Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Flere Vetenskap.Idkare, hvilkas oväldiga och grundliga sak-kännedom Ä7<5 Den 19 Martti. hittills af ingen blifvit bestridd , dela min öfvertygelse. Att saken icke är ovärdig allmän uppmärksamhet, synes äfven bevisas deraf, att den innom intet Riksstånd saknat förespråkare och att så väl Höglofl. Ridderskapets och Adelns egna Ledamöter innom det Utskott, till hvars pröfning målet hör, som Högvördiga PreateStåndet och Vällofl. BorgareS åndet, då detta Mål blef i deras Pieni.sammankomster föredraget, gifvit ett kraftigt understöd åt min tillstyrkan att ifrågavarande företag måtte utan uppskof till verkställighet befordras. Då jag, efter denna förklaring, öfverlemnar våra Nordiska Handskrilter till lortfarande hvila, löinyar jag min upprigtiga önskan, att denna hvila icke måtte blifva långvarig. Herr Heykensköld, Detlof Ludvig: StåtsUtskottet har framställt tvänne Alternativer: det ena, att derest ifrågavarande öfversättning ej utan Statsverkets betungande kan företagas, dermed må böra till en lägligare tid uppskjutas; samt det andra, att Riksens Ständer skulle hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t i Nåder särskildt ä detta ämne fästa uppmärksamhet, och om några medel skulle finnas, då i Nåder understödja detta nyttiga företag. Om Proposition hade blifvit framställd till bifall af sednare Alternativet, hzde jag för min del röstat Ja men nu åter, då förra Alternativet blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, anhåller jag «tt mot detta beslut få till Frotocollet reser? Den 19 Martti. 277 vera mig. Jag delar ej den tanken, att den närvarande Generationen bör arbeta endast för det närvarande. Jag tror icke, att vi åt glömskan böra öfverlemna de Skrifter, som upplysa oss om den Nordiska Fornåldern, med dess Hjeltar och der.,s bedrifter; tvertom an-: ser jag vår Forntids Historia som det 6könaste arf våra Förfäd.-r oss lemnat.
Ehuru en mängd anmärkningar blifvit riktade emot mitt förslag, så, och då jag finner, att huset kommit till den tidpunkt, då conversationen upptager mera uppmärksamhet, än sjelfva den förevarande frågan, anser jag mig endast böra besvara en enda vid mitt anförande gjord erinran. Man har nemi. yttrat, att då jag såsom ett tillägg till 2:dra punkten föreslog, att R. St. skulle komma tillsammans i följd af Bancostyrelsens tind. anmälan till K. M., hade dermed varit sagdt, att ett sådant R. St:s sammanträde skulle inträffa, så snart den metalliska fonden sjunkit till minimibeloppet, och att denna sjunkning icke, innan detta steg toges, linge afhjelpas genom dragning på ereditiverna eller genom någon annan anstalt. Jag får derföre påminna, att min mening icke kunnat vara så löjlig (för att nyttja ett uttryck, som här likväl i ett annat afseende blifvit begagnadt), att jag skulle velat undandraga Bancostyrelsen all möjlighet att begagna de stora ressourcer, som linnas inom Banken, och hvilka jag velat öka. Jag har förut bestämdt sagt, att jag ville gifva en större latitud åt Bancostyrelsen att röra sig, icke allenast med grundfonden, utan äfven med statsobligationer från Riksg.cont. Men när jag gifvit Bancostyrelsen en sådan latitud, var det ju klart, att den fixation af 2 millioner, som i denna punkt afses, icke var framställd i annan afsigt än den, alt de, som icke närmare kände vår bankinrättning och våra statsförhållanden, utan blott betraktade de grunder, som nu blifva antagna och måhända hastigare, än man föreställer sig, komma att utrikes blifva bekanta, skola kunna se en punkt, hvarvid man stadnar och som ligger inom möjlighetens gräns, fastän man troligen aldrig skulle komma derhän. En sådan slutlig punkt är icke gifven, 0111 man blott säger, att Bankens valuta ej får understiga 2 millioner; ty då kan man fråga: hvad skall inträffa, i fall cassan dock skulle sjunka derunder? Och detta finnes icke besvaradt i Utsk:s betänk.
