Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stämpling; se Spelkort. ^ Stängsel-Förordning: förslag till ny sådan , , , , , Svar på återremiss ,,,,,, Stöld ur bref; se Dödsstraff. Suhr & Son; se Anmälan 17. Ståndet. pr CflC -s ^ 2* lu r u TQ — COo CC S 2. n> * oq c" r N;o s b. f| 34 b. V 34 b. b. 34 34 b. V 34 b. I 34 b. %s 34 b. V 34' t. a. 3h fl 34 I 35 1. b. f| 34 b. ¥ 34 b. y b. f? b. f 34 b. f 34 I. b. V 34 h. ¥ 34 ¥34 a. 34 ¥ 35 s. Sundsvall: Länshäktet, samt om ett Curhus derstädes; se Medelpad. Suppleant; se Justithc-Ombudsman. Svafvelbruks-tionden; sc Stats-Verket, dess inkomster, ordinarie, Nio 54, pag. 5. Svar, Expedilions-Utskottets, i anledning af återrexuiss af förslag tilt underdåniga skrifvelse!-, m. m.I 1:0 underd. skrifvelsen ]N. 'o 33, om ändringar i 19, 21 och 88 §§. Regerings-Formcn , , a!o Nio 53, om Lifmedicus af Pontins bibehållande vid ett pensions-anslag ,,, 3!o Nio 87, om Curhus-afgifternes fortfarande 4:o N;o 125, om Spärrnings-anstalterna emot Cholera-farsoten ,,,,,,, 5:o Nio i4i, Om förslag till förordnande för Rikets Ständers Justitiae-Ombudsman , 6lo
Närönskan att offentliggöra det meddelade » i en salva af 1 del tjära och 2 delar vaselin. nästa nummer ». Vi skulle då behöfva för mare uppl. å Fredrika-Bremer-Förbun2). Med ledning blott af er upplysning, att flicstort utrymme, i synnerhet om vi skulle derkan, sedan hon var / är, » haft ett utslag, dets byrå, S t o c k h o l m. 17056x3) jemte åstadkomma den omvexling Iduns läsasom fjällar, ibland fint, ibland större fjäll », rinnor tycka så mycket om. Men gömdt är är det omöjligt att fälla ett säkert omdöme ej glöm dt. om sjukdomen. Troligt är dock, att benet är W. D. Lidköping, bedes uppgifva adress behäftadt med ichtyosis (s. k. » hskhud »), en för närmare meddelande, då red. gerna ville svårbotlig sjukdom. Dagliga bad med såpprofitera af eder förädlade smak. Är Ni en borstning och följande ingoidning af vaselin af våra q vinliga prenumeranter? torde i alla händelser göra nytta. L. W., H. 18 och A. W. Huslig hafva bref Veuvc — l —. Använd det medel, som föreatt hemta på byrån. Obs .. ' De ändrade expeskrifvits X. Y. 2. i n:r 11 och pudra ansigtet ditionstiderna. är bortrest o c h träffas ej före den efter hvarje pensling, så vidt det är möjligt. Redaktionen. Porla skulle nog vara lämpligt för eder. Dess1 september. [377] utom — hvila! D:r — d. 2 C, 1 Stockholm, Kungsträdgårdsgatan. Genom 2,25. — 3 delar k 1,75. — / kupén, k 1,75. — Ett godt hufvud, k 2 k r. pr p p - CD Utmärkta engelska romaner: T. A n s t e y: Ombytta 2,25. roller (Vice versa), a — Ben svarta pudeln, ä 1,75. W. B e s a n t &amp; J.
Då för första gången den besynnerlighet företer sig, att den inbillade majoriteten, eller de talare, som tro sig hafva pluraliteten i sina händer, vilja sträcka sitt missbruk ända till att påtvinga den, som äger att uppgöra contrapropos:n, en annan contrapropos., än han vill hafva, så fägnar det mig, att det skett på det sätt, att de äfven tillåtit sig att förvrida min mening, hvilken jag åter tror mig hafva bättre uttryckt, än Hr Stråle uttryckt den. Kommer Hr Stråle framdeles med restrictioner, som äro rimliga, skall jag icke motsätta mig desamma. Jag anhåller emedlertid hos Hr Gr. o. Landtm, att få stå qvar vid ruin riksdagsmannarätt, att sjelf få dictera contrapropos:n, sorn jag anhåller må blifva den, jag föreslagit. Den 17 Mart e. m. 36i Gr. Frölich: Icke derföre, att Frih. Boye lamenterar, att man vill förneka honom hans rättighet, men derföre, att hvarken af mig eller Hr Cederschjöld, som yttrat oss emot honom, någon redaction blifvit föreslagen, hvarpå man icke haft tid att tänka, vill jag för min del medgifva, att Hr Frih. må behålla sin contra-propos., blott vi må komma till votering, af hvars utgång det skall visa sig, om majoriteten är inbillad eller icke. Hr Cederschjöld: Jag bör icke tvifla på, att Frih. Boye ju vet, hvad han vill; men på det vi med förstånd måtte kunna votera i denna fråga, vöre det interessant, att äfven vi andra finge veta hans mening, ty när ja-propos:n är begränsad upplåningsrätt och Hr Frih. till nej-propos. hvarken är nöjd med obegränsad upplåningsrätt eller förnekad upplåningsrätt, så vet jag ej, att något ytterligare alternativ återstår.
