Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln biföll hvad Utskottet i morn a tillstyrkt, men afslog dess i mom. b gjorda hemställan och antog det förslag, som Herr Fåhraeus i sin emot samma hemställan afgifna reservation framställt. 21 punkten Utskottets hemställan bifölls. 22 punkten. Ridderskapet och Adeln biföll Utskottets hemställan med följande tillägg: »samt dervid jemväl uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit begära, att Styrelsen öfver Alnarps landtbruks—institut varder i nåder försländigad att för framtiden undvika större utgifter än tillgångarne medgifva». 25—53 punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 54 punkten. Lades lill handlingarne. 35—59 punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 60 punkten. Med afslag å Utskottets hemställan, biföll Ridderskapet och Adeln Kongl. Majrts i ämnet aflätna nådiga Proposition. 61—7! punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 72 punkten. Lades till handling arne. 73 punkten. Utskottets hemställan bifölls, dock med förbehåll om iakttagande af de ändringar i afseende å Hufvudtitelns anslagsbelopp och slutsumma, som kunde komma att föranledas utaf Ridderskapet och Adelns från Utskottets förslag afvikande beslut. Prot.-Utdrag den 18 April 1866. 231 Frän Vållofl. Borgare-Ståndet. SS DD. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande M 60, angående regleringen af utgifterna under Riks—statens Sjette Huf'udtitel; och blef samma Utlåtande godkändt, utom i nedanniimnda delar, hvarutinnan beslöts, som följer: Punkten 15. Med afslag å denna punkt bilöll Ståndet Herr Engvalls deri omförmälda motion. Afslogs. Förhöjning af det för Alnarps landtbruks-institut bestämda anslag beviljades med Tio Tusen Riksdaler, att uppföras å extra ordinarie stat.
Domsaga må kunna förena sig med annan, eller Härader deraf, om gemensam - Fullmägtig, ig ConstitHtions-Vtskottets Memorial jVo 33. i händelse lion ej innehåller 100, medelst jordens oell åbons qvalification, valberättigade liela femman, ■— det lägsta antal, soln synes erforderligt för att bestrida en Riksdagsmans anständiga och tillräckliga aflöning. I enlighet härmed får till Rikets Ständer Constitutions-Utskottet, för den behandling Grundlagen föreskrifver, vördsamligen öfverlemna följande omarbetade redaction af senare punctenii5 §. Riksdags-Ordningen: ’’Vilja flera Härader, hörande till samma Domsaga, förena sig om en, inom dennas område boende och besuten Fullmägtig, vare sådant dem obetaget. Skulle någon Domsaga innehålla färre än Etthundrade valberättigade hela Hemman, må den kunna, med ett eller flera inom annan Domsaga belägna Härad, om gemensam 'Fullmägtig sig förena.” Stockholm den 5 Junii 182g. STOCKHOLM 1829, tryckt hos Jon Ad. Walldch. f'omtilulionsUtskottets Memorial, N;o 34- 1 N:o 34. Ankom till Exp, Utsk, d. 16 Juni! 1839.
S. D. Prof, Vt år, ä, jf N»w, IS? S, D. Constitutlons Utskottets Memorial iN:o 63, med föreslagen ändring i s6. §. af Justitiae Ombud® inans Instructionen blef af Bonde-Ståndet bifalle'. S. D. Vid förnyad föredragning biföllos följande Utlåtande ns V, ' * '/ IjagUtskottets: N:o 507» med förslag till jemnkning 1 RiksStåndens beslut, angående Rådmans och Kämnärers befrielse från ansvar vid underlätet insändande af Kämnärs. eller Rådstufvu Rätts domböcker och Protocoller, m. m. N:o 383» angående yrkad ändring i i Art. 4 §» af Kongl. Hallordningen den « April 1770. N:o 234, om tillägg i ansvarighetslagen för Fullmägtige i Riksens Ständers RiksgäldsContoir, med afseende å utbetalning af Creditivet. Bihang till R. St. Irot. jf:de Sami. ** fr»$. Vlår. å, if K tv. ittg. J 2gsamt Allm. Besvärsoch Ekonomiutskottens: N.o 331, med förslag till jemkning af RiksStåndens skiljakdge beslut, i frsg; n om upphäfvande af Kgl Förordningen d. 7 Dec. 1787, angående dödsstraff för obehörige omdömen öfver de af Kongl. M»j:t vidtagne författningar. N:o 133, i anledning af anmärkningar vid Utr sköttens Betänkande N:o 133, angående frihet tili svedjande 3 skatiehemrnansegor samt begagnande sif masteträd och ekar.
