Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror likväl, i likhet med hvad af Fiiherre Jacob Cederström blifvit anfördt, att den enda grund till öfverläggning och beslut, är Utskottens Betäckande. Ehuru här blifvit sagdt, att trenne Stånd redan afgjort Betänkandet, är jag af den mening, att delta beslut hvarken kan eller bör anses hafva något, fp flytande på Riddérskapets eich Adelnsfria® bsshitamdte rätt. Jag får derföre heuistäU^oaj-icke bä.st vore, alt Betänkandet punktvis företoges till afgörande. Jag gör mig förvissad; att Ridderskapet och Adela, utan annan ledning än dess eg^n öfvertygelse, skall vid detta tillfälle endast hafva afseende på det allmännas väl, och jag kan icke tro, att ett arbete, som blifvit beslntadt och påbegyndt i en tidepunkt, då, för Sverige, allt sväfvade mellan fruktan och hopp, nu skulle ofvergifvas, dä föreningen med Norrige bade Den 29 Juli e, m. okar värdet af Canalen, och påkallar dess snara utförande. Friherre Cederström, Ulric: I afseende på livad Friherre Cederström yttrat, anfaller jag få namna några ord. Jag har begärt afslag å Ut?kottets Betänkande, och deraf kan ej följa anrvat resultat än att Bo* lac.et får 'behålla hvad det förut bär. 1 afseende på hvad Friherre af Wetterstedt nämnt, i anledning af min mening att Canalen ej på Secler kan blifva färdig, får jag blott yttra att detta är min enskilda' tanke, hvilken jag bar velat hafva förklarad. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: Jag har redan för trenne månader sedan yttrat hvad jag tänkt och tänker om GöthaCanal, att man nämligen, då den blef till verkställighet besluten, gick längre än man hade ,bort gå, men att, sedan nu så mycken kraft blifvit på detta företag använd, det. skulle såra min Nationliga känsla att se företaget öfvergifvas. Canalen framställdes såsom nyttig i commercielt och oeconomiskt hänseende; nationella bidraget till detta arbete var o» betydligt.
— Må sommaren huld dig blifval » Mitt hjertas älskling, din unga vår, hvad skola dess löften gifva; hvem tolkar den framtid, som förestår, hvart leder den växande strömmen, som går inunder sjunkande drifva? — Må sommaren huld dig blifvah Stor är en glädje dig förberedd, du spörjande furstemoder: de dinas fostran i dygder ledd, en moders glädje, af ingen sedd och sprungen ur tårefloder. Må sommaren huld oss blifval Johan Norälintj. — Kring sin egen axel. L i fsbil d e r, tecknade för Tdun af Ave. * Ruth. JPlSivilket galleri framvisar ej minnet af dessa andar, hvilka af en falsk bildning och en hednisk verldsåskådning blifvit förledda till att sätta sig sjelfva, sitt beröm, som målet för all sin sträfvan! Folk af alla klasser med stora, rika krafter, nötta och förödda i en tom äresjukas trälarbete! När tanken dröjer länge vid dessa bilder, förekommer det mig, som om jag såge en af dessa svängande karuseller med krängande båtar, och jag måste bort från denna syn. Derför ännu blott en bild till ur galleriet, och då den, som tränger sig mest i förgrunden. Ruth kallades hon, men lär egentligen haft ett annat dopnamn, som fadern ej tyckt om. Barnets mor, som gifvit henne ett mycket ovanligt namn, dog, då flickan var helt liten, och så gifte fadern om sig. Lektorns första hustru hade burit ett adligt namn, och han sjelf räknade sig till » de högre stånden », men hans senare hustru var dotter till en guldsmed från en af våra småstäder. Hon hade fått en god undervisning, ty hon ämnade egna sig åt lärarinnekallet, men så kom giftermålet emellan. Det var ett lyckligt hem och skulle ha varit än lyckligare, om ej Ruths moster känt sig kallad att öfva ett slags uppsigt med sin svågers andra hustru i afseende på flickans uppfostran, och i denna sak kunde hon för sina åsigter vänta stöd af lektorn. » Min bästa Ida, hur länge tänker du dröja, innan du sätter Ruth i skolan?
