Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af hvad nu blifvit anfördt torde emellertid det omdöme vara berättigadt, att kommissionsanbuden i allmänhet icke blifvit med behörig uppmärksamhet behandlade, men framför allt att det anbud, som gjordes af den här ofvan omförmälda Fx-anska, mycket ansedda kreditanstalten, och som alternativt afsåg lånets fixa öfvertagande till större belopp än som sedermera af de slutlige långifvarne fast öfvertogs, bort hafva blifvit med mera omsorg observeradt. Med anmälan härom, har likväl Utskottet ansett sig böra hemställa, att hvad sålunda till anmärkning förekommit icke må till någon åtgärd föranleda. Utskottet har icke kunnat undgå att fästa uppmärksamheten å den särskilda godtgörelse af 3,750 Pund Sterling, som Schröder & Comp. i sin här ofvan inintagna kontokurant påfört Riksgälds-kontoret för de obligationer å 250,000 Pund Sterling, deni Riksgälds-kontoret, enligt kodicillens slutliga lydelse, skulle öfvertaga till en fast kurs af 91 V, procent. Fullmägtige hafva, på anförda skäl, bestridt denna särskilda godtgörelse; men då skriftvexlingen härom mellan Fullmägtige, å ena, samt Schröder & Comp., å andra sidan, ännu pågår, torde denna fråga, såsom ännu beroende på utredning, för närvarande ej böra blifva föremål för granskning. 52 Stats-Utskottets Utlåtande J\s 29. Likaledes har Utskottet ansett att, då de förberedande åtgärder, sorn under sista månaderna af den tid Utskottets förevarande granskning omfattar, blifvit af Fullmägtige vidtagna för att, sedan endast den fixa fjerdedelen af 1864 års jernvägslån ingått, anskaffa ytterligare medel till jernvägsanläggningarnes fortsättande, torde böra pröfvas i sammanhang med hvad i denna fråga vidare blifvit af Fullmägtige åtgjordt, dessa förberedande åtgärder nu icke må blifva föremål för bedömande. 3:o. Angående upptagandet af 1804 ars temporära lån. (1865 års Revisions-berättelse sidd. 62—85. Fullmägtiges Utlåtande sidd. 115—121.)
Utdr. 4. 19 Septemi. 1823. 995 S. D. e. m. Wiel förnyad föredragning af StafsUtskottets, den 12 dennes, under N:o 463 och 464 afgifne, samt berörde dag e. rn. på bordet lagrie 2:ne Memorial, angående RiksStåndens särskildte beslut: I:o I frågan om lönetillökning för Secreteraren och Cancellisten vid ÖfverlntendentsÄmbeter. 2:0 I frågan om understöd af Staten till någre Inquarteringsskyldige Städer. Fann Riddarskapet och Adeln för godt att, under godkännande af de i samma Memorial föreslagne Voteringspropösitioner, öfverlemna dessa frågor till det förstärkta StatsUtskottets aigörande. S. D. Wid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens, den 3;dje dennes, under I\:o 177 och 176 algifne samt den 9 derpåföljde e. m. på bordet lagde 2Cne utlåtanden, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkanden ♦ 1:0 Rörande väckt fråga, om förbud emot införsel af Danska hästar. c:o Angående Fond till understöd för Jordbrukare, som genom frost eller hagclskada förlora växande gröda. 9<p6 Prat. Vtdr. cl. 19 Septemb. 1823. Fann Ridderskapet och Adeln, att enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit af Rid. derskapet och Adeln bifallne, Utskottets ifrå— gavarande utlåtanden borde läggas till handlingarne. S. D. em. Wid förnyad föredragning af Statsutskottets ej mindre den 26 sistl.
