Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kammarrätten granskade för år 1848 med och för år 1849 utan anmärkningar, utvisa följande förhållanden: Debet. år IS4S. år 1$49. Balans från föregående året: Uppbörd: Balans frän föregående äret: Öfverlåtelse till Riksgäldskontoret 200,000: Utgifter: Aflöning - 10,693: 47. — 9,845: 24. Balans till påföljande äret: Af de, till följd af Kongl. Maj.ts nådiga bref den 25 Januari 1842, från fonden lemnade lån till salpeterladors anläggning samt för sjudningspannors inköp, hvilka lån skola återbetalas med en tiondedel af kapitalet hvarje år, hafva, under år 1848, blifvit utgifna 119,730 R:dr, och år 1849, 4,080 R.dr, sedan Kongl. Maj:t i särskilda — 165 — fall medgifvit, att låneansökningar, hvilka, inom den uti ofvanberörde Kongl, bref bestämda och sedermera, genom Kongl, brefvet den 8 Augusti 1844, till 1847 års slut förlängda preskriptionstid, blifvit till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länen inlemnade, finge af Kommittéen för salpeterärendena till pröfning upptagas, ehuru de icke inom förenämnde tid till Kommittéen inkommit; utgörande utestående lånebeloppet, vid 1849 års slut, 235,095 R:dr 17 sk. 6 rst. §. 3. Då det å Staby egendom i Upsala län befintliga institut för danande af skickliga sjudare år 1812 inrättades, anbefalldes Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i nämnde län, genom nådigt bref af den 11 Augusti samma år, att hafva inseende öfver verkställigheten och efterlefnaden af hvad rörande denna seminarie-inrättning och undervisningen i salpeter-sjuderiet uti samma nådiga bref blifvit föreskrifvet, samt att hvarje år berättelse om inrättningens fortgång i underdånighet afgifva.
Riksmynt. pr mil. sterås, Köping, Arboga, Örebro, Svartå, Hjulö, Sköfde, Falköping och Alingsås till Götheborg . 47 33,000,000 702,000 Norra stambanan, utgående från den Vestra 6 mil från Stockholm vid Girista, öfver Upsala till Gefle 11 \ 8,030,770 681,052 Nordvestra stambanan, utgående från den Vestra vid Svartå, öfver Christinehamn, Carlstad och Arvika till Norska gränsen vid Magnor 17| 14,200,000 800,000 Östra stambanan, från Stockholm öfver Södertelge, Kambol, Kathrineholm, Norrköping, Linköping, Mjölby, Säby och Tenhult, till den Sö- dra vid Göthaström, 56 mil, och med inberäkning af en IV2 mil lång utgrening till Jönköping 37i 2 30,000,000 800,000 Södra stambanan, utgående från den Vestra vid Falköping, öfver sjön Stråken, Axamo, Göthaström, längs Laga å till Agghult, samt vidare till Malmö, med bibana från Axamo till Jönköping 31 19,000,000 613,000 Sammanbindnings b anan Irån den Östra vid Kambol till den Vestra, öfver Qvicksund, vid Wendle 6 4,273,000 712,000 Sammanbindningsbanan från Östra stambanan vid Kathrineholm till Örebro 6I 4,086,227 612,628 Sammanbindningsbanan mellan Örebro och Askersund 5 3.230,000 650,000 Summa 162 \ 113,861,997 700,000 i medeltal. Kongl. Mnj:U Nåd.