Om hjonelaget flyttar till annan ort och der företer sina barn med begäran om ifrågavar. lindring, så vore det ganska vårdslöst om denna dem beviljades, innan man hade gjort sig underrättad hu ruvida icke denna lindring redan varit åtnjuten i den ort, hvarifrån de kommit. Hvad åter sjelfva beloppet angår, så har det blifvit sagdt, att 40 sk. är mera, än hvad man förmodar att ca pitations-afgiften skall blifva; men då R. o. Ad. beslutit, att ca pitations-afgiften, som för mannen utgör 24 sk. och för (jvinnan 12 sk., skall ökas med en bevillning af 24 sk. för inhyseshjon, så torde väl tillfälle blifva att för dem göra det ifrågasatta afdraget. Att PresteSt:s ledamöter inom Utsk. varit af den mening, som är motsatt emot min, derom har Gr. Cronhjelm lemnat upplysning; men jag får dervid äran tillkännagifva, att, ehuru jag har mycket förtroende för H. PresteSt:s beslut i allmänhet, så kan jag dock icke tillerkänna detsamma ett normalomdöme i beskattningsfrågor, som skulle helt och hållet öfverskygga det, som andra kunna hafva. Jag anser alt PresteSt. bedömt denna fråga oriktigt, och ur en alltför inskränkt synpunkt, då jag deremot ser den ur en allmännare, som har afseende på Rikets allmänna säkerhet, för att i framtiden äfven äga förhoppning derom, att det lyckliga förhållande, som i detta afseende nu äger rum, äfven må fortfarande komma att bestå. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att Frih. Ridderstolpe emot 1 mom. af 147 § anmärkt, att någon tid icke vore utsatt, hvarunder de deri omnämnde föräldrar skulle vara frikallade från mantalspenningars erläggande.
Den, sorn bifaller, att ett serskildt Creditiv anvisas å Riksgälds-Contoiret, till belopp af 100,000 R:dr för att, i händelse af inträffande behof, kunna förskottsvis och inot ersättning från de forst inflytande tuli-afgifterne för spanmål vara för undsättning till behöfvande i missväxtår att tillgå, och i öfrigt under de i Betänkandet N:o 179 upptagna af Rikets Ständer bifallna vilkor, voterar Ja; Den, det ej vill, Nej; vinner Nej, bestämmes ifrågavarande Creditiv till ett belopp af 4oo,ooo R:dr, i enlighet med Ridderskapets och Adelns samt Preste-Ståndets ofvanberörde beslut. Ant. till Exp.-Utsk. den 29 Maj 184,1, kl. 10 f. m*. Memorial, med förslåg till sammanjemkning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, ifråga om lindring uti postföringsbesväret. Vid föredragningen af Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens under N:o 189 afgifna Ullåtande, i anledning af anmärkningar emot Utskottens Betänkande, angående lindring i postforings-skyldigheten, in. tn., hafva olika beslut blifvit af Riks-Stånden fattade, rörande den punct af Utlåtandet, som innefattar tillstyrkande af 5o procents förhöjning tili' ersättningsbeloppet för postföringen, m. rn., och i sammanhang hvarmed föreslagits anvisandet i och för detta ändamål af ett förslagsanslag utaf 15,ooo R:dr.
Vi behöfde ej länge tveka vid valet. Ty näppeligen någon samtida norsk kvinna torde ha förskaffat sig en sådan popularitet, ett sådant omfattande och välförtjänadt rykte som fru Agathe BackerGrMidahl. Långt utom fäderneslandets gränser har hon genom sin konst bidragit att göra det kändt och äradt. Särskild t under det nyss tilländagångna året har hennes namn ofta varit nämndt, äfven här hemma i svenska tidningar och musikaliskt intresserade kretsar, med anledning af den stora framgång, de lysande triumfer, hon firade vid sitt deltagande i säsongens förnämsta konserter i den stora världsstaden vid Themsen. Inom Sverige är hon sedan länge känd och kär hållen. En hvar, som varit i tillfälle att vid något af hennes besök njuta af den öfverlägsna virtuosens gedigna konst, glömmer det sent och tilldelar henne obeslridt en af till dem, som abonnerat a densamma. Redaktör o c h FRITHI0F utgifvare: HELLBERG. Träffas å byrån kl. 10 — 11. A l l m. Telef. Lösnummerpris: 15 öre. 1 Stockholm: hos redaktionen, I bokladorna samt å tidningskontoren. de allra främsta platserna bland vår tids pianister. Agathe Backer-Grnndahl är född i Holmestrand den 1 december 1847 och dotter af konsul N. Backer. Intill sitt nionde år framlefde hon barndomstiden i denna lilla stad vid Krislianiafj orden. Intrycken från den tidiga barndomen sätta ofta i outplånliga karaktärsdrag sin prägel på fantasirika naturer, och — pm äfven omärkligt för en själf — ger hemmet med alla dess minnen färg äfven åt den mognare ålderns stämningar. Man har således allt skäl att antaga, att den drömmande romantik, som är karaktäristisk för fru BackerGr0ndahls alstring och konst, redan tidigt fått näring af födelsebygdens egendomliga skönhet och det inåtvända, tysta lifvet i hemmet. Som barn var Agathe för det mesta fåordig och hade anlag för melankoli, men tröstade sig i ensamheten på sitt eget vis. Hennes farmor, som var synnerligen musikaliskt begåfvad och komponerade samt improviserade på piano, hade, då de TiOntjfeUoiv.
