Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers Bewillnings-Utffott, wid Riksdagen i Stockholm den 7 Mars 1810. S. D. Efter erhällne kemmer frän Wälloft. Borgare-Ständer, af den 20 sistl. December - Den 8 Mars. 24.Z ber och frän Hederwärda Bonde-Ståndet af dm 29 i samina manad, företog sig Bewillnings-Utskottet det deri til dest åtgärd öfwerlemnade ärende, om et lampeligt Arfwodes förestående af Tullmedlen för Radhus-Rätterne, i anseende til deras ökade göromäl derigenom, at alle sadane frågor hädanefter af dem stola komma at handteras, som förut tilhört Sjö- och Gramse-Tull, samt .gccisRätcrrne, hwilkas uphäfwande Lag-Utstottet i afgifwit Betänkande proMsrm. Wid behörigt öfwerwagande af detta amne, fann utstottet, at, sa wida efter derom gjord hemställan Landt-Tullarne warda afstaffade, komma ej eller sadane twister nu mera at äga rum, som rilförene sysselsatt ^cci8-Rätterne; och at ater de Ärender och Rättegångar, hwilka i egenskap af Sjö- och Gräntse-Tulls-mål kunna fordra handläggning hos Rådhus-Rätterne, hwarken förmodas blifwa sa manga til deras antal, elier medföra sa betydligt beswär, at Radhus-Rätterne egentligen häraf torde aga något fullkomligt anspråk til Löneförbättring. Utstottet, som afwen redan anstagit til wista ändamål och pakallande större behof, alla de af Tull-inkomsterne för närwatande paräknade tilgängar, ansag sig af förestående stäk icke kunna upgifwa och tilstyrka nagoir annan betalning eller aflöning för Rådhus-Rätkernes ifragawarande befattning', än at dem hädanefter ma tilfalla lika expenLL. medel och Lxpeäiuons lösen, som Sjö-TullöRälterne hittils åtnjutit. Men 244 Den 8 Mars.
Alldeles vid samma tid sågos flera grupper af välklädda herrar i blåa kappor, elegant fodrade med rödt eller grönt boj, alla, herrarne som kapporna, tillhörande den ärade handelssocieteten, svänga om vid hörnet af kommerserådet Widens lilla palats, och icke stanna förrän de kommo i skuggan af grossörens egen höga, strålande person. Något senare på förmiddagen trippade de täckaste klasar af hofrättsnotarier, brokigt blandade med Martis raska, tappra söner, arm i arm, hus ur hus, der värdfolket kunde ega anspråk på en sådan utmärkelse; det vill säga i sådana hus, der det fanns antingen sköna döttrar, en ung, intagande fru eller – goda förlager af rhenskt och champagne. På andra ställen lemnades endast kort. Men först efter gudstjenstens slut skrapade en och annan individ, tillhörande adjunkturens magra stat, i förstugan af sina förmäns och gynnares hus. I kommerserådets matsal stod dukadt ett långt, rikt frukostbord, der alla, eho det vara månde, hade frihet att på nyårsmorgonen förnöja sina ögon och sin matlust. Det var stor kurdag, och frihet till företräde sträckte sig ända ned till handelsbetjenter, tullskrifvare, förste vaktmästare, m. fl. Grossören sjelf, klädd i en omätlig morgonrock af grönt siden, satt i en stor mahognylänstol vid bordets öfra ända, och satt der riktigt från klockan nio på morgonen till klockan ett, vid hvilken tid den uttröttade mannen ändtligen egde frihet att söka tröst i en vederqvickande middagslur på sin beqväma soffa. Under denna långa mellantid vankade kommerserådinnan af och an, från förmaket till matsalen. I det förra serverades med vin och konfektyrer, och här fladdrade om hvartannat allt hvad staden egde högst att bjuda på, af ungdom, glans, smak och behag.
