Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I Afd. 39 Uäft. 2 Banko-Utskottets Utlåtande M 88. att, om det, under någon längre tid, visar sig, att större eller mindre del af statslåne-fondens tillgångar icke erfordras för det med Statslånet ursprungligen afsedda ändamål, eller utlåning från Banken, Banko-fullmäktige må kunna, när sådant med fördel kan ske, använda af berörde medel till inköp af de för stats-lånet utgifne obligationer. Stockholm den 6 Mars 1858. Reservationer: af Herr Ekman. af Herr Wallenberg: »Emot Utskottets tillstyrkan af en framställning till Rikets Ständer, som jag anser hvarken nödig eller nyttig får jag mig vördsamt reservera. Det vill synas, som om man alltför mycket log intryck af den för dagen rådande opinionen, som nu anser det extra stats-lånet såsom en riks-olycka, måhända hufvudsakligen derföre, att man är missnöjd med vilkoren på hvilka det blifvit upptaget. Men om någon förlust drabbar Staten i och för denna låne-transaktion, så är föga anledning att denna förlust blir minskad genom att Rikets Ständer nu uppmana Herrar Banko-fullmäktige att spekulera uti berörde statslåne-obligationer. Man har då på den korta tiden af två månader glömt hvarföre länet upptogs. Det var visserligen icke för att derpå göra en direkt vinst uti den ränte-skillnad, som kunde uppkomma mellan upplåningsoch utlånings-räntan, det var icke heller för att förekomma penmngekrisens härjningar inom handelsverlden, ty dertill var åtgärden för långsam, utan det var i ändamål att landets näringar ej skulle för bristande förlagskapital falla i lägervall Det är detta som var hufvudsakliga syftemålet med Statens mellankomst och Staten skall erhålla sin skade ersättning genom ökad bevillning. Huru vinnes nu detta ändamål, om man genast börjar att återköpa berörde obligationer eller, som är det samma, återgälda större eller mindre del af lånet innan det ens blifvit begagnadt. Vid lånets upptagande klagade man öfver den korta återbetalningstiden och nu jir man beredd att vidtaga åtgärder till dessa betalningsterminers ytterligare inskränkning.
Då tillgången på behöfliga mönster är särdeles knapp, må här nämnas ett sätt att förskaffa sig sådana. Ur en vanlig barnbilderbok afritade jag passande föremål, kopierade af dem med s. k. blått kopiepapper på färdigrutadt (finrutigt) mönsterpapper, som erhålles i bokhandeln, hvarefter jag med blyerts och målpennor fullständigade o c h färglade mönstren. Arbetet låter svårare, än det i själfva verket är. När så mattan fått sitt tillräckliga antal bilder, af sydde jag hela alfabetet med svart garn, ströende in bokstäfverna här och där mellan bilderna. Så snart hvarje särskild bild är färdigbroderad, sprättas naturligtvis tråckeltrådarne bort, och stramaljen utrifves tråd för tråd. Mattan fordras med jutetyg och förses i kanten med ett tjockt snöre. Kaima. Arbeten af gummimassa. Massan köpes i Finland på Beijers bokhandel i Helsingfors, men fås i Stockholm hos Kuntze och komp. m. fl. Det ser ut som ett segt, brunt papp och har en stark gummilukt. Vid användning sättes en bit däraf i kokhett vatten (fördelaktigast att hela tiden hålla vattnet hett på ett petroleumkök) då den genast blir mjuk och låter böja och forma sig efter behag. Man formar blad, stjälkar, blommor (blombladen tills vidare h v a r t f ö r sig) och kastar, så snart man format ett blad färdigt, detsamma i ett fat kallt vatten. Då man fått det erforderliga antalet blad och stjälkar, tager man upp dem ur vattnet och börjar foga ihop dem till blommor och hela blomslingor. Detta sker genom att vid ett ljus värma den spet, ssom skall fästas vid. Sedan arbetet stått till andra dagen för att något hårdna, bronseras det i skilda färger o c h fästes på det föremål, som därmed skall prydas; härvid begagnas samma förfaringssätt s o m vid hopfogandet af de skilda bladen. Materialets utmärkta böjlighet gör arbetet mycket trefligt, o c h med någon öfning kan nära nog konstnärligt arbete uppnås. Den största utsikt att uppnå ett vackert resultat har man, o m man är i tillfälle att begagna naturliga blommor o c h grenar som modell.
