Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 14 1191 XJtskoltet får, i anledning häsaf, först ä Herr Commerce-Rådet Santessons yttrande, att ingen arbets commendering troligen varit så val deran, som vid Götha Canal, då hvad betingsförtjenster och vård i öfrigt beträffar, samt att det vore en känd sak, att Soldaterne merändels kunnat, både under • arbetstiden hemsända, och vid års-arbetets slut medföra ganska vackra behållningar af dess förtjenst; svara, att frågan, angående hvad Soldaterne, för enskilt räkning, möjligen kunna förtjena, uncTer Canal-arbetet, icke äger det ringaste sammanhang med det ämne, Utskottet i dess återremitterade Betänkande afhandlat, och hvilket, åsyftande beredande af ersättning till Rolama, icke Soldaterna, förden förlust de förstnämde få vidkännas vid de tillfällen , då annan Soldat, i den under Canal-arbetet skadades ställe, måste anskaffas ; en ersättning den Roten, hvarken enligt lag eller billighet, kan, på bekostnad af Soldatens enskilta arbetsförtjenst och besparing, tilläggas: hvarjemte Utskottet anser sig böra i öfrigt vördsamligen förklara, att då Utskottet uti dess redan afgifna och af Högvördiga Prest-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet bifallna Betänkande i denna fråga föreslagit, om icke Riksens Höglofl. Ständer kunde finna för godt, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t i Nåder täcktes vidtaga sådana åtgärder , hvarigenom Götha Canal-Bolag kunde förmås lemna Roten någon lämpelig skälig ersättning, i händelse någon Soldat i och för Canal-arbetet antingen blefve till vidare Krigstjenst oduglig eller 1193 "Den 14 Juli. ork förlorade lifvet, tror Utskottet sig hafva med tillbörligt hänseende så val till de grunder, Kgl.
Jag har egentligea begärt ordet, för att bestrida det af Frih. Raab föreslagna föredragningssätt eller att utplocka vissa §§. af Betänk. och afgöra dera, samt sedan återkomma till de öfriga. Jag tror, att derigenom skulle förloras mycken tid. De hänga så tillsammans, att man under discussionen skall återkomma till dem man afgjort, och jag anser det vara vida bättre, om hvar och en, som ämnar tala i ämnet bereder sig på att §§:ne föredragas i den ordning de i förslaget förekomma. Som sagdt är, tror jag, att vi vinna tid derigenom, emedan vi måste i alla fall återkomma till de serskildta §§:ne och då är det så godt att taga dem i den ordning de Den 26 April f. m. 403 i förslaget förekomma, hvarföre jag bestrider Betänkis antagande i klump. Hr Estenberg, Carl Christian: I denna fråga synes det mig af stor vigt, att vi icke för knapphändigt lägga grunden för det beslut, vi skola fatta. Hr von Hartmansdorff har sagt, att vi icke skola förnöta liden med öfverläggning om sättet för denna frågas behandling, hvaremot Hr Hjärne föreslagit alt Betänk, i sin helhet skulle antingen antagas eller förkastas. Det är väl troligt, att pluraliteten af Ståndet icke kan antaga ett sådant förslag, som är behäftadt med så många brister. Hvad åter angår Frih. Raabs af Hr von Hartmansdorff understödda förslag så tror jag att största delen af oss sväfva i en ganska stor okunnighet om innehållet af dessa §§. Således skulle jag anse det vara ytterst nödvändigt, all man npgifver de ämnen dessa §§. vidröra. Jag har studerat delta Betänk, ganska flitigt, men har icke kuunat fått reda på, hvilket system Frill. Raab här förordat. Derföre skulle det vara möjligt, att det är precist samma förslag jag velat framlägga, ehuru jag är okunnig om, alt det är detsamma Frih. Raab framställt.
