Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hoppas att de få band, sorn ännu förena officerare och soldater, icke måtte slitas, hvartill dock motioner, sådane sorn denna, otvifvelaktigt mäste leda. 522 Den 30 November e. m. Efter sålunda fulländad öfverläggning, blef motionen, jemte yttranderne, remitterad till Allm. Besv.- o. Ekon.Utk:t. Föredrogs Frih. af Schmidts, Carl Johan Georg, d. 26 d:s på bordet lagde motion, ang:de förändring i föreskrifterna ronde Båtsmans-rotehållares skyldighet att inställa sig vid General-mönstringar. Hr Lilliehöök, Bertil: Mot ifrågav:de motion är ingen ting att anmärka, men, för den händelse den bifalles, skulle jag önska, att det villkor dervid fastades, att klagomål, som vid mönstringar kunna framställas mot båtsmannen, sedermera icke få ånyo framdragas. Ofverläggningen förklarades fulländad oah motionen med yttrandet remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:t. Efter föredragning utaf Frih. af Schmidts, d. 26 d:s bordlagde motion, att lagstadd dräng, sorn under tjensteåret tager lega till båtsman, måtte från och med månaden efter inskrifningen få tillträda dermed förenad lön och öfriga rättigheter, samt att, till följd häraf, AmiralitetsKrigsm.-kassan ej vidare skulle upbära de båtmans-löner, som, enl. nu gällande stadgande, af sålunda legde båtsmän blifva förverkade m. m.; anmäde sig och anförde Hr Lilliehöök, Bertil: Bifall till Frih. afSchmiths motion skulle sannolikt verka derhän, att all rekrytering, som inträffar året näst före upfordririg till tjenstgöring vid Flottans stationer, skulle ske med lagstadda drängar.
Derest nu, i enlighet med motionärens förslag, silfvermynt med ny valörprägel skulle utmyntas och i berörde sedlars ställe allmänheten tillhandahållas, så, enär en genomgripande förändring i Rikets myntsystem sannolikt inom en icke aflägsen tidpunkt äfven är att emotse, blefve deraf en följd, att flere mynt af samma valör, men med olika prägel, komme i rörelsen, hvarigenom för vexling dem emellan lätteligen skulle föranledas; hvarförutan, i fall en förändrad prägel åsattes myntet, Bankens förenämnde förråd af 1/8 och 1/16 r:drs-stycken icke vidare kunde derifrån utlemnas, utan måste, till förlust för Banken, antingen nedsmältas i plants eller ommyntas; och då ett silfvermynt, motsvarande 12 sk:r banko samt utmyntadt efter gällande myntfot, blefve till sitt omfång så föga skiljdtfrån nuvarande 1/8 och 1/16 r:drs-stycken, att det otvifvelaktigt komme att med desse förblandas, har Utskottet, på dessa skäl, ansett sig icke kunna tillstyrka bifall å ifrågavarande motion. Stockholm den 20 Juni 1848. Emot delta beslut har herr P. J. Lagergren sig reserverat. / JW «5. Ank. till Exp.-Utsk. den 26 Juni, kl. 2 e. m. Utlåtande, öfver väckt motion om en lämplig vedergällning åt Gravören J. E. Aker berg för aflemnadt prof på ett förbättradt sedelmynt 111. rn. Uli en från Hederv.
