Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer i underdånighet öf - Stais-Utskottets Betunkanden'. verlemnas till Kongl. Maj:t att i Naclér verkställa den individuella pröfnirigen och regleringen af personernes större eller mindre rättighet i detta hänseende i likstämmighet med de grunder för Pensioners åtnjutande på Pikets Stat , som förut äro lagde och Riksens Ständer uti deras underdåniga skrifvelse den 6 i nästledna månad rörande Högstsalig Konungens Hof-Stat utstakat, dock med de undantag eller förändringar, sorn här nedan finnas iagttagne och omförmälte, så att; 1:0 Einbetsoch Tjenstemän samt HofFruntimrec, hvilka ingått i tjenst vid Kongl, Hofvet, med hopp att dervid framgent varda bibehållne, samt altså ej böra sakna den utkomst de derstädes väntat och derföre icke uti Rikets tjenst eller annorlunda sig beredt, skola vara berättigade att undfå Pension, svarande emot deras å Kongl. Hof Staten innehafde löner i penningar, men utan beräkning af andre förmåner, såsom boningsrum, ved, ljus, utfodring för hästar eller, equipage samt kostpenningar m. rn. på det sätt, att den Einbetseller Tjensteman härifrån uteslutes, som äger eller erhåller lön eller pension på Rikets Ordinarie eller Indragnings-Stat, eller ock på något publikt Verks Stat, eller vid något af de Kongl, eller Furstelige Hofven varder bibehållen eller antagen och dervid uppbär eller undfår lika eller högre lön; men, om lönen, som sålunda innehafves eller erhålles, icke uppgår till det belopp, hvartill Pension på Indragnings-Stat skulle komma att bestiga, må öfverskotta åtnjutas å sistnämnde Stat. 5o 00 Stats-Utskottets Betänk and en'. 2:0 Att, livad angar Hof-Fruntiraret, de,1 sorn förut åtnjuta motsvarande elier högre Pensioner å de förre Kongl. eller Furstelista HofStaterne, hvilka på Rikets Indragnings Stat äro öfverflyttade, eller varda bi belial
Dessa omständigheter utgöra för mig ett ökadt skäl att fortfara uti min anhållan om återremiss af båda punkterna, emedan de stå i så oskiljaktigt sammanhang sinsemellan, att de icke kunna vid afgörande! från hvarandra skiljas. Hr von Hartmansdorff: Jag hade trott mig sjelf veta, bättre än Gr. Ugglas, hvad jag menar, och påstår, det jag äfven, om han bestrider det, verkligen menat hvad jag sagt. I öfverensstämmelse med min mening anhåller jag om propos. på båda punkternas återremitterande. Öfverläggningen ansågs härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att dä Frih. Tersmeden begärt serskild propos. å hvardera punkten af Utsk:s tillstyrkande, en sådan delning, emot föreskriften i 54:de §:n Riddarh.Ordn., ej kunde förvägras, samt att derföre nu först borde förekomma Utsk:s tillstyrkande, ”alt K. St:r måtte, med bifall till Frih. Tersmedens motion, helt och hållet befria JernKont. från den för detsamma hittills stadgade bevilln.”, ifråga hvarom först endast bifall blifvit yrkadt, men numera Hr von Hartmansdorff och Hr Printzensköld begärt återremiss. Efter sedermera å denna punkt, först till bifall och sedermera till återremiss, framställde propos:r, som besvarades med blandade Ja och Nej, framställdes förnyad propos. till bifall derå, och utföllo svaren dervid med starka Ja jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att lian funnit Ja öfvervägande. Hr von Hartmansdorff begärde votering, hvarjemte Hr Prinzensköld, yttrade: Jag fattade verkligen icke, om det var ensamt den första punkten, som utgjorde föremål för Hr Gr. o. Landtm:s propos. eller om det var begge punkterna. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att proposm endast haft afseende å första punkten.
