behof af niigra f&amp; arter synnerligt hardiga bladviixter, emedan det anses att ' blommor i egentlig mening vintertiden i v8rt klimat blifva dyra att Men mycket penningar och and8 mera förspild möda och omsorg kunde sparas om kvinnorna hade mera kunskap, mera. verklig insigt i fr8g.a om plantornas vArd. Man skulle icke s&amp; ofta nödgas beklaga dessa halft ihjllpinade vaxter, icke s&amp; ofta göra nye beställningar i blomsterhandeln, och framför allt skulle man lara sig att ha intresse för och glädje af sina skyddslingar. Men harförutom tillkommer för minga, sarskildt i ngrheten af större stader bosatta kvinnor, ett rent ekonomiskt intresse.
Göra vi nu guld till standard, hvilket skulle blifva en naturlig följd af det föreslagna stadgandet, emedan det är lättare att göra liqvider i guld, än i silfver, så kommer mycken svårighet att upstå vid betalningen af våra redan nu nog höga räntor till utlandet. Jag tror mig således, genom hvad jag nu haft äran anföra, hafva ådagalagt, att den föreslagna förändringen hvarken är nyttig eller nödig, utan rent af skadlig, och får derföre yrka afslag af denna punkt. Hr Ehrenhoff, Gustaf Herman: Om det skulle vara mig tillåtet, att af den nu föredragna punkten draga någon slutsats, skulle jag deraf finna, att föregående Konst.Utsk. hade rörande Sveriges resurser i ekonomiskt afseende, haft samma synvilla, som mångå andra. Ty om det blir lag t. ex., att guld skall vara standard, skulle Banken nödgas hafva tvenne valutor, och först anskaffa guld, för att honorera de nya sedlarne, och sedan en stor mängd silfver, för att dermed inlösa de gamla, emedan man icke lärer kunna påtvinga deras innehafvare en annan valuta, än den, hvarå sedlarne lyda. Denna inlösning skulle dröja minst !0 år, ja kanske 20 lill 30. Men icke nog härmed; vi veta, att våra hvpotheksförenings-obligationer äro stiilda i specie; och om man således icke vill, att dessa obligationer äfven skola förlora det förtroende, de ega, så måste Banken i 40 år hafva ett silfverförråd i och för dessa obligationers inlösande. Den ifrågastälda förändringen skulle vara ganska välkommen för dem, som äro vana att ockra på Bankens metalliska valuta. Vi veta, att guld är lika mycket värdt, som den 20-dubbla vigten i silfver, och förändringen skulle blifva desto farligare, som jag tror mig veta. att i Bankostyrelsen ofta nög uttagandet af den metalliska valutan ansetts som en fördel för Banken.
Män eller ock Sysslomänj och något val af förvaltare på Proclamadagen således icke ske i annat fall, än då, när antingen de, som förut förvaltat hoet, förklara sig ej dermed vilja befatta, eller också en eller flere af Borgenärerne önska och för Rätten anmäla , att nytt val af God Man eller Syssloman bör ske. Mången förstår ej heller nu skillnaden emellan God Man och Syssloman 5 Cap. 35 §. Lagutskottet har afstyrkt bifall till Hr Åluuds hemställan, att som stadgandet i denna §., att Domaren endast i anledning af jäf, som af gäldenär eller någon borge - Den 26 Jun i i f. m. när .göres, eger pröfva hvarje fordrans giltighet, tillskyndar ej mindre gäldenären än fordringsegare skada och förluster, denna §. måtte få följande lydelse: . ”Utan hinder af den ed, som horge”närerne gått, ege Rätten, att pröfva giltigheten af hvarje fordran, äfvensom att ”bestämma ordningen och företrädet bor”genärerne emellan efter Lag och fordrin”garnes beskaffenhet, ändock att jäf ej gjordt ”är. Pröfvar Rätten någon fordran, 1 grund ”af en eller flere borgenärers jäf, antingen ”hel och hållen eller till någon del, böra ”försvinna, då gälle det till förmån för öfrige borgenärer, ändock att de ej i jäfvet ”deltagit.” Skälet för Utskottets afstyrkande af bifall till Herr Ålunds förslag, som åsyftar att återföra Concursdomaren till den skyldighet, honom efter 1798 års Concursstadga ålåg, att utan partens påstående pröfva hans fordran och bestämma densammas giltighet och förhållande lill de andre, enär han den i behörig ordning bevakat, är det, alt Domarens kall, att slita parters tvister, icke kan väl förenas med den skyldighet, att å ena partens vägnar göra anmärkningar emot den andras kraf, och, så till sägandes, vara samtlige parternes Sakförare.
Af dessa användes till utrikes fart 57 stycken af tillsammans 6,462!^ läster till inrikes fart 20 stycken utgörande 64oT’545 läster, samt till strömmingsfiskes idkande i Norrbotten, 28 stycken fiskerskapet tillhöriga så kallade haxar eller jakter, af tillsammans Soot läster. Bland de till inrikes fart begagnade fartyg är ett handelshuset D. Elfstrand & Comp. tillhörigt ångfartyg af 80 hästars kraft och i6T859ö lästers drägt, som under sommaren i832 började göra resor mellan Gefle och Stockholm, och hvilket ofelbart blifver af väsendtlig nytta för denna ort, genom den, af behofvet högeligen påkallade, lättare kommunikation med hufvudstaden, som derigenom beredes. Vid härvarande tvenne skeppsvarf hafva under de fem sista åren 20 fartyg af tillsammans 2,172 läster blifvit dels nybyggda, dels förbyggda. Utrikes sjöfarten idkas hufvudsakligen pä England, Spanien, Norra Amerika och Ryssland; den inrikes handels-kommunikationen underhålles i synnerhet med Stockholm, der ortens produkter till 28 betydlig del afsättas och der dess behof af specerier med mera hufvudsakligen hämtas, samt till någon del äfven med Norrköping, Malmö, Landskrona, Götheborg och de Bottniska städerne. Antalet af stadens handlande vid 1882 års slut utgjorde 100, och af skeppare, som äger burskap på utrikes sjöfart, 88; men af de förra voro många, som icke hade någon rörelse; och ibland de sednare funnos flere, som antingen saknade sysselsättning eller seglade som styrmän. Under de sista fem åren har konjunturen för Gefle stads handel och sjöfart icke varit gynnande. De betydliga hinder och förluster, som under de tvenne sednare åren tillskyndades sjöfarten i allmänhet, genom de i nästan alla länder vidtagne stränga quarantaines-anstalter emot cboleran, måste i synnerhet kännbart drabba Gefle Stads handlande, i den mån nämnde yrke utgör hufvudföremålet för deras verksamhet.