Danmarks, sorn visar, att hankens förmåga att honorera sina förbindelser och inlösa sina sedlar med klingande mynt icke ett ögonblick varit rubbad sedan realisationen derstädes, oaktadt det landet har en lull-lagsliftning, som tillåter införsel af alla slags utländska varor, mot en i allmänhet vida lägre lull, än den hos oss gällande. Hr Rosenblad: Jag erkänner, att del undfallit mig, som ej var närvarande dä Hr Nordenanckar uppläste sin motion, att han lärer i densamma intagit en tidningsartikel ror:de ett förment misstag af K. Comm.eoil. uti uppgiflerne på den s. k. haudelsbalanceu, eiler rättare rör:de en skiljaktighet emellan Comm.collegii och Tullstyrelsens uppgifter. Då detta ämne likväl nu här blifvit bragt å hane, sä anhåller jag alt få upplysa förhållandet. Hvar och en som vili undersöka den artikel som omnämndes, skall lätt inse, att dessa begge beräkningar utgått från olika synpunkter. Della förhållande öfverensstämmer med hvad som äger rum med 2me likartad» tabeller, som i England årligen upprättas. Tullverket har tili ledning för sin beräkning tagit det oförändrade tullvärdet pä de varor som inoell utföras, ulan afseende derpå om de importeras eller exporteras med Svenska eller främmande fartyg, för Svensk eller utlänsk räkning, om varan undergått förändring i pris o. s. v. Sorn man känner, så är värdet pä främmande varor i Svenska tulltaxan i allmänhet mycket högt ulfördt. Det är endast rättadt efter varuprisena bär och icke efter hvad de gälla pä den utländska inköpsorlen. På en mängd manufacturvaror är detta pris flerfaldigt öfverstigande de pä sjelfva fabriksortcrna gällande pris.
Då vid andra tillfällen, när inbjudningar förekommit, propositionen alltid först blifvit framställd derpå, huruvida Ridderskapet och Adeln förblifver vid sitt förra beslut eller icke, och då icke 58 Den 17 December f. m. något ondt synes vara deruti, att på grund af bättre öfvertygelse frångå ett redan faU tadt beslut, enär man dertill äger laglig rätt; anhåller jag, att proposition måtte framställas, huruvida Ridderskapet och Adeln instämmer i Utskottens inbjudning, eller icke. * Grefve von Schwerin: Då jag tält om majoritet och minoritet, mente jag opinionernes majoritet. Här finnas tvenne uttalade opinioner i frågan om depositions-räkningen, nemligen Statsoch BancoUtskottens, som bestå af 73 personer, och dertill 2:ne RiksStånd, då deremot blott arrie RiksStånd varit emot densamma. Hvad sjelfva Nämnd-frågan angår, får jag erinra, att dylika frågor under föregående Riksdagar blifvit dragne under Nämnd, Herr Hjerta: Jag tror, att vi först böra afgöra, om frågan kan förfalla, eller icke. Det är ej min skuld, alt vi beständigt komma in på sjelfva saken, och att man bär hört Herrarne Stråle och Rosenblad hålla precist samma långa föreläsningar, som då frågan förra gången förevar. Skulle proposition göras på att frångå det redan fattade beslutet, får jag nämna, att jag, i sådant fall, har ett anförande, som räcker i tre fjerdedels timma, men annars icke. Herr Ribbing: Jag vill blott fästa mig vid hvad jag tyckte inig för en stund se - Den 17 December f. m. 59 dan här höra, att nemligen icke alla financefrågor i hvilka två Stånd stadnat emot två, såsom man sagt, tillförene blifvit afgjorda af Nämnd, utom blott några få. Herr Rosenblad: Herr Hjerta bar hotat oss, men icke kunnat skrämma oss, att med sitt långa anförande vika ifrån ordningen för öfverläggningen. Sedan Herr Grefven och EandtMarskalken förklarat sig kunna meddela den proposition jag begärt, lärer den väl icke kunna förnekas mig.
