Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En beständig strid emellan frihandelsmännen och dem, som ifrade mot en alltför stor utländsk medtäflan lör näringarna, fördes under hela hans regering, men konungens - Den 22 Juli f. m. 449 nungens allmänt kända grundsatser verkade mäktigt på nationen, och förgäfves upbjödo frihandelns förfäktare alla krafter, som stodo dem till buds för att göra sina åsigter gällande. Den stora konungens kraftiga ande fortlefde ännu vid 1844 års riksdag, då en annan regim hade inträdt. Äfven då såg man frihandelsmännen fortfara med sina bemödanden, men R. St:r, hvilka till landets båtnad hade vandt sig att följa Carl Johans visa råd, och att således icke öfvergifva de grundsatser han hyllade, afböjde likväl alla försök, som då gjordes till borttagande af både skyddstullarne och importförbud. Men tiden, som härjar allt, bortsopar också den ena generationen elter den andra. Sedan Carl Johans bortgång har upstått en ny generation, och med den äfven nya läror. Det heter nu att inhemska fabriker och handtverkerier, hafva ingen rätt till skydd. Det är endast förbrukaren, som bör afses; hans rätt är helig att få allt hvad han önskar eller behöfver för lägsta möjliga pris; och på detta sätt har man glömt, hvad som likväl borde ligga klart äfven för det enfaldigaste förstånd, att i landet icke finnes någon enda handtverkare eller fabrikant, som icke tillika är förbrukare, och att det således innebär en orimlighet samt en grof okunnighet om den ouphörliga vexelverkan, som råder emellan alla medlemmar af ett samhälle, då man vill påstå, att, genom skydd för inhemska näringar producenten gynnas på konsumentens bekostnad. Med dessa ensidiga eller rättare inskränkta begrepp om ett samhälles beskaffenhet och ändamål, samt om vilkoren för dess bestånd och fortgående förkofran, har man omsider kommit derhän, att icke blott alla förbudsbestäramelser försvunnit ur tulltaxan, utan äfven en sådan nedsättning skett af alla möjliga tillsatser, att dessa ej heller numera innebära ringaste skydd för våra inhemska näringar.
Dea så mycket öfvers,krikna Protection våra egna Fabriker skola hafva, till Consumentemas förförde^ lande, åtnjutit, torde val också till sin verklig-.a beskaffenhet höra litet närmare undersökas och definieras. Icke måtte raan vilja söka den uti ömsom utsträckta, ömsom inskränkta handels-och . import - friheter-; ty genom en så vacklande och föränderlig Lagstiftning, sorn den, hvilken rörer vart import • väsende. bildas inga solida Manufacturier och fabriker. Dc?t är således naturligtvis Aden så högligen afundade Manu-facturFonden och M-mufacturDisconten, som egenteligen innefatta den uppmuntran, hvilket! skall hufva bevisat Ka - 6oi Btvilluingt-UisioUtts Bei&nkandin* geringens pch Sländernes förkärlek för Fabri' kprne.
Det är vexlar, dragna på handelshus i Hamburg och Altona, som icke blifvit betalde eller remitterade till Banken, hvilket är ganska rätt. Nu har emedlertid inträffat, att innan dessa vexlar förfallit och åtgärder vidtagits för deras indrifvande, hatva de personer, på hvilka vexlarne varit dragna, fallerat och vexlarne återkommit med protest, men då afföres icke dessa vexlar ur räkenskaperne. Vore det nu klokt och rigtigt, att i denna fråga, der man icke behöfver sammanblanda Bankens allmänna rörelse med den enskilda, sä ställa till, att man aldrig får veta, hvad den metalliska kassan verkligen utgör, förr än det visar sig, att någon metallisk kassa icke finnes. Derföre yrkar jag afslag på denne punkt och anhåller, att R. o. Ad:n ville deruti förena sig, emedan i annat fall man blottställer sig för vådor, som äro ganska stora. Jag hade icke ämnat yttra mig om de öfriga punkterne, men då man begärt, att de, som yrkat återremiss måtte afstå derifrån, emedan tiden skyndar, torde jag få göra den erinran, att om tiden skyndar för de lånesökande, så är angeläget, att de lånegifvande begagnar tiden för att öfvertänka de vilkor, som för utlåningen böra stadgas, (^tvifvelaktigt göras anmärkn. inom de öfriga Stånden, som föranleda återremiss. Det är också det förnuftigaste sättet att sammanjemka de olika åsigterne. Jag hemställer derföre, om icke en återremiss af Betänk, i dess helhet vöre lämplig. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Jag är förekommen af Frih. Den 20 Januari. 109 Tersmeden och Hr Bildt. Det är klart, att hvilken åsigt man än må hafva om Privatbankerne, måste man erkänna, att deras verksamhet haft ett mäktigt och fördelaktigt inflytande på näringarne.