Directeuren kan åter inväljas ; att till de årliga revisionerna ett Ombud må af Banco-Styrelsen utses; att Banco-Styrelsen skall vara förbehållet, ej mindre att erhålla fullständiga upplysningar och förslag öfver det verkställda och tillämnade arbetet, än ock att anmärka allt, som synes stridande emot de vilkor, hvarunder bidraget blifvit beviljadt, eller afvika från den af E. K. M., för hvarje år, fastställda byggnadsplan, äfvensom allt, hvaruti misshushållning kunnat förspörjas;—'med rättighet för Banco-Styrelsen att låta inställa bidraget, intilldess förklaring, som af Banco-Styrelsen god kännes, blifvit afgifven, eller nödigt afseende lemnadt å det, som till rättelse uppgifvits; att, vid alla hos Götha Canal-Directio-. nen, eller bos Canal-Bolaget, förekommande frågor om företag eller utgifter, hvarom anmälan hos Banco-Fullmägtige, genom Bankens ombud, med någon slags reservation, blifvit gjord, eller hvaröfver Fullmägtige, i anledning af inkomna berättelser och handlingar, sjelfve kunna finna skäl till någon erinran, Banco-Fullmägtige icke allenast äro berättigade, utan jemväl pligtige, att bestämdt antingen gilla eller förkasta be - 3o Exp.-Utsk. Förslag lill und. Skrif v. N.o 3/2. slutet, och sådant inora en tid af tre månader från den dag, de deraf erhållit del, samt att, i händelse afseende å ett sådant deras förklarande ej göres, begagna den uti nästofvanstående Moment, Litt. K, dem tillagda rätt, att innehålla utbetalning af anslagen, intilldess rättelse följer; och /») att, sedan Directionen, på sätt förut nämndtär,fåttiRiksgälds-Contoiret lyfta de första två femtedelarna af hvarje års anslag, Banco-Fullmägtige ej må bevilja utgifvandet af års-anslagets första återstående hälft förr, än revisionen för det nästföregående året intygat byggnadens fortsättning med full drift, efter den af E. K. M. fastställda arbetsplan. 5:o
Författaren framställer detta i korthet så, att de genom den skulle förlorat sin barnatro och gifvit vika för frestelsen att tillbedja den abstrakta sanningen, logiken. Hans egentliga hufvudanmärkning mot Bo-strömianismen i detta afseende reducerar sig^ härtill. Att någon ur spekulativa grunder skulle mot densamma kunna framställa behjärtansvärda anmärkningar, tyckes förf. aldrig egentligen tänkt sig. Hans hjältar hafva äfven gått längre än mästaren. I strid mot dennes egna ord, hans som i Jesus såg mänsklighetens störste välgörare, Guds högsta organ i mänskligheten, förklara de honom såsom antingen en fantast eller en bedragare. I detta afseende röjes deras förmåga (eller oförmåga) af själfständigt tänkande. Hvad har förf. egentligen emot Boströmianismen, som han så starkt fördömer? Inga spekulativa grunder, såvidt vi kunna se. Ett arbete, sådant som hans, afser väl ej heller att framställa dylika. Egentliga anmärkningen tyckes vara den, att den är en spekulativ lära. Logiken blir här allt — eller rättare, den fattas som allt af okunniga epigoner. Men författaren känner nog sin tids ungdom. För dem gällde det striden mellan positiv kristendom och spekulativ personlighetsfilosofi i BostrÖmsk form. Naturalismen skymtar blott i bakgrunden. Tvänne foxmzx ?&amp;personliga världsåskådningar strida om väldet. Är då författarens framställning att stämpla som helt och hållet felaktig? Beror den helt enkelt på ett missförstånd af Boströms lära? På den senare frågan svara vi obetingadt ja, ehuru vi ' naturligtvis ej tillskrifva författaren detta missförstånd. Den förra sedd ur kulturhistorisk synpunkt förtjänar kanske någon uppmärksamhet. Kristendomen i dess positiva form eller kanske snarare från barndomen inplantade kristligt-lutherska dogmatikens läror voro med rätt och orätt i tänkande människors omdöme, åtminstone i fleras, tämligen undergräfd. Det var ej Boströmianismens verk, det var tidsandans. Vid Schel-ling-Hegels filosofi med dess evinnerliga konstruktion, dess apoteos af abstrak-tioner hade tiden tröttnat. Den Boströmska filosofien trädde fram med sin lära om den individuella personlighetens själfständiga tillvaro och helgd i denna sin egenskap, såsom ett moment i Gud, i hans eviga tankar.
