Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi hafva icke den lyckan, att ega en så beskaffad afdelning inom vår riksförsamling, att vi kunna eller få inbjuda Thronföljaren och Arffurstarne att der taga säte och stämma, på sätt som det skedde i de Franska hamrarne, innan de uphäfdes, och såsom det ännu sker i England. Den fördel, skulle upkomma deraf, att de Kongl. Prinsarne, närvartde under en discussion, sådan som t. ex. denna, skulle bättre upfatta folkrepresentanternas bekymmer; de skulle då icke, derest de ville taga. kännedom om våra öfverläggningar, behöfva inhemta hvad de ön - 208 .Den 28 Januari e. m. skade vela genom särskilda organer, hvilka tilläfventyrs icke i sina rapporter alltid kunna vara så precisa. Tidningarne redogöra, tror man för folket, och det är beklagligt, att de ofta göra det på ett sådant sätt, att vi riksdag efter riksdag lia att önska en förbättring, ehuru vi ännu icke lyckats träffa det rätta medlet. Det är möjligt att underrättelsen om hvad som bär talas genom dolda kanaler komma till Prinsarnes öron; men jag säger, att i fall de vore bär, skulle de finna A ena sidan, att om man icke är så genast färdig att bevilja stora summor blott för det de begäras, eller blott för det de emanera snart sagdt såsom en debetsedel, den der genast skall betalas nära nog vid utmätningstvång, eller vid påföljd för oss att eljest anses vara illasinnade och ofosterländska, så skulle de dock å den andra sidan finna, på hvad sätt bekymmer och anmärkntr, sorn en representant tillåter sig göra i enlighet med sin öfvertygelse och sm pligt, luiru, säger jag dessa bemötas af de högre dignitärerne inom arméen. Med elementära, partiella förklaringar, örn jag sä får kalla dem, vill man afspisa oss, sägande sig icke förstå hvad som menas med en försvarsplan.
Ridderssaprk och Adeln är Swea Rikes första Ständ, och äger mid Riksdagarne Säte och Stämma för hmarje Ätt, efter hwad Riddarhus«Ordningen smstadgan § 2- Den 25 October. 46Z7 Z 2. Hof-Rätt är Riddcrstapet och Adelns första Domstol, sälunda att där stola alla mäl genast upplagas, som röra arf efter Adelsmän, förordnande om dest yttersta wilja, Förmynderstap för dktz Barn och Arfwingar som Frälse äro, sä ock derest nägon will pä rn gäng till Borgenärer dess egendom asstä, enthcra Makan söker skilja sin lott i doct för den andras enskilda gäld, eller A.fwingar ester Adelsman Urarfwn gjbrclse lagligen begära. Hof - Rätt skall ock dö na öfwer de brott der Adelsman förwärkar Lif, Ära, A, delig frihet, gods eller arfwclig rättighet, sä ock om rnwiges och andra flagsmäl samt förgripelse»- med stymfcliga ord och gerningar Adelsmän emellan, dock atk Dommaren i orten där gerningcn gjord är, först därom ransakar. I alla andra mäl än här uppräknade ä>o, hälla sig Riddcrskapet och Adeln till den Domstol Lag och Författningar i hwarjc händelse förcskrifwa. § Z Widalla de Säterier - och F-älse-god§, hwarmcd det sä kallade Jus Patronatus är förenadt, äger Ridderskap^ och Adeln det samma, pä sätt ä hwarje ställe stadgadt finnes, utan hinder utöfwa. Kommer födan egendom i annor mans äao Utom Adels Stänket, dä sörhälles med Patronals - Rättigheten pä sätt derom särskildt kan föreskrifwaS.
