Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förordning, hafwe Wi, efter erhäklen anledning af Kongl. Maflts Nädiga Proposition beflutit de förändringar, Wi, genom särstild underdänig Skrif, weise under den 18 sistlidne September anmält, och hwarigenom bruket af de nya Beläggnings. Chartorna blifwit uppskjutit för Landsorterna till den 1 Julii i8n, och af dem, som äro ärnade tia skrifning till den 1 Januarii 1812: kommandes bruket af bägge flagen, att i Stock, holm taga sin början, sä snart hwardera flaget kan blifwa färdigt att till Öfwer-StäthällareEmbetet afleninaS. §. 11. I sammanhang med de förklaringar, Wi, till swar pä Kongl. Maj:ts derom till Ost af. lätna Nädrga Proposition, afgifwit, rörande hwad som wid sistlidne Riksdag stadgades om Allmänna Magazins-Inrättningen, hafwe Wi bewiljat Allmänna Magazins-Directionen Länrättighet i Banquen till ett belopp af Trehundrade Tusende Riksdaler, emot Tre procent i ränta, och säkerhet genom Inteckning uti Ma. gazins Inrättningens Fastigheter, samt Pantförskrifning af alla desi tillgängar sä i penningar, som waror och effecter; hwilken Länrättigbet till nästa Lagtima Riksdag stall, i mvn af behof, wen fä begagnas pä Directionens Wexel.Banco Räkning, hwarigenom desi utgifter och inkomster komma att löpa sä, att ränta ej faller till last för större del af Länet, än dag efter annan Till förtydligande och för att gifwa mera fullständighet ät Riksens Ständers redan sörlidet är widtagna beflut, rörande f. d. Konun. gens och Desi Familles flyttning och wistande utom Riket, hafwe Wi nu ytterligare welat förklara: 1) Det besia beflut innefattade det owilkorliga förbehäll, att hwarken f. d.
Jag tror nemi., alt den kastning mellan olika ytterligheter, som ofta visat sig vid de särskilda riksdagarne, till stor del härleder sig derifrån, att mången af dem, som nu anlända till en riksdag, särdeles hvad Riddarhuspersonalen beträffar, är en ny representant, som icke så noga hunnit att följa med marschen af ärendena under en föreg:de riksdag, dä cn längre lid deremellan förflutit; hvaremot, om ett mellanskof af blott 2 år för riksdagars inträffande ägde rum, en större conlinuitet uti ideerna, efter ali vanlig och sannolik slutföljd, skulle uppslå, och detta tycker jag vara ett skäl, sorn just för de historiske icke bör vara ovälkommet. Det tyckes helt naturligt, alt hvar och en måste vara, sä att säga, mera intresserad af alt se samma riktning och samma idegång fortsättas vid en påföljande riksdag, som vid en föreg:de, dä ett stort antal af samme ledamöter hade tillfälle alt följa med ärendena. Jag kan således omöjligen tro annat, än att, om någonting skall leda till minskande af osammanhanget i våra riksdagsförhandlingar, så vore det just, att icke så långt mellanrum förefölle mellan rådplägningarne. För öfrigt har man äfven anfört historiska skäl, för att komma till den mening, att det borde vara så läng tid som möjligt mellan riksdagssammankomsterne. Jag påminner mig i anledn. deraf ett yttrande för några år tillbaka af en högt aktad ledamot af delta Slånd, en man af djupa historiska insigter, Prosten Gr. von Schwerin, som i en något nära likartad fråga citerade några jemförelser mellan de regenter i Sverige, t. ex. Carl XI, som ofta sammankallade Ständerne, och dem, som under andra tidsskiften sällan eller aldrig päbjödo riksdagar, och dervid frågade, hvilka af dessa särskilda tidsskiften varit för landet nyttigast i ekonomiskt hänseende. Jag tror, att aucloriteten af en sådan man, som var så bevandrad som han i Sveriges historia, och hvars fosterländska tänkesätt icke kunna dragas i tvifvelsmål, må vara lämplig att vid detta tillfälle anföra.
