Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förut betonade grefve Manderström, att hvarje angrepp på Slesvig berörde närmare oss än hvarje annan tredje makt.2 Och när han slutligen offentligen yttrar, d. på Riddarhuset, att i Sveriges förhållande till Danmark fins intet att förneka, intet att dölja, emedan det ligger öppet för en hvar, som behagar taga kännedom derom, tycker man sig nästan vara midt inne i den bekanta leken, då man skall uppleta ett väl undandoldt föremål under växande och aftagande toner. Man hör den tilltagande klangen, men föremålet ser man cj. Likväl har grefve Manderström icke sagt annat än än rena sanningen. Svensk-norska kabinettets politik ligger verkeligen i öppen dag för den, som vill taga kännedom derom. Den hemlighetsfulla slöja af undanflykter och mot 1 Vidar, Fremtiden, Politiske Betragtningar, Kbhvn 1866, yttrar sid. 47: » Först d. 5 oktober lofvade man Danmark hjelp, men väl att märka, endast till försvar för patentet af d. 30 mars, h vil ket danska regeringen — såsom grefve Manderström då visste — beslutit att taga tillbaka, så snart den gemensamma grundlagen blifvit antagen. » Och i en not tillägger Vidar: » Han kunde veta detta, emedan dåvarande inrikesministern Lehmann tydligt nog sagt det i riksrådet d. 3 oktober. » A. H. E. Fich, Omrids af den dansk-tydske Strids Historie, Kbhvn 1866. yttrar sid. 57: t Vi kunna således icke i någon mån finna annat än att grefve Manderström alldeles otvetydigt (genom Oktoberdepescherna) gifvit danska regeringen tillkänna, att Novemberförfattningen komme att tillintetgöra alliansen. » 2 Depesch till svensk-norska sändebudet i Köpenhamn d. 5 okt., n: r ioo; dep. t. sv. sänd. i Köp. d. ; dep. till konseljpresidenten Hall från danska sänd. i Stockholm d. ; dep. till danska sänd. i Stockh. från konseljpr. Hall d. 27 nov.sägelser, som tyckes hvila deröfver, är endast skenbar.
Vid förra riksdagen fans inom Const.Utsk. föga skiljaktighet, eller rättare, majoriteten för det förslag, som blef omvoteradt i förstärkt Utsk. var inom det primitiva Utsk. ganska stor. Detta hade derföre naturligtvis den effect, att Utsk:s förslag blef hvilande. Hvad sade nu Hr von Hartmansdorff om denna händelse vid förra riksdagen? Jo, han sade, alt två om icke tre Stånds meningar blifvit undertryckte, och detta kallade han skandalöst. (Jag tror till och med att han uttryckte sig än värre). För ingen del ville han medgifva, att hvad som ursprungligen varit ett Stånds mening nu skulle komma fram såsom R. St:s. Hrrme finna således, att denna fråga är så beskaffad, alt man kan tala mycket förnuftigt och rätt ur en synpuukt och tvertom ur en annan. Allt beror på huru man tager saken; alltid kan man undvika att hafva orätt, blott man stöder sig pä den af våra grundlags-§§, som bäst tjenar till basis eller medhåll för hvad man för ögonblicket vill. Det är således alldeles omöjligt att med grundlagscitation bevisa någon att han har orätt. Den som man vill öfverbevisa derom, behöfver blott visa på den af grundlags-§§:ne, som han vill stödja sig på, samt dertill med Gr. Cronhjelm yrka, att § skall tolkas efter ordalydelsen, och dermed har han försvarat sig som en karl. Delta är nu orsaken, mine Hrr, hvarföre jag skulle önska, att detta Stånd, som kallar sig för det första, men nu likväl är det sista att yttra sig om detta förslag, ville taga ut steget fullständigt och visa, att vi icke sysselsätta oss blott med florettfäktande eller att reglementera för den första riksdagen, utan äfven betänka ändamålet, till hvars vinnande vi hafva 20 års erfarenhet att detta fäktande aldrig kan leda.
