Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj is nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stats—Utskott, angående kostnaderna för Deras Majestäters, Konungens och Drottningens Kröning. Frän Reden. Bonde-Sländet. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande N:o 215 i anledning af Kongl. Maj;ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott angående kostnaderna för Deras Majestäters Konungens och Drottningens Kröning. Bih. lill B. St. Fröt. Den 20 Oktober. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. I). Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIH A NB TILL 811 ölöf HIM im8-BVÅBIDBB& PROTOKOLL Vit) Viagtlma Kihidtisra i Stockholm Åren SMSti. ISW och 1858. SJETTE SAMLINGEN. lf Afdelningen: Banko-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. Banko-Utskottets Memorial N:o i. 4 N:o 4. Ank. till Exp.-Utsk. d. 7 Nov. 1856, kl. 3 e. m. Memorial, med hemställan om arfvoden till Notarier och Kanslister. Sorn Utskottet beslutat, att till en början fördela sig på två afdelningar i och för ärendenas förberedande handläggning och såsom Notarier på afdelningarne anställt de Kanslister, en för hvardera afdelningen, Utskottet, jemlikt 24 § 4 mom. i Riksdagsordningen eger att antaga men för Kansli-göromålen i öfrigt för närvarande erfordras två Kanslister; så har Utskottet skolat vördsamt hemställa, att från och med denna dag få använda arfvoden till två Notarier och två Kanslister. Stockholm den 5 November 4856. På Höglofl. Ridderskapet och Adelns vägnar: På Högv. Preste-Ståndets vägnar: ARVID FRED:SON POSSE. ISR. BERGMAN. På Vällofl. Borgare-Ståndets vägnar:
Kojans begge innevånare kunde ej misstaga sig om den kommandes person. Det fanns endast en, som någon gång besökte dem såsom en tröstens budbärare, bland alla endast en, hvars hjerta miskundade sig öfver dem och, i stället för förbannelse, bragte dem kärlek och medlidande. – Det är Adolf, sade Ellen hastigt. – Det är han. Gud välsigne honom! hviskade Ingrid. Dörren öppnades, och unge Skytte inträdde. Ellen gick emot honom, tryckte hans hand till sitt bröst och betäckte den med kyssar. – O, välkommen, gode Adolf! sade hon med en blick af den innerligaste tacksamhet, och hennes anletsdrag öfvergöts för första gången sedan de sist råkats, af ett glädjeskimmer. Ingrid steg upp och räckte ynglingen sin hand. – Ni öfverger oss icke, sade hon med tårar i sina ögon. – Ack, jag kan ej säga er, hvad mitt hjerta känner vid er hulda åsyn. Ni är en stjerna, som Herren tändt i våra själars natt. – Ni synes mig sjuk, Ingrid ... ni åldras märkbart mellan hvarje gång, jag ser er. Och du, Ellen, hvad du blifvit blek och förtärd, arma barn, sade Adolf och tryckte flickan lätt i sina armar. – Vår dag är lång, herre: timmarne skrida såsom år, suckade Ingrid. – Men sätt er ned, ni, mina ögons tröst! Tag plats här bredvid mig och säg mig ... säg mig edra nyheter! Er panna är mörk, ni har ett dystert budskap ... men vi hafva länge väntat det värsta: vi äro väl beredda. Tala fritt ut! – Nej, svarade Adolf, – mitt budskap är icke dystert, men det är vigtigt, och jag känner ingen benägenhet att hvila, innan jag talat. Ingrid, ni skall lemna denna trakt, ni skall med er dotter fly undan den fruktan, som tynger er mot jorden, den fara, som verkligen hotar er ... – Hvart skall jag fly? utbrast Ingrid. – Säg mig blott hvart? Säg mig en ort, som är fridlyst för de mäktiges vrede? Ack, den finnes blott i grafven.
Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes ärendena, Friherre Lagerheim, Stals-Råden: Herr Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist. Slais-Rådel och Chefen för Landtförsvarsdepartementet, Grefve Gyldenstolpe, anförde i underdånighet: l:o. »Då del är af yttersta vigt, att allmänna Beväringen, som, till tryggande af Angående Rikets försvar, skall i farans stund förstärka den stående hären, är så ändamålsenligt ordnad, att det bistånd, deraf bör kunna påräknas, blifver så kraftigt sorn„u gillande möjligt, men bevärings-inrättningen i sitt nuvarande skick ej till alla delar motsvarar det dermed åsyftade ändamål, finner jag mig af min embetspiigt uppmanad att till rings-manEders Kongl Maj:ts Nådiga pröfning i underdånighet framställa förslag till de förskåpet. 20 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. M 3, bättringar i nämnda inrättning, hvilka, efter min tanke, äro behöfliga och till hvilkas genomförande Rikets nu församlade Ständers medverkan torde böra påkallas.» »Hvad som härvid först torde böra tagas i öfvervägande är den för beväringsskyldighetens fullgörande bestämda ålderstiden.» »Nu gällande författning af den 13 Februari 1849 innehåller i allmänhet, i likhet med 1812 års Bevärings-stadga, att skyldigheten att till Rikets försvar ingå i allmänna Beväringen skall för hvarje svensk man vidtaga med fyllda tjugu och fortfara till fyllda tjugufem ar. Afsigten med detta stadgande var otvifvelaktigt att för landets försvar kunna förfoga öfver ungdomskraften och rörlighetsförmågan hos den manliga befolkningen och använda denna såsom krigare, innan densamma genom fredliga yrken eller giftermål och bosättning med så starka band fastades vid hemmet, att den ogerna skiljdes derifrån.
De betrakta mig som ett stycke trä, ett stycke bohagsting, – hvad som helst. De uppföra sig precis som om de vore ensamma i rummet. Jag sitter och afundas dem. Jag har arbetat hela dagen, fördjupat mig i arbetet, gjort allt för att icke tänka på hvad jag icke får tänka på. Och så rifva de upp hela min längtan med sina halfqväfda hviskningar!140 Utdrag ur bref till G.B. d. 10 Jan. 87. Ännu en gång vill jag skrifva till er; jag vet knappt sjelf hvarför, ty det ligger öfver mig en tung, resignerad känsla af att ingenting skall bli bättre af hvad jag kan säga. ”Jeg kan ikke have samme harmlöse tilltro til dem efter som för. Det er umuligt.” Också vill jag knappt påstå att ert bref gjorde mig ledsen, ty jag visste ju innan jag fick det – visste så tydligt – att det låga och stygga i min missuppfattning af er skulle ha satt spår, som jag icke har i min makt att utplåna; och jag hade dessutom hela dagen varit hemfallen åt en så intensiv lifsleda och apati, att när brefvet kom på qvällen, var det bara det samma jag sagt mig hundra gånger, som åter stirrade mig i ansigtet från edra rader.141 Jag grubblar icke så mycket öfver mig sjelf, som ni den gången tycktes tro: menniskor, som känna så våldsamt som jag, tappa lätt dissektionsknifven. Jag skulle således icke om det gälde mitt lif kunna uppgifva det rätta motivet till att jag lemnade er de der olycksaliga pappersbladen, der jag skrifvit ned allt hvad jag sjelf ville göra mig qvitt, hvad jag ville rycka upp, ljuga bort – hvad som helst, blott jag kunde slå mig fri. Från hvad? Det vet jag inte. Och om jag kunde kalla tiden tillbaka, om jag kunde göra det sagda osagdt, jag vet icke om jag ville det. Ty då skulle nog allt det der, som jag kastade bort med de skrifna orden, ha stannat qvar i mitt sinne.
H. St:r bifallne Betänkande N:o 3o, kommer vid den definitiva Statsregleringens uppgörande det hittills på gide HufvudXiteln utgående Anslag till er4 B. 16 9.34 Stats-Ut skottets sättning af jordförluster genom Canal-anläggningar, att med 5ooo It:dr å den Åttonde IIufvudTiteln uppföras. Bifalla R. St:r hvad Utskottet sålunda tillstyrkt och anmält, kommer Anslaget å denna Titel att, utöfver hvad Bet. N:o i4y upptager, ökas med 5ooo R:dr. Ytterligare Utlåtande, angftende Medel till ombyggnad af den så kallade Lejonbacken vid Stockholms Slott. (U.-A.) Af H. R. o. A. samt 13. BondeStandet har Utskottets i berörde ämne under N:o i4g afgifne Utlåtande blilvit återremitteradt, i grund af dervid gjorde anmärkningar. Hos H. R. o. A. är anmärkt af Hr Grefve Gyllenborg, Johan Henning, att Utskottet, utan allt omdöme tillstyrkt, att en skuld för ifrågavarande arbete skall ifrån RiksgäldsConloret af StatsVerkets Öfverskotter ersättas, ehuru i Hr Grefvens tanka, Lån för HufvudTitlarne icke bordé äga rum, helst det läge i öppen dag, att, genom HufvudTitlarnes skuldsättning och lånens godtgörande sedermera af StatsVerkets öfverskotter, StatsAnsIagen öfverskridas med en total rubbning i Statsregleringen och beräkning af StatsUtgifterne, hvarförutan föreskriften om de sednares fördelning på vissa IJufvuuTitlar illuderas och Betänkande n, N:o a5i. a35 förvandlas till en död Bokstaf utan betydelse och inflytande; samt af Hr Rosenqvist af Åkershult j Fredr.
