Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det enda sättet att afhjelpa denna stora brist i Lagstiftningen, har Rutberg funnit vara, att tillåta häktande äfven på enskild Ltngifvares ansvar, och derföre föreslagit, att sådant alltid må kunna ske utan ansvarighet af de Tjenstemän, som verkställa häktandet, så snart angifvaren antingen är bofast man, eller ock samtycker att sjelf Lagutskotteti Bttårikandtn. 1371 träda i liäktet till dess behörig Domstol sig utlåtit, huruvida den angifnes qvarliållande må annorlunda än på angifvarens ansvar egä rum; äfvensom, att när detta icke sker, angifvaren då skall qvarsitta i häkte till dess i målet hufvudsakligen dömes. Detta förslag skall Lagutskottet aldeles icke vidrört annorlunda, än att i Utlåtandet öfver Rutbergs motion, omförändrade kroppsstraff, hänvisning är gifven till det nu ifrågavarande Betänkandet, hvilket åter icke med ett enda ord skall nämna samma förslag; hvarföre Rutberg begärt åtterremiss af Betänkandet på det dess motion må blifva pröfvad; hvilken återremiss Hederv. BondeStåndet genom Protocolls Utdrag af den i4 sistl Augusti meddelat. Till svar å hvad sålunda blifvit anmärkt får Utskottet endast fästa Hederv, BondeStåndets uppmärksamhet derå, att Utskottet uti Betänkandet N:o i3p öfver Riksdagsmannen Rutbergs motion; bestämt och på anförde skäl yttrat sig icke böra tillstyrka bifall till den förändring af 1! Cap. 2 §. StrafFBalken, som Rutberg föreslagit. Utskottet har således icke, såsom Rutberg nu förment, underlåtit att yttra sig öfver denne del af Rutbergs motion, och detta synes så mycket mindre hafva kunnat undfalla hans uppmärksamhet, som han sjelf emot detta Utskottets yttrande framställt en anmärkning, hvilken föranledt till Betänkandets återremitterande. 1372 LagVtskoltets BetAnkandett.
Uti. N:» 1t?. 3? eelliet härstädes inkallade aila de af Länets invånare, sorn önskade få vid Extra Roteringen förblifva, för att å de dervid fästade vilkor samt Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner ett närmare och mera bestämdt utlåtande afgifva, men att de åter, som antaga och ingå uti hvad Kongl, Majit, i afseende på denna Rotering, i Nåder föreslagit, endast behöfde genom sitt stillatigande gifva sådant tillkänna, emedan alla de, sorn vid detta möte sig ej inställde, för att svar afgifva, blefve ansedde, såsom hade de Kongl. Majits Nådiga Proposition till alla delar antagit; och inställde sig efter pårop endast följandes l:o Hemmansåbo an Bengt Jönsson i Skenningeholm, för Fagerhults Socken samt en del Rotar af Orckelljunga Socken, som med dem ligga i Rotelag, och begärte få förblifva vid Extra Roteringen. n:o Landshöfdingen och Commeridc Urert Baron Gyllenstjerna lät ingifva dess skriftliga anförande af lika innehåll med nästföregående, för tillhörande Bjersgårds egendom med underliggande hemman och lägenheter, oc P vi 3:0 Enkefru Ofvefstinnan , Friherrinnan Gyllenstjerna^, född von Kocken^ likaledes för dess egande utsockne frälsehemman i Bjära Härad. 4:0 Åboen Jöns Kindersson från Slättaröd af, Vittsjö Socken och Vestra Göinge Härad, för Bilt. till B.-St. Brot. 1828-1830, 4 Sami. % Afd. 2 Band. 1 ti;ria Håft. ä 34 Bil. t.
