Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon ansag sig dock sedan ha ha.ft gagn för sin diktning tif m&amp; ningen, emedan den utbildat iakttagelseförmkgan. Den stora landsbyn Hörby, med flera herrgårdar i iiarheten, medförde en hel del sällskapligt umgänge. Kvar den stiltliga fru Benedictsson visade sig, iiigaf hon respekt och undran. Hon var ej blott i yttre mening hiifvudet högre än. allt folket, afven i inre mening iiitste miiiiniskor se u p l ~ till henne, en situation, hvilken som bekant inger vissa natu' er tillgifvenhet, men Mer andra motvilja. Den, som vid ett ytligt sammantriiffande i sallskaplifi-et, hade dömt Victoria Benedictsson som stel, stolt ock ka,ll, blef emellertid genomvarmd af hjiirtegodheten i hennes vaseu, ifall de bragtes i beröring niecl henne genom n8gon deras sorg eller glädje, som hon kunde dela. Skvallerintressen deremot delade hon aldrig och hon brukade pk bjudningar radda sig undan fruarnas, af dessa intressen lifvade krets, ut till ungdomen. Hon slog sig d&amp; ned vid pianot och spelade oförtrutet dansmusilq under ungdomens glada tacksamhet. Glad satt hon da. sjiilf i iiiigdonlsskaran, som flockades kring henne och tafiade i att visa henne sin beundran och tillgifkenhet. Hennes makt öfver ungdomen var obegränsad. Hennes styfbarn dyrkade h a n e och vor0 stolta öfver henne. Hon var en, genom sjalfva sin slutna hemlighetsfullhet tjusande rarelse, som kiinde styra nied ett ord, hejda med en blick och viiclia lycksalighet genom ett af sina sällsynta loford, eller sina andå sällsyntare smekningar. Hennes misshag var forkrosssnde; hennes godhet rörde alltid på ett innerligare satt än andras. Det var icke blott barn, och. ungdom, som kände detta stilla, djupa väsens oemotståndliga dragningskraft. Den unga hustrun till den Aldrade mannen blef ofta p i 1 för andra mans hyllning, en hyllning, som Atniinstone en g&amp;ng stod på griiiisen till en allvarligare känsla.
Att Räntan på FastighetsLånen utgöres i Silfver, är deremot ett ganska rigtigt project. Derigenom aflägges en sparpenning, som icke minskar RörelseCapitalet och gör en framtida Realisation möjlig. Den betänklighet, att Silfret ligger ofrugtsamt i Banquens hvalf, är i min tanka af föga vigt, när detta Silfver har sin Representant, Papperet i Circulalion, och kanske är denna Räntebetalning i Silfver den enda solida utväg att öka Banquens SilfverFond utan stor känning för Nationen. Den som har ett PenningeLån bör väl anses derpå förtjena, och när Nationen genom sin Banque lemnar honom detta understöd, är det billigt, att han i sin ordning understödjer Nationen till stadgande af detta samma Mynt, han i sin rörelse användt. Inbetalningen bör ej vara högre' än 2 proCent, och under hvad Coursförhållande som helst anses sorn Ränta, men deremot Capitalafbetalningarne, som böra ökas några proCent, utgöras i Sedlar. Sid. 23 lofvas ett särskilt Betänkande om 520 Den i5 Aprik OdlingsLånen, och man förmodar , att det bygges på de liberala grunder Utskotten yttrat Sid. 7 och 21. I afseende på Lånen å exportabla effecter, anse Utskotten understöd heldre böra lemnäs åt tillverkaren, än på den färdiga varan, således heldre på Namn oell Cautioner, än Hypothequer!!! Hvarföre icke säga rent ut, att man vill sänka Jernpriserna? ManufacturFondens ökande med 400>000 R:dr kan vara billig, om inhemska tillverkningarne verkligen stigit; i annat fall är denna niesure öfverflödig. — Beträffande DiscontRegleringen åberopar jag hufvudsakligen Friherre Cederströms grundliga yttrande i detta ämne, hvilket fullkomligen vederlägger Utskottens raisonnement. Sid. 2.Q. — Den simplaste och rättvisaste DiscontReglering är otvifvelaktigt den, att Banquen utan undantag genast inlöser alla DiscontPapper och AfskrifningsSkuIden.
