Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Propositionen, skulle hädanefter erhålla förmonsrätt i förmyndares egendom framför kronan, kyrkor, fattighus och andra, efter nu gällande Lag, med förmynderskap lika rätt egande Verk och Inrättningar, genom hvilken förändring de omyndigas säkerhet komnte att ökas. För ett dylikt företräde tala jemväl rättvisa och billighet. På sätt förut blifvit anmärkt, kunna kronan och andra allmänna verk och inrättningar, medest vidtagande af hvarjehanda försigtighetsmått, medelst en oafbruten tillsyn af ansvarige personer, iagttaga sin rätt. Så icke den omyndige. Det bar derföre blifvit en samhällets oeftergiflig^ pligt att vårda sig om den värnlöse, och en lagstiftarens skyldighet att genom lagen underhjelpa denna omvårdnad. Deri ligger grunden till det Nådiga förslaget i denna del, deri grunden till den redovisningsskyldighet, som är ålagd förmyndare och som, redan innefattande ett riktigt värn för de omyndige, Utskottet sökt göra än mer betryggande, medelst det förslag, som Utskottet i serskildt betänkande, (N:o 14), för beredande af säkrare controll i omförmälde hänseende inför Rikets Ständer framlagt. Härmed förmodar Utskottet, att de farhågor, som blifvit yttrade mot antagande af ifrågaställde förändringar i prioritetsrätten, blifvit undanröjde; och att visadt är, det Utskottet icke saknar giltiga skäl, för att i denna del understödja det Nådiga förslaget. En - 9 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 15.
S D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 4 och 13 dennes på bordet lagda memorial N:o 148, i anledning af erhållne äterremisser å utlåtandet N:o 83, angående reglering af utgifterne under riks-statens andra Hufvudtitel, vidblef Ridderskapet och Adeln sina rörande 2 och 3 punkterne af nämnde utlåtande fattade beslut, samt ansåg förevararande memorial i öfrigt icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Stats-Utskottets den 4 och 13 dennes på bordet lagda Memorial N:o 149, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 84, angående reglering af utgifterne under riks-statens tredje Hufvudtitel. S. D Vid förnyad fördragning af Stats-Utskottets den 4 och 13 dennes på bordet lagda memorial:
I Cimbrishamnsbladet JV3 2 för innevarande år är en artikel införd, under rubrik »Cimbrishamn,» som låter påskina, det Ola Månsson för sitt handlingssätt vid Lånekontoret i Malmö, vid Svea Hofrätt, der han är ställd under tilltal, skulle kunna förete sådana intyg och bevis, som frikände honom från påståendet, det han skulle för de lån, han såsom kommissionär från Lånekontoret i Malmö åt oss reqvirerat sistlidet år, icke beräknat sig någon provision utöfver den kommissionärerne redan från lånesumman afdragit. Genom detta påstående har det blifvit för oss begripligt hvad den skriften innefattade, under hvilken vi för några dagar sedan tecknade våra namn, hvars innehåll vi då icke rätt kunde fatta eller förstå, helst den af en f. d. Inspektor A. Härstedt, troligen af Ola Månsson utsänd, för oss upplästes och sades innehålla den meningen, att vi med våra namns underskrift skulle gifva tillkänna, det vi af Ola Månsson riktigt bekommit våra lånesummor. — Skulle emellertid någon annan mening än den sistnämnda i ofvanberörda skrift vara inbegripen, hvilken skrift nu lärer vara i Ola Månssons händer, så, för att icke med våra namns underskrift gifva styrka åt de osanningar, som möjligen deri kunna vara innefattade, vilja vi lemna föjande upplysningar. Under våren nästlidet år blef genom tidningar och rykten kunnigt, att i Malmö Lånekontor vore penningar att få låna emot åtta procent, och att Ola Månsson, såsom Direktör derstädes, medtog till Malmö lånehandlingar, och i stället för dessa hade tillbaka de beviljade lånesummorna, för hvilket allt han i provision af primitiva lånesumman beräknade sig en procent. — Yi voro i behof af penningar, kände ingen person i Malmö eller hade någon kommissionär derstädes, fördenskull, sedan lånehandlingarna 41 lånehandlingarna voro iordningställda, vände vi oss till Ola Månsson i Gårdlösa med anhållan, det han vilie desamma till Lånekontoret inlemna eller draga försorg derom och så fort möjligt i dess ställe anskaffa penningar, utan att på minsta sätt omnämndes, att annan person än han eller hvem, som skulle till vederbörande dem inlemna