Hvad konventioner beträffar, så om man gör sig reda för fortgången af dessa öfverenskommelsers åvägabringande under de sednare åren, torde de icke lemna något särdeles gynsamt resultat, Det har t. ex. icke sällan inträffat, att ehuru pastor och församling varit ense om sämjan, densamma ändock blifvit kullkastad derföre att Konsistorium icke ansett presterskapets rätt fullt betryggad. Vidkommande Gr. Anekarsvärds förslag om bestämmandet af ett visst minimum för adjunkters och vice pastorers aflöning, ber jag att få nämna, att det visserligen var fråga derom inom Utsk., men man kunde icke finna någon grund, hvarefter ett sådant minimum borde bestämmas. Det skulle nemi. ieke kunna fastställas så, att det icke på ena stället blefve för litet och på det andra för stort. Jag tror derföre att då allmänna tänkesättet framför allt är gynsamt för det lägre presterskapets bättre aflönande, kan man gerna vid Utsk:s Betänk, i denna del låta bero. Frih. Haab har redan besvarat den anmärkn., som gjordes af Hr Tham i afs. å PresteSt:s privilegier. Den frågan ansågs inom Utsk. icke lägga hinder i vägen för en sådan reform, som Utsk. föreslagit, ehuru en reservant visserligen vidrört densamma. Men det torde vara temligen afgjordt, att PresteSt:s privilegier endast innehålla, att PresteSt. skall kollektivt bibehållas vid sina tillhörigheter, hvilket naturligtvis icke lägger något hinder i vägen för att öfverflytta någon del af en enskild prestlägenhets inkomster på en annan. vi h. n 322 Den 16 Juni e. m. Öfriga aumärkn:r hafva af föreg:de talare blifvit så fullständigt vederlagda, att jag icke har någonting vidare att tillägga, utan slutar med att anhålla om bifall till Betänk. Gr. Anckarsvärd: Jag befinner mig här i den särskilda belägenhet, att jag från det ena hållet blir anmodad att återtaga mitt amendement för att derigenom tillvägabringa afslag å Utsk:s Betänk., och från det andra upmanas till samma åtgärd för att förskaffa bifall till samma Betänk.
Direktörer, att del icke vore tjenligt att dessa val förrättades af R. St:r och man möjligen skulle kunna hjelpa sig med 2:ne Direktörer, d. v. s. med ett mindre antal än vid öfrige lånekontor. Utom del, att det beror af Ständerne sjelfve alt välja eller icke välja sina Direktörer, ber jag dock att få anföra eli särskildt skäl för mitt yrkande, att vid det ifrågaställda kont. 4 Direktörer der måste finnas, nemi. en af hvarje Rikstånd; ty på Gottland känner hvar och en den andras ekonomiska ställning. Presten känner ganska väl till det ekonomiska förhållandet inom presterskapet, Borgaren inom borgerskapet, och Bonden känner, åtminstone inom det härad der han är boende, samma förhållande hos allmogen, och derföre tror jag alt här, likasom vid andra kontor, för pröfning af vederhäftighetens säkerhet, 4 Direktörer böra finnas. Man har talat om alt inrättningen af oftanämnda kontor vore en favör, som man visade Gottlänningarne: så kan jag ej betrakta saken, — jag finner deri ingenting annat än hvad man har rätt alt vänta af Ständernas upmärksamhet på en provins, der stora naturförmåner ligga dolde i jorden, de der icke utan understöd kunna framdragas i ljuset, der således åkerbruk, näringar och handel, behöfva rörelse-kapital till sin förkofran, ja! ingenting annat, jag uprepar det, än Sländernes skyldiga uppmärksamhet på en af Sveriges bästa provinser, som länge nog saknat hjelp från moderlandet. Man har äfven anfört att denna lånerörelse möjligen skulle inleda mången i skuldsättning: detta är visserligen sannt; så har det gått till här på fasta landet, att icke allenast Bankrörelsen, ulan äfven Privatbankerne hafva inledt mången i en skuldsättning, hvilken icke för alla varit så serdeles förmånlig, kanske till och med olycklig; och så kan det visserligen äfven komma att hända på Gottland; men bör man väl se på undantagen och icke på regeln, då det är fråga om att stifta lag för en nyttig inrättning.
