Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Körslorna afse dels i de norra orterna forsling af malm, tackjern, kol och ved m. m. för brukens räkning, i hvilket hänseende upplysts, att från Dannemora grufvor år 1860 utforslats 128,449 Sk® malm och under tiden 1856—1860 i årligt medeltal 109,078 Sk®, samt dels transport af säd till Gefle, Westerås och Stockholm samt från Gefle och Stockholm återforor af varor för handelns behof i närmaste stad. Tjära och salpeter tillverkas fortfarande obetydligt, och biskötseln har icke gjort synnerliga framsteg. Beträffande slutligen husslöjden, så är densamma inom detta län af högst ringa betydenhet; väl tillverkas något linne-, bomullsoch ylleväfnader; men tillverkningen är icke tillräcklig ens till fyllande af innevånarnes egna behof. 4. Koinumnikations-mistalter oell varubyten. A) Landskommunikationer. Länets allmänna vägar, å hvilka syn förrättas af kronobetjeningen hvarje Tab. N:o höst, äro i allmänhet jemna och fasta. De åtgärder, som under perioden vidtagits till vägarnes förbättring, hafva bestått endast i ordentlig och omsorgsfull grusning samt på åtskilliga ställen stensprängning och vägarnes utläggning för vinnande af laglig bredd. Under femårsperioden hafva följande nya och förbättrade vägar blifvit fulländade och afsynade, nemligen en väg inom Bro härad, omlagd i sammanhang med sänkning af den så kallade Dalkarlsbacken och fyra andra backar inom nämnde härad, till hvilket sänkningsarbete bidrag af Staten erhållits med det uti tab.
Bäbe gält* o<f» 23elågringS*2lrtitterietS iftänbfättanbe orf) un* bcrBått, ärliga utgiften berfore unber famina tib |Tatt upp* gatt titt Blott 16,000 3f:br, meb Bwilfen famina Söfatc* ricin, font warit Begagnat i 2tne frig, reparerats, unber* VI Stats* U t ff otte 15 båditö ocf) tidöftS, famt jemreäl utgifter btifreit beflribbe för mångfadbiga foftfamina fcientiftgue förfof, på breit* Faé refultater man nu funbe bygga ben förinonligafte ron* flruction af ben nya SKatcriel, font för be begärbe anfla* gen ffnde anffaffaö; att ©ereär 3* od) 33erearing3*gör* råbené complettering reorc befto angelägnare, font en flor bet af ben inbetta Stnneenö ©ereär fnart betjöfbc utbytaS emot nya i görråben, i tjreitfa bet more nobreänbigt att adtib äga åtminflone en omgång nya ©ereär för ben flyr* fa Swerige reib iuträffanbe Frig reide upp fläda 3 att tidof* liing i 33ereäring§*inanffapet gjorbe bet befutont nobreän* bigt, att äfreen öFa ben gonb, forn för Strindens bereäp* nanbe erforbraSj famt att, bå benna gonb nmrmitS, fe* bermera ej flörre årligt anflag beböfbeS, än forn för @e* .reär3*gactoriernee> upprätthållare profreabeö nöbigt, ocf) breitFa bå adtib fouiino att årligen ofa görråberne uteb få flora quantiteter, flrearincb be, genom utbyten af nya emot förflitna ©ereär, febermera iitinffabeS.
