Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och då derjemte i 5 § af Kongl. Maj-.ts Nådiga Instruktion för General-landlmäteri-kontoret stadgas: att det tillkommer landtmäteri-fiskalen alt hafva den närmare och speciela eflersynen huru de till landlmäleri-slaten hörande tjenstemän uppfylla dem i tjensten åliggande skyldighet, samt förthy att tillse, det de i orterna tjenstgörande landtmätare inom föreskrifven tid aflemna dagböcker, arbetsförteckningar, karte-renovationer och koncepter, jemte tillhörande protokoller och beskrifningar; att granska de till General-landlmäteri-kontoret inkommande årsberät - Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. N:o 37. 5 telser och dagböcker, till upptäckande af de fel och försummelser, som i en eller annan måtto, särdeles genom obehöriga uppskof i landtmäteri-för rättning ar, af förenämnde tjenstemän kunna vara begångne; samt att anställa åtal å de tjenstefel eller försummelser, som af dem begås, och, då målet i slikt afseende vid vederbörlig domstol skall göras anhängigt, genom anmälan hos Kongl. Majlis vederbörande Befallningshafvande skyndsamt föranstalta om krono-åklagares tillförordnande samt målet med oafbruten uppmärksamhet alla instanser igenom följa; synes motionärens ofvanberörda förslag härleda sig från okunnighet om de redan i Landtmäteri-instruktioneii sålunda meddelade, med motionärens yrkande öfverensstämmande och, efter Utskottets åsigt, för ändamålet jemväl tillräckliga föreskrifter i afseende på landtmäteriförrällningars bringande till ett skyndsamt slut; hvadan Utskottet vördsamiigen hemställer, att ä motionärens ofvanberörda förslag afseende icke mä fästas.
Enär Utskottet har sig bekant, tilt olika åsigler gjort sig gällande med afseende å 5:te §:ns föreskrifter, rörande kartering af Kongl. Maj:ls Domar och Resolutioner, i 12 Brv i lin ln<] s-UIs Ii otto ts Betänkande N.-o 8. de fall dii (losse upptaga mer än ett arli, hemställer Utskottet, sorn anser omförmälde handlingar för livart och ett af de öfriga arken böra beläggas med stämpladi papper, såsom uli 4 §, I inom. stadgadt är, alt en anmärkning härom måtte införas, på sätt bilagde förslag gifver vid handen. § C. Utom hvad här förut i sammanhang med § 5 blifvit angående förevarande § omförmäldt. äro yrkanden framställde dels inom Ridderskapel och Adeln af Herr Stråle, alt förordnanden för Vaktknektar och Vaktqvinnor vid fångvården måtte befrias från stämpladt papper, enär vid dessa befattningar, der Ijenstgöringen vore ytterst trägen och ansträngande, roen allöningen jemförelsevis lag, ombyte af personalen ofta egde ruin, dels inom Borgare-ståndet af Herr Henschen alt, derest hans vidsträcktare vrkande om befrielse från karla sigillala för fullmakter, förordnanden och nntagningsbevis samt Doktorsoch Magisterbref icke kunde medgifvas, åtminstone förordnanden och antagnings.bevis för stadsbetjent!?!-, gevaldiger och uppsyningsmän m. fl. deras jern» likar mätte från denna afgift befrias, synnerligen i de läll då årslönen icke uppginge lili 200 R:dr Banko.
Ridderskapet och Adeln samt Vällofi. Borgare - Ståndet hafva åter under berörde dag, med undantag och förkastande af Utskottets Förslag, att det meddelande Creditivet borde af Riksens Ständers Revisorer kunna indragas, i öfrigt gillat hvad Utskottet föreslagit. ^ Då sålunda 2:ne Stånd stannat mot 2tne härutinnan; och frågan, efter Stats-Utskottets tanka, såsom rörande dispositionen af Statens medel och ingående under den allmänna regeringen derom, likmätigt 69 §. i Regerings-Formen, altså bör vid detta förhållande öfverlemnas till afgörande utaf Förstärkta Stats-Utskottet, medelst omröstning , så framt ej något Riks-Stånd frånträdes dess beslut och förenar sig med 2:ne af de andre; Så har Stats-Utskottet skolat sådant vördsamligen anmäla och får tillika föreslå följande voterings-proposition : . Den, sorn bifaller hvad Stats-Utskottet uti afgifne Utlåtanden den 13 nästledne Maji oell 19 sistledne månad, angående ManufacturDiscontFonden föreslagit i fråga om Riksens Ständers till granskning af StatsBancooch Riks - Ståts-Utskottets Beta/tanden gälds-Verbens Räkenskaper förordnade Revisor rers rätt, att, i händelse de för Rondens Rörvalming föreskrlfne grunder icke följas, indraga det ytterligare Creditiv å Ranken för nämnde D iscpnt-Inrättning, sorn vid denne Riksdag fast» Ställes, voterar Ja, deri del ej vill, Nej. Vinner Nej, sa kommer något villkor af sådan rättighet för Revisorerne icke att fast ställas vid anslående* af omförmäldte Creditiv, Stockholm den i Juli 181&, N:r 329, Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande, i anledning af Kungl. Majits Nådiga Proposition rörande medels anslående till kostn ader ne vid Högstsalig Hennes Majits Enke.Drottningens Begrafning, Tu, Stats Utskottet har Kongl.