Hvar och en måtte vid första eftersinnande finna, att i ett enskilt Besvärsmål, der Konungen redan gifvit Resolution , någon pröfning af StatsUtskottet icke kan äga rum. Angående sjelfva saken, har StatsUtskottet funnit det sätt, hvarpå Roteringen blifvit förrättad , så afvikande från gifne stadganden samt med så många och påtagliga felagtigheter förenadt, att Utskottet ansett sin pligt vara, att om förhållandet härmed inför Riksens Ständer göra anmälan. Jag vill blott såsom exempel i korthet nämna: Att då Kongl. Maj.t i Dess nådiga Instruction för Roterin g-verket föreskrifvit, att den Lägenhet, som ej kunde svara för och uppginge till Tedels man al, borde från Rotering befrias, hafva Commiiterade 126 Dm 4 Majly e. m. likväl med Rotering belagt sådane Lägenheten hvilka ^endast kunde uppskattas till 5^:dels Mantal: Att då grunden för Roteringsskyldigheten hade bordt vara hvart och ett Hemmans skattläggning , och Hemmantal efter Jordebok ken, har likväl den behållna afkastningen dervid blifvit följd, hvilken grund är den mäst osäkra, i synnerhet om den skall stödjas på Jordägarens egna uppgifter, utan att uppmätning och Charteläggning af ägorne förutgått och tillika tages i betragtande: Att sedan behållna afkastningen af ett Roteringsskyldigt Hemman blifvit beräknad, hafva likväl Committerade, under sken af att vinna likhet i jordens behållna afkastning, serskildt ökat inkomsten för hvarje Mantal Säteri med 30 R:dr, hvarje Mantal Insockne Frälse med 15 R.dr, samt hvarje Mantal Utsockne Frälse med 9 R.dr, hvilket förfarande icke allenast saknar grund i de af Kongl. Maj:t meddelte Nådiga föreskrifter, utan är jemväl ett påtagligt öfverträdande af de i Adeliga Privilegierne Säterioch Råoch RörsHemmans-innehafvarne förunnade friheter och förmåner, samt för obilligt för att ej väcka uppmärksamhet:
M. efter pröfning af förhållanden och omständigheter må kunna medgifva sådana resestipendier, än att R. St:r på förhand bestämma ett under 3 år utgående belopp af 12,000 Rdr. att utdelas till dylika resenärer. Jag förenar mig således med dem, som anhållit om bifall till Utsk:s yttrande. Hr Estenberg, Carl Christian: Jag får förena mig med dem, som yrkat bifall till motionen. Visserligen är i vårt land något åtgjord t för bibringande af kännedom af moderna språk, men ej på långt när så mycket, som bör göras, med afs:de å nödvändigheten af denna kunskap. Det har redan förut blifvit nämndt, att personer med ganska grundliga kunskaper icke kunnat taga sig fram, när de råkat tillsammans med utländuingar, och så är verkligen förhållandet, — oaktadt — de hemma studerat de lefvande språken. Jag vet detta äfven af egen erfarenhet. Den tid är 718 1> e 11 24 Not em ber e. m. också förbi, då föräldrar skickar sina söner till utländska Universiteter. Ma man ock besinna, att den nyare tidens begrepp om bildning ovilkorligen kräfver en noggrann kännedom af de lefvande språken. Det går ej an numera att studera blott de gamla klassiska döda språken, man inåste ega medel och förmåga att följa vetenskapernas utveckling i andra länder. Jag instämmer af själ och hjerta i motionärens yrkande, och anhåller, alt B. o. Ad. ville dertill lemna sitt bifall. Hr von Troil, Fredr.: Såväl inom StatsUtsk. som på afdelningen, der denna Hufvudtitel först behandlades, beviljades i flera fall större anslag än K. M. äskat. Men ieke nog härmed, utan då den nu förekommer till handläggning i Ståndet, så söker man ändring äfven i de få punkter, der Utsk. velat hushålla, och anser just dem för de allra angelägnaste. Det vore visserligen önskligt, att Statens tillgångar räckte till att fylla alla möjliga behof; men då så ingalunda är förhållandet, och vi i finaucielt afs:de väl kunna sägas stå på en vulkan, är det kuriöst, att man ständigt blott ropar mera! Jag anhåller om bifall till denna punkt i Utsk:s Betänk.
