Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
bundet, själfullt vacker; när man talar med henne, den der underliga, hemlighetsfulla dragningen, LOUISE flyttar sig instinktlikt längre bort. ALLAND. taglig för intyck, och alla mina blidare känslor samla sig oftast i hvad vi fransmän kalla tendresse. Jag tyckte strax, att det var synd om henne; hon var så ensam. Hennes man är en Jag är, som ni kanske vet, mycket emot ungersk magnat, som lefver endast för hästar och kapplöpningar. Han är otroligt rik, har ett halft tjog älskarinnor och vårdslösar sin hustru. LOUISE. Fast hon är vacker? 73 - ALLAND. gå i en annan genre För resten fängslar skönheten ju icke evigt Han är en landtjunkare. Håns smak måtte LOUISE. Nå men hon? ALLAND. verldsdam i hvarje fiber af sin vackra kropp. Hon har ett hof af tillbedjare, men hon finner med hundvalpar kastar bort dem, eller tillrättavisar dem, när de trötta henne. Hon är dem dem fadda och tomma. Hon leker med dem som Hon är en själsaristokrat och hon är stolt fullkomligt fördomsfri, men hon älskar ingen af och hon längtar efter någon att älska, ty hennes lif är så fattigt midt i öfverflödet. LOUISE med ansträngning. Har ni varit bekant med henne länge? ALLAND. vi varit tillsammans åratal redan. Så blek ni är! Mår ni inte väl? En vecka knappt men det är som hade LOUISE. Jo, fullkomligt. Fortsätt, jag ber. 74 - ALLAND. öfver mig. Detta fullkomligt klara och med Hon har själsoch börds-adelns hela Sådana kvinnor som hon ha en otrolig makt vetna, detta på en gång fria och kyliga kyska prestige. Generationers förfining ligger henne i blodet. Bara att se hur hon klär sig ah! klär sig väl. Men det föraktar ni. under stigande ångest. LOUISE Jag tycker nu en gång om, att en dam Nej jag föraktar det inte. ALLAND. Det käns, som hade hon börjat spinna silkesnät omkring mig Jag blir nog hennes offer en dag. Jag tycker mig nästan på förhand besegrad Jag kommer att falla på knä, blotta mitt bröst och säga: stöt till. LOUISE
Hr Gr. o. Landtm, hemställde vidare, om H. o. Ad. bifölle att, såsom Ulsk. i sednare mom. af dess i afseende på sistnämnde punkt gjorda tillstyrkande föreslagit, R. St. jemväl hos K. M. i und. anhålla, att K. beftde måtte i nåder anbefallas, ej mindre att, der sådant ulan förnärmande af laglig rätt later sig göra, föranstalta derom, att gästgifveri-rörelsen varder med entreprenaden af skjutsen förenad, än ock alt, i händelse slationernes förläggande till andra hemman i närheten af de nnvar. gästgifvaregårdarne skulle underlätta entreprenaders ingående och lokala förhållanden derför icke lägga hinder i vägen, för sådane förflyttningars tiilvägabringande vidtaga nödiga åtgärder. Afven denna propos. besvarades med starka Ja, blandade med många Nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att Ja öfverröstat Nej. Beträffande Ulsk:s i afseende på 7:de punkten af iftågavar. motion gjorda anmälan, att särskildt utlåt, derom komrae att af Utsk. afgifvas, fann R.’o. Ad., i öfverensstämmelse med Hr Landtm:s propos., denna anmälan icke föranleda till någon åtgärd. Föredrogs och remitterades till StatsUtsk. K. M:s denna dag ankomna nåd. propos. af d. 17 dennes, ang:de ett statsanslag till upprätthållande af den arméens pensionskassa åliggande pensionering. Äfvenledes föredrogs och remitterades till Statsoch BankoUtsk:n K. M:s denne dag ankomna nåd. propos. af d. 17 dennes, ang:de tillåtelse för banken och riksg:s-kont. att, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af arméens accords-amorteringsfond, emottaga nya sådana, ställda på förlängd inlösningstid.
