Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härpå måste det i de flesta fall menligt inverka, om embetsmännen egde att för gröfre embetsfel åtnjuta strafflöshet endast derför, att sådant fel icke blifvit inom viss tid åtaladt; och till gröfre embetsfel toide så mycket snarare alla de få räknas, för hvilka den felaktige kan ådömas svårare ansvar än böter, som i alla dessa fall jemväl afsättning blifvit såsom straffpåföljd bestämd. Hvad nu är sagdt torde dock icke i lika mån ega tillämpning på de embetsfel, som omförmälas i 25 Kap. 17 § eller sådana, som bestå i visad vårdslöshet, försummelse eller oskicklighet i embetet och hvarå särskildt angvar icke är bestämdt. Genom ett så beskaffadt embetsfel är icke någon fläck salt å embetsmannens karakter och har derefter så lång tidrymd, som fem år eller den i 14 § bestämda längre preskriptionstiden, förflutit, synes skal ej vara för handen, att han skall äfven sedermera vara blottställd för det äfventyr att kunna när som helst åtalas för en dylik ouppsåtlig förseelse, ofta må hända den enda, hvartill han under en längre tjenstettWmnabaua gjort sig skyldig. Utskottet får alltså vördsamt hemställa, att Rikets Ständer, för sin del, måtte, Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet med frångående af sina redan lättade beslut, för ifrågavarande 18 § antaga följande lydelse: »För brott, som af embetsman begås i embetet, vare straffet förfallet, om åtal ej blifvit anstäldt inom två år, der brottet i lagen med endast bötesstraff belagdt är, eller inom fem år, der brottet är af den beskaffenhet, som i 25 Kap. 17 § förmäles. 1 öfrigt gälle i afseende å brott af embetsman oj viss tid för åtal, ej heller, der annat straff än böter ådömdt blifvit, viss tid för deras verkställande.» fi Lag-Utskottets Utlåtande N:o 55. t Map. 3 §•
Jag får vördsamt föreslå, att vederbörande Utskott måtte till Rikets Ständer aflemna förslag till en Lag för Rikets Ständers Bankj bestämmande hufvudgrunderne för dess framtida rörelse och förvaltning. Lades på bordet. Herr Rosenblad, Bernhard: Jag får vördsamt föreslå, att vederbörande Utskott malte till Rikets Ständer inkomma med förslag till en Lag för Rikets skuldväsende, bestämmande 1:0 hvad sorn nu utgör Rikets skuld; 2:0 huru framdeles Riket förbindande skuld må ingås; 3:o huru med dess liqvid ovilkorligen förhållas skall. 4 Lades på bordet. Herr Ribbing > Arvid: Ehuru aflägsen all våda kan vara för den metalliska fond, som finnes i Rikets Ständers Bank, yrkar jag likväl, för den händelse, att någon sådan realisation vid denna Riksdag icke skulle komma alt ske, hvarigenom guldet och sillre t i landet utsprides, att BancoUtskottet måtte inkomma med förslag till lamp» Den i5 December e. ni. 347 ligaste sältet och medlen, att för alla möjliga händelser ställa Bankens fond i största säkerhet, Lades på hordet. Herr af Stenhoff Christian _, hade inlemnat följande, som upplästes: Förvånande är Rikets penningeställning och än mer Rikets Ständers år 1823 i detta afseende vidtagne åtgärder, i jemförelse med hvad allt sedan medlet af adertonde seklet af Svenska Regeringen, gemensamt med Rikets Representanter, härom är handladt.
När brigaden hunnit vid pass en åttondels mil tillbaka, kom från kapten Spolander rapport att trossen blifvit angripen vid Skotterud, hvarföre förstärkning genast afsändes dit. Nu blef striden allvarsam och vådlig. De öfverlägsna norrmännen bragte sina fiender allt mer i trångmål, och slutligen befallde Gahn tredje bataljonen af Westerbottens regemente att försöka bryta igenom för att öppna väg för hela kåren. Öfverste Knorring satte sig sjelf i spetsen för bataljonen, hvilken bröt sig igenom norrmännens jägarkedjor. Men de luckor, som på detta sätt uppstodo i norrmännens linie, fylldes snart återigen. Svenskarnes ammunition hade tagit slut, och för Gahn återstod ingenting annat än att med artilleriet och den betäckning, som kunde ihopsamlas af infanteriet, slå sig igenom till förening med de förut framträngande Westerbottningarne. Med 2 kanoner främst och infanteriet, för hvilket Gahn satte sig i spetsen, verkställdes detta i fullt fyrsprång. Af de bägge andra kanonerna måste en qvarlemnas, men truppen kom dock fram till Morast och återtog der sin ställning, hvaremot norrmännen gingo tillbaka till Lier och Kongsvinger. Om bron vid Magnor varit besatt i tid, skulle norrmännen här kunnat taga Gahns hela fördelning till fånga. I denna på bägge sidor hårdnackade och blodiga affär förlorade svenskarne en kanon, 20 trosskärror, 11 officerare, af hvilka 5 voro sårade, och 293 man i döda, sårade och saknade.” Naturligtvis skulle en seger sådan som denna väcka en varm glädje hos norrmännen, hvilka i närvarande krig hade så litet att glädja sig åt, och det synnerligast i de trakter, der hufvufstyrkan var koncentrerad och hufvudqvarteret befann sig. Från detta utsände också generalmajor Sejersted en glädjebulletin, synlig i tidningen ”Tiden” (kanske en efterträdare till ”Budstikken”). Detaljerna äro af det föregående inhemtade. Ingressen lyder så: ”Vapenbröder!
Jag skulle således önska, att hela frågaa måtte uppskjutas till nästa Riksdag, då man med mera lätthet och bestämdhet kan densam*; ma afgöra. Herr Påhlman, Otto Fredric: Jag är hufvudsakligen förekommen af Grefve De la Gardie, men jag får tillägga, att, då Utskottet haft så kort tid att utarbeta sitt förslag, tinner jag det icke vara underligt, att detsamma blif-i vit ofulU ändigt. För min del är j>g af den tanka, att Ridde skapet och Adeln ej bör uppskjuta förändringen i sin repres-ntafon, i afbidan på den A lmänna Representationsfrågans utgång, uran att på sätt Utskottet yttrat, en möjlighet till en sådan förändring vid början af nästa Riksdag bör beredas För mig är hoppet örn en allmän förändrad .representation så aflägse, att jig icke tror Ridderskapet och Adeln böra intilldess uppskjuta en förbättring i sin egen representation En del af Utskottets åsigter kan jag iike annat än gilla, såsom att man bör äga någun gifven inkomst tor att kunna vara Representant, och jemväl vara kommen bil mogen ålder, men att föreskrifva någon obkhet i ålder för den, som är bufvadman för egen slägt, och den, sorn efter fullmagt sitter för en annan, hvilka båda hafva samma talan atf föra finner jag högst olämpligt. Om hela denna håga uppskjutes till nästa Riksdag, anser jag att då blifvande Den 22 Juni: e. m. 431 Riddarhusutskott genast bör företaga detta vigtiga ämne, pä det att Riddersknpet och Adeln efter ett noga öfvervägande vid samma Riksdag må kunna fatta sitt beslut, och i min tanka är detta det enda sätt, att kunna bereda en allmän representationsförändring. Herr Munck eif Rosensköld, Eberhard: Då jag instämmer med de Herrar, som urskulda ofullkomligheten i Utskottets förslag, i anseende till den korta tiden, gäller det likväl ej i frågan om Bänkmännen.
III. B. 398, IV. A. 438. — dispositionsräkning N:o 2, rörande. III. 327. IV. R. 4°5• XXVI. B. 5i, 59. A. 95. — expedition, om förändrad organisation af. IX. B. 387. X. Å. 73. XIII. U. 672. A. 708. XVI. U. 202. XVII. A. 63. XVIII. U. 25g. XIX. A. 328. — åtgärder och förvaltning på det hela, efter nästförflutna riksdag. Banko-ombuden vid Götheborgs och Malmö lånecontor, angående löneförhöjning för. IX. B. 387. X. A. 80. Bankoreglementet, i835 års, angående reglementariska föreskrifter, motsvarande 7 art. i. XXV. B. 480. XXVI. 20. A. 96. — angående förändrade föreskrifter uti 5 artikeln. XXVI. B. 44, 49- A. 56. — angående förändrade föreskrifter uti 6 artikeln, 1 och 2 afdelningarne. XXVI. B. 44' A. 49- — angående förändrade stadganden uti 6 artikeln, 3, 4 och 5 afdelningen. XXVI. B. 63. A. 101. — angående reglementariska föreskrifter, motsvarande 4 artikeln. XXVI. B. 102, ii5. A. 125. — angående stadgande i, om skyldighet för Bankodiscontverkets kamererare att ställa borgen för uppbörd. Se Bankodiscontverkets kamererare. — angående reglementariska föreskrifter, motsvarande 3 art. 1 afdelningen. XXV. B. 87. A. tSg. — angående reglementariska föreskrifter, motsvarande 3 art. 2 afdelningen, XXV. B. 87, i4o. Å. 153. XXVI. U. 44* A. 5o. — angående ändring af åtskilliga §§. i 3 art. 4 afdelningen. XXV. B. 87. Å. i4t. XXVI. U. 44.
Postmästarn hade sina egenheter: han var ovanligt uppriktig (» o f ö r s k ä m d » sade mången) och var, som det påstods, pedantiskt ordentlig, men han hade, som sagdt, ett ståtligt yttre o c h hvad som var ännu bättre: ett förtjusande o c h komfortabelt hem. I en sådan liten stad känna alla hvar andra; följaktligen visste alla, att poätmästarn på onsdagen en viss vecka skulle ha bjudning — eller egentligen icke lian, utan hans syster Barbara, en präktig — o m o c k något talför — qvinna pä andra sidan » 5 0 ». » Hmm var bjuden? » — det var en fråga, som upprörde snart sagdt hela den qvinliga delen af samhället. A l l a infunno sig på slaget 5: att dröja en minut öfver tiden visste alla vore j u rent af att kasta bort lyckan. A l l a voro äfven klädda i ljusa o c h högst ungdomliga drägter; postmä- starn tyckte om ljus o c h friskhet. Fröken Barbara hade ett riktigt göra att välkomna alla, men det var ett » kärt besvär ». Så slogo damerna sig n e d; kaffe med en mängd olika småbröd o c h annat bakverk bjöds omkring — o c h så k o m samtalet i gång. Nå, ämne fattades då icke. D e t hade verkligen händt något i den goda staden: fröken i r" v I I NI I D \ j | \ | användas och marginal lemnas. Namn och adress torde alltid noga anglfvas, och kan fullkomlig diskretion från redaktionens sida påräknas Granström, det qvinliga biträdet på posten, hade af flere personer varit sedd qvällen förut promenerande med en herre! » frågade stadens qvinliga qvickhufvud, fröken Forssell, » n o g hörs det på namnet att fröken Granström är från skogen, men så bär hon sig också så åt, ha, ha, h a! » » Käraste ni, jag har visserligen hört det, men det kan väl knappast vara m ö j l i g t? Här i vår goda stad har man större fordringar på det passande än s å! » — O c h fröken Barbara såg mycket nyfiken, men också helt skälmaktig ut.
' Banco - Utskottet får härhefs till Riksens Ständers kännedom vördsamt öfverlemna det vid Re visionen hållna Protocoll , så vidt detsamma angar ifrågavarande tvänne omständigheter, och skrider nu till besvarande af de till Utskottet öfverlemnade anmärkningar. Några värda Ledamöter hafva yrkat, det Riksens Ständer böra hos Kongl. Maj:t begära, att publique Actor må förordnas Directioneu under Fiscalisk action ställas, och enligt hvad Lag förmår till ansvar befordras. Då det ej undfallit Banco - Utskottet att missbruk kunna gifvas, som likväl ej äro stridande mot tydlig Lag, har Utskottet ej ansett sig tillständig!, att i förväg såsom brottslighet rubricera, hvad sorn endast efter föregången Laga t) en i '7 Juli. La gä undersökning sk b 116 kunna få eh sadan benämning. D;1 Utskottet uti dess afgifna Me* moria! fästat Riksens Ständers uppmärksamhet på de menliga följderna af Malmö Discont-Verks Ijåné-ttperatiöner, och nödvändigheten af de I fråga varande Sedlarnas indragning; men derjemte sökt visa, att ytterligare verksamhet der* Vid är af höden; och slutligen Underställt Riksens Ständers öm pröfning, huruvida den undera dåniga önskan rnå från Riksens Ständer yttrasj ih-t Kong!. Maj t htiriitiiinan täcktes vidtaga de ät - gärder, sorn med dess vid Malmö Discont Verks Inrättning i Näder åsyftade ändamål äro öfverensstämmande> tror Utskottet sig blott hafva satt Riksens Ständer i tillfälle att betrakta frågan utur dess rätta synpunkt, oell att kunna vidia ja de åtgärder, Som Riksens Ständer anse vara ined Lag förenliga. En värd Ledamot af Högloft. Riddérskapet och Alein har fästat sig vid det uttryck i Banco-Utsköttets Memorial, sorn förutsätter en ganska betydlig penn inger tillgång inom .Landet. Utskottet har dermed för ingen del åsyftat erit emöt alla landsorters efarenhét stridande Upp. gift, att lätt tillgäng till
Constitlitions-Utskottets, jämte memorial af den 6 innewarande, öfwerlämnade förslag till answarighets lag för Ledamöter i StarsRädet, Föredragande derstädes samt Konungens Rädgifware i Comando-mal, blef, i anledning af gjorde anmärkningar, till wälbcmäldte Utskotts för nyqde handläggning akerförwifadt; hwarom »vördsam och wänlig underrättelse skulle de öfrige Respective Stånden ineddelas. lupra. S. D. Med bifall till hwad Högloft. Banco Utskottet, i anledning af Herr Rädmannen krestins dit remitterade memorial, uti prvkocolls utdrag af den 6 innervarMde, yttrat och hemställt, fann Borgare-Ständek gör sin del, att insättning af privatas penningar för ränka i Rikö-Disconl-Werket icke bör sä aga rum, men att Riks-Diicont-Werket mä begagna en tredjedel af Banqncns hela biträdessnmma för endast tre procents ärlig ränta, dä deremot för de öfrige twä tredjedelarne skall Bananen qodrgöras fem procent; hwilket de Respcctive Med-Standen skulle »vördsamt och wänligen tillkännagiswaö. Ult luprg^ Lx krotocollo. ^s. kk. keterson. Ut - ^ Den 27 November. 1607 Utdrag c>f Protokollet hallik i Borgare Sländcts plcnim wid Riksdaaen i Slockholm dett r8 No» vembcr 1829. S. D» Med bifall till hwad Höglost. SkakSrUtskottets förslag i Proiocolls-Utdrag af den 8 innewarande, beslöt Borgare-Srandek, att, dä VtatS» Werkets närwarande tiliständ icke lämnar stk önskadc tillfälle för Riksens Ständer, alt, i anseende till Herr General-Lieutenanteil NIm.
arriet Martineau föddes i Norwich den 1 2 juni 1802, af för!. mögna föräldrar, P % fädernet härstammade hon från. en gammal hugenottfamilj, som under Ludvig den fjortondes religio~isförföljelser tagit sin tillflykt till Englaiid. Hennes fader var egare af en fabrik för tillverkning af kamlotväfnader och tycks ha varit en stilla och foglig man, som lät hustrun, ensani styra inomhus. ~ a r r i e t s mor var en driftig och pligttrogen qvinna, men häftig till lynnet. Hon var en af dessa ordningsmänniskor, som ha sina egnabestämda regler för allting, och söm med kraftig hand söka tvinga in allting i på förhand gifna former. Hon egnade hela sitt lif at hushallet och sina barn. För dessa senare gjorde hon allt. Hon tänkte för dem, handlade för dem, bestämde för dem. Det fans ingenting, till hvilket hennes onitanka icke sträckte sig. Den galde deras kläder, deras föda, deras undervisning, till och med deras lekar; allt var på det noggrannaste utstakadt och stäldt under kontroll. Det var ett regelrätt) oförvitligt hus, men det hvilade deröfver en .atmosfer af glädjelöshet, ty moderns känsla för pligt och ordning hade stelnat till en despotism, för hvilken det icke fans skilnad på hufvudrak och bisak. Hvarje frihet m %ste vara stulen, hvarje glädje ha en dragg af medvetandet om olydnad, ty dessa lagar och förbud sträckte sig till det allra obetydligaste, till det mast naturliga, till det i sig själf harmlösa. Barn, hvilka vaxa upp i dylika hem, förefalla ofta som on1 de komniit gamla till verlden. De tyckas trala under tyngden af de .äldres erfarenheter i stället att för framtiden samla kraft att bära sina egna. Harriet Martineau var ett sådant barn. %Mitt lif hade ingen v&amp;-&gt;, säger hon sjalf. Bland en skara af åtta barn var hon det sjätte i ordningen. Hon var sjuklig och klen fr811 sin spädaste %Ider. Men under det likformighetssystem, soin följdes i hemmet, kunde det naturligtvis icke komma i fraga att fästa nggot afseende vid detta.
M:ts högstberörda Nådiga Proposition, Rikets Ständer få härigenom i underdånighet meddela. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 8 April 1854. 54 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 36. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 April 1854. Preste-Slåndet den 8 Borgare-Ståndet den 5 Bonde-Ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående alun-liondens upphörande. (Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 64. Litt. D.) S. A. K. Sedan K. M:t, med föranledande af underdånig framställning från Rikets Ständer, genom aflåtet Nådigt Bref till E. K. M:ts och Rikets Kammaroch Bergs-Kollegier, den 23 Januari 1835, förordnat, att för alun-verken i allmänhet, utan afseende på deras taxeringsvärde, en half procent af tillverkningen skulle såsom den lägsta beskattning utgå, då det gångbara medelförsäljnings-priset å alun för året på Stockholms och Götheborgs Börser icke uppginge till 16 R:dr för tunnan, men att, då samma pris omvexlade mellan 16 och 18 R:dr, en procent, och då det öfverstege 18 R:dr, allt banko, full afrad af hvar tretionde lunna af tillverkningen skulle till Kronan utgöras, hvilken nedsättning, beräknad från och med år 1835, komme att fortfara lills vidare och intill dess E. K. M.t samt Rikets Ständer, efter de förhållanden, som framdeles kunde sig förete, angående eftergiftens fortfarande eller alun-verkens förändrade beskattning, annorlunda beslutade; så har hos itikets nu församlade Ständer blifvit ifrågastäldt, huruvida icke tiden vore inne för åvägabringande af sådan förändring i alun-verkens beskattning, -att alun-tionden finge ifrån Statens inkomster försvinna och dessa verk således från all tionde-afgifts erläggande befrias.
Maj:ts, den 13 dennes afgifne oell den 15 derpåföljde, f. in. pä bordet lagda, Nädiga Proposition till Pikets Ständer, angående bidrag af Statsverket till Arméens Pensions-Cassa oell Amiralitets Krigsmans - Cassan. 4:0 Herr Edclsviirds, F. V., den 12 dennes f. rn. på bordet lagda Memorial, innefattande hemställan, att i Arméen qvarstående Officerare, till och med Majorsgraden, måtte på Statens bekostnad, göra de årliga Befälsmöten vid de inom Provincen förlagde indelte Regementen, samt under Beväringsmöten i första rummet placeras till tjenstgöring. 5:o Herr Franc Sparres, Bengt Erland, den, J2 dennes f. m. på hordet lagda Motion, angående ett ökadt anslag till Pensionsfonden för Militaire Embets-och Tjenstemäns Enkor. 6:0 Herr af Lundblads, Johan Fredrih, den 12 dennes f. m. på bordet lagda Motion > angående inrättningen af en Paqvetpost. 7:0 Friherre Focks, Berndt Wilhelm, dea 12 dennes f, in, på bordet lagda Motion, angående anslag af löner, dels för en Länsman i Films och Dannemora Tings - Vrot. Utdr. d. 23 Dec. issi. lag, dels för tvänne CaacelliePoster J Upsala Län. 8;o Friherre von Saltbas, Jedvard Fredrik, den ig dennes e. m. på bordet lagda Motion, att egare af Tvål-och Såpsjuderi -fabriker må undfå lån af Manufactur-Disconten, enär de anskaffa den säkerhet författningarne bjuda. 9:0 Herr Iha/ns, Wollrath, den r2 dennes f. m. på bordet lagda Motion, att Capitations - bevillningen måtte hädanefter sorn hittills, ingå till Riksgälds Contoret, jemte Herr Ugglas, Göran Custaf, rörande samma ämne denna dag afgifne yttrande.
Ståndet heslöt, att aflöningsanslagen för de till fjerde Hufvudliteln hörande Embetsverk, Korpser och Stater, med undantag af Landtförsvars-departementets Kansli-expedition, Krigs-kollegium, Krigs-akademien och Lifbevärings-regementet, må al Rikets Ständer på stat definitivt uppföras. Punkterna 25 till och med 30. Biföllos, hvarjemte Ståndet dels lät bero vid en anmälan, pag. 28, näst efter 26:te punkten, dels lade lill handlingarna en anmälan, pag. 32, näst efter 27:de punkten, morn. Litt. d, andra yttrandet. Trettiondeförsta punkten. Utskottets hemställan godkändes, med den förändring, att lönen för Landtförsvars-departemcntets* Chef bestämdes lill 13,5(10 R dr Riksmynt; och den näst <lter 31:sta punkten, pag. 116, införda beräkning biel, i följd af beslutade förän dringar, återremitterad. Punkterna 32 till och med 40. Biföllos. Fyrationdeförsta punkten. Lades till handlingarna. Fyrationdeandra punkten. Beslöts att, till underhållande af Bevärings-manskapets beklädnad, ett anslag al 578,000 R:dr må af Rikets Ständer beviljas att utgå med en tredjedel årligen under nästkommande statsreglerings-period, dock med förbehåll, att anslagets belopp må framdeles kunna jemkas, derest Rikets Ständers blifvande beslut, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående Bevärings-inrättningens ordnande och utbildning, samt i detta ämne väckta motioner, skulle dertill föranleda. Punkterna 43 till och med 51. Biföllos; och en näst efter 46:te punkten, pag. 63, intagen anmälan lades till handlingarna. Bih. till R. St. Tabellerna, Litt. B. och D. Blefvö, i de delar, hvilka icke redan utgjort förémåi för pröfning, lagda, med godkännande, lill handlingarna.
Hela antalet af den under sjöinskrifningen lydande personalen uppgär för närvarande till 122,000 man nemligen: Sjökaptener, kustskeppare och lotsar 11,091- Styrmän och understyrman (officers-marimers 5,2931 Matroser 57.518/ Jungman (Novices) — 20,460. Mästare uti handtverk som tillhöra sjöväsendet 10,516 Lärlingar d:o d:o 2.099 122,025. Eller i rundt antal 122,000. Af detta antal utgöra de 62,811 (i rundt tal 63,000) styrmännen och matroserna den väsendlligaste, den vitala beslåndsdele* Den 28 Januari e. m. 18$ af sjöinskrifningen, det vill säga den effektiva styrka, sora för närvarande är ovilkorligen förpligtad, vid uppfordring, lill statens tjenst. Men Regeringen kan äfven kalla sjökaplenerna (ett antal af 3,8-32) nied det vilkor likväl att använda dem som officerare; den kan likaledes kalla kustskepparne (ett antal af 6,035) med vilkor att använda deni som under-officerare (quarliers inailres). och begagnar äfven redan en del af dem; de 20,460 jungmannen och de 15,048 gossarne, hvaraf en del redan frivilligt tjenar på flottan, blifva i deras tour underkastade uppfordring; de utgöra så till sägande matros-telningar (c'est de la gram de malelots). liet visar sig af dessa förklaringar, alt man alltför origtigt beräknar antalet af vårt sjöfolk, då man inskränker det, såsom beklagligen ofta är händelsen, blott till styrmännen och matroserne. Sjöinskrifuingens stora vigt och värde består ej allenast uti (l’importance) de inregistreringar sorn i ett närvarande ögonblick finnas, utan äfven uti de inregistreringar som allt framgent blifva att göra, och hvartill jungmannen och gossarne hilda elementerna.
Ständers beslutade granskning Slats-Ut$kott.ets Betänkatiden. 313 af Commissariatets Räkenskaper, blifva Riksens Ständer nästa Riksdag i tillfälle erfara, om någon minskning i desse Afgifter dl ma kunna ifrågakomma; hvilket allt till Riksens Högloft. Ständers närmare bepröfvande vördsamt öfverlemnas. Stockholm d. 18 November i823. Antom den *7 Nor. i8a3. Riksens Högloft. Stånders Statssamt särskilta Utskotts utlåtande öfver H:r Lorenzo Hammarskölds Motion om Kongl. Cantzlie-Styrelsens upplösning. Ti» Statssamt Särskildta Utskottens gemensamma åtgärd har Högloft. Ridderskapet och Adeln remitterat ett till dess Protocoll för den i5 sistledne Mars af Herr Hammarsköld, Lorenzo, afgifvet Memorial, deruti liar yrkat CantzlieStyrelsens upphörande och tillika sökt visa huru de bemälte Styrelse nu tillhörande göromål skulle, utan hinder för Årendernes jemna och behöriga gång, 3i4 Stats-Utskottets Betänkanden. kunna bland öfrige Åmbels-Verk och Authoriteter fördelas. Särskilde Utskottet, till hvars behandling frågan egenteligen hörer, har i sammanhang med förslaget till Utrikes förvaltningen förehaft denna Motion till granskning; Och då, såsom Comitterade till reglering af Rikets Styrelse-Verk i deras Betänkande, Sid. 62., anmärkt, Cantzlie Styrelsen, hvilken är en lemning af det fordna Cantzlie-Collegium, blifver öfverflödig, när Cantzliet ej mera kommer att utgöra ett Collegialt Ämbetsverk, samt Utskottet jemnväl bland hufvudgrunderne för en ny organisation af Statsförvaltningen antagit, att hvarje förvaltningsgren skulle erhålla sin egen Chef, som bör ega fullständig befattning med alla dit hörande ärender; Så finner särsäskilta Utskottet sig böra tillstyrka, att Cantzlie-Styrelsen må , då den nya organisationen kommer att vidtaga, upplösas.