Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En konkurrent hade öppnat en mycket finare lokal vid samma gata och hade i sammanhang med hotellet, krogen och matserveringen etablerat ett slags kommissionskontor för att skaffa sina gäster hyra igen, när de väl supit upp alt hvad de egde. På så sätt ernådde han den dubbla fördelen att först plocka kunderna på det de hade hopsparadt och att sedan komma åt deras handpengar och förskott på den nya hyran. Förskottens belopp bestämde han själf och härmed också krediten det var en fin affär i alla afseenden och rakt ingen risk. Tuominen svor invärtes hvar gång han tänkte på sin dumhet att inte själf hitta på den briljanta kombinationen. Men nu ämnade han inte längre sitta med händerna i kors och se på huru hans affär gick åt fanders. Han hade också kommit på en briljant idé och det var för att sätta den i värket, som han i dag och flera dagar förut kommit ned till Castle Garden, ty nu var det just den tid på året, då emigranterna från det gamla landet strömmade till New-York. David Tuominen var ingen barnunge mera och hade sett litet annat än bara bondlandet redan hemma i Finland. Såsom landthandlande hade han varit med på åtskilliga marknader och hade sett huru galna i hufvudet bondpojkarna blefvo, då de kommo in på ställen, där sångsällskap uppträdde. Då var det inte mera fråga om öl, utan både punsch och portvin bestäldes fram och ända till markslantar hade Tuominen sett dem slänga på talriken, då sångflickan bar omkring den och såg riktigt vänligt på dem. Det var de minnena, som ingifvit honom den nya idén, hvilken skulle rädda hotellet vid Chenystreet från undergång och slå konkurrenten ur brädet. Han skulle ha sig en "pufätsik", såsom han med ett schangtilt namn betecknade den tilltänkta lockfågeln. Men finska skulle hon vara, ty hans kunder voro i allmänhet inte synnerligt hemma i världsspråken och det visste Tuominen af egen erfarenhet att en kurtis, där inte ordet kan användas såsom känslovehikel, inte är rolig i längden. Bland emigranterna kommo då och då också unga flickor från hemlandet och en sådan skulle han värfva.
Majit för sagda ändamål äskat, hafva Rikets Ständer beviljat ett reservationsanslag å 6,000 R:dr årligen att af E. K. Maj:t användas till löneförbättring, under namn af tjenstgöringspenningar, vid de provincialiäkare-stationer, der tillfälle till biförtjenst af praktik saknas och der tjensten ej kunnat i brist på sökande tillsättas. 58:o Vidare är af E. K. Majit föreslaget att till löneförbättring åt de 20 ordi - Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. 59 narie provincialläkare, hvilka längst innehaft ordinarie eller extra provincialläkarebefattning, utan hänseende till de län, inom hvilka de äro anställde, måtte beviljas 500 R:dr för dem hvardera, eller 10,000 R:dr årligen. Af den utredning angående förevarande anslagsbehof, som finnes uti Statsrådsprotokollet meddelad, hafva Rikets Ständer inhemtat, att, sedan åtskillige provincialläkare hos E. K. Maj:t underdånigst anhållit, att, enär bemälde tjenstemän saknade all utsigt till befordran och icke kunde genom fÖrvärfvad duglighet och erfarenhet i tjensten bereda sig någon bättre ekonomisk ställning, än de vid inträdet i densamma erhöllo, helst, i anseende till provincialläkarnes många tjensteåligganden, tillfälle att genom enskild praktik förvärfva erforderlig bergning icke stöde dem i lika mån öppet, som andra läkare, E. K. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer, att ifrågavarande läkares löner måtte, efter tio års af Medicinal-styrelsen väl vitsordad tjenstgöring, höjas till 2,000 R:dr samt, efter ytterligare fem år, till 2,500 R:dr, eller till samma belopp, som för adjunkter vid elementarläroverken vore bestämdt; så har Sundhetskollegium, häröfver bordt, uti underdånigt utlåtande af den 15 Maj förlidet år, på anförde skäl ansett sig böra tillstyrka nådigt bifall till den underdåniga framställningen. Och har E. K.