Unseus, å egna och Läroverks-kollegii vägnar, i underdånighet anhållit, det E. K. Maj:t måtte till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om anslag af statsmedel till uppförande vid nämnda läroverk af ett gymnastikhus, som tillika skulle innefatta åtskilliga af behofvet påkallade lärorum och andra för undervisningen nödiga lokaler, för hvilket, äfvensom för en i sammanhang dermed ställd inhägnad af läroverkets tomt m. m., kostnaden, enligt från orten insända ritningsoch kostnadsförslag, skulle uppgå till 39,100 R:dr 54 öre. Sedan Eforus öfver stiftets läroverk häröfver afgifvit infordradt underdånigt utlåtande, hade öfver-intendents-embetet, anbefaldt att öfver omförmälda ritning sig yttra, funnit samma ritning böra i vissa delar omarbetas, och låtit uppgöra ny förslagsritning, hvilken, sedan såväl vederbörande Domkapitel, somläroverkets Inspektoroch Lärare-kollegium förklarat sig densamma godkänna, Öfver-intendents-embetet till E. K. Maj:ts nådiga pröfning öfverlemnat och dervid, i afseende å det för ifrågavarande byggnad hos Embetet upprättade kostnadsförslag, slutande å en summa af 26,866 R:dr 20 öre, yttrat, att hufvudsakligen dels genom ripptagande i förslaget af en omhägnad af trä kring skoltomten, i stället för det uti förslaget från orten beräknade jernstaket med granitpelare, dels genom uteslutande af en i sistnämnda förslag uppförd summa af 1,000 R:dr för ett urverk, att anbringas å gymnastikbyggnaden, enär ett sådant, enligt den för läroverkets hufvudbyggnad af E. K.
Nu förekommer emedlertid, att verldshandelns behof af guld för närvarande är större genom utvidgade förbindelser, och att särdeles England, hvars mynt är baserndt på guld, dervid fått en sådan öfvervigt, hvilket gjort att guldets värdestigit, så att det under de sista 20 åren aldrig stålt så lågt, som Utskottet beräknat. För närvarande står jemväl proportionen så, att guldets värde är nära 16 gånger sil frets; och det lärer således icke vara ringaste farhåga för handen, att guldet under de nästkommande 5 åren skulle förlora i5 procent. Ehuru jag derföre anser det vara större skäl att förhöja, än alt förminska, belåningsvärdet, tillstyrker jag likväl för min del bifall till Utskottets Utlåtande. Herr Hjerta: Jag tror, att uti de Reglementariska föreskrifter, som komma att meddelas Bankostyrelsen, äfven bör upptagas, att Fullmägtige vid sådane händelser, som icke blifvit föresedde eller kunnat föreses, berättigas bevaka Bankens bästa, på sätt de finna lämpligast. Om så sker, ser jag ingen fara vid antagandet af Utskottets belåningsvärde på dukaten; ty om den faller under detta värde, blifver det Bankofullmägtiges pligt, att genom förändrad t be - Den a5 November f. m. '7 läningsvärde tillse, det Banken försäkras mot förlust för framtiden. Hvad åter betril (Far deri förlust, som Banken skulle kunna lida på redan belänta guldpanter, sä kan den icke under dylika omständigheter absolut förekommas, genom hvilket minimum som helst, åtminstone icke utan att fastställa det så lågt, att guldet omöjligen skulle kunna falla dertill; men jag hemställer, hvad man i sådant fall å andra sidan gör för rörelsens beqvämlighet. Jag tror, att något måste göras för allmänhetens belåtenhet, och att något måste vågas, för att vinna något. Då för öfrigt de nu föreslagne belåningsvärden endast komma att gälla för fem år, finnér jag ingen fara vara för handen, och tillstyrker derföre bifall till Utskottets förslag, såsom ganska lämpligt. Herr Cederschjöld.'.
Honom tid att sysselsätta 6ig med pröfoingen af alla de rättegångsmål , som blefvo hos Konungen fullföljde, samt i stället till sådan åtgärd insticktade Svea HofRätt» hvars domsrätt sträckte sig öfver hela Riket, blef den äfven kallad Konungens Dom g Örn upphörande af Kon. 2 ne riht er och Nämnd: dock förbehöll Konungen Sig likväl rättigheten att Sjelf kunna revidera dess domar. Under Carl XII:s långa bortovaro utöfvades denna revision af Rådet i Konungens namn, och ehuru , efter Dess död , genom den timade Regementsförändringen , Konungamagten ansenligt inskränktes, och utöfningen deraf begränsades genom vissa bestämda former, ansåg man likväl, öfvertygad om Samhällsordningens fordringar , och af aktning för Svenska Folkets vana , att i sin Monarks person äfven se sin högste Domare, att det vore vådligt, att skilja Konungen från all delaktighet i högsta lagskipningen , och förordnade således , att juridiska mål borde föredragas i Rådet , likasom andra till Högsta Magtens handläggning hörande ärender; men att Konungen i sådane mål endast skulle hafva tvänne röster och den afgörande rösten , der meningarne voro lika delade; äfven bibehölls i den år 1734 utgifna och ännu gällande allmänna Lagen det stadgande, att det var hos Konungen man skulle söka ändring i Hof-Rättens domar och Utslag , och att det var Konungen, som egde rätt att pröfva de anförda klagomålen. Ud vår nu varande Grundlag har man äfvenledes i helgd bibehållit dessa åldriga grundsatser i förening med de constitutionella , och man har icke tvekat, att Domaremagten ken vara oberoende, oaktadt Konungen är delaktig i dess utöfning. Det är ej tänkbart, att en Svensk Konung, på annat sätt, skulle vilja verka på andras öfvertygelse, än genom på lag grundade eller i Högsta Domstolen. 9 derifrån hemrade skäl; eller att Domaren, som ej godtyckligt kan entledigas från sitt Ämbete, och är underkastad ansvarighet, skulle kunna glömma de skyldigheter, dem lag och samvete ålägga honom.
