Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Petter Jansson. Bengt Pehrsson. G. Tunelius. ij0 Rikt. St. Revisorer( Berätteiser. Afskrift. Utdrag af Protocollet hållet i Kongl. Maj:ts och Rikets StutsContoir den 18 November 1817. S. D. Föredrogs ett Utdrag af Riksens Höglofl. Ständers Herrar Revisorers Protocoll för den 17 dennes, innehållande, att sedan Revisorerne, uti ProtocollsUtdrag af den ta i denna månad, hegart, att genom Kongl. StatsContoirets åtgärd erhålla underrättelse otti den Fond, sorn af Herror Conmiitterade för Allmänna Medel förvaltas, har Kongl. SiatsContoiret, uti ProtocollsUtdrag af den 13 i denna månad, upptagit blott de af Revisorerne förut kända sunimor, som i 1815 års Memorial Bok Herrar Corn. mitterade påföras, samt tillkännagifva, att desamma blifvit, jemte andra medel, till KrigsCommittéen öfverlernnade, äfvensom att Comrnitterades raken, skaper äro lill och med lör år 1814 af Riksens Höglofl Ständers Statsutskott granskadeRe visorerne, som af detta ProtocollsUtdrag väl erhållit den upplysning, att KrigsCommittéen till redovisning emotfagit de i I0I5 års MemorialBok Committerade påförda summor, finna likväl den af dem framställda fråga vara hufvudsakligen obesvarad, och få derföre, med förnyande deraf, begära, att af Kongl. StatsContoiret erhålla, jemte underrättelse om fondens förhållande "vid 1814 års slut, en detaillerad uppgift så val på de medel, som sedermera Fonden tillflutit , som på de summor, hvilka till närvarande tid derifrån utgått, äfvensom på nu varande behållningen utiånt eller i Gassa Revisorerne anse sig Rikt. St. Revisorers Berättelser.
ocb Särskildt framhålles: finare C h a m p. pr kanna. [313] Fotografering fordringar. namn o. adress. Bäst är att vid annonsens insändande bifoga liqvid i penningar eller gångbara frimärken. Hvar o c h en kan sjelf beräkna annonskostnaden, enär hvarje tiotal stafvelser bilda en rad k 2o öre. Minst fyra öfverskjutande stafvelser räknas s o m full rad. L ä k a r e r å d. B. Y. Eltnira. sapon. salieyl. et H " • T! E — l. D:r — d. B r e f l å d a. Fru Ottilia Stråle. Parfymhandeln, Drottninggatan G, Stockholm. » Bont-be-Donl ». Red. A f P. E. R. A f F. Hbg. — Breflåda. M o d e r e v y. — R e g n i g a .dagar. — Smärre toalettråd. l a i t! Inackordering; J. G. H a m m a r s [458] Lampkök. Stor värmeförmåga. Brinna luktfritt. Briljant belysning. Fullkomlig belåtenhet garanteras hvarje köpare. Ingen annons införes under 1 kr. Född. En sons lyckliga födelse tillkännagifVes. Dannemora den 19 aug. Ebba Johanson, Ang. Johanson. a. född Hedström, 22548x1) [172] O R N A N T j e n s t e b y r å n, Smålandsgatan 3 0, Fru N. Lagergren, anskaffar tjenarinnor till privata hem, och antagas endast sådana tjenarinnor för hvilka muntliga rekommendationer erhållas. Allm. telef. [478] Engelska J. G. HAMMAR, 30 MalmskilTiadsgatan Sofia Ekman fy C:o förfärdiga Magasinet 38 Regeringsgatan 38, 1 tr. upp. Tricotvaror af bästa qvalité, Serger, Velveteen, Flaneller, Barnskor, Vårhattar för babies, Bärkappor. Utmärkta Teer m. m. Brahegatan Stockholm. 10 [281] LEDI GA PLATSER. En anspråkslös (G.