RrestStåndet «L 7 «■« 604 Vnderduniga Skrivelser. — Borgare-Ståndet d. 7 — — Bonde-Ståudet d. g Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om ett i Nåder föreslaget tillägg till RiksAkten emellan Sverige och Norrigei Under den 21 sisth Ålaj har Eder Kongl. Majit genom Nådig Proposition föreslagit, såsom tillägg till Piks-Akten emelian Sverige och Norrige, en Eag för Tryckfrihetens utöfning Nationerne inbördes emellan , öfver hvilken Proposition Eder Kongl. Majit i Nåder äskat -Riksens Ständers Beslut för att Norriges Rikes nu för-; samlade Slor-Thing meddelas; Riksens Ständer hafva i denna ^Nådiga fram*1 ställning röjt och vördat Eder Kongl. Majlis visa omsorg, att, äfvert med hänsigt till bruket af yttrande-rätten i tryckta skrifter i bereda Grundlags helgd åt Rikenas ömsesidiga förhållanden é och att ytterligare trygga Brödra-Eolkens förbund genom befästandet af deras aktning för hvarandra. Men, om således Riksens Ständer egt skäl att hufvudsakligen antaga Eder Kongl, Majits Nådiga Förslag j hafva de icke destomindre vågat dervid göra några jemkningar, som framföre allt syfta till föreskrifternas bringande i öfverensstämmelse med Tryckfrihets-Förordningen , af hvilken , blott det ena Rikets Grund-Eag, dessa för båda Rikena gemensamme föreskrifter väl icke egentligen bero, men till hvilken de, i Riksens Ständers tanr ka, b öra, så mycket möjligt är, närma sig Ur 1. och 2. § §. anse Riksens Ständer1 orden dirécte eller indirecte kunna uteslut2S, såsom mindre nödvändiga och må hända ledande till Undertlaniga Skrifvelser', 6oj tvetydighet, samt orden smädelser oc Ii förgripelser, såsom uttryckande olika förbrytelse grunder, böra förändras till smädelser eller för grip ther, Iivilkeu sammanbindning äfven är ehligare med 3. §:n 9 inom. i Tryckfrihets-Förordningen.
Carl Forslind C:son, Eric M, Leffler. Olof Nilsson. Carl D, Forsberg, STOCKHOLM. r ' Elmeus & Granbergs Tryckeri, i83o. Anförande, rörande Grunderne för Sveriges StatshushållningsSystem j äf Friherhe jacob cederström, tili Höglojl. Ridder skåpets och Adelns Protocoll för d. 12 December f. m. 1828. STOCKHOLM. Tryckt hos J. Hörberg, 1829. \T ' id sistlidne Riksdag väckte jag fråga om fastställande af Grunder för det Stats* hushållningsSystem, sorn borde följas» Ri* kels dåvarande Stander, med erkännande af nyttan, hänskjölo utarbetningen från sig till Styrelsen ';'Q. För min enskilda del instämde jag ic* ke i denna Rikets Ständers åsigt, Jag fann, att en fråga, så allmänt ingripande i bela StatsOrganismen, medförande rubbning uti alla hittills existerande stridiga interesseil, borde emanera från folkets representanter, och Styrelsen blifva medlande skiljoman, icke part, hvilket skulle blifva förhällan* det, om förslaget ifrån Styrelsen emanerat. Med stöd af denna min enskilda, ännu ic* ke förändrade, öfvertygelse, förnyar jag den af mig vid sista Riksdag ofvan omför* mäide motion om fastställande af grunder för det Statsbusbållnings-System, som skall följas; dervid jag vördsamt till Rikets Hög* lollige Ständers pröfning öfverlemna!’ mina åsigter om dessa grunder. Att uti detailler jemkningar och rättelser blifva nödvändiga, är tydligt; men om grundsalserne erkännas, är jemkningen af detaillerna ej något afskräckande arbete, *) Se Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 12 Julii 1823, Nio 26. 4 Idéen för den Monarkisk-Constitutionella Styrelse-formen är egentligen den lill största möjliga fullkomlighet utbildade Republikanska.
Hvad deremot angår Friherre Björnstjernas förmodan, att mina underdåniga Besvär, angående beräkningen afSoldat-Släpklädernes värde, blifva af Kongl. Majit i Nåder afgjorda, så tviflar jag icke, att jag, vid afgörande deraf, får njuta samma Nådiga upprättelse, som, då jag för några år sedan af samma anledning underdåniga Besvär anförde; men då, under en långsammare omgång och vid möjligt motverkande, flera år åter måste afbidas, och jag torde, af mellankommande händelser, icke dessmindre blifva försatt i samma lidande, som förut, så har jag ansett nödigt, för att få slut i saken, äfven för framtiden, nu anmäla Ärendet, som en Rättsfråga, till Riksens Ständers rättvisa och oväldiga bedömmande. Beträffande vidare Friherre Björnsljernas Yttrande, att en SläpMundering, sådan Soldaterne nu till LifMundering nyttja, icke vore dyrare att för Rotarne utgifva, än en Vallmars Släpkläduing eller så kallad PaijRåck, som de, jemnlikt KueckteContracten, höra utgifva, och som icke en gång till utseende Den 10 Januarii. 573 och beskaffenhet är der bestämd, utan på Rotarnes godtfinnande alldeles beror; så torde genom allmännare kännedom af en så beskaffad olika Beklädnad och Markegångs-priserne derå, upplysas att en ganska hetydelig skillnad i värdet dem emellan sig företer.