Pr, x Band, 16 Den io Februarii. uti lärer Herr Grefve Mörner instämma med alla upplysta Statsmän och Ekonomer, äfven som att det är både för de styrande och de styrda säkrare och lyckligare att räkna inom landet ett inskränktare antal bildade, verksamma och nyttiga invånare som lefva i välstånd, än ett dubbelt antal hvaraf 3 äro fat tige eller nära att blifva det. Alla laster och brott äro merendels följder af vanvårdad uppfostran, lättja och fattigdom. Detta bekräftas äfven hos oss, så väl af Friherre Skjöldebrands på bordet liggande memorial, rörande brottslingars ovanliga tilltagande, som af de Tabelluppgifter Herr Grefve Mörner åberopat enligt hvilka 860 brottslingar funnos i riket år 1815, men 1481 år 1S20. Det är troligt, att deras antal sedermera progressivt tilltagit i samma förhållande som allmänna fattigdomen. En exclusif tillökning af jordbrukare lärer väl ej heller böra önskas j ty åkerbruket måste stå i ett visst förhållande till handel och andra näringar, så vida det skall kunna trifvas och äga bestånd Då en person genom sitt arbete vid jordbruket kan frambringa föda för 4, så följer deraf, att om icke handeln och industrien emottager jordbrukarens öfverskott så mäste allmän sysslolöshet och fattigdom blifva resultatet Dessutom vittna alla tiders historia och alla länders erfarenhet, att de nationer, sorn grunda sin uppkomst på handel Och industri, säkrare och fortare komma till Riålet, ände blott jordbrukande folken—Då man omtalar ett lands rikedom och allmänt spridda förmögenhet, så har man dermed bevisat Den to *4? mera, än då man anför dess befolkning. En nation, som är rik måste nödvändigt vara migtig och stark. Massorne betyda föga; krafterne, som lifva dem och sätta dem i rörelse, äro af större vigt Desse krafter äro föjlder af goda lagar, vårdad uppfostran , vettenskapernas allmänt spridda ljus, medborgarnes patriotism, en väl organiserad Statsförvaltning och goda financer. Alla åtgärder som bidraga att åstadkomma eller föröka dessa verknings-* medel, skola äfven bidraga till det allmänna välståndet, hvarförutan ingen sällhet intet oberoende i framtiden kan tänkas.
Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Upplästes Bevillnings-Utskottets i dag ankomne Memorial, af den 25 i denna Månad, innefattande Utlåtande: 1:0 Öfver Högvördiga Prest-Ståndets erinran, om saknat svar från beniälte Utskött, å 2:rte Ståndets anmärkningar vid Förslaget till Bevillnings-Stadgan. 2:0 Angående beloppet af Procenten för försäljning af Chartor i Stockholm öfver 2 R:drs värde. Sto Den 17 Juli. 5 17 3:0 Rörande Herr Lagmannen Grefve Henning Gyllenborgs Memorial, om lindring i Bévillningen för Bränvitistillverkningen ocli Ccmsurntionen i Riket ; och 4:0 1 anledning af remiss till Bevillningsutskottet, att inkomma med Förslag till jämkning af de skiljaktigheter, hvarmed samieliga Riks-Stånden antagit Förslaget till den nya Be vill n i ngs-Förfat t ningen. Och fann Hedervärda Bonde-Standet för godt, att godkänna hvad Bevillnings-Utskottet, i forenämnda Memorial, yttrat och tillstyrkt, utom hvad angår Bonde-Ståndets anmärkning vid 5 Art. 3 §. 5 Mom. af Bevillnings-Stadgan, rörande den Grufvehjelp och de Mantals Kol, som en viss del af Kopparbergs Län utgör; X afseende hvarpå BondeStåndet förblef vid Dess Beslut om en förändrad Redaction af berörde Moment, såsom närmare öfverensstämmande med rätta förhållandet i denna fråga; Och skulle de öfriga Respectiva'' Riks-Stånden vördsamt och vänligen inbjudas, att, till undvikande af omröstning öfver nämnde Redaction, förena sig med Bonde-Ståndets derom tagne Beslut. Ut Supra Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Upplästes ett från Högvördiga PrestStåndet ankommet Protocolls-Utdrag af den 3 2 Juli, hvari Bevillnings-Utskottet anmodas, att