Då genom den nu lemnade uplysnin gen blifvit bestyrkt, att så väl Prestesom BondeSt:n oförändradt antagit Utsk:ts förslag, anser jag det lämpligt, att R. o. Ad. äfven gör det, på det att icke någon olikhet vid frågans slutliga afgörande måtte upkomma. Man har ansett Utsk:t hafva varit särdeles frikostigt, då det beviljat den föreslagna summan. Motionären hade ifrågasatt 10,000 rdr; Utsk:t har höjt beloppet till 20,000. Jag tror derföre, att då dessutom enhvar troligen anser syftet med dessa penningar vara ganska vackert, bör man också bifalla förslaget, utan några förändringar i ordalagen, synnerligen som Pir Wrangel medgifvit att någon stor praktisk olägenhet derigenom icke kan upkomma. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Den förste värde talaren har mot denna punkt anmärkt, att den skulle vara skadlig för ar méen och orättvis mot enskilde, derföre att den icke medgifver pensioner åt ännu i arméen qvarstående officerare. Men ser man närmare på saken, måste man finna, att sådana i arméen qvarstående officerare, som med utmärkelse tjenat i de sednaste krigen, måsfe vara vid så hög ålder, att de icke kunna vara af någon särdeles nytta för densamma. Tvertom vill det synas, som om det vore af stor nytta för arméen, om dessa personer icke qvarstode. Ty om krig utbryter, skulle de väl vara föga lämpliga, så framt eljest afs:de bör fästas vid ålder och krafter. Saken är således icke behäftad med de olägenheter, som Hr Wrangel antydt, och jag anhåller derföre om bifall till Utsk:ts förslag. Hr Bildt: Jag har begärt ordet endast för att förklara Hr Wrangel, att han alldeles misstagit sig om mina tänkesätt inom Utsk:t. Jag har ansett, att det vore alldeles likgiltigt om ordet »afskedade» stöde i förslaget, eller icke; men jag fann slutligen, att det skulle kunna komma i fråga, att personer, som redan kommit i åtnjutande af högre pensioner, skulle kunna få del af förev:de understöd.
Ridderskapet och Adeln, Högvördige Preste-Ståndet och Yällofl. Borgare-Ståndet före detta ingått, men Hedervärda Bonde-Ståndets Beslut ännu afvaktas. 8:0 Angående tillstyrkt gratification för Bankens ombud vid Götheborgs Låne-Contoir, att räkna från 1824 års början lill nuvarande Riksdag. (Banco-Fullmägtiges Berättelse, 1 Afd. pag. 33.) Häröfver åberopas Banco-Ulskottets af samtlige Riks - Stånden bifallne memorial N:o 38. 9:0 Angående en från Revisionen öfver Götheborgs Låne-Contoir gjord framställning om behof af ett extra arfvode å 5o R:dr årligen, för Lån-extractets uppgörande derstädes. (1827 års Revisions-Berättelse, pag. 5i.) (Banco-Fullmägtiges Berättelse, 2 Afd. pag. 87.) Sedan, på sätt 1827 års Revisions-berättelse omförmäler, Herrar Banco-Fullmägtige funnit anledning uppskjuta med ali åtgärd, rörande tillstyrkt årligt arfvode för 12 Banco-Utskottets Berättelse (.N;0 ^6.) Låne-Extractets uppgörande, på den grund, att Låne-Contoirs-Revisorernes framställning derom ej funnits vara från Directionens sida föranledd eller påkallad, — då likväl, enligt § i Rikets Ständers Reglementariska föreskrifter för Låne-Contoiren, BancoFullmägtiges rättighet alt, i hvad till säkerhet och god ordning leda kan, meddela föreskrifter, syntes böra hufvudsakligen stödja sig på hvad Directionerne i sådant afseende funne vara behöfligt, — hafva Rikets Ständers Revisorer, med godkännande af denna Banco-Fullmägtiges åsigt i fråga om formen, öfverlemnat åt Rikets Ständer att, efter Banco-Utskottets börande, öfver sjelfva saken besluta.