Enligt till Utskottet ankomna Protokolls-utdrag, hafva, vid Utlåtandets föredragning hos Riks-Stånden, Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallit samma Utlåtande, det förra Ståndet likväl med den förändring, att uti den föreslagna underdåniga skrifvelsen skulle, näst efter ordet »beredas» tilläggas orden »och Kongl. Majit finner behofvet sådant påkalla»; hvaremot Borgare-Ståndet återremitterat Utlåtandet, hufvudsakligen på den grund, att då behofvet af ifrågavarande fyr-anläggning blifvit fullständigt utredt och det tillika vore upplyst, att lotsoch fyrings-medlen dertill för närvarande icke lemnade tillgång, annan utväg för medels anskaffande borde beredas, hvilket ansetts kunna ske, antingen, på sätt den vid Utskottets förra Utlåtande fogade reservation angåfve, genom anlitande af Handelsoch Sjöfarts-fonden, eller ock medelst anvisande af ett särskildt direkt Stats-anslag, samt Bonde-Ståndet åter beslutat, att, i öfverensstämmelse med det uti nämnda reservation framställda förslag, underdånig skrifvelse skulle aflåta* med anhållan att, så snart nödiga tillgångar för 6 Slals-Utskotlets Utlåtande, N:o 322. uppförande af de ifrågaställda 2:ne fyrarne kunde af lotsoell fyrings-medlen eller af Handelsoch Sjöfarts-fonden beredas, fyr-anläggningen måtte bringas till verkställighet. Då, enligt hvad sålunda förekommit, Preste-Ståndet godkänt Utskottets Utlåtande i dess helhet samt Ridderskapet och Adeln äfven bifallit detsamma, blott med ett uti den föreslagna underdåniga skrifvelsen beslutadt tillägg om fyranläggningens verkställande, när Kongl. Majit funne behofvet sådant påkalla, har Utskottet, som för sin del anser detta tillägg icke vara af nöden, enär detsamma innefattas uti Utskottets redan afgifna Utlåtande, funnit sig sakna anledning att, i följd af den från BorgareStåndet erhållna återreinissen, sitt förra Utlåtande frånträda, Stockholm den 13 Oktober 1854.
Räkenskapen, som i sin helhet granskas af Civilstatens dertill utsedde Revisorer, har derjemte med afseende å redogörelsen för Allmänna enkeoch pupillfonden, hvaruti ingår anslaget för pensionering af civile embetsoch tjenstemäns enkor och omyndiga barn, för revisionsåret med anmärkningar undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: (Bil. Litt. O.) Hos Revisorerne har granskningen af denna räkenskap icke föranledt till någon erinran. Arméens pensionskassa. Dessa räkenskaper, som granskas af delegarnes egne Revisorer, redovisa inkomster och utgifter på följande sätt: Debet. Balans från år 186 : Tillgångar 4,042,185: I. Uppbörd: Ersättning för andel i Wadstena krigsmanshus-kassas inkomster 101,189: 58. Ersättning för mistad inkomst af löneinhålluingar 47,100: — Kreditiv för pensioneringens upprätthållande 85,500: — Hyresmedel 3,740: — Räuteinedel 192,707: 70. Besparda pensioner 19,450. 75. Balans till år 1863: Balavs från år 1861: Onera för Kassans hus 444: 99. Balans till år 1863: Fastighetens värde 49,800: — Fordringar 124,074: Direktionens öfver Arméens pensionskassa kungörelse den 26 Mars 1862, om pensionsutdelningen för det med April månad samma är tilländalöpande pensionsåret, utvisar följande förhållande med pensionärernes antal och pensionsbeloppen i hvarje klass. Pensionsklasser. a allmänna pensionsstaten: i första klassen, andra afdelningen » andra dito ••