R:dr, dels förskottsanslaget 750,000 R:dr till förberedande arbeten under 1863 å de nya bandelarne, återstoden 28,331,000 R:dr borde med en tredjedel eller 7,777,000 R:dr under hvardera af åren 1861, 1865 och 1866 utgå, med rättighet för Kongl. Maj:t att för hvart och ett af åren J 864 och 1865 använda, utöfver det för hvardera af dessa är sålunda bestämda anslag, högst 1,000,000 R:dr, som då skulle å 1866 års anslag afräkna». Med dessa bestämmelser hafva Rikets Ständer äfven påtagligen angifvit den skyndsamhet, hvarmed de ansågo att de sålunda beslutade jernvägsarbetena skulle i allmänhet utföras och fullbordas. Rikets Ständer hafva sålunda ock ovedersiigligen bestämt, att alla dessa jernvägsarbeten skulle vara afslutade före 1866 års utgång, med likväl för byggnadsstyrelsen öppen lemnad rätt att, der terrängoch öfriga förhållanden gjorde sådant möjligt utan arbetenas fördyrande, äfven före denna sluttermin upplåta för trafiken de delar af dessa stambanor, hvilka kunnat tidigare fullbordas. Också har Kongh Maj:t, utöfver de bestämda årsanslagen, till utbetalning i för skott å 1866 års anslag anordnat 1,( 00,000 R:dr 1864 och 1,000,000 R:dr under innevarande år, så att den I nästkommande Januari endast återstå att lyfta 5,777,0(10 R:dr af de inalles 17,746,000 R:dr utom vinsten å statslånefonden, beräknad till 400,000 R:dr, — 279 — hvilka vid sednaste riksdag beviljades för östra, norra och nordvestra stambanorna samt sammanbindningsbanan genom hufvudstaden.
Jemtland Herjeådalen Westerbottens Norrbottens Litt. I. 1 ti p H n Q1 - p sJ >; T) - pi 2? H cs fD cPl r H cL w c << c. Ett Stafrum Ycdj Ett Stafrum Ved i Ofvanoell Nedan-Siljan. Ett Stafrum Ved i Vesterdalarne. Ett Lass Malmved. Calmar Öland Blekinge . o Jönköpings Kronobergs Christianstads. Christianstads distrikt Engelholms d:o Cimbritshamns d:o Malmöhus Hallands Götheborgs Elfsborgs Skaraborgs Nerikes. Nerike Bergslagen Wermlands Westmanlands St. Kopparbergs Gefleborgs. Gestrikland Helsingland Wester-Norrlands Jemtlands. Jemtland Herjeådalen Westerbottens Norrbottens Litt. I. »ST Litt. (J) i Upsala Län Stockholms Södermanlands Östergöthlands Gottlands Calmar. Calmar Öland Blekinge Jönköpings Kronobergs Christianstads. Christianstads distrikt Engelholms d:o Cimbritshamns d:o Malmöhus Hallands Götheborgs Elfsborgs Skaraborgs Nerikes. Nerike Bergslagen Wermlands Westmanlands St. Kopparbergs Gefleborgs. Gestrikland Helsingland Wester-Norrlands Jemtlands. Jemtland Herjeådalen Westerbottens Norrbottens Tali. Litt. I. O <o C. Jrj o» H 5- 5 cr a*scjq 00 C - (3*) Upsala Län Stockholms Södermanlands Östergöthlands Gottlands Calmar. Calmar Öland Blekinge Jönköpings Kronobergs Christianstads. Christianstads distrikt Engelholms d:o Cimbritshamns d:o Malmöhus. .. Hallands Götheborgs Elfsborgs Skaraborgs Nerikes. Nerike Bergslagen Wermlands Westmanlands St. Kopparbergs Gefleborgs. Gestrikland Helsingland Wester-Norrlands Jemtlands. Jemtland Herjeådalen Westerbottens Norrbottens. .
