Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hufwud-Tiktel yppade sig en werllig brist eller behof Regeringen dä mätte äga räkkiahet, att af Besparingarne pä de andre Hufwud-Tiltlarne anmanda sä mycket, som kill den uplomne bristen eller behofrvets fyllande kunde erfordras. Skåls-Utstottet inser nogsamt madan af en för utsträckt instränkning i Regeringens »verkningskrets till sädana anstalters widkagande som kunna tjena till Samhällets försmår och beredande af desi inwärieS förkofran och motstånd, men Utskottet har dock icke »vägat tillstyrka någon förändring uti hwad Utskottet i desi förra betänkande i delta ämne anfört och hcmstäldt, såsom hwarigenoin, efter UlstoktetS tanka/ändamälet icke stall förfelas. Riksens Högloft. Stander hemställeS allt detta »vördsammeligen. Stockholm d. i» Februari »3io. Pä Högloft. Nidd. och Mclns Pä Högw. Prcste-Ständ. Lcdainöurs »vägnar Ledamöters »vägnar Llses kleminA. 1'k». HVeiclman. Pä Wällöf!. Dorgarc-Ckänd. Pä Hcderw. Vonde-Ständ. Ledamöters »vägnar Ledamöters magnar Ln^el. ^nckers dlrlskon. kräckLlius, jTill Protocollet: Som get ar förläiiigl akt a^a åtgärder uti allmänna hushällsmäl, som ej bara. stämpeln äfen owil kor. Dest 26 ZMuarrr. DZt förlig tydlighet och oinskränkt publicitet, kunna misttänkas an ingen för fwaghet eiler oredlighet, lärer
Ständer härtill bifall lemna, så kommer å Tredje Hufvud-Tituln att bestås ofvan upptagne belopp af 711 R För öfrigt har Kongl. Majit vid denne Hufvud-Titui till Filtets Ständers yttrande och åtgärd framställt, att den vid 1809 och 1810 årens Riksdag till Försvars - verkets upprätthållande äskade Summa af En Million Riksdaler, som finnes å Stat uppförd, numera, sedan varupriserne och myntvärdet sig förändrat, icke svarar emot behofven då den för närvarande egentligen utgör föga mer än En half Million eller, hvad som är detsamma, ej förslår till anskaffande af mer än hälften utaf de förnödenheter, sorn år 1810 derföre erhållas kunde; i anseende hvartill, och då berörde Summa åf En Million knappt blefve tillräcklig för Fästningarnes och Flottornes samt den ordinarie Arméens materiella behof och det alltså återstode att finna utvägar för den vigtiga gren af Försvarsverket, som i synnerhet skall trygga Rikets Sjelfbestånd, nemi. jBevärings-Inrättningen , hvars underhal! varit beroende af den till de eventuella behofven anslagne Millionen, Kongl. Majit i Nåder föreslagit, att antingen bmförmäldte En Million R:dr måtte anslås att utgå på det sätt, att den årligen förhöjes med ett belopp, svarande mot skillnaden emellan den Cours i Hamburger Råneo, som noterades då densamma år 1809 af Kongl. Majit först begärdes, och ett medium af den nu gällande, eller ock, derest Rikets Ständer ej skulle finna sådant mecl Statens tillgångar förenligt, nu, i likhet med livad som skedde vid 1812 års Riksdag, t Fl 1 furman för Tredje Hufvud-Tituln, måtte anvR 1046 Stats-TJtskottets Betänkandet!. sas de öfverskott, som kunna uppkomma på Inkomst » Titlarne,s med vilkor likväl, att desse Titlar lemnades oförändrade sådane de vid förra Riksdagen beräknades; Och har Kongl.