Majrts Nådiga sanction hemställa, alt, å de orter, der, i fråga om presterskapets aflöning, ej annorlunda blifvit öfverenskommet eller förordnadt, utan deras löner i skafttionde utgå, den åbo eller hemmansegare, som verkställt odling af sådan mark, sorn bevisligen förut icke varit till åker upplagen, må, utan alla föregående kostsamma syner och värderingar, för sådan odlingslägenhet åtnjuta befrielse från tiondes utgifvande i 20 år, räknadt från den tid, lägenheten första gången besåddes. Hvad motionerna innehålla h,.r Utskottet i öfvervägande tagit^och får, till en början, vördsamt upplysa, ali föreskrifterna för bestämmandet af presterskapets ordinarie och extra ordinarie inkomster linnas hufvudsakligast i Kongl. Förordningen den 8 Febr. 1681, men äro äfven gifna i serskilda äldre förklaringar oell resolutioner, nästan för hvarje province i riket, samt alt, i afseende å con ventioners upprättande, angående desse inkomster, Kongl. Maj:t under den 3 April 1816, förordnat, att, om pastor och församlingen gemensamt åstunda och begära en öfverenskommelse om presträttigheternas utgörande, eller oek, om en sådan öfverenskommelse blott å ena sidan begäres och åslundas, vare sig ensamt af pastor i församlingen elier ock af församlingens pluralitet, bör dertill, på da grunder, 1681 års förordning och flere dermed gemenskap egande Kongl, bref och författningar innehålla, upprättas ordentligt förslag, lämpadt efter gällets beskaffenhet, för att, vid allmän sockenstämma, i närvaro af vederbörlige Kronooch Cousistorii-ombud, leda till vänlig förening lärare och åhörare emellan, då, i händelse af vänlig öfverenskommelse, föreningen bör till Nådig stadfästelse anmälas.; men skulle ändamålet motverkande stridigheter uppstå, underställes förslaget vederbörande Landshöfding och Dom-captlel, i afsigt att godvillig förening åstadkomma, hvilken, om den ernås, likaledes till Nådig stadfästelse nnmäles.
Jag vill i förbigående säga om Gefle-Fahlu-banan, att jag är säker om, att den är till sin riktning felaktigt utlagd, och de som äro delägare uti den måste, om de lägga handen på hjertat, äfven medgifva detsamma; den skulle nemi. hafva gått söder om Storsjön. I öfrigt har denna bana precist samma fel som den af Hr Ericsson föreslagna sambands-banan, den går genom en af de värsta trakter man kan tänka sig, genom en terräng, som möjligen i en aflägsen framtid kan komma att skörda stora fördelar af jernvägen, men hvilka skulle hafva kommit landet mycket förr till godo, om banan blifvit lagd på rätt ställe. Häraf ser man nödvändigheten af att noga öfverväga, innan man skrider till verkställigheten af en jernvägsanläggning. Man påstår äfven, att den af mig föreslagna jernvägen mellan Upsala och Gefle ligger nära hafvet; men en blick på kartan visar, att den håller sig på ända till 6 mils afstånd derifrån och kommer detsamma nära, först då den träffar Dalelfven. Denna bana är för öfrigt sådan, att jag tror, man icke i hela Europa skall kunna utplocka många i afseende på terrängen så fördelaktiga bitar som mellan Upsala och Gefle. Dessutom är den rak och kan läggas på en sandås nästan hela vägen, och der den passerar Dalelfven, gör den icke mindre än 6 fjerdingsväg besparing i längden emot landsvägen. Den måste således åtminstone i tekniskt hänseende kunna duga, och jag frågar, om det icke vore riktigare, att Hr Ericsson, som framställer så långa argumenter för att få raka 1 in ier på andra ställen, äfven ville lägga denna rak, hellre än att kasta henne in i sådana krokar, som jag här ser framför mig å kartan. Jag kan således icke inse annat, än att rätta kommunikationen mellan Stockholm och Gefle blir öfver Stäket till Upsala och från Upsala direkte på Gefle. Hr Montgomery har sagt, att det var mitt första förslag att lägga banan genom Södermanland. Han har deri begått ett misstag, som är lätt förklarligt, och jag uplyser så mycket heldre härom, som redan flere andra personer gjort samma anmärkning och trott, att jag a priori föreslagit denna bana.
