Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
en hel del främmande, bland andra en fet och frodig gamriid prins, hertigen af Solms, soin var glad ocli artig. Hela sällskapet bjöds. af värden på dp.eran. Vi sigo en ny balett, » Alfred le grand », som.vunnit mycket bifall; det var undransvardt .tir .väl de dansade. OperaIinset är alläeles nytt; det gamla har brunnit ned for ej lange sedan. De nedersta logeraderna äro i hvitt ocli guld, de öfre i blått och guld. Teatern är ' upplyst med gas och rjrinmer ~Gigot öfver 6,000 personer. J a g pastår att operan i Paris ar det grannaste nian kan se. Dagen därpå besågo vi Jardin des Plantes, Iivilket. roade mig öfver al1 beskrifning, iifveiis % gobelinfabriken. Kvällen passerades p&amp; TliéBtre des Italieiis, dar vi hörde den vackra musiken af Rossini till Elisabetta med inadame Basta, den förnämsta sångerskan. vid italienska, operan. Hon sjunger hänförande. Mademoiselle de Villeneuve, som var med oss, är utan att vara vacker särdeles intagande; man pkstir li8r att Hochschild ämnar fria tiil lieline! Den för sin skönhet sir rykt-. bara madame Récaniier var afven ined i.v %r loge. Hon var sardeles ainiable och aiinii bra vacker, ehuru ej siisdeles val växt; det var af stort intresse att lära känna henne. B I Dagen därpa voro vi bjudna ' af. baron dJArnay, en undersate till prins Leiiclitenberg och skickad till Paris att köpa presenter till förmälningen1), på en dejeuné till Malm~isox Vi begåfvo oss tillsammans iiled grefvinnan ~ e t t e r ' s t e d t och hennes söner, grefvarns Gyldenstolpe2), till Malinaison, 2 lieues f r h Paris.
Dessa motioner hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och hvad först angår det framställda förslaget om upphörande af eller nedsättning uti Consulad-afgiften; så få Utskotten upplysa, delsalt, till följd af Kongl. Brefvet den 29 Juni 1833, och Kongl. Commerce-Collegii Circulair den 31 Maj 1839, Svenske ocb Nori ske Consulerne i allmänhet äro berättigade att af hvarje Svenskt fartyg, som inom deras Embetsdistrict antingen lossar eller intager ny last eller både lossar och lastar, uppbära i Consulad-afgift Riksdaler Hamburger Banco, Spansk Piaster eller deremot svarande belopp i landets mynt för hvarje svår läst af fartygets drägtighet efter mätarebref; varande likväl från nämnde allmänna stadgande undantagne Consulen i Helsingö', i det fall, hvarom serskildt vore förordnadt, samt Svenske och Norrske Consulerne i Stora Brilannien, S:t Ybes, Cadix, Alicante, Genua och Livorno, under iuuehafvarnes tjenstetid; dels ock att Rikets Ständer vid sista Riksdag, enligt underdånig skrifvelse af den 3 Mars 1841, N:o 254', med anledning af derom väckte frågor, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit: l:o att Kongl. Maj:t måtte i Nåder anbefalla Consuiad-afgifternes uppbärande å alla orter, i fullkomligaste likhet för Svenska och Norrska fartyg, 3o Stutssamt Allm. Besv. och Ekon.-V'iskottens så att för Svenska fartyg, sora betalade Consulad-afgift, ingen lösen eller expedilious-afgift för erforderlige documenter derjemte skulle få uppbäras, samt att dea ditintills i Helsingör utgående serskilda afgift af 2
