Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta belopp hade visserligen under den förflutna tiden varit tillfyllestgörande; men, i anseende till nu förhandenvarande politiska omständigheter, hvilka nödgade Kongl. Maj:t städse vara beredd att vidtaga de mått och steg, som bevarandet af Rikets sjelfständiga ställning i hvarje fall kräfde, har Kongl. Maj:t, enligt högstberörde proposition, ansett Sig föranlåten att af Rikets Ständer äska, att den uti 63 §. af Regerings-formen föreskrifna summa, som bör vara tillgänglig, då Kongl. Maj:t, till Rikets försvar eller andra högst vigtiga och angelägna ändamål, finner den oundvikligen nödig, måtte vid detta tillfälle bestämmas till Två och en half millioner R:dr, deraf 2,000,000 R:dr borde afses till försvarsverket och 500,000 R:dr till andra högst vigliga och angelägna ändamål; varande härvid tillika den förhoppning af Kongl. Maj:t yttrad, alt denna kreditiv-summa, jemte hvad utöfver utgifterna under innevarande år kunde påräknas vara i behåll utaf det, i sisllidne Februari månad, af Rikets Ständer beviljade kreditiv å 2£ millioner R:dr, skulle, med möjligaste sparsamhet begagnadt, blifva tillräckligt för behofvet intill Rikets Ständers nästa sammanträde. Bih. till R. St. Jemte denna, af samtliga Riks-Stånden till Stats-Utskottet remitterade, proposition, bar Utskottet från Borgareoch Bonde-Stånden emoltagit de yttranden, som inom sistbemälde 2:ne Riks-Stånd afgifvits under derstädes vid samma propositions remitterande uppstådda längre diskussioner.
Ombudsmrs-expeditionen samt lämpligare lörvarjngsruiij för albi till expeditionen hörande handlingar. Benna hemställan biel' till StatsUtsk:t remitterad. 2:dra punkten, deri Utsk:t meddelat yttrande öfver Just. Om budsm:s embetsförvaltning, ansågs ej erfordra någon annan åtgärd äu att läggas till haudlingarne. Föredrogs Exped.Utskrts d. 26 och 30 sisth Nov. bordlagde Utlåt. N:o 4, i ani. af framställd fråga om särskild tryckning af alla inom RiksStänden väckta motioner. Elter upiäsnlng af Utskcts första yttrande, deri tillstyrkes, att motionerne skulle i ett sammanhang för sig tryckas m. m., anmälde sig och yttrade Hr Cederschiöld, Gustaf: Då Exped.Utsk:t hudvudsak ligen instämt i min motion, kunde det synas, som jag ej hade ani. att vid detta tilllälle upträda. Jag måste dock göra det, emedan Den 17 December 361 Utsk:t så knapphändigt uptagit min motivering, att tvenne Riksstånd redan funnit sig böra ogilla förslaget. — Utsk:t har dessutom ansett, att detsamma skulle komma att medföra en ökad kostnad. Detta är dock ett misstag, och Utsk:t har endast kunnat komma till en sådan åsigt genom att betrakta saken ensidigt. De fördelar, jag trott den föreslagna åtgärden skola medföra, voro egentligen, att Utskottsledamöterua derigenom sattes i tillfälle att under hand taga kännedom af alla inom de olika RiksStm väckta motioner, och att således upläsandet af dessa inom Utskm icke vidare behöfdes. Redan härmed vore en ganska stor besparing af tid vunnen, och tid och penningar måste i delta fall anses synonyma. Hvar och en, som varit Utsk:s-ledamot, vet huru svårt det är att vinna noggrann kännedom af en motion; och en omständighet, som bestyrker detta, är, att när en motionär lägger särdeles vigt pä ett framstä lid t förslag, lii ter han ofta nog särskildt trycka detsamma oell utdela det bland Utsk;ts och R. Stms ledamöter.
