Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med framgen tillämpning af berörde stadgande, skulle omsider hus, då de tid efter annan undergått större reparationer, men slutligen icke vidare förtjenade sådana, uti Verkets Capital-Conto uppnått högsta värde; men af hvilken oriktighet Collegium hemtar anledning i underdånighet hemställa lill Nådigste pröfning, om icke lämpligt vara må, det åbyggnaden hvarje iorde eller i5:de år formligen besigtigas och taxeras efter sig då företeende omständigheter samt förut bokförde värden, derefter jemkas uti Factoriets Capilal-räkning, såframt Eders Kongl. Maj:t icke skulle i Nåder finna tjenligare, alt lika litet Capitalvärdet för denna Kronans Verkstads inrättning bör uti årliga räkenskaper balanceras, som andra för Riksstatens Tredje Hufvud-Titels ändamål anvista Kronans hus och tomter, derföre några värden icke förås uti de årliga hufvudböcker, men deremot till framtida upplysning, deras uppskattade kostnad, med timade större förändringar, upptagas uli den, efter Rikets Ständers underdåniga framställning i Nåder anbefallda Liggare öfver Kronans fastigheter och byggnader, dertill Carl Gustafs Stads Gevärs-Factori hörer. Rikets Ständers Revisorer hafva anmält förhållandet enligt godkände räkenskaper med deruti upptagna förskollssummor, hvilka, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga förordnanden, Collegium lemnat, för bedrifvande al Gevärs-tillverkningen, samt fäst uppmärksamhet vid att 103 värdet af 600 stycken gevär, hvilka år 1834 från Facloriet lefvererades, icke blifvit affordt från balancerad förskottssumma, dertill uppskjuten slutliqvid för tillverkningskostnaden skall hafva föranled t.
Sådan är åtminstone den allmänna anmärkning jag gjort vid läsningen af Herr Grefve Löwenhjelms till Constitutions Utskottet under den 1 dennes inlemnade Memorial; och jag hade deraf visserligen bordt afskräckas ifrån ali annan, om jag icke trott, att vid ämnen af denna vigt, borde olikheten i talent icke quäfva öfvertygelsen, att äfven med mindre skicklighet, man kunde täfla i nit för det sanna och nyttiga. Igenom den skicklighet, hvarmed den värda Författaren framställt följderna af den blandning af olika göromål, hvartill utsträckning af R. St. befattning till en mängd detailler föranleder, lärer ingen undgått att inse, att den har olägenheter; men det torde icke vara lika lätt att utröna sättet att afhjelpa dem. Då man medgifvit, att Representations Rätten, att rättigheten att göra lagar, och beskattnings rätten utgöra frihetens beståndsdelar, lärer det icke heller kunna nekas att dessa stora föremål hafva uti sin utgrening gemenskap med mindre, att det är svårt afgöra hvilka ämnen, såsom föremål, antingen för beskattning eller för författningar, icke böra komma under R. St. pröfning. Således t. ex. har 1 Stycket fr. o. m. orden Uplästes Andra Fördelningens t. o. m. orden Lades på bordet, nedan sid. 375, återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 618 ff. 2 Mörners anförande, som här införes i den löpande protokollstexten, är i originalet såsom bilaga, n:o 2, fogat till protokollet. Anförandet är icke undertecknat av Mörner. Handstilen i bilagan synes vara densamma som i protokollet. Överst på första sidan är antecknat: Anförande till Protocollet i II. H. S. Const. Utsk. den 7 Augusti 1812 af Grefve Mörner, Adolf Göran. Den 7 Augusti 1812 367 frågan om ersättning för förfärdigade capotter i sin mon lika väl gemenskap med beskattningsrätten, som frågan om Conscription, med Ständernas rätt att vidtaga medel, och stifta lagar till allmänt försvar.