Anmärkningar må kunna hafva för det samma någon menlig påföljd, ans..-r jag mig likväl, för att få för framtiden undanröjdt allt tvifvelsmål härom, böra, å egne och öfrige Interessenters vägnar, hemställa, om icke Höganäs Stenkolsgrufvor må, i grund af de för dem, enligt Kongl Maj ts härjemte i afskrift följande Nådiga Resolution den 20 Junii .801, utfärdade Privilegier , uttryckligen förklaras böra, under den deri bestämda 30 årstid, njuta befrielse från alla sadaria Utgifter, som £ följd af Riksens Ständers BevillningsFörordnittgar annars bordt äga rum, i hvilket afseende jag ocf snhäller . att detta Memorial måtte till Bevillningsutskottet remitteras: Vid hvilket jViemorial var bifogadt följande Bilaga; Kongl. Majds Nådiga Resolution uppå den Ansökning, hvarmed till Kongl Majit, Dess Troman, En af Rikets Herrar, f. d. GeneralGouverneuren och Academie^ Cancelleren, Riddaren och Commendeuren af Kongl. Maj:ts Orden, samt Riddaren af Kongl. Maj ts WasaOrden, Välborne Grefve, Herr Eric Ruuth, å egne samt Medlnteressenters vägnar, i underdånighet inkommit, till vin - 16 8 Den 5 Jannnrii. nanda af åtskilliga Friheter och Förmåner för deras , vid Höganäs uti Malmöhus Län, Luggude Härad och Wäsby Socken, anlagda Stenkolsverk; hvaröfver KonglMaj:ts och Rikets Kammarsamt BergsCoilegier och flere Vederbörande hörde blifvit. Gif» ven Stockholms Slott d. 20 Junii ,1801.
Ständers Herrar Revisorer år i835 afgifna Berättelse angående BancoVerket, ii § i morn., förekommer, i afseende å en till Justitia>Ombudsmannens Embets-åtgärd öfverlemnad sak, anser jag mig äfven böra, vid detta tillfälle, jemte en korrt framställning af denna sak, redogöra för hvad dervid å Embetets sida blifvit åtgjordt. Sedan en på Kongl. Räntekammarens räkning i Rikets Ständers Bank utställd Assignation, stor 7,900 R:dr B:co, försedd med ordningsnummern a5 och daterad den ri Januari i83o, blifvit till YexelBanken ingifven och derstädes, såsom riktig ansedd, d. 12 i samma månad inlöst, men, vid verkställd coltationering af Kongl. Räntekammarens räkningar med Banken för år i83o, befunnits icke ifrån Räntekammaren utgifven, hvadan densamma af vederbörande förklarats vara falsk, så har hos Kongl. Svea IlofRätt, AdvocatFiscalen i Kongl. StatsContoret, å tjenstens vägnar, efter begärd och erhållen stämning å Herrar Fullmäktige och Commissarierne i Banken, yrkat, det Banken måtte anses skyldig att vidkännas den, genom inlösen af ifrågavarande Assignation, uppkomna förlust, och i följd deraf godtgöra Räntekammaren, i dess räkning med Banken, Assignationens belopp 7,900 R:dr B:co; hvaröfver Kongl. HofRätten , genom Dom den i3 Augusti 1833, sig utlåtit, att ehuru den tryckta Blanketten till ofvanberörde Assignation, till papper, tryck och åsatt hvitstämpel fullkomligt liknade det al Räntekammaren till Banken aflemnade, vid inlösningstillfället gällande formulafr, samt någon controll i afseende på AssignationsBlanketterna icke varit i Kongl. StatsContoret vidtagen, utan desamma, efter det en större upplaga deraf blifvit af en StatsContorets Vaktmästare i Kongl.