Utskottet hade uti 23 punkten tillstyrkt, att cirkulations-kapitalet för lån emot pant af fast egendom i städerna och pä landet måtte förhöjas från 6,500,000 r:dr till 7,000,000 r:dr, allt hanko. Som denna framställning, af högloft. Ridderskapet och Adeln samt vällofl. Borgare-ståndet afslagen, blifvit af de 2:ne öfriga Riksstånden bifallen; så får Utskottet till en början inbjuda förstbemälde 2:ne Stånd att biträda det af högvörd. Preste-ståndet samt hederv. Bonde-ståndet fattade beslut; men för den händelse nämnde inbjudning icke skulle af någotdera Ståndet antagas; torde, för frågans afgörande i förstärkt Banko-utskott, omröstning böra anställas öfver följande proposition: Den, som anser, att cirkulations-kapitalet för lån emot pant af fast egendom i städerna och på landet skall förhöjas från 6,500,000 r:dr till 7,000,000 r:dr, allt banko, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, så kommer berörde cirkulationskapital att bibehållas vid 6,500,000 r:dr banko. I fall antingen den af Utskottet gjorde inbjudning skulle antagas eller den mening /a-propositionen innehåller vid omröstningen blifva segrande; torde Jlih. lill n. St. Fröt. Utskottets förslag i 24 punkten, innefattande sättet för fördelningen emellan landet och städerna af det ifrågasatta förhöjda cirkulationskapitalet, vinna Rikets Ständers bifall; och om åter den uti förestående ne/-proposition upptagne mening blifver Rikets Ständers beslut, hemställer Utskottet, att den nu fastställda fördelningen af cirkulations—kapitalet i ofvannämnde lånerörelse fortfarande får gälla till efterrättelse.
Gustaf: Då jag i förmiddags hade ordet, vågade jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla, att rättigheten skulle stå mig öppen att för Ståndet få framlägga äfven mitt förslag till gemensam tanka i detta afseende. Jag är nu genom Hr Åkermans förslag förekommen och förenar mig så mycket hellre med honom, som detta förslag till alla delar öfverensstämmer med mina åsigter. Jag erkänner öppet, att jag icke är utan den förhoppning, att detta förslag skall lyckas tillvinna sig majoritetens bifall, då detsamma tyckes gå en rättvis medelväg emellan de båda ytterliga fordringarne så väl af den högra som af den venstra sidan; och jag gör det så mycket mera, som, efter hvad jag erfarit, den af en Regeringens ledamot här gjorda framställning, helt och hållet öfverensstämmer med Hr Åkermans förslag. Afstående således från min rätt att framställa en egen tanka, anhåller Jag endast få förklara, att jag till alla delar instämmer med Hr Akerman. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: Såsom jag uppfattade det yttrande, Hr Gr. o. Landtm, vid pleni början på förmiddagen afgaf, så innefattade detsamma den önskan, att Ståndets ledamöter borde inskränka sig, att hvar för sig afgifva sina anmärkmr emot Const.Ulsk:s betänk., äfvensom de postiva förslag, de kunde hafva att framställa såsom materialier till Ståndets gemensamma tanka. Af aktning för denna Hr Gr. o. Landtm:s önskan, och ehuru jag tilldelades ordet näst efter Gr. Björnstjerna, afhöll jag mig då från att ingå i någon controvers i afseende å de anmärkn:r, dem Grefven under en skarp kritik tilldelade äfven det af Hr Akerman afgifna förslag, i hvars upprättande jag varit medarbetare. Men då discusionen nu synes hafva öfvergått mera på detaljerna, anhåller jag att få yttra några ord i afseende ä denna kritik.