Hemmanen emellan vid utgörandet af den så kallade Capellansskåppan. Företogs till pröfning Stats-Utskottets den 26 sistlidne April under N:o 127 afgifne, samt den 5o i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, om inköp af Kronans andel i uppbörden vid södra Stäket. Hans Excellence Herr Grefve Mörner Adolph Göran; Det år i anledning af Stats^ Den 5 Maji f, m. Utskottets nu uppläste Betänkande, jag får gifva tillkänna, att en undersökning om segel, farten förbi Wermdön redan för 5 år sedan blifvit gjord af Herr Major Hellström, och att ett Betänkande derom redan från StrömrensningsComitén till Kongl. Maj:t ingått med förslag till upprensning af Baggens-sundet; i hvilket förslag Comitén visat, att om arbetet nu genast vidtoges, blefve det dyrare ån om man väntade tills de arbeten som vid Weddö och Ortala åro började, hinna att blifva fullbordade, emedan man då kan verkställa arbetet med samma muddringsrnachine, som vid dessa ställen blifvit Bnvånd, Jag har blott velat npplysa detta, och har för öfrigt ingenting emot Utskottets Betänkande, Friherre Cederjirom, Jacobi StatsUtskottet har föreslagit, att man borde afstå Kronans andel af uppbörden vid södra Stäket, emot det att sundet blefve uppmuddradt. FÖr min del anser jag det vara ganska orätt, att till en enskild mans förmon anslå en stadigvarande skatt på Landets innebyggare. Jag tror att det vore rättast om en undersökning anställdes huruvida icke Staten, kanske för en ringa kostnad, kunde verkställa arbetet, och att sedan till kostnadens ersättande någon afgift lades på dera som begagnade denna farled, tills summan blifvit ersatt. Att öfverlemna ett sådant monopolium åt en enskilt man tror jag ej vara öfverensstämmande med sanna rättsgrunder. Utskottet har för öfrigt underlåtit att skaffa sig de upplysningar som kunna erfordras och hvilka nu af Hans Lxcellence Herr Grefve Mörner till en del blif - / Den 5 Maji f, rit, vit lemnade.
Mig synes särdeles tjenligt att i 174 Den 5 Mars f. ni. detta som andra fall, enär tillfälle dertill gifves, rådfråga den pålitligaste läromästarinnan: erfarenheten. Förändringen är nemi. vidtagen i ett verk, der den likväl för ingen del slagit förmånligt ut. Vi hafva i friskt minne, huruledes, när, i Kongl. Postverket, förledne sommar, ljuspenningarne blifvit afskaffade och gratifikationssystemet kommit i användande, ett allmänt missnöje yppade sig bland de yngre tjenstemännen, af hvilka en så stor del af denna anledning uphörde tjenstgöra, att posternas afgång märkbart fördröjdes och en rätt ledsam villervalla höll på au uppstå, hvilken icke, efter hvad mig är meddeladt, undanröjdes förr, än vederbör., genom enskild försäkran om arfvodenas jemnare fördelning —, således genom en återgång till det förra sättet, fastän under annan benämning, — återställde den störda harmonien inom verket. Sådan påföljd har ofta allt som har sken eller väsende af godtycke; aflägsna sä vidt görligt, detta obehag; och lydnaden blifver mera villig, mera enlig med den rättmätiga sjelfkänsla, som äfven den underordnade kan i sin ringhet fä äga och vårda. När roan nu har dessa färska exempel för ögonen, har man då skäl alt tillsluta sin syn för denna erfarenhet och påstå att endast fördelaktiga verkningar måste af förändringen vara att påräkna? Huru, säger man vidare, skola då icke den öfvervägande fliten och skickligheten belönas framför de mindre förmågorna i detta fall? — Visserligen böra de utmärkas, och det sker, någongång medelst gratifikationer, men hufvudsakligen medelst framtida befordran, på sätt Utsk. ganska rigtigt funnit. Innan dess få anspråken icke vara särdeles stora, och böra, der de vore giltiga, kunna af disponible medel, på sätt redan nu sker, honoreras, utan tillgripande af det enda, lilla belopp, som hvarje af de verkligt tjenstgörande kamraterne hittills undfått.