Sits antagande blifvit frainställdt, har något inflytande på slalsregleringen, lärer väl icke kunna tros af någon, som känner Grins skarpsinnighet att utreda de frågor, han vill utreda. Jag anhåller att vi måtte slippa alla dylika försök att tillvälla R. St. en magtfullkomlighet, som dem icke tillkommer, och alt vi må snart komma till slut med öfverläggningen. Gr. Sparre: Om man icke vill en sak, så må man säga nej och anföra skälen dertill, men hvartill det tjenar alt anföra skäl, som för ämnet äro främmande, det kan jag icke fatta. Så har det varit med de talare, hvilka här ordat om äganderättens förnärmande. Jag kan icke förstå hvad den har att skaffa med en fråga som denna af beskallningsegenskap och hvilken fråga det obestridligen tillkomma R. St. alt afgöra. Då de punkter i betänk., som afhandla frälseräntor och augmentsräntor, förekomma till pröfning, kan något skäl finnas dertill att lala om äganderätt och ingrepp deri. Men huru ett sådant ingrepp kan uppstå deraf, att de s. k. småpersedlarne, hvilka hitintills utgått i penningar, en gång för alla uteslutas ur räntorna och i stället upptagas deri såsom kontanta bidrag, är åtminstone för mig ofattligt. Denna förändring måtte väl tillkomma den magt, som utöfvar beskattningen, ali verkställa. Vi inveckla frågan genom inblandning i densamma af saker, hvilka icke medoden hafva något alt skaffa. Vi öfvergå till en annan fråga. Åtskilliga talare hafva nemi. yttrat, att man skall afslå betänk, på det att frågan icke måtte komma lill förstärkt Utsk. Till en början är detta högst, tvifvelaktigt. Meningarna äro högst delade derom huruvida, om 2 Stånd stanna emot 2, frågan skall gå till förstärkt Utsk. eller icke, och jag vill ännu icke. säga hvilken åsigt jag kommer att dela, roen frågan är om ali undvika det saken kommer till förstärkt Utsk. Om R. o. Ad. antager eli sådant förslag, som det af Frih.
K. Barbados, Belgien, Förlenta s t a t e r n a (m e d 7 5 g r e n a r), B r i t i s k a G u i - nea, Holland, är godt vara för Italien, Indien (med omkring och dem nyttigt för sakna Föreningen klädsömnadskurser, räkning, Turkiet, Tyskland, van Diemens land, Västett Indien, N y a Zeeland och Österrike. gifver godt bibliotek, nas i hundratusental medicin. man sanning en land man omkring vid 500,000); syskonkedja! det är i Till än m å resa, v ä l k o m n a s vänner, erhåller b o s t a d, r å d London finnas 25 hem och hvilket man af hjälp. föräldrar, sätter r e d a n p å sitt p r o g r a m 1 0 0 grenar), Japan, K i n a, Medelhafvets öar, (vid detta och vill söka ersätta detta o c h ett verkligt Norge, Eyssland, Schweiz, Sverige, Spanien, Medlemhem och lemmar af h a f v a sommarhem, där arbete öfveransträngda medm o t billig afgift få logis o c h kost. K. b e g y n t e och under att g l ä d j a framstår faktum, att såsom oaktadt tid föreningen ett alla ovedersägligt växlingar, som öfver oss — oaktadt n y a m ä n n i s k o r, främmande dock hvilken ansikten, olika meningar — principen samma, och mödrar har i K. F. U. K. förblifvit d e n - vid slutet af det 19:de århunnamn, är s o m är s y m b o l i s k t godt och och vederkvickas med spis, anordnar och lekamlig aftnar o c h föreläsningar I b ö r a ställas förhållanden måga och huru och penningar K. evigt. » K. F. U. K. i c k e bildades de första fyra landsortsgrenarne i Helsingborg, Linde, År förarbetskraft öfver. och land kunskap 1897 den Tvänne en vårt för » y t t r e m i s s i o n », d e n kvinnliga en K. i Indien M. A.