Delta är mycket mera, än hvad Gr. von Rosen ifrån början vågade hoppas kunna ske, annat än i en aflägsen framtid, och vid sådant förhållande, och då det kan anlagas såsom ganska säkert, att utom de upoffringar, han gjort af tid och möda, för att visa andra vägen, några stam - Den 21 November. 161 stambanor vid denna Riksdag icke blifvit beslutade, örn ens påtänkta, tror jag det vore föga lämpligt, att genom ett sådant förbehåll, som finnes i Utsk:s tillstyrkande, likasom förebrå Gr. von Rosen, alt lian inlåtit sig i ett förelag, som just varit orsaken till den mindre lyckliga ekonomiska ställning, hvaruti lian f. n. lärer befinna sig. Vi hafva här i Sverige, ty värr, icke något öfverflöd af personer, hvilka uppoffra större delen af sill lif för verkliggöraude af stora fosterländska idéer, och jag anser derföre, att R. St:r vid detta tillfälle böra, utan afseende på det vilkor, StatsUtsk. föreslagit, lemna Gr. von Rosen engard af den erkänsla, hvaraf han obestridligen i rikt mått gjort sig förtjent. Denna förtjenst skall utan tvifvel icke jäfvas af våra efterkommande, hvilka få njuta frukten af Gr. von Rosens verksamhet, och jag tror, att R. St. komma att ådraga sig deras rättvisa klander, om R. St:r nu skulle nedsätta gåfvans värde och betydelse genom det njugga förbehåll, Utsk. velat dervid fästa. Propos. till bifall å förevaride Utlåt, blef härefter framstäld, men besvarad med Nej; hvarpå de gjorde anmärkningarne förklarades föranleda till återreraiss. Föredrogs och bifölls StatsUtskis den 20 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 356, i ani. af väckt motion om inköp för Statens räkning af en staty i marmor, tillhörig Majoren Schiitzercrantz’ sterbhus. Vid föredragning af LagUtskis den 20 dennes på bordet lagda Retänk.
MarsIcalhen yttrade, att som åtskillige anmärkningar af olika beskaffenhet blifvit emot Con* stitutionsötskottets ifrågavarande Grundlagsändrings-förslag framställda , men endast de , hvilka Ridderskapet och Adeln funne för godt förklara utgöra dess gemensamma tankar, kun. de enligt 56 §. i Regeringsformen till Utskottet hänvisas, ansåge Hans Excellence sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta , att Herr Cedersk jölds uppgifna alternativa Förslag finge, såsom Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka, jemte Consti* tutionsUtskottets Memorial, till bemälte Utskott förvisas. Bifölls. Friherre Cederström , Jacob : Då , enligt 8t §. Regeringsformen, frågor om ändringar i Grundlagarne icke få uti Ståndens Plena väckas , utan böra hos ConstitutionsUtskottet anmälas , men Herr Cedetskjölds nyss framställda förslag om ändring uti 107. §. af Regeringsformen, det oagtadt nu blifvit af Ridderskåpet och Adeln till ConstitutionsUtskottet remitteradt, så får jag för min del förklara, det jag uti detta Ridderskapets och Adelns be*. Den 23 Maji. 201 slut ingalunda kan instämma, utan deremot mig reserverar. Upplästes och remitterades : Till Constitutions Utskottet: Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Riksens Siänder om ett Additament till RiksActen emellan Sverige och Norrige. Till Banco Utskottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående beviljande af ett Låne biträde af 200,oco R:dr Banco TransportSedlar, till understöd för Götheborgs Stad. Till Lagutskottet; Kongl. Maj ts Nådiga Proposition om en Lag, angående vidtagande anstalter för att anhålla och tilltal* sådana Personer , hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige, samt derefter afvika till det andra. Upplästes följande från Hans ExcelUnce, HofCancelleren m. m.