Reservation: af Herr Henschen, som ville till Rikets Ständers kännedom öfverlemna följande äfven å Inkomst-afdelningen uppsatta förslag till Utlåtande: »I betraktande af de särdeles bevekande omständigheter, som blifvit anförda till stöd för den af Kammarrätts-rådet landberg sökta eftergift, finner Utskottet väl den af Kongl. Maj:t derom gjorda framställning förtjena allt afseende hos Rikets Ständer; men Utskottet har emedlertid ej kunnat underlåta att fästa uppmärksamhet vid det förhållande, som af handlingarne i målet inhemtas, nemligen att Lindberg, i fall den sökta eftergiften icke beviljas i vidsträcktare mån, än Kongl. Maj.t föreslagit, deraf i sjelfva verket icke torde få åtminstone för en tid af 2:ne år, påräkna någon fördel, enär framlidne Stats-rådet af Wingård redan inbetalt 1,000 R:dr B:ko af ofvanberörde ersättnings-belopp, och följaktligen hans sterbhus eller rätts-innehafvare, på samma gång som Lindbergs pension å allmänna indragnings-staten blefve befriad från den Kongl. Maj:t och Kronan beviljade införsel, eger full rättighet att af samma pension utkräfva nyssnämnda belopp, för hvilket af Wingård ansvarat, dock endast i andra rummet, med rättighet således att af Lindberg erhålla ersättning, hvarigenom således Lindberg, som fortfarande saknar annan tiHgåag för sitt uppehälle än berörde pension, skulle komma att befinna sig i en lika utblottad belägenhet som hitintills. Utskottet har derför trott sig böra taga i öfvervägande, huruvida icke detta för Lindberg menliga förhållande kunde på något sätt förekommas; men då den rättighet, som i omförmälda hänseende tillkommer Stats-rådet af Wingårds sterbhus, är alldeles obestridlig, lärdr Stats-Utskottets Utlåtande JW 225.
På grund af hvad nu blifvit anfördt, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om följande förändringar i Kongl. Förordningen af den 1 Oktober 1858: l:o att 20 § måtte erhålla följande förändrade lydelse: ”krut, som från ort till annan, landeller sjövägen försändes, skall, då det öfverstiger tio skålpund, vara inneslutet i väl instufvadt och öfvertäckt kärl, så beskaffadt som § 14 föreskrifter, och hvarå med tydliga bokstäfver skall finnas utsatt ordet krut. Den som häremot bryter &c.» 2:o att 21 § må i första punkten erhålla följande förändrade lydelse: ”Vili någon från ort till annan landvågen fortskaffa krut i större myckenhet än tio centner, gore, inom åtta dagar &c.» 3:o att förordningen, i hvad den rörer kruts transporterande sjöledes, må i allmänhet så omredigeras, att den till trafikerandes skada och betungande icke försvårar eller hindrar sådan transport utöfver hvad nödig och erforderlig försigtighet kan kräfta. De §§ af förenämnde förordning, uti hvilka ändring är vorden föreslagen, hafva följande lydelse: §. 20. »Krut, som från ort till annan landeller sjövägen försändes, skall, dådet öfverstiger tio skålpund, vara inneslutet uti väl instufvadt och öfvertäckt kärl, så beskaffadt, som § 14 föreskrifter, och hvarå med tydliga bokstäfver skall finnas utsatt dels ordet krut, dels ock bestämmelseorten samt afsändarens och emottagarens namn. Den, som häremot bryter, bote från och med femtio till och med ett hundra Riksdaler, och vare krutet förverkadt.» § 21. »Vill någon från ort till annan landvågen fortskaffa krut i större rnycke.nhet, än fem centner, gore, inom åtta dagar före transportens afgång, derom an - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulsliotlels Betänkande N:o 47.
