Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
– Detta ingår också i programmet – bekräftar Struensee. – Förnäma herrars lakejer utnämnas icke hädanefter till innehafvare af statstjänster, till hvilka de hvarken genom studier eller praktisk erfarenhet förvärfvat sig kompetens. – Titelväsendet och rangsjukan ha nått en löjlig utveckling; hädanefter sparas det med alla nådevedermälen. Tryckfrihet införes, hvarigenom en hälsosam offentlig kritik sättes att kontrollera myndigheterna. Bönderna frigifvas ur sitt slafveri och få medborgerliga rättigheter. – Allt detta är obestridligen humant – he – och tager sig förträffligt ut. Framför min kompliment till H. M:t, som förmodligen – Rantzau småler – är upphofsmannen. Men jag saknar någonting om regeringens förhållande till främmande makter. Jag skulle vilja föreslå följande: Det är en skam för landet, att Rysslands ministrar få blanda sig i Danmarks inre angelägenheter. – Det blir er sak, min käre grefve, att, när tiden är inne, genomföra denna punkt i programmet. Hvad kungen särskildt ifrar för, är rättegångsväsendets ombildning. Det finns alltför många domstolar, och de dömande ha i allmänhet icke nödig kompetens för sitt värf. – Men jag ber att få fästa H. M:s uppmärksamhet på – Brandt talar i en ton af kränkt värdighet – att detta är mitt speciella gebiet. Jag skall, när min tid så medgifver, se till hvad som kan göras, men förbehåller mig till gengäld, att ingen obehörig får fuska i mitt yrke. – Ser man på – he! Vår lille kammarherre visar redan tendenser att breda ut sig! Hvad säger ni om finanserna, käre vän? – Rantzau blinkar ironiskt till Brandt. – Dem skall jag med förnöjelse lämna i skickligare händer! Ni, min käre grefve, har obestridligen stor erfarenhet i slika ting, äfven om ni för egen del aldrig fått utgifterna att stämma med inkomsterna. – En sådan öfverensstämmelse – fortsätter Struensee – är det emellertid just, som kungen vill åvägabringa genom en reform af förvaltningen. H. M:t har trott sig finna, att stora summor af statsinkomsterna årligen förslösas utan nämnvärdt gagn. – H.
Under nu påstående Riksdag hafva motioner om nya Lånbiträden af dylik art och beskaffenhet blifvit från Riks-Stånden till Banco-Utskottet remitterade, nemligen: a) Ett från Högvördige Preste-Ståndet, den 8 förlidne December, remitteradt memorial, af Herr Biskopen Doctor Faxe, innehållande: att Lunds Domkyrka förestå betydliga kostnader till uppförande af högst nödiga byggnader, nemligen ett nytt Orgelverk, hvartill, enligt Förslag, fordras minst 25,000 R:dr, och ett nytt Biskopshus, hvartill kostnaderna otvifvelaktigt öfverstiga denna summa; att brist på tillgångar för Domkyrkan, till de erforderliga kostnadernas bestridande, visserligen ej förefinnes; men att dessa tillgångar icke äro eller kunna vara tillhands i enort, hvarest, på grundade skäl, allmänt klagas öfver penninge - Baneo-Utshottets Betänkande N.-o 5f. brist; att större Lån icke kunna i orten erhållas, men, om äfven så vore, befaras, att i slikt fall Domkyrkan snart kunde blifva blottställd för Capitalens uppsägningoch deraf härrörande hinder i arbelets fortsättning; hemställande Motionairen, på dessa grunder, om icke ett Lån af Banken till 3o å 33,ooo R:dr finge anordnas, med tillåtelse att efter behof lyftas i 2 å 3 terminer, hvarom fråga ej blefve förr än mot slutet af innevarande år 1829. Varande den säkerhet, som härföre kunde erbjudas, ingalunda tvifvelaktig, helst Lunds Domkyrka förmäles ega öfver 5o för skuld ograverade hela hemman, belägna i Malmöhus och Christianstads Län. Ett från Välloflige Borgare-Ståndet den 17 December remitteradt Memorial, af Herr II. A. Falkman_, hvaruti förmäles, huruledes Malmö Stads, St. Petri, Kyrka, uppbygrl i början af i3:de seklet i en stor och ädel Göthisk stil, och med skäl ansedd för ett af de utmarktare Tempel i Riket; men som, i jemförelse med den närbelägna, af Staten rikt dotera de, Lunds
R;dr 37 sk. 4 r:st och derunder begripne 8 Tunnor Spannmål för hvardera; men som tillfälle till Läkare-biträde nu mera icke bör kunna saknas, sedan Bataillons-Läkare vid alla Regementen blifvit anställde, samt, i anledning af Kongl. Maj:ts derom afgifne Nådiga Proposition och flere särskilde Motioner vid denna Riksdag, föreslaget blifvit, att ytterligare Provincial-Läkare, utom de redan bestådde, måga få antagas och aflöning fördem å Medicinal-Staten uppföras, anser Stats-Utskottet nämnde Medhjelpare-Löner , tillsammans utgörande 622 R:dr 10 sk. 8 r:st, med derunder beräknade 64 Tunnor Spannmål desLo heldre kunna indragas, som om vid något tillfälle en Provincial-Medicus skulle behöfva biträde vid Läkare-vården, tillgång till den mindre betydliga Utgift sådant kan medföra, icke bör kunna saknas på andra för Medicinal-Verket anvista anslag. Likaledes livad angår de på Medicinal. Staten förslagsvis och emot redovisning uppförde 8000 R:dr, till kostnader vid Farsoters och Smittosaruma Sjukdomars botande i,3oo Ståts-Utskottets
Den 3 Mar» f. m. 3i i Genom den pä förenämnda sätt tillåtna enskilda förvaltning af hvad tjenstcmähnen utaf boställen, indelta räntor eller kronotionde-spannmål tillkommer, liar han naturligtvis bättre kunnat använda dem till sin fördel, än om desamma ovilkorligen blifvit hopade pä en enda uppbördsman inom regementet, som icke alltid, med bästa vilja, kan på förmånligaste sätt förvandla dem i penningar. Hvad åter den uti /{'de punkten (sid. 13) af K. Brefvet d. i Febr. 1333 anbefallda utdelning af öfverskottet utaf inkomsterna å utarrenderade boställen bestraffar, är den icke en afvikelse från principen i afseende på likheten i lönevilkor, utan tvärtom ett sträfvande att erhålla likhet i löner, enär uti 5:te punkten af samma Nåd. Bref stadgas, att, delund v i k a s kan, icke någon inkomst af utarrenderade boställen tilldelas de tjenstemän, som äga boställen till bostad; och synes, att derigenom större delen af personalen äger eller disponerar inkomsten af af boställen, emedan, de, som endast hafva lönefyllnad från utarrenderade boställen, äfven, genom LöningsDirectionen, deltaga i öfverläggningarna om hufvudbeloppets fördelning, hvarigenom allt de sistnämnda äro, så vidt möjligt, ställda i samma förhållande som de, hvilka fått sig egns; boställen tilldelade, och således äfven, i likhet med verkliga boställsinnehafvare, som ena året konna erhålla större och andra året mindre afkastning, böra komma i åtnjutande af öfverskotten, då de äro underkastade den minskning, hvartill lägre pris kunna föranleda.
Hvad slutligen anginge undertecknandet af våg-attester för belåning i lånekontoret i Göteborg, så bade redan en ledamot af Vällofliga Borgare-ståndet vid innevarande riksmöte väckt motion derom, alt samma låne-kontor, i likhet med andra publika låne-inrättningar och kassor i nämnde stad, måtte godkänna sådana attester, som voro underskrifna endast af vågmästarne, hvadan motionären, antagande att, detta förslag vunne bifall, ansett att denna del af ofvannämnde personals befattning, hvilken dessutom syntes vara för tulltjenstemännen fremmande, kunde helt och hållet försvinna. På grund af hvad nu blifvit anfördt har motionären föreslagit, att anställande af tulltjenstemän vid jernvågarne i rikets stapelstäder i och för utöfvande af nämnde kontroller måtte upphöra samt af den derutaf uppkommande besparing skäligt arfvode lemnäs åt vågbetjeningen för de ökade göromål, som för densamma, ehuru troligen ej i betydligare mån, af en dylik åtgärd kunde föranledas; hvarförutan motionären yrkat att förslaget måtte öfverleirmas till sammansatt Bankosamt Besvärsoch Ekonomi-Utskott för alt i sammanhang med ofvanomförmälda förslag i afseende å undertecknandet af våg-attester för begagnande vid lån i låne-kontoret i Göteborg behandlas. Utskottet får till en början meddela att Banko-Utskottet uti dess Betänkande N:o 37, i anledning af en utaf Herr S. Renström inom Vällofliga Borgare-ståndet afgifven och till samma Utskott remitterad motion derom, att låne-kontoret i Göteborg måtte vid belåning af jern och metaller, stående på vågen i nämnde stad, antaga lika beskaffade attester, som andra publika låne-inrättningar och kassor derstädes godkände, eller med underskrift af allenast två vågmästare, förklarat att sorn detta förslag stöde i sammanhang med Herr Ekmans, komme Banko-Utskottet att i fråga om beskaffenheten af de våg-attester, som vid diskont-verken må antagas, framdeles afgifva vidare yttrande.
;• men sedan jag gjort dessa medgifvanden, anser jag mig tillika berättigad att uttala mitt ogillande af Utskts afvikelse!' från fordna Utskrs sätt att behandla denna reglering. Såsom bekant är, aflemnades vid förra riksdagarna ungefär samtidigt både inkomstoch utgifts-betänk:na; och de voro begge alltid en tillräcklig tid tillgängliga, innan uågotdera förekom till afgörande, för att sätta hvarje af RiksSttns ledamöter i tillfälle att af hela statsregleringen taga fullständig kännedom. Ku är först i dag utdelt inkomstbetänk. och troligen är dess innehåll för de flesta medlemmar alldeles obekant; och dock lärer -det ej kunna nekas, att af en fullständig öfversigt af hvilka inkomster man kan och bör påräkna, i icke obetydlig mån måste bero hvilka utgifter man bör bevilja. En annan lättnad för öfversigten af Utskts statsreglering, fofdna StatsUtsk:s behandlingssätt kemnade, men som saknats i det närvarandes, är, att de förra alltid, före sina enskildta betänkm ronde hvarje hufvudtitel, afgåfvo ett s. k. principbelänk., innehållande grunderna för deras förslager, äfvensom de lålo betänktna rörtde titlarna åt* följas af en tabell, fullständigt redogörande för hela utgiftsförslaget. Nu måste man söka de principer, Utsk. hyllat, strödda inom de olika titelbetänktna, och flera af de vigtigaste finnas vidfogade förslagen om i sig sjelfva mera likgilltiga specialposter. En general-tabell öfver hela den föreslagna utgiftssumman, ehuru mindre upplysande än de förra, har väl i dag blifvit utdelt; men för dagens discussion är den för sent emottagen, för att kunna begagnas.
Med tillkännagifvande, att BorgareSt. redan i går hade utsett ledamöter af förstärkt BancoUtsk., och att i anledn. deraf emellan II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, samt Talmännen i Presteoch BondeSt:n blifvit öfverenskommet att föreslå, det val af ledamöter uti nämnda förstärkta Utsk. måtte la förrättas nästkommande Fredag, hemställde II. Ex., om R. o. Ad. behagade utsätta tiden för denna valförrättning till nästa Fredag kl. 9 f. m. Ropades ja. Uppå härefter af H. Ex. gjord ytterligare hemställan, biföll R. o. Ad., alt vid samma tillfälle skulle, utom de 21 ordinarie ledamöterne, väljas 9 suppleanter, likasom vid sednaste G II. 44 316 Den 22 Januari !. m. riksdag skelt, samt att således hvarje vallista borde innehålla 30 namn. Föredrogs ånyo Bcvilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Ulsk:ns d. 14 och 21 sisth Dec. på bordet lagda betänk. N:o 2, i auledn., af Hrr K. A. Almgrens och Jon. Bobergs motioner, ang:de inskränkning af tiden för utländske handelsexpediters eller s. k. probenreuters vistande i Riket m. m. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag kan ej instämma i det resultat, hvartill Utsk. kommit; men om det förhåller sig sorn jag här hört sägas, ali de öfrige Stånden godkänt och bifallit detta utlåt., sä torde någon discussion eller öfverläggning på detta delta ruin icke leda till någon förändring deruti, hvarföre jag endast anhåller, att Hr Ridd.secret. ville upplysa huruvida någon bestämd underrättelse om de öfrige Ståndens beslut bit anländt. Underl, t. f. R i d d. s e c re t. lillkännagaf i anledn. häraf, alt ifrågftvar. betänk., enligt ankomne prot.utdrag, blifvit bifallet af samtlige de öfriga RiksStm.
Med ljufwaste tänsta af wördnad och tacksamhet samt fullkomligaste öfwertygelse om Ederö Kongl. Majus säkra kännedom ej mindre om 812 Den 8 Augusti. om denne Furstes höga egenskaper och dygder, nödwändige at uprätthälla en thron, och försäkra ct fritt Folks sällhet, än äfwen om Swe. riges belägenhet i förhällande til Europas öfrige Magter, hwilken wid denna granlaga öfwerläggning borde afses; hafwa Riksens Ständer enhälligt slädnät i dtt Beslut, at wälja och utkora Högbemält Furste Prins ckristian -XNANst af SchleHwig Hollstein, SonderburgAugustenburg, til Swea Rikes Kron-Prins. Dä Riksens Ständer sälunda härigenom wunnit en glad förhoppning om framtida fortsättning af en lycklig styrelse, har likwäl denna öfwerläqgning wäckt en sorgelig ätanka, pä den dag Försynen kan hafwa bestämt för Sweriges ömasie förlust. Mä den til sednaste tider wara aflägsnad, och Swea Rikes Innebyggare, länge njuta den sällhet, at styras af en Konung, som i alla stiften gifwit de mest ärofulla berms pä en oswikelig och brinnande karlek för Fäderneslandet. Riksens Ständer framhärda m. m. Mormägtigste AllerNadigsle Konung! I anledning af Eders Kongl. Maj:ts tilkannagifne Nädiga wilja, det Stats-MstotteL mätte föresiä hwad Deras Epcellencer StatsMmistrarne, samt Stats - och Justitia. Räden utr Den 8 Augusti. 81Z uti Lön pä Rikets Stat ffulle komma at är. ligen ätnjuta; fä Riksens Ständer hos Eders Kongl. Majit i underdånighet tilkännagifwa, det Riksens Ständer, med bifall til Stats-Ukffottets härom afgifne Försiag och afseende a nu »varande tids dyrhet, bestämt följande afiönings-Stat, nemligen:
Det är visserligen sannt, som bolaget säger: vi hafva icke falten skillings utdelning, vi hafva nedlagt alltsammans åter på verkets förbättring; men jag ser då på pag. 20 i brochuren och finner, att, med undantag af 32,025 r:dr för Engelska ingenieuren resor och undersökningskostnader m. m., som genom förändrad arbetsplan blifvit utan nytta, har allt det öfriga blifvit nedlagdt i jernvägsanläggning, ångmachiner, schaktsänkningar, lerfabriker, nya boningshus, vattenqvarn, lastbrygga, förbättringar å landtegendomar m. m., som omedelbart ökar capitalet, och jag frågar: om ägaren af en landtegendom har af densamma 8-| proc. afkastning, men lägger ned denna afkastning ständigt i nya förbättringar, som Öka egendomsvärdet, om han väl kan komma och säga, att detta är förloradt, och att han icke längre kan drifva egendomen? Huru Hr af Uhr sjelf betraktar detta , synes också vidare, pag. 78, der det heter: ”Sedan nu alla h u f v 11 d s a k I i g a kostnader i ”och för g r u f v e b y g g n a d e n samt fa b rike r n a b I i f”vit bestridda, och hela arbetsstyrkan hädanefter kan sys”selsättas med pr odu eliva föremål — är intet tvifvel ”alt bolaget skall småningom afbetala sina skulder, och derefter äfven kunna påräkna någon ersättning för sina här ”gjorda uppoffringar.” Efter allt hvad jag förut haft äran framlägga ur denna Hr af Uhrs egen skrift, lärer det också icke vara något tvifvel, att den nu upplästa strofen ju kan antagas såsom fullkomligt sann, och att bolaget har att för framtiden påräkna en ännu större behållning; och likväl är det under sådana förhållanden, som bolaget framträder och begär, att Ständerne skola bortskänka hälften af tullintraden å inkommande utländska stenkol tili denna enskilda Corporation.
M. täcktes, vid utfärdandet af inslructioner för roteringscomiterade, göra det afseende K. M. funne med skäl och billighet öfverensstämmande för den befrielse eller lindring i ro t er in gen, comministrar och ringare Lyrkobetjente må för deras boställen få åtnjuta. Denna R. St:s und. skrifvelse, jemte öfriga handlingar i målet, remitterades den 27 Febr. 1816 till Krigsoch Kamraarcollegierna. Collegierna afgåfvo sitt und. utlåt, i Dec. 1819, men voro skiljaktiga i frågan om grunderna för extra roteringen i så måtto, att Kammar-collrm ville antaga den roterade jordens bevilln.värde till jemförelsrgrund för extra roteringen, hvaremot Krigs-colltm ansåg 1 oteringsbördan böra bestämmas efter den behållna inkomsten af jordegendomen; men i intetdera af dessa utlflttn finnes med ett enda ord omuämndt, att någon del af den oroterade jorden skulle för framtiden vara underkastad ordinarie eller ständig rotering. K. M. öfverlemnade derefter vid 1828 års riksdag, uti skrifvelse den 20 Mars, alla handlingarna i målet till R. St., endast med det yttrande: ”att som Krigsoch Kammar-collegierne varit af olika tankar om lämpligaste sättet för verkställigheten afifrågavar. roteringsjemknfng, samt K. M. jemväl funnit de af Ständerna vid i8i5 års riksdag uppgifna grunder icke med fullkomlig tydlighet bestämda, K. M. pröfvat bäst att till R. St:s sammanträde uppskjuta afgörande af detta ärende; och ville K. M., sedan R.
Dan, der ban vore stationerad, linge densamma med sin redan innebafvande beställning korena oeb derföre ätnjuta ett arfvode ak 230 R:dr, bvilket. tillköpa med Latsillons-läkare-lönen ak samma belopp, utgjorde 300 R:dr ärligen, oeb motsvarade Ordinarie provineialläkarelön, samt derjemte i Näder förklarat, att, med bibebällando ak de redan bolintligo 8 kxtra provineial-läkarne, Kongl. Najt kunno det nyttigt, om 7 n^a kxtra provineial-läkare, bvardera mod 230 k:dr arfvode, kunde tillsättas i dalköping, kisa, llrieobamn, ljust, Norra Dalarne, Arvika oeb Oroust, samt 2:ne sädane läkare, med 300 k:dr lön bvardera, i lycksele oeb Norrbotten, der skicklige sökands eljest svärligen torde kunna erbällas; sä kalva Rikets ständer vid 1834 ärs Riksdag, efter bärom orbällen kännedom genom de bandlingar, som ätloljde kongl.
St:r hos K. M. i underd. anhålla, att, »enär den vid Carolinska Institutet meddelade undervisning mäste anses icke allenast motsvarande ulan ock i flere delar fullständigare än den, sorn vid Universitetens medicinska fakulteter kan åstadkommas, de läkare, hvilka genomgått alla vid Institutet föreskrifna examina, må tillerkännas lika befordringsrätt med dem, som, efter vid ettdera Universitetet aflagd medicina: licentiat-examen, genomgått den s. k. opcralions-examcn och erhållit chirurgias magistersdiplom. » Jag beder härvid särskilt få erinra, att jag med flit undvikit uttrycket »medicinae doktorer» och i stället begagnat »medicinae licentiater»; och det derföre, att den som är licentiat måste innehafva de för graden erforderliga kunskaper och det är likgiltigt, om han lägger sig till doktorshatten eller icke. För öfrigt önskar jag upriktigt, att medicinae doktorsgraden förr eller sednare måtte få samma betydelse för läkare som theologie doktorsgraden för presterne och juris doktorsgraden för juristerne, och således blifva ett tillförlitligt bevis på vidsträckt lärdom hos dess innehafvare, men jag yrkar derpå, att lika litet sorn det fordras att vara theologie doktor för att vinna presterlig befordran eller juris doktor för att befordras till domare, lika litet bör man af läkaren fordra att han skall vara medicinae doktor för att vinna inträde och fortkomst i Statens tjenst, då han visat sig ega de kunskaper och den skicklighet, som för yrkets rätta utöfning erfordras. 350 Den 15 Jali f. m. Hr Cederschiöld:
Val vore om allmänheten vande sig vid att taga Riksgäldskontorets fonderade räntebärande obligationer, i stället att insätta sina besparingar på räkning på mindre säkra ställen, såsom hos Hr Holm eller hans gelikar, och jag anhåller derföre Deri 9 December. 463 att Stats-Utsk:t, vid behandlingen af frågan om anskaffande af medel, ville rigta sin blick på beredande af tillfälle till inhemska låns upptagande, dervid, i likhet med hvad som skett i Frankrike, företräde borde gifvas åt de små långifvarne, så att lånen icke, såsom hittills, förbehölles åt penningfurstarne. Jag anhåller att detta yttrande måtte få åtfölja remissen till Stats-Utsk:t. Hr Danckwardt, Carl Gustaf: I denna fråga har jag vid ett föregående tillfälle uttalat mina åsigter, och som milt då afgifna förslag till jernvägslånefonden blifvit till Stats-Utsk:t remitteradt, inskränker jag mig till alt åberopa nämnda förslag, som torde jemväl af Banko-Utsk:t böra behandlas. Om detta förslag antages, så tror jag icke att riket elier dess Riksgäldskontor behöfva vända sig vare sig till inhemska eller utländska penningfurstar. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, remitterades den Kongl. Proposm jemte yttranderne till Stats-Utsk:t. Föredrogs och remitterades till Stats-Utsk:t K. M:ts den 2 dennes bordlagda Nåd. Propos. till R. St:r, ang. Folkskolelärares pensionering. Föredrogos och biföllos Stats-Utsk:s d. 2 dennes bordlagda Utlå t:n: N:o 9, i aril. af K. Propos., ang:de åtgärder till behöfvandes undsättning i missväxtår; och N:o 10, i ani. af K. Propos., om anslag till ett förlagslån för tillvägabringande inom riket af tillverkning utaf 12-decimaltums gjutna jernkanoner. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Stats-Utsk:ts d. 2 dennes bordlagda Mern. N:o 11, med återlemnande af K.
Hon drack den kyliga, ingifvelsebringande drycken. När Krysanteus emottog skålen, möttes deras blickar. Hermiones var matt och glanslös. Fadren upprepade: låtom oss återvända! Men flickans läppar krusades af ett ansträngdt småleende. Hon vinkade med handen till tecken af sin beslutsamhet. Derefter lade hon armarne korsvis i sitt sköte och slöt sina ögon. Hon hörde fadrens steg, då han aflägsnade sig öfver marmorgolfvet. Hon hörde dörren stängas och nyckeln omvridas i låset. Hon var ensam. Då Idéen, en himmelsk uppenbarelse, nedsteg i Platons själ, blef grunden lagd till en mägtig och genomgripande omhvälfning i den menskliga tankeverlden. Menniskan upphörde att vara stoft och verlden blott en byggnad af atomer. Materien förvisades ur verkligheten till möjlighetens skuggrike. Allt förandligades: naturen, menniskorna, gudarne. Allt vibrerade som ethervågor kring den för medvetandet uppgångna ursolen. Men enheten, som blifvit vunnen mellan det sanna varat och sinneverlden, var snarare en siaretanke än frukten af den stränga forskningen. Idéernas verld, den sanna, fastän funnen, låg i ett oupphinneligt fjerran – och tviflet, forskningens negativa element, helt nära. Huru blifva förvissade om vår kunskaps sanning? Äro våra satser sanna, så hvar finnes pröfvostenen, på hvilken det kan ådagaläggas? Tviflet födde oro i medvetandet, oron en längtan att befria sig derifrån. Man ville en sanning, oåtkomlig för tviflets inkast. Men denna sanning visar sig oupphinnelig för den blotta förståndskunskapens slutledningar. Hon finnes endast, sade Greklands siste filosofer, ofvan sinneverldens förvirrande sken, ofvan förståndskunskapen, ofvan förnuftet och alla begreppsbestämningar, i det begreppsoch formlösa, der verldsanden inströmmar i den enskilde menniskoanden.
Dot kunde ' godt ha fått stanna vid dess pariserhistoria. Mot bakgrunden af de skäligen medelmåttiga prestationer, som de medspelande förmådde åstadkomma, framstod naturligtvis — som nog beräknadt var — hr Coquelins Labussiére i så mycket skarpare konstnärlig relief, utarbetad som denna roll var i de finaste detaljer, alla samverkande till en ypperlig och konsekvent karaktäristik. Hvad som framför allt väcker beundran hos den ryktbare franske skådespelaren är hans mästerliga beherskande af rösten; det i sig själft ovanligt vackra organet har skolats till en utomordentlig förmåga af nyansering, som på det känsligaste speglar alla skiftningar i replikens innehåll. Vida efter står gesten, som vi ofta nog skulle frestas att kalla rent af en smula stereotyp. Premiérepubliken var kvalitativt utsökt — bland annat bevistade kronprinsen och prins Karl med stor uppvaktning föreställningen — men kvantitativt undermålig, då 1 luset måste betecknas som föga mer än hälft. Stämningen var ej heller synnerligen entusiastisk, ehuru aktningsfull hyllning kom hr Coquelins förtjänstfulla framställning till del. Som tournéens praktiske ledare, en hr de Glaser, visat sig föga förtrolig med de begrepp om skyldig uppmärksamhet mot pressen, vid hvilka vi åtminstone här hemma haft glädjen vänja oss, torde vi, hvad coquelintournéen beträffar, komma att inskränka oss till detta omnämnande af premieren. K. Dramatiska teatern uppförde på torsdagen för första gången sitt med intresse motsedda nya program » Bröllopet på Valéni », skådespel i 4 akter af Ludvig Ganghofer och Marco Brociner, fri öfversättning från tyskan af Oscar Vijkander. Vi återkomma i nästa nummer till ett utförligare o m - nämnande af det gripande o c h synnerligt väl iscensatta skådespelet. Vasateatern. Det var med tillfredsställelse vi funno, då vi i tisdags afton infunno oss till Vasateaterns repris af » Den sköna Helena » med fru Anna Pettcrson-Norrie i titelrollen, att redan » lapp på luckan » bebådade ett ulsåldt hus.