N:o 41, i anledning af väckta motioner om ändringar i Kongl. Stadgan den 13 April 1808, angående jagt och djurfång, samt Kongl. Kungörelsen den 24 Oktober 1851. Bifölls. 100 trot.-Utdrag den H Februari {85 f. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Sedan den valde Justitie-Ombudsmannen, Herr Professoren, Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden, Doktor Pehr Erih Bergfalk skriftligen afsagt sig nämnde uppdrag, beslöt Ståndet att anmoda Expeditions-Ulshottet att uppsätta Rikets Ständers förordnande för den valde Suppleanten, Herr Revisions-sekreteraren, Riddaren af Kongl. Nordstjerne-orden, Johan August Södergren, att vara Rikets Ständers Justitieombudsman. S. D. Till Stats-Utshottet remitterades denna dag af Herr Trägårdh inlemnade handlingar, som höra till hans motion, N:o 180, i fråga om en jernbana från staden Ystad, att å tjenlig punkt emellan Getinge och Remmarlöf sammanstöta med Malmö-Jönköpings-banan. S. D. Till Konstitutions-Utskottet remitterades en af Herr Hesselgren grundlagsenligt anmäld anmärknings-anledning emot Stats-rådet och Chefen för Civildepartementet. S. D. Föredrogs ånyo och afslogs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 30, i anledning af väckta motioner i afseende å de vid större allmänna arbeten anställde personers religionsoch sedlighetsvård. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 6, med bestämmande till hvilket Utskott särskilda af Doktor Nils Nordlander och Riksdags-fullmäktigen J. E. Rutström väckta motioner böra förvisas.
&gt; 1 För reqvisitioner från landsorten, som lättast ske medels postanvisning, då å postanvisningen den persons namn och adress utsattes, hvilken skall hafva tidningarna, tillägges till ofvanstående pris 25 öre som öfverflyttningsafgift. 1 hnfvudstaden kunna reqvisitioner likaledes ske pr bref eller brefkort, om porto bifogas. Med utmärkt högaktning Frithiof Hellberg, [679] JRcdqk.ör och ulgifvare. il B. J. Allm. Telef. [598] • • • • MATHILDA LANGLET, HÉLÉNE NYBLOM, lenberg, VILMA EVA WIGSTRÖM LINDHÉ, A M A L I A FAHLSTEDT 1 1. ; DIR RAFAÉL HERTZBERG m. (AVE), ELNA T E N O W, A N N A W A H - (HELSING fors), GEORG NORDENSVAN, IOHAN böljar 1890 sin 5:te årgång; 2 häften i månaden. Bjuder helsosamt innehåll för friska, som icke vilja varda sjuka och för sjuka, som åter vilja varda friska. Meddelar bepröfvadt gammalt och opröfvadt nytt. Bekämpar samhällsfiender både små, som kallas bakterier, och stora, som heta gamla oseder. — För att gagna det starkare könet, som dock dör tidigare än det svagare, bjuder denna årgång på en (red, NORDLING sekret), STRÖM, 1 BIRGER SCHÖLDADOLF HELLANDER, IDUN L, A, AHLGREN (S C E V O L A), DANIEL FALLSTRÖM m. D A sådant det .är och borde vara bland gifta och ogifta. Ljusa och mörka sidor belysas; specielt skola nattsidor af Ktockholmslifvet komma i dagsljuset. — Bidrag a f många läkare. — Arspris i Skandinavien endast 2 kr. 50 öre på posten eller hos bokhandlare; i Amerika 1 dollar, då prenumeration göres direkt hos Redaktionen. samt med en rikhaltig mönsterbilaga.
Rikets Ständer i afseende på sjelfva aflöningsbeloppen komma att särskildt besluta för hvarje korps eller embetsverk, synes äfven frågan om hvarje aflönings-anslags provisoriska eller ständiga beskaffenhet lämpligast böra i sammanhang dermed afgöras, helst, såsom flere af ofvanbemälde motionärer jemväl anmärkt, de olika förhållanden, som kunna ega rum beträffande ifrågaställa förändringar i vissa embetsverks; organisation, härvid ej kunna undgå att i hvarje enskildt fall tagas i öfvervägande; och tillstyrker således Utskottet, 2:o. det Riket Ständer måtte besluta, att frågan om aflönings-anslagens definitiva uppförande på stat, bör till pröfning förekomma i sammanhang med bestämmandet af anslagens belopp för särskilda embetsverk, korpser och stater. Enär emellertid Utskottet för sin del ingalunda förnekar giltigheten af den grundsats, Kongl. Maj;t till stöd för nyssberörde nådiga framställning åberopat, hvilken ock uti vårt land — allt ifrån den tid, då statsförvaltningen erhöll den närmare bestämda organisation, som sedermera under två århundraden utgjort grunden för de offentliga embetsverkens inrättning och verksamhet — varit allmänt gällande, nemliT gen att, för upprätthållande af tjenstemanna-korpsens sjelfständighet och duglighet, medlemmarne deraf, likasom de genom 36 § Regeringsformen äro försäkrade att ej kunna utan ransakning och dom skiljas från sina innehafvande sysslor, jemväl böra ega den trygghet för sin ekonomiska ställning, att de för arbetet i Statens tjenst dem tillerkända löner ej må kunna när som helst minskas eller indragas; så och då Utskottet icke kan antaga annat, än att Rikets Ständer, med tillämpning af samma grundsats, skola finna skäligt att på ordinarie stat uppföra aflönings-anslagen åtminstone för de embetsverk, för hvilka någon mera omfattande organisations-förändring under den närmare framtiden ej anses vara af behofvet påkallad — har Utskottet i följd häraf funnit sig böra nu jemväl underställa Rikets Ständers pröfning det af Kongl.
