Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
f||x; esklädd stod hon i det öppna, fönstret och blickade ut öfver den solbelysta nejden. Den långa vintern var förliden, våren höll sitt tysta, högtidliga intåg, och skog och mark klädde sig fjerran och när i sin ljusgröna högtidsdrägt. Vestanvinden, bemängd med den friska doften från det späda björklöfvet och de tidiga vårrosorna der ute, lekte ostyrigt med hennes ljusa, lätt: lockiga hår, smekte de fint rundade Och likväl var det icke ensamt sorgen öfkinderna, de vackra dragen och den behagver hvad de förlorat, som så tröstlöst tyngde fulla ungdomliga gestalten. hennes hjerta. Tusen gånger mera qvalde Allt var lust och lif, återuppvaknande och henne medvetandet om, att det var hon, som föryngring, allt utom uttrycket i hennes dref honom ut i fjerran land från allt hvad sorgsna ögon. han älskat, bland motgångar, ja kanske nöd Dessa ögon sågö, men uppfattade likväl icke och faror, ensam bland främmande menniskor. det ystra lifvet der ute i vårsolens ljus. Mörka, Hon kom i håg, huru undergifvet han mottagit tröstlösa tankar dvaldes innanför den bländslaget, som krossade hans lefnads lycka. Inhvita pannan, talade ur de själfulla ögonen gen omanlig klagan, ingen den minsta föreoch kastade sin skugga öfver de intagande bråelse mot henne, som beredt hans olycka: dragen. tillskrifvande sin egen svaghet skulden, derHon var ännu helt ung, bara ett år öfver för att han icke egt mod att afstå från tjugu. Fyra år derförut hade hon varit en yr henne, då han bort veta, att han aldrig kunoch lefnadsglad flicka, för sitt vackra utseende nat vinna hennes hjerta. Nu skulle de skiljas och sina tilldragande egenskaper firad oeh och må hända aldrig råkas mer. Hennes make, äfven han resklädd, inträdde nu och närmade sig den plats, hon innehade vid fönstret. Det var en reslig, välbildad gestalt, i sin fulla mannakraft, väl ett tiotal år äldre än hon. Hans drag voro icke vackra, men buro en omisskännelig prägel af en ädel och upphöjd karaktär.
Lanco-Utffottet ansäg emedlertid desi owilkorliga pligt wara, at harwid ej förtiga, Utskottets enhälliga säkra tilförsigt, bet förderörde fortsättning af Rikets understödjande, genom detta Riksens Ständers Werk, beledsagas af re8pectjve Ständens fasta föresats, at utse säkra medel til ersättning med all möjlig skyndsamhet, af Kanguen8, för Rikets räddning redan gjorde och än widare utgörande utomordenteliga och opäräknade förjkotter, för ingen del likwäl, i afseende pä Werkets egen säkerhet och 8vUäite, samt UeUi8atiolien8 oafbrutna underhällande, hwarutinnan Högloft. ULNLO-Utssottet, af redan inhämtad pålitlig kännedom, fanni sig förwisiadt, det i alla fall nägon slags farhäga icke agde rum; men egenteligen, för at ät Werket äterställa den förmåga, som är och förblifwer oumgängelig för fortsättningen af de owanliga biträden dem Rikets alla ftärings-grenar, til deras uprätthällande, sätt begagna, och hwilka ännu, under det allmännas fortfarande vlyckliga belägenhet, ej kunna umbäras, icke eller dem förutan kunna äga beständ. Riksens Högloft. Ständer hafwa erfarit, i hwad mohn, endast en kraftig medwerkan, ifrän de - Den Z Iunik. 463 deras, pä säkra grunder stadgade, och wisligen förwaltade Lanco Werk, i nödens och bekymrets stund, gjort Rikets räddning möjelig: under innerlig önskan, at et sä beskaffad! behof, för Swea Rike i all framtid mätte uteblifwa! bör emedlertid wisiheten, wid detta märkwärdiga Mötes stut för Riksens Högloft. Ständer blifwa oandeligen tilfredsställande, at til full activitL bafwa äterfört, et, i alla afseenden säkert stöd för Rikets uprätthällande, äfwen under de mäst brydsamma tilfättigheter.
