Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och det är uppenbart vordet allom dem som bo i Jerusalem; så att den åkren kallas på deras mål Akeldama, det är, blodsåker. Ty det är skrifvet i Psalmboken: Deras hemman varde öde, och ingen vare som deruti bor; och hans ämbete få en annar. Så måste nu en af dessa män, som med oss varit hafva, i allan den tid, som Herren Jesus ut och in gick med oss; Ifrå Johannis döpelse till den dagen att han ifrån oss tagen vardt, med oss ett vittne varda till hans uppståndelse. Och de satte två i valet, Joseph, som kallas Barsabas, med det vedernamnet Justus, och Matthiam; Och bådo, och sade: Du Herre, som känner allas hjerta, visa ut hvilken af dessa två du utvalt hafver; Att han skall få denna tjensten, och Apostlaämbetet, der Judas ifrå fallen är, att han skulle bortgå i sitt rum. Och de kastade lott derom, och lotten föll på Matthiam; och han vardt räknad till de ellofva Apostlar. Och då Pingesdagen fullkomnad var, voro de alle endrägteliga tillsammans. Och vardt hastigt ett dön af himmelen, såsom ett mägtigt stort väder kommit hade; och uppfyllde allt huset, der de såto. Och dem syntes sönderdelada tungor, såsom af eld; och blef sittandes på kvar och en af dem. Och de vordo alle uppfyllde af den Helga Anda, och begynte till att tala med annor tungomål, efter som Anden gaf dem att tala. Så voro i Jerusalem boende Judar, gudfruktige män af allahanda folk, som under himmelen är. Då nu denna rösten skett hade, kom tillsammans mycket folk, och vordo förhäpne; ty de hörde dem tala kvar och en med sitt eget mål; Och vordo alle förskräckte, och förundrade sig, sägande emellan sig: Si, äro icke alle desse, som tala, Galileiske? Huru höre vi då hvar och en sitt tungomål, der vi uti födde äre?
Fastighetslånen helt och hållet äro en skänk till Fastighetsegarne. Örn lian med skänk menar, hvad i svenska språket dermed förstås, så vet jag ej, huru man kan ge nanni af skänk åt lån, som äro mera onereusa än några publiqua lån i andra länder, der det väl ännu aldrig fallit någon in, att påstå dem erhållas tiil skänks. Det är läi t bovist, alt der bekommits lån af allmänna medel, lill och med i klingande mynt, mot vida lindrigare villkor, än de nu ifrågavarande, sorn bekommas blott i Långifvarens, nemligen Bankens, egne Reverser, hvilka äro öfver 2 fgång sämre än silfver, och ändå till 4 delar återbetalas i silfver. Med mera skäl kan man säga, att då för lån med säker inteckning högre ränta erlägges än 4 prC:t. är öfverskottet en skänk tiil långifvaron. Jag har visserligen yrkat, alt de 2 procenten böra utgöras i verkligt silfver,och detta skulle jag Iro äfven ske, när så mye - 4*S Den 95 November f. m; ket af låntagaren betalas i Banco - sedlar» efter den aF Bnnco-Slyrelsen bestämda Cours eller myntfot, att denna derföre kan uppköpa det föreskrifna quantum silfver. Skulle Coursen, innan den binner uppköpa silfvret. stiga, så kan den vid andra tillfällen äfven falla, så att i allt fall Banken i det bela intet härvid kan risquera att förlora. Jag kan icke heller, oaktadt Herr von Hohenhausens framställning, inse annat, än att, då skuldsatte Fastighetsegare få utbyta sin skuld, till enskilde Inleckningshafvare mot en småningom försvinnande skuld till Banken , detta är ett medel, alt minska den enskilda skuldsättningen, som äfven jag önskar måtte , men endast genom tjenliga medel, inskränkas. Herr Grefven och Landt-Mars k alke n tillkännagaf , att Plenum kommer klockan 6 i ^eftermiddag att fortsättas. Herr von Hohenhausen:
Lin, hampa, tobak eller färgväxter odlas här icke, utan endast vanliga sädesslag och jordväxter; äfven inom stadens murar finnas sädesåkrar, Rapsatodlingen har de sednare åren icke fortsatts. 30 Trädgårdsskötseln drifves med förmån; i Berättelsen äro förut omnämnde de på denna latitud sällsynta fruktträd, som växa i staden, nämligen mullbärsoch valnöt-trädet; under varma somrar gifver vinrankan, växande på kalljord i några trädgårdar, ganska goda och fullt mogna drufvor. Garfveri drifves här endast som skrånäring, dervid förnämsta sysselsättningen utgöres af beredning för ägarnes räkning af dertill inlemnade hudar och skinn. Läder finnes för öfrigt till salu i nästan alla handelsbodar, och en stor del af allmogen bereder sjelf läder till eget behof. Två tobaksfabrikör finnas i staden, men äro icke alltid i gång. Nära staden finnas, utom flera väderqvarnar, fyra vattenqvarnar, trenne på stadens och en på Södra häradets område, hvilka erhålla öfverfallsvatten från en stor källa, som utspringer i berget nära hafsstranden. Inom staden finnas