Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1893 En mjölkrätt som vi ofta äta, är » hetvägg », då man helt enkelt anrättar de mjuka skorporna (eller bullarna) så, att man rifver några sötmandlar, uppblandade med 2 ?i 3 bittra, blandar därtill ett par skedblad fint socker och ett skedblad gräddmjölk, För Eder, som särskildt önska få veta något utförligare om våra måltider, vill j a g nämna, att m i n och denna massa breder man sedan mellan de isärskurna bullarna. mans frukost består af en stor kopp kaffe, smör och bröd (vanligen 2 st. franska), några skorpor, ett glas Ibland äta vi äfven palt med fläsk. G o d kakpalt mjölk och ibland litet kallskuret kött. M i n och jungfår man köpa i Gamla hushållsskolan härstädes, där fruns frukost är ungefär likadan. V å r a middagar vi äfven ibland köpa en köttkorf. E n hufvudsak bestå af 2 rätter lagad mat och någon gång äfven är naturligtvis, att all mat tillagas på samma gång af en tredje liten rätt. E n smörgås med litet mild smakligt och dock sparsamt. M a n får vara försiktig ost börja vi vanligen våra middagar med. V å r med salt och sött samt andra kryddor. kvällsmat är vanligtvis bestående af uppkokt varm Både af smak och princip föredraga vi sådan på mjölk med smörgås och skorpor eller gryngröt eller samma gäng närande och törst släckande » supanmat » välling samt något litet kallskuret. Härtill, enligt som grötar och annan mjölkmat, krämer och frukteder önskan, en ungefärlig redogörelse för en veckas soppor framför starka köttsoppor, hvilka senare allmiddagsmatordning, som dock ofta varierar och tid framkalla törst. Ö l dricka vi ytterst sällan, och emellanåt intager någon förnämligare rätt, såsom af jag är öfvertygad om, att den erkändt skicklige lä- höns, renstek, fisk o. s. v. allt efter råd och lägenkare har rätt, som säger, att » nutidens myckna ölhet.
Äfvensom Riksdags-Fullmäkligen Anders Nilsson från Carlstads Län ingal' ett så lydande Anförande: — ”Efter det Riksens Högloflige Ständer fått emottaga Kongl. Majrts Nådiga Proposition om fortfarande af den så kallade 3-skillings-afgiften till Veneriska smittans hämmande, och hvilken, jemte de, i anledning deraf, inom Respective Riks-Stånden väckte Motioner blifvit till Statsoch Bevillningsutskottens gemensamma handläggning öfverlemnad; hafva bemalde Utskott, uti afgifvet Betänkande, föreslagit, att berörde afgift borde, intill nästa Riksdag, utgå af hvarje Mantalsskrifven person, ifrån minst En, till högst Fem Skiliingar, samt tillika uppgifvit åtskillige föreskrifter, som, i afseende på afgiftcns erläggande och användande m. m., borde iakttagas. Vid inom Riks-Stånden förehafd granskning af detta ämne, har detsamma med deremot gjorde anmärkningar blifvit återremitteradt. Då nu detta ärende till ytterligare granskning sålunda förekommer, vågar jag utbedja mig, att till Utskottet få öfyerlem - 8öo Stat s-U tskottets Betänkan deri; na en af mig, jemte öfrige Riksdags-Fullmägtigc från Carlstads Län, inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, och sedan dL i5 sisth Februarii derstädes på bordet livilande, Motion (Litt. A.), i anledning af ofvanberorde Nådiga proposition från Kong!. Majrt. Det lärer visserligen förefalla Utskottet mindre vanligt, att en Ledamots inom ett RiksStånd gjorda framställning Öfver ett ämne, under loppet af Åtta Månader, blifvit Jemnad utan någon åtgärd — Jag vili nu förbigå anledningen lill ett dylikt förfarande och inskränker mig endast lill den anhållan, att, till förekommande af målets ytterligare hvilande, ifrågavarande Motion malte, vid Utskottets meddelande Utlåtande i ämnet, komma i betraktande, samt att densamma malte tjena till ledning vid uppställningen af de grunder, som för bestammandet och användandet af afgiften till Veneriska Smittans hämmande böra tjena till efterrättelse.