Nej; Usta Alternativet: kommer stadgandet i 59 § att lyda, i enlighet med Ridderskapet och Adelns beslut, sålunda: Banco-Utskottets Memorial, N:o 55. 23 Banko-Fullmäktige skola, genom inköp af silfver från främmande länder, förstärka Bankens metalliska Gassa; hvarvid utöfver ut vexlingspriset icke får betalas mer, än hvad sorn erfordras för transporten af silfret från uppköpsorlen till Banken. Banko-Fullmägtige berättigas, dock endast under tiden från den 15 November till slutet af April, att, vid inköp af silfver till lefverering inom den 1 näst påföljande Augusti, lemna förskott till högst tre fjerdedelar af si 1 frets värde åt inländska män, hvilka ställa fullgod säkerhet för de med dem afslutade Contracters fullgörande. 2:dra Alternativet: kommer stadgandet i 59 § att lyda i enlighet med Preste-Ståndets beslut, sålunda: Banko-Fullmägtige skola, genom inköp af silfver frän främmande länder, förstärka Bankens metalliska Gassa, då sådant för Banken icke medför större utgift, än som erfordras för transporten af silfver fiån uppköpsorten till Banken. Banko-Fullmägtige berättigas ock att, vid contrakt om silfverlefverance, emot full säkerhet meddela räntefria förskott till tre fjerdedelar af silfrels värde och på högst 3 månaders tid. 60 §, så lydande: ’'Uti Banken emottages ej mindre controlleradt verksiljver, efter ett pris af 1 R:dr 5 sk. 4 rst. Banko per lod, utan äfven controlleradt ducatoch arbetsguld eller annat omyntadt guld, efter det för tillfället gällande invexlingspris pä ducater, dock ej i mindre partier hvarje gång, än minst 100 lod silfver, eller, hvad guldet angår, en cjuantitet, motsvarande minst 20 ducater", är bifallna af samtlige Riks-Slånden.
Sits samfällda mening och således för deras räkning, ehuru sunda förnuftet säger hvad lietta betyder, så skall likväl, mine hellar! meningen icke vara sådan som vårt förnuft säger att den tydligen är, utan den skall vara, alt Const.Utsk. äger att påtvinga oss grundlagsförslag, hvilka vi ej gilla, och för vår räkning skola vi låta dem hvila i egenskap af vår mening, ehuru de icke äro vår mening. Till eder alla, mine lierrar! afven till dem, som i redlig afsigt, i den varma tro, att publieislernes, tongifvarnes och operatörrrnes arbete vid nästa riksdag ej skall kunna förhindra kullkastandet af detta förslag, äfven till dem, som af en varm tro resonera så, alt man kunde låta det oskyldiga verket ligga der, vill jag hemställa, om icke vi gåfve en dementi åt vårt sunda förnuft, om vi anloge della förslag, sådant det nu blifvit framstuldt, och jag missräknar mig ej på känslan och det sunda förnuftet inom delta Stånd. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag ur uppkallad af en värd talare här midlemot, som den andre i ordningen hade ordet, då han egentligen ville bringa discussionen omkring del ämnet, huru detta betänk, borde föredragas. Med honom instämmer jag fullkomligt deruti, att betänk, måste i sin helhet disculeras, emedan det vore att helt och hållet tillintetgöra vår beslutanderätt, örn vi inginge i pröfning af delaljerna och fattade ett eller annat beslut örn dessa lag-§§, hvilket sedermera skulle komma att stå i fullkomlig motsats emot Ståndets tanke i sin helhet; men jag beklagar att jag ej kan dela den värde talarens conclusion. Han har bland annat yttrat, alt den föreg:de voteringen i förstärkt StalsUtsk. skulle såsom ett R. St:s definitiva beslut helt och hållet binda R. St. vid den ytterligare granskningen af Const.- Utsk:s förslag i denna fråga.
