Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett Danskt skålp. utgör, såsom jag förut nämnt, 500 gramm, under det ett Svenskt är 425,7; en Dansk fot är 31.8 centimeter, under det en Svensk blott är 29.6; och går jag till rymdmåtten, så svara 267 Danska potter mot 100 Sv. kannor, hvadan 1 kanna är ungefär lika med 2 § pott, och 1 Fransk litre Man kunde således, genom att med en ringa jemkning antaga potten till rymdmått, komma in på det Franska systemet. För att inse nödvändigheten af en öfverensstämmelse i dessa afseenden, måste man besinna, hvilka oändliga förluster som vid varubyten, man och man emellan, uppkomma af den nu rådande skiljaktigheten, då reduktionen måste för hvarje särskild gång göras. — Gr. Hamilton bar önskat, att 11. St:r i den underd. skrilvelsen icke skulle nämna något om myntet. Jag anser det deremot vara af aldrastörsta vigt att så sker. En mark Kölniskt finsilfver utmyntas nemi. i Sverige till 9 { specier, men i Danmark till 9 J, och. i legering tillsattes i Danmark 131 proc. koppar, men i Sverige 25 proc. Sverige förlorar således på hvarje mark finsilfver dels specie, utom kopparen. Då således vår sillver-rdr innehåller mera silfver än (Jen Danska och Norska, skulle man väl också tro, att den ansågos begärligare eller åtminstone jemngod med dessa; men så är icke förhållandet. I Hamburg, i Danmark, hvart vi vända oss, få vi betala agio. Jag tror således, att skrifvelsen bör omfatta äfven myntet. I lörmelt, ehuru icke i statistiskt afseende, tror jag Hr Isbergs förslag vara fullt tillfredsställande, och tillstyrker så mycket hellre dess antagande, som BorgareSt. enhälligt bifallit detsamma. Men denna fråga har äfven en annan sida, som är af aldrastörsta vigt, nemi. den politiska.
Q lacken A M E R, HVILKA KLÄDA SIG E F T E Specialitet: R skapsoch ••• - •. * J » Sidentygs-Expdrt, s to r t Tandläkaren Professor G. Cederschiöld har flyttat till EogelbrclUsg-atan 5 Tel. Österm. T. A. 65353) Tandläkare T O M von HALL, 15 Stureplan 15. Hvard. Helgd. Allm. Telefon 58 48. har efter fleråriga studier och praktik i Nord Amerikas Förenta Stater öfvertagit och fortsätter Tandl. Carl Rosanders praktik i n:r 36 Malmskilnadsgatan. Allm. B R A N Norrland, Nyss utkommit. — Rikstel. OBS.l Garanti för hållbarhet. omb. och insättning af artificiella tänder. W. Telef. Beställningar emottagas å all slags sömnad, äfven då tyg inlämnas. n s t e t m i x Jönköping. Har rönt exempellös framgång. Flera tusen människor välsigna den. Rekommenderas af läkare och barnmorskor. på en sats kosta 4: 40 pr sats. Sändes på järnväg mot efterkraf, på båtar endast då den är förut betald. Uppgif den sort, som önskas af de tre sorterna. Endast hel sats sändes. Hellösande för kronisk förstoppning, magkatarr m. m. Halflösande för magsyra, kolik, gallsten m. m. Bindande för tarmkatarr, diarré m. m. — Jönköping i januari 1899. Rikstelefon. Sofia Larsson, Östra Storgalan €3, Jönköping. — Allm. Fru D:r Erik G. Åkerlund Josepli Lejas, Drottninggatan 6. Hushållsräkning 5 %. Pris kr. Inneh. 16 planscher i ett häfte. I alla boklådor. (G. KOKBOK ä 6,75 inb. Mitt privata Hem i R ä t t v i k för klena personer hålles öppet äfven vintertiden. 8-011) (f. d. Sophiasyster). S l ö j d k u r s.
