Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag önskar alt R. o. Ad. ville allvarligt och ganska strängt hålla på den, efter min tanka, R. o. Ad. ovilkorligen och ensam tillkommande rätten alt i sista hand besluta om pensioneringen. Hr von Kraemer har talat om opinionens ombytliga vindkast, som kunde komma att hafva inflytande på dem, hvars rätt vore i fråga: R. o. Ad. har dock, sedan längre tid tillbaka visat prof på en så hedrande conlinuitet i tänkesätt, att jag ej fruktar det någon fara hotar de ifrågavar:de tjenslemännens rättigheter, icke heller deras billiga anspråk. Hr von Krtemer har likaledes ordat om obehörigheten af inquisition i tjenstemännens lefnadsförhållanden, hvilken efter hans förmenande vore till befarandes, om man gjorde afseende på något annat än deras tjensleutöfning: det må till svar härå nämnas, alt någon inqvisition icke synes erforderlig eller komma Deli 26 Maj. 149 i fråga för kännedomen om en hvars förfarande i det offentliga lifvet, hvarvid man underkastar sig offentlighetens vittnesbörd och de påföljder uti allmänna omdömet, sora af ett sådant framträdande inför medmenniskor icke lära uteblifva. Det är således icke efter min tanka, fråga om annat än dessa tjenstemäns offentliga förhållande, som kan komma i betraktande, då man fäster afseende på ”förekommande omständigheter;” hvarföre jag önskar att föreskriften derom mätte i den nya §:n, såväl som den gamla varda bibehållen. Hr von Kraemer: Jag skall inskränka mitt yttrande till endast några få anmärkmr. Hr Rosenblad har talat om tjenstemännens inom Riddarhuset ringa sysselsättning: om della kan tillämpas på Fiskalen och Riddarh.Kanslisterne, så gäller det ingalunda i hänseende till Sekret, och Kamereraren. Frih. Cederström har på milt omdöme huru tjenstemän böra behandlas, under erkännande af det ädla och ridderliga deruti, likväl, om R. o. Ad. skulle beträda den bana jag ansett vara den rätta, tillämpat liknelsen utaf Riddarens af La Mauchas handlingssätt: derpå vill jag endast svara, att jag hört Frih.
M:ts Propos:u i ämnet blifvit grundad. Jag kan svårligen vederlägga Utsk:s skäl, men jag tror. att de af stadens äldste anförde icke heller böra förbises, och då Utsk. blott på enskild motionärs framställning tillstyrkt, samt R. St. beviljat Sölfvilsborgs stad prolongation, hade jag förmodat, att en sådan förmån jemväl skulle beviljas staden Cimbritshamn. Hr Bildt, Didrik Gillis: Då den siste Talaren erkänt, att SlatsUtsk. haft välgrundade skäl för afstyrkande af R. St:s bifall till den gjorda framställningen, kan jag vara ganska kort. Det enda skäl, den värde talaren anfört för bifall till det ifråga v. anståndet, är, att då R. St. på grund af enskild motionärs yrkande beviljat staden Sölfvesborg prolongation i betalningstiden, hade Utsk. nu så mycket heldre bort tillstyrka en sådan förmån för staden Cimbritshamn, som den af K. M. blifvit föreslagen. R. o. Ad. har likväl vid flera tillfällen uttalat den åsigt, ali något) förändring i de af R. St. faststälde vilkor för återbetalning af de kommuner beviljade lån icke, böra äga rora med mindre, än alt serdeles vigtiga omständigheter sig förete, och R. o. Ad. afslog derföre vid denna riksdag frågan om en dylik förmån för staden Sölfvesborg, hvarföre jag äfven hoppas, att R. o. Ad. förfar pä samma sått i fråga om prolongation för staden Cimbritshamn. De anförde skålen Den 1 Juli. 21 för bifall lill del af StalsUtsk. förordade afslaget har Gr. Posse erkänt och jag anhåller alt vidare få utveckla deni. Staden Cimbritsham har varit serdeles väl omhuldad af R. St. Ars riksdag fick denne stad till hamnbyggnad 15,000 R:dr såsom statsanslag och 25,000 R:dr såsom lån. Vid riksdagen år 1844 fick staden ytterligare 5,000 R:dr såsom statsanslag och 10,000 R:dr såsom lån.
