Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Rikets Högloflige Ständer behagade att gilla detta mitt på billighet grundade förslag, och en underdånig skrifvelse r ämnet komme att afgå, torde deruti böra uttryckas den underdåniga önskan, att de Comiterade, som hafva sig anförtrodt att utarbeta en ny Expediiions-Taxa, mätte, vid bestämmandet af lösen för gravationsbevis i städerna, uppgöra en dertill tillämplig Tariff, sorn börjar och slutar med det föreslagna minimum och maximum; och borde uti beni »Ide Taxa derjemte åläggas den, sonor fordrar ett sådant bevis, att, vid anmälan derom, medhafva den Debetsedel, hvarefter ifrågavarande’ egendom det föregående året utgjort bevillning tili Kongl. Maj:t och Kronan. — Pä detta sätt skulle inuehafvarne af mindre egendomar i Släderne få till godon jula* en lindring, sorn’ redan är beredd dem på landet; och hvaraf de förra äro i lika stort helloff son* de senare. Jag vågar derföre anmäla saken till Rikets Högloflige Ständers benägna uppmärksamhet,”" 8 i Lisg (tamt Allm. Be sv, och Oecon.-Utsk. Utlåtande N:o ii. N:p ii. Ånk. till Exp. XJtss. den 9 Julii. Betänkande, öfver en af Herr Friherre J. Cederström väckt motion, oin förändring i nu gällande föreskrifter om inskrifning till Krono-rusthåll, Ifrån IJöglofl. Ridderskapet och Adeln har till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet blifvit öfverlemnadt ett af Herr Friherre Jacob Cederström ingifvet Memorial, af följande lydelse: ”Förändrade föreskrifter för inskrifning till rusthåll, i öfverensstämmelse med hvad för åboskap redan är stadgadt, äro af behofvet påkallande. Sådan inskrifning medför besittningsrätt, som jemväl utsträckts till "försäljning.
Fördenskull utnämner påfven sina älskade söner, theologia professorerna Henrik Institor och Jacob Sprenger till öfverinquisitorer med oinskränkt magt öfver de landsändar, som med dessa brott blifvit besmittade, och då han vet, att personer gifvas, som icke blygas att ihärdigt påstå, att sådana brott äro inbillade och ej böra bestraffas, så hotar han desse, af hvad stånd och värdighet de vara må, med de svåraste straff, ifall de skulle våga lägga något hinder i vägen för inquisitorerna eller ställa sig emellan dem och de anklagade. Slutligen tillkännagifver han, att intet vad från hexeriinquisitorernas domstolar till andra tribunaler, ej ens till påfven sjelf, får ega rum. Inquisitorerna och deras biträden beklädas med obegränsad magt öfver lif och död, samt uppmanas att med ifver och stränghet uträtta sitt kall. Bullan innehåller inga närmare anvisningar, huru domarena i hexeriprocesserna borde förfara. Att meddela en fast norm för ransakningen öfverlemnades åt ”Hexhammaren”. Då denna bok blef den juridiske rådgifvare, som i alla länder, äfven de protestantiska, ända in i adertonde århundradet följdes, är det af vigt för ämnet att lemna en öfversigt af dess innehåll. Bättre än derigenom kan tidens anda icke karakteriseras; på handgripligare och klarare sätt kan man icke visa, hvart det slutligen förer, då supranaturalistiska föreställningar ingå i en verldsåskådning, och huru dessa slutligen tillintetgöra förstånd, sedlighet, mensklighetskänsla samt förvandla verlden till ett dårhus. Boken, åt hvilken Innocentii bulla och ett diplom af kejsar Maximilian tjena såsom en anbefallande inledning, börjar med en apologi, som skall ådagalägga, att dess författare icke framkommer med något nytt och opröfvadt, utan med sina satser fullständigt befinner sig på den heliga skrifts och kyrkans mark. För detta ändamål anför han ställen ur gamla och nya testamentet, ur kyrkofäderna, konciliernas beslut, kanoniska rätten, ur Thomas’ af Aquino, Damiani m. fl. skrifter.