Nå det är detsamma, för det är rätt vackert ändå, och – Ja visst, det är ganska vackert af ett så litet barn men hvem är Edvard Herbert? – Kors, vet icke herr Didrik det det är hofmarskalkens fosterson eller som alla tro hans egen son, som nu är en stor, vacker herre och studerar i Upsala men kom nu och drick innan théet kallnar – fortfor hon och satte sig vid bordet. – Har hofmarskalken en son? det har jag aldrig vetat, – sade Didrik och höll fram sin kopp åt fru Berg, som, helt gratiöst med kannan uplyftad, väntade att få servera. – Ja bevars, han hemtades hit så snart grefvinnan dog, och har alltsen varit här under min vård med sin informator, tills han for åt Upsala med magistern, för två år sen och det var mig en rigtig sorg, för jag höll af honom, som han varit mitt eget barn, och det var heller icke underligt, för beskedligare gosse kunde väl aldrig finnas och hvad han höll af mig sen den der taflan ritade han åt mig och många andra som jag har gömt i min byrå, men efter den var den vackraste så satte jag upp den på väggen och den här syasken sen – fortfor hon, och räckte sig efter det bastanta vedermälet af sin älsklings vänskap och konstfärdighet, – mycket andra småsaker att förtiga, som han förärat mig på mina namnsdagar, och andra högtider den här vackra korgen fick jag då han engång råkat slå benet af en höna, och ville ställa sig väl hos mig igen det var också aldrig möjligt att vara ond på honom då han såg på en med sina stora vackra ögon Jag har icke sett honom nu alltsen han reste bort – fast han skrifver till mig ibland bref så vackra, så vackra – men jag tycker hvad han skulle vext och blifvit stor och vacker – Vacker, – sade Didrik småleende, – då liknar han åtminstone icke sin far – Vet herr Didrik, – sade hushållerskan i det hon bjöd honom sockerskålen, – att det är just det jag har sagt; att om det skall vara hofmarskalken son, så liknar han honom då inte mer än en kyckling liknar en katt – Ah ja, men barn liknar icke alltid sina fäder; han kan ju brås på sin mor kanhända
Kollegium kan alltså icke underlåta att i underdånighet uttala dess öfvertygelse att då (d. v. s. om läkare-ed och venia practicandi skulle efter mundtliga förhöret meddelas och den praktiska examen förblifva så invecklad, som komiterade föreslagit den) vore bättre att förkasta hela förslaget och lemna alla de befintliga läroverkens organisation och verksamhet hufvudsakligen oförändrad.» Långt ifrån således att, såsom motionären säger, Sundhets-kollegium förkastat interimsförslaget, har det tvärtom förordat detsamma, och det är endast för den händelse. Kongl. Maj:t icke täcktes gilla Kollegii underdåniga framställning om ändring af komiterades förslag i hvad praktiska examen rörer, som Kollegium slutligen framställer det förslag i 12 punkter, som motionären anfört. Då Sundhets-kollegium icke haft något att erinra emot den theoretiska examens undergående inför fakulteterne, så torde det redan deraf vara uppenbart, att det i motionen citerade yttrandet: »att Carolinska institutet skulle bilda en underordnad länk i undervisningssystemet» o. s. v., måste afse något helt annat än denna theoretiska examen. Hvarken Institutets professorer eller Sundhets-kollegium fästade, då deras yttranden afgåfvos, någon vigt vid denna examen. Men det var bestämmelserna om lärare-edens afiäggande och tillåtelsen till läkarekonstens utöfning innan pröfningen inför Institutets lärare försiggått, som förmenades skulle hafva satt Institutet i en beroende ställning af fakulteterne. Allmänna Besvärsneli Ekonomi,-Utskottets Belänkande N'-o 9i. 27 Sunclhets-kollegii yttrande har således, i sin helhet betraktadt, en helt annan syftning än motionären framställt. Sundhets-kollegium har förordat interims-förslaget att antagas som definitivt, endast med förbehåll af vissa förändringar; och hvad särskildt theoretiska examen beträffar har Kollegium i alldeles bestämda ordalag tillstyrkt, att densamma skulle inför fakulteterne afiäggas. Universiteternas fakulteter och konsistorier samt slutligen kansleren — högste styresmannen för både Universitet och Carolinska institutet — hafva icke heller haft något emot denna anordning att anmärka.