S. D. Sedan Borgare-Ståndet den 14 sistlidne Juni, vid behandling af 19:e punkten i Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 87, och Memorial, N:o 152, beslutat, att, med godkännande af Utlåtandet, N:o 87, i hvad det angick dels Statskontorets godtgörelse för utgifne medel till Stockholms Navigationsskola för åren 1849 och 1850, och dels anvisning på Riksgäldskontoret, i afseende på 1851 års anslag, bifalla i så måtto Kongl. Maj:ts nådiga proposition i ämnet, att ett årligt anslag af 2800 rdr beviljas för nämnde skola, under vilkor, att skolans Direktion genom laga rättegång emot Exsekutorerne af Grosshandlaren Abraham Rxjdbergs testamente söker göra gällande det anspråk, att ifrågavarande 2800 rdr böra af Rydbergska testamentsmedlen för en Navigationsskola i Stockholm utgå, hvarvid tillagdt blifvit, att det sålunda beviljade anslaget skulle fortfara under den tid, nu skeende statsreglering omfattar, så vidt ej under tiden besagde rättegång utfaller till meranämnde Navigationsskolas fördel, fann Ståndet sig böra vördsamt och vänligen inbjuda de respektive Medstånden, att i Borgare-Ståndets, på sätt nämndt är, fattade beslut, i fråga om anslag till Stockholms Navigationsskola, sig förena. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Utlåtanden och Memorialer: Nto 173, i anledning af erhållna återremisser å Betänkandet, N:o 140, angående ersättning för omkostnader, i följd af Deras Kongl. Högheters Kronprinsens och Kronprinsessans förmälning. Betänkandet, N:o 140,'och Utlåtandet, N:o 173, blefvo af Borgare-Ståndet icke antagna. N:o 174, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet, N:o 137; lades till handlingame. N:o 175, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet, N:o 133; lades till handlingarne.
Puh! ^Går af och an på golfvet. Louise har åter slagit sig ned vid fönstret, stirrande ut.^ BOTILDA kommer från venster med en bricka; dukar af kaffebordet. Kors en så'n massa blommor! Det må jag säga! Och ändå sitter hon der igen och ser ut som om hon hade sålt smöret och tappat pengarne. Jo, det nyttar visst att vara vänlig mot henne! ^Går ut i köket.^ VIGGO till Louise. Huru är det med dig, Lisa lilla. Säg mig det nu. LOUISE. Jag vet det inte sjelf Jag känner mig så främmande, så hemlös här i mitt hem. Jag fryser. VIGGO. Du saknar Paris? LOUISE. Ja. VIGGO. Jag förstår det så väl. Här gapar tomheten emot dig från hvarje vrå. Här har du lefvat omgifven af dina kära och nu är du ensam kvar. LOUISE. Ensam? Ja! Men det är inte bara det Menniskorna äro ju så vänliga emot mig, men det är som om jag inte hörde hit Allt hvad de tala om är mig så likgiltigt, deras intressen synas mig så små och deras ofinheter plåga mig VIGGO. Du menar LOUISE. Jag menar deras sätt att blanda sig i andras intimaste förhållanden deras fnittrande, deras klumpiga häntydningar allt är mig emot. Det pinar mig. Jag tycker det är rått. Om det fins någonting i verlden, som borde vara heligt, så vore det väl det VIGGO sakta. Det gjorde mig så ondt det der med fröken Svensson LOUISE. Hon är den enda af hela sällskapet, som har en smula finkänslighet i behåll hon och kamrern VIGGO. Det är ju alltid två menniskor, som du kan umgås med i din ensamhet. LOUISE skakar på hufvudet. Också de äro mig främmande. Allt är mig främmande här. Det förefaller mig sjelf löjligt såder efter ett par månaders vistande i Paris men det är så. Det är som om håret kunnat gråna på mitt hufvud under dessa fjorton dar, och hjertat frysa till is i mitt bröst. VIGGO. Säg mig nu allt, Louise. Någonting har inträffat någonting som LOUISE. Det pinar mig att tala om det VIGGO. Också med mig?
