Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då dessa undersökningar och utredningar, derest de skola ske med den härvid nödvändiga noggrannhet, tillförlitlighet och fullständighet, komma att medföra icke obetydliga kostnader, har Utskottet funnit sig föranlåtet föreslå Rikets Ständer att för dessa kostnaders bestridande anvisa en större anslags-summa, än den Kongl. Maj:t i Nåder äskat. I den händelse Rikets Ständer dela Utskottets åsigter angående vigten och angelägenheten af nyssnämnde, föregående undersökningar och utredningar samt deras anställande i den omfattning och det inbördes sammanhang, hvarförutan syftemålet med dem ingalunda kan på ett tillfyllestgörande sätt vinnas, lära Rikets Ständer för närvarande, eller innan dessa undersökningar och utredningar ens blifvit företagna i den nu antydda utsträckningen, och då således derpå grundade upplysningar och yttranden ännu saknas, anse sig icke böra meddela något beslut angående den påbörjade jernvägens mellan Köping och Hult af Kongl. Maj:t föreslagna fortsättning, för att derigenom få stambanan från Stockholm till Götheborg fullbordad. I öfverensstämmelse med hvad Utskottet, beträffande de uti oftanämnde Nådiga Proposition framställda förslag, här ofvan yttrat och erinrat samt för öfrigt anfört, får Utskottet, som instämmer uti Kongl. Maj:ts Nådiga framställning angående sättet för verkställigheten af särskilda, jemförelsevis smärre, jernvägs-anläggningar, hemställa, att Rikets Ständer måtte, för sin del, förklara, besluta och stadga, som följer, nemligen: l:o. Med hänsigt till ifrågakommande jernvägs-anläggningar inom Sverige, antages och fästställes den grundsats, att alla stambanor hädanefter anläggas och utföras genom Statens omedelbara försorg, samt att sålunda anlagda stambanor, med allt hvad dertill hörer, komma att anses såsom allmän tillhörighet och stå under Statens tillsyn och förvaltning. De med stambanors anläggande förenade kostnader bestridas i allmänhet af Staten; dock må vissa delar af sådana jernbanor fiå enskild bekostnad utföras, emot rättighet för Slaten att de såunda anlagda ban-delarne, efter deras fullbordande, inlösa i den ordning och på det sätt, som för hvarje särskildt fall, före anläggningens företagande, blifvit stadgadt.
N.-o Q.Q. % rigtning, som leder derlill, att Ladugårds-producler jemväl blifva föremål för Landtmannens omtänksamhet, och att de alster mångfaldigas, hvilka jorden är mägtig all frambringa, genom tjenlig odling och brukning. Den erfarenhet, som redan vunnits, att production af Spanmål, calculerad för en tidlängd af flera år, lemnar tillräcklig tillgång för consumtionen på det hela, gifver stöd åt den förmodan, att, om det ena årets öfverskott kan användas till upplag och besparing för ett annat, då tillgångarne kunna vara mera inskränkte, så skola bekymren och oroande farhågorne kunna skingras, att en felslagen skörd nödvändigt skall leda till brist och nöd, samt anledningarne försvinna till åtgärder och anstalter, hvarigenom den hotande vådan velat afböjas; men hvilka någon gång kunnat medföra menligare följder, än det onda, som velat förekom mas. Upplag och besparing af Spanmål, från en tid till en annan, låter dock ej ens tänka sig, annorledes än i förening med möjligtvis antaglige grunder för beräkning af deraf uppkommande förlust eller vinst. Sådane grunder gifvas icke, så länge Spanmålsprisen bero ej allenast af naturens verkningar genom väder och vind, utan kunna jemväl oförmodligen höjas och sänkas genom de resLricliva eller permissiva åtgärder, hvilka tillfälligtvis kunna komma att vidlagas i afseende å handeln med utländsk spanmål. Erfarenheten vitsordar ock, att oöfvervinneliga svårigheter möta vid bestämmandet af den grund, efter hvilken tull å Spanmål årligen kunde rätteligen och ändamålsenligt bestämmas. Spanmålsprisen ej allenast omvexla märkligen å olika årstider, utan företer sig jemväl den betydliga skilnad deri, att, då t. ex. en tunna korn gäller till och med 8 R:dr Banco i den ena provincen, betalas en tunna af samina slag säd i den andra endast med 4 R-dr B:co, och så vidare. Vid öfvervägande af allt detta, med hvad mera Protocollet derom innehåller, har Comitéen förenat sig att till E. K. M.