Brot, 1823. loide Sami.-2 B. 1 J tJrulerdänign Skrifvelstr' mans-egare skula för hvarje belt Krono-Skattehemman oell i proportion för de mindre, deribland inberäknade sådane Krono*Skatte-lägenheter, som, ehuru till hemmantal icke uppskattade, likväl kunna anses motsvarande erlägga 24 sk. Banco, såsom ersättning till Staten för det den afstår dess nu gällande oinskränkta anspråk på Ekeskog å Krona-Skatte-jord • och anse Riksens Ständer en sådan afgift vara desto mera lämplig, som den, å ena sidan, skall sammanräknad bereda Staten en icke obetydlig inkomst och, å den andra, är för den enskilde , i synnerhet för egare af mindre hemmans-delar, så ringa att den knappast blir märkbar, men åtminstone icke uppgår emot den förmån och säkerhet, som dermed för framtiden förvärfvas. I frågan åter om lösen för redan befintelig Ekeskog, så finna Riksens Ständer, lika med hvad Öfversten af Borneman yttrat, det Skogens uppskattning icke kan utsträckas till hvarje trads särskildta värde, utan att Skogen bör indelas uti flere särskilde Classer och derefter hvarje Class till belopp i lösen värderas. Denna indelning af Ekeskogen anse Riksens Ständer kunna med säkerhet verkställas, efter den anvisning, sorn Öfverstens Undersöknings-Journaler lemna, och således, desto heldre böra ega rum, som en mera detailerad beräkning och uppskattning, om den möjligen kundejåstadkommas, vore förenad med dryga kostnader och mycken tidsutdrägt.
Utskottet har på dessa skäl ansett sig böra inskränka sitt förslag i förevarande hänseende till de stadganden, som innefattas uti § 8 morn. 8 och § 14 mom. 7 af härvid fogade författnings-förslag; hemställande att nyssnämnde stadgande måtte af Rikets Ständer godkännas. Ett af Kongl. Majit föreslaget tillägg vid slutet af § 8 af följande innehåll: "Handlingar af de i denna § omlörmälda siag äro, när de å kronans vägnar företes, fria lian stämpladt papper", torde af Rikets Ständer godkännas. § 9. I afseende å stadgandena uti denna § hafva följande förslag blifvit framställde, nemligen af a) Kongl. Majit, som i Dess Nådiga skrifvelse föreslagit, att nuvarande kartasigillata-afgift för lysnings-sedlar tiil äktenskap, utgående med £:del af munnens bevdl - Devi//n in g s - Uteko t tets Betänkande N:o 8. 21 nings-afgift och med minst 12 skillingar banko, skulle bestämmas till En Riksdaler för hvarje fullt tio Riksdalertal af bevillningen och lill 25 öre för deni, hvilka antingen icke erlägga bevillning eller äro (ill mindre än tio Riksdaler, enligt 2:dra Art. i BevilluingsFörordningen, taxerade; äfvensom att stadgandet rörande lysnings-afgifl för utländsk man, sorn ej är skattskrifven i Sverige, måtte uteslutas: b) Komminister Beckman, som, uti afgifvel yttrande inom Högvördiga Preste-ståndet lid ilen Kongl, skrifvelsens remiss lill Utskottet, hemställt, att, enär han ej hvste den lörhoppning, att äkta förbindelser skulle befrämjas genom den Nädigst föreslagna lindringen i Ivsnings-knrta, nuvarande afgift skulle bibehållas; samt c) Herr Henschen, som, uti sin meranämnda motion yrkat, att lysnings-sedlar till äktenskap måtte alldeles befrias från karla sigillata.