Utsk. har tagit till grund för beräkning af denna statsinkomst ett enda år, och det just året 1846, dä bränvinsbrånuingen var till följd af 1845 års missvext och högt uppdrifna spannmålspriser är 1846 å en stor del af riket inställd. Jag tror detta sätt att gå tillväga, icke vara det rätta. Om man går något längre tillbaka, så finner man alt samma bränvinsbrännings-författning, som hufvudsakligen varit gällande sedan år 1840, med den skillnaden, att vid 1846 års riksdag lades en förhöjd afgift på ångbrännerierna; så har inkomsten under är 1841 utgjort 563,000 r:dr „ 1842 „ 672.000 „ „ 1843 „ 675.000 „ „ 1844 „ 685,000 „ „ 1845 „ 5S0,000 „ D. v. s. under de 5 åren 1841 lill och med 1846 i medeltal 635,000 r:dr årligen och med 25 proc. förhöjning, hvarmed bränvinsskatien enl. R. Sits beslut skall ökas 793,750 r:dr. Om man sedermera afdrager 793,500 r:dr, som väl torde motsvara den supponerade nedsällningen i pannornas antal, så skulle jag för min del tro att man utan våda att missräkna sig, kan beräkna inkomsten af bränvinsskatteu till 700,000 r:dr, hvartill jag äfven får yrka att den måtte blifva upptagen. Hr von Hartmansdorff: Frih. Tersmeden har visat att bränvinsskatlen fr. o. m. 1841 t. o. m. 1845, eller för 5 år, har utgjort i medeltal 630,000 r:dr och detta efter den bränvinsbrännings-förordning, som gällt allt sedan 1841.
Sjelfva denna öfverläggning hos Ridderskapet och Adeln bevisar, att saken förekommit i omvänd ordning emot den föreskrifna; ty vi äro redan inne på roodificationerna, innan frågan i sin helhet ännu varit till Utskott första gången remitterad, och Betänkande deröfver inkommit; oagtadfc grundlagarne föreskrifva, att inga modificationer få göras, förr än en återremiss blifvit af Utskott besvarad. — Dessa modificationer på förhand kunna fortgå i oändlighet, om man genom afprutningar på den ursprungliga motionen får minutera ut ett mål från ett plenum till ett påföljande, då den öfverblifna delen upptages af en annan Ledamot, o. s. v. i veckor och månader. Jag Den i5 Januarii. 53 anhåller derföre, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes ju förr dess heldre meddela Ridderskapet och Adeln sin åsigt af saken; ty för att döma efter förhållandet de sista plena, lärer man nu mera sällan komma till slut, utan en vägrad proposition, eller en votering. Friherre Anckar swärd: Mine Herrar! Jag utber mig att ännu få fästa Eder uppmärksamhet på möjligheten af ett sådant behandlingssätt af frågan, som det, jag föreslagit. Här har ännu af ingen blifvit åberopadt innehållet af 37 §. Riksdagsordningen. Den lyder i 2 mom. sålunda: Intet Utskottj Constitutionsoch Banco-Utskotten allena undant agne j 'vare berättigadtj att 'väcka frågor till afgörande i Riksens Ständers Plena j eller att upptaga andra ämnen j än de frän Plena remitterade; så vida ejj hvad StatsUtskottet särskildt angår, Konungens Propositionj, enligt 27 §. till detsamma omedelbarligen öfver lemnäs. Nu har Kongl. Majrts Proposition icke omedelbarligen blifvit öfverlemnad till StatsUtskottet, och således anser jag Utskottet utan någon yttrad ledning icke kunna förelägga Ständerna en fråga, huruvida Rikets Ständer anse lämpligt, alt få Statsregleringen fördelad, såsom jag föreslagit.
