Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
RänteKammarens Röcker öfver den, under Hufvudsumrnorna i Tabellerna beräknade del af StatsVerkets medel, som ej blifvit disponerad eiler utgätt i Uandsorterne, utan till Kongl. RänfeKarnmaren influtit, och hvilka Röcker för dessa åren nu funnits vara af Kongl. KammarRätten reviderade och utan anmärkning lernnade, hafva Revisorerne genomsett och jemfört med dertill hörande Verificationer samt Kongl. StatsContoireis MemorialRöeker m. m., hvarvid allt funnits vara i sin ordning. Vid undersökningen deraf, huru StatsVerkets påräknade intrader ingått eller bordt inflyta efter RiksStatens och öfrige Handlingars föranledande, hafva Revisorerne, sedan vid 1815 åra Urtima Riksdag blifvit anmäldt samt StatsUtskot» tet, uti da afgifne utlåtanden af deri l och 5 Augusti, utredt, att en summa af 696,037 R:dr 6 sk. 6 rst., tillhörande Statsverket af 1813 års Tulluppbörd, var insatt mot i procents ränta uti Götha Canal DiscontVerk, ansett sig böra nu söka inhämta, huru och när detta belopp, jemte den derå belöpande räntan, då uppgifven till Riks. St, Revisorers Berättelser i 113 till 24jO00 R.'dr, sedermera till Kongl. Ranten Kammaren ingått, helst, såsom Handlingarne vid Iberörde Riksdag upplysa, berörde summa på den för 1813 beräknade Tull-inkornsfen utgjorde ett öfverskott, men till en början ej var uppgifven, hvarken för Kongl. StatsContoiret eller för Stats» Utskottet, hvilket då under granskning hade 1813 års Räkenskaper.
Men Cherubim stod på högra sidone i husena och gården vardt innantill full med töckno. Och Herrans härlighet reste sig upp af Cherub, allt intill huströskelen, och huset vardt fullt med töckno, och gården full med sken af Herrans härlighet. Och man hörde vingarna af Cherubim döna, allt ut uppå gården, lika som allsmägtigs Guds röst, då han talar. Och då han hade budit mannenom i de linna kläden, och sagt: Tag eld emellan hjulen under Cherubim; gick han derin, och trädde intill hjulet. Och Cherub räckte ut sina hand emellan Cherubim till elden, som var emellan Cherubim, tog deraf, och fick mannenom i linnklädomen i händerna; han tog dervid, och gick ut. Och det syntes på Cherubim, lika som ens menniskos hand under deras vingar. Och jag såg, och si, fyra hjul stodo när Cherubim, vid hvar Cherub ett hjul; och hjulen voro uppåseende lika som en turkos; Och voro alla fyra, det ena såsom det andra, lika som ett hjul hade varit uti de andro. När ett af dem gick så gingo de alla fyra, och de behöfde icke vända sig, när de gingo; utan hvart det främsta gick, dit gingo de efter, och behöfde intet vända sig; Samt med deras hela kropp, rygg, händer och vingar; och hjulen voro full med ögon allt omkring på alla fyra hjulen. Och han kallade hjulen klot, så att jag det hörde. Så voro der ock fyra ansigte; det första ansigtet var en Cherub, det andra var en menniska, det tredje ett lejon, det fjerde en örn; Och Cherubim sväfde i höjdene; det är rätt detsamma djuret, som jag såg vid den älfvena Chebar. När Cherubim gingo, så gingo ock hjulen när dem; och då Cherubim fläktade med vingarna, att de skulle lyfta sig upp ifrå jordene, så gingo ock hjulen intet ifrå dem. När de stodo, så stodo desse ock; upplyfte de sig, så upplyfte ock desse sig; ty ett starkt väder var i dem.