Af desta skäl magar Utskottet för sin del icke tillstyrka den af Herr Manncrstam föreslagne Instruktion. Stockholm den 23 November 1800. Pä Constitutions-Utskottets mägnar: D. Nannorlioim. Oart v. Uossnstein. Daniel Dborstoin. Dson lTl^eleort. D. D. N:o 24. Med öfwerlemnaude af Utskottets eget förflag till Tryckfrihetslag. Wördfamt Memorial. Till Riksens Högloft. Ständers pröfning får Constitutions-Utskottet härjemte mördfammeligen öfwerlenina den af detsamma äskade, dest Egna utarbetning till en Tryckfrihcts-Lag. Ämnet är misterligcn ej nytt. Utskottet har baft att rädfraga äldre Författningar, detsamma rörande, och äfwen ägt mycken ledning af det återremitterade Förslaget och dermid i Niks-Standcn 362 Expeditioner till RikS-Ständen. Tryckfrihcts-Lagars skiljaktiga uppställning, deras ival kända föränderliga öden och en deraf uppkommande sorgfällighet, att pä fanita grunder för sak och werkställighet bereda waraktighetcn af en sä mycken magt päliggande författning, upptagit Utskottets hela omtanka. För hwar och en, som i minnet äterkallar jemförelse!! emellan den hastigare och wälgörandc uttvcckling, upplysningen bibringat i ämnen af alla slag efter Tryckerikonstens upptäckt, och förra tiders långsamt framskridande odling, lärer uppfinningens warde icke wara nägot twiftvelsmäl underkastadt. Snillets och den djupa forskningsandans lifgifwande kraft har det egna i sin natur att wilja meddela, upplysa, gagna och förbättra. Den har med begärlighet och framgäng begagnat denna öppnade gcnwäg att uppfylla en hög bestämmelse, och de för tankens frihet i förwäg lagde hinder hafwa ej förmätt att epväfwa, utan endast att för nägon tid tillbakahälla och fördröja dep wälgörande werkningar.
SkuldCapital erhålla 75 för 5 procenta ränta torde vara de förmånligaste vilkor som erbjudas och sådan förderfvelig skuldsättning vill man utan trängande behof påföra oss? Må sparsamhet införas i alla Statshushållningens grenar, må ali den frihet införas uti alla medborgeiiga yrken, som kan stå tillsammans med laglig ägande och nyttjande rätt, må ingen MedborgareClass gynnas på de andras bekostnad, utan Nationen under Styrelsen afen Konung sorn vill sitt Folks väl, få under värt lyck.-? liga fredslugn utveckla sina krafter och sin håg för tillväxt: då skola medel sjelfmant erbjuda sig, att bereda myntets stadga och äf - Den 11 April J. ml ven realisation, om denna fordras till landets välstånd. Att förut med lanta konstlade medel påtruga oss den är detsamma, sbm att kläda en illa sjuk i grann högtidsdrägt för att för allmänheten lata honom paradera, mattigheten skall blott fortare tilltaga och den sjuka skynda sm upplösning till möte. Man frågar: Skall penningeoredan lem näs utan hjelp? visserligen eke. Som medel till dess afhjelpande torde verksamt kunna bidraga. 1:0. Bankens Publicitet. 2lo. Tjenliga stadganden mot Sedelstoc. kens okände utöfver en viss proportion emot Bankens Fonder. 3:0. Dylika åtgjerder att oafskiljeligt fästa vid Banken alla dess verkeliga tillgångar» 5:0. Upphandling för Bankens räkning åf silfver till och under viss minimicours , då goda Handelsförhållanden sådant medgifva. 5:0. BancoDiscontens utgrening emellan Stockholm, Götheborg och Skåne, att med det största Creditif sorn Sedelstocken och Bankens tillgångar medgifva, men endast med detta Creditivets belopp, få emot 5 procents ränta biträda med lån på namfl, men framför allt på oförstörbara eller assecurerade varor.