Icke allenast åbyggnaden å denna lägenhet har blifvit fullständigt och med betydlig kostnad iståndsatt, utan äfven ett nytt timradt våningshus uppfördt å den tillydande Manillahohnen, hvarigenom tillräckligt utrymme är beredt för ett utvirlgadt antal elever. För detta angelägna ändamål har dock Institutet måst uppoffra en icke obetydlig del af sin förut räntegifvande fond, hvaraf, dels såsom köpeskilling, dels för bekostad reparation och nybyggnad, blifvit i lägenheten Manhem nedlagde omkring 30,000 R:dr banko. Rikets sist församlade Ständer behagade ånyo lemna ett frikostigt vedermäle af deras välvilja för denna stiftelse, medelst det årliga statsanslagets tillökande från 7,333 R:dr 16 sk. till 10,000 R:dr banko. Härför skola, från Och med år 1841, årligen underhållas 52 gratister. Men då med detta anslag egentligen godtgöres blott hvad gratisternes föda och beklädnad, på beting upplåtne, kosta Institutet; så följer deraf, att deras boning, ljus och värme, hälsovård och tillsyn, samt hufvudsakligen deras undervisning och uppfostran, lärares, lärarinnas och handtverksmästares aflöning och vivre m. m. falla Institutets återstående, genom testamenten och gåfvor af välgörenheten sammanskjutne fond till last. Institutets sammanlagda tillgång, bestående i räntebehåilningen å nämnde återstående fond, i förening med omförmälda statsanslag och en årlig kollekt, lemnar således beklagligen ej utväg, att lill uppfostran vid Institutet förhjelpa på långt när aila de fattiga blinda eller döfstumma barn, som af en sådan vård äro i tryckande behof och till stort antal finnas inom de flesta, synnerligen vissa, orter af Riket.
Stånd har vidare beslutat alt inbjuda de andra Stånden alt i dess beslut sig förena; men denna inbjudning bar ännu icke hunnit expedieras. Så vidt ett dylikt beslut af R. o. Ad. bör fattas, torde det vara af nöden att det sker i dag; hvarföre jag hemställer, huruvida icke R. o. Ad. skulle vilja, lika med Borgare-St., förklara att ett så beskafiädt sammanträde af alla fyra Stånden borde hållas före nästa Lördag. Ehuru jag vet att detta förslag kan förhindras genom att hvarje Ståndets ledamot eger alt begära min framställning på bordel, vågar jag dock hoppas, att det nu icke skall ske i en fråga, i afseende på hvilken det är af stor vigt alt beslut genast fattas. Detta förslag begärdes på bordet. Anmäldes och bordlädes nedannamnde från Utskm inkomna Mem:r, Utåtm och Betänkm, nemi. från Ivonstitulions-Utskottet: N:o 15. ang:de Talmannens i Bonde-St. vägran af propos. på ett inom Ståndet framslälldt förslag om föreläggande lör Exped.-Utsk:t att inkomma med afskrift af protokoll, hållna vid åtskilliga förstärkta Stats-Utsk:ts sammanträden; Den 10 September. 213 Stats-Ulskottet: N:o 150, i ani. af erhållna återremisser å Retänk:t N:o 89, i fråga om anskaffande af medel till jernvägsbyggnader; Bevillnings-Utskoltet: N:o 23, i ani. af verkställd omröstning ang:de tullbestämmclserna för artikeln Bi anvin och Sprit; Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: N:o 127, i ani. af dels Itiks-Slåndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ls Betänk. N:o 118. rörande undervisningen i elementarläroverken oell dermed sammanhängande ämnen, dels återremiss af vissa delar utaf samma Betänk.; och N:o 128, i ani. af väckt motion om förening af landsbygd och städer till samhälligheter med lika rättigheter och skyldigheter. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 f. m.
[1519] Panorama international, Hamngatan 18 B, 1 tr. upp. (bredvid Svea-Salen) Denna vecka: l:sta Serien af S a v o y e n. Abonnementskort, gällande för 8 besök, kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nytt program. [1357] Familjer, som önska sig en fullt kompetent sömmerska, torde insända svar till » L. L. », Iduns byrå. [1569] I en af Östergötlands städer, som tilllika är badort, kan ett yngre eller medelålders fruntimmer erhålla inackordering i ett godt hem. Priset moderat. Svar till » ML T. », pöste restante, Söderköping. [1560] p. Björklund ^ Co. DIVERSE. Magoch hudsjukdomar. Hvardagar ' / z3 — ' I2&amp;. Behandlar företrädesvis Barnsjukdomar. 9 - 1 0, 2 - 3; D R &amp; P A P P E R S H A N D E L $1 almskilnadsgatan 46, Post-, SJcrif-, Konceptpaiy&gt;er, eleganta Papeterier och Korrespondenskort, Album, Portföljer, liamar, Fotografier och IAthofanier m. m. Ny inkomna smakfulla Blomsterkort (handmålade från 40 öre till högre priser) samt en mängd artiklar för toaletten och skrifbordet passande för M A R I A D A G E N. E R N S T 2. Bostad: Stora Vattugatan 2, Mottagning: helgfria dagar kl. | 1 0 — | 1 2 f. m. x Hellinne Servietter pr k duss. 1,50 Stora Linne-Borddukar ... pr ' / 2 » 9,oo Virkväfda D:o 3 x 5 aln. pr ' I2 » 16,5O Sidenschalar m. sammetsrosor V2 » 10,so Stickade Ylle-Kjolar pr ' I2 » 10,5O Helylle Dam-västar pr ' I2 » 15,oo Trikot-Klädningslif pr ' I2 » I5,oo ' A och ' / 6 duss.