— Löner åt en amanuens vid hvardera af läroanstalterna i Stockholm och Göteborg, 1,000 ll dr åt hvardera, » 2,000: — Månatligt understöd af 20 R.dr under 9 månaders tid åt 6 lärlingar vid läroanstalten i Göteborg ...» 1,080 — Summa R.mt R:dr 4,580: — Jag anhåller om remiss till Stats-Utskottet. Stockholm den 29 November 1862. F. A. Cederschjöld. Af Herr Cederschjöld, Fredrik Allgust, angående inköp af Medicine-doktor N. P. Hambergs samlingar af naturoch konstprodukter. Det är en af alla numera erkänd sak, att vär tid i fråga om bildning, företrädesvis utmärker sig genom det stora inflytande naturvetenskaperna utöfva. I samfundslifvet ingripa de mägtigt genom dessa förvånande upptäckter, som i hastig följd på hvarandra öppna nya banor för den menskliga tanken eller verksamheten och förändrande gamla förhållanden, införa nära nog en ny tingens ordning; inflyttade i den allmänna undervisningen bidraga de att åt densamma gifva en praktisk rigtning, som alltmera iörverkligar den gamla, förr ej alltid sanna satsen, att «vi lära för liivet ej för skolan». Ja, man har till och med till den grad erkänt vigten af insigt uti naturens fenomer och bekantskapen med dess alster, att Regering och Ständer i vårt land, bestämt, det skola de första grunddragen af naturläran vara föremål för undervisningen i folkskolorna. Ty det har nu blifvit en trodd sanning att dessa vetenskaper ej allenast fylla det behof menniskan känner att begripa de naturens ienomener och lagar, som verka alltid och allestädes, utan ock bibringa åt iakttagelseförmågan och eftertankeu en utveckling och mognad, som i alla andra rigtningar visar sitt inflytande. Men för uppnåendet af dylika resultater är det af nöden, att undervisningen i dessa ämnen göres åskådlig, d. v. s. att kunskapen inhemtas mera genom uppfattning Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. 397 af föremålen än genom blott läsning om dem i böcker.
Ut:sk. Betärikanden. 5 af Riksdags-Ordningens 29. § , uttryckligen är föreskrifven. Stockholm d. 16 Jan. 1818* På Högloft Piidderskapets och Adelns Ledamöters vägnar: Ii. il. von Essen. På Välloil. DorgareStåndets Ledamöters vägnar: Johan JUescin. På Högvördige PresteStåndets Ledamöters vägnar: Ludvig Mörner. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar: A. J:son Hyckert. J. D. Valerins; N:r 2. Constitntions - Utskottets Memorial angående Representationsförändrings-frågans närvarande skick. (jenom ProtokollsUtdrag af den 15 innevarande, har Höglofl. Ridderskapet och Adeln, i anledning af Herr Lagmannen Christian af Stenhoff* Memorial, med hemställan om påminnelse till Constitutions-Utskottet, att inkomma med dess betänkande rörande ett nytt representations-sätt , äfvensom af åtskilliga detta Stånds Herrar Ledamöters i ämnet afgifna yttranden, behagat anmoda Utskottet att med det första lemna Riksens Ständer upplysning, i hvad skick frågan om en förändrad National-representation för närvarande sig befinner. För att kunna uppfylla ett sådant åliggande, utbeder sig Utskottet att till en början få återföra Riksens Ständer till de åtgär - 6 Cons t. Ut sk. Betänkanuen. der och beslut, som under nästledne 1815 åfs Urtima Riksdag vidtogos i afseende på denna, redan vid ttfogio årens Riksdag väckta och preliminärt beredda, men alltsedan, till den närmare utarbetningen, hvilande fråga. Under den i2 Juni i,8i5 uppdrogs, villkorligen, af Riksens då församlade Ständer åt deras Constitutions-Utskott, att ytterligare lägga hand vid ofvannämnda vigtiga ärende , och gifva detsamma en fullständigare utveckling.