Denna Utskottets hemställan är bifallen af Presteoch Borgare-Ståndet, men atslagen af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, hvilket sednare Riks-Stånd för ifrågavarande ändamål beviljat ett låneunderstöd af 20,000 R:dr, att utgå på sätt och med vilkor, som i nästföregående punkter af detta Utlåtande äro i afseende å läroverksbyggnaderna i Fahlun och Oscarshamn anförde; — och får i följd häraf Utskottet, med iakttagande af samma grunder, som uti nyssberörda frågor äro tillämpade, föreslå följande voterings-proposition: ”Den, som vill, att Rikets Ständer, till utvidgande af Lunds kathedralskolas undervisnings-lokal, å Riksgälds-kontoret anvisa ett anslag af 20,000 R:dr R:mt, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Tinner Nej, hafva Rikets Ständer för omförmälda ändamål beviljat ett låneunderstöd af 20,000 R:dr till utgående från Riksgälds-kontoret, med vilkor, ej mindre att en sådan skuldförbindelse derför afgifves, som af Fullmägtige i nämnde Kontor antages, än äfven att fem procent å lånets ursprungliga belopp, beräknade från tiden, då penningarne bekommas, skola före slutet af hvarje år till Riksgälds-kontoret inbetalas, af hvilka fern procent beräknas ränta efter fyra procent för det obetalda lånekapitalet samt det öfverskjutande beloppet kommer att såsom kapital-afbetalning å lånesumman afgå, intilldess denna blifvit till fullo gulden.” Uti 3:dje punkten af Utlåtandet N:o 152 hade Utskottet, på anförde skäl, tillstyrkt, att den del af anslaget till Wadstena Kfigsmanshus-kassa, som utgör ersättning för hemmansräntor och kronotionde, och hvilken i nu gällande Riks-stat är upptagen såsom förslags-anslag, måtte, likasom det öfriga af anslaget, uppföras till ett bestämdt belopp (53,505 R:dr 58 öre) utan egenskapen af förslags-anslag.
Denna bana bar möjligen också, i förhållande till den trafik, som der kunde förväntas, blifvit något för tidigt anlagd; ty, bland annat, förekommer, att Strömsholms kanalarbete just vid tiden för denna banas anläggning var under ombyggnad. Den direkta följden deraf var ock, att, så länge denna ombyggnad fortfor, en eller annan jernvägs-station var för trafiken stängd. Malmtrafiken blef ock i väsendtlig mån häraf hindrad. Sådana omständigheter förorsakade, att trafiken under de första åren var ganska obetydlig, samt att bolaget måste för rörelsens upprätthållande tillskjuta rätt betydligt utöfver aktiebeloppen. Sedan Strömsholms kanal år 1860 blifvit till hela sin sträckning öppnad, inträdde ett annat förhållande. Sedermera har visat sig att trafiken betydligt stigit; och all förhoppning är att den äfven framgent skall hålla sig uppe; meri, oaktadt denna stegring af rörelsen, blir det dock, så länge bolaget har så stora albetalningar att göra till staten, ganska svårt för bolaget att kunna bilda något öfverskott till en så betydlig samtidig reparation, hvilken, antagligen snart nog, måste ifrågakomma och utgöres af omläggning eller, rättare sagdt, nyanläggning af räler på ungefärligen tre fjerdedelar af banan. Vid sådant förhållande har bolaget väl icke ansett sig för detta ändamål kunna begära något direkt understöd af staten; men dock trott sig böra ifrågaställa, att med vidare erläggande af ränta och amortering å lånen finge anstå under loppet af 4 år, på det att bolaget, under den tid nya räler nedläggas, skulle ega att dertill disponera alla sina inkomster. Vid nyssberörde anhållan V Den 17 Januari. 193 anhållan har bolaget fogat förbindelse för sig, »att nedlägga nya räler af 15 skålp:s vigt per löpande fot å hela den del af jernvägen, der sådana förut icke finnas anbragte, samt att i öfrigt iakttaga hvad K. St:r kunde finna lämpligt föreskrifva.» i thv fall anser jag skäligt att meddela den föreskrift, att bolaget under nämnde tid icke skall kunna uttaga någon utdelning på aktierna. Dervid kan visserligen invändas att bolaget deraf icke förhindras att upplåna penningar på annat håll.