Utskottet finner sig derföre endast böra hemställa, att Rikets Ständer, med underdånig anmälan om det under innevarande Riksdag å nyo framställda förslag, att de Kungsgårdar och Kungs-ladugårdar samt indragna boställen och andra Kronan tillhöriga hemman och lägenheter, som för Slats-verkets räkning äro Slats-Otskoltels Utlåtande M 300. 7 utarrenderade, böra försäljas, målte till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna de, med hänsigt till denna fråga, uppgjorda och Stats-Utskottet meddelade officiela förteckningar, för vidtagande af de åtgärder, som Kongl. Majit i Nåder finner för frågans utredning vara ytterligare erforderliga. Stockholm den 6 Mars 1858. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1858. Sammandrag Sammandrag öfver Förteckning arne rörande de för Statsverkets räkning utarrenderade hemman och lagenheter tili: Upsala Län Stockholms d:o Södermanlands d:o Östergöthlands d:o Westmanlands d:o Wermlands d:o Örebro d:o Gottlands d:o Calmar d:o Jönköpings d:o Blekinge d:o Götheborgs och Bohus d:o Kronobergs d:o Hallands d:o Skaraborgs d:o Elfsborgs d:o Jemtlands d:o Summa Hemman tal. Åker, trädgårdar och tomter. Äng. Penningar. kappl. Lisp. Hö. Lisp. 820 Betald städja vid arrendets tillträde. Skattlagd ränta, beräknad till 10 gånger kronovärdiet. Afkastning efter uppskatt ning. På sätt i Länsförteckningarne är anmärkt, saknas för flere egendomar fullständiga uppgifter på åker, m. m. 2:o. Uti de utförde summorna för åker, m. m. äro lägenheter utan mantal inbegripne. Stockholm den 6 April 1857. Fr. Platin. •/. P. Carlmark. Hör lill StatsUtskottets Utlåtande i SÖS. I I I Register öfver Stats-Utskottets Utlåtanden och Memorial vid 1856, 1857 och 1858 års Riksdag. Utlåtandets Nummer oeh Moment.
Ja och 43 Nej; och hafva Rikets Ständer alitsa beslutat enligt Ja-propositionens innehåll. Den som vill att, i öfverensstämmelse med Utskottets af tre Stånd godkända förslag, för artikeln Glas: Buteljer, Bunkar, Burkar och Flaskor, antages följande indel ning och införsels-afgifter till och med jkanna 100 st. — 32 sk. deröfver till och med | kanna 100 st. 1 R:dr 36 sk. af större rymd 100 st. 3 „ 24 sk. röstar Ja 5 Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages för nämnde artikel följande indelning och tullsatser: till och med 6 jumfrurs rymd 100 st. — 32 sk. från 6 till och med 11 jumfrurs rymd 100 st. Som denna votering utfallit med 76 Ja och 43 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med Ja-propositionens innehåll. 26:te voteringen (31:sta punkten). Den som gillar Utskottets af två Stånd bifallna förslag att bestämma införselstullen å Fönsterglas, alla slag, till 1 sk. 6 rst. skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej ; Vinner Nej, bibehålies denna tull vid dess nuvarande belopp, 40 sk. lispundet. Resultatet af omröstningen har varit 58 Ja och 61 Nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionens innehåll. Den som bifaller Utskottets af tre Stånd gillade förslag att Patentglas och Glastak-pannor skola beläggas med införsels-tull af 1 sk. 6 rst. skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes denna tull lill 2 sk. skålpundet. Voteringen har utfallit med 65 Ja och 54 Nej; och hafva Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 28:de voteringen (33:dje punkten).
Dito för livad som kan brista uti anslaget för Durchm a rche-kost nader. §. 32. Dito för uppkommande Extra Stats-brister. §. 33. Dito serskildt af i835 års Extra Stals-brist. §. 34. Äldre Krono-fordringars liqviderande. 4:de Afdeln. Riksgälds-Contoret anvisade Inkomster och Tillgångar samt Lånet till Staden Wenersborg. §. 35. Alla restantier å Contorets Fonder. §. 36. Allmänna Bevillningen för år 1834* §. 37. Den Allmänna Bevillning, som vid denna Riksdag blifvit fastställd. §. 38. Skatte-köpeskillingar för kronohemman. Dito för recognitipnssamt Kronans öfrige disponible skogar. .§. 40. Observations-medel. §. 41. Auctions-medel för Kronan tillhörige 'hus. §. 42. Tidnings Slämpel-afgift. §. 43. Öfverskott på Bankens grund-fond. §. 44. Dito på Stats-Verkets ordinarie och extra ordinarie inkomster samt besparingar. §. 45. Återstoden på Tackjerns-Bergslagens Lån. §. 46. Gapital-afbetalningar och räntor å utlånte medel. §. 47. Serskilde betalnings-vilkor beviljade för lånet lill Upsala Academic. §. 48. Dito Dito för lånet till Staden Borås. §. 49. Serskilde beslutade dispositioner af lånen till Städer ne Malmö och Ystad för uppförande af Stalloch Magasins-byggnader. §. 50. Beviljad t lån till Staden Wenersborg. §. 51. Riksgälds-Contorets Creditiv på Banken. §. 52. Upplåning för Contorets behof. 5:e Afdeln» Serskilda Riksgälds-Contoret gifna uppdrag. §. 53. med Hjelmare Slussverks Reparalions-fond. §• 54. Lappmarks Ecclesiaslik-fond. Bil. tilt Stats-TJtskottcts Mern.
