Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Borgare-ståndet väckt motion, att de Magistrats-personer, hvilka hafva sig uppdraget, alt deltaga uti inventeringar af Landt-ränteriernas behållningar utaf kontanta medel och slämpladt papper, malte antingen bekomma ersättning för berörde åliggande eller ock varda från detsamma befriade; har herr Syk, på grund af 56 § Riksdags-Ordningen, inom bemälde Riks-stånd väckt en ny motion, som till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet blifvit remitterad ocb hvari hcmslälles, alt, enär de i afseende å ifrågavarande åliggande gällande i Kongl. Brefvet den 15 Maj 1694 och Kammar kollegii Cirkulär den 10 Juni 1811 innefattade föreskrifter endast bestämde, alt Landt-räntcriets kassakista skulle vara försedd med tre lås, till hvilka Landskamreraren, Landt-räntmästaren och Magistraten borde hafva hvar sin nyckel, samt icke omförmälde några vidare skyldigheter eller rättigheter för Magistrats-personerne i fråga om deltagande uti inventeringar af Ränleriernas behållningar och uti ansvarsskyldigheten derför, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t underdånigst anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes genom serskild författning i nåder bestämma gränserna för Magistrats-personers åligganden vid omförmälde förrättningar. Utskottet som tagit förevarande motion i öfvervägande, bar i afseende derå inhemtat; att Kongl.
Därigenom lyckades hon få ihop ett rätt skapligt tema, för hvilket hennes lärarinna gaf henne rätt mycket beröm. Däremot hade kamraten, Ebba O., som för tillfället ej så väl kom i håg, hvad hon läst om det uppgifna ämnet, och beredt sig på ett annat, lämnat ett underhaltigt skriptum, hvilket föranledde lärarinnan att säga till henne: » Hur kommer det sig till, att Ebba skrifvit så dåligt och Anna så bra? Det var verkligen oväntadt. » Ledsen öfver att hafva misslyckats och harmsen öfver, att kamraten genom sitt oärliga tillvägagångssätt ansetts skickligare än hon, brast Ebba i gråt, och bekännelsen slapp ur henne, huru hon hade sett kamraten fuska. Stor uppståndelse! Anna L. blef ganska hårdt straffad, men fortfor att stå i samma goda förhållande till kamraterna, hvaremot Ebba af alla blef ansedd som en elak och afundsjuk » Skvallerlotta ». Det händer verkligen nästan oftast, att omtalandet af en straffvärd förbrytelse bland kamraterna anses värre än själfva gärningen. Underligt, eller hur, och likväl sant. Om tiil dömes ett spratt begås och läraren, okunnig om den brottslige, frågar hela klassen, anses det äfven då orätt att på lärarens uppmaning yppa honom. Hellre sänkta sedebetyg för hela klassen än den brottsliges bestraffande. Det är denna falska uppfattning med alla dess följder, tyranni af svagare kamrater, uppstudsighet mot lärare m. fl, som måste utrotas. Det s. k. skvallret ', som så lätt skiljes från det verkliga, illviljans och afund^jukans, är och bör betraktas som något helt annat än detta, om ej rättsbegreppet skall blifva förvändt, om det skall vara möjligt för läraren att uppfostra rätt. F / orent / n. Från farmors ungdom. Berättadt af henne själf oeh för Idun uppteeknadt af Claes Lundin. L J | a dag befann jag mig, till egen förvåning ^sss * och ej utan oro, på en bänk i mamsell Holmans flickskola. Huru det hade gått till, kan jag ännu icke begripa, då min far så kraftigt satte sig emot all skolundervisning för flickor.