Den skall af Friherrens declamationer icke förvillas alt tro det hafva varit rättsenligt, att öfverflytta en del eller alla kostnader för Passevolancen på allmänna Bevillningen, hvarigenom i första rummet Båtsmanshållet, och i det andra alla öfriga medborgareklasser, hvilka icke äro Rusteller Den 26 Octo ber e. m. »69 Rotehållare, skulle blifvit belastade med utgifter, som allt hitintills ensamt tillhört Rustoch Roterings-besväret. Den lugna Svenska allmänheten skall icke misstaga sig om motiverna för Herr Friherrens högst otillbörliga försök, att förvilla omdömet öfver Rikets Ständers beslut. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus'. Jag vill blott hafva äran anmäla, att jag i egenskap af Ledamot i Statsoch Ekonomi-Utskotten icke finner mig belåten med Friherre Cederströms försvar för Utskottens behandling af Passevolance-fiågan. Jag har till protocollet anfört: att jag önskat återremiss af Utlåtandet; detta mitt anförande behöfver icke några commentarier. Företogs till pröfning StatsUtskottels den 17 dennes under N:o 3o4 aflåtne, och den 19 derpå följde e. m. på bordet legde, Memorial, i anledning af skiljaktiga beslut inom RiksStåndeu i vissa delar af StatsRegleringen. Tredje HufvudTiteln. Angående Fördelnings-Generalernas Taffelpenningar, Resekostnadsoch Fourage-medel. Herr Lefrén, Johan Pehr: Som 3:ne Stånd redan bestämt Löneanslagets total - lyo D e 11 26 O c t o b c v e. in. belopp, och skiljagtighet endast återstår deruti, huru stor del skall beräknas såsom lön, och huru mycket för taffel penningar, resekostnadsoch fourage-medel; hemställer jag vördsamt, om icke Ridderskapet och Adeln behagade lemna bifall till den gjorde inbjudningen, emedan hufvudfrågan i alla fall är afgjord. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken frågade, om Ridderskapet och Adeln förblef vid dess i afseende å denna punkt redan fattade beslut. Ropades
Sedan öfveriäggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förevarande hemställan och dels att R. o. Ad. skulle låta dervid bero; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till samma hemställan, hvarvid svarades talrika ja och nej i blandning, och sedermera propos. derpå, att R. o. Ad. skulle låta vid Utsk:ts hemställan bero, då svaren likaledes utföllo med talrika så väl ja som nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Gr. Posse begärde votering. Uppsattes och justerades följande voteringspropos.: »Den sotn bifaller Bevilln.-Utsk:ts å sid. 5 af Betänk:t N:o 8 afgilna yttrande i ani. af Prosten Janzons motion, röstar Ja; Den det ej vill, röstar, Nej; Vinner nej, låter R. o. Ad. vid detta yttrande bero.» Voteringen företogs och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 89. Nej — 84. 372 Den 21 April f. m. Utsk:ts tredje yttrande å sid. 5. Lades till handlingarne. Om varuinförsel. Landtmannaprodukter. Utskits första hemställan å sid. 8. Frih. Cederström, Rudolf: Under vidhållande af deri i min motion uttalade oell, såsom jag tror, välgrundade åsigt om nyttan och vigten deraf, att i ett sammanhang behandlas frågorna om beskattning af bränvin och tull å samma vara, eller, rättare sagdt, att vid afgörandet af dessa frågor det inre sammanhanget dem emellan icke lemnäs ur sigte och går förloradt, skulle jag icke kunna annat än beklaga, att Utsk:t af formela skäl, hvars betydenhet jag nu vill lemna obestridd, yttrat sig anse att mitt förslag borde lemnäs utan afseende.
Ropades starka ja, blandade med nej. Frih. Boye: Jag anhåller, alt i slutet af propos. må tilläggas silfverspecie i stället för endast specie. Frih. Ehrenborgh: Jag önskar få veta, hvad som, i händelse af votering, kommer att blifva contrapropos. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag anhåller att propos. efter det nu verkställda tillägget må ånyo uppläsas. Gr. Cronhjelm: Jag har visst ingenting emot tillägget, men kan icke inse, hvartill det tjenar, och jag tror t. o. m., att r:dr specie ensamt är bättre, än att säga silfver specie; ty vi få nu snart nya silfver-riksdalrar. Hr Rosenblad: Frih. Boyes anmärkning saknar icke grund, och icke heller Gr. Cronhjelms; men jag tror, att tydligheten bäst vinnes, om förslaget kommer att heta r:dr silfver efter 1664 års förändrade myntfot. Gr. Cronhjelms redactionsförslag upplästes ånyo endast så förändradt, att i stället för orden: två millioner r:dr specie, blifvit införda orden: två millioner r:dr silfverspecie. Gr. Frölich: Då rösterna i svaret å propos till bifall vore skiljaktiga, anhåller jag om propos. å Gr. Cronhjelms förslag, hvarefter jag vill bestämma, huruvida jag kommer att yrka votering eller icke. Hr Rosenblad: Jag hemställer till Gr. Cronhjelm, såsom författare till förslaget, om han icke tillåter, att r:dr specie utbytes mot r:dr silfver efter 1664 års förändrade myntfot. Gr. Cronhjelm: Jag medgifver det af Hr Rosenblad begärda tillägg, men anhåller, att förnyad propos. derefter må varda framställd till bifall å mitt förslag. Hr von Hauswolff: Jag har för min del icke hört omtalas något silfver efter myntfot, och tror icke, att 1664 års myntfot bör hafva något att göra med våra beslut.