Harpa kunna förenade Utskotten icke lemna något annat Utlåtande, än att tiden kommer att utvisa, antingen denna Tillgång blifvit för högt eller för ringa beräknad. 5:0 Emot den af förenade Utskotten föreslagne Lagsuspension, eller att det Liqvidations - sätt, som, för Disconternes utredning, af Rikets Höglofl, Ständer godkännes och fastställes, skulle genom Konungs och Ständers gemensamma Beslut förklaras, såsom ea till allmän efterrättelse gällande Författning, äro hos samtlige Riks-Stånden flera anmärkningar framställda. Förenade Utskotten få härvid upprepa hvad uti Betänkandet redan b'ifvit anfördt, att nemligen det varit högst motbjudande för Utskotten, att föreslå denna utväg. Men, enär raan å ena sidan erkänt nödvändigheten deraf, att,' ,vid'. Filial-Disconternes utredning, Staten skulle träda emellan Borgenärer och Gäldenärer, för att afböja en lag:ig Concoursmässig utredning; Men förenade Utskotten å den andra, icke bort föreslå ett så utsträckt biträde af Staten, att hvarje Borgenär skude genast erbjudas full betalning, aldrahälst ett sådant Liqvidations-sätt skolat, ehuru indirecte, förnärma andre medborgares rätt, hafva förenade Utskocten ansett, för ändamålets vinnande, någon annan utväg ej återstå, än att Liqvidations - sättet skulle göras Statsoch BankO'Utskottens Betänk anden. 1155 oberoende af Borgenärernes pröfning och godtfinnande. Att för ett visst tillfälle inställa verkan af Allmänna Bagen och derigenom rubba den säkerhet, som under Lagen skall skyddas, medgifva Utskotten visserligen vara en högst ömtålig fråga,” som rned yttersta varsamhet måste behandlas. Och, ehuru Utskotten således icke vilja bestrida, att ju de emot Utskottens Förslag framställda anmärkningar i allmänhet kunna vara väl grundade, torde dock, när i betraktande tagas de vilkor, hvarmed den föreslagna Lagsuspensionen skulle komma att beledsagas, vådan, i anseende till sjelfva principen, icke vara alldeles sådan, som den, vid första påseende, visar sig.
Angående KronoFogden Asgessoren Hellbergs anhållan, örn ersättning för liden förlust å en contraherad lefverance af Arfilleriehåstar. Angående sökt eftergift af den Kronan tilldömde imrnisionsrått i Capitainen G, O. Schoughs extra lön. 10) N:o 5 o. Om anslag af medel till fy t. lande utaf brist i tillgångarne för räntans godtgörande å köpeskillingen för det till GevärsFactorie inköpte Carl Gustafs Stads Bruk. Företogs till pröfning StatsUtskottets deri 12 dennes afgifne samt den ig derpå följde eftermiddagen på bordet lagd Utlåtande, om understöd för hamnbyggnaden i Lidköping. Herr Tham, Wollrath: Det år ej min afsigt att motsäga det afslag StatsUtskottet gifvitj ty motionairen har begått det fel, att ej uppgöra något förslag till sättet att verkställa Hamnbyggnaden , och jag tror således att hans begäran ej kunnat bifallas. Men deruti tror jag ej Utskottet hafva handlat rätt, att det gjort en sådan missjemförelse emellan Lidköping och Malmö. Localen kring Lidköping är lika med den kring Malmö; ett bördigt slättland, med enskiften och stora odlingar. Det behöfver afsättning och år i förlägenhet, och derföre tror jag att d*t borde hjelpas på det sätt Herrar Arfvedsson och 6x8 Den si Martiin Santesson föreslagit. Och som Hamnbyggnaden utan tvifvel skulle medföra mycken nytta för det allmänna, förenar jag mig till alla delar med hvad Herr Santessons särskilta mening i detta ämne innehåller. Herr Hjerta, Gustaf-. Utskottet har vid behandlandet af denna fråga, äfvensom alla af dylik natur utgått från den grundsatts, att någon gång borde det upphöra, detta systeme, att genom allmänna bidrag, dels af en Bank sorn utlånat på sine fordrings-ågares bekostnad, dels af ett Statsverk, sorn fordrar tunga skatter af landet, bestridda företag, som antingen åro lönande och nyttige, och dä lätteligen betala orternes egne uppoffringar, eller ej, åro lönande, och då jemväl onödige.