Bihang till Rikt-St, Prat. 1828—30, 9 Sami3 Bandit 4 5Me H'-U 50 ProtrUtdrag den 5 Mars 1830. m. fiJr lånets anskaffande, icke må öfverstiga åtta procent; så fann Ståndet jemväl för godt att, genom Utdrag af Protocollet, vänligen inbjuda Högvördige Preste-Ståndet att uti detta beslut sig med Bonde-Ståndet förena. S, D. Föredrogos å nyo och biföllos Ban* co*Utskottets på bordet hvilande Utlåtanden: N:o 130, öfver anmärkningar vid Memorialet N:o 1 ao, innehållande förslag till jemkning och omröstnings-propositioner, i anledning af Riks-Ståndens beslut, i frågan om en på npplåning grundad Discontering för handeln och den större rörelsen; N:o 131, med hemställan om en; tillföljd af Riksdagens förlängande,11 nödvändig blifven jemkning vid bestämmande af tidpunkten, efter hvars förlopp de förfallne Guldoch Silfverpanterne skola genom auction i Banken föryttras; och N:o 133, i anledning af Riks-Stånden§ Serskilda beslut, i afseende på användande till ny fastighets-belåning af Capital-afbetalningat å Bankens på återbetalningi sedlar ställda fordringar för utgifne Ian emot pant af Fastigheter m. m. Prot.‘Utdrag den 5 Mars 1830. 51 S. D.
Men Utsk:t har icke understödt de väckta motionerna i denna syftning, utan egentligen endast tillstyrkt de förändringar-, att i stället för 74 ben 4 AngnstI. de varningnl-, som försiggå inför domkapitlet, skulle sättas en varning inför kyrkoråd; alt de begge pliktfällningarne inför domstol afskaffas; och slutligen att ett minimum af 1 års tid skulle stadgas för skillnad till säng och säte. Beträffande dessa förändringar får jag säga, att jag anser mig böra understödja förslaget att 2:dra varningen sker inför kyrkoråd. Jag skulle icke göra detta, om domkapitlet funnes nära till bands för alla Sveriges innebyggare, emedan varningen der alltid vore mera högtidlig och man alltid kunde vänta att den utfördes med mera eftertryck och af annan person äh den som gifvit lia varningen; men då man känner att våra domkapitel i en mängd orter äro belägna på synnerligt långt afstånd, och detta förhållande är mest påtagligt i den ort, hvarifrån denna motion förskrifver sig, nemi. Norrland, så är det naturligt att en resa, ti ek. till Hernösand från nordligaste delen af stiftet, skall i många fall blifva nästan omöjlig för makarne, och vore detsamma som ett förbud att på denna väg skilja sig. Det kan icke gerna vara rätt att en sådan olikhet får existera, och denna olikhet kommer i synnerhet att drabba den fattige. Den andra förändringen, som Utskrt har tillstyrkt, är att afskaffa böter inför domstol. Derom behöfves icke mycket sägas, enär alla tyckas i det fallet vara ense. Den 3:dje förändringen är att Utslct bestämt ett visst minimum af tid, 1 år, för skillnad till säng och säte.
Vill man åter, att silfret nödvändigt skall komma utifrån, så frågar jag, om det vore consequent att, sedan man i 5:te punkten medgifvit silfverköp öfver pari, i fall Bankens säkerhet det oundgängligen fordrar, i den 6:te punkten förbjuda silfverköp inojnlands, om det kunde erhållas för aldrig så lågt pris. Jag tror derföre, att man borde förena sig uti Frih. Ehrenborghs åsigt; men det är mig nära nog likgiltigt, om Hr v. Hartmansdorffs förslag antages. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å 6:te punkten i Utsk:s förslag. Ropades nej. H. Ex. framställde derefter propos. till afslag å samma punkt. Ropades ja. Hr af Ekenstam: Jaer har blott velat anmärka den O omständighet, att då det stadgande i 6:te punkten, som föreskrifver tillsyn derå, att silfret verkligen från utländsk ort inkommer, och hvarvid flera ledamöter fästat sig, är hvad egentligen synes qvarstå att antyda i denna punkt, synes mig ett stadgande i denna del lämpligast kunna göras genom ett ringa tillägg till 5:te punkten, sedan den numera erhållit sin nya redaction. Gr. Cronhjelm: Jag tycker, att vi icke sluppo för knapphändigt ifrån 5:te punkten för att man skulle vilja återgå till densamma, och om sådant skulle kunna hända, sedan, efter åtskilliga framställda propos:r, frågan om den punkten slutligen blifvit afgjord och med klubbslag befästad, så vore vi långt på den grundlagsvidriga bana, att våra beslut ej ägde någon helgd.