flera springkällor, som alldrig uttorka; men någon förmånlig verkan af deras lindrigt kalkblandade vatten, som flerestädes anses fördelaktigt för färgerierna, förmärkes dock icke på de härvarande tillverkningar, som äro af vanlig beskaffenhet. I Wisby finnes ett gymnasium och en högre lärdomsskola med 3 apologist-klasser. Apologist-skolan besökes af ett stort antal lärjungar. För Gottlands national-bevärings behof finnes i staden en undervisningsanstalt i de ämnen, som tillhöra linie-officers-examen, äfvensom ett artilleriinformationsverk. Under år 1842 är, på grund af dertill lemnadt statsanslag vid sednaste riksdag, en lägre navigationsskola öppnad för 30 elever; dessutom finnes härtill en förberedande skola för skeppsgossar och jungman, som sedan några år varit i gång och besökes årligen af omkring 20 elever. Skolan underhålles af Gottlands sjömanna-sällskap. Den inrättade handelsskolan, som i början flitigt besöktes, har med förlidet år i brist af elever upphört, och sällskapet D. B.
Den 3 December e. m. 147 Ropades sjarka Nej, jemte några Ja, I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt • Marskalken förklarade, att som, efter hvad han tyckt sig finna , Nej öfverröstat Ja, Propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagen. Herr Mannerstam , Johan: Jag får den äran fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå , att, då Stats-Råds-Ledamöternes antal i denna §. är nämdt, men frågan om Hof-Cancellern ännu återstår , den förra frågan äfven måste tills vidare stå öppen. Herr Cederschjöld: Antalet af Stats - Rådets Ledamöter beror icke allenast på Ständernes beslut i frågan om Hof - Cancelleren , utan äfven derpå om Krigsoch Sjö Förvaltningarne skola skiljas. Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, att då Stats-Råds-Ledamöternes i denna §. omförmäldte antal, på sätt anmärkt blifvit, berodde på Ridderskapets och Adelns beslut i frågorne om Hof-Cancellers-Embetets fortfarande , samt om Krigs-ärendernes föredragning af en eller tvenne personer, bestämmandet af berörde antal nu måtte uppskjutas , samt i sammanhang med nyssnämnde frågor af Ridderskapet och Adeln afgöras. Bifölls. 148 Dm 3 December e. m, §. 6. Af Stats.Baden skola fem vara Föredragande j Hendigen : En Krigs-Minister, för Armeens och Blottans Ärenden ; En Inrikes Minister , för Ärenden sorn angå Näringarne Allmänna Hushållningen och Ordningen ; En Finance Ministerj för Cameraloch DrätselÄrenden ; En Ecclesiastique-Minister för Kyrko-Ärenden j derunder innebegripna Mål „ rörande Allmänna Uppfostran samt Helsö• och Fattigvården och En Justitia?-Canceller för Bättsoch Nåd-Ärenden. Bland de öfrige Sex Stats-Bäden hvaraf minst
Jag får troligen icke tid att träffa dig mera innan min afresa, — tillade han, då Astley icke besvarade hans smickrande tröstegrunder, — ändtligen är mitt fartyg i ordning, jag reser i morgon till Ramsgate. — Och när får jag återse dig? — Gud vet. Så länge de fördömda fransmännen icke vilja taga räson, är intet lugn att vänta. Jag hoppas att få helsa dig som lord Hawerfield, då vi råkas igen. Lessley tryckte hans hand, och Astley kastade sig i vagnen, som väntade honom. I mr Wehlers sällskap hade Alf imellertid i en skramlande hyrvagn farit genom Londons gator och passerat en labyrint af ruckliga hus och fabriker, ur hvilkas höga skorstenar en oupphörlig rök utströmmade, som sjönk ned och rullade ihop sig lik ofantliga bollar at ull, för att tjock och svart lägga sig öfver de smutsiga och fuktiga gränderna och gårdarne der i mellan. Genom ett slags allé, vid yttersta kanten af en af förstäderna, der de högstammiga nyplanterade träden dels voro uttorkade, dels afbrutna, och hvaraf ganska få egde några liksom händelsevis tillkomna gröna löf, rullade vagnen fram på en djup och svart väg, som bestod af idel kolstybbe, ända fram till en gulmålad port, på hvilken en skjutlucka och en stor ringklocka funnos. Wehler tittade ut, då vagnen stannade, och polismannen, mr Tipps, som suttit bredvid kusken, steg ur och ringde. Ljudet af klockan framkallade ett annat, som liknade det af en flock kalkoner innanför porten, en hård stöt, som om någon fallit deremot, och några svordomar hördes, innan luckan ändtligen sköts undan, och ett stort rödt koppärrigt ansigte tittade fram, under det kacklet och bullret innanför fortforo. — God dag Blake, — sade poliskonstapeln, förande fingrarne till sin hatt såsom ett slags helsning, — jag är nu här med de båda herrarne, som vilja se den der gamla qvinnan, ni vet. Vill ni vara så god och släppa oss in? — Jaså, är det ni, mr Tipps.