Konungen minisleriela mål på det sätt Honom lämpligast synes. Underhandlingen med Konungens af Danmark ministére var ej annat än en sådan beredelse, ty något beslut om neutralitetens vidtagande biel ej fattadt förrän den 14 December, enligt protokollet af denna dag, då Konungen före detta beslut ville kunna meddela hvad biträde Hans Majit i dylikt läll hade att vänta af sin höga granne, Konungen af Danmark. 4:o. Utskottet säger att neutralitets-förklaringen redan före nämnde dag var beslutad, och att flera af Konungens Sändebud derom blifvit underrättade. Utskottets egen berättelse om vår dåvarande politiska ställning (Litt. A.) visar deremot, att Hans Majit var på densamma betänkt, men först efter inhemtadt råd af Sina Herrar Siats-Ministrar Sitt beslut fattade den 14 December, hvarpå verk - 62 Konslitutions-Ulskoliets Memorial N:o 44. slällighel omedelbart borde löija oell verkligen följde. För hvar och en, som gör sig reda lör vilkoren för vården af Rikets förhållanden (ill utländska förbundna makter, vill det synas klart, att en regering ej kan hålla sina egna sändebud i okunnighet om den politik Hon följer eller under vissa förhållanden arnar följa, och ulan en dylik kunskap skulle desse ej kunna bevaka sitt lands fördelar. 5:o. Slutligen förefaller det i högsta måtto förvånande, att se en anmärkning mot en förmenad felaktig form, af en underordnad vigt, för beredningen af en åtgärd, för hvilken sista Ständer genom formlig deputation inför thronell uttryckt deras underdåniga tacksamhet och af hvilken landet skördat fördelar, så stora, att Riket just på desamma kan sägas hafva grundat det välstånd, hvari det sig i dag befinner.” Herrar Professoren Lindgren, Kongl. Hof-predikanten Wensjoe och Professoren Selander hafva reserverat sig, med åberopande af hvad Herr Carleson uti sin reserva tion i afseende å denna anmärkningspunkt yttrat. Vid 4 ide An m är/m in g s-p un k ten: Herr Tersmeden och Herr Riskop Butsch hafva anmält reservation.
Riksens Ständer framhärda rc. Uppläst hos Niddrrstapet och Adeln den r Julli. Prest-Stände/ d. l - Borgarc-Ständet d. l Bonde-Siändet d. r Gtormägtigste Allernndigste Rsnung! ^dcr KonglMaftk har, genom Nådig Proposition af den 9 Junii tekta ar, täckts förestå till Riksens Ständers antagande, att Rusthallarne, wid de Skånska Cavallerie-Regementerne, ma befrias fran den af dem ftiwilligt atagne styldiehet att utgöra Wargering, med förbindelse likwäl för det nu warande Wargerings, Manskapet att, da Contracten sadant innehalla, wid inträffande vacance i Ordinarie Nmnrorne derstädes inga. Riksens Stander finna sa mycket mera med skäl och billighet instämmande att till denna Nådiga Proposition bifall lemna, som Skånska Wargeringens bibehållande sedan 1829 ars Fredsslut utgjordt en samma ProwinS serskildt betungande pålaga, hwarifran andra landsorter warit befriade; med hwilka Skane likwäl sedermera mast dela samma lott, i afseende pa extra RoteringenS och Förstärknings - Manskapets utgörande, i synnerhet som, genom Bewärtngs - Manskapet, nya »twagar till Rikets Förswar numexa blifwit Eder Kongl. Majit af Riksens Ständer lemnadeDetta Beslut bör lik, wal icke leda till prejudicat wid tillafwentyrs uppBihrrng. N:o 60. kom - 946 Den l Julii. kommande fragan em upphäfwande af Conkracker, rörande andre WareeiingS-Corpser/sim icke Minda sia pa Proninciillc, utan pa allma, r förbindande ste-dganden, hwilka Riksens Ständer uti 4<xde purttm as Z4 §. i Rikkdage-Btsimel den 2 Mali 1812 förbehållit sia böra till sin lulla kraft cch werkan besia.