Brefvet, den 7 Maji 1802, rörande JRänteved; Nto 166, i anledning af väckta motioner om vissa ändringar i Författningarne om Markegångssättning. N'.o 167, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o i5b, förut meddelade Betänkande, angående väckt fråga om inrättande af en Landtbruks.Schola. loa Prof, Utdrag den 25 December 1829. S. D. Föredrogos å riyo följande förstärkta Stats-Utskottets, den 10 sist 1 i eine December, aflåtria oell, den 21 derpäföljde f. m., på bordet lagda Memorial: N:o 362, angående Bevillning af Krono-Lotsar; N:o 363, angående grunderne för Brännvinsbrännings - rättighetens beskattning; och fann Ridderskapet och Adeln, att berörde *i:ne Memorial borde till Eevillnings-Utskottet öfverlemnas. S. D. Vid förnyad föredragning af Banco-Utskottets, den 5 dennes, under N:o 84, afgifna och, den 15 derpäföljde e. m, på. bordet lagda Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 59, förut meddelade Betänkande, i anledning af väckta motioner om invexling, emottagande och förvar af Silfver och Guld för Bankens räkning, äfven vid Låne-Contoiret i Götheborgs beslöt Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämde Betänkande redan blifvit afdeöfrige 3:ne Riks-Stånden bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. S. D. Föredrogs å nyo Lag-Utskottets, den 5 dennes, under N:o 152, afgifna och, den 11 derpäföljde e. rn4, på bordet lagda Prat, Utdrag den 23 December 1829.
Jemnkning8 Förslag, M O 3 5 P £j a, CD r“1 '-H cn po CD D Cu CD 1-1 ö SS* 0 3 3 § cu CD Utgående, j Inkommande. £ era P° CD 0 Cu ? Inkommandej Utgående. Jern, Bultjern, rundt ellet -j kantigt och sänksmide * af alla slag - J Knipp och fyrkant, af | tuna och derunder, v smidt j Band och Platt under | (um tjockt, smidt skuI ret 8cc., med eller u1 tan band - ^ J i 1 i 100 100 100 1 1 2 Ehuru Utskottet ej ansett nå- gon särskild import-tuli å olika Jernsörter böra utsättas, da den redan finnes under Titul: Jern alla slag arbetadt och oarbetadt, bestämd, varder den likväl, till förekommande af irringar, här utförd. \ loo 1 /100 y 100 1 i 1 — Gallerjem och Saltpani } neplåtar j 1 10 0 1 100 1 Manufactursmide, jern* \ plåtar, oförtente enkla 1 och dubbla, tak och v spielplatar samt spik af ( alla slag * J 1 100 1 100 '1 —- Allt annat, som inbegn■) pas under jern och stål, v svartslipadt inm. \ [Gjutet; gjutgods till "t maschinerier och de* ) lar deraf - J 1 3 T 0 0 50 l 3 Någon nedsättning af den för jern i allmänhet bestämda införsel tull, finner Utskottet sig ej skäligen kunna tillstyrka, då nya Gjuterier snart sagdt årligen, till förädling af detta inhebiska råämne, anlägges ^100 | lOO i 3 Gjutet: Kanoner stycå ken, Nickhakar och | mörsare , ostämplade \ och oborrade samt häl/ lar öfver 11 tums tjock■ lek * ; - / 5 50 Den af Vällofl.