Om t. ex. en riksdagsman gjort sig den otroliga mödan att, såsom Hr Biskop Agardh i sin sisth gårdag väckte motion, samla en hel mängd statistiska facla, och han uppställt demi en serie af calculer med siffror, så stannar måhända icke dessmindre mången annan riksdagsman i tvifvel om graden af deras noggranhet. Han känner en pligt att sjelf conlrollera densamma - Den 25 Augusti. 513 ma om lian kunde, men då lian icke detta kan, i de flesta fall, så mäste han, antingen som man säger: ”jurare in verba Magistri” (svära på Magisterns ord), eller ock neka dem deras tillbörliga och välförtjenta trovärdighet. Nu, dä man hädanefter torde hafva skäliga anledmr alt förvänta, det cmbetsvcrken med uppmärksamhet på tidens tecken skola sorgfälligt undvika allt sådant i sina und. rapporter, som endast har för ändamål att skrytsamt afmåla med ljusa färgor landels yppiga lior oell välståndets tilltagande förkofran, och dä en hvar, när hans kall lordrar af honom ett allvarligt begrundande af föreslagne nya omregleringar, endast lärer med vämjelse anse hvarje statistisk framställning, sorn har den minsta skymt af att vilja inleda nationen lill alt liksom ljuga i egen pung, tror jag mig hafva träffat den rätta tidpunkten för att genom denna motion offentligen förnya det för ett par är sedan enskildt anmälda vördsamma förslaget om inrättningen af en statistisk centralbureau, efter det mönster den Belgiska regeringen år 1841 uppställt till föresyn. En härhos fogad bilaga*) sådan jag nu är i tillfälle den lemna, kan närmare upplysa organisationen, nemi. egentligen sådan, att alla ledamöterne, utom särskildt tillsatte ordförande och secreterare, bestå af sädane de administrative verkens ordinarie tjenstemän, hvilka förut äro sysselsatte med det statistiska arbetet, hvar inom det verk han tillhörer.
Kort därefter erhöll hon Concordia Löfviugs plats, som denna innehaft i två och ett hälft år, samt började med ifver sitt arbete i folkskolorna, hvilket hon skötte till höga vederböraudes stora belåtenhet. Hon gaf själf undervisning i friskgymnastik åt en del barn och hade om kvällarne, efter en ytterst mödosam dag, extra kurser för gymnastiklärarinnor. institutet sköttes på ett i allo utmärkt sätt, vann allmänhetens förtroende och rönte så stor framgång, att Martina efter hand därmed kunde förena en närbelägen stor siminrättning, där hon åtog sig att öfvervaka simundervisningen. Hon införde äfven undervisningskurser i svensk slöjd för både äldre och yngre elever, med lärarinna från Nääs, svenska verktyg, svenska modeller och svenskt virke. » Det har varit min idé, » skrifver hon härom till en vän i oktober 1888, » att förena allt, som fysiskt utvecklar det uppväxande släktet. » Det storartade företagets varaktiga framgång var emellertid i hög grad beroende af herrar läkares välvilliga upptagande däraf och ingripande intresse för saken. Det var dock svårt att få Londons skickligaste läkare att taga närmare kännedom om det i Hampstead, långt från stadens centrum liggande institutet, hvarför Martina slutligen kom på den tanken, och äfven lyckades genomfora den, att vid Regent Street, i närheten af Oxford Circus, själfva brännpunkten för den ofantliga världsstadens pulserande lif, låta inreda ännu en gymnastiklokal för såväl frisksom sjukgymnastik. Under namn af » The Swedish Gymnasium » har detta institut nu öfver ett år varit i full verksamhet och såväl af läkaretidskrifter som alla pressens öfriga organ blifvit på det amplaste vitsordadt. Samma beröm har äfven i rikt mått kommit institutet i Hampstead till del. » The Hampstead and Highgate Express » skrifver bland annat härom: » För tre år sedan öppnades af fru Bergman Österberg Hampsteads Gymnasium.
