Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Grebbestads invånare önska dylika privilegier eller vilja underkasta sig de dermed förenade skyldigheter, på sätt motionären föreslagit; synes den af motionären föreslagne underdåniga framställningen om dessa ämnen, icke lämpligen böra ega rum; hvarföre, då frågan om rättigheten att idka bandel i stad och å landet, hörer till de ämnen, som genom Utskottets Betänkande N:o 3g om näringsfriheten i allmänhet, serskildt äro underställde Rikets Hoglofl. Ständers pröfning, Utskottet anser sig höra tillstyrka, att ifrågavarande motion icke må föranleda till någon Rikets Höglofl. Ständers åtgärd. Stockholm den 16 Juni 1840. I N:o 54. Ani. till Exp. Utsk. den 18 Juni, kl. g f. m. Betänkandej i anledning af motion, att Bibeltrycks tunnan måtte användas till dess ursprungliga ändamål. Uti en hos Högvörd. Preste-Ståndet väckt, till detta Utskott remitterad, motion, har Herr Contracts-Prosten Sandberg föreslagit, att, då Konung Gustaf den Förste, vid reduction under kronan af den tionde, sorn han ansåg icke vara nödvändig för Presterskapets underhåll, tillåtit en tunna från hvarje församling eller pastorat utgå under namn af Bibeltryckstunna, som skulle användas ”att lägga Bibeln under allmänhetens ögon”, men denna Bibeltryckstunna i senare lider blifvit disponerad till andra ändamål, det måtte densamma få användas till dess ursprungliga bestämmelse: Bibelns tryckning för det fattigare folkets behof. Vid afgifvande af betänkande uti detta ämne, har Utskottet trott sig först höra redogöra för Biheltryckstunnans uppkomst, huru den i äldre Allm.
Majus nådiga Proposition till Rikets Ständer, dels i anledning af vid sista riksdagen gjord begäran om utredning af skogsplanteringskassans inkomster och utgifter, dels angående särskilda framställningar i fråga om vården och tillsynen å samt hushållningen med de i riket varande häradsallmänningar; Gifven Stockholms Slott den 12 November 1847. Hos Kongl. Majit hafva Rikets åren 1840 ooh 1841 församlade Ständer, med anledning af hos dem gjorda framställningar, uti underdånig skrifvelse den 12 Maj sistberörde år, föreslagit: att, då af menigheternas rättighet till afkastningen af de i riket varande häradsallmänningar syntes följa, att dessa menigheter äfven borde vara berättigade till delaktighet i allmänningarnes förvaltning, äfven då desamma icke upplätos till inlressenternes disposition eller till delning dem emellan, helst genom Kongl. Brefvet den 16 Mars 1824 blifvit förklaradt, att landsoch häradsallmänningarne voro att anse såsom landets och häradets egendom, samt enär, under förutsättning, att en sådan delaktighet i allmännings-förvaltningen icke finge leda till inskränkning af den uppsigt öfver skogshushållningen, Kongl.
Ridderskapet och Adelns förtroende och wälwiljn warit kallade. Uti samma bewägna tänkesätt Högloft. Ridderffapet och Adelns sida anhalla de wördsamt, at äfwen under utofningen af det dem nu anförtrodde kall, alltid fä wara inner flutne. Stockholm den 12 Junit 1809. Zl-ars von LnZegtröin 6ust. lVI. Uosenblall L. v. klaten 6. ^älerbetb 6eorZ ^älersparrs. Herr Grefwen och Landtmarskalken förmälte at Hanö Uxcellence Herr Friherre von L8LLN, bienric, ej more i staden närwa 83, 84 rån - 663 Den 12 Iunil. rande, men otwifwelaktigt äfwen wore sinnad ak underteckna ofwan anförde iUemoriu; hwilket Herr Grefwe» och Landtmarffalken endast wille lil underrättelse meddela, dä, emedan Hans Lx. ej afnägot Utffott wore Ledamot, hans underteckn mde ej med Herrar LleceorernLs göromäl hade nägon gemenstap. Widare uplästes twänne ffrifteliga afsägelse af Herr Grefwe WLLllrmeister, HLN8, at wara Ledamot i Lag Utffottet, och af Herr Grefwe <>' »', 1, allric, at wara Ledamot i Expert i.-ON5 Utskottet i anledning af bemälte Herrars kiplioen wunna befordringar, den förre til ^uti^e Lancier, den sednare til ^ustitise Råd. Widare affade sig följande Herrar de dem updragne förtroenden, neml. Herr -if 8cb. nbom, Lric ^.clols, at wara Ledamot i Lag - Utskottet. Her Lock, 6or6t2 UuäviF, at wara Ledamot i Occonomie - och Beswärö-Utffottet.