Maj:ts Flottas hufvudstation så högst vigtiga frågan om Carlskrona stads förseende med vattenledning har redan under den 6 sistlidne September varit underställd Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning; och som Eders Kongl. Majit då i Nåder beslutit att derom uti Nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof aflåta framställning till Rikets snart sammanträdande Ständer, inskränker jag mig till att nu endast i underdånighet åberopa det utförliga anförande om denna fråga, som finnes intaget uti det nämnda dag förda Stats—råds-protokoll öfver Sjöförsvars-ärenden, hvilket torde få högstberörde Nådiga Proposition biläggas; jemte det att den för utförandet af omförmälda anläggning erforderliga summa kommer att här nedan upptagas i sammanhang med beräkningen öfver de extra anslag för andra Sjöförsvarets behof, hvilkas äskande af Rikets Ständer jag föranlåtes att i underdånighet yrka.» »Såsom en i alla afseenden nödig och ändamålsenlig förbättring upptager efterföljande förslag äfven anläggandet af ett ångqvarnoch bageri-verk på Stumholmen i Carlskrona. De dervid förekommande omständigheter och de fördelar, som genom denna anläggning skulle stationen beredas, utbeder jag mig att längre Iram i delta anförande få närmare utveckla.» »Då jag nu från denna allmänna inledning öfvergår till framställningen "om de särskilda behof för Sjöförsvaret, som dels i det föregående blifvit antydda och dels dessutom förekomma samt till hvilkas fyllande medel borde vid nu instundande Riksdag af Rikets Ständer äskas, utbeder jag mig i underdånighet att få anmäla frågorna derom i den ordning, hvartill behofvens fördelning i sådana, som fordra ständiga eller ordinarie anslag, och sådane, som äro att betrakta såsom tillfälliga och således blott kräfva extra anslag, samt, hvad de förra beträffar, Riks-statens nuvarande uppställning föranleder. Hvad således först angår rubriken: l:o) Aflönings-stater, så och då aflöningarne för den Sjöförsvars-departementet tillhörande personal af Rikets sednast församlade
Om från denna summa afdrages den af 82,000, hvartill importtullen å diverse varor tillsammantagna blifvit nedsatt, återstå 348,000 6 mån. 9 d;r. 9mån. 2od:r. D e n 6 A p r i 1 f. ro. 27 r:dr, hvilken sednare summa, tillagd den hittills behållna tullinkomsten, 2,200,000, eller tillsammanslagna 2,548,000 r:dr, blir den inkomst, som af sjötullsbevilln. kan påräknas. Efter Utsk:s förslag skulle behållningen vara 2 400,000 r:dr, efter afdrag för omkostnaderna för tullbevakn:spersonalen m. m. Vid detta förhållande har XJtskts beräkn. sannolikheten för sig; men jag önskar dock att till prot. få förklara, att, ehuru jag tror, att Utsk. i det hela beräknat rätt, äfven jag förutser möjligheten af brist. Den enda svårigheten häraf är dock för innevar. år; men detta kan ej förekommas genom något stadgande i detta betänk., utan beror på de åtgärder, Ständerna vidtaga med Riksg.cont. eller, med andra ord, på förstärkta StatsUtsk. Hr Hjärne: Då jag hört flera ledamöter, på samma gång sorn de yrkat bifall å ifråga var. betänk , mot detsamma likväl göra många och betydliga anmärkntr, kan jag ej tro något annat skäl derför ligga till grund, an att riksdagen är så nära sitt slut och att de ej, genom en återremiss vilja fördröja densamma. Jag vill ej förtänka dem, sorn åberopa detta skäl; men jag kan ej annat än yttra mitt ogillande, att Utsk. så förfarit med preliminärfrågorna, att detta betänk, först så sent, som nu skett, kunnat föredragas Ständerna för första gången, ty detta ger ett skenbart skäl åt mina motståndare.
