Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fru grossörskan suckade öfver den aftagande religiositeten, som icke lät de förblindade märka försynens välvisa styrelse och tog sedan en klunk rykande mokka ur den saxiska porslinskoppen, tunn som ett skal, som stod på det lilla mosaikinlagda bordet bredvid den vällustiga ländstol, der hon i tankedjup, öfverlägsen stillhet smälte maten ... Men Kurt hade tidigt emanciperat sig. Han bodde för sig sjelf, syntes sällan i de Almska salongerna. Han lifnärde sig som tidningsman, ett hårdt bröd för resten, ty Kurt var i alla afseenden medelmåttigt begåfvad. Han egde blott sin stora entusiasm att komma med. En drömmare var han, och det hände nog också, att man skrattade åt honom äfven i meningsvänliga kotterier, men plötsligt allvarsam måste man bli, när man såg hans stora, smärtsamma pupiller i all deras pudeltrofasta hängifvenhet fästa på sig. Det var nu en gång något så underligt med Kurt. En visste icke, hvar det låg. En sådan menniska, som låter en idé blifva kött af sitt kött, blod af sitt blod, gifver sig icke mycket tid att grubbla på sina egna tycken. Hans öde är den långsamma sjelfförbränningens, och det vanliga slutet på Kurts dag var också, att han föll dödstrött ner på sin bädd, krossad af omdömen, han läst i en tidningsspalt, pinad af ett ord, som han hört i förbifarten på en gata, plågad af någon olycka, som tillstött hans sak, och allt i en sådan grad, att sömnen flydde från hans ögonlock, och han timme efter timme stirrade ut i nattdunklet, i sorgsen harm vridande sina händer ... Men i qväll, der han gick på de öfvergifna gatorna, medan skuggan tecknade sig skarpt på den klarhvita snön, hade han alldeles kommit ur sin vanliga tankegång. Mötet med Hedvig nere vid tåget hade kommit honom att minnas hela sin gymnasisttid, och med ett muntert glitter i ögonen erinrade han sig dess oro och längtan, dess melankoli utan syfte, dess trånsjukhet utan grund. Men klarast stod dock den sommarn för hans minne, när han råkat Hedvig; det var hos en slägting på landet.
Samhället har näppeligen någon heligare pligt att uppfylla, än att sörja för desse olycklige och efter yttersta förmåga mildra deras bittra öde, så att de ej måtte uppvexa i okunnighet, beröfvade alla utvägar att komma i åtnjutande af icke allenast andeligt ljus utan äfven mensklig kunskap och bildning, genom hvilken dem kan beredas tillfälle att försörja sig sjelfva. Och är denna samhällets pligt så mycket mera oafvislig som föräldrar och målsmän, äfven om de hafva tillgångar, stå rådlösa vid denna uppfostran om det allmänna ej understödjer inrättningar, der den kan verkställas. Den enskilda välgörenheten, som stundom döljer sig, men ofta yttrar sig, har sörjt för undervisningen i några skolor inom landet för en del af desse vanlottade, men dermed har Staten icke fullgjort sin skyldighet att icke låta någon af dem sakna undervisning och vård. Emedan det af Kongl. Majit äskade beloppet antagligen är otillräckligt för detta ändamål och då besparing otvifvelaktigt kan göras annorstädes, som mer än 488 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 329. motsvarar beloppets höjande till hvad direktionen för allmänna institutet för blinda och döfstumma föreslagit, så vill jag vördsamt föreslå: att Rikets Ständer, i stället för det af Kongl. Maj:t i nåder äskade belopp, anslå 30,000 R:dr att, efter nådig pröfning af Kongl. Maj:t, användas till understöd för undervisningsanstalter åt döfstumma och blinda. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 15 November 1865. Sven Nilsson, från Christianstads län. Af Sven Nilsson från Christianstads län, om anslag till uppförande af nödiga, byggnader åt elementarläroverket i Christianstad. Vid sistlidne riksdag begärdes understöd för omeller tillbyggnad af byggnaderna vid högre elementarläroverket i Christianstad.