N:0 108. om ändring af 28 Kap. 1 §, i fråga om afståndet emellan gästgifvare gårdar. Motion N:o 140. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 11. R. St. underdån. Skrifv. N:o 66. / 15 Byvågar, om förändrad grund för deras underhållande. Motion N:o 119. Sammans Lagsaint Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 2. B. St. underdån. Skrifv. Bånge, Jakob, Kronolänsman, om pension på allmän indragningsstat åt hans enka, Johanna Brita Bånge. Motion N:o 193. Stats-Utsk. Utlåt. Båtsmans-kompanier, om indragning af de två på Gotland indelta, m. m. Motion N:o 226. Sammans. Stats samt Allm. Besv.- och Ekon. Utsk. Betänk. N:o 3. R. St. underdån. Skrifv. N:o 44. om indragning af Hallands begge emot vakansafgilt. Motion N:o 258. Santmans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 3. R. St. underdån. Skrifv. Båtsmans-roteringen, om dess upphörande. Motion N:o 104. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 3. R. St. underdån. Skrifv. Båtsmännen, om indragning af en tredjedel af dem i Blekinge län. Motion N:o 91. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 3. R. St. underdån. Skrifv. N:o 44. om nedsättning af antalet inom Södra Möre härad emot erläggande af vakansafgift, m. m. Motion N:o 217. Sammans. Statssamt Allm. Besv. och Ekon.-Utsk.
Lag antagne grund, det en hvar, som i någon sak egde del, eller lede af dess utgång nytta eller skada, icke vore behörig Domare öfver sin och andras rätt, J ansåge det ej vara förenligt, att de Statens Embets-Verk, som afsluta Contracter om Arrenden af Kronans Lägenheter, eller om Leverericer af varor och persedlar rn. rn., äga uti fastställda Instruktioner sig tillagd rättighet, att tiorna i vissa förekommande frågor, hvadan J undevdånigst föreslagit en sådan Författning, att hädanefter, vid uppkommande tvist om uppfyllande eller tolkning af Contract eller Afhandling, ingången, å ena sidan, på Kronans vägnar, af Allmänt Embets-Verk, och, å den andra, af enskild person, saken borde, efter stämning, vid vederbörlig Domstol göras anhängig, och derifrån, på det i allmänna Lagen Stadgade sätt, fullföljas. Sedan Jag häröfver inhämtat Högsta Domstolens och Stats-Bådets underdåniga Utlåtande, har jag väl funnit grundskälet för den af Eder föreslagne förändring vara så fast och ostridigt, att dess godkännande och antagande otvunget af samma egenskap måste följa; men, vid närmare besinnande af härmed gemenskap egande omständigheter, har Jag dock ansett ovedersägligt, att verkställighet af den ifrågasatta Författningen icke, med bestånd af Kronans säkerhet, och allmänt bästa, kan vidtagas, utan i förening med atskillige andra förändringar, dels i afseende på Rättegångs-Ordningen, dels äfven af Fö - Konungens Nådiga Tal. 375 reskriftertle för Administrativa Styrelse-Verken. Och för den del af Ifrågavarande amne, som rörer Krigs-Collegii Contracter om .Leverencer, på hvilkas fullgörande Arméens och Försvais-anstahernes bästa i hufvudsaklig mon beror, kan, i saknad af Reserv-Anslag, ingalunda antagas en förändring, ledande lill mera omgång och försvårade medel, att förmå vederbörande Contrahenter till uppfyllande af åt agne förbindelser.