Stockholms inkomster af handel och sjöfart uppgått till i68,8o5 r:dr årligen, hvaremot kostnaderna för underhåll af broar och qtiaier m. m. äro uppgifna till 87,583 r:dr io sk. Om nu Staten finge öfverskottet, så skulle ju ändock icke Stockholm betungas i och för underhåll af broar och quaier. — Nu får Stockholm behålla det. Hr Cederschjöld har framdragit från huru mångfalldiga kostnader Stockholm är befriad, hvilka andra städer måste vidkännas. Det förefaller mig då som Stockholms stad hetraktas såsom ett bortskämt barn, sora har fått nog, men ändå icke tillräckligt. — Äfven är det sagdl, att alla desom begagna packhuset borde erlägga afgift derför, men det är ej nu fråga om packhuset, utan om broar och quaier. Efter det systeme man sökt införa, borde äfven landt-tull eller afgift införas. Men det är ej nog med att dessa afgifter äro svåra, derföre alt de finnas, utan sältet för erläggandet gör dem ännu odrägligare. Man kommer t. ex. med en last hö, får ej upplägga och föra den under tak förr än afgiften är betald; dermed äro flera omgångar, det drager på liden, regnväder inträffar, och lasten tager skada. Genom införseiafgifter kunde man slutligen komma derhän, som i Paris, der t. ex. vinet kostar så mycket mindre utanför tullen än sedan det kommit in i staden, att man under helgdagarna går till tullen för att intaga sitt beliof för hela veckan, med föga fromma för mage och hufvud. När Staten redan, såsom Utsk. visat och som ej härstädes blifvit vederlagdi, tillräckligt skattar till Stockholms broar och hamnar, så torde afgifter för deras begagnande kunna försvinna — Man säger äfven, alt denna afgift endast drabbar consumenterna. Om så är, så vet jag ej hvarföre man skall besvära sig med att pålägga producenterna densamma. Om consumenterne i första hand utgjorde den, Den 22 Augusti c. m. 3og sä hade man i vinning att slippa omgängen. Jag vill icke vidare upptaga R. o. Ad:s tid, utan anhåller hlott om bifall till betänkandet. Frih.
Den från Grosshandlaren Kockum aflåtna skrifvelsen innehåller åter anmälan att han, som redan till Södra stambanan aflcmnat några dels täckta dels öppna godsvagnar, hvilka blifvit godkände och emottagne, hade under anläggning en större verkstad, afsedd endast för tillverkning af dylika vagnar till ett antal af 30 till 100 stycken årligen, hvilka vagnar skulle kunna levereras af fullt samma godhet och till samma pris, som från andra, vare sig ineller utländska verkstäder. Af dessa handlingar, hvilkas ofvan anförda innehåll Utskottet, med afseende såväl å förevarande motioner, som å de under behandlingen af angelägenheter rörande Statens jernvägs-byggnader inom Riks-Stånden i samma ämne afgifne yttranden, ansett sig böra meddela, ådagalägges, alt ehuru, vid jernvägs-anläggningarnas första början och sedermera fortfarande, till följd deraf alt den till dessa anläggningar erforderliga materiel dels nästan alldeles icke, dels ej utan ökade kostnader kunnat inom landet erhållas, densamma till största delen måst utifrån införskaffas, numera likväl all anledning synes vara för handen, alt della för den inhemska industrien ogynnsamma förhållande skall hädanefter upphöra, och att de jcrn-fabrikaler, som för jcrnvägarnas fortsättning och fullföljande samt framlida underhåll och drift erfordras, skola blifva inom landel att tillgå, utan att, för vinnande af detta, omisskänneligen vigliga och angelägna ändamål, å Statens sida någon särskild uppoffring eller medverkan i hufvudsakligare mån tarfvas. Då verkstäder af det omfång och beskaffenhet, att derifrån för Statens jernvägar kari påräknas att erhålla räler, lokomotiver och vagnar samt annan jernvägs-materiel till belopp som mot svarar behofvet, härstädes redan finnas eller äro under anläggning, återstår endast att erfara, huruvida dessa verkstäders tillverkningar i anseende till godhet och pris kunna täfla med do utländska, så att de förre må kunna med lika, om ej större fördel för Statens jernvägar användas.