Detta betänkande blef af tre Stånd bifallet; hvaremot Högvördiga PresteStåndet, med ogillande af Utskottets alstyrkande, för sin del beslöt, att Rikets Ständer borde till Kongl. Maj:ts aflåta underdånig skrifvelse med anhållan, det täcktes Kongl. Maj:t vidtaga lämpliga åtgärder, åsyftande att inga allmänna arbeten, eller sådane enskilda, som störa sabbatsfriden och ej äro af nödfallet påkallade, må å sönoch helgedagar företagas, inga större folksamlingar för verldsliga ändamål, inga nöjen och lustbarheter må under Gudstjenst-tiderne ega rum, samt att öfver hufvud hvad gällande lagar beträffande sabbatens belgd föreskrifva, må från det allmännas sida noggrannt blifva iakttaget. Af hvad sålunda under sistförflutua riksmöte förekommit, torde Rikets Ständer inhemta, att frågan om sabbatens behöriga firande då varit allvarligt behjertad och utgjort föremål för noggranna öfverläggningar, hvarvid de flesta af de skäl, de anmärkningar och förslag, som nu ånyo utgjort föremål för afgifna motioner och för muntliga öfverläggningar, såväl inom Riks-Stånd som inom Utskottet, redan blifvit samvetsgrant pröfvade. Om Utskottet då ej kunnat föreslå, och om Rikets Ständer då ej beslutat några åtgärder i anledning af de väckta motionerne, kan sådant visserligen ej tillskrifvas bristande insigt om ämnets vigt eller brist på vilja att afhjelpa det onda; utan hindret får sökas uti de stora svårigheter, som möta alla försök att på lagstiftningens väg ernå det åsyftade målet. Sådant inses lättast, då man granskar de åtgärder Högvördiga Preste-Ståndet — det Stånd hos hvilket, framför allt, intresse, nit och sakkunskap i detta ämne är att förutsätta — då beslöt påyrka#
17 kas till en omflyttning eller ett uteslutande af orden: ”hvad mig frågadt varder”, för undanrödjande af det missförstånd, hvartill dessa ord, efter hvad i Utskottets Betänkande blifvit anmärkt, gifvit anledning; hvarförutan är vordet anfördt, bland annat, att man borde ”taga vara på” gällande formulär, i anseende till dess ålder och den helgd, det derigenom vunnit hos folket, samt ali detsamma ”tyckes” vara vida mer högtidligt, än det föreslagna; — att ehuru del^ kunde falla sig obeqvämligt för domaren att förestafva ett längre eds-formulär, och denna omständighet ”torde hända” varit den, sorn framkallat motionerna om vittnes-edens förkortande samt bidragit lill Utskottets förkortningsförslag, synles likväl '"edens vigt och värde böra afse något helt annat än domarens beqvämlighet;” samt att vittneseden ganska väl kunde tåla vid sin innehafvande längd, "på det vittnet under dess uppläsande må kunna hafva lid att besinna, hvad en aflagd ed innebar för samvetet;” alt ifrågaslällde förslag, hvilket vore afskrifvet ur Lag-beredningens förslag till allmän civil-dag, val stod tillsammans med en ”helt ny lag-redaktion,” men spelade för sig allena en alltför obetydlig röle; samt att det föreslagna formuläret förekom ”nästan likt en tom abstraktion/' Då emedlertid med en tom abstraktion ej gerna här kan förstås annat än en sådan framställning, som saknar allt positivt innehåll, torde en hänvisning lill del af Utskottet föreslagna formulär vara tillfyllest för vederläggning af sista anmärkningen. Den, som vid Gud och Hans Heliga Evangelium , lofvar och svär att vittna och gifva tillkänna allt hvad han vet i en viss sak händt och. sannt vara, så att han ej skall något förtiga, tillägga eller förändra, för hvad orsak det vara må, sväfvar icke i abstraktionens rymder, utan står helt och hållet inom verklighetens område.