Sitt bcftribanbe af foftnaberna för ©tccrigeö bel* iaganbe i en allman eppofition af åferbrttfö*, inbuftri* odj fonftalftcr i fPariö år 1867 . 100,000 » unberföfningar, infpeftionöfoftnaber odj cppenfer för allmänna arbeten ... 30,000 » aflöning åt ©tprelfen för allmänna tcäg* od) tcattenbpggnaber famt befj tjcnftcbitråben . 32,800 » arftcoben för unbertciöningö mebbelanbe åt cicil* ingeniörer . 3,000 » ftipenbier åt eleCer, forn genomgå ben för cicil* ingeniörer beftåmba lurö 3,000 » anläggning af npa famt förbättring eller om* läggning af badiga eller eljeft minbre goba tcägar . 150,000 » anläggning af tcäg från Dljrträf! tilt ^rebrifa fprla odj tcibare till ^Cfele inom SScflcrbottenö län 20,000 » anläggning af tcäg mellan Setöbo bp i Sjuöbalö foden od; Siamfjö fprla .. 25,000 o t » anläggning af leag mellan Slfele od) SBilpel* mina fprfobp i Söefterbottenö län, 50,000 9i:br, beraf unbcr år 1867 10,000 » anläggning af tcäg fråni IRamfcle. fodnegränö genom Sjellfjö till 33obumö fprla famt tcibare berifrån till &åfjö fprfa inom 28efter*9lorrlanbö län, 76,250 9i:br, beraf unber år 1867 . 25,000 » anläggning af tcäg från fjön 23oImen till
I sammanhang härmed föreslår Kongl. Majit, att rättighet till pension å allmänna Indragnings-staten vid afskedstagande efter uppnådd pensionsålder må, hvad beloppet angår, för OfverDirektören varda inskränkt till 4,500 R:dr R:mt, men för honom underlydande tjenstemän och betjente bestämmas lika med deras nu föreslagne löner å stat, samt att, hvad angår Kommissions-Landtmätarne, hvilka redan ega att vid afskedstagande efter upphunnen pensions-ålder tillträda pension å Indragningsstaten till lika belopp med Andre Landtmätares hittills varande lön, desamma må förklaras berättigade att hädanefter få pensionen bestämd efter den föreslagna högre lönen förAndre Landtmätare. Då det hittills under en tid af omkring tio år följda systemet för socken-karteverkets bearbetande visat mindre tillfredsställande resultat, och erfarenheten ådagalagt, att verksammare åtgärder måste för ändamålet vidtagas om detta arbete skall inom o o en icke alltför lång tidrymd hinna afslutas, har Kongl. Maj:t, med gillande af den i sådant afseende uppgjorda, i närlagde protokoll öfver Civil-ärenden omförmälda plan, velat härmed äska, att, med bibehållande å General-Landtmäteri-Kontorets stat af det för socken-karteverkets bearbetande derå nu uppförda årliga anslag af 4,000 R:dr B:ko, Rikets Ständer mätte å extra stat för nästa Statsregleringsperiod anvisa ett årligt belopp af 10,500 R:dr B:ko eller 15,750 R:dr Riksmynt, att för enahanda ändamål, på sätt Kongl. Majit finner lämpligt, disponeras. 5: o. Öfver-Slå th allar e-E m bolet. Under det på sednare tider göromålen i Ofver-Ståthållare-Embetets Kansli tilltagit i mängd och omfång, hafva lönerne 101,927: 6. Kongl. Majus NådProg. N:o I, om Statsverket ISäfi.
När uti samhällsklasser, der denna senare pligt praesumeras sällan eller aldrig inträffa, hustrun eger lika giftorätt med mannen, finnér man lättligen, huru litet det sammanslår med den reciprocitet, som för ägtenskapet ligger till grund, och med rättvisans kraf, att neka henne denna rätt, uti ett stånd, der ännu större förbindelser henne åligga. Vid ägtenskapets ingående uppdrager hustrun åt mannen att förvalta all den egendom, hon har, och afkomsten af hennes ärfda och förvärfda jord ingår odelad i boet. Äfven i detta hänseende synes lagen hafva af vi kit ifrån billighet, då den icke tillerkänt henne annan rätt vid boets upplösning, än den att återfå en tredjedel af de penningar och andra lösören, hon i boet infört, och lika del af mannens lösa egendom, samt af den förkofran, boet under makarnes gemensamma vård vunnit, men deremot tillagt mannen eller hans arfvingar dubbel lott; och då morgongåfvan sällan förmått gifva hustrun en tillräcklig ersättning för detta lidande, har lagen, medelst en så ojemn delning, ställt mannen i ett slags nödvändighet att, genom serskild gåfva eller testamente, eller ock genom tidigt bemedlade öfverenskommelser med sina egna arfvingar, söka att det godtgöra. Dessa förordnanden, dem han icke alltid förstått att inrätta efter lagens fordringar, hafva merendels föranledt missämja i slägten och obehagliga rättegångar. Man har påstått, att behofvet af medel för åkerbrukets upprätthållande och jordens häfd samt nödvändigheten att, så vidt möjligt vore, bibehålla egande-rätten af en viss fastighet inom en och samma slägt, skulle innebära giltiga skäl att tilldela hustrun en mindre lott i samfälligheten än mannen.