R:dr för Götheborgs, och 10,000 R:dr för en hvar af de öfrige Spar-Bankerne. Ifrågavarande kreditiv-rättighet har, efter hvad bokslutet för 1843 utvisar, endast blifvit begagnadt af följande Spar-Banker till nedanupptagne belopp, nemligen: Malmö 10,000. Lunds ■ • • • 6,600. Christianstads 10,000. 26,600. g) till Hypotheks-Föreningar och Privat-Banker för Spanmåls-belåning, enligt 184—190 §§ i Banko-Reglementet, med högst 300,000 R:dr till hvar och en af de förra och högst 150,000 R:dr till hvardera af de sednare. De på grund af berörde föreskrifter beviljade kreditiv äro: till Skånska Hypolheks-Föreningen å 300,000. — „ Bruksegares Hvpotheks-kassa 300,000. Sgr 600,000 B:ko. 9:o Belåning af adier och publika papper, jemnlikt 200 med 204 §§ i Reglementet. Den härtill anvisade fond utgör väl, likmätigt först åberopade §, 500,000 R:dr Banco, men har, på sätt Banko-fullmägtiges till Utskottet algifne berättelse, sidd. 47—49, utvisar, genom öfverllyttning till andra låne-rörelse-grenar blifvit förminskad tili det belopp, som 1843 års bokslut upptager eller 437,000 R:dr B:co. 10:o Utlåning på namn och reverser med omsättningsrättj genom BankoDiskonten samt Läne-kontoren i Götheborg och Malmö, på grund af 205—209 §§ i Banko-Reglementet. Ordinarie-fonden för denna rörelse är bestämd till - •
Ja nu ari i f. ra. tjenst oduglige, måga till coireclionshus fÖrsändas. 2:0 Alt, ehuru Välloflige BorgareSlåndet förklarat såsom dess gemensamma tänka, att förhållanden emellan dels Handlande och Haqdelsbetjente, dels Handtverksmästare och Gesäller, icke böra i LegoStadgan intagas, utan utgöra föremål för det blifvande HandelsReglementet och HandtverkeriOrdningen, sådant oaktadt beslutadt blifvit, det så väl Handelsbetjenter, som Gesäller och Handtverkeri-lärlingar skola uti LegoStadgan upptagas, och således komma under samma categori som Tjenstehjon. Beträffande första puncten har det föreställt sig för mitt begrepp, sorn Lagstiftarne härigenom öfverlrädt gränsen af sitt ansvarsfulla kall, dä en medborgare af den lägre folkklassen, hvars vandel är oförvitlig, skall blifva dömd, antingen till krigstjenst, eller till correctionshus, endast derföre att han är i saknad af någon, som vill antaga honom i tjenst, hvartill ofta omständigheter kunna vara vållande, hvilka han omöjligen kan omintetgöra, emedan de ligga utom gränsen af hans förmåga att hindra; — då deremot personer af den högre folkklassen, hvilka ingenting nyttigt förehafva, och som, ofta nog, ingenting duga till, samt, ty värr, äfven kunna sakna god frejd, äro skyddade, blott af sin börd. Jag frågar mina samtida, om en sådan Lag är Den 22 Ju nu ari i f. m. 61 öfverensstämmande med den framgående upplysningen, tidsandan, billighet, och ideen otn Constitutionella rättigheter, samt om grunden är hvilande på rigtiga rättsprinciper och mensklighetens hoppfulla fordringar? Kan det icke af en sådan Lag befaras, att välfrejdade medmenniskor, genom inspärrandet ihop med correctionshushjon och verklige förbrytare, kunna blifva förde på afvägar, dels af förtviflan öfver sitt olyckliga öde, dels af de exempel, som ett elakt sällskap åstadkommer.
