Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och dock kostar tidningen må, såsom redan bestämda att på nyåret inendast 1 krona tagas, nämnas » Fosterdottern » af Elna Tenow för hvarje qvartal, postarvodet inberäknadt. samt » En Icokelts bekännelser » af Mia, under Idun tillhandahålles i landsorlen genom posthvilket märke döljer sig en mycket känd förf. verket, i hufvudstaden genom redaktionen, StadsDen senare följetongen börjar redan i detta postens hufvudkontor (Klara v. kyrkogata 3 A), nummer och lofvar att bli spännande. de större boklådorna och tidningskontoren. Idun har särskild läicare anstäld — en af Idun säljes ej lösnummervis annat än i och hufvudstadens yngre och skickligare — hvilför kompletteringar. En hvar, som vill hålla ken i en omsorgsfullt skött läkarerådsa] ' deltidningen, har att å något af nyssnämda stälning kommer att stå tidningens ärade läsarinlen i föi-slcott erlägga 1 krona för hvarje nor till tjenst, då så behöfves. De hafva enqvartal. dast att till Bedaktionen af Idun, Stockholm, I landsorten boende böra å närmaste postinsända sina förfrågningar med tydligt angifanstalt uppgifva namn och adress samt ervande af de åkommor, af hvilka de lida, lägga afgiften. samt underteckna dem med någon signatur. Idun önskar damerna till sist ett i alla af(Å hvarje dylikt bref bör stå ordet: Läkareråd). seenden godt nytt år samt hoppas att under Idun meddelar för öfrigt så vidt möjligt alla det nya året återfinna dem samtliga såsom tidslags upplysningar och svar a ingångna förningens läsarinnor! frågningar, intager alla slags annonser, som Dröjen derför ej att prenumerera! beröra familjekretsen, såsom förlofnings-, vigsel-, födelseoch dödsannonser, annonser om Med utmärkt högaktning lediga platser inom familjen m. m. dylilä. Redaktionen. Idun villj sålunda blifva ett verkligt och nyttigt föreningsband familjerna emellan samt en praktisk ^och tillförlitlig rådgifverska i allt, som kan intressera fruntimmersverlden. Ärade läsarinnor, arbeten för spridningen af eder t i d n i n g! "
Skulle mau emellertid vilja göra en så genomgripande reform, som att alldeles uphäfva bördsrätleu på landet, så borde man på samma gång borttaga lösningsrätt och hembudsskyldighet, samt med detsamma äfven borttaga eller åtminstone förkorta lagfartstiden. Jag anhåller om bifall till Gr. Sparres reservation. Hr Cederschiöld, Gustaf; När fråga upstår om att göra förändringav i lagstiftningen, måste man se till, huruvida sådana äro påkallade af något kraf hos nationen, i hvilket hänseende äfven är nödigt att eftersöka lagens grund eller ratio legis. Hvad särskildt beträffar bördsratten, så har den sitt ursprung från tider, som äro vidt skilda från den närv:de, och under hvilka ett helt annat rättssystem herrskade. Då gälde nemi. individen ganska obetydligt i samhället, och det var egentligen ieke den enskilde, utan snarare ätten eller familjen, som ansågs vara egare till jorden. Det var då också helt naturligt, att medlemmar af samma familj hade något medel att inom densamma bibehålla den af fäderne ärfda jorden; oell först Sedan denna upfattning af idéen om egauderätt till jorden nphört, aniog man kärleken till fädernes jord såsom grund för lagen om börd. Numera har äfven detta skäl allt mer och mer nphört, så att bördsratten nära nog öfvergått till ett medel att tillskansa sig pekuniär förtjenst. Då denna rätt var som starkast och mest utöfvades, var äfven fast egendom det, som egentligen och företrädesvis egde något värde, då nu deremot densamma skattas obetydligt högre än lösören, till hvars natur den allt mer börjar närma sig. Reservanterne hafva ganska riktigt anmärkt de svårigheter, som äro en följd af bördsrättens qvarstående i närvide tid, osäkerheten för köparen oeh möjligheten för bördemännen att preja den förre. Bland den mängd af händelser, som härpå utgöra slående exempel, vill jag blott anföra ett enda, hvilket, ehuru aug:de stadsegendom, i fråga om hvilken bördsrätten numera är uphäfd, dock Den 13 Ju 11 f. kati tjena till bevis på det sätt, hvarpå bordsrätten ofta blifvit begagnad.
