Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
“Huru är jag då sjelf ansedd hos Asarne?“ frågade Ivar. “Lika vederstygglig som Midgårdsormen“, blef svaret. Nu ropade Ivar, utom sig af vrede: “Du vanskaplige jätte skall ej öfverlefva min död, som du förespår! Följ mig till Midgårdsormen och låt oss der pröfva våra krafter.“ Dervid sprang han sjelf öfver bord, Horder följde honom, och de syntes aldrig mera. Historien antecknar, att Gustaf Wasas tredje gemål, Catharina, som förut varit förlofvad med en ung Gustaf Roosen, talade en gång i sömnen dessa ord: “Konung Gustaf håller jag mycket kär; men Roosen glömmer jag aldrig!“ Om biskopen i Wexiö Johan Stalenius, hvilken dog 1651, berättas, att han trodde starkt på drömmar, och han, jemte hela familjen, skrämdes af järtecken, vid ankomsten till Wexiö år 1649. Sonen hade, vid inträdet i rummen, sett en blodbubbla på golfvet. En natt hade biskopen drömt om en svart häst, med ett svart blodbestänkt flor om hufvudet, som skulle, sades det, ledas till herr Sven i Rottne. Morgonen derpå kom en svart oxe, sänd från herr Sven till biskopen, hvilken, förskräckt af sin dröm, icke emottog den, utan lät bedja herr Svens hustru, som medförde presenten, gifva den till hospitalet. Kapellanskan fick ej sjelf tala med biskopen, hvaröfver hon förtörnades. När Stalenus kort derpå dog, misstänkte hans efterlemnade familj, det biskopens död genom svartkonst vållats af den “kloke“ herr Sven, hvilken, oaktadt den erbjudna gåfvan, icke från komministraturen i Rottne fått befordran till Gårdsby pastorat. Den vidtberömde läkaren Urban Hjärne hade i Cöln drömt, att han såg sin blifvande hustru. Han fixerade henne skarpt, så att drömbilden blef qvar i hans minne. En gång fick han sedermera på en gata se en flicka lik denna väl inpräglade bild. Han följde henne då till dess han fick se hvar hon ingick, skaffade sig der bekantskap och friade. Bröllopet stod den 7 November 1676.
Kongl. Fkrwaltningcn af Sjö» ärcnderne har wäl sedan, eller af ben 27 Januari! 1807, utgifwit en Stubbc-Löns-Taxa uti en tums aftagande skillnad, eller ifrän och med 17 till och med 9 tumS diameter; men dä en Ek af denna sista storlek torde uti en stor del Provincer fordra omkring 20 är och derföre skulle efter nyssnämnde Taxa betalas 25 sk. sä lärer kydeligcn inhämtas att denna betalning intet ä> upmunttmnde, hälst det är under detta träds ungdom som den egentliga tillsyn erfordras. Mig torde säledcs nllätas ödmjukast hemställa, om icke bet wore för Riket nyttigast, att uti ben projecteradc Författningen om Ekar, all Krono-JordS och alle Boställs-Inne, h ^wire erhölle lika förmähncr med andre Jordägare, n ed undantag att e) utan särskildt wunnit tilständ kunna fössälja de odugelige, som till eget wedbehof böra anwändas; hwarjemte i afseende pä desse Jnnehafwarcs afflyttning, en Taxa skulle uprättas, hwarefter en tilträdare förbindes att betala ben afgäende de duglige Ekar denne wärdadt eller fortplantadt, derwid mesta afseende bör göras pä unga Ekar hwilkas wärd fsrdrär mesta kkswär.» ^ 4» Sedan Högloft. Utskottet pä goda grunder till, styrkt Skogs - och Jägerie-Bctjcningens indragning, sä följer ock deraf, att de tilförene anbcfalte Planteringshagar, som förmodcligcn ej blifwit började, aldeles komma att förswinna. Otwifwelaktigt iskall genom den allmänna förcstagne ägande-rätten till alla unga och hädanefter upwäxande