Den 4 December f. m. 39 Fredagen den \ Plenum klockan half lill 10 Förmiddagen. Föredrogs ånyo och bifölls ExpeditionsUtskottels den 3o sistlidne November under N:o 274 aflåtne, och samma dag e. m. på bordet lagde, memorial, med öfverlemnande af Förslag lill ChartaeSigillatae-Förordning. I sammanhang hvarmed uppläsles till justering och godkändes följande från ExpeditionsUlskottet inkomne Förslag till Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse!- till Kongl. Maj:t: N:o 247. Rörande stämplade pappersafgiftens beräkning och utgörande för år i83o och påföljande år. Med förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse, angående den af Rikets Sländer vid innevarande Riksdag beslutade stämplade pappersaigiftens erläggande, samt om hvad, vid controllen och uppbörden deraf, iakttagas bör. Fortsattes pröfningen af BancoUtskollets den 22 sistlidne October under N:o 82 nfgifne, och den 2 derpflföljde November e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:is 48, 4ö» 5o, 51, 52 och 53 9° Den 4 December f. m. förut meddeldte Betänkanden, hvaruti grunder för Bankens Lånerörelse, efter dess särskilda utgreningar, för tidrymden intill nästa Riksdag blifvit af Utskottet föreslagne. Angående en på upplåningar grundad Discontering för Handeln och den större Rörelsen. A') Rörande Upplåningen m. m. 2:0 Att den upplånade summans hela belopp må utgöra högst 3 millioner Riksdaler, men icke mera upplånas j än som i föreskrifven läneväg kan åter utgå. Friherre Cederströmj Jacob: För min del anser jag ej någon bestämd summa böra utsättas, men deremot i Instructionen för BancoFullmägtige böra stadgas, att ej mera får upplånas, än som kan utlånas inom loppet af en månad.
Konungen anslog 240,000 r:dr till stadens äterupbyggande och föreskref de villkor, som i K. Br. d. 18 Dec. 1843 närmare kunna inhemtas. Kaptenen Klingström, som anmälde sig alt bygga ett stenhus, (ganska säkert det vackraste som finnes i staden) erhöll alltså, i förhållande till byggnadens storlek det besagda lånet af 7,500 r:dr. I del K. Br., jag nyss åberopade, finnes visserligen föreskrifvet, alt, då lån hos komiterade skola sökas, vore lånesökanden skyldig att inom viss lid hafva skuldebrefvet, och allt hvad som för byggnadens fullbordan återstod, inom viss tid färdigt, på det. att lånehandlingarne i behörig tid skulle kunna till Riksgis-kont. aflemnas; men i samma K. Br. finnes ingenting särskildt stadgadt om borgensförbindelse, hvaremot Hrr Fullm. i Riksgis-kont. för - Den 22 Mars. 123 modligen på grund af deras instruktion, ansågo och resolverade, att som Tit. Klingström, i sin egenskap af Regcts-skrifvare, vore upbördsman kunde icke honom tillåtas alt begagna lånet med mindre han ställde särskild borgen för detsamma och aflemnade inteckning i egendomen. Då denna föreskrift, af Riksg:s-kont. meddelad Byggnadskomiten, af denna lillkännagafs för bemälte Kapiten, förklarade han sig icke vilja anskaffa den anbefallda borgensförbindelsen, anmälande derjemte att han vid sådant förhållande ville återbetala del undfångna lånet.
Jo, i den meningen att förstärka tullskyddet för landels industri och manufakturer, emedan erfarenheten hade ådagalagt, att det skydd, som den tillvarande protekliva tariffen innebar, befunnits otillräckligt att mota den varuöfversvämning, hvarmed landet hemsöktes 1848 och 1849, till följd af de ytterligt nedtryckta priser å alla fabriksoch manufakturartiklar, som voro en verkan af de politiska och kommerciella katastroferne sistnämnde åren. I Tyskland har den vanliga treåra tullförenings-kongressen nyligen varit samlad. Men har den föreslagit några förändringar af liberal tendens? Ingenting mindre. Tvertom, der, som annorstädes, hvarest upplysning och statsklokhet få råda, har man i en tidpunkt, som utmärkes af jäsning hos massorne och socialistiska och kommunistiska meningars utbredande, framför allt ansett angeläget vara, att icke osäkerheten och jäsningen Bevillnings-Utskotlels Betänkande, M ä. 101 skulle ökas och få ny näring, medelst att rycka arbetet från arbetaren, hvilket, noga att märka, är bans enda rikedom, hans hela utkomst. Men hafva väl ulsigterna för utbrotlet af nya politiska och kommerciella skakningar, utaf en ny verldsbrand, varit någonsin mera botande än nu? En ny hvälfning i Frankrike, med ledningsrör till alla kringliggande länder, är uppenbart i antågande och närmar sig alltmera, i samma mån det kritiska ögonblicket nalkas, då valet af president skall försiggå. Hvarje postdag medförer underrättelser, huru oron i sinnena och osäkerheten i affärsverldeu tilltaga, och huru alla partier på förhand bereda sig till den afgörande kampen, men å andra sidan äfven huru Europas stora makter rusta och väpna sig, huru de sammandraga trupper och närma dem efter hand emot Frankrikes gränsor, för att icke blifva overksamma åskådare af striden.