Ut Supra. S. D. Då nu å nyb föredrogs Constitutions-Utskottets den 11 dennes under N:o 82 3o Den 17 December. aflåtne, samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, rörande sättet för slutliga behandlingen af frågan om Allmänna Brandförsäkrings-Werkets Låne-rätt i Banken; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde till Statsoch BancoUtskotten öfverlemnas. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets den 11 dennes under N:o 83 aflåtne, samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte förslag till ett tillägg i 56 §. Regeringsformen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att det af Constitutions-Utskottet, i nyssnämnde Memorial, nu framställde förnyade förslag till berörde tillägg, till den behandlig 56 §. Regeringsformen föreskrifver, godkänna. Ut Supra* S. D. Föredrogs å nyo Förstärkta Statsutskottets den 11 dennes under ]Y:o 664 aflåtne, samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i fråga om pensions anslående åt Riksens Ständers förre Justitias-Ömbudsmån Herr Friherre L. A. Mannerheim; och skulle samma Memorial till StatsUtskottet öfverlemnas. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Förstärkta Stats-Utskottets den 11 dennes under 3NT:o 665 aflåtne, samt den 15 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i frå - Den 17 December. 31 ga om inlösen af f. d. Filial-Disconternes ännu utelöpande Skuldförbindelser; fann Ridderskapet oell Adelil, att samma Memorial borde till Statsoch Banco-Utskotten öfverlemnas.
I afseende på de vid förra Riksdagen gjorda Anmärkningar och Förslag, tillhör Utskottet ingen annan åtgärd, än deras framställning; hvad åter dem beträffar, som Utskottet sjelf nu uppgifvit, anhåller Utskottet att få afgifva följande förklaring: Utskottet har antagit som en grundsats att vid Förslagen till ändringar i dessa Grundlagar fästa sitt afseende endast vid dem, hvilka utan någon slags inflytelse till rubbning af Lagstiftningens esprit kunde leda till förtydligande af föreskrifterna på ett så klart sätt, att 92 Riksdagen 1810. ingen misstanka af förändring i sjelfva Lagarne dervid bör äga rum, eller ock, om något förslag till en sådan förändring verkeligen skulle vara af nöden, tillstyrka endast det som erfarenheten oemotsägeligen bevisade behöfva någon åtgärd. Utskottet har ansett såsom ganska vigtigt för Grundlagarnes varaktighet, att de så litet som möjligt är vidröras, och har trott, att en Stat kan bättre äga bestånd med ett och annat obetydligare fel i sin Lagstiftning, än om, i afsigt att derigenom vinna fullkomlighet, man tidt och ofta bemödar sig att den förbättra. Då dessa grundsåtser ledt Utskottets åtgärder, anhåller Utskottet, att det efter dem äfven af Riksens Ständer måtte bedömmas. De ändringar Utskottet föreslagit i 14 § Riksdags-Ordningen, föranledde af till Utskottet inkomne Memorial ifrån Herr Borgmästaren Victorin samt Herrar Riksdagsmän för Stockholms Stad, röra allenast ett Stånds enskildta författningar. Utskottet har enhälligt erkänt deras billighet; ty Utskottet har funnit deras tydeliga syftning vara, att icke hela Ståndets rätt måtte åt några få personer öfverlemnas eller BorgareStåndets till val berättigade Medlemmar kunna komma i tvekan om de rättigheter, som dem vid valen tillkomma, och de skyldigheter, dem dervid åligga. Hvad Förslaget angår vid 38 § Riksdagsordningen, att Voteringar inom Utskotten måtte O f O ske per Capita, är detsamma icke nytt eller nu af Utskottet föreslaget.