Ut Supra. Höglofiige Bidderskapet åtskiljdes klockan ellofva om aftonen. In fidem Protocolli O. Lagerheim* Tisdagen den 29 Julin Plenum klockan nio förmiddagen. Företogs till pröfning ej mindre Bevill* ningsUtskottets den 3 dennes under Nto iS afgifne, Dm 19 Julii f. m; **37 afgifne, samt den i o derpåföljde eftermiddagen' lia bordet lagde, Betänkande, angående Postverket, och de deraf inflytande Bevillnings-medel; än ock, i sammanhang dermed, Utskottets den 16 sistledne Maji under N:o 9 meddelte, samt den 3 sistledne Junii på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt Motion om ett förändradt Uppbördsoch Controllsätt å de Staten från Postverket tillflytande inkomster. Herr Treffenberg, Curry Gabriel, anförde skrifteligen: (Se Bilagan N:o 1) Herr Tham, Wollrath t Hvad först angår Herr Treffenbergs till BevillningsUtskottet ingifne förslag, att, i stället för Postporto, genom inrättandet af stämpladt Papper skaffa Staten inkomst, så får jag åberopa, hvad Sevill’ ningsUtskottet anfört. Jag tror, att BevillningsUtskottet sa om. ständeligen upptagit alla olägenheter deraf* och de skäl , sorn äro emot verkställigheten , och hvilka jag ej finner af Herr Treffenberg vederlagde, att jag ej vill uppehålla mig med att upprepa dem. Jag vill blott tillägga tvenne omständigheter. Utom de olägenheter Utskottet framställt för correspondenter på lan-s det, finnes äfven en annan nemligen omöjlig* heten att få GhartaeSigillatas försäljare. Erfa» Kidd. och Ad. Prot. Den 29 Julli f. rn. ienheten har visat detta för dem, sorn bo titt landsorterne, och bestyrker dagligen svårighé* ten. Man kari der knappt få en eller två uti hvarje Tingslag, sorn vill hålla Chartor för ■rättegångar.
Herr Munck af Rosenschöld: Jag vill blott anmärka, att det var först efter 1800 års Riksdagsbeslut, som Riksgäldssedlarne skulle af Banken inlösas likså väl sorn Bancosedlarne. dlans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken gjorde proposition till bifall å Utskottets tillstyrkande, att upplåningen må ske, endast i jemna 5oo R:dr-tal. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln fann för godt bifalla Herr Hjertås sist framställde förslag, att upplåningen måtte ske i jemna ia5, 25o och 5oo R:dr-tal å Obligations-räkningen, och att på Afskrifnings-räkningen mindre summa än jemna 5oo R.dr hvarken må insättas eller uttagas. Ropades äfven Ja och Nej. Herr Rosenblad: Till fullkomnande af den proposition, som innefattar bifall å Utskottets tillstyrkande, får jag anhålla, att deruti äfven måtte införas, att mindre summa än 5oo R:dr icke må från Afskrifningsräkningen uttagas. i54 Den 4 December e. m. Hans E.xcellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde ånyo, om Ridderskapet och Adeln biföll Utskottets tillstyrkande, att upplåningen må verkställas endast i jemna 5oo Riksdaler-tal, dock med det af Herr Rosenblad föreslagne tillägg, att mindre summa än 5oo R:dr icke må från Afskrifnings-räkningen uttagas. Ropades åter Ja och Nej. Hans Excellence gjorde derefter ånyo proposition till bifall å Herr Hjertås ofvanherörde förslag. Ropades likaledes Ja och Nej. Herr Rosenblad begärde votering. I anledning hvaraf Hans Excellencc Herr Grefven och LandtMarskalken framställde följande voterings-proposition:
Genom föreskrifvandet af undergångne examensprof kan man icke vinna visshet om något annat, än på sin höjd ett minimum af kunskaps-mått, hvilket likväl i och för sig sjelft icke gifver någon verklig garanti för embetsmanna-duglighet; deremot äfventyrade man, att genom ett 'sådant stadgadt vilkor kanhända i vissa fall binda Regeringens händer till uteslutande af verkligt skickliga personer, som i allmänna lifvet förvärfvat sig förmåga och duglighet till bestridande af höga embeten, samt genom studier och erfarenhet tillegnat sig en mycket högre grad af allmännyttigt velande, än som genom något examensbetyg kunnat egaren tillförsäkras. Hr von Hartmansdorff bar omtalat nödvändigheten för K:s Rådgifvare att erhålla tid till inspekterande af de företag, som genom Regeringens åtgärd blifvit beslutne; men sådan tid synes mig just aldra lämpligast vinnas derigenom, att en mängd af de underordnade bestyr, som nu hvilar på deras skuldror, öfverlemnades till en Regerings-Rätt. Då det är Konungen, som ut - 203 Den 12 Juli f. m. nämner ledamöterne uti denna Rätt, till hvilken Han skulle öfverlemna en del af Regeringens göromål, och Han dervid dessutom är bunden inom sådane kathegorier, som uti 4:de §:n Reg.F:n äro bestämda, så synes det mig, att de rättssökande ega god grund för, att deras mål blifva väl pröfvade, och att deras billiga anspråk på ett hastigare afgörande deraf än nu kan vara fallet, blifva upfyllde. En snabb rättvisa är i vissa afseendeu lika nödvändig, som en säker, och min förhoppning är, att de sökande skola vinna den i båda dessa vigtiga hänseenden. Hr von Hartmansdorff har ansett det vara en brist uti förslaget, alt icke Regerings-R:ns ledamöter skulle vara underka stade Opinions-nämnden; och likväl har samme värde talare sagt sig icke förorda tillvaron af denna nämnd. Huru hänger detta tillsammans?
Så uppgifves från Jönköpings län, att 1860 endast 951 mantal qvarstodo oskiftade, under det 10 år förut antalet oskiftade var 1,678, — från Blekinge län, att 280 byar och hemman ej undergått enskifte eller laga skifte, — från Malmöhus län, att högst få byar och hemman äro oskiftade, — från Göteborgs och Bohus län, att omkring af jorden derstädes kan anses oskiftad, — från Elfsborgs län, att under det öfver 2,483 förmedlade mantal undergått laga skifte på alla ägorna, 188 på inägorna och 316 på utägorna, omkring 1,134 förmedlade mantal ansågos komma att undergå skifte på alla ägorna, 164 på inägorna och 147 på utägorna, — från Skaraborgs län, att föga mer än 20 byar torde återstå oskiftade, och att de enstaka hemman, som ej undergått laga skifte, blifva allt färre, — från Wermlands län, att ganska få af Bondeståndets hemman äro oskiftade, men att af större egendomar ej många undergått skifte, — från Örebro län, att på slättlandet endast ett ringa antal oskiftade byar och hemman qvarstå, — från Gefleborgs län, att vid periodens slut 762 byar och hemman funnos, som ej undergått laga skifte, — och från Jemtlands, att den oskiftade jorden ligger i aflägsna, mindre odlade, vidsträckta, men till jordbrukets afkastning och tillfällen till skogsförsäljning mindre väl lottade trakter. Beträffande Gotland, är det redan näinndt, att — på grund af särskilda förhållanden — med undantag af blott 2 skifteslag hela öfriga länet vid periodens slut qvarstått oskiftadt, hvadan denna jordbrukets mägtiga häfstång till utveckling och förkofran derstädes hitintills saknats.