De ädlare trädslagen ek och bok, hvarmed länet fordom varit rikt försedt, försvinna allt mera och saknas nu nä o stan alldeles å enskildes ägor, undantagandes å en eller annan så kallad herregård. A boställena, der dessa trädslag äro genom gällande författningar i viss mån skyddade, återstår ännu en mindre del. Barrskogarne äro till värde och omfång inom länet särdeles olika fördelade. Uti Uppvidinge, vissa delar af Konga och Norrvidinge samt äfven södra delen af Allbo härader, som haft de största och värdefullaste skogarne och från hvilka den egentliga afsättningen på kuststäderna sker, synes redan nu, hvad groft och moget virke beträffar, icke så synnerligt mycket qvarstå; och de minskade dimensioner på virke, med hvilka man numera måste åtnöjas, gifva det säkraste beviset för en mot slutet skridande af bergning af skogarne. Inom Kinnevalds och vissa delar af Sunnerbo härad har skogsbrist redan länge förefunnits; och inom de öfriga delarne af länet öfverskjuta tillgångarne icke så synnerligt mycket husbehofvet. Det allmänna skogsafbergningssättet är blädning; och då afverkningen i öfrigt rättas endast efter penningebehofvets eller andra stundens kraf, utan afseende å skogens framtida bestånd, måste ett slikt förfarande omsider medföra skogarnes förstöring, helst merändels endast den undertryckta, qvalliga skogen lemnäs qvar att fortväxa, samt derjemte stormar uti de öppnade luckorna oftast förorsaka de största förödelser. På skogarnes tillstånd inverka ock svedning och kolbränning högst menligt, emedan härtill användes hufvudsakligast ung, i god växt varande skog, oftast endast 30- å 40-årig. Lyckligtvis har under ifrågavarande femårsperiod den i allo förderfliga svedningen aftagit, synnerligast till följd deraf, att den på detta sätt utarmade jorden sedermera nekat sin brukare all möjlig nytta och sålunda dyrköpt nog påtvingat honom full insigt derom, att en annan väg måste beträdas. Dock finnas trakter inom länet, såsom t. ex. större delen af Sunnerbo härad, der svedningsbruket ännu fortfar och jordens naturliga fruktbarhet allt vidare förminskas.