Hamilton: Man har kallat oss, som önskat något bestämdare och Statens säkerhet mera betryggande vilkor, för stry pare. Den 28 Augusti f. m. 313 pare. Jag betvitlar att större delen af Svenska folket skall så betrakta dem, hvilka i går med sina röster understödde ett förslag alt för anläggningen af en jernväg utgifva omkring 10 mill:r; tvertom fruktar jag, ali det stora öfvervägande antalet af Svenska nationen skall anse dem hafva allt för obetänkt röstat för utgifva ndet af en så stor summa. Men då vi det gjort, och då jag i min mån bidragit till beslutet derom, ehuru icke fullständigt, som det då var, likväl i samma syftning, så anser jag det vara min pligt alt visa för dem, som med skäl kunna säga alt vi gått förhasladt till väga, alt vi åtminstone göra hvad i vår makt står för att åt Svenska folket betrygga de fördelar sora förslaget lofvar. Antingen mätte meningen vara att bolaget skall medgifvas rättigheten att vid banans afträdande lemna densamma, jemte bygnader oell verkstäder m. m. i mindre fullgodt skick, eller också måtte man icke kunna hafva något emot att dessa orden fullgodt skick i punkten insättas. Jag säger icke alt det är någons afsigt, det ju ej all möjlig noggrannhet vid banans öfverlemnande skall iakttagas å bolagets sida; men säger att den, som verkligen önskar det, icke heller bör kunna hafva något emot alt desse orden införas. Jag bar redan förut medgifvit att orden ”fullgodt skick” icke fullt uttryckte hvad man kunde önska; likväl tror jag della utlryek vara bättre än alt fastställa värdering å banan vid dess aflemnande. Hela företaget är i och för sig sjelf upfyldl af allt för mänga chancer, för att man ånyo skulle bereda sädane. Man bereder chanee å ena sidan mot bolaget att möjligen få återbära en ganska betydlig ersättning, en ersättning, sådan, att jag skulle anse bolags bildande omöjligt om en sådan säkerhet af bolaget borde ställas; oell å andra sidan gifver man Slaten chancen mot sig, att möjligen få betala banan med ytterligare några milhr.
Mars på bordel lagdu motion ang:de underd. skrifvelse lill K. M. i afseende å gevärsl ill verkningen i Riket. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, uppläste följande: Till följe af det af mig i eli föregående plenum och uti nu föredragna motion gjorda föi behåll och med anledn. af Ståndets i plenum den 18 dennes öfver tredje punkten af StatsUtsk:s utlåt. N:o 4^5 fattade beslut i afseende på anslaget till geviirsfabrikalionen, vacker jag följande motion: Att R. St. hos K. M i underd. anhålla, det alla de i K. M:s och Kronans förråder förvarade gevär, som återstå, sedan en omgång gevär till krigsbruk blifvit aftagen förstående armeen och första classens beväring, eller åtminstone alla för antineus bruk mindre tjenliga ansedda gevär, hvilka der redan förvaras eller framdeles komma att dit inlemnas, måtte, sedan de blifvit salta uti brukbart skick och behörigen reparerade, få uldelas på följande säll: 1:0 åt de städers borgerskap, hvilka förklara sig villiga att bilda borgargarder, pä samma sätt ungefär organiserade sorn borgargardena uti Danmarks hufvudstad Köpenhamn, *) och med skyldighet att viss tid om året öfva sig uti krigsyrket. *) Med borgargardena ali Köpenhamn, hvilka lära tillsammans utgöra 12,000 man infanteri, lika antal artilleri, några tusen man lifjägare utom mellan lilsell oell åttahundra studenter, är förhållandet i afseende på beväpning och öfning ungefär följande: Deras vapen erhållas af Kronan, förvaras af hvarje borgarsoldat sjelf och äro lill en stor del sådana, hvilka förut varit begagnade vid arméen, men för någon bristfällighet blifvit casserade och sedan iståndsätta. Sedan desse soldater genomgått rekrytskolan, sorn räcker uti 3 månader hvarannan dag från kl. 4 till 7 eller 8 e. m., öfvas de årligen omkring 12 dagar under nyssnämnda timmar.
