Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Samt att i öfrigt till föredragning i Stats Contoiret bereda alla dessa Magaziner angående ärender, torde kunna bestå af: jg6 Betänkande om Rikets Styrelse-Verk i Kamererare, l Bokhållare. l Revisor och j. Kammarskrifvare. Till beredande af enhet i Styrelsen och öfversigt af det hela i denna vigtiga gren af Statsförvaltningen, hafv3 Committerade föreslagit, att all befattning med sjelfva uppbörden helt och hållit skiljes från Kammar-Collegium och öfverflyttas till Stats-Contoiret, och af samma orsak anse Committerade äfven angeläget -vara, att, utom de medel , som till RiksgäldsContoiret inflyta och der redovisas, hela uppbörden, eller alla Kronans intrader, under hvad titel de ock må erläggas, för Stats-Contoiret redovisas; hvarefter detta sednare kunde, utan förändring af benämningar eller särskildta anslag till visst belopp, utassignera de inflytande medlen till de Verk och Inrättningar, åt hvilka* förvaltning de äro öfverlemnade. I följd häraf, och då Tullmedlen utgöra en ganska betydlig del af Statsinkomsterne, samt ehuru Styrelsen af Tullverket har 2:ne ändamål, det ena, att bereda inkomst åt Staten, och det andra, att uppmuntra inhemska näringar, af hvilka det sednare, beroende hufvudsakligen på de författningar, som derom gälla, med StatsContoirets befattning ej har sammanhang , men håda i sjelfva förvaltningen med hvarandra stå så nära förening, att de ej böra åtskiljas; hafva Committerade ansett lämpligast, att Tullstyrelsen Betänkande om Rikets Styrelse-Verk. 597' erhåller sammanhang med eller utgör en del af det Verk, som indrifver Statens öfrige inkom-! ster. Men , till förekommande af göromålens sammanblandning, synes det blifva nödvändigt, att Stats-Contoiret bibehåller sin nuvarande form och inrättning med dertill hörande Ämbetsmän och Betjening, samt att Tullstyrelsen dermed förenas såsom en särskild afdelning med Ledamöter från Stats-Contoiret och egen Betjening att handlägga detailgörnmålen.
Som Fullmäktige ansett för Bankens säkerhet nödigt, att de influtna behållna vinstmedlen i Banken reservera; så har för den vinst, som under nästlidet år till Banken ingått, 1,003,838 R:dr 14 sk. 2 r.‘st. Banko, något annat uppköp af räntebärande papper icke kommit i fråga, än den inlösen af Riksgälds-Konlörets Obligationer, till belopp af 400,000 R:dr, som den 24 Juli nästlidet år ägde rum, och hvilka Obligationer å förfaIlodagen den 30 December samma år at Riksgälds-Kontoret infriades; men då af äldre behållen vinst ett belopp af omkring 200,000 R:dr i början af sistlidet år var tillgängligt, att till uppköp af räntebärande papper användas, hafva Fullmäktige under den 5 och 27 Januari omförmäldta år beslutat inköpa Skånska Hypolheks-Föreningens Obligationer till en summa af 200,000 R:dr. Bankens tillgång i räntebärande papper utgjorde d. 31 Dec. 1847: d. lä Sept. 1849: af Riksgälds-Kontorets Obligationer 3,256,000: — 3,168,000: — „ Arméens Accords-Amorteringsfonds d:o 1,395,400:— 1,362,900: — „ Skånska Hypotheks-Föi eningens d:o . 380,000:— 580,000: — „ Östgöta d:o d:o . 500,000: — 500,000: — „ D:o d:o, ställda i utländskt mynt . 530,666:32. 520,000: — , Smålands och Hallands d:o 100,000: — 100,000: — Summa 6,162,066:32. 6,230,900 69 §. 80.
