Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nå, nu har jag satt mig in i saken och igenom på min nya bana. Jag är, jag måste tänker använda all min energi för att slå mig vara praktisk, det är en föresats, Se bara på tiskt det är. Dessutom... Dessutom? mig. Fet och rödblommig. Tänk bara så prakVALBORG. OLOF. norna från himmelen, för att vinna det mål jag föresatt mig. VALBORG. Skulle jag kunna lära mig att taga ned stjer Hvad säger er morbror om ert beslut? när han satt i kupén, och nu ska' nog Gertrud ... ja, nu är han i goda händer, menar jag. brors resa föreföll besynnerlig? Försigtigtvis meddelade jag honom det först OLOF. (Stiger upp). Apropos. Tyckte Ni inte, att morVALBORG. skulle fara ned och hemta sin hustru och dotter. Nej, det var inte naturligt för honom, som OLOF. Alls inte. Det var ju helt naturligt, att han är så passioneradt fäst vid sitt arbete, och så nervöst rädd för hvarje slags förändring. Och mosters resa då, för 14 dagar sedan! När det först blef beslutadt, att Gertrud skulle stanna en aldrig om att fara dit ned. Nej, något ligger VALBORG. OLOF. tid hos våra slägtingar i Göteborg, talade moster bakom allt det här. Tänk om Gertrud vore sjuk! Det tror jag inte. Ivar hade ju bref i går. på den saken. Om en timma äro de här. Ack, Ivar, ja. Nå, nu är det inte värdt att grubbla den som åtminstone bodde en half mil från jernvägsstationen, i stället för att ha den alldeles in ser på klockan, sätter sig ånyo). Har ni läst Kiellands sista novellsamling, fröken Valborg? på sig. (Paus hvisslar, tittar ut genom fönstret, Nej. VALBORG. OLOF. jag inga särdeles stora sympatier för de der frostbitna pessimisterna, ehuru jag pligtskyldigast läser dem allesammans. Det fins ju så mycket högt och skönt att höja blicken till, hvarför ska' man då, i Guds namn, sänka den i smuts och mörker, om man kan slippa! Nej, jag tackar. Qvick och fin, men på det hela taget hyser
17 räknats kosta icke mindre än 10,000 R:dr, så att genom den gjorda uppfinningen, hvilken för öfrigt äfven för handelsfartyg bör blifva af stor nytta, en betydlig besparing är Slaten beredd i följd af den minskade utgiften så väl för den å förenämnde linieskepp anbragta apparaten som ock för de ytterligare apparater, hvilka efter samma modell kunna komma att för andra flottans fartyg anskaffas. I betraktande häraf och då kapten Sasse, efter hvad jemväl upplyst är, ej sökt patent å sin uppfinning, utan bembjudit Staten frukten deraf, samt icke heller gjort anspråk på någon särskild ersättning för apparatens anbringande å skeppet Carl Johan, har Utskottet, lika med motionärerne, funnit den af Sasse i omför mälde afseende ådagalagde förtjenst och oegennytta fordra ett erkännande deraf från fäderneslandets sida, och trott, att något vedermäle af Rikets Ständers erkänsla bör honom meddelas. Utskottet får derföre i sådant afseende hemställa atl, på sätt motionärerne föreslagit, en gratifikation af 2,000 R:dr R:ko må Kapiten-mekanikus E. IV. Sasse tilldelas, att af Riksgälds-kontorels medel utbetalas. Stockholm den 24 Oktober 1854. Reservationer: af Riksdags-fullmäktigen Ola Månsson från Christanstads län: »Emot den af Höglofl. Utskottet åt Herr Kapiten Sasse tillstyrkta belöning af 2,000 R:dr för uppfinning af en förbättrad vattendistillerings-apparat, får jag anmäla min reservation, icke derföre att jag vill underkänna principen af belöningar åt förtjensten, utan derföre att ifrågaställde apparat, såsom använd endast några veckor, ännu icke kunnat gifva sådant resultat, att dess bestånd för framtiden kan bedömas, hvadan också belöningen intill nästa riksdag bordt anstå.» af Riksdags-fullmäktige Matts Pehrsson från Stockholms, Måns Månsson från Kalmar, David Andersson från Hallands, Lars Magnus Knutsson från Östergöthlands, Henrik Andersson från Örebro, Erik Malmin från Westerås, Nils Nilsson från Örebro och Elof Andersson från Wermlands län. Bih. till B. St.