Att, genom den omgång dessa således fått, icke ännu något hunnit blifva färdigt till Kongl. Collegiernas slutliga pröfning och afgörande i den ordning, som Kongl. Kungörelsen föreskrifver, utom ett och annat, som angått skogar under ädlare Verk, för hvilka recognitioris afgift icke äger rum : Att följakteligen icke ännu någon recognitions skog kunnat till hemmantal skattläggas, än mindre till Skatte försäljas; äfvensom att blott några få Bruksägare ännu inkommit med ansökningar om Skatteköp å slika skogar, hvartill dem 6 års tid är öppen lemnad, dock utan att dervid är utsatt, ifrån hvad tid dessa år räknas böra: Att när sådana Skattköp hinna komma till verkställighet Kongl. Collegium anser för gifvet, att Skatteköps-skillingarne böra så i dessa som andra Skatteköp insättas för Riksens Ständers RiksgäldsConloirs räkning: Att efter hvad Kongl. Collegium nu kunde etinra sig, ingen enda af de hittills inkomne undersökningar upptagit något öfverskott af skog , som på auction skulle kunna för Kronans räkning till den mestbjudande försäljas; och ändteligen att ännu vissa af dessa undersökningar bero på Kammar-Advocat-FiscalsEmbetets utlåtande, såsom de der hittills icke kunnat öfverses. Stockholm, som ofvan. Efter Kongl. Collegii Befallning Joli. Theod. Hasselqvist. Utdrag Den 7 Jidit 769 Utdrag af Ftotocollet, hållet uti Kongl< Magta och Rikets Bergs - Collegio den 13Juni 1815» S. D. Upplästes Hof-Canzlers-Émbétets i dag till Kongl. CölfégiUm ankomna skrifvelse, livaruti gifvet; tillkänna, det Kongl. Majit i Nåder bifallit Biksens Ständers Stats-Utskotts underdåniga anhållan att ifrån Kongl.
I korthet uttryckt, begära republikanerna numera — för så vidt ej intressena äro personliga — en större centralisation medan demokraterna vilja minska den unio-nela makten till att bli blott ett redskap utåt, icke i landets inre angelägenheter; förut var det, som bekant är, slaf-veriet och protektionismen, hvilka utgjorde tvistefrågorna. Kasta vi nu en mera flyktig blick på partinamnen i några andra länder, skola vi äfven der finna att namnet har ingenting att göra med principerna hos ett parti. Ofta händer det, att motpartierna gifva h varand ra begabbande namn for att uppväcka åtlöje1 och framkalla misstankar, och att dessa namn sedermera behållits i bruk fullkomligt oberoende af de förändringar partiet sjelf i tidens längd må hafva undergått. Låt oss tänka på namnen » hattar » och » mössor » under Adolf Fredriks tid. Dessa benämningar uttryckte inga allmänna grundsatser eller gemensamma sträfvanden hos ena 1 Detta är hos oss forhållandet med partinamnet Intelligensen, hvilket ursprungligen alstrades af missnöje hos någon af städernas bildade representanter, som beklagade att » intelligensen » blifvit utesluten ur ut-utskotten. Sedermera upptogs uttrycket i ironisk syftning af motståndarne.-eller andra partiet. De voro helt simpelt Öknamn, dem partierna tillagt hvarandra efter det att en qvick grefvinna påhittat smädeordet nattmössor. Ordet förkortades derpå till mössor, och motpartiet erhöll benämningen hattar, hvari man sedermera velat läsa en anspelning på de mössklädda {ryssarne) och de hattbärande (fransmännen), hos hvilka de respektiva partierna ansetts stå i sold. Vi tillåta oss i sammanhang härmed anföra några rader ur prof. Tegnérs nyligen utkomna af handling om språkets makt öfver tanken. » Det vore lärorikt », säger han, » äf-ven från språklig synpunkt att skrifva de politiska parti-namnens historia. Denna historia skulle ådagalägga, att partiernas enhet ofta långt mera legat i ett bestående namn än i någon åsigternas likstämmighet, att partierna i mångfaldiga strider stått emot hvarandra mindre for ett verkligt sakintresses skuld än for en ofta med ett meningslöst ord tecknad fanas.