Rüdling omtalar, inträffade år 1733 i December månad i Stockholm en händelse, som ansågs vara öfvernaturlig. Saken var den, att den lede djefvulen på ett öfvernaturligt sätt gjorde ett förskräckligt larm i slagtaren Olof Bergs gård vid Luntmakaregatan, med alla husgerådssakers kastande hit och dit. Detta oljud afhörde många hundrade menniskor med stor häpenhet, och den stackars slagtaren fann sig nödsakad att med de sina flytta utur sin gård, der den onde anden då hade fritt spel, till dess bullret efter fjorton dagar upphörde. Spökeriet i Altuna socken. Så väl i ett af Simtuna Häradsrätts äldre protokoller som i Upsala domkapitels arkiv förvaras en märklig handling, undertecknad af prosten Petrus Simmingh och upptagande “dhe svare anfechtningar“, med hvilka han till sitt hus och egendom (jemte andra inom socknen), “varit af Satan och hans anhang blefven tillsatt“ ifrån den 21 Januari till den 21 Februari 1660. På sin tid väckte detta “spökeri“ ett oerhördt uppseende. Icke utan intresse kan det vara att anteckna dylika egenheter, alltid prof på tidehvarfvets tänkeoch föreställningssätt. Vi meddela derför hvad som tilldrog sig den 13 Februari samma år: “Vid middagz tijden syntes på Mangården en Mansperson, med Silfverfärgade Kläder, Stöflor och Sporrar, och stoore Fiedrar uhti Hatten. Men då min Hustru och en annan voro aff Marita dijtkallade, kunde dhe ingen see, fast än hon pekade på honom med fingret. Då dhe voro bortgångne, försvan han ur Pijgans åsyn. Men emot Afftonen, då Boskapen kiördes til Vatnet, kom samma Spöke igen, fattade dhen hvite Koon uthi Hornen, och drog dhen fort effter sigh, då Pijgan effterfölger, och håller Koen tilbaka, befallandes honom i Jesu namn att släppa dhen samme; hvarpå han skiöt Koon tilbaka öfver henne, och försvan uthur hennes och en Poikes då närvarandes åsyn.
Då Länsnotarien Förbergs förtjenster icke varit af den beskaf fenhet, att någon serskild gärd af erkänsla från statens sida derför skäligen bör ifrågasät - Statsi t skut tels Utlåtande, N:o 90. 37 tas, har Utskottet, ehuru ömande omständigheter sig än härvid förete, likväl icke ansett sig kunna understödja rnotionärernes begäran, utan får hemställa, att förevarande motioner icke må af Rikets Ständer bifallas. i9:de pank len: Ehuru sådane omständigheter icke sällan sig förete, hvarigenom det blifver en pligt för staten att åt förljente mäns enkor, som befinnas vara i nödställd belägenhet, medelst pensionsunderstöd söka bereda en tarflig utkomst, anser Utskottet det likväl vara betänkligt att, vid dessa pensionärers frånfälle, å deras efterlemnade barn öfverflytta rättigheten till åtnjutande af en dylik förmån, helst, genom en sådan åtgärd, icke allenast statsverkets tillgångar i betydlig mån skulle tagas i anspråk, utan ock andra, närmare berättigade behöfvande, utestängas från möjligheten att erhålla understöd. På grund häraf linner Utskottet sig föranlåtet afstyrka bifall till Kongl. Maj:ts nådiga proposition i denna del. Jag anser icke staten vara en barmhertighetsstiftelse, enär den icke mot alla lika behöfvande kan uppfylla ett sådant ändamål.“ Uti ofvanstående reservation instämma P. Pehrsson från Örebro län, Johannes Olsson från Wermland, Anders Ersson från Stora Kopparberg, äfvensom Christen Andersson från Malmöhus län, med undantag af 14:de punkten. Vid 14:de punkten, af Riksdagsfullmäktigen Matts Pehrsson från Stockholms län. Vid 18:de punkten, af Riksdagsfullmäktigen Matts Pehrsson från Stockholms län. Vid \9:de punkten, af Riksdagsfullmäktigen Matts Pehrsson från Stockholms län. Al Riksdagsfullmäktigen Carl Ersson från Westerås län: "Emot Utskottets beslut i 19:de punkten, angående pension för Öfversle-löjtnanten Nordencreutz s döttrar, föranlåles jag att mig reservera. Om nemligen fröknarne