Sedan man en gång beträdt denna bana, fordrar likväl klokheten och rättvisan, att man ej öfvergifver den, eller låter 3:dje HufvudTiteln plikta, för det den ej var till hands, och tog hvad som fanns, då 2:dra HufvudTiteln furnerades. De underordnade intressena rå icke före, att de så sent komma att göra sig gällande, och böra icke mera ingå i förknappningssystemet, än de, som först kommit under öfverläggning. Med Friherre Anckarswärd kan jag icke tillerkänna Styrelsen någon rätt, att utöfva ett förmyndare-system öfver tjenstemanna-personalens löneanslag, och stöder min öfvertygelse i denna omständighet på 1827 års Rikets Ständers Revisorers förfarande i fråga om en af Ständerne beslutad, men af Styrelsen vägrad pension. Deremot medgifver jag hvad Friherren anmärkt mot Friherre Cederströms försök att öfverskrida de anslag, som begäras uti Kongl. Majrls Nådiga Proposition. Om Friherre Cederström fortgår på detta fält, får han troligen ett nytt tillfälle, att såsom Lands - Den 5 O c to ber f. rn. »47 höfding begära inställande af skatternas indrifvande. Den Talare, som haft rlen godheten åtaga sig vara min Informator i lärandet af qvatuor species, torde ursäkta, om jag tror, att, hvad jag än kan vinna derpå, reda i framställningssättet blir det icke. Grefve Björnstjerna, Magnus: Då flere värde Talare sökt stöd för deras yrkande al afslag å den föreslagne löneregleringen för Armeen uti påslåendet, att den bör vara organiserad på en fredsfot och en krigsfot, torde det tillåtas mig framställa några upplysningar, som nogsamt skola ådagalägga, att Svenska Armeens nuvarande organisation visserligen icke är ställd på krigsfot, utan på verklig fredsfot. Indelta Armeen har nu, med 3:dje BataillonsBefälet, Befäl för 60 Batailloner.
Nådiga kallelse och bjudning till Ridderskapet och Adeln, att i morgon, Lördag den i5 dennes, klockan half 11 förmiddagen, till Riksdagspredikans afhörande, infinna sig i Storkyrkan och derifrån till Kongl. Maj:ts rum å Kongl. Slottet uppträda, för att sedan vara Kongl. Majit följaktige till RiksSalen; äfvensom [att Kongl. Majit i Nåder behagade bjuda 4$ af Ridderskapets och Adelns Ledamöter, tillika med RiddarhusSecreteraren, att sam - Deu 14 No vern lier. 55 nia dag spisa middag på Kongl. Slo Lie l; och yltrade Herr Friherre Rudbeck sluligen, det Herrar ÖfversteKammarJunkare ansågo sig böra omfatta detta tillfälle, alt innesluta sig i Ridderskapets och Adelns ynnest och bevågenhet. Hans Eoccellence Herr Grefven och Landt Mar skalken anmodade Herrar ÖfverversteKammarJunkare, att lill Kongl. Maj:t framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad, jemte försäkran om efterkommande af Kongl. Maj:ts högstberörde Nådiga befallningar. Sedan Herrar ÖfversteKammarJunkare blifvit på vanligt vis utbeledsagade, tillkänn aga f Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken, det ett visst antal billetter lill inträde, så väl uti Storkyrkan, som RiksSalen å morgondagen, blifvit till Hans Excellence, för Ridderskapets och Adelns räkning öfverlemnade, samt anmodade de af Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter, hvilka önskade erhålla sådane billetter, att derom anmäla sig till anteckning hos RiddarhusFiscalen ; äfvensom de, hvilka åstundade begagna Kongl. Maj:ls ofvannämnde
