Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Huruvida Bolaget, vid sådant föthållande, må tillåtas, eller lagligen förmås, träda i concurs, ankotmne, efter derom skedd ansökning, på Rådhus-Rättens pröfning Varande i allt fall Directionens Ledamöter, med egendom och personer, fortfarande i ansvarighet för alla Bankens förbindelser. $• ”, I alla de fall, då Ledamot af Directionen ej med Lagsökning träffas hemma eller å Bankens Conior, eller då flere Directions-Ledamöter skola på en gång eller alla samfäldt sökas, late de, som Konungens Befallningshafvandes eller Rättens hud gå, å Bankens Contor bevisligen aflemna, eller, om det finnes stängdt, å dess dörr fästa skriftlig kallelse eller resolution; och galle sådan åtgärd såsom laga delgifvande. 1‘J Den, genom Kongl. Förordningen den i3 Junii 1800, för skuldfordring i allmänhet bestämda praesciiptionstid af tio år ege ej rum i afseende på de af Sedelhanken utgifne creditsedlar och invisningar; ej heller erfordras, vid inträffad concurs eller års-proclama, bevakning af desamma, på sätt i Coneurs-Lagen eljest för fordringar är stadgadt; hvaremot, då liden för privilegium lilfändalupit, eller detsamma af annan orsak upphört, hvilket Kongl. Majlis Befallningshafvande hör utan dröjsmål till Kongl. Maj:t inberätta, Kongl. M-jrt låter utgå Nådig Kungörelse derom, med föreläggande för en hvar, som någon så beskaffad förbindelse af Banken innehafver, att, vid förlust af all betalningsrält, förbindelsen till inlösen uppvisa i Banken inom Irenne år från den dag, hvarunder Kungörelsen utfärdas; börande, under tiden, samma Kungörelse årligen från predikstolarne uppläsas. *) Detta sista stadgande åsyftar tydligen att före loin ma, det uppgörelser till, någon fordringsegares förfång må kunna ske, äfvensom att i de solidariska Bankerne erinra lottegare om hvad som dem i lagsökningsväg kan förestå. **)
Vet lunde wackå en oförtjent misikanka pä warande Fullmägtige, eller et i alla afseenden ogrundadt misttroende tis Ständets urstillning, at lika wäl hädanefter, som hittig kunna ukwäija Män, som aga deras vstridlga rätt til betta wigtiga förtroende. Jag förklarar Mede» mig icke kunna samtycka lil antagande af detta förslag, sä wä! i afseende pa detta :nik eget anförsnde, som pä bwad i detta ämne af -Herr Landshöfdingen och Riddaren kokenKern blifvit gansta omständligen yttradt, och hwarmed jag mig söre nar. Grefwe IVIorlier, /cäolpli 65ran. Jag sär den äran erinra, at dä Lanc^uen är ek Riksens Ständers eget Werk, och Högloft. Ridderffapct och Adeln ej yttrar sig widare än om Fullmägtiga och Ledamöter för sik Ständ, kan jag för min del ej sinna, at Ridderflapet och Adeln behöfwer »vänta pä de öfriga kekpeÄiv-c Ständens beslut. Herr von kokenftein. Jag anhäller at annu fä nämna nägot, som Ridderffapet och Adeln torde tilläta fä läggas til hwad jag nytz anfört. Om Ridderffapet och Adeln bifaller Hemliga Utskottets förslag, at kevikonerna anställas hwart annat är, tyckeS all den Lontroll, som behöfweS, derigenom ästadkommas. Sannt är wäl, at kevikorerne blott kunna göra sina anmärkningar sedan be stuten aro tagna, och de Konoraire Ledamöterne deremot under sjelfwa öfwerläggningarna. Men bland det wanliga antal af Fullmägtiga mäste wäl nägon finnas, som upgifryer drt rätta. Skulls mängden antingen icke första eller icke wilsta första Let, twifiar jag at den tilbakahälleS af de märkningar, som göras af Ledamöter, hwilka iro gen röst äga. Grefwe Mörner, (karl Gabriel.