Frasvåfflor, Ett qvarter grädde och litet socker vispas till skum, sedan iröres sakta så mycket hvetemjöl, att smeten blir lagom tjock; spädes sedan med ett och ett hälft qvarter vatten och sen med en jungfru kokhett smör. det skadar ej att börja ett ärligt arbete i tid. Men lyd ni mitt råd och hör icke allt för noga på, hvad allt de andra flickorna sladdra. Jag skall ge er en snäll arbetsgranne, som får hjelpa er till rätta i början. » Hon ropade ut genom dörren: » Klara Vred e »; en adertonårig, högväxt flicka med ett friskt och gladt ansigte och vänliga bruna ögon reste sig från sin plats och kom in i rummet. Ruth mönstrade henne nyfiket. Det var ett vackert och godt ansigte, tyckte hon och kände sig genast dragen till sin unga beskyddarinna. » Här ha vi en liten nybörjare, Ruth Berg, som ni, Klara, får ta hand om och hjelpa. Var snäll emot henne och låt ej de andra flickorna retas, som de alltid bruka med de nya. » Och så sköt hon dem ut genom dörren, innan de ens hunnit öppna munnen till att svara. Den långa flickan lade beskyddande sin arm öfver Ruths hals och förde henne med sig till sin plats vid ändan af det ena bordet. En stol stod ledig näst derintill, alldeles som hade den varit bestäld; Klara röjde undan en fläck framför Ruth i allt, bråtet på bordet och sade vänligt: » Sitt nu ned, skall jag visa er, hur vi få börja. » » Ack, säg inte ni », bad Ruth, » utan endast du; jag skulle bli så glad, om vi finge vara vänner. » » Det skola vi visst bli det, Ruth, det är jag säker på. Dä säga vi du till hvarandra. Det göra för öfrigt alla flickorna här, så snart de bli aldrig så litet bekanta, » Ruth kände sig obeskrifligt tacksam mot denna unga flicka, som så vänligt tog henne under sitt beskydd, och hon såg upp i hennes bruna ögon med en beundrande blick, som kom den andra att le och hälft moderligt stryka öfver hennes gula, glänsande hår. Hon var ju hela fyra år äldre! » Hvad du har vackert hår, Ruth », sade hon. Gräddas sedan i jernet, som skall vara smordt.
Jemför § 1, så lydande: Rikets Ständers Bank förblifver j Rikets Ständers Bank förblifver fort fortfarande, enligt Regeringsformens (farande, enligt Regeringsformens 72 §, un - 62 Banko-Utskottets Betänkande N:o 36. 72 §, under Rikets Stånders egen gader Rikets Stånders garanti och vård, så ranti och vård, så att den ostörd må att den ostörd må förvaltas efter de ordförvaltas af de Fullmågtige, hvarje ningar, stadgar och reglementen, hvilka Riks-Stånd dertill förordnar, efter de redan gjorde åro, eller vidare af Rikets ordningar, stadgar och reglementen, Ständer göras kunna, hvilka redan gjorda åro eller vidare af Rikets Ständer göras kunna. Rikets Ständer allena ega rått att ge i • nom Banken utgifva sedlar, som för mynt i riket må erkännas. Under åberopande af hvad hår ofvan år yttradt om inrymmande i Reglementet af särskild §, angifvande Bankens föremål, får Utskottet tillägga, att i berörda §, som allenast bör redovisa för omfattningen af Bankens verksamhet, icke lämpligen kan införas hvad som under Litt. C., sid. 49, i Reglementet omförmåles, eller Bankens egenskap af allmän Statsanstalt. Angående sättet för användning af Bankens behållna vinst beståmme Rikets Ständer vid hvarje riksdag och föreskrifterna härom finne lämpligast sin plats i den §, som afhandlar Bankens reservfond. Genom antagande af det förslag till ny §, Utskottet nu går att framlägga, undanskjutes ingalunda bibehållandet i ingressen af der intagna uppgift, angående Bankoverkets föremål, se sidd. 48 och 49. För berörda nya § tillstyrkes följande lydelse: 2:o.