Bonde-Ståndet föreslaget, alt, då för jord af frälse-skatte-natur det tillhör den, som eger räntan, att betala rustnings-bevillningen, en förändring eller tillägg uti 22 § af Bevillnings-Stadgan måtte göras af följande lydelse: ”af frälseskatte”hemman betalar den, som räntan eger, rust tjenst-bevillningen.” Då Utskottet erfarit, att missförstånd uppstått vid tillämpningen af stadgandet om rust-tjenst-bevillningens utgörande, har Utskottet, enär det åligger frälse-ränteegaren att ansvara för nämnde bevillning, såsom numera motsvarande postation af rusttjenst, funnit sig böra föreslå den förändring uti l;sta momentet af 22 §, alt ordet ”jordBih. till R. St. Fröt. i844< $ Sami., 1 Afd. 4 Haft. 2 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N.-o 1U egaren” må utbytas mot ordet ”ränteegaren’% på sätt förslaget uti samma § visar. Inom llögv. Preste-Ståndet har Herr Doctor Björkman motionerat, att arrendatorer af minst ett eller åtminstone två mantal måtte åläggas en modererad bevillniugs-afgift för rörelse. Då behållningen af arrenden i sjelfva verket utgör en minskning i den afkastning, jordegare kunnat påräkna af egendomar under eget bruk, för hvilken afkastning bevillning efter fastighetsvärdet af jordegare måste erläggas, anser Utskottet, alt, genom den nu ifrågasatta serskilda bevillning för arrendatorer, en dubbel beskattning å vissa jordegendomar skulle komma att ega rum, ett förhållande, som, i afseende på den intill sista Riksdag gällande enahanda beskattning, föranledde Rikets Ständer att då afskaffa alla så beskaffade afgifter; hvadan Utskottet vördsamt afstyrker bifall å Herr Doctor Björkmans förenämnde motion.
Äfvenledes bör "Staten sörja för dem på deras ålderdom, efter deras död ”vårda deras enkor och oförsörjda barn, och göra det på ”ett värdigt och anständigt sätt. Delta tyckes vara en sak "af så oändligt enkel billighet, att man måste förvånas öf"ver att den någonsin kunnat misskännas. Den förhatliga ”och förderfliga mångslöjden måste likväl framför allt und"vikas och ingen tillåtas att bekläda mer än en befattning. "Hvarje embete bör således upptaga mannens tid och löna "sin man” *). Vid löneregleringen i Stats-contoret, under då var. Presidenten Wirse'ns chefsskap, förordnades, attingen, sedan han kommit i åtnjutande af den högre lönen, fick innehafva mer än en tjenst på stat, hvarifrån dock något undantag lärer hafva gjorts med cancellister och kammarskrifvare, hvilkas göromål oftast bestå endast i renskrifning. Från denna till nästa grad, äro lönerna ock dubbelt högre. Vid Krigscollegii år i8ii förestående nya organisation, gjorde colbm, under ordför. af ofvanbemälde Frih. Franc Sparre, lind. framställning i samma syfte, hvarpå K. M. uti nåd. skrifvelse till Krigs-collrin af den 17 Dec. i83r, angrde collegii nya organisationj förklarade: ”Hvad vidkommer eder hemställan att ingen äf "collegii civile embets-och tjenstemän, må, sedan de kommit i "åtnjutande af den förhöjda lönen, kunna innehafva embete "eller tjenst med lön eller arfvode i annat publikt verk, vele "Wl uppskjuta denna fråga, för att till pröfning framdeles "förekomma, i sammanhang med de und. förslager lill an”dra verks organiserande, som komma att Oss i und. underställas. " *) Sverige i framtiden. Den 8 April e. m.