SstädarneS urskiljning otillräckelig att af e, gen kraft inse de wädcliga werkningarne af ett sädant Vitterhets stycke, stulle dock den skicklige Recensenten rätt - Den 12 October. rättwisa stränghet snart hämna den wäldförda smaken, snart till sanningen Sterföra det irrände allmänna omdömet. Jag tror dessutom, att uppförandet af ctt osedligt skadespel, wäl wäckcr ett för ögonblicket lifliga, re, men mindre waraktigt intryck, än dess läsning. Det är af dessa enkla skäl, som jag fbreftält mig, att det för Theatern ämnade Vitterhets - stycke, ej mindre än det till tryckning bestämda, borde wara frikalladt frän en föregäende uppsigt. Oen i 2 Z z Mom. föreflagne Censur af Akademiska afhandlingar syneS wara högst nödwändig. Jag önskade blott att man äfwcn uppgifwit kraftiga medel att strängt och vwäldigt werkställa denna gransk, ning. Oä ett Akademiskt arbete bör innchälla ojäfaktig prof af sanna insigtcr hos sin Författare, kan Let ej utan att förfela sitt syftemäl, sakna allt wetenskapligt wärdc. Saknas detta, skall ett förtjent wan, ryckte träffa författarens namn och ofta kasta en obehaglig skugga pä hela det underwisnings-werk, der han framgifwit sitt misslyckade lärdomsprof. Jag befarar att den hos oss redaw stadgade Akademiska Censur hittills ofullkomligt gagnat i werkligheten, att mänga i senare tider inom Swerige utgifna Akademiska arbetens oduglighet lcmnat owedersägeliga bcwis pä gran, skarens slumrande uppmärksamhet. Endast härifrän torde man böra leda möjligheten af ben twist mellan twänne Fäderneslandets lärde, som i början Vetenskaplig, smäningom urartat till personlig. Det föregäende torde wara tillräckligt att wisa nödvändigheten af en noggran uppsigt öfwer Akademiska arbeten. Jag öfwerlemnar St Rikets Ständers Högloft.
S. D. Sedan Stats-Utskottets den ii sistledne pä bordet lagda Memorial, innehällande Utskottets förklaring öfwer de anmärkningar som blifwit gjorde ivid dest Memorial af den Z October, rörande de sä kallade Annuitets-länen, ä nyo blifwit föredragit, gillades och bifölls till alla delar berörde Stats-Utskottets Memorial. vt supra. S. D. Föredrogs ä nyo och bifölls Statsutskottets den ili sistledne pä bordet lagda^Memorial, i anledning af en hos BondeiStändet wäckt motion, rörande lckvittcklllcsta Donationsgodsen. vt supra. / S. D. Den 12 October. 443 S. D. I anledning af Eppeditions-Utffottets den 11 sistledne pä border lagda Memorial, beflöt Högloflige Ridderffapet och Adeln för sin del att Terminen till nästa Lagtima Riksdags början, matte i Riksdags-beflutet utsättas till den ig November 181Z. Vc supi-L. S. D. Föredrogs ä nys och bifölls Lagutskottets förleden gärdag pä bordet tagda Memorial, rörande föreslagna förändringar i Kongl. Förordningen om Stängsel-skyldigheten, vc 8uyrs. S. D. Gillades till alla delar Stats-Utskottets förleden gärdag pä bordet lagda Memorial, rörande tiden för uppbärandet af LartttRäntmästares Remisilage för de medel som till Riksgälds-Contoiret öfwersändas. Lie 8upr-i. S. D. Föredrogs ä npo och bifölls de förenade Statssamt Allmänna Beswärscä Oeconomi^-Utskottens gemensamma betänkande, rörande Sillfiffets anställande pä djupet, ve 8uptg. Upplästes Protocolls-Utdrag frän det Högwördige Preste-Ståndet af den 2 October, innefattande:
Maj:t under ifrågavarande år behagat i Nåder förordna: Genom Kongl. Brefvet af den i4 Augusti 1828, alt, jemte det Eskilstuna Fristads Manufacturister fortfarande må äga att, såsom hypotliek för lån ur Fonden, aflemna reverser på försålde egne tillverkningar, de äro berättigade, alt, om de så åstunda, i stället aflemna proprie borgen af 2:ne pei’soner, hvilkas vederhäftighet bör, om de vistas utom Slockholm, vara vederbörligen styrkt, samt att denna rättighet äfven tillkommer Fristadens förläggare, och Genom Kongl. Brefvet den 7 November 1829, att Kongl. Maj:t, i anledning af Rikets Höglofl. Ständers vid sistförflutne Riksdag gjorde underdåniga hemställan om förlängning i den genom Kongl. Brefvet den g December 1818 bestämda tiden för innehafvande af Förlagslån, vill vid de tillfällen, då serskilde omständigheter dertill föranleda, medgifva förlängdt anstånd med återbetalningen af så beskaffade lån, på sätt Rikets Höglofl. Ständer föreslagit. Af förekomne anledningar har Kongl. Maj:t i Nåder beviljat lånrätt i Manufactur-Discont-Fonden åt följande idkare, nemi.: 1:0 Enligt Kongl. Brefvet af den> 23 Januarii 1828, åt Gustafsbergs Fabriksbolag för dess tillverkning af Porcellaine och Vaxljus, samt 2:0 Enligt Kongl. Brefvet af den 5 Mars 1828, åt Oljeslageri-idkare i allmänhet. — I speciella frågor rörande redan erhållne Lån utur ManufacturDisconten hafva följande Kongl. Maj:ts Nådiga Förordnanden blifvit meddeldte: 1:0 af den 6 Februarii 1828, hvarigenom Gripsholms Fabriks Interessenter förklaras berättigade, att på ännu ett års tid bibehålla det lånebelopp de af Fonden i vanlig Discontväg innehade; hvarefter ( 5 ) Kongl. Maj:t ville i Nåder pröfva, huruvida ytterligare anstånd kunde beviljas.
Banken för alt gora rätt för sig, icke äger nog säker tillgång, och att den behöfver en ökad silfverfond, för att kunna öppnas till allmän vexling? Hafva icke dessa Utskott föreslagit, att luta Statens skuld förvandlas i obligationer, förmodligen för att vid nästa Riksdag genom tre Stånds beslut kunna tvinga folket till en bevillning, som man eljest icke åtog sig? Ocb det oaktadt ser man nu, att Bankens lagliga tillgångar undandragas den, för att bidraga till det •— obegripligt nog — nu i bast så vigtigt ansedda FörsvarsVerket. Dessa omvexlingar skulle vara mig en gåta, om ej så mycket annat vid denna Riksdag lärt mig att lösa dylika. Och upplösningen blifve r , att man medelst försäkringar, att icke öka bevillningen, och tal om tillgångar, som icke finnas, insöft mängden af Representanterna, som med förskräckelse mot slutet af Riksdagen väckas af lånesystem och skatteökning. Jag yrkar således med ökadt skäl förminskning af anslagen till Gevärsförråden, UtredningsDepartementet och Flottan, och att Banken måtte skyndsamt få emottaga MagazinsDirectionens contanta tillgångar 750,000 R:dr, då den i min tanka, utan ali fråga, kan genast börja vexling. I 5:te punkten föreslår Utskottet såsom tillgång de i5o,ooo R:dr af Allmänna Bevillningen, hvilka eni gt Riksdagsbeslutet år i8a3 årligen betalts till Banken, såsom afbetalning å StatsVerkets skuld. Ett nytt 7° Den 2 November e. tn. drag, som karakteriserar denna Riksdag! Om Banken icke behöfver dessa medel, eller de, på sätt hittills skett, skulle aflemnas till RiksgäldsContoret; nå väl! huru kan man då säga, att ej bevillning behöfves till de obehöflige extra anslagen för FörsvarsVerket. Äro icke dessa i5o,ooo R:dr en Bevillning, åtagen att inbetalas till Banken, men som med orsakens upphörande äfven bör upphöra?