Ehuru det visserligen icke synes vara tvifvel underkastadt, att ju saknaden af en tjenlig lastage-plats inom berörde Härader skulle i väsendtlig mån försvåra afsättningen af de producter, hvilka i förenämnde landsorter åstadkommas; likväl och då motionen icke är beledsagad af den fullständiga utredning af förhållandena, som erfordras för att tillförlitligen bedöma, huruvida och under hvad vilkor någon del af Kungsörs kungsgård 4 Stats-Utskotlcts Utlåtande, JV:o 1J2. må anses lämpligen böra till ifrågavarande ändamål upplåtas, samt enär för öfrigt vederbörande är obetaget att härom göra underdånig framställning hos Kongl. Maj:t, som, i händelse, efter verkställd undersökning, den föreslagne åtgärden skulle finnas ledande till allmän fördel, icke lärer underlåta att tili Rikets Ständer i ämnet aflåta Nådig Proposition, har Utskottet ansett sig böra hemställa, att nämnde motion för närvarande icke må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Stockholm deni 3 Februari i845. Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Febr. kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående lindring i de hemmanen Tunnersta Skattegården och 'Förp Norregården å Wisingsö åliggande utskjlder och onera. (1. A.) Från Eonde-Ståndet har Stats-Ulskottet erhållit remiss å ett afRiksdags-Fullmägtigen J. Samuelsson från Jönköpings Län afgifvet memorial, deruti Rikets Ständers uppmärksamhet fästats å de tryckande skattebördor och prasstationer, hvarmed tvänne å Wisingsö belägne hemman Tunnersta Skattegården och Torp Norregården, hvartdera om Ett mantal af gammal kronoskatte-natur, alltsedan år 1800 varit och ännu vore betungade. Af förstnämnde hemman hade nemligen för år 1843 erlagts i penningeskatt 44 R:dr 18 sk.
Revisorn, som har ett en j4* - 212 Den 5 Mars f. m. keit actorat att föra å principalers vägnar, till part, nödsakad att strida för sina opinioner och handlingar, först inom StatsUtskottet, om han är medlem af detsamma, och sedan inom det Stånd, till hvilket han hörer; och Utskottet, hvars befattning i dylika mål borde vara att helt enkelt inför Rikets Ständer referera sakförhållanderne, och underställa deras pröfning de åtgärder som de ansett sig böra föreslå, inledes att utöfva en domares befattning. Man har tadlat Utskottet för den form det gifvit åt sitt Utlåtande. Denna form äger sin grund i den granlagenhet Utskottet funnit sig vara skyldigt så väl de granskande Revisorerne, som Rikets Ständer. Utskottet har trott sig böra upptaga alla af Revisorerne gjorde anmälanden. Utskottet har ansett dem såsom utgörande Revisorernes kreditj och upptagit dem på sitt debets samt sedan uti sitt kredit redovist hvarje post. Finnas brister i formen att anmärka, så har dock just genom denna form anmärkaren blifvit lättad i sin möda att upptäcka Utskottets misstag. I sjelfva formen ligger således beviset, att Utskottet velat gå ärligt till väga, hvilket den, som förer andras talan, och vårdar andras rätt, billigt gör till sin förnämsta pligt. Skulle, såsom anmärkaren befarar, denna brist i formen blifva orsak dertill, att det nya Utlåtandet kommer för sent till Ständernes bedömande l Den 5 Mars f. m. 213 och afgörande, så kan dock Utskottet derföre icke vidkännas någon skuld. I en och en half månads tid har man varit sysselsatt med de undersökningar, som Revisorernes berättelser gjort nödvändige, och inom Inkomst-Afdelningen, till hvars befattning de speciellare undersökningar hört, har man ej skytt de mödor, som detta arbete fordrat. Man tadlar Utskottet för det det icke i följd af de anmälanden, som af Revisorerne blifvit gjorde, inkommit med ett allmänt omdöme öfver hushållningen med allmänna medel.