Den i5 Maji f. ml Innan jag går att lemna våra Universiteter, som jag högaktar derföre, att så många grundlige vettenskaps män och äfven store män der blifvit bildade, nödgas jag likväl kasta en blick på den intillectuella rigtning, de i sednare tider erhållit, för att se huruvida denna kan vara lämpelig för den ungdom, som ägnar sig till KrigsStåndet. Den nyare Tyska Fhilosophien, åt hvars Moraliska och Religiösa tendens jag gör fullkomlig rättvisa såsom ett nationelt vapen eniot de i sin tillämpning så olyckliga materialistiska läror, hvilka af Locke, Helvetius, d^llembert och Diderot blifvit framställde är likväl invecklad i ett så dunkelt språk, att ynglingen som icke gör Methaphysiken till sitt hufvudstudium, och sålunda kan intränga i dess mysterier, ofta deraf förvillas, sällan kan reda begreppen, som likväl utgör första vilkoret för ali human bildning, i synnerhet vid Krigsståndet, hvars vettenskapliga bildning grundad på Mathematik icke kan inhemtas i Methaphysikens ideala verld. Den förres ElemeDt är positivt den sednares speculativt och sällan finner man en Matbematicus fördjupa sig i Kants, Schillicgs och Fichtes systemer, sällan en af dessa Philosophers Lärjungar, blifva grundlig Mathematicus. Den Tyska Philosophiens invecklade mörka språk tyckes äfven hafva verkat menligt på den Litteraira smaken hos vissa dess Lärjungar, sorn långt ifrån att följa den Classiska Den ii Maji f. m. Litteraturens enkelhet och klarhet i styl, hafva antagit en öfverdrift i uttryck, en dunkelhet i mening, och en längd i perioden, sorn väl förenlig med det Tyska språket icke torde vara det med det SvensKa, och isynnerhet i Militärisk vettenskapligt afseende, der stylens tydlighet utgör första vilkoret ej kan vara önskansvärd^ äfven under denna synpunkt anser jag således den Militaira uppfostran icke böra lyckas,jorn den enligt Motionairernes tanka skulle flyttas till Rikets Universiteter.
Riktade med nya intryck, soln sedermera gbfvo arnnen till nittta skisser i tidskriften, bterkommo de hem. A£ an storre vikt for tidskriften blef den f a d, som de tre resenarerna tillsammans foretogo solnmaren 1861 t-ill Tyskland, Frankrike, England, Skottland och Irland. Cnder denna resa betraktades studiet a£ konst och natur mer som bisak; hnfruduppgiften var att e r b a l a kannedom om hur man i Kuropas stora k d - turlander sokte losa de problem, som lifligast sysselsatte och brxdds vannernas hjarnor. PB kontinenten hade man fisga tltt lara. I Tysliland:?, siiger fru Olivecrona, m a r den s. k. krinnofrtgan sK godt son1 ok5ind.~ I Frankrike var forhdllanclet ungefiir det samma men visade dessutom bena.genhet att hiir och diir urarta till hvad Fr. Bremer kallar, den falskas kvinnoemancipationen. Kstelsen i Storbritannien gaf biittre resultat. 3 h n gjorde bekantskay med redalrtriserna af)) English Woman ' s Jonrnztl)), tog notis om en forening: the society for promoting the employment of worn en^ jned BndamBl att underlattn kvinnans bemodanden att erhgla arbetsfortjsnst. Nan besokte flere af denna farening grr~ndade institutioner, diiribland ett D .Register)) med sainma syfte sorn vAra)) Adresskontor for arbeterskon, en a m a n motsvlzrande den bar sedan inriittade renskrifningsbyrgn, och Bnnu en tredje: w .Ladies ' Rea.ding Room), som vsckte tanken p l den 1886 i Stockholm oppnade)) Lasesalong fiil. damer)).