Riksd:sOrdn:n ang:de Ordfide vid RiksSt:ns gemensamma sammanträden; StalsUlskoltel: N:o 149, med förslag till sammanjemkning eller voter:spropos:r, i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut rörande åtskilliga till statsregleringen hörande frågor; N:o 148, ang:de regleringen af utgifterne under RiksStateus Åttonde Hnfvudtitel; Sammansatta Slals-, Bevilln.- samt Allm. Best).- o. Ekon.Ulskotlet: N:o 33, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut i frågor dels om ordnandet af folkskole-väsendet dels ock om anvisande af derför erforderliga medel; N:o 34, i anledn. af RiksSt. skiljaktiga beslut rörande Utsk:s Utlåt. N:o 20, öfver väekt motion om beviljande af pension åt Gr. Torsten Rudenschöld; Sammansatta Slalsoch BanltoUlskollel: N:o 35, i anledn. af RiksShns beslut öfver Utsk:s Utlåt. N:o 29, i fråga om förhöjning af det åt Fullm. i Banken och Riksg:sKont. anvisade honorarium; Lag Utskottet: N:o 48, i anledn. af gjorde anmärkmr vid Utsk:s Betänk. N:o 35, öfver K. M:s Nåd. Propos. ang:de straffarbetes och fängelsestraffs verkställande i enrum; samt N:o 51, i anledn. af väckt fråga om stiftande af en lag, ang:de ordningen och vilkoren förj utländsk mans uptagande till Svensk medborgare. Slutligen anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Utlåt, och Betänk., nemi. från Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utskotlel: N:o 39, i anledn. af återremiss af Utsk:s Betänk.
Vinsten för år 1816 besteg sig till 20,993 R:dr 9 r:st-’ Hvaraf till Actieägarne utdelades 7 procent . , 7,000 Bankens Vinstandel utgjorde 4,664: 16: 3 och de öfrige 9,328: 32: 6, jemte de påförlidne året Riks. St. Revisorers Berättelser. 55 äret afsatte Medel, skulle innestå till framdeles redovisning och disposition. 5:0 Af Discont Verkets CapitalSkuld till Statsverket återstod, vid i8t6 års slut, 2 94,200! men hvarå på innevarande år ytterligare afbetalningar skett, och komme Slutliqvid deröfver att oför-? töfvadt uppgöras. G:o Den af Revisorerne gjorde och af BolagsSrämman bifallne hemställan om dechargen befanns affattad uti följande termer: ”Under åbg. ropande af hvad här ofvan är vordet anfördt angående Verkets ställning och de Resultater, Räa kenskaperne framvisa, såsom närmaste följden af D irectionens bemödanden att rigta sina åtgärder till Verkets bästa, fullgöra Revisorerna nu dea sluteliga pligt dem åligger, att till Aetieägare som i en längd af år haft det nöjet ofFeriteligen förklara Directionen sin tacksamhet och erkänsla, hemställa, att Directionens Herrar Ledamöter måtte undfå den decharge för nästlidet år, sora Revisorerne med grundad öfvertygelse anse sig kunna meddela.” Directionen hade deremot aflemnat en sa lydande Contraförbindelse: ”Sorn Herrar Revisorer af härvarande Discont Verks Styrelse, Förvaltning och Räkenskaper för år 181b funnit sig befogade till sådane Anmärkningar emot de af Directionen vidtagne åtgärder, att Herrar Revi-i sorer ansett oss icke kunna undfå fullständig de.} charge för vår Administration, men likväl, till förekommande af döt menliga inflytande på Verkets Credit och den Allmänna Penningeställnin. gen Riks St.