Betunkanden. dre dylika inrättningar, utrönas i förhållande till den afkomst de gifva deras ägare, hvarvid Qvarnarnes belägenhet i mer eller mindre Sädesrika orter, vid större eller mindre betydliga Städer, Quarnstenarnes antal och gång, antingen för hela året, större eller mindre del deraf, beloppet af den Tull, som tages, och dess påräknade årliga intägt, böra i Protocollet anmärkas och värdet derefter i förhållande till ortens gångbara pris bestämmas. Kunnande inga andra Qvarnar under Egendomsvärdet innefattas., än de som under gårdens skattläggning äro uttryckeligen begripne, 21, Mom. Åbyggnader ålandet, som blifvit eller blifva brandförsäkrade, böra väl icke särskildt efter Brandförsäkringssummans belopp till Bevillning anses; men skola dock i sam* manhang med den Egendom, hvartil de höra, förtjena skäligt afseende, i den mon en emot förlust af Elsvada tryggad Egendom äger ett större värde ; hvaremot Brandförsäkring å hus, hvilka på mindre lägenheter eller Lustställen blifvit uppförde, och deraf utgöra hufvudsakliga värdet, lika som i Städerne bör lända till efterlefnad, 22. Morn. Vid den uppskattning af Fastigheter, som efter de nu stadgade grunder först anställes, åligger det Berednings-Committeerne, att med hänsigt till det förhållande för hvarje Län, som serskildt bifogade Tabell utmärker, lika noggrant som allvarligt utreda de orsaker, hvilka i vissa orter mera än i de öfrige åstadkommit nedsättning i Fastighetsvärdet, och med lika sorgfällighet tillse, att i den mon dessa orsaker - BevillningsVisk. B dånkunden. g 2 g saker upphört, eller i öfrigt icke instämma med de här förut antagne grundsatser, detta värde må återföras till dess rätta och sannskyldiga belopp, så att alla medborgare i Sämhällét draga lika bördor å deras Egendom och den ena icke mera än dén andra derifrån ubdanhålles.
R:dr 86,625: 183 r — 94,860: iS32 till och med sista Julii Af Banco-Fullmägtiges Berättelse hafva Revisorerne inhemtat alt, sedan Piikets Ständers sist församlade Revisorer, på sätt Revisions-Berättelsen af år i83o utvisar, förordnat, det Fullmägtige borde hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om meddelande af sådan nådig förklaring öfver Kongl. Maj:ts under den i3 Marth i83o utfärdade Nådiga Kungörelse rörande belåning å Tackjern, att den måtte bringas till enlighet med Rikets Ständers uti Banco-Reglementet, angående Tackjerns belåningen i Stockholm, meddelade bestämmelser, hafva Fullmägtige, i följd af detta Revisorernes förordnande, dels beslutat alt tills vidare inställa belåning af Tackjern på Stockholms Våg, och dels, uti skrifvelse af den 3o December i83o, hos Kongl. Maj:t gjort underdånigframställning i ämnet, till svar hvarå Kongl. Maj:t den 26 Mars 1831 i nåder tillkännagifvit, att Kongl. Maj:t, i anledning af Fullmägtiges underdåniga skrifvelse, och med åberopande af hvad 4 Art. 4 Afd. i5 §. i Banco-Reglementet innehåller, rörande ansvarigheten vid belåning af å Stockholms Våg liggande Tackjern, väl låtit infordra Drätsel-Commissionens yttrande, huruvida icke Kommissionen skulle vara benägen att intill nästa Riksdag nämnde ansvarighet sig ikläda, men att Gommissionen, i anseende till omöjligheten att collectivt kunna utöfva någon bestämd controll å det under Inspectorens inseende och vård helinteliga Tackjern, förklarat sig ej vilja hvarken nu eller för framtiden ikläda sig någon gemensam ansvarighet för hvad af detta jern kan, mot Låns erhållande, varda i Rikets Ständers Bank förpantadt, utan förbehållit sig aLt, på sätt Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 3o Mars iS3o innehåller, ansvarigheten i detta fall måtte stanna på Våg-Inspecloren ensamt, och de tvenne Ledamöter af Magistraten, hvilka kunna utses alt, tillika med Inspectoren, Våg-Attesterne underteckna.