» O, att det skall kosta sådana offer att stå fast vid sin öfvertygelse! » Hon drog hastigt sin hand ur hans, reste sig och såg på honom m e d. en blick, på en gång sorgsen och beslutsam. » Farväl och förlåt » sade hon sakta och gick. Han satt qvar, lugn som förut, men öfver hans drag hade lagt sig ett uttryck af lidande. » Oh, denna qvinnornas kamp, skall den någonsin föra till frid? » utbrast han bittert. F. S. Blad ur en » syflickas » dagbok. Nutidsbild af » okänd » författare. Den 3 april. I dag är det jemt ett år sedan jag erhöll anställning på fröken Sophies syatelier, men hvilken årsdag! Hu då! Bara ovett o c h förargelse. Fröken Sophie gör mig ansvarig för en fläck, som kommit på fröken H:s blå sidenklädning. Jag tog den visserligen med mig hem i går och salt uppe till öfver midnatt för att få den färdig, men jag är säker på att fläcken fans der förut. Jag kommer så väl ihåg, att jag undrade, hur den kommit dit. Den kommer för resten aldrig att synas, men det är nog för den förnäma fröken H. att veta, att den finnes der, för att hon skall röra upp himmel och jord. Fröken Sophie säger, att jag måste bära hem klädningen o c h säga, att jag råkat sätta dit fläcken (hvilket är osanning), och att om fröken H. är mycket ond, måste jag betala en ny våd. Sköna utsigter! Jag har endast 6 kronor i veckan o c h dertill stackars mamma sjuk. Hvad verlden ändå är hård o c h bitter mot den svage och fattige! Jag är så trött, så trött! Alltid ett ändlöst jägtande, alltid hårda ord och förakt. Den 5 april. Jag har varit med klädningen hos fröken H. Jag kunde inte ljuga, men jag sade, att fröken Sophie trodde fläcken ditkommit genom mitt fel, o c h att jag inte kunde bevisa min oskuld. Ah, ni skulle ha sett henne nu och hört hennes kalla föraktfulla svar: » Naturligtvis nekar ni! Ingen bättre menniska har någonsin trott, att en sgjlicka skall tala sanning i ett dylikt fall.
» Jo, jag sa ' att 50 öre skulle h o n få, mera var det alls inte värdt, o c h därmed var den saken afgjord. » » Ja, det var mycket rätt gjordt, mycket rätt, men jag vet inte, om jag hade kommit mig för med det. » » Jo, ser du. lilla Julie, » svarade fru X. öfverlägset, » sådana där får man lof att säga ifrån åt, annars blir de för oförskämda. » » Nå, hvad svarade h o n? » » Ja, hvad skulle väl människan svara, hon visste nog att det - var bäst att tiga, annars hade j a g kunnat få femton, tjugu stycken i hennes ställe. » » Tänk om h o n har hört oss du, dörren är inte i lås! » 341 » Nå ja, det skadar inte, kära du, sådana där människor äro inte finkänsliga, i alla fall kan hon lära sig att taga sig till vara en annan gäng. » DET FANNS EN GÅNG EN KVINNA, SOM VAR SÅ BLÄNDANDE SIN SKÖN, SALONGEN Halfårso. kvartalsprenumeranter ATT NÄR BON EN AFTON INTRÄDDE I TEATERLOGE SPEKTAKLETS ANTIK GUDINNA. MEN M: M E RÉCAMIER VANLIGA — VAR INTE VACKER I DEN H O N VAR VACKER, SÅDAN EMEDAN BESTÅR I LINIERNAS SÄTT EN FAR SÄLLAN TILL SKÖNHETSTÄFLINGARNA. HVARFÖR? VISST HELA SOM ÅT FORDRA DET. FRANSYSKAN OCB BÖRJAN, H O N HETTE MADAME RÉCAMIER. BEMÄRKELSEN. FRANSMÄNNEN påminnas att nu ofördröjligen förnya prenumerationen, på det att intet afbrott i tidningens ordentliga expedition må behöfva ega rum. Sent ankommande prenumeranter löpa risk att gå miste om ett eller annat af de första numren i det nya kvartalet, alldenstund upplagans storlek bestämmes efter antalet abonnenter, som tecknat sig vid utgången af näst föregående kvartal.