19 hvartill kom march-dagar till och ifrån regements-mötet, i medeltal 6 dagar likaledes till kompagnie-mötena fram och åter 24 — 30 march-dagar. tillsammans 56 dagar, under hvilka trupperna årligen voro uppkallade, samt i tillfälle att erhålla öfning och disciplin, oberäknadt de s. k. kyrkovalls-excer cerin gar, hvilka på chefernes eget föranstaltande anställdes. Man har i sednare tider trott sig böra ogilla de många och korta kompagni-mötena, men dervid glömt, hvilket vigti gt medel de voro till krigsmannens vänjande vid ordning och lydnad. Landstigningen på Seeland, slaget vid Narva, öfvergången af Duna in. fl. ärofulla krigsföretag, lemna de mest lysande hevis på armeens då egangande hildning, frukter af Carl XIs ordnande snille. Efter 1721 års fredsslut inskränktes kompagni-mötenas antal från 12 till 2 å 3, hvarigenom den årliga excercis-tiden minskades från' 26 till 16 å 17 dagar, och march-dagarne från 30 till 10 å 12, så att soldaten i stället för 56 dagar blott var 26 ä 29 dagar uppkallad oell i tillfälle att vinna öfning och disciplin. För befrielsen från de öfriga kompa gni-mötena erlade manskapet en viss kontant afgift lill den s. k. Generaljörråds-Cassan. Så fortgicks under 20 fredsår. Man köpslog med soldaten om mötens hållande eller icke. General-Förråds-Cassan förkofrades, men soldat-bildningen aftog i samma förhållande, tills 1741 års krig med Ryssland utbröt, som sorgligt ådagalade följderna af detta förfarande: nederlag och neslig fred. Kronprinsen Adolf Fredrik, utnämnd till Generalissimus, fästade Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten att snart vidtaga flera hufvudsakliga förbättringar i försvarsverket; alla medgåfvo nödvändigheten och berömde förslaget, men verkställigheten uteblef.
Gif dessa deremot rätt och förmåga att nyttigt verka, gif en än vidsträcktare makt åt LänsNämnden, och säkerligen skall det öfverklagade onda skyndsamt försvinna. För att upnå målet, behöfver man ingalunda inkasta sig på theoriens fält. Med bibehållande af vår gamla historiska grund, torde man lätteligen deri kunna inplanta de lifgifvande bestämmelserna af den Norska lagen. Jag anser således, att under det SockenNämndens verkningskrets utvidgas, bör beskattningsrätten fortfarande förbehållas sockenstämman. Deremot torde en vid Landshms sida stående makt böra finnas, en länk emellan de styrande och de styrde, lika nyttig för båda. En sådan är LänsNämnden, kraftig i förening med styrelsen, vanmäktig om den söker lösbryta sig derifrån. Granskar man förslaget, finner man snart huru ogrundad den fruktan är, som i LänsNämnden ser en vådlig inskränkning i Landshms behöriga inflytande. Snarare torde motsatsen någon gång kunna inträffa, synnerligast om, såsom lämpligt är, Landsten blir Nämndens sjelfskrifue Ordfide. Förmanskapslagen betraktades vid dess införande i Norige med föga gyrisamma blickar af styrelsen. Efter kort tid vände sig dock bladet; nu prisas den af embetsmännen lika högt som den älskas af folket. En utmärkt amtman yttrade nyligen: »Förmanskapen äro möjligen förarglige för en klen amt man, eii duglig deremot finner i dem sitt bästa och säkraste stöd. Ingen Norrman lärer numera bestrida deras ovanliga nytta.» Innerligt öfvertygad att äfven här samma-lyckliga följder deraf skulle framkallas, vågar jag vördsamt föreslå det It. St-.r för sin del antaga en KommunalLag, byggd på följande hufvudsakliga grunder: Sooken-Nämnden. 1:0. Inom hvarje pastorat utses en SockenNämnd. Består pastorat af flera socknar, bör hvarje dylik vara i förhållande till sin folkmängd i Nämnden representerad. Nämnden består af från 5 till 9 ledamöter. Antalet bestämmes af K. Bef:h:de med hänseende till folkmängden. 2:o. Valen ske inom hvarje pastorat i Jan. månad; kyrkoherden är valförrättare.