JY.-o 1j 2. förvaltningen af Tumba Pappersbruk skall, jemte öfrige upplysningar, till befordrande af en fullständig kännedom om Bankens ställning vid Riksdagens början, Rikets Ständer skyndsamligen meddelas; får Utskottet härhos öfverlemna berörde berättelse, jemte tillkännagifvande, att, enär ej mindre ”Öfversigt af Bankens hela ställning efter 1843 års bokslut”, än äfven "Uppgift öfver förhållandet emellan Bankens metalliska Cassa samt utelöpande Sedlar och Depositions-skuld den 29 nästl. Juni” nyligen blifvit tryckte samt med Sveriges Stats-Tidning utdelade, Utskottet destoheldre trott sig kunna inskränka omförmälda upplysningar till de här nedan förekommande meddelanden öfver förhållandet emellan Metalliska Cassan samt Sedeloch Depositions-skulden vid närvarande tidpunkt, som en fullständig kännedom om Bankens ställning kan vinnas af ofvan åberopade öfversigt och uppgift. Enligt de af vederbörande embetsoch tjenstemän inom Banken afgifne rapporter, var nyssberörde förhållande den 3 i denna månad följande: - Sedeloch Depositions-skulden: a) Utelöpande sedlar 18,939,162: 2. 9. b) Riksgälds-sedlar och Koppar-skiljeinynts-poletter . 360,249: 4°- 2‘ c) Innestående medel på räkningar i Depositions-Afdelningen, Duc. 1,456* R:dr 5,619,900:43.2. efter afdrag af beloppet utaf obegagnade Creditiv i>347>763:43. i-pUC1,456. 4>372»1 ^7: — 1. Säger Ducater 1,456. R:dr 23,576,548: 45 — hvarifrån, enligt 118 §.Banco-reglementet, afgår hcloppet af växlingsförskott m. m. 124,398: 6. Summa Sedeloch Depositions-skuld Duc. i,456. N.-o 1, 2. 3 Bankens Guldoch Silf vert ill gång:
(Dito dito) 3,519: 83. » deltagarne i upprensningen af Ysby å inom Wall da, Tölö och Släps socknar af Fjäre härad å, 3,600 R:dr; dito af 288 R-.dr för åren 1858 med 1871, och 151 R:dr 12 öre för år 1872 3,600: — » dito i sänkningen af Ramsjön och utdikning af deromkring belägna vattendränkta egor inom Ljungby, Winberga, Stafsinge och Morups socknar af Faurås härad, å 10,800 R:dr, emot årlig inbetalning af 8 procent utaf detta belopp från 1860 års slut 10,800: — » deltagarne uti rätningsoch rensningsarbeten i Tvååkers-ån inom Himble härad å, 18,800 R:dr, Transport: 3,811,909; 52, 7,556,974 : 89. 2,340; — 3,485: 94. 1,917: 27. 610: 4. 1,680; — 5,430; — 7,479: 65 3,359: 84. 4,176: — 10,800: — 7^98,253:' 63. — 36 — Transport: 3,811,909: 52. emot årlig inbetalning efter 1863 års slut af 8 procent å hela lånebeloppet, dervid 3 procents ränta beräknas å kapitalåterstoden — inom Hallands och Elfsborgs lån: till deltagarne i sänkningen af sjön Weselången m. fl. vattendrag inom Marks härad af Elfsborgs län och Wiske härad af Hallands län, å 20,000, R;dr emot dito dito, — inom Elfsborgs lån: till deltagarne i sänkningen af Hasserås-sjön samt upprensningen af Lerby och Snapperuds elfvar inom Åmåls och Mo socknar, å 5,400 R:dr; hvilket lån skall återbetalas genom erläggande, jemte kronoutskylderna, af 270 R:dr för åren 1852 med 1881, samt 269 R:dr 72 öre för år 1882 4,896: 31. » dito i utdlkningen af Hössna mader inom Hössna och Knättle socknar, å 12,579 R:dr; dito dito 1,006