Litt B i fjerde anmärkningspunkten af Herr Fogaten anförda omständigheter, angående hvilka Advokatfiskals-embetet, på sätt här ofvan omförmäldes, åberopat Justitie-Ombudsmannens yttrande, att de utan tvifvel förtjenade mycket afseende, funne Kongl. Hofrätten åtalet i dessa delar ej kunna till någon ansvarspåföljd föranleda. Då, enligt hvad likaledes omförmäldt vore, hvarken Herr Ofverståthållaren eller Herr Underståthållaren haft befattning med det under M 1425 i 1861 års Bref - 54 diarium antecknade, samt i mom. Litt. C af fjerde anmärkningspunkteu, upptagna ärende, blefve nyssbemälde Svarande från åtalet för dröjsmål med detta ärendes handläggning befriade; och, vidkommande öfriga anmärkningar i nyssnämnda moment, funne Kongl Hofrätten väl, att åtskilliga bland de här åsyftade ärenden icke blifvit med den skyndsamhet, som vederbordt, behandlade; men att, hvad i fråga om åtalet i denna del utredt vore, likväl icke föranledde dertill att, då tillbörligt afseende fästes jemväl å mängden och omfattningen af Ofverståthållarens embetsåligganden, å beskaffenheten af de nu i fråga varande ärenden, äfvensom derå, att under tider, som anmärkmngarne afse, Öfverståthållare-embetet än af Herr Öfverståthållaren och än af Herr Underståthållaren förvaltades, antagas finge, det Herr Öfverståthållaren eller Herr Underståthållaren låtit sådan embetsförsummelse komma sig till last, att ansvar derför lagligen borde äga rum. Men alldenstund, beträffande tredje anmärkningspunkten, upplyst vore, att i 85 af Herr Underståthållaren och i 18 af biträdande Herr Polismästaren handlagda skuldfordringsmål utslags meddelande blifvit fördröjdt så länge, som
Den, som antager Utskottets af Ridderskapet och Adelnj Preste och Bonde-ständen godkända förslag att å Smaltz bibehålla 3 sk. införsels-tull per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, gillas Borgareståndets beslut att nedsätta denna afgift till 2 sk. a) om kontra-propositionen: 56;o Färger: Den, sorn till kontra-proposition i hufvudsakliga voteringen, angå anitra slag, ende införsels-tullen å färger och färgnings-ämnen, andra slag, ej specifi - Bevillnings-utskoUets Memorial, N:o 23. 85 cerade, antager Kullder skåpets och Adeln samt Preste-ståndets beslut att ej specifibibehålla gällande införsels-afgift, 4 sk. skålpundet, oförändrad, röstar cerade. J a; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, antages till kontra-proposition Borgare-ståndets beslut alt nedsätta denna införsels-tull till 2 sk. skålpundet. b) i hufvudsaken 57:o Den, sorn bifaller Utskottets förslag, att införs-tullen å färger och färgnings-ämnen, andra slag, ej specificerade, må nedsättas från 4 till 3 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, antages (lista altern.) Ridderskapets och Adelns samt Preste stånclets beslut; (2:dra altern.) Borgare-ståndets beslut. 58:o Den, som gillar Utskottets förslag att å galläpplen nedsätta införGalläpplen, sels-tullen från 2 sk. till 1 sk. 6 rst. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, bibebålles gällande införsels-tull oförändrad. 59:o Den, som antager Utskottets förslag att å Glete eller glitt, alla slag Glete eller bestämma 8 rst. införsels-tull per skålpund, röstar alla slag. Ja'. den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, förblifver gällande införsels-tull, 1 sk. skålpundet, oförändrad. Här.
Rääfs motion, var det att jag anser för en verklig nytta för K. M. och Sverige att K. M. så mycket som möjligt vinner kännedom om landets tillstånd. K. M. kan naturligtvis icke sjelf resa öfverallt, och taga känedom härom; men om Priosarne få tillgångar, så förmodar 6 Den 23 April f. m. jag att de resa öfverallt och underrätta K. M. om hvad de anse behöflig!. Det är mycket att i denna sak säga, men mitt minne förslår icke lill alli. Jag inskränker mig derföre till att yrka propos. till återremiss. • Hr von Knorring, Erik Oskar upläste följande: I förevar. tredje punkt, har 11. StatsUtsk. o/slagit förhöjningen i anslaget lill DD. KK. HFl. och anfört såsom skäl dertill, att Utsk. saknade kunskap om, huruvida den af motionären föreslagna betydliga förhöjning Ur af behofvet pukallad. I 4:de punkten har Utsk. tillstyrkt en förhöjning i nämnde anslag och derför anfört såsom skäl ”ringheten af det nuvarande anslaget ut DD. Kli. lill., hvilket icke lemnar tillgång till bestridande af de oundgängligaste utgifter, som Deras höga samhällsställning föranleder.” — Den kunskap, Utsk. saknade vid afgörandet af tredje punkten, har det således temmeligen omedelbart derefter erhållit vid heslutets fattande i den 4:de. Denna kunskap anser jag hade varit fördelaktigare att förskaffa sig innan Utsk. helt oell hållit afslagit den i tredje punkten omtalade förhöjningen, hvilken af en motionär grundlagsenlig! blifvit väckt. Hvad som deremot gifvit Utsk. anledn. att sjelf väcka motion i ämnet, synes mig outredt, då i 37 § Hiksd.-ordn. 2:dra mom. stadgas. ”Intel Utskott, Coust.- och Banko-Utskotten ”allena undantagna, vare berälligadt att väcka frågor till afgörande i R.