Denna 23evillningS>©taöga, än uti De om Mantals» od) ©lattflrif# ning gällanDe färffilta nåDiga författningar, må ega att befvära fig i kongl, kammarrätten, inom eller fifl å fptationDefemte Dagen, efter af konungens Q3efallntngSljafvanDeS Utflag erhållen Del, communicattonS>Dagen oräfnaD, tueD tafttaganDe i öfrigt af I)vaö attgåenöe boters neDfättning »ib änDringS föfanDe i allmänhet är fötefltifvet. §. 4t. ©e vib Mantals# odj ©fattfltifningen meDDelDa uppgifter om perfonerS namn odj ålDer, fiola nteD dpuSfötl)örS#25ofen på (länet noga jemnföras, få att ingen flattflplDig förbigås, eller fluteS ur «DtontalS#2ängDen; odj när flörre eller mtnbre Del af en ©odens invånare är i annat ©tjlrict Mantals# od> ©lattjlrtfven, bör ett af veöctböranöe haftor, få viDa ide fyan ellet Den perfon, font Dej? fläUe företräDer, är »ib förtättningS#tilIfället närvatanDe, un# DertccfnaDt UtDrag af *£)uöförf)ötS*$$ofen, till nööig upplpSning viD Mantals# od) ©lattfltifningen, företes, f>vilfet äfvoen gäller, Då någon från annan för# fatttling till Mantals# od) ©fattflrifning fig anmäler. 33ip, tid gt. ©t. gjrot. 1834 & 1835. 10:be ©anil. 1 2tft>. 2 23anbet. 7 SBeroittninaSsgörorbningcn, ©fattjfrtfmaren jfall
Utan samtycke af alla delegarne kan icke till huvudredare utses någon, som i fartyget icke eger del. § is I förhållande till tredje man är hufvudredare, i kraft af sitt uppdrag, berättigad att afsluta alla afhandlingar och ingå alla förbindelser, hvilka rederiets förvaltning vanligen medförer Denna hans rättighet omfattar isynnerhet hvad som hörer till fartygets byggande, utrustning, underhåll och bortfraktande, försäkring af frakt, utrustningskostnader och haveripenningar, samt uppbörd af medel, hvilka för rederiets räkning inflyta. Hufvudredaren företräder rederiet inför rätta. Han tilloch afsätter befälhafvaren, hvilken i sin tjenst är förbunden att följa den föreskrift, hufvudredaren lerouar. 56 Deremot iir hufvudredaren icke utan särskild fullmakt berii11i"nd att i rederiets namn eller pi dess vägnar upplåna penningar, försälja eller förpanta fartyget eller andelar deri, eller taga försäkring ä fartyget eller andelar deri. § io. Genom cn af hufvudredaren, inom gränsen af hans befattning, ingången förbindelse blifver rederiet ansvarigt såsom hade det sjelft förbindelsen ingått. § 17, Har rederiet sitt uppdrag för hufvudredaren inskränkt utöfver hvad i g 15 sägs, vare rederiet rj berälligadt att denna inskränkning emot tredje man åberopa, i annat fall än då denne ej varit i god tro. § 18. I förhållande till rederiet vare huvudredare förpligtad att iakttaga de gränser för sin befattning, som, genom särskild föreskrift vid uppdragets lemnande, stadgade äro; och må han ej utan rederiets samtycke, företaga större reparationer å fartyget. § 19. Hufvudredare vore skyldig alt till öfverläggning sammankalla redarne, så ofta någon af dem det begär och eljest, då vigtigare ärenden förekomma. Hufvudredare vare dock berättigad att i de ärenden, som till hans befattning höra, handla på egen hand, der omständigheterna äio af den beskaffenhet att rederiets hörande ej ulan skada kan afbidas. § 20. Har hufvudredare, såsom i föregående § sägs, handlat på egen hand, vare lian ej ansvarig för den skada deraf timot, såvida den ej kunnat förutses.
U. hvad ofvan är anfördt och handlingarna i öfrigt innehålla, inhemta!, bland annat, hurusom koppartillverkningen vid Stora Kopparberget utgjorde: åren 1641 —1690 i medeltal årligen 12,923 skepp:d. » 1691—1740 » * 6,977 » » 1741—1790 » 5,202 » » 1791—1800 » 5,699 » » 1801—1810 » 4,133 » » 1811—1820 » 5,914 » » 1821—1830 » 5,469 n » 1851—1840 » 2,250 » » 1841—1850 » 3,394 » år 1851 » 4,922 » år 1852 » 4,889 » efter tillgängliga handlingar upprättade, tabell utvisar hela koppartillverkningen af malm från så väl Stora Kopparberget, som upptagna nya grufvor samt af slagg från gamla hyttevarp åren 1843—1852, uppgått i medeltal till 4,341 skepprd årligen, så alt koppartillverkningen under berörde period betydligen tilltagit, samt vid Stora Kopparberget varit åren 1851 och 1852 nära dubbelt större än åren 1843 oell 1844. Kronans inkomst af kopparverket har jemväl under berörda årtionde, i samma förhållande, ökats, och belöpte sig de båda sednaste åren deraf till nära 500 skepp:d. Utdelningarne till fjerdeparts-egarne hafva likaledes, under ifrågavarande tidrymd, ickp obetydligen stigit, hvarjemte fjerdeparternas försäljningsvärde, som före nyssnämnde decennium nedgått till 1,000 R:dr, sedermera höjt sig till 1,400 å 1,500 R:dr.