Mig synes ingen åtgärd vara lämpligare än flen, att utur Jordeböckerna afföra lägenheter af den obetydlighet, att ingen arrendator velat för något pris sig af desamma begagna, Jag får äfven fästa R. o, Afl. upmärksamhet derpå, att den egandc-rätt, som kronan har till dessa fisken, derigenom ingalunda går förlorad; Det torde nemi. vara bekant att det ofta inträffat och följaktligen än vidare kan inträffa, alt personer söka rättighet att nyttja kronans förut obegagnade samt derföre icke i Jordeböckerna uptagne fisken, och på detta sätt hafva en mängd fisken blifvit i , Jordeböckerna införde i den mån man velat sig af desamma begagna. Skulle sålunda i framtiden inträffa, alt ett nu odugligt fiske blefvc gagneligt och någon anmälde sig till öfvertagande deraf, så blefvc följden att fiel tlä korn mc alt i Jordeboken uptagas och med den nu föreslagna åtgärden är således intet förloradt, — men större reda i räkenskapen vunnen. Hvad serskildt angår den gjorda anmärkn., att förteckning å sist berörda fisken icke blifvit proposm bifogad, så synes mig lämpligast vara att Ständerne utan detalj-pröfniug, endast stadga den grundsats hvarefter dessa frågor böra behandlas, och således pä sätt föreslaget blifvit, förklara, att såtlane fisken, sorn under loppet af en längre tid visat sig vara oduglige, må afföras, samt att derefter på vedelius pröfning får bero, i afseende å hvilka fisken denna tillåtelse skall tillämpas. Det lärer visserligen icke då komma alt saknas nödig kontroll derå att en sådan rättighet, icke blifver öfverski iden samt tillfälle att i motsatt fall bereda rättelse och utkräfva ansvar å dem, sorn obehörigt förfarit. Jag anser mig höra tillstyrka att R. o. Ad. ville bifalla Utsk:s utlåt. liiRosenblad, Bernh.: Då till stöd för yttrade satser under denna diskussion blifvit omnämndt som exempel, Kongsbcrgs Silfververk i Norrige, så anhåller jag att få säga att förhållandet icke varit alldeles sådant, som det nu blifvit framställdt.
Beträffande åter arbetad agat och bernsten, beredda fiskskinn, spritad fjäder, arbetad perlemor och sköldpadd, så torde dessa äfvensom nedannämnde mindre betydliga artiklar lämpligen kunna ur taxan uteslutas och allt efter deras beskaffenhet inbegripas antingen under artikeln slöjdevaror ej specificerade, eller under den i tarilen sist förekommande rubrik för »varor, som icke kunna hänföras under »någon af de i taxan upptagna bestämmelser», i afseende å hvilken föreslås, att den må fördelas i 2 underafdelningar, den ena för råämnen med tullfrihet vid införsel, och den andra för mer eller mindre bearbetade varor, med antagande för densamma af lika tullprocent, som för ej specificerade slöjdevaror komme att föreslås. De artiklar, med hvilka berörde åtgärd synes böra vidtagas, äro följande: bläckpulfver eller substans, äfvensom skrifbläck, för hvilket speciel bestämmelse i taxan jemväl förut saknats; bouillon de poche; cement; coraller, äkta, arbetade; flintor, huggna; fnöske, beredt; fyrverkeriarbeten, lust-; jäst, comprimerad; kli, af andra ämnen än spanmål; lunta; läster till skoarbeten; musslor, insyltade eller saltade; puder; rigabalsam; smink och sminkflor; solfjädrar, samt ympvax; — hvaremot arbetad alabaster, äfvensom arbetad marmor, mosaikarbeten och serpentinsten, torde med deras uteslutande ur taxan böra hänvisas till enahanda tullbehandling med sten, ej specificerad, arbetad. Alun. Antimonium. Apoteks varor. Askar och dosor. Kongl. Maj:ts Nåd. Slcrifvelse, N:o 40. 21 Med anledning dels af hvad Kongl. Maj:t behagat yttra i fråga om tullfrihet vid utförsel för inhemska produkter och tillverkningar, som ännu äro med utförselstull belagda, dels af de rörande utförseln stadgade allmänna grunderna, hemställes i underdånighet, att följande artiklar må, med hänsigt jemväl dertill, att, på sätt af bilagan lit.
Vid granskning af fångförleckningarne från Wester-Norrlands län för år 1845 har anledning funnits lill åtal, hvilket ock derföre blifvit förordnadl, emot Landssekreteraren August Eckhell, såsom tillförordnad Ordförande i Nora Häradsrätt, för det vid handläggning af ett ransakningsmål angående förre Sjömannen Nils Erik Bystedt, tilltalad för andra resan stöld, Häradsrätten genom utslag den 19 Juni 1845 dömt Bystedt, som ansetts öfvertygad alt hafva, efter förut undergången bestraffning för första resan stöld, åter olofligen tillgripit gods i värde skattadt lill Tjugu R:dr, att derföre jemlikt åberopade lagrum böta Åttatio R:dr banco och en söndag stå uppenbar kyrkoplikt, samt tillika stadgat, alt då upplyst vöre, det Bystedt saknade tillgång till böterna, han i stället skulle straffas med Tjuguåtta dygns fängelse vid vatten och bröd; hvarföre och då Bystedt, enligt 40 kap. 3 § Missgerningsbalken, jemförd med 1 § samma kapitel, 5 kap. 4 § Straffbalken och Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841, i brist af tillgång till böter, bordt i stället dömas till kroppsplikt efter det stulna godsets värde 20 R:dr banco, tillika med för andra resan stöld stadgad tillökning i straffet, motsvarande fem par spö, eller tillsammans nitton dagars fängelse vid vatten och bröd, Advokatfiskalsembetet i Kongl. Svea Hofrätt, efter Justiliä-Ombudsmannens uppdrag, hos Kongl. Hofrätten yrkal, att enär Häradsrättens omförmälte utslag kommit till verkställighet och Bystedt derigenom tillskyndats ett otillbörligt lidande, äfvensom 16 R. St. Just. Ombudsm.
Utskottet fann den boställsinnehafvare i allmänhet tillförsäkrade rätt, att hvar och ea under sin tjenstetid må disponera dem anslagna boställen, utgöra väsendtligt hinder för bifallandet af detta förslag, och detta Utskottets utlåtande blef ulan diskussion af Riks-Stånden bifallet. Emellertid förmodar jag att en närmare granskning af Utskottets skäl för afslag 108 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 79. skall ådagalägga, att detsamma icke låter sig förena hvarken med den grundsats, som blifvit i allmänhet fastställd genom Kongl. Kungörelsen den 17 Juli 1847 i afseende på sådana andra Kronolägenheter, af hvilka arrendeafgifterna omedelbarligen ingå till Statsverket eller med den princip, som Kongl. Majit under den 2 Oktober 1850, med anledning af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse alden 15 Maj 1848, fastställt i afseende på militiaiboställen, i fråga om hvilka Kongl. Majit i nåder förordnat, att när utarenderadt militiaeboställe skall under arrende upplåtas och Boställs
Han varde oförsedt öfverfallen, och hans nät, som han ställt hafver, fånge honom; och han varde deruti öfverfallen. Men min själ fröjde sig af Herranom, och vare glad af hans hjelp. All min ben säge: Herre, ho är din like? du som hjelper den elända ifrå den honom för stark är, och den elända och fattiga ifrå sina röfvare. Der träda vrång vittne fram, och de vittna öfver mig, dess jag intet skyldig är. De göra mig ondt för godt, att min själ måste vara, såsom hon intet godt gjort hade. Men jag, när de kranke voro, drog en säck uppå; plågade mig med fastande, och bad träget af hjertat. Jag höll mig, såsom det hade varit min vän och broder. Jag gick sorgse, såsom den der sörjer om sine moder. Men de glädja sig öfver min skada, och församla sig; de halte församla sig emot mig oförsedt; de rifva, och hålla intet upp. Med dem, som skrymta och begabba för bukens skull, bita de sina tänder tillsamman öfver mig. Herre, huru länge vill du se häruppå? Fräls dock mina själ ifrå deras buller, och mina ensamma ifrå de unga lejon. Jag vill tacka dig uti den stora församlingene, och ibland mycket folk vill jag prisa dig. Låt dem icke glädja sig öfver mig, som mig utan skäl fiender äro; eller begabba med ögonen, som utan skuld hata mig. Ty de akta göra skada, och söka falska saker emot de stilla i landena; Och gapa med sin mun vidt upp emot mig, och säga: Så, så, det se vi gerna. Herre, du ser det, tig icke. Herre, var icke långt borto ifrå mig. Uppväck dig, och vaka upp till min rätt, och till mina sak, min Gud och Herre. Herre, min Gud, döm mig efter dina rättfärdighet, att de icke skola glädja sig öfver mig. Låt dem icke säga i sin hjerta: Så, så, det ville vi. Låt dem icke säga: Vi hafve uppsvulgit honom. Skämme sig, och till blygd varde, alle de som glädja sig öfver min ofärd.
Rolag och på dess bekostnad; hörande della Bolag åtaga och förbinda sig att, ej allenast i öfverensstämmelse med fastställd arbetsplan och under iakttagande af de för arbetets utförande för öfrigt meddelade föreskrifter, fullborda, utan ock derefter för allmänna trafiken öppna och underhålla jernvägen i bela dess längd, 2:o. Bolagsmännen böra, genom skeende aktieteckning, förbinda sig alt utaf egna medel tillskjuta hvad utöfver det af Slaten erhållna lånet erfordras för jernvägens och dertill hörande anläggningars fullbordande samt all erforderlig transport-materielsanskaffning; och skall aktietecknings-summan motsvara hälften af det beviljade lånebeloppet och således motsvara två femtedelar af den beräknade kostnads-summan. Dock som hälften af det sålunda tecknade beloppet är allenast afsedd till Statsverkets betryggande för detta företags utförande samt de dertill anvisade medlens återbekommande jemväl i motsatt fall, så behöfva aktie-egarne, derest jernvägen, g«,nom deras försorg, varder på föreskrifvet sätt och inom stadgad lid fullbordad, icke erlägga denna hälft af tecknings-summan; kommande följaktligen aktie-egarnes ansvarighet för densamma att försvinna efter jernvägens fullbordande; hvarefter jernvägen, med hvad dertill hörer, bör utgöra säkerhet för ifrågavarande lån. Stats-Utskottets Utlåtande M 86. «9 De handlingar, som innefatta aktie-egarnes förbindelser att fullgöra den, på grund af aktie-teckningen dem åliggande inbetalningssk y Idighet å deras aktier, böra deponeras och förvaras hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Örebro län. 3:o.
Hvad först angår Revisorernas anmärkning derom, att Fullmägtige, vid pröfning den 12 Maj innevarande år af hos dem samtidigt gjorda framställningar om anslags beviljande till så väl nya Filial-banker som Handelsoch Närings-diskontfonden, beslutat att till det sednare af dessa begge föremål, eller Handelsoch Närings-diskontens förstärkande, i främsta rummet använda af reservfondens tillgångar, så anser Utskottet alt ordalydelsen i § 17-1 af Banko-reglementet visserligen kunnat gifva Revisorerna anledning till ifrågavarande anmärkning, men att Fullmägtige öfver densamma på nöjaktigt sätt sig förklarat, 20 Banko-Utskottets Berättelse M 6- ilial-banken Sundsvall. I alseende dernäst å Fullmägtiges åtgärd, att tills vidare icke anvisa högre försträckning än 90,000 R:dr R:mt till någon ny Filial-bank, så instämmer Utskottet i Revisorernas åsigt, att det skulle bättre gagnat allmänna rörelsen i händelse de i reservfonden tillgängliga medel blifvit på färre händer men till högre belopp åt nya Filial-banker, som ställt erforderlig säkerhet, af Fullmägtige disponerade; men då föreskrift icke blifvit
Den ena millionen efter den andra har blifvit nedgräfd, under förebärande, att om man icke finge allt mera och mera, så voro de föregångna millionerne rakt bortkastade. Jag tycker likväl, att det nu kan vara slut, och jag tror, att Nationen må likså gerna taga den första förlusten, som den sista; ty bättre är, att 18 H. 4 5o Den 26 Mars f. ra. en g§ng för alla hafva förlorat omkring Sex (6) millioner R:dr, än att förlora en så stor summa till. —I 14 ärs har CanalDirectionens lösen nästan vid hvarje Riksdag varit: Penningar_, mera Penningar ; och samma lösen kommer säkert att under ännu många Riksdagar låta höra sig, i fall man äfven nu lyssnar till Directionens declamationer och sätter tro till dess förslager. Då Götha Canal vid 1809 års Riksdag projecterades till anläggning, var jag en bland dem, som voro emot företaget, såsom både för tidigt och för stort, att i Rikets, genom ett olyckligt krig, då utblottade tillstånd, påbörjas; men som freden, fastän med förlust af Finland och Åland, likväl var återställd och andra vidtutseende planer utslagit efter önskan, samt en godtrogen och menlös Regeringsform var hastigt författad och ännu hastigare antagen, begagnade man tillfället och genomdref äfven förslaget om Götha Canal, såsom varande ett det aldra dråpligaste företag, hvars många beprisade fördelar för landet visades i perspectiv, och gjordes åskådliga i speculationens Laterna Magica. Privilegier utfärdades; Adier tecknades; Disconträttighet beviljades, och arbets-commenderingar af Indelta Armeen lemnades till CanalBolagets disposition. Man vågade lofva, ja till och med försöka, att planmässigt öfvertyga Nationens Representanter, Den 26 Mars f. m. 5t att Bolaget skulle af egne medel utföra det patriotiska företaget; och Nationen omfattade projectet med så utmärkt välvilja och förtroende, att man nödsakades afbryta actieteckningen, för att förekomma den förmodade stora vinstens delande emellan för många personer. — Redan år 1815 måste likväl
Det är, i annan händelse, ingen möjlighet för Consistorium, att inom behöflig tid låta uppföra det tillärnnade Gymnasiioch Schole.huset, och genom en längre tidsutdrägt skall det nu begagnade, högst o beqväma, huset förfalla och blifva obrukbart. Vi utbedja oss ödmjukast, att detta Memorial måtte med respective Med-Stäuder communiceras och till behörigt Utskott remitteras.’’ Anders Fornander. C. A. Wahlbom. Statsoch Banco - Utskotten hafva uti afgifvet Betänkande, under !N:o 384, gemensamt yttrat sig i hvad som angar den begärde tillökningen af 5,000 Riksdaler, hvarom nådig Remiss från Kongl. Maj:t till Rikets Ständers Stats - Uti skott särskildt ingått. Med åberopande af de skäl och grunder, på hvilka Utskotten funnit sig föranlåtne afstyrka samma tillökning , får Banko-Utskottet nu till besvarande upptaga de i Motionen för öfrigt gjorde framställningar, rörande Lanesummans räntefria begagnande under vissa år, samt förändring af den äskade skuldförbindelsen. Då vid sista Riksdag ifrågavarande Lån af 2^,000 R:dr raedgafs, skedde sådant med orub« badt antagande af de vilkor, som genom Stiftets Rilcsdags-Fullmägtige blefvo föreslagne, nemligen 1:0 Att penningarne successivt och i mån af be. hofvet vid byggnadens uppförande skulle få lyftas, och s :o att afbetalningen finge ske med 2 procent af Capitalet årligen, jemte 4 procents ranta. Bancn-Utskottets BetSnkanden. i3 En förändring uti sistnämnde hufvudgrund för det beslut, som då af Rikets Ständer vidtogs, .skulle i sjelfva verket innefatta ett upphäfvande af samma beslut, och frågan om ett Låne-biträde för Calmara Consistorium på andra föreslagne grunder, följaktligen nu böra såsom ett alldeles tnyit ämne behandlas.
Men i den mohn man härutinnan finner pligtens fordringar vara stora, modfälies man snart, vid besinnandet af dea enskildta Representantens oförmåga att, som sig vederborde behandla ämnet; allt hvad man i egenskap af Representant härvid kan istadkomma är först och främst, att beklaga det alla Styrelsens åtgärder och företag endast åsyfta ökade utgifter, och att dessas föremål understundom icke torde kunna uthålla pröfnin» gen i anseende till beslutens obestridliga nödvändighet; att åter upprepa huru det är styrelseorganernes åliggande och pligt, att tänka för Folket, att arbeta för dess bästa; att forska efter det felaktiga uti organisationen af hvarje del, och ett rätta och att afhjelpa dessa brister då de en gång äro fundne; att utarbeta förslager till åstadkommande af den största möjliga verkan genom de minsta möjliga skattebidrag. Om ingen lärer finnas, som vill neka* att dessa äro ovilkorliga Embetsman naåligganden; så lärer man utan tvifvel också finna huru omöjligt det skulle blifva för Representanten, att vilja försöka att göra en sådan slags verksamhet till ett åliggande för sig; han nödgas inskränka sig till klander öfver d«t påtagligcn felaktiga, oberäknade, eller uti ätgirderne illa beräknade; till klagan öfver underlåtenhet uti det godas främjande. Vid betraktande af Hufvudstadens nårvarandejäge, uppkomma hos mig många an - Den *) Jtt/ii f. >11. 9j ledningar till förundran, öfver alla de kostnader, som å militaire etablissementerne härstädes blifvit nerlagde, just sedan den tiden Stockholm framställer en så äfventyrlig och betänklig punkt för försvaret.
Afdelningens andel i anslaget för försvarsverket i allmänhet lill lifmundering för indelta Infanteriet ., . , ved och ljus för fästningsoch gamisonsorter , reseoch traktamentskostnader dito för städernas Magistratsperpersoner och Borgare, vid he sigtningar, „ skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Krigs-kollegium m. 11. Verk Ersättning för kontanta försträckningar och ur förråden lemnade persedlar in. m. Auktions-, anmärkningsm. fl. medel S:r Balans lill påföljande året: Skulder Summa Credit. Balans från föregående, arel: Skulder Utgifter: Värfvade Annéens bekädnad Lifmundering för indelta Infanteriet Beklädnadshjelp för Underofficerare Beväringsmanskapets beklädnad Kapötters anskaffning . Arméens utredning Dito tross Modeller Fästningarnes behof Förrådens diverse dito Byggnader och reparationer samt hyror Ved och ljus för fästningsoch gamisonsorter Beseoch traktaments-kostnader Transport: Skrifmaterialier och expenser m. in Transportkostnader samt diverse andra utgifter Sä A/skrif/tingar Le/verering till Kongl. Stats-kontoret . Då Kongl, brefvet den 26 Mars 1846 stadgar, bland annat, att utaf Kongl. Lifgardets lill häst skuld för' 'erhållna beklädnads-passevolansmedel borde, genom årligen skeende innehållning å Regementets beklädnads-anslag, betalas endast ett belopp al 9,171 Rdr 29 sk.; har, med åberopande af samma nådiga bref, skillnaden emellan Afdelningens vid 1847 års början ägande fordran hos delta Regemente, 25,800 Rdr, och ofvannämnde, lill ersättande bestämda, belopp blifvit i sistnämnde års hufvudbok afskrifven med en summa af 16,628 Rdr 19 sk. Med upplysning härom, få Revisorerna derjemte tillkännagifva, att detta ärende till Rikets sednast församlade
Det står nemi. i den följande perioden : ”inhemte dack, i de fall” etc. Detta dock häntyder pä ordet allena, och så länge detta dock bibehålies, såsom föreslaget är i den nya redactionen, så måste ordet allena qvarstå i den förra perioden. Gr. Anckarsvärd, Carl Henrik: Jag har under 30 års lid deltagit i striden om detta ords betydelse, och många af eder, mine Hrr, torde påminna eder, huru man begagnat denna §, dä man sällan velat läsa den lill slut, utan merendels stannat vid de orden, att Konungen äger allena styra riket. Det torde väl icke finnas någon bland eder, som vill påstå, att det Svenska regeringssättet tilldelar Konungen en allena styrande makt. Då man läser § till punkt, sä finner man tydligen, att, på sätt lteg.F. bokstafligen föreskrifver, med ordet nilena ingalunda förstås någon envåldsstyreise, öfverlåten åt Konungen. Jag har pä denna grund alltid hyst och har ännu icke mäktat komma ifrån den öfvertygelse, att de grundlagens ord, som icke beliöfvas, men som ge anledn. till misstydningar, böra borttagas. Derföre har äfven jag deltagit i förslaget, att detta ord skulle borttagas. Jag tror ingalunda, att de §§, som här äro åberopade, bevisa, att något allena styrande är ät Konungen öfverlåtet, och jag tror, att äfven det nyss åberopade morn., som stadgar: ”Konungen dock förbehållet att allena besluta”, icke bevisar mera; ty för att Konungens beslut skall vara gällande, fordras ovillkorligen att det skall vara conlrasigneradt, och contrasignanten äger vägra sin contrasignation. Detta allena styrande vet jag för ingen del hvartill det tjenar, och såsom otjenlig! anser jag del böra gä bort. Hr Cederschiölds anmärkn. kan möjligen vara riktig, ty det är en ofullständighet i förslaget, att det ordet dock icke äfven är borttaget. Jag nekar icke, att en redactionsbrist är förhanden, om detta ord verkligen står qvar. Jag röstar för borttagande af ordet allena, såsom alldeles öfverflödigt.
Den, som godkänner Ridderskapet oell Adelns, af Presteoch BorgareStånden biträdda, beslut, angående 15 §. i tulltaxe-underrältelserna, nemligen att icke allenast såsom hittills redskap, machinerier och verktyg, utan äfven till deras forfåraiganae behof liga rudimaterier skola kunna antingen mot 5 procents tull af värdet eller ock tullfritt medgifvas lill införsel af Commerce-Collegium, men i fråga om metaller till Jurarbetande i be - Bcvillnings-Uiskottets Memorial, N.o 34. 7 rörde ändamål af Commerce-Collegium och Bergs-Collegium gemensamt, röstar ja; elen, det ej vill, röstar nej. Yinner nej, bifalles Bonde-Ståndets beslut, eller att, med bibehållande af paragrafens närvarande lydelse, sagde förmon icke skall kunna medgifvas de omförmäl te råämnena. Stockholm den 7 April i845. STOCKHOLM, Lundberg 8C. Comp. 184S, Bevillnings-Utskottets Memorial, N\o 35. Alik. till Exp.-Utsk. d. i5 April, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af älskillige uppskjutne och oafgjorde frågor, angående Tullbevillningen. Uti dess utlåtande N:o 26 och memorial N:o 30 hade Bevillnings-Utskotlet hemställt, att med afgifvande af förslag, angående en del här nedan omförmälda ämnen måtte få anstå till dess definitiva beslut uti andre dermed sammanhängande frågor blifvit fattade; och som, efter härtill lemnadt bifall, Rikets Ständer numera i sistnämnde delar hufvudsakligen beslutat, får Utskottet de hvilande punkterne nu lill slutligt afgörande anmäla. Vid 7 §. i Tulltaxe-underrällelserna hade Ridderskapet och Adeln beTulltaxe slutat, att ett nytt moment skulle tilläggas, så lydande: underrättd serna.