Till Stats-ulskottet har från Hedervärda Bondeslåndet blifvit remitterad en af Riksdagsfullmäktigeo A. Wilh. Swartling från Östergöthlands län gjord motion i detta ämne, för hvars behandlande Utskottet sammanträdt nied Allmänna Besvärsoell Ekonomi-utskottet. Motionären har anfört, att vissa samhällslagar, ehuru högst nödvändiga, likväl mångengång tillskyndade enskilda medborgare stora, ofta ruinerande förluster. 1 detta fall fram - Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Betänkande, N:o 10. 7 stöde i första rummel Kongl. Förordningen af deri 23 Januari 1828, rörande smittosamma sjukdomar hos djuren. Det kunde icke nekas, att denna författning af behofvet påkallats, hvadan afsigten nu icke vore att få densamma undanröjd eller ens förändrad, utan vore motionärens syftemål att skaffa någon hillig ersättning åt dem, som gjorde förluster vid förordningens tillämpning. 1 hans ort hade nyligen en fattig hemmansbrukare, Petter Svensson den yngre i Mjänlevid af Slaka socken, blifvit beröfvad sin redbaraste egendom, 3me stycken hästkreatur, hvilka, enligt Konungens Befallningshafvandes baslut, blifvit dödade och nedgräfde. Klart vöre, att härigenom tillskyndas den fattige brukaren en förlust, som menligt inverkade på hans ekonomiska ställning under hela hans lifstid och •således påkallade deltagande. Petter Svensson hade likväl före hästarnes dödande låtit värdera dem, hvarvid deras sammanräknade värde, ehuru ganska lågt tilltaget, hade uppgått till 403 r:dr 16 sk. banko. Denna förlust hade för Petter Svensson varit så mycket känbarare, som han innehade posthemman och skulle bestrida daglig postskjuts, hvaraf följde, att han genast måste, ehuru årstiden dertill var olämplig, anskaffa hästar för att kunna fullgöra sina åligganden.
Hofrätten skulle göras om förordnande för ojäfvig Ordförande, samt Rosenschöld, hvilken med tjenliga medel blifvit till Rådstufvurätten hämtad, efter beslutets afkunnande hemstält, huruvida han, med afseende derå, att föreskriften om hans hämtande blifvit fullgjord, finge vistas på fri fot, Rådstufvurätten meddelat det besked, att den, enligt afsagda jäfsbeslutet, icke ägde med målet vidare sig befatta; att, vid förebafd fråga om val af Jury den 26 Maj 1854, Rådstufvurätten, enär Munck af Rosenschöld för sin del vägrat välja jurymän, sjelf utsett på hans vägnar fyra sådane, hvilka alla skulle vara Rosenschölds vederdeloman och uppenbara ovänner; att Rådstufvurätten, sedan Munck af Rosenschöld den 27 Juni 1854 begärt få teckna sitt namn under hvad han till dagens protokoll muntligen anfört, honom 27 sådant lörvägrat; att, af de vid Rådstufvurättens sammanträde den 23 Oktober 1854 utaf Åklagaren valde Jurymän, tre skulle vara Rosenscbölds uppenbara fiender; samt att den efter Rådstufvurättens utslag den 31 Januari 1855 tecknade besvärshänvisning, i hvad densamma innehölle, att klagande part borde hos Kongl. Hofrätten uttaga besvären och fullgöra de uti blifvande resolution meddelade föreskrifter, vore oförenlig med Munck afRosenschölds skyldighet, emedan Rådstugurätten genom sistnämnde utslag dömt honom att träda i häkte. Men då det af Rådstugurätten den 8 Februari 1854, i anledning af Munck af Rosenscbölds hemställan meddelade besked, derest något sådant kunde anses hafva varit erforderligt, lämpligen icke bordt utfalla annorlunda än som skett; Rådstufvurättens förfogande vid sammanträdet den i'6 påföljande