(Lag-Ulsk:s Bet:de N:o 34). S. A. K. Genom en under den 2 December sisllidne år adalen Nådig Proposition bär E. K. M:t behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, att, då fri hels-st r.i ff redan nu finnas i lag för liera förbrytelser stadgade och tillämpningen af denna straff-art kunde antagas komma all än vidare utslrackas, i den mån reformen af broltmåls-lagstiftningen fortgår, E. K. M:t funnit föreskrifter erfordras, huru förfaras bör, då någon antingen på en gång döines för flera med sådana straff belagda brott, eller ock någon, innan han undergått honom redan ådömdt frihets-straff, ånyo beträdes med förbrytelse af beskaffenhet, att dvlikt straff jemväl derå bör följa, — i hvilka fall, om nemligen den för hvarldera brottet stadgade bestraffning fullt ådömdes, lätt kunde inträffa, alt sammanlagda strafftiden komme att öfverskrida hvad med rättvisa och billighet vore förenligt. Och som det vore af stor vigt att förekomma en sådan mot lagens syftning och ändamål stridande tillämpning deraf, 182 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:0 87. samt följaktligen en gräns syntes böra bestämmas, utöfver hvilken, dä sammanläggning af frihets-straff ifrågakommer, strafftiden ej må utsträckas, pröfvade, på grund häraf och dä, med anledning af dc förändringar, som i strafflagen på sednare tider egt rum, en revision jemväl af föreskrifterne angående sammanläggning af andra straff ansetts af behofvel påkallad, samt alla i detta ämne gällande stadganden lämpligen borde, till lättnad vid lag-tillämpningen, i en författning sammanföras, K. K.
Af räntan å detta kapital jemte ett årligt bidrag af Hennes Maj:t Drottningen, stort 300 46 R:dr, samt årsafgifter af Regementets Oificers-Korps, utgörande 248 R:dr 37 sk. 9 r:st., bekommo 72 understödslagare tillhopa 1,361 R:dr 20 sk. c) Kongl. Svea Artilleri-Regemente. Likasom tillförene inskränker sig dess Fattigkassas inkomster till behållningen af 4 kollekter i Hedvig Eleonora kyrka samt tillfälliga insamlingar. Det belopp, som sålunda år 1847 inflöt, utgjorde 50 R:dr, hvilka till behöfvande inom Församlingen utdelades. d) Skeppsholms Församling. Dess Fattigkassa både år 1847 en behållning af 5,626 R:dr 44 sk. Af räntan å detta kapital jemte tillfälliga inkomster besörjdes utgifterne för Skolinrättningarne inom Församlingen; hvarjemte omkring 50 behöfvande fingo understöd. e) Kongl. Hof-Församlingen. Hof-Statens Gratialkassa, för hvilken ett nytt Reglemente blifvit upprättadt och den 3 Februari 1844 erhållit nådig stadfästelse, ägde vid 1847 års slut i kapital 30,853 R:dr 17 sk. 8 r:st., hvaraf 50 Enkor erhöllo understöd. Inkomsterne för samma år voro 2,270 R:dr 24 sk. 10 r:st., och utgifterne 1,917 R:dr 32 sk. f) Nicolai Församling. Församlingens enskilda Fattigvårdsfond utgjorde 22,804 R:dr 44 sk. 4 r:st., och åtskillige Teslamentsmedel tillsammans 3,979 R:dr.