Det afslogs. Man kan taga för gifvet, att R. St:r icke äro mer benägna att ingå på ett annat, nytt Dep:t åsyftande, förslag, såväl emedan deraf skulle föranledas stora kostnader, som ock derföre, att det icke torde vara lämpligt att öka antalet af Konungens rådgifvare. Jag hemställer om bifall till Utsk:ts förslag, så mycket mera som det i sig till en viss grad innefattar möjligheten af en realisering af den idé, Gr. Ehrensvärd framställt. Gr. Ehrensvärd: Af det motstånd mitt förslag rönt, kan jag icke finna annat än att jag icke haft lyckan blifva hörd. Möjligt är också att jag vid framställandet af mitt förslag glömde att uppläsa sista delen deraf, och jag ber derföre att ånyo få uppläsa det. Jag föreslår, att R. St:r måtte hos K. M. anhålla, det K. M. täcktes taga i öfvervägande lämpligaste sättet att inrätta en särskild öfver-styrelse för en närmare gemensam tillsyn och vård öfver folkskolan, elementar-läroverken, universiteten och alla andra för det uppväxande släglets bildning och undervisning nödiga inrättningar, samt i detta ämne till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådigt förslag. Häraf synes att jag icke begärt ett omedelbart inrättande af en öfver-styrelse, utan att jag blott anhållit att K. M. ville för Rikets näst sammanträdande Ständer framlägga förslag i ämnet. Detta måste äfven blifva en gifven följd deraf att icke särskildta medel för detta ändamål redan vid denna riksdag anvisas. Vidare har jag icke föreslagit inrättandet af ett kollegium. Jag nämnde blott förslagsvis en öfverstyrelse, sådan den vi redan hafva för jernvägar och telegrafer. Afven yttrade jag, att jag ansåg det vara af vigt, att den, som komme att vara chef för öfver-styrelsen, vore en person, fri från politiska tendenser. Icke heller har jag begärt att K. M. skulle besluta precist hvad jag föreslagit, utan jag har blott anhållit, »att K. M. täcktes taga i öfvervägande lämpligaste sättet att inrätta en öfverstyrelse.
Äro förhållandena icke värre, bättre äro de åtminstone icke; oell jag tror mig, i det jag framställer till återskådning den tafla, en värd ledamot för oss uppdragit, skola ådagalägga, alt taflans färg ofta beror på den mer eller mindre ljusa blick, hvarmed man ser den. Det har blifvit sagdt, att realisationen, då den beslöts, stod blottställd för faran af första krig, första missväxt, &c. Jag hemställer, örn garantierna emot den ena eller andra af sådana händelser äro större nu, än de voro då? Jag skulle snarare vara färdig att tro motsatsen, i afseende på möjlighet af krig. Vidare har man sagt, att en morgonrodnad uppgått för vår industri genom PrjvatBanks-inrättningar m. m. Lagar för dem voro stiftade långt förut, och säkerligen hade, vid sista Riksdagen, intet mera kunnat betrygga deras tillvaro, än just realisationen. Man har sagt, att utsigterna äro lofvande för inkallande af främmande capitaler genom vexling till 128 sk. Hvarföre månne nu, mera än då? Jag torde måhända härmed hafva visat, att från samma förhållanden, från hvilka man vid sista Riksdag liemtade skäl emot, har man, utan att de förra förändrat sig vid denna, hemtat skäl för realisationen. Må realisationens motståndare häruti skåda, hvad som behöfves för att få dem att öfvergå till den motsatta sidan: endast litet mera välvilja för saken, d. v. s. en ljusare blick. Hr Nordenanckar, Fredi’. Wilh.: Med erkännande af den obehagliga ställning, uti hvilken jag synes befinna mig till opinionen inom detta Stånd, skulle jag nu ej åter uppträda, om jag ej ansåg min Riddersmanna-pligt fordra det. Jag vill således gå Hr von Troil till mötes med deri upplysning, att jag aldrig sagt, det han med mig tänkte lika i mer än en enda sak, och denna vöre i klandret mot i83o års Banco-lagstiftning och i det hinder, som derigenom blifvit lagdt för Banken att fritt begagna sina tillgångar ; och, om jag ej allt för mycket misstager mig, är detta samma åsigt, som Hr von Troils.