Lag, 2 personer få resa efter 1 häst om vikten af de saker, som medföras, utgör allenast 24 Pund *) på åkdon och 30 Pund på Släda, i stället för resp. 64 och 96 Pund, som af en person få medtagas; äfvensom om ai 2 vuxna personer betalas hälften, eller af 1 vuxen och i halfvuxen person fjerdedelen af hästlegan utöfver det lagstadgade beloppet. Finland. I anseende på Skjutsväsendet gäller i detta Land ännu den gamla Svenska Gästgifvare-Ordningen; skjutsniugsskyldigheten åligger således jordegarne å landet samt gårdsegarne, och borgarne i Städerne. Skjutslegan utgår med 2k Kopek per werst **), motsvarande c:a 7 0 öre per Svensk mil. För begagnande af åkdon, som vanligen äro af det slag, allmogen nyttjar, betalas 1 Kopek för Sv. mil. *) 100 Danska eller Norrska Pund Sv. alnar eller i det närmaste T'n Sv. mil. Ryssland. Försök med Skjutsentreprenörer hafva gjorts, men det har befunnits, att desse icke fullgjort sina skyldigheter med mindre uppsyningsman på stället blifvit anstälde. Utom skjutslegan hafva Entreprenörerne betingat sig särskild ersättning af de skjutsningsskyldige, hvilken ersättning vänligen utgjort 5 Rubel per häst och hemman. Posterne åter, hvilka, likasom med de gamla i Sverige ännu är förhållandet, förut befordrats med Posthemmansskjuts, fortskaffas sedan år 1845 på hela fasta landet med Gästgifvareskjuts mot vanlig lega; men på Aland är postskjutsen ännu bibehållen. Posthemmansinnehafvarne derstädes, som äro befriade från alla onera till Kronan och för öfrigt bibehållne vid de genom de äldre Svenska Postförfattningarne dem förunnade förmåner, åtnjuta för postbefordringen 2 Kopek per werst eller 56 Öre milen. Vid nya posters inrättande eger Post-Direktionen att för deras fortkomst rcquirera gästgifvareskjuts hos vederbörande Guvernör eller Landshöfding.
Veni sancte spiritus, bifogade den till högkoret förlagda kören, som tydligt uppfattat de högt, uttalade orden. De danske krigarene stodo som på nålar. Men då det klingande myntet hamnat hos dem fingo de snart en gladare uppsyn, och sedan de lämnat klosterportarne bakom sig och stigit ned i de vid stranden nedanför förtöjda båtarne, lekte dem intet annat i hågen än nya rof, nya illbragder. Utöfver hvad vi nyss ordat om lifvet i Nådendals kloster må vi i detta sammanhang ännu några korta meddelanden lämnas. Klostrets främste upphofsman var biskop Magnus II Olofsson Tavast, som 1412-1450 innehade biskopsstolen. Detsamma styrdes af en abbedissa, vanligen tillhörande någon af landets aristokratiska familjer. Den främste bland munkarne var generalkonfessorn. Bland öfriga tjänstemän omnämnes den s.k. sysslomannen, som hade uppsikten öfver klostrets gods och tjänare och ombesörjde dess förvaltningsangelägenheter. Han inspekterade klostergodsen, förde jordebok öfver dem, aflade räkenskap inför abbedissan och vakade öfver, att klostrets underhafvande fullgjorde sina skyldigheter. Föreståndaren för klostergården kallades gårdsmästare. Förbindelsen mellan detta kloster och moderklostret i Vadstena var liflig och i alla viktigare frågor inhämtades dess råd och anvisningar. Moderklostret tillsatte abbedissan och generalkonfessorn, dock sedan det inhämtat munkarnes och nunnornas i Nådendal uttalande därom. Angående klosterbefolkningens antal i Nådendal under klostrets välmaktsdagar har man ej fullt noggrann kännedom. Men att flere af dess invånare tillhört landets adliga ätter, såsom Fincke, Bitz, Fleming, Kurck m.fl. inhämtas af ännu till hands varande gåfvobref. Enligt ordensregeln borde ett Birgittinerkloster bestå af 60 nunnor, 13 präster, 4 diakoner och 8 lekbröder.