HofRätten, genom Utslag den a5 Augusti i836, sig utlåtit och funnit, det KämnersRätten icke saknat all anledning, att med den sökta förvandlingsåtgärden sig befatta, ehuru, enligt hvad i sednare tider och allt hittills varit öfligt vid frågor om förvandling eller mildring af straff, ådömda så väl vid KämnersRätten i Götheborg, som vid andra Under-Domstolar, en1 dast ÖfverRätt meddelat utlåtande i dylika ärenden, sedan UnderRätt för hvarje serskildt fall målet hufvudsakligen pröfvat; hvarjemte, angående sjelfva förvandlingsbeslutet, Kongl. HofRätten, med godkännande af min yttrade åsigt och det i anledning deraf framställda påstående, erinrat ( 47 ) KämnersRättens Ordförande och de Ledamöter, hvilka om anmärkta beslutet sig förenat, att de för slikt beslut saknat laglig grund; ägande alltså KämnersRätten, att framdeles, i frågor af dylik beskaffenhet, så väl i ena som andra afseendet, ställa sig Lag och gällande Rättegångs-ordning till noggrann efterrättelse. Öfver detta Kongl. HofRättens Utslag hafva KämnersRättens Ordförande och Ledamöter, icke nöjda med den tillrättavisning, de sålunda erhållit, i underdånighet besvärat sig hos Kongl, Maj:t, som, med Dess Högsta Domstol, pröfvat målet och den p Augusti innevarande år meddeladt det Beslut, att Kongl. Maj:t funnit skäl icke vara anfordt, som kunde föranleda ändring i öfverklagade Utslaget, samt likaledes; ansett hvad klaganderne anfört, rörande dem affordrad lösen för berörda Utslag, icke förtjena afseende. I anledning af Gudhems HäradsRätts Utslag den \t\ November 1835, hvarigenom, under åberopande af f\o Kap. 6 § och 47 Kap. MissgerningsBalken, 5 Kap. StraffBalken och Kongl. Förklaringen den a3 Mars 1807, HäradsRätten dömt Torparen Sven Svensson från Stora Wekan, såsom den der skolat, för andra gången snatteri, till värde af 2 R:dr 36 sk.
Att wi skulle få tid att småningom tillintetgöra de Ryska stridskrafterna, ehuru wi i början icke emot dem kunde uppställa några truppmassor, det hoppades wi, emedan Tollins werksamhet skulle förhindra fienden att sjöwägen komma de sina till hjelp. Nu tillsade den sköna jägarinnan att måltiden war färdig. Wi bekräftade wår öfwerenskommelse med ett handslag, och tillade endast, att wi skulle hwar för sig werka, så att sambandet af wåra planer endast af oss tre war kändt. Derefter satte wi oss till bords. Minnet af fordna dagar, af gemensamma strider och fröjder, uppwaknade wid glasens klang. Den sköna Emili, så hette Blanches maka, förhöjde wänskapsfesten med warma sånger, och Hindiah uppstämde äfwen, på Carléns böner, några stycken. Sedan måltiden war slutad, höjde också wärden sjelf sin stämma och sjöng ett stycke, författadt under striden i Stockholm af Göranson, innan han stupade: Du måne, som derofwan stilla strider Och speglar dig i wattnets kalla flod! Lys nu förtwiflans sista hjeltestrider, Och du skall spegla dig i Ryssars blod! Du storm, som stark ur fjellens klyftor ryter, War du wår stridstrumpet! Din kopparröst Den wilda slafwens råa högmod bryter, Men stegrar modets eld i fria bröst. De Ryska örnar med er brand förkolnen, Och söndersplittren falskhetens banér, I himlens blixtar, sofware i molnen! Uppwaknen fort! Med oss förenen er! Emili och Hindiah hade, under den korta stund de warit tillsammans, likwäl med den sympati, som är ädla och sina själar egen, fattat för hwarandra en innerlig och, ehuru ögonblickligt uppkommen, likwäl waraktig och trofast wänskap. Då afskedsstunden nu inföll, skiljdes de under tårar. Men wi männer hoppades att åter få möta hwarandra en dag, för fäderneslandet och oss ljusare. Wi hoppades att ännu en gång se hwarandra när befrielsens stora timma slagit.