Man tog till rättelse Roms och pålvestolens fördelar och brydde sig föga eller intet om landets lagar. Vi äre nu stadde uti den tredje perioden, det är handelsväldets, krämareväldets, eller den materiella egennyttans period, det är deruti vi lefva. Det förvånar mig ingalunda, att äfven detta välde vill i sin tur spela samma röle uti Europa, som adeln och presterne i fordna tider genomspelt och utspeit. Det förundrar mig icke alt se denna folkclass, denna kast inom Staten, vilja göra sig lika oberoende af lag, oberoende af samhällets allmänna fordringar, som de förenämnda classerna i långliga tider varit det. Tvertom, jag finner delta vara Den iG Maj. varn elt historiskt factum; men lika litet som man i fordna tider upphörde att sträfva emot feodalismens välde, och lika litet man upphörde att sträfva emot det hierarkiska väldet, lika litet hör man i våra dagar upphöra att sträfva mot denna lidens välde, som vill göra sig gällande på bekostnad af allmän ordning inom samhället. Genom denna deduction kommer jag derhän, att då Sveriges R. St. jemte Sveriges Konung äro lagstiftare i Sverige, så måste lagstiftningen ske enligt den grad af upplysning tiden äger; och då de särskilda folkclasserna inom landet mäste åtnöja sig med att lyda de lagar, som uti stadgad ordning stiftas, och det är nödigt uti förevar, fall, såsom uti alla andra, att den lag, som stiftas, äfven upprätt hålies, så kommer jag till den slutsatsen, att husvisitation måste äga rum, om lagen thyförutan icke kan upprätthållas. Sådana visitationer komma aldrig att ske hos personer, som icke gifva någon anledn. dertill. Jag vågar tryggt påstå, alt i milt hus komma de aldrig att äga rum. Jag kan för ingen del instämma deruti, att dessa visitationer kunna betraktas såsom ett störande af husfriden. Om någon kommer i mitt hus under föregifvande, att man har anledn. till den förmodan att der skola finnas i landet olofligen inföidt varor, så anser jag mig såsom redlig
Nådiga disposition för desse ändamål blefvo anslagne, dess mindre synes kunna ifrågaståUas, som Kongl. Majit på sått åfvanberordt år i Nåder åskat förhöjning deruti, med förklarande, att de åskade utgifterne af Kongl. Majit i Nåder finnas nödige för arbeten och försvars anstalter, som Rikets sjelfständighet påfordrar, hvarföre Utskottet, som ej år i tillfälle att närmare bedöma denna vigtiga sak, och alltså anser den beroende af Kongl. Majits Nådiga bepröfvande och omsorg, hemställer, det Riksens Ständer i underdånighet till Kongl. Maj;t öfverlemna, att utaf de öfverskott, som kunna uppkomma å Stats-Verkets ordinarie och estra ordinarie Inkomster, utöfver deras i4i2 Stats-Utskottets Betänkan den, nu beräknade belopp, årligen intill nästa Riksdag disponera en summa af 333,333 R:dr lfi sk., såsom ock likaledes anvåndas de 66,666 R:dr 32 sk, som af Sjo-Tulls intraderne åro anslagne Convoy Commissariatet, och för hvilka sistnämnde, som nu böra särskildt å 3:dje Hufvud-Titteln uppföras, ett motsvarande Creditiv å Rikssålds-Contoiret alltså skulle ställas, att efter föregången pröfning och Kongl. Maj:ts Nådiga beslut, begagnas i mån af behofvet och mot Corn-? missariatets förbindelse, hvarefter vid nästa Riksdag kommer att förordnas huru de medel, som på grund deraf kunna för StatsVerkets räkning lyftas, böra ersättas.