Regeringsformen icke funnes något stadgande, som berättigade en yngre Son af Stamfadren till en, efter år 1809 adlad ätt, att i något enda fall inträda uti denne senares Adelskap, så länge någon manlig descendent af den äldre Sonens gren ännu lefde, utan det i nämnde 5- fastmera vore uttryckligen föreskrifvet, att Adelig, eller Greflig-eller Friherrlig-värdigfcet, som derefter förläntes, ieks tillföll flere än den, hvilken adlad eller upphöjd blifvit, samt efter honom, hans äldste manlige bröstarfvinge i rätt nedstigande , led efter led, samt efter denna grens ingång, Stamfadrens närmaste manliga afkomling, och så vidare;—Ty och då General-Intendenten d'Orchimonts äldre Broder, jemte en Son till honom ännu lefde, och denna gren sålunda icke i Utskottets tanka kunde betraktas såsom utgången , fann Utskottet, med iakttagande af 83 §• Regeringsformen, sig icke kunna emot 37 §. i samma Grundlag anse General - *04 Frcrt. ut dr, d. 8 DeC. isai. Intendenten d'Orchimont för uärvarande var» berättigad att för Adeliga ätten d'Orchimont N:o 2227 å Riddarhuset intaga säte och stämma, utan tillstyrkte , att den honom, f sådant afseende tilldelade Pollett måtte återfordras; samt Herr Grefve Lewenhaupt, Gustaf, såsom Rid. derskapets och Adelns för tillfället varande Ordförande, genast efter uppläsningen afRiddarhusUtskottets berörde utlåtande tillkännagifvit, att, enligt dess öfvertygelse, förevarande fråga verkligen berodde af Grundlagens föreskrift och således borde alldeles efter Grundlagens ordalydelse bedömas och afgöras; hvadan och enär 3y §.
I Carlskrona har den nya Skeppsgoste-kasernen blifwit inredd och fullbordad, nytt kokhus och nödiga uthus för densamma uppförda, den betydliga reparationen pä Tyghuset fullbordad, stora Lavettboden reparerad och stllökc med en maning, en rustkammarbyggnad för Sjö-Artilleri-Regementet inredd, en ny klensmedja med tio eldar fullbordad, fastage förrådet utwidgadt, ett nytt stitage-förrads-hus uppfördr, wantjkjulet pä Lindholmen ombygdt och apteradt till Jnventariekammare, groffmedjan alldeles förändrad efter en ny ändamalsenligare method och redan försedd med 22 eldar, kanonexercishus uppfördt, kokhus för Matrosoch Bätsmanskafernerite nybyggda, samt kasern-byggnad för Båtsmän päbörjad, utom det att en mängd större och mindre reparationer och förbättringar ä Kronans hus, hägnader, broar, guaier, wägar och brobänkar midtagits. I Stockholm äro Carl Johans kyrka pä Skeppsholmen och Wakthuset pä Galerwarfwet fullbordade, ett bätwattenffjul, ett ammunitionshus, falut-batteriet med denvarande förwaringshus, gastar ä galer-ffjulen, samt en del uthus nybyggda, äftvensom inredning werkställd ä norra ändan af det nybyggda kanonstupffjulet, en större reparation ä kanonier-kafernen innewarande är börjad, utom det att andra mindre reparationer och byggnader samt guaie-anläggningar egt rum; warande derjemte, rippä Rikets Ständers underdäniga anhållan, en generel besigtning werkställd ä alla i närheten af Armöens 2l utredningsförråd pä Skeppsholmen belägna byggnader, till utrönande huruwida wid nägon af denr kan finnas eldfara. Wid Götheborgs Station hafwa hus och byggnader undergått de reparationer, som warit af behofwet päkallade, och en förlängning af derwarande kanonflupskjul päbörjad, för att mera ändamålsenligt kunna konservera det wid Stationen warande förökade antal fartyg.