N:o 7, i anledning af väckt motion om vidtagande af försigtighetsmått emot catholicismens utbredande; samt N:o 8, i anledning af väckt fråga om ändring i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808 samt Kammar-Collegii derpå grundade Kungörelse den 29 i samma månad, rörande besittnings-rätt till Kronohemman. S. D. Vid förnyad föredragning lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 6 dennes e. m. på bordet lagda nedannämnde memorial: N:o 62, i anledning af återremiss utaf betänkandet, N:o 17; N:o 63, i anledning af återremiss utaf betänkandet, N:o 18; N:o 64, i anledning af återremiss utaf betänkandet, N:o 22; samt N:o 65, i anledning af återremiss utaf betänkandet, N:o 23. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde den 6 dennes e. m. på bordet lagda betänkanden: N:o 66, i anledning af väckt motion derom, alt krono-arbetskai larne å Carlsborg må hädanefter inom fästningen få undergå de dem ådönula kroppsstraff; Nå> 67, i anledning af väckt fråga om meddelande af närmare föreskrifter, i afseende på ulländningars bosättning i Sverige och tillåtelse för dem alt der idka borgerliga näringar; N:o 68, i anledning af väckt motion om förändring i bestämmelsen af protoeollsoch domslösen vid Rådslufvu-Rätter samt lösen för fastebref och burbref i släderne; samt N:o 71, i anledning af väckt motion om upphörande af Nämndemäns befrielse från skjulsnings-besvär.
Vid det reg:te, der jag tjenslgjort, liar, tinder alla de år jug varit i tjenst, icke inträffat att mer än 2 eller 3 af de legde beväringskarlarne varit vanfräjdade, så alt jag tror att den värde talaren i detta afseende alldeles misstagit sig. Hvad rättigheten alt lega angår, så finnes den nu, och när en beväringsskyldig har för sig Iegt annan karl, så måste hans rätt vara att dermed vara fri. Om lian sjelf begår ett brott, så är han icke vidare beväringsskyldig eller skyldig att lega någon annan för sig. När han legt karl i sitt ställe, mäste lian således vara från beväringsskyIdigheten befriad. Jag skulle önska, att ingen legning fick äga rum. Det vore det rättaste; men då förhållandet icke är sådant, så ser jag icke hvarföre den ene skall hafva sämre rätt än den andra, eller hvarföre principalen ej skall vara fri då den legde begår brott, ehuru den legde ovillkorligen måste fullgöra beväringen, a54 D«n 16 Januari e, m. fastän principalen Lekatt brott. Jag kai) således ej annat än tillstyrka bifall till betänk., ehuru jag ganska val ser, alt, sedan s:nc Stånd ufslngit detsamma, det gamla stadgandet måste komma att qvarstå.. Fr i Ii. Cederström, Jacob: Jag bar rned förundran hört 3:ne ledamöter bär på Riddarhuset yrka den sats, alt man med penningar, i stället för personligen, skall kunna uppfylla beväringsskyldighet», och del så, att om man endast för en enda gång I eg t en person, som befinnes brottslig eller oduglig till krigstjenst eller som rymt, skulle man derigenom vara frikaliad från skyldigheten att deltaga i fäderneslandets försvar. Man bade betalt några r:dr för fäderneslandets försvar och dermed uppfyllt sin [iligt såsom medborgare. Detta är oväntadt att få böra på Riddarhuset.
