Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill blott tillägga, att jag numera ej vill bestrida riktigheten af hvad Hr Dalman yrkat, eller Jagligheten deraf, att den ledamot af R. o. Ad., som i Landtnäs frånvaro förer ordet, deltager i Ståndets voteringar, sedan jag 1111 blifvit upplyst, att sådant ända hittills varit praxis; men då jag derom gjorde anmärkn., ansåg jag ordföranden böra vara i samma kategori som Landtm., och att det derföre ej vore ur vägen att väcka fråga om lagligbeten af en ordförandes deltagande i Ståndets voteringar. Emedlertid är det icke deremot, som jag reserverat mig, utan emot den discussion, som under voteringen förefallit. Frih. von Stedingk: Då den fråga discuterades, hvarom R. o. Ad. nu voterat, hoppades jag, att de af mig framställda anmärkn:r skulle föranleda betänkts återremitterande. Denna förhoppning har dock icke blifvit uppfylld, och jag tager mig derföre friheten anmäla min reservation emot R. o. Ad:s beslut. Upplästes och lades på bordet nedannämnda utlål:n från Constitutions-Utskottet: N:o 5p. i anfedn. af återremiss af memor. N:o /[i, med grund lagsändringsförslag, åsyftande riksdagsförhandlingarnas ordentligare gång; Den 8 December. >3} Kro 60. angrde BorgareStrs återremiss på memor. Kro 42 med föreslaget tillägg i 99 § Reg.F.; Nro 61. angrde BondeStrs återremiss på memor. Kro 43 med föreslaget tillägg vid 38 § Eiksd.Ordn.; ]V:o 63. till R. o. Ad. samt BorgareSt. i anledn. af deras återremisser på memor. Nro 48; Kro 64. till R. o. Ad. samt BorgareSt. i anledning af återremisserna på memor. Kro 47 5 Statssamt Allm. Besvärsoch Oecon.-Utskotten:
Föredrogs och biföllos Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s nedannäinnde d. 2 dennes f. m. på bordel lagda bclänktn: N:o 55, i anleda, af väckt motion, dels derom, alt vid penningeremisser på posten endast sedlar af öfver 10 r:dr b:co valeur hädanefter må behöfva upptecknas till nummer och dato, dels om en snar revision af postförfallniugarne; N:o 56, i anleda, af väckt motion om befrielse för kyrkorne från vissa extra utgifter; N:o 57, i anleda, af väckt motion om förändring af författningarne, rör:de liggande fattighjons återsändande med skjuls lill hemorten; N:o 58, i anleda, af väckt motion om förbud för godsägare alt hädanefter lägga hemman, sorn äro med äboer försedde, under eget bruk; samt N:o 59, i anleda, af väckt motion derom, all personer från arbetsoch pioniercorpserne hädanefter endast må förpassas till de församlingar, från hvilka de medfört prestbetyg, eller der de sist varit skattskrifne och bosatte. Då nu föredrogs Ridd.U t sk :s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda meni. N:o 14, äng, frågan om Ridd.secret.-sysslans tillsättning på förordnande, blef detsamma ånyo bord lagdt, på begäran af Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik, och Hr Prytz, Lars Adolph. Föredrogs Ilr Tigerskjölds, Carl Wickman, d. 2 dennes e. m. på bordel lagda motion om ersättning af allmänna medel för den summa, som, i och för cancelliposteu vid K. Bibliotheket P. Flink tillerkänd sporlelersiiltning, från och med är 1835 till och med innevar. år, legat tjenstcmännen vid K. Bibliotheket till last. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius:
Jonas Perssom i Krogsgård. In fidem O. A. Staaff t. f. pastor Å socknemännens vägnar Olof Larsson i Häste, Nils Nilsson i Hufvulsviken. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 164–165, ÖLA. På allmän sockenstämma i Rödön den 17:de december 1854 blef bonden Johan Pehrsson från Öfvergården vald till snöplogfogde i stället för bond Olof Jonsson i Undrom. År och dag som ofvan. Eric Nilsson i Tomte, O. A. Staaff t. f. pastor Olof Jonsson i Undrom. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 165, ÖLA. På allmän sockenstämma i Rödön den 17:de december 1854 blef gästgifvaren och bonden Måns Pehrsson från Trusta föreslagen till fjerdingsman i stället för f.d. fjerdingsmannen Lars Ersson från Sota, som detta förtroende sig afsagt. Om lönen voro nu alla öfverens om, att lönen för fjerdingsmannen skulle utgå efter som förut bestämdt var, neml. 4 skillingar banco per rök, hvaremot dock orgelnisten och hemmansegaren M. Öberg från Silje protesterade och påstod att lönen enl. Kongl. författningen af 9:de augusti 1851 borde utgå enligt de grunder som för rättigheter att deltaga i sockenstämmas öfverläggningar äro stadgade. År och dag som ofvan. Nils Nilsson i Kälen, O. A. Staaff t. f. pastor Olof Jonsson i Undrom, Olof Larsson i Häste. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 165–167, ÖLA. Protocoll hållet vid allmän gäldstämma i Rödön den 17:de december 1854. Enligt förut skedd pålysning sammanträdde