Lätt händer det, att man på kalaser eller utftygter i det gröna genom synål eller taggar får ett litet sår i fingret. Man griper efter sin fina näsduk och denna blir nedblodad. Dessa förargliga fläckar kunna dock på ögonblicket aflägsnas, i fall en nyckel finnes tillhands. Man lägger fläcken på ett bräde, gnider med det blanka nyckelhandtaget och frågar sig förvånad: hvart tog fläcken vägen? Stenia. Att borttaga bläckfläckar. Det säkraste medel att borttaga bläckfläckar är alltid harsyresalt. För dem som äro roade af att göra experiment vill jag meddela att bläckfläckar försvinna genom behandling med färska jordgubbar. Fruktfläcken, som nu i stället förspörjes, måste sedan med Eau de Javelle eller Bleksoda aflägsnas. Stenia. Att taga fläckar af rödt vin ur duktyg. Man tager god mjölk, (som ej får vara vattenblandad), sätter den på elden att den blir varm, men får icke koka, låter fläcken ligga ett par dygn häri, hvarefter man tänder eld på svafvel och håller det under den våta fläcken, sköljer den och låter den torka så försvinner den alldeles. Fanny — g. Att rengöra guldbårder eller guldbroderier. Man påströr vinstenspulver och gnider varsamt med en ej för hård borste, och glansen skall återkomma. Stenia. När man har tagit bort en fläck på tyg med benzin, så uppstår ej sällan en mörk rand efter fiäckvattnet; detta kan man förhindra, om man förut gör en våt krets på något afstånd från fettfläcken. Stenia. JLäkareråd. Sixela. 1) Låt tandläkare noga befria tänderna från s. k. vinsten, emedan denna efter all sannolikhet är orsak till blödningen. 2) Utan svårare betydelse och troligen beroende pä hscmorroider. Laga, att ni har jemn och lätt afföring för hvarje dag. B. von S. Undvik de födoämnen, som finnas angifna i svaret till X. Y. i n:r 13. Tag ett par, trj timmars daglig motion i det fria. Drick hvarje morgon två glas Marienbadervatten. — Undvik starka afföringsmedel och tag i stället lavemang, om så beböfs. Karin.
Occonomie, Urllkokier förestagne utwägar, att erhålla penninge tillgångar, för att dermed underhällA osörsörjde barn och utwidga samt sö.Qka curhue inrattningarne der sädank anses nödigt, är jag af den lankan, att aktsam - mans Dcn 28 December. mans underställts Konungens nådiga ompröfwande, svin säkert lärer wäija Se »verksammaste medlen, atk winna det äsystade äudamälec. Friherre 5>tsö1 von lsto! t k si n. O c» r. kikL I^uciviZ. Om brist pä medel ffulle tillintet göra ett sä »välgörande projekt, »vors dek olyckligt: »nan korde likwäl om man forsvar ester resourcer finna sädane. Jag får foresta HäraderneS sakören, äswen sä ve ZO,Qoo R:d af inkomsten af Nummer.Lotteriet som tm anwändas till diverse byggnader m. m. hwarom jag anhäller sramdeles sä nämna nägot mera. Herr Gcefwen och Landt-Marskal? en gjorde derefter propositKn om älerremist as för-warande betänkande kill Zlilmänna Veftvärs och OcconomiDUlffottet, »ned de anmärkningar nu derwld blisrvil gjorde. Bifölls. UplästeS bulletinen af iunehU att Hans Majts Konungens hälsa foclsore art förbättras. Föredrogs a nyo StatS-Utskottets dm i6 December pä bordel lagde betänkande rörande djspsstno«en af KronogoLsen och Kungsgärdarne.