Antogs, enligt Kommitterades förslag, med tillägg i mom. 1 af orden: hvad kyrkan angår efter dessa ord Utgiftsoch Inkomst-förslagen, och med utbyte i mom. 2 af orden Kyrkooch Skol-rådet till Kyrko-rådet. § 41. Antogs, med förändring af orden Kyrkooch Skol-rådet, der de förekomma, till Kyrko-rådet. § 42. Mom. 1 antogs, enligt Kommitterades förslag, med utbyte af orden: ”Kyrkostämman meddelar” lill dessa ord: ”sorn kan varda meddelad”. Mom. 2 antogs, enligt Kommitterades förslag. Mom. 5 gillades, likaledes enligt Kommitterades förslag, med tillägg i början efter ordet ”Revisionsberättelsen” af orden: ”öfver kyrkans räkenskaper och förvaltning”. Mom. 4 godkändes, enligt Kommitterades förslag, med förändring i början af ordet ”räkenskaperna” till ”kyrkoräkenskaperna" och vid slutet, af orden Kyrkooch Skolräkenskaper till ”Kyrkoräkenskaper”. Pral.- Utdrag dm 3 Oktober 1860. 789 S 43. Godkändes, enligt Kommitterades förslag, med införande af ordet dylikt emellan orden annat och laga. § 44, enligt Kommitterades, med förändring, enligt Utskottets, och §§ 45 och 46, enligt Kommitterades förslag. Godkändes. S. D. Föredrogs ånyo Slals-Utskottets Memorial N:o 195, med förslag till voterings-propositioner för afgörande af åtskilliga till 8:de och 9:de Hufvudtitlarne hörande anslagsfrågor. Yoterings-propositionerna godkändes, och i öfrigt lades Memorialet lill hand lingarne. Frän Heden. Bonde-Ständet. S. D. Föredrogs ånyo Siats-Utskottets bordlagda Memorial N:o 195, med förslag till voterings-propositioner för afgörande af åtskilliga till 8:de och 9:de Hulvud-titlarqe hörande anslagsfrågor:
rikare n8d, lmn pG sinnrt oss l n y f, Kan Gud iEt en dödlig bevisa, Ä n att, då kan hunnit sin utvecklings höjd, Förflyttas frch jordens till hiiiimdetis, fri$. Dagny. 162 Orh kunde den vises cdskårinin,q bli 4 r, Och kqcndc vår saknad v i glömnm Då sade vi kanske, om ock med en t&amp; Af smärta, vi ej kunde gömma: I lifvet iiar Si,qzird j u lycklig sow fi;, Men (jzcft tir som Irma 14tur lifvct f G 92. Dock öde står platsen, ~j blott vid din l ~ ä v d, E j blott uti kretsen af cänner; Hur mycket d i n lejitad för många? ?ar w " i d N u rätt, dii du saknas, man känner. Det ljuder från öster och @ ester i chor: Hvem&gt; ersätter honom? Föt.1ustt.n är stor. 7 ' IiTnrdt underbart flar det h w du riiciate ti77, Så väl för det stora som ringa. Du visat hzw gvhyckct man kan, då man cil7 Sin egen personlighet bringa Som insats i arbetet, huad man förmår, D å, utan att vackla, mot målet man giir. Ditt minne skall också, du vingårdsman yod, I taclcsanama hjertm förvaras; Din bild, som nyss lifskrnj ' tig inföv oss stod, Förandligas, liksom förklaras. För allt Iivad da vcrkat f ö r medrnen ' slcors vn ' l Vib varmaste tack! Sist ett smärtffyldt farval! St-. 163 Fredrika-Bremer-Förbundetsa meddelanden. Om " hemst udier ". af Ellen Fries. (Forts. och s l u t) et talas om att ideer! ' ligga i luftenn, och det är onekligen en sanning, att ofta samma ideer up stå hos ersoner, som afvb n k o n som hälst beröring m d h v a r a n ra.
Jag fruktar, att det skall komma tider, då man skall bedömma de stadganden vi nu införa, för att lugna ögonblickets opinion, efter samma förhållande. Jag utbeder mig, att till Ridderskapets och Adelns protocoll få anmäla, att jag innom ConstitutionsTJtskottet ej instämt i det här afgifne förslag, ehuru jag ej ansåg det löna mödan att inkomma med någon serskild reservation. Jag ansåg saken så brydsam, att jag gjorde trenne särskilta försök till redaction, men var icke till fullo nöjd med någotdera. Dessutom var det ogerna jag ingick på, att Ständerna skulle till Kongl. Majit lemna någon andel i detta slags Lagstiftning, utan att vara säker på att erhålla något vederlag i dess ställe. Jag bjöd till att skaffa de nödiga garantierne på annat sätt, nemligen derigenom alt alla frågor om Bankens rörelse skulle afgöras genom alla 4 Ståndens sammanstämmande beslut. Derigenom anser jag att tillräcklig säkerhet skulle vinnas mot alla plötsliga och skadliga förändringar. Men nu, sedan den meningen gjort sig gällande, att Kongl. Majit bör erhålla del i den Financiella Lagstiftningen; har jag ansett angeläget för Rikets Ständer att begagna tillfället att såsom vederlag åtminstone få i RegeringsFormens 8g § tydligen bestämt, hvad som förstås med Ekonomiskoch Police-författning. Förslaget härom ligger på ConslitulionsTJtskottets bord. 154 Den 17 Februarii f. 111. Herr von Troil: Sedan en ledamot omsagt en del af livad Herr Hjerta förut sagt, nödgas jag äfven omsäga en del af hvad jag emot Herr Hjerta anförde. Man har talat om vådan af alt allmänheten skulle bilf va tvungen att såsom mynt mottaga enskilta Bankers papper. Jag skall då börja med att antaga, att mitt förslag till §:n blifvit antaget, och sedan anhålla, att den värde Ledamoten ville visa hvarigenom allmänheten skall kunna tvingas att emottaga enskilta personers eller Bankers Obligationer. Vidare har man sagt, att det redan står i Grundlagen, alt Banken allena äger rätt att utgifva sedlar.