Dito dito Skatte Dito dito Krono Dito obebyggde Oskattlagde, bebyggde dito, deraf Ryttare-, Soldatoc Backstugor Bebyggde lägenheter, afsöndrade från hemman under Dito dito på viss Obebyggde dito dito under Skattlagde Fisken och Fiskelägenhetcr af särskilda sia ränta äro inbegripne, Skatte Dito dito Krono Dito dito Frälse Oskattlagde dito Frälse Tull-mjölqvarnar Tull-sågqvarnar, grofbladige Dito finbladige Husbehofs-mjölqvarnar Dito sågqvarnar Frälseräntor Brädgårdar Stampar Stångjernsverk Ämneshammare Masugnar Jernmanufaktur-Verk Jerngrufvor Pappersbruk Tegelbruk Oljeslageri Garfverier Kalkugnar Färgstofts-Fabrik Färgerier Porslins-Fabrik Beckoch Kimröksbruk Fartyg och Båtar Bomulls-Fabrik Klädesdito Vaxduksdito Såpdito Fyrbåk Sk a Heström Theater Djurgårdar Kronoparker och Allmänningar, som tillhöra Kon Landsoch Härads-Allmänningar af 1,1 Diverse personer, som ej höra till viss Skeppsvarf Gästgifveriet Värdshus och Krogar . Maj tunnlands vidd ng och för dess räkni utan manta Båtsmanstorp ändig äganderätt id eller lifstid . indig äganderätt som ej under något t och Kronan utarren tern unde Hemman. OQ sj: o 5' S ‘S 3 St. Efter l:sta Artikeln. Efter 3:dje Artikeln. Bränvinsbrän ningsafgift. Jordeboksoch Hemmantals-Räntor. Afrad. Mantals penningar. Tionde och Räntor af Bruk, Bergverk samt andra Verk. Summa. Arrendemedel. Kostnad för Rustning och Rotering. Pastorers. Kapellaners. Kyrkobetjenings. Summa. Falligför sörjning Skjuts. Väghållning. Diverse afgifter, onera och allmänna besvär. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r.
Om nu detta Utlåtande antages, blifva Riksgälds-Contoirets Fullmägtige, Revisorerne, Stats - Contoiret oell Tull-Styrelsen, i Riksdags-Beslutet underrättade om den betydliga förändring, att Tullmedlen icke komma att ingå till RiksgäldsContoiret, med mera; och genom införande i Riksdags-Beslutet af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse i förevarande ämnen, enligt Stats-Utskottets förslag, får äfven det Allmänna fullständig kännedom örn sakens hela förlopp. Om nu Ständerne gilla detta, är det icke, såsom Grefve Gyllenborg ansett, en sjelftagen myndighet af Utskottet, utan ett beslut af Ständerne, att lemna behörig underrättelse om inträffade förändringar 1 deras beslut. Hvad för öfrigt Riksdags-Beslutet angår, så har man flere exempel på nästan enahanda förhållande vid föregående Riksdagar, då så väl Ständernes beslut, som de påföljder de stundom rönt, genom Kongl. Majrts vägrade sanction, blifvit derstädes införda. Skedde ej så, skulle Riksdags-Besluten ej komma att innehålla hvad de böra, nemligen en berättelse om hvad under Riksdagen blifvit gjordt och beslutadt, samt hvad som föranledt besluten. Jag anhåller derföre om bifall till Stats-Utskottets Memorial, hvilket jag anser väl grundadt; skulle återremiss komina att äga rum, åstadkommer sådant endast en högst olämp - 20 Den 16 December. lig tidsutdrägt, och jag fruktar, att RiksdagsBeslutet då hvarken hinner Blifva färdigt, eller nied någorlunda tillbörlig omsorg redigeradt. Herr Munck af Rosenskjöld: Så vidt jag kunnat fatta Stats-Utskottets Memorial, tillstyrker Utskottet, att ej meddela någon bestämd anvisning åt Revisorerne, på hvilken Instruction de skola göra mest afseende, utan bar Utskottet tyckt det kunna bero på Revisorernes eget godtfinnande, antingen de ville följa 1812 års, eller den nu beslutade Instructionen.