Den är tydligen tillkommen för att bevara Riket fränden händelsen, att indelningsverket kunde upphöra och användas till andra behof, såsom det skedde före 1809. Vi vela t. ex., att en del af det indelta Cavalleriet då fick afsitta och hästvacance-medlen användes till andra statsbehof. Det kan icke vara meningen, att R. St. och Konungen skulle kunna öka bördorna af ett contract, men väl minska dem. Hvardera Statsmagten bör tillse, att Rikets försvar ej kan förminskas genom den ena Statsmagtens beslut; och då fråga uppstår om contract mellan Staten och en del medborgare rörande försvarsverket, måste å ena sidan de båda Statsmagterna vara eniga om beslutet, hvilket icke kan vara bindande för den andra contrahenten emot dess begifvande. Att vilja ålägga beskattning till följd af 80 §:s ordalydelse är fullkomligen grundlöst. H. Ex. Hr Gr. Brahe, Magn.: Jag hade hoppats slippa under denna Riksdag upptaga tiden med att återkomma till den vid förra Riksmötet så mycket omtvistade passevolance-frågan; men då den nu är väckt, anhåller jag att få göra några anmärkningar vid motionen. Jag ämnar ej ingå i undersökning rörande den förmenta olagligheten af denna angelägenhet, eller om sältet huru möjligen, hvad som härutinnan är afgjordt, skall kunna förändras; ty opinionerna derom, såväl för som emot saken, äro säkert så stadgade, att det skulle tjena till föga eller intet, om jag nu vidare ordade i ämnet: och lära R. St., när frågan efter vederbörlig handläggning återkommer från Utsk., öfverväga, hvad de anse sig i liufvudsaken kunna och böra tillgöra. Det är endast i afseende å det föreslagna sättet, huru ersättningen skulle utgå, som jag önskar yttra några ord. Den värde motionären föreslår en för vapenöfningarnas verkställande otillräcklig summa, och dessutom, att den skall Utgå af bevillningen för brännvin. Skulle man döma efter de förhoppningar, som här och på många andra ställen yttrats om supponerade beloppet af denna bevillningsartikel, borde man ej hafva något att frukta, synnerligast som Gr.
M:s vid innevarande Riksmöte aflåtna Nådiga Proposition, angående Siats-Verkets tillstånd och behof, som ock af serskilda inom Riks-Stånden väckta frågor, numera hafva verkställt regleringen af utgifterne å Riks-Slatens Femte Hufvud-Titel intill nästa Riksdag, l'å Rikets Ständer, i afseende derå, inför E. K. M. i underdånighet anmäla följande: Denna Hufvud-Titel, som innefattar anslagen för velenskaperne och de sköna konsterna, bestämdes vid senaste Stats-regleringen till 26,430 R:dr, med under löner beräknade 53 tunnor spanmål; och hafva förändringar härutinnan nu ifrågakommit, på sätt här nedan derom upptages, nemligen: l:o E. K. M. har i Nåder föreslagit, att, sedan Svenska Academiens från längre tid åtnjutna rättighet alt, till pari cours, fa uti Rikets Ständers Bank emot Banco-Sedlar tillväxla sig speciemynt till jettoner, vid sista Riksdagen blifvit nämnde Academie betagen, Rikets Ständer måtte, såsom en billig ersättning härför, åt Academien å stat uppföra ett årligt anslag af 1,133 R:dr 16 sk.; men då bemälde Academie eger enskild fond, hafva Rikets Ständer ej ansett lämpligt att Slats-anslag för dylikt ändamål anvisa. 2:o För Vitterhets-, Historiasoch Anliqvitets-Academien har E. K. M., dels såsom tillgång för nödige löne-förbättringar, inköp af Antiqviteter, mynt och historiska märkvärdigheLer, complettering och vård af Academiens boksamling samt Digifvande af dess handlingar, m. m., dels ock såsom ersättning för Academiens förlorade rättighet alt, Lill pris-medailler och jettoner vird sammankomsterne, emot cours al pari, årligen i Banken inväxla 500 R:dr, i Nåder föreslagit en tillökning i Stats-anslaget af 2,753 R:dr 16 sk.; hvarBih. till Ii. St.