Jag lager mig således friheten hemställa, om icke behandlingen bör blifva sådan, alt Utsk:s förslag, på sätt grundlagen äfven föreskrifver, alltid får blifva ja-propositionen, och contra-propositionen föreslås af dem, som icke äro nöjda med Utsk:s betänk. Den kan då hemtas från de projecter af enskilda motionärer, sorn Utsk. lemnat utan afseende, och för att visa detta genom ett exempel, röride lånerörelsen, torde jag få påminna, att i Utskls förslag pag. 86 förekommer ett tillstyrkande att småningom från Banken öfverflytta den nuvar. discontrörelsen, och intet hinder möter för hvem som vill att der yrka samma förhållande med alla andra grenar af Bankens lånerörelse. Jag anhåller, att Gr. Cronhjelm och de flera ledamöter, sorn yrka på ett annat föredragningssätt, måtte behjerta denna utväg och icke tro, att jag åsyftar förhindrande eller hämmande af någon menings framställning. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag instämmer med HrEefre'n, att enda möjligheten för alt komma till någon reda vid besluten är att följa ilen af Utsk. uppställda ordningen. Vid de särskilda punkterna afUtskis förslag kan i allt fall hvarje opinion göra sig gällande, utan alt man behöfver återgå till de enskilda motionerna och särskildt Upptaga dem till afgörande. Så t. ex. kan Hr Totties förslag komma under öfverläggning, då den afdelning, som handlar om Bankens lånerörelse, förekommer. Hvad åter första och andra punkterna angår, torde de böra gemensamt discuteras, men kunna hvar för sig afgöras. Frih. Ehrenborgh: Jag skall icke upptaga liden länge; jag har blott velat erinra, att Frih. Palinstjernäs yttrande visat, att vi, så snart vi inkomma på discussion öfver Usta punkten, jemväl komma in på ilen andra, hvilket nogsamt ådagalägger dessa punkters sammanhang och behöfvet af den gemensamma öfverläggning, jag föreslagit. Hr Tham, Wolrath:
» som tänkaren ej kan förklara » och mången beprisad i högan Nord, » som för mig är tvetydig vara. » Jag vill gerna behandla honom väl och snällt » och traktera herr doktorn rundligt, » Men jag lyckas ej finna något originelt, &gt;Det har länge förargat mig grundligt. » Här suckade Satan djupt och slog den sista droppen i glaset, drack ur som en karl och i fickan tog för att artigt betala kalaset Jag satt litet brydd. — » I en slik affär. » jag har ej som ni praktiserat » Jag antar ni söker ett straff och begär » ett, som är starkt raffineradt. » Herr Satan blef genast uppmärksam, sköt med fingrarne undan brickan » Har ni ett förslag, låt det komma fram! » — och han stoppade tian i fickan.Jag fortfor: » Naturligtvis är det ej värdt » att komma med svafvel nu mera. » » Nej, — men ej heller fbr krångligt och lärdt, » utan något populärt, som kan kan sentera. » » Ja visst. Det lins väl ett enskildt rum, där de stora snillena hållas? » » Det fins. — Men till det är von Bergen fbr dum, » och ni vet, att från hvetet ska ’ agnarna sållas. » » Jag mins mycket väl. Men denna sak » är mer specifik än de flesta. » Och hur jag vänder den fram och bak, » tror jag, min idé blir den bästa. » » Det tror man alltid 1 — Men säg hvad ni vill! » — » Jo, fftrsök arrangera ett hundraårs möte » mellan Darwin, Huxley, Spencer och Mill, » Lessing och Kant samt Schiller och Göthe. » Stoppa in von Bergen i deras krets! » Det är dem, han städse brukat citera. » I början blir han kan hända tillfreds, » men i längden tör sällskapet ändå genera. » Se det är karlar, som känna sitt folk, » och inte så hastigt bli fami \ jära. » De nöjas visat ej med hvar sanningstolk, » som vill göra dem alliför populära. » De kunna dra fram hans falska citat » det enda de hört af herr doktorns skrifter —. » Infbr dem ska * han möjligen känna sig flat » och betvifla en smul sina egua bedrifter.