Äfven Språket Herkulesgatan 5. massage Kursläsning. B r. - f ö r b. byrå. Tider: för Herrar k l. samt k l. 3 — 5 e. m. » för Damer k l. Dr ERNST SALÉN, Lektioner [1457] Ögonläkare. B o s t a d: Stora Vattugatan 2, Mottagning: helgfria dagar il0 — |12 f. m. kl. [1&lt;164] Doktor CD. Helgdagar A l l m. telef. lO — 11. Fruntimmerssjukdomar, Förlossningar. i handarbeten. m. S v a r t. W. », I d u n s byrå. 25 K o m m e n - dörsgatan. I I I. 3 — 4 e. m. [1465] Panorama international, Hamngatan 18 B, 1 tr. upp. Underkjolar af I Palm ll StadlingS s a m t öfriga b o k - lådor i riket: Om Pianoundervisningen i våra dagar, En h j ä l p r e d a för elever, förkläde, de bästa, som finnas i marknaden, på samma gång starka, mjuka varma och prydliga. Pris för färdig kjol 5 kronor, osydda 4 kronor. Bekvisitioner expedieras g e n o m Iduns uträttningsbyrå. Hvarje söndag nytt program. genast, Pröfva ty lagret [1386] Svea-tyget! A. Williamson, Stockholm. Obs. Rengzon. Pris 1 kr. e r h. p l. genast. Svar. r. (G. fam. V a n v. husl. g ö r o m. U n d e r d. m i n d e r å r. b a r n. bli s o m m e d l. i fam. S v a r till » A. S. », Vallgatan 35, Karlskrona. S v a r till » L. (Forts, å följ. sida.) (G, 11053) domar. i i n o m h u s föref. g ö r o m. S v a r till » " A. B. o c h 2 — 3 e. m. En Barnsköterska.
Jemte det jag till alla delar förenar mig med hvad Herr Lefrén, lika grundligt, som träffande, emot Utskottets Betänkande anfört, får jag tillika förklara, att jag ej inser, på hvad grund Utskottet kunnat hämta skäl för sitt afstyrkande deraf, att Academien underlåtit begära Kongl. Maj ts Nådiga Proposition i ämnet till Riksens Ständer. Då Observatorium blifvit på enskild bekostnad grundadt, och dess behof nu blifvit af en enskild motionair i behörig form anmäldt , tror jag icke något ädlare forum för denna fråga finnes, än NationalRepresentationen. Allt som länder till vettenskapernas spri* t)rn i4 Juni i f, m, 3^1 dande, förtjenar visserligen behjertande, och jag tror erfarenheten halva besannat, att om man icke genast insett den practiska nyttan af hvarje kostnad, som för sådane ändamål blifvit använd, har man likväl med tiden lärt sig värdera densamma. Slutligen kan jag icke undertrycka den önskan att hvarje af behofvet påkallad anhållan till fördel för vettenskaperne, alltid med beredvillighet måtte mötas inom det Stånd, hvars grundprincip synes bjuda , att med blicken fästad på minnet af de uppoffringar, som framfarne generationer gjort för sine efterkommande, äfven vidtaga någon försakelse af den nu varande tidens egoistiska anda till förmon för kommande slägters högre bildning. Grefve Spens, Carl Guftaf: Jag får blott åberopa Herr Lagerhjelms uti StatsUtskottet afgifne särskildta yttrande, med hvilket jag till alla delar förenar mig. Herr von Hartmansdorff, Augujl\ Då de yttranden hvilka nu blifvit afgilna, alla instämma uti tillstyrkande af det anslag, jag yrkat, bör jag ej upptaga Högiofl Ridderskapets och Adelns tid med tilläggande af flere skäl.