Utsk:t har uti förevarande § vidtagit en ändring uti komiterades förslag, hvilken jag befarar kan föranleda åtskilliga olägenheter för dem, som vilja med allmänna posten insända sina besvär öfver den dem af tax:s-komitéen påförda bev:s-afgift. Han har uttryckligen dervid fästat det vilkor, att, för sådant fall, skall »genom intyg af Borgmästare eller Magistratssekreterare i stad samt af inom församlingen tjenstgörande prest eller kronobetjent å landet styrkas, att den klagande egenhändigt undertecknat besvärsskriften eller att densamma på hans begäran eller med hans samtycke blifvit uppsatt.” Detta stadgande har af TJtsk:t blifvit tillagdt, på det att ingen måtte obehörigen skicka in sådana besvärsskrift^; men jag för min del måste tillstå, det jag icke kan föreställa mig, att någon skulle kunna finna något nöje uti att befatta sig med slika tilltag. Den befarade vådan anser jag således vara högst otrolig; men är deremot öfvertygad, att olägenheterna af detta stadgande skulle blifva temligen stora, enär säkerligen ganska många skulle, för det besvär som vore förenadt med dylika betygs anskaffande, icke anse skäl vara att begagna sig af denna utväg att insända sina besvärsskrifter. Detta antagande är så mycket mer sannolikt, som en hvar känner, att i allmänhet personer, hvilka skola anföra klagomål, dermed dröja till sista stunden, och, till följd häraf, väl ofta nog kunna få rätt svårt att i yttersta tiden taga reda på, hvar vederbörande borgmästare, magistratsperson, prest eller kronobetjent kan anträffas. På dessa skäl hemställer jag att ifrågavarande tillägg eller vilkor måtte få utgå. Gr. Lagerbjelke: Den bana, som blifvit beträdd ge nom tillåtelse att inskicka besvärsskrift^ på posten direkte till embetsverk, eller här pröfms-komitéen, är, enligt min åsigt, ganska vådlig samt, i öfrigt, icke heller för närvarande godkänd eller rigtig. Om det skulle låta sig göra, att, med laga kraft och verkan, inkasta en besvärsskrift i en postlåda och dervid endast iakttaga att konvulutet vore med postmärke för - §:n bifölls. 8 63.
Återremitterades, med förklarande såsom Ståndets gemensamma tanke, att i stället för den äfven till sin benämning olämpliga llegerings-rätten, en organisation för de till Kongl. Maj:t nu ingående besvärs-målens pröfning borde föreslås, hvilken komme att med Stats-rådet och dess verksamhet stå i samband och förening; och att i ekonomiska lagstiftnings-frågor preliminära Betänkanden alltid borde från denna Institution infordras. N:o 12, med förslag till ändring i 28 § Regerings-formen. Återremitterades, med förklarande såsom Ståndets gemensamma tanka, att stadgandet uti ifrågavarande 8 bör, i öfverensstämmelse med det i Herr Friherre Stjernstedts, A. W., reservation omförmälde förslag förändras till följande lydelse: ”Konungen eger att —• men icke på deras börd. Till Lärare-beställningar och öfrige tjenster vid inrättningar för slöjd eller skön konst, äfvensom till läkare-befattningar, eger Konungen utnämna äfven bekännare af annan troslära, än den rena Evangeliska; men i öfrigt till civila embetsman — —■ —- Departementet höra. N:o 13, med förslag till ändring af 52 § Regerings-formen och 24 8 Riksdagsordningen, angående tillförordnandet af Bonde-Ståndets Sekreterare. Antogs att hvila till grundlagsenlig behandlingvid nästa riksdag. N:o 14, med förslag till ändring af 11 och 15 §§ i Riksdags-ordningen, angående förrättande af Riksdagsmanna-val för Bonde-Ståndet. Antogs att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. N:o 15, med förslag till ändring i 39 8 Riksdags-ordningen, angående val af Ordförande i Utskott och andra Rikets Ständers delegationer. Antogs att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. N:o 16, med förslag till ändring i 69 8 Regerings-formen, angående behandlingen af Stats-Utskottets Betänkanden i vissa frågor. Antogs att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. N:o 17, med förslag till ändring i 14:de § Riksdags-ordningen, angående reprcsentations-rättigheten för StockSiolm.