Jag kan icke förena mig i Frih. Cederströms åsigt, egentligen derför att jag befarar, att om man följde alldeles samma princip, när man kommer till fattiglagen, sorn han nu yrkat, så kommer detta i min tanke nödvändiga stadgande icke att finnas, hvarken på det ena eller andra stället. Hr Lagerheim, Lars Magnus: En allmän röst, icke blott inom alla [\ RiksSttn, utan äfven inom nationen, har otvetydigt uttalat sig för nödvändigheten af en förbättrad folkundervisning. Det lärer således ingen bestrida R. St:s pligt, alt i allt hvad på dem kan ankomma söka befordra detta ändamål. Jag kan således icke biträda den meningen, att just söka kringgå det största hindret för möjligheten af folkundervisningen, då man skulle lemna en så öm - 33G Dan 17 Februari f. m. tålig och vigtig principfråga som den, liuru det lior tillgå med sådana barn, hvilkas föräldrar och målsmän icke kunna bekosta deras underhåll och skolgång, obemärkt oell ovidrörd i sjelfva skollagen. Efler min tanke bör således med lätta eli stadgande derom äga rum, i enlighet nied hvad Hr Lefren derom föreslagit, och hvarmed jag får mig förena med den förändring, att det må heta skolundervisning i stället för skolgång. Hvad derefter angår den sedermera i punkten införda befrielse eller rättare lättnad för sådana barn att icke dagligen behöfva gå till skolan, som äro alldeles medellösa samt hafva för lång väg och hemma kunna få undervisning, så anser jag detta stadgande liar alldeles vara på sitt ställe, af samma hufvudsakliga grund, som jag tagit mig friheten antyda, det man icke bör kringgå, utan öppet och klart i sjelfva skollagen nedlägga sådana föreskrifter, som göra syftemålet verkslällbart; och hvad slutligen den sista frågan beträffar, eller husbönders åliggande att för tjenstehjons oell stattorpares barn vara ansvariga, får jag mig med Hr von Hartmansdorffs förslag derutinnan förena, emedan verkligen denna punkt tuera tillhör fattiglagen än skollagen, och tager jag mig friheten alt i enlighet härmed anhålla om Hr Frih. o. Landtnäs proposition. Hr von Hartmansdorff:
Men vid syn i jordatvist anser jag, lika med Hr Olivecrona, att sju nämndemän böra vara närv:de, då dessa frågor vanligen äro af stor vigt. Om man är ense om att vilja höja nämndemansbefattningarne, för att dertill få mera framstående personer, bör man från dessa befattningar borttaga allt som icke egentligen dit hörer och ej i otid besvära innehafvarne deraf. Att sju personer skola sammanträda för hvarje litet mål, t. ex. en liten stöldransakning, hvars fortsättning och slut kanske blir uppskjutet, är orimligt; Den 7 Mars f. m. 135 och då man allt mer vill förlägga ransakningarne till cellfängelserna, hvarigenom nämndemännen olia få längre väg att resa, blir, om så många skola dertill kallas, svårigheten så mycket större. I civilmål, der den part, som begärt urtima ting, får bekosta domarens och nämndens resor, blir ett sådant ting så dyrt att icke någon vågar påkalla det. I egodelningsrätterna, der ekonomiska mål af stor vigt förekomma, finnas endast tre bisittare; och samma antal tycks vara tillräckligt vid urtima ting och extra förrättningar. Jag erkänner visserligen att det är oegentligt att vid större brottmål rätten skall vara domför med endast tre nämndemän; men mati får ej, endast för undantagsfallens skull, drifva principerna till deras ytterlighet. Vid lagtima ting är deremot förhållandet annorlunda. Då der förekomma mål från olika delar af domsagan, behöfvas också nämndemän derifrån för att irtéddela nödiga upplysningar; och dessutom kräfver sjelfva högtidligheten vid sådana tillfällen ett större antal nämndemän. Jag kan således icke instämma i begäran om afslag å denna punkt, men vill icke lägga mig emot dess återremitterande, för ändring i det syfte, att vid syn i jordatvister nämnden skulle vara fulltalig. Hr Nordenfalk, Carl: Instämmande med reservanten af R. o. Ad., åberopar jag i hufvudsaken de skäl, han i sin reservation anfört och vidare muntligen utvecklat.