Herr Brinck åter har, jemte tillstyrkande i allmänhet af de förändringar, som upptagas i en af Stockholms och Götheborgs manufakturhandlande till Kongl. Maj:t ingifven underdånig petition, särskildt föreslagit upphäfvande af införsels-förbudet å heloch halfylle-väfnader, samt stadgande af införsels-tull å de förra, såsom kläde, drapp m. fltill 1 R:dr eller 1 R:dr 16 sk. pr skålp., samt å halfylle-väfnaderne till 36 sk. skålpundet. Jemte yrkande om införsels-förbudens upphäfvande i allmänhet samt särskildt för sidenväfnader, har Riksdags-fullmäktigen Johannes Nilsson föreslagit, att införselstullen å flor. gaze, tyll och helsiden må nedsättas till 3 R:dr, samt att nu stadgade tullsatser å halfsiden-väfnader, äfvensom å hvita bomulls-väfnader, samt shawlar och shavvletter af ull eller ull och bomull tillsammans, måtte till hälften förminskas. Utskottet har tagit dessa motioner i öfvervägande i sammanhang med pröfningen af hvarje särskild i taxan upptagen artikel, för hvilken pröfning Utskottet nu går att redogöra. De under hufvud-rubriken »Helsiden-väfnader» upptagna artiklarna »Flor, Gaze, Tyll, alla slag,» med 6 R:dr, »Guldoch Silfver-tyg, äkta,» med 20 R:dr, och »oäkta» med 6 R:dr 24 sk., samt »Sammet» med 4 R:dr införsels-tull pr skålp. utgöra icke föremål för inhemsk tillverkning. Vid bestämmande af lull-afgifterna derå behöfver således icke afses skydd för inhemska fabrikationen. I förhållande till värdet å dessa olika artiklar kunna de nu stadgade tull-satserna icke heller anses öfverdrifna. Ur dessa syn Eunkler skulle följaktligen nämnde tull-satser kunna lemnäs oförändrade, utan att hvaren inhemska producenter eller konsumenter derigenom förnärmades.
Detta misstroende borde ej kunna äga rum, om de af Utskotten uppgjorde förslag, öfyer Banpo\ erkets ställning yarit så författade, att dp af livar o.qk en,, äfven i Bankens räkenskaps-former ovaq, vid. första påseendet kunnat förstås, men det är ej-, misstroendet till Banken , sorn gör en realisation vådlig; det. är åtskilige andra oipständiglieter, nemligen, att Bankens fordringar ej är.o, af den natur, att kunna indrifvas inom, den tid, som för en sådan operation erfordras , att. våra, handels-förhållanden och näringar icke lemna, oss förhoppning, att bibehålla ett enda Siifverstycke i Banken, omutväxlingen tilläts, utan atf Silfrets utförande ti!iäf\< utyrs blef hland-de mest lönande handels-speculationer. t min tanka, kan ingen fråga 0111 realisation för närvarande, uppstå; den måste uppskjutas, till en kommando framtid, då Banken, på sätt jag ofv;an yttrat, successive ökat sin reella fond;, och äfven då , om också fonden skulle fullt svara emot de utelöpande Sedlarne, måste noga afses den cpoc, af inbördes och allmänt lugn inom Staterne , hvarigenom icke befaras kari att, genom Bankens upplåtande till växling, Nationen inom några dagar eller månader, genom lör den tilläfventyrs främmande händelser, må finna sitt Silfver bortföras, och på en gång blifva i mistning af sitt rörelse-capital. Slutligen får jag till Rid - Den i4 Jidit e, m. 69? derskapet och Adeln hemställa, huruvida man skulle kunna vara nöjd med utredningsmannen i ett Bo, hvarest tiUgångarne till millioner öfverstiga skulderna, och Utredningsmännen likväl erbjuda såsom högsta utdelning 48 emot 128..