De grundlagar, och den constitutioneila frihet vi äga, hafva aldrig varit underkastade främmande makters pröfning; och om de skulle vilja tillåta sig en sådan, hoppas jag svaret ej skulle blifva tvetydigt af den Konung, som nu bär Skandinaviens spiror ”Men — säger Friherre Anckarsvärd — *’det är just för det en sådan fråga ej ”kan väckas, sorn anslaget å tredje HufvudTiteln ’*ej behöfver ökas.’’ ”Det är således för det vi ?’icke kunna anfallas, som vi ej eller behöfva ’’sätta oss i försvars-tillstånd?’’ Jag svarar derpå, att jag, lika med honom, anser oss äga både vilja och förmåga, att möta hvarje anfall mot helgden och sjelfständigheten både af våra lagar och af vår jord; jag tror äfven, att med denna, äfven hos främmande Makter bibringade öfvertygelse, ali anledning är, att hvarje sådant anfall skall uteblifva; men jag drager, af dessa premissér, ehuru vigtjga de kunna vara, icke samma slutföljd, sorn Friherre Anckarsvärd, och det vöre lyckligt, om den värde Talaren eller någon annan ville åtaga sig ansvaret för ett orubbligt bibehållande af den yttre trygghet vi åtnjuta. Det har blifvit sagdt, att under den Regent, vi nu äro nog lycklige att äga, fördubblas Nationens stridskraft Det är ganska sant; men dessa krafter böra sara* •. 'r'~ * ' -. 5 H$ Den 18 September /. m. verka om derutaf någon varaktig verkan skall uppstå. Regenten är icke ensam tillräcklig, ty d§ behöfdes alldeles inga försvars-anstalter. Vi hafva likväl sett, och se, att slitningen mellan dispotismens och de constiiuiionella formernas läror, icke inskränker sig blott till en ordtvist, utan rustar sig i oppen strid. Ar det väl då vi, som hora säga, att vi genom belägenheten af vår,t land äro oantastlige? Och hvem hafva vi väl dessutom att tacka för detta läge, om icke vår Store Konung, som förskaffat oss detsamma?
Verkningarna af dessa, då de tagas i tillräcklig dosis att blifva dödande, äro: retlighetens och känslans ha stiga aftagande, själskrafternas förvirring och minskning, såsom förlust af minnet, en villad imagination och vanvett af åtskilliga slag och grader, darrningar, subsultus tendinum särdeles af händernas muskler, lamheter och slutligen, men ej utan att flera eller färre af nämnde symptomer föregått, en djup, onaturlig sömn (sopor), ur hvilken den sjuke vanligen ej upvaknar, eller ock ett dödande slag (apoplexie). Att, med undantag af det sista, intet af allt detta inträffade hos H. K. H. är allmänt bekant och behöfver således ej bevisas. Men det kan icke med något enda exempel styrkas, att ett vegetabiliskt gift dödar apoplectico modo utan andra föregångna sjukdomstillfälligheter. Hr Professor Lodins hypotes är upkommen af så lösliga och irriga begrepp, att den icke en gång försenade det slags vederläggning, hvarmed K. Colkm Medicum densamma bevärdigat. Ett vegetabiliskt gift finnes emellertid, som så i anseende till lättheten att anskaffa och bibringa det, som säkerheten af dess dödande kraft af mindre erfarne här möjligen skulle kunna misstänkas såsom användt, och detta är Aqua Laurocerasi, ett vid många tillfällen förträffligt läkemedel, men ock ett af våra starkaste och hastigast dödande gifter. Detta gift, i den dosis taget, att det förorsakar döden, gör det antingen i ögonblicket eller efter några minuter, högst en halftimmes föregångna häftiga konvulsioner, men dessa följa då alltid genast på giftets nedsväljande. Madden, Fontana, Penchienati, Willmar m. fl. hafva bestyrkt detta. Man behöfver således bjott erinra om H. K. H:s tillstånd ifrån frukosten i Helsingborg till ankomsten på Qvidingehed, för att visa, att detta gift ej varit orsaken till hans död. Den 9 December e. m. Men har då ej något af de till deras sammansättning okända och långsamt verkande gifterna beröfvat oss denne ädle och så billigt saknade furste? Vi svara härpå bestämdt:
Detta skäl är <len fortfarande hemlighet, *om jag, icke utan noga öfverläggning sa sorgfälligt afstyrkt. J. W. Liljencrantz. Uppläst hos Häglofl. Ridd. och Ad. den 2 Juli. Högvörd. Prest-Ståndet den 1 Vallöf!. Borgare-Sråndef deri 3 ...' Hederv. Bonde-Ståndet den 1 _ Vördsamt Memorial! Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvit Memorial, sorn af välbemäldte Stånd blifvit till Banko - Utskottet remitteradt, har Riksdagsmannen J. M. Wessing under åberopande af lättheten för den mindre upplyste att blifva bedragen genom en nu mera uppkommen likhet i utseende emellan Bankens och RiksgäldsContoirets 2-R:dlrs-Sedlar föreslagit, att 2-R:dlrs Banko-Sedlarne måtte erhålla samma format sorn g-R:dlrs-Sedlarne nu hafvaHvarjemte den önskan yttras, att de smärre Skiljemynts-Sedlarne må förfärdigas af fastare papper än hittills , för att ej så snart genom nötning blifva förderfvade, Afsigten med den nu varande olikheten emellan Bankens nyare 3- och 2-R:dIrs-Sedlar, i så måtto att de forre äro tryckte längsefter, och de sednare tvärsefter papperet, var, att förekomma en tillförene ofta förspord förfalskning, ifrån 2 till 3 R:dlrs valeur; härtill var otvifvelaktig! 3*R:dlrs-Sedlarnes tryckning längsefter, den mest lämpeliga utväg ; och som i sådant afseende fullkomligen svarat mot ändamålet; men deremot har den olägenhet, vid Riksgälds-Sed larnes - Den 2 Juli. 13g Janies nn mera okade gångbarhet uppkommit, att den mindre uppmärksamme lätteligen kan förblanda flankens med Riksgälds-Contoirets ?- R:dlrs-Sedlar.
Ja, jag säger än i denna stund, ehuru jag är fullt öfvertygad om dess tillförlitlighet, att det vore, efter min öfvertygelse, lika oriktigt handladt, att bestämt göra mig ansvarig för den återstående calculen, som att bestämdt afgöra, hvad Jupiter är gjord af, ehuru jag vet, att den är lättare än val - Pen i3 Apriil, ten. Men jag får här tillägga, att då på 17,000 alnar, 12,000 äro mer eller mindre bearbetade, då alla Sluss-tomter äro utgräfda, då af de 10 återstående Slussar, sjöslussen står på berg, 2:ne slussar på den värsta terrainen redan äro grundlagde utom arne andre på fastare mark, när således blott 5 de lättaste ansedde återslå, så anser jag denna calcul äga all möjlig sannolikhet för sig. Det är denna öfvertygelse jag här gifvit tillkänna; menora den skulle bedragas, så är det icke första gången; och detta säger jag med all den öppenhet, som jag ännu aldrig förnekat under en lång lefnad. De värde Talarne på motsatta sidan hafva äfven sagt, att det borde vara en annan förvaltning, för att göra controllen säkrare. Jag vill icke uppehålla tiden med att svara härpå. Hvarje papperslapp finnes ännu förvarad för alla arbetsåren, ehuru de år funnits, då kostnaden uppgått till 700,000 R;dr. Boken har varit afslutad till deri 1 October, och Revisionen verkställd innan den 1 derpåföljande Februarii. Desse handlingar finnas med hvart enda allegat, rangerade i Motala Archiv, och der må efterverlden döma, om det gått ordentligt till väga. Jag vill dock härvid tillägga, att det möjligen kan blifva en bättre förvaltning; men correctivet ligger då i Bolags-reglorna. Det har vidare blifvit sagdt, att man liar planer angående Trollhättans ombyggnad på allmän bekostnad, Sgdane har jag Den i3 April. ao5 hvarken hyst eller hört omtalas.