Men om ock detta tillstånd länge eller för alltid måste förblifva i grunden oförändradt, så kunna dock följderne deraf oberäkneligen inskränkas derigenom, att högsta instantsen i möjligaste måtto motsvarar sin kallelse. Så vida bland hela personalen af domare ej saknas tillgång på så många genom natur och bildning qvalificerade män, som uppgå till antalet af en högsta domstols ledamöter, är ingen angelägenhet för samhället vigtigare, än att desse män uppsökas och i högsta domstolen få plats. Blir då deras antal derjemte tillräckligt, för att på ärenderna kunna använda nödig tid och omsorg; så kan verkan deraf till det helas förbättring icke uteblifva. Ju mer man lärer sig att i den högsta lagskipningen igenkänna lagens sanna tolk, destomer skall man börja i förväg förnimma dess mening. Ty när man påhittar lumpna spetsfundigheter, i stället för grundlig lagtillämpning, är man dock svårligen alldeles fri från tvekan, så framt man icke lider fullkomlig brist på rättsbegrepp. Har man ej att befara tillrättavisningen af en aktad autoritet, som åtminstone i mera tvetydiga läll uttager sin rätt; har man tvärtom att vänta, att den ena meningen kan göra sig äfvenså väl gällande, som den andra; då tvekar man icke att utgifva sitt hugskott för en fast och sjelfständig öfvertygelse. Men deraf följer icke, att man skulle vara lika trygg, i fall man visste, att om påfundet är misslyckadt, uppfinnaren oundvikligen kommer att gälla för slät lagtolkare. Man skulle då göra allvar af begrundandet, uppbjuda sina egna krafter, rådfråga andra, korteligen finna upplysning och följa den. Så stor vigt ligger på rättsfrågornas slutliga utgång. Det är ej den vinnande parten allena, som har att lyckönska sig; det är ej blott en dyrbar förhoppning för en hvar, som kan komma i behof deraf, att rättvisa slutligen skall honom vederfaras; det är derutöfver en allmän lagskipningens förbättring' äfven hos de lägre instantserna, som blir följden deraf, att den högsta uppfyller sin bestämmelse. Och för att äfven se ned på en underordnad, icke ringa fördel: det blir en märklig skillnad, i rättegångarnes mängd, särdeles hos öfverrätter.
Lundh gjorde, här ofvan upptagne anbud, så enär af BancoDiscont-Directionen upplyst blifvit, det utsigten till slutlig utredning af Gäldenärernes Cöncurs-massor ännu visar sig aflägsen samt den ytterligare utdelning, som hvardera Concurs-massan möjligen kan lemna, enligt Sysslomannens intyg, sannolikt blifver högst obetydlig i förhållande till fordringarne, och ganska ovisst är, om och när Gäldenärerne möjligen kunna komma i den förbättrade oeconomiska ställning, att Verket kan af dem hoppas full liqvid, finnér Utskottet, i likhet med hvad Banco-Discont-Directionen tillstyrkt, sig böra hemställa, det måtte Rikets Höglofl. Ständer tillåta antagandet af förrberörde af Victualie-Handlanden Åkerblom och Bryggaren Lundh gjorde anbud, hvarigenom Banco-Disconten kunde med säkerhet påräkna att blifva till capital-beloppen godtgjord för ifrågavarande under flere år balancerade lån.. Ankom till Exp.-Utsk. den 3o Sept. 1834. Memorial, angående beviljande af en gratification till Banco-Discont -Verte et s Vaktmästare för deras besvär, i följd af den genom Ut skott et verkställde revision af Banco-Discont-Verkets räkenskaper. Uti en lill Utskottet ingifven skrift hafva Banco-Discont-Verkets 6 Vaktmästare, dels, på anförde skäl, framställt begäran om någon förbättring i deras löner, dels ock anhållit, att, efter slutad Discont-revision, hugnas med någon gratification, i likhet med hvad de under förflutne Riksdagar åtnjutit.
» klingar plötsligt gymnastikvisan, och vid dennas elektriserande toner sträckas välbehagligt knubbiga armar och ben, böjas mjuka ryggar och nackar och slingras smidiga barnkroppar genom repstegen i dörröppningen. » Tänk, att du är lika stor. som mej 1 » säger en liten rosig flickunge beskyddande till en gosse, som är halfva hufvudet större än hon själf. Medan Kindergartens minsta därpå göra sina första lärospån i bastflätning, sköta deras äldre kamrater med lif och lust sågen, filen, hyfveln och sandpapperet. Ett af Kindergartens valspråk är » icke mycket, men väl », och i enlighet med detta ägnar man mycket både tid och krafter åt sina första, enklaste slöjdalster. Men det är nog icke en af de små slöjdarne, som ej, fast det går sakta i backarna, lefver i hoppet att en gång hinna trpp till den dråpliga ryttaren i Eva Rodhes modellserie. Efter frukostens njutningsrika stund, då man under muntert glam sitter bänkade kring borden m e d smörgås i handen och fyllda mjölkbägare framför sig, lekas fria lekar. Tvåbenta hästar gnägga i stallet eller galoppera frustande omkring, tyglade af hojtande körsvenner. » Tåget » ringlar frustande fram mellan skaror af skogens vilda djur, bland hvilka en jovialisk » elefantpappa » utmärker sig genom sina krumsprång och sin skräckinjagande försäkran, att han är » ett djur, som tar flickor ». Och så får man sig en knuff här och en spark där eller vänder oförhappandes benen i vädret, och så trilla tårarna som ärtor, tills skrattet åter plötsligen bryter fram, och så — är man lika glad igen. » Genast första dagen kände jag på mig, att här skulle bli roligt, » förkunnade tvärsäkert en liten krabat, som är gammal i gården, d. v. s. gått i Kindergaten sen första oktober. Och skolans sistkomne, åringen Gösta, ser ut att, också han, i stilla sinne redan vara på det klara med saken. den tresitt den När frukosten är förbi, stundar för det högre arbetslaget ett roligt och maktpåliggande göra.