Den nu föredragna punkten sönderfaller i tvenne särskilda delar, nemi. i frågan om den nordvestra stambanans rigtnirig genom Wermland, och det anslag, som dertill bör beviljas. Jag erkänner, att jag i afseende å rigtningen ganska länge varit tvehågsen. Jag vill icke så hårdt, som en talare här midt emot på f. m. gjort, bedöma de enskilda personer, som hafva något intresse för den ena eller andra jernvägen och derföre söka att förfäkta den. Ehuru den värde talaren vid ett föregående tillfälle varit af olika tankar med mig i afseende å jernvägars anläggande, tager jag icke åt mig hans anmärkningar; jag vill endast för deras skuld, som då tänkte lika med mig, förklara, att man äfven i frågor af beskaffenhet som den förev:de bör hafva rätt att oklandrad för sin åsigt gifva skäl, äfven om denna åsigt sammanfaller med den enskilda fördelen. Det är nemi. naturligt, att hvar och en bäst känner den ort, der han bor, älskar densamma, önskar dess förkofran och bättre än någon annan vet, hvad som trycker deri. Han förfäktar således sin 314 Den 14 Mars e. m. egen fördel med full öfvertygelse, att denna sammanfaller med det allmännas. Det kan dock hända att han likväl icke är i tillfälle att bedöma likartade förhållanden på andra orter; och de upplysningar, som meddelas, kunna derföre vara gifna på god tro, men värda lika mycket eller lika litet på båda sidor. Så har jag uppfattat dessa skäl, som blifvit anlörda i en mängd utgifna skrifter. Då man läst en och annan af dem, har man visserligen funnit skälen temligen goda, men snart har man blif vit upplyst om misstagen och således befunnit sig på samma punkt som förut. Under sådana omständigheter har jag icke kunnat bilda mig ett sådant omdöme att jag på grund deraf skulle våga lemna min röst mot det förslag, som blifvit af K. M:t framstäldt och hos R. St:r förordadt. Det är klart, att de upplysningar, som blifvit R.
Då emellertid ändamålet med lagstiftningen i förevarande hänseende måste vara att, så vidt ske kan, söka förebygga obehörigt dröjsmål med skiftesförrättningars afslutande, såsom i de flesta fall ledande till ganska kännbara förluster och kostnader för skiftesdelegarne, samt detta ändamål utan tvifvel skulle vida bättre, än på ofvan angifna sätt, främjas, derest Kongl. Maj-.ts Befallningshafvande egde att, der skäl förefunnes, genom vitén tillhålla vederbörande att sin pligt härutinnan fullgöra, får Utskottet, på de skäl motionären i öfrigt andragit, vördsamt hemställa, att Likets Ständer, i underdånig skrifvelse till Kongl. Maji, måtte anhålla, det Kongl. Maji täcktes, med ändring af 13 § 1 mom. Landtmäteri-Instruktionen den 6 Augusti 1864, förordna, att Kongl. Majis Befallningshafvande må, jemväl i fråga om laga skifte, genom vitén tillhålla landtmätare att förrättningen utan obehörigt dröjsmål fullborda. Stockholm den 25 Maj 1866. Reservation är anmäld af Herr Waldenström. Bih. till R. St. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial N:o 21. 1 V:o 23. Ank. till Exp.-Utsk. den 28 Maj 1866, kl. 2 e. m. • Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Elconomi-Utskottets Betänkande N:o 7, öfver väckta motioner om rättighet för röstegande i konsistoriela pastorat och sacellänier att begära fjerde prof-predikant. Uti ofvanberörda Betänkande hade Utskottet hemställt, »att Rikets Ständer måtte, i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes utfärda en författning, hvarigenom förklaras, dels, att den rätt och pligt, som, enligt Kongl.
Banko, af hvars afkomst 1,810 R:dr i gåfvor och pensioner utdelats till 54 personer. g) Holtermanska donat iöns-fonden, 4,000 R:dr Banko, hvaraf 228 R:dr år 1850 utdelats i pensioner lill 3 fattiga köpmansenkor härstädes. h) Sernströmska dito, 16,666 R:dr 32 sk. Banko, deraf 950 R:dr utdelats till 10 personer. i) Afl. Mamsellerne dansens testamenterade pensions-fond, 5,940 R:dr 19 sk. Banko, deraf 338 R:dr 29 sk. fördelats åt 3 personer. k) Enkefru M. C. Levgrens dito, till understöd för behöfvande köpmän eller sådanes enkor och döttrar, 6,320 R:dr 7 sk. År 1850 utdelades häraf till 5 personer 342 R:dr Banko.
