Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skidbladner fortsatte obekymrad sin zig-zagsfärd, nu och då stoppande för att aflemna eller mottaga passagerare. Intresset för de vackra bergsryggarne började synbart slappas hos alla turisterna, utom hos en engelska, som tagit plats midt i akterns skarpaste tvärdrag, förstärkt medelst halft tilldragna linneskynken. Här satt hon med ett pligttroget leende på de blåfrusna läpparne, med en diger skrifbok på knäet, blyertspennan mellan skriffingrarne och det ena ögat på den venstra bergskedjan, det andra i boken, skrifvande värre än en bykorrespondent för en ny landsortstidning. Och jag kände ett sådant medlidande med qvinnan, att jag en gång önskade Skidbladner, likt sin gamle namne, Frejs skepp, kunnat vikas i hop och stoppas i kaptenens västficka, så den arma skriftställarinnan kunnat få åtnjuta ett ögonblicks lugn. Men i stället dukades middagsbordet, och då det ej lär brukas att bli sjösjuk för det blåsten sliter en i håret och kläderna, blefvo borden hastigt upptagna af hungriga »europeer», till hvilka vi också räknade oss. Och vi åto, icke som man äter i ungdomens vår, utan som man intager en god måltid à 2 kr., när man ej vet om der går en vecka eller två innan man nästa gång sitter vid ett dukadt middagsbord. Den åtta timmars långa färden från Ejdsvold till Lillehammer tycktes inverka särdeles upplyftande på turisternas ben; en oafbruten rad af knäbyxklädda fortkomstledamöter, med och utan kjolar, syntes nemligen under hela färden klifva upp och ned på däckets halsbrytande trappa. Än skulle en rad upp, för att se något som stod i resehandboken, men som vi redan passerat under det de läste beskrifningen derom; än skulle en annan rad upp och titta på de passagerare, som båtar och landgångar aflemnade till oss. Man kunde ju ej vara säker på, att der bland dem ej fans någon bekant. Jag vill sannerligen ej råda någon europeisk rymmare att afvika inåt Norge, ty der är numera allt för fullt af andra turister och »dyrskue» vid alla stationer.
Ett annat sätt att väl använda det supponerade öfverskottet vore också, 474 Den 15 Febrnarl 1. m. om B. St:r anse sådant nyttigt, att under form af län lemna enskilda bolag medel att utföra flera bibanor. Vid sista Riksdag gjorde sig en sådan åsigt gållande, att anläggandet af bibanor borde at Staten understödjas genom lån mot, 4 proc., och då Stateu torde kunna få sitt lån emot 5 proc. ränta, så blefve dess förlust härpå endast en proc , eller 10,000 Edr om året för hvarje million, med hvilken ringa upoffring man kunde framkalla bibanor inom de provinser, der behofvet af förbättrade kommunikationsanstalter är mest kännbart. Ett 3:dje sätt att använda öfverskottet är det, som Hr Akerman antydde vid den allmänna öfverläggningen, nemligen att h. o. h. annullera dessa papper. StatsUtsk:t har emellertid icke kunnat finna någon öfvervägande fördel af att nu kontrahera om hela det erforderliga beloppet; och man har t. o. m. yttrat, att det icke ens vore tänkbart, det en bankir ville åtaga sig att betala */3 af summan vid nästa Riksdag, emedan det lätt kunde hända, att konjunkturerna dfi blefve ganska svåra, i hvilken händelse det Svenska Statsverket kanske finge stå der med sitt lån af 35 millioner, men utan kontanta penningar. Rätta förhållandet är dock att, om man nu med t, ex. Hr Erlanger kontraherade om ett lån af 35 millioner, så betalade han på detta lån blott 21 millioner, och lemnade de öfriga 14 i obligationer; och det skulle då heta, att Banken inginge i detta lån med 14 millioner, och Erlanger med 21. Men då den sednare lemnar detta lån, så föreställer jag mig, att han å sin sida kontraherar med åtskilliga handelshus i Tyskland, eller inom hela det område, hans affärsverksamhet omfattar, om öfvertagande af vissa poster af det ifrågav:de Statslånet, och på detta sätt komma obligationerna att snart spridas bland allmänheten, och i de länder, der handeln med statspapper redan länge existerat, gå de med kurs.