Själen i vårt lif, Herrans smorde, vardt fångad i deras gropar, han, under hvilkens skugga vi hade tänkt att lefva bland folken ... Blåsten skakade rutorna och rasslade i starrgräset utanför fönstret. – Goda fru Beck, – hviskade Stjernflycht, medan han framflyttade stolar åt de äldre herrarna, – det är bara en, som jag ännu saknar. Det är vår älskelige vän, Ferdinand von Kræmer, den unga kornetten. Ett renare och mer plikttroget hjärta har aldrig klappat i ett svenskt bröst. När jag ser honom måste jag tänka på en sval och klar sommarnatt. Innan fru Beck ännu hunnit att svara, kom redan Kræmer i vindstrappan med kappkragen uppslagen och han fäste på henne sina blå ögon. – Jag har någon med mig där nere, som ni alla kanske helst vilja slippa att se ibland er, – sade han med sänkt stämma. – Det är Leijon. Jag försöker att locka honom från sitt dagdrifvarelif på krogarna. Om vi bara taga oss an honom med en smula tålamod ... Det är intet ondt med honom i grunden ... – Hans lätta sinne är vårt så olikt, – svarade fru Beck med hårdt tonfall och mildt ansikte. – Ni skall inte vara så sträng, fru Beck! Hon sysslade vid bordet och satte kring tallrikarna. Sedan gick hon till dörren och ropade nedåt trappan: – Kræmer är en rättskaffens man, och den, som han har fördrag med, den låser heller ingen af oss ute. Kom upp, löjtnant Leijon! Tidigt grånad, med svårmodiga ögon och kinderna blodröda af frost och dryckjom, steg Leijon öfver tröskeln och bjöds genast en stol, som hade han varit en af de förnämsta. Till en början satt han helt stilla, men när måltiden väl kom i gång och ölet blef upphälldt och ingen längre ens kom ihåg, att han var med, då grep han helt plötsligt fru Becks motsträfviga händer och kysste dem och berättade med hvilken oskrymtad vördnad han älskade henne. Från stol till stol vallade han med sin mugg och omfamnade och kramade bekanta och obekanta.
Maj:t har i Sin Nådiga Proposition angående Tryckfriheten velat fästa Riksens Ständers uppmärksamhet egenteligast på nödvändigheten deraf, att Regeringen enligt Tryckfrihets-Lagen må vara i tillfälle att hämma och förekomma det skändeliga missbruk, som utgifvare af Dagblad och Periodiska Skrifter ej sällan tillåtit sig, medelst sådane framställningar, som, då de störa allmänt och enskildt lugn, förordsaka en oordning uti Samhället, den der fordrar kraftig och skyndesam rättelse. De skäl och anledningar dertill, som Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition inne - Bilaga S till Mein. N:o 3. 389 håller, äro så oemotsägliga och öfvertygande, att de icke kunna misskännas af någon. Frågan är således om sättet, huru ändamålet skall kunna vinnas. Att utgifvare af Dagblad eller Periodiska Skrifter, som befunnos vådeliga för allmän säkerhet eller utan skäl och bevis förnärmande personlig rätt eller af en fortfarande smädelig egenskap, skulle få fortsätta utgifvandet deraf, intill dess, efter anstäld Rättegång med alla dess formaliteter, alla Instantier igenom, Domaren sluteligen pröfvade honom förlustig af sådan rätt; det vore att lemna honom obehindradt tillfälle till utöfvande af sin vanart och brottslighet uti flere månader och år, hvarpå vi hafva dagelig erfarenhet, och Regeringens afsigt, syftande endast på oordningens hämmande, alldeles icke vunnen. Det finnes då icke någon annan utväg till ernående af detta ändamål, så nödigt för Samhällsordningens bibehållande och Embetsmäns samt enskilde
Ehuru svårt det än kan förefalla för Descendenter efter Förfäder, hvilka nied Kronan ingått Hemmans-byten, att, efter snart i5o års förlopp, nödgas ersätta Kronan de förluster, hon i bytet, medelst erhållet mindre vederlag, än hon afstått, fått vidkännas, tror jag likväl, att indrifningen af dessa fordringar, stödd på och verkstäld efter gäMande Lagar, icke bör, såsom en värd Ledamot behagat yttra, benämnas för en himmelskriande orättvisa, särdeles sorn Kronan, å sin sida, underkastat sig samma hårda Lag och förklarat sig skyldig, att till Descendenter efter en Bytes-Ägare, hvarmed menas den, som Bytet med Kronan ingått, gifva ersättning för hvad Kronan af Deu 28 November e. ni. honom uti Bytet mera emottagit, än Kronan återgifvit, och hvilka Kronans skulder blifvit beräknade efter samma grunder och faststälde ordningar, hvilka tjena till efterrättelse för utfordrandet af enskildes Bytes% skulder till Kronan, Uti den önskan, att Kronan nu, såsom de värda Motionärerna synas åsyfta, skulle inställa fordrings-krafvet och efterskänka fordringarne, vöre jag äfven färdig instämma, om det vore mig tillåtet att endast göra afseende på de verkligen ömma och bevekande omständigheter, hvilka förete sig i afseende på dessa åldriga fordringars li-. qviderande, och i synnerhet om följden af en sådan eftergift skulle kunna inskränkas endast till saknad, för Kronan af en med säkerhet icke påräknad Slals-Inkomst; men, denna Eftergift, om den heviljas, skall medföra andra mera betj^dliga följder, enär den nödvändigt skall föranleda dertill, att.