Vid 1840 års Riksdag väcktes motioner i delta ämne, i anledning hvaraf StatsUtskoltet, uti memorial af den 16 Juni samma år, yttrade, att, enär den ifrågavarande åtgärden, som afsåge beredandet af lättnad uti debiteringen, blefve mindre af behof påkallad, om Rikets Ständer bi föllo hvad Utskottet i samma memorial i öfrigt föreslagit, om alla räntors lösande efter ett för 5 år i sender bestämdt pris, och förnyad uträkning af det contanta värdet således endast hvarje 5:te år erfordrades, men omsättningen skulle medföra särdeles vidlyftigt arbete och lätt föranleda till en mängd tvister, genom klagomål å de skattskyldiges sida, hemstälde Utskottet, att dermed måtte anstå tills vidare och intilldess genom resultatet af det nya lösningssättet visat sig, huruvida denna åtgärd dåmera vore af verkligt behof påkallad; men hela frågan kom dereiler alt förfalla. Afven vid sistförtlutne Riksmöte iörekom denna fråga åter till behandling och i anledning deraf anhöllo Rikets Ständer uti deras underdåniga skrifvelse af den 24 Maj 1845, angående indelta räntornas indragning, att Eders Kongl. Maj:t måtte täckas, vid nästa Riksdag, framställning i ämnet Nådigst afgifva. 46 H °m säuet Att ordinarie räntornas utgörande, på sätt hittills skett, uti en högst räntornas förbetydlig mängd olika persedlar, ofta utsatte i brutna tal, medför stora enkling. olägenheter, dels genom de invecklade och med mycket arbete förenade förvandlingsuträkningarne, hvilka äfven föranleda, att det för de skattskyldige blifver svårt och ofta omöjligt att sjelfve controllera deras rigtighet, dels ock genom deraf härflytande vidlyftighet i KronoRäkenskaperne, är så påtagligt samt mångfaldiga gånger bäde ådagalagdt och erkändt, att någon ytterligare utveckling deraf icke synes erforderlig. Dock anse sig Comiterade, för att i sistnämnde afseende kunna lemna ett exempel, böra under Litt.
Ehuru jag visserligen, lika med den värde Ledamoten, önskar att våra Skatter icke måtte blifva tryckande; kan jag likväl af denna min framställning ej göra en annan slutsats, än att de uppoffringar, som göras för den ifrågavarande Försvarsgrenen, ej äro svarande mot krafvel af Sjelfförsvaret, hvilket äfven jag gerna antager som Norm för behofvet, och att Riksens Ständer ej kunna vänta sig den nytta, som af Fästningarne bör fordras, och ej ens att de kunna underhållas i det, till en del rätt vackra skick, hvari vi emottagit dem af våra Fäder, om icke Kongl. Maj:t sättes i tillfälle, att på denna Försvarsgren använda större kostnader än hittills skett. Jag anhåller att detta vördsamma Memorial må i Remissen till StatsUtskottet få åtfölja Herr Friherre Wrangels Memorial, som dertill gifvit anledning. Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, blefvo så 472 Den 9 Januarii. väl Friherre Wrangels ofvannämnde Memorial, som Herrarne von Fieandts och Franc-Sparres nyss upplästa anföranden, till SLatsUtskottet remitterade, Föredrogs till remitterande: Grefve Hamiltons, Axel, och Friherre Staél von Holsteins, Corfitz Ludvig, Memorial, angående Skånska Roteringen, jemte Friherre Wrangels, Henning, yttrande i samma ämne. Friherre Björnstjerna, Magnus, uppläste följande: Trenne värde Ledamöter af detta Stånd, Herr Friherre Henning Wrangel, Herr Grefve Hamilton och Herr Friherre Stael von Holstein hafva, i Plenum den a:dra dennes, väckt dråga om Skånska Roteringens tillbörlighet, framställt Saken under olika synpuncter, samt i följd deraf föreslagit olika åtgärder.
Enär numera fattigafgifterna utgå efter erlagd bevillning, så kommer denna afgift att i nämnda län endast med något mer än V3 utgå af fastighet, som deremot, enligt förra förordningen, betungades med nästan hela det belopp, som uti ifrågavarande fall erfordrades, hvadan således nära V3 af detta onus blifvit öfverflyttade på dem af kommunernas innevånare, hvilka förut i ringa mån dertill bidragit. För att icke bördan af kommunalskatterna må i en alltför betungande proportion drabba löntagare och näringsidkare inom en kommun, lärer derföre stadgandet om medelbevillningen inom kommunen icke kunna bibehållas. Att, på sätt en utaf motionärerne föreslagit, lägga medelbevillningen för hemman öfver hela riket till grund för beräknandet af fvrkens värde, skulle väl till en del, men i Utskottets tanke ej på ett verksammare sätt, undanrödja alla missförhållanden, enär inom samma kommun kunna finnas hemman af en så betydande olikhet i taxeringsvärde. Vid sådant förhållande och med antagande såsom grundsats, att jemnlik beskattning af all inkomst måste vara det mål, som bör sokas, har Utskottet ansett att, med frånträdande af mantalet och medelbevillningen såsom uppskattningsgrunder, man skulle komma rattvisa och billighet närmare i afseende på fördelning af skattebidragen, om såsom måttstock derför bestämmes bevillningstaxeringen; och då fyrktalet bibehålies såsom den enhet, hvarefter de olika beskattningskategorierna Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande 116. 7 skola mätas, bör en sådan beskattningsraethod lika väl kunna tillämpas, ehvad den allmänna bevillningen utgår efter högre eller lägre tarif.