Wid wal af personer nyttjas skrifna Sedlar, sein ssola mära enkle, slutne, ihoprullade, omärkte och frie fran all twetydighet eller crigtigket, k anseende till Personernas nämn eller antal; börandcs om wa!-sedlars rätta bessaffenhet alltid före walet skrifte!ig och fullständig underrättelse ansiäs, pä lika sätt som i anseende till voterings-propositioner är stadgadt. Zlfwen ssola alla wal, dagen förut, till Ridderssapets och Adelns underrättelse, genom anslag kungöras. Wid voteringar npttjas tryckte Sedlar med Ja och Nej, som uti RiddarhusCanzlict ssola wara att tillgå , sä wäl sorn pä ett innanföre dörren i Stora Riddarkus-Salen framstäldt bord, l madan alla sädana skrifna säsom olagliga anses. §. 46. Sedan voteringseller wal-uppropen äro stutade, öppnas Sedlarne af Ordföranden, samt granskas as honom och af dem som wid bordet sitta, ibland lwilka, syra föra bwardera särskilt Protocoll, som efter fulländad votering eller wal collationcras. Derefter upprättas ett omröstningseller wal-Protocoll, hwilket underssrsswes af alla dem, som wid bordet sitta, och förseglas för att in kleno uppbrytas och ikungörasö ^ §. 47- Wid bwarje Riksdag, ware sig Lagtima elter Urtima, wälje Nidderssapet och Adeln, pä sätt föregäende §. §. stadga, trennc (z:nc) Fullmägtige uti Riksens Ständers Banque, lika antal Fullmägtige uti Riksens Ständers RiksLälds-Contoir samt ser Revisorer, som, innan näst - Den 22 September. 295 nästföljande Riksdag, skola öfwcrse och gransta StatsBancooch Riksgälds-Werkens tillstånd, styrelse och förwaltning. Deste Fullmagtige och Revisorer intaga sina Såten efter ordningen af Matrikeln.
St:s pröfning härmed icke öfverensstämmer, så måste man antaga, att denna pröfning hvilat på oriktiga grunder. Hvad anslaget till vägarne beträffar, synes behofvet deraf vara otvifvelaktig!, enär alla ledamöterne inom Utsk. varit derom ense, åtminstone kan jag icke påminna mig, att någon i det afscendet var skiljaktig. Hr von Troil: I allo instämmande med den siste talaren anhåller jag att få tillägga, att inom Utsk. uplysles det, att K. M. skall f. n. hafva under pröfning en stor plan till omläggning af vägarne från Stockholm till Skåne och vägen från Skåne på den vestra kusten upp lill Stockholm, och att enl. denna plan kostnaden skulle ppgå till något öfver 500,000 r:dr. Vill man således komma till detta ändamål, måste det af Utsk. tillstyrkta anslaget oafkortadt beviljas. Hvar och en som rest i Sverige, inser tvifvelsutan den vinst, som bereda icke blott resande utan äfven allmogen genom en sådan vägarnes förbättring. Jag tror ingalunda, att de af flr Bråkenhjelm omförmälde missbruk äro att befara, och hvilka till en del i början egde rum derföre, att någon plan för vägarnes omläggning eller förbättrande då ännu icke blifvit upgjord eller granskad. Hvad äter angar anslaget till de af Hr Bråkenhjelm omnämnde vattenaftappningarna, så anhåller jag att fä fästa upmärksamheten derpå, att, utom det att, såsom Frih. Palmstjerna omförmält, vinsten af dessa företag alltid kommer egaren tillgodo, StatsUtsk. vid denna riksdag utöfver hvad K. M. begärt tillstyrkt ett betydligt anslag för slikt företag, hvars fullbordande menigheten icke Den 26 Jun;i e. m. 229 mäktade åstadkomma nemi. lill sjön Möckelns sänkning. Jag tror således, att man icke med fog kan tillvita IJtsk. ali icke hafva afsett rikets sanna fördel vid tillstyrkande af anslag. Jag anhåller om bifall till Utsk:s förslag. Hr Bråkenhjelm:
Grefwe kerner, yrkahe ä nyo, att han ej sage nägvt annat medel att winna flur ä Ärenherna, än att an, taga det sätt han nyst anfört. Grefwe De ks Ogrlli^ och Hans Excellcnce Herr Grefwe kduutk förenade sig med Grefwe gärner. Herr Grefwen och Landt-Marskalken, wille hämna den upplysning att ExpeditionsrUtststtet, som nrr myre sysselsatt med uppsättandet af Expeditionen rörande Stats-rcgleringen, lärer komma med förfrägningar, hwilka med denna fräga stä i nära sammänhang, hwars söre densamma nu intilldesi kunde fä hmila. Herr LeZerbeim, sndsn Osv i cl r intygade säsom Ledamot af Expehitions-Utffottet att det werkeligen fä för» hölle sig. Herr Grefwen och Landt-Marskalken, propos nerade säledes, att hmad den första srägan anginge, fräste, och Borgare-Ständen mätte anmodas, att sig ders De»» 2 Apri!. Lcröfwer förklara, dä deremot hen andra tills widare finge hwila. BisöllS. Grefwe veOsrSi . Ibland de storsta swärighcter BewillningS-Ulftottel mött under sina arbete, har warit dn att komma till kännedom af"den gamla BcwillningenS rätta beloppIfrän dc olika häll hwarcst upplvsningar blkfwik sökta, hafna olira uppgifter erhållits, allt i brist af redfrga och bestämda Forrnulairer för rcdowisningen af uppbörden. Lewillnings-Utffottet har derföre önskat att konna t ll Kongl. Mastt i underdånighet underställa, det Han tackteS bc^ lia Kammar-Cvllegium, att päbjuda sädana. Formnlairer för rcdowisningen af uppbörds-,-edogör isen. Jag får har till Högloft.