Ständer funnit godt göra med den af Statsutskottet projecterade StatsReglering , sä har StatsUtffettet i öfwerensstämmelse dermed lant författa en RiksStat öfwer StatsWerkets Inkomster och utgifter, hwilken StatsUtstottet för härhos bifoga tillika med Le i enlighet dermed upprättade och under de faststälde hufwud - titlar upptagne Personelle Stater, hwilkct allt,Riksens Högloft. Ständer lärer täckas, atc jemte deras undcrdäniga Berättelse angående StatsRegleringen till Kongl. Majit r underdånighet öswer,- lemna med underdänig hemställan, att de samma mätte, sedan Kongl. Maj:t dertill i Räder behagat lemna desi höga sanction, tillsändas Kongl. StatsCom irct till efterrättelse tvid de i följd deraf skeende utbetalningar. ^ StatsUtstottet bör harwid tillkännagisBa-alt som Rik - Den 2 Äprjk. Riksens Högloft. Ständer behagat förordna ätssillige tillökningar och förändringar uti den af SkatsUtffottet projecterade StatsNeglering; sä har ock detta gjort en förändring och tillökning un den förut upgifne Stats» Wrisien enligt hwad härhos bilagde calcul öfwer StatsWrrsten efter den npprättade NiksStatsn innehäller, men hwilket dock icke har nägot annat inflytande pä den af StatsUtstottet uppgjorde FinancePlan än att det endast i samma proportion öker RiksgäldsConloirets utbetalning till StatsWerket, af den inflytande Dewillningen: Och har StatsUtstottet uti den för Fullmägtige i NiksgäldsContoriet projecterade Instruktion en sädan förändring redan behörigen iakttagit. Till Riksens Högloss. Ständer hemställeS bett» tvördsammeligen. Stockholm den 25 Martil 1810. Pä Högloss. Nidderffapets och Adelns Ledamöters wägnar d 1 Le 8 kleming.
Detta må vara sagdt blott emot dessa I i k gi 11 tiga ministrar, hvilka hafva nästan ingen färg, en sådan minislere, under hvilken vi suckat under de sist förflutna 3o åren och hvilka vi kunna tillskrifva, att våra reformer icke framgått, och att vi ännu stå på den låga ståndpunkt, hvarpå vi befinna oss. Måtte en ministere blifva sammansatt efter grundsatser, de må vara hvilka sorn helst! Den får göra sig gällande så länge den kan, och jag är öfvertygad derom, att det enda sätt att komma lill slut med vår närvar, olycksaliga villervalla, är att få en ministere, bildad efter bestämda åsigter, och ej en ministere, sådan som den nuvar., bildad så, att man icke vet om den bar några åsigter, eller ej. Jag tror nu, oaktadt alla de amnärkntr, som blifvit gjorda emot Utsk:s betänk., alt den åsigt, som yttras i slutmeningen deraf, är den rätta. Jag har åtminstone ej kunnat uppfatta Const.Utskts verkningskrets annorlunda, än att den inskränker sig till utrönande af föremålet för anmärkntr; och detta är hvad Ulsk. sökt göra efter sitt bästa förstånd. XJtsk. har öfverlemnat åt R. Den ■ a September f. nj. St., 'Otti äro ile enda, hvilka kunna besluta öfver frågan, att i öfverensstämmelse med deras öfvertygelse om lindringarna för Rikets val besluta oell afgöra. Det ar således på R. St:s afgörande, smn frågan beror. Jag kan ej finna annat, ån ett uttryc k af svaghet lius K. St., om nlerremiss skulle göras, med begäran att Ulsk. skall bestämdt uttrycka om R. St skola använda 107 §:n Reg.Ftn eller icke. Jag kane) finna, alt R. St. begära mer an en utredning af målet, och den antydning, sorn Utsk. lemna!, att på grund af 107 §:n [Ilsk. öfverlemna!' åt R. St. att handla efter smn deni för godt synes.