Revisorerne, hvilka vid räkenskaperna icke funnit något att anmärka, hafva omförmält, hurusom under revisionsåren, i likhet med hvad föregående åren ägt rum, militäre embetsmän åtnjutit pensioner från Arméens pensionskassa, på samma gång som lön eller pension uppburits för civil tjenst; med anledning hvaraf och då kassans behållning under sednare åren småningom minskats, och farhåga i följd deraf måste uppstå för kassans framtida bestånd, Revisorerne yttrat den åsigt, att angeläget vöre det den förändring i reglementets föreskrifter gjordes, att kassan befriades från utbetalning af pensioner till sådane delägare, som framdeles erhålla tjenst er i civil väg eller blifva på allmänna indragningsstaten uppförde. I afseende å denna erinran får Direktionen, under åberopande af afgifvet utlåtande öfver en hufvudsakligen lika beskaffad anmärkning af Rikets Ständers år 1S45 församlade Revisorer, underdånigst anföra, att, då ändringar i Arméens pensions-kassas reglemente, enligt. 10 och 12 §§. af nu gällande Kongl, pensions-reglemente af den 18 Februari 1848, endast kunna tiilvägabringas af Kongl. Krigsbefälet eller Arméens fullmäktige med Eders Kongl. Maj:ts fastställelse, Direktionen alltså anser sig obehörig att, med anledning'af Revisorernes ifrågavarande framställning, något yttrande i frågan afgifva. Direktionen framhärdar med undersåtlig vördnad, nit och trohet, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, Maur. LEWEXHAIPT. c. h. möllersvärd. p. blom. t. w. lode. Gust. Schurer v. WALDHEIM. A. G. GYLDENSTOLPE. Stockholm den 11 Februari 1852. e. f. e. f. Johan O. Jonson. Ax. Fr. Liljenstolpe. 39. — 306 — Direktionens öfver Amiralitetskrigsmanskassan underdåniga utlåtande, angående denna kassas räkenskaper.
Af den 23 sistlidne April: N:o 13. i anledning af väckt fråga örn odeladt användande af Wisby Hospitals inkomster för helsovården på Gottland. I anledning af vackt fråga, om lindring för de hemman i Blekinge, Den 4 Maj! e. m. in hvilka blifvit till Lotsars underhållande indeldte. Rörande åtskillige, mot försäljningen af den så kallade Lif-Stallbyggnaden vid Kongsöhr, väckte anmärkningar. I anledning af väckt fråga, om förändring i de om MilitiaeBoställens tillträdande gällande Författningar, N:o 17, I anledning af vackt fråga, om uppförande af en Magazinsbyggnad i Torshälla. I anledning af väckt fråga, om inställande af all påbörjad eller verkställd indelning till ordinarie Rotering af hittills oroterad jord. I anledning af Kongl. MajltS till Rikets Ständer aflåtne Nådiga Proposition, om förhöjning i rote-hjelpen försvaga Rotar inom Kronobergs och Calmare Län. N:o 20. Med anledning af vackt fråga, om tillökadt anslag för Bergsskolan i Fahlun. I anledning af flere Väckte Motioner, om behofvet af nya ProvincialLäkares tillsättande i åtskilliga delar af Riket. Från BcvillningsUlskottet : Af den 18 sistlidne April: N:o 18. Öfver väckt Motion, att Prostetunnor mätte från Bevillning befrias. 112 Den 4 Maji e. m. Af den 22 sistlidne April: N:o 1 g. Angående väckt Motion, om böter för dem, som i Städerne försumma, att vid andra Uppbördsstämman betala Kronoutskylder. Från Banco-Utskottet: Af den 25 sistlidne April: N:o 36. Med anledning så väl af 1827 års Revisionsberättelse, som BancoStyrelsens anmälanden, jemte serskildt ingångne Motioner från Vällofl. BorgareStåndet, i fråga om bibehållande af de från Banken meddelade lån på bus, brandförsäkrade i den upplösta f. d. Stads-fonden af Allmänna Brandförsäkringsverket. Lades på bordet.