Rikets Ständer hafva ej förmåga att ändra sådana saker, endast en önskan kunna de i. det afseendet framföra. Friherre Anckarswärd har begärt remiss å sina anmärkningar, och att Författningar i detta afseende ej må träda i verksamhet, förr än en månad efter sedan de äro kungjorde. I afseende derpå lärer 38 Dea 22 Junii f. m. det ej eller blifva annat, än en önskan, som af Styrelsen ej kan medgifvas, emedan det är omöjligt att förutse, om det ej blir nödvändigt att utfärda en sådan Författning, som ögonblicket efter kungörandet måste vara gällande. Vid ett annat tillfälle kunna sådane Författningar finnas, som kunna kungöras flere år, innan de skola efterlefvas. Det är således ej lämpligt att begära en bestämd praescriptionstid, emedan den kan behöfva vara i hvarje fall olika. Jag hemställer till Herr Grefven och LandtMarskalken, huruvida de af Grefve Horn och Friherre Anckarsvärd gjorde anmärkningar äro af beskaffenhet att kunna till Utskott remitteras, och lill pröfning upptagas. Herr Rothlieb: Jag vill ej nu i äm net vidlöftigt orda, då det ännu är oafgjordt, huruvida Ridderskapet och Adeln tillåter, det min motion må förfalla, sedan afsigten dermed blifvit uppfylld genom det af Kongl. Maj:t anbefalldte bränvinsförbudet. Men jag anhåller få vidare yttra mig i afseende på Friherre Anckarswärds framställningar, när saken nästa gång, i anledning af Friherrens motioner, förekommer. Jag vill dock på förhand förklara, att jag ingalunda äger den sakkännedom i afseende på Regeringens åtgärder, att jag kan blindt gilla allt, och ännu mindre den stora förmågan alt klandra allt, som kommer från Regeringen. Dea 32 Juni i f. m. 39 Hans Excellence Herr Grefve De la Gardiej Jacob: Sedan Friherre Cederström yttrat sig, torde det synas öfverflödigt af mig, alt något tillägga, då jag fullkomligen instämmer med honom; men jag har hört uttryck fällas, påståenden göras, i hvilka jag ej kan ingå, och som ej äro riktiga; och jag ber derföre om förlåtelse, att jag måste säga mina tankar.
Kommittéen, som, på grund af erhållna upplysningar rörande bruksoch skoosrörelsen på vestra sidan om Wenern, visserligen tror sig kunna antaga, att den förra, egentligen dock endast på skogstillgångar inom Nordmarks härad, möjligen skulle i någon mån komma att ökas genom öppnande af flera vägar för tillförsel af malm och tackjern, kan dock icke tillerkänna detta intresse någon sådan vigt, att det bör föranleda en förlängning af Vestra stambanan emellan Stockholm och Göteborg, helst när denna i sin nu utstakade rigtning synes lika väl tillfredsställa dess anspråk, som det äldre förslaget från Orebro öfver Svartå till Kristinehamn; men Kommittéen anser sig dock med anledning häraf icke böra underlåta att i underdånighet fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på ett af åtskilliga bergsbruks-idkare inom Karlskoga bergslag väckt förslag om anläggning af en mindre jernbana från sydvestra delen af Nora bergslag till förening dels med sjön Möckeln, dels med Timselfven i Karlskoga, som medelst segelled och jernväg förut står i förbindelse med Kristinehamn, till undersökning för hvilken jernvägsanläggriing anslag blifvit begärdt, och hvilken i betydlig mån skulle underlätta malmoch jerntransporten från vestra delen af Nora bergslag till sjön Wenern samt vida bättre än en jernväg emellan Orebro och Wenern uppfylla ifrågavarande intresses fordringar. O Ö Sedan Kommittéen sålunda sökt att visa, det alla de intressen, som önskat Vestra Stambanans dragning från Katrineholm öfver Orebro och Svartå, lika mycket och till större delen bättre blifva tillfredsställda, om Vestra stambanan får anläggas i orubbad rigtning öfver Halsberg, torde också alla anledningar till förändring uti Eders Kongl. Maj:ts vid senaste riksdag derom framlagda förslag försvinna. Vestra stambanan blifver sannolikt för någon tid den enda jernvägsförbindelsen emellan lnifvudstaden och Göteborg, Skåne och deröfver med utlandet, och Kommittéen föreställer sig, att de stora, vigtiga och dyrbara intressen i politiskt och kommercielt hänseende, som häraf antydas, icke kunna åsidosättas för ett jemförelsevis ringare ändamål. Dertill kommer, att förbindelsen emellan Stockholm och Kristiania ej obetydligt förlänges genom Orebro stads deputerades förslag.