Af Utsk:s första utlåt. i ämnet inhemtas, alt hela upprensningskoslnaden stiger till 25,000 r:dr, och Utsk. har nu föreslagit ett bidrag af Staten med 16,000 r:dr, således icke fullt tvåtredjedelar af det helas belopp. Strandägarne borde således komma att bidraga med något öfver en tredjedel, så framt ändamålet skall vinnas. I allmänhet och så snart det är fråga om företag i mera befolkade orter än de aldra nordligaste och mest gleslbebodda, såsom vid Råneå eif m. fl., hvarom nyss var fråga, anser jag visst bestämdt bidrag af ortens innevånare böra vara ett villkor för anslags erhållande, emedan ett dylikt bidrag är den enda säkra borgen man äger för företagets nytta. Det är oss alla bekant, att betydliga summor blifvit i de norra länen af Statens medel använda, ulan att man just vet det en motsvarande nytta deraf följt. Jag hemställer derföre till R. o. Ad., att ilrågavar. summa måtte beviljas , endast med villkor att ortens innebyggare sjelfve bestrida ålerstoden af den kostnad 25,ooo r.dr, som här skulle erfordras. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade oförändradt bifalla Ulsk:s förslag i 7 punkten. Ropades ja och nej. Då Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att ja öfverröslat nej, begärde Hr von Hartmansdorff votering. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Jag får utbedja mig få veta, hvaruti egentliga skilnaden emellan Hr von Hartmansdorffs och Utsk:s förslag består. Hr von Hartmansdorff:
Beträffande derefter sjelfva hufvudsaken eller frågan om hemmanens skyldighet till ordinarie eller endast extra rotering, så har af åtskiliige talare inom Ridderskapet och Båi. till R. St. Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden blifvit erinradt, att det af Rikets Ständer vid förra riksdagen i denna fråga fattade beslut icke skulle vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande; till stöd för hvilken åsigt hufvudsakligen blifvit anfördt, att genom 1662 års Recess vore stadgadt, att Utsocknegodsen både i Skåne och Halland skulle bibehållas vid sina förra skatter och manér angående rusttjensten och knecktehållet, hvilket icke ändrades genom 1664 års riksdagsbeslut, sorn rörde frälset i allmänhet och icke den genom traktaten serskildt privilegierade jorden i de conqueterade provinserne, samt att då frälsehemmanen genom 1683 års riksdagsbeslut ålades rotering, sådant desto mindre afsåg, hvad Halland och Skåne beträffade, det ständiga knecktehållet, som år 1689, då indelningen till ständigt kneektehåll i Halland egde rum, Utsocknefrälsehemmanen icke indelades till sådan rotering, lika litet som lltsocknefrälset år 1720, då denna indelning öfvergick till Båtsmanshåll, deruti ingick, hvaremot nämnde hemman år 1692 i stället för ständiga knecktehållet tillätos utgöra inskrifningspenningar med 2 daler silfvermynt för hvarje utskrifningsgild person; att ehuru fråga om de Halländska Utsocknefrälsehemmanens rotering derefter liera gånger väcktes, sådant likväl icke emot Ridderskapet och Adelns protester kom till stånd, tills slutligen, genom ett Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers gemensamma beslut af den 7 September 1756, dessa hemman fingo sig tillförsäkrade rättigheten att för alltid befrias från den ordinarie roteringen emot erläggande af utskrifningspenningar, hvarefter de hvarken före eller efter 1809 blifvit genom något beslut i öfverensstämmelse med 80 § Regeringsformen ålagde denna nya beskattning förr än år 1848.