Man m %ste p % distriktskoterskan stiilla ganska hoga fordringar, .ty genom sin verksamhet p l landsbygden i ambulatorivk sjukvlrd kommer denna skoterska att vara oftare undandragen lakarens dagliga tillsyn, mera hanvisad At sig sjdf an sjukskoterskan p % ett sjukhus. ~ f v e n behofver hon en mera praktisk kannedom om de epidemiska, sjukdomarna samt om de nodvandiga iitgiirderna mot smittans spridni~ig. Darfor blir det onskviirdt for heme att hafva tjanstgjort en tid pH epidemisjukhus. 2) For hvarje kikare-distrikt skall pmns ea af 1ndsti.nget tillsatt ndnzd, sonz har ntt mtnga och elltlediga skotersknn, ofiteruaka hennes goro~n&amp;l och gifua heme de yttedigare foreskrifter, soin zdofuer instruktionen kunna erfordms. Dema ntimnd bor best&amp; af en d f o r a n d e, som skall uara Eiiknre, och tvb ledamiiter, man eller hianor. Skoterskan bor antagas och aflonas af landstinget, ty om detta sker af en enskild kommun, sii torde denna giirna vilja genom sina fortroendeman bestamma ofver skoterskans verksarnhet in i de minsta detaljer. Hon blir d4 latt: nog en kommunal doktorinna och tvjngas p&amp; sB siltt rent af till kvacksnlveri. Aterigen om 1a.ndstinget tar saken om hand, kan man med temligen stor sakerhet pirakna att landstinget, som vet hvar skoterskans plats inom sjnkvkden Zir, a h e n vet att genom instruktion stalla hennes rerksamhet under llikarens ledning och kontroll. Till ledamoter af namnden komma antagligen att af landstinget utses sBdana personer, som redan aro ledamoter i distriktEoreningens styrelse.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, med anledn. af hvad nu blifvit föreslaget och yrkadt, finge hemställa, att Utsk:ts framställning rörande uphörandet af E. o. Ad:ns forum privilegiatum i konkursoch boskillnads-mål först skulle företagas till pröfning; att förslaget till ny konkurs-lag sedermera skulle paragrafvis genomgås, dock med rättighet för ledamöterne att, derest sådant funnes nödigt, vid en paragrafs föredragning jemväl yttra sig öfver så väl de paragrafer, som ansågos stå i närmare sammanhang med den föredragne, som ock lörslaget i dess helhet; samt att ingressen till förslaget, utom i hvad den rörde uphörandet af Ståndets privilegierade forum i nyssnämnde mål, sist skulle förekomma till granskning; äfvensom att E. o. Ad. i afseende å såväl förslaget till konkurs-lag som ock de två efterföljande förslagen, måtte besluta, att, för den händelse en del §§ blefve återremitterade och en annan del bifallne, det skulle stå Utsk:t öppet att vid förslagens förnyade handläggning föreslå sådana ändringar i af E. o. Ad. godkända paragrafer, som kunde finnas behöflige till följd af skeende förändringar i återremitterade paragrafer. Eopades ja. Härefter uplästes hvad Utsk:t å sid. 20 yttrat ang:de uphörande af E. o. Ad:ns forum privilegiatum i konkursoch boskillnads-mål. Hr Printzensköld: Det är icke första gången som denna framställning kommit från LagUtsk:t till E. St:r. Jag har, så ofta det skett, sökt motsätta mig densamma, och det är således icke första gången jag befinner mig i detta förhållande. Vid 1848 Den 11 Juli f. m åi-9 riksdag väcktes af en ledamot inom BondeStit förslag om uphäfvande af Adelns forum privilegiatum i konkursmål. En ledamot at Utsk:t, nu dess Ordförande, tillstyrkte äfven då med mycken värma inom detta Stånd, att denna rätt måtte upliäfvas.