Ad. linner, att genom det sätt för sakens afgörande, som jag nu föreslagit, ingen betages rättigheten att göra sin mening gäl-» lande. Fortsättningen af detta måls pröfning uppskjots till efter»» middags-plenum. H. R. 0. Ad, åtskiljdes kl. 2 e, ra, Iu (ideal protocolli, F. O. Silfverstolpe, Ds n 9 Mars e. m. Måndagen den 9 Mars 1835. Plenum kl. 6 e. m. Fortsattes den i dag på f. m. började pröfningen af StatsUtsk:s utlåt. N:o 4!7 öfver anmärkn:r vid betänk. N.‘o 204, innefattande förslag öfver Riksg.cont:s behof fr. o. m. år 1835 t. o. m. år 1839, tillika med ett nytt förslag i samma ämne. Hr Hegardt, Christ. Bernh.: Hr Rosenblad bar i förmiddags instämt i det omdöme, som jag trott mig kunna uttala öfver Hr Lagerbjelms förslag, och har dervid fullständigare än jag utvecklat skälen för ett sådant omdöme; men lian har trott, att det tillägg, som jag i anledn. deraf önskade till detta betänk., om det i öfrigt blefve bifallet, nemi. att det ej borde vara Riksg.cont:s fullmägtige tillåtet att upptaga lån på kortare tid än 6 månader, eller åtminstone icke på kortare tid än 3 månader, ej skulle vara bebölligt, emedan han föreställde sig och hade det förtroende till fullmägtige i Riksg.cont, att de icke skulle begagna en sådan utväg, om den också stöde dem öppen. Jag är visserligen både på egna och mina collegers vägnar mycket erkänsam för ett sådant förtroende och skall, såvidt af mig kan bero, söka att afleda en så skadlig utväg; men då det är ovisst, huruvida det skall lyckas mig att alltid göra mina åsigter gällande hos plurajiteten af fullmägtige, och då det dessutom lätt kan bända, att personalen af fullmägtige i Riksg.cont. emellan riksdagarna förändras, så tror jag det vara säkrast, att ett sådant tillägg göres.
AGAMEMNON. Jag vet nog, hvar barmhertighet behöfs, hvar ej, Och älskar egna barn; jag eljes rasade. Svårt derför, o min maka, är, att våga slikt, Och svårt, att icke våga, ty det måste ske. J skåden denna stora här, på flottan stängd, Och dessa Hellas' konungar, i kopparskrud, Som icke finna någon väg till Ilios' torn. Om jag ej offrar dig, så siarn Kalkhas sagt, Vi Troias stolta fäste aldrig toge in. Ursinnig lust påkommit de Helleners här, Att skyndesamast segla till Barbarers land, Och qväsa våld emot Helleners äkta bädd. Visst mina döttrar uti Argos dräpa de, Och er och mig, om jag ej lyder gudsord. Ej Menelaos, dotter min, mig kufvat till sin slaf, Ej heller hans godtycke jag hörsamma skall; Men dig för Hellas, vill jag eller vill jag ej, Jag måste offra, och åtlyda dess befäl. Fritt måste Hellas vara, hvad på dig, mitt barn, Och mig ankommer, samt Helleners äkta säng Utaf Barbarerna med våld ej härjad bli. KLYTAIMNESTRA. O, mitt barn, o, J fremlingar, och ve mig, arma, då du måste dö! Din fader går, och lemnar dig i dödens våld. IPHIGENEIA. O ve mig, moder, moder! densamma Visan har fallit uppå bådas lott Ej mer för mig är guds dag, Ej solens ljus der skiner. O ve! Ve Phrygers snöhöljda lunder, Och Idas berg, der Priamos fordom sitt späda Barn utsatte, dess mor beröfvande det, För säker död bestämdt, Paris, som Idaios, Idaios hette. IPHIGENEIA Hette i Pbrygers stad; Ack måtte han aldrig, vid hjorden Uppfostrad till herdatjenst, Alexandros, fått sig en bostad Vid klara vattnet, der nymphrens Källor välla, Och ängen frodas i friska blommors prakt, Samt rosors kalkar och hyakinthers gudinnor få plocka åt sig!
Öfverallt annorstädes ser man på de menniskor, hvilka man möter på gatan, att de äro ute i affärer, mer eller mindre angelägna göromål – här åter utvisa de förbigåendes blickar, min, gång och alla rörelser att de gå blott för att gå, utan bestämdt mål, öfverlemnande åt slumpen att skaffa dem någon sysselsättning, det vill säga förströelse. Men hvilken annan stad än Rom har så djupt och storartadt intresse att erbjuda åt vandraren! Jag har hört personer, som i tjogtals år vistats der och nästan dagligen varit ute för att beundra och studera, försäkra mig att ännu mycket återstod, som förtjenade att ses. Man skulle ej tro det, om icke så många öfverensstämde i detta yttrande. Men må man betänka att Rom inom sina murar innesluter lika många kyrkor som dagar i året och att af dessa kyrkor ingen enda finnes, som ej eger något anmärkningsvärdt konstalster, hvaremot de flesta gömma rika konstskatter i sina kapeller! Och alla dessa palatser med sina samlingar, af hvilka ett enda rum uppväger ett helt museum, med sina praktfulla fasader och borggårdar, arkader och portiker! Och alla dessa fontäner med deras sinnrika omvexling i gruppering och form! Hvarje fläck, hvarje punkt visar för den uppmärksamma blicken någon dold skönhet, erinrar om någon förfluten händelse. Öfverallt ruiner, med hvilka verldens historia är sammanknippad, ruiner, der hvarje sten ger ett ämne till betraktelse icke blott för antiqvarien och konstnären, utan äfven för historieskrifvaren, filosofen, poeten, ja, hvarje tänkande menniska. Jag vill icke neka att man i Rom genom detta ständiga betraktande och reflekterande lätt kan gå till öfverdrift, särdeles om man har någon fallenhet för ett stilla och kontemplerande lif. Man blir också smittad af infödingarnes indolens och tröghet. Jag har sett mången sittande på något nedfallet stenblock i Coliseum eller i Constantins basilika uppmärksamt betraktande jorden framför sig, likasom vore den en af Rafaels taflor eller någon antik basrelief.