Uti häröfver den 1 Oktober innevarande år gemensamt afgifvet utlåtande hafva Förvaltningen af Sjö-Ärendena samt Kammaroch Kommers-kollegierne, sedan ej mindre Landshöfdinge-embetet i Kopparbergs län, än Fahlu stads husoch tomt-egare samt borgerskap blifvit i ämnet hörde, i underdånighet anfört: att, enligt deri, genom Kongl. Brefvet den 24 September 1839 fastställde fördelning af städernes ordinarie båtsmanshåll, hvilket vid dess förut egande nummerstyrka af 883 man oförändradt skulle bibehållas, samt komme att utgöras i mån af bevillning för borgerlig rörelse samt hus och tomter, Fahlu stad, hvars medelbevillning de 3 åren 1828—1832, enligt en af stadens Magistrat meddelad och af Kongl. Majits Befallningshafvande utan anmärkning insänd uppgift, upptagits för borgerlig rörelse till 1,842 Rdr 16 sk., samt för hus och tomter till 1,270 Rdr 29 sk. 7 rst., eller tillsammans 3,112 Rdr 45 sk. 7 rst., blifvit på - 12 Kongl. AIaj:ts Kael.
Fins det någon af Iduns många läsarinnor, som eger några äldre adresskalendrar och i så fall skulle godhetsfullt vilja bortse änka någon? Med stor tacksamhet skulle jag mottaga en dylik under adress: * Stina&gt;. Boden. / &gt;. r. Kan någon upplysa mig om » The unveiled Isis« — en bok i teosofiskt syfte — är Öfversalt till svenska? Stina. Skulle någon af Iduns läsarinnor vilja gifva mig en beskrifning Öfver, huru spilånga bör lutas for att bli bra? Svar utbedes i Idun. Mucedes. Skulle någon af Iduns läsarinnor godhetsfullt vilja gifva undertecknad upplysning om någon vacker kyrkmarsch för orgel. Svar emottages tacksamt af X 20. Kan någon af Iduns läsare eller läsarinnor säga mig, hur man bör göra for att få dubbelfönster klara i ettoeldadt rum? Märk, de äro klara då de sättas i o, men slå sig ofta. Svar önskas snart Titti. Vore tacksam, om någon af Iduns läsarinnor ville uppgifva någon förträfflig parlör, en svensk-fransk, en d:o tysk och en d:o engelsk. Alarik. VI vilja särskildt fästa uppmärksamheten på Iduns lämplighet för platssökande och platsutbjudande annonsörer, äfvensom för alla b fri ga slags I r i 1 I kl I YJ \ J IN § g. §A URINS Etablerade annonser som beröra familjekretsen. — Annonser mottagas endast genom 8. Qumrellus annonsbyrå och hos redaktionen. Abonnentsamlare antagas. Urmakare och Urhandel. Priset är i år 1 ULron.^, a s ö r e. Försälja goda, justerade HW~ u r ~ i m med 2 års garanti. Silfver-Cylinder-Ur fr. 18 kr. » Ankar-Ur » 26 » Guld-Dame-Ur, uppdragning i bygeln » 45 » Guld-Herr-flnkar-Ur » 40 « Regulatorer, lod, slagv » 40 » » fjäder &gt; 17 » Amerikanska Pendyler 18 » » Skepps-Ur » 7 v &gt; Väckar-Ur » fi Talmi-Urkedjcr,.
JM 15, i anledning af Kongl. Maj:'!* nådiga Proposition, angående afsöndring och upplåtelse åt Westerviks Tändstickslabriksbolag af en mindre jordrymd från Tredje Majors-bostället Stufverum vid Andra Lifgrenadier-regementet. JM 16, angående upphäfvande af 2 Kap. 5 och 6 §§ Giftermåls-Balken; S. D. Föredrogs ett från Högvördiga Preste-Ståndet ankommet Protokollsutdrag, 158, innehållande dels underrättelse derom, att bemälda RiksStånd afslagit ett af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, i anledning af väckt motion om tillägg till 5 § i Kongl. Förordningen, angående allmänt ordnande af presterskapets inkomster den 11 Juli 1862, under JM 31 afgifvet betänkande, »såsom», på sätt orden i berörda protokoll lyda, »görande ingrepp i Ståndets privilegier», dels ock hänvisning till Expeditions—Utskottets förslag till underdånig skrifvelse vid näst föregående riksdag JM 135, hvarest på pag. 121, 15:de råden nedifrån, börjas, såsom samma protokoll vidare förmäler, »det stycke, som upplyser, att Ridderskapet och Adeln biträdt Preste-Ståndets vid sistnämnda riksdag i ämnet fattade beslut»; och blef samma protokollsutdrag lagdt till hand/ingarne. Den 28 Januari. Från Höglo/l.