Friherre Ridderstolpe } Fredrik: I anledning af Grefve Gyllenborgs sist uppläste Motion, får jag äran vid handen gifva, att inom det mig Nådigst anförtrodde Län en brobyggnad öfver det så kallade Borgåssund ansetts för nyttig och blifvit föreslagen. Då arrendet på den färginrättning, som emellertid utgör communicationsmedel öfver sundet, tilländalöper med innevarande år, hemställde jag hos KammarColIegium och StatsContoiret, att nämnde Arrende finge förlängas på blott ett år, för att under tiden kunna besöyja nödig Actieteckning lill brobyggnadens verkställande. Denna hemställan afslogs likväl af nämnde Embetsverk af det skäl, alt gällande författning stadgade, det arrende af slik lägenhet borde ske på i5 år. Jag har derföre nödgats underställa frågan Kongl. Majrts Nådiga pröfning. Detta har jag velat anmäla, för att visa, det LäneStyrelserne kunna, och icke böra försumma, att tillvägabringa nödiga communicationer, genom enskildes försorg, utan Statens betungande. Lades på bordet. Den 8 December e. m. Herr Boij , Jolian Fredrik, anförde skriftligen: Den ståndpunct på hvilken jag befinner mig uti samhället, såsom Chef för Kongl. Jämtlands Fältjägare Regemente, i förening med den som Representant för en stolt Nation, dicterar min anhållan, och gör det till en helig pligt och kär skyldighet för mig sjelf, att få för Eder gode Herrar och för våra MedStander framställa en tafla, mörk till sin natur, men hvilken det är Eder förbehållet att belägga med ljusare färgor, samt alt på samma gång sprida lycka och trefnad uti våra led.
Till Kongl. Maj:ts högstberörda nådiga framställning får Utskottet tillstyrka Rikets Sländers bifall. 59:o. Hänvisande till hvad i punkten 22 af Stats—Utskottets Utlåtande N:o 159, angående regleringen af ulgifterna under Riks-statens 8:de Hufvudtitel, är anfördt om Carolinska institutets aftöningsslat, hemställer Utskottet, alt för Anatomie Professorn Friherre Gust. Wilh. von Duben må på allmänna indragningsstaten uppföras en löneskilnad af 500 R:dr årligen. 40:o. Kongl. Maj-.t liar vidare äskat, att ett belopp af 500 R:dr må anvisas alt från början af nästinstundande statsregleringsperiod utgå till hvardera af förre Reklorerne, numera Läroverks-adjunkterne J. F. Kindström, J. F. Kjellborg, N. L. Ahlberg, E. l._ Nyberg och 0. E. L. Dahm; till stöd för hvilken framställning uti Statsråds—protokollet anföres, hurusom bemälde lärare, hvilka för de af dem på grund af fullmagter innehafda reklorsbeslällningar varit enligt 1058 års lönereglering berättigade till en lön af 5,000 R:dr, förutom boställsgård, men sådant oaktadt måst återgå från reklorsbefaltningarne till följd deraf att de af deni styrda läroverk antingen utvidgats eller ock förenats med gymnasierna i samma städer, nu mera i egenskap af Kolleger och Adjunkter vid samma läroverk uppbära en lön af endast 2,500 R:dr; och då alltså desse lärare, ulan något deras förvållande, måst lemna en befattning, hvarå de innehaft fullmagt och med hvilken större löneförmåner äro förenade; finner jemväl Utskottet billigheten deraf, alt den nu begärda lönefyllnaden varder beviljad, samt hemställer fördenskull, att hvad Kongl. Maj:t i ofvanbcrörda hänseende föreslagit måtte af Rikets Ständer bilallas. 41:o.