— Ja, det är hon, det är Hezra, jag igenkänner dessa bokstäfver, det är namnet Samu, hennes mans namn, som hon bar på bröstet, — sade Meyerkopf, görande några korstecken öfver den dödas ansigte, antingen såsom ett bevis på sin grekiskt-katolska tro eller såsom en gärd af sonlig ömhet, och vände sig sedan till mrs Blake för att öfverenskomma om en anständig begrafning. Han upptog sin plånbok och vände ett par gånger på en fempundsnot, men finnande summan alltför stor, lemnade han henne slutligen några silfvermynt, hvilka hon, mumlande och troligen i beslut att aldrig använda för det afsedda ändamålet, mottog. — Nåväl, allt är då klart, det var visserligen en otur att qvinnan skulle vara död, just då vi efter så långt sökande ändtligen finna henne, men man får i alla händelser vara nöjd att hafva funnit dessa bevis för vår sak, — sade Wehler belåten och gick ut åt korridoren, under det mrs Blake med häftighet slog igen dörren till den lilla mörka cellen, som inneslöt qvarlefvorna af den arma varelse, hvars enda igenkänningstecken var det groteska och vilda beviset på hennes kärlek, namnet på hennes älskare, inbrändt öfver hennes hjerta. — Astley, min vän, min bror! lord Astley Percival Hawerfield ville jag säga, tillåt mig att vara den förste som lyckönskar ers lordskap till den rang och rikedom, den lycka ni vunnit, er process är slut, edra rättigheter utom allt tvifvel, och domen ändtligen afkunnad i denna sak till er fördel! — utropade Alf Stjerne jublande, då han åtta dagar derefter inrusade i Astleys rum, kastande sin hatt på en stol och sig sjelf i vännens armar, för att under en tillgjord patos och skämtsamhet dölja sin verkliga rörelse. En hastig rodnad flög öfver Astleys panna, hans ögon blixtrade och han öppnade läpparne för att svara, men rösten stockade sig i hans strupe, han kunde icke få fram ett ord.
N.o 64• 5:o att biträda Revisions-Commissarien, eller hvilken annan Ledamot af BancoStyrelsen, som det äskar, med besigtningar, råd och upplysningar i allt hvad med Bankens Byggnads - väsende häfver gemenskap; 6:0 att vårda och ansvara för Bankens, förråd af Byggnads-materialier, af hvad namn och beskaffenhet de vara må, och vid hvarje års utgång, samt deremellan, så ofta det påfordras, ordentligen redogöra förbehåll ningarne genom det så kallade Material-sammandraget, som a Aemnäs till Revisions-Commissarien; börande vid större Reparationer och Byggnader en sådan redogörelse afgifvas för hvarje månad; och 7:0 att hafva, tillsyn öfver alla sådana reparationer, förändringar eller inredningar, af hvad namn de vara må, å och uti Bankens bägge hus, som antingen kunna hänföras till deras årliga underhåll, eller icke erfordra mer än tre arbetare af ett och samma yrke eller handtverk, handtlangare deruti icke inbegripne ; att dervid föra ordentliga och rediga Journaler, som utvisa åtgången af materialier och dagsverken, samt huru mycket hvarje dag blifvit uträttadt; att ordna och påskynda arbetenas jemna och ändamåls-enliga fortgång; Bil. till Banco-Utskottets Uti. Ic att biträda med. anskaffande af dugliga arbetare och handtverkare, vid betings uppgörande med dem, och upphandling af nödige Byggnads-materialier, för hvilkas godhet och användbarhet Conducteuren bör ansvara, samt slutligen, att. med sin påskrift verificera rigtigheten af alla med Bankens Byggnader och Reparationer gemenskap egande räkningar. Ifrån hvad sålunda genom denna punkt i allmänhet är stadgadt, kommer undantag att ega rum endast i den händelse, att serskilda omständigheter eller ändamål kunna föranleda till serskilda förordnanden för tillfället.