Men alla de, som representera snillet och intelligensen, som tala till folket på ett eller annat sätt, måtte de förstå att det nationella lifvet är vår dyrbaraste arfvedel, att endast ur frihetens grund kunna odlingens blommor uppspira; måtte de, med få ord, söka att bringa vår nationalkänsla till nödig värmegrad, ty, som sagdt, sjelfför-troende är under alla omständigheter önskvärd och för stor undfallenhet för andra leder gema till ringaktning för sig sjelf. När man höjer sig öfver dagens små frågor och tillfälligheternas vindkast samt med stadig blick söker genomtränga framtidens förlåt, hvad önskar man då finna der såsom slutmål? Oberoende, frihet och ljus! Vi skulle icke vilja se något motsvarande fransmännens nationalfåfänga bland vårt folk; men vi skulle önska att det stärkte sin sjelfkänsla. Det är ett värdigt mål att arbeta på, I unge skalder och diktare, I könstnärer med pensel och mejsel, och I kunnen det lätt, om I blott sjelfva älsken ert land. Vårt folkliga lif bjuder eder på ämnen i rikt mått. Då ny en morgon grytt och då lifvet böljar genom massorna i mäktiga vågor, vänden då reflexen afde lifgifvande strålarne emot denna jord, som när oss alla,; 5om måhända icke är så rik och slösande som man skulle kunna önska, men der alltid friheten kan vara rotfast, värnad af en på sann sjelfaktning grundad ren kärlek för fosterjorden.En norrländsk lifsfråga. En utmärkt nationalekonomisk författare (Blanqui, “ Histoire de l ’ économie politique en Europe “) har genom sina undersökningar gifvit upphof åt den till utseendet paradoxa satsen, att den bästa lagstiftning är den, som upphäfver en föregående lagstiftning.
A. 159. — om afskaffande af deras skyldighet att inställa sig vid roterings-liqvidationsmöten. Se Liqvidalionsmöten. Rotering af Vagnmansjorden vid Lund. IV. B. 347. A. 355. V. E. 3. — Fahlu stads ordinarie båtsmans. Se Bätsmansrotering. — på Gottland, angående reglering och jemkning deri. IV. B. 578. A. 595, — extra angående upphäfvande af Kongl. Brefvet derom den 26 April 1814. VII. B. 189. A. 226. — af provinsen Jemtland i enlighet med Rikets Ständers fattade beslut, angående. VII. B. 189. A. 227. IX. U. 54. A. 3l6. — angående författniugarnes derom samlande och uppläsande m. m. VII. B. 189. A. 226. Roterings-skyldighetens utgörande vid Uplands Regemente, angående. I. 368. R. 369. VI. B. 164. A. 183. Roteringsverken, angående öfverlemnande af, för den tillökade ordinarieo bätsmans-roteringeu. IX. E. 403. Role-vacance-afgift, angående befrielse för Gästgifvaren Eskil Johansson från debiterad. lil. B. 73. A. 85. — af utsockne frälsehemmanen i Halland, angående uppförande i riks-stalen af. IX. B. 532. A. 533. Rudbeck, Charles Emil, yttrande. I. 47. Rudebeck, Edvard, Ulric, yttrande. Rustningskostnader, angående anvisandet af ett serskildt creditiv för betänkande deraf. IV. B. 467, 469. A. 508. E. 545. — angående beredandet af tillgångar för det lill dem beviljade serskildta creditiv. V. B. 168. A. 189. — angående anvisandet af medel för godtgörande af de lån, som Rikets