Beträffande åter Lars Olssons yrkande, så, enär Utskottet ansett gästgifvarne böra bibehållas vid samma rättighet till bränvinsutskänkning, som de för närvarande ega, så föijer deraf att Utskottet måste tillstyrka, att Lars Olssons framställning lemnäs utan afseende. 8 Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk. Betänkande M 4. § Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion (JYi 259) har Grefve Taube. H. E , yrkat att de i denna § omförmälda tillståndsresolutioner ej må utfärdas för längre tid än ett år i sender samt att med dessa försäljningsställens beskattning må tillgå på enahanda sätt, som i 12 § är stadgadt om gästgifveriet På enahanda skäl, som här ofvan vid § 7 blifvit anfördt i fråga om Herr von Köchs förslag, att minuthandelseller utskänkningsrätt i stad icke må meddelas för längre tid än högst ett år, anser sig Utskottet förhindradt att understödja motionärens framställning att tillståndsresolutioner för bränvinsutskänkning å landet ej må utfärdas för längre tid än ett år i sender. Beträffande åter förslaget att försäljningsställenas beskattning må öfverlemnas åt taxeringskomitéerna, så anser Utskottet skäl icke vara för handen att frånträda den hitintills följda grundsats att låta afgifterna för dessa försäljningsrättigheter bestämmas genom högsta auktionsanbudet samt att den taxeringskomitéerna undantagsvis ålagda skyldighet att beskatta gästgifveriernas utskänkning icke bör vidare utsträckas; hemställande i följd häraf Utskottet, att Grefve Taubes ifrågavarande motion må lemnäs utan afseende. Då hvad i 2 mom. af denna § stadgas i fråga, huruvida utskänkningsrätt bör upphöra, sedan tiden för dess tillvaro tilländalupit, är en nödvändig följd af föreskriften i 1 morn., huru dylik utskänkningsrättighet erhålles, hemställer Utskottet, att 2 mom. må, såsom öfverflödigt, ur författningen utgå.
Härförutan har Konstitutionsutskottet, uti en vid samma tillfälle af mig emottagen skrifvelse af den 7 Juli, tillkännagifvit: 3:o Att, sedan af förekommen anledning blifvit infordrade nödiga upplysningar om de åtgärder, hvilka vid serskilda tider ägt rum angående en, å Kongl. Kabinettskassans vägnar, ingången borgensförbindelse för den så kallade XIII Barthelemyfondens skuld, Konstitutionsutskottet, sorn ansett de Konungens Rådgifvare, hvilka om dessa åtgärders vidtagande och verkställighet förfogat, derigenom dels öfverträdt Regeringsformens ofvanåberopade 76 §. och dels åsidosatt stadgandet i 58 §., likaledes förordnat, att hem alde Rådgifvare, förderas förseelser i dessa delar, skola under tilltal inför RiksRätt ställas. Af sådana orsaker och till fullgörande af KonstitutionsUtskottets mig tillika gifna uppdrag, att talan angående berörde mål emot vederbörande i laga ordning utföra, får jag, likmätigt 102 och 106 §§. Regeringsformen samt 5 §. i Rikets Ständers för Deras Justitieombudsman fastställda Instruktion, å embetes vägnar, hos Herr Presidenten, såsom RiksRättens Ordförande, härmedelst äska laglig kallelse å Konungens nedannämnde Rådgifvare, hvilka, enligt hvad de, uppå min begäran, utbekomna StatsRådsProtokoll i förstnämnda begge mål samt de af Konstitutionsutskottet meddelade handlingar rörande det tredje och sista gifva vid handen, deltagit i tillstyrkande eller utförande af de i dessa mål beslutna åtgärder, såsom följer: H. E., f. cl.