Destntom borde härwid öfwerwägas att pst wista orter i Riket, wore Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Protocoll, hållna hos Högloflige Hidderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1828 och 1829. Fjortonde Häftet. STOCKHOLM. Tryckta hos Johan Hörbergj i83o. Måndagen den 20 Februarii 1829. Plenum klockan io förmiddagen. Företogos till pröfning de, uti ConstitutionsUtskottets den 3 sistlidne Januarii aflåtne, och den 5 i samma månad på bordet lagde Memorial, omförmälde, sedan sista Riksdag livi lande, förslag till ändring i Rikets Grundlagar. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 5 Augusti iSi3, om uphörande af Konungens Två röster i Högsta Domstolen. Regerings Formen. 5 §. i:sta punkten. —- En Justitife-Stals-Minister, som tillika alltid skall vara Ordförande i Konungens Högsta Domstol; ll §• Konungens domsrätt skall updragas Tolf af Honom utnämnde lagkunnige män, Sex Frelse och Sex Ofrelse, nemligen: JustiticeStats-Ministern och Elfva andra, sorn kallas Justitice-Räd. Desse utgöra Konungens i ® 4 Den 23 Februarii f. m, Högsta Domstol, och böra hafva fullgjort hvad Författningarne föreskrifva dem, sorn uti DomareEmbeten må nyttjas, samt i sådane värf ådagalagt insigt, erfarenhet och redlighet. 1 f *9 §• Inkomma till Konungen förfrågningar om Lagens rälta mening i de frågor, som nämnas i 8j och 88 J* ege rings Formen, eller anser Högste Domstolen förklaring i desse fall nödige äge ock Högste Domstolen att sådana förklaringar gifva.
I anledning af hwad nu blifwit yktradk, Utbeder iag mig fä erindra, atr i anseende till der Herr Landshöfdingen klLkanlott anfört, rörande bestulet ait öfverlemna medlen af sjötullen till Konungens disposition, torde icke Riksens Ständers bestuk böra till alla delar fä en sä Utsträckt tydning. När detta beslut fattades, war frägan en - Den z Augusti. Z-7 endast om Statens allmänna intrader efter deras dä wanliga och enligt faststälda taxors beräknade belopp. Dä igenom eti sednare beslut Riksens Ständer till Konungen updragit, att esler, omständigheterna och tidens behof utfärda en ny Sjökullstaxa, hafwa de wäl icke derigenom haft för afsigt att lill ett obestämdt belopp öka Skatsinkomsterne. Det af öfwerstotrsmedlen, som kan anses enligt beslutet tillhöra Konungens disposition, kan efter min tanka icke wara annat, än sä mycket som more swarande emot totalbeloppet af den inkomst, som sjötullen under deste sednare ären gifwtt. Att wid en sedermera beslutad förändring i Sjölullsraxan Riksens Ständer, efter bepröfwad erfarenhet, af dest belopp, söka, alt för framtiden bereda stg en lindring uti nu äkagna utffyldcr, synes sä mycket billigare, som deras owanligt höga belopp torde göra en sadan minskning vumgängeiig. Deremot kan jag icke lemna milt bifall till Herr ölsnnerstams inwändning emot tullarrendets fortsättning. Jag har såsom Ledamot Uti Stars» Utskottet under r8oy ärs Riksdag haft tillfälle erfara, att sedan tullarrendet blef inrätladk, har altid tullinkomsten warit högre än de föregående ären, ockjag tror art ordsaken härtill bör sökas Uti dec enskilca intcresteks werksamhet.