Då uti texten utsattes, huru mycket silfver sedelhafvaren äger alt utbekomma, lärer det vara gifvet, att hans ovilkorliga rätt är att få bestämdt så mycket silfver, som sedeln Utlofvar. Om han nu kommer till Banken med en sedel, hvarpå står skrifve!, att han har rättighet att för hvarje r:dr få 3-£s:dels U fint silfver, och erhåller något mindre, äger lian laglig rätt att protestera deremot. Han kan säga, att hans rätt ej blifvit honom till fullo lemnad, och det är detta, som Utsk. icke ansett lämpligt, så snart det finnes ett remedium, som tillåter ett mindre silfverqvantum. Hvad den värde talaren derjemte anfört, att det skulle vara så svårt att utröna, huru mycket fint silfver myntet innehåller, är icke öfverensstämmande med verkliga förhållandet; ty då man vet, att silfret skall vara 12-lödigt, behöfver man blott kasta myntet på vågen för att undersöka qvantiteten af det finsilfver, som deri innehålles. Detta är ett försök, som jag ofta gjort med det nypreglade silfvermyntet, hvaraf en del är slaget med fullt begagnande af nu tillåtet remedium. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag hade icke arnat yttra mig öfver detta betänk, och är derföre ej heller försedd med de handlingar, hvilkas ordalydelse jag härvid kunde åberopa; men den uppkomna discussionen rör:de en åtgärd, der samtliga Fullmägtige varit enhälliga, föranleder mig att bryta tystnaden. Jag börjar således att hembära BancoUtsk. min tacksamhet för dess välvilja att i den tillstyrkta de - Dcn ao Ju 11 i. chargen mera hafva afsett våra bemödanden än förmåga att under kinkiga förhållanden uppfylla det vigtiga uppdrag, som varit oss lemnadt. Jag kan likaledes icke annat än gilla Utskts sätt att behandla de tvistefrågor, som i afseende på rätta förståndet af II. St:s lemnade föreskrifter, angrde det vigtigaste af våra uppdrag, ägt rum, dels emellan Revisorer och Fullmägtige, dels inom Fullmägtige.
Mij eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, rörande yrkad befrielse för Gottlands Hemmans-ågare att underhålla Lastagebryggor vid de på ön varande Landthamnar, samt de för Tull-bevakningen inrättade så kallade StrandridareBostållen; blef samma Betänkande, i anledning af de utaf Grefve Mörner, Carl, och Friherre Cederström, Jacob, dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets den 5 dennes under N:o 280 afgifne, samt den 10 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående nedsättning af en Committée, till undersökning om beskaffenheten af alla hemmans onera. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af följande ConstitutionsUtskottets den 5 och 3o sistlidna Junii aflåtne, samt den 28 i samma månad eftermiddagen och den 11 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Memorial; N:o 26. Angående förslag till en rättelse B en 14 Juli i /. m. af inledningen till nu gällande TryckfrihetsFör ordning; N:o 27. Angående ett tillägg i y5 §. Riksdagsordningen ; N:o 54. Angående ett nytt moment vid alu. tet af 68 RegeringsFormen; N Rörande ett tillägg i i5 §. Riksdagsordningen j N:o 36 Angående förslag till en ändring i 2.3 § Riksdagsordningen j Fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde förslag, till den behandling 56 §. RegeringsFormen stadgar, godkänna. Ut supra. S. D.