EMMA. Jag skall springa ner till grinden och se, om doktorn syns på vägen. LILLY. Ja, gör det! Sitter min hatt bra, Emma? ASP. Ja mycket. Det kan väl aldrig vara hon, som uppehåller er man nu? LILLY. Ja, jag är nog färdig. man. Men jag väntar på min ASP. Nej, få vi verkligen den äran af doktorns sällskap i dag? Hvad damerna skola bli öfverlyckliga! LILLY. Min man lofvade mig att följa med. Han har ju inte haft tid att vara med på en enda utfärd. HÄRADSHÖFDING ASP. FRÖKEN DUFVA. LILLY. Tycker häradshöfdingen, att fröken Dufva ser bra ut? ASP. I dag få vi säkert en särdeles angenäm tur. Sällskapet nere vid bryggan var redan i munter stämning, vinden är utmärkt och alla möjliga läckerheter ha vi i korgarna. Men se (med en liten bugning) — hvilken förtjusande hatt! LILLY, Tycker ni? till ära. Jag har gjort den själf, utfärden LILLY. Inte vet jag! Det är lika tråkigt att vänta, hvem det än är. ASP. Aj, aj-aj! Tänk om doktorn glömt hela utfärden! LILLY. Harald glömmer aldrig något. ASP. Ån, för ett intressant sjukdomsfall eller — en älskvärd patient. LILLY (låtsar icke höra.) Han kanske har misstagit sig om tiden, men det vore då mycket olikt honom, förstås. ASP. Det är väl inte alltid så roligt att vara gift med en läkare? LILLY. ASP. Har ni gjort den själf? Ni är ju en riktig artist! Den klär er syperbt. Men skulle vi inte kunna gå nu och låta doktorn komma efter till bryggan? LILLY. Nej, jag vill inte gå, förr än min man kommer. Han är nog strax här — är det bara oss man väntar på? (Närgånget.) Hvad menar häradshöfdingen? ASP. (Som förut.) Man känner sig nog ibland en liten, liten smula — försummad. LILLY. (Högdraget.) En läkares hustru får inte tänka på sig själf. ASP. ASP. Lilla fröken Dufva hade heller inte infunnit sig.
Säger ni deremot nej till den, som hos er bönfaller om sitt förnuft, skall jag den dagen antingen i grund berusa mig med starka drycker och dermed fortfara tills jag blir totalt försoffad, eller skall jag göra en annan olycka. Lita på att jag håller ord! Ni ser min ärlighet, mitt förtroende till er. Tag hand om en olycklig dåre, som föraktar sig sjelf! Engelbert.” Sedan Konkordia slutat läsningen, gick hon en lång stund med starka, oroliga, ojemna steg fram och åter i kammaren. Slutligen klarnade på hennes ansigte upp ett bestämdt beslut. Hon satte sig vid sitt gamla skrifbord, fattade ett groft grågult pappersark, aldrig egnadt till kärleksbref, skar det systematiskt isär och skref i sin egen raska och korta stil svaret: ”Välborne herr kornett! Jag skall vara lika ärlig, lika öppen och lika samvetsgrann. Två dårar inom ett hus och ett äktenskap bli för mycket. Jag lemnar er i Guds beskydd, hvilket är långt säkrare än mitt. ”Drick er otörstig, om ni behöfver den döfningen, men kasta intet syndigt blod på den oskyldigas brudklädning! Konkordia Giädda.” Hon genomögnade brefvet, lade ihop det och skickade det till postgården. Denna afton sammanträffade ej Konkordia med sin mor förrän så sent att det endast blef fråga om att taga godnatt. Men andra morgonen vid frukosten sade hon: ”Jag tycker ändå att det är skam att fru Stefana hvar söndag skall bjuda magister Sune till middag, då det är hans tur att predika här. Skulle icke mor tänka på att göra det någon gång – i morgon till exempel?” ”Jo, hvad jag det kunde. Men visst blygs jag litet för rösterna, som han icke fick.” ”Det ställer jag nog till rätta, om det icke fins andra hinder.” ”Nej, inga!” svarade fru Jetta, inom sig undrande om brefvet kunde vara ifrån magister Sune.