Borgare-Ståndet har äfven i denna del beslutat återremiss af Utlåtandet, på grund af de fleste Talares yrkande, att Upsala Universitet måtte komma i åtnjutande af samma förmoner, som blifvit Lunds Universitet tillagde, hvaremot andre Ledamöter dels yttrat sig för bifall till hvad Utskottet tillstyrkt, dels talat för afslag äfven af den för sistnämnde Universitet föreslagne tillökning; och Bonde Ståndet har återremitterat punkten, med yrkande, att ingen tillökning måtte ega rum uti det förut heviljade anslaget af 4,000 R:dr till hvartdera Universitetet. Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, får Utskottet, hvad först angår anmärkningen dervid, att Ulskoltet ej uppgifvit någon anledning för sitt afslag att å Stat uppföra det förut beviljade anslaget af 4000 Ståts-Utskottets Utlåtande, 2¥\o 218. 11 R:dr för hvartdera Universitetet, förklara, att, clå detta anslag af Rikets senast församlade Ständer blifvit beviljadt Lill förbättrande och tillökning af Universitetens materiel, att intill påföljande Riksdag utgå, Utskottet, med erkännande af behofvet för detta anslags ytterligare fortfarande, emedlertid ej kunnat antaga dess behöflighet allt framgent, hvarföre Utskottet vidhåller sitt förra yttrande, att anslaget endast må uppföras att intill nästa Riksdag utgå. Vidkommande åter de inom frenne Riks-Stånd förekomne anmärkningar dervid, att en tillökning uti förutnämnde anslag, stor 2,000 R:dr blifvit tillstyrkt för Lunds, men afstyrkt för Upsala Universitet; så enär Utskottet vid det förhållande, att det förra anslaget verkligen finnes vara beviljadt först af 1834—1835 årens Stander, begått ett misstag, då Utskottet uppgifvit, att Upsala Universitet i 10 år varit i åtnjutande af detsamma; och då i öfrigt
Tjugoen personer sade sig ha varit de allra, allra första på platsen, hvilket på intet vis betviflades, men angående stället, där lågorna först brutit ut, voro uppgifterna mycket olika. Och till hvilka märkvärdiga scener och uppträden hade icke olyckan gifvit anledning! Befallningsman Behr berättades ha sökt sig ett pålitligt stöd i en lyktstolpe, för giktens och knänas skull, naturligtvis, men det oaktadt anropat mänskligheten om att icke springa omkull honom — Wasilij Jurjeff tronade hela tiden högt uppe på en stege (det hade alla sett), hvarifrån han utdelat de mest varierande order, dem ingen lyckligtvis hörde, och herr Edvard — det värsta af alt! — hade i sin ekstas och ungdomliga nyfikenhet frågat fröken Kärr, om hon tordes knäppa upp sin kappa ... där fans bestämdt en nattröja under. Usch, så dum och otäck! Tänk, om han var full! Margit, som stod i en snödrifva tillsammans med några småflickor, hade mykket svårt att hålla sig stilla, ehuru hon insåg att hvarje tillökning i antalet frivilliga blott var till hinders. Likasom många andra, var hon förargad öfver bristen på ledning vid arbetet. När hon därför inom hörhåll upptäkte en orörlig, bredaxlad herre i kavaj, och denne samtidigt upptäkte henne, så kunde hon icke låta bli att ge uttryck åt sitt missnöje och sin retlighet, fastän hon nyligen beslutit att aldrig mera tilltala mannen. »Är det kanske modernt bland herrar att ingenting uträtta?» »Å, fröken ... i natt är jag obehöflig ... och vill dessutom inte strax utmärka mig.» »Värkligen!» »Jo — jag befarar nämligen att Vår Herre med egen hand lade grunden till åtskilliga småstäder, när han uppfann afunden. Och jag är inte alls afundsvärd.» Margit skulle just tänka ut något stickord till svar, då hennes uppmärksamhet fästes vid Sixten Erik, som utan ytterrock, öfverspolad och isig, sprang förbi henne och försvann i mörkret. Ville han då rakt ta lifvet af sig! — Hon hoppade skyndsamt ned från drifvan och begaf sig hem.