4 Hedervärda Bonde-Ståndet har bibehållit denna §., enligt dess lydelse i 1824 års Författning, hvaruti Ridd. och Adeln instämt genom sitt allmänna beslut; men då de deruti förekommande stadganden afse förhållanden, sorn, enligt redan antagna grunder och här ofvan vid I Art. gjorda tillstyrkanden, icke mer komma att ega rum, samt ej mindre PresteS tande t äa Borgare-Stånd et god k ann t Utskottens förslag, att hela denna §. skulle utgå, så hemställa Utskotten, alt Högh Ridderskapet och Adelil samt Hederv. Bonde - Ståndet må täckas dervid låta bero. 2 Art. 7§-j(iiu6§.) Välluf!. Borgare - 54 Bevilln-j Bagoch Oec.-Ulsk. Mern. Ståndet har beslutat, att, i stället för de förra orden: ”utan beräknande af Junii, Julii, Augusti och September månader,” hvilka Utskotten föreslagit att utgå, borde införas: ”utan beräknande af halfva Junit månad, samt Julii j Augusti och September nuinader•” och Ståndet har i öfrigt, likasom Ridderskapet och Adeln samt .BondeStåndet, bibehållit den förra redactionen; men som Borgare-Ståndets redactions-förändring står i sammanhang med detta RiksStånds beslut i afseende på brännings-tiden, hvilket, på sätt vid 1 Art. 1 §. blifvit anfördt, genom tre Stånds sammanstämmande motsatta mening kommit att förfalla,- alltså lärer nämnde redäctions-förändring komma att utgå. Ehuru Preste-Ståndet godkännt den af Utskotten föreslagna redaction, som innebär en annan grund för bevillningens beräkning under den tid brännvinsbränningen är inställd, eller ätt skatten /skulle för hvarje månad minskas med en tolftedel^ få Utskotten hemställa!, om icke Högv.
Riksdag sådana protokoller måtte få, liksom under flera af de sednaste Riksdagarne blifvit stadgadt, uti en upplaga af 500 exemplar tryckas med täta stilar och förkortningar af ofta förekommande ord, samt fördelas i häften af omkring 30 ark, med iakttagande deraf att intet pleni-protokoll stympas, utantill slut införes i häftet; hvarjemte Direktionen tror sig böra anmäla, att enligt redan nu, på enahanda sätt som förut både skett och lemnats utan anmärkning, afslutadt kontrakt om ifrågavarande tryckning, kostnaden för hvarje tiyckt ark blifvit betingad till 18 R:dr R:mt, samt Boktryckaren förbundit sig att, såvidt erforderligt manuskript honom tillhandahålles, hvarje vecka aflemna 8 färdigtryckta ark, då tryckning af 3:ne särskildta häften på en gång förekommer, 6 ark, då 2:ne häften samtidigt äro under tryckning, samt 4 ark, då tryckningsarbetet är inskränkt till ett enda häfte. I sammanhang härmed och sedan Höglofl. Ridderskapet och Adela vid sednaste riksdag, genom ett tillägg uti ofvanåberopde g, behagat förordna, att ifrågavarande, härmed framställda, i samma g omförmäldta, förslag bör afse jemväl tryckningen af Riddarhus-Ut^kottets Utlåtanden, finner Riddarhus-Direktiouen sig böra anmäla, att Direktionen förmodar tryckningen af nyssnämnde Utskotts Utlåtanden lämpligast och hastigast kunna försiggå, om åt Utskottet öfverlemnas att i afesende derpå vid hvarje riksdag vidtaga de anorduingBr, sora beträffande detta vanligen föga vidsträckta tryckniugsarbete kunna för tillfället vara de lämpligaste; men likväl, genom R id darli u’s-U t sko 11 e-ts
Jag instämmer med den siste värde talaren deruti, att det förslag till skrifvelse, som Frih. Hermelin framställt, icke innehåller något som icke skulle kunna godkännas af hvem som helst; men jag tror att, sedan i denna fråga två Stånd stadnat mot två, hvarje förslag till skrifvelse i detta syfte måste anses hafva förfallit och att frågan icke vidare kan upptagas. Man liar sagt att, om icke något beslut nu fattades, det skulle bli omöjligt att till K. M:t öfverlemna tulltaxan; jag kan icke inse detta, ty det är icke Irågan om öfverlemnandet 556 Den 5 Juni. af tulltaxan, som förfallit, utan den fråga, huruvida i den skrifvelse, som bör åtfölja tulltaxan, någon slutmening af det innehåll Utsk:t i Betänk:t N:o 8 föreslagit skall inflyta. Utgående från en sådan åsigt, måste jag motsätta mig hvarje annan framställning än att Bevilln.-Utsk:ts ifrågav:de Utlåt, måtte läggas till handlingarne. H. Exc. Hr Gr. Sparre, Gustaf Adolf: I Tal manskonferensen har öfverläggning egt rum om detta Betänka formella behandling, och alla dervid närv:de voro af den mening, att all fråga om tillägg, till It. St;rs underd. skrifvelse om tulltaxan numera förfallit och icke vidare kunde blifva föremål för R. St:rs pröfning, sedan två Stånd, R. o. Ad. samt Borgare-St:t, afslagit det förslag till så heskaffadt tillägg som Bevilln.- Utsk:t framställt. Det är ock uppenbart, att frågan om ett sådant tillägg icke kan hänföras under stadgandet i 7l:sta §:n R. F. rörande grunderna för bevillning, sättet för tillämpning deraf eller bevillnings fördelning, — utan det föreslagna tillägget är obestridligen en statsrättslig konstitutionell fråga om gränsen emellan Konungens och National-representationens rättigheter.