Skulle – hvad vi dock knappt hoppas – A.B. finna lämpligt att uppfylla sitt löfte, så anhålle vi, att A.B. gunstbenäget upplyser oss, hvilka andra conclusioner af våra, som partielt sanna erkända, premisser skulle utan våldförande af logiken kunna dragas, samt framför allt underrätta oss, huru man, som nyss anmärktes, kan hafva tvenne rakt motsatta åsigter af moralen, gilla som statsborgare och statsrättslärare ohyggligheter, dem man afskyr som enskild man; predika de lägres uppresning mot de högre, men ingalunda tillåta slikt på sin verkstad, i sin fabrik, i sin bureau, –icke begripa att ett anarchiskt mångvälde ofelbart bereder det stora samhällets ruin, då man likväl ganska rigtigt inser, att det på intet sätt går an i hushållet och i bolaget. Det är denna dubbelhet i åsigter, denna polariska motstridighet mellan statsoch privaträtten, som öfvergår min och många andras fattning och hvilken vi alltså gerna önska se förklarad. Almqvist undvek denna skärande sjelfmotsägelse: hans moral var icke den simpla, vekhjertade Radicalismens, utan bättre opp! – var den utvecklade Socialismens, således helgjuten och af ett enda stycke. Han tyckte, att när man engång deciderat sig för att taga en klo af Hin Håle in i båten, kunde man så gerna upptaga honom med hull och hår, göra sig hans kunskaper tillgodo, och rätta compassen och kosan i allo derefter.
Lätte-Banco Capitalct" fiirages äfwen fran Bcwillning enligt Banco Författningarne, äfwen som Sockne-Magazincr. 7:0 Att den i z §. Z Mom. stadgade Bewillning för Hustrur ökes ifrån t till 2 procent, derifrän likmäl untagne Mmogtns Hustrur, för hwilka Vewillningen pä sätt nu ar föreflagit till » procent beräknas; Lch hwilkct un Den ry April. 861 undantag wid flutet af detta Moment kommer att införas. 8:0 Säsom en följd af ofwanstäende förändring och dä Ständer lika med Högwördige Prcste-Ständct finner Bewillning för hemmawarandc Mantalsskrifne söner och döttrar, hwarom i 4:de och Z:ke Mom. af 3 §. förmäles, icke böra ökas: beflöt Ståndet att orden: lika med, i 4:de Mom. förändras till, hälften »f: och orden: hälften mot r Z:te Mom. till: fterdedelen af hrrad etc. 9:s Att i 4:de §. 2 Mom. stu8e, af den anledning Högloft. Nidderstapet och Adeln i dess Protocolls-Utdrag uppgifwit, framför ordet: sängar, lättås meSellösa samt framför orden : wanföre och, ordet : de. ro:o Att 4 §. 6 Mom. sälunda förändras: Äfwenledes warder den del af Allmogen i stora Kopparbergs
Så- dan skall den kärlek vara, som kan skapa ett lyckligt äktenskap, o c h den skall räcka hela lifvet igenom, oeh den skall finnas hos båda makarne, så att de förstå hvar andra o c h tänka, icke hvarpå sin, u t a n p å hvar andras lycka. Men ingen må tro, att denna kärlek finnes fix och färdig att helt enkelt taga med sig in i äktenskapet. D e t vill säga, någon gång torde den väl förekomma o c h vara sådan, att den håller profvet, men nog lär detta få räknas till undantagen. E n sådan varm o c h varaktig kärlek. O c h just derför b ö r äktenskapets band icke vara så lösligt knutet, att det vid första misstämning går an att rifva upp. D e misstaga sig. O c h den allra minsta eftertanke b ö r kunna visa oss, att så måste vara och att just detta är meningen med äktenskapet, m e d dess afsedda oupplöslighet. D e t är j u nämligen ganska klart, att det tycke, som stundom vid första blick, stundom vid mer eller mindre flyktig bekantskap, u p p - står mellan ett par unga personer, icke kan vara af den beskafienhet, som kräfves for hela lifvet. &lt;Detta tycke måste befästas och utvecklas, vårdas o c h omhuldas, så att det växer och bär b l o m m o r likasom plantan i en blomstergård. D e r m e d är naturligtvis icke sagdt, att ej understundom en verklig, varm, stark o c h sann kärlek kan springa som ett källsprång ur marken o c h omgestalta en menniskas hela l i f och lifsriktning, utan blott att sådant, som nyss antyddes, mera sällan o c h blott undantagsvis sker. D e t vanligaste o c h naturligaste är, att kärleken under den ständiga samvaron växer o c h tilltager i värme o c h innerlighet. O c h för att detta skall kunna ske, måste äktenskapets band vara sådant, att det icke när som helst kan rifvas sönder.