A. 227. — i anledning af väckt motion att LagComiteens förslag till CivilLag måtte vid Universiteten föreläsas, och nödig kännedom af detta förslag, jemte Rikets Grundlagar och Allmänna Lag, ådagaläggas af dem, som undergå Juridisk och EmbetsExamen. XXIX. B. 235. XXX. A. 4^* XXXIX. E. 225. «— i anledning af väckt fråga, dels om tillägg i föreskrifterne, rörande Afvittringsverket inom Luleå Lappmark, och dels om behofvet af åtskillige åtgärder till förekommande af Lappska Folkstammens undergång. XXIX. B. 235. XXX. A. 57. XLVIII. E. 43. — i anledning af gjorde anmärkningar emot Utskottets Betänkande angående yrkad förändring i stadgandet om Lästeafgift för Fartyg, som förses med Turkiska Pass. XXIX. B. 236. XXX. A. 57. XXXII. E. 323. 38 Allmänna Besvärsdfcli Ekonomiutskottet» Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af gjorde anmärkningar emot Utskottets Betänkande angående vackt frå* ga om förnyande af Rikets Ständers underdåniga anhållan, att de ekonomiska Författningar, som blifva utfärdade, först efter en viss tid måtte sättas i verkställighet. XXIX. B. a36. XXX. A. 57. XXXV. 154. XL. 7. — i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående förändring i nu gällande föreskrifter om tiden för väglagning. XXXIII. B. 476. XXXV. A. 275. — i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:ris io3 och 112 förut meddeldte Betänkanden. XXXIII. B. 476. XXXVII. E. 273. XXXIX. A. 260. i anledning af ett föreslaget stadgande uti Kongl.
Tror du, man är ung hela lifvet. Åh fan. Var lugn du. Och han lefde som förut. Om förmiddagarna var han ute och promenerade, drömde och samtalade i sälskap med vänner och bekanta. Middagen intogs på Gästis eller Eklundshof, kaffet efter omständigheterna, och när punschen kommit på kaffet, var dagen skämd. Eller – som Grane brukade uttrycka sig – »man hade tvärtom förstått att taga vara på den.» Och nu följde kägelpartier, toddar, supéer, nachspiel, poetiska promenader under de långa, ljusa sommarnätterna, svärmiska fantasier, när solen gick upp öfver den långa, ändlösa slätten. – Men också nattliga äfventyr af mindre eterisk art. Under denna tid hade han ett samtal med professor Ranke. Professorn förebrådde honom hans sysslolöshet, att han ej tenterat under termin o. s. v. Grane erkände sina förseelser, men lofvade icke bättring. Professorn frågade honom då, om han höll på att bli ett brutet geni, men Grane svarade, att geni hade han aldrig haft anlag för, och än så länge höll han nog ihop. Men alt möjligt fantiserade han på, och de mest olika saker sysslade han med. Han skref tidningsartiklar, gjorde parodiska tillfällighetsvers och tog kall dusch om mornarna. Han beskyldes för att vara anstiftare till ett af de sista gatupptågen, då ett kompani af studenter klockan fyra en morgon gått genom gatorna med fiol, handklaver, triangel och skramlande kakelugnsluckor. Under två veckors tid hade han fått något särskildt att tänka på. Han hade träffat på en flicka, som var tämligen på fallrepet, och som hon var vacker, tyckte han synd om henne och beslöt, att hon skulle räddas. På ett Magdalenahem ville han ej sätta henne. Han ville försöka ett annat sätt. Han ville skaffa henne arbete och sätta henne i beröring med folk, som icke föraktade henne, utan behandlade henne som en människa. Själf hade han icke öfverdrifvet stor tro på framgången af detta företag. Det intresserade honom mäst som experiment, och dessutom var det en afledare för det verksamhetsbegär, som gnagde och plågade honom. Han gjorde en extra resa till Stockholm för att få en plats åt henne och lyckades.