Preste-ståndet den 6 Borgare-ståndet den 6 Bonde-ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse > om -upphörande af skillings-sedlars utgifning från Banken. (Banko-utsk. Mern., N:o 62.) S. A. K. Med anmälan, det Rikets Ständer beslutat, att, med utgången af nästinstundande år 1849, all utgifning från Rikets Ständers Bank af sedlar å 16, 12 och 8 skillingar, samt 14 och 10 sk. kopparmynt skall upphöra, äfvensom att Banko-fullmägtige böra vidtaga alla de åtgärder, som finnas nödiga till beredande deraf, att silfvermynt å de lägre valörerne må, från och med nästa års början, uti landsorten allmänheten i vexlingsväg tillhandahållas, få Rikets Ständer underdånigst hemställa, att, på det fullmägtige i och för verkställigheten af detta beslut må kunna påräkna vederbörande embets myndigheters medverkan, dessa måtte örn detsamma underrättas, för den åtgärd, som på dem kan ankomma. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 Juli 1848. Expcditions-Tj t skottets Förslag till und. Skrifvelse, N;ris 128 och i3t. (Dessa N:or hafva varit afsedda för Rikets Ständers underdåninga skrifvelser, angående regleringen af Riksstatens första, andra och tredje hufvudtitlar; inen hvilka skrilvelser, då de ej kunnat expedieras, under afbidan af skattejemkningsfrågans afgörande, förekomma, under nya N:o, närmare slutet af denna samling). Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln Pi este-ståndet Borgare-ståndet Bonde-ståndet V Rikets Ständers underdåniga skrif velse > angående ett byggnads* låns beviljande åt staden Christianstadj efter derstädes inträffad eldsvåda. (Stats-utsk. Uti., JNtris 120 och 201.) S. A. K.
På Spanmåls-Conto äro afskrifne för råttfrat, intorkning och spillsäd under år 1841, ej mindre än 15^ tunnor, till ett värde af 131 R:dr 42 sk., hvaraf 10 tunnor 9 kappar råg beräknade icke blott på dé 174 tunnor, som funnos vid årets början, utan ock på de under året inköpte 250 tunnor, hvilka alla snart åtgingo till aflöning, samt derjemte för 32 tunnor tullsäd, som enligt verification af den 31 December eller vid årets slut erhölls vid skattningen (Vån Mjölqvarnen. På detta sätt synes mig att afskrifning för råttfrat m. m. svårligen kan undvikas 2:ne gånger på den spanmål, som balanceras från ett föregående till ett nästföljande år. — Under år 1842 blefvo för dylik råttfrat m. m. likaledes afskrifne 13^ tunnor till ett värde af 123 R:dr i sk. 2 rst. och dessutom såldes 16 tunnor 5 kappar hvete för 155 R:dr 8 sk., hvarpå förlorades 85 R:dr 14 sk. eller med öfver 5 R:dr B:co förlust på tunnan. Bland omkostnader förekomma ibland annat följande: 1841 den 24 Maj för Herrar Fullmägtige Skjuts 50: Frukost och Middag m. m 86: 44. 8. Uppassning .. 6: Vivre åt kuskarne 2: 12. — Summa B:co R:dr 145: 8. 8. 88 1841 den 4 October för Herrar Revisorer ra. fl. Skjuts 14 Equipager å 8 R:dr B:co 112: Vid ett besök, som Banco-Utskottets Herrar Ledamöter m. fl. gjorde på Tumba den 27 Maj 1840, uppgick kostnaden till 534 R:dr 35 sk. 4 rst.