De eftergifvanden, som vi tid efter annan gjort, i afseende på deras manufacturvaror sedan 1823, hafva icke i England medfört den ringaste lättnad i afsättningen af vårt jern eller våra skogseffecter, utan, hvad de senare angår, snarare motsatsen. I de länder, hvarest det friare eller oinskränkta handelssystemet blifvit infördt i hela sin vidd, eller ock en reglerad smuglingsrörelse fått inrota sig, finnér man deremot, huru industrien gått under, myntet försämrats, och hela landet försjunkit i fattigdom och beroende, såsom uti Portugal och Spanien. Att hos oss handel och handtverk lida, att osäkerhet och stagnation sedan några år tilltagit inom vårt land, dertill ligger orsaken förnämligast i det dåragtiga begäret efter producter af utländskt glitter och flärd, hvilkas införande, dels våra illa beräknade Tull-lagar medgifvit, dels lama tullbevakningsanstalter icke kunnat förhindra. För en del af våra redbara exportartiklar hafva vi tagit i utbyte leksaker och lyxartiklar af alla slag, som nu fylla krambodar och marknadsstånd, och i sin mon bidraga til! undergräfvande af mångas välstånd. Bil. till Bevillnings-Utskotlets BetänkandeJV.-o 2/. 23 Någon nytta har denne import icke medfört, hvarken för consumenter eller ens för importörerne, hvilket senare häst bevisas af den mängd concurser, som inträffat de senare åren, och af den ökade oredan i landels creditförhållanden. Endast genom säkerhet i gällande lagars bestånd och lönande afsättning kunna industriella företag befrämjas, så att capital deri blifva nedlagde; men fyllas behofven med utländska tillverkningar, så är det klart att afsättningen försvåras för den inhemska näringsfliten, och i stället för utveckling är aftynande och förfall en gifven följd.
Skulle denna proposition ej bifallas, anhåller jag om den, jag såsom alternatif yrkat, eller att ifrågavarande anslag måtte nedsättas från 600 till 5oo R:dr. Herr Tham: Då Ridderskapet och Adeln icke allenast bifallit alla de framställningar af lönebelopp, som StatsUtskottet föreslagit, utan äfven i några fall gjort tillökning deruti, så skulle det förefalla något besynnerligt, att afslå ett måttligt anslag, som bade till ändamål att hjelpa den nödställda och fattiga. Jag kan således ej instämma med Friherre Anckarsvärd uti afslag, men kan gerna instämma särdeles i den första af Herr Rosenskölds framställningar, som jag bäst kan bedöma. Huns Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken erinrade, att sedan en 43 H. joo Den 28 September e. m. Ledamot begärt votering, i händelse det för ifrågavarande ändamål tillstyrkte anslag icke af Ridderskapet och Adelil förkastades, syntes man icke kunna undvika votering, vid hvilken afslag borde i contrapropositionen intagas; och hemställde Hans Excellence, om icke Ridderskapet och Adeln behagade förena sig derom, att det af Herr Munck af Rosensköld föreslagne tillägg finge jemte Utskottets förslag i Ja-propositionen införas. Ropades Ja. Hvarefter Hans Excellence framställde följande Voterings-proposition; Den, som bifaller StatsUtskottets förslag, att på Stat inå uppföras en summa af 600 R:dr B:co årligen intill nästa Riksdag till SundhetsCollegii disposition, för underhållet och begagnandet af en Electricitets-machin, samt arfvode för den dervid anställde Läkare och tjenlige rums anskaffande för Appareillens placerande; äfvensom för inköp, användande och underhåll af ett Galvaniskt Apparat, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses berörde förslag hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit. Den 28 September e. m. ioi Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs.