Herr Berglunds, angående uppbördsstämmo-böters försvinnande eller förändrad grund för desammas beräkning; 7:o Herr Morsings, derom, l:o att brefporto inom Riket må nedsättas 25 piocent af hvad det nu är, och 2:o, att det närvarande brefporto för brcfvcxlii g till och ifrån utlandet återslälles till hvad det före sista förhöjningen var; 8:0 Herr Brincks, med förslag, alt nuvarande bevillnings-afgift för far - Prot. TJtdr. d. 14 Mars 1840. tygsoch skeppsrörelse målte förändras till en bestämd afgift för fartyg per Jäst; 9:o Herr Grapengiesser», med förslag till serskilda bestämmelser för tillämpning och verkställighet af den uti senast tillsatte Tull-Comites betänkande tillstyrkta införselsfrihet för alla varor; 10:o Ilerr Grapengiesser» , angående förnyandet af det förslag till nödiga rättelser uti Lurendrägeri-förordningen, hvilket sammansatta BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens afdelning vid sista Riksdag utarbetat; liro Herr Hammars, angående förslag, att Pröfnings-Comitéer må försvinna, eller och på ett förändradt sätt organiseras; och 12:o Herr Rydin», angående upphörandet af den i Bevillnings-Förordningen af år 1835, 26 §. stadgade afgift för Gårdfari-handlandes resor till Norrige, äfvensom till utrikes ort; S. D. Till Lag-Utskottet remitterades följande bordlagda] motioner: lro Herr Ekströms, angående beräkning af boupptecknings-och arfskiftesprocent i sterbhus; 2:o Herr Brincks, angående bestämmandet af Expeditions-lösen åt Notarii-Publici; 3:o Herr Billbergs, angående en lagbestämmelse, i hvilken mon enskilds rätt må vika för det allmänna bästa, der Konungen pröfvar nödigt, att jord eller lägenhet, tillhörig enskild person, kan komma i fråga att begagna; uti hvilket ämne flere yttranden äro afgifne; 4:o Herr Wijk», angående ett lagstadgande, till säkerhet derför, att förskotter, bevisligen gjorda på en consignerad vara, må utgå ur densamma, så långt den räcker; 5:o Herr Örströms, derom, att försäljning af i mät tagen faslighet må ske på executiv action icke i uppoch afslag, utan endast i uppslag; 6:0 Herr Petres, derom, att det vid förlidne Riksdag uppgjorda förslag till utrikes Vexel-lag måtte åter till pröfning förekomma; 7:o Herr Westmans, om ersättning till vittnen, i brottmåls-ransakningar; 8:0 Herr Pousette’», angående skyldighet för Konungens Befallningshafvande, att i lagsöknings-mål meddela promotorial; vid hvilken motion., Herr Pousette gjort ett mundtligt tillägg;
Deputerade, men hvilket dock, i Utskottets tanka, vore ett oeftergifligt vilkor för införandet af det yrkade förändrade voterings-sättet vid Markegångs-sättningarne, fördenskull kan Utskottet till deu derom gjorda framställningen ic - 6 Allm. Besv. och Oec.-Utskottets Uti. N:o 166. ke tillstyrka Rikets Högl. Sländers bifall. Hvad dernäst vidkommer den föreskrift, som uti de af Riksdags-Fullmägtigen Nils Håkansson åberopade Författningar influtit, angående Deputerades sammansättning till hälften af Räntetagare och till hälften af Räntegifvare; så enär Kongl. Förordningen af den 20 September 1815 innehåller, alt sådant på alla ställen, der det, med iakttagande af de i 1810 års Författning i öfrigt bestämda grunder sig göra låter, bör verkställas, samt de af Nils Håkansson anmärkta afvikelser från denna föreskrift, hvilka inom Kronobergs Län skola vid vissa tillfällen hafva inträffat, ligga utom gränsen för Utskottets pröfning och bedömande, lärer äfven denna Motion böra förfalla. Hvad slutligen angår frågan, att de ändringar i Länens Markegångs-Taxor, som gf Kammar-Gollegium beslutas i anledning af enskildas besvär, skulle komma alla andra skattskyldige till godo; så, enär sådant vöre stridande emot all lagskipnings-princip, och komme att medföra ett oberäkneligt hinder i debitering och uppbörd af Allm. Besv. och Occ.-Utskottets Uti. IV.-o l6j. 7 Kronans räntor och medel, emedan dermed då icke skulle kunna göras början förr än, efter tilländalupen besvärs-tid sig visat, hvilka ändringar i Markegångs-Taxan blifvit af Kammar-Collegium förordnade, hvarigenom nödvändigt blefve att förlänga tiden för Uppbördsmännens redovisning; fördenskull finnér Utskottet denna motion icke eller förtjena afseende. Stockholm den 28 No v. N:o 167, Ankom till Exp.-Utsk. den 2 Dcc. 182^.