Hultman från Nerikes län (N:o 231), att då tillgång inom landet på jernmalm kunde anses vara outtömlig, och tackjern såsom ett fabrikat icke mer än alla öfriga sådana borde vid utförseln vara underkastadt tull, ”såväl jernmalm som tackjern måtte hädanefter tullfritt få utföras”; af Johan Johansson från Östergötlands län (N:o 203), att då den nuvarande utförselstullen å jernmalm i det närmaste verkade såsom exportförbud och en stor del af landets rika malmtillgångar derigenom komrne att ligga obegagnade, denna ”utförselstull måtte nedsättas till 5 eller högst 10 öre per centner”; af Devillnings-Utskollels Betänkande I\' :o 8. 6 5 af Grefve Liljencrants (N:o 161), som deremot föreslagit sådan högre utförseltull å tackjern och malm, äfvensom å lumpur, »som var bestämd uti tulltaxan »af den 18 December 1857, nemligen å »Jern, gjutet, tackoch barlast-, 1 centner 50 öre; »Malm, rå och osmält etc., 1 centner 50 öre; 9Lumpor, 1 centner 2 R:dr;» af Grefve Björnstjerna, C. M.(N:o 191), att, till förekommande af den skada, som tillskyndades landet genom nu pågående sköfling af hela trakters ungskog för att utskeppa t. ex. grufstöd (»pit-props») eller staketstolpar, den i utförseltarifen under artikeln trädvaror förekommande, i ordningen andra, rubrik måtte erhålla följande förändrade lydelse: ”Furuoch grantimmer, otillhugget, af mindre än 8,s tums diameter i lilländan, master, bogspröt, spiror, stolpar af alla slag, samt pumpträd, oborrade, äfvensom spanar och virke af furu och gran af mindre än 6,6 tum inidtpå
Maj:t anmäldes i sammanhang med öfriga till Riks-statens åttonde Hufvudtilel hörande angelägenheter, om hvilka nådig framställning skulle hos Rikets Ständer göras, ansågs då icke till en sådan åtgärd föranleda, emedan pröfningen af den fråga, som kommitterade för uppgörande af förslag till förändrad organisation utaf rikets styrelseverk i sitt underdåniga utlåtande väckt angående Sundhets-Kollegii ombildning till två skilda afdelningar, en för den civila och en för den militära helsovården, ännu hvilade i afvaktan på det yttrande, som den af Kongl. Maj:t förordnade kommitté till utarbetning af betänkande i åtskilliga ämnen rörande Landtförsvaret fått sig anbefaldt att afgifva om bästa sättet för den militära helsovårdens ordnande, och emedan Kongl. Majit fann någon slutlig bestämmelse i afseende på den äskade regleringen af Kollegii lönestat icke kunna ega rum innan frågan om detta embetsverks förändrade organisation HU*» afgjord. Nämnda yttrandes afgifvande, som vid ofvanberörda tidpunkt k»-J^ a att snart förvänta, kommer dock att blifva fördröjdt, enär Kongl. Majit, pa underdånig framställning, fuunit godt medgifva, att kommittéens arbeten må under riksdagen till hufvudsakligaste delen hvila. Men ehuru, Bih. till K. St. Proposition J\o 85. till följd häraf, äfven pröfningen utaf förslaget till Sundhets-kollegii ombildning måste än vidare uppskjutas, fordrar likväl ett billigt afseende å den ökade vidden och vigten af de göromål, som tillhöra detta embetsverks handläggning, att, utan ytterligare afbidan af möjlig förändring i dess organisation och dermed sammanhängande omreglering af dess lönestat, någon förbättring i aflöningen beredes Kollegii ledamöter och tjenstemän. Emot beloppen af de i ordförandens förslag upptagna löner för ledamöter och tjenstemän har, under förutsättning att medicinal-styrelsen kommer att bibehålla den kollegiala formen, Kongl.
Förvalt - — 271 — ningen återställer i underdånighet den remitterade handlingen, samt framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts, underdånigste, tropligtigste, tjenare och undersåter. C. S. ANNERSTEDT. C. B. LILLIEHÖÖK. C. Holm. Till Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena! I anledning af Ilikets Ständers Revisorers anmärkningar vid 1854 års räkenskaper för Flottans Station i Carlskrona, hvaraf transsumt blifvit hitsändt och nu återföljer, får jag, efter inhemtade upplysningar från kontoren, meddela: vid § 5, att det anmärkta förhållandet, att 8 Lu 10 U. mjukt bröd blifvit i värde utfördt till 139 R:dr 14 sk. 2 rst. banko, är en missskrifning, som uppkommit på det sätt, att Sjö-militie-kontoret först upprättat uträkningar å 2:ne titlar, nemligen fortifikationen å Kungsholms fästning för 85 dagsverken, för hvilka brödet uppgått till 8 LU. 10 U., samt Kungsholms fästnings bestyckning för 2,052 dagsverken, med en qvantitet af 205 LU. 4 U. bröd, men då sedermera föreskrift meddelts, att alla dessa dagsverken borde af mindre kreditivet utgå, sammandrogos de båda uträkningarne till en sådan, hvarå, genom misstag, endast det ena dagsverks-beloppets bröd eller 8 LU. 10 U. blifvit utsatt, i stället för 213 LU. 14 U, som utgjorde sammanräknade summan för 2,137 dagsverken å 2 U. om dagen, hvilkas penninge-värde dock blifvit i uträkningen rätt utförde med 139 R:dr 14 sk. 2 rst. banko. Det anmärkta felande qvittenset å en post af 13 R:dr banko (fol. 12,294) är redan, under den 24 sistlidne Oktober, med anledning af Kongl.