Committerades D:o för Allmänna medels förvaltning 4 Allmänna Magazins-Directionen åter deponerat af lyftade hoedel tili Silfverköp Diverse skulder på Räkning . * Summa R:dr Ytterligare tillkommer, då BanqUen åtager sig inlösen af Riksgälds-Contoirets Crédi. t-Sedlar, deras belopp vid slutet af år 1822 . Summa Skuld R:dr 4 . Sedelstocken, Banco och Riksgälds, antages, oberäknadt Län å Metaller och Läne-Banco-Capitaler till * . Silfver-tillgårtgen är . Silfver Felar alltså till R:dr 17,200,000. Upptages till denna proportions förbättrande ett lån af 2 millioner R:dr i Silfver, så realiseras inalles af de 30 millioner Sedlar, circa 18,100,000. Och blir utan Silfverfond blott 1 1.900,000. Som val minst mäste alltid hålla sig i rörelsen, igenom sarnteliga Skatte-liqviders, Låne-rörelsens och alla Post-remissers bestridande uti Sedelmynt. Med blott användt 1 million R:dr Silfver-lån realiseras nara Och vore utan Silfverfond 1 5,500,000. 14,500,000. Efter all sannolikhet behöfves intet större Lån; men Subseriptionen borde dock tagas för 2 millioner, att vara tillgänglige, om så skulle erfordras. 5 Proc. Ränta och 10 Proc. afbetalning hvarje år å detta Lån skulle anvisas på Banquens årliga Ränte-inkomster, Calcultrade till R:dr oberäknadt den å Statsverks-skulden 500.000. 100.000. Summa R:dr 600,00a. Om ej mera än 1 million R:dr Silfver behöfde upptagas, så fordrade denna Ränta och Capital-amortissement, år 1824 ett belopp af Silfver 150,000. 1825 dito 145,000.
”Tillåter ni, min nådiga,” sade han högt, i en alldeles ny och fullkomligt lugn ton, ”att jag får utbedja mig den fandango, som jag så oförmodadt gick miste om på Halleberg?” Högst förundrad såg Maria på honom. Hon hade gerna velat neka; men hans begäran var så bestämd, och det skulle hafva väckt förundran hos de många åhörande, om hon nekat honom det, då hon icke var uppbjuden. Detta gick icke an; hon trädde således i dansen med honom, bäfvande att Juno skulle se på henne; men snart glömdes både Juno och den öfriga verlden. Ännu en gång låg jordens hela lycksalighet för dem förenad i det flyende ögonblicket. Morgonen efter Bröllopet, eller Tredje Akten, hvarunder revolutionen utbrister. Prostinnan höll råd med sin dotter Lovisa Om ordning med dukning och fat. Fru Lenngren. Två makter styra jorden, Angantyr! Den ena svaghet och den andra styrka. Oehlenschläger. Den stackars prostinnan S–din hade icke sofvit en blund hela natten. Hon bar en hel legion myror i hufvudet, och det är alldeles icke något obetydligt värf att sätta en mängd lägre krafter i rörelse. Först kaffe på morgonen; sedan frukost; derefter middagen, till hvilken hela pastoratets ståndspersoner, från alla fem socknarne, voro inbjudna; och slutligen det värsta af allt, att emottaga och undfägna i köket hela allmogen, hvilken skulle strömma från kyrkan, för att aflägga sina lyckönskningar, samt derföre undfägnas ur den jemnt fulla ölkannan och med de aldrig trytande smörgåsarna och ostkakstyckena. Klockan var ungefär åtta på morgonen, ehuru prostinnan förmått orgelnisten att vrida på den litet. Hon stod nu framför det under ruinerna af supén dignande frukostbordet i salen, jemkade ett och annat, berömde Lovisa, sin andra dotter, hvilken anordnat allt så smakfullt, och uppmuntrade henne att öfverträffa sig sjelf till middagen med brytningen af serveter och garneringen af sillsallaten.