Qvarnar samt Wattenverk anlägga. / Från StatsUtskottet t af oen 28 sistlidne Augusti : N:o 4 fy, Angående Götha CmalBohgs Götheborgs och IVfilmö f. d DiScoatliuättaingars tillståad och förvaltning. Trot. Utär. TresteStunclet. S, D. f. m. Efrfer å nyo skedd föredragning bi fö! los nedannämnde från Utskotten inkomne betänkande : StatsUtskottet; N*.o 439, Förnyadt utlåtande, angående Pension för Directeuren Löfwing, Bevillnings och EkonomiUtskotten; KiO 36, Om inskränkning i Finska Handeln, Stats och EkonomiUtskotten : N:o 44T, Om Kong!. LifRegements HusarCorpsens reducerande till Infanteri. N :0 4^2, I frågan om StadsPrivilegier för Trelleborg och Hamnbyggnad derstädes m. m. Stats, Bevillnings och EkonomiUtskotten: N;0 443, Om ytterligare understöd för Nybyggare i d® Norra Provincerue - SS>2 Prot. Vlär. a. y Scprfmb. 1823. StatsLag och Ekonomiutskotten: N:o 444, Angående dels befrielse fiån skattläggning fri Husbehofsmjöloch Sågqvarnar, dels ock rättighet, att obehindradt, samt utan föregången syn på stället, få sådane Qvarnar, samt andra Wattenverk anlägga. StatsUtskottet i No 445, Angående Götha CanalBolags, Gö> theborgs och Malmö f. d. Discontlnrättningars tillstånd och förvaltning, i följe hvaraf behörig decharge borde Herrar Fullmägtige för deras åtgärder härvid meddelas. N:o 446, Om tillökning i det af ManufacturDistontKonden bestämda Låneanslag för Glasbruken, samt N:o 447, Om Revision af LotsafgiftsFon* dens lörvahning. Frun Wällofl. BorgnreStunäet.
Herr Grosihandlaren 8.inte88vn8 Memorial, innehallande, det Bewillnings Utskottet borde updrägas at afwen granska alla de serskilte Kronans intrader af Sjö - och Landt-Tulls - samt Accis afgiftcr, PostChartä- Sigillatä- och Husbebofs-Bränneri-medlen, samt til Ctanderneupgifwa de förändringar, som Utskottet deruti finnér nödige , isynnerhet med afseende pä utgörande och fördelning deraf; til hwilken ända Bewjllnings ^ ULffottet afmcn borde fa del af hwad til Stats och Oeconomie-Utjkotten, dese ämnen rörande, inkommit frän private personer eller nägot helt Ständ, jemte desie Utskotts egne yttranden deröfwer, för at sedan pä en gäng med Bewillnings - Utskottets Betänkande i desie delar til Respective Ständens pröfning ofwerlämnas. Ti! Allmänna Beswärs - och Gecsnsmielltststtet. l:o Herr Asiesior OLbns Memorial, angäende tillägg wid hans förut ingifne anförande om en allmän Fattigwärds-inrättning. 2:0 Herr Lagman avaseiis Memorial, rörande Forsing at, pä lämpeligaste sätt, meddela Allmogen nödig underrättelse om utkommande Författningar eller hwad af deras innehall egente!igen kan wara för Allmogens kännedom nödwändigt. Ut supra. Ux sirotocollo, ä> kk. peterson. Den jZ Augusti. 98Z Utdrag af Protocollet, hällit i Borgare. Ständets plenum wid Riksdagen i Stockholm d. rr Augusti 1809. S. D. Af förekommen anledning och til skyndsamt ernäende af den för besluten oundgängelige kunffap om fullständiga innehället af sädane handlingar, hwilka frän ett eller annat af Riks Ständen blifwit til wederbörligt