Såsom man finner har vårt nabofolk såväl för lösgängeri, eller sysslolöst kringstrykande, som för tiggeri upptagit alternativa straff, nemligen fängelse vid vatten och bröd, enkelt fängelse och ändtligen tvångsarbete. De tvänne förstnämnda straffen synas mig dock olämpliga, då de ifrågavarande förseelserna icke kunna hänföras till egentliga brott; men så mycket mer synes tvångsarbete vara att föredraga; ty att hålla den till tvångsarbete, som kan, men icke vill begagna det fria arbetet, deri ligger rättvisa, konseqvens och — tilläggom det — en verklig välgerning mot den skenbart lidande, som.såmedelst kan återföras till ordning och arbetsamhet. Men tillämpningen af det Danska tvångsarbetssystemet förutsätter en inrättning, som vi sakna — tvångsarbetshus i rikets alla län. Yäl väcktes under sistlidne riksdag en motion i sådan syftning; men som motionären hufvudsakligen afsåg, att arbetshusen skulie blifva en tillflyktsort för straffade frigifne fångar, ansåg man, att innan någon ny, mera genomgripande åtgärd i den af motionären antydda rigtning beslötes, några mera bestämda resultater af cellfängelsesystemet borde afvaktas, hvadan frågan den gången förföll. Hvad jag således förordar såsom, efter min öfvertygelse, innefattande det enda verksamma medlet att hämma lösdrifveriet är: inrättandet af under offentlig kontroll stående arbetshus, först* i alla residenstäder, och vidare på andra tjenliga ställen i länen, som för delta ändamål borde indelas i distrikler, till det antal och omfång, som af lokala och andra förhållanden betingas. Dessa inrättningars bestämmelse skulle vara dels att bereda icke straffade försvarslösa personer tillfälle att förskaffa sig arbetsförtjenst, dels att upptaga sådana likaledes icke straffade försvarslösa personer och arbetsföra betlare, hvilka blifvit till allmänt arbete dömda. Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
December månad, jemte en inom Ståndet, den 21 dennes f. m., väckt motion, i samma ändamål; och fann Preste-Ståndet, som med Hedervärda Bonde-Ståndet instämmer uti den alfvarligaste önskan, att Riksdagen måtte med första möjliga blifva afslutad, och i synnerhet anser, att mångfaldiga olägenheter för det allmänna uppkomma, i händelse Stats-Regleringen och Bevillningen med den till densamma hörande Förordning icke skulle blifva bestämdt afgjorda inom loppet af innevarande år, för godt att vördsamt och vänligen inbjuda de respective Med-Stånden att deltaga uti följande beslut, till Riksdags-ärender nas verkliga påskyndande och undanrödjande af alla de hinder, som kunde möta Kongl. Majtts Nådiga afsigt att anbefalla Riksdagens slut: 1:0 Då det vore lika ändamålslcist, som olämpligt, att hos Kongl. Ma.;t i underdånighet anhålla om Riksdagens afblåsande, hvarom Kongl. Maj:t redan till Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän behagat yttra gin Nådiga vilja, förr än Rikets Ständer å sin sida gjort allt hvad på dem härutinnan kan ankomma, så föreslår Preste-Ståndet, att hvarje Riks-Stånd ville besluta, att först och framför allt annat företaga alla de mai, sorn röta Prof’ Utdrag den a3 October 1829. 173 a) Statg-Regleringen, b) Allmänna Bevillningen, c) Myntbestämningen, d) Extra Ordinarie anslaget till Försvars-Verkets iståndsättande, e) Frlgorne om anslag till Canaler och Strömrensningar, och f) Besvarandet af alla andra från Kongl. Majit, dels till Rikets Ständer, dels omedelbart till Stats-Utskottet aflåtna Nådiga Propo-' sitioner, hvaribland uttryckligen tna nämnas Instructionen för Rikets Ständers Revisorer:
N-o 464- sisth Riksdag för det då beviljade anslaget fästade vilkor, atti till 1828 års slut hafva bragt Canalen i fullkomligt färdigt skick, att endast inrättandet af en dragväg för hästar till Canalfartens lättande syntes återstå, men att Canalens belägenhet i en lös sandig jordmon, genom betydliga höjder af lösa jordlager bestående, fordrar en längre tid för Canal-väggarnes befästande, hvilket blott till någon delgenomartificiela medel kan påskyndas; att under tiden alla förefallande ras och utflytningar hastigt, och således ofta med dryga kostnader, måste iståndsättas, på det seglationen icke må förhindras; alt åter afgiflerna, af flera skäl, icke kunna fastställas så höga, som i Bolagets privilelegium blifvit tillåtet; att Bolaget emedlertid ensamt måste vidkännas förlusten emellan denna låga uppbörd och den som, i enlighet med dess Privilegium, skulle tillkomma genom varuprocenten; samt att väl af de Canal-Bolaget sedan sista Riksdag lemnade allmänna medel blifvit besparade 12,114 R:dr 28 sk. 6 r:st. Banco till fond för Canalens underhåll; men att afsättandet af en sådan fond är fortfarande nödig, örn ändamålet dermed skall vinnas. Vid öfvervägande häraf, med hvad mera Directionen i ämnet anfört, hafva R. St., under öfvertygelse om fördelarne för all - Exp.-Utsk. Förslag till und.
"Jo, det gör jag visst", afbröt henne med thordönsstämmna snäsigt Fru A., "jag tar visst ingen enda lott, om icke för annat, så för det du icke härom sistes tog lott uppå min syperba bordduk." "Min Gud", inföll fru E., "det gjorde jag visst, mins du icke det?" "Ja i alla fall gör jag det ej, jag har ej råd att skänka bort någonting, den ena dagen följer den andra med utgifter af oräkneliga slag, jag måste nu börja hushålla, eljest ligger jag sjelf uppå landsväg, och det verkeligen af puraste godhjertenhet och hjelpsamhet emot stadens alla fattiga; jag tar bestämdt ingen lott." Den godhjertade Fru E. syntes nu temmeligen brydd öfver sin ringa framgång, men hvad stod att göra, hon fästade så mycket ifrigare fingren vid sitt lilla spetsarbete, och nedsväljde i tysthet sin harm; härunder blef äfven jag snart färdig att lemna rummet, med till afsky gränsande känsla för dessa varelser, hvilka så illa och otacksamt förvalta de medel Gud i öfverflöd dem förlänat. Mitt humeur var af denna lilla tilldragelse så alldeles försvunnit, med bästa vilja hade jag ej kunnat undertrycka den tår, hvilken mitt hjertas våldsamma rörelser i mitt öga framprässat; jag kände med smärta hvad nödlidande ville säga, och föreställde mig således allt för lifligt till hvilken grad motgången måtte pröfvat dessa arma, innan de ägt styrka att blottställa sig för sina medmenniskors hån och godtycke; jag vände som sagdt om för att åter närma mig den lilla krets jag nyss lemnat, då jag såg Baron C., lutad emot dörren uppmärksam betrakta gruppen kring spelbordet, hvaraf ingen kunnat, eller hunnit bemärka honom; han hade hört alltsamman, det fann jag af hans blickar, äfvensom af de halfhögt yttrade ord, "sådan är menskligheten" han vid det jag passerade honom, uttalade: Gud nåde så visst som hon är usel, tänkte jag vid mig sjelf, i det jag suckande åter nedsatte mig, och tyst började syssla vid mitt arbete.