Tre fjerde klassens stationer, å 20,000 R:dr . Vakthus, å per mil 12,000 R:dr öU,UUU 60,000 62,254 492,254 Transport-materieS* Maskiner, Smedska p, telegrafers För 5 mil 6,760 fot, å per mil 60,000 R:dr 311,267 1 Summa 4,806,955 85 For mgemors-arlvoden, provisionel byggnader, extra utgilter och oförutsedda händelser, tillägges 15 proc. härå 721,043 37 Totalsumma R:dr R:mt 5,527,999 22 Utgör 1,065,581 Ii:dr 34 öre per mil. Stockholm den 1 Augusti 1859. A. O. Gestrin. Vid uppgörande af detta kostnadsförslag har våglängden beräknats till den punkt, der denna linie infaller i vestra stambanan vid Porla, men vid distans-tabellens uppgörande har afståndet räknats från midteln till midtein af stationerna, hvarigenom afståndet från Christinehamn till Porla der blifvit upptaget till 5 mil 8,000 fot General-För slag öfver anläggningskostnaden för en jernväg med enkelt spår från Christinehall!!! till Porla, 5 mil 6,760 fot. Ställen och afstånd. Terrängarbeten. Öfverbyggnad. Expropriationer. Stationer och Vakthus. Trap spor 1- materiel, Maskiner och Telegrafer. Ingeniörs-arfvoden, provisionel byggnader in. in. och oförutsedda händelser. Summa Kostnad. Stockholm den i Augusti 1859. A. 0. Gestrin. Bilaga till Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 87. Litt. £>• Kostnadsförslag för en jernväg med enkelt spår från Christinolltimi! till Porla, 5 mil 6,760 fot. Terräng-arbeten. Sch Aktning: Bergsprängning . Jordgräfning R:dr jörel R:dr i<">r<*|
Af den 17 Februarii förmiddagen, af innehåll: Att sedan PresteStåndet, i det ändamål 44. §. Riksdagsordningen löreskrifver, meddelat BorgareStåndet dess Beslut om Återremiss till Allmänna Besvärsoch OeconomiceUtskottet af Herr Prosten, Doctor Stenhammars Memorial, rörande saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers vidtagne Bej slut uti åtskillige Rikets inre hushållning rörande ärender, BorgareStändet ansett någon dets åtgärd i detta Mål icke kunna äga rum förr än Utskottets Betänkande inkomme. Af den 7 Marss innefattande: Bifall till Allmänna Besvärsoch Oeconomicei Utskottets Betänkanden, rörande: 1:0 En förbättrad Posternas Reglering. 2:0 Skattelösen af Förläningsz och Löning6$ hemmanen i Halland. Den 17 Mar tily t. m. 259 3:0 KronoUppbördens öfverlemnande till Kyri koRådet i hvarje Församling. 4:0 En jemnare fördelning af väghållningsskyldigheten omkring Norbergs Grutvor. 5:o Yrkad jemkning i Transport-skyldigheten af Tionden och AfradsSpannmålen. 6:0 Väckta frågor om Markegångs-sättningar.' 7:0 De uti Riket brukelige Vigtsorters Redu-1 dion till enhet. Att vid förnyad föredragning af Allmänt na Be ä s - och OeconornicoLtskattet* BeiärJ kande , angående väckt fråga om upphörande af frikallelsen för Ridderskapet och Adeln från deltagande med Borgerskap t uti underhålla^ det af Kyrko-, Preste-, Scholaeoch Rector* BoställsByggnader m. m. Borgareståndet ansett att vid det förhållande, Utakottets Betänkande utvisar, ej något vore att vid detta Mål tilli göra Återremiss af så väl StatsUtslottets Memorial, angående beräkningar af SratsVerkets In-1 trader, sorn ock af Allmänna Besvärsoch OeconomiaeUtskottets Betänkanden: 1:0