I anledning af väckt Motion, att RiksStåndens ProtocolIsUtdrag icke matte till deras fullständiga innehåll i Prolocollen tryckas; N:o i3. I anledning af Vackt Motion ont upprättande och tryckning af förteckning öfver Kongl, Propositioner, Motioner och Remisser, Upplästes ett från RidddarhusUlskottet inkommit, så lydande Ilörsamste Memorial! Under elen 23 sistledne November hav HÖglofl. Ridderskapet och Adeln behagat till RiddarhusUtskottets utlåtande lemittera en af Grefve Frölich, David, den 20 i samma månad väckt Motion, angående offentlighet vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningaf, jemte de af åtskillige Ledamöter rörande samma ämne afgifne yttranden. I afseende å sättet för berörde offentlighets införande, hvilket Motionären ansett helt och hållet bero af Ståndets välbehag, och kunna tillvägabringas, utan att de, i anledning deraf, nödige åtgärder hvarken behöfde råka i stridighet med Grund - Den 15 Januari!. 95 lagarnc, eller erfordrade liägot tillägg eller ändring i RiddarhusOrdningen, liar Grefve Frölich föreslagit följande Reglementarisk» stadgaiideil, nemligen i 1:0 Alt så framt Ridderskapets och Adelns tillstädeskomne Ledamöter under detta Riksmöte ej öfverstiga 800 till antalet, Läktaren måtte upplåtas till plats för 100 främmande personer såsom åhörare, under vilkor, att, vid äfventyr att af vakten blifva utförde, iagttaga fullkomlig tystnad och att genast afträda, enär, i anledning af derom väckt och af Ridderskapet och Adeln bifallen Motion, LandtMarskalken dertill gör uppmaning. 2io Då Läktaren i enlighet med förestående punkt upplåtes, skulle, genom RtddarhusFiscalens försorg, hvarje gång anslag till Plenum göres, en Öppen lista upprättas till inskrifvande af 100 personers namn under lika många särskildta Ordningsnumror. Denna lista skulle finnas att tillgå i RiddarliusCantzliets
Om man sålundaär af stridig tanka med Herr Lagerhjelm och några andra, finnér jag det påstående högst obehörigt, att sådana tankar Ridd. o. Ad. Prof. IV. B. I. Det är väl icke så alldeles ovant att höra Götha Canal? Agenter föra ett Språk, sorn voro de befallande och Riksens Ständer lydande, som hade de förra inga skyldigheter att (tillgöra, endast rättigheter att åberopa; men jag trodde den tid vara försvunnen, då någon skulle försöka att öfvertyga genom otidighet, att verka genom Maktspråk. Emedlertid önskar jag uppriktigt att detta sätt att göra sina meningar gällande icke må medföra den motsatta verkan, att Riksens Ständers ovilja för hela företaget derigenom ökes, och allt vidare biträde å Statens sida afslås; ty ehuru jag hör till deras antal, sorn äro nog inskränkta att icke begripa huru Götha Canal skall kunna medföra större förmoner, än kostnaden af dess anläggning och underhåll, och alltid varit bland dem, som tviflat på den af detta företag utlofvade sällhet, önskar jag likväl att hvad föregående Ständer beslutat , må af efterkommande honoreras så vidt tillgångarne det medgifva; och jag skulle icke utan smärta kunna se ett arbete upphöra, hvarpå redan så stora Summor blifvit nedlagda. Men jag tror att arbetet kan och måste rättas efter tillgångarne, hellft det ännu torde vara omöjligt att med säkerhet beräkna den återstående kostnaden. ÖiverDirecteuren Hagstiöin, lika väl känd för sina kunskaper sorn redbara Caractaire, lrår uppgjort ett'Kostnadsförslag, grundadt på den största sannolikhet, men visserligen kan han icke tilltro sig försäkra om dess ofelbara Resultat. Den 2 Martil. 