För alt medelst anslag eller lån utaf allmänna model befrämja utdikningar Stals-Ulskotlets Memorial M 2351. 3 3 och aftappningar af sania lräller och sjöar till beredande af odlings-företag, hafva Rikets Ständer beviljat och anvisat lill Kongl. Majlis disposition en summa af Tre hundra tusen R:dr, eller 100,000 R:dr för hvart och eli af arén 1858, 1859 och 1860, samt medgifvit, att utaf dessa medel en femtedel, eller Sextio tusen R:dr, må utgå såsom anslag utan återbetalnings—skyldighet; kommande de öfriga fyra fernledelarne, eller Två hundra fyratio tusen R:dr, att utlemnas såsom låne-understöd. 1 afseende på ordningen och vilkoren för dessa medels utbekommande, äfvensom de deraf erhållna låne-understödens återbetalning, böra de i nedanstående § 140 meddelade stadgande!) och bestämmelser tillämpas. S Jemte de för sjö-sänkningar och andra vatten-aflappningar, enligt föregående §, till Kongl. Majits disposition anvisade medel, hafva Rikets Ständer, för fortsättningen och fullbordandet af den påbörjade upprensningen af Storån inom Tjellmo socken i Östergöthland, samt dermed sammanhängande valten-aftappnings-arbeten inom nämnde, äfvensom Krigsbergs socken, beviljat ett särskildt stats-bidrag af Ett hundra tusen Ridr, att utgå såsom lån under de vilkor och bestämmelser i nfseendo på dessa medels utbekommande, användande och återbetalning, som angående andra dylika stats-bidrag blifvit vid innevarande Riksdag meddelade och i näslfnljanda § finnas införda. § 140. (Här torde böra införas den i Stals-Utskottets Memorial JV2 159 föreslagna och genom samma Memorials bifallande af Rikets Ständer godkända §, innehållande allmänna vilkor och stadganden i afseende på de under innevarande Riksdag beviljade stats-bidrag till väg-anläggningar och väg—förbättringar samt hamnbyggnader och vatten-aflappningar). § 141.
Utsöknings-Balken ofelbart äspstar, att bysatt Gäldenär stall den tid han i häckte hällcS och kj kan sig sjelf nära, af Borgenären njuta det underhäll, som till hans lifsuppehälle fordras, hvarföre ock detta underhäll, som Lagen r penningar utsätter, efter deras olika förhällande till warorne, pä sätt berördt är, blifwit tid efter annan förökt, men det i anseende till waruprisernes stegring nu mera icke är mbjcligt, att för de genom Kongl. Brefvet ben 2;dra Februarii 1787 senast utsatte 2 still, erhälla hvad till föda för en Person om dagen oumgängeligen erfordras, ty och dä ä ena sidan ett i bröd utsatt underhäll e) är understa, stadt minskning af prisernas förhöjning, och ä den andra, bysatt Gäldenär synes för sitt uppehälle ej böra rrhälla mindre än som af Kronan bestäs till föda för dem hwilka äro för brott häcktade har Högste Domstolen i underdänighet tilstyrkt nödigt bifall till Konungens Befallningshafwandes undcrdäniga hemställan, sä vlt i almänhet mätte sörordnas, att bysatt Gäldenär, svm Zov Den iz September. som ej kan sig sjelf föda stall af Borgenären njuta, utom det faststälda underhäll af 2 stilllagar Banco en och en tredjedels mark mjukt bröd af sammanmalet mjöl, eller des! wärdc, efter det pris, som mänateligcn wid hwarjc Dpsättningshäckte af Konungens Bcfallning-hafwande skulle utsättas, samt att, j händelse Kongl. Majit framdeles skulle finna nödigt öka Traktamentet för dem, som i Kronans häcktcn fbrwaras, detsamma korde gälla för dem som i Dysättningshäckte hällas och derunder ej kunna sig sjclfwe födan bestä. Justltiä-Räderne äberopade sig härwid ywad Högste
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets betänkande, N:o 124- (i A) Från Ridderskapet och Adeln har Utskottet erhållit återremiss å dess under ]\T:o 124 afgifne Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om tvänne kronohemmans i Stockholms Län anslående till boställen åt Lands-Stats-tjenstemän, men som, enligt Utskottet tillhandakomne protocolls-utdrag, nämnde Utlåtande blifvit bifallet af BondeStåndet den 29 och af Borgare-Ståndet den 3o sistlidne Maj, samt af Preste-Ståndet den 5:te innevarande månad, anser Utskottet, till följd af 75 $. Riksdags-Ordningen, denna fråga vara afgjord och kan således dermed icke taga någon vidare befattning. Stockholm den 26 Juni i84o. Ank. till Exp. Utsk. den 27 Juni, kl. 1 e. ru. Utlåtande, i anledning af Commissarien vid f. d. GeneralAs sist ance-Contor et J. M. Anagrii ansökning om eftergift af honom ådömda böter. ^ Hos Stats-Utskottet bar uti en, genom Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, till Utskottet öfverlemnad skrift, t. f. Commissarien vid f. d. General - Stats-Utskottets Utlåtande N:o irja. 7 Assistance-Contoret J. M. Anagrius anhållit, att de böter, svarande emot Cornmissarie-lön för 6 månader, enligt i832 års Stat för nämnde Contoir, hvilka, genom Kongl. Maj:ts Utslag af den 20 sisth Februari, blifvit honom ådömda för åsidosatt tillsyn och controll å sedermera afl. Värderingsmanneu vid samma Verk S. I. Wessbergj måtte, med afseende å flera anförda bevekande omständigheter, varda sökanden eftergifna.