S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 15 dennes på bordet lagda utlåtande, N:o 230, i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet, N:o 156, stannade Ridderskapet och Adeln, i afseende på nedaunämnde punkter af utlåtandet, N:o 156 uti följande beslut: l:o, biföl/os Utskottets, i utlåtandet, N:o 156, afgifna och uti utlåtandet, K:o 230, vidhållna yttranden i afseende på 16 punkten, rörande StaLs-bidrag till upprensning och förbättrande af Sölvesborgs hamn, samt 23 punkten, angående ifrågastäldt Stats-bidrag för upprensning af Råttne-å och redden vid Ronneby köping; 2:o, biföllos Utskottets i utlåtandet, N:o 230, förändrade tillstyrkanden, i afseende på såväl 31 punkten, rörande anslag till omläggning och förbättring af backiga eller eljest för communicationen mindre tjenliga delar af allmänna landsvägarne i Riket, samt till förefallande mindre strömed! - p, ol-Utdrag, den iy Mars i8/j5. 729 och årensnings-arbeten och smärre hamnoch bro-byggnader, som ock 38:de punkten, angående arfvode för lärare vid Mariebergs läroverk i de ämnen, som tillhöra Civil-ingenieurer, samt stipendier för elever, som vid nämnde läroverk genomgå den för Civil-ingenieurer bestämda curs; 3:o, afslogos Utskottets yttranden, i fråga om 37:de punkten, angående allöningeu till den personal, som erfordras för styrelsen öfver allmänna vägoch vatten-byggnader, samt beviljades det af Kongl. Majit för berörde ändamål äskade anslag af 9,766
Jemförel sevis mot stadens ringare folkmängd, tror jag att uti den betydliga (jenstemanna-personal, som det är bekant finnes i Christianstad, derigenom alt ett af de 3:ne Artilleri-regementena - Stata-Utskottet k Utlåtande N:o 254. 5 raentena samt en Hof-rätl der äro förlagde, en sådan skiljaktighet ieke skall kunna sökas; och hvad den medellösa arbetsklassen beträffar, så bära de öfverdrifna och högst betungande årliga kostnaderne för fattigvården i Christianstad vittne om att detina stad, ty värr, i detta afseende icke heller slår efter Carlskrona, och, likasom der, skulle lön tagarne i Christianstad hårdt drabbas af en uttaxering på en gåug af ofvannämnde kostnader. Att Staten skall vara till hands att hjelpa alla betryckta samhällen, kan icke vara min mening; men då partiela lidanden såsom genom missvext, hagelskador m. m. hittills blifvit af det allmänna afhulpne, icke endast genom lån, utan äfven genom rena anslag, så synes mig, att en så svår och sällsynt hemsökelse, som den, hvilken nyligen öTvergått Christianstads samhälle, bordt behjerlas, och att Utskottet egt all anledning alt tillstyrka bifall till åtminstone det alternativt begärda låneunderstödet, om ock emot erläggande af en måttlig ränta." af Kontrakts-prosten Holmberg, som instämde i ofvanstående reservation. Bih. till R. St. Ant. till Exp.-Utsk. d. 5 Febr. 1858, kl. 2 e. m.