Å nyo föredrogs LagUtskoltets den 20 sisth December under N:o 2 afgifne, samt den 29 derpåföljde Januarii på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt Motion, om anstalt till beredande af noggrann efterlefnad af Kongl. Förklaringen den 14 Maji i8o5, samt öfrige Lagbud, rörande lagfart å fast egendom. Herr Ribbing, Arvid: LagUtskottets Betänkande, som nu är föremål för öfverläggning, innehåller det förslag, alt, istället för föreskriften i i8o5 års Förklaring, att då lagfart sökes, förre ägarens åtkomsthandlingar ovilkorligen skola förevisas, ett annat stadgande måtte föreskrifvas, nemligen att förre ägarens åtkomst skall styrkas. Utskottet har föreslagit denna förändring af det skäl, att förra Författningen ej upptagit det fall, att handlingarne kunde förkomma, så att ej några sådane kunde företes och dymedelst all lagfart hindras. För min del kan jag ej så alldeles finna denna ofullkomlighet i i8o5 års förklaring. Den - 6 Den 9 Februarii f. m. na stadgar, att de handlingar, som styrka åtkomsten, skola uppvisas. Således förutsattes att handlingar skola finnas, annars kunde de ju ej äskas. Jag medgifver, att i8o5 års Förklaring med sitt stadgande, så strängt som möjligt, utkräfver de handlingar, som erfordras, och det tror jag äfven vara af största nytta. Ofta förekommer, då ett hemman skall uppbjudas, att ej arfskifte skett, eller andra sådane förberedelser, hvarigenom äganderätten öfvergått till den ena eller andra. Man nödgas då ofta i och för lagfarten föreskrifva, att t. ex. skrifteligt och ordenteligt arfskifte skall upprättas och företes. Detta reder förhållanden för framtiden, som eljest blifvit invecklade och föranledt till rättegångar, samt gifver en historisk visshet och kunskap om ägande-rätten till fastigheterne inom riket. Får i8o5 års Författning stå qvar, så skall detta vigtiga ändamål blifva vunnit inom få år.
Är det möjligt! du spelar fortepiano, och har förtegat detta. För hvem har du kunnat lära detta i E ? Under pappas lifstid tog jag lektioner af den i omtyckte musikläraren N., och sedan har jag öfvat mig för syster Sophi, när hon varit hemma, svarade Ida. Nå, det måste jag tillstå, det var öfverraskande! beskärmade sig tanten. Min bror var, som jag nog minnes, alldeles icke musikalisk. Det måtte således varit din mor som öfvertalat honom till sådana depenser; derföre gick det, som det gick. Efter denna i hennes nåds egen tanke sinnrika anmärkning, tillsade hon Ida att befalla in thé för häradshöfdingen, men han undanbad sig det, emedan han, som han sade, redan druckit hos en bekant. En på förtjenst kringströfvande musikkorps, som i tamburen lät höra sina skrällande toner, samlade snart i salen hela sällskapet, äfven herrarne, som i öfverstlöjtnantens rum, vid toddy och cigarrer, vidlöftigt pratat om tidningsbladens innehåll. Musikantemas bortgång var signalen för julklapparnes inkastande, ty "i sitt hus" ville ej öfverstlöjtnanten att detta "oväsende" skulle förstöra måltidsron. Han, i likhet med många andra husfäder, ansåg seden att gifva julklapper, och i följe deraf hela julafton, för ett af dessa nödvändiga "onera", som, uppburne af opionen och traditionen, ej kunna bortskaffas. Det ena paketet indansade efter det andra, mera bräckliga saker inskötos genom den halföppna dörren af en i tamburen posterad betjent. Den som erhöll något, blef genast omringad af de andra, antingen af verklig eller lådsad nyfikenhet. De unga damerna pröfvade framför trymåerne hattar, kragor, boas och pretiosa; fruarna beundrade de vackra broderierna, "mina flickors arbete"; herrarne pröfvade betten på sina eleganta pennoch rakknifvar, försökte jagtväskor, prisade sina cigarrer, m.m. Ida hade ej heller blifvit "lottlös."