Vid förrättningens slut meddela Revisorerne, om anmärkning ej förekommit, Styrelsen decharge, hvilken dock kommer att lill Banko-fullmägtiges godkännande öfver - Expedit 51 lemnäs, samt låta författa och Banko-fullmägtige tillställa berättelse öfver det verkställda revisionsarbetet och Lånekoiitorets dervid befunna ställning, åtföljd af alla dithörande protokoll, för att, genom Banko-fullmägtige, aflemnas till Bikets Ständers Revisorers öfver Stats-, Bankooch Riksgälds-verken närmare granskning. § 6. De för äret utsedde Revisorer kunna ock när som helst under årets lopp anställa revision, i hvilket afseende de äro berättigade att på stället taga kännedom af Låne-kontorets alla handlingar och räkenskaper, dock under iakttagande, att derigenom någon rubbning eller uppehåll i kontorets vanliga göromål icke må förorsakas: skolande dylik revision förrättas af minst två Revisorer. § 7. Hvarje Revisor bestås skjuts efter två hästar från sitt hemvist till revisionsorten och åter, samt derjemte traktamente af Sex R:dr Riksmynt om dagen, så väl under sjelfva revisions-förrättningen som under framoch återresan, efter beräkning af 8 mil för hvarje resedag, och med iakttagande att, derest miltalet icke jemt motsvarar resedagarne, må för ölverskoltet, sä vida det uppgår till minst en mil, ytterligare beräknas en dags traktamente; men resekostnadsersältnmg tillkommer icke Revisor, som, i följd af annat allmänt uppdrag, under den tid revisionen pågår, vistas å revisionsorten samt för sådant uppdrag åtnjuter dylik ersättning, och traktamente utbetalas ej lill Revisor, som tillika utöfvar Riksdagsmannakallet. § 8. Lämpliga arfvoden åt den, i och för revisionsförrättningen, anställde kanslioch vaktbetjening ega Revisorerne att, i mån af arbetets vidd och beskaffenhet, bestämma, samt anordnandet deraf åt Styrelsen uppdraga.” Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 12 November 1863. 52 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd.
Hamiltons framställning, åsyftar den ieke, att målet skall till slutligt afgörande i nästa plenum företagas, hvarom ett beslut, såsom Hr Bråkenhjelm anfört, vore grundlagsvidrigt. Mig förekom, såsom begärde Frih. Hamilton blott, att målet skulle i nästa plenum företagas förr än alla andra. Det kan ske; oell om dä några ledamöter begära frågans ytterligare hvilanda, kan det icke förvägras. Deremot skulle jag, för min del, anse det lika olämpligt att utsätta ett visst klockslag, midt under öfverläggningsli - Den i5 Fe kr tiar i f. ra. 7 ilen, hvilket mahanda icke kunde iakttagas, emedan föregående mål kunna draga längre på tiden, som det vore, alt R o. Ad. skulle anmoda de öfriga Stånden skynda sig. Sådant har vid föregående riksdagar, såvida milt minne ej felar, aldrig handt. Det högsta vi kunde göra, vore att meddela de öfriga Stånden, att vi beslutat företaga frågan främst af alla; men som hon ändå kunde göras hvilande, så skulle det ej tjena till annai, än att gifva MedSt:n anleda, lill samma anmärkning, som Hr Bråkenhjelm redan gjort, hvilket ej skulle lända R. och Ad. till någon fromma. Gr. Spens, Carl Gustaf: Här har blifvit yttradi, alt hvar och en troligen vore beredd att gifva svar i afseende på det ifrågavar. sedan förra riksdagen hvilande grundlagsförändrings-förslaget. Hvad mig angår, är jag det visserligen; oell jag vet, att jag i den delen kommer alt blifva af olika tanke med kanske största delen af R. o. Ad., och med män, för hvilka jag hyser mycken aktning, samt i hvilkas omdöme jag i öfrigt instämmer. Men derföre skall jag icke bestrida målets företagande nu eller på utsatt timme; tyden, som dervid komme att yttra sigin promptu, skulle måhända lägga orden annorlunda, men meningen blefve dock densamma. Men anledningen , hvarföre jag begärt ordet, är, att jag anser allt annat förfarande i detta mål, än det som är föreskrifvet i 49 §:n Riksd.Ordn., vara stridande emot grundlagen.