Då emellertid kostnaden för ombyggnaden af alla dessa broar uppgingo till ett högst betydligt belopp, och anledning förekommit, att tvenne af dem, efter reparationer, som dels redan försiggått, dels blifvit ifrågaställde, och till hvilka sednare Kongl. Maj:t ville bereda tillgång af dertill disponible medel, skulle ännu någon tid kunna begagnas, hvaremot ombyggnad af Tranebergs bro icke längre kunde undvikas, har Kongl. Maj:t för detta ändamål, med antagande af det minst kostsamma byggnadssättet, eller anläggning af flottbro, dertill äskat förenämnde belopp 48,000 R:dr. Som en ombyggnad af Tranebergs bro är af behofvet högt påkallad, hvartill kostnaden, jemlikt de i sådant hänseende uppgjorde och i det vid den nådiga propositionen fogade Statsråds-protokoll öfver Finansärenden för den 13 November nästlidne år utförligare omförmälde kostnadsförsiager, minst uppgår till den af Kongl. Maj:t äskade summa, samt staten allt hittills utan någon kommuns deltagande vidkänts de utgifter, sorn med byggandet och underhållet af de på vägen emellan hufvudstaden och Drottningholm befintlige broar, varit förknippade, får Utskottet tillstyrka, att. Rikets Ständer må bevilja det af Kongl. Majit till förevarande ändamål begärda anslag 48,000 R:dr att från Riksgäldskontoret utgå; hvarjemte Utskottet föreslår, att Rikets Ständer ville uti underdånig skrifvelse till Kongl. Majit hemställa, att för brons begagnande sådan afgift måtte bestämmas, hvarigenom en fond kunde bildas för brons framtida underhåll och ombyggnad. 2:o. Till utgifter för kolonien S:t Barthelemy, 6,000 Ridr årligen i 3 år, eller tillsammans • 18,000 Ridr.
Klyfves hemman till mindre delar, än nu sagdt är, då skall dervid undersökas, huruvida åbo å hvardera af de sålunda utklufne delarne kan vara besuten, antingen serskildt, eller i förening med annat hemman eller hemmansdel, som delegare derjemte eger, eller med stadgad åborätt besitter, när de under sambruk lämpligen nyttjas kunna. 14 :La-gsamt Ällnu Besv.- och Ekon,-TJtsköttens Utlåtande, W.O 78. 3 moni. Sker sådan klyfning, som i nästföregående moment omförmäles, genom köp, skifte eller gåfva af hemman , som med eganderätt innehafves, eller genom öfverlåtelse af åborätt till kronoeller något publikt ■hemman, då må, innan klyfningen , enligt hvad i 8 §. sägs, godkänd blifvit, det köp, skifte eller gåfva icke lagföljas, eller kungörelse om det ifrågakomne åbo-ombylet utfärdas, ej heller den senare egaren eller åbon i sådan egenskap för hemmansdelen skaltskrilvas, eller i Kronans handlingar anteknas; och föire innehafvaren ansvare emedlertid lör hemmanet med dess utskylder, såsom ensam egare eller åbo. Varder genom laga kraft egande beslut förklaradt, alt klyfningen ej tillåtas må, gånge det köp, skifte eller gåfva åter, och öfverlåtelse af åborätt vare ogild. 4 morn. Hvad nu blifvit stadgadt gäl le ock, då egare af hemman eller hemmansdel vill mindre del deraf än i <i mom. sagt är, för skuld pantförskrifva eller till annan på arrende upplåta; så att inteckning för skuld eller arrende i sådan mindre hemmansdel ej må fastställas förr, än besutenheten pröfvad och godkänd blifvit. 5 mom.