Rdr 32 sk. 5 rst. Extra' ordinarie utgifter, såsom gatulyshållning, ved, ljus, papper m fl. skrifmaterialier så väl till Magistraten som för uppbörden af Intrader, inventarii-persedlar, politie-liks begrafning Fåugförtäring samt andre utgifter i och för fångvården Hushyror • ■ • Extra Löner och Begrafningshjelp Allmänna renhållningen Intressen å upptagne lån Fem år, ett årligt öfverskott af ^,838 R:dr 9 sk. 2 rst. B:co. För öfrigt är af Kammar-Contoret uppgifvet: att de byggnads-företag, som under ifrågavarande tidrymd blifvit på Stadens bekostnad verkställde, äro följande: i:o Nya Skjul, uppförde å Sillhofs-tomten, för upplag af sill; 2:0 En ny Vaktstugu-byggning vid inloppet af Djurgårds-Canalen; 3:o Ett nytt Kokhus bredvid Parmmätarehuset vid Röda Bodarne; 4-o En ny Brunn, upptagen, kringbyggd och försedd med pumpverk och pumphus, vid Österlånggatan och Köpmans-torget; 5:o Ny locul för Stadens Auclions-Kammare och Bokauclions-Verket, inredd i f. d. Assistance-Contorets hus å Riddareholmen; 6:0 En ny Fisksump-ställning vid Norra Slagtarehuset; och 7:0 Appareillen vid Köpmans-torget och Österlånggatan, uppförd af huggen granit; hvilka byggnader under dessa år kostat tillsammans utöfver 55,000 R:dr B :co: samt alt Staden under berörde Fem år inköpt Fastigheter för en summa af 8,25o R:dr, hvaribland 2:ne egendomar vid Rörstrands-vägen uti Qvarteret Röda Berget inom Adolph Fredrics Församling, för 3,416 R:dr 32 sk., samt Fastigheten under N:o 3 uti Qvarteret Ufven Större å Södermalm, uti Mariaa Magdalenae Församling, för 4’3oo
Under önskan att icke allt för mycket sätta R. o. Ad:s tålamod på prof genom milt anförande, beder jag att få fästa R. o. Ad:s upmärksamhel på några andra omständigheter, hvilka säkert mera än aftagande kraft hos vaccinämnet, föranleda dertill, att smittkopporna kunna bärja i landet, oaktadt vaccinationens fortgång och framgång. Bland dessa må först anföras eli förhållande, numera allmänt erkändt af de erfarnaste läkare, och hvilket Ulsk. äfven vidrör, nemi. att vaccinen, åtminstone i en mängd fall, icke ovilkorligen skyddar mot smittkoppor för hela lifstiden, utan endast för en viss period, så alt den, som med den bästa vaccin i barndomen blifvit ympad, efter uphunnen yngtingaeller mannaålder, icke med säkerhet kan påräkna att vara befriad från faran alt angripas af smittkoppor i händelse han blefve utsatt för beröring med annan, deraf sjuk person, eli förhållande, hvilket förklarar orsaken, hvarföre under de första decennierna efter vaccinationens allmännare anlitande, inga utbredda eller häftiga smittkopps-farsoter kunde upkomma, äfvensom hvarföre de personer, hvilka under de svåraste epidemier, och äfven under den nu pågående, allmännast angripas, icke tillhöra barnaåldern, eller deras antal som inom ett till två decennier blifvit vaccinerade, utan merendels äro medelålders eller äldre personer. Denna erfarenhet har ock gifvit anledn. dertill, att man insett nödvändigheten att ånyo vaccinera dem, för hvilka en viss lid förflutit sedan de först ympades, en åtgärd, som dels upmuntrad, dels anbefalld, så väl här som i andra länder, visat sig mycket välgörande, i det att, der den förnyade vaccinationen slagit an, der har den i de flesta fall varit absolut skyddande mot smittkopporne, eller har sjukdomen hos de angripne individerne antagit en ganska mild form; och de undantagsfall, der ett motsatt förhållande egt rum, 208 Den 29 Januari; äro säkert icke flera, äa de fall, då personer, hvilka genomgått svåra naturliga koppor, och derefter blifvit starkt koppärrige, ånyo angripits af sjukdomen och till och med deri aflidit.