Vi yrka på förbättringar af vår administration, och det med rätta; men i samma ögonblick vi önska förändringar deruti, vilja vi nu upphäfva en ny cascad i trenne grenar af nya styrelser och nya styrelseformer, för att hafva den glinljen att se nya stjernhimlar uppkomma inom fäderneslandet. Hr Printzensköld: Jag har hört Hr Ribbing förundra sig öfver, att en återgång här skulle hafva inträffat i R. Sits förra åsigter lörtde Svenska communal-lagsliftningen. Jag måste i min ordning förundra mig deröfver, att 356 Don ii Mav s. Hr Ribbing kunnat tinna en sådan återgång. Det är mig ingalunda obekant, alt R. St. tillförene önskat inrättandet af communalnämnder; men sjelfva ordet communalnämnd antyder, att dessa nämnder skola vara inom communerna, d. v. s. socknarna, hvarest man borde öfverlägga om de gemensamma angelägenheter, hvilka der skola handläggas. Så snart man går utom socknen med dessa bestämmelser, så haiman öfverskrida gränsen för communal-Iagstiftningen , och det är denna väg, som jag på det högsta bestrider att man skall beträda. Den nytta af häradsoch länsnämnderna, som Hr von Hartmansdorff omtalat, har jag för min del ej kunnat inse. Det må väl vara, att landsliöfdingarne kunna af nämndens ledamöter erhålla upplysningar, måhända snarare och vigare än eljest; men jag tror ej, att dessa upplysningar kunna vinnas annorlunda, än att landshöfdingen, med stöd af den rätt, som är honom lemnad, sammankallar nämndens ledamöter och således oupphörligt mäste besvära länets innevånare med resor till och ifrån landshöfdingeresidenset. Jag tror att sådant skall leda till missnöje med den nya författningen, och att densamma på sådant sätt ovillkorligen skulle of sig sjelf ramla, och alt förhållandet här blefve detsamma, sorn äger rum med de Sydamerikanska constitutionerna. Jag tillstyrker för min del afslag på betänk., och åberopcr såsom skäl derför det märkliga anförande, som Ilr Lefren nyss haft. Hr von Hauswolff, Ca r I Ulri k:
Om en annan Bancofullm. var med om den ålgärden 1841 att öka sedelstocken till det belopp, som den icke bort komma till förrän nu, så tror jag, att skulden faller på den, som så har förhållit sig; ty efter den uträkning, som vid förra riksdagen gjordes inom Banken, i afseende på den förmodade sedelförminskning, som skulle kunna uppstå derigenom alt Bankens räntevinster gingo in till Banken m. m. och då man gjorde upp hurudan sedeltillökningen skulle kunna blifva för alt motsvara den sedelförminskning, som skulle komma alt ske intill nästa riksdag, så ansåg man sig kunna hafva tillfälle att köpa upp omkring 700,000 r:dr i obligationer och att möjligen öka disconten och de andra fonderna under tiden. Men detta var något som på 4 eller 5 år skulle inträffa, och borde följaktligen icke hafva anordnats 1841, ulan först 1843 eller 1844 kommit i fråga. Jag har också ingått i just en sådan beräkning och funnit, att först nu motsvarar den indragna sedelstocken denna utsläppning. Ett tydligt tecken på att sedelstocken var för stor vid förra riksdagen, voro de högt uppdrifna priserna på alla producter och de stora summor, sorn stodo på depositionsräkning i Banken, emedan de allmänna cassorna icke hade kunnat använda dem. Det var på en gång en stor sedeltillgång och en stor capitaltillgång. Då hade det varit skäl att minska och låta Banken hålla inne en del af sina räntevinster. Hade Bancofullm. icke då beviljat några tillökningar på lånefonden, så är jag öfvertygad, att en så stark silfveruttagning icke sedermera hade skett, och att det var fara å färde, det bevisa de starka silfveruttagningar, som hade skett under åren 1835 — 1841.