Vid föredragningen af cn uti förevar, betänk, förut förekommande punkt, rörde dessa kapellförsamlingar, fästade jag uppmärksamheten derpå, alt uti den före denna 8:de hufvudlitel lill pröfning företagna 9:de hufvudliteln, jemväl finnes en punkt, rörde aflöning ät kyrkobetjening i berörde församlingar, hvilken punkt blifvit af Ii. o. Ad. uppskjuten, och jag hemställde då, om icke denna sistnämnde fråga borde i sammanhang med den förra till behandling upptagas. Jag erhöll då af Hr Gr. o. Landtm, det svar, att merberörde punkt af 9:de hufvudliteln skulle komma i öfvervägande, sedan hela den 8:de hufvudliteln blifvit pröfvad. Detta är anledmn hvarföre jag icke gjort någon anmälan derom vid nu ifrågavar. tillfälle; i tanka ali å den tid, hvartill hänvisning är leornad, framkomma med det vördsamma yrkande, som af mig åsyftas. R. o. Ad. ansåg de emot den förevar. 57 punkten gjorde anmårkmr föranleda till ålerremiss. 58 punkten. Hr von Hartmansdorff: Jag finner visserligen icke de skäl, StatsUlsk. anfört till afstyrkande af K. M:s nåd. propos. i detta hänseende, vara giltiga, men då Ulsk. tillstyrkt så betydliga anslag för läroverken i allmänhet, och då man beklagligtvis funnit alt den nu ifrågavar. skolan icke ansetts värdig alt få anslag på ständig stat, kan jag ännu mindre hoppas att man beviljar henne medel lill eget bus. Jag mäste följaktligen ställa milt hopp lill en kommande riksdag, dä denna skola måhända får röna eli bättre öde. R. o. Ad. biföll Utsk:s i 58 punkten afgifna yttrande. 59 punkten. Hr Ribbing, Arvid, anförde skriftligen: Jag vet icke hvarför Ulsk. funnit mindre vigligt att föreslå tillsyn å folk-skolorne, än å elemeutar-skolorne.
Om man nu icke behöfver verka hämmande på industrien och icke göra någon förlust på obligationerna så frågas nu: hvad skall det då tjena till alt göra detta intrång i industrien under en tidpunkt så ogynnsam som den nuvarande. Att Riksg:s kont. blefve förläggare för Hypotheks-föreningarne för ögonblicket, det tycker man skulle vara alldeles fasaväckande. För min del finner jag det icke besynnerligare än när den ena kassan förlägger den andra. När nu detta Statens penningeverk icke kan göra någon förlust på Hypotheks-föreningarnes obligationer, så måtte man vid åminstone kunna vänta med upsägningen till en tidpunkt då det kan ske utan att förorsaka förluster för Hypytheks-föreningarne och utan att åstadkomma det intrång för industrien, som en sådan åtgärd nu skulle utöfva. Jag yrkar således bifall på detta Betänk. Gr. Lagerbjelke: En värd talare har klandrat att Riksg:s t kont., inköpt räntebärande papper, hvilka icke genast utan förlust kunna inlösas. Tvenne andra talare hade redan visat att anledningen till detta inköp af papper finnes i reglementet för kontorets verksamhet. Det kan således icke läggas kontorets Fullmäktige till last att sådant inköp har skett och om ändring uti ett sådant förhållande önskas för framtiden så kan det endast åstadkommas genom förändring i reglementet, då detsamma vid denna Riksdag kommer alt uppgöras. Emellertid får jag lyckönska StatsUtsk. om den värde talaren behagade uplysa Utsk. hvarifrån sådana papper skulle fås, ty mig veterligen finnas de icke och hafva aldrig funnits, som dä stora summor äro ifråga, under hvilken tidpunkt sorn helst, kunna realiseras utan att förlust derigenom på ett eller annat sätt förorsakas. Afven de rikaste länders Statspapper falla under kritiska tider, men den värde talaren lärer väl underrätta StatsUtsk. hvarest papper af den beskaffenhet han önskat kunna erhållas. Frågan för ögonblicket är ganska enkel. Riksg:s-kont. behöfver inom en kort tid en större summa kontanta penningar för att bestrida de utgifter, hvilka af R. St:r blifvit på kontoret anvisade.