Pled gansta fa undantag af Testamenten innehafves sädan jord, antingen igenom arf, köp eller byten. I första fallet har man emottagit och i de twcnnc sednare betalt den till högre pris än Jord af annan natur, endast i anseende till de Immuniteter oroterandc jorden äger; och huru stundeligen blef man icke bedragen, om desse frioch rättigheter skutte upphöra. Man säger, och jag mcdgifwer med stal, att all jord bör wara lika, men demitz regel har, säsom alla andra, sina undantag. Den more wisst tillämpelig, om Swensta Folket nu först toge Swensta Jorden i besittning och skulle fördela den emellan Slägter eller Individuer. Men dä Jorden en gäng sätt skiljaktiga naturer, deni sädan egenskap gätt i arf och köp under det allmännas borgen att icke förändras, kan en sädan förändring ej ske utan att den största orätt föröswas. Lm rotering någonsin med rättwisa stall kunna ä, läggas den oroteradc Jorden, bör först cn uträkning göras öfwer den uppkommande ärliga kostnaden dcrwid, och Capitalet swarande emot denna utgäende ranta eller Beskattning af 4 a 5 procent af det allmännas medel godtgöras Jnnchafwarne, hwilka dä blcfwo skadeslösa för Jordens försämrande, i anseende till ökade onera. Mine Herrar! Latom ej tvär tids willor, dem man sä ofta förblandar med upplysning, hänföra oss att göra inkräktning pä ägande rätten, den sjelfwe Barbaren aktar helig, och följer icke orättwisans walspräk att taga hwar man sinner och lägga der det tarfwas, Äro w! nödsakade att uppoffra wärt sjelfbeständ, sä görom det efter billighetens före, skrifter. Att göra uppoffringar pä andras bekostnad, har aldeles ingen-förtjenst. Under Åberopande af Fosterlands. kän st« 8Z2 Den 1Z Aprtt. känfla fordrar man med anspräk och will besluta uppoffringar i hwillka man ej tager del för ett runstycke.
Skrifvelse, N:o 6. rymd; en eller flera tinor för bevarande af moderjäst må finnas, men ej tillsammans innehålla större rymd än högst Vio af samtlige tillåtne jästtinor; samt ett har eller käril för att deri »göra upp» jäst straxt före dess begagnande till mäskens jästning. Det må ej innehålla mer än högst '/io af hvardera mäskekarets rymd. Just kärilen få icke användas för andra ändamål, än beredning af den jäst, som vid tillsättningarne skall begagnas. § 30. Mäskreservoiren får ej innehålla större rymd, än högst lika med ett af mäskekaren, och endast användas för emottagande af färdigjäst mäsk från mäskekaren. § 31- Svalskepp, kar till vattenkokning, stöpkar för maltberedning, äfvensom vattenreservoirer må finnas till ett för bränneri-inrättningen behöiligt antal och storlek, men de få icke begagnas för något annat ändamål, än det, deras benämningar tillkännagifva. § 32. I fabriksbränneri får finnas ett eller högst tvänne bränvinsbrännings-redskap af hvad form och storlek som helst, att drifvas med eld eller ånga. § 33. Oberuknadt den eller de ångpannor, som tillhöra bränvinsbrännings-redskaperne, får en serskild ångpanna, äfvensom en kittel eller gryta, utan inskränkning i form eller storlek, i bränneriet finnas, meii ej liera af någotdera slaget. En bestyrkt afskrift af Kongl. Maj:ts befaliningshafvandes tillstånds-resolution för bränneriet samt af den till Kongl. Maj:ts befallningshafvande inlemnade förteckning på alla derstädes befintliga stämplade käril och redskap, skola, jemte denna förordning, i bränneriet ständigt finnas anslagne på sådant ställe och sätt, att innehållet väl kan ses och läsas. § 33- I bränneriet skall alltid finnas en fullständig journal, i enlighet med bilagdt formulär, som, med utsättande af mäskekarets nummer, datum och dag i veckan, upptager Bil. N:o 5 till B ev. Utsi.