R:dr, men som nu ansetts kunna beräknas till 7:o. Koppar-räntan, vid 1848 års Statsreglering upptagen till 380 skepp, å 130 R:dr, eller 49,400 R:dr, och vid Statsregleringen år 1851 till 500 skepp, å nämnde pris, eller 65,000 R:dr, men hvilken Stats-Kontoret, med afseende så väl å den alltjemnt tilltagande koppartillverkningen, som den jemväl fortgående stegringen i priset å denna vara, som under innevarande år uppgått ända till 173 R:dr 36 sk., ansett skäligen kunna beräknas till åtminstone 560 skepp, å 130 R:dr, eller 8:o. Tiondeoch Hammarskatts-jcrnet, hvaraf det förra beräknats, såsom vid de begge sednaste Statsregleringarne, till 12,000 skepp, å 5 R:dr 32 sk., eller 68,000. Kungl. Maj:ls Nåd. P rop. om Statsverket i 850. g Transport 68,000. 3,560,920. men det sednare, som vid nämnde Statsregleringar beräknats till 6,000 skepp ä 14 R:dr, eller 84,000 R:dr, nu ansetts kunnaj upptagas till 6,307 skepp., eller, efter samma pris, 87,500. ^qq 9:o. Alun-Tionden, såsom vid de begge sednaste Statsregleringarne 500. 10:o. Svafvelbruks-Tionden, vid de båda sednaste Statsregleringarne beräknad till endast 600 R:dr, men som nu, då produktionen synts vara i stigande, ansetts kunna upptagas till 800. ll:o. Mantalsp enning arne, vid sista Riksdagen uppsatte från 336,000 till 350,000 R:dr och nu, efter medium under fem år och såsom varande i jemt stigande, utförde till 354,000. 12:o.
Jag får deremot förklara, att uti det län, der jag är landshöfding, har från flera ställen till läns-styrelsen ingått begäran om en annan tids bestämmelse för väglagningen, i följd hvaraf den nu sker dels om hösten dels om våren, emedan innevånarne funnit, att den lämpliga tiden dertill icke är om sommaren, då väglagningsämnet vid infallande torka bortblåser. Jag får derföre tillstyrka bifall å motionen, och anhåller, att detta yttrande måtte densamma bifogas. Hr von Troil, Emil: Det ämne, som nu är under öfverläggning, måste betraktas från a:ne olika synpunkter: den ena med afseende på vägarnes största möjliga godhet och farbarhet, och den andra med afseende på väghållarnes beqvämlighet. Motionären synes hufvudsakligen hafva af - Den 18 Mars f. ui. sett den förra synpunkten oell Hr von Heyne liar uteslutande hållit sig till den sednare. Det är således icke underligt, att de ej kunnat sammanstämma. För min del får jag tillstyrka, att Utsk. måtte frista sin uppmärksamhet vid båda dessa omständigheter. Jag tror det icke kan bestridas, att grusningen sommartiden gör vägarna, om icke ofarbara, likväl ganska besvärliga och skadliga för både dragare och åkdon. Jag får i detta afseende fästa uppmärksamhet på Capitaine von Sydows afhandling om publika arbeten. Han föreslår, att gruset ina framföras på den årstid, då transporten är lättast, eller då den kan verkställas på slädföre, men icke då genast utbredas, utan att häradsboerne skola antaga vissa väg-uppsyningsmän, sorn ägde tillse, när någon skada å vägarna uppkomme, och då genast bota den med de på förhand framkörda materialierna. För detta förslag talar, att förhållandet med vägbyggnad lärer vara som med andra byggnader, att om en skada genast botas, behöfves dertill vida mindre tid och kostnad. Frih. Ridderstolpe, Fredr.:
Vidkommande det belopp af tillsammans 16,600 R:dr, hvilket, på sätt i i843 års Revisionsberättelse blifvit omförmäldt, Kongl. KommerseKollegium från Riksgalds-Kontoret lyftat, i och för anskaffande af de vid de allmänna Navigationsskolornas första organiserande erforderliga inslrumenter, böcker m. m., hafva Revisorerne skolat anmäla, det någon redovisning för nämnde medels användande ännu icke blifvit af Kongl. Kollegium upprättad. Vid granskningen af samtliga ofvannämnda räkenskaper, hvilka Revisorerne funnit förda med ordning och redighet, har någon anmärkning, hvad ziffran beträffar, icke förekommit; och äro uppgifterna angående de i Rikets Ständers Bank vid revisionsårens slut qvarstående behållningar genom vederbörliga attester styrkta. Revisorerne hafva jemväl anställt inventering af säkerhetshandlingarne för de utur fonderna meddelta lån ; hvilka handlingar funnits säkert förvarade och ordnade med synnerlig omsorg. Af de till Revisorerne aflemnade Berättelser om fondernas vid 1843 och i844 års slut balanserade fordringar, äfvensom af Kongl. Kommerse-Kollegii Advokat-Fiskals, i egenskap af Ombudsman för fonderna, förda lagsöknings-diarier hafva Revisorerne erfarit, att fordringarne blifvit behörigen bevakade och utsökningsärenderna med drift handhafda. 3 Slutligen lå Revisorerne anmäla, att de, med anledning af sin Instruktion, till Kongl. Maj:t i underdånighet insändt ett exemplar af denna Berättelse. Stockholm den i3 December 1845. Högloft. Ridderskapets och Adelns Ledamöter : CARL ÅKERHJELM. CARL LAGERFELT. KANTZOW. FR. C. STUART. O. PH. OXEHUFVUD. J. F. EHRENSTAM. Högvördiga Preste-Ståndets Ledamöter: CARL FR. BJÖRKMAN. N. J. EKDAHL. JOH. WALLMAN. BERNH. STABECK. J. D.
Försålda andelar af lasten ersättas efter de priser, som å dylika varor i bestämmelseorten gälla, när fartyget dit anländer, eller, om detta icke sker, kunnat efter resans vanliga förlopp dit anlända; dock med afdrag af tull samt kostnaden för lossning och andra dermed förenade umgälder. § 43. För fullgörande af de aftal, befälhafvare i sin befattning med annan ingår, svare redarne, så långt fartyget med dess tillhörigheter och frakten räcker. Utöfver fartyg och frakt må i dessa fall anspråk emot rederiet ej sträckas, der det ej sådant sig särskildt åtagit. 28 Expeditions-Utskotlels Förslag lilI underd. Skri/velse, N:o i64. § 44. Har rederiet gjort annan inskränkning, än som i §§ 41 och 42 sägs, i befälhafvares rättighet att förbindelser å rederiets vägnar ingå, må sådan inskränkning emot tredje man ej åberopas i annat fall, än då denne icke varit i god tro. § 45. Om efter anträdd resa befälhafvaren erhåller underrättelse att fartyg eller last eller bådadera blifvit genom utbrott af krig ofria eller att bestämmelseorten blifvit genom blokad stängd, ställe han sig till efterrättelse hvad rederiet föreskrifvit, eller vid fartygets befraktning öfverenskommet är. Finnes ej föreskrift eller öfverenskommelse, söke då befälhafvaren antingen att inlöpa i närmaste Svenska eller neutrala hamn och der inhemta föreskrift af rederiet, dess ombud eller Svensk konsul, eller att under konvoj fullfölja resan till bestämmelseorten. § 46. Går fartyg under konvoj; vare då befälhafvare skyldig att, så länge han begagnar detta skydd, ställa sig konvoj-chefens föreskrifter till noggrann efterrättelse. § 47. Befälhafvare ege ej att försälja fartyget i annat fall, än att det, genom offentlig myndighets beslut, blifvit förklaradt odugligt, ej heller något af lasten, utom i de fall, §§ 42 och 179 omförmäla. § 48. Så ofta rederiet det fordrar, vare befälhafvare under resa skyldig att till rederiet insända räkning öfver fartygets inkomst och utgift.