Till Justitiae-kansler begångne blifva. § 28 Konungen eger deras börd. Till civila embetsman inom riket och lill domare må endast sådane män nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran. Hvarje departements-chef departementet höra. § 29. Till Ärkebiskop föreslagne blifvit. § 30. Konungen eger valrätt bibehållna. § 31. Städernas borgerskap i Stockholm. § 32. Sändebud hos Statsråds-ledamots närvaro. § 33. Enär sådane påminnelser göra. 56 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 83. § 34. Statsministrarna innehafva rikets högsta eller utöfva. § 35. Statsrådets ledamöter skäl ega. § 36. De, som eller flyttas. § 37. Konungen eger berättigad är. § 38. Alla ifrån Konungen förda protokoll. Föreskrifter och erinringar om verkställighet af utfärdade beslut må af Departements-chef omedelbarligen kunna förr än Riksförsamlingen hans förhållande inkomster bibehållen. § 39. Vill Konungen varder i SO § stadgadt. § 40. Olifver Konungen föregående § bestämmes ,§ 41. Konungen vare intilldess Riksförsamlingen sammankommer, och den Förmyndare-styrelse, Riksförsamlingen förordnar, regeringen tillträdt ovilkorlig efterlefnad. § 42. Skulle den intilldess Riksförsamlingen hinner sammankomma och rösta. § 43. Går Konungen 8 § stadgar. Nu gällande „ ^ grundlagar. S s '45 Hvarken Svea rikes Kronprins hvilkas namn de bära. ‘ s‘ § 4S. Kongl. Majus Nåd. Landet skall förblifva må hädanefter förordnas. R. F § 46. , § 46. Rikets Hofrätter och alla andra domstolar eller olagligen behandlas. RF. § 47. § 47. Konungens Hof och derifrån afsätta. R. F. § 48. § 48. Riksförsamlingen, som utöfvar Svenska folkets representationsrätt, sammanträder R.
Den, som bifaller Bevillnings-Utskottets förslag, att, för införandet af nedannämnda Fiskvaror, Tullen skall bestämmas på följande sätt, nemligen för saltad eller inlagd Gabeljou , Längor och Torsk, en tunna: 2 R:dr a4 skillingar; för en tunna Lax: 6 R:dr, för ali annan Sill, än den som inkommer med en åttondedels eller en sextondedels tunnor, per hel tunna : 3a skilling, för torra eller rökta Gråsidor eller Seij , 1 L#: 10 skillingar, för Långer och Torsk, med derunder inbegripnaRotschersamtKlipp-, Stock-, Platt-, el ier Bredfisk, per L#: 16 skillingnr, samt för alla andra slag dylik fisk, per L#: 20 skillingar, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej , kommer följande Införsel-tull att utsättas, nemligen: för en tunna Ca beljou, Längor och Torsk: 2 R:dr 12 skillingar, en tunna Lax: 5 R:dr, en tunna ali annan Sill, än den som inkommit i åttondedels eller sextondedels tunnor: 16 skillingar, 1 L# torra och rökta Gråsidor eller Seij: 8 skil - E c villa in gs-Utskottets Memorial iV.o 5/[.. 3t) lingar, i L# Längor och Torsk : 12 skillingar, samt 1 L4É af alla andra slags dylik Fisk: 16 skiiJingar. Får g t reid oraspadt, alla slag. Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln, Högvördig» Preste-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet hafva bifallit Utskottets förslag, att, under förutsättning af dess frilagande från Tolag, Tullen å denna vara skulle bestämmas till 3 R:dr 3 100 Rrdrs värde; men då deremot Yällofl. Borgare-Ståndet nedsaLt Tullen härå till 1 R:dr å samma värde, så föreslår Utskottet, för den händelse alt jemkning i delta beslut icke inträffar, en så lydande: Prop. 12.