Maj:ts åberopade, på grundade skäl gjorde Nådiga förordnande, må framdeles lända till lättelse och försäljnings-Prpcenten i Hufvudstaden alltså förblifva Två af ioo:de för alla Chartor öfver 2 Rtdrs värde; hvilket Riksens Höglofl. Ständers benägna granskning vördsammeligen hemställes. Stockholm den 25 Juli. 1815. På Höglofl. Riddersk. På Högvördiga Prestoch Adelns Pedant. Ståndets Pedant. På Vällofl. BorgarePå Hedervärda Bonde - Utdrag af Vällofl. Borgäre-Ståndets Protocoll, hållet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 46 Juli 1815. S. B. vägnar Cerl Stellan Mörner. vagnar M. Stenhammar, Ståndets Pedant. vägnar Nils Limnelius. Ståndets Pedant, vägnar Joli. Olsson Longberg. Henr. Christ. Z* ar. 81* Den 26 Juli. , S. D. Upplästes Höglofl. Kidderskapets och Adelns Protoeolls-Utdrag af den as>:dra i denna månad, hvarigenom Med Stånden inbjudas, att instämma i Beslut om en stor Deputation till Hans Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen, för att betyga sin underdåniga vördnad i afseende på Utländska gäldens indragande och inlösen , samt en lika underdånig förhoppning om inhemska näringarnes upprättande; men Borgare-Ståndet, som redan nyssnämnde dag om en sådan underdånig Deputation fattat sitt Beslut, fann för sin. del för godt att dervid förblifva, och kunde icke antaga inbjudningen, så vidt den rörer det tillag om Inhemska näringarna, som Höglofl. Ridderskapet OGh Adeln föreslagit. Ut Supra. Ex Protocollo Clas Arvedson. S. D. Särskildta Utskottets Protocolls-Utdrag t af den i8:de Juli, i anledning af anmärkningar inotn Borgare-Ståndet vid Betänkandet om förbud emot bruk af öfverflödigt Silfver, upplästes och lades till handlingarna.
Stockholm den 20 Aug. i834« Reservationer? Åf Herr Santessonf B. H.s ”Stats-Utskottet har erkännt, att upprätthållandet af Motala verkstad är för det allmänna af mycket gagn, men har ansett sig ej kunna tillstyrka bifall å den del af motionen, som afser att för verkstaden från Rikets Ständer erhålla ett lån af 200,000 Rdr, på uppgifna vilkor; enär dels Staten redan betydligen bidragit till Motala mechaniska verkstads uppkomst, dels, efter Utskottets öfvertygelse, en »ådan inrättnings bestånd bör hvila på den allmänna oeconoraisia grund - Stais-VtshoilcU XJtittande 2V\o a#** § .satsen r alt inkomsterna af productionen böra betacka årliga utgifterna ock icke på understöd af Statsmedel. Det torde tillåtas mig få vid desse Utskottets motiver anmärka:' 1:0 Hvad Statens bidrag till Motala Meclianiska verkstad angar, sä är det icke annat än det, hvarigenom Kongl. Majit af Nionde Hufvud-Titeln läckts denna anläggning understödja, dels med en nådegåfva en gång för alla år af 20,000 Rdr, att användas till utländska Verkmästares och andra om denna anläggning förljenta Tjenstemäns belönande, dymedelst att de för denna summa erhållit lotter uti Verket, dels med Nådigt anslag till ränta å de lån, verkstaden innehaft, dels af Manufactur-fonden; dels af Landlbruks-.Aeadéinien. Den öfriga högst betydliga anläggnings-kostnaden. af delta Verk, äfvensom det dryga bestridandet af denna verkstads uppsättande med de skickligaste utländska mästare, en mängd Svenska lärlingars och arbetares dyra upplärande och inöfva tidé, har blifvit, bestridt med 84.733