Hvad då först angår näringsfrihet, så har den först blifvit uppfylld flere år efteråt, sedan man genom en liberal tulltaxa lemnat åtskilliga delar af vår industri åt utlandets konkurrens. Vi hafva således en gång under detta system befunnit oss i ett sådant oelterrättlighets-tdlstånd, att vi delvis stått i öppen konkurrens med utlandet, under det vår industri legat bunden i prohibitismens fjettrar. Penningeoch kreditväsendet befinner sig i samma antiqva riska skick, som förr, eller ännu mera intrasladt till följd al den utländska skuldsättningen, hvilken i årliga ränteliqvider uppslukar en stor del af rörelse-kapitalet. Jordbruks-krediten har blifvit monopoliserad på det skadligaste sätt för jordbrukaren genom organisation af Riks-hypotheksbanken, härförutan ett betänkligt ingripande i den fria associationsrätten. Ett fond-systems införande, industriens största behof och förhoppning, grunriadt på theorierna af inhemsk kredit, har denna regering på det väsendtligaste skadat, genom den utländska skuldsättningen, derigenom alklippt spekulation och egentlig kapital-accumulation och bundit aflarslifvet vid denna lägsta ståndpunkt af sitt skede, sorn motarbetar association i banker, penninge-anstalter och andra företag, hvarigenom penninge-väsendet mer och mer monopoliseras till förmån för några få. Följden har blifvit stagnation i rörelsen, boga räntor och penningeocker. Maskinväsendet, produktionens förnämligare drifkraft, har regeringen motarbetat, då hon exporterat de deler af de lånta millionerna, som voro ämnade till rails och lokomotiver. till Enulands mekaniska verkstäder, med förbiståendet af våra egna, befordrande alltså de Engelska arbetsförtjensternas och verkstädernas utveckling på bekostnad af våra, och arbetsförtjensterna hos oss. Angående kommunikations-anstalterna, har regeringen visserligen anlagt dessa jernvägar, som vi känna till, men med klok beräkning borde | af dessa kostnader kunnat sparas till ännu mera jernvägar.
Den omständighet, som Herr Munck af Rosenschöld fästat sig egentligen vid, alt företaget skulle genom Enlreprenad-auctioner tillvägabringas, låter visserligen i de flesta fall verkställa sig, men det finnes äfven omständigheter, då det icke låter sig göra.. Till yttre byggnaden och väggfaste saker kan Entreprenad-auctioner visserligen i mångå fall användas, men vid inredningen kunna sådana verkställighets-åtgärder påkallas, som icke låta utföra sig i följd af entreprenad. Min mening är ej att afstyrka entreprenad. Jag är öfvertygad, att Konungen anbefaller sådan, der det är möjligt; men att bestämdt förklara, att byggnaden ej får ske, utan genom Entreprenad-auction, skulle möjligen kunna komma att lägga hinder för verkstäl - 8 Den 28 December f. m. ligheten. Jag tillstyrker således bifall å Utlåtandet, sådant StatsUtskottet det föreslagit. Grefve Brahe, Magnus: Jag anhåller endast att få till hvad Friherre af Nordin anfört tillägga, att det ifrågavarande yttrandet af ByggnadsCommitteen redan den 19 dennes ingått till Kongl. Maj:t, samt att dermed följde ett skrifteligt anförande af ÖfverlntendentsEmbetet ”att intet dervid va”rit att anmärka.” — Hvad Entreprenadauclioner angår, visar erfarenheten, att de ej alltid äro möjliga. Sådane hafva varit flere gånger utlyste, men ingen speculant bar infunnit sig. Herr Munck af Rosenschöld: Att döma af Friherre af Nordins yttrande, skulle man tro, att jag bestridt fullbordandet af SjukhusByggnaden, samt anslaget dertill. Jag har tvertoin tillstyrkt det, men med uttryckligt vilkor, alt byggnaden genom Entreprenad-auclion skall verkställas, helst anslaget är grundadt på förslag af en Architekt, som förut visat sig icke vara tillförlitlig. Om det skulle vara någon del af arbetet, hvilken ej kan genom auction fullbordas, så är det ett undantag, som jag gerna kan medgifva. Men jag kan icke frångå min begäran att auction skall användas i de fall der det är görligt.