Ridderstapet och Adeln anmärkt för uppgörande och urskiljande af den del utaf möjeligen blifwande öfwerskott pä Tull-Jntraderne, emot hwad den i NiksStaten anslagits, som hör till, eller uppkommer af den nu öfwerlätande Tull-förandringsrätt ifrån den, som der förutan, i alla fall hade inträffat, wara ogörlig, eller mera vmständelig, an att den bör kunna förestrifwas, anser Utskottet sig, i stallet, wid tillstyrkande af den omnämnde förhöjnings? rättighet k Tull, afgifterne, böra förestå att den bestämmes till ett limiterat förhållande till exempel 102 procent, emot hwad förra taxan innehåller, intill dest den nya, igenom förestagna Committeens utarbetande, hinner göras färdig och af Konungen stadfästas, och sedermera emot hwad i densamma nya ä hwar Artikel kan blifwa utsatt, utan att Kongl. Majtt deraf dock skulle wara bunden till någon molswarande nedsättning, ä andea Artiklars afgift. 2sZ4 Den 10 Augusti. Härmed förswinner dock allt anspråk till minskning af atagne Bewiliningar, äfwensom de inom H^ögwördige Prest-Standel gifne särstilde förslag, pä hwilka Artiklar denna minssning skulle äga rum, eller huru öfwerskottct till amvrtijjemcnt för Riks, gälds-Sedlarne skulle först och främst böra armandus, da förfalla. 4:0. Har ock blifwil yrkat inom Högwördige Prest - Ståndet, att de till wiste Barmherlighcrsanstalter, ansiagne afgifter a wiste Ofwerfiöds» Artiklar, borde till Kongl. Mast, upplatas, att än widare förhöja, och om de derigenom erhållande medels anwändande förordna, efter hwarje orts behof, och ägande fullkomliga Fatrigwards-anstalter.
Likväl muntrades hon vid tanken på Maria Smitts nära förestående bröllop. Igenom sin goda vän fru Snabbeck hade hon noga reda på allt hvad bruden skulle få och låta göra sig. — «Någon hemgift lär icke komma i fråga,» sade hon, «men allt skall vara så fint och «prentsiöst» kantänka, och de stackars köpmännen få väl sitta emellan! Önskligt vore det att Hedda äfven snart fick sig man och en släng af slefven, medan något finnes i grytan.» De på detta sätt entretenerade gästerne lemnade henne snart, och Ludvig beslöt att från Petersburg skriftligen för sin bror yppa de utsigter, som dottern hade; för hans fru nämnde de nu ej ett ord. Efter ett besök i prestgården, ett annat vid den älskade modrens graf, lemnade Ottilia den ort, som sett hennes barndom. Hvem vet när hon härnäst återser den? Gumman Palmans afsked från de bortresande afgick ej utan många tårar, snyftande omfamnade hon dem alla; för major Ivanoff hade hon fattat en nästan moderlig känsla. Vasilij hade minsann icke sparat att orda om sin herres förtjenster. — Icke desto mindre pålade hon majoren att vara Ottilia trogen, — ty ehuru gummans fördom mot ryssarna börjat vackla ansenligt, hade hon ingen stor tanke om deras trohet i kärleken. När alla voro borta, vandrade hon sorgsen i de tomma rummen och småstökade; allt emellanåt torkade hon de ännu flytande tårarna och utbrast slutligen halft skrattande, halft förtretad: «Jag tror minsann att jag till och med saknar hundarna, och gamla fula Vasilij!» Pingstdagen skulle det lysas första gången för Petter Nordenskans. Några dagar förut reste han till sitt blifvande hem, för att ställa det i ordning. Uppdraget att i herr Smitts namn bjuda far, mor och syster till middagen den högtidliga dagen, skedde genom några skriftliga ord. Nordenskans, mån om sina hästar, reste om fredagsafton till kyrkbyn, der de ville tillbringa natten, för att dagen derpå fortsätta resan. Han fann Petter mot förmodan ännu qvar der.
Förhållendet med dessa papper är sådant att de verkligen icke Den 15 Mars f. m. 241 icke min lanka förtjena det förtroende som man vill tillägga dem. Iiiksg:s-kont. och StatsUtsk. hafva derföre möjligen gjort oss en tjenst genom sina Utlåt:n, ty jag förmodar att man i framtiden skall taga sig bättre till vara i afseende på det förtroende som man hittills lemnät åt dessa Hypotlieks-föreifingar. Då emellertid en Fullmäktig i Riksg:s-kont. här har förklarat att meningen icke skulle vara att genom den nya uplåningeB^åstadkomina någon förlust för Rikg:s-kont. så anser jag likväl nödvfesftgt-Ätl. återremittera Betänk., på det att, om det beslutas att en sådan uplåning skall ske, man tillika må föreskrifva att Riksg:s-kont. dervid icke får bestämma högre ränta än den som erlägges för de obligationer, som Riksg:s-kont. innehar, utan att i sådant fall, obligationerna böra företrädesvis realiseras. Ilr Hjerta, Lars: Efter den långa discussion som förevarit skulle jag visserligen gerna afstå ifrån att yttra mig, för att icke pröfva Ståndets tålamod, om jag icke trodde att det är ett par anmärkmr emot Betänk., som icke blifvit vidrörda. Jag får likväl först fästa mig vid en talares yttrade förmodan att den discussion, som har förevarit, skulle skada krediten i landet. Jag tror icke att hvad som i sådant afseende förnuftigtvis blifvit sagdt kan skada, men jag måste instämma deruti i det fallet att jag tror att åtskilligt af discussionen varit öfverflödigt nemi. i hvad den gått ut pä att gifva Riksg:s-kont:s Fullmäktige och föreg:de Ständer, som upgjort kontorets reglemente, en lexa, för det att ifrågavar:de obligationer blifvit af Riksg:s-kont. upköpta. Om deruti möjligen ligger något fel vet jag icke, men om så är, så är nu felet begånget och det tjenar föga till att nu tala derom.