För icke längesedan förlorade mannen sin syn ocb, då hans anhöriga togo vård ora hans lilla bo, påträffades väl dessa sedlar, men preskriptionstiden var längesedan förbi och hans bemödande alt få dem inlösta i Riksgäldskontoret var alltså fruktlöst. Med anledning af denna ömmande omständighet får jag vördsamt hemställa: alt Rikets Ständer täcktes uppdraga åt Riksgäldskontoret att inlösa barbos bifogade 2 st. 10 Riksdaler Riksgäldssedel' med 20 R:dr R:mt. Om remiss till Stats-Utskottet får jag anhålla. Stockholm den 15 November 1862. Paul Åndersson., från Jemtlands län. N:o 75. d/ Anders Pehrsson från Malmöhus län, om tillökning i allmänna diskontfonden eller åtminstone den del af samma fond, som är anslagen lånekontoret i Malmö. Vid de sednaste riksdagarne har beklagligen den åsigt tvärt emot Bonde-Ståndets mening gjort sig hos de tre öfriga Riks-Stånden gällande, att Banklagstiftningen borde sträfva att småningom inskränka Bankens iånerörelse på Allmänna Di~ Bih. till R. St.
Jag vill blott anmärka, att min mening icke är att man skulle borttaga den för skogsegendomars bildande gagneliga föreskriften i 2:dra §:n. Hvad för öfrigt beträffar den förmenta svårigheten med utgörandet af natura-prestationer, torde denna icke förtjena särdeles afseende, enär man val för penningar torde kunna vinna befrielse derifrån. För öfrigt har Frih. Armfelts yttrande icke förändrat min åsigt. H. VII. " 15 226 Den 4 November e. m. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm, att Hr von Koch hade föreslagit, att i lista §:n af 2:dra kap. uti Kongl. Förordningen ang:de grunderne och villkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman den 19 Dec. 1827, orden »till och med en tiondedel» skulle utbytas mot orden »till och med hälften», samt de öfriga §§ i kap. i enlighet dermed ändras; å hvilket förslag Frih. Armfelt yrkat afslag. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Hr von Köchs ofvanberörde förslag, hvartill svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. § 2- Hr von Koch: I afseende å denna § får jag hemställa, att orden »hvartill mer än vanlig egorymd hörer» måtte uteslutas. Förhållandet i Norrland är nemi. i allmänhet sådant, att nästan alla hemman der efter skedd afvittring äro lika stora, och följaktligen skulle, om de anmärkta orden icke utgå, nämnda landsdel icke komma i åtnjutande af de med förslaget afsedda förmåner. Vidare skulle jag önska, att jemväl orden »har att frågan, jemte sitt yttrande deröfver, Kammar-Colkii pröfning underställa: egande Kammar-Collegium» måtte utgå, samt i deras ställe insättas ordet »eger».