35 Då så väl ActieAgare, som Riksens Ständer ra missräkning i det första kostnadsförslaget, Och hvarefter planen för Arbetets bedrifvande bordt lämpas och förändras, och sedan genom den med detta företag förbundna Discont-in - rättning, är det icke underligt, om man med harm nu linner sig vara mledd i ett så kost samt företag} och tror jag att Riksens Ständer böra föreskrifva huru de bidrag hädanefter få användas, som Nationen ytterligare kan lemna.
Anders Olsson, som den 6 Maj 1862 fått sig förelagdt alt, inom tre veckor efter delfåendet, inkomma med utlåtande, i anledning af vederbörandes förklaringar, samt då anföra och styrka hvad han för sin rätts bevarande vidare kunde akta nödigt, vid påföljd att målet ändock vunne ytterligare handläggning, och som den 26 i samma månad bevisligen undfått del af detta föreläggande, underlät att fullgöra detsamma. Sedan vederbörande varit öfver sistnämnda memorial hörde, förklarade Kongl. Hofrätten, i utslag den 15 Juni 1863, att Anders Olssons underlåtenhet, att hos Kongl.
Det har blifvit yltradt med sä mycket klander : att man med så mycken skygghet undvikit begagnandet af främmande ord: att man infört det i min tanka vackra ordet valman i st. f. elector: att man begagnat sig af ordet gäll i st. f. pastorat, hvilket i talarens tanka vore ett högst olämpligt utbyte. Jag lemnar åt mera sakkunniga att bedömma anmärkmrnes riktighet; men mig vill det förekomma, som sjelfva slutsatsen af anmärkarens påstående verkligen synes framkalla ett tvifvel, huruvida icke den värde talaren sjelf, i afseende å sina högre förmögenheter, varit underkastad en så beskaffad gällstämma, som den han för Huset så fasansvärdt beskrifvit. Samme värde talare har äfven yttrat (jag vill till och med antaga satsens riktighet), alt hvad betyda hundralusen backstugusittare emot en Geijer t Detta yttrande synes, såsom mycket annat, vara tillkommet nog mycket par bricole, och föga adequat uti bevisningsväg; ty det är en allmänt känd sak, att Prof. Geijer är den mest ifrige förfäktare af personlighetsprincipen, och alt Prof. Geijer varit ledamot af det Utsk., sorn nu så mycket klandras för personlighetsprincipens inläggande i förslaget. Att personlighetsprincipen inom Sverige hvilar på historisk grund, lärer icke med framgång kunna nekas. Prof. Geijer måtte väl icke eller kunna förebrås att vara ohistorisk. Det malte väl ej kunna tillvitas honom, alt icke han på någorlunda goda grunder framlagt sina åsigter i detta hänseende, och vid dem fastades också inom Utsk. vederbörligt afseende. Här har äfven från samme höge embetsman blifvit yttradt (jag kommer ej ordagrant ihåg ordställningen och ber om ursäkt, om jag således i anseende till syftningen misstager mig), att förslagets förfäktare vore populariletsjägare. Popularitetsjägeri synes mig hafva blifvit ett nära nog stående uttryck, såsom förebråelse emot dem, hvars åsigter eller handlingssätt råka finna sympathier inom det allmänna eller hos folket.