De mörka, men här och der af väna björkdungar afbrutna furuskogarne, med sina skuggdystra sjöar och ödsliga kärr, de mossiga bergen med spetsar betäckta af kolnade bränder; det ofta ännu intill vårens slut qvarliggande slädföret; den derefter med ens utvecklade fuktiga och rikligt myggalstrande sommarvärmen, — allt detta förflyttar inbillningen upp till Sveriges nordligaste bygder och uräldsta tider, men anslår den ock med behaget af sällsamma och djupa intryck»; (så långt Atterbom). Jag hemställer nu, om icke en sådan nejd synes mera egnad för att utgöra tillhåll för svärmande poeter och filosoferande lärde män, än för den ekonomiskt vigtiga utveckling, som en jernväg åsyftar? Deremot, om man tager i betraktande de rika materiella ressurser, som förefinnas i det bördiga södra Upland, i Westmanland och i Dalarne, så synes en jernväg, ledd i rigtning åt dessa provinser och genom dem, böra åstadkomma en utveckling af betydande näringskällor och vigtiga alstringskrafter. Den lätt verkställbara jernbane-anläggningen å en slät och gynnsam mark inbjuder likaledes till detta företag. Många flere skäl skulle till stöd härför kunna andragas. Jag skulle dock anse mig fela i grannlagenhet mot K. o. Ad., om jag, vid den nu långt framskridna tiden, ytterligare upptoge R. o. Ad:s tid; och inskränker mig således, kort och godt, att begära bifall till det af Hr Adelsköld framställda förslag. Frih. af Ugglas, Gustaf: Alltsedan frågan om jernvägen norr om Stockholm blifvit väckt, har jag tillhört deras antal, som ansett att densamma borde gå vester om Sigtunafjärden, och i den möjligaste korta riktning ledas uti den gamla han delsstråten - Den 11 Ma] f. m. 225 delsstråtcn. Jag liar äfven derför omfattat denna åsigt, att denna bana medgifver en lätt förbindelse med Upsala — en ort, hvilken man, efter min öfvertygelse, eger allt skäl att låta beröras af jernvägen — och denna väg är den enda, som möjliggör anläggandet dit af en bibana.
Hanson; 2:o om pension på Allmänna Indragnings-staten för Öfversten Olof Abraham Bruncronas enka och ogifta döttrar; 3:o angående pension å rikets Allmänna Indragnings-stat åt Förvaltaren vid Nyköpings Kronomagasin G. Meurk; 4:o om pension på Allmänna Indragnings-staten åt Chefen för Telegrafverket i riket, General-löjtnanten Carl Akrell; j^o apggende förkortning af den tid, hvarå Kronans egendomar utarrenderas; n Prot.-UtitriUj ken % ifttiiiitti fåéo. ¥ *163 ' !l O '*» | s\ ! {£. 8 s i A | A A p 1^ &Ä 6:o angående försäljning till 'skatte af de DanViks ständig städjeoch besittningsrätt på innehafvarneupplåine' fiemmari öélV lägenheter; 7:o angående anslag kröttotioriiiié till en pröstetiiEiiff^Öf Singö WsamJijng inom Närdinghundra kontrakt af Upsala stift; * -*30 * 8:o angående anslag af kronotionde tilt fyllnad af liVfStande pföstetunnor inom Olands och Frösåkers kontrakt äf Upsala stift; ^ 1 ,5ur ' - 9:o angående beviljande af anslag för istånilsättande
Af den anledning att Rikets Ständer vid sistlidne riksdag hos E. K. Maj:t i underdånighet anhållit, alt, innan andra jern vägsarbeten för Statens räkning företogos än de, för hvilka anslag då blifvit beviljade, noggranna och fullständiga, icke blott tekniska och topografiska, utan äfven statistiska, landets industri och rörelse isynnerhet omfattande undersökningar måtte anställas, och särskildt anvisat nödiga medel för delta ändamål, har E. K. Maj:t uti högstberörda nådiga Proposition behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, att en af E. K. Maj:t tillförordnad Kommitté erhållit nådigt uppdrag att, i öfverensstämmelse med derom af E. K. Maj:t meddelade föreskrifter, ombesörja ledningen af nämnde undersökningsarbeten, hvilken Kommitté jemväl, uti sedermera afgilvet underdånigt betänkande, redogjort så väl för de grunder, som vid undersökningarne blifvit följde, som ock för iakttagelserna vid desamma, äfvensom Kommittécn uttalat sina åsigter om de särskilda slag af jernvägar, hvilka Komuiiltéen ansett kunna komma ifråga att anläggas inom landet, samt upprättat ej mindre beskrifning öfver och plan för särskilda stamoch sammanbindningsbanor, än äfven förslag i afseende å den del af ifrågavarande jern vägsbyggnader, som Kommittéen ansett böra under innevarande och nästkommande trenne år för Statens räkning utföras; hvarjemte, likmätigt E. K. Maj:ts derom meddelade föreskrift, Kommiltéen yttrat sig öfver de lill Kommittéen remitterade eller hos Kommittéen gjorda framställningar angående understöd lör eller inlösen af enskilda jernvägsanläggningar.