Eller huru mänga af de Läkare, hwilka med skicklighet och mod offrat sina mödor ät nu warande Fält - Läkarewärd, kunna beräkna en tarflig utkomst ivid krigets flut? Sjelfwa de högsta graderna uphbra ju dermed? Om Läkaren derefter, ledigare frän gbromäl, kunde med sin werksamhct förena en annan befattning, hwartill hans skicklighet more prbfwad, och hwarwid hans möda more belönt, sä skulle Landet säkert i honom finna den werksamma man som oförtrutit skötte sick kall och sina likars wäl. Under-Läkare böra ega de förmäner dem enligt billighet kunde tilläggas och dem de hittils saknat, hwarfö - Den 6 September. 177 hwnrförc ock fä dertill welat anmäla sig. Md Reger wenternn böra be ega den lön in natura' dem af äl» der warit Lilisiagen och dm grad af anseende, som ej inskränker deras werksamhct. Om de innom m sä wäl organiserad Corps, som wär Fält - Läkare - Corps dör kunna wara, ägde den lägsta Subaltern - rangen, wore denna fordran öfwerdrifwcn, dä de förutsättas ega bildning och förtjena förtroende? Ingen som noggrant undersökt orsakerna till Under-Läkares 0- skicklighct, lärer peka att desin 2 wigtiga omständigheter älo enda wilkoreti'för e-nZseccmeritet af skickliga och bildade Anglingar för Armeen och Flottorn^). Likasä borde Under - Läkare med fördel för Landet kun, na bildas innom dem af Prest - Ständcts AdjUntter och Comministrar, hwilka ej hunnit fullgöra Medicinska graden — ty beha ega innom 2< är, om de pä Institutet ett eller twä är moro antagne - ändä trög tillräcklig tid att winna denna Läkare - bildning som gör deln skickliga för en mindre Läkare - befattning.
Då skojarna på söndags eftermiddag sutto tillsammans där uppe, räckte de därför den gamle Jan Hök brännvinsflaskan oftare än vanligt och talade med honom om fängelselif och fångkost och ransakning, ty sådant hade de ofta pröfvat. Den gamle satt på huggkubben i spiselvrån och talade föga. Hans stora, glanslösa ögon stirrade ut öfver den vilda skara, som fyllde rummet. Skymningen var kommen, men torrvedsbrasan gaf ljus. Trasor, elände och bister nöd belyste den. Öppnades så dörren helt sakta, och in trädde två kvinnor. Det var den unga grefvinnan Elisabet, följd af Brobyprästens dotter. Sällsam tedde hon sig för den gamle, då hon, älsklig och strålande i blid skönhet, trädde in i brasans ljuskrets. Hon berättade för dem därinne, att Gösta Berling ej varit sedd på Ekeby, alltsedan kapten Lennart dog. Hon och hennes tjänarinna hade gått uppe i skogen och sökt honom hela eftermiddagen. Nu såg hon, att härinne funnes män, som mycket vandrat och kände alla stigar. Hade de sett honom? Hon hade kommit in för att hvila och fråga, om de sett honom. Det var en gagnlös fråga. Ingen af dem hade sett honom. De satte fram en stol åt henne. Hon sjönk ned på den och satt tyst en stund. Larmet i stugan hade förstummats. Alla sågo på henne och undrade öfver henne. Så blef hon skrämd af tystnaden, ryckte till och sökte en likgiltig sak att tala om. Hon vände sig till gubben i vrån. »Jag tycker mig hafva hört, att ni varit soldat, gamle far,» sade hon. »Tala om något från kriget!» Än mer förstenande tyst blef det. Gubben satt, som om han intet hört. »Det skulle mycket roa mig att höra talas om krig af en, som själf varit med,» fortfor grefvinnan, men hon afbröt sig tvärt, ty Brobyprästens dotter skakade på hufvudet åt henne. Hon måtte hafva talat opassande ord. Alla de församlade människorna sågo på henne, som om hon brutit mot det passandes enklaste lag. Plötsligt höjde en skojarhustru sin skarpa röst och frågade; »Det är visst hon, som varit grefvinna på Borg.»