Prot. i834 och i835. 4 Sami. 1 Afcl. 4 Band. i3:de Häftet. 2 Stats-Utskoittts Memorial N.o 4lTt att 2tdra Samlingen i:sta Afdelningen af Bihanget till Riks-Slåndens Protocoll, innehållande Rikets Ständers Revisorers Berättelser, jemte vederhörandes deröfver afgifne underd. utlåtanden, genast vid Riksdagens början blifvit, enligt företedde quiltencer, till Riks-Ståndens Ledamöter utdelad, samt sedermera, i aton som tryckningen hunnit fortgå, äfven 2:dra Samlingens 2:dra Afdelning, innehållande Landshöfdingarnes 5*års Berättelser; att Cancellisten Vougt, jemlikt Protocolls-Utdrag af den 8 Januarii innevarande år, utaf Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoret dels frikallats från all vidare redovisningsoch ansvarsskyldighet för det tryckpapper, som, efter tryckningen af omnämnde delar afBihanget, blifvit öfrigt, dels ock erhållit decharge för den honom uppdrsgne befattning ined utdelningen af de till Bihanget hörande, men före Riksdagen tryckte handlingar; och att, vid anställd jemförelse emellan kostnaden för de af Revisions-Berättelserna m. m. för Bihangets compleltering afdragne 1200 Exemplar R:dr 3,810 och hvad samma arklal, efter de vid denna Riksdag betingade trycknings-pris, skulle kostat, en besparing visar sig af omkring 4,5oo R:dr.
Men för honom kommer dock arbetet för eget och familjens sjelfbestånd i främsta rummet, ochj Staten först i det andra; och sjelf herre inom den enskilda verkningskretsen, ordnar han både arbetets tider och hvilans och vederqvickelsens fristunder, såsom det honom sjelf bäst behagar. Deremot — “tjensten går framför allt“ — det är den offentlige mannens lösen, och med åsidosättande af det enskilda lifvets bestyr och stundom äfven af familjelifvets pligter, har han att egna åt arbete och tjenst dagens bästa arbetstimmar, om han ej mången gång äfven vid nattlampan öfver arbetsbordet måste neka sig sömnens hvila. Och en sådan, hela året igenom fortfarande, verksamhet för hvad mera är än den enskildes, för hela samhällets sjelfbestånd, kunde väl, äfven den, böra få beräknas bland statsmedel såsom en tillgång, en skärf af ej mindre värde, än å uppbördsdagen privatmannens skattepenning, hvilken ock merändels icke öfverstiger kostnaden för en enda middagseller qvällsbjudning, den han stundom i hemmet anställer för sina enskilda vänner. Ur sådan synpunkt skulle Statens tjenare, och så äfven Kyrkans, icke behöfva erlägga annan skattebevillning, än den verksamhet och flit, hvarmed de i det allmännas tjenst offra lif och krafter under allehanda mödor och försakelser; och Staten, som derför lönar dem, skulle då ej heller behöfva taga med den ena handen igen, hvad den gifver med den andra. Men att dock yrka något sådant, vore väl fåfäng möda i en tid, som, utan sinne och måttstock för annan storhet, än penningens, snart nog ingen skilnad vill märka mellan arbetaren i rådskammaren och arbetaren i verkstaden, eller — emellan arbetaren vid domarebordet och arbetaren vid källardisken ingen skilnad, så vida ej den förre är förmögnare och skattar mera, än den sednare. Likaledes vet icke, eller förstår icke heller den nya Bevillnings-förordningen någon skilnad emellan arbetsinkomsten af en mjöleller sågqvarn och arbetsinkomsten af vetenskapsmannens verksamhet inom den offentliga lärosalen.