R:dr sk. r:st R:dr sk. 1 r:st — 16 — * Masker 1 stycke 4 — Metaller , sammansatta: * marinmetall, eller annan komposition i form af bleck eller spik till förhydning af lin tyg 100 R:dr v. 5 messing: * oarbetad, latun och tråband inbe1G6 32 gripna ( t skepp:d \ \ stäp. v. / 33 16 — arbetad: tråd förtullas såsom koppartråd. andra slag, gjuten, smidd eller ! pressad: oäkta lalin derunder inbegripen: utan beläggning af annan 1 metall 1 skålp. 36 — i 2 andra slag 1 skålp. 24 — * skrot, samt gammal och brukad 100 — metall, sammansatt, alla slag . f 1 skepp:d \ \ stäp. v. 16 32 20 — Metwurst 1 skålp. —.— 4 — 1 — 1- * Mjöd 1 kanna 12 Mastix; tullbehandla» lilia med Gummi. Mattor: bast-; se Bastmattor. golf-, af strä eller rötter; se Slöjdevaror, ej specificerade, af ull: se Väfnader, ytlc—. af andra,ämnen, lackerade eller fernissade; se Väfnader, gräs; se gräsmattor. Mercurius; se Qvicksilfver. Merinos; se Väfnader, ylle-, ovalkade. Messing; se Metaller, sammansatta. Messingstråd; se Metaller, sammansätta, messing. Mikroskop ; se Instrumenter, optiska. Mineralier för naluraliesamlingar; tullfria salom malmstuffcr. 22 Tullvärde. Bauko. Qvantitet för tullberäkningen. j Införselstull. Banko.
Denna makt, som Blina Forsell ägde öfver andra männislror, linde endast och allenast sin grund i hennes egen samvetsgrannhet. D&amp; hon kände, hiiru arbetet började vaxa lieiiiie öfver huf vudet, aninalde Iion eii ghng i bokkoii~itéii att lioii äinnade af@ som sekreterare. Det svar hon fick var, att i s % fall afginge vi allesainmans - och is&amp; maste hon bli kvar. På Förbiindets byrh afgjordes ingen fraga af vikt titan att nian först vädjade till Mina Forsells kloka, besinningsfiilla omdöme. Hennes förrnaga att p&amp; samma gång hon såg en sak i stort, likväl intressera sig för dess detaljer, gjorde lienne till en s&amp; ovanligt god rådgipifvare. Hon hörde till dessa sällsynta människor, som blifva ett stöd för sin omgifning; man kände sig alltid trygg, da man hade henne på sin sida. Alla orättvisor voro Mina Forsell en styggelse. Det var därföre en naturlig sak, att den sida af kvinnofrhgan, hvari man på det ena eller andra omrhdet fordrar nppliäfvandet af lagens eller sedens orättvisor, skulle varmt tilltala henne. Men hennes rattskansla fordrade p % samma g h g, att kvinnan skulle göra sig ai8betsdiig1ilig for att kunna mottaga nyvunna rattigheter. A t t den svenska kvinnan långt ifrhn uppnatt denna ~arbetsdnglighets stod klart för den, som var sk fordrande, framför allt d9 det gällde henne sjalf. För dem, som lefde tillsammans med U n a Forsell, föll det tydligen i ögonen, huru hon med livarje &amp; r gick framåt och utvecklades allt rikare. Hos henne voro sanningskärlek och redbarhet de förhärskande egenskaperna, de satte prägeln p&amp; hela hennes personligliet. Dessa egenskaper voro de goda gåfvor hon f %tt till. skänks, och soni lion väl vårdade - men hon lät dem icke blifva enarådande, s&amp; att hon blef en sträng ocl: hård natur.