Då armband af glasperlof, försedda med plaller eller knäppen af glas, esomoftast lära angifvas lill förtullning med yrkande af deras tullbehandling eller 40 öre per skålpund eller den tullsats, som för dylika perlor är bestämd, men ifrågavarande artiklar utgöra ett fullständigt arbete, samt deras tullbehandling såsom bijouteri-arbeten ansetts öfverensstämma med taxeanvisningen under ”Pertoi, oäkta, infattade med andra ämnen än guld och sillver", har under nämnda taxeanvisning blifvit inlördl ett stadgande härom, på sätt förslaget utvisar. Då Citronskal, torra, enligt nu gällande taxa draga en tull af 6 öre per skålpund, har, i öfverensstämmelse härmed, den nu med 7 öre skålpundet utgående afgiflen å Pumeraaslrnoppar och skal blifvit nedsatt till (5 öre. I alseende ä artikeln Porslin hafva Rikets Ständer, som under afvaktan på resultatet af de blifvande traktatsunderhandlingarne med Frankrike, ansett sig, beträffande de under nämnda rubrik förekommande 2:ne slag af äkta porslin, icke nu böra derå bestämma några förändrade tullsatser, likväl, hvad vidkommer oäkta porslin icke funnit något hinder för vidtagande af nödiga förändringar; och då, på grund af erhållna upplysningar, den inhemska porslinstillverkningen äfven med något lägre inlörsela 1'giIler än de nuvarande bör kunna uthärda täflan med den utländska, hafva tullsatserna å de under oäkta porslin förekommande särskilda rubriker blifvit nedsatta, för ’’hvilt eller enfärgadi, men omåladt’’ frän 5 till 4 öre skålpundet ä ’’talrickar” och från 10 till 8 öre ä ”andra pjeser”, samt för ”måladt eller tryckt’’ porslin från 10 till 8 öre ä ”talrickar” och från 18 till 15 öre ä ”andra pjeser.”
Uppå ett brandkontor man kan Den lilla plosan nog få höra — O-h icke underligt, minnsann, Ty stora summor den kan röra. CHARAD. 1 JÄSTMJÖL Hu budordet. Ett namn — ett kvinnonamn det är, H arpå vi bjuda dig att gissa. Dess lö&gt;nir&gt;g blir ett lätt besvär, Därom vi tro oss vara vissa. 6 - kvinnonamn. Gåtan: Lyktstolpen. Akrostikon-Apokopen: skura, krus, sur — ruska, ru^k, rus Ordspråksgåtan; En svala gör ingen sommar: 1) ejder, 2) Anstå, 3) elfva. » Vän af trottoarrätt » anhåller så bevekande, att vi skola införa följande maning » till damer, som går på o; ätt trottoar », att vi — till den kraft ocf. GÅTA. verkan det hafva kan — ej vilja ställe oss omöjliga: » Nog är du grufligt söt och rar 1 i + L _ _ H Det vet du själf så väl; +1 ' 1 I I 1- Och du på orätt trottoar 2 F Kan gå och ingen själ + 1 1 i i + 3 Törs hörbart klandra elikt. Men när ur väien mannen (rår + 1 1 i i + 4 På smutsig g.iti, stum. + 1 1 Han då ej for din tanken rår: 5 i Ll Hvad du ändl är dum G Och illa vet t ' .in plikt! » B. B — m. » Litet för Iduns pappers 7 korg ... » Just det, ja I J. N. Som ni eett, anse vi oss m 8 böra af sluta » Neaga-diskus uoneu ». Glad 9 de oss emellertid att höra, att ni s; mycket håller af er I lun. » Med öfverseende. » ber ni. Ack så gärna! Vårt tålamod är gränslös 11 " Ii E som oceanen. Dito. Sa ve Solno. För obetydligt I 13 + S. N. Likaså. M — a P. S mmalerles. Jo. snälla Geo, det är alldele 15 » oomtvistligt »! Läs om uppsatsen me bättre eftertanke, och vi vilja. tro.