Sedan Stats-utskottet ansett sig böra sammanträda med allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet för denna frågas behandling, hafva Utskotten tagit den - 6 Slatssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.o 24. samma i öfvervägande; och som Utskotten, uti förut afgifne utlåtanden, i anledning af väckta frågor om dels båtsmanshållets indragning och dels lindring i rustoch roteringsbesväret, uttalat den åsigt, att någon förminskning af den stående arméen eller båtsmanshållet icke bör, åtminstone för närvarande, ega rum, samt det icke heller kan tagas för gifvet, att rustoch rotehållare skulle vara villiga att erlägga vakance-afgift i stället för att in natura utgöra den dem åliggande rustoch roterings-skyldighet; få Utskotten tillstyrka, att motionen, så vidt den afser en del af den indelda arméens och båtsmanshållets ställande på vakance, måtte förfalla. Hvad derjemte angår motionärens hemställan att anslag måtte meddelas, för tillvägabringande af båtsmans-rotehållarnes befrielse från skyldigheten att utgöra tre-års-persedlarna eller kapotterna, så få Utskotten, med åberopande af sitt utlåtande N:o 12, angående båtsmans-beklädnadens öfvertagande af kronan emot en viss årlig afgift af rustoch rotehållare, tillstyrka, att motionen äfven i denna del ej må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Stockholm den 10 Juni 1818. Ank. till Exp. Utsk. d. 13 Juni, kl. 2 e. m. Utlåtande i anledning af vackt fråga om förändrade grunder får roterings-skyldighetens utgörande vid Uplands och Westmanlands Regemente.
Riksdagsordningen föreskrifver, att Ständerne skola en sådan instruetion utfärda, ehuru samma §, innefattar i det närmaste en nödig instruetion, får jag, med åberopande af mitt yttrande, intagit i Statsutskottets förevarande Utlåtande, förnya mitt yrkande, att 1813 års instruetion må allenast blifva gällande, endast med tillägg att gransknings-rättighetcn må blifva tillämpad på lika sätt, som före i8a5 års revision ägt rum, hvarförutan ändamålet med Statsrevisioos-inrättningen förfelas, och ett behofligt stöd för det co.nslitutionella Statsskicket saknas; yrkande jag, så mycket mera, att den föreslagnc ilis true t io nen må förkastas, som de tillstyrkte ändringarne och tilläggen äro, dels olämplige, dels för - Den i5 Januarii f. m. {inledande, genom olika begrepp om meningar, till nya tvister, sorn man söker undanrödja, i afseende hvarpå jag får åberopa Herrarne von Hartmansdorff^ och Ekermans välgrundade reservationer, i hvilka jag i öfrigt hufvudsakligen instämmer, och får i synnerhet fästa uppmärksamheten å obehörigheten och olämpligheten af 12 §:s föreskrift, att en Ombudsman ifrån StatsContoret skulle vara berättigad att till Revisorernes protocoll meddela dem upplysningar, då han anser sådane erforderliga; af hvilken rättighet obehagliga, och med Revisorernes värdighet oförenliga, tvister möjligen kunde uppstå. Denna föreskrift saknar ock all grund i 1812 års instruction, och hör, likasom 8 §., utgå, i den oförmodade händelse instruclionsförslaget skulle antagas; äfvensom jag anser införande.uti 18 §. af 90 §. RegeringsFormen, i 1812 års instruetion icke åberopad, icke lämpligt, hälst förtydningsandan kunde ifrån denna §. möjligen hämta en tillämpning, sorn föranledde till inskränkning i den Grundlagsenliga granskningsoch yttrande-rätten, i synnerhet som man vid denna Riksdag erfarit, att denna §. stundom blifvit i Utskott i samma ändamål åberopad.