Det genomgår också alla de Const.- Utsk:s förslag, som här varit under R. o. Ad:s öfverläggning, en helt annan tendens, än jag skulle, för min del, önska rådande öfver detta vigtiga ämne. Enär nemi. Coust.Utsk. så juridiskt uppfattat sjelfva formerna för Riksstyrelsen, så minutiöst ansett sig böra ingå i bestämmandet af antalet af ledamöter uti denna Conselj samt lill och med förklarat denna Conselj ambulatorisk i vissa fall; så anser jag äfven ganska conseqvent, att vid en depart.chefs frånvaro ansvarigheten för föredragningen öfverflyttas på en annan. Så lange detta systeme ännu är rådande, så kan jag, för min del, alldeles icke tillstyrka alt en annan princip här göres gällande. Jag instämmer således i denna punkt uti Utskts förklarande, men vill i afseende å förfall instämma i Hr von Hartmansdorff)! amendement, emedan jag också inser att andra än laga förfall kunna inträffa, som hindra den föredragande att vara tillstädes. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: För min del skulle jag helst önska bifall till Const.Utsk:s memor. sådant det är, men då här olika meningar uppstått i afseende på huruvida ordet ”tjenstledighet” bör införas eller icke, så tror jag, att kanhända de olika meningarna skulle kunna sammanjemkas, ifall man gaf ifråga var. § en sådan redaction, alt man, i stället för att införa blott ordet tjenstledighet, införde orden: på viss tid beviljad tjenstledighet. Hr von Hartmansdorff: Jag har för Hr Landtm, nyss uppgifvit den redaction af ordalagen, som jag trott mig höra uppgöra med afseende på de anmärkmr, som från andra sidan blifvit mot mitt förslag gjorda. Om Hr Landtm, behagar låta uppläsa denna redaction, så får R. o. Ad. höra, om hon är antaglig.
Jag förblifver dervid, att småsedlarnas bibehållande icke är enligt med sunda bankprinciper, och att till stöd derför kunna åberopas de största bankauctoriteter i hela den civiliserade verlden. Här hafva vi ytterligare en auctoritet uti just den samhällsclass, hvars beqvämlighet man säger sig vilja befordra. BondeSt. har nemi. beslutat bibehållande af endast ett slag skillingssedlar. IJr von Hartmansdorff: Jag får erinra, att utvexling af nya sedlar sker i landtränterierna, så att det icke beror på enskilda, om allmänheten skall fä nya sedlar eller icke. Talare hafva yrkat enkelt afslag å betänk. Jag tror likvisst icke detta vara det rätta; ty örn de öfriga Stånden fattat positiva beslut, men R. o. Ad. endast afslagit, komma dessa att stå qvar endast derföre, att R. o. Ad. ingenting bestämdt utsatt. Jag anhåller, att Ridd.secret. må upplysa, hvad de andra Stånden beslutat, samt derefter upplä sa mitt förslag. Underteckn. Ri d d.Secr et.: PresteSt. har afslagit betänk. BondeSt. har stadnat i följande beslut: ”att småsedlar af alla nu brukliga valörer icke må tillverkas längre ”än t. o. m. i8j6, men att den småsedelvalör, som, sedan ”det nya myntet utkommit i rörelsen, fluncostyrelsen till en ”början finner mest lämplig att underlätta vexling och post"remisser m. m., må intill nästa riksdag fortsatt tillverkas ”och utgifvas.” Hr v. HartmansdorfFs förslag lyder sålunda: ”De nuvarande sk:soch smäsedels-valörerna skola intill nästa riksdag fortfarande hällas allmänheten tillhanda i den mån, de tili utvexling begäras.” Hr Rosenblad: Då, enligt nu erhållna upplysningar, ett Stånd enkelt afslagit betänk, och, i händelse R. o. Ad. stadnar i samma beslut, frågan således grundlagsenlig! kommer att förfalla samt hittills gällande förhållande att qvarstå, anser jag enkelt afslag vara det lämpligaste. Hr von Troil:
En ypperlig teater-apparition, lämplig för det stora dramat, eges som bekant af hr Hanson och det är ofantlig skada att en sådan fysik och en så kraftfull stämma ej det minsta skall lämpa sig för den tragiska sånggudinnans tjenst, utan som &lt;fet alltmera synes uteslutande för — predikstolen. Hvad damerna ankommer, så kunna vi ju ännu skatta oss lyckliga så länge vi i fru Elise Hwasser ega en af verl-dens främsta tragedienner, som trots årens lopp och en numera ej för alla roler lämplig figur, ypperligt vet att häfda sin rang, till och med vid sidan af en — Rossi. I fröken Björkegren ega vi den tragiska musan sjelf — i lekamlig måtto. Hon har bl. a. i Antigone visat hvad hon kan äf-ven i andlig måtto och det var ej litet Men så stannade det af och nu spelar frk. B. med i den ena efter den andra af dramatiska teaterns mer eller mindre glada komedier och vänjes småningom af från det tragiska facket. När hon så i hast måste lära in en tragisk rol, que faire? Imitera? Och frk. B. imiterar så godt hon kan och går i sömnen som lady Macbeth-JStsfon det allra bästa hon kan. Men det bästa var icke godt nog. Den för rolen magnifika apparitionen besjälades icke af den uppfattningens finhet och sjelf-ständighet, som skapar en prestation af rang, och i utföran-det kom mycken gammal teaterchablon, som frk. B. annars med skäl föraktar, ined i spelet Frk. B. var ovan — det är saken, äfven den bästa intelligens behöfver skola och teknisk säkerhet, och det är det frk. B. ännu saknar, men det är också det frk. B. skall arbeta sig till — måtte hon få göra det! — och så skall hon en dag bli Elise Hwassers värdiga arftagarinna i dramatikens högsta sfer. Fru Dorsch-Bosinhor ej glömmas på tal om tragedi. Hon har som man vet derutinnan gjort mycken lycka, men torde näppeligen vara att använda annat än i moderna realistiska uppgifter.