De första öfverläggningarnst i denna angelägenhet ägde rum 1864 i Sophies hem och Bevistades, iitom af tidskriftens, '. begge redaktriser, af generalmajor Ridebeek och d: r O. Lemchen. 31an kan således saga, att det vas t7iir första fiöet nedlades till den filialafdelning för Sverige af den internationella förening, som under namn af %Röda Korsets nu fått en så betydlig utsträckning och åtnjuter så stors anseende. Hon ifracle från början för kvinnans ande1 i sji~k \ ~Brdsföreningens verksanihet, och det var genom hennes bemedling, som fröken Emmy Rappe, Sveriges första teoretiskt och praktiskt utbildade sjukvårdarinna, sattes i tillfälle a t t i S: t Thomas Iiospital i London genom&amp; e11 undervisningskurs v i c l .the Sightingale Iiistitiitioii for Training of Nurses~ *. Enligt af Sophie utkastad plan och under medverkan id åtskilliga för sa-ken intresserade personer, öppnadrs 1866 ett. Läsrum för damer, h-dket (I&amp; endiist hade till aiidimiil a t t bereda äfven obemedlade kvinnor tillfälle att på lediga stnnder taga kännedom om företeelserna inom det litterära området. Som den sökte tillhandahiilla sina läsarinnor goda utländska tidskrifter, af hvilka en del erhöllos till lhns, iittrj-&amp;tes iif ' eii af ~tskilliga herrar en önskan a t t 95, tilltriide till liisriimmet. Detta beviljades shlund&amp;, a t t herrar och damer skulle f&amp; besfika det alternativt. Men, som ett sådant förorclnancie snart visade sig ohållbart, togs steget u t och den nu betydligt iiDmdgade Lc %sesalongen står samtidigt öppen för bada könen. Detta genomdrefs likväl ej utan motst5nd fsån flera af styrelsens medlemmar, bland dem Sophie, som frnktade, a t t det sålunda åt d a fritt b e d j ade tillträdet s k d l e kunna missbrukas. Under alla dessa å r n, säger S.
Skrifvelse, N:o 74. 35 klara Telegrafstyrelsen oförhindrad att, efter pröfning af omständigheterna i hvarje särskildt förekommande fall och med de vilkor rörande tjenstgöringsskyldighet och aflöning, hvilka kunde vara nödiga och lämpliga i telegrafverkets tjenst till bestridande af Assistentbefattning, antaga jemväl qvinna, hvilken behörigen styrkt sig ega härtill erforderliga kunskaper och skicklighet. Enligt hvad Rikets Ständer vidare inhemtat, har Telegrafstyrelsen, som till ofvanberörda underdåniga ansökning, på anförda skäl, afstyrkt nådigt bifall, likväl numera till Eders Kongl. Majit aflåtit ett förslag, enligt hvilket icke mindre än 13 stationer, nemligen sådana, som äro så belägna, att tillsyn å deras linier kan åt andra stationers Ingeniörer uppdragas, skola besättas med qvinliga föreståndare. Emellertid är målet härmed icke uppnådt och en mängd andra befattningar i Statens tjenst förefinnas, till hvilka qvinnan är lika passande som mannen. Särskildt må erinras om tvänne yrken, i hvilka qvinnan på ett framstående sätt i NordAmerikas Förenade Fristater utvecklat förmåga, nemligen läkarens och skollärarens. I afseende å det förra invändes vanligen, att ensamt den blygsamhet, hvarmed qvinnan blifvit begåfvad, uppreste sig emot tanken derpå, att hon skulle befatta sig med åtskilliga bestyr, som äro oskiljaktiga från läkareyrket. Men för visso glömmer man då, att på en enda läkare komma hundratals patienter, af hvilka hela den qvinliga delen, just af blygsamhetsskäl, i de aldra flesta fall heldre skulle vilja anlita en qvinlig läkare än en manlig. I fråga åter om skollärarekallet, synes det uppenbart, att qvinnans deltagande deri icke kan annat än bidraga att åt ynglingens uppfostran gifva den förädling, som man eljest förväntar af familjelifvets inflytande, och erfarenheten i åtskilliga länder har bestyrkt, att disciplinen ibland lärjungarne icke under den qvinliga lärarens närvaro är mindre än under den manliges.