Af Kongl. Maj;ts högstberörde Nådiga Bref, deraf en afskrift blifvit motionen bilagd, har Utskottet inhemtat, alt Marums, Winköhls och Härlunda socknars invånare sedan äldre tider varit medgifvet att, i anseende till deras enskilde utmarkers otillräcklighet, för sina kreatur begagna mulbete & kronoparken Furubacka; hvadan bemälde invånare ock, vid den år 1828 verkställde reglering af kronoparken, då en areal af 1,000 tunnland afsalts till framtida nyttjande för Kronans räkning, fått sig utaf öfriga delar af berörde park anslagne serskilde lotter, att för deras enskilde behof användas; och då, enligt 2J §. af Kongl. Majus Nådiga Instruetion för Skogsoch Jägeri-Staten i Riket af den 16 Mars i838, frågor, huruvida mulbetesrätt å den Kronan förbehåtlne andel af meranätnnde kronopark må , emot afgifts erläggande, beviljas socknarnes allmoge, ankomma på pröfning af Kongl. Majrts Befallninghafvande i Länet, hvars beslut sedermera kunna i laga ordning öfverklagas, anser Utskottet den af Johannea Andersson i ämnet gjorda framställning icke vara af beskaffenhet att från Rikets Ständers sida påkalla någon åtgärd, hvadan Utskottet hemställer, att motionen må lemnäs utan afseende. Stockholm den 10 Februari i345. Stats-U(»kotUts Utlåtande, N:o 197. U N:o 197. Ank. till Exp.-Utsk. d. 11 Febr., kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om förräntande af Eke~ planterings-Cassans medel. Vid föredragning lios Ridderskapet och Adeln af Stats-Utskottets betänkande, N:o 54. angående Rikets Ständers åren 184< och 1843 församlade Revisorers Berättelser om
Tensom att de rotevakans-afgifier, hvilka sålunda komma att af de utsockne frälsehemmanen i Halland erläggas, skola till statsverket ingå; så hafva Rikets Ständer, enär dylika afgifter inom berörde län blifvit år 1841 debiterade till ett belopp af 16,604 r:dr 26 sk. 1 rst, år 1842 till 20,555 r:dr 30 sk. 1 rst, och 1843 till 20,468 r:dr 28 sk. 10 rst, uti hvilka summor likväl, ehuru till mindre del, ingått rotefrihets-afgifter af sådane kronooch kronoskatte-hemmansdelaiVjsom vid uppgörandet af det nya roteringsverket för Hallands län varit oroterade, men ansetts böra underkastas ordinarie rotering och till följd deraf blifvit med sådan rotering belagde, funnit vid detta förhållande och då dessa afgifter skola utgå med ett till \ nedsatt belopp, samt med hänseende jemväl till den minskning deri, som af omvexlande markegångspriser kan blifva en följd, rotevakansafgif terne af de utsockne frälsehemmanen i Halland ej böra beräknas högre än tili 10,000: 19:o Båtsmans-vakansafgiften j utgående för ständiga och tillfälliga vakanser vid båtsmansliållet samt beroende dels af markegångsprisen, dels af större eller mindre antal vakanser, har under åren 1841 — 1845 i medeltal ingått med 29,949 r:dr; hvadan, då detta i det närmaste utgör det belopp, som varit påräknadt samt denna inkomst under de trenne sednare af nämnde år lemnat öfverskott, Rikets Ständer, lika med E. K. M., ansett densamma kunna oförändradt uppföras till 30,000: 20:o Krutoch salpeter-för sälj ningsmedel hafva bibehållits vid förra förslagsberäkningen 95,000: 21:o Kontrollstämpel-medlen, hvilka vid näsll. riksdag förhöjdes från 9,000 till 10,500 r:dr, hvartill E. K.