F elmar ii x 834* S. D. Efter nu a nyo skedd föredragning af 1:0 Herr Ekstrands motion, om förändrad grund för Riks-Ståndens och Utskottens Canceliiers aflöning, och 2:0 fjerde punkten af Högvördige Presle-Slåndets ProtocollsUtdrag den 21 sistiidne Januarii, med inbjudning till Med-Stånden att förena sig uti Preste-Ståndets åsigt om förminskning uti ulgifterne för S ändens och Utskottens Cancelliet beslöt Borgare-Ståndet alt till StatsUtskottet remittera frågan om bestämmande af aflöning till Riks-Ståndens och CJtskottens Cancelliet Från Heder v. Bonde-Ståndet, S. D. Upplästes och bifölls Slats-Ulskottets Memorial, af den G innevarande månad, nied anhållan, att, utom den i Riksdags-Ordningen bestämda Cancellie-personal, få antaga en Secreterare för RiksgäldsVerkets ärenden, en Kamererare och en Cancellist. S. D. 1'öredrogs Högv. PresteStåndets ProlocollsUtdrag ford. 1 i denna •månad, innefattande inbjudning att deltaga uti en af Preste-Ståndet beslutad remiss lill Expeditions-Utskottet af Herr Biskopen Doctor Hedréns motion, om skyndsamt meddelande af förslag till besparing af kostnaderlie med Riksdagshandlingarnes tryckning. Ståndet ansåg det icke vara behöfligt, att i remissen deltaga. S. D. Rikets Ständers Justitias-Ombudsmans Redogörelse för sin Embets-förvaltning sedan sista Riksdag lästes till slut; hvarefter densamma remitterades till Lag-Utskottet.
Jag tror i alla fall icke att denna öfvergång kan ske utan npoffringar, men jag medgifver, att på den olyckliga punkt landet står i denna fråga, och då man väl kan förklara landet vara i fara, man icke bör ifrågasätta att icke vilja göra upoffringar, ehuru de icke böra göras förr än behöflig! är. Jag förenar mig således med dem, som önska för de de stora brännerierne en obegränsad tillverkningsfrihet. Hr von Troil: Då jag förra gången hade ordet, tog jag mig friheten yttra, att jag icke af Ulsk:s ledamöter funnit tillräckliga skäl framlagda för det af [Ilsk. föreslagna maximum. Jag ansåg detsamma i statsekonomiskt hänseende vara oriktigt och vågade på grund deraf anhålla om Hr Gr:ns o. Landtm:s propos. å dess borttagande. Jag erkänner nu, att flera skäl blifvit anförda, som lala för rättvisan och billigheten af den utväg, som Utsk. föreslagit samt att densamma äfven i väsendtlig mohn skulle inskränka bränneriernas tillverkning, och på dessa skäl afstår jag ifrån mitt yrkande, att maximibestämmelsen måtte borttagas. Hr von Hartmansdorff: Jag skall icke besvara hvad man sagt mot mig personligen. Andemeningen, af hvad i saken yttradt är, all eftersom vi varit hårdhändta mot de små brännerierna, så böra vi, för rättvisans eller rättare sagdt för orättvisans skull, förfara likaledes mot de stora, och alt eftersom vi indragit, så och så många småbrännerier, så är skäl att äfven indraga så och så många af de stora. Jag får dervid erinra alt vi ännu icke beslutit misshandla de små brännerierna, utan att allt hvad man hittills yttrat, icke är -något annat, än möjligen säga, att som vi hafva i sinnet blifva Den 27 April f. m 505 bårdhändta mot de små brännerierna, så skola vi börja med att vara det mot de stora. Slen har man väl lyckats, att i hänseende till dem få sin vilja fram; så kommer det förmodligen längre fram heta, att eftersom vi varit hårdhändta mot de stora, så måste vi äfven blifva det mot de små.