Stånders Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonom i-Utskotts Utlåtande öfver Riksdags-Fullmågtigen Daniel Nordqvists Motion, om anslag till våganlågg ning emellan Hemmannen Åstrand och Sölje i Wermland. nder den 3 sistlidne Martii har Heder - värda Bonde-Ståndet, till Statssamt Eko - N:0 221. Ankom <len 11 Junii i8a3. ! tgl Stats-Utskottets lletänkandetu nomi Utskotten, remitterat ett Memorial af Riksdags-Fullmägtigen Daniel Noedqvist, från Carlstads Län> innehållande förslag, att en ny Landsväg på allmän bekostnad malte an* läggas och upparbetas emellan Hemmannen Åstrand, i Nytorpa Socken och Sölje i Eke* skäröds Socken af berörde Län, å Östra sidan om Clara Elf, till en längd af 2:1m mil, hvarigenom de svårigheter skulle undanrödjas, som vid farten emellan desse både hem» man, synnerligen höst och vår, då Elfven 1 anseende till myckenheten af is och snö är omöjlig att öfverfara, möta deraf, att 2ine Färjor häröfver måste passeras, och med det* samma eli stor förmån tillskyndas Elfvedahls Härads trafiqverande allmoge, genom enalia tider af året obehindrad framfart vid an* ställande resor till Länets Städer; Och har Nordqvist uppgifvit kostnaden för anläggningen af ifrågavarande väg, som redan till eli del skall vara röjd och framdeles borde af Elfvedahls Tingslag underhållas, till en Summa af 1000 R:dr Eleo. Efter inhemtad närmare kännedom om läget och sträckningen af ofvannämnde väg* hafva Utskotten funnit, att, då pä Vestra sidan af Clara Elf Landsväg finnes anlagd och nödig corn monica tion med Södra delen af Carlstads
Elektor eiler Suppleant fortfare i sin befattning, intill dess kallelse till nytt elektorsval för nästa lagtima riksdag blifvit utfärdad. § 22. Riksdagsmannaval å landet skall förrättas af den domhafvande, till hvars domsaga valdistriktet hörer; omfattar distriktet flera domsagor eller delar af sådana, vare då den domhafvande inom distriktet valförrättare, hvilken embetet längst innehaft. Valort och tiden för valets början skall af valförrättaren utsättas och, på sätt om andra allmänna påbud stadgadt är, offentligen kungöras. § 23. Riksdagsmannaval för stad, som eget valdistrikt utgör, skall förrättas af stadsrätten derstädes; och för städer, som lill ett valdistrikt förenade äro, af stadsrätten i den stad, hvilken, på sätt i 3 § stadgas, till valort utsedd blifvit. Valförrättare utsätte och läte i stad eller städer kungöra tiden för valets början och stället der det skall förrättas. § 24. Vid valförrättningens början skola Elektorernas fullmagter granskas och dervid förekommande anmärkningar pröfvas och afgöras, i stad af stadsrätten, å landet af valförrättande domhafvanden jemte sex män, hvilka Elektorerne ibland sig välja; och gälle, dä skiljaktiga meningar uppstå, de flesta rösterna för beslut. § 25. Sedan denna granskning fulländad är, företages omröstning. Hvarje Elektor, hvilkens fullmagt godkänd blifvit, skall, i den ordning han uppropas, till protokollet framlemna en valsedel, af följande lydelse: »Vid Riksdagsraannavalet den (datum och årtal) för (valdistrikt) röstar undertecknad på N. N. (Ort och datum). (Underskrift).» 40 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o H. Sedan alla valsedlar blifvit afgifne, uppläsas de ljudligen, och antecknas så väl den väljandes som den valdes namn i valprotokollet.
Genom motion hos Högloft Ridderskapet och Adeln, har Herr von Moltzer påkallat uppmärksamhet å olägenheterne af de obestämda, under olika styrelseformer utkomne, Författningar, sorn nu skola tjena lill ledning vid behandling af civila befordringsmål och å behofvet af en Författning, hvilken, med lika ordning och fullständighet, sorn det till närvarande Statsskick mindre lämpliga Tjenste-Belänkandet af år 1756, innefattar alla i detta afseende nödiga föreskrifter, hvarföre dr föreslaget, antingen att grunderne för en Befordrings-lag uppgifvas och af Rikets Ständer pröfvas, eller ock att Rikets Ständer förnya den underdåniga anmälan hos Kongl. Maj:t, som vid iS3o års Riksdag blifvit i della ämne gjord. I anledning af en motion, som i enahanda syftning varit vackt vid Riksdagen åren 182g och i83o, har Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, genom Betänkande N:o 174, yttrat sig, att, ehuru Utskottet funnit det ofvanomförmälde Tjenste-Betänkandets återställande till kraft och verkan vara oförenligt med vår närvarande civilisation och samhällsordning, hade Utskottet dock icke kunnat förbise behofvet af en Författning, som med lika ordning och fullständighet omfattade alla till civile befordringsmål nödige föreskrifter; under hvilken sjmpunkt och då tillika olägenhe. terna af de obestämda, under skiljda styrelsesätt utkom-ne, förordningarne, sorn nu skola tjena till ledning vid sådane frågors behandling, ansågos vara allmänt kända och öfverklagade, Utskottet fann sig ega all anledning att fästa Rikets Höglofl.