M:s nedannämnde nyss ankomne Nåd. Proposrr och Skrifvelse till R. Sl:r. 1:0 Nåd. Propos, angalo förändring i och tillägg till RiksAkten af d. 6 Aug. 1815; 2:o Nåd. Skrifvelse, med öfverlemnande af up,gjorda förslag till ej mindre lag, ang:de ordningen och vilkoren för utländsk mans uptagande till Svensk medborgare, än ock stadga för Konungens llegeringsRätt; 3:o Nåd. Propos., angrde lösen för den åt Korporalerne vid indeldta Arméen och soldaterne vid Södermanlands Reg:te anslagna aflönings-spanmål; 4:o Nåd. Propos, ang:de uplåtelse af vissa delar af Jönköpings f. d. Fästnings område till Jönköpings stads disposition för ny tomtreglering; 5:o Nåd, Propos., ar.g:de utbyte af indragna Militie-boställena N:o 1 Steglinge och N:o 8 Plöninge vid Skånska HussarReg:tet mot Höganäs stenkolsverks egande andelar i kronoskattehemmanen N:o 1 .Westra Klappe och N:o 1 Östra Klappe i Malmöhus län; 6:o Nåd. Propos., ang:de pension från Allmänna IndragningsStaten för Majoren M. L. Lessing; 7:o Nåd. Propos., ang:de pension åt förre Eeg:tsKommissarien S. Grundal från Allm. Indragn:sStaten; 8:o Nåd. Propos., angrde förhöjning af förre Kronolänsmannens i Leksands socken af Stora Kopparbergs län, Expeditionsfogden E. Ilellebergs pension å Allm. IndragmsStaten. Den 19 December. Gr. Lagerbjelke, Gustaf:
— Extra utgifter » Reparationer å Ullmagasinsbyggnaden i Norrköping lieseoch traktamentspenningar till Direktören Hofman Bang Ränta till Manufaktur-Diskonten å lemnade förskotter Nya Ull-Diskontfonden för eftergifven ränta Enligt Kongl. Kommerse-Kollegii beslut den 29 Dee, 1843, uppdebiterad skuld för meddeladt förskott till inköpta utländska får Balans till år t844' Tilllgångar. l:o Säkra Fordringar: hos Nya Ull-Diskontfonden . „ Ull-Kontoret i Norrköping . Diskontlån , Rikets Ständers Bank, behållning å räkningen N:o 7, „ 2:o Fastighet: Ullmagasinet i Norrköping Credit. Balans från år 1842. T illg[ångar. l:o Säkra Fordringar: hos Nya Ull-Diskontfonden 2,549:44. 9. „ Ull-Kontoret i Norrköping 328:21. 4. Ullmagasinet i Norrköping Innestående hyresmedel för en källarelägenhet 3:o Inventarier: Vid Ull-Kontoret i Norrköping „ Inkomster år 1843: Räntor • • • t 193:37. 4. Ullsorterings-, värderingsoch magasinage-afgifter 2,-542:35. 5. — Bidrag af manufaktur-medlen, enligt Kongl. Brefvet den 9 November 1836, 1,200: —• — Balans till år i844' Skuld: Till Manufaktur-Diskontfonden för lemnade förskotter, Kapital 13,846:35. 5. Kongl. Kommerse-Kollegii Statistiska Kontor för lemnade förskotter af influtna tulloch konliskations-medel . 4,487: 7. 8. 62,137 4,244 19,146 Kontoret den 1 Augusti 1844. S. Jerell. Summa l\:dr | 85,5291 -— 3o — Bilaga Lit. d. Kapitalslut öfver Gamla Ull - ©ebet. Balans jr uti år i843.
LagUlskottets Betänkande N:o 62. 39 5 Cap. 10 $. Rikets Ständers omförmälde Skrifvelse innehåller i detta ämne: ”Den uti 10 <jj. af 5 Cap. bestämda tid till rättegångstimmans slut, klockan 7 eftermiddagen, för Borgenärer, att å inställelsedag vid HäradsRätt sist sig infinna, att sina fordringar anmäla och bevaka, hafva Rikets Ständer funnit mindre lämplig, enär på en oell samma dag inträffa kan , att Parter skola sig inställa uti flere concursmål , och fastän Domaren icke är hindrad, att målen tidigare 'på dagen företaga , likväl af den Borgenärerne lemnade frihet att dröja^med inställelsen intill den tid, då, enligt Kongl. Brefvet den 27 Maji 1801, Rättegångstimman vid HäradsRätt bör vara slutad, den olägenhet uppstår, att till målens slutliga bered ning, sorn ej förr, än efter sista uppropet, kan företagas, möjligen erfordras så lång tid, att HäradsRättens session inpå natten måste fortsättas; i anseende hvartill och alldenstund berörde, så väl för Domare, som för Parter, betydliga olägenhet kan, med antagande af den vid alla öfrige Domstolar bestämde fatalietinaman, nemligen klockan 12 på dagen, afhjelpas , Rikets S änder fördenskull föreslå föijande förändrade redaction af ifrågavarande 10 §1 UngUtskottets Betänkande N:o 62. tJÄr salen hos HäradsRält anhängig, 0 0 7 da shola Borgenar en Le, genom anslag och kungörelser, så stämmas, sam i 9 f sägs , att sig inställa, före klockan 12 pä dagen, ä andra rättegdiigsdagen af det Ting, sorn näst efter sex månader infaller. Äska de fleste Borgenärerne Urtima Ting, varde det utsatt att genast efter sex månaders förlopp hällas.