Sker detta oftare, stanne då andra gången i lika hötes-ansvar, som först nämndt är; skulle han tredje gången komma åter, ökes ansvaret med ett års ai'bete å Kronans fästning; och för hvarje påföljande gång tillägges ett arbetsår. §. 2. Kopparslagare eller andra tillverkare af brännvinspannor skola ovilkorligen förse sådana med sin namnstämpel och vare derefter ansvarige, att pannorna blifva ordentligen af vederbörande justerade, uppmätta och stämplade, innan de utlemnas till brännvinsbrännare, hvilka, lika med tillverkaren, böta 5o R:dr B:co första gången sådant försummas; och fördubblas böterna hvarje påföljande gång: Likasom ingen, eho det vara må, driste sig att förfärdiga brännvinspannor, förr än vederbörande jordinnehafvare, försedd med Bäradsskrifvarens i orten eller Konungens Bef:h:des embétsbevis öfver kannerymden afbrännvinspannan, hvartill han sig för brännvinsbränning anmält och skattskrifven blifvit, förut bevisligen hos tillverkaren gjort beställning på brännvinspanna, allt vid det äfventyr, att tillverkaren, som håller till salu obeställd redskap, mister densamma och böter 5o R:dr B:co första gången, hvilken bestraffning ökes med ärans förlust den andra och vidare 1 års fästning för hvarje påföljande gång. 5. 3.
» » D u kommer väl i håg det där diamanthalsbandet, som du lånade mig till festen i ministerhotellet? » » Ja. Å n sedan? » » Nåväl, jag tappade bort det. » » H u r är det möjligt? D u lämnade j u igen det. » » Jag gaf dig ett annat, alldeles likadant. Under dessa tio år ha vi arbetat och sträfvat för att kunna betala det. D u förstår nog, att det var ingen lätt sak för oss, som ingenting ägde. Men nu är det ändtligen gjordt, och j a g är så nöjd och lycklig. » Nu slår jag vad, du vet hvad namn jag bär! Men skulle, mot förmodan, så ej vara, F å kanske dessa småord saken » klara », Se ' n du korrekt » förhlo.rat » allt det här: Hvad vinden göra tycks i stilla sommarkvällen. E n sagodrottning nämn, hvars hem är gråa hällen. H u r gör det, månne, när du lampan slarfvigt släckt? När det är — hvad? Man just förtretas att bli väckt. E t t ord, som säg ' s ibland i stället för: » Min gumma I » Hvad att på golfvet få betingar rätt stor summa. Den härligaste tid oss året bjuda kan. Hvad sig att göra_ %l.T allt ej så lätt, minsann! En bland Italiens mest mångbesjungna floder. En kvinna som dig ifödt » och dock ej är din moder, Blir genom + ett m din mor; — förstår du det? Bland konjunktioner säg mig trenne som du vet. Hvad gammalt ordspråk lär: » Man Olle bör, i grinden *. Hvad en nog flaggan blir, i kamp mot nordanvinden. Säg namn på städer två (helt små) i Svea land. F r u Forestier tryckte hennes händer, djupt rörd. » O! min stackars Mathilde! Idun (101) B yrå: Drottninggatan 48, en tr. Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Utländska annonser 50 cire radeu. Fredagen den 22 november 1889. Tidningen kostar Redaktör och utgifvare: endast 1 krona för qvartalet FRITHIOF HELLBERG. postarvodet inberäknadt.
Beträffande frågan om regleringen af länets läkarevård i öfrigt har Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, med hänsyn till detta läns långa utsträckning och tillhörande vidsträckta skärgård, funnit den nuvarande läkare-tillgången alldeles otillräcklig, samt ansett en nöjaktig förbättring derutinnan åtminstone till någon tid kunnat vinnas, genom att, utom nyssnämnda Provincialläkare i nordligaste delarna af länet, två nya Provincial-läkare ytterligare anställas, nemligen en för Wermdö skeppslag med omkring 6,000 personers på öar i skärgården spridd befolkning, stationerad i närheten af Gustafsberg, der kostnadsfri bostad honom beredes, och en i Sotholms härad med 11,689 innevånare med station i Westerhanninge eller Össmo, der likaledes fri bostad erbjudes, hvarförutom Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, till det afseende, som kan anses dervid böra'-fästas, öfverlemna! en af Direktionen för Läkare-inrättningen i Botkyrka församling gjord framställning om en läkares stationerande derinom, samt slutligen föreslagit dels indragning af den nuvarande Provincial-kirurgs-befattningen och dels en löneförhöjning, motsvarande ett belopp af 66| procent af lönen för den i Stockholm stationerade Provincial-läkaren, för hvilken kostnaden för boning m. m. måste blifva ojemförligt drygare, än för läkare i landsorten. I anledning af hvad sålunda blifvit framställdt, får Kollegium, som anser den af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande begärda tillökningen i läkarepersonalen för detta län vara väl behöflig, i underdånighet föreslå, att den nuvarande extra Provincial-läkare-befattning i Sigtuna öfverflyttas på ordinarie stat med full lön vid nuvarande innehafvarens afgång från tjensten, och att anslag måtte anvisas för tre nya Provincial-läkare, nemligen en för Wermdö, en för Sotholms och en för Frösåkers och Närdinghundra härader, samt Häfverö och Singö socknar, jemte Transport Bil. till Kongl, Maj:ts Nåd.