I öfverensstämmelse med dessa grundsatser, som jag fullkomligt gillar, emedan de synas mig fullt rättvisa, och på uppmaning af flera komitenter föreslår jag derföre: att Rikets Höglofliga Ständer måtte besluta och i underdånighet anhålla om Regeringens fastställelse å detta beslut, att alla kronohemmans åboer må ega rätt att lösa sina hemman till kronoskatte, vare sig att lösesumman skall utgifvas till kronan för att till dem, som redan tillåtits att, ehuru de icke voro åboer, tillösa sig kronoskatterätten, återställas, eller direkt till desse, som inlöst kronoskatterätten, gälda hvad de för denna kronoskatterätt erlagt; 494 Motioner i tionde-Ståndet 186ö. N:o 333. att all optionsrätt, som icke är annat än emot nu gällande lag förtäckt bördsrätt, som lagligen är afskaffad, må aflysas och upphäfvas. I förhoppning att Rikets Höglofliga Ständer gilla och besluta bifall till denna min rättvisa framställning, anhåller jag om remiss till vederbörligt Utskott. Stockholm den 15 November 1865. Olof Olsson, från Slängserud i Wermlands län. l!:o 3S3. Af Lars Daniel Andersson från Wermlands län, om anslay för fortsättning af nordvestra jernstainbanan från Christinehamn öfver Carlstad till Arvika och Charlottenberg. Under åberopande af hvad såväl de hållna undersökningarna ådagalägga angående lämpligaste sträckningen för nordvestra stambanan genom Wermland, som hvad Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner till Rikets Ständer vid riksdagarne 1856—1858 och 1862—1863 derom innehålla, anser jag mig, då alla frågan rörande handlingar finnas hos Rikets Ständer förvarade, så mycket heldre kunna förbigå ett upprepande af deras innehåll, som jag är viss på, att hvarken Rikets Ständer eller dess Stats-Utskott lärer underlåta deraf taga den kännedom, som är nödig för frågans utredning och bedömande.
Enär emedlertid berörde anslag för närvarande finnes uppföral bland extra anslagen å öde Hufvud-titeln och, enligt Rikets Ständers tanke, de medel, som vid innevarande riksdag härtill beviljats, jemväl böra på enahanda sätt hädanefter upplagas, hafva Rikets Ständer för nu ingångna statsreglerings-period å Riksgälds-konturet anvisat och bland extra anslagen ä 6de Hufvud-titeln under rubrik: ”till utdelning vid Landlbruks-mölen af premier för djur, redskap och ladugårds-produkier af ulmärktare slag” låtit uppföra en summa af 9,000 R:dr Runt. 21:o Med underrättelse, att E. K. Md. i anledning af Bestyrelsens vid fjerde allmänna landhruks-mötet underdåniga anhållan alt, för beredande af tillfälle för landets jordbrukare att draga fördel af de kemiska samlingar och upptäckter, som stå i sammanhang med deras yrke, en agrikultur-kemist mätte få antagas, låtit genom försorg af Landlbruks-akademiens Förvallnings-kommitlé, anställa läraren vid tekniska och landtbruksskolan i Chemnitz, Doktor Alexander Muller, såsom agrikultur-kemist i Svenska statens tjenst emot vissa förmåner och med åligganden att, enligt bestämd taxa, göra ett visst antal kemiska analyser; att någon viss tid af året vara disponibel lill resor inom riket, under hvilka han, emot särskild reseoch traktaments-ersällning, bör tillhandagå de Landlmän, hvilka bans biträde äskat, med sådana råd och praktiska undersökningar, som till utförandet äro beroende af kemiska kunskaper; att öfver sådana ämnen afgifva yttranden, när han dertill af publika auktoriteter uppmanas; att ärligen inkomma med berättelse öfver sin verksamhet, särdeles i sådana delar deraf, som afsett allmännare gagn, samt att i denna berättelse redogöra för de vigligasle uti kemisk-agronomisk riktning såväl inomsom utomlands gjorda upptäckter, har E. K. M:t, som tillika förmält