Under Riksens Stän ders ötverläggningar om sådana frågor, äfvensom i Gransknings-nämndens yttranden underställas. Befinnes, att Riksens Ständers Revisorer emot Konungens rådgifvare framställt anmärkningar; då skola dessa anmärkningar upptagas till handläggning af Gransknings-nämnden i sammanhang med granskningen af Stats-rådspro fokollen. 3.0. Då olika meningar emellan Riks-stånden uppstå rörande Grundlagens rätta tillämpning uti de delar, som angå den formela behandlingen af någon vid riksdagen förevarande fråga, och Stånden icke genom bestämd pluralitet kunna skiljaktigheleme afgöra; ege då Gransknings-nämnden att, med Riksens Ständers rätt, uti forinfrågan besluta. §§ 30, 31, 32, 33, 34 uti nu gällande R. 0. skulle utgå. § 31 (§ 35 R. O.) Åskar Konungen af Riksens Ständer, alt serskild Nämnd utses må till att med Honom öfverlägga om ärenden, hvilka Han pröfvar böra hemliga hållas; då skola Riksens Ständer, på sätt om Gransknings-nämnden i 30 § sågs, utse en hemlig Nämnd, som utgöres af Irenne ledamöter från hvarje Ståndj dock håfve denna Nämnd ej magt att fatta något beslut, utan endast att till Konungen afgifva yttranden öfver de mål, Konungen densamma meddelar. Betjening i denna Nämnd förordnas af Konungen. § 32 (§ 36 mom. 2 R. 0.) t ' ifo&s-ståndcn kunna, der dem O nyttigt synes, nedsätta, hvart för sig,* sitt Utskott till upptagande af deras enskilda besvär och angelägenheter. § 37 uti nu gällande R. 0. skulle utgå. 12 Konslilvtions-Utskottets Memorial, 1Y:o 7. [§ 33 (§ 38 R. 0.) Alla omröstningar i Nämnd eller Utskott skola ske per capita mellan samtliga ledamöterna, utan afseende på Stånd.
Riksgälds-kontoret insända handlingar kunnat inhemtas, att, vid betalningsskyldighetens fördelning, den af Fullmäktige i sådant afseende yrkade och af Rikets Ständer godkända grundsats blifvit iakttagen, samt fördelningen i öfverensstämmelse dermed verkställd efter vidden och beskaffenheten af den förbättrade eller nya jord, hvarje betalningsskyldig! hemman till följd af vattenaftappningsarbetet erhållit. Efter emottagandet af de rörande omförmälda låns återbetalningssätt meddelade och emot vederbörande hemmansägare laga kraftvunna utslag samt dertill hörande handlingar, och då samma utslag ansetts jemväl emot Riksgälds-kontoret böra vinna laga kraft, har i Riksgälds-kontorets räkenskaper uppdebiterats och med lånets ka - Hj el ni are kanalotili slussverks underhållsfond. Fördelningen af återbetalningsskyldigiieten för län till vattenaftanpningsarbeten. — 60 — Köpeskillingen för f. d. hofbageriegendoinen. Kapitenen B. Cronstrands samlingar ang: de fornegyptiska byggnadskonsten. Utbetalningar i anledning af extra stafs-regleringen vid 1840 oell 1841 års riksdag. pital-belopp sammanslagits den ränta, som under hela betalningstiden skall för samma lån utgöras och, jemte den årliga kapital-afbetalningen, såsom en allmän utskyld, uppbäras, levereras och redovisas. Under den i Revisions-instruktionen föreskrifna och af Revisorerne verkställda undersökning om