Då aflönings-förmonernes bestämmande derefter bos Rikets Ständer förekommit, har först uppstått den derpå inverkande fråga, huruvida Departements-Cheferne, på enahanda sätt, som för närvarande för Utrikes Stats-Ministern eger rum, borde med boställen förses, och härvid hafva 2:ne olika förslag yppats, det ena att, med afseende å deja lättnad uti DepartementsChefernes communicationer med underlydande embetsman och behöriga tillsyn å göromålens gång inom Expeditionerne, som derigenom skulle beredas, dessa Chefer måtte erhålla bostäder uti samma hus, der deras Expeditioner varda inrymde, det andra att, för beredande af närmare gemenskap emellan de olika Departementen, det vore af större vigt, alt samtlige Expeditionerne sammanfördes uti en local, utan att böställs-rum för Departements-Ckeferne i sammanhang dermed anvisades; och hafva Rikets Ständer, som för närvarande icke funnit lämpligt att i närmare pröfning häraf ingå, ansett sig endast höra i underdånighet anhålla, det E. K. M., efter anbefalld undersökning af alla de omständigheter, som på bedömandet af det ena eller andra föreslagets företräde samt sältet för dess utförande kunna inverka, täcktes till Rikets Ständer vid nästkommande Riksdag öfverlemna denna utredning, jemte E. Iv. M:s Nådiga Proposition i ämnet, hvarefter Rikets Ständer blifva i tillfälle att taga frågan i närmare öfvervägande. I afseende å de contanta aflönings-förmonerne, hafva Rikets
Obegagnade andelar af kreditivoch låneförlag: tillhörande Depositions-Afdelningen 10,497,217: 86, d:o Låne-Afdelningen . 4,309,537: 07. S:gr: 02,893,145: 65. Härifrån afgå, jemlikt stadgandet i 118 § af Banko Reglementet 0,385,525: - Summa Sedelstock 50,507,020: 65. Skilnad häremellan och maximi-beloppet af Sedelstock, beräknad enligt samma § 929,308: oc. Summa R:dr 57,436,928: 7|. 9 Bankens Guldoch Silf v er-tillgång: Dukater R:dr Silfver i R:mt. Myntadt, gångbart, i kassa liggande 13,018. 2,120,728: — Utländskt mynt 704,376: 04. Hos Kongl. Myntet till förmyntning . 17,474. 416,376: 20. Innestående på utrikes ort: Hos Nord-Tyska Banken i Hamburg 3,729,671, 17. „ Handelshuset Peter Siemsen & Komp. i d:o 3,363: 17. „ d:o S. Heine i d:o 67: ii. „ d:o H. J. Merck & Komp. i d:o 3,212,143: 67. Guldtillgången utgör a 8,25 per dukat 251,559: — S:gr R:mt 27,436,928: 71.
Stats-kontorets ställning och vederbörligen granska dess förvaltning. Da emedlertid alla Kronans medel icke gå in till Stats-kontoret eller ut derifrån, utan en del inkomster får stadna i Landtränterierna, så kunde hvarken penningerörelsen i Stats-kontoret eller den deremot svarande räntekammare-hufvudboken vara så vidsträckt sorn hela rikets drätselverk eller den deremot svarande rikshufvudboken. Derföre och emedan särskilda hufvudböcker upprättas öfver medel inom andra delar af drätselverket, vore det troligen, som Rikets Ständer önskat, (skrifvelsen N:o 192 den 8 September ISIS) att äfven öfver Stats-kontorets särskilda rörelse skulle upprättas hufvudbok. Deremot mötte likväl i verkställigheten stora svårigheter. Kollegierna bestridde icke, att sådan kan upprättas, men de betviflade behofvet och nyttan af en dylik räkenskap samt befarade, att den skulle blifva föga upplysande, men i vissa fall missledande, ty om man inskränkte den blott till de medel, som uti Räntekammaren influtit och derifrån utgått, komme hon endast att blifva en omskrifning af räntekammare-hufvudboken, men att dock omfatta mindre, än Stats-kontorets nuvarande redogörelse. Skulle ater den nya hufvudboken, för att blifva lika fullständig som den, upptaga, såsom förslaget alser, äfven de utgifter, som Stats-kontoret genom anordningar å Känterierna besörjer, så mäste hon, för att kunna framställa behöfliga tillgångar för de afförda utgifterna, äfven taga i beräkning sådana inkomster, som icke uti Ränte kammar en inflyta. Sfatshulvudboken sträckte sig då till en rörelse, som läge utom Stats-kontorets särskilda kassa och Räntekammarens bankoräkningar. Kollegierna ansågo den föreslagna hufvudboken hvarken blifva tillförlitlig eWex tillfredsställande. Rökslutet mäste nemligen grundas på kalkylerade zi/fror, erne - flan de verkliga beloppen i vissa fall icke voro vid hennes afslutande kända.