Snart var äfven Johan åter en innebyggare af det fäste, der han tillbringat så mången glad stund i kretsen af sina käraste. Nu vid tjuguett års ålder stod han åter här, för att deltaga i en blodig kamp för sin konung. Få dagar sednare styrde hertigens flotta, under Joachim Scheels befäl, in på slottsfjärden. Med förakt afvisade Stålarm hvarje förslag om fästets uppgifvande. Äfven hotelsen att aflifva de nyss förut på Kastelholm tagna finska fångarne, verkade intet. Det blodiga förspelet af hvad, som komma skulle, började nu, då sju de förnämsta af dessa fångar afrättades och, för att skrämma slottets befälhafvare med samma öde, steglades på Korpolaisberget, på det den gräsliga synen skulle falla de belägrade i ögonen. Men den ohyggliga anblicken, af vänners steglade kroppar, framkallade hos Stålarm endast den verkan, att han gjorde alla anstalter, för att i nödfall kunna draga sig in i det innersta af slottet, och der spränga sig i luften. Åter anlände budskap från amiralen. Finnarne voro slagne. Arvid Erikson måtte gifva sig, så länge någon nåd vore att förvänta. Äfven nu ljöd Stålarms svar lika stolt: ”Han trodde ej på de honom meddelade nyheterna. Yttermera blef besättningen på hertigens befallning meddeladt, huru han i Helsingfors låtit halshugga och stegla dem, som stått emot honom, såväl herrar som ringare; men allt förgäfves. Dock äfven nu verkade förräderiet hvad ej fruktan kunnat verka. En man ur staden lyckades inkomma i fästningen. Denne visste berätta huru numera endast Åbo stode hertigen emot, huru denne straffat sina motståndare i Wiborg, huru Carl tågade mot Åbo. Allt sådant utspriddes bland besättningen. Bland dem fanns äfven nu en och annan hemlig anhängare af hertigen. Desse lyckades intala flere, att det vore bättre att gifva sig, medan tider vore och man ännu kunde hoppas på bättre vilkor, än som kunde stå att fås när hertigen sjelf hunnit anlända.
Yrvaken kom hon ur vagnen och in på en rymlig, fyrkantig gård, der en stor, monumental fontän — hvit i månskenet — var det första, som tilldrog sig hennes uppmärksamhet. En man med lykta kom ut från den breda hufvudbygningen. Abbéen bjöd henne handen — Monsieur de Châtillon hade de redan sagt farväl till — och de gingo in. Edmée kände i detta ögonblick föga eller ingen spänning vid tanken att återse sina slägtingar, sin blifvande man. Öfverväldigad af trötthet och sömnlust följde hon långsamt vid abbéens hand tjenaren, som med släpande steg och lyktan i handen gick framför dem. Först då hon hörde lakejen vid ingången till salongen nämna deras namn, rätade hon ovilkorligt på sig. Det var ett stort, fyrkantigt gemak de blefvo införda i — blott medelmåttigt upplyst af ett par mångarmade lampetter på hvar sin sida om kaminspegeln, omspända med gaze för att förmildra ljuset. En äldre dam, som höll på att nysta en garndocka från en ung flickas händer, reste sig med ett lätt utrop vid ljudet af deras namn och kom strax emot dem. Edmée kände icke igen henne, men förstod, att detta måste vara hennes faster, och med en känsla af att ändtligen ha funnit ett hem, kastade hon sig i hennes utbredda armar. — Min kära Edmée Vi väntade dig icke så snart. Louis, helsa på din kusin ... En ung, mörk herre, som hade stått och läst ett litet tidningsblad borta vid kaminen, närmade sig nu. Edmée kände sig plötsligt gripen af en plågsam förlägenhet — hvar bristfällighet i hennes drägt, i hennes af resan angripna utseende blef med ens så outhärdligt medveten. Med en tillkämpad, tvungen värdighet, som i grunden var blygsel, helsade hon kallt och afmätt sin kusin. Den unga flickan, som hållit garndockan, reste sig nu och gjorde en kort, behagfull helsning. Madame de Châteauneuf drog henne till sig och lade hennes hand i Edmées: — Här ser du din blifvande väninna: Mademoiselle Laure de Permon.