Regerings-Formen, ej kan göra mig annat begrepp, än att densamma så väl omfattar Statens utgifter, som inkomster; och beror det således på KongL Maj:t att sätta ifrågavarande Författningar i verket, när Hans Maj:t så för godt finner.” Uti Herr af Ekenstams förrberörde reservation instämde äfvenledes Herr Arnberg. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet , i835. BevillningsUtskottets Betänkande N.o 56. t N:o 56. Ankom lill Exp.-Ulsk. den 24 Mars 1835. Betänkande, med förslag till Bevillnings-summans fördelning. Sedan, genom Rikets Högloft. Ständers beslut, Stats-Verkets ordinarie utgifter blifvit fastställde till en årlig summa af R:dr 9,698,190: samt derifrån afdrages Stats-Verkets ordinarie inkomster och restantier, af Rikets Högloft. Ständer beslutade att upptagas lill ett belopp af 4,o38,5oo: ■ återstå R:dr 5,65g,6go: —. ecb då härtill lägges den summa, hvartill RiksgäldsContorets behof af Rikets Högloft. Ständer ansetts appgå 1,200,000: blifver T 6,85g,690: det belopp, sorn för Stutsoell Riksgälds-Verken årligen erfordras, och hvilket med Bevillningar bör fyllas. Då, med ledning af 70 §. Reg.-Formen, jemförd med 5g, 60,62 och 66 §§., det tillkommer Bevillnings-Utskottet att uppgöra förslag till Bevillningens utgörande eller fyllandet af ofvannämnde summa, får Utskottet nu, med fästadt serskildt afseende å hvarje af de beskattningstitlar, hvaraf Bevillningen utgöres, föreslå de belopp, hvilka Utskottet anser af desamma i årlig inkomst kunna påräkuas: 1:0 Chartce-Sigillatce-afgiften. I enlighet med i Bevillnings-Utskoltets Betänkande N:o i3 anförde skäl, och i likhet med hvad Kongl.
Jag önskar lika mycket som hvar och en annan, alt, innan beslut fattas, frågan må blifva sä mycket utredd, som möjligt, och derföre kan det icke falla mig in alt bestrida den begärda återremissen. Jag begär blott att om återremiss beviljas, med densamma äfven får följa den upplysning, att K. M. d. 2 Maj 1844 tillagt comm.collegii tjenstemän, såsom ersättning för minskade inkomster derigenom att författningarne om pass och nationalitetshandlingar blifvit förändrade, 4000 r:dr årligen, hvilka utgå af handelsoch sjöfarts-fonden, och hvilka icke skulle komma i fråga, i händelse den förändrade organisationen kommer till verkställighet, samt att del sålunda icke är endast de i betänk. nämnda 210 r:dr, som besparas för com.colkm, utan alt den besparade summan verkligen utgör 4210 rjdr. Hr Akerman, Fredr.: Då fråga uppstått om förändring af den collegiala styrelsen, så hade jag för min del önskat alt framställningen derom gjorts mera genomgripande, och gällt synnerligen de coll:r, i afseende på hvilka behofvet af förändring varit mest erkändt och visat sig mest framstående. Nu är förändringen endast föreslagen i afseende å 2:ne coll:r af jemförelsevis mindre omfattning och mindre inflytande pä ärendenas gång; men då detta åtminstone af mig anses såsom det första steget lill et t bättre i denna väg, kan jag icke annat än ur denna synpunkt fägna mig deröfver, Manga anmärkmr äro gjorda emot en sådan förändring, För att kunna bedöma halten deraf, måste man efter mitt förmenande göra sig reda för de göromål, som tillhöra colhne, och huruvida, genom deras bibehållande sådane de äro, handläggningen af dessa göromål på ett ändamålsenligt sätt befordras. Såsom dömande colhr har deras verksamhet redan högst betydligt blifvit inskränkt, och för vissa ibland dem bell och hållet borttagen genom K. förordnm af år 1828, som förflyttade pröfningsrätten till hofrätterna, och jag har åtminstone icke hört från något häll anmärkas, ali de rättsökande genom denna för - Den 24 Ma r s. 345 ändring blifvit lidande.