3$:o af den 7 Maj 1845, i anledning af Rikels Ständers Revisorers afgifna Berättelser om verkställda granskningar af Statsverkets samt andra af allmänna mede! beslående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1838 lill och med 1841 (173). 1845 den 15 Juli anmäld genom Finans-departementet, och Landtförsvarsdepartementet meddelad i nedan omlörmälda punkter. 1845 den 31 Juli genom Landlförsvars-departementet föredragen; 2:o Och blef, i anledning af Rikets Ständers i denna punkt yttrade åsigt, att den vid 1841 års slut före funna egentliga bristen å för detta Tredje, nu mera Fjerde, HufyudtileLn 15,934 R:dr 8 sk. 6 rst. borde intill näslinsluu - 14 Bil. lill R. St. Justitie-ombudsmans
Då vårt närvar, statsskick åt Konungen öfverlemriat omsorgen enl. 58 §:n Reg.F:n, att till inkomster och utgifter uppvisa statsverkets ställning, och 5g §:n bestämdt antyder, alt Konungen till Utsk:s öfverläggning låter framställa hvad Staten tarfvor utöfver de ordin.-inkomsterna; så lemtiar mitt omdöme icke rum för annnnn slutsats, un den, att det behof, som fylles genom de ordin.-inkomsterna, icke får komma under Pl. Sils öfverläggning, hvarföre gränsen för de utgifter, hvilka R. St., som följd af 57 §:ns tillämpning, kunna vägra, (innes utstakad i 5g §:n, och dessa utgifter äro således de, hvartill de ordin, inkomsterna ej förslå. Månne ej redan denna makt hos R. St. är nog att framkalla hofsamhet hos Styrelsen i anspråk på folkets skattebidrag och aktgifvande å dess förmåga att dem utgöra, och månne ej denna makt, ännu mera utvidgad, kan leda till godtyckligheten, hvars bana, en gång beträdd, kan öppna en ännu farligare, nemi. den, hvarpå rättsförhållanden, ja sjelfva äganderätten skulle kunna förnärmas utan appell till den Statsmakt, som i sina händer har, och måste hafva garantien emot den opinionernas öfverdrift, hvilken, hvad skatter beträffar och sättet för deras utgörande, onekligen lättarekan framkallas genom Representationens fördelning i Stånd, och dessa Stånds olika intressen. Så väl grundskatterna, sorn de ordin.-statsinkomsterna, äro statsverkets grundpelare, hvilka hvarken kunna rubbas i56 Den 8 April f. m. utan begge Statsmakternas förenade beslut, eller böra undanryckas, utan alt, på lika föränderliga grunder, surrogater, af begge Statsmak terna godkända, sättas i deras ställe. Det är enligt min åsigt af grundlagens närvar, ordaförstånd, och den anda, som jag tror lefva i sjelfva grunderna för vårt samhällsskick, som jag bedömmer förhållandena.
Frakterne, som under åren 1851 och 1852 voro låga, förbättrades ansenligt 1853 och blefvo 1854 förmånligare än de på lång tid tillförene varit, hvaremot de under år 1855 åter betydligt nedgingo. Stadens handelsflottautgjorde: år 1836 ... 69 fartyg om tillsammans 6,114 läster » 1850 151 » » b ... 16,139 » och 1855 147 17, /oo 39 De fleste staden tillhöriga fartyg iiro af utmärkt byggnadsarb kopparförhydde och snällseglande, från 100 till nära 400 lästers dräglighet, .och hafva blifvit använda hufvudsakligen i fraktfart på transantlantiska orter. Minuthandeln, sorn vunnit ytterligare utsträckning genom det större antal personer, hvilka i följd af 1846 års Handels-ordning härstädes sökt och vunnit burskap å handel, har i allmänhet varit liflig, lönande och i jemnt tilltagande, såväl med spanmål och andra nödvändighetsvaror, som med öfverflödsoch modeartiklar. Någon grund för omdömet om den inrikes rörelsens tillväxt lemnar följande från tullförvaltningen meddelade uppgifter om antalet af fartyg, som från andra inrikes orter till Götheborg med förpassning ankommit, och af dem, som härifrån till andra inrikes orter med förpassning afgått. Det bör härvid anmärkas, att förpassningsfriheten under tiden icke obetydligt utvidgats. Ankomna. Afjtängna. Antalet af handlande-i Götheborg har, enligt de till Landskontoret inkomne taxeringslängder, utgjort: åren 1836—45 i medeltal 447. år 1850 562. » 1855 573. och voro hos desse sistnämnda år anställde 394 betjente. Hvad Götheborgs Fabriksrörelse angår, så har under den tid, som denna berättelse afser, densamma förkofrats till mer än två tredjedelar högre ti 11- verkniugsbelopp.