Tersmeden, Wilh. Fredr., Hr Hallenborg, Carl Joli., samt HrafUhr, Gustaf, förenade sig äfven i Frih. Sprengtporten reservation. Hr Bråkenhjelm, Pehr Iteinh.: Jag har med uppmärksamhet afhört den upplästa reservationen ; jag har deruti trott mig finna, att Frih. Sprengtporten anser för gifvet, att R. o. Ad:s ledamöter, hvilka voterat för åtskilliga ökade anslag, derigenom tillkännagifva deras Önskan, alt alla de inrättningar, för hvilka dessa anslag äro åsyftade, skola oförändrade bibehållas på den punkt de finnas. Detta är ett stort misstag, och jag får till prot. anmäla, det jag t. ex. voterat för anslag till Krigsacademien, utan att jag derföre är öfvertygod, att denna inrättning bör bibehållas på den fot, hvarpå den sig nu befinner. För denna reservation ligger således samma misstag till grund, sorn förefinnes i många, ja, nästan i de flesta punkterna i StatsUtskrs utgifts-betänk., nemi. att antaga hvad StatsUtsk. gör, att för Ständerna, på samma gång som anslagen öfvervägas, föreslå organisationsfrågor, hvilket egentligen tillkommer Ekon.- Utskollet. Det må ursägtas, att jag uttrycker min förundran deröfver, att Frih. Sprengtporten och de ledamöter, som sig i hons reservation förenat , under hela öfverläggningen 0111 statsreglenn innehållit med alla anmärkn:r och låtit voteringarna gå, för att sedermera på detta sätt tillkännagifva och framföra deras reservation, hvilket jag anser föga öfverensstämmande både med våra former och öfriga föreskrifter i grundlagen. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Hos hvarje Svensk man är tanken fri; friheten att här yttra honom, när man iakttager skicklighet i framställningssättet, är försäkrad. Jag anser mig för min del böra yttra några få ord. Det är nu fjerde riksdagen jag har den äran att vara ledamot af detta Stånd, en nykomling här för öfrigt.
Döfstumma och blinda, angående pension åt tre handverkslärare vid allmänna institutet för — A.251. Bd.450 4 i 153 71 Se Nionde HufvudTiteln. » angående förhöjdt anslag till allA. 256. P. männa institutet för — 141.Bg.275 4 i 139 162 Se Åttonde HufvudTiteln. Bd 221. E. Ecklesiastikdepartementet, se Statsreglering, ÅttondeHufvudtiteln. 29 2. q § TC sr is; s CO G TT 3 w CO ZL. E. C/O •“ 2- <* ö n -2 ÖS" g -» — “ CO 1’ St g r 3 §' tr. ™ 3 3 e» 23 3 3 T* > öT Q Riks-Ståndens Beslut. CL. ^ -B < n 2. K U) — ro —. • ”9 iz fZ it) N:0 N:0 N:o Sid. Ridd. 0. Adeln. PreateSiåndet. Borga reSt ån det. BondeStåndct. N:o § Edgång, om inskränkning af, se Edsförpligtelse. Edsförpligtelse, om ändrade föreskrifter i afseende å tjenstemanna-eder och läkares edsför(P. 14, 114.1 pligtelser , Bg.17,152. 7 2 23 b. 29 Sept. b. 30 Sept. b. 30 Sept. b. 30 Sept. 142 76 Eftergift å öfverräntor för åt( Bd. 66 ) skilliga af Kamereraren C. P. Dahlgren, i egenskap af inlemnare, till Bankodiskontverket inbetalda lån 6 1 52 b. 15 Sept. b. 14 Sept. b. 15 Sept. b. 19 Sept Egogradering, om förändrade föreskrifter i fråga om tiden och sältet för pröfning af, se Skiftesstadgan. » om tid för klander å, se Skiftesstadgan.
Rnclast vinlöste secllar äio upptagne i beräkningen af seclelstocken, icke cle pä räkning i VexelLanken stäencle meclel. lär Zren >8oH—180g, äro L:g:sseclla,ne jemväl, till bela cleras belopp, upptagne i seclelstocken, utan afseencle pä kuru stor clel cleraf Lanken var sk^lclig att inlösa. c) Leela tillgängen är till sin totalsumma upplagen i labellen, särlan som Oeneral-extractei ne beiäknat cleu. äfen som clei i ä, 0 inbegripne summor, egentligen icke ciit böiancie, såsom förräclet af all^st kopparmynt, ctiverse tvicli ingar, ciels lör lörsälcl koppar, clels bos 8tat«n, af natur all »tan clröjsmäl inga, bär man ansett sig böra i tvenne culnmner täiilela beloppet af clen i Länkens böcker upptagne reela tillgäng. cf) I clesse summor äro upptagne, jemte bvacl som frän Länkens cassör genom omeclelbar utvexling mot secllar utgätt, cle poster Lanken utgifvit mot assignationer frän mintet, för öerstäcles till mvntning allemnaclt silfver, ocb bvilka unclei cle första ären efter 1777 ärs realisation l^clcle pä stora summor, f cle anteck - 12^ ningar man bast att sölja äro i desia porter icke ätskiljcla. Lanken» inlösen afmintet» asignationer var egentligen endast ett förskott pä myntning för snöra» räk ni»8- TaäeÄ 2. venna ladeli utvisar i 5:te columnen, under litel: ^noreörrngarne» tota/äe/o^/-^ 8tat»skuldens successiva tillväxt, »edan capital-skbetalningarne för äret blifvit krändragne de för aret till Statsbebok utgängne anordningar.