Stockholm den ig Januarii 1829* 8 Bese, o e/i Oecon'. Utsk. N:o yx* Betänkande, rörande väckt motion om undersökning i afseende på möjlig nedsättning af Skeppsumgälder å Svenska Fartyg. TJti Memorial, som Vällofl. BorgareStåndet till detta Utskott remitterat, har Herr Jan Lamberg påkallat uppmärksamhet å de författningar, som fjettra handeln genom handels-sjöfartens för dryga beskattning, i hvilk,et afseende blifvit amförmäldt, huruledes, genom Sveriges ined andra Stater vunna reciprocitet , väl åstadkommits nedsättning uti Svenska fartygens omkostnader i dessa länders hamnar, men hvaremot de Svenska hamrarne nu skola kunna med större fördel beseglas af främmande Nationers än af våra egna fartyg , enär dessa senare äro belastade med följande dryga afgifter, nemligen: Lästeafgiften, hvilken erlägges med i R:dr B:co per läst för hvarje till Medelhafvet gående och 16 sk, för utom detsamma destineradt fartyg, till erläggande serskildt för hvarje resa; samt Lösen för Turkiska Documenter , äfven som 8 sk. årlig Bevillning per fartygs Läst; 4 Rest'} och Oecon. TJistt. och derjemte dryga Consulad-äfgifter och Certificaters lösen, hvartill ytterligare komma de ansenligen förhöjda Lotsoch Båkpenningarnej Vid hvilket för sjöfarten betungande förhållande Herr Lamberg hemställt om underdånig anhållan till Kongl. Majit det vederbörande Collegier måtte i Nåder anbefallas undersöka, huruvida umgälderna å Svenska Skepp möjligtvis medgifva någon förminskning deruti. Då Motionairens sålunda gjorde hemställan endast åsyftar en preliminair undersökning, af hvars resultat de vidare åtgärderna komma att bero, finner Utskottet intet hinder att, lika med honom, hemställa, det underdånig Skrifvelse med framställan om denna anhållan i ämnet må från Rikets Ständer till Kongl. Maja ingå. Hvilket Rikets Höglofl. Ständers egen pröfr ning yordsamt underställes.
R:dr årligen under innevarande statsregleringsperiod, för att, i mån af behof, användas på det sätt, att, der församlingar, hvilkas lärare redan i lön åtnjöte 400 R:dr eller derutöfver, förbundo sig att höja lönen utöfver då utgående belopp, ett statsbidrag till fika belopp med församlingarnes sålunda lemnade ytterligare tillskott finge, efter Eders Maj:ts nådiga pröfning, anvisas; dock att Statens bidrag för detta ändamål ej skulle öfverstiga 50 R:dr om året för hvarje lärare. Då det med all sannolikhet kan antagas att församlingarne framgent, med stigande insigt i gagneligheten af en väl ordnad folkundervisning, fortfarande blifva benägna att genom ökade löneförmåner för lärarne befrämja skolväsendets utvecling, och då det är af särdeles vigt, så väl att] församlingarne genom bidrag af statsmedel uppmuntras att efter förmåga för detta ändamål göra de uppoffringar bebofvet och billigheten fordra, som ock att folkskole-lärarne icke förlora den utsigt till en väl behöflig förbättring i sin ställning, som de genom detta anslags beviljande hafva erhållit, är samma anslags bibehållande för folkskolans utveckling af stor vigt, och jag får derföre föreslå nådig framställning derom, att ett årligt anslag af 30,000 R:dr under enahanda vilkor som hittills ställes till Eders Kongl. Maj:ts disposition för att användas till löneförhöjning åt examinerade ordinarie folkskole-lärare utöfver 400 R:dr om året. Anslag till unTill understöd åt sådana församlingar, som till följd af medellöshet icke kunna af understöd åt egna medel till erforderligt belopp bekosta aflöning åt sine folkskole-lärare har hela det {om™'Tunna ans'a8 a^ 20,000 R:dr om året, som Rikets Ständer för innevarande statsregleringsperiod till er/orderdertill anvisat, blifvit disponeradt, och sådant understöd har jemväl blifvit sökt till belopp ligt belopp bevida utöfver hvad dertill sålunda kunnat af Eders Kongl. Maj:t beviljas. Rehofvet af förtrösta folkskofarande understöd för samma ändamål är, sedan minimilönen för folkskole-lärare blifvit