Proposition N:o 31. 25 de mellan Litt. a, b, c, d, e och f uppdragna linier samt, enligt Kammar-kollegii uppgift, utgör omkring Tjugufyra kappland, må till staden Halmstad upplåtas till plats för ifrågavarande Tullkammare-byggnad. De till detta ärende hörande skrifter, kartor och ritningar skola tillställas det Rikets Ständers Utskott, till hvars behandling frågan varder af Rikets Ständer öfver lemnad. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Ar och dag, som ofvan. CARL. ./. A. Griperistedt. Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Eådet å Stockholms Slott den 21 Oktober 185.9. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre de Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Stats-råden Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Elmemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Majits, på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majits nådiga proposition angående upplåtande af en Halmstads slott tillhörig jordlott till byggnadstomt för ett nytt tullhus i nämnde stad. Kongl. Majit behagade, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, och befallde, att nådig proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo Mildhog Lundgren. Bih. till R. St. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 38. 1 M:o 38. * Ank. till Exp.-Utsk. den 13 Nov. 1859, kl. 1 e. m. Kongl.
Frih. Sprengtporten: Detta lån är afsedt att utgå för ett företag, som på ett ganska berömligt sätt blifvit på - 48ö Den 29 Mars f. tn. börjadt af allmogen inom en viss trakt, och som redan är, visserligen icke till det hela, men till en stor del, fullbordad t. Under sådana förhållanden har roan ej ansett sig böra tillstyrka något anslag, men väl uppmuntra denna allmoge, som på ett så nyttigt salt användt kostnader och arbetskraft genom det ifrågavarande lånet, hvarigenom de erhölle förskott förarbetets fortsättande. Visserligen kunde denna lilla summa inbegripas under den summa af 120,000 r:dr, sorn R. o. Ad. för de norra länen beviljat; men jag hemställer likväl, om icke, med afseende på denna frågas särdeles speciella beskaffenhet, det derom afgifna tillstyrkande kunde bifallas. Frih. Boye: Det är sannerligen så sällsynt, att allmogen förenar sig om sådana företag af allmän nytta, som det ifrågavarande, att mig synes i högsta målto lämpligt ali, på sätt den siste talaren yttrat, här gifva en utmärkelse deråt. 3 punkten blef af R. o. Ad. bifallen. 4 punkten. Bifölls. 5 punkten. På begäran af Hr von Hartmansdorff, upplästes PresteSt:s beslut rör:de denna punkt, innehållande alt Ståndet, med ogillande af hvad Utsk. tillstyrkt, beviljat ett anslag af 45,ooo r:dr lill understöd för Eramåns upprensning, äfvensom 10,266 r:dr 32 sk. till Stångåns upprensning, med villkor alt slraudägarne ansvara för fullbordandet af nu nämnda företag. Hr von Hartmansdorff: Jag hemställer, alt R. o. Ad. måtte i detta fall instämma i Högv. PresteSt:s beslut, och anhåller att få uppgifva skälen dertill. För Emman är fråga örn 6800 tunni, jord, som skulle, genom den ifrågavar. sänkningen af åns vattenyta, komma att förbättras. An genomlöper 3:ne härader.
Med den nu uppförda summan synes meningen vara, att den Nya Elementar-skolan skulle, i afsende å antalet lektorer och afiöningen för dem, ställas i lika förhållande med högre elemenlar-läroverk af den föreslagna första klassen och sålunda erhålla 8 Lektorer, med enahanda löner, som för dessa läroverks lektorer ifrågakommit, hvarigenom, med tillägg af rektors-arfvodet, 800 R:dr, den erforderliga ansiags-summan blifver 21,000 R:dr. I)ä billigheten talar för förhöjning af ifrågavarande lärares löner, till lika belopp, som lärare-personalen vid de högre eiementar-läroverken skulle erhålla, samt behofvet jemväl torde fordra en tillökning i lärare-staten, sä att antalet lärare blifver 9, eller samma antal, sorn skolan nu eger, har Utskottet, i öfverensstämmelse med förut anförde grunder för löneregleringen vid de högre läroverken, funnit sig höra hemställa, att å Nya Elementar-skolans stat ina uppföras löner för 1 Rektor, 7 Lektorer och 1 Adjunkt, till de belopp och med den rätt till lönförhöjning efter viss tjänstgöringstid, som för de högre elementar-läroverkens lärare-personal är föreslagen. Beträffande del reservalions-anslag af 4,000 R:dr, sorn Kongl. Maj:t äskat till arfvoden åt bibliothekarie!* vid de läroverk, hvilka redan hafva bibliothek af den beskaffenhet och det omfång, att deras värd fördrar särskild ersättning, är upplyst, att blott vid några få läroverk arfvoden för bibliothekarie!- finnas å elementar-läroverkens stat uppförde.