De röra dels skollärares villkor, dels det sätt, hvarpå de löner, som för skollärarnes underhåll i allmänhet äro anslagna, skola utgå af församlingarna. R. o. Ad. uppsköt dessa mom. af det skäl, att R. o. Ad. ej ville behandla frågan om tillskott inom socknarna för detta ändamål, förrän R. o. Ad. hade fattat sitt beslut rörrde den del af capitationsafgiften , som är föreslagen att upphöra. R. o. Ad. tycktes vara af den tanken, att denna del af nämnda afgift mätte fortfarande utgå, men till communala behof och synnerligen till folkuppfostran. Då jag var den förste som väckte detta förslag, kan jag ej annat än helt och hållet instämma i R. o. Adis beslut i hufvudsaken, men derföre kan jag ej gilla, att R. o. Ad. helt och hållet uppsköt i §:ns i morn., hvilket innehåller helt andra frågor än den frågan, som är inbegripen i 4 morn. De öfriga mom. innehålla huru stor lön en skollärare bör hafva, att han bör hafva husrum, m. m. Då alla dessa mom. ej blifvit behandlade af R. o. Ad., så är det naturligtvis omöjligt för de sammansatta Utsk:n att i dessa delar handlägga frågan, förrän de fått kännedom af R. o. Adis beslut deruti. Det torde vara betänkligt att uppskjuta hela sammanjemkningen i denna vigtiga fråga och besluten derom, intilldess Ståndet fattat sitt beslut om capitationsafgiften, då R. o. Ad. nogsamt lärer inse, alt detta blir en af de sista frågorna vid riksdagen, och det är osäkert, huruvida tiden sedan medgifver behandlingen af denna fråga. På denna grund vågar jag vördsamt anhålla, att R. o. Ad. behagade lill ny behandling nu företaga 4 °ch 5 §§:na samt 2 §:ns 2 morn., på grund af PresteStis inbjudning. Hvad särskildt beträffar frågan ang:de bidragen eller capitationsafgiften, så får jag till en början underrätta R. o. Ad., att summan och sättet för dess utgå - 100 Den 3 April f. m. ende redan blifvit af 3 Stånd beslutade.
Formen som Utskottet i anledning af Kongl. Majsts Nådiga Proposition funnit nödige — och blef jemväl den i enl. med besluten författade redaction öfversedd och gillad. Motion af Edelcrantz om tillägg i Riks dags Ordn. 38 §. som bifölls. Justerades: Memorial till Riksens Stän - 432 1812 års Eiksdags Const. Utskott der om tillägg af en ny mening i 38 § Riksd: Ordn. D :o Utdrag af Protocollet m. m. d. 10 Juli 1812. — D :o Utdrag af Protocollet m. m. d. 9 Aug. — Svar till Herr Grefve Lövenhjelm. Utdrag af Protocollet för den 9 Aug. 1812. Svar till Hrrr exp. Secr. af Forselles. Utdrag af Protocollet m. m. d. 17 Aug. 1812. Svar till Herr Reg. Rådet Hallenstjerna. Upplästes Prot. Utdrag från Höglofl. Ridderskapet och Adeln med dess beslut att först vid nästkommande Riks dag till afgörande upptaga Const. Utsk:s Memorial angående ett tillägg i Just. Omb. Instruction. D :o från Högv. Preste Ståndet med .tillkännagifvande att Const. Utskottets i anledning af Kongl. Majsts Nådiga Proposition afgifne Betänkande om förändringar i Grundlagen blifvit uppskjutet till nästa Riksdag. Utskottet upplöstes. Hovkanslerens skrivelse vid avlämnande av krigsexpeditionens protokoll.1 Örebro d. 28 Apr. 1812. Högwälborne Herr Grefve Kammarherre och riddare af Kongl. Nordstjerne Orden! Till Herr Grefven och Kammarherren får jag härmedelst den äran öfversända KrigsExpeditions Protocoller, från och med d. 3 Aug. 1810. Protocollet för d. 20 December 1811., som i anseende till en föredragning är wid Expeditionen nödigt att tillgå, skall framdeles blifva aflemnadt.