Ut su^rs. Lx krotocollo, U. Rinquist. Ut - Den 2» Junik. 747 Utdrag afprotocollet, hållet hos Högword. Prest-Ständer wid lirtima Riksdagen r Orebro den 22 Iunii 1812. S. D. föredrogs ä nyo och bifölls Stats,Utskottets pä bordet hwilande Betänkande: I fraga vm de under sista kriget fängne Officerares och Under-Officerares till Stats-werket intagne halfwa Löners utbetalande. Ut suxirs. blx krotocollo, ^s. O. Utdrag af protocollet, hållet hos HZgwZrd. Prest, Ständer wid Urtima Riksdagen r Orebro den 20 Junit 1812. S. D 11 ^4-ti det tillägg, hwarmed Höglofl. Rid derlkapet ock Adeln antagit Hcderwarda BondcStändcts besiut, art Rikftns Ständer, genom en stor Deputation, under Herr Landmarskalkens anförande, inför Kongl. Majt. och Hans Kongl. Höghet Kron-Prinfen ma betyga deras underdåniga tacksamhet för den nyligen gjorda inrättning af Fri-Cadett-rum wid Kcigs-Akademicn, för de Ofralse Ständens Söner, nemligen att denna tacksägelse, uppwaktning skulle förenas ined den, som i anledning af Landtbruks, Akademiens inrättning förut bliswit besluten, instämde Prest-Ctandet. Ut su^rs. Lx?rotocoll0z U. Ut - 746 Den 20 Junis. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet: Kongl. Majis Nådiga Proposition af den 19 bennes, angående straff för Swensta Undersaker, hwilka utan Konungens tillstånd söka eller antaga tjenst ho§ främmande Herrstap; Stats-Utskottet: Kongl. Masts Nådiga Proposition om Inrättning af ett Invalid-Hus; Allmänna Beswärsoch (veconomieUtskottet:
Denna näringsgren blef väl för några år sedan upphjelpt genom då beviljade lån af statsmedel för salpeter-ladors anläggande och genom förhöjdt lösningspris för salpetern, men har dock sedan sista berättelsen icke vunnit någon utvidgning, utan står ungefär på samma punkt. 7:o Jagt och djurfångst. Tillgången på nyttigt villebråd synes vara i ett ständigt aftagande, dock har det sista förbudet mot elg-skytte betydligt bidragit till elg-slägtets fredande och förökning, så att elgar ej sällan anträffats äfven i medlersta och södra delen af Länet. Rofdjursfångsten har under de sista fem åren inbringat skottpenningar efter gällande föreningar för tillsammans 38 vargar, 66 lon, 2,359 räfvar och 1,690 roffoglar. 8:o Fiske har idkats såsom i sista berättelsen är omförmäldt. 9:o Sjöfart. Utom den som idkas frun städerne Westerås, Arboga och Köping, hvarom i 5:te § förmäles, bedrifves sjöfart inom detta Län, hufvudsakligen på Strömsholms och Hjelmare kanaler. Trafiken på Strömsholms kanal, hvars ombyggnad under detta qvinqvennium fortgått, har varit såsom följande tablå utvisar: Fartygens antal. Fartygens drägtighet tillsammans. Tiden, under hvilken trafiken fortgått. Slussinkomsternes brutto-belopp. år 1851 60. Vid Wirsbo, Ramnäs, Hofgårdens, Ahlsätra och Trångforss arbetsstationer, der kanal-arbetet under detta qvinqvennium fortgått, har det under tiden blifvit fullbordadt, så att segelleden, med undantag af någon rensning i strömmarna, är fullfärdig ifrån Smedjebacken i Dalarne till Skantsen i Kohlbäcks socken af detta Län. Å Hjelmare kanal har trafiken 1851 börjat den 29 April och slutat den 1852 börjat den 3 Maj 1853 börjat den 10 Maj 1854 börjat den 10 April ar 1 December, slutat den 31 Oktober, slutat den 4 December, slutat den 11 November, och » 1855 börjat den 7 Maj slutat den 24 November. Berättelse öfver Westmanlands