Därför ha vi ock den tillfredsställande öfvertygelsen, att den läseden fullkomliga värld, hvilken hägrat för oss krets af varmhjärtade svenska kvinnor, inför i svärmande tankar, i längtande drömmar — hvilken vi i dag framlägga hennes bild, skall då från kärlekens fackla och sanningens bloss förstå att instinktivt utfylla de svaga konturer, förklaringens ljus öfver jordlifcet strömmar! vi uppdragit. V i ha därvid främst haft att följa hennes makes » Minnen », genom hvilka Daniel Fallström. hennes bild med en egendomlig skärhet lyser fram, äfven när hennes namn oftast är långt borta från de politiska skådespel, som skildras. Det är en underström af henne i allt, som är hans. Detta är hennes lifs stora saga. Hon sitter nu, en åldrig maka, vördad och älskad af alla, som kommit henne nära, vid den ännu i det sjuttionde året lefnadskraftige makens sida. Hennes söner hafva vuxit upp till dugande män omkring henne, och en skara förhoppningsfulla barnbarn fägnar farmorshjärtat. Aftonens skugga breder sig, svalkande och full af frid. Rika minnen gifva den innebörd. En stor, en afundsvärd lycka, men ock en väl förtjänad. Det porträtt, Idun meddelar af Caroline De Geer, och hvilket vi erhållit genom hennes familj, som själf utvalt det, är taget i början af 1860-talet vid en period, som torde få betecknas som makans och moderns fullaste blomstringstid, och som sammanföll med den viktigaste politiska bragd, hvarvid hennes makes namn är bundet. Johan Nord / ing. En nyårsdikt. " ^B / OI / klingande slag i natten gå ut öfver land och vatten — tolf klingande dag: en döpekeakt och på samma gång ett tack för god vakt! Då tystnar på läppar unga den visa, de börjat sjunga, då breder sig öfver glammande lag allvar och tystnad vid klockornas slag. Hjärtats belefvenhet.
Uppå begäran af Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, och von Röök, Gustaf, blef Allm. Besvärsoch Ekon.Utskrs den 18 dennes på bordet lagda betänk. N:o 73, i anledn. af väckt motion om utvidgande af Calmar stift, ånyo lagdt på bordet. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsk:s den 18 dennes på bordet lagda betänk. N:o 74, i anledn. af väckt motion om utfärdande af köpings-privilegier för Trelleborgs by. Ånyo föredrogs Allm. Besvärsoch Ekon.Utskts den 18 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 75, i anledn. af väckt motion om inrättande af sparbanker mera allmänt än hitintills. Frih. Cederström, Jacob: Jag har väl egentligen ingenting att invända deremot, att frivilliga sparbanker blifva inrättade öfverallt i R.iket, der de kunna lillvägabringas; men jag tror, att frågan är af allmän vigt och borde i sammanhang med fattigvårdsfrågan behandlas. Jag hade trott, att inom hvarje församling borde inrättas en sparbank, i hvilken alla de bland socknens innevånare, som icke äro i behof af andras hjelp, jemlikt 181 1 års författning äro pligtige att i fattigförsörjningen deltaga, skulle lill socken-sparbanken bidraga genom insättningar , som för dem förvaltades, men i händelse omförmälde personer i framtiden folie fattigvården till last, då tillfalla fattig-cassan, eller eljest, om de inträda i classen, som directe bidraga till fattigförsörjning, då af dem sjelfva, eller, om de aflida ulan att hafva fallit fattigvården till last, af deras arfvingar disponerades.