Sedan härefter Landsböfdinge-Embelet i Hallands Län hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt, ”om icke de i Länet varande utsockne frälsehemman , hvilka, såsom i ordinarie båtsmanshåll ej inroterade, årligen utgjort roteeller utskrifningspenningar med 3a sk. för hvarje å hemmanet befintlig mansperson, öfver i5 år, derefter och sedan hemmanen blifvit med extra rotering belagde, mätte, i likhet med roterade Kronohemman, från berörde afgift fri ka 1 las, så hade Kongl. Majit, genom Nådigt Bref den 25 Maj 1813, uppå Rikets Ständers den 3 Juni 1812 gjorda underdåniga hemställan, samt i betraktande af de förändringar, Statens ordinarie inkomster undergått, anbefallt, att nämnde afgift skulle upphöra. Vid i8a3 års Riksdag förekom hos Rikets Ständer fråga om påyrkad jemkning af extra roteringen i Riket, sedan Rikets Ständer, genom underdåniga Skrifvelse!- af den 10 Augusti 1812 och den 8 Augusti 1815, fästat Kongl. Majlis Nådiga uppmärksamhet på den olikhet, som vid verkställighet af Rikets Ständers, vid 1809 och 1810 årens Riksdag, fattade beslut, angående all dittills oroterad jords indelande, till utgörande af extra rotering under krig, inträffat i fördelningen af detta onus emellan de dertill, skyldige hemman, samt Rikets Ständer på sådan grund anhållit, att, genom Kongl. Majlis
Denna skillnad i Cours bevisar, att Sedelstocken, i förhållandet till Sdfvervärdet, och den veikliga tillräckligheten, för det närvarande, icke ens uppgår till hälften af hvad den var 1809; och när man vidare tar i betragtande, dels att, sedan Finlands afstående, den ansenliga del af Sedelstocken, som finne» i Finland, icke mera tillhör Sveriges RöreiseCapital; och dels, att det just varår 1809,80m Creditsystemet feck sin skadligaste utvidgning; så blifver också, genom allt detta, bevisadt att den öfverklagade penningebristen , och det deraf uppkommande lånebehofvet mäste vara större nu, än förr. Vid denna beskaffenhet, och då Discontutlåningens ändamål är, att åt penningecircula - Ben ig Julite, »j, tionen gifva et» mera lifvad verksamhet, anser jag angelägit vara> dels, att på det Jåneanslaget måtte bättre förslå för alla Lånesökaöder, de störa lånen förminskas5 emedan’ändamålet måste bättre uppfyllai, derigenom, att många Låntagare få små lån, än att ett mindre antal får stora lån; och dels, att Jordbrukaren som sällan behöfver stora lån, förunnas den lättnad, som af hana belägenhet så höge* ligen påkallas: och, på grund af desse skäl k föreslår jag alltså, att i de reglementariske föreskrifterne må göras följande förändringar och tillägg t iso. Att det nu gällande maximum för Discöntlän, måtte nedsättas ifrån 6000 R df Banco till 4,000 R:dr Banco, med rättighet till omsättning hvarje halfår, samt inbetalning »f en Femtedel af linet, men icke beräknadt efter primitiva belopp, utan efter dest belopp den stund, då omsättningen sokea. 1 2:0. Att den Jordbrukare* hvari skuld i Disconten icke öfverstiger 2000 R:dr Banco* må få omsätta den med inbetalning* hvarje halfår, af en tiondel af lånets belopp, sådant det är, då omsättningen sökes. 5:0.