Utskottets tillstyrkande i 2:a momentet af 104 punkten, att, såsom bidrag till uppförande, efter behörigen granskad och godkänd ritning, af en nv, rymlig och ändamålsenlig skolhusbyggnad af sten i Uddevalla stad, en summa af 20,000 R:dr måtte af Rikets Ständer oeviljas all, i mån af behof, utgå, dock med förbehåll, att några kostnader för byggnadens underhållande icke komma alt drabba statsverket, är i sin helhet bifallet af Borgareoch Bonde-stånden, hvaremot Preste-ståndet godkänt detsamma med uteslutande af deri föreslagna förbehåll samt Bidderskapet och Adeln åter afslagit Utskottets hemställan. Ifrågavarande anslag har alltså blifvit genom tre Stånds sammanstämmande beslut beviljadt, men som al dessa Stånd två gillat och det tredje ogillat det af Utskottet föreslagna förbehåll, lärer, för denna frågas afgörande, omröstning böra anställas, enligt följande proposition: ' Den, som vill, ali vid beviljadt anslag (ill uppförande af en skolhusbyggnad i Uddevalla det förbehåll skall fästas, alt några kostnader för byggnadens underhållande icke komma att drabba Statsverket, röstar j»; 14 Slats-LJts/rollets Memorial IS:o 197. den del ej vill, röstar »pj; vinner nej, anses frågan om ett sådant förbehåll hafva förfallit.” 29:o.
Inrättningen frånskilde samt dels e - 4 Samt, 4 Setmt, -it * 15- *3* $ tafs ‘ Utskottets Stei ä n lan d en, mot en lindrg l yra och dels utnn afgift upp^ lihné till diverse Verk oell Aucloriteter, så få I?r_ skonen vördsamt åberopa hvad Utskottien i detta B tänkande företbgf, arg eide försäljningen af Allmäi ni IVIigazins-Inrättningens Fastigheter och deras hembjud.inde så till Stats-Verket, som an. dre Publike Verk, emot en skälig efter fastigheternes värde afpassad ersättning. Enahanda utlåtande gäller äfven för den till Veterinair-inrättningar härstädes, i följd af Kongl. Majrts r ådiga förordnande anviste Tomt, B.Ilingska Gården kallid, hvilken före detta Utgjort en del af Krono-Bränneriegendomen på Ladugårdslandet. felan Allmänna Besvärsoch Economie-UcUtskottet särskildt till Rikets Högloft. Ständer afg fvir sitt yttrande om Brännvinsbränning!- och Distil! erirrgs-rä!t‘g'ieten, sorn Uti Stockholm* Gö* tfreborg och Carlskrona varit Staten förbehållen och för Allmänna Magazms-Inrättningens räk. ning hittills begagnad samt ela Riksens Högh.flStander uti denna fråga redan fartat sitt Beslut, »r n got vidare utlåtande öfver den del af 1822 års Revisions -Berättelse, rom rörer Krorio Bränn arnén e nu mera ej af nöden; dock anse LJcskof* h n sig härvid böra er i 11 dra att den enligt slutade Contra eter af Allnänna M g rzins Directionen för enskilde personer öfverlåtrre Brännvinsbrännings och Distiileriogs-rittighet för Stadem# Stockholm* Stätt - Utskott et» &etänkandeu. 13} Götheborg och Carlskrona må förblifva orubbad så länge Contractstldea varar.