Flade det varit revisorerna möjligt att så intränga i ämnet att de kunna lemna en säkrare grund eller en mera fullständig ledning för frågans bedömande, än som hittills varit att tillgå, så hade sådant af Fångstyrelsen med tacksamhet emottagits, men den i allmänna ordalag affattade uppmaningen, att ägna uppmärksamhet åt en sak, som ingalunda varit hortglömd, den tillåter jag mig att säga, har icke här varit på sitt ställe. Frih. Palmstjerna: Med anledn. af de uppmaningar Hr von Troil meddelat och den särskilda kännedom om saken jag varit i tillfälle att förskaffa mig, anser jag mig böra förklara, det jag anser den ifrågakomne skrifvelsen alldeles öfverflödig, hvadan jag tillstyrker R. o. Ad. att afslä hvad Utsk. i detta hänseende föreslagit. Gr. Lagerbjelke: Med anledn. af hvad Hr von Troil yttrat, anhåller jag endast att få fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att 1847 års revisorers berättelse omfattar de båda åren 1844 och 1845. Hvad som sedermera blifvit tillgjordt, har icke kommit till revisorernas kännedom. Revisorernes granskning har endast kunnat omfatta de handlingar, som tillhöra statsverkets räkenskaper för nyssberörde tvenne är. Hr von Troil, Emil: Jag vill visserligen medgifva att med det mångfaldiga åliggande som revisorerne under en icke långt utsträckt tidrymd haft sig uppdragit, det kunnat vara ganska svårt för dem, att inhemta upplysningar om hvad som blifvit åtgjordt efter den tidrymd som revisionen omfattar och måhända ansägo revisorerne frågan icke vara af den vigt att de ville med en sådan undersökning sig besvära. Jag skulle dock tro att StatsUtsk:s inkomstafdelning haft tillräckligt rådrum att förskaffa sig nödige upplysningar i detta hänseende.
Mätte denna Prins, och de som närmast tillböra Honom, länge fa sprida sällhet och glädje öfwer Eders Kongl. Maj:ts lefnad; och Eders Kongl. Maj:t, ensam öfrig af Sweriges ford - Den iz November. 649 na Konungahus, stall med sin Egen erfarenhet besanna, att bland jordens talrika innewänare utgöra de ädla och de goda blott en enda Att. Ridderstapet och Adeln önsta upprigtigt, att i egenstap afRiks-Ständ icke behöfwa utöfwa sina medborgeliga rättigheter, förrän de dertill kallas af den t Grundlagen bestämda tid. Mätte de dä ännu fa möta sin älbriga och goda Konung, hwars dagar blifwit förlängde genom Folkets förböner och den Allmänna sällheten. Ridderstapet och Adelm utbedja sig att r Eders Kongl. Masi.ts höga Kongl. Nåd och Ynnest fä wara innestutne. Till Annes Maj.t Drsttningen. Stormägtigsta Allernädigsta Drottning! Det Riksmöte som redan under sitt lopp beredt Ridderstapet och Adeln den ostattbara lyckan, att inför Eders Kongl. Maj:t tolka deras underdäniga och wordnadsfulla tankesätt, ger dem i dag, wid sin fullbordan, en förnnad anledning att äter frambära ett sädant offer af deras undersätliga pligter. Ridderstapet och Adeln lyckönstar sig att se Konungens hjerta deladt af en Prinsessa, begäfwad med de egenskaper, genom hwilka hon inser sin höga bestämmelse i den lugna warbighet, i det kloka och adla bandlings-sätt, sorn pä en gang förljufwar Konungens lefnad och ger en ökad 8Z0 Den iz November. styrka ät de förbindelser, som förena Honom med Sitt Folk. Fran ögonblicket af Sin första ankomst i detta Rike älffades Eders Kongl. Maj-.t för Sin medfödda godhet, och för Sin wördnadswärda böjelse att bereda deras sällhet som omgäfwo Henne.
— N:o n5. i anledning af väckt fråga om upphäfvande af de inom Riket på åtskilliga ställen vidtagne spärrnjngsanstalter emot Choleru-farsoteu. XIII. B. 3o. A. 38, 5j, 64- Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Memorialen, Belänkandcn och Utlå tanden: N.‘o x 16. i anledning af återremiss å N:o g3. XIII. B. 126, i85. — N:o 117. i anledning af väckt motion, att den ännu beridna delen af Smålands HussarRegemenle måtte afsitta, inen, om detta ej bifölles, lindring i rustnings-skyldigheten erhållas. XIII. B. 126. A. 185. XVI. E. 206. — N:o 118. i anledning af väckt motion, angående approbation af Recryter vid de indelta Regementerna samt beskaffenheten af boningshusen vid llote-torp, ra. ra. XIII. B. 126. A. 185. •— N:o ig. i anledning af åtskiIlige föreslagne åtgärder till lindring i Rustningsoch Roteringsbesväret. XIII. B. 126, i85. A. 200. XVI. U. g2. A. (34- E. 206. — N:o 120. i anledning af väckte motioner, rörande grunden för beräknande af planpenningar eller det bidrag Stamrotarne böra af Strörotarne erhålla, samt flyttning af Soldat-torp från ett till annat hemmans ägor. XIII. B. 126. A. i85. — N:o 121. rned begäran om bestämdt Utlåtande af Höglodige Ridderskapet och Adeln samt Ilögvördige PresteStåndet, i fråga om Utskottets skyldighet att upptaga väckte motioner om Riksdagens prorogerande. XIII. B. 17g. A. 207.