Importtullarne skulle således verka endast i de fall, då för jordbruket ogynnsamma förhållanden förorsakade en knapp skörd eller en minskad produktion, men under sådana förhållanden hålla sig prisen i alla fall uppe och dess böjande genom lagstiftningsåtgärder kan icke vara önskligt, ty huru mycket man än söker att förringa den s. k. vanliga granna frihandelstalan med dess uppfattning af rättvisa och filantropi, lärer man väl ej kunna neka att jordbrukets produkter äro nödvändighetsvaror och att höga pris å sådana varor, om de till en del bero på lagstiftningsåtgärder, framkalla missnöje bos konsumenterne, som här i främsta rummet är den arbetande klassen, både i anseende till dess antal och den plats lifsförnödenheterna bland deras uppgifter upptaga. Icke må man dermed jemföra förbrukningen af kolonialvarorne, som i vanligt fall på långt när ej intaga ett så vigtigt rum; och skulle förhållandet genom omåttlig förbrukning undantagsvis vara annorlunda, så lärer det ej förtjena något afseende. lag tillhör icke deras antal, som af den beslutade representationsförändringen befara en påtryckning från arbetsklassen för vinnande af större andel i politiska rättigheter än den fått, men otvifvelakligt måste de klasser, som lagstifta, se till att de icke göra det i sitt intresse till förnärmande af andras, ty om de göra det, så framkalla de derigenom just den påtryckning, som förespeglats såsom en fara och som eljest uteblifva. iI6 Den 21 April e. m. Jag kan icke neka mig att uttala den åsigt att det år en verklig lycka för jordbrukaren, att få arbeta ulan tullskydd för sina produkter: det är en lycka i moraliskt afseende, emedan han vet att den inkomst, han njuter, icke är tagen ur någon annan medborgarklass fickor; en lycka i ekonomiskt afseende, emedan ingen kastning i lagstiftningen kan nedsätta det värde hans egendom eger. Denna lycka önskar jag att jordbrukaren måtte få behålla och derföre röstar jag emot de föreslagna tullarne på landtmannavaror.
Såsom denna visit icke ofta gjordes, så hade den nästan alltid sin anledning; antingen att gifva den gamle muntergöken något uppdrag eller äfven någongång att af honom begära råd, ty v. Nit var i sådana fall icke oäfven, liksom han äfven i allmänhet hade ett rätt ljust och godt hufvud. Denna gång riktade likväl baronen sina steg till hans kammare icke så mycket för att begära råd, som fastmer för att inför denne sin ende förtrogne få utgjuta sin ängslan och sin farhåga, sitt dystra och vilda sinne. Affären med nyckeln hade baronen nu helt och hållet förgätit och det var icke derföre han klappade på v. Nits dörr. Irene stod på vinden och besåg några klädningar och fina linnekläder, dem Amalia nyligen upphängt på streckena. Ristilä herrskapet skulle på dans någorstädes i socknen aftonen af samma dag, och som den stackars Irene hoppades, att Harald skulle anlända samma dag och således äfven komma på balen, så var hon icke så likgiltig i fråga om drägt, som man enligt det föregående kunnat förmoda. Hon vägde i valet emellan tvenne hvita klädningar, hvilka voro gjorda efter olika tillskärning; tills hon sluteligen stannade för den ena. Den vände hon då varsamt på dess hvita underlag och liksom smekade den med handen, för det denna klädning jemte henne snart skulle blifva så lycklig. Hon tyckte att klädningen redan blifvit förmycket urvriden, eller torr, hvarföre hon med sin lilla vispel helt mildt uppfångade vatten ur handfatet och bestänkte dermed den kära klädningen. Ty, kan man se, hon menade, att efter en liten förisningsprocess skulle klädningen blifva tacksammare under det heta strykjernet och om aftonen visa sig rätt hvit och vacker. Med underklädningen ärnade hon företaga sig samma manöver, men hejdade sig, då hon hörde snabba steg och hennes far snarare sprang än gick genom vinden. Den lilla dörren hade han dock hunnit slå igen efter sig. Irene blef häpen vid baronens ovanligt hastiga steg, hans häftigt flåsande andedrägt, samt framför allt af den lilla tillfälliga omständigheten, att han slagit den lilla dörren i lås.