Utskottet meddelade öfver förhållandet med öfverskotten på Statsinkomsterne de förflutne åren samt hvad för Stats - 166 Stats-Utskottets Utgifterne årligen erfordrats äfvensom öfver de belopp af årliga StatsbristSurnmorne, som, i anseende till förhanden varande tillgångar på öfverskottsmedel, hos RiksgäldsContoiret forblifvit innestående, det blifvit upplyst, att den fördelaktiga verkan på RiksgäldsContoirets Gassa-tiIlstånd, som med förslaget hufvudsakligen åsyftats icke vinnes; alltså och då härjemte afseende måste fästas på de flere skäl och omständigheter, som, efter hvad ofvanberördt är, i öfrigt blifvit anförde emot den föreslagne förändringen, bar det synts Utskottet håde onyttigt och olämpligt, att uppbörden af Stora SjöTullsPostChartceSigillatcn och Husbehofsbriinnirigs-mecllen mera, än den af lika egenskap varande Salu-Accis-afgiften af Städerne, som icke i Förslaget blifvit omnämnd, verkställes i annan än den derföre redan stadgade ordning. Och har, i följd häraf, Utskottet funnit sig böra vördsamt tillstyrka: det den aF Friherre Anckarswärd härutinnan yrkade förändring icke må af R. St:r bifalla*. Herr Friherren har, i sammanhang med denna fråga, äfven föreslagit visse åtgärder i afseende på bestämmandet af de i 63 §, Reg.Form. oinförmäldle GreditivSummor, Framställningen derom är af Utskottet redan besvarad i Uti. N:o 280, hvilket alltså i denna del åberopas, Den 5 December 1829. Reservati oner! Af Herr Riben, G. W. Emot Höglofl.
Det är väl kylan och den stora stillheten, som göra att man känner sig så främmande och utomstående; man ser och ser, och så tycker man, att det försiggår någonting där inne, som man aldrig skall få veta, hvad det ä r. » Kritikern låter detta citat följas af dessa ord: » Hur förtjusande fint är ej själf va greppet, hur utomordentligt själfullt återger det icke en hel klass unga flickor af de inbundna, korrekta och tysta, men inom hvilka man anar, att så många a n - satser darra, att så mycken viljekraft rör sig, som både fängsla och inge vördnad. » Jag har anfört detta yttrande, dels för att visa, att jag ej är ensam om min höga tanke om Jane Gernandts talang, men i synnerhet därför, att denna typ för den unga damen — » den inbundna, korrekta och tysta », med ansatserna och viljekraften — tyckes mig ha så mycken gemensamhet med författarinnan själf, som vore uttrycket fäldt om henne. H o n tyckes ha lefvat sitt inre lif tämligen isoleradt, hon har sökt uttryck för det, som rört sig inom henne, i sina sceniska försök och i sin diktning. Och de, som i henne finna en äkta diktarnatur, med möjligheter af ett helt och hållet säreget slag, de kunna ej beklaga, att hon, från att som skådespelerska uttrycka andras känslor och tankar, öfvergick till att lägga fram för oss det hon själf känt och drömt och tänkt. Och hon säga oss. har säkert ännu mycket Georg Nordensvan. Salongen och lifvet. u har mig lländat mången dar ungdomsglad du gång, sitter i rik och strålande salong, Iland lyx och glans och Jviin tjusning glitter. har du ofta väckt, när kring din kropp sig smyger i plastiskt mjuka veck en af silkeslcna tyger. iJch dock — långt fagrare när, trogen i det din kraft ' Långt dräkt du lilla, och omsorg du heskär åt hemmets värf, vanare det glöd ler, tänker din Hick den djupa hjärtats stilla. din ungdom när hvad du ädlast som 27 IDUN 1894 värme olott ger, skänker.