»Mariæ uppstigande till himla» (531), en helig »Hieronymus» (450), en »ångerfull Petrus» (k. 622), och en »Johannes» (k. 632) – alla förträffliga stycken – äfvensom goda stycken af Dominichino, Guercino, Albani, Sassoferrato, Carlo Dalce m. fl. De så kallade Naturalisterna, (Neapolitanska skolan) äro äfvenså talrikt representerade; främst Michelangelo Caravaggio (1609), af hvilken en effektfull »herdarnes tillbedjan» (521); vidare den redan nämnda Spagnoletto, Salvator Rosa, med flera landskap, bland hvilka i synnerhet en flod med drickande krigare i en djup bergsklyfta (k. 611), Michelangelo Cerquozzi, Luca Giordano, Palma d. y., m fl. Leuchtenbergska galleriet i München har en liten utvald samling af förnämligast italienska, nederländska och nyare mästares arbeten. Kanske största värde i konsthistoriskt hänseende har en kopia, i originalets storlek, af Leon. da Vincis »Nattvard», utförd med krita på papper af Joseph Bossi (1816), som eger alla kännares bifall och är så mycket dyrbarare, då af originalet endast få otydliga fragmenter återstå. En madonna, fullkomligt lik den i pinakoteket, och lika litet intagande som den, bär Leon. da Vincis namn. Flera stycken nämnas efter Luini, dock intet så skönt, som den nämnda madonnan i pinakoteket. Af en annan Leonardos lärjunge, Andrea Salaino finnes äfven en »madonna, med barnet, sittande i d. h. Annas famn», som eger mycken likhet med den förras arbeten och äfven i skönhet står vid deras sida. Ett porträtt af en kardinal tillskrifves Rafaël. Herrliga äro en »engel tillbedd af en biskop» och en »madonna» af Murillo, hvilken man i dessa stycken, så till anda som färgton, lärer att känna på en helt annan sida, än ur hans taflor i pinakoteket.
Majit i afseende på den Tredje Hufvud-Tituln, innefattande Försvars - verket i allmänhet, i Nåder täckts förklara, att försvar-sverket i allmänhet kräfde vigtiga regleringar, dem Rikets förändrade belägenhet, samt tid och omständigheter med oundgänglig angelägenhet påkalla. Eders Kongl. Maj:t har ansett nödigt, att efter Finlands förlust och föreningen med Norrige försvarsplanen i det hela måste omarbetas samt efter förhållandet rättas och lämpas, samt Beväringsinrättningen efter hand bringas till den fullständighet, som en så väsentlig del af . försvarsverket förtjenar, och kostnaden dertill, för hvilken något bestämdt anslag hittills icke varit gjordt, bland utgifterna uppföras enligt den reglering Eders Kongl. Maj:t blifver i tillfälle att vidtaga: att Eders Kongl. Majit funnit indelningsverket, såsom utgörande grundvalen och stammen för Rikets försvarsväsende, bor på sätt 80. §. RegeringsFormen innehåller till sina hufvudgrunder förblifva orubbadt: men att då Revärings-och Extra Roteringsmanskapet vid infallande krig kunna införlifvas med den inom hvarje ort indelte troupp, som derigenom erhåller sin rätta styrka, befäl deröfver bör finnas och organisa - Den 2 3 Juli. ganisaiionen vara gjord.' att någre sarskildte fonder for ett emot den ökade styrkan af manskap erforderligt antal befäl ej varit eller aro att tillgå, hvarföre Ederg Kongl. Majit sett sig i nödvändighet att söka dem inom de förut befintliga, medelst en annan fördelning af hvarje Regementes gamla stat, samt att Eders Kongl.