Flera af de barn, som framdragits att vittna, ansågos äfven förtjenta af större eller mindre näpst. De äldre bland dem dömdes till gatlopp mellan jemnåriga, andra till ris i vapenhuset och de yngste att under ett års förlopp, hvarje Söndag stå med ris i händerna på ett särskilt ställe af kyrkan. De afsagda domarne underställdes Svea Hofrätt. Intills resolution från denna hunnit ankomma, skulle fångarne förvaras i kronans häkten. Följande dag transporterades Ingrid och Ellen tillbaka till slottshäktet i Stockholm. Här besöktes de som vanligt af Erik, som lät dem underteckna den förut omtalade förklaringen, hvilken han, jemte en redogörelse för de iakttagelser, han sjelf gjort under hexeriprocessen, inlemnade till Svea Hofrätt. Den kammare i hvilken Adolf satt inspärrad, en af de sundare och hyggligare i fängelset, serskilt bestämd för personer af bättre vilkor – ty lagskipningen gjorde i detta, som i mycket annat, skilnad till person – befann sig icke långt ifrån den cell, i hvilken mor och dotter förbidade sitt öde. Adolf var anklagad för „högmålsbrott“ af svåraste beskaffenhet: för tingsoch kyrkofrids-brott samt mordförsök. Lagmannens försök att mildra anklagelsen strandade, sedan en läkare förklarat ynglingen vara fullkomligt sund till sina sinnen. Riksrådet Bengt lade lamt, och egentligen endast skenbart, sitt inflytande i vågskålen till ynglingens förmån; han ville ej komma i något slags förbindelse till sina politiska motståndare och var för öfrigt harmsen öfver hela den skandalösa historien. Kanske ingick det äfven i hans beräkningar att uppskjuta hvarje åtgärd till Adolfs räddning, intilldess den sammansvärjning, hvars ledare han var, kommit till lyckligt slut och bragt makten i hans och hans partis händer. Tidpunkten för denna katastrof nalkades nu med hvarje dag. Ett misslyckadt statsstreck. En vacker solbeglänst förmiddag, ungefär trenne veckor efter de händelser, som nyss skildrats, rullade en ståtlig, fyrspänd vagn genom Skanstull in i hufvudstaden. Det var Vanloos ekipage. Det herrliga vårvädret hade utlockat Stockholms beau monde.
Secreterare, med Fält Cancelliet tillsammans Z2Q ^ Audttcurex dels indeldte dels wärf, wade löner, öfwerhufwnd beraknadt 2§o R:d ^ 2,000 Regements - Läkare med indeld lön ZOO R Uud'r Läkare, dels indeldte delo penninge löner 4<D0 400 50 rine Regements Prester med dels indelning dels penninge lön ä 2OO Ridr i VattaillonS Prest med penninge lön r D:o D:o utan lön t Expeditions Munstcrffrisrvare med indeld lön tvid Cavallerie . - Summa, 3,820 i Au502 Den 7 December. Anmärkningar i:o Utaf en längre tids utdrägt har summans belopp icke precist kunnat bestämmas hwarsöre de häc bliswit ungefärligen utförde, men öfwerhnfwud ta-^ git hkall ej betydelig ffillnad upstä. 2:0 Utaf det här upragne O-wcr ost) Under. Befäl torde säkert mänga ämnen kaga afffed och a>sikilliga erhälla transport till Sysslor pä Stat tvid Swenfka Regementer, i synnerhet torde större de» len Under-Officerare pä det sanct blifwa employera» de och säledes icke komma att falla Staken till last sedan Kongl. Majit i näder befalt att alla Under» Officers syhlor i Swensika Regementen för detta än» damäl hallas vacante. z:o Hwad besparas kan pä dem som taga afsked eller ingä i Swenffa Armeen torde böra päräknaS för de Officerare och Under-Officerare, hwilka äro al» deles utan löner, men med blotta Fälttractaments gjort hela kriget och troget upfyltt sine pligter. 4:0 Härwarande Dragoner, Soldater och Jägare utgöra 1,152 Man, hwilka större delen ätergä til!