Skånes »vidsträckta kuster »vid ett fiendtligt an - 834 Den 19 Zebruarli. anfall fordrar icke allenast alt det Militaira biträde, som de der nu sörlagde Troupper kunna lemna, man ock ett annu förökadt antal deraf, om nägok förswar stall kunna ästadkommas eller winnås, och da härtill äfwen kommer, att ett lätt Cavallen med mera nytra blifwer anmändbart ä Skånsta slätterne än pä andra orter; Sa har af sädane anledningar StarsUtstottet icke kunnat förestå någon annan förminstning eller reduction af detta Regemente än hwad Utskottets förra utlåtande innehaller. 17:0 Angäende General-Befälet öfwer Artilleriet samt Artillerie-RegementerneS Stater. Emot Stats-Utstottets förslag i desi förra Betänkande att de 780 R:d. som warit upsörde pä General Befälets öfwer Artilleriets Stak till General Fälttygmästarens disposition till aflöning för Adjuranter honom kill biträde, mätte genast indragas dä General Fälttygmästare» pä Kongl. Krigs Collegii Stat äger aflöning för den sä Milikaire som Civile betjening hwilken af alder warit bestädd, har hos Högloft. Ridderstapet och Adeln Herr General Fälttygmästaren och Riddaren llelviZ anmärkt, alt en sadan indragning ingalunda kan förenas med General Fälttygmästarens nu mera än förr widsträckta befattning, såsom Chef för allt Artilleriet, derwid han desto mer stall hafwa biträde wid expeditionen af nöden, som de r.me pä Krigs-Collegii Star uppförde Officerare stola wara fullt systosatte med göromälen i Collegio. Stats - Den ly Zebruarii.
Genom myntvärdets försämring hade den contanta ersättning, som årligen tillföll provinsen, ned* fallit fill den grad, aft då 20 d;r s:mt i början svarade emot 10 t:r korn, svarar det nu blott emot erj enda sådan tunna; men det hårdaste har dock legat i den hufvudsakliga förändring, att alltsedan 1788 års krig med Ryssland har regttet måst, lika nied den öfriga armeen, deltaga i alla våra krig, och följden deraf' åter har varit, att jordägaren icke mera kan gå sjelf i ledet, utan mäste vidkännas ali den tyngd af roteringen som de andra provinserna. Med rättvist afseende å det svåra lidande, hvari provinsen altså befann sig, utfärdades d. 2 Oct. 1806 ett K. bref, deri förordnades, att en ny allmän rotering skulle i Jemtland anställas, dervid lika grunder skulle följas, som för roteringen i Rikets öfriga provinser blifvit lagda, på det att, om också den beväpnade truppen bjefvp mindre, bördan för provinsen också blefve mindre och dräglig. Verkställigheten deraf uteblef, och j anledning af provinsens klagan deröfver vid 1818 års riksdag afgåfyo Ständei-pa då deras underd. förord till Konungen derom, att en undersökning mätte anställas till föreslående af jemnkning i Jemtlands roteringsskyldighet. Jag behöfver måhända här ett förord, innan jag fortsätter. Jag har nemi. utgått från den öfvertygelse, att Regeringen aldrig velat göra orätt; och jag tror mig derföre göra en lika tjenst åt Regeringen som åt provinsen, då jag går att ådagalägga ett, såsom mig synes, begånget misstag, i den förmodan, att denna frimodighet icke misskännes af en Styrelse, som blott behöfver upplysas för att rätta, hvad möjligen kan vara feladt.
N:o 35, i anledning af ånyo wäckt fraga om inrättande as en Riksens Ständers Lagoch Hushällnings-Beredning 470. Bilaga: Protocolls-utdrag af den 21 Martn 1810, innehällande nägra UtskottSledamöterS yttranden i fragan. 472. Dnnehällssörteckning. Sid 5, i anledning as gjordt yrkande, att Ksnuvgens med Hemliga Utskottet colNtMiiceradc Propositioner matte till Stånden ätföljas af Utskottsleda möternes särskilda yttranden 172. si, rörande ändring af 28 § RegeringsFormen 174. 8, i anledning af wäckt fräga om Extra Stats-Räds constituerande 178. Bilaga: Prolocollsutdrag af den 23 Augusti 1809, angäende samma arendes behandling inom Utskottet 182. 9, med hemställan om twänne tillägg i 28 8 Regerings-Formen . 205. JnnehLllssörteckning. Mem. N:o 38, med förslag till ändring i 53 Z Reqerinqs-Formen (samt 23 § RiksdagsOrdniagen) 650. Bilaga: Memorial af Herr Biskopen von Rosenstein 651. L) Rörande Riksdags-Ordningen: Mem. N:o 2, i anledning af wäckt förslag om förändring af Ridderskapets och Adelns Representation i Utskotten 88. Bilaga: ProtocollS-utdrag as den 4 Julii 1809, upptagande Herr Friherre Mannerheimö och Herr Biskopen Nordins anförde motiver för deras frän Utskottets beslut skiljaktiga mening . 90. Mem. N:o 3, med förslag till Riksdags-Ordning 92. Bilagor: Förslag till Riksdags-Ordning 101. Protocolls-utdrag af den 5 Julii 1809, angäende behandlingen inom Utskottet af frägan om Justitw -Radens riksdagsmannarätt 142.