Sker afvikelse härutinnan och varder ej det anmärkta förhållandet inom en månad råttadt, ankomme på Kongl. Majit att i svårare fall förklara bolaget hafva förverkat rättigheten att bankrörelse drifva. § 20. Enskildes förhållanden till banken må ej för allmänheten yppas. ExpedUions-Ulskolle.ls Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 183. 39 § 21. .. Bankens hufvudkontor må endast i stad öppnas. § 22. Genom kungörelse i allmänna tidningarne skall tillkånnagifvas når banken öppnar sin rörelse; och skall underrättelse om dagen, dä sådant sker, till Kongl. Finans-departementet insändas. § 23. Förr ån banken öppnar sin rörelse, skall inför Kongl. Maj:ts Befallningshafvande styrkas: a) att inför Rådstugurätten i den stad, der bolagets hufvudkontor år beläget, blifvit i hufvudskrift förevisade och uti intecknings-protokollet ordagrannt intagne såväl den af Kongl. Majit för bolaget utfärdade tillståndsresolution, som ock bolagsreglorna, samt att Rätten, på bolagets bekostnad, låtit i allmänna tidningarne införa kungörelse om det ingångna bolaget; b) att uppgift å de bolagsmän, hvilka, i enlighet med denna lag, för bolagets förbindelser åro solidariskt ansvarige, blifvit ej allenast aflemnad till samma Rått och i dess intecknings-protokoll intagen, utan ock i allmänna tidningarne kungjord; c) ätt till banken blifvit å lotterna inbetalta minst tio procent af grundfonden äfvensom att handlingar, hvilka bolaget efter pröfning godkänt, åro hos banken aflemnade till säkerhet derför, att återstoden af grundfonden varder, jemlikt § 10, inom ett år i banken insatt. § 24.
tillfällen tillämpade priucipe, att nemligen, då den erhållne Assurance-summan ej uppgått till fulla beloppet af den verkliga förlusten genom uppbritigningen, skillnaden blifvit till ersättning anmäld; ty ehvad sådan skillnad uppkommit derigenom att högre assurance, än den erhållne, icke blifvit sökt, eller att en och annan, assuradeur råkat på obestånd, och således icke mägtat sin ingångne förbindelse uppfylla, så förekommer i förra fallet, att, då assurance erhållits för en del af skeppets eiler lastens värde, sådant försigtighetsmått kunnat iakttagas i afseende på det hela, och förlusten derigenom i möj - Underdåniga Skrifvelser. £>33 ligaste måtto förekommas, samt i der senare fallet aler att förlusten uppkommit i följd af enskildte förhållanden emellan försäkringstagaren och försäkringsgifvaren, och dtr Staten således ej är pligtig att mellankomma. En annan omständighet har äfven fästat Riksens Ständers uppmärksamhet, den nemligen att i flere uppbringningsmål Skepparen , utan att vid vederbörlig Domstol utföra sin taian om Skeppets och lastens frigifvande, i stället egcnxnägtigt ingått accord med kaparen, och såmedelst friköpt hvad han tilläfventyrs befarade, att icke kunna i laglig väg återvinna. Då nu, efter hvad ofvan föreskrifvet är, uppbringning bör vara styrkt med sådane gällande handlingar, att deraf må kunna utrönas de orsaker, sorn till densamma föranledt samt huruvida det förlorade icke kun* nät i laglig väg återfås, hvilket, der sådane accords-afhandlingar mellankomma, icke låter sig göra; så hafva Riksens Ständer ansett, ätt, vid sådane händelser, uppbringningen bör betraktas på lika sätt, som då den genom någon Skepparens åtgärd blifvit vållad, och att således för densamma icke kan påräknas ersättning af allmänna medel. Hos Riksens Ständer har äfven under särskildt öfvervägande kommit, huru sådane mål höra betraktas, der uppbringningen blifvit af den uppbringande Magtens Domstolar ogillad samt kaparen ålagd att ersälta den derigenom vållade förlusten.