Maj:ts pröfning, utan, såsom varande en tilläggning i Grundlagen, genom ett Grundlagssladgande afgöras. Utskottet har likväl icke velat härpå ingå, utan ansett hvad Utskottet föreslagit, eller också intet, vara lämpeligt. Då jag icke kan dela denna tanka, hemställer jag, ur ofvannämnde skäl, att Utskottets Memorial må afslås. Herr Rosenqvistj Fredrik Leonhard: Kort har Utskottets svar på de gjorde anmärknirigarne varit; kort skall jag ock nu yttra mig. Jag åberopar mina emot Utskottets första Memorial gjorde anmärkningar, och anhåller, på grund deraf, om Proposition till afslag å Memorialet. Herr Cederschjöldj Pehr Gustaf: Så mycket jag kan minnas tillstyrkte Utskottet i sitt första Memorial en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t med anhållan, att alla Regeringsärenden måtte i Allmänna Beredningen handläggas innan de i StatsRådet förekomma. Jag inser omöjligheten af att efterkomma en sådan föreskrift, så länge Regeringen befattar sig med alla så - 7° Den 5 Februari i e. rn. dane ärenden, sora nu. Jag log mig derföre friheten bevisa, att rättsfrågor ej böra inför Kongl. Maj:t i StatsRådet föredragas. Om nu en så beskaffad skrifvelse beslötes, kunde Kongl. Majit deraf få anledning alt eftertänka, om rättsfrågor ej borde skiljas från StatsRådels befattning, hvarigenom de öfrige målen kunde hinna att i Allmänna Beredningen handläggas. Herr von Troil, Emil: Lika med de tvänne första talarne anhåller jag om afslag på Memorialet. Så vidt jag vet har ConstitutionsUtskoltet icke mer än tvänne befattningar, den ena att utarbeta förslag till Grundlagsändringar, och den andra att anmärka och beifra om Grundlagarne blifvit öfverträdde eller Rikets sannskyldiga nytta åsidosatt, hvilket Utskottet likväl förklarat intetdera här vara fallet. För min del finnér jag således den ifrågavarande åtgärden af en sådan art, alt den ingenstädes i våra Grundlagar blifvit förutsedd.