Det är moskoviter, som anfalla oss, två eller trehundra man! jämrade flyktingen. Hans nåd ståthållaren är på resa till Åbo, och fienden har infallit i landet för att taga honom och allt hans följe till fånga. Moskoviter? Är han galen? Sedan nio år ha vi fred från den sidan, och komma de, så icke komma de västerifrån, det borde ett nöt begripa. Är det hans nåd ståthållaren, så akta er hals, karl, om ni förlöper tjensten. Jag känner herr Jöns; han är rik nog att kläda alla sina dagdrifvare i bäfverskinn, och i lärdom har han allenast en öfverman här i landet. Tag hatten af er, här sitter hans öfverman! Men herr Jöns har varit ryttmästare, karl! Han låter hänga en rymmare vid sin portstolpe, det är krigsmans sed ... Det blir tystare nu på vägen; må tro de förlikas i godo? En oväntad stillhet hade inträdt i det nyss så skriande larmet. Orsaken var, att ryttarnes anförare plötsligt befunnit sig ansikte mot ansikte med en välkänd man och ståndsvederlike, hvilken det icke var rådligt att stöta för hufvudet konungens troman, för detta ryttmästaren vid finska adelsfanan, nyligen utnämnde ståthållaren i Åbo, herr Jöns Knutsson Kurck. Är det ni, frände? utropade ryttarnes förman i en ton mellan vrede och öfverraskning. Han var en dotterson till kung Erik, det kostade honom möda att dämpa sitt heta Vasablod. Jag var säker därpå, att det ej kunde vara någon annan än Åke Tott, som på detta sätt öfverfaller fredlige resande, genmälde ståthållaren i samma retade ton. Han misstog sig icke. Det var verkligen Gustaf II Adolfs berömda »snöplog», som här for fram mellan vinterdrifvorna. Hans härvaro förklarades däraf att han hemskickats från vinterkvarteren i Polen för att värfva till hären ett nytt kompani af sina berömde finske ryttare. Hade det varit någon annan än ni, sade herr Åke, skulle han nu stå på hufvudet i snön för att lära sig skillnaden mellan bönder och kavaljerer.
N:o 3, ang:de 18:de §:n R. 0., trodde mig höra Hr Gr:n yttra: »jag afslår,» i stället för Hr Gr:ns anmälan: »jag afstår»; ett misstag å min sida ganska ursäktligt, då Hr Gr. Liljencrants har sin plats å första bänken uppe uti Riddarhussalen och jag å en af de aflägsnaste derifrån. Af grannlagenhet för den »otålighet», som vid besagde tillfälle gaf sig tillkänna att få den föredragna grundlags-förän - Den 17 December. 517 dringen afgjord, upptog jag då icke nrsäkts-frågan, ehuru den visserligen just då varit på sin plats. Jag visste nogsamt att jag snart skulle blifva i tillfälle att, vid yttrandet ang:de denna med den förra nära beslägtade fråga, få så väl uti protokollet nedlägga ruin tillbörliga ursäkt för missförståndet. som ock gifva tillkänna att jag till en del förenar mig med Hr Gr:n, i afseende å nu föredragna fråga, det vill säga, ifall civil-äktenskap uti detta fall nödvändigt måste antagas, hvilket jag likväl ej anser vara nödvändigt, såsom jag vid slutet af mitt redan före detta plenum uppsatta anförande tager mig friheten vördsamt tillkännagifva, — och hvilka 2:ne slutpunkter äro för mig tillfyllest, att af detsamma lill Högl. Lag-Utsk:t åtfölja, derest Betank:t, såsom jag förmodar, blifver återremitteradt. Enär det är för mig både glädjande och smickrande att jag uti de flesta frågor är med den lika varmsom öppenhjertade, samt uti allmänna och enskilda värf så samvetsgranne Hr Gr. Liljencrants liktänkande, begagnar jag detta första tillfälle att, på sätt jag gjort, yttra mig, helst jag medsamma får förklara, att det föreföll då mig — såsom vid många likartade tillfällen förut varit förhållandet med andre, ehuru de ej öppet tillkännagifvit det — minst sagdt besynnerligt detta quasiförsök att, oaktadt tryckfriheten här i landet är temligen oinskränkt, på detta rum vilja inskränka talfriheten.