R:dr öre R:dr öre R:dr öre R:dr öre R:dr öre R:dr öre 6,000 — 6,500 — 6,000 — påGeneralitetsStat. Ni 3 lill Kongl. Majlis Nåd. Prop. JYi 1, om Stal sverkel 1836. 7 Svea och Andia LifGardcsreg:ne. Lif-Gardet til! Hast. Artilleriet Ingeniörkorpsen. Kron-Prinsens Hussarregtte. Wermlands Fältjägareregtle. Riksmynt R:dr öre R:dr öre R:dr öre R:dr öre R:dr öre R:dr öre Verkmästare . ... \ , , 1,000 _ _ Besigtnings-Ru stmästare 800 Handtverksmästare ' vid Ärtiileriet — 400 Handtverksgesäller 300 Rustkammarsmcder i 350 Stockmakare 350 — Tunnbindare . 142 50 Vaktmästare vid Ingeniör-korpsen 450 Kompani-, Batterioch SqvadronsSlat: Äldre Kapitener (utan passevolans) . 3,000 3,000 Äldre Kapitener med Batteri samt Sqvadrons och Kompani-Chefer . Vrop M 1, om Sluhicrkcl S8SG. Uppgift u de Ackords-Rdnlor, som ur - Artilleri. Svea Artilleri-Regemente 405 — 405 — 405 Götha Artilleri-Regemente 405 r405 — 405 Wendes Artilleri-Regemente 405 — 405 — 405 Kavalleri. Lif-Gardet till Hiist — Kronprinsens Hussar-Regemente 486 — 303 75 303 75 — I n fan ter i. Kavalleri. Lif-Regementets Dragon-korps JYs 3 lill Kongl. Maj:!» Nåd. Prop. JYl I, om Statsverket 111S6. !) TAtt. E. ligen bora erlåggas af Arméens Befäl.
På samma sätt torde det äfven få anses billigt, att en Adjunkt eller Kollega kan få påräkna en löneinkomst af 2,500 ltdr, såsom det yttersta mål, hvartill han, i de flesta fall åtminstone, kan komma, och hvilken summa ingalunda kan anses vara för hög, särdeles om en sådan lärare har familj att underhålla. Det synes mig alldeles oriktigt att underkänna honom, såsom »oduglig» i sitt yrke, derföre att han ej är lämplig till vinnande af befordran till Lektor; tvertom är en i Kollegaeller Adjuuktsgradeu skicklig och nitisk man fullkomligt värd sin bergning. Det är mycket förtjenstfullare att lörblifva i en lägre grad, den man är vuxen och gagnar, än att, för högre lön, fika efter befordran till en tjenst, der man ej är lika nyttig. Men nöden drifver folk dertill. Jag tillstyrker, till förebyggande häraf, bifall till den nu föredragna punkten. Hr Liljehöök: R. o. Ad. torde upmärksamma, att i denna punkt uptages tvenne klasser af lärare, nemi. Adjunkter, tillhörande ^ de högre Eleraeutar-läroverken, och Kolleger, tillhörande de lägre Elementar-läroverken. Så vidt jag kan fatta tror jag ej, att hela det antal Adjunkter, som finnes vid de högre skolorna, skola lå tillräck1 lig sysselsättning i de få klasser, der klassläsning eger rum. Jag k tror, att de flesta Adjunkter komma att följa lärjungarna i vissa ämnen, ända upp till de öfversta klasserna af skolan, och för sådana Adjunkter, jag medgifver det, kan den af StatsUtsk. föreslagna 4:de löneklassen vara lämplig och rättvis. Deremot anser jag, att en lön af 2,500 Rdr för en Kollega i en två- eller tre klassig skola är rätt IX H. 34 530 Den 20 Norember e. m. försvarlig och kanhända tål någon nedprutning. Jag tror dessutom, att möjligheten att såsom Adjunkt eller Kollega upnå en så stor lön skall menligt inverka på dessa lärares sträfvande att vinna allt större och större skicklighet i sitt kall.