Då man vid detta tillfälle talar om statsbrist, oell de stora belopp, hvartill utgifterna komma att upgå, kan meningen naturligtvis icke vara, att den här ifrågav:de summan, eller 8,000 Itdr, skulle hafva någon särdeles stor inverkan på totalsumman af utgifterna, utan meningen är, att man i tid skall göras upmärksam på denna totalsummas storlek, så att man ej beviljar anslag till mindre nödiga ändamål. Jag får derjemte erinra, att StatsUtsk. visat mycken frikostighet vid denna Hufvudtitels behandling, ehuru de, som anse att Utsk, bordt vara ännu frikostigare, anmärkt, att Utsk:s ledamöter först nu börjat att tala om sparsamhets iakttagande. Orsaken härtill är emellertid mycket enkel, nemi. den, att Utsk. vid de första titlarna ej öfverskrida K. M:s Propos., utan hållit sig inom densamma, då deremot vid den öde titeln det belopp, hvarmed man öfverskrida den Kongl. Proposm, upgick till omkring 119,000 Itdr. Vid 8:de titeln är den Kongl. Proposm öfverskriden med icke mindre än 450,000 Itdr. Vid sådant förhållande är det ju klart, att man ej förr än nu haft skäl att fästa upmärksamheten på nödvändigheten att iakttaga någon sparsamhet, till undvikande af statsbrist. Då jag, för min del, ej tror, att någon synnerlig skada blifver en följd af dröjsmål med det nu ifrågavrde anslagets beviljande, får jag förena mig med dem, som yrkat bifall till punkten. Gr. Sparre, Erik: Det kan ej nekas, att StatsUtsk. har, vid behandlingen af denna Hufvudtitel, visat mycken frikostighet, och långt ifrån att jag skulle vilja tillvita Utsk. den sparsamhet, som i några fall ansetts böra iakttagas, tror jag, att man i allmänhet derför bör hålla Utsk. räkning. Jag skulle t. o. m. hafva understödt anmärkn:r emot några af de förra punkterna, ifall de blifvit framställda, enär jag ej funnit de der tillstyrkta anslag så behöfliga som det nu ifrågav:de.
De skiljaktiga meningar, som yppat sig i RiksStånden öfver Consiitutions Utskottets afgifna Betänkande, och den Remiss, sorn i anledning deraf blifvit besluten till bemälta Utskott, för att upplysningsvis infordra dess tankar om grunderna, hvarefter den sålunda i skiljaktigt skick Stånden emellan befintliga prelirninaira fråga örn D(n 2 5 Majl «m Grundlagsförslagens hvilanda eller upptagande må anses och behandlas, hafva öfverty. gat Km gl. Majit örn nödvändigheten, både att påkalla en Constit utionel bestämmelse -härutinnan, och att genom frågans återförande i det skick, hvaruti den sig befann, innan dessa skiljaktiga meningar uppjtommo, gifva Riksens Ständer en ledning förderas sammanstämmande beslut. Kongl Majit äskar således af Riksens Ständer, att vid denna Riksdag lagligen må beredas, för att vid den nästföljande till afgörande förekomma: En tilläggning till 81 §• Regeringsformen, som på ett bestämdt och tydligt sätt innefattat, huru förhållas skall, då Konungen och de 4 Särskildta Riks Stånden ej enstämmigt öfverenskomma otn uppskof, till en påföljande Riksdag, af lagligen till öfverläggning och beslut beredda Grundlagsfrågor. Såsom en följd af detta ännu felande nödvändiga stadgande, har Kongl. Majit härmedelst velat Riksens Ständer tillkännagifva, att de, utan hinder af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, af den 28 sistlidne Mars, hvars ändamål nu mera blifvit förändradt, må, om de så nödigt och nyttigt pröfva, vid denna Riksdag upptaga och afgöra alla de lagligen beredda h vilande Grundlagsfrågorna , och att Kongl. Majit till detta förklarande endast anser Sig böra lägga den önskan, att Riksens Ständer i detta, sorn i alla föregåonde fall, må ådagalägga den lugna pröfning och '400 Den 25 Maj. och elen enighet i rådslag och beslnt, som ensam är värdig ett fritt Folks Representanter, och i sä hög grad verka både på den allmänna öfvertygelsen inom Landet, och på Statens yttre anseende. Kongl.