Sedermera och då Kongl. Serafimer-ordens-gillet funnit det fördelaktigast att icke vidare intaga barn å barnhuset, der utgifterna för förvaltningen och barnens underhåll blefve alltför stora, ulan det vara förmånli-' gare för inrättningen att till understöd för fattiga barns uppfostran utdela all dess inkomst, vidtogos åtgärder i' sådant hänseende, och på det att samtlige länen i riket måtte af samma understöd komma i åtnjutande, bestämdes först ett visst antal barn inom hvarje län till erhållande af upp - Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ustkottens Utlåtande, N:o iO. 11 fostringshjelp, och sedermera fastställdes ett visst penningebelopp till utdelning inom hvarje län, i män af folkmängden, hvarvid likväl, enär Skåne af Barnhusinrättningen, sådan den från början befanns, hade största fördelen, Kongl. Ordens-gillet ansett samma provins böra erhålla ett större anslag än öfrige länen; och utdelas nu, i öfverensstämmelse med berörde grund, till Skånska länen 4000 R:dr och till de öfriga länen tillsammans 8000 R:dr årligen,hvilka medel öfversändäs till Konungens Befallningshafvande,sorn för medlens utdelning årligen till Kongl. Serafimer-ordens-gillet redovisar. Efter meddelandet af dessa upplysningar få Utskotten yttra, att väl efter gällande fattigstadga, det i allmänhet tillkommer .hvarje socken att draga försorg om sina fattiga, men att fall dock ofta förekomma, då oförsörjda, ouppfostrade barn icke kunna till visst samhälle hänföras, likasom ock, att föräldrar finnas, som, oberättigade att njuta fattigunderstöd, likväl äro ur stånd att lemna sina barn tjenlig vård och uppfostran. Särskilda socknar äro ock mer än andra betungade med fattiga barns underhåll och mindre än andra bemedlade för att bestrida detsamma.
Bränvinsminntering och -utskänkning. Torr fisk 15,800 Ltt. SkinnKanin369 Sill 5,476 T:r. Spanmål: Råg (egentligen endast år 1857: Hästar, hufvudsakligen för försäljning till 225 T:r) 54 andra orter 332 st. Korn (egentligen endast år 1857: Jern, gjutet (kaminer och spislar) 3,856 Ltt. 497 (T:r 122 smidt 1,400 tb. Hafre (endast för utsäde) 30 Qvarnstenar 40 par. Tran 1,960 Slipstenar 528 st. Tvål 360 SkinnGet560 )) Fruktviner 1,815 Räf120 )) o. s. v. Mård75 » Den först vid femårsperiodens slut i Norge inedgifna transitorätten har vid tillämpningen mött stora hinder genom föreskriften om varornas undersökning innan landväga försändning får ske. Då varupackorna för detta ändamål måste öppnas, blifva omkostnader för nytt emballage, provision m. m. betydliga samt ömtåligare manufakturgods lätt skadadt, hvarigenom den påräknade lättnaden till väsentlig del går förlorad. Skogsprodukter och ladugårdens alster utgöra Jemtlands förnämsta utbyte emot de varor, hvilka från andra orter måste förskaffas. Afsättningsorter äro, oberäknad! Norge, hvarom förut är nämndt, kusthamnarne vid Östersjön för trädvaror, Helsingland och Gestrikland för boskap, Uppland, en del af Stora Kopparbergs län och Westmanland samt hufvudsakligen Stockholm för hästar, ladugårdsalster, fogel, renkött m. m. Inom länet äro hufvudsakligen spanmål, hö och halm, kreatur, smör och ost, fisk, fogel och skogsprodukter samt binäringarnes och husflitens alster föremål för varubytet. Westgötens gårdfarihandel sträcker sig äfven till Jemtland och öfverklagas med och utan skäl. Gregorii marknad i Östersund under Mars månad torde vara en af de betydligare i riket.