R;dr deringarne å Carlstens och Carlsborgs Fästningar; och skulle, enligt denna reglering, 1,737 man komma att åtnjuta 6 sk., 1,210 man 7 sk. och 53 man 8 sk. gage, hvarigenom i det contanla underhålls-anslaget uppslode en brist af. .. „ „ .— Förhöjd Värfnings-Passevolance för samtlige Artillerie-Regemenlena från förut varande 4 ^-dr 8 sk. per numer lill 5 R;dr, till följd hvaraf i anslaget för recruteringen uppkommit en brist af ... — g~) Förhöjdt anslag til medicaments-ersättning, hvilken förut varit fastställd till 3a sk. per inan, inen hvilken, till följd af upprättade nya PassevolanceContractmed Svea och Götha Ai tillerie-Regementen, vid dessa Regementen nu utgår med 1 R:dr 24 sk per man, utom hvad beträffar förstnämnde Regementes härvarande styrka 900 man, för hvilken några medicaments-penningar icke utfalla, så länge den samma bibehålles vid Törmönen att för sitt insjuknade manskap undfå roed ieamenter och sjukvård å allmänna Garnisons-sjukhuset härstädes; samt å hvilka ofvanbemälde högre medicaments-penningar det vore sannolikt alt Wendes Artillerie-Regemente äfven skulle göra anspråk; och hvarigenom således i och för 2,100 man a 4° skuppstode en brist i detta anslag af — lfy Arfvoden för en Iaformations-Capitaine vid hvar Idera Artillerie-Regementet med .
Divisioner vara tillfyllestgörande, om tillika en sådan förändring i arbetsordningen införes, att äfven derigenom en större arbetsprodukt kan åstadkommas. Så väl Svea som Götha Hofrälter bestå hvardera af en President, en vice President, åtta Hofrälts-råder och sexton Assessorer, och erbjuda således lätteligen tillfälle alt, med vice Presidenten såsom ordf. på en ny Division, bilda fem ständiga Divisioner nied fem ledamöter å hvarje. Endast härigenom skulle arbetsprodukten med en femtedel årligen förökas, och om nu arbetssättet sålunda ordnades, att hvarje Referent kunde medhinna föredragning af omkring hälften flere mål, än som under nu varande förhållande äger rum, torde reformen i sjelfva organisationen icke erfordras vidsträcktare, än som i denna nya Divisions fördelning innefattas. På hvarje af Götha Hofrätts Divisioner medhinnas, med nu gällande arbetsordning, under året vanligen omkring eller något mera än 350 Referentmål. Ehvad Divisionen består af fem eller sexo ledamöter, har sådant på arbetsprodukten icke minsta inflytande. Ärliga summan af de afgjorda målen, som, efter denna beräkning, på fyra Divisioner utgör 1,400, skulle på fem Divisioner upgå till 1,750 och, med sådan förenkling i arbetssättet, som jag ämnar föreslå, kunna updrifvas ända till 2,500, hvarmedelst, om än antoges, hvad dock icke skäligen kan emotses, att lill och med 2,000 nya mål årligen till Hofrätten inkommo, balansen, äfven sådant oansedt, skulle inom icke alltför aflägsen tid undertryckas och försvinna.