Privilegier stadga, det Kvrkorne oförryckt böra bibehälfas mid den dem anflagne tionde; sä mä det uti Betänkandet nyttjade uttryck: Att dä genom en total indragning af AyrkoInspectorS tjensterye, en betydlig besparing af LyrkorneS in? Den 4 November. 393 komster wrnneS' öfwerskottet deraf med större båtnad för det allmänna kunde päräknaS såsom tillgäng till andra nyttiga Inrättningars befrämjande, icke tages i någon annan mening an ren, att de medel som i detta afseende besparas, såsom Kyrkorne tillhörige, endast stola anwänvas till deras fördel samt sädane aä xic>8 ulv» hörande Inrättningar, hwartill wederbörande Församlingar finna tjenligt att dem ansta; och sluteligen att sörstaget till DagSwerkens erhällande af Torpare och Husman inom Församlingarne i Lunds Skift icke mä lämpas till den del af Blekinge, dar, genom Conveulioner, Presterskapets rättigheter förut arv bestämde, utan endast galla för Mellby, Gammalstorps och Torhamns Socknar, såsom de därutl berörde Convention icke aro innebegripne. H-vilket de öfrige RiksSländen wördsamt och wanligen stulle kungöras genom Utdrag af Protocollet. Ut supra. Lx krotocollo 8. L. Prägärcl. Utdrag af Protocollet hallit hos BondeSländet d. 2.8 S. D. Upplästes, dels Högloft. BancoUlstottets
Beträffande slutligen frågan om beräkningen af lösen för de sundhetsbetyg, som erfordras under den tid anstalterna emot Choleran fortfara, får Utskottet upplysa, att densamma, enligt Kongl. Majrts till Commerce-Collegium aflåtna Nådiga Skrifvelse den 20 Augusti i83i, beräknas på det'sätt, att färjeman, sjömän, fiskare, jemte alla mindre bemedlade personer, ega utan losen af Consuln erhålla sundhetsbetyg eller legalisation af dylik, utaf fremmande Autoritet utfärdad handling; — att, om för flere resande på samma båt eller fartyg, ett gemensamt sundhetsbetyg af Consul utfärdas, lösen derföre utgår på sätt Expeditionstaxan för Consulerne innehåller, eller med 1 R:dr Hamb. B:co, som bör till lika belopp till betalning fördelas emellan alla på fartyget eller båten varande personer, hvilka ej, enligt förutnämda stadgande, äro fritagne från lösens erläggande; samt att, vid de tillfällen^ då resande önska serskildt sundhetsbetyg, derföre ej må fordras högre lösen än 16 skillingar Svenskt Banco, och för legalisation af sundhetsbetyg, utfärdade af Utländsk Autoritet, 8 skillingar berörde mynt. Enär sålunda lösen för sundhetsbetyg för enskilde personer ej beräknas högre än 16 sk. Svenskt Banco eller vida understigande det af Herr Halling föreslagna belopp 12 sk. Hamburger Banco, samt något skäl ej förekommer, att den, på ofvanberörde sätt, af Kongl. Maj:t i Nåder fastställda afgift för dylikå handlingar må förändra^ eller ytterligare nedsättas, finner Utskottet sig föranlåtet att äfven afstyrka bifall till Herr Hallings i denna del gjorda framställning. Allm. Besvärsoch Oeconomie-Utslottets Betänkande IV. o So. i5 Hvilket allt vördsamligen underställes Rikets Höglofl. Ständers egen upplysta pröfning. Stockholm den i3 Juna i834« N:o 80» Antom till Exp.-Ulsk. den i3 Junii, Ytterligare Betänkande, i anledning af väckt fråga om upphörande af Högloft.