D. Till Stats-Utskottet remitterades Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, af den 22 sistlidne Januarii, lill Rikets Ständer, angående StalsVerkets tillstånd och behof; vid hvilken remiss Herr Th. Petrés, i anledning af nämnde Kongl. Proposition, afgifna anförande skulle åtfölja. S, D. Till hag-Utskottet remitterades Justithe-Ombudsmannens Embets-Berättelser af den 28 Februarii 1831, den 3o April 1882 och den iS sistlidne Januarii, med bilagor, vid hvilken remiss Herr Hallings^ i anledning häraf, meddelade yttrande skulle åtfölja. Trot, Utdr il. 4' Febril eril 1834* Från II eder v ä rd a Boi\dk-8tåndkt. S. D. Efter öppnandet af Electorernes Protocoll öfver val lill Ledamöter i Rikets Ständers Utskott, befunnos vara utsedde till Ledamöter: I Constitutions-Utskottet.t Vice Talmannen Jon Jonsson från Blekinge Län, Anders Danielsson från Elfsborgs Län, Johan Ericsson från Stora Kopparbergs Län, Johan Benglsson från Vester-jNorrlands Län, Botvid Jonsson från Öster-Göth lands Län och Johan Eric Jansson från Vermlands Län; I Stats-Utskottet : Kils Strindlund från Vester-Norrlands Län, Olof Månsson från Blekinge-Län, J. L. Wiklund från Vesterbottens Län, Hans Jansson från Elfsborgs Län, Johan Andersson från Upsala Län, Nils Persson från Södermanlands Län, Anders Andersson från Skaraborgs Län, Daniel Danielsson från Örebro Län och Eric Nilsson från Jemtlands Län; I Bevillnings-Utskottet,* Gustaf Larsson från Stockholms Län, Anders Olsson från Stora Kopparbergs Län, Eric Persson från Gefleborgs Län, Anders Nilsson från Malmöhus Län, Johannes Svensson från Jönköpings Län, Anders Mårtensson från Jemtlands Län, Eric Norberg från Vesterås Län, Bengt Ersson från Vermlands Län, Pehr Jönssoh från Christianstads Län, Jacob Kihlbom från Södermanlands Län, Göran Jonsson från Kronobergs Län och Andeis Ericsson från Örebro Län; 12 Trot. Vid/'! d. A Februarii 1834.
Allmänna bevitlningen uppburés och redovisas på sätt i gällande författningar är stadgadt; och åtnjuta de tjenstemän samt öfrige vederbörande, som med uttaxeringen och uppbörden af bevillningen ega befattning, de uti Beviilningsstadgan dem tillerkända arfvoden och traktamenten. Likaså ega Kronofogdarne och Landskontoren att för uppbörden och redovisningen af arfsoch testaments-bevillningen tillgodonjuta de särskilda arfvoden, som uti derom gällande lörfattningar finnas bestämda. § 201. I afseende på uppbörden, levereringen och redovisningen af de stämpelnfg i/i er, som för tidningar och spelkort skola erläggas, komma derom gällande författningar - Stats-Tjtskottets Memorial N:o lo 8. fattningar att tjena till efterrättelse; börande kostnaden för den i Riksgäldskontoret skeende tidningsstämplingen af detta verks medel bestridas; och må vedergällningen för sagda stämplings verkställande ocb kontrollerande hädanefter utgå efter samma beräkningsgrund som hittills. Likaledes böra de stampar, som vid den i orterna förefallande tidningsstämpling måste begagnas, på Riksgäldskontorets bekostnad anskaffas. Men för öfrigt skall kostnaden för denna stämpling, med det i författningarne bestämda belopp, utaf de influtna stämpelmedlen godtgöras. § 202. öfver hvarje års uppbörd af allmänna bevillningen samt Riksgälds-kontorets öfriga inkomster, hvilka uti landsorterna levereras, författas vid Landskontoren summarisk/i räkningar, som alslutas och insändas till Riksgälds-kontoret inom den tid författningarne stadga; skolande uti dessa räkningar restantier och balanser från de förra åren jemväl till redovisning upptagas. Sådana summariska räkningar aflemnas äfven från Stockholms stad inom den tid, som särskildt är bestämd. § 203. I början af hvarje månad insändas från Landtränterierna till Riksgäldskontoret förslag öfver de, under nästföregående månad, för nämnda Kontors räkning influtna medel; hvilka förslag ovilkorligen böra vara af Landskontoren till rigtigheten bestyrkta. § 204.