Besvärsoch Ekon.-Uisk. Bet. l\' :o 4. 5 under nu varande förhållande någon rättsenlig uppskattning för utskänkning icke vore möjlig, alldenstund hvarken socknenämd eller taxerings-kommitté kunde beräkna hvad utskänknings-idkaren sålde i minut. Vid jemförelse af de olika föreskrifter, angående sättet för den mindre bränvinshandelns ulöfvande, hvilka innefattas uti nu gällande §§ 21, 28, 36, 37 och 38, finnes lätteligen, att det icke, enligt författningen, är gästgifvare eller annan utskänkare al bränvin medgifvet alt, såsom motionären omförmäll hafva inträffat, på olika ställen utöfva utskänkningsoch minuteringsratt. Men icke heller sv nes det hafva varit författningens mening att förbjuda den till utskänkning berättigade att jemväl i minut försälja bränvin för förbrukning annorstädes än ä ulskänkningsställel. Ett sådant förbud skulle, enligt Utskottets tanke, innebära orättvisa emot både köpare och säljare. Den förre skulle derigenom ofta hindras från att på nära håll bekomma del qvantum bränvin, han ville förbruka i hemmet, och utskänkaren, sorn för sin rörelse erlägger vida högre afgift än minuthandlaren, må väl ega billigt anspråk att lä sälja hvad myckenhet som helst. Något hinder för socknenämd och taxerings-kommillé alt beskatta honom 'för allt det bränvin, han anses genom utskänkning och minutering afyttra, torde icke helier förefinnas. Utskottet hemställer derföre, att Riksdagsfullmäktige!! Guslaf Jonssons förutnämnde motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. § 5.
Att tullförfatthingarne, i anseende till stämplingsoch förpassningsicontrollen, utvidgad beslagsrätt och allvarsamma strafflagar, må blifva öfversedde och så förbättrade, att deras hufvudsakliga ändamål, tullförsnillnings förekommande; må vinnas; och att i sådant ändamål sam - Bih. till R. St. Usta lläft. 5 Grunderna för Tull-Bevill ningen. 66 Bevillnings-Utskottets Betänkande IV.-o 27. manträde med Lag-Utskottet må fram-* deles ega rum. 2:0 Att livar och en Näringsidkare, som exporterar förädlad vara af utländsk rudimateria, må i restitutionsväg återbekomma den erlagde införsels-tullen å så stort qvantum af sjelfva rudimaterien, som lian styrker hafva åtgått till förfärdigande af de utförde varorne. Efter dessa förberedelser finnér Utskottet sig i tillfälle att: 3:o Föreslå grunderna för den blifvande Tullbevillningen. Då sjelfva grunderna innefatta motiven, så inskränker sig Utskottet dertill, att bär anföra dem sådane, som Utskottet trott sig böra föreslå dem till Rikets Ständers upplysta bepröfvande, innefattande : 1:0 Att, med erkännande af Konungens rätt, i afseende på förbuds utfärdande emot inoch utförsel af varor, så väl som af de rättigheter Konungen tillkomma, i afseende på Tractaters afslutande med främmande Magter, en all - EeviBningr-Utskottets Betänkande N:o 27. män frihet må förunnas att, emot en, i afseende på skydd för inländska Näringar samt Consumtionen, afpassad Tull, ej mindre i Riket införa alla utländska varor, än ock till främmande Stater utföra och afyttra alla inhemska producter och tillverkningar; och att sådana Varuartiklar, hvarmed i Sverige handel kan drifvas, må, i den Tull-BevillningS-Taxa, sorn af Rikets Ständer nu fastställes, med derföre, utsatt Tull, intagas. ’ ... - ' S 2:0
Ridderskapet och Adelil jag vördsamt här - Den 22 November f. ni. 331 med framställa den motion och anhållan om Remiss med uppdrag åt Lagutskottet, att, i sammanhang med det Betänkande, som öfver Kongl. Maj:ts nådiga Proposition kommer att afgifvas, jemväl granska sådana stadganden i Förordningens 2 Capilel, som kunna hänföras till sammanhang: med allmänna Lagens föreskrift i 4 Cap. g § JordaBalken och derefter sig utlåta, oin vidden gjorda Lagförändringen hör förblifva, så alt berörde Lagens rum må till sin kraft och verkan förfalla. Öfvertygad derom, att Utskottet nogsamt inser vigtcn och verkningarna af de Förändringar, som i Cameral-verket och gamla Jordbruks-förhållanden, blifvit genom i frågavarande Kongl. Förordning grundlagde, undviker jag, att något derom yttra, förr, än det af Utskottets inkommande Betänkande sig visar, alt anmärkning i dessa afseenden äger rum. Herr Danckwardt, Magnus Georg: I anledning af Herr Törnebiudhs yttrande, att föreskrifterne i 1827 års Kongl. Förordning, angående Jords afsöndring från Hemman, efter hans tanka, rätteligen bordt, såsom en förändring i 4 Cap. g § JordaBalken, Rikets Ständers pröfning underställas, får jag äran anföra, att berörde föreskrifter icke innefatta några hufvudsakliga nya stadganden i della ämne, emedan den deri - Dea 22 November f, al - genom medgifne tillåtelsen till utsöndring af tionde-delen af Hemmans Jord-rymd. i lägenheter af minst \ Tunnland, redan 1 1812 års Enskiftes-Förordning för Skåne och Skaraborgs Län samt 1807 års Allmänna Enskiftes-Förordning för euskiftade Hemman varit stadgad.