Mitt förslag torde således innebära enda villkoret för framgången af de i andra länder brukliga transportmedel och för afskalfande af det mest demoraliserande af alla onera,. som folket bär. Jag lärer ännu icke behöfva föreslå något reglementariskt för verkställigheten. Jag vill blott nämna, att genom en lag måste stadgas, att, och på hvad villkor, jordägare skall vara skyldig att afträda den mark, som fordras för nya vägliniers anläggning. — Äfven mäste jag icke lemna oanmärkt, att en ny organisation af inseendet öfver vägars bvggande och underhållande måste ske. Kronobetjeningen äger hvarken ledighet eller insigter till att bestrida delta inseende. För egentliga styrelsen öfver kostnaderna och arbetet för hvarje län, bör finnas en öfverbyggmästare, hvilken befattning otvunget förenar sig med provincial-Iandtroätare-embétet Att genast lyfta väghållningsskyldigbeten från landtmännens skuldror, lärer icke låta sig göra; men man bör dock så ställa, att den blifver mindre lung. Detta sker hufvudsakligen på det vis, att allmogen väl bör, på vägstyrelsens reqvisition, lemna arbetsbiträde till vägarnas underhåll, men icke nödgas ansvara för hvar sitt stycke af vägen. Arbetet bör icke, med risk af cassering, ske på den väghåiiningssky Idiges ansvar, utan ledas af konsterfarne män, som dertill blott äga commendera armar, men i öfrigt ansvara för arbetets duglighet. Jag behöfver ej säga, att denna rätt att reqvirera dagsverken skall vara kringgärdad af bestämda reglementariska föreskrifter, så att mannamån ej kari ske, eller arbetaren ryckas från jordbruket i den brådaste tiden. Ej heller behöfver jag säga, att min mening är, det äfven denna servitut blott är öfvergående, och att den dag väl en gång skall komma, då jordbrukaren befrias från bekostandet af de stora farvägarna — de små, eller byoch socknevägarna torde väl alltid komma att underhållas af innevånarne. Afsigten med detta förslag är, att söka tillvägabringa en kanske oberäknelig nytta för landet.
Socker 2,061,277 « » >, 933,680. Bomullsväfnader 2,387,510 alnar ... » » 717,160. Tobak och snus 245,618 & # » 290,298. Tricotväfnader » 185,926. Maskiner » 165,000. Slipade glasvaror » 146,150. Diverse fabriksvaror » 231,440. Tillsamman R:dr 14,025,021. Fabrikerna i Linköping producerade 1857 hvaraf tobak för 12 7,500 R:dr. till värde af » 190,418. D:o i Wadstena » 1,230. D:o i Söderköping » » 10,850. Såsom binäringar af någon betydenhet kunna räknas spikoch nubbsmidet i Godegårds, Hällesta och Tjällmo socknar, förfärdigande af laggkärl, snickarearbeten, mindre smiden och pottaska i skogsbygden emellan slättlandet och Småländska gränsen, humleodling, trädgårdsoch biskötsel i Regna och Skedevi socknar, ej obetydligt fiske i skärgårdssocknarne, kolning och körslor i brukstrakterna, väfnader i Kisa och Wårdnäs socknar, stenhuggning i Motala och Nykyrke socknar, kalkstensoch skifferbrytning i Wreta klosters socken, samt i en stor del af länet husbehofsbränning. Nykopings Län. Länet äger flera spridda jernmalmslager, hvilka under senare tider årligen lemnat utur grufvor i Tunabergs socken 22000 centner, hufvudsakligen försmälta vid Näfveqvarns masugn. i Svärtuna i Sköldinge (13000 34000 51000 26000 24000 6000 till kanongjuterierna vid Finspong, Stafsjö och Åker. använda vid Forssjö, Hellefors, Björndamms och Åkers masugnar. 226000 centner jernmalm.