Jag anhåller, att detta förslag må antingen bli en särskild motion, eller ock såsom anmärkning föranleda lill återremiss. Uppå derefter framstäld proposition, blef LagUtskottets ifrågavarande Betänkande, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. Å nyo föredrogos och biföllos följande LagUtskottets den g sistlidne September afgifne, och den 21 i samma månad e. m. på bordet lagde, Betänkanden: N:o 96. I anledning af väckt Motion om ett tillägg till sista Momentet af 6 §. i 23 Cap. RättegångsBalken. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 38 förut meddeldte Betänkande, om ändring af 3 §. i 21 Cap. RättegångsBalken. Föredrogs ånyo LagUtskottetsden 9 sistlidne September under N:o 98 afgifne, och den 25 i samma månad e. m. på bordet lagde; Betänkande öfver Herr Rosenqvists motion om stadgande, att förskrifningar skola, för att vara gällande, ställas till viss man, m. m.; och skulle berörde Betänkande, uppå begäran af Friherre TV rån - 336 Den a3 October e. m. gel, Henning, och Herr Tham, Wollrath, jemlikt 49 §• Riksdagsordningen, ytterligare hvila på bordet. Företogs till pröfning LagUtskottets den g sistlidne September under N:o gg afgifne, och den 25 i samma Månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 3o förut meddeldte Betänkande om straff å den, som falskeligen å sig bekänner missgerning, äfven af mindre svår art, än alt den dödsstraff förtjenar.
Betihikanden. ler Utskottet sig, att dess vidfogade tillägg, att Dom eller Utslag icke må utfärdas, förr än säljer upplysning otn verkställigheten af föregående föreskrift blifvit inhemtad, möjligen, på sätt samina värda Ledamot befarat, kati förorsaka sådane olägenheter, sorn motväga nyttan af den Controll, som härigenom åsyftas, hvarföre ock Utskottet förblifver vid dess i denna del redan afgifne Förslag , hvars redbarhet icke af klart framställde skäl blifvit vederlagd, 6 §. Då det endast tillhört BevillningsUtskottet att föreslå det Liquidationssätt, som emellan Borgenärer och Gäldenärer, med anledning af Författningens ändamål, borde äga rum, hafva andra grundsatser icke kunnat antagas, än de, sorn öfverensstämma med rättvisans fordringar, utan anseende till personen, eller i sådan ställning någon åtskilnad kunnat göras, emellan publika Cassör och enskilta Personer, , då de hegge utlåna sina Penningar och derföre taga 6 Procent , hvilket Utskottet också förmodar vara tillräckligt a t försvara dess åtgärd , och vederlägga de flera i detta ämne , så väl inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln, som hos Högvördige PresteStåndet och Vallofl. BorgareStåndet framställde Anmärkningar, derutaf Utskottet icke finner minsta skäl till rubbning i dess fattade öfvertygelse och uppgifne Förslag; Geth, om än Riksens Höglofl, Ständer skulle anse de bevekande skäl, som blifvit förebragte , af den vigt, att befrielse från Bevillriings-ersättning må äga rura , förmodar Utskottet likväl , att en sådan befrielse icke må sträcka sig till det obe - JBevillnirigsZJtsk. JBetiinianden.
En General-Konsul En Chargé d’Affaires uppbär sedan 1856 å Konvoj-Kommissariatets stat R:dr 5,500 och skulle nu erhålla, förutom från Konsuls-fonden 2,500 R:dr, Hofven i Italien: En Minister-Resident En Chargé d’A(faires (å Konvoj-Konini issariatet 2,500 R-.dr Kongl. Hofvet i Athen: En Chargé d’Afi'aires (å Konvoj-Kommissariatets stat 2,500 R:dr) Ottomanniske Porten: En Envoyé (förutom å Konvoj-Kommissariatets stat 5,500 R:dr) En Chargé d’Afläires En Ministre Plénipotentiaire, förutom å Konsuls-fonden 2,500 R:dr 400 1,500 5,000 5,000 1,000 500 5,500 5,200 2,550 5,500 Bih. till R. St. N:o 2 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. En Legations-Sekreterare, som uppl turit å Minister-staten 560: — och å Konsuls-fonden . i 560: — 720: — En Drogman liar, enligt 1765 års reglemente, uppburit 290 R:(lr å Minister-staten och 290: å KonvcjKommissariatets stat, och skulle nu erhålla, utom å Konvoj-Kommissa riatets stat 1,000, En Andre Drogman uppbär, efter 1765 års stat, förutom å Minister-fonden, jemväl å Konsuls-fonden 175 R:dr och erhöll enligt 1852 års stat . En Kansler Beskickningen i Washington: N:o 2 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o i, om Statsverket 1856. 59 Förslag till Aflönings-Stat för Kongl.