S. D. Uppå anmälan, att lill Ståndet ankommit Kongl. Maj-.ts vid Riksdagens öppnande å Rikssalen den 23 dennes afgifna Nådiga Berättelse om hvad i Riket och dess Styrelse sig tilldragit sedan sista Riksdag, beslöts, att samma Nådiga Berättelse skulle vid handlingarne förvaras. 3 Utdrag af Protokollet, hållet hos Vällofl, Borgareståndet vid Lagtima Riksdagen i Stockholm deri 25 Oktober 1856. S. D, Lades till liandlingame Kongl. Maj:ts Nådiga Berättelse å Rikssalen den 23 dennes om hvad i Riket och dess Styrelse sedan sista Riksdagen sig tilldragit. Ut supra. Ex protokollo. E. G. Runeberg. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades Rikets Ständers Justitie-Ombudsmans Embetsberättelse för år 1854, samt bemälde Embetsmans Berättelse till innevarande Riksdag. Frän Hedera. Bondeståndet. S. D. Beslöt Bondeståndet att, genom Utdrag af protokollet meddela de öfriga Resp. Riksstånden, att Ståndet med särdeles nöje skulle se, att Medståndens Ledamöter, så ofta de dertill hafva tillfälle, behagade besöka den för Bondeståndet i Bergstrahlska Huset inrättade klubb, hvilken hålles öppen alla aftnar, då plenum i Ståndet icke inträffar. Den 27 Oktober. Frän Vällofl. Borgareståndet. S. D. Till Banko-Utskottet remitterades Herr Hörnsleins den 25 dennes bordlagda motion, (N:o 1), angående uppliäfvandc, - för närvarande och tillsvidare, af stadgandet om vexlars diskontering till 4 procent, jemte hvad berörde lag i ämnet för öfrigt yttradt blifvit. Den 50 Oktober. Frän Högv. Presteständet. S. D. Öppnades och upplästes protokoll, hållet vid Ståndets Elektorers sammanträde denna dag, rörande förrättadt val af Ledamöter för Presteständet uti de 4 Prot,-Utdrag den 30 Oktober 1856.
Då 3 mom. i g blifvit gilladt af Preste och Borgare-Standen. men hvart och ett af de öfrige Stånden finnes vara ensamt i dess serskilda mening, hemställa Utskotten, att Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet måtte förena sig med förstnämnde 2:ne Stånd örn antagande af ifrågavarande morn., hvilket i den blifvande 11 §. komme att utgöra det 3:dje, så lydande: Den rättighet, som 1 punkten af denna §. tillerkänner borgenär, emot Directionens Ledamöter, skall i allmänhet ej ega rum, sedan dessas förvaltning upphört, vare sig genom dödsfall, eller att de i behörig ordning af gått från Directionen, eller att Banken blifvit försatt i concurs-tillstånd; dock vare, i sistnämnde fall, de Directeurer, under hvilkas förvaltning concursen inträffat, i fortfarande ansvar med egendom och personer för alla Bankens utgifna tryckte eller graverade credit-sedlar och invisningar; är lagsökning börjad emot Directions-Ledamot, innan dess ifrågavarande förvaltning upphört, må kr af vet i laga ordning fortgåt 10 fl. 1 mom. är till principen godkändt utan annan skiljaktighet, än att Presteoch Bonde-Stånden ansett den föreslagna treåriga pi aescriptionstiden böra till 2:ne år förkortas, och i denna omständighet torde meniugarne lättast sammanjemkas genom proposition på nämnde 2:ne Stånds me - Bancooch Lag-Ulskottetis Memorial N.o 6. 29 nin». •— 2 mom. är af Presteoch Borgare-Stånden gilladt, samt öfverensstämmer äfven med Ridderskapets och Adelns beslut, utan annan afvikelse, än att Ridderskapet och Adeln uteslutit orden: ”i anseende till af Banken iråkadt concurstillstånd.”