Majit har, under den ao Februarii detta är, i Nåder täckts , att till Rikets Ständers Stats-Utskott, för att vinna det afseende, som af förekommande omständigheter, påkallas, öfverlemna en af Trollhätte Canaloch Slussverks Bolags-Direction ingifven underdånig ansökning, om proposition till Rikets Ständer, för beviljande åt Bolaget, dels af ett Lån af allmänna medel, till ett belopp af Ett Hundrade Tjugu Tusende R:d. Banco , utan eller mot låg Ränta, och med frihet att först efter 10 års förlopp göra afbetalningen tili en tiondedel årligen, dels af befrielse förden kommande tiden från de afgifter, Bolaget hittills varit förbundet att utgöra, för åtskilliga Lägenheter vid Trollhättan, enligt 4 §• af Bolagets Privilegium, samt för Lilla Edets Sluss , enligt föreläggandet uti Kongl. Resolution den 22 Decerab. 1801 , då denna Sluss under everdelig! arrende emottogs; hvilka af - 233 Stats - Utskottets gifter sistlidet Sr, för de nämnde lägenheterna med Fem Hundrade R:d. Banco, och för -Edets Sluss med Tre Hundrade R:d. samma mynt utgått. Den sålunda till Rikets Ständers pröfning förek omne frågan hafva Statsoch Banco-11- skotten trott sig höra gemensamt behandla, i anseende till den nära gemenskap med Allmänna Fina nce-Regler ingen, hvaruti Beviljandet af det hegärde Låne-anslaget nödvändigt måste betraktas.
Majit, med afseende å hvad Rikets Ständer i underdånighet anfört, i Nåder förklara, det Kongl. Majit ansåge frågan för den sitt slut nalkande Riksdagen förfalla. 40:o angående ifrågaställd pension för afl. Theo logie Professorn Doktor C. Rogbergs enka och barn. Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Emb. Ber. den 14 jfan. 1840. 5<) Anmäld den 6 Maj i835, och befallte Kongl. Maj:t att ifrågavarande ärende skulle öfverlemnas lill Handelsoch Finans-Expeditionens underdåniga föredragning. 41:0 angående ifrågaställd löneersättning för Protokolls-Sekreteraren Roman. Anmäld den 6 Maj >835, och blef Direktionen öfver Lappmarks Ecclesiastikverk om Rikets Ständers beslut till behörig efterrättelse förständigad. 42:0 angående flere till löneregleringen vid Rikets Elementar-Läroverk hörande frågor. Anmäld den a5 October 1839, och behagade Kongl. Maj:t anbefalla Stats-Konloret upprätta förslag lill ny Iriterlmsstat för Elementar-Läroverket i enlighet med det beslut rörande dess organisation och lönereglering, som Kongl. Majit vid samma tillfälle i nåder fattat. 43:o angående förtydligande af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse om årligt anslag för utgifvande af Svenskt Diplomatarium. Anmäld den 19 Juni i835, och erhöll Stals-Kontoret Nådig befallning alt ställa sig Rikets Ständers beslut lill efterrättelse. 44:o - angående förändring i stadgarne rörande fatligvårds-anstallterne i Riket. Anmäld den 17 Mars 1837, och har Kongl.