Härförutan har bemälde motionär uti ett senare anförande dels föreslagit, att prygelstraffet måtte utbytas emot arrest uti mörkt rum med nedsatt kost och dels till motionen gjort det tillägg, att, i händelse prygelstraffet skulle anses ej kunna helt och hållet afskaffas för den ordinarie soldaten, likväl stadgas måtte, att prygelstraffet uti intet fall må användas förr, än flera gånger förnyade bestraffningar med mörk arrest visat sig ej verka till den felaktiges förbättring. I hufvudsaklig öfverensstämmelse med sistnämnde alternativt framställde förslag, har, under den öfverläggning, som hos Högloft. Ridderskapet och Adeln föregått motionens remitterande, Herr Lefre'n, Johan Pehr, hemställt, att stadgas måtte, det soldat ej må få afstraffas med prygel förr, än han, efter genomgåendet af vissa varningsgrader, blifvit i6 Lagsamt Allm. Besa.- och Ekon.-TJIskottens Betänkande, N\o 48. nedflyttad uti en bestämd dass, der prygel finge användas, och från hvilken han, efter ett, under någon fastställd tid, ådagalagdt förbältradt uppförande, kunde åter uppflyttas till den dass, der han från detta straff vore fri. Af de Ledamöter inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln, som i öfrigt öfver ämnet sig yttrat, har en del instämt med Herr Cederschiöld, och yrkat prygelstraffets afskaffande inom bela Armeen; samt en del, lika med JusLitiae-Ombudsmannen, föreslagit dess upphörande för beväringsmanskapet; hvaremot andra, som ansett delta straff nödigt för den ständiga Arméen, yrkat dess bibehållande äfven för beväringsmanskapet, för att ej störa den enhet, som, för disciplinens vidmagthållande inom Arméen borde finnas. Lag-Utskottet, till hvars handläggning detta ärende blifvit öfverlemnadt, har ansett det tillika böra af Allmänna Besvärsocb Ekonomi-Utskottet behandlas, hvarefter Utskotten gemensamt förehaft detsamma till pröfning.
De härmedelst bewiljade löne-förmäner stola lika utsträckas til alla wärfwade Finsta Regementets Olkcersl-L, som ej genom de i Betänkandet förestrifne wilkor blifwit undantagne. Sjette Bandet N:o n» r6r Den z Mars. 6:0 At lil förestriften om de Officerare, hwilka / efter al i 10 ärs lid hafwa njutit exxeQancelöner, och ej under liden blifwit i Ordinarie tjenst antagne, blifwa sin rätt lil ^ccoräg-ersättning förlustige, tillägges orden: eller under liden ej welat ^ccor6s. ersättningen emottaga. 7:0 At hos Kongl. Majit i underdånighet ffulle anhallas, det matte af Boställs-Lsssan, der sä lilgang finnes, de öfwerflyttade och med expeÄsncelöner försedde Ofticerark Inkvartering-penningar tildelas, i likhet med deras Ivederlikar. Oc su^ra. Derefter fortfors med granskningen af Riddarhus-Ordningen. rS>. §. Bifölls. 20. §. Herr kotblieb anmärkte at denna §. innehölle straff för dem som utfärdade Fullmagt för flere än en, men stadgade ej hvilkendera Fullmagten borde wara gällande, eller om alla borde ogillas. Grefwe l.öven!^e!m. carl, trodde för sin del, at den äldste Fullmagten borde antagas, men at om flere Fullmagrer wore af lika äatum, borde bägge förfalla. Friherre kosenbane förklarade, at Utskottets mening warit, at huru som hälst 2:ne Ful^ magter utfärdades, begge borde casserss Fri - Den z Mars. i6z Friherre lvlannerkeim. Det wore wisferligen gansta orätt af en hufwudman, at utfärda rme Fullmagter, men den som det kan göra, kan äfwen -tMecjittera sin Fullmagt.