Enär, enligt gällande författningar, tillförordnade Landshöfdingen von Troil icke var förbunden att, under den tid Landshöfdinge-embetet af honom på grund af ofvannämnda nådiga förordnande förvaltades, frånträda hela den aflöning, lian i egenskap af Öfverste-löjtnant vid Lifregementets dragon-korps hade sig anslagen, hvarför han ock, enligt hvad Utskottet af offentliga räkenskaper inhemtat, fortfarande åtnjutit samma, till belopp af 2,500 R:dr beräknade aflöning intill dess han, som den 19 April 1853 lill ordinarie Landshöfding utnämndes, på sådan grund Landshöfdinge-lön tillträd t; och något antagligt skäl icke kan vara att åberopa derför, att för tillförordnad Landshöfding borde utgå till och med högre aflöning, än som för ordinarie Landshöfding är bestämd; har UtskoLtet ansett sig böra emot föredragande Stats-rädet herr Fåhreeus anmärka hans underlåtenhet, att i afseende på det föreslagna arfvodet tillstyrka afdrag för hvad tillförordnade Landshöfdingen kunde komma alt samtidigt såsom ion vid Lif-regernentets Dragon-korps åtnjuta, Ö. Angående ett af Stats-rådets ledamöter till protokollet afgifvet yttrande och deras rådslag i afseende på behandlingen af Bikets Ständers anmälan om regleringen af Riks-statens sjette Huf vud-titel. Uti underdånig skrifvelse den 20 Augusti 1851 hade Rikets Ständer, i afseende på de till Riks-statens sjette Hufvud-titel hörande anslag, hos Kongl.
Banco betalt Bref om ett lods vigt från Stockholm till Hamburg nu kostar 1 Riksdaler samma mynt från hvarje PostContoir i Riket; hvarunder det förhållande med den öfver Dannemark från Hamburg till Helsingor gående Post, äger rum, att för ett Breflod , som anses innehålla trenne Bref, betalas i Postporto, räknadt efter 12 sk. för hvarje Bref, 36 sk. Hamburger Banco; men med Posten ifrån Helsingör till Hamburg, ehuru vägen är lika lång , endast 27 sk. RiksBank för hvarje lod. Genom ÖfverPostDirectionens ofvanomförmäldte åtgärd har det för Utländska Brefvexlingen inflytande Postporto, då man dertill lägger inkomsten af den öfver Sverge frankerade Posten från England till Ryssland, både hitintills betäckt alla omkostnader i och för denna inrättning , och jemväl lemnat en betydlig be - 140 BevillningsUtsh. Betänkande!*. hållning, så att Utskcftfet anser en förhöjning i Taxan för Bref från och till Utrikes Ort vaxa ej allenast onödig utan äfven betänklig , ejnedan sådant kunde föranleda, att de utom RiJtet, som hafva Brefvexling på Sverige, möjeligen kunde anskaffa sig Commissionairer i Helsingör , hvilke, emot särskildt arfvode, afsönde Brefven till bestämda ställen inom Riket, och sålunda tillskynda Svenska Postinrättningen en förlust i dess inkomster, ej ersatt af hvad gepom en förhöjd PostTaxa kunde inflyta.f Emedlertid, och som en ytterligare förökning af Bost-omkostnaderne å främmande Orter ensamt beror på de Författningar, Utländske Magter finna för godt att utfärda , och Rikets Höglofl. Ständer äfvenledes böra vara betänkte att vid* taga åtgärder, hvarigenom Svenska PostVerket hålles skadeslöst för deraf möjeligen härflytande ptgifter ; så anser Utskottet sig böra till Rikets Höglofl.