För uppbyggandet af hospitalshus med nödige uthus (med tomt 1 å 2 tunnland) R:dr Ruut 14,800: Sängar, linne och öfriga nödiga husgeråd ., „ 5,200:' Samt årliga omkostnader: Underhåll, mat och värme för sjuke ,. Läkarearfvode, betjening, inventariers underhåll ... „ „ 2,500: 6000: Då Sundhets-kollegium, på hvars värma för saken och gunstiga förord jag alldeles icke tviflan, i händelse dess yttrande af Stats-Utskottet infordras, likväl funnit betänkligt att plötsligen äska ett så stort anslag, under det att statskassan på alla håll så träget anlitas, torde någon nedsättning särdeles för närvarande statsregleringsperiod kunna göras i kostnadsförslaget. Af de sjukas antal, som väl torde uppgå till 90, lärer väl enligt i Norrige vunnen erfarenhet, högst en tredjedel komma att anlita stiftelsen. Af vidfogade häfte af Norriges offi.ciele Statistik sid. 43 synes att sjukrummen i Plejestiftelsen N:o 7 äro 18 fot långa, 18 fot breda och lÖ fot höga (kubikinnehåll 3,240 fot.), och att hvart sådant rum kan inrymma 7 patienter. Under första statsregleringsperioden kunde svårligen mer än tvänne sådana rum blifva upptagna, emedan här Pih. till P St. Prof. 1862 Sf 1863. 11 Sami 2 A/d. 12 90 Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 48. såsom annorstädes patienterne utan tvifvel till en början tveka att öfverlemna sig åt stiftelsen. Om således till en böljan en tvåvåningsbyggning af trä uppföres med 4 sådana rum i hvarje våning, så bör väl den kunna inredas och förses med nödiga husgeråd för 15,000 R:dr. Den årliga omkostnaden torde under första statsregleringsperioden kunna nedsättas till: Läkarearfvode : R:dr R:mt 500: Betjening (2 personer) • „ ., 700:
Några få skiljaktigheter afgjordes uti Förstärkta StatsUtskottet genom mycken pluralitet, öfvertygelsen, att det nu gällande systemet, hvarvid folket blifvit vandt och som har en längre erfarenhet till förespråkare, är det rätta, har inom Utskottet varit gällande, synnerligast af det skäl, att om ett annat beskattningssätt nu skulle införas, man med skäl befarat, det den behöfliga och af Ständerne fastställde bevillningen ej skulle utgå. BevillningsUtskottet, som ej kunnat med visshet bedomina, huruvida ej en ökning af bevillningen skulle blifva behöflig, i anseende till de flere begärda anslag, Den 3o Mars f. m. 249 och sorn tillika insåg, det icke bevillningen, med hopp om dess utgående, skulle kunna till högre belopp, än den är, fastställas för jordbruk och näringar, har, för att äga någon utsigt till en, ehuru ringa, höjning uli densamma, vidtagit de få förändringar, som nu i förevarande Betänkande om grunderne äro intagne och hvilka kanske med skäl klandras, såsom t. ex. bevillningen af löner från och med 5o R:dr, då skyldigheten till bevillnings erläggande deraf, enligt ännu gällande stadga, vidtager först, då lönen öfvergår 200 R:dr. Utskottet har aldrig ens egt någon förmodan, att ett så magtpåliggande Betänkande som det, hvilket innehåller grunderne för bevillningen, skulle utan återremiss antagas, och då har åtminstone jag, såsom UtskottsLedamot, hoppats, det anmärkningarne vid återremissen måtte beledsagas med så upplysande och på öfvertygelsen, attnågot bättre finnes, verkande facta, att Utskottet deraf skulle kunna hemta skäl till andra åsigter, än de nu framlagda.
Deductions-afgift vid ingifvande af Deductioner och Contra-Deductioner i Revisions-saker (Ch. Sig., se 4 §•) ' Canzligeb., 2: Pass för resa till Utrikes ort (Ch. Sig., se 4 §•) * Canzligeb. 4: Stats-Ministerns för Utrikes Ärendena pass för utländska resande att i Riket inkomma - Canzligeb. 3: Bevillnings-Utskoltets Memorial, N\o 3l. 13 Kongl. Maj:ls Pass för skepp, med lastning till Barbaresk-Sta terne eller andra utrikes orter (Ch. Sigl., se 4 §.) canzligeb. 25: — Bevis från Justilias-Stats-Ministern, på anmälan om Tidningar — Canzligeb. 3: — Och bör dessutom å förenämnde, från Kongl. Maj:ts Canzli utgående expeditioner, i stället för de så kallade Sigillpenningarne, stämplade papperet ytterligare ökas: å Adels-, Friherreoch Grefve-bref med 9: — j å alla öfriga från Kongl. Maj:t utgående expeditioner med] 1: — samt å Juslitias-Canzlerens fullmakter för Landsoch Stads-Fiscaler, samt Justitias-Stats-Ministerns meddelade bevis för tidningars ulgifvande med — 12. 3:ne Riks-Stånd hafva godkänt Utskottets yttrande, pag. 17, i Betänkandet N:o 13, angående af Herr Roos väckt motion, att den i vissa fall allmogen beviljade lindring uti och befrielse från stämplad pappersafgifts erläggande måtte upphöra; och ordet Allmoge ur Författningen utgå samt ordalydelsen ställas så, alt endast den verkligt fattiga finge tillgodonjuta lindring eller befrielse; hvaremot Borgare-Ståndet, med afslag å Utskot tets yttrande, gillat det i omfärmälde hänseende af Herr Roos gjorda förslag. I händelse Borgare-Ståndet icke frånträder sitt från öfrige Riks-Slåndens i delta afseende skiljaktiga beslut; föreslår Utskottet följande voteringsproposition: 8:o.