Friherre G. de la Grange, sorn af 4 välkände och trovärdige Handlande. 2:0 Af Handlanderne i Norrköping J. Dr Egge och L. Fretsch, att ersättning måtte dem beviljas för 2:ne Fartyg: Concordia och Lyckan kallade, uppbragte af Engelske Kryssare i Julii 1810 och således innan Kungörelsen om krig emot ^England den 17 derpå följde November iutkom, hvilken ersättning Committorade afstyrkt på den grund, att fredliga för - 164 Stats~Utskott.ets B et änkai idén. hållandet med Enland skulle anses hafva upphört då Missionerne å ömse sidor i början af Junii 1S10 instäldes. 3:0 Af Handlanderne i Calmar 0. Håkansson samt Kindberg och Jacobsson, om ersättning för ett dem tillhörigt Fartyg: Abraham kalladt, uppbragt af Danske Kapare den 9 October iSi3. 4:o Af Handlanden i Calmar P. N. Gothilander om ersättning för Galeasen Enigheten, uppbragt af Dansk Kapare den 6 October iSi3. 5:0 Af Commerce-Rådet Björnberg om Nådigt tillstånd, att få inkomma med felande Handlingar till bestyrkande af lians förlust genom, uppbringning af en honom tillhörig Laddning Hampa, hvilken år 1811 i Köpenhamn condemnerades och 6:0 Af Handlanderne i Gefle E. W. Hellström & Son å egne och medlnteressenters i Fartygen Triton och Neptunus, vägnar, om Nådig framställning till Rikets Ständer, att anslå ersättning för deras förluster, genom nämnde Fartygs uppbringning af Franska Kapare, och hvilka förluster Södanderne ansett vara af enahanda beskaffenhet med dem, för hvilka ersättning särskildt beviljades vid 181* års Riksdag.
Bref på Skatte-tättigheter, samt med 1 R:d för Bytes Bref och afsked utur Kronans eller Piiblique tjenst, lii. tn. b Ar 18 ia beräknades derina ihkomst till 3,500 R:d, men under de sednare 4 åren hat den utgjort, nemligen: ' år 1810. 8,983. 44- 8* 18n. 6,086; 36. g. 1812* ?, 950. 2. - 1813- 6,665.ai 3:a 29,686. 8. 7. Oell ehuruväl medium häraf för ett år utgör 7,421 R:d 26 sk. 2 rst har dock StatsUtskottet icke kunnat upptaga den högre, såsom varande af tillfällig beskaffenhet, än till 5,000.’ 17:0 Kronans andel, af Sakören samt Konungen* vitesoch ensaksböter. Dm 12 Juni, Konungens Sakören haf,' va af alder varit ett Regale och blifvit understundom bortförlänte. Den andel Kronan nu tillfaller af Sakören, kallas Krono-Sakören, deröfver Domaren vid Tingets slut bör upprätta och till Härads-Fogden aflemna en förteckning eller Saköres-längd, enligt hvilken Fogden åligger inom nästa Ting utsöka eller ock derföre ansvara, om den pliktfälde emedlertid blifver oförmögen. Städernes Magistrater böna äfven för hvarje år upprätta sådana Saköres - längder samt under enahanda ansvar Inedlen indrifva. Om de böters uttagande, suna i HofSätterna ådömmas eller fastställas, böra Eandshöfdingarne föranstalta. * Ensaksoch vites - böter kallades af ålder sådane, som tillföllo Konung en enskildt, titan delning; enligt Allmänna Engen och , särskildta Författningar, hafva dessa sedermera tillhört Domare och Embetsman, såsom deras ensak, iaea Deii 12 Juni. irnen äro nu ställde under Kongl. Stats-Contoirets disposition, såsom en Stats-Verkets Kevenue o