Men man försummade härvid, hvad man 1809 kanhända mer än sedan hade tillfälle tili, att, i samma förhållande som man utvidgade friheten till production, vidtaga Författningar till inskränkandet af consumtionen inom Riket; utom det att man endast och allenast åt denna Näring — och, om man så vill, åt den, att oförsynt trycka personliga injurer, gaf fullkomlig frihet. Och hvilka äro utvägarne till brännvins-consumtionens förmindskande ? Månne man inskränker det dagliga drickandet af flera supar om dagen , äfven af pojkar, genom förbud mot fylleri, då en sådan daglig supaie j allmänhet mer sällan gör sig skyldig dertill, än den ovande? Jag menar Nej. Consumtionen mindskas i längden genom en allvarlig folkupplysning, allmän undervisning, af Presterna väl inskärpt och med deras eget exempel bestyrkt, om skadligheten af brännvinssupande, i synnerhet för den uppväxande ungdomen, och genom sådana Författningar, som mindska tillfällen Och retelserna till supande; till hvilka höra icke blott eller i synnerhet de af OeconomieUtskottet föreslagna, om krogars inskränkning m. ni., utan ock, samt framför allt, afskaffändet af våra nuvarande skjuts-inrättningar, i synnerhet af hållskjutsen, sorn tillåter gossar på egen hand, och fäder, skilde från åsynen af behöfvande, efter bröd ropande hustrur och barn, att hela dygnet utsättas för tillfället och frestelsen att bortdrifva tiden med brännvin, och att använda en del af den, enligt deras inskränkta begrepp Den 15 Juni. 32 J ofta lätt förtjenta, skjutslegan till supande. När således
Rikets ordinarie statsmedel och inkomster, så ock hvad under namn af extra-ordir. narie utlagor eller bevillningar till Statsverket och Riksförsamlingen anslås, äger Konungen att till de af Riksförsamlingen pröfvade behof och efter upprättad stat anordna; varande Statsrådets ledamöter ansvarige, om de låta afvikelse ifrån denna äga rum, utan att lill protokollet föreställning deremot göra samt anföra hvad Riksförsamlingen i denna del förordnat. § 19. Till bevillningar räknas tulloch accis-medlen, postmedlen, stämplade pappersr. afgiften, bränneri-medlen, samt hvad Riksförsamlingen dessutom särskildt, vid hvarje riksdag, såsom bevillning sig åtager. Dessa afgifter skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp ny bevillning af Riksförsamlingen fastställd blifver. § 20. Vid hvarje lagtima riksdag läte Konungen uppvisa statsverkets tillstånd i alla dess r. delar, till inkomster och utgifter, fordringar och skulder. Skulle, genom traktater, med främmande makter, några medel riket tillfalla; då skal! ock för dem på lika sätt redovisas, r. 1 sammanhang härmed läte konungen för Riksförsamlingen framställa statens behof i alla F. § 86. F. § 4. F. § 12. § 13. F. § 14. F. § 25. R. F. § 73. R. F. § 60. R. F. § 76. R. F. § 74. R. F. § 77, 8 Konstitutions-Utskotlets Memorial, A:o 7. dess delar, oell huru dessa behof genom beskattning må fyllas. Läte derjemte framlägga fullständigt förslag till ny riksstat. § 21. Svenska folkets urgamla rätt att sig beskatta, utöfvas af Riksförsamlingen allena. § 22. Sedan slatsverkets behof blifvit af Riksförsamlingen pröfvade, ankommer det på Riksförsamlingen, att en deremot svarande beskattning fastställa samt tillika förordna, huru särskilda summor skola till särskilda ändamål användas, och att dessa summor under bestämda hufvudtitlar i riksstaten anslå. § 23.