Emellertid hade ett nytt låneanbud blifvit af Herr Heinemann på hans principalers vägnar framställdt, föranledande till förnyade underhandlingar (protokoll den 28 och - 144 — 30 Januari), jemte det Fullmäktige samtidigt beslöto, att anhålla om tillfälle till en öfverläggning i lånefrågan med Konungens enligt 67 § Regeringsformen för konferenser med Fullmäktige utsedde Ombud, i ändamål att söka upplysning dels, huruvida, i afseende å de jernvägsarbeten, för hvilkas utförande under året 1864 det beslutade lånet skulle bereda erforderliga medel, något uppskof eller inskränkning i arbetenas utsträckning kunde ega rum, dels huruvida af de medel, som från Stats-kontoret borde till Riksgälds-kontoret ingå, någon betydligare andel snart kunde vara att förvänta, dels för öfrigt om åtskilliga andra omständigheter, hvilka i förening med de nyssnämnda kunde tjena Fullmäktige till ledning vid bedömande af frågan, huruvida lånet, oaktadt den mycket ogynnsamma tiden och de jemförelsevis tunga lånevilkor, som alla de inkomna låneanbuden framställde, och hvari, efter alla dåmera ingångna underrättelser af såväl financiel som politisk beskaffenhet, någon förbättring icke syntes vara att hoppas, borde vid sådant förhållande ju förr desto heldre uppgöras. Till förloppet vid denna konferens ur en annan synpunkt återkomma Fullmäktige i det följande, och få nu endast anmärka, att, då enligt de dervid erhållna upplysningar, hvarken uppskof med eller inskränkning i omfånget af de nya jernvägsarbetenas bedrifvande ansågs kunna af Regeringen medgifvas, och då äfven upplysningarne i öfrigt icke voro af natur, att för någon längre tid rättfärdiga ett dröjsmål med lånets uppgörande, Fullmäktige funno tiden vara inne, att bringa låneaffären till stånd.
Ankom till Exped.-Utskottet d, 21 Nov. Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet JY:o 33, ifråga om rättighet för vissa hemmansegare i Jemtland att fä till skatte inlösa kronojord, som med så kallad fyllnadsjord blifvit inblandad m. m. Jemlikt ankommet ProtocollsTUtdrag för den 6 innevarande månad, liar Yäilofl. Borgare-Ståndet till Utskotten återremitterat berörde Betänkande, på grund af dervid gjorde anmärkningar; men som detsamma blifvit gilladt af de 3:ne öfrige respectivc Riks-Stånden, nemligen af Idöglofl. Ridderskapet och Adeln den 7:de, af Högvördige Preste-Ståndet den 6:te och af Hedervärda Bonde-Ståndet den ^rde i denna månad, så hafva Utskotten funnit återremissen ej böra till någon vidare åtgärd å deras sida föranleda. Ytterligare Utlåtande, rörande dels upphörande af postföringsskyldigheten, dels lindring i samma onus. Jemlikt ankomne Protocolls-Utdrag bar Utskottens i berörde ämne afgifne Betänkande N:o 26 blifvit till Utskotten återremilleradt, a) af Vällofl.
Riksdag icke anmärkt blifver, derå må sedan 'vid påföljande Riksdag åtal icke ega rum”, måtte utbytas emot '76 § af Riksdags-Ordningen, som är af följande innehåll: att hvad Riksens Ständer efter granskning godkänt, eller lenmat oanmärkt, bör anses hafva vunnit decharge i afseende på det granskade, och ingen ny, till ansvar f örbindande granskning af nya Ständer i samma mål vara tillåten; derest det ej ansågs lämpligare, att 11 § helt och hållet uteslöts eller endast komme att innehålla ett åberopande af Grundlagen i följande ordalag: om gränsorne för Riksens Ständers granskning af StatsRådets Protocoll, stadgas för öfrigt i Rikets Grundlagar. Motionären har såsom skäl för dessa yrkanden anfört, att en väsendtlig och synbar olikhet egde rum emellan nämnde §§ i ansvarighets-lagen och Grundlagen', hvarigenom kunde inträffa, alt dä Constitutions-Utskottet, enligt 29 § Riksdagsordningen och 106 § Regerings-Formen, ställde en eller flere af Stats-Rådets ledamöter under tilltal af Juslitiae-0mbudsmannen inför Riks-Rätt, denne Rätt erkände och förklarade, att Grundlagen vore öfverträdd, men tillika funne ansvarighets-lagen oanvändbar, ehuru den just för dessa fall, med anledning af sista orden i 106 § af Regerings-Formen, blifvit af Konung och Ständer stiftad. 20 Lag-Utskotteti Betänkande, N',o 127. b) i Hög vördi ga P re sle-Slå nde t: Af Ilerr Prosleu Säve, sorn anfört, att då det utgjorde den monarki ska statsförfattningens väsendlligaste grundsats, ali Konungens gerningar skulle vara från åtal fredade, så tillhörde det äfven den Conslilutionella Monarkiens grundval, att, då Konungen icke kunde handla omedelbarligen allena, utan genom sina rådgifvande embetsman, desse borde vara nationen ansvarige för Regeringens handlingar.