De för dessa trenne jernvägars anläggning sålunda beviljade låneunderstöd, utgörande: för jernvägen mellan Borås och vestra stambanan ett belopp, sorn ej finge öfverstiga R:dr 1,700,000: — för jernbanan mellan Södra Dellen och Ljusne eif » 833,000: — samt för jernvägen förbi Hedens forssar i Luleå eif » 93,000: — uppginge alltså till R:dr 2,626,000: — hvilken summa, med blött : '. » 374,000: — understege det för upplåningen under åren 1861—1863 bestämda högsta belopp , » 3,000,000: — Härvid förekommer, äfven att de enskilda bolag, som bildade sig för berörde företags utförande, under ofvanberörde förutsättning förklarats berättigade att vid hvarje års ingång hos Riksgälds-kontoret lyfta en efter arbetstiden lämpad andel utaf de för hvart - — 61 — dera företaget beviljade lån. Som likväl några andra medel än de, hvilka genom ifrågavarande upplåning anskaffades, icke finge för dessa jernvägsanläggningar af Riksgäldskontoret utbetalas, så kunde bolagen endast i den mån medlen blefve upplånte utbekomma större eller mindre del af de tillgångar, 1 beräkning hvarå bolagen bildats. Skulle de upplånta medlen icke motsvara sammanlagda lånebeloppet för dessa tre jernvägars anläggande, uppstode fråga om företrädesrätt till de influtne lånemedlens erhållande. Att fördela medlen emellan alla 'tre bolagen torde sannolikt medföra den påföljd, att intetdera arbetet blefve utfördt och att den genom upplåningen beredda tillgång komme att intill nästa riksdag blifva obegagnad.
Af denna föreskrift hafva Borgerskap uti Städer af de 3:ne lägsta Classerne förmodat sig icke vara berättigade att för sig befullmägtiga en person, som blifvit vald till Riksdagsman för Stad af någon af de 2:ne högste Classerne, icke heller från Stockholm och Götheborg. Vid granskningen af de till denne Riksdag inkomne fullmagter liar likväl en sådan tolkning af denna Lag icke blifvit följd. Utan att sätta i fråga behörigheten för de Ombud, som under denne Riksdag innehafva så beskaffade fullmagter, får jag till Högloft. ConstitutionsUtskottets upplysta åtgärd detta förhållande ödmjukast 110 Riksdagen 1810. anmäla, med lika ödmjuk anhållan, att, till undvikande af tvist och tvetydighet för framtida Riksdagar, en bestämd förklaring måtte meddelas och Riksens Höglofl. Ständers pröfning underkastas, angående rätta begreppet om ofvan förmälta Stadgande uti 14 § af Riksdags-Ordningen. Örebro den 31 Augusti 18l0. G. M. Victorin. Riksdagsman för Nora Stad. Bilaga D till Mern. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Höglofl. Ständers Gonstitutions-Utskott den 4 September 1810. Härefter upptogs det, den 31 Augusti, på Bordet lagda Memorial af Herr Borgmästaren Victorin angående någon förklaring af 14 § i Riksdags-Ordningen. Utskottet, som väl fann den 14 §:ns mening enlig med den af Herr Borgmästaren Victorin gjorda förklaringen, trodde dock, att, då det kommit i erfarenhet, att sådane tillämpningar deraf blifvit gjorda, i följe hvaraf Borgare-Ståndets pluralitet af någre få de större Städernes Fullmägtige skulle kunna komma att utgöras, (det) ville till nästkommande Ständers sluteliga afgörande öfverlemna en ny till förtydligande af 14 § tjenande Redaction, som Herr Advocat-Fiscalen Falkman föreslog, så lydande: Men af de öfrige himna Två, högst
Direction öfverlemna bestyret med reinonteringen och hästarnes utfodring, kan jag ej tillstyrka, utan förmodar jag, att, om något för det allmänna nyttigt ändamål, genom detta förslag skall kunna uppnäs, sådant da endast kan till vägabringis genom en enkel Passevolance emellan Kongl. Majit och Kronan och de Rustande. Häruti instämde Herr Friherre Cederström, J., och Herr Riben, N:o 123. Ankom till Exp. Utsk. d, 11 Febr. i8}o. Utlåtande, i fråga om Ruslhållares skyldigheter i afseende å uppsättningen af nya Monderingspersedlar. rill gemensam handläggning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconornie - Utskotten har Hedervärda Bonde-Ståndet remitterat ett af R Riksdags-Fullmägtigen från Östergöthlands Län Jacob Peter Andersson ingifvet Memorial, der - ii Statssamt Oec.-Utsk. JJtl.