- ter, tidsUr en svensk statsmans brefvaxling .med sin femtonariga dotter. der, reseef o. s. v. Molly Rolitlieb. Handarbetets vanner. ned särCecile Goltl. Ragot om Nya Viirldens kvinnoklubbar. cildt afArsfesten i kvinnoklubben sor ros is^. !ende på E t t kvinnomöte i Washington. 3 t kvinlig rksamhet. N. S. Kristiania seet gjennem de senere aars skjönliteratur. E, L. Syster Rose Gertrude och de spetiilske p&amp; Sandwichsöarna. Louise Andersen. Lidt fra en Faellesskole i Norge. H. Carlsjö. Nagot om engelska böcker. ?j K. A. Melin. E t t kvartsekelsminne. Poem. Poemer, skisser, raserier. Esselde. Vid Sonja Hovalevskys bar. Poem. Clmrlotte Lindltolm. Ur dikten ve ro ni ca) ^. A. Poem. Selma Lagedof. Mamsell Fredrika. E n julhistoria. Alfldd Agrell. Godhet. Julberattelse. Cecilia Wmrn. Stockholm som storstad. Clarinda. Fran landsbygden i Sverige; b Esselde. Ur Göst.a Berlings saga af Selma Lagerlöf. Kommentarier till Selma Lagerlöfs fem berättelser DU^ ' Gösta Berlings sagas. N. Under tallar och pinier af Alfhild Agrell. Dikt och verklighet ' af Helena Nyblom. tteratur. Genom skuggor af Mathilda Roos, 8.- D: Fr&amp; * Medelhafvets skönaste ö af M. Anholm. E. G. Ur .Olof Stigs efterlämnade papper jämte Trakol. Helene Dickmar. Hedda Gabler. C. Markviirdiga kvinnor s€ Ellen Fries. Bil. Kassaförvaltarens rapport. ~ i l l styreken ' för Fredrika-Bremer-b dr bundet. U r riikenskaperna anföres följande: Ronti. Debet.
Nio 59, angående ett för staden Christianstad hegardt låne-understöd; N:o 60, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Siats-Kontorets ersättande för förskottsvis utgifna medel, dels såsom understöd utan återbetalnings-skyldishet och dels såsom lån till de af eldsvåda hemsökte invånarne på ön St. Barthelemy; Nio 61, angående väckt fråga om löneförhöjning för de uti Justitiae-OmbudsmansExpeditionen anställde tjenstemän; N:o 62, angående ifrågasatt förhöjning af det årliga anslaget för Rikets Ständers Justitiaj-Ombudsmans rese-kostnader eller tillåtelse till derå uppkomna besparingars användande för godtgörande af enahanda kostnader under ett annat år; samt N:o 63, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående eftergift för Notarien E. Lundblad, såsom Arrendator af Strömsholms Kungsladugård, af halfva spanmålsarrende-beloppet för år 1852. - Från Jlögv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs Höglofl. Ridderskapet och Adelns, medelst Protokolls-utdrag af denna dag, gjorda inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att biträda Ridderskapet och Adelns fattade beslut, att Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse af den 13 dennes, angående H. K. H. Hertigens af Södermanland dödliga frånfälle, skulle Expeditions-Utskottet meddelas, med anmodan, att uppsätta och inkomma med förslag till en underdånig Skrifvelse till Kongl. Majit, deri Rikets Ständer betyga deras innerliga och djupa deltagande i den sorg, som drabbat Konungahuset och i den förlust, de båda förenade Rikena lidit; och blef denna inbjudning af Preste-Ståndet enhälligt antagen. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 5, med uppgift å de af samtlige Riks-Stånden vid innevarande Riksdag godkända förslag till ändringar i Grundlagarne.