— Derjemte anse sig fullmägtige böra anmäla, att ej heller under den efter sednaste riksdag förflutna tid någon utbetalning från Riksgälds-kontoret ifrågakomma till bestridande af kostnaderne för samlandet och tryckningen samt utdelningen at de ursprungliga knektekontrakterna, jemte deruti skedda förändringar och gjorda tillägg, hvilka kostnader, jemlikt Rikets Ständers vid ofvannämnde riksdag vidtagna beslut och nu gällande reglementes 65 §, skola af detta Verk godtgöras. bj Under 1844 och 1845 års riksdag beviljade laneoch anslags-summor. Utaf de för beredande af odlingsföretag medelst utdikningar eller aftappningar af sank* trakter och sjöar anvisade medel (regi. 66 §) R:dr 4,336: 16, — (hvaraf utbetaldes under år 1851 . Utaf anslaget för anläggning af nya och förbättrande eller omläggning af backiga och mindre goda vägar (67 §) återstoden „ 12,649: (utbetald under år 1851). Utaf den för strömrensningar och smärre hamnbvggnader afsedda summa (samma §) dito Utaf anslaget för npprensningsarbetet i skärgården invid Söderhamn (69 §) återstoden „ 1,000: (utbetäld år 1852). Utaf lånet för Götheborgs hamnbyggnad (70 §) 4:de, 5:te och 6:re tiondedelarne Utaf anslaget för inköp af 300 exemplar af Svenska Foniskfift-sällskapets årliga samlingar (72 §) „ 2,100: (hvaraf 700 r:dr d:o d:o). Summa R:dr 65,352: 20 Stats-Utsko/le/s Memorial, N:o 3. Enligt Kongl. Maj:ts derom meddelade nådiga beslut, har det vid sednaste riksdag återstående beloppet R:dr 250: utaf dot statsanslag, sorn beviljats för utdikning af 3:ne niyrer inom Nysätra socken af Westerbottens län blifvit, såsom besparing å detta anslag, af Riksgälds-kontoret innehållet.
Likaledes är det påtagligt, alt borttagandet af nu befintliga kontroller skall menligt inverka på Diskoutens räkenskaper i allmänhet och förorsaka en osäkerhet i verkets penniuge-förhållanden, som under nuvar:de omständigheter icke kan ifrågakomma. Slutligen anser jag de göromål, som, enl. Utsk:s förslag, komma ali åligga Kassören, vara af så vidt omfattande beskaffenhet, att de svårligen kunna af en person förrättas. Följden häraf — nya tjensters inrättande, med åtföljande nya löneanslag — är ej svår att förutse. Nästkommande R. St:rs skola säkerligen komma i er - Den 28 Oktober e. m. 103 faienhet deraf, derest Utsk:s förslag nu lyckas vinna gehör hos de närvartde.” Med åberopande af denna reservation anhåller jag, såsom jag i början af mitt yttrande nämnde, att R. o. Ad. måtte afstå Utsk-.s hemställan i denna punkt. Då nu Hr Gr. o. Landtm, först hemställde om R. o. Ad. bifölle förevande punkt, ropades Nej, jemte ett eller annat Ja; hvarefter densamma af R. o. Ad. afslogs. S:lc punkten. Hr Printzensköld: Då det i allmänna lagen är uttryckli gen förbjudet att någon får vara domare i egen sak eller delaktig i ärenden, uti hvilkas afgörande man är hindrad genom jäf, synes det visserligen, pä det hela laget, vara öfverflödigt att bibehålla ifrågavartde morn., men då den i mom:tet omnämde åtgärden möjligen skulle kunna anses vara af den beskaffenhet, att man icke ville hänföra den under den casus, hvarom allmänna lagen talar, utan möjligen ville begagna sin rätt, att i Direktm deltaga, då lånefrågor angå vare sig en sjelf eller någon annan, med hvilken man står i sådana förhållanden, att man borde vara jäfvig, synes det mig icke vara ulan gagn, om stadgandet i Banko-Regldet qvarstår.