Utflyttningsskyldiglieten är ock icke så svår, som man föreställer sig, då man är berättigad att af de öfrige delägarne erhålla utflyttningshjelp; och Rikets Ständer genom bifall till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition anslagit bidrag till deras utflyttningshjelp af Staten, eller åt alla Rikets provincer, hvarigenom ett ytterligare skäl häraf uppkommer att antaga Skiftes för - Den 17 Augusti e. ra. författningens stadgande i denna del. Utskotten hafva till stöd för sitt qvarblifvande vid deras förra förslag härutinnan åberopat den regel: ”att hvar och en jordägare ”hör beredas utväg, att fritt och oberoende ”af andra, men utan annan rubbning i de”ras läge, än oundvikeligen nödig är, bruka ”och begagna dess innehafvande jord.” Om Utskotten följt denna princip i sin utsträckning, hade Utskotten ovilkorligt också bordt qvarblifva vid sin förra tanka, att blott Skiftessökanden skolat fått utbrytning; då hade consequencen Varit bibehållen; men nu hafva Utskotten sjelfva frångått och Stånden gillat den princip, att alla delägarne böra vara med i skiftet; och då måste ock den motsatta utflyttnings-skyldigheten godkännas. På alla dessa skäl, yrkar jag bibehållande af Skiftesförfattningens stadgande i förevarande punkt; hvilket ock, såsom jag tror, 2:ne Stånd redan godkänt. Grefve Posse: Jag är förekommen af Herr Danckwardt och Friherre Wrangel, samt förenar mig således med dem i yrkande att ifrågavarande stadgande i Skiftesförfattningen måtte bibehållas, så mycket heldre, som uti den af Utskotten föreslagne redaction af 12 Cap. 12 §. af samma Författning finnes tillräckligt correctif mot Skiftessökande i oträngdt mål. Friherre Sprengtporten: Förekommen af Grefve Posse vidhåller jag samma åsigt 39 H. i3 '94 Den 27 A11 gus ti e. m. jag liaft i Utskotten, hvarest jag lika med Herr Danckwardt yrkade, att Författningens stadgande i denna del matte bibehållas.
Utsk. inser jemväl, lika med Hr von Hartmansdorff, att orden: ”enl. sednast afslutade hufvudböcker” äro förvillande, och icke uttrycka hvad som med ifrågavar. anteckningar rättligen åsyftas, eller all de skola ske tid efter annan, * i den mån ränteoch kapitalbetalningar ega rum på sätt som det jemväl f. n. tillgår. Utsk. har fördenskull ändrat redaktionen i öfverensstämmelse med den gjorda anmärknm. Utsk. har fminit den anmärkn. riglig, att uti §:n hör be stämmas att värdet å Riddarhusets inventarier bör åsättas af Di rekiionen. _ 57 § (gamla 59 § De härvid gjorda erinringar ang:de förmenta origtigheter vid hänvisning till 48 och 49 §§ grunda sig på misstag hos anrnär karen, enär cilationerna verkligen äro, i enlighet med den nya nummerföljden. § 61 (gamla 63 §). Hr von Hartmansdorff har såsom en olämplighet anmärkt det stadgande att Riddarh.Kanslisternas befattningar tinder riksdagarne äro i Instruktionen bestämde så, att den förste Kanslisten alltid är Sekreterare i Ridd.Utsk. och den andre, närmast Ridd.- Sekret., föreståndare för Ståndets kansli. Utsk. finner dock icke detta förhållande föranleda till någon olägenhet. Sannolikt antagas Kanslislerne just med afseende på deras större eller mindre lämplighet för de uti Instruktionen dem, hvar för sig, ålagda skyldigheter; och utan tvifvel bör tjenslen vinna uppå, all i delta fall ombyte icke utan giltig anledning eger runi, så alt dessa tjenstemän icke godtyckligt flyttas än till den ena än lill den andra befallningen. Om de öfriga Ståndens Kanslier likasom Riddarhusets, hade vissa ständiga tjenstemän, så blefve troligen en sådan ordning äfven der iakttagen.