IX. 186. ( 47 ) Expeditioner till Kongl. Majit, Rikets Ständers. — N:o 153. angående ersättning i vissa fall af allmänna medel till vittnen i brottmål. — Nio 154. angående upphörande af vacans-, förslags-och liggetids samt begrafningshjelp-besparingar. — N:o 155. angående utbetalning af det vid 1847 och 1848 årens riksdag beviljade bidrag till pensionsfond för Borgmästare i städerna utom Stockholm, samt Commissions-landtmätare jemte deras enkor och barn. — Nio 156. i fråga om grunder för beräkningen af reservräntorna vid båtsmanshållel i Blekinge. IX. 187. Nio 157. i fråga om förändrad beräkningsgrund för båtsmansvakansafgiften af ny roterad jord inom Blekinge län, m. m. — Nio 158. om inqvarteringsskyldigheten i Stockholm. IX. 187. nN:o 159. angående arrendet för indragna korporals-bostället Astorp. IX. 187. — Nio 160. angående försäljning och utbyte af Christianstads f. d. fästning tillhörande mark. — Nio 161. angående afskrifning af en uppbördsbrist hos nu mera aflidne Kronofogden J. M. Huss. — Nio 162. angående Provinsen Jemtlands rotering. — Nio 163. i fråga om återbetalning af Myntverkets äldre skuld till Rikets Ständers Bank. IX. 187. — Nio 164. om åtgärders vidtagande för verkställighet i Sverige af Norrska och i Norrige af Svenska myndigheters beslut. — Nio 165. om undersökning af förhållandet med klockare-jordarne på Gottland. IX. 187. — Nio 166. angående det rotehållarne inom Norrbottens län tillkommande belopp af rotefrihets-afgift för nya hemman inom samma län. Nio 167. angående restitution af bevillning för den utaf Konungariket Norriges bidrag till konvoy-kassan utgående aflöning.
185 blifwa drygare för Staten och fordra desiutom en omwäg, som hade dragit nt pä tiden wid lönernas stadgande. Hwad äter de föreslagna indragningar angar, sä kunna de til en del wara gansta lämpeliga, och fräga derom har warit, och lär äfnen widare förekomma, r Statö-Utstottet. Men för at de stulle genast blifwa en tilgäng för Staten, skulle denna indragning genast runna werkställas, dä deremot den princip ej lär kunna undgä at anta. gas, at Ämbetsmannen ej kan beröfwas den lön, han lagligen innehar och ej förwerkat, och De flesta sädane indragningar således mäste ställas pä tid och ej kunna genast gifwa Staten nägon betydlig besparing. Friherre liljencrants, joban Willielm, anförde i afseende pä hwad Friherre rosse yttrat sig om lönernas utsättande i spannemäl, at denna fräga äfwen förewarit under Stats-Utstottets öfwerläggningar, dä äfwen ULffottet, nästan unanimt, warit af den lankan, at denna princip borde för hela Rikets löningsstat följas, enär densamma en gäng kunde bringas i werkställighet; mell at Utskottet icke funnit Rikets närwarande belägenhet kunna sädant medgifwa. Friherre rilljencrants tilläde widare, at han witzerligen ej ansäge de af Stats-Utstottet föreflagne löner i en framtid för stora; men at orsaken hwarföre han nu önstat dem lägre wore, at de af Stats-Utstottets pluralite förestagne, kunde i et relativt Andra Band. t7il:o 24. för - 18S Den 15 Iulil. förhållande til Rikets öfriga penning-löningsstat anses öfwerdrifne.
St:r i allmänhet visat sig benägna till eftergift af Kronans rätt i dylika fall, sökte StatsUtsk. något annat skäl att bifalla den ifrågav:de motioner.. I denna efterforskning lyckades emellertid icke Utsk., och det tyckes äfven, såsom skulle motionärep helt och hållet 234 D en 11 April. hafva förlitat sig deruppå, att 11. St:r, utan någon närmare granskning af frågan, alltid pläga bevilja sådana ansökningar som den af honom framställda, och derföre helt rätt och slätt begärt, att sådant äfven i detta fall skulle ske. Jag anser således, alt det ej är skäl att bifalla motionen och yrkar derföre godkännande af StatsUtsk:s Utlåt, deröfver. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.: Om jag äfven måste medgifva, att på sätt Frih. Cederström anfört, de skäl till afslag å motionen, som StatsUtsk. framställt, icke just kunna anses rätt antagliga, om man nemi. besinnar, att Utsk. vid föreg:de Riksdagar tillstyrkt R. St:r att på ett, i min tanke, alltför ädelmodigt sätt efterskänka Kronans rätt til! dana-arf, kan jag dock ej finna annat än att Utsk. numera börjat beträda en riktigare väg. Det finnes, på sätt Utsk. jemväl sagdt, icke något enda antagligt skäl till bifall fi motionen. Det enda skälet skulle vara det, att ^räntan af det sålunda efterskänkta kapitalet skulle komma att förminska Nyköpings stads utgifter i och för fattigvården; men detta utgör alldeles icke något skäl att vidtaga den ifrågasatta åtgärden. Det är äfven ett fel, att vid afgörande af likartade frågor, endast efterse huruvida summorna äro större eller mindre, och i det förra fallet bevara, i det sednare efterskänka Statens lagliga rätt. Man måste således, i min tanke, söka att i alla sådana fall handla med konseqvens och icke rätta besluten efter dana-arfvens omvexlande belopp, utan efter särskilta bevekande omständigheter, som i hvarje fall kunna förekomma. Frih. Cederström har sagt, att det skulle vara särdeles nyt* tigt att bifalla hvad motionären framställt.