Län; b) att en summa af 20,000 R:dr för norra delarna af Wermlands Län eller Öfre och Nedre Elfdahls, Öfre och Nedre Fryckdahls samt Jös se Härader; c) att en summa af 100,000 R:dr till den återstående delen af Wermlands samt öfriga Rikets Län, för alt användas till vatten-aftappningar eller dambyggnader för motverkande af frost och lill förberedande af sådane större odlings företag, som öfverstiga menigheternas förmåga, samt att till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning måtte öfverlemna®, att för hvarje serskildt föremål, i Prot. TJtdr. d. a» Mars i84t» mort af den nytta, som deraf kan påräknas, bestämma, om Stats-bidraget skall utgå såsom anslag eller lån, och i denna senare händelse, huru med återbetalningen skall förhållas, samt om ränta bör erläggas eller ej; d) att de för Emm-åns och Stång-åns samt Himble och Tollereds-åens upprensning och för uttappning af myror på Gottland beviljade understöd, hvilka likväl, af en eller annan orsak, kunna komma att icke utgå, må på enahanda vilkor af Kongl. Majrt disponeras till andra odlings-företag inom sistnämnde Län af Riket. Derjemte förbehöll sig Ståndet att, så vida medel ännu skulle vara öfriga att disponera, sedan extra Stats-regleringen blifvit definitivt afgjord, kunna större anslag för beredande af odlings-företag bevilja. Med ogillande af hvad Utskottet i denna del tillstyrkt, beslöt Ståndet bevilja ett anslag af 45,000 R:dr till understöd för Emm-åns upprensning, äfvensom 10,266 R:dr 32 sk. till Stång-åns upprensning, med vilkor, att strand-egarne ansvara för fullbordandet af nu nämnde företag. Föredragningen afbröts men fortsattes i det för e. m. utsätta plenum. S. D. e. m.
Hos Kongl. HofRätten har, i följd häraf, AdvokatFiskalsEmbetet, efter granskning af HäradsRättens infordrade ransakning i ofvanberörde mål, uti afgifvel memorial andragit, att de under ransakningen förekomna, i memorialet uppfattade, omständigheter icke kunde anses utgöra laglig bevisning mot Johan Olsson och Elna Persdotter att hafva gifvit deras barn otjenlig föda, i afsigt att dermed skada dem till lif eller helsa, och att HäradsRätten sålunda saknat skäl att i målet tillämpa 17 Kap. 3 § Missgerningsbalken, som uttryckligen förutsatte uppsåt alt någon med gift afdagataga; hvadan och då HäradsRättens lagstridiga domslut för de sakfällda medfört en obehörig bestraffning, AdvokalFiskalsEmbetet borde lägga tillförordnade Domhafvanden till last ej mindre berörde felaktighet i domareembetets utöf - 40 — ning, än äfven hans uppenbara underlåtenhet af tydliga föreskriften i 25 Kap. 5 § Rättegångsbalken alt målet till Kongl. HofRättens pröfning hemställa. Och sedan uti häröfver inkommen förklaring tillförordnade Domhafvanden erkänt sist anmärkta felaktighet och derför underkastat sig laga ansvar, men sökt försvara lagligheten af det klandrade domslutet med åberopande af de vid ransakningen förekomne omständigheter, tillika med den, att, enligt hvad tillförordnade
41 uppsyningsman och vaktmästare som stapelstädernas, hvadan kontrollen der kan utöfvas med samma noggranhet som någonsin i de stapelstäder, hvarunder de lyda. Icke desloinindre hafva, såsom nämndt är, de hilliga anspråken i berörde afseende blifvit underkände. Vid sådant förhållande och då motionären icke åsyftar någon minskning i stapelstädernas inkomster, icke heller någon förökning i Statens utgiller, synes mig Utskotciel icke hafva bordt lemna motionen ulan allt afseende, utan åtminstone bordt hafva tillstyrkt Rikets Ständer att anhålla det Kongl. Maj:t behagade i Nåder tillse, om icke inklarering kunde få ega rum vid de hamnar, der tillräckligt antal tulltjensteman finnes slationeradt. Uti ofvanstående reservation förenade sig Petter Jönsson. Bih. till B. St. Pral. 'IS5G & '1861. 8 Sami. 55 Haft. b STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Mareus, 1857. Allm. Btsvärsoch Ekon.-Uliliollets Betänkande N:o 122 1 flffso 13*3. Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Nov. 1857, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af vuckt motion om uppluifvande af den tvungna lack)erns-bläsningen inom Rikets bergslager, eller beviljande af frihet alt frun jorden skilja hyttedelarne. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets handläggning har remitterats en inom Vällofliga Borgare-Ståndet väckt motion, hvaruti Herr /l.