Hr Generalen har, åtminstone för min känsla, gjort den största tjenst någon kunnat göra , då jag anser principerna här för hufvudsak och detaljerna för bisak. Jag har sett och beskådat , huru våra ömsesidiga grannar gaspiljerat våra vile k ra provinser, eller, rättare sagdt och för att nyttja rätta ordet, huru vi sjelfve, under närvar. militär-systéme, bortplåttrat våra provinser. Jag skulle derföre, med tanken fästad på hvad vi förlorat, önska ett sådant militär-systéme, att, sedan vi blifvit tillbakndrifne till vårt insulära läge, vi kunde vara trygga att få be - D c n 9 Maj c. :v,. Italia hvad vi hafva qvar. lag kan icke föreställa mig möjligheten för landet alt på en gång kunna bära en väl ordnad och exercerad stående annee, samt en väl öfvad nationalbeväring. Jag hyllar dock den grundsats, att försvaret bör hufvudsakligen grundas på nalionnl-heväring. Äfven tror jag, att SlatsUtsk. i detta fall följt en klok beräkning och i det fallet politiskt tidvägagåll, då det roed ett litet steg velat börja beträda denna bana och genom mindre indragntr visa hvad sorn sedermera i stort kunde verkställas och omsider fullbordas Rian har mycket klandrat oss här. Det förundrar irrig icke; ty det har roan både kunnat och bort vänta, nldramest uti en samling, der så många olika enskildta intressen finnas, som vilja göra sig gällande. Men jag liar varit mycket belåten med det sätt, hvarpå debatten blifvit förd Det har varit fullkomligen parlementariskt, och de anroärkntr, som niet SlatsUtsk. blifvit framställda, hafva hvarken varit sårande eller förolämpande. Hvad afseende likväl SlatsUtsk, vid besvarande af återrerrrissen, derpå kan komma att fästa, I.runar jag derhän. 11. o. Ad. torde erinra sig, att StatsUtsk:s ledamöter utgöras icke ensamt af Adel. Vi utgöra blott ^:del. ^:del är prester, ^-:del borgare och -Jtdel bönder.
Härvid sker ej importören, han vare Svensk eller Den 19 November e. m. 261 utländning, någonting för nära, då alla Svenska, till utrikes hamn gående, farkoster, måste derstädes erlägga deras hamn-utgälder uti fremmande mynt. — Denna deras utgift verkar emedlertid direkte på vexelhandel, då hvarje skepps befälhafvare måste till detta ändamål förses, vare sig med klingande mynt eller vexel. — Emellertid kommer derigenom vår Kiksbank i tillfälle att öka sin metalliska fond årligen, och det utan att ingå kostsamma inköp af silfver. — Jag kan ej heller inse någon olägenhet af denna min föreslagna åtgärd. Jag resumerar nu de här af mig utvecklade tankarne till följande min motion: l:o) att en utgående tull måtte, till belopp af 2 proc., åläggas all guldoch silfverexport; 2:o) att alla ifrån utrikes ort kommande skepp, såväl Svenska som andra länders, må erlägga alla hamn-utgälder uti det metalliska mynt, som gäller uti det land, hvari från de sednast komma; 3:o) att Tullstyrelsen instrueras, att måriadtligen uti Banken insätta hela beloppet af de ifrån fremmande länder ingående skepps hamn-umgälder, hvaremot det bör åligga Banken, att till vederbörande städers Styrelser ersätta de af dem dervid påräknade inkomster, men uti Kiksbankens sedlar. Det beror härvid af Konung och Ständer, der sådant skulle pröfvas ändamålsenligt, att, utöfver nuvande utfästade hamn-umgälder, anbefalla en tillökning för Statskassans räkning af t. ex. 10 proc. af nuv:de tariffer, hvilka böra vara lika gällande för utländ ska som Svenska fartyg. Denna min motion anhåller jag vördsamt måtte remitteras till vederbörligt Utsk. Denna motion remitterades till Bevilln.Utskrt. Frih. Alströmer, Jonas, anförde skriftligen: Det Macedoniska ropet: »kom — och hjelp oss»,— har länge hörts från alla ändar af vårt land. Detta vittnar om ett behof, som ej afhjelpes genom för handen varande tillgångar för dess tillfredsställande.