En värd Talare, Herr Friherre Anckarswärd, har i denna del så fullkomligen yttrat och motiverat en öfvertygelse, som äfven är min, att det för mig endast återstår alt med honom till alla delar instämma. Den nu gällande CancelliOrdningen innehåller i 17 §., att Secreteraren i Riks Archi vet bör så utaf bok-cataloger som i sterbhus sig underrätta om böcker och skrifterj som till Archivet förtjena 200 Den 3o Mars f. m. att inköpas, hvarom han hos HofCancelleren anmälan gör. Skulle deribland något finnas, som förut RiksJrchivet bevisligen tillhört, äger han att sådant utan betalning återfordra. 29 §. 3 mora. innehåller följa nd e: Likaledes har den, som förer brefvexling å Embetets vägnar, att den från sine enskillde papper afskilja, och hälst i Cancelliet förvara. Till mera säkerhet, att sådant blifvit iakttagit, komma, enär en sådan Embetseller Syssloman med döden af gått, visse personer, som af Cancelli Styrelsen förordnas, att vid hans pappers genomseende vara närvarande och de publique till sig taga. Jag tror att desse stadganden, om de vederbörligen handbafvas, fullkomligen motsvara ändamålet alt bevara Statens handlingar; och jag befarar, att motionen, sådan som den nu är framställd i sammanhang med ett slags antiquarisk eller litterair tullbevakning, verkligen skulle leda till nog inquisitoriska åtgärder. Jag afstyrker således motionen, och anhåller på det högsta, motionens resultat må blifva för öfrigt hvilket som hälst, att IlofCancellersEmbetet åtminstone ej matte belastas med åligganden, som äro för detsamma så främmande och så omöjliga att uppfylla. Dessa anmärkningar torde få åtfölja remissen. Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob: Till en början får jag anmärka, att det allde - Den 3o Mars f. m. 201 les icke är fråga om att göra något intrång uti den enskilta ägandeeller förvaltningsrätten. Om det skulle åsyftas, funnes det redan uti den af Herr von Schulzenheim citerade. att man i Sterbhus äger återfordra der befintlige Statens handlingar.
Dä detta ämne den gängen af Herrkekir ^liljekorn befanns, i anseende til dest wigt, böra ligga pä bordet, och erfordra den mognaste öfwerlägg» ning, killade Friherre Oart 6s 6 ser det förbehåll, at walet af Ledamöterna i detta Hemliga Utskott ej matte företagas, innan Ridderskapet och Adeln stadgat sit beslut öfwer den projekterade Instruktionen. Hans Lxcellsncs Herr Grefwe ^xsl kerken för» klarade, at yrkandet af ofwannämnda Instruktion blott wittnade om Ridderskapets och Adelns nit at yrka La» gens helgd och obroktsliga efterlefnad, och at en deliberation dcröfwer wore en deliberation efter Lag. Herr polian von ingeström yrkade den förestagna Instruktionens nödwändighet, af det skälet: at alltför wid 14 - sträckt magt är en stötesten för memnstor; ak fu mers hufwudmännen med lagar och förestrifter kunna hindra sina Fullmägkiga at ga utom sina gränser, desto tryggare gr man för alla händelser; och han tilläde: at en ratt tgnkande man lärer wä! näppeligen ataga sig nä, got fullmägkigstap, utan ae wara »fter mö/elighrten underrättad om huswudmannenK gillja; at O^ursrsäes säkerhet för framtiden fordrar dikta. Friherre L -> rl ve 6eer tyekre sig se, at det matte hafwa blikwit Kongl. Mah.t oriktigt sörebragt, ac öfwerläggninge» were emot Regerings-formen, da likwäl inom