Cancellisterne för biträde vid protocollsföi ingen och protocollens renskrifning m. in. hos Commis sai latet R:dr 4-3o. — d~) Till en extra Stämplare för transportsedlarnes svartstämpling i5o:—■ e) Till en Vaktbetjent för maculeringsstämpling i Vexel-Banken 225: —• f') Till 4 extra Husdrängar, för sågning, huggning och uppbäring a£ den för eldning i Bancohusen erforderliga ved, 120 R:dr för hvardera, eller tilsammans 480: — hvilket anslag sisllidne Riksdag bestämdes till 400 R^dr, men sedermera blifvit af Fullmägtige till nämnde belopp förökadt. g) Till Bankens Brandmästare a5o: hvilket anslag, enligt förrberördc speeification, utgjorde endast 100 R:dr, men, till följd af Fullmägtiges sedan sista Riksdag meddelade resolution och Utskottets af Rikets nu församlade Ständer bifallna Memorial N:o 60, blifvit förhöjdt med i5o R:dr, såsom ersättning för de ökade hyreskostnader denne person måste vidkännas, i anseende till nödvändigheten att bo i Bankens granskap, h') Till Bankens Garde des Medailles 166: 32. hvilket arfvode, enligt tillåtelsen i 5 Art., 1 Afd., §. 1 (pag. i53)afi83o års Banco-Reglemente, blifvit utbetaldt. Banco-Utskoltets Memorial N.O 1U. i \ Till 3:ne Sedeltryckare å x5o R:dr hvardera, tillsammans —< hvilka arfvoden sedan sistlidne Riksdag, enligt contract med Stereotyperings-föreslåndaren Broling, blifvit af Fullmägtige beviljade. A) Till Caneellisten vid Fullmägtiges Expedition 45?* — 1—• och P) till en tillförordnad Kammardräng 270:
En 646 Den io Januari!. En DivisionsLäkare, med bästa RegementsLäkare-indelningen inom Divisionen. Twenne Mönsterstrifware, med löner lagné inom Divisionen. Ra va Herr er utgöres af RarabimerRegemencet dch körnerfta Husarerna. Första Brigaden kommenderas as cn BrigadGeneral, med Öfwersteindelningen wid Kalmar Regemente. BrigadSraben formeras as cn BrigadAdjucanr med RegementsO. wortermästar-löiirn wid Kalmare Regemente. En BrrgadLäkare, med RegementöLakare lön. En Mönsterfkrifware, vied dito lön inom Brigaden. Första Brigaden formeras af z Bataljoner Smalands Dragoner lill sol och z Bataljoner af Kalmar Regemente. Baeakjons-Lheftr as SmälandS Dragoner: i:a Bataljon kommenderas af OfwersteLvjtn. kvid Smäl nds Dragoner 2:a Bataljon kommenderas af ira Majoren wid dito. zrr Den io Januari!. 647 z:e Bataljon kommenderas af 2:a Majoren ivid dito. Af Kalmar Regemente: 4:e Bataljon kommenderas af ÖfwecheLöjln. ivid Kalmar Regemente. 5-e Bataljon kommenderas af i:a Majoren wid dito 6e Bataljon kommenderas af 2:a Majoren wid dito Andra Brigaden kommenderas af en BrigadGeneral, med Öfwer* sie-tndeining wid Jönköplngs Regemente. BngadStaben ' formeras af en BrigadAdjuranr med Regements^ Qwartermästare.lön wid Jönköpings Regemente. En DrigadLakare, med RegementsLäkare indelningen. En Mönsterfkrifrvare, med dito lön inom Brigaden. Andra Brigaden formeras af z Bataljoner Kronobergs och z Bataljoner af Jönköpings Regemente.
Vid partiel förlust af förmodad vinst eller af provision, utgöres skadans belopp i händelse godset, hvarå vinsten eller provisionen skulle ega rum, kommer skadadt fram till bestämmelseorten, af så många procent af det såsom vinst eller provision försäkrade belopp, som skadan å godset utgör procent af dettas försäkringsvärde. Har en del af godset icke kommit fram till bestämmelseorten, då består skadans belopp af så många procent af det såsom vinst eller provision försäkrade belopp, som värdet af det icke ankomna godset utgör procent af hela godsets värde. I sistnämnda fall iakttages, vid försäkring af förmodad vinst, föreskriften i § 249. § 256. Vid partiel förlust af bodmerieller hafveripenningar, utgöres skadans belopp af den del af dessa fordringar, som af det föremål, hvarå bodmeripenningarne blifvit försträckta eller hafveripenningarne använda, icke, till följd af sednare inträffande olyckshändelse, kan gäldas. § 257. ExpeditonsUtskottets Förslag till underd. Ersättning af partiel skada betalas fullt ut, när föremålet är försäkradt till hela försäkringsvärdet, annars endast till så stor del, som svarar emot försäkringssummans förhållande till försäkringsvärdet. Om rätt till afträdande af försäkradt fartyg eller gods. § 258. Kan, sedan fartyg blifvit, på sätt i § 151 sägs, förklaradt ovärdigt att iståndsättas, lägenhet till omlastning ej anskaffas inom två månader från den dag det skadade fartyget till nödhamn ankommit; bafve försäkringstagare rätt att godset afträda. Nu möter periodiskt eller tillfälligt naturhinder, under längre tid, för sjölägenhets anskaffande; då inträder försäkringstagares afträdesrätt ej förr, än två månader från den dag, han styrker hindret hafva upphört. § 259. Kommer skada å försäkradt fartyg och finnes, vid derå hållen besigtning och värdering, såsom om haveri sägs, skadan å fartyget uppgå till trefjerdedelar af försäkringsvärdet; ege försäkringstagare rätt att fartyget afträda. § 260.