Hwad här stadgas angående Walsedlar. anser jag böra ulga och i stallet införas, hwad 70 § RiksdagsOrdningen förestrifwer, som är tydligt och bör följas. 54- §. Den rr November. 6z? SU§- 55 §- -Zerr ^otblied: Ds Uki 55 z föreffrifne Böker anser jag i de fleste afseende» gagneliga. De leda till Ordning och stick inom Riddarhuset och est wäl» görande ändamäl neml pä satt RlddarehusUtstottek föresiagit, fattiga Adeliga Enkors understöd. Blott detta sednare bör wara ett lillräckeligl motiv att an» taga hwad här förefläs, och allt hwatz häremot anföves, finner åtminstone jag af sä ringa betydenhet art jag ej 'ror det något afseende derä med skäl kan göras, häldst dä frägan är att bidraga lill lindring 1 likars nöd, och såmedelst u öswa den ljufligaste af wära pliqter. De ta stadg inde, neml. Böters erläggande sör wista oordningar har ock fordom ägt rnm. och utan aml efterkommils, ehu^u jag tror att Redder,kapel o t Aoeln dä moro lika ömtälige om hwad dem rörde. Den staf wär LandtMarstalk förer, lärer wara förfärdigad för medel som genom dylika böter influlit; Nu stole Wi anmanda dem bäst e; Wi wilje lindra fattigdomens och uselhetens tunga bör. dor, alltid swära ast bära, mea ännu s.varare för dem som genom börden och uppfostran äg? hopp om lyck igare dagir. Likwäl och pä vet ett granlaga öra ej mä för mycket stötas af ordet böter, hemsta!» ler jag a k detta ord öswerallt utnär och att i stäl» let nyttjas orven afgift och erlägga. Arr Korstsnliolxs: Har förefläs en afgift af 2 Ri oda-er för ben svin ej till Riddarhuset aflämnar Polletten.
Då man utgår från den grundsats, att, i fall t. ex. odelad inteckning är meddelad i fastigheterna a o.ch b samt serskild inteckning, på samma tid eller sedan, i a, berörde §. upphör att vara tillämplig, så snart äfven b serskildt intecknas eller säljes, i hvilken sistnämnda Lag-Utskottets Utlåtande Nio :66. 7 händelse köparen icke bör, mera än en inteckningshafvare, vara förbunden att, till förmon för den serskilda inteckningen i a, låta den gemensamma gälden medtaga större del af sin faslighet bj än som derå, i förhållande till Båda fastigheternas värden, rätteligen belöper; så lärer man äfven få medge, att den-tillfälligheten, att samma köpare sedermera tillhandlar sig a, och att således bägge fastighelerne derigenom komma i en egares liand, icke skäligen må kunna på honom hvälfva något åliggande, att med b ansvara, i vidsträcktare måtto, än lian gjorde förut. Helt annat är förhållandet, derest lian iklädt sig skulden och således salt sig i första gäldenärens ställe. Klen deraf, att’ samma person köpt bägge fasligheterne, följer ingalunda, att ett slikt åtagande skett, helst det ej alltid kan ens förutsättas, att han egt kännedom om inteckningarne. Att af säljaren fordra gravations-bevis för ätt vinna en sådan kännedom, är väl ofta ett nyttigt försigtig hets-mått, men icke behöfligt för att freda sig från personelt ansvar för den intecknade gälden.. 17 §. i meranämnde Förordning är häruti bestämd.