De sednare årens politiska erfarenhet har på ett lärorikt, om ock beklagligt sätt ådagalagt, att man i farans stund måste lita på sina egna krafter och icke på andras, huru klingande löften om bistånd än må hafva blifvit afgifna. Det vore godt för landets regering att veta, det landets söner, när helst det gäller, uppträda till försvar för hus och hem samt allt hvad menniskan eger kärast och heligast här på jorden. Vissheten härom skulle vara icke blott lugnande för såväl de styrande som de styrda, utan utöfva en moralisk återverkan på hela landet och väcka den slumrande folkkraften till lif i all »fess oemotståndlighet. Men, invänder man, hvarifrån skall man väl taga medel till ordnande och underhållande af ett så storartadt nationalförsvar? Härtill svarar jag helt enkelt, att, om man blott har en god vilja, kan man på flerehanda sätt göra stora besparingar, för att använda dem på mera nyttiga och nödvändiga. Om man, t. ex., till en början indroge hela beväringsexercisen, som nu kostar Staten omkring en half million och i stället använde dessa medel till skarpskytteöfningar och målskjutningar, så skulle ganska betydligt och vigtigt resultat vinnas redan blott med denna summa. Det vill ju synas, att både Regering och Ständer icke sätta mycket värde på bevärings-exercisen, då det år tillåtit för hvem som vill, att för 100 R:dr köpa sig fri från densamma. Kan det väl anses rättvist., kan det bidraga till utvecklandet af en god samhällsanda, att den förmögne mannens son håller sig för god att ställa sig i led med den fattiges? jag tror det icke! den enklaste rättvisa bjuder, likasom den sanna fosterlandskänslan uppmanar dertill, att hvar och en utan undantag, som eger krafter och förmåga, med lif och blod försvarar sin fädernebygd! Om det stora målet, att inom Sverige få ett vål ordnadt nationalförsvar, en gång skall uppnås, så bör äfven det i vapens bruk icke såsom nu vara endast frivilligt, utan förvandlas till en medborgerlig pligt.
Kommer han ej ändå med svar in ; bote som sagdt är, och varde på kärandens inlaga i saken dömdt: dock må han munteliga höras, om han det förut begärar: vare ock honom tillåtit, der han tappat, emot domen vädja. Försummar käranden den dag, då han sin vederparts svar emottaga skulle; bote två daler. I Rådstufvurätt i Stockholm vare uppropstimma klockan tio. 6 §. Andra punkten i denna §. ändras sålunda : »34 Exp.-Ulsk. Förslag; till und, Skrif v, N.o 43y, Hvar som dä förfallolös bilf ver ute , bote i Rådstufvurätt en fem daler, i Hofrätten tio daler. 8 §. Denna §, skall lyda sålunda ; Skrifver någor, eller talar inför Rätta, det han vet ej sannt vara , och vill Domaren dermed förleda: varder han derom öfvertygad ; bote i Underrätt tio daler, i Hofrätt tjugu dalhr, eller mera, allt sorn Domaren det pröfvar. 9• §■ Forsta punktea af denna §. erhåller följande lydelse; Vrångo-ed måge parterne ej äska af hvarannan i någon Rätt :■ dock ege Hofrätt, dä hufvudsaken dit kommen är, pålägga endera parten, eller begge , denna xrångo-cd utan uppskof i rättegången svär ja, om sanning ej annars, utletas kan. 15 Gap. i5 och 16 §§. i detta Cap, skola lyda sålunda; i5 §, Alle äga Rätten heder och vördnad visa :■ Ty skall ej någor, i stället för laga fullmägtig , låta öf vermaga, tjenstedräng eller annan otjenlig, gifva dess skrifter in Exp.-Utsk. Förslag till und. Skri/v. N:o 43g. »35 eller till munteligt förhör släcka. Gör det någor; bote i Underrätt fem daler, i Hofrätt tio daler. 16 §• Täger någor sig talan för