Nro 14, om rättighet för parter alt deras till domstol ingifna handlingar återbekomma. Uppå begäran af Ht Rosenqvist, Fredr. Leonh., blefvo äfven reservationerna upplästa. Hr Hjerta, Lars: Ulsk. har i sin deduction visserligen siikt ådagalägga öfverflödigheten af min motion; men 5 H. • 24 Den 8 April e. ra. genom uppläsningen af reservationerna vid dess betänk., torde Ståndet vara tillräckligen öfvertygadt derom, att motionen icke varit af behofvet opåkallad, oell att Utsk. icke undanröjt eller vederlagt de skäl, hvarpå den är grundad. Hufvudsakliga ändamålet dermed bar varit, att rättsökande^parter måtte från öfverrätter kunna återfå de handlingar, som de i bufvudskrift inlemnat, utan att nödgas vidkännas kostnad för lösen af afskrifter deraf. Hr von Zweigbergk har uti sin reservation visat, att sådana handlingars utlemnande ingalunda är förenadt med den fara för domaren, som skulle bestå uti saknad tillgång till de handlingar, hvarpå han grundat sitt beslut, enär renoverade domböcker från underrätterna till Flofrätterna insändas, och domböckerna innehålla alla vid domstolen presenterade handlingar. Då frågan ingalunda är likgiltig för rättsökande, och betänk, är återremitteradt af två Stånd, anhåller jag, på grund af hvad jag och reservanterne anfört, att R. o. Ad. äfven ville återremittera detsamma. Hr Stuart, Fredr.: Hufvudsakligen förekommen af Hr Hjerta, skall jag icke upptaga R. o. Ad:s tid med något vidlyftigt yttrande i detta ämne. De af Utsk. i detta betänk. förespeglade vådor, som skulle vara förenade med motionärens förslag, äro redan vederlagda uti R. St:s vid sistlidne riksdag till K. M. aflåtna und. skrifvelse, i följd af då väckt enahanda motion; uti hvilken underd. skrifvelse R.
Afsättning sorten för länets produkter af alla slag är hufvudsakligen Stockholm. Af de 17 särskilda större Brännerier, som år 1860 varit i gång, är det öfvervägande antalet beläget i hufvudstadens närhet, eller inom Sotholms och Sollentuna fögderier; hvaremot bränvinstillverkning nämnde år a icke förekommit på något ställe inom Långhundra och Akers fögderier, likasom icke eller i någon af länets städer. Bränvinstillverkning s-skatten för året, häruti inberäknad den från ett begagnadt mindre bränneri, uppgick till sammanlagdt belopp af 268,117 R:dr 91 öre; och har dagsarfvodet till kontrollörer, hvarpå tillgången varit särdeles rik, utgått med högst 10 R:dr och minst 7 R:dr, allt efter kanntalet af den anmälda dagliga tillverkningen. Tab. Litt. D. Premier för dödade rofdjur och fåglar. För Varg » Lo » drägtig Varghona, dödad efter den 1 April » » Lohona, » ” w n n R:dr R:mt. 30 12 45 18 För Räf inom södra distriktet af länet » » » norra » » » » Örn eller Uf » Hök eller Falk R:dr R:mt. 4.50 3 1.50 0,75 Stockholms Län. Näringar i städerne. Landskommunikationer. 9 Hvad särskildt länets städer beträffar, så stå de uti industrielt hänseende på en synnerligen låg ståndpunkt, om än medgifvas måste, att Södertelge äfvensom Norrtelge under perioden vunnit någon förkofran. I dem alla idkas jordbruk, dock endast i ringa mån inom Öregrund och Waxholm, samt af Östhammars innevånare allenast inom området för stadens ägande ett halft mantal kronoskatte i Gammelby, staden angränsande, byalag af Börstils socken.