I följd af hvad sålunda blifvit anlördt, hafva Rikets Ständer beslutat, dels att Lärare vid Rikets Elementar-läroverk hädanefter skola, såvida de ej innehafva prsebende eller annan presterlig lägenhet, komma i åtnjutande af enahanda rättighet till pension å Allmänna Indragningsstaten, som, enligt gällande författningar, tillkommer Civile Embets-och tjenstemän; dels att något anslag till Eineriti-iöner vid elemenlar-läroverken ej vidare kommer att å Riksstaten uppföras, dels ock att de besparingar, som å nämnde anslag för närvarande förefinnas, böra från Statskontoret till Riksgäldskontoret öfverleinnas. 34:o. Ilos Rikets Ständer har blifvit anfördt, hurusom erfarenheten redan visat, att vid Gymnastiska Centralinstitutet anställda lärare, i anseende till de vid deras tjenstgöring fästade knappa vilkor, sällan kunnat länge dervid qvarstanna, utan hellre i främmande länder sökt och vunnit en rikligare utkomst, för att icke, då krafterna en gång befunnes medtagna, nödgas i hemlandet sakna det nödvändigaste, I betraktande häraf och dä billigheten syntes fordra att de, som egnat sina krafter åt detta mödosamma värf, på ålderdomen icke måtte sakna sin nödtorftiga bergning, har pensions-rätt efter viss tjenstetid blifvit för Gymnastiklärare yrkad; Och hafva Rikets Ständer, som ansett desse lärare, ej mindre än andra tjenstemän, böra, sedan de egnat sin verksamma ålder åt Statens tjenst, genom erhållande af pensioner skyddas från nöd på ålderdomen, funnit skäligt bifalla, alt Gymnastik-lärare, hvilken antingen vid Gymnastiska Central-institutet eller vid Elemenlar-läroverket oförvitligen tjenslgjort i 30 år och uppnått 60 Ars ålder, Expeditions-Utskollels Förslag lill underd. Skrifvelse 133 skall vara berättigad alt uppföras pä Allmänna Indragningsstaten med sin fulla lön såsom pension. 35:o.
April, under N:o 37, meddelade Betänkande, angående yrkadt närmare bestämmande, i hvilka fall ProvincialMedici besigtningar äro nödige vid uppkommande tvifvelsmål, huruvida död person vådligen omkommit eller icke; blef samma utlåtande af Ridderskapet och Adeln afslaget. S. D e. m. Wid förnyad föredragning bifölls Bevillnings samt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskottens, den 17 sistlidne Junii, under N:o 14 afgifne, samt den 28 i samma månad e. m. på bordet lagde utlåtande, i anledning af väckt fråga om tillåtelse för visse inom Malmöhus Län boende Strandsittare, att med sina fiskebåtar föra varor imellan inrikes orter och Danska kusten. S. D. e. m. Föredrogs å nyo och bifölls LagUtskottets, den 4 sistlidne Junii, under K:o 105, afgifne, samt den 28 i samma månad e. m. på bordet lagde utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 19 sistlidne Februarii under Fröt, XJtdr. d. 11 Juliii T823. 47» N:o 5 meddeldte Betänkande, angående yrkad befrielse för Förmyndare från skyldigheten, att hvart tredje år tillöka myndlingens arfCapital med den under tiden derå upplupne ränta. S. D. e. m. Wid förnyad föredragning af StatsUtskottets, den 26 sistlidne Junii, under N:o 266 afgifne, samt den 2 dennes e. m. på bordet lagde utlåtande, i anledning af väckt Motion, om inköp för allmänna medel af framlidne P ofessor Acharii efterlemnade Örtoch Lafsamling; blef samma utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallet. Från Högv. FresteStåndet. • t< _ , -T' ' / S. D. f. m.
Län påtörd, årligen utgjort omkring 4°°o R:dr; hvadan hemstäldt blifvit, att ett så stort anslag måtte af Rikets Ständer forsamma ändamål beviljas, att Rotehållarne vid Regementet måtte kunna undfå full ersättning for berörde rotefribetsmedel; och har dessutom Utskottens uppmärksamhet blifvit serskildt påkallad vid det förhållande, att Kongl. Majit, uti dess den 23 April i83G utfärdade NåJiga Instiuction för irågavarande Slatssamt AUm. Besa. och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 205. rotejemknings verkställande, i Nader förordnat, alt rotefrihetsmedlen skulle, då de af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande reqvirerades, från Stats-Contoiret utbetalas, för att lil! vederbörande Rotehållare uldelas, då deremot Rikets Ständer, uti 17 §• af det vid 1834 oc^ 1835 årens Riksmöte för Riksgälds-Contoiret utfärdade Reglemente, bestämt, att förenämnde, af Rikets Ständer anslagne, medel skulle från Riksgälds-Contoiret ulanordnas; och att således de Ivänne Statsrnagterne skulle uti denna fråga fattat olika, med hvarandra stridiga, beslut; och har till Bonde-Ståndet blifvit ingifven, samt Utskotten meddelad, en af vederbörande styrkt handling, innehållande en utredning å de under titeln: ”Tredje Hufvud-titelns besparingar,” uli Fögderiens i Westerbottens och Norrbottens Län special-räkningar uppdebiterade, rote-vacance-afgifter för åren 1835, 1836, 1837 och iS38; enligt hvilken utredning, samma vacance-afgifler under nämnde 4 år utgjort i Westerbottens Län tillsammans 8,126 R:dr 45 sk. 7 r. och i Norrbottens Län 7,2.32 R:dr 47 sk. 5 r. Utskotten, sorn tagit detta allt i öfvervägande, få först, i afseende å den inom Wallof!.