Men, efter hvad ofvan blifvit yttradt, inträder ett annat förhållande, då någon, sedan han borttagit en förvarings-persedel, öppnar densamma för att åtkomma hvad deri linnes förvaradt. Persedelns öppnande kan då ej anses ske i afsigt att stjäla det förvarade, såsom i och med persedeln redan stulet; och skulle detta öppnande betraktas såsom inbrott i detta ords legala betydelse, så hörde det äfven till konseqvensen, att lika betrakta öppnandet om förbrytaren väntat att finna något i persedeln, men blir bedragen. Således torde ej heller omförmälda förhållande kunna hänföras til! inbrott. Men sjelfva stölden antager dock derigenom en vida brottsligare karakter, än om förvarings-persedelns öppnande ej erfordrats för att åtkomma innehållet; och en stöld, som utmärkes af denna försvärande omständighet, bör derför hårdare bestraffas än den icke qvalificerade. 1 den nu antagna författningen hafva Rikets Ständer sökt undanrödja den tvetydighet, som i. denna del af lagstiftningen för närvarande förefinnes, äfvensom Rikets Ständer sökt, med ledning af Lagberedningens förslag, närmare bestämma hvad till inbrott skall hänföras; Och hafva för öfrigt, i de fall Rikets Ständer ansett afvikelse ifrån de principer, nu gällande lag hyllar, böra och kunna ega rum, de af Lagberedningen antagna blifvit följda. Hvad beträffar det andra brott, som utgör föremål för nu antagna författning, eller Rån, så förekommer härvid att, ehuru rån utgör ett af angrepp ä person och egendom sammansatt brott, hafva likväl 1734 års lagstiftare stämplat dylika angrepp under vissa förhållanden såsom gröfre brott samt jemväl upptagit desamma under en särskild klass, under namn af röfveri. Så finner man af 21 kap. Missgernings-Ralken, Expeditions-Utskottets Förslag lill anderd. Skrifvelse, N:o 186.
Af dessa Handlingar böra, såsom ett Bihang till samtlige Riks-Ståndens Protocoll, Konungens Propositioner, Utskottens Betänkandcn, Rikets Ständers underdåniga Skrif veis er samt Riksdags -Beslutet, serskildt från trycket utgifvas, dock att hvad förut är i tryck lill Riks-Stånden utdeladt icke må, på allmän bekostnad, å ny o tryckas. ” Cvnstit.-Utsh Memorial, N:o ÄS>5 i5:o Andrad Redaclion af första Perioden i 72 §.: ”Ingen Expedition må - först blifvit uppsatt af det Utskottj sorn målet sist handlagt, reviderad af Expeditionsutskott^ ^ der detsamma icke omedelbart besörjer uppsättningen och sedermera uti Stan* den behörigen justerad och” underski ifveil.” Stockholm den 26 November 1829. Ankom till Exp. Utsk. d. il Dec. 1829. Memorial till Borgare-Ståndet med Utlåtande öfver Grundtags-stridigheten eller enligheten af en fråga, derå Talmannen vägrat Proposition. Sedan* vid föredragningen hos Borgare-Ståndet, den 3o nästlidne November, af Banco* och Stats-Utskoitens Memorial, N:o ar, med anledning afRiks-Ståndens beslut, angående Utskottens, i Betänkandet Nio afgifna tillstyrkanden i fråga om Myntbestämningen och dermed gemenskap egande ämnen, Herr Talmannen, med anmälan, det lian ej delade Utskottens på flera ställen uttryckta grund* satts, som skulle alla de ärenden, hvilka röra Banken, kunna, i likhet med Statsregleringsfrågop, genom Tre Stånds beslut afgö-s i6 ras, utan ansäg, vid jemförelse af de i ^5 §. Riksdags-Ordningen uppräknade undantagen, detta under 72 §.