Hvilket Rikets Ständer $ i underdånighet anmäla, med anhållan, att E. K. M:t läckles låta lill efterrättelse kungöra allmän författning angående slämplade pappers-afgiflens beräkning och utgörande, i öfverensstämmelse med det förslag, sorn härmedelst underdänigst öfverlemnas. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 24 Oktober 1857. Förslag: lill Författning, angående stämplade pappers-afgiften samt hvad vid kontrollen och upphörden deraf hör iakttagas. § 1. Allmänt stadgande. Alla handlingar och skrifter, hvilka till Domstolar, Embetsverk eller andra myndigheter ingifvas, der företes eller utfärdas, äfvensom alla här nedan omförmälda, emellan enskilde personer upprättade, kontrakter, öfverenskommelse!' eller förbindelser, samt lysningssedlar till äktenskap, skola antingen skrifvas på stämpladt papper, eiler ock dermed beläggas, lill det belopp, på det sätt, med de undantag och vid det ansvar, denna författning vidare stadgar. § 2. Stämpling af papper och dess värde. Riksdaler samt dessutom vexelblauketter af sådane valörer, som i 8 § 7 mom. stadgas. ExpeditionsUtsi:c tids Fersing till underd. Skrifvelse K.-o 136. 375 Stämpling af egna vexel-blankelter må jemväl kunua ega rum, på sätt och i den ordning, här nedan i 16 § finnes bestämdt. 8 3. Allmänna föreskrifter vid författningens efterlefnad. l:o Rättegångsoch andra skrifter, som af Rätter, Embetsverk eller andra offentliga Myndigheter lill parter eller sökande utgifvas, skola skrifvas på stämplad! papper, med undantag af Domar, Utslag oell Resolutioner, som genom Justitie och öfriga Departementen af Kongl.
Sl. Prot. 1633 & 1834. 4 Sami. 1 Afd. 24 Hafi. 1 2 Stats-Ulskollels Utlåtande, J\s 69. befattningar jemväl i andra verk, Rikets Ständer måtte anslå nödige medel, så att desse tjenstemän, hvilka hade i lön, uti 2:a graden, 1,000 R:dr och i den 5:e, 1,600 R:dr, finge, i likhet med Kongl. Stats-kontorets tjenstemän i samma grader, 1,200 R:dr i 2:a och 1,800 R:dr årligen i den 3:e graden; samt den sednare, eller Hr von Hartmansdorff, dels att den del af Krigs—kollegii Embetsoch Tjenstemäns aflöning, hvilken utgår af särskilda under Kollegii förvaltning ställda kassor, utgörande tillsammans 26,094 R:dr 52 sk. måtte, med afseende å angelägenheten att icke minska dessa kassors tillgångar och belasta dem med pensionering af Kollegii embetsoch tjenstemän, uppföras å Stat, dels ock att, af de 3 KrigsRåden, de 2 äldste, som, enligt Kollegii Interims-Stat, uppbära 2,500 R:drs lön, finge, i likhet med äldre Hof-Rätts-Råd, 2,600 R:dr hvardera årligen.