M:t af den 22 Decemb. 1825, i underd. anhållit om närmare underrättelse om de i Nåder stadgade villkor, så väl, i afseende på återbetalningen af LånGapitalet, som räntan, 35i Stats-Utslottets sedan den upphör,t, att från StatsVerket utgå; men att, i svar härå af den i5 Januarii 1826, K. M:t i Wäder behagat H:rr Fullmäktige meddela: att enär Helsingborgs Hamnbyggnads Direction, i saknad af serskild fond, ej är i tillfälle att å ifrågavarande, af WummerLotteri-medlen för längre tid tillbaka erhållne föiskott göra någon afbetalning, K. M:t funnit godt i Naclér förordna, att samma uti Räkenskaperne, såsom tillgång, upptagne belopp af 14,990 R:dr skulle bos R. Ii. St:r vid först infallande Riksdag till afskrifning anmälas. Och som K. M:t, under d. ig Novemb. sisth år, aflåtit Nådig Skrifvelse till Utskottet om denna afskrifning, och Utskottet i anledning häraf, redan afgifvit serskildt Betänkande N:o 56, så får Utskottet nu endast samma Betänkande vördsamt åberopa. bj I sammanhang med frågan om NummerLotteriInrältningens till RiksgäldsContoiret aflemnade Tillgångar, bade bos H:rr Revisorerne förekommit, huruledes R. H. St:r, vid sisth Riksdag, beslutat, att NummerLotterilnrättningens beliållning i penningar och fordringar skulle till RiksgäldsContoirets disposition öfverlemnas, och tillika stadgat, att, ifrån och med år 1824, skulle uti RiksgäldsContoiret hållas Lotteriinrättningen tillhanda allt hvad till förefallande utgifters bestridande erfordras, i den oförmodade händelse, att Lotteri-spelet ett eller annat år med förlust utfölle, genom hvilka förfoganden, R. II. St:r, enligt Herr Rättelse: Sidan 296, rad. i5, står Nordenfeldt, läs Frih.
— Nto 255. med förslag till sammanjemnkning och voteringsproposition, i anledning af RiksStåndens olika beslut rörande Mantalspenningarnes beräkning. XIII. B. i65. A. 196. B. 274. XV. A. 23o. — Nto 256. i anledning af erhållen återremiss å i5tde punkten i Memorialet Nto 3.5o, angående RiksStåndens olika ( 205 ) beslut i fråga om anslaget till Armefens Materiel. XIV. B. 4i. A. 47. XV. B. 38i. A. 409. XV. E. 3. StatsUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: Nio 257. i anledning af väckt fråga om ersättning till Kronofogden Dahlgren för bestridde utgifter, dels vid ett öfningsläger å Ödsköldsmoar, dels ock vid en väganläggning i Toftedalen. XIV. B. 41- XV. A. 232. — Nio a58. i anledning af återremiss å Nio 128. XIV. B. 4t. XV. A. 233. XVI. B. i38. A. i5g. XVII. E. 134. B. 164. A. 4o5. ■— N:o 25g. i anledning af väckt fråga, att de Statistiska Tabeller, sorn äro bifogade Kongl. Majlts Befallningshafvandes FemårsBerättelser, ej vidare måtte på Statens bekostnad till trycket befordras. XIV. B. 41- XV. A. 232. E. 3o7. — Nio 260. i anledning af återremiss å N:o 201. XIV. B. 41. XV. A. 233. XVI. E. 3. — Nio 261. i fråga om Jorde-böckernas granskning. XIV. B. 4i. XV. A. 232.