Och enär, efter hvad ej mindre Utskottets första Betänkande gifver tillkänna, än hvad af flere Ledamöter inom BondeStåndet ifrån Östergöthland är anmärkt, Lägenheterne Wallaslätten och Herrsjöängen icke bestått af oländig mark af kärr och mossar, utan vanlig fruktbar jord; alltså och emedan, sedan odlingsföretagen år 1810 af Wallaslätten och 1814 af Herrsjöängen börjades, dessa lägenheter redan hunnit till ofvan unpgifne mångdubblade afkastning, emot hvad de förut lemnade, hvadan otvifvelaktigt är, att Herr Majoren von Steijern redan skördat full ersättning för sin nedlagde möda och kostnad, och ännu har 4 Sr qvar för ytterligare vinning deraf; finner jag för min del icke skäl, att den af Utskottet lill - Den g November e. m. 6r styrkte förlängningen på nuvarande Arrende beviljas, hvilken skulle tillskynda Statsverket en betydlig förlust, samt derjemte lemna öppet för alla Arrendatorer af Kungsgårdar och Boställen, att under egiden af detta exempel söka ersättning för minsta förbättring på Kronans jord, då likväl ändamålet med. utarrenderingen på 3o år är, såväl att den utan Kronans kostnad skall blifva förbättrad, som att Staten under tiden skall njuta en skälig afkastning af sin Egendom. På alla dessa skäl tillstyrker jag vördsamt afslag å Utskottets Utlåtande, och att Rikets Ständer, vid besvarande af den Kongl. Remissen, öfverlemna till Kongl. Maj:t att öfver den underdåniga Ansökningen besluta, enligt ArrendeContractets och Allmänna Författningarnes föranledande. Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets förevarande Utlåtande. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Utskottets Utlåtande med den förändring, att Major von Steijern skulle ytterligare i 5 år, i stället för 10 år, få efter nuvarande ArrendeContracts slut, under samma vilkor bibehålla Arrendet.
Jkmlln Utskottets Betänkande, N:o 7. 13:° Att Bergve'rken, med alla derunder inbegripne och dertill räknade eller dermed jernför lige Manufocturier, Werk och Inrättningar pä Landet, böra uppskattas efter de uti 1823 ars Bevillnings-Författning stadgade grunder, med uttryckligt tillägg i afseende pä Stångjerns-Bruken, huru Jernets rätta verkliga värde hvarje ur skall bestämmas, huru uppskattning skall ske för de till Bruk hörande Masugnar och Grufvor, som ligga i Annat TaxeringsDistrict än sjelfva Bruket, samt att den afkastning af Malm och Tackjern, som vid Stångjerns-Bruk tillhörige Grufvor och Masugnar kan uppkomma, genom försäljning af den Malm och det Tackjern, som brytes eller tillverkas utöfver Brukets egna behof, behörigen beräknas vid bestämmandet af Bruks-Egendoms värde< Utskottet eger dessutom anledning till den förmodan, att missförstånd stundom in** träffat, i fråga om värdering af Masugnar på det sätt/ att sådane, som lydt under Egendom, blifvit värderade både serskildt och i sammanhang med denna Egendom. Det är kändt, att Masugnar och Grufvor finnas, hvilka icke lyda under visst Bruk, och att dessa vanligtvis äro fördelade i lotter, hvaraf nå* Hevilla.' Utskottets Betänkande N-o 7; 3$' gon eller någre tillhöra dels Bruk, sorn sjelf* va begagna och förädla tillverkningen, dels ock andra personer, hvilka afyttra sina erhållna Producter af Malm eller Tackjern; och Utskottet har altså ansett följande rättel-, ser och förtydligandet* böra ega runs, nemi.: a 4:0