Engelska banken t. ex. med en lånerörelse vanligen inskränkt lill diskontering af vexiar och belåning af Statspapper samt med en kassarörelse, uteslutande ställd pä stora summor i jemförelse med vår, bade 1832 för det egentliga bankdepartementet, (befattningen med Statsskulden derunder icke inbegripen) en tjenstemannapersonal af 173 personer med en kostnad af (59,105 P. St. utom 100,092 P. St. kostnad för dess sedelrörelse, (se Appendix N:o 19 p. 33 och IS':o 18 p. 32 lill Report on tlie Rank of England Charter 1832). Vid Berlinska banken, hvars hufvtidrörelse, den liden jag vistades i denna stad, var inskränkt till diskontering af vexiar och upplåning på kortare tider, var tjenstemannapersonalen synligt ganska liten, men den lägsta graden, hokhållarne, motsvarande vår kamreraregrad, ägande sjelfve biträde af sjelfvalde extraordinarie!- och med löner vida öfverstigande de högsta inom vår bank, och så torde vid närmare granskning förhållandet vara med de andra banker, der personalen skenbart synes ringa. Remitterades lill Banko-Ulsk. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komme att fortsättas kl. 0 e. m. Hr von Axelson, Georg Julius, uppläste följande motion: Af den stora pluralitet, nemi. 144 röster mot 37, med hvilken R. o. Ad. d. 8 dennes antog Hr Gr. Cronhjelms då pröfvade förslag, ali till R. Sl:s Utsk. välja behöIligt antal suppleanter, har jag funnit, att R. o. Ad:s majoritet ej ansett Ridd.Ordn. lägga Ilin - Dan 15 December f. m. 225 hillder i vägen för dessa suppleanters inväljande. Jag är derjemte öfverlygad om, alt en stor del af minoriteten vid sagde plenum erkänner nyttan af att dessa suppleanter finnas, men att de ej ansett sig kunna antaga [fr Gr.
Betänknnden. ii nings rättigheten, hvadan/Friherren ock "trott det Stadgande nödigt, att tillverkning af Bränvin aldrig borde tillåtas, med mera än en 90 kannors panna; samt Af Friherre Ankarsvärd, Carl: att han väl ej ansåge någon ändring i det Reglementariska af nu gällande Bränvinsförfattning, så vidt fråga vore om pannerymden och vilkoren för dess begagnande, vara norlig eller nyttig, sedan med gällande bevis redan blifvit ådagalagdt, att de täta förändringar’, som häruti öfvergått Landtmannen, för honom varit högst betungande och af ett skadligt inflytande på hans välstånd; men trodde deremot, Regeringens rättighet att inställa Bränvinsbränningen vara i samma författning allt för inskränkt, samt nödvändigheten påkalla en rättelse deruti, så att befarad hungersnöd eller krig, icke samfällt, utan hvar för sig, hädanefter måtte anses såsom tillräcklige anledningar till en slik inställelse. 2:o Utdrag af VälloH. BorgareStåndets Protocoller för den 27 sistlidne
Lommerce-LZclet t7rcurrl/s.' ilag reserverar mig emot bärle m^ntbestämning eller realisation för riet närvaranrle, pä sätt inom Utskotten blifvit akbanrllat, 50m jag anser bvarken möjlig, nyttig eller närlvänciig, ocb ^rkar att förbererlelserne, till en iramrleles blikvanrle, mä intill nästa lagtima Liksmöle fortgä ester samma principer, som emellan 1828 ocb 1828 ars Likrclagar egt rum. 62 8 t a ts - ock Lanco-IItskotten» Amiral V. lag förenar mig uti det ak H:r bommerce-Lädet akgikne yttrande. LiksdagsLullm. /'etter /'eärsson krän Östra Härad ock /önköpings bän: Om m^ntbestämning eller realisation får jag, såsom bedamot i sammansatta 8talzock Lancolltskotten, för min clel )>tra följande: Ock kan jag icke liela eller instämma r Utskottens Leslut. dag anser visserligen att det voie en önskelig sak om Länkens ställning ock förmåga, nu tillät att den kumle meö silfver inlösa sina secllar, ock derigenom kalla dem vicl ett jemnt ock stacligt värde, sa väl för utrikes kandeln, som för inre rörelsen; men, om ssdant icke ännu kan läta sig göra, är val ej att undra pä, när man kelinner kuru stora färsträckningar