Till följe hvaraf vi jn äfven skulle bli i stånd att med fördel exportera detsamma. Men huru rimmar sig detta med den andra låten, som för eli par timmar sedan hördes, eller att man omöjligen kunde medgifva införsel af utländskt bränvin emot en så låg tull, som 30 sk. per kanna' Således synes Frih. Rehbinder hafva enl. min tanka begått en vida kolossalare motsägelse än den han påbördat Hr Hjärne. Ehuru man i allmänhet sagt, hvad som äfven i dag blifvit npiepadt, att bränvinslagstiftningen hade till mål alt förminska tillverkningen af bränvin, har man likväl nu föreslagit en åtgärd, söm leder lill dess upmuulrande. I afseende på Gr. Lagerbjelkes yttrande lärer väl ingen kunna neka, att om en person vet, att om det icke lyckas honom, att inom landet försälja sitt bränvin, han kan återfå skatten i fall han detsamma exporterar, sådant betydligt upmunlrar lill bränneriers anläggande, ty vinner han icke på det ena hållet, kan han göra en vinst på det an dra. Jag tror således att, i fall man vill fortgå på den en gång beträdda banan, det icke går an att medgifva någon skalte-restitution, aldra minst vid denna Riksdag. Skulle man medgifva skalterestilulion för allt del bränvin, som i Sverige blifver tillverkadt, så blir ju skatten ingen. Hur skall man dessutom kunna bevisa, att det bränvin, som om ett år kommer att utföras, är af det partiet, som erlagt den nya skatten eller som icke dragit någon annan skatt än den nu gällande, d. v. s. en half sk. per kanna. Hvad kontrollerna beträffar, så fruktar jag för, att mycket vatten skall rinna ut på samma gång, som det förmodas vara bränvin. Jag afstyrker således Frih.
Vid i 8 J 8 års Riksdag anslogs väl Fonder, så till Odlingar i Riket, som Fastighetslån, ehuru otillräcklige för största delen af Rikets innevånare, hvilket visar sig deraf, att hela Xiånebeloppet upptogs följande året, af de Fastighetsegare, hvilka först voro i tillfälle inlemna fullständige Låne-Documenter; hvaremot andre,_ hvilka' år 1820, och derefter, BaneoUtskottets Betiinkar.den. gjorde enahanda kostnader och ansökningar, finnas ännu i denna stund sakna a 1,1 r biträde, emedan Handlingarne äro ännu liggande obelänte i Banco-Styrelsens förvar. — dag vågar tro att det verkehren skedde desse sednare en orättvisa, orri icke Banquen, likasom till de förre, skulle bibringa dem Lane.understöd, blott af den orsak, att Handlingarne inkommit ett årtal sednate» lin för de som redan erhållit Lane. understöd. Jag medgifver visserligen, att det icke är helsosamt för landet, eller den enskilda jordbrukaren, att behöfva anlita Rikets Ständers Banque, för att få ett erforderligt Llnebiträde; men sedan landet så allmänneligen konunit i en sådan förlägenhet, måtte det visst icke'vara rådligt aflägsna dess upprätthållande, så vida jordbruket icke allt för mycket skall undergräfvas. — Sker detta sednare, så lider icke allenast, enskillde, utan äfven det allmänna; — På landets nedtryckande eller uppbjel pande beror Statens undergång eller förkofran , heldst jorden är hufvudgrunden, hvarpå Riket endast kan trygga sig, och genom en vis Styrelse slutligen komma i välmåga. Att söka upprätthålla våra binäringar; Handel och rörelse är uck nödvändigt, för att få lif i Rikskroppen, men nödvändigare är det likvist, att bålla hufvudet helt, såvida icke öfriga kroppsdelai ne skola aftyna, och slutligen under tiden dö. Att Hög'ofl.