Beträffande förstnämnda ändamålet med byggnadens framlida användande för fångvården, har bos Rikets Ständer blifvit erinradl, att då det vid andra, i sednare tider inrättade större fängelser icke funnits ovilkorligen nödvändigt att inom eller invid sjelfva fängelserna bereda boningsrum för der anställda predikanter och läkare, och då under den tid, som möjligen erfordras innan ny lokal hinner anskaffas för lasarettsoch kurhus-inrättningen i Warberg, lämpliga bostäder för predikanten och läkaren vid dervarande straff-fängelse säkerligen kunde erhållas inom nämnda stad, syntes någon egentlig olägenhet i afseende pä religionsoch läkarevården vid detta fängelse ej böra uppkomma derigenom, att den, jemlikt 1831 års Kongl. Bref, åt norra Hallands invånare, till lasarett och kurhus upplåtna fordna kasern-byggnad finge under sagde tid fortfarande för det med upplå - 188 Expeditions-Utskotlets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 103. teisen åsyftade föremål begagnas. För den händelse åter, att denna byggnad numera skulle vara bestämd till ransakningshäkte eller ett serskildt fängelse för Warbergs stad och kringliggande landsort, har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad deruppå, att uti den större straff-anstalt, som under sednaste tiden blifvit i Warberg inrättad och hvilken skall kunna inrymma 400 lifstids-fangar, tillfälle icke torde saknas att, åtminstone intill dess lasarettsoch kurhus-inrättningen kunnat erhålla annan lokal, bereda lämpliga förvaringsrum jemväl för ortens ransaknings fångar.
M o t Isas påstående o m den äkta härden såsom prosans egen härd citerar jag Isas egna o r d: » Tro mig, lifvet är ej så renons på poesi, s o m folk gör det. » Och i ett äktenskap, där barn finnas, där finns poesien förkroppsligad. Finns det något ljufvare, skärare och älskligare än ett litet b a r n? E j enligt min åsikt, det vet jag. Isa frågar: » Hvarför blir så fort och så ofta af den svärmiska unga flickan en vulgär liten mat r o n a? » Jag svarar: » E n liten matrona kan vara svärmisk och behöfver ej vara vulgär. H v a d den första egenskapen angår, så finns n o g en o c h annan, s o m ej anser den nödvändig för äktenskaplig lycka. Den senare är ledsam, det medgifves, m e n f ö r e k o m m e r den verkligen så ofta hos unga fruar? » Till sist vill jag göra ett påstående, det att o m kärleken är sann, så är den fin. Och nu har jag sagt hvad jag ville säga, gifvit mina tankar o c h känslor uttryck. Det beror på om Idun vill gifva dem » t r v c k ». Evy. P. S. Jag är gift, har varit » i sjunde himlen » och lefver nu en lycklig jordisk tillvaro. Än en gång soppa på soppa. Några reflexioner framkallade vid genomläsandet af » Soppa på en korfsticka » m, m. meddelas här s o m inlägg i soppfrågan, 1897 Att en » ohjälplig gourmand » gjorde klokt uti att följa sin mans o c h E. V:s välvisa råd tror jag, äfvensom att ni ej gått riktigt rätt till väga m e d eder buljongskokning. Vågar jag hoppas, att ni ej opröfvadt förkastar mitt välmenta råd, skall jag så gärna säga, huru jag i många år gått tillväga o c h funnit bäst. Ni får ej låta koka, s o m ni säger, ty därefter kan man ej ge några egna o m d ö m e n, utan tag ett stort köksförkläde på eder och var med själf från början till slut o c h se till att allt blir riktigt.