Hvad nu först angår Nils Anderssons framställning; så har han väl förmenat, att den åt de i ofvanberörde lagrum förekommande ord: sörja för ringningen och klämtningen, i allmänhet gifna tolkning, att desamma skulle innefatta ett åläggande för Klockare att sjelf verkställa nämnde bestyr eller att på sin bekostnad om verkställigheten draga försorg, så mycket mindre kunde anses riktig, sorn det ofta vore omöjligt för honom att i egen person fullgöra samma bestyr, och Klockare-tjensterna vanligen voro af den beskaffenhet, att innehafvaren ej hade råd att för ändamålet aflöna biträde, hvadan Kongl. Maj:t jemväl skall, genom ett den 30 November 1 845 i särskildt mål meddeladt nådigt beslut, förklarat omförmälda ord liktydiga med ordet tillse; men då förstnämnda tolkning närmast öfverensstämmer med anmärkte ordens betydelse; då till följd deraf ifrågastälida bestyr ingår bland de skyldigheter, hvilka genom lag blifvit ålagde Klockare i deras egenskap af Kyrkans betjente; då följaktligen, så vidt motionärens afsigt är att tillvägabringa den förklaring, att lagens mening blott är att Klockaren i förevarande hänseende skall utöfva tillsyn, afseende å framställningen ej kan fästas; och då dessutom, efter hvad till Utskottets kännedom kommit, förhållandet inom församlingarne i allmänhet blifvit så ordnadt, att Klockaren, der han ej helt och hållet befriats från hvad Kyrko-lagen i denna del honom ålägger, i afseende på sammanringningen vid allmänna gudstjensten blott har att tillse det den varder i behörig ordning verkställd, och således i det fall, då han svårligen sjelf kan uppfylla lagens bud, ej har annat än en tillsyningspligt, på sätt Kongl. Majit genom ofvanberörda nådiga beslut jemväl förklarat; — får Utskottet vördsammast hemställa, om icke Nils Anderssons ifrågavarande motion må lemnäs ulan afseende. Vidkommande derefter frågan om Klockares befrielse från den honom genom åberopade lagbud ålagda bre/bärings-skyldighet; så ehuru åtskilige ledamöter inom Hedervärda Bonde-ståndet instämt i förslaget derom, anser sig Utskottet likväl ej eller kunna understödja detta förslag.
Hvad denna punkt beträffar, har jag ingenting annat att anhålla, än att E. o. Ad. måtte dertill lemna sitt bifall. Jag anser nemi, att det alldeles icke innebär någon olägenhet om denna § borttages, äfven om man sedermera icke skulle vilja ingå på den ifrågasatta sammanslagningen. När vi komma till den punkt, som derom handlar, skall jag hafva äran nämna några ord i anledning af hvad Gr. Frölich anmärkt, samt inskränker mig derföre f. n. att yrka bifall till den förev;de punkten. De härefter till bifall i förev:de punkt framställda propos:r besvarades med starka Ja jemte några Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. S;le punkten. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Gr. Frölich har framställt åtskilliga anmärkmr emot den här föreslagna sammanföringen af åtskilliga fonder till en enda. Skälen till denna sammanföring hafva visserligen som jag tror blifvit i Utsk:s Betänk, tillfyllest framställda; men jag ber dock att i korthet få nämna några ord i afseende derå. Hittills har det förhållande egt rum, att för hvar och en af de olika grenar af den rörelse, som i PiskontVerket bedrifves, en särskild fond varit bestämd, utöfver hvilken någon tillökning icke kunnat få göras af DiskontStyrelsen, förr än tillåtelse dertill erhållits af BankoFullmäktige. Detta har varit till stort hinder för den hastiga rörelse, som synnerligen i fråga om en Bauk bör ega rum. Deraf har förorsakats att på den ena fonden medel legat oanvända, under det att det varit brist på en annan, derå talrika låneansökningar inkommit, och till följd häraf har icke allenast Banken fått vidkännas ränteförlust, utan äfven allmänheten lidit men, då den icke fått tillgodonjuta de medel, som E. St:r för den allmänna rörelsen afsett. Detta har man nu sökt förebygga genom den föreslagna öfverflyttningen, hvarmedelst det lemnäs Direktionen öppet att öfverföra från den ena fonden till den andra de medel, som hon anser nödigast och nyttigast för de lånetagande. Åtgärden innebär således ingenting, som kan åsidosätta Bankens säkerhet.