Jag hade skaffat mig en biljett för näst afgående "mallpost" till Petersburg. Det inre af vagnen var upptaget min plats blef derföre bredvid konduktören. Jag skulle således "summa diligentia", i fri skolpojksöfversättning: "på taket af diligensen", göra mitt intåg i Ryssland, liksom Caesar enligt egen uppgift sitt i Gallien. Det lofvade bli en ganska obehaglig situation, ty vi voro i smällkalla vintern: alnsdjup snö betäcker marken och vinden hviner kall öfver norra Polens och vestra Rysslands slätter. Dagen för afresan kom och vi intogo våra platser i det oviga åkdonet, en stor heltäckt vagn, förspänd med sex hästar. Jag hade bredvid mig, utom konduktören, en annan lidandes kamrat, en rysk tjensteman, vid namn Minin, såsom jag sedermera erfor. Farväl, du vackra Warschau, tänkte jag tyst för mig sjelf, med dina stolta polska adelsmän och dina sköna, präktiga qvinnor farväl! Och jag insvepte mig dyster i hågen i min pels, dyster vid den ovilkorliga tanken derpå, att jag nu ilade mot gränsen af den makt, hvars grymma förfarande nästan krossat den ädla polska nationen, som med alla sina fel dock är en af perlorna i den europeiska historiens krans och hvilken perla nu frånröfvats oss af den vilda ryssen. Och jag drog mig instinktmessigt undan från min ryska kamrat och hviskade sakta: "än är Polen ej förloradt!" Kamraten som trodde att jag tilltalade honom vände sig till mig. "Vill ni veta", inföll han liksom till svar på någon af mig framställd fråga, "hvilka som utgöra vårt ressällskap derinne? Nåväl", fortfor han talträngd, "det är ingen mindre herre än en erkebiskop från Warschau, kejsarens (ryssen korsade sig) botpredikant derstädes; han har tre gullkors hängande om halsen (åter korsning) och reser nu med sin dotter öfver S:t Petersburg till Moskwa. De två andra äro utländska fruntimmer", tillade han likgiltigt.
Jag har ansett de af mig beräknade 70 Underofficerarne kunna endast behöfva konstitueras, hvarigenom de således icke skulle betunga Staten, då de icke vore tjenstgörande; Dep:tsChefen föreslår, att de 40 skola få högre löner, och vara ständige ehvad de tjenstgöra eller icke. Beträffande Marin-rege:tet, som jag ansett böra förändras, har Hr Gr:n sagt sig icke kunna begripa huru jag afsåge att sådant skulle låta sig göra. Jag har icke kunnat begära, att Hr Gr:n skulle läsa hvad jag framlagt i tryck, lika litet som jag nu vill besvära R. o. Ad., att afhöra detsamma, ehuruväl det synes höra till tidens sed att upläsa tryckta skrifter. Jag tror mig dock hafva på riktiga grunder bevisat, att man, i st. f. dessa mariner, skulle genom en värfvad artilleri-båtsmans-trupp vinna samma ändamål för vida mindre kostnad; men för att icke ingå i vidare detaljer, hänvisar jag till den utredning af frågan som jag förut framlagt, och man skall tinna skälet för den minskning, jag föreslagit. —- Hr Gr:n har jemväl anmärkt såsom en oriktighet, alt jag upgifvit Marin-regettets styrka till 790 man; äfven denna upgift har jag dock hemtat ur DepttsChefens omförmälde yttrande. Hr Gr:n anser att till detta antal bör läggas 8 eller 10 musikanter, och om det ges styrka åt Gr:ns skäl, så har jag ingenting deremot. Hr Gr:n har vidare sagt, att den aflöning, som f. n. bestås matros-corpsen, vore för låg, eller åtminstone har Gr:n yttrat, att han icke skulle hafva någonting emot, att den blefve förhöjd ; han tror dock, att om den bifölles såsom den af DepttsChefen blifvit föreslagen, skullo ändamålet vara vunnet. Jag har ansett denna aflöning vara för låg i hvilket fall som helst, och jag har byggt mina åsigter derpå, att Svenska coopverdi-matroser under lång tid haft 26 å 28 Rtdr btko i månaden.