Vid Diskont-verken i Stockholm och Götheborg utgifvas lån mot lånsökandes förbindelse och pant, enligt medföljande, på Diskont-verket öfverlåten våg-attest, af nedannämnda, på vågar inom riket upplagda, effekter, nemligen: stångjern, bergsmansjern, bultjern, smidt bandjern, valsadt bandjern, skärjern, knippjern, saltpanneplåtar, smidda jernplåtar, valsade jern plåtar, plog-ämnen; skyfflar, jern-ankare, ankarkedjor och kettingar, smältstycken eller ämnen för valsjern, storspik, småspik, förtennt jernbleck, garfstål, brännstål, arkoeller gjutmessing, latun-messing, messingstråd, garkoppar, smidd koppar, valsad koppar, kopparspik, alun och svenskt bly; börande uti våg-attester från Stockholms och Götheborgs vågar panten upptagas till namn, sort och vigt, samt uti attester från öfriga vågar äfven till stämplar, dimensioner, stångeller stycketal, med uppgift tillika, huruvida panten finnes antingen i sjelfva våghuset eller å annat förvaringsställe. Mom. 2. Lånen utgifvas å fullt Riksdalertal lill högst tre fjerdedelar af pantens försäljnings-värde, enligt mäklare-attest eller eljest kända förhållanden; och Fullmäktige bestämma, i Juni och December månader hvarje år, belånings-priset för påföljande halfår. Lånetiden är bestämd till högst sex månader; ankommande på Diskont-direktionernas pröfning, huruvida omsättning af lån må få ega rum. 54:o. Mom. i.
Till fortsättande af de i föregående revisions-berättclser meddelade upplysningar, angående beskaffenheten af alla Riksgälds-kontorets tillgångar samt betalningsvilkoren för de derifrån utgifne mångfaldiga låneunderstöd, hafva Revisorerne låtit upprätta nedanstående, till sin uppställning, med ofvannämnde revisions-berättelser öfverensstämmande och på nu granskade räkenskaper grundade utredning, hvilken utvisar hvarje låns ursprungliga och vid sistlidet års slut återstående belopp samt de under revisions-året i afseende derå timade förändringar. — 13 — l/fi åliksgälds-kontorets hufvudböcker utbalanserade Fordringar samt öfrige Tillgångar. Fordringar för meddelade lån ander längre tid samt för vissa bestämda ändamåls a) Byggnadslån: till Upsala Akademi, å ett ursprungligt belopp af 50,000 R:dr, för bibliotheks-byggnaden vid nämnde Akademi, emot 2 procents årlig kapital-afbetalning och 3 procents ränta. (Beviljadt vid 1823 års riksdag oell utbetaldt under åren 1824 och 1825.) » Carlstads stifts Domkapitel, å ett ursprungligt belopp af 8,000 R:dr, för utvidgande af läroverken inom nämnde stad, emot 3 procents årlig kapital-afbetalning och 3 procents ränta, sedan lånet, som utbetaldes i December 1841, under 5 år innehafts räntefritt. (Beviljadt vid 1840 och 1841 års riksdag.) v Strengnäs stifts Domkapitel, för utvidgning och reparerande af skolhuset i Nyköping, emot återbetalning af |:del årligen utaf lånets ursprungliga belopp samt 3 procents ränta å kapital-återstoden; hvilken betalnings-skyldighet dock, enligt Rikets åren 1850 och 1851 församlade Ständers beslut, först vidtagit 10 år efter lånesummans, i Juli månad 1845 skedda, lyftning. (Beviljadt vid 1844 och 1845 års riksdag.) » Hernösands stadsoch Hernö landsförsamling, för fullbordande af den nya stiftskyrkan i Hernösand, emot årlig återbetalning, efter 1850 års slut, af 5 procent utaf det ursprungliga lånebeloppet, 40,000 R:dr.