Kalkylators tjenst, angående inrättande af en sådan vid Statistiska Central-Byrån; motion af Friherre Ulrik Adolf Marcks von Wurtemberg: se Motioner. Kalling, Grefve Carl Gustaf, dess yttrande: II. 121. Kalmar: se Calmar. Kameral-väsendet, angående anslag af allmänna medel åt Kamreraren Carl Sandberg för fortfarande vård och kompletterande af åtskilliga utaf honom gjorda samlingar i —: B. X. 286, 293 ; XI. 26, A. 26, E. 218. Kammar-Collegii berättelse angående Kungsgårdars och öfriga Krono-lägenheters förvaltning ifrån September månad 1856 till Oktober 1859: se Berättelse. om Sala silfververks Ränte-ersättnings-fond för redogörelsetiden ifrån den 1 November 1854 till samma dag 1858: se Berättelse. Kammar-Rättens Advokat-Fiskal, om förhöjning i hans lön; motion af Herr Carl Printzensköld: se Motioner. Kanaloch sluss-anläggningarna vid Dejeforss, angående ytterligare stats-bidrag dertill, eller förändrad plan för fullbordandet af nämnde kommunikationsled: V. 242, R. 279; B. VII. 224, 301, 322, A. 322, 327, 329, 335, 336,338; U. IX. 112,151, A. 151. Kauslioch Vakt-betjening, angående aflöningens bestämmande för den hos Riks-Stånden och Utskotten anställda: B. VI. 381, 519, A. 520. — angående förskott derå: B. II. 333, 377, A. 378. Kanslister och Notarier samt Sekreterare i de särskilda Utskotten, om anställande af och arfvoden till —: se respektive Utskott.
] Utdrag af Protocollet ofver Ecclesiastik-årender, hållet inför Ilans Majit Konungen i Stats-Rådet på Stockholms Slott den 13 November 1830. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Statsministern Herr Grefve Sparre. Hans Excellens, Statsministern för Utrikes Ärenderne, Herr Friherre Stjerneld. Stats-Råden: Fåhreeus, Sandströmer, Von Hohenhausen, Wallensteen, Gynther, Genberg, Gripenstedt, Grefve von Platen. Sedan åtskilliga Embetsverk och vetenskapliga samfund hvar för sig inkommit med uppgifter och framställningar i fråga om de behof, för hvilka fortsatta, ökade eller nya anslag ansetts böra af Rikets Ständer vid nu instundande Riksdag begäras, anhöll Departements-Chefen, Stats-Rådet Genberg, att, med afseende så väl å berörde framställningar, som å andra till Ecclesiastikförvaltningen hörande ärender, få i ett sammanhang underställa Kongl. Maj:ts pröfning hvad i omförmälda ämnen borde Rikets Ständer meddelas; och anförde derefter i underdånighet: l:o Hos Eders Kongl. Maj:t har Ramsjö Capell-lag inom Ljusdals församling af Gefleborgs Län i underdånighet anhållit, att, sedan Capell-laget med Nådigt tillstånd uppfört egen kyrka, särskild prestman måtte inom församlingen varda anstald; och har, till stöd för denna anhållan, blifvit i underdånighet anfördt, bland annat, att Capell-laget väl har rättighet att, till Gudstjenstens förrättande, sex Bil. M 7 lill Kongl. Majus Prop. 1830 om Stalsv. 1 Sami. 1 Afd. 1 Häfl. 1 2 Kontjl. Maj:ts Prnp. om Statsverk. 18S0. gånger om året hemta prest från moderförsamlingen, men att Presterskapet i denna församling icke behörigen kan handhafva själavården inom Capell-laget, då det sednare är 5 mil aflägset från moderkyrkan i Ljusdal, och ingen banad väg mellan dessa ställen finnes eller kan anläggas.
Om nU till och med en liten del af dessa tankar voro grundade , så igenfinnes orsaken härtill deruti, att då Götha CanalDiscont inrättades , blef det en sådan lätthet att få penningar* att den som ej ville vara overksam , an* eåg för en pligt att profitera af conjuncturen, låna penningar och köpa egendom, iot att genom dess uppodling och förbättring ut* vidga producterna, och såmedelst amortisera lånen, som nota bene allt Vill säga en loflig handtering. Den som då ej förstod att hastigt göra sina operationer eller ej upphörde i si* norn tid med nya speculationer, har Runska nu stannat qvar uti generande affäjeij de äret likväl ganska få. Jag hoppas likväl, att desse, så väl som andra, uti dylika händ elser älven oskyldige, ej kunna lemnäs ohulpne. Om det var 1809 års Ständer värdigt att arrangera Götha Can il Discont, så mäste det äfven vara 1815 års Ständer lika värdigt att taga dessa sina medbroder under armarna, sorn blifvit genom oförutsedda, otroliga händelser ett