Vtdr. i. i(J Sspteaob. iSC*. pfli tnanna Magazinslnrättnir.gens räkning, af dea så kallade Eldqvarnen här i Hufvudstaden, fann Presteståndet, som den ig sistlidne Junit gillat Utskottets först afgifne yttrande i ämnet, att det sednare utlåtandet endast borde läggas till handlingarne. S. D. f. m. Föredrogs och lades till handliagarne: StatsUtskotteta utlåtande: N:o 471. Öfver en del af 1820 och i82S arens Revisions berättelse, om Allmänna Magazinslnrättningens förvaltning. S. D. f. m. Wid förnyad föredragning biföllos nedannämnde betänkanden, nemligen : StatsUtskottets; N:o 465. I anledning af de berättelser, Rikets Ständers till Stats Banco och RiksgäldsverkenS öfverseende, åren 1820 och 1822, församlad» Revisorer afgifvit, angående de under Kongl. Majits och Rikets CommerceCollegium st aide Fonder och Medel. 466. Om anstånd för Fabriksidkare!* Frisk 924 PolUfdr. d. iJ3 Sept. 1825. med inbetalning af ett lån i ManufacturDi scontfonden, N:o 472. I anledning af Casseuren vid Ge. nerälAsäistance-Contoirets CreditSedelWerk, Kamreraren Israel Tingbergs ansökan, om afsked med pension, S. D. e. m. Bifölls, vid ytterligare föredragning, ConsfitutionsUtskottets Memorial IM:o 49 roed, föresiående af tillägg i 14 §: af lnstruction för justitieombudsmannen. S, D. e, rn. Då nn å nyo föredrogs
Hvad sjelfva hufvudfrågan eller skälen för den vägrade propositionen angår, hade jag ansett det vara ConsLitutions-Utskottets åliggande att upptaga och, om så ske kunde, vederlägga Talmannens motiver, hvilka, i öfverenstämmelse med förra Biksdagens Constitutions-Utskotts af mig biträdda mening, jag åtminstone för min del i allo godkänner; och för att <5 Constitutions-Utskottets Memorial j N:o 10. komma till öfvertygelse om den verkliga meningen af de ordalag, som af nuvarande Stats-Utskott blifvit begagnade i Betänkandet N:o 28, sidan 5, bade det icke varit otjenligt att med dessa jemföra dem, som af StatsUtskottet vid sistlidne Riksdag i Betänkandet N:o 54> sidan 23, begagnades i fråga om sättet för Nummer-Lotteriets upphäfvande. Hvilka Utskott — denna eller den förra Riksdagens — i detta afseende bäst, med sanning och sans uppfattat andan af Sveriges Constitutionella Institutioner, derom må en gång den ojäfviga Historien döma.” I denna reservation instämde Biskop Agard och Professor Bolméer.
Ständers Lagutskott mätte anmodas, at, under pästäende Riksdag, om werkställigheten deraf besörja. Föröfrigt hade Utskottet i anledning af Hans Epelleme Herr Friherre uuUenLlLntx'8 Memorial yttrat den önskan, at alle i allmänna hushälllungsmäl lnttils utfärdade Förordningar mätt» blifwa sammandragne til en enda författning öfwer hwarje särffildt ärende, och at sä snart et nytt päöud hädanefter publiceras, detsamma mä wara sä fullständigt, at alla aldre stadgande» i samma ämne derigenom til intet göras, pä det all hittils, genom de mänga, ofta stridiga, men dock sällan bwarandra aldeles uphäfwande, Oeconomiska Förfatningar, förorsakad oreda, mä i framtiden förswinna; hwilken önskan Utskottet tilstyrkt mätte af Riksens Ständer hoy Hans Kongl. Maj:t anmälas. Efter en noga profning af detta ämne, fann Högloft. Ridderskapet och Adeln de af Utskottet anförda skäl i alla afseende» sanna och wigtiga, hwarefter Utskottets Betänkande i hela sin widd bifölls; och skulle genom Utdrag af Protokollet de öfrige Respective Ständen härom wänligen underrättas. Ut supra. Den 18 Augusti 102L Utdrag af Protokollet, hällit i Högloft. Ridderffapet och Adelns Plenum den IS Augustt 1809. S. D. Beflöt Ridderffapet och Adeln at lil rädrums winnanbe för at all nödig kännedom inhemta, hos sig ej uptaga Lil öfwerwägande Constitutions-Utffottets förflag til Riksdags-Ordning förr än ätta dagar efter sedan detsamma af trycket utkommit; och at först dernäst och sedan bestick öfwer Riksdags-Ordningen blifwit fattadt, företaga den af samma Utskott föreflagne Instruktion för Riksens Ständers Justitie-Ombudsman.
Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Menur: N:o 20, i ani. af återremiss af Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-l’tsk:ts Betänk. N:o 7, öfver väckta motioner om förändrade föreskrifter i Iråga om vattenverks anläggande m. m.; samt N:o 21, i ani. af återremiss af Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 9, öfver väckt motion om upphäfvande af l2:te kap. 3:dje §:n Kyrkolagen. Föredrogs och bifölls Gr. af Ugglas’, Ludvig, den 5 dennes bordlagde förslag, att llöav. Preste-St. skulle inbjudas biträda R. o. Ad:s samt llederv. Bonde-St:s sammanstämmande beslut att till 3:dje monnt af 24:de §:n i Santmans. Bevilhus-, Lag - Den 9 September. 213 samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts lili Bclänkit N:o 4 afgifna förslag till författning angalo vilkoret) lör försäljning af bränvin och amira brända edler distillerade spirituösa drycker, skulle fogas ett tillägg af följande lydelse: »och i annan stad, som icke deltager i landsting, tillfälle staden jemväl den femtedel, hvilken eljest skulle för landslinge.s räkning insättas i vederbörande landtränteri.» R. o. Ad. ätskiljdes kl. 8 e. m. In fidem, 0. Brakel. Onsdagen den 9 September 1863. Plenum kl. 10 f, m. Justerades ett prot.-utdrag för den 5 och 7 dennes samt 9 prot.-utdrag för sistnämnde dag. Upplästes och godkändes Exped.-Utsk:ts förslag till R.
Konung Fredrik II i Preussen yttrar uti ett bref till Maréchal de Saxe, att den i36 Den t December. stora krigskonsten består uti att förekomma händelserna, och generals-vetenskapen är förberedandet af alla hjelpkällor, på det man icke måtte blifva villrådig om sitt beslut, då fråga uppstår att fatta ett sådant.’* En annan författare bestämmer konsten alt ordna kriget till ett system af försigtighetsmått och förutseenden, grundadt på geographiska, historiska, physiska och moraliska kunskaper, i följe hvaraf demotgångar, som stridernas äfventyr kunna medföra, för oss verkade det minsta möjliga onda, under det att, på samma krigsteater, de minsta fördelar, lyckan skulle medgifva, blefve ögonskenligen ledande till de lyckligaste och varaktigaste följder. Då man, vid försvarsanstalternas betraktande, utgår ifrån dessa synpunkter, finner man genast, att Sverige, i anseende lill krigslyckans vansklighet, icke kan bygga sin trygghet emot allt fiendtligt inbrott från våra kuster på ett sjöförsvar, sorn vi ej kunna uppbringa till ens samma styrka som en mägtigare grannes, mycket mindre till den öfverlägsenhet, som fordrades, och som dessutom en betydligare del af året genom klimat-förhållandet är obrukbart.. Det måste i alla fall förutsättas, att * fienden, efter ett möjligen besegradt sjöförsvar, skall fortsätta anfallet mot sjelfva Ian - Den i December. det; och hurudan blefve väl ställningen då, om, efter felslagna beräkningar på ett Salamis, man skulle finna sig hafva åsidosatt det afseende, man med hopp om mera framgång borde hafva fästat vid våra Thermopyler, eller landlförsvar i allmänhet. Det blefve i min tanka, äfven under tillvaron af det starkaste sjöförsvar, vi möjligen kunde åstadkomma, en högst olycksbådande syn, alt i Februari månad erfara en Rysk annee, med fulla förråder på Aland, under närvarande försvars system, anrycka mot Stockholm.