S. D. ^^illade Preste-Ständet de af Expe, trons-Utskottet uti Memorial af nästledne gär. dag föreflagne ändringar, uti Riksdags-Beflu. tet, dels rörande Nämndens omröstning huruwida alla Högsta Domstolens Ledamöter äga Riksens Ständers förtroende, dels ock angäen. de Jnstructionen för Riksens Ständers Full, mägtige uti Riksgälds. Contoiret. Or suprs. Lx ?rotocollo Ol. ^Im^vik. Utdrag af Protokollet, hället hos Hög. wördige Preste-Ständet wid Urtima Riksdagen i Arebro den 14 October i8io. S. D. e^ill Lag.UtffottetS yttrande öfwer Herr Häradshöfdingen Mannerstams Memorial om nöd. Lis Den 14 October. nödwändigheten af wära gällande Lagars öst werseende, sammandrag och förenkling, lemnade Ständet sitt bifall, blr supra. kx ?rorocc>IIo. bl. ^imgvili. Utdrag af Protokollet, HLllet hos Hög. wördige Preste-Ständet wid blrtima Riksdagen i Arebro deri 14 Octo. ber iZro. S. D. §fter öfwerläggning om Lag."Utffottcts förnyade förslag till stadgande emot Upplopp i alla de Städer der Troupper äro eller blifwa förlagde, förenade sig Preste. Ständct uti Hög. löst.
Jag vill blott hemställa till de Hrr, som sagt, att nedprutnfngar ägt rum, 0111 det var svårt vid förra riksdagen att förese, det ytterligare behof skulle uppstå; ty jag öfverlemnar till en hvar att bedöma, om det var möjligt, att fästningsbvggnader skulle kunna uppföras och försvarsväsendet i öfrigt ordnas för de summor, som dertill först beviljades, eller månne det kunnat undfalla någon, att så vidtomfattande företag erfordrade större anslag. Äfvenledes bar man yttrat, att bär icke linnes någon, som har sig uppdraget alt försvara de systemer, som af Regeringen framställas. Jag erkänner det, men hemställer lill R. o. Ad., om det finnes något land, der man s offentligen tillkännagifver försvarsplanen. Man framställer behofven för försvaret, men icke sjelfva planen. En sådan uppriktighet fruktar jag skulle vara något för långt sträckt. Här har äfven blifvit yttradt, att nödiga telegrapher saknas i Sverige. Ehuru jag icke finner det lämpligt att ingå i discussion om dylika frågor, får jag likväl, då uppmärksamheten derpå blifvit fästad, tillkännagifva, alt K. M. redan, anbefallt, att försök skall göras, hvilket af de system, som ' följas i Europa, kan vara mest lämpligt för oss, att sedermera här införas. Jag anhåller slutligen örn upplysning, huru PresteSt. afgjort denna punkt. Undcrteckn. Ridd.Secret.: PresteSt:s prot.-utdr. innehåller, alt i8:de punkten bifölls med det tillägg, att ytterligare 54,000 r:dr beviljades alt användas till beyärrstnanskapets beklädnad. R. o. Ad. biföll i8:de punkten i utlåt. N:o 8r med det tillägg, att ytterligare 54,000 r:dr beviljades att användas till beväringsmanskapets beklädnad. Ex. Hr Gr. Brahe: Efter det beslut, R. o. Ad. nu fattat öfver denna punkt, får jag hemställa, om icke R. o. Ad. skulle behaga besluta en inbjudning till BondeSt. att förena sig uti R. o. Ad:s och PresteStrs beslut.
Riks-viscouten skulle utan serdeles förlust kunna ned» sätta räntan a utlänte cL^itslsr ifrän 6 til 4 procent, om den förmonen som förra Viscout, werkcn åtnjutit, at pä löpande obligationer emottaga penningar til Z procent, tillädes werkst. Fruktan för en deraf tilkommen förökning i rörelse-LLpitLlLi torde, wid nuwarande fördubblade warupriser, icke böra äga rum. Skulle de privLte actic? ägare wid en salunda utwidqad rörelse icke sinna sig skadeslösc, sä borde behållningen af insatte och äter utlänte penningar ensamt utfalla kananeus andel i Riks-visconwn, som deremot godtgjorde de p-i v-we/tctie ägarns hwad de igenom räntans nedsättande kunna förlora. Om under 6 a 8 är, som äterstä af Discont, octro^en, Languen singe widkännas nägon minskning r päräknad winst; sä wore denna förlust utan twifwel rikeligen ersatt af den allmänna winst som alltid är en följd af uplifwad och underhällen arbetslust. Behagade Högwälborne Herr Grefwe» och Landtmarffalken samt Högloft. Ridderskapet och Adeln lemna benägen upmarksamhet til desia icleer, sä anhäller jag ödmjukeligen at NancoUtfkottets utlätande deröfwcr mä infordras. Uemitteraäcs til kauco Utskottet. Föredrogos de punkter af Högloft. Donstitutious Utskottets Betänkande, hwilka ännu ä« terstodo at afgöra, nemligen: i:s Om ^Ltional-KexresentLtionLn.