Ridderskapet och Adeln, vid sista Urtima Riksdag, gjorde framställning om ersättning för det Accord 7000 R:dr Pommersk Courant han år 1806 erlagt till ChefsBeställningen vid ett Compagnie af von Engelhrechtenske Regementet, samt för de förluster han för öfrigt genom politiska händelser fått vidkännas, yttrade Riksens Ständer, uti underdånig skrifvelse af den i/f Martii 1818, att vid öfvervägande af denna fråga, Riksens Ständer funne såsom en följd af deras förklarande 1812, rörande Pommerske Regementernes Befäl, skäligt bevilja Öfversten Silfverskjöld lika rätt och förmåner, som Riksens Ständer för Finska Armeens Officerare bestämt, och Kongl. Maj:t, den 10 April 1810, samt 2 Junii 1812, i Nåder lästställt; så att Öfversten måtte njuta till godo det honom tillslagne 5oo R:dr ExpectanceArfvodet och för det Accord, han erlagt till sin i Pommern innehafvande Beställning med Lön på Stat, utbekomma ersättning, enligt 1793 Accords-Reglemente, derest han afgår ifrån Expectance-Arfvodet inom 10 år, ifrån den dag han detsamma erhållit. Detta Riksens Ständers meddeldte Beslut var således grundadt på gällande Författningar, hvarifrån då kända förhållanden icke föranledde till undantag; men enär till Utskottet nu blifvit aflemnadt ett af Herr Get 68 Stats-Ut skot tets neral - Lieutenanten m. m. Friherre Gustaf Boije, hvilken år i8i5 erhållit Kongl. Maj:ts Nådiga uppdrag, att å Dess höga vägnar till Kongl. Preussiska Kronan öfverlemna Pommern och Rugen, utgifvet betyg, att de med Landet öfvergående Compagnie-Cheferne erhållit af Kongl.
Directioner, 8^arDankcr, Krivillige Lranäcor^ser, jemte anclra Lomileer oell Körvaltningar kör l>va>je!lancla änclamäi, oell clesse Nunivislal-kest^r ieke allenast eikjuela ett naturligt oell föga kostsamt körvaltningssätt ak folkets närmaste »ngelägenlieter, utan oek lemna tieliga väckelser kör äen meeiDorgerliga amla oell elen sjelkstänäigliet, k vilken s>ä en gäng utgör elen constitntionella krilietens känneteeken oell korgen kär cless kesta n el; Ilaele Dikets 8tän<ler ansett sig köra tlos Kongl. ^Iaj:t i unrleräänigl-et anllälla, elet läcktes Kongl. ^laj:t i Kä-ler inkorclrs sakkunnige mäns ^ttranelen om elei west äneiamälsenliga sätt kör inkörancle ak en oränacl oell sammankänganeie (kommunaloell lVlunieislal-8t^reIse, samt elerekter vicllaga ele älgärcler, Kongl. lklaj:t i Käcler kuncie kinna meck nationens kekof oell kramskrielancle kiläning körenlige. De-lan innan eleona un6ercIZniga 8krikvels6 till Kongl. lVkaj:t ankom, kaele Kongl. lV1aj:t ank>ekal1t samtlige Dess Dekallningskakvanele, att meck nnclereläniga utlätanelen inkomma öfver ett, ak Kanclskökelingen uti Klkskorgs Kän /k äone/e////e//n, insänclt nnclerclänigt förslag till regler kör nuvarande Ssniclela 8oekn6-st^rel86r8 inrättancle till orelentliga Nunicipaleller Nenigl>et8-8t^r6lser, lrvarekler oell seclan Konungens