Icke nog med att fastighetsegare, sorn verkligen är Förmyndare, han må vara huru vederhäftig sorn helst, genom förmynderskapet förlorar fördelen att kunna begagna nämnde credit, eller att, mot pantförskrifning a£ sin fasta egendom, förskaffa sig penningeförsträckning, hvaraf han kan hafva behof , emedan den , som vore i tillfälle att försträckningen meddela, fruktar ätt underkasta sig det äfventyr, som barna - LagUtskottetS Betänkande N:o 49. 19 arfs förmonsrätt framför inteckning medförers -— äfven den fastighetsegare , sorn ej innehafver förmynderskap, är blottställd för nästan enahanda olägenhet, i anseende till den nära till omöjlighet gränsande svårigheten att tillförlitligen styrka, det ingen förmyndarevård är honom uppdragen, För öfrigt är den säkerhet för barna-arf, som denna förmonsrätt anses gifva , mera inbillad än verklig, enär, såsom Motionairen anmärkt, det icke kan betagas Förmyndare, att afhända sig sin fasta egendom, och såmedelst göra Myndlingens förrnonsrätt till samma fastighet om intet; och upphäfvandet af Lagens föreskrift härutinnan är derföre efter Utskottets mening , destomindre vådligt , som en annan långt säkrare utväg, lill betryggande af Myndlings rätt, återstår,— den nemligen, att taga inteckning i Förmyndares fasta gods, för så stort belopp , som svarar mot värdet af den Myndlingen tillhöriga lösa egendom, som åt Förmyndarens vård anförtros. Utskottet (vekar således ej alt tillstyrka eif ven den ändring aj lagens stadgande i 17 Cap. 8 jf. HandelsBalken, att inteckning i förmyndares fasta egendom ovilkorligen 20 LagUtshottets Betänkande Nio 49^: skall gälla framför elen /Örmons^ rätt, som harna*arf tillkommer.
Vid de årliga husförbören skall äfven presterskapet till namn och ålder särskildt anteckna de i husförhörsboken upptagne omyndige samt efterforska och i anteckningen införa förmyndarnes namn och hemvist. Denna anteckning insändes ofördröjligen till Rätten i stad eller domaren å landet, att af dem öfvorlemnas till gode männens ordförande. Finnas i denna anteckning upptagna förmynderskap, som lyda under annan Under-rätts vårdnad, gore Rätten eller domaren, till gode männens efterrättelse, anmärkning derom Lag-Utekottets Betänkande M 32. 3 oc!i gifve an de förmynderskap hos den Rätt, hvarunder de lyda, för att komma till dervarande gode mäns kännedom 5. Förmyndare skall, för hvart år, afsluta räkning öfver allt det han har om händer, med uppgift å den säkerhet, hvaremot den omyndiges reda penningar utsatte äro; och ingifve före Januari månads slut följande år den räkning, jemte styrkt afskrift af de fordringsbevis, hvaremot penningarne äro utsatte, till ordföranden för de gode män, som blifvit valde att hafva tillsyn å förmynderskapet. (5. Ordförande för gode män skall, med ledning af erhållna utdrag ur förmynderskapslängden och anteckning ur husförhörsboken, årligen upprätta förteckning öfver de i staden eller häradet befintlige förmynderskap samt deruti anteckna, när förmyndareräkning aflemnats och huruvida densamma föranledt anmärkning eller ej. 7. Gode män gemensamt åligger, att granska inkomna förmyndareräkningar med dertill hörande bevis och, om de finna att förmyndaren bör ställa säkerhet för innehafvande penningar eller, äfven om han sådant fullgjort, icke är skicklig eller vederhäftig, att omhänderhafva den omyndiges egendom, eller att han densamma ej rätteligen förestått eller eljest brustit i hvad honom enligt lag ålegat, sådant hos Rätten i stad eller domaren å landet skyndsamligen anmäla. Underlåter förmyndare att behörigen aflemna räkning, vare ock det anmäldt. 8.