Ani;, till Exp, Utsk. den 18 Dec, kl, 2 e, m. Memorial, med vcterings-proposition, i anledning af Riks-Ståndens skil/altiga beslut öfver Utskottens Utlåtande JS':o 68, angående pension för aflidne Banco-fullmcigtigen Anders Danielssons enka och barn. Vid afgörandet af Statsoell Banco-Utskoltens Utlåtande N:o 68, innefattande tillstyrkan, att för aflidne Banco-fullmägtigen Anders Danielssons enka ecb barn malte beviljas en pension å Allmänna IndragningsStaten af sammanlagdi 6oo R:dr Banco, bar samma Utlåtande blifvit af» slaget af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Slåndet, men bifallet af Borgareoell Bonde-Stånden. Då, vid sådant, förhållande, denna fråga, såsom rörande Slals-regleringen, bör genom votering i Förstärkt Stats-Utskott afgöra?, få Statsoch Banco-Ulskolten i berörde ändamål föreslå följande proposition: Den, som bifaller, att för aflidne Banco-fullmägtigen Anders Danielssons enka och barn må på Allmänna Indragnings-Staten anvisas en pension af 6oo R:dr Banco, alt fördelas på så sätt, att enkan, intill sin död, erhåller hälften och h vartdera af barnen en fjerdedel af summan, sonen intilldess han fyllt år och dottern, intilldess hon inträdt i gifte, voterar Ja ; Den, det ej vill, Nej; , Vinner nej, varder ifrågavarande pension icke beviljad. Slockholm den ii Januari 1841 - 4 StatsOch Banco Utskottens Utlåtande, N'.o N:o i3a, Ant. till Exp, Utsi, den 11 Jan. 1841, kl. il f. tt/.
»Hvad är det?» frågade hon och vände på bladet. »Min Gud, sådana kråkfötter – och det här begär ni att jag skall spela a prima vista? Hon gjorde några hastiga preludier och började derefter det nya stycket. Då hon spelat några takter, blef hennes ansigtsuttryck lifligare, ett allt varmare intresse tycktes besjäla henne, och i trots af de illa skrifna noterna spelade hon nästan felfritt igenom ackompagnemanget, medan hon sakta gnolade melodien dertill. »Men det är ju ett mästerstycke!» utropade hon ifrigt, då hon slutat. »Det är en eld, en glöd, en stämning ... hvarifrån har ni fått det – hvem har komponerat det?» tillade hon och vände sig mot Melcher med en frågande blick. Melcher stod med handen hårdt sluten om stolens ryggstöd; hans blickar brände, och läpparne darrade, han var så upprörd, att han knappast kunde tala. »Det är jag, som komponerat det», sade han otydligt, »jag har komponerat det just nu – i natt ... Ni kan förstå min otålighet ... min otålighet att få höra det ... och att få höra det af en sådan mästare som ni ...» Hon tycktes slagen af förvåning. »Ni ... ni har komponerat det ...» upprepade hon ett par gånger, i det hon fixerade honom med en genomträngande, undrande blick. Han besvarade hennes blick, och de sågo hvarandra under flere sekunder så djupt in i ögonen, som om de velat gripa hvarandras själar, ända tills de begge två häftigt vände sig bort. Hon började å nyo att granska sången. Hon tog långsamt igenom den, gjorde ett par anmärkningar öfver några felaktiga harmonier, tog den så helt och hållet om igen och sjöng då med full röst. Melcher lyssnade andlös. Han kunde knappast fatta att det var han, som komponerat det han nu hörde. Inom honom kändes en nästan sprängande kraft och liffullhet, det svindlade för hans ögon – hans eget verk hänförde honom. I detta ögonblick var han stark och frigjord – årslång håglöshet var bruten – framtiden låg öppen, han tyckte att jord och himmel tillhörde honom, att ingen storhet var för hög att nå!