Uti ett inom Bonde-Ståndet afgifvet memorial har Riksdags-fullmäktigen Peter Mårtensson från Jönköpings län anfört, hurusom Häradsskrifvaren Johan Martin Seth, hvilken redan vid 18 års ålder inträdt på tjenstemannabanan och 1803 blef befordrad till härads-skrifvaro i Westbo härad af nämnde län, under den tid af 48 år, som han innehaft denna befattning, genom arbetsamhet, ordning och duglighet lyckades förvärfva sig ej blott sina förmäns välvilja, utan äfven aktning och erkänsla inom den ort der han verkade. Af denna anledning och enär vid hans år 1851 timade död sterbhuset blifvit försatt i konkurstillstånd och enkan, sjuklig och ålderstigen, med 3:ne oförsörjda barn befunne sig i knappa vilkor, utan medel till bergning, bär motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte tilldela henne, Elisa Catharina Seth, född Almén, ett årligt understöd af 200 R:dr. Efter vunnen kännedom derom, att Häradsskrifvaren Selhs enka af Civil—Statens Pensions-Inrättnings enkeoch pupillfonder i årlig pension åtnjuter 180 R:dr Slats-Ulskoltels Ullålande, JYs 74. 25 R:dr och endast den omständigheten, att Härads-skrifvaren Seth i lifstiden varit en arbetsam och nitisk tjensteman, icke lärer utgöra fullt giltigt skäl för Rikets Ständer att af allmänna medel understödja hans efterlemnade enka, äfven om denna skulle befinna sig i mindre goda vilkor, får Utskottet afstyrka bifall till förevarande motion. 34:o. Af Preste-Ståndet är lill Utskottet remitterad en af Prosten Lindberg väckt motion, deruti han anhållit, att Rikets Ständer måtte med en årlig pension af 100 R:dr hugna enkan efter framlidne Krono-Länsmannen i Åhrstads härad af Hallands Län J. A. Memsen, Johanna
ConstitiitipnsUtskottets Betänhanden. kändt hehof och utan anförande af motiven, Också befarar Utskottet att den nya författningen skall möjligen leda till en, för Uppbördsverkets säkerhet eftertänklig och äfventyrlig upplösning af det närmare beroende, hvari Uppbördsmännen hittils stått tinder Controlerande Verken, samt jemväl derhän att Konungen besväras af en mängd Sollicitanter, måhända sökande tjensten blott såsom pension eller Nådegåfva, och att andre, mer compentente personer utestängas från befordran till sysslor, för hvilka de blifvit egenteligen danade, och, i hoppet om deras ernående, arbetat. Härtill får Utskottet lägga den reflexion, att hela åtgärden icke synes klart förenlig med bokstafliga tolkningen af 28 §• Regerings Formen, enär med ’ tjenster, af egenskap att Konungen derå utfärdar fullmagter, ” ej kunna förstås andra än sådana, hvartill Konungen vid tiden af Grundlagens stiftande, befullmägtigat, helst, för bestämmandet af denna egenskap, bruket eller pray'* måste tjena till norm, om annars stadgandet ej skal sakna både mening och ändamål. Vidare har ConstitutionsUtskottet mot nedanbemälde Föredragande, med stöd af »07 $. Regeringsformen, särskildt anmärkt: Constitutions Utskottets Eetänkanden. 165 1:0 Mot Hr StatsSecreteraren för KrigsÄrendena, Qviding, att sedan, i anledning af anstäldt åtal mot General-Adjutanten för Flottona, inför Riks-Rätt, dennes Ordförande, Herr Presidenten i Svea HofRätt, bland annat begärt nådig föreskrift, hvilken person borde, i egenskap af Högste närvarande Befälhafvare för den vid Hufvudstaden förlagda Escadre af Arméens flotta, till RiksRätts-Ledamot kallas, StatsSecreteraren d. 5 Maji 1818 tillstyrkt och expedierat det Nådiga Rescript, att Amiralen Fxih. v.