Jag inser således icke, att brottmålslagens fördröjda fulländning kan utgöra något hinder för civillagens antagande och kungörande lill efterlefnad, enär naturligtvis i sammanhang dermed genom en transitorisk lag skulle förordnas, att i de fall, der criminella påföljder ägde rum, de 3 20 D*n ii Juli e. bi. fedan existerande strafflagarna borde följas, ocb b varigenom det af Utsk. befarade strafflöshetstillståndet fullkomligen undanröjdes. Hvad Statsmagterna kunna finna rrödist att r sinom tid härom stadga, må föröfrigt lemnäs derhän. Frågan är nu ej om annat, än huruvida sjelfva granskningen af civillagen bör uppskjutas, tilldess criminallagen undergått ännu återstående pröfningsåtgärder, och torde jag hafva sagt nog för att ådagalägga, huru litet grundade Utskts fram-’ Ställningar om behofvet deraf i sjelfva verket firo. Att genom en fordrad särskild tableatt vilja vägleda till kännedom, hvarest i nya criminallagen de från 1734 års lagbok uteslutna ansvarsbestämmelser stå att igenfinnas, synes vara ett misskännande af urskillningen hos det LagTJtsk. som med ämnet kommer att sig befatta och hvilket visserligen ej underlåter att, såsom ett vilkor för granskningen, göra sig bekant med det system i sin helhet, som Lagcommitteen vid förslagens utarbetning följt. Efter hvad jag funnit, har committe'en, i olikhet med gamla lagen, der rubrikerna på capitlen i allmänhet icke äro inrättade efter någon bestämd regel, utan omvexla med casuistiska och abstracta antydningar, gifvit åt ämnena i criminallagen sina bestämda rum under mera allmänna rubriker, vid hvilkas betraktande den med minsta förstånd begåfvade skall veta att, utan särskild hänvisning, uppsöka bestämmelserna i förekommande fall.
Det vill säga till ungefär 57 procent af dess nuvarande belopp. Anm. Skilnaden emellan uppgiften i Brukspatron von ende Örebro enskilda banks sedelutgifningsrätt Hofstens reservation, angåoch de här ofvan för denna bank Sammanfatta Bankooch Lag-Utskottets Betänkande N-o 1. 25 hank uppgifna siffror härrör deraf, all i den förra förhållandet ör upptaget för den 30 November, men här för den 31 December 1862 För öfrigt liar Herr von Hofste'n antagit alt endast en femtedel af det utestående kreditivbeloppet skulle vara heviljadt på antaglig realsäkerhet.» Af Herr Nordenfelt, E. TE.: »Ehuru äfven jag anser den rätt att utgifva egna hanksedlar, som är nuvarande enskilda banker medgifven, vara för långt utsträckt och en inskränkning deruti för framtiden nödvändig, kan jag dock icke finna, att denna inskränkning bör sträckas längre, än till förbud mot utgifvande af sådana sedlar på kreditivkontrakt, men kan icke inse något giltigt skäl att förbjuda utgifning af banksedlar på inneliggande riksmyntskassan. Ett sådant förbud, i fall det blifver af Rikets Ständer godkändt, kommer sannolikt att tvinga framdeles uppkommande banker att drifva en mycket inskränkt affärsverksamhet och hålla inneliggande kassan så låg sorn möjligt, för att icke förlora alltför myckel på inneliggande penningar, som icke gifva ränta, detta lill men för rörelsen i landsorterna och till våda för bankerna i afseende på förmågan att vid anfordran inlösa sina sedlar och andra förbindelser.