Genom allmän kungörelse bestämme sedermera Ofver-ståthållaren och Konungens Bef:h:de tiden för Taxerts-comiteerne att sammanträda, hvaruti jemväl, till efterrättelse förde skattskyldige, bör utsättas, hvad dem åligga i afseende på uppgifterna lill Taxer:s-comite'en, med hänvisning lill här vidfogade formulär för slika förteckningar; den ordning nämnde myndigheter, med afseende på local-förhållanden, finna nödigt dervid föreskrifva; och ändtligen, att den som uteblifver eller med oriktiga uppgifter inkommer, eller i öfrigt brister uti hvad sålunda stadgadt är, vare till böter förfallen. 5 i3o. fr. § 11 r Bevts-förordn. Dessa taxer.T förrättas i Stockholm inför ÖfverStålhallaren eller den han i sitt ställe förordnar, och i de öfriga städerna inför Landshöfdingen eller dess ombud, med rättighet för dem att, utan deltagande i omröstningarna, vara comi1e'ernas ordförande. Ej må Öfver-ståthållare eller Konungens Bcf:h:de till taxertsman väljas, ej heller den, som särskildt varder till ordför. utsedd. Den i Februari. § I 3 I. Uteblifver Taxer:s-comiteens ordför. eller dess ombud en timma utöfver den för sammanträdet bestämda tid, välje corn i toen , bland sina närvar, ledamöter, vice ordför., hvilken, under den ordinaries frånvaro , försätter comitéen i verksamhet, att förrättningen icke uppehälles. § i32. fr. § 133, Bevts-förordn. Prot. vid Taxer:s-comite' i stad föres af den person, Öfver-ståthållaren eller landshöfdingen dertill förordnar; kommande arfvodet för honom att af allmänna medel utgå, på salt nedanefter stadgas. Tuxer:s-läogden inom hvarje stad föres af skattskrifvaren eller den magistraten dertill utser. § i33. fr. § 129 Bevts-förordn.
Vid förnyad föredragning af Ilr Bildts, Knut, d. 7 dennes på hordet lagda motion om förflyttande af Laridshöfdingeresidensel i Götheborgs och Bohus län ifrån Götheborg lill Uddevalla, samt Gr. Löwenhjelms, Carl Gustaf, i samma ämne afgifne anförande, blelvo sagde motion och anförande lill Allni. Besv.- o. Ekon.Ulsk. remitterade. Föredrogs å nyo och remitterades lill SlatsUlsk. Ilr af Dalströms, Gustaf Jaeob, d. 7 dennes pä höidet lagda motion om ersättning för Hr Landlmarskalkens och Hrr Talmännens riksdagskostnader. O A nyo föredrogs Hr Westerslrands, Pehr, d. 7 dennes väckta och på bordet lagda motion, ang:de grundskallernes förvandling lill bevillning m. m. Hr Rääf, Leonhard Fredr., anförde skriftligen: De fä dagar, sorn förflutit sedan Hr Westerstrand andron . .. ~ sin motion, hafva för mig varit upptagna i den befattning 11. Ståndets hedrande förtroende mig ålagt. Jag har således ieke ägt ledighet att sammanställa dea mångfald af skäl, enligt hvilka jag tror mig böra afstyrka antagandet af ifrägavar. förslag, hvars obehöllighet, skadlighet, orättvisa, omöjlighet och outvecklade skick jag hoppas kunna fullständigt ådagalägga, om mig tillätes alt fä, efter skedd remiss, inkomma lill Ulsk., genom H. Ståndet, med mina aninärkntr; hvarom jag vördsammast anhåller. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Under sisth riksdag väcktes i detta ämne, dels af Frih. af Nordin dels af Gr. Ankarsvärd, motioner, vid hvilka jag dä gjorde åtskilliga anmärkntr. Jag behöfver ej upprepa dem nu sedan prot. finnas tryckta, ulan anhåller endast all, fä tillägga eli och annat.