oskyldigt offer af denna annars gagneliga inrättning. Om Riksens Ständer till och med skulle räcka sin hjelpsamma hand åt den blottställde Jordbrukaren mera vidsträckt, än som verkligen behöfves, har det ändå sina modiqva gränsort men den nyttige effecten blef likväl II. jDen 1 y Aprile. ni* 577 likväl genast synbar och otvifvelaktig, och är det i min tanke sådana uppoflringar flör allmänt väl, som ensamt äro värdige Rikets Representanter. jag har annu icke möjligen kunnat utarbeta något pålitligt sätt att afhjelpa den tryckande ställning, hvaruti Jordbrukar n sig befinner, under observerande, a;t för att hjelpa ett, man ej får stjelpa ett annat
Maj:t disponeradt; 4:o nummer och datum å härom till Fullmäktige ankomna Kongl. Bref; 5:o den för hvarje särskildt företag anslagna eller disponerade summa; 6:0 dagen, då livart och ett häraf utbetaldt belopp anordnades; 7:o utbetalningarne under hvartdera af förenämnde trenne år, samt deras totalsumma under alla tre åren; och 8:0 det vid slutet af denna tiderymd icke uttagna, fastän disponerade anslagseller lånebelopp. Uti omförmälde afräkningsbok finnes dock ej någon egentlig hufvudräkning, på sätt Fullmäktige förordnat; utan hafva, i dess ställe, upprättats 3:ne särskilda, för Revisorerne jemväl uppvista general-sammandrag!, eller ett för hvartdera året, hvilka innehålla samma slutsummor, som förekomma uti de sammandrag, sorn Fullmäktige föreskrifvit för de 3:ne hufvudtitlar, derunder stadganderna angående ofvanberörde utgifter blifvit i nu gällande Reglemente sammanförda. Hvad Fullmäktige föreskrifvit, rörande ifrågavarande räkenskaps afslutande' för hvarje år samt fortsättande med inoch utgående balanser, är hittills endast iakttaget i afseende på sammandragen. En sådan årlig afsilning al den egentliga afräkningsboken kan ej’ heller verkställas, utan förändring af denna boks nuvarande form oeh uppställningssätt, emedan densamma icke, i likhet med vanliga räkenskaper, består af vissa conti, deruti hithörande summor på- eller afforas, utan egentligen af 3:ne särskilda fortgående tabeller öfver skedda anvisningar och utbetalningar å de under hvardera af Reglementets nyssnämnde titlar upptagna utgiftssummor.
Ni gör er icke ett begrepp om de otaliga små och stora svårigheter, som stå i min väg och som jag måste öfvervinna med kraften af min ihärdighet; och hur många gånger skulle jag ej gerna velat gifva ett år af mitt eländiga lif blott för ett uppmuntrande ord eller vänligt råd! Böcker äro både mina läromästare och mina vänner, men böcker kosta penningar; teatern och operahuset äro mina tempel, men biljetterna kosta penningar, hvar taga dem ifrån? se der en af svårigheterna, som min ihärdighet måste öfvervinna. Ni skall få höra på hvad sätt: som jag nämde för er var det en gång min mening att blifva målare, men jag nedlade penseln. För att förtjena penningar har jag nu återtagit den och jag har redan sålt flera taflor och fått beställning på ännu flera. Så har jag nu fått den glädjen att i mitt bokskåp inhysa Viktor Rydberg, Zacharias Topelius, af Wirsén, Snoilsky, Molbech, Wecksell, ja till och med Seneca och Alphonse Daudet, många andra att förtiga. Allt detta har händt på senare tiden, efter det jag sände er min skizz. Mycket mera har händt sedan dess ty mitt eget lif har varit så händelserikt och tagit min hela skarpsinnighet så mycket i anspråk, att jag ej kunnat tänka på något författarskap, endast några versar har jag skrifvit, men – ack! – versbildningen gör mig förtviflad! Hvad skulle jag icke vilja gifva för att hafva någon att fråga om dessa rysliga | — ‿ ‿| — | — ‿ ‿| — ‿ ‿| — |. Ni sade då jag hade den äran att träffa er att jag kunde ju vänta på en »Lidnersk knäpp», den kunde komma antingen i form af en stor sorg eller en stor glädje. Jag är nästan säker på, att om den kommer blir det under den förstnämda formen. Kan jag bära den utan att tyngas ned till jorden, skall den säkert förädla mig och i sista fallet är den mig kärare än en glädje, som kanske skulle gjort mig till egoist. Seså, nu har jag biktat mig och nu må ni absolvera mig eller icke, som eder bäst synes, men alldenstund jag uppriktigt ångrar mig så