Statsoch Be vil 1 n i n gs-U t s k o t te n: N:o 92, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, rörande en i Ulsk:ns utlåt:n N:ris 62 oell 87 förekoniniande flaga. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 —^ Pr otocoll, hållna § llOB Högloflig e r ’ r r Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1823. Andra Bandet. STOCKHOLM, Tryckt lios Olop G kahn, i8s5. Lördagen den I Martil. Plenum kl, 10 förmiddagen. Herr Gripensvärd, Fredric idolph, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplåstes så lydande; (Se Bilagan N:o i.) Lades på bordet. Herr von Heijne, Georg: Som Taxeringsman uti Linköpings, Jönköpings och Stockholms Lån har jag funnit, huru olika BevillningsFörordningen tillämpas, i synnerhet vid principen af Fastigheters värdering. Det är väl bland ledningar för sådan värdering föreskrifvet, att Taxeringsmän böra göra afseende på de inom frenne år skedda köp, men jag har aldrig ansett det förenligt med min ed, att denna föreskrift skulle ålägga mig att värdera sådana försålda Egendomar eller Hemmansdelar e er köpesumman, utan trott att jag såsom Taxeringsman skulle tillse, att, jemte det Statens rått iakttogs, hvarje skattskyldig skedde lika rätt, och att alla lågenheter, som nied hvarannan åro 4 Den l Martil, jemförliga, borde lika värderas. Med denna öfs vertygelse får jag föreslå, att i en blifvande BevillningsFörordning, blott den föreskrift må blifva gällande, ,att vid värdering af ali jord bör håfvas afseende på jordmönens beskaffenhet^ afsättningstillfål 1 en m. rn., så att ingen lågenhet värderas till mindre ån den efter Taxeringsmännens samvetsgranna bedömande, kunde komma att gälia om den vore till salu; i följd hvaraf alla andra föreskrifter borde, såsom endast förvillande, ur Eevillnings-Förordningen uteslutas. Lades på bordet. Herr von Heijne, Georg:
Huru denna räkning är upgjord fattar jag icke; jag har fått ytterligare dubier derom, då jag i ett par yttranden, hvilka dels egentligen afse vägen mellan Upsala och Sala och dels behofvet af den möjligast hastiga kommunikation emellan Stockholm och Upsala, hört samt i Öfverste Ericsons förslag sett orter upräknade, hvilka, enl. min erfarenhet, omöjligen kunna af denna bana draga någon nytta. Bemälde Öfverste sträcker sin folkmängdsberäkning öfver Österby och Terna. Hvad Österby bruk beträffar, så är förhållandet, att derifrån är mil till hafvet och 4^ mil till Upsala. Längre bort ligger Wattholma bruk, der jag anser den rayon som omgifver Upsala vara slutad. Denna trakt är en vidsträckt skogsbygd, som ej har några produkter till afsättning, utan sjelf behöfver från andra håll förskaffa sig sin spanmål. Ar det rimligt att antaga, att någon trafik här skall upstå? Om någon vill resa till Stockholm, så begagnar han visserligen hellre en väg som går rätt ned än en annan; men att vilja taga ett distrikt, som för sina produkters afsättning har dubbelt så lång väg till jernbanan som till Stockholm, torde dock vara något förnuftsvidrigt. Huru har ett sådant misstag kunnat äga rum? synnerligen då man borde hafva vetat, att hvad som från dessa trakter kan af sättas är dessa tyngre varor, för hvilka jernvägar alltid äro ett dyrare transportmedel än sjön. Det enda, som jag tror på detta sätt kan komma i fråga att föras ifrån Österby, är en mindre qvantitet stål, hvaraf på sin höjd tillverkas ungefär 400 skålp., af hvilka måhända blott 50 eller 60 skola komma till Stockholm.
Maj, angående förre Lands-Kämreraren i linköpings Län , Assessoren Tinnerholms underdåniga ansökning om eftergift af en yppad och honom till ersättning ålagd brist, stor 300 R:dr Banco uti dess hafda Chartas-Sigil atas-medels Uppbörd för år 1811; få Riksens Stiinder, som inhämtat, att Lands - Kamreraren, Assessoren Tinnerholm, af sjukdom hindrad , icks sjelf förrättat Lands Kamrerare tjensten den tid ifrågavarande Balance tillkommit, och således icke till densamma -varit vällande, samt att han i öfrigt, både såsom Embetsman och enskild gjort sig känd för redlighet, och efter 34 års tjenstetid befinner sig med hustru och barn i torftiga omständigheter, i underdånighet tnrnäla, att Riksens Ständet,med föranledande a: dessa ömma och bevekande omständigheter, beviljat den sökta eftergiften, heldst en sådan eftergift icke medför någon mindskning uti Stats-Verkets för detta år påräknade Chartse-Sigillatse-inkomst, som. e£fer Räkenskaperna för nämnde åi öfverstigit det i Stat beräknade beloppet. Rik - 1034 Den ii Juli Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majus underdånigste , tropligtigste tjenare och undersåfer På Ridd. och Adelns På Prest-Ståndets vägrar vägnar Carl l\.örner , J. A. Lindblom, h. t. landtm. n. v. Talman. På Borgare-Ståndets På Bonde-Ståndets vägnar vägnar TI. S:lnvan, Lars Olsson, h. t. Talman. n. v. Talman. Uppläst i!en 11 fuli. Stormägtigste Allerdånigste Konung! I anledning af gjord förfrågan hos Riksens Ständer rörande förvaltningen af f. d. Konung Gustaf Adalphs tillhöriga fonder, hvilka hittills stått under framlidne Presidenten m. m.