Från Riksdag till Riksdag bör, efter min åsigt, försträckningen gifvas, vinsten ingå och Verket redovisa. Det vore till och med vackert att, liksom Skattebördor och Statsutgifter fortgå från Riksmöte till Riksmöte, Bankens Lånrörelse på samma sätt fortgick icke i 2:ne utan i en kedja. För mig vill det synas, som äfven med närvarande system, ett friskare och lifligare samfundsskick sålunda kan grundläggas; och ehvad direct eller indirect realisation kommer att ega rum, vågar jag påstå, att penningarne, satta i Discont-rörlighet, allsicke motverka eller försena den för hela Staten vigtiga myntregleringen, hvars stadga skall uppkomma i samma nion, som Na - Bil. till Bane o-Vt skottets Bet. 141 tionen renas från den luxe, som gjort bebofvet af utländningen vida större, än sorn med landets stora tillgångar till inhemsk konstflit och färdighet varit eller är nödvändigt-. Detta är mitt votum i fråga om Bankens lånrörelse. Sker ingen Capital-förökiiing Näringarne direete till fördel, och göres ingen anordning lili bättre vilkor för skuldens amortering, så fruktar jag, att alla denna Riksdagens förhandlingar endast komma att lemna vittnesbörd om ett aflägsnande från det mål Nationen söker, och jag skulle sörja öfver mitt Representantkall, om jag icke uttalat hvad jag vet om folkets förlägenhet, eller om jag icke utsagt livad jag märkt vara dertill vållande. Om jag misstagit mig, så är det icke ett fel i min vilja; och om jag uppgifvit ett enda medel till något bättre, så har jag offrat hvad jag kunnat på milt Fäderneslands Altare. 141 Eanto-Ulskoliets Betänkande N.-o 53, N:o 53. Antom till Exped.-Utsk. den 7 Julii 1839. Betänkande, med Förslag angående en på upplåningar grundad Discontering för Hände In och den större Rörelsen. ■Hos Höglofl.
Bland kolhydraterna märkas främst sockerarterna, som hafva kristallisationsförmåga och söt smak samt äro lösliga i vatten och sprit. De öfriga kolhydraterna kristallisera ej, hafva icke söt smak och lösas ej i sprit. Rörsockret, som förbrukas i enorma kvantiteter, Kedjor. Nålar, Begär prisuppgift innan uppköp göres på annat håll. Silfverarbeten, Bordsilfver. Modernast! Solidast! Billigast (DUN 1898 påträffas hos endast få växter, hvilka emellertid odlas i stor utsträckning. Sockerröret är ett stört, kraftigt gräs, mer än manshögt, med grof stam och yfvig vippa. Från sitt hemland, Ostindien, har det öfverförts till Amerika och Sydeuropa. Saften i stammen utgör sockermaterialet. De grof va stråna krossas mellan valsar; då saften torkat, bildar den små kristaller. Dessa utgöra pudereller råsocker. terstoden utgör sirap, som är mindre ren och söt än sockret. Rörsockret renas i raffinaderier genom att lösas i. vatten och kokas jämte benmjöl såsom affärgningsmedel. Därpå filtreras det och kristalliseras åter, sista gången i omvändt koniska formar (sockertoppar). I kandi(bröst-) socker äro kristallerna stora, i topp-, syltoch strösocker små. Nykokt a karameller äro släta, d. v. s. ej kristalliserade; som gamla spricka de, taga upp fuktighet ur luften, bilda kristaller och bli tröga. Af hvitbetor beredes likaledes socker. Denna industri, som är omkring 100 år gammal, fick ett uppsving under Napoleon, då kontinentalsystemet tillämpades. Den bedrifves mest i Frankrike, Tyskland och Ryssland samt hos oss i Skå- ne. Betorna skäras i skifvor, utlakas i vatten och upphettas, tills ägghviteämnena koagulera. Sockret utfälles medels tillsats af kalk. Sockerkalken sönderdelas med kolsyra I tropikerna beredes socker äfven af sockerhirs och sockerlönn. Drufsockret förekommer inom både växtoch djurriket, t. ex. i söta frukter och rötter, i honung, i djurens blod samt i urinen vid s. k. sockersjuka.