"Låt Jofurs tända viggar braka, Låt Eols stormar jorden skaka, En ädel kärlek deråt ler. " I dag är du alldeles oefterrättlig. Har du sett Slafhandlarne i Smyrna, komedie i en akt? Du är en liten stollig flicka, min kära syster. Skadar intet. Om fruntimmerna vore litet mera muntra och glada af sig, skulle herrarnes sura miner icke räcka längre än... (Hon blåser med munnen.) De frunAUGUSTI. B. LÖFVENSTRÅLE. 71 timmer, som rigtigt begripa att herrarne blott äro ... stora barn ... ha' aldra trefligast. Det är lyckligt att du kan skratta. Mig är det ej mera så lätt. Mera än någonsin ser jag nu, huru en afgrund öppnat sig emellan vår närvarande och förra ställning. Du skall aldrig kunna återgå till hvad du varit. Vid det förlorade paradisets dörrar står en engel med draget svärd. Bara prat. Jag önskar mig ej tillbaka ... jag vill framåt i talang och i konst, i skön konst. Ville jag likväl återvända ... så ... så ... vore det kanske icke alldeles omöjligt; jag vet nemligen en magt, som kan, om den vill, vrida svärdet ur handen på den der engeln vid paradisets dörr, en magt, som ... Hvilken magt menar du? Kärleken! B. LÖFVENSTRÅLE (oroligt). AUGUSTI (naivt). B. LÖFVENSTRÅLE (häftigt). AUGUSTI. AUGUSTI (glädtigt). B. LÖFVENSTRÅLE. Syster, älskar du någon? Du vill veta det, hör då: Jag älskar icke någon, (Afsides.) men Gud vet om icke någon älskar mig. Ifrån den stund, jag utgaf mitt arbete, mina tankar blefvo spridda, mina åsigter kända, så har vindbryggan ramlat ned emellan mig och ... slägtingar, vänner, ungdomsbekanta. Jag står ensam. Det är en mörk framtid för en ung man, att se sitt lif förvandladt till en oupphörligt fortsatt ... ensamhet. Så talade du icke förr. AUGUSTI. B.
Och då byggnadskassan i Westerås stift har en icke obetydlig behållning, som kan och bör tiilgodokomma läroverks-byggnaden i Fahlun, helst nämnde behållning icke erfordras för byggnad i stiftsstaden, synes det i högsta grad olämpligt, att hela det erforderliga beloppet för nybyggnad af läroverks-huset i Fahlun skall utgå af allmänna medel. Ståts-Utskottets Utlåtande 123 (Fortsättning). 71 Anledningar förete sig ock dertill, att det verkliga behofvet af en förbättrad lokal för skolan kan afhjelpas genom ombyggnad af ett mindre hus; till bestridande af hvilken kostnad byggnadskassan lemnar full tillgång, hvarföre anslaget icke torde böra beviljas.» Häruti instämde Herrar von Printzencreutz och Hierta, Emot lOSxle punkten (deruti Utskottet afstyrkt flera motioner om anslag till åtskilliga läroverks-byggnader): af Biskop Annerstedt, som i afseende på anslaget till Lunds kathedralskola åberopade Utgifts-afdelnmgens förslag till Utlåtande, så lydande: »I afseende å Lunds kathedralskolas undervisningslokal, hvilken, enligt hvad Professoren Sundberg, uti en inom Preste-Ståndet väckt motion, anfört, är i stort behof af någon utvidgning, har samme motionär vidare förmält, att nämnda skolhus i dess närvarande skick ej lämpligen kunde inrymma större antal lärjungar än 250, och likväl vore icke mindre än 336 derstädes nu intagne. Nya lärjungar kunde icke mottagas och den i Kongl. Skolstadgan föreskrifna undervisningen i kemi och fysik kunde, i brist på dertill erforderliga rum, icke meddelas. Under sådane förhållanden och då stiftets byggnadskassas alla tillgångar vore uttömda, har motionären, under åberopande af honom lemnadt uppdrag af Eforus för läroverken i stiftet och jemväl på grund af den kännedom, motionären sjelf egde om ställningen vid ifrågavarande skola, föreslagit, att, för undervisnings-lokalens nödiga utvidgning genom tillbyggnad, måtte beviljas ett anslag för en gång å 20,000 R:dr.