5 T,i 01 323,01 ■18 700,5 ■ :'LT.i< 7£ > - 1 • »:: .i7,81 Tril - i ti 783.82 olia J3>i?.ii6 JR: % i ilfiomci;, ,-i:nos/nid nAtar.Å''' 'k I! /.bi»,Ilmal • imiiiBK‘1 iSm;’: •: ■ I v I "‘kl mskM olif) 'Imf. 7 ;ii nöjjil/j-iai-fid:, öl/tayt ia7! Olif» eJmjsfnfsnrr-töF. olib ,j"T3iJoflo: W <0 .il, )'■•:; »rm*; : a^niffaTi •f -.'1 i t an>i,l e; fofl <03) >•:.ii-.i.- ;)ä '// wjin.I'iigfipli'; /(lollodr; >Z ■ :ifl *(!•• 'Jvii-I.T i r'/ ‘cietal-.-il • 1 i> i l .• \o A <•;;[' febi!cinny 7 >i■ ■_r.j-fI,;'-] /•jM.olimaL .. lalfnitta^a}} r.Jaaé^d tmoY. oliii elif) wibö 8 a. urii. iikbni ivt ioOis)ii wuviff SR '. t »l ii »B mu iGrninucl amuioä i Bilaga Litt N• till 1861 års revisions-beråttelse, angående statsverket, sid. 77. Statistiskt Generalsammandrag af samtlige bestridda kostnader för Beväringen å riks-statens 4:de hufvudtitels ordinarie och extra anslag år 1859. Regementens eller Korpsers Beväringsmanskap: Lifgardet till häst .’.
Räntekammaren, an om kontanta penningar försändas, den erinran göras, att det är af ringa eller ingen vigt, om vid de tillfällen, när större penningeremisser från landsorterne äro i fråga, hela penningebeloppet på en gång kommer Kongl.’Räntekammaren tillhanda eller örn levereringen, såsom för närvarande någon gång äger rum, successivt sker under 2 å 3 postdagar. Beträffande derefter sjelfva frågan, så, utan att ingå i bedömande, huruvida, såsom Revisorerne anfört, de enskilda bankerna och filial-bankerna, på grund af delägarnes solidariska ansvarighet samt till följd af sättet för bankernas förvaltning och kontrollen derå, erbjuda ali den säkerhet, som i afseende å deras postremissvexlars begagnande må anses erforderlig, får Stats-kontoret allenast framhålla den omständigheten, att, på sätt af Revisorerne äfven medgifvits och uti de för omförmälda banker utfärdade oktrojbref jemväl antages, bankerna kunna drabbas af sådane förluster, att de måste ställas' under utredning och bank-bolagen upplösas. Skulle en slik händelse inträffa och vexlar dessförinnan blifvit utställda, hvilka ännu icke hunnit infrias, är det uppenbart, att, äfven om icke vid bankens slutliga utredning brist skulle uppstå, — något som likväl ej ligger utom möjlighetens gräns, — statsverket måste, i afbidan å bankens utredning, under en längre tid förblifva i saknad af medel, som för dess utgifters bestridande äro påräknade; och det är lätt att inse, det Stats-kontoret härigenom kunde råka i en icke ringa förlägenhet, hvilken naturligtvis blefve större i samma mån, sorn vexelbeloppen vore mer betydande och tilläfventyrs flere andra banker, som hade dylika vexlar utelöpande, samtidigt nödsakades inställa sina Detalningar. Att icke blottställa statsverket för de förvecklingar, som under dylika förhållanden måste uppkomma, utgör, enligt Stats-kontorets tanka, en tillräcklig anledning, hvarföre omförmälda vexlar icke böra vid statsmedels leverering begagnas.