Denna stund skall stå med lefvande, ljusa drag fasttryckt i min själ, och blifva engeln som ledsagar mig!” ”Se så, Guds frid!” sade herr Mannerstedt och torkade med afvig hand bort tåren, som stal sig ned öfver hans manliga kind. ”Nu får det vara slut. Vinden blåser god, och allt är klart. – Han sköt ynglingen framför sig. – ”Så! gå du förut, min gosse, och läs sjelf dörren.” Det var en sak, som den gamle mannen ansåg högst maktpåliggande för den resandes lycka, att denne sjelf tillslöt dörren efter sig. Derefter följde föräldrarne, och vid bryggan togs ännu ett rörande farväl. Unga Mannerstedt hoppade upp på däck; efter honom följde den oberäkneliga mängden af diverse, som mamma lät langa upp, och nu hissades seglen. Vinden blåste frisk och god, den lilla besättningen sträfvade med tågen, hojtade och skrek, passagerarne ordnade sina saker, och skutan strök förbi udden. Frans stod vid förstäfven, och hviftade med den hvita näsduken ännu det sista lefväl. Föräldrarne besvarade signalen från stranden; men snart undanskymdes de för hvarandras blickar, och en gemensam bön till Allfadern brann i den högtidliga minuten på deras läppar. Afskedets minut, hvem har ej känt dess bitterhet, äfven om tron och hoppet på återseende, likt vänliga skyddsenglar, stått invid oss! Många sidor kunde fyllas om de trefliga och interessanta, ehuru obetydliga händelser, som inträffade under resan, och sedan om ankomsten till Malmö och första uppträdandet i Lund, besöken med rekommendationsbref, uppvaktningarne hos professorerna, inträdet i den ädla studentkorpsen, brefven från söta mamma, med så mången välkommen tioriksdaler, från söta pappa, med så många förmaningar samt större remisser; och slutligen kunde äfven förtäljas, huruledes de innerligt goda, nyförvärfvade vännerna artigt och tjenstvilligt hjelpte vår hjelte tillrätta med hans medvurstar, skinkor, ostar och brödfjerdingar. Det var så ljuft för mången hungrig själ, icke att ”draga lott,” utan ”dela som bröder!”
Men blifva kjolarne korta, växa n o g klackarne på höjden, o c h det blir minsann ej bättre än de långa kjolarne. Många kanske tycka att det kan vara tids nog tala o m den saken, när m o d e t står för dörren, m e n jag tycker det vara bättre att f ö r e k o m m a än förekommas. Man är visserligen ej nödgad att rätta sig efter de blifvande moderna, m e n s o m de flesta mer eller mindre d o c k äro slafvar under modet o c h i längden finna det gammalmodiga fult, skulle det vara bra att så godt först som sist slå fast det enda förnuftiga: » korta kjolar — låga klackar '. B — d. Fröken L u n d i n har i senaste n:r af Idun bl. a. sagt, att våra damer icke kunna eller vilja visa sina skor o c h aärför underlåta att hålla upp sina kjortlar. I Stockholm kunna göras och göras m y c k e t vackra skodon, hvilka man ej behöfver skämmas för att visa. Men det är ett ledsamt faktum, att damerna vårdslösa sin gång o c h således sina ben o c h fötter. De förra äro krokiga hos / io f det täcka könets välklädda representanter, oeh de flesta damer gå inåt m e d fötterna. Benens krokighet torde i viss mån få tillskrifvas bristande omtanka för de unga då de äro i barnaåldern; sedan följer en själfförstörelse g e n o m användandet af höga klackar o c h af skor, hvilka ej äro gjorda efter högra o c h vänstra foten, utan lika för båda fötterna. Något tokigare torde knappast kunna tänkas än detta. Däraf följer att fötterna vanställas, att gången blir tvungen, att man går snedt på skorna m. m. Dylikt vill man ej visa. 9 a I senare tid ha damerna börjat använda skodon m e d låga klackar, men därmed har den redan våldförda naturen icke kunnat återställas i normalt skick. Måtte den nu uppväxande gene rationen tidigt börja vårda sina fortkomstledamöter, så att ingen må behöfva frukta för att bära kjortlar, som sluta 10 centimeter från marken, o c h ej heller att, när så fordras vid dåligt väglag, uppbära] kjorteln — på bästa o c h vackraste sätt. Nog bästa.