Den borttager ofta värdet af en veckas föda ftån de hushåll, der födan för hvarje stundande dag måste vinnas genom den föregåendes arbete, och der snarare lindring erfordras än tillökad skatt kan bäras. Erfarenheten visar ock alt denna bevillning icke befordrar det ändamål, som troligen derigenom varit afsedt, nemligen hinder mot backstugors uppkomst; de uppkomma såsom nödvändig följd af folkökningen uti ett glest bebodt, vidsträckt och magert land, och anläggaren tänker mera på att få tak öfver hufvudet, än på deraf efteråt härflytande utlagor, i den öfvertygelse att de insigtsfulle män, som pröfva och afgöra om skatterne, icke utgå från orättvisa grunder, helst när frågan är om skatt på de fattigaste. Backstugusittaren kan ej föreställa sig, att de mest philantropiska afsigter ofta medföra motsatsen af hvad man ämnat åstadkomma. Bevillningen af näringarue oell af borgerlig rörelse medför ringa tunga för den förmögnare, helst han sjelf bestämmer det belopp, hvartill han anser sin inkomst böra skattas; för den mindre förmögne och den fattigare, som ej vill afsäga sig sin burskapsrält, är den deremot drygare och vill föranleda lill missbruk af den, vissa förhållanden medgifne, nedsättning till ringare minimi-nfgifter. Bevillningen af kapitaler, bolag m. m. synes alla högst billig; men den af testamenten och gåfvor som egentligen är ett, mot den upplystare stats-ekonomiens läror stridande, sätt att förminska redan samladtoch fruktbärande kapital, och hvars verkan således är minskning, i.sin mån, af deli befintliga national-förmögenheten, denna bevillning har äfven väl den verkan alt leda till undergräfvande af laglydnaden. Genom enskilla öfverenskommelser och underlåten lagfart, samt på många andra mera och mindre 37 fmlliga salt, kringgås ellenundvikes ofta lagbudet, hvars verkan således ej visiir sig gynsam lör befordrandet af det allmänna bästa.
Föredrogos de öfriga denne dag ankomna K. propostr och skrifvelscr till R. St., nemi.: l:o K. M:s nåd. skrifvelse af d. 7 dennes, med förslag till förnyad tulltaxa. Begärdes på bordet. 2:o K. M:s nåd. skrifvelse af d. 10 dennes, ang:de väckt fråga örn förändringar uti nu gällande bestämmelser i afseende pä handelsoch sjöfai ts-förhällandelia emellan Sverige och Norrige. Begärdes på bordet. 3:o K. M:s nåd. propos. af d. 2 dennes, ang;de upplåtande ät Ultuna landtbruks-inslilut af krono-parken Lilla Djurgården. Remitterades till StalsUtsk. 4:0 K. M:s nåd. propos. af d. 2 dennes, ang:de beviljande af krediti vrätt ä R. St:s bauk för Stockholms stads drätsel-kommission lill ett belopp af högst 200,000 r:dr b:co. Remitterades till BankoUtsk. 5:o K. M:s nåd. propos. af d. 2 dennes, ang:de afskrifning af en del utaf det för Hallands län är 1840 beviljade undsättningsanslag. Remitterades lill StalsUtsk. 230 Den 15 December f. m. 6:0 K. M:s nåd, propos. af d. 2 dennes, angrde förhöjning i pensionsbeloppen för lrsle oell 2:dre landi mälarne i riket. Remitterades till StatsUtsk. 1 7:o K. M:s nåd. proptK af d. 2 dennes, angrde pension å allmänna indragningsstaten för öfverste-löjtnanten J. Edström, Remitterades till StalsUlsk. 8ro K, Mrs nåd. propos. af d. 2 dennes, ang:de eftergift af den häradssfcrifvaren i Gestriklands fögderi af Gefleborgs län åilömde ersättning af för ringa beräknad kol niugsfrihets-bevill ning af Forssbacka bruks recognitions-skog.