Rikets Drätsel, enskild förmögenhet och rörelse blefve följakteligen blottställde för samma skada, som 1808— 1809, och myntförsämringen vore, utan Bankens stäugning, gjord. Genom myntförsämringen skulle, sedan alla skatter utgjordes i penningar, både grundräntor och bevillning varda otillräckliga. Kronan [inge minskad inkomst och embelsmännen föringade löner. Anslagen till försvarsoch läroverk samt styrelsens öfriga grenar skulle ej längre svara mot dermed afsedda utgifter. Styrelsen skulle alltså nödgas, blott för den gamla Statens uprälthållande, äska betydliga nya skatter. Hvar skulle de lagas? Embetsmänncn äro redan hårdast beskattade. Genom myntförsämringen blefve de ruinerade. I stället alt skatta mera, borde de fä löneersättning. Af dem blefve följakteligen ingen tillökning att påräkna. Ville man hålla sig till Städernas förmögnare Borgare, hvilka f. n. betala minst, jemförelsevis till de fattigare, och lill öfriga samhällsklasser; så äro de förstnämnde alltför få, och derföre i det liela nog obetydliga, lill alt kunna godtgöra hvad Staten, på jordegarne, förlorade. Skulle nu desse, genom ökad bevillning, ersätta Staten hvad de vunnit pä myntförsämringen; så hade de, af sin vinst på Kronan, ingen behållning qvar. De skulle följaktligen sätta sig deremot, och söka gifva Statsverket godlgörelse genom den enda stora utväg, som kunde förslå, nemi. tullraedlen. Då mäste frihandeln tillåtas. Hvad annat, än hoppet att, genom frihandeln, öka Tullinkomsterna, och kunna, i samma mån, nedsätta grundskatterna, har förmått BondeSus ledamöter i Bevilln.Utsk. att, under innevar. riksdag, rösta mot de inhemska, af dem förut skyddade, näringarnes fördel? Genom frihandelh skulle fabriker, handtverk och bruk undergräfvas. Till hvem skulle 17* 2G0 Den 3 Maj.
Kan vanlig väfstol användas? Ingeborg, XIV. Kan någon underkunnig läsarinna af Idun gifva en praktisk handledning i konsten att själf taga mått och skära till sina kläder. I / lyran. Gif några goda recept och trefliga förslag för grötens och äggens tillagning, de senares målning oeh förseende med inskriptioner, » risets » smyckande m. m., som kan erbjuda hemtrefnad och nöje till stundande påskhelg, beder Förtänksam husfru. 12 Brunkebergstorg kl. 9 — 10 f. m., 3 — 4 e. m., behandlar företrädesvis bröstsjukdomar, särskildt lungsot. [1465] Tandläkaren F. A. OBS. Lagningar och tillsättningar af flere tänder å tandgarnityr kunna erhållas från kl. 11 till 2 p å dagen. [1519] D o K t o r kr. 22,500 F I ett yngre, gladt och trefligt hem, beläget i en vacker och sund trakt af Nerike, kunna tvänne bättre fruntimmer få inack. sig mot 35 kr. i mån. Om sommaren erh. mot låg afg. såväl varma som kalla bad af alla slag samt läkarevård. Piano, tidn. och daglig post finnas. Sv. t. » Godthem », Fellingsbro^os. Ymlocli SjikOTastjt Massage. Elektricitet, UalaMer. vill komma på landet Fullständig sjukgymnastik efter Kellgrens metod, så väl manuel behandling som rörelsegymnastik. Äfven och massage beh.and.ling. hypnotisk Tre-årig assistent hos Direktor Kellgren i London biträder vid gymnastiken. Tider: för Herrar kl. 9 — 11 f. m. samt kl. 3 — 5 e. m. » för Damer kl. 12 — 3.