Oberäknadt att således genom samtidigt arbete å särskilda punkter af en bana, de fördelar, jernvägsrörelsen medförer, kunna skyndsammare komma flera trakter till godo genom deras förbindande med andra för deras rörelse vigtiga orter, åstadkommes derigenom, att penningarne och arbetsförtjensten jemnare fördelas, att lättare tillgång på arbetare och dragare beredes, samt att materialier och instrumentalier för arbetet, äfvensom föda och husrum för arbetarne med mindre svårighet och ulan särdeles stegring i pris erhållas. Dessutom måste i betraktande tagas, att, i anseende till sommarens korthet, vissa svårare arbeten, i synnerhet sådana, som erfordra murning, såsom viadukter, broar och kulvertar, hvilka arbeten, äfven med full tillgång å penningar och arbetsfolk, ej kunna på en trång lokal utöfver viss grad lortskyndas, måste i god tid, om än på vidt åtskilda ställen, företagas, för alt inom den för hela jernvägssystemcts fulländning afsedda tid medhinnas.» »Med fästadt afseende å samtlige ofvannämnda förhållanden, har Öfverste Ericson för byggandet af de stambanor, hvilka böra för Statens räkning anläggas, uppgjort arbetsplan, åtlöljd af kostnadsförslag, hvilket grundats dels på den erfarenhet, sorn de redan utförda jernvägs-arbetena lemnat, dels på de af Kommittéen gjorda beräkningar.» »De anslag, Eders Kongl. Majit vid innevarande Riksdag af Rikets Ständer äskar, äro visserligen i allmänhet afsedda att ej utgå förr än nästa statsregleringsperiod inträdt, eller under åren 1858 —1860. Som likväl arbetena å Statens stambanor måste redan från och med nästa år i en vidsträcktare skala vidtagas, om de skola inom här olvan utsatta lid kunna medhinnas, samt dessutom onödiga kostnader al icke obetydligt belopp skulle för statsverket uppstå, om, i brist på medel, arbetet mäste under år 1857 inställas, så har af sådan anledning, och då af den behållning, hvilken förefinnes å de vid sednaste
Då vid sednaste riksdag beslut meddelades om inrättande af kassa-kreditivlörelse åt enskilde, afsågs att bereda tillfälle till lånc-understöd, mera användbara för handel, näringar och industri, än deh utlfinmgs-Töié\se, som genom allmänna 38 Banko-Utskottets Betänkande, A\o 24. samt handelsoch näringsdiskonterne bedrifves; och då Banken hvarken kan eller bör utsträcka laneoch kreditiv-rörelsen på det hela, vore det önskvärdt att kunna till förmån för kassa-kreditiv-rörelsen, som med serdeles begärlighet omfattas, småningom förminska förlaget lill nämnde utlåning. Framställning har ock uti en af hr prosten Berlin inom högv. preste-slåndet väckt motion blifvit gjord derom, att tillöka kassa-kreditiv-fonden, äfven om sådant skulle erfordra en motsvarande minskning af fonderna för någon af de andra lånegrenarne. Men ehuru det vill synas, som skulle utlåningen på namn och reverser i allmänhet icke uppfylla sin bestämmelse, utan snarare locka till skuldsättning, der denna kunde undvaras, och ehuru, under sådana Förhållanden, vore lämpligast om denna rörelse, hvilken medfört stora förluster, småningom förminskades til! fördel för kassa-kreditiv-rörelsen, som, rätt begagnad, bör utgöra det bästa stöd för handel, näringar och industriella företag, torde, för närvarande, då vid samtlige Diskont-kontoren brist på tillgängliga lånemedel befinnes, det icke vara tjenligt att vidtaga en dylik åtgärd. Utskottet anser sig sålunda icke kunna föreslå någon annan Förändring i detta afseende, än att fondens fördelning på de serskilda Diskont-kontoren något jemnkas, samt tillstyrker, att den föreskrift, som skall motsvara 206 § i reglementet, må lyda som följer: 44:o