Jag reserverar mig mot alla de af R. o. Ad. nu fattade beslut, hvarigenom R. o. Ad., med afslag till hvad StatsUtsk. tillstyrkt och föreslagit, instämt i BondeSt:s yttranden. Jag hade önskat och hoppats, alt Utsk:s utlåt, i dess helhet blifvit antaget, hvarigenom de betydliga förluster och olägenheter för statsverket, som ifrågavar. borgensbiträde kan komma att medföra, sannolikt skulle helt och hållet varit förekomna. Föredrogs ånyo StatsUtsk:* d. 21 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 448 i anledn. af gjorda anmärkn:r vid Utsk:s betänk. N:o 42^ i fråga derom, att Utsk. måtte inkomma med förslag til formulär för den förbindelse, som skall af hypotheksföreningar afgifvas. Frih. Boye, Fredr.: Jag får endast anmärka, att några ord här måste vara uteglömda. Jag förmodar, att uti förskrifningsformuläret böra införas orden en för alla och alla för en. Jag hemställer, att denna rättelse må blifva iakttagen. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabr.: Då den gemensamma ansvarigheten icke blifvit i hufvudgrunderna antagen, är det ifrågaställda tillägget olämpligt, såsom medförande rubbning i berörde grunder. Hr von Troil, Emil: Gr. Gyldenstolpes anmärkn.,att Utsk:s förslag icke är bygdt på den gemensamma ansvarigheten, utan på en reservfond, är riktig; men sedan R. o. Ad. frångått Utsk:s tillstyrkande i denna del, ar <^et nödvändigt, att det ifrågaställda tillägget bifalles. R. o. Ad. biföll Utsk:s utlåt. N:o 448 med den förändring, att orden en för alla och alia för en skulle införas emellan de på io:de raden förekommande orden: förbinde vi oss samt: att vid anfordran. 21 H. 322 Den 27 April t. m. Gr. Gyldenstolpe, Carl, hade inlemnat följande:
Expeclilions-Vtskottets Förslag till lind Skri/veise, N.o 274. 6i5 Detta ärende, med hvad derutinnan upplyst och utredt blifvit, hafva Rikets Sländer i behörigt öfvervägande tagit, hvarvid, i anseende till de flerfalldiga förhållanden, hvilka, serskildt för hvar och en af sökanderne förekommit såsom bevekande skäl för bifall till deras förrberörde ansökningar, Rikets Ständer godtfunnit Fabriks-idkarne Schubert och Rundstedt samt aflidne Rådmannen Gahms sterbhus-delegare befria från skyldigheten att ersätta den vid Arbetsoch Corrections-inrältningen i Norrköping yppade nu ifrågavarande cassa-brist, med rättighet att återbekomma, hvad till godtgörande deraf redan blifvit af dem inbetaldt. Hvilket, till svar å E. K. M:s högstberörde Nådiga Skrifvelse, Rikets Ständer få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 29 Mars 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 27 Mars i84i. Preste-Ståndet den 27 Borgare-Ståndet den 27 Bonde-Ståndet den 2g Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående upphäfvande af nu gällande stadgandes att 3:dje uppbudet icke må meddelas å i Banken pantsatt fastighet> förr än lånet blifvit slutbetaldt eller omsatt. (Bancooch Lag-Utsk. Bet. Nilis 4 et 6.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord om upphäfvande af föreskriften, att tredje uppbudet icke må meddelas å köp af fastigheter, som äro för lån hos Banken pantsatte, förrän lånet blifvit guldet eller å köparens namn omsatt; och som Rikets Ständer, vid öfvervägande häraf, funnit, att, 6i6 Exp edil ion s - Ut skot le Is Förstäf’ lill und.