Detta är, som också en annan talare, Hr von Kraemer, anmärkt, verkligen en felaktighet, hvarföre ansvaret drabbar mig, och som jag måste afbedja; men den kan icke hafva någon olägenhet till påföljd, särdeles då man jemför den med samma stadgande i den allmänna tulltaxan, der meningen är rigtigt och tydligen uttryckt. Samma värde talare har behagat påminna mig att min personlighet icke väger mera än ett fjun på händelsernas våg, Jag ber honom tro, att jag derom var på förhand öfvertygad. Men det är icke min personlighet, Mina Hrr! som jag lägger i vågskålen; jag tillmäter densamma icke den ringaste vigt; hvad jag lägger i vågskålen, det är Konungens al grundlagen hägnade prerogativ; — det är B. St:rs värdighet; — det är Rikets sannskyldiga njtta; — det är aktningen för brödrariket; — det är upprätthållandet af förbindelserna med en fremmande makt; — det är sanningen och rättvisan, — och jag hyser den fasta öfvertygelse, att alla dessa stora intressen sammanlagda väl skola uppväga de argumenter, som här emot traktatens godkännande blifvit anförda, huru förträfflig, vältalig, sansad och hofsam framställningen än må hafva varit. Jag yrkar fortfarande ett enkelt godkännande af traktaten, och vill hoppas att inom detta Riks-Stånd finnes för mycken känsla Den 9 Februari. 507 af det värdiga och det passande, för alt antaga Utskrts, på bevisligen faktiskt oriktiga principer hvilande, förslag. Frih. Raab, Adam Christian, hade inlemnat ett skriftligt anförande, som nu upplästes och lydde sålunda: Jag anhåller ödmjukast, att på detta sätt få min mening i protokollet antecknad. Min afsigt är alt bifalla Bevilln.-Utslcts förslag att godkänna traktaten, dock utan tillägg af den klandrande mellanmeningen. Utan att ingå i detaljer, vill jag i korthet anföra skäl lör min mening. Dessa äro: 1:o. Då föregående R. St:r uppmanat regeringen att söka tillvägabringa en handelsoch sjöfartstraktat med Frankrike, höra nu församlade R.
Proposition, K:o 6i. nära 11 r:dr banko; och hemställde landshöfdingen vidare i underdånighet, att, till afhjelpande, så vidt möjligt vöre, af den ojemnhet i bördor, sorn, antingen rotoringsgrundcn bestämdes efter ägorymd eller hemmantal, ändock ej kunde förekommas, alla efter nyssberörde förslag för roteringen i Jemtland påräknade tillgångar finge ingå i en gemensam kassa, deraf alla sådana kostnader, som rotehållarne borde vidkännas, utom hvad hvarje rote oundgängligen tillhörde att besörja, såsom torps anskaffande och underhåll, eller i brist deraf utgående Ion, klefve bestridda, dock så, att till soldatlega och hästuppköp endast ett visst, kostnaden icke fullt motsvarande belopp finge uppbäras, äfvensom att de tillskott, hvilka det ålåge rotehållarne att utgöra till bestridande af utgifter, hv artill kassans inkomster funnes icke förslå, fördelades på samtlige roterings-skytdiga hemman efter deras taxerings-värde, sä att denna del af roterings-besväret alltid utginge i förhållande till hemmanens verkliga godhet.