Resolutionen den 2 December 1746 har Förare-bostället vid Oster Rekarne kompani af Södermanlands Regemente kronohemmanet Wreta N:o 1 örn | mantal i Husby socken och Oster Rekarne Härad af Nyköpings Län, blifvit pä behaglig tid och till dess indelnings-hafvaren åter ville samma boställe tillträda, under arrende upplåtet åt Ofverste-Löj titan ten Conrad Gustaf von Siegroth, som deremot ät Regementet, afstod ett sitt halfva skattehemman Westergården i Kroberga by inom Arila socken, att af indelnings-hafvaren i stället disponeras, fritt från soldat-prestationen, årliga räntan samt flera af hemmanet utgörande skyldigheter, dem Ofverste-löjtnanten sjelf ville svara för, utom det att han tili indelnings-hafvaren af Löjtnants-bostället Kroberga, J mantal, öfverlöt sitt i samma by belägna Julels skattehemman, Östergården benämndt, att såsom skatte-egare nyttja och bruka under berörde arrendetid ; och har Kongl. Majit ej allenast enligt, nådigt Bref den 19 September 1809, enär både RegementsISili. St. I Sami. 1 Afd. 17 Haft. L 2 Kongl. Maj Is Kihl. Proposition X:o 47. chefen, indelnings-hafvaren och Siegrothska arfvingarne önskade beståndet af förenämnde utbyte af Wreta emot Kroberga, funnit inga vidare hinder möta för ntarrenderingen af Kroberga, på sätt författningarne stadgade, utan ock sedermera genom nådigt Bref om Imielta Annéens lönereglering den 2 Februari 1833 anslagit alla berörda 3:ne hemmansdelar Kroberga om tillsammans I4 mantal, tili boställe åt Chefen för Oster Rekarne kompani, hvilket dock ej i sin helhet fått tillträdas förr än den 14 Mars 1856, enär en del deraf intilldess innehafts af f. (I. Fanjunkaren Hjulhammar.
Jag tror alt en Landshöfdinge kan ifrån Hernösand eller Gefle gifva lika goda och skyndsamma Ordres sorn från Östersund , och derfö - re kan jag ej frångå min förut yttrade mening i denna fråga. Grefve af Ugglas, Gustaf: Då detta mål första gången inkom från afdél Ridcl. o, Ad, Fröt. 10 B. s. AfeL I3 658 D en * 7 No v «in be r ©* m , ningen, var ej någon undersökning föreslagen; men efter det Ledamöter från Orten andragit åtskillige omständigheter, såsom skäl för Härjeådalens återläggande till Gefleborgs Län, med begäran, att en undersökning derom måtte för sig gå, antogo Utskotten detta förslag; hvarigenom dock Utskotten ingalunda tillstyrkt någon förändring med Härjeådalen , utan borde frågan, efter fulländad undersökning, underställas Riksens Ständers vidare granskning; och då 2 Stånd redan lära bifallit Utskottens Utlåtande, hemställer jag, om icke Ridderskapet och Adeln äfven ville godkänna det samma. Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde proposition till bifall af Statsoch Oeconomie - Utskottens förevarande Utlåtande. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och LandtMar skalken yttrade, att då Utskottens Utlåtande innefattade 2:ne särskilta frågor, den ena om återläggande af Jemtland lill Wester-Norrlands Län, hvilket Utskotten afstyrkt, samt den andra, om återläggande af Herjeådalen till Gefleborgs Län, hvarom Utskotten föreslagit en undersökning; och Ridderskapet och Adeln till äfventyrs torde önska, att berörde frågor hvar för sig särkidt afgjordes , ansåg Herr Landt-Marskalen sig först böra hemställa, om Ridder$ - Den q7 November e. m, 659 skåpet och Adelö behagade bifalla den del af Utlåtandet, som angick frågan om återJäggande af Jemtland Uti Westernorrlands Län. Ropades Ja och Nej, Herr M 0111 g o mm erie:
Bland annat förefaller det mig besynnerligt att då i afseende på denna bangård och dessa verkstäder 2:ne Stånd förkastat Utsk:s förslag, och de Stånd som återremitterat detsamma, uttryckt den åsigt, att då fråga var om förarbeten å den föreslagna jernvägen från Stockholm söderut, med förutnämnde anläggningar borde anstå till efter denna tid, så synes såväl af dem som återremitterat, som dem, hvilka ogillat förslaget, den opinion vara uttalad, att detta arbete ingalunda brådskade, och att således den konklusion, Utsk. bordt draga deraf, Den 2 September. 172 vöre, att låta förslaget förfalla. Utsk. må nu likväl hafva handlat huru som helst, men att R. o. Ad., som en gång i denna fråga fattat ett bestämdt beslut, nu skulle frångå detta beslut, kan jag icke anse vara rätt handladt. Man må icke säga, att beslutet om en sådan bangårds anläggande på Södermalm tillika med reparations-verkstäder är ett korollarium af det beslut som blifvit i Förstärkt StatsUtsk. fattadt, ty då inom de Stånd, som uttalat sig för en väg söderut, och hvilkas åsigt blifvit af det Förstärkta Utsk. gillad, endast varit fråga om förarbeten på denna väg till nästa Riksdag och icke att någon del deraf skulle färdigbyggas, måste deraf dragas den slutsats, att under denna förarbetande tid en bangård icke behöfde anläggas; och då torde icke någon anledn. för R. o. Ad. finnas att frångå sitt förra beslut. Ett ytterligare skäl deremot vill jag anföra. På framställd fråga af Frih. Raab yttrade Hr Montgommerie att det vore svårt att beräkna huru stort anslag som vore behöfligt, samt att bangården till följd af det sednare R. St:rs beslut skulle erfordra en större kostnad än som förut vore afsedt, men deremot reparations-verkstäderne fordra mindre. Detta sista förefaller mig ingalunda klart. Det har åtminstone af den discussion som här uti jernvägsfrågan förevar, från båda sidor yrkats att antalet jernvägar norrut och söderut skulle vara ungefärligen lika. Frågan har mera varit en tidsfråga eller hvilken väg som först skulle börjas.
Bfhde i Elfsborgs län för verkställande af förvandlingsstraif utöfver högsta kroppsplikt ... 10. 4) Borgmästaren i Westervik för vägrad handräckning till verkställighet af ett skuldfordringsutslag . 11. 3) Ledamöter af Stockholms Rådstufvurätt för vägran att å sjukhus afhöra ett sjukt vittne ... 12. 6) Häradshöfdingen N. C. Claésson för upptagande af en icke instämd talan (forts, från 1851 års berättelse) 13. 7) K. Bfhde i Kronobergs län för öfverträdelse af ett entreprenadkontrakt (forts, från 1851 års be rättelse) 14. 8) Domhafvanden i Snefringe härad för dröjsmål med ransakning öfver en häktad person 15. 9) K. Bfhde i Jemtlands län för ogillande af en utmätningsauktion å fastighet 16. 10) K. Bfhde i Calmar län för underlätet besvarande af 3:ne skrifvelser 17. 11) En tillförordnad Ordförande i Kinnefjerdings Häradsrätt för origtig förvandling af böter ... — 12) Kämnersrättens i Calmar Ordförande för dröjsmål med allemnande af ransakning öfver cn häktad person 18. 13) Karantänsbefälhafvaren vid Slitö för olaga spärrning af ett hus vid lägenheten Lenna (forts, från 1851 års berättelse) — 14) Rådstugurätten i Gefle för vägradt upptagande af angifvelse om fylleri 19. 15) Borgmästaren i Westervik för ofullständiga domböcker samt Ordföranden i Kämnersrätten der städes för försummadt allemnande af en ransakning med häktad person 20.