Hvad åter åberopandet af Riksakten beträffar, får jag nu för tredje gången i dag fästa uppmärksamheten derå, att i samma Riksakt förekomma d« nuvar. fyra Stalssecreterarne, och att det således är otyifvelaktigt, att Riksakten i allt fall, om den nu föreslagna nya organisationen af Statsrådet antages, mäste undergå någon förändring till redactionen, utan att man derföre behöfver frukta någon fara för föreningen med Norrige, Hr Dalman har också ådagalagt, att Konungen blir oförhindrad att gifva namn af Statsministrar åt alla Statsrådets ledamöter, om han så vill, och att frågan här endast är derom att icke i gyundlagen upptaga deras titulatur, utan endast deras functioner. Jag anhåller på grund häraf hos Hr Gr. q, Landtm, att propos. må blifva framställd i enlighet med min yttrade åsigt. Den 6 Octobcr e. m. >49 Hr Dalman: Till hvad Gr. Horn nyss yttrat lar jag blott tillägga en erinran till Frih. Palmstjerna, att han sjelf nyss biträdt beslutet, ang:de IlofCancellers-embelets borttagande, ehuru HofCancelleren äfven är nämnd i Riksakten, och samma skäl således skulle finnas för hans bibehållande. Jag hemställer, huruvida icke Frih. Palmstjerna sjelf linner denna argumentation riktig. Frih. Palmstjerna: Till svar på Hr Dalmans hemställan får jag till honom hemställa, om det Cj är mera skäl att biträda en ändring i Riksakten, då fråga är om sak, än om ett namn. I fråga om HofCancelleren var jag ense i sjelfva saken; men här är tvisten endast om ett namn, sorn jag anser af så ringa vigt, att en sådan obetydlighet ej bör föranleda till omgängen af en förändring i Riksakten. För öfrigt får jag erinra, att jag hvarken yttrat eller haff för afsigt, att HofCancellers-ernbetet skulle helt och hållet försvinna, utan endast alt
Renialdo Fullmäktige må ock gemensamt utse ett ombud , att, å Bankens och Riksgälds-kontorets vägnar, deltaga i revisionerna af kanal-verkets räkenskaper, 6:o, Fullmäktige skola alltid vara beredda på sådana anstalter, hvarigenom Bankens redbarheter samt angelägna handlingar och dokumenter måtte, orri så påfordras, kunna, utan tidsutdrägt, till säker ort inom riket förflyttas. Börande Fullmäktige, vid slikt förhållande, af Kongl, Maj:t utbedja sig råd och upplysningar. Och som Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att å Carlsborgs fästning må, i och för förvaring af större eller mindre del af Bankens redbarheter, på Bankens bekostnad anskaffas tjenliga lägenheter antingen medelst uppförande af en ny by ggnad eller genom inredning för ändamålet af passande hvalf i eller under någon af de byggnader, hvilka, enligt den för fästnings-anläggningen fastställda plan redan finnas eller fram - Banko-Utskollets Memorial, N:o 71. 3 deles kunna varda derstädes uppförda samt att Kongl. Maj:t täcktes i sådant afseende låta i nåder anbefalla uppgörandet af nödiga ritningar och kostnadsförslag, för att, efter Fullmäktiges godkännande samt Kongl. Maj:ts derå vunna nådiga sanktion, tjena till effei rättelse vid den ifrågakommande nybyggnaden eller inredningen; så berättigas Fullmäktige att, uppå vederbörlig reqvisition, låta utbetala de för ändamålet erforderliga medel inom det belopp, sorn det godkända kostnadsförslaget upptager. 7:o. Fullmäktige ega att utfästa ett premium åt den eller dem, som innan nästa riksdags början till Fullmäktige aflemna ett så beskaffad! till enkelhet i förvaltningen och räkenskaperna inom Banken samt till besparing i förvaltningskostnaderna ledande förslag tili en förändrad organisation af Bankoverket samt reglering af dess tjensteuianna-personal, att detsamma i dess hufvudsakligare delar af Bikets Ständer godkännes; kommande beloppet af berörde premium, hvilket högst får uppgå till 4000 r:dr banko, att i öfrigt bestämmas med afseende å den fördel, som genom det framlagda och godkända -förslaget Banken tillskyndas.