Majit ingifna underdåniga ansökningen åberopats till stöd för framställningen Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse A':o 168. 95 om statsanslag för del påbörjade hamnoch kanalbyggnads-arbelels fortsättning och fullbordande, varit förorsakade af någon eller kontraktets alslutande inträffad tillfällighet, som dessförinnan icke kunnat förutses, eller beroende af någon sådan omständighet, som icke kunnat genom föregående undersökning utrönas, samt derjemte förekommer, att den förändring af arbetsplanen, som blifvit af Direktionen ifrågasatt, icke kunnat af E. K. Maj:t bifallas under annat vilkor, än alt den högre anläggningskostnad, som af denna förändring korinne att föranledas, icke finge utgöra skäl för ytterligare statsbidrag till arbetets verkställande, hafva Rikets Ständer funnit sig sakna giltiga skäl alt bevilja det statsanslag, hvarå staden väckt anspråk; men som det ostridigt är af vigt, all företaget icke af brist på nödiga medel lill arbetets fortsatta bedrifvande afstadnar, hafva Rikets Ständer med afseende å förekomne omständigheter, ansett lämpligt understöd böra staden i egenskap af lån meddelas, i följd hvaraf Rikets Ständer till fortsättning al hamnoch kanal-anläggningen vid Carlstad, anvisat en summa af Sjutio tusen Riksdaler Riksmynt, att utgå såsom lån med återbelaluiugsskyldighet, under samma vilkor, sorn blifvit stadgade för det vid »istlidne riksdag lill företagets utförande redan beviljade län af allmänna medel. Sedan hos Rikets Ständer vid innevarande riksdag framställning blifvit gjord om understöd till inrättande af en ändamålsenlig hamu vid Haparanda stud. rörande hvilket företag undersökningar vore på stadens bekostnad föranstaltade, har E. K. Maj:t behagat låta meddela Rikets Ständer att Municipalslyreisen i Haparanda hos E. K Maj:l gjort underdånig framställning i fråga om statsanslag för utförande af en föreslagen hamnanläggning för staden; varande de i sådant afseende till E. K. Maj:t inkomne handlingar Rikets Ständer jemväl delgifna. Enligt dessa handlingar hade uti olvanberörde underdåniga framställning Municipal-Styreisen, å stadens innevånares vägnar, hos E. K.
Utskottet har väl mot mitt förslag anfört, att det vid verkställigheten skulle möta svårigheter, emedan man icke skulle kunna skilja detta jern från andra jernsorter; men jag förstår icke nämnde skäl, ty detta jern bar, så väl som alla andra jernsorter, sina särskilta stämplar. Jag begagnar samma skäl, som Utskottet använt till förekommande af utförandet af trädvaror af ädlare slag, nemligen alt tillgången dagligen minskas, och att debehöfvas inom landet, hvilket äfven är förhållandet med Dannemora-jernet. Exporten af säd förbjudes eller belägges med liög tull, och det med rätta, när utsigt är till brist inom landet. Men exporten af vårt bästa jern, hvarpå brist är för inrikes köpare, och som kan snart få slut, är belagd med icke högre tull, än de sämre och ymnigare jernsorter. De af GrosshandlareSocieteten anförde skäl mot förhöjd tull å jern i allmänhet, gälla ej i afseende på ifrågavarande jernsort. Jag förnyar således, om också utan hopp om framgång, min anhållan om fördubblad exporttull på Damiemora-jernet. 44° Den 3o October f. m. Herr af Billbergh: Jag vill blott fästa den sista Talarens uppmärksamhet derpå, att Ridderskapet och Adeln redan antagit egde BevillningsGruuden, hvilken innehåller, att samma slags varor skola hafva lika tull. Det skulle således vara stridande mot ett redan fattadt beslut, om man fastställde olika tull för samma slags vara. Om man skulle åsyfta högre skatt på denna vara, emedan den är dyrare än andra sorter jern; så får jag upplysa, att detta högre pris är afsedt vid Bevillningens utgörande för de Patroner, som äga Dannemora-jernet. Hvad åter beträffar jemförelsen med trädvaror, så kan sådant inträffa först, då brist uppstår på Dannemora-jernet, men ännu har det icke inträffat, och jag tror icke eller, att vi befara, det någon brist skall uppstå. Herr Tham: