Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gör man dråp, som i 5 eller 4 § sägs, å sådan skyldeman; håfve ock förverkat lifvet: är dråpet sådant, som i 5 § sägs; dömes till straffarbete på lifstid; dock må, der omständigheterna äro synnerligen mildrande, straffet kunna nedsättas i förra fallet till straffarbete på lifstid och Lag-Utskottets Memorial N:o 46. 11 i sednare fallet till sådant arbete från och med åtta till och med tio är. Sker dråp ä maka, stjufeller svärfönildrar, fosterföräldrar, förmyndare, husbonde eller annan, under hvars lydnad man står; varde den omständighet såsom synnerligen försvårande ansedd.» Bonde-Ståndet deremot har, genom antagande af hvad Utskottet i Utlåtandet N:o 39 hemställt, gilvit åt ifrågavarande § denna lydelse: »Begår någon mord å skyldeman i rätt uppstigande led eller å sin maka; miste lifvet. Gör man dråp, såsom i 3 eller 4 § sägs, å person, som nu nämnd är; håfve ock förverkat lifvet: är dråpet sådant, som i 3 § sägs; dömes till straffarbete på lifstid; dock må, der omständigheterna äro synnerligen mildrande, straffet kunna nedsättas i förra fallet till straffarbete på lifstid och i sednare fallet till sådant arbete från och med åtta till och med tio år. Sker dråp å stjufelier svärföräldrar, fosterföräldrar, förmyndare, husbonde eller annan, under hvars lydnad man star; varde den omständighet såsom synnerligen försvårande ansedd.» De frågor, hvarom skiljaktighet sålunda sig yppat, äro följaktligen dels den, huruvida den af Utskottet här föreslagna straffmildring må ega rum eller icke, dels ock huruvida mord eller dråp å maka bör beläggas med samma straff som mord eller dråp å skyldeman i rätt uppstigande led. I afseende å förra frågan sammanfalla emellertid Ridderskapet och Adelns samt Borgareoch Bonde-Ståndens meningar med hvarandra; i afseende å den sednare åter äro Ridderskapet och Adeln samt Borgareståndet af en gemensam tanke, motsatt den af Presteoch Bonde-Stånden uttalade.
Vid ånyo skedd föredragning af Bevillnings-Utskottets Memorial, M 15, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut angående lullbevillningen, samt af återremisser uti vissa delar af Bevillnings-Utskottets derom aflåtna Betänkande M 8, beslöts som följer: 1. Införsels-tarifen. Voteringspropositionerna N:ris 1 till och med 37 godkändes. Yttrandet vid slutet af sidan 12 lades, med godkännande, till handtingmrne. Voteringspropositionerna N:ris 38 till och med 42 godkändes. Itih, till R. St. Med vidblifvande af sitt i afseende på tullen för artikeln nost» fattade beslut, godkände Ståndet voteringspropositionen JM 43. Voteringspropositionerna Ntris 44—32 godkändes. Den till Preste-Ståndet med afseende på art. »Bokbindare-cloth» ställda inbjudning antogs, till följd hvaraf voteringspropositionen JM 53 förklarades hafva förfallit. Med vidhållande al sitt beslut angående tilläggsafgiften för art. »Böcker», godkände Ståndet voteringspropositionen JM 54. Inbjudningen till Preste-Ståndet rörande införseltullen för art. »Filar och Raspar» antogs, hvarigenom voteringspropositionen JM 55 ansågs hafva förfallit. De i sammanhang med voteringspropositionerna Ntris 59 och 60 lill PresteStåndet ställda inbjudningar antogos, och ansågos till följd häraf dessa voterings propositioner hafva förfallit. Utskottets hemställan, sidan 23, beträffande redaktionen af taxerubriken »Hattar» bifölls och lades den derefter förekommande anmälan vid art. »Sulläder etc.» till handlingarne. Voteringspropositionen JM 61 godkändes. Vidhållande sina beslut angående dels art. »llår, hästeller 'Fagel,» dels art. »Orgelverk etc.» godkände Preste-Ståndet voteringspropositionerna N:ris 62 och 63. Voteringspropositionen JM 64 godkändes.
Utom förenämnde helsobrunnar finnas i åtskilliga delar af länet helsokällor, som besökas af närmast kringboende allmoge, men icke någon af den betydenhet att Läkare der finnes anställd. Inom länet äro anstälde 3 Provinsialläkare, 1 extra Provinsialläkare, 4 Stadsläkare, deraf 1 för hvardera af länets 4 städer, 1 särskild Läkare för Lasarettet och Kurhuset i Orebro och 3 Distriktsläkare, samt dessutom 1 praktiserande Läkare i Örebro och den i nämnde stad bosatte Regementsläkaren vid Kongl. Nerikes Regemente. Rörande länets ytterligare behof af läkare, har Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande, i Dess utlåtande i fråga om den civila Läkarevårdens ordnande inom länet, haft tillfälle att sig yttra. Endast 2:ne Fältskärer finnas inom länet, en examinerad i Götlunda socken och en icke examinerad i Örebro. Barnmorskor äro antagne för alla länets städer och socknar, och i hvarje stad är ett Apothek inrättadt, och dessutom ett sådant med personligt privilegium i Carlskoga. Utom Länsdjurläkaren finnas 5 Djurläkare bosatte i olika trakter af länet. Sundhetsnämndernas verksamhet, hvilken påkallats endast vid de lyckligtvis få tillfällen, då en allmännare sjuklighet inom någon ort utbredt sig, har då i allmänhet medfört goda resultater och bidragit till nödens och olyckans lindrande. Länets allmänna Fattigvårdsstyrelse, hvars fond, grundad 1813 genom gåfva af dåvarande Kronprinsen, sedermera Högstsalig Hans Majit Konung Carl XIV Johan, å 5,000 R:dr Banko, dertill sedermera kommit 500 R:dr samma mynt, skänkta af enskild person, vid 1860 års slut steg till ett belopp af 50,378 R:dr 15 öre, har fortfarande ej allenast lemnat räntefria lån till socknar, som det begärt för uppköp af rudimaterier till arbetsförtjenst åt arbetslösa personer, samt haft utgifter för att lätta straffade personers anställande i årstjenst, utan ock understödt församlingar både i fattigvård åt personer, som efter lång tids frånvaro kommit församlingarne till last, och med bidrag till kläder och föda åt barn, som derförutan icke kunnat bevista folkskola. Tab. N:o 13.
General-Landtmäterikont. till löneförhöjning, till minst 1,333^ R:dr b:ko, samt anhålla, att denna motion måtte pröfvas i sammanhang med frågan om lönereglering för nedan föreslagne embetsoch tjenstemän vid berörde verk. Anhålles om remiss till vederbörligt Ulsk. Den uti denna motion åberopade bilaga var sålydande: Stormäktigste Allernådigste Konung! Inför E. K. M. vågade jag redan d. 17:de Sept. 1850 i djupaste underdihet anhålla om förbättring af tjenstemännens i GeneralLandtmäterikont. lönevilkor. Jag anförde då, ibland annat, att den nu gällande nåd. Atlönings-Staten af d. 15 Febr. 1841, uptagande för 1 Öfver-Direktör lön B:ko R:dr T: r Staten af d. 29 Maj 1839, inberäkuadt ofvannämnda spanmål, lönerna voro för ÖfverDirektören 1,995 R:dr 40 sk. R:dr 2 sk. äfvensom att de nya lönernes otillräcklighet blifvit, bland annat, ådagalagd derigenom, att, för vinnande af nödtorftig bergning, flera af kont:s tjenstemän mäst söka sysselsättning i andra Verk eller ock tillfälliga inkomster på för enskildte utförde landtmäterigöromål, det senare medan de 2 månader årligen ulnjölo semester, hvilken, såsom olaglig, jag aldrig vågat bevilja. 80 Den 23 December e. m. Om förberörde underd. anhållan ej Ullvan sig E. K. M:s nåd. bifall, derföre att den så nära början af 1850 års Riksdag framställdes, eller af annan anledning, är mig icke bekant; och dä General-Landtmä(erikont:s Aflöniugs-Stat fortfarande är otillräcklig, vågar jag i djupaste underdthet ånyo göra saken till föremål för E. K. M:s nåd. behjertande.
Wto 297J Wto 36o. i anledn. af erhållen återremiss å Utskts utlåt. Wto 3i5; Wto 36r. rörtde verkställd omröstning i fråga om arfvodet till BondeStts secreterare; Wto 302. i anledn. af verkställd omröstning i fråga om handtlangningsunderstöd för nybyggare i de norra orterna; Wto 363. angtde anställd omröstning i fråga om brännvinsbränningens beskattning; Wto 364. angtde anställd omröstning i åtskilliga frågor om stämplade pappersafgiften; Statssamt Allm. Besvärsoch Oecon.Utsktnt Wto 48. i anledn. af väckt motion, angtde roteringen i Skåne; Den ii December f. m. Banco-Utskottet: N:o 6g. i anledn. af Hr Lakes motion om ofördröjligt utbetalande från Banken af Brandförsäkringsbolagets der innestående medel, hvilka blifvit uppsagda för Wenersborgs stads bispringande; Bancooch Lag-Utskotten: N:o 3. i anledn. af väckta frågor om ytterligare lagstiftning för B. St:s Bank; Lag-Utskottet: N:o iy4* i anledn. af återremiss utaf Utsk:s betänk. N:o 43 öfver Riksd.fullm. Peter Perssons från Calmare län förslag, att lagfartssökande måtte vara skyldiga förete gravationsbevis; N:o iy5. med förslag till sammanjemnkning af de inom RiksSt:n fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af utlåt. N:o 161, i anledn. af gjorda anmärknlr vid Utsk:s betänk. Nio 11g öfver Riksd.fullm. Nils Strindlunds motion, att stadgas måtte, det afhandlingar, hvarigenom någon förvärfvar sig nyttjanderätt till jord eller betingar sig s. k. undantag eller afkomst af annans fasta egendom, böra intecknas för att vara gällande; Lagsamt Allm. Besv.-o. Oecon. - Utsk:n: N:o 33, i anledn. af väckta frågor, ang:de näringsfriheten. H. R. o
Han är troligen den förste efter Plinius som återfunnit den rätta kulkasplantan (Colocasia antiquorum, en växt, hvars märg tjenade egypterna som potatis och bladen till sallat) och förstått skilja den från egyptiska bönan, med hvilken den dittills förvexlats. Han har beskrifvit harmalagräset (Peganum harmala) och det bruk araberna än i dag göra deraf för att bortjaga onda andar, vidare bananen, sockerröret och — den stora sällsyntheten! — greniga palmträd. Han har lemnat en mängd värdefulla bidrag till kunskapen om husdjurens och kulturväxternas geografiska vandringar. Och bland hans sede * För dem; som möjligen vilja försöka sig på att införa » garum » på någon modem matsedel, nämna vi, att denna sås bereddes af thonfiskens inelfvor och blod, hvilka inlades saltade i ett slutet kärL der de fingo genomgå en långsam förruttnelseprocess under ett par månader. Efter denna tid stacks hål på kärlet och den utrinnande vätskan tillvaratogs. Det var » garum ». Det ansågs som en stor läckerhet men lär, enligt Martialis vittnesbörd, ha luktat vedervärdigt Det användes som sas till ostron eller eljest som särskild rätt för att reta aptiten — ungefär som surströmming på somliga svenska smörgåsbord. * * Ännu så sent som i en af Renans tidigare skrifter har man förvexlat de gamles Papyrus (Papyrus antiquorum) med den nu existerande (Papyrus syriaca). Den bekante egyptologen Maspero har påvisat misstaget. Belons beskrifning passar emellertid in på den nu utdöda arten.målningar finnas flera, som åro af stor betydelse för de arabiska folkstammamee historia. Sålunda återfinna yi hos Belons egypter ett ännu i Sudan brukligt sätt att upptäcka tjufvar, genom att sammankalla alla misstänkta och gifva dem hvardera tre kulor af en deg, på hvars sammansättning någon » Medicinman » innehade patent. Belon påstår sig ha sett huru den tredje kulan » stockade sig i halsen * på tjufven, hvars strupe förmodligen sammansnördes af ett dåligt samvete.
Hwad dvgderna beträffar, sä hafwa ynglingar af lryckfrihetsfostren, i wista weckoblad, fatt lara sidwörd»ad emot Rikets styrelse, upstudstghet emot förmän, gäckspelninq med lagar och autoritcker, medborgares beffymfning, förtjensters förnedrande, upsätelig lögn och förfät i framställningar, otacksamhet, nedrighet, och den skamligaste högfärd m. m. d. Hwad uplysningen angar, har den wäl genom tryckfriheten ej kunnat i större mätt tillaga ungdomen, än nationen i allmänhet, (och hwad hon wunnit är redan sagt) sä wida ej med ynglingars upfojiran skall förstas, att flere af deni blifwit trotlsige wanwettingar i filosofi, wilterhek och religion. — Duglighet förwärfwar man ej genom en läsning, der elk unnärktare mätt af denna egcnffap skändas och förnedras, och sann patriotism uprändes ej genom^anarkistiska föreläsningar* och loflal öfwer vorduingar och riksförräderi. — Huruwida national - 778 Den 26 Juni!. nal-lynnek pä en sadan litteratur winner eller förlorar, lemnar jag hwar uplvst man att dämma. Jag anmärker blott, att om bland de fel i detta lynne, som först bordt afhjelpas, med skäl räknas menighetens innerliga fröjd att höra förtal och smädelser, hennes njutning wid samtida styra försten» sters förnedrande, hennes nöje wid anfall mot andras personer, hennes mitznöje att höra deras försmak; sa har detta fel, i stället för att afhjelpas, fatt den rikaste och allmännaste näring i de mängfaldiga ständningar och gröfwa libeller, hwaraf missa periodiska blad och rättcgängsskrifter öfwerflödat, — Pä sädant sätt är det, som den för midt sträckta yttrande rätten werkat pä national-bildninqen. Har Tryckfrihets lagen bidragit att öka Rikets stvrkq och makt? nej!
Vid de 2:ne sistförflutna Riksdagarne hafva Rikets Ständer till understöd för Serafimer-Lazarettet anvisat ett årligt anslag af 4,500 Ridr; och är nu af Kongl. Majit äskadt, att samma anslag må för ytterligare 3:ne år Lazarettet beviljas. Då det visat sig, att Serafimer-Lazarettet än vidare är i behof af ifrågavarande anslag, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer må för nämnda Lazarett å Riksgälds-kontoret anvisa ett årligt belopp af 4,500 Ridr, alt fortfarande utgå under hvartdera af åren 1855, 1856 och 1857. 13:o. I anledning af gamla Upsala församlings underdåniga ansökning om understöd af allmänna medel för reparation och till en del ombyggnad i oförändrad lorm af församlingens uråldriga kyrka, har Kongl. Majit, med afseende å denna församlings vitsordade behof af dylikt understöd och på det ifrågavarande kyrka, som är en af de äldsta i riket, må kunna behörigen vidmakthållas, föreslagit Rikets Ständer att för det uppgifna ändamålet bevilja gamla Upsala församling för en gårig en summa af 2000 Ridr. Till hvad Kongl. Majit sålunda föreslagit, tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall. 14:o. Uppå underdånig ansökning af Direktionen för Svenska Nykterhets-Sällskapel, har Kongl. Majit af Rikets Ständer äskat ett anslag af 3000 Ridr, att för 3 år, med 1000 Ridr hvartdera året, lil! Direktionen utbetalas för bestridande af utgifter till nykterhetens befrämjande. Vid de 2 sednaste Riksdagarne gjordes af Kongl. Majit enahanda Nådiga framställning, men Rikets Ständer funno då icke skäl alt densamma bifalla; och som några förändrade omständigheter sedermera ej inträffat, hemställer Utskottet, att det för ifrågavarande ändamål ånyo äskade anslag icke må af Rikets Ständer beviljas. 15:o.
Kammar-Rättens Observations-Medel d:o Djekne-Pennliigar i Westerbotten d:o Stubbören i samma Län d:o Nummer-Lorteri-Medel, efter afdrag af 20,000 Rdr., som betalas till Dircctionen öfwer Caseru och Hof-Stall-Byggnadcn, samt Werkcis Aflöning, pä Förslag Ersättning af Convoij. Commiflariatek, för halfwa aflöningen till Turkiffa Beffickningen m. m. pä Förslag Sill-Upköpare-Afgift i Götheborg och Bohus Län d:o Fond till Svea och Götha Hof-Rätters .Aflöning Dito till Kammar-Rättens d:o Hyra för Casernen pä Skeppsholmen i Stockholm Landshöfdinge-Lönen i Stockholms Län rist Ersättning d:o Oswerstotts-Spannemälen 8,94? Förtekning pä de Stats-Werkets Inkomster, som dels efter Regerings-Formen, dels Högloft. Bewillnings - Utffottets Förflag anses höra under Bewillningen, och för hwilka StatsWerket altsa bör erhålla Ersättning. Specie.
Banko för hvarje mantal och i förhållande dertill för hvarje mindre hemmans-del, så att förmedelst en sådan afgift det kunde blifva möjligt att i skott-penningar för björn, varg och lo, betala en Riksdaler för hvarje skott, hvarigenom en fångad björn, som räknas för tolf skott skulle komma att betalas med 12 R:dr, en varg med 9 R:dr och en lo med 6 R:dr allt Banko, eller ock förbinda sig att genom sammanskott af hvarje matlag, som hade kreatur, för utom skallgång dödade sådan® rofdjur erlägga premier till berörde belopp; sä hafva Länets innevånare allmänt förklarat sig icke vilja erlägga den för bildandet af jagt-kassa föreslagne afgift; men deremot förbundit sig, att emot befrielse från skyldigheten att bygga och underhålla varg-gårdar och varg-gropar, genom sammanskott distrikt vis erlägga praem ier för inom hvarje af de distrikter, hvaruti Länet för sådant ändamål blifva fördeladt 23 na beloppet, och på åtskilliga ställen derutöfver; och är anledning att förmoda, det genom denna öfverenskommelse, som gen'om Eders Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse af den 28 December sistlidne år blifvit stadfästad, det åsyftade ändamålet skall vinnas. 6. Städer. Gefle. Denna stads innevånare, hvilkas antal år 1827 uppgick till 7,718, deraf 4,836 voro skattskrifne och 2,882 fria från mantal, utgjorde, enligt mantals-längderna, vid i832 års slut 3,58g af ålan kö n och 4,35g af qvinkön, eller tillsammans 7,948 personer; bland hvilka 2,260 af mankön och 2,743 af qvinkön, eller sammanlagt 5,oo3, äro skattskrifne och 2,g45 befriade. Folket i Gefle är i allmänhet kändt för sedlighet och ett stilla Uppförande. Undantag härifrån förekomma väl oftast härflytande trän begifvenhet på starka drycker; men de kunna, i förhållande till innevånarnes antal, ej anses särdeles talrika.
Hvilka olyckor kapitalernas oformliga begagnande i detta fall åstadkommit hos penningerikare nationer, är bekant. Skogen, vår dyrbaraste egendom, utan hvilken Sverige icke blifver beboeligt, kan icke räcka till ökad byggnadslux, ökad utskeppning, ökad metallproduktion och derjemte att genom ånga forssla oss både till vatten och land. Man vill, till ersättning för andra länders stenkol, trösta oss med möjligt bruk af bräntorf. Tillgången derpå är dock hvarken stor eller allmänt fördelad, och uti de orter, der han något ymnigare finnes, är han redan i anspråk tagen för de alldagliga behofven. Jag har nämnt machinerierna, dessa missbörder af enskildt snille, fram födda att döda allmänhetens omdömesförmåga, kraft och välstånd. Upplysare, gäckare och tviflare hafva lyckats att utestänga en stor del af folkens massa, serdeles städernas arbetare, från hoppet om tillflyckt och sällhet i ett tillkommande lif; machinerna utestänga dem frän möjligheten att med trefnad lefva i det närvarande. De taga förstörelsens hämnd på dessa sina fiender och tyranner, vid hvilkas kringdrifvande de blifvit slafbundna, de taga samma hämnd mot alla samhällen, som varit nog oförnuftiga att uppställa mechanismen såsom sitt och lifvets hög sta mål. Vittnesgilla äro de industriella städernas gator. Måtte Sverige, så sent som möjligt, blifva delaktigt af ett sådant framskridande!» Af herr Lind af Hageby. Slats-Ulskotlels Utlåtande, 2Y;o 262. 13 Af Professor Thomander: »Emot förevarande betänkande får jag mig vörd samt reservera. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Underdåniga Skri/v elstri N:r 140. Uppl» och godk, hos Sanjtl. Rika-Stånden d. j3 Maj iSi8‘ Riksens Ständers ynderd. Skrifvelse , i anledning af Kongl, Maj;ts JSådiga Proposition angående serskilde anstalters vidtagande till förekommande af stegring i priset å det gro fva brödet.
Hon har intet annat göra än att glömma, och det gör hon af hjärtans lust. Verb och glosor, namn och årtal, naturlagar och praktiska räknemetoder — allt far sin kos med en förunderlig fart. Elsa tog således saken lugnt. Det var nästan roligt att få glömma utan att få bannor. Annorlunda hade det varit i skolan. Då hade fröknarna beskärmat sig, bara hon glömt ett jota, alldeles som om det varit något besynnerligt. Inte kunde man undra öfver Elsa. Hvem vill äta, då man har maten upp i halsgropen? Och Elsa var öfvermätt af andlig förplägnad, som hon aldrig hade haft tid att smälta. Visst är barnmagen som stöfvelkragen, oeh visst är barnaminnet lika tänjbart, men ändå, tänk ni äldre, om ni skulle hvar dag inhämta så mycket nytt, så mycket sammanpressadt vetande, som det har gifvits Elsa under alla dessa år! Men Elsa och hennes föräldrar ha själfva velat så hafva det. Hon skulle ju vara utlärd till sitt sextonde år, och det är ändå en mängd kunskaper, som ingå i vår tids allmänbildning. När Elsa blifvit några och tjugu år, dansat och sytt lyxarbeten, så hon var nästan trött därpå, lärt att laga efterrätter och baka småbröd, fann hon bäde att tid blef öfrig och att det dessutom var ledsamt att vara okunnig. En hennes beundrare hade visst sagt henne, att bildning är hvad som finne3 kvar, då man glömt alla skolkunskaper. Hon var ju då bildad, hon hade ju betyg på att hon haft kunskaper, det visste hon, men förargligt var det i alla fall att ha glömt så mycket. Häromdagen kunde hon inte bjuda till att hjälpa sin far med ett tyskt affärsbref, fastän hon förr skrifvit så många tema; hon anar att hon gör fel, då hon skrifver svenska bref till sina vänner, hon läser inte längre gärna en fransk bok, och när hon hör talas om eller läser i tidningarna om författare eller skön konst eller historiska personligheter, så märker hon de obehagligaste luckor. Hon tiger för att ej riskera en dumhet, men det hela är ett kaos. Och inte vet hon längre, hur hon skall förvandla myntsorter eller beräkna räntor — det har hon ändå kunnat.
Frän Vällofl. Borgare-Sländet. S. D. Föredrogs ånyo ett m.eddeladt utdrag af Högvördiga Preste-Ståndets Protokoll den 8 dennes, genom hvilket Borgare-Ståndet inbjöds att instämma i Preste-Ståndets uti Protokolls-utdragen, N:ris 445, 456 och 458, intagna beslut, i anledning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 161, angående Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, med det al Kommitterade afgifna under dåniga Betänkande och Förslag om Kommunal-styrelser. Ståndet förklarade omförmälda inbjudning, i hvad den afsåg förslagen lill Förordningar om Kommunal-styrelse på landet, Kommunal-styrelse i stad och Kyrkostämma samt Kyrkooch Skol-råd, komma att tills vidare hvila, men i fråga om Förslag till Förordning om Landsting, beslöt Ståndet, i anledning af Preste-Ståndets inbjudning, att nu ingå i pröfning af samma förslag och dervid tillse, i hvilka delar nämnde inbjudning må antagas. Dervid förekommo denna dag till behandling Förslagets första § och de följande §§ till och med den fyraliondesjette; och i dessa delar fattade BorgareStåndet enahanda beslut med dem, hvilka Preste-Ståndet vidtagit, med nedan ut förde undantag: § 55 antogs af denna lydelse: ”Ordföranden kan, efter varning, låta utvisa den åhörare, som sig oskickligt förhåller.” Och § 39, hvars första moments första period elier punkt, enligt Kommit terades förslag, godkändes; men deremot erhöll berörda moments andra period eller punkt denna lydelse: ”Äskås omröstning, skall den verkställas öppen; och utfalla rösterna lika, gälle den mening, som af Ordföranden biträdes;” och i följd af detta beslut fann Ståndet andra momentet af § 59 böra utgå. Frän Hederv. Bonde-Ständel.
No 74, i anledning af återremiss a Utskottets Utlåtande N.o 31, öfver väckt fråga derom, att böter och vitén, grundade på det myntvärde, att 3 daler silfvermynt, svarande mot nu gällande 1 R:dr Specie böra vid detta värde och beräknings-sält bibehållas; och N:o 75, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 44, i anledning af väckL fråga om förtydligande af 1 §. i 41 Cap. MissgerningsBalken. Ståndet vidblef dess beslut vid Utlåtandena N.o 31 och 44, och lade derföre N:o 74 och 75 till handlingarne. N:o 76, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 46, öfver väckta motioner om ändring af 24 Cap. 8 §. 34, Cap. samt 35 Cap. 1 §. Missgernings-Balken. Ståndet biföll Utlåtandet N:o 46. N.o 77, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 47, olver väckt motion örn ansvars stadgande för inslående af fönster. Lad.es N:o 78, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 48, öfver väckte motioner om åtskillige ändringar i Concurs-lagen. Lades till handlingarne. N:o 79, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 50, öfver väckte motioner om ändringar i 17 Cap. 2 §. Rättegångs-Balken och de dertill gjorda tillägg. Ståndet biföll Utlåtandet No 50. N o 82, i anledning af anmärkningar mot Utskottets B tänkande N:o 30, ofver väckt fråga alt enskild egande-rält bör vika för allmänna ändamål. Lades till handlingarne. N:o 83, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o22, öfver väckt fråga om tillägg till 17 Cap. 32 §. Rättegångs-Balken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 20 Januari 1779. Lades till handlingarne.
Bank samt inrättande af en särskild affärsbank: B. lil. 511, 521, 602, Å. 608, 622, 623; U. V. 331, 352, A. 352. — N:o 33, i anledning af återremiss af sista punkten i Utskottets Memorial N:o 30: B, lil. 557, 628, 631, A. 634; E. V. 582. — N:o 34, i anledning af ett utaf Grosshandlanden E. — N:o 39, i fråga om ett af förre Bruksegaren H. Dillner gjordt ackords-anbud: B. V. 331, 352, A. 352.