» Nå, pirum då, onykter, säll, glad, lifvad, upprymd, säg hvad vackert du vill om det; jag säger, att ingeniören var full • — för det var han — pratade dumheter och luktade sprit, var rödmosig, högljudd, ja, till och med osäker på benen. » » Ja fy, och en sådan skall man vara tvungen att dansa med, » inföll nummer två af de talande. » Nå, men hvar för i alla dagar, » utropade en fjärde flicka i kotteriet, Maja Enebuske, » kunna vi inte låta bli att dansa med honom i kväll hos Rosenhägers, där de alltid ha så mycket dryckesvaror, att han säkert blir värre än någonsin. » » Nej, vi våga inte, det kunde bli ett riktigt uppträde. Hvad gör det föröfrigt, om han är litet kärvänlig och öm af sig; man är väl inte vigd vid honom heller, och den där stunden går väl snart öfver, » medlade » jllpljau &lt;äfe (e Amina; » jag tycker, att man skall vara lika mot alla på en bal; det tycka för resten herrarne allra mest om. Alla sådana där strama och tvära flickor » — hon såg ofrivilligt åt Maja — » dra de sig för. Det vet jag; de anse dem nyckfulla och okvinnliga och allt möjligt ohyggligt. » » Nå, det var då fint resonneradt, » for Maja ut — hon kände sig kanske litet träffad. » Skulle jag vara lika vänlig mot en — en — ja, en suput, som med dimmiga blickar säger mig fadda artigheter, som mot en annan, som kan behärska både sin själ och kropp, en sådan inför hvilken jag ej behöfver skämmas för mig själf eller min omgifning. » » Hm — en sådan som löjtnant » Amina afbröt sig med ett fnitter. » Han eller någon annan af våra hyggliga kavaljerer på balerna. Den bär ämnar jag inte dansa med i afton. » » O, inbilla dig det, » skrattade Sara. » Du kommer att dansa både andra valsen och kotiljong med honom.
Utskottet anser det förslag, hvilket i detta afseende göres, såsom nu lagligen faststäldt, derest redactionen af Riksens Ständer godkännes, till Kongl. Majit» Nådiga sanction af Riksens Ständer genast kunna öfverlemnas; och tror Utskottet rätteligen ej behöfva bestå i annat, än uteslutande ur 94 §* orden ifrån och med; ”och förordne huru styrelsen föras må, intill dess den valde Konungen kan densamma emottaga.” 15:0 Från OeconomieUtskottet, af den i# Juli, i anledning af Friherre Wrangel» IVjleinavial om en ny Landtmätare-Taxa; yttrandes sig Utskottet, uppå anförda skäl, icke kunna tillstyrka bifall till Herr Friherre Wrangels härom gjorda motion. 16:0 Från OeconomieUtskottet, af den 12 Juli, i anledning af de anmärkningar som blifvit gjorda vid Utskottets Betänkande om allmänna Skogshushållningen; och har Utskottet endast tillstyrkt några få ändringar §39 eo Juli, é. nt, och tillägg vid hvad detsamma i detta ämne förut föreslagit. 17:0 Från OeconomieUtskottet af den 17 Juli, i anledning af väckta frågor om jemkning i Extra Roferingen; hafvandes Utskottet i detta ändamål åtskilliga föreskrifter förut föreslagit. 18*0 Från OeconomieUtskottet af den 19 Juli, i anledning af gjorda moiioner, si väl om inskränkning af Finska handeln, som om förbud i allmänhet emot vissa varors införsel i Riket. Utskottet åberopar sig hvad det, angående utrikes införskrifning af Bran» vin och Spannmål, samt Malt, Gryn och Mjöl, jemte Tullafgifterna derå, sig redan yttrat; hvad åter Finska handeln beträffar, tillstyrker Utskottet, att Riksens Ständer matte öfverlemna regleringen deraf tili Kongl. Majit, sorn, vid dea förestående nya handels».