I anledning hvaraf Herr Kammarherren föreslog att, med ogillande af denna Motion, tillstyrka bibehållandet af hvad Riksdags-Ordningen i 36 § stadgar, nemligen att i frågan om tillsättande af ett särskildt Utskott gäller tre Stånds Pluralitet. Hvilken proposition af Beredningen enhälligt bifölls. Vidare anför Herr Grefve Löwenhjelm: 2:o. Att Justitim-Ombudsmannens Embete är en heterogen del i en Monarkisk Statsförfattning; vore ändamålet Bilaga B till Exped. N:o 8. 611 att granska Embetsmäns göromål, och befordra Lag och rätt medborgare emellan, så funnes dertill Justitise-Canzleren; vore ändamålet att skydda folkets frihet mot Konungamagtens ingrepp, så hade man ännu aldrig i någon Stats annaler sett, att en Embetsman förmått åstadkomma ett sådant skydd, då Konungarne haft vilja och magt till inkräktning å friheten, och då de icke haft denna vilja, eller denna magt, har friheten blifvit bevarad ändå — samt anser detta Embete således vara onödigt, och äfven skadeligt, genom förutsättande af möjligheten, att det kan missbruka sin magt. I följe hvaraf Herr Grefven föreslår, att 96, 97, 98, 99 och 100 §§ af Regerings-Formen utgå, och att allestädes, der Justitim-Ombudsmannen är nämnd, de häraf följande ändringar verkställas. Herr Baron Adlerberg förklarade sig vara af den tankan, att, då en upplyst och verksam man nu innehade denna tjenst, utan att man erfarit några allmänt gagneliga följder af hans befattningar, vore dess Embete onyttigt, och dess verkningskrets i collision med JustitiseCanzlerens. Herr Regerings-Rådet Hallenstjerna yttrade, att, så länge dessa sysslor rätt handhafvas, skulle enligt dess tanka någon collision dem emellan ej kunna äga rum. Herr Doctor Wijkman: I rapport på Constitutionens vidmagthållande af folkets frihet anser jag i denna saken ligga mycken vigt.
Och visst har hon ofta senare sett lidelsen glimma i mäns ögon, fast hon själf alltid förblifvit oberörd däraf, ty den känsla som en gång förbrunnit, kan väl aldrig tändas på nytt? Hon tror det icke; och ändå är det som om elden ständigt glödde under askan, fast den aldrig fått luft. Ibland ger den sig tillkänna i en brännande längtan att offra sig, lida eller dö för någonting – någonting mäktigt och starkt, som skulle lyfta henne öfver det hvardagliga, om också blott för en enda sekund. Någonting ... eller någon? På sista tiden ha de lösa, dimmiga konturerna af hennes dröm samlat sig, och när hon nu sluter ögonen, tycks det henne, som om det forna idealet bleknat, som om den gamla afgudabildens ansikte täckts af ett annat, med ett mera lefvande uttryck, icke så furstligt förnämt men mera personligt. Båda ha så många gemensamma drag, att hennes fantasi kan få fram någon likhet, men det nya ansiktet som nu är henne närmast, har djärfvare och starkare linier, mäktigare ögon och ett mera anderikt uttryck. Och det tillhör en kavaljer, som aldrig spetsat sina läppar för att i flöjtton läspa fram ordet amour, utan i stället underhållit henne med samtal om tidens djupaste idéer, och bakom hvars ord hon hört dallra den heliga kärlek till upplysning och frihet, för hvilken hon ibland drömt om att offra sitt lif. När hon tänker på, hur kort tid, som förflutit sedan den aftonen, då hon talat med honom för första gång, förefaller det henne obegripligt, att bekantskapen redan hunnit utvecklas till förtrolighet. Likväl hade hon redan då förnummit samma oförklarliga trygghet i hans närvaro. Också önskade hon själf lifligt att känna honom närmare, och dock gjorde hon ingenting för att uppmuntra hans tillnärmelseförsök. Hela hennes uppfostran hade gått i strid mot hennes böjelser, oafsedt om de yttrat sig som stundens nycker eller som naturens djupare kraf. Systematiskt fick hon lära sig misstro sin instinkt, efter hvilken hon eljes kunde ha styrt, då regler och formler icke längre visade vägen. Därför dref hon också redlös ut i sitt lifs första skeppsbrott – äktenskapet vid femton år.
Verket de med kraft begynna, och gå se'n med skammen dän, Genom medborgsmänners vrånghet dels, och dels af eget fel, När de sjelfve icke gitta fylla sitt åliggande. Öfver olyckssälla Hellas aldramest jag suckar dock, Som mot futtiga barbarer ärnande en hjeltbragd, Måste låta dem få slippa hånfullt, för din dotters skull. Ingen för behofvet endast gjorde jag till styresman Uti freden, eller kriget; höfdingen bör insigt ha I sitt värf; enhvar är herre, som besitter vett dertill. KHOREN. Det förskräckligt är, att bröder mellan hörda ord