FuUmagter för ContractsPrcstar. I anledning af de anmärkningar emot Utskottets förslag, angående chartering af dessa handlingar, sora blifvit inom Högvördige Preste-Ståndet gjorde, samt i betraktande deraf, att Rikets Ständer. vid förra Riksdagen funnit Proste-tunnor böra vara från bevillning befriade, emedan de voro att anse såsom ersättning för Embetsbefattningen åtföljande kostnader, har Utskottet, med frångående af dess förra tillstyrkande, ansett sig böra hemställa, att Contracls-Prostnrs fullmagter må charterasj till 5 procent af do t jens ten åtföljande bestämda inkomster. Hvad åter anfördt blifvit till skäl för förhöjning i chartae-afgiften för ti tu la i re Prostars fullmagter, bar icke föranledt Utskottet att tillstyrka ändring i hvad i detta afseende redan är föreslaget. Afsked, Herr Dalman har dervid anmärkt, att Utskottets förslag ej vore tillämpligt för afsked, som utfärdas genom Stats-Expeditionerne, emedan inga ProtocollsUtdrag från dem utskrifvas utan afskedet expediera* genom Resolution. > ■ Till BevillningUtshottels Utlåtande df:o 35. 9 Till bemötande af denna anmärkning, torde vara tillräckligt att meddela ilen upplysning, att vid titeln Protocolls-Utdrag i Utskottets förslag liänvises till titeln Attester, och då denna sistnämnde rubrik i Tabellen uppsökes, visar sjette colummen ellar afdelningen, hvarunder samtlige Expeditionerna af Konungens Cancellie blifvit hänförde, det charbe-belopp hvarmed Afskedet kom me att beläggas. Herr Doctor Peterssons anmärkning, att Utskottet ej fästat tillräckligt afseende å den af Herr Holm väckte motion, om afskeds chartering, förmodar Utskottet hafva härrört af missförstånd om Utskottets mening, emedan Utskottets förslag uti ingen raon afviker från Motionairens yrkande, hvilket i Utskottets förra Betänkande igenfinnes.
Ridderskapet och Adeln afslog ifrågavarande Betänkande och beslöt för sin del »alt Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om upphäfvande till all kraft och verkan af stadgandet i 3 mom. 47 § al Kongl. Maj:ts nådiga Förordning om landsting af den 21 Mars 1862, i hvad det innehåller, att då ett företag är af den beskaffenhet, att endast stad eller endast landsbygd af företaget kan hafva hufvudsaklig nytta, i förra fallet landsbygden och i det sed nare städerna, vare sig samfäldt eller en eller flere bland dem, må från bidrag till 158 Prot.-Uldrag den 7 Januari 1863. företaget befrias eller med ett sådant bidrag i jemförelsevis mindre mån betunga*»; och skulle Med-Stånden vänligen inbjudas att i detta beslut sig förena. Jtä 2ä, i anledning af väckt motion (JW 86), angående tre årliga häradsting i Wermland. Bifölls. JW 29, i anledning af väckt motion, om inrättande af en pensionsfond för handelsflottan. Lades till handlingarne med förklarande, att motionen ansågs tillhöra Statsutskottets behandling. Från Högt. Preste-Ståndet S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Stats—Utskottets Utlåtande, M 19, i anledning af Rikets Ständers åren 1860, 1861 och 1862 församlade Revisorers berättelse om granskningen af de under Kongl. Kommers-kollegii förvaltning ställda fonder och medel, lades l:sta punkten till handlingarne och godkändes hvad Utskottet i 2:dra och 3:dje punkterna yttrat och hemställt. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet» nedan omförmälda Betänkanden: M 18, i anledning af väckt motion [M 121), om Smålands Husar-regementes afsittande. Afslogs. JW 19, i anledning af väckta motioner, om vidtagande af åtgärder till veterinärväsendets fullständiga ordnande. Bifölls.