Om desse informatorer upptagas såsom embetsoch tjenstemän, så är det väl sannt, att de sorn äga under 200 r:dr i lön icke komma att betala någon afgift; men huru skall man kunna kiinna beloppet af deras lön? Det blefve ganska svält att controllera, och jag tillstyrker derföre, alt R. o. Ad. måtte bifalla den bevilln. yf 1 r:dr 24 sk. för informatorer, hvilken Utsk. uti betänk. N:o 12 föreslagit. Frih. Cederström: För min del skulle jag ingenting hafva emot alt informatorerne betalte lika med embetsoch Den 3 Octo Ler e. ra. tjensteman, såvida det vore möjligt alt känna huru stora deras löner verkligen äro; men delta lärer vara ganska svårt, ofta omöjligt alt veta, så framt de ej sjelfve vilja samvetsenlig! uppgifva det. Af detta skäl tror jag det vore bättre att hålla sig till det gamla. liiFrih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Ulsk.'s förslag under bokstafven I. Ropades ja och nej. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han icke, i följe af de nu afgifna svaren, kunde bestämma hvilkendera meningen vore den öfvervägande. Hi’ von Hartmansdorff: Tvekan vid svarets beskaffenhet torde komma deraf, att man ej bestämdt vet om det är betänk. JN':o 12, eller det sednare betänk., som propos:n angår. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, om tvekan i det afseendet förefunnes, lian finge erinra, alt det naturligtvis vore på det förslag, hvilket Utsk. efter mognare öfverläggning sednast framställt, som Hr Landtm, gjorde propos., då han endast nämnde Utsk:s förslag, enär Utsk. måste genom detta sednare anses hafva underkänt det förra; hemställandes nu om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag under bokstafven I, sådant som Utsk. i utlåt. JNT:o 27 det framställt. Ropades ja och nej.
Med anledning häraf hemställes: 1:0 att en öfverflödsförordning må författas: 2:0 att Rikets Ständer nedsatte ett Serskildt Utskott, som fr ige sig nppdraget, att en sådan utarbeta; och 3:0 att den med det snaraste fullbordades, samt under Ständernas sammanvaro underställdes Kongl. Majus Nådiga sanction. 4:0 Memorial af Herr C. Herzenhjehn, som väl instämmer uti ofvan upptagna yttranden om Luxens skadliga verkningar, men förklarar sig vara af olika tankar i afseende j)å medlen till dess hämmande. Herr Her■zenhjelm anser med yppighet och öfverflöd höra förstås det skadliga begär, att genom alla slags beqvämligheter och dyrbarheter, prakt och en lysande lefnad, utmärka sig och öfverträffa sina likar, hvarvid tillgångarne icke rådfrågas, ej heller huruvida medlen till deras anskaffande äro tillåtlige; eller med andra ord: fåfängans, högmodets och skrytsamhetens bemödanden, att på alla upptänkliga sätt framställa en verklig eller förställd rikedom, för att derigenom vinna anseende och ett förment företräde framför öfriga medborgare. Efter att hafva framställt Luxens moraliska och ekonomiska skadlighet, och de Besv. och Ekon. Utsi;. Betänkande!). 401 flera bevis på dess menliga verkningar, sorn inom Fäderneslandet förete sig, visar Herr Herzén}.'jelin, att orSakerne till de dyra tiderna ej enda: t böra sökas i myntets fallna värde, utan äfven så mycket i närvarande ti. dens tankeo .b lefnadssätt, och i nödvändigheten för dem, som villja underhålla en orimlig Lux, att till möjligaste höjd beskatta sina medborgare. Memorialets författare anser dessa olägenheter likväl ej kunna genom en ÖfverflödsFörordning öfvervinnas, då detta så väl af vår egen som andra länders historia tydeligen bevittnas.