Så står det åtminstone icke i det exemplar af Grundlagen, som jag nu har i min hand; der står: ägande Rikets Ständer allena rätt att genom Banken utgifva Sedlar, som för mynt i Riket må erkännas. Här har grund lagsstiftaren velat förekomma, att inga andra Sedlar genom Banken kunna utgifvas (vare sig af Konungen eller någon annan), än dem Rikets Ständer velat utgifva. Hr Rosenblad har mött mig med den gamla DdmareRegeln, att förord bryter Lag. I alla tvistemål, som endast röra a:ne parter och tillhöra allmänna CivilLagen, der kan det tillämpas; men förord bryter ej Lag i brottmål och ännu mindre bryter förord grundlag, hvarom här är fråga. Jag nödgas derföre vidblifva mitt yrkande, att ordet alle - Den 17 Februari i f. ra. i55 na utur Herr Rosenblads redaclionsförslag måtte utgå. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken tillkä nnagaf, att plenum klocken half till 6 i eftermiddag bomme att fortsättas. Herr Munch af Rosenschöld: Herr Grefve af Wetterstedt har vederlagt hvad jag icke sagt. Han har deremot sagt meningen med detta redactionsförslag vara den, att Statsverket icke skulle vara skildt från Banken i afseende på rättighet att der öppna räkning och upptaga Lån. Jag för min del skulle önska, att ordalydelsen i förslaget tydligen uttryckte denna mening; men der står blott, att Banken vare för evärdeliga tider skiljd från Rikets Statsverk. Grefve af Wetterstedt har funnit denna mening tydlig; den kan vara tydlig för Herr Grefven, för mig och flere, men den är ej tydlig för alla, hvilket häst bevisas af memorialet, emedan en Ledamot der reserverat sig för det han ej finner meningen vara tydlig. Denne, sjelf ledamot af ConstitutionsUtskottet, säger: ”efter stränga ordalydelsen af det allmänna uttryck, hvartill Utskottet inskränkt ”sig, kunde det tydas, som skulle Statsverket icke ens äga rätt att i Banken öppna ”räkning, eller att emot godkända hypothe”ker upptaga lån, hvilket dock icke lärer ”varit meningen.” —■ i56
RiddsrskapePoch Adeln , genom ProtocollsUtdrag af den 5 dinnes, behagat till Riddarhusutskott^ remittera följande: ”Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse till Ridderskapet och Adeln , angående val af Revisorer} Gifven Stockholms Slott dan % September 1S23. ”Det har till Kongl. Maj ts kunskap kommit, att fråga inom Ridderskapet och Adeln blifvit väckt, att icke allenast , sedan de sex Revisorer blifvit valde , hvilka på sätt 47 § RiddarhusOrdningen föreskrifver, emellan Riks dagarne skola öfverse och granska StatsVerkets, Bankens och RiksgäldsContoirets tillstånd, Styrelse och Förvaltning, äfven nied tillämpning af det allmänna stadgandet i 68 § Riksdagsordningen , ytterligare sex Revisorer af Ridderskapet och Adeln , vid denna Riksdag, skulle utväljas, för att förrätta den, efter Grundligen år 1827 infallande Revision. ”Vid jemförelse af Riksdagsordningens 68 sorn åt Rikets Ständer , i den ordning de, hvart för sig, lämpligast finna, öfverläinnar rättigheten, att, vid hvarje Riksdag, förordna om Revisorer, med hvad 47 §, RiddsrhusOrdningen innehåller, i kraft hvaraf Ridderskapet och Adeln, vid hvarje Riksdag, vare sig Lagtima eller Urtima, väljer 6 Revisorer, har Kongl. Majit uti denna afvikelse från Riksdagsordningen, vid sjelfva rättighetens uttryckande oinskränkte stadgande, till ett, utan Din g September e. m, 89 yftradt förbehåll för hvarje Revision, bestämdt antal al sex Revisorer, ägt anledning, ait dervid afse en af Ridderskapet och Adeln uti RiddarhusOrdningen sjelfmant upptagen och faststäld Ordning för Revisorgvalens förrättande” ”Men då Kongl. Majit förmodar, att vid RiddarhusOrdningens öfverlemnande tili Kongl. "Majds