För att i alla händelser kunna bevaka, att till bränvinsbränning icke begagnas mindre apparater, än som äro tillåtna,^måste det uttryckligen fastställas såsom ett ovilkorligt stadgande, att ingen apparat får begagnas, innan den är uppmätt och förklarad för laglig, liksom äfven, ifall beskattningen lägges på mäsken, mäskeoch jäst-karen, samt mäsk-reservoirerna, böra mätas. Samtlig uppmätt redskap måste derjemte stämplas. Med afseende härpå är g 4 4 föreslagen, i stället för .g 5 uti lagen af den 4 Aug. 4S45. Utom den i lagen af den 4 Aug. 4S45 gg 6 och 7 omnämnda ritning, bör ett bränneris ägare eller brukare, för den händelse att skatten blefve lagd på mäskekaren, aflemna en grundritning öfver lokalen, med utmärkande af redskapens plats derstädes, samt förteckning öfver samtlig redskap uti bränneriet, med förklaring öfver deras användande och ungefärliga rymdinnehåll, hvarjemte han äfven bör vara förpligtad, att anmäla hvarje förändring, som sedan kan komma att göras. För att kontrollören när som helst må kunna begagna dessa dokumenter, böra de aflemnas in duplo, hvarutaf det ena exemplaret, försedt med påteckning, aterlemnas till egaren eller brukaren, åt hvilken bör meddelas en afskrift af uppmätnings-protokollet, för att hafva den så väl till egen efterrättelse, som till begagnande af kontrollören. Båda dokumenterna böra derföre städse förvaras uti bränneriet, och är bränneriets egare eller brukare ansvarig för deras tillvaro i omakuleradt skick. Dessa stadganden anser kommissionen nödiga för att underlätta kontrollörernas uppsigt öfver bränneriet. I enlighet härmed äro gg 42—44 affattade. Såsom under art.
Och Käthe hade vuxit upp likt en blomma, späd men härdig, och var den gamle faderns allt, hans ögons lust och hans hjertas fröjd. Det hade kommit något af moderlig vekhet in i denne mans kärlek till sitt moderlösa barn, något som väckt en särskild genklang af innerlighet i hennes känslor till fadern Det var ett band mera, en fin tråd af obestämbar art, som förenade dessa två, än de, hvilka i regel länkas mellan far och dotter. Käthe var ung och lycklig, och fadern lycklig och ung genom henne. Huru kunde det ock annat vara! Bakom henne låg hennes barndoms dagar som minnet af en ljus dröm, genomväfd af vackra lekar, och framför henne bredde sig lifvet med vidöppen famn. Det låg en egen förtrollning förborgad hos henne, ty hvar helst hon gick fram, lyste alla ögon vänligare, det kom en klangfärg af sympati öfver allas stämmor, som talade henne till, och hon kände endast ett slag af menniskor — vänner. Hätske funnos icke, främlingar icke, näppeligen likgiltige. Likt ett barn tog hon all denna lycka till sig, frimodigt, naivt, som kunde det icke annorledes vara. Det var lifvets tribut till hennes ungdom och fägring, och den tanken smög aldrig in i hennes hufvud, att samma lif åt så många mätte håfvorna upp i värdelöst småmynt. * * Noräling. f I I on bar ett engelskt namn; hennes utseende stämde ock godt härtill. Det låg något, af den engelska qvinnans spröda skönhet öfver hela hennes skickelse, denna Så var det om den sommaren, som hade mera sol än någon annan sommar, då himlen var högre och skogen grönare än någonsin tillförene. Ty ett nytt rikt glädjeämne fördes in i hennes lif. De bodde på Dalarö för året, fadern och hon och den gamla amman, som, huru det burit sig, aldrig kommit ur huset, der det nu genast skulle ha blifvit en ofantlig lucka efter hennes vänliga ögon och hvita, nystärkta mössband. Detta allt hade hon qvar. De hade en » förtjusande » villa (för att slå upp orden i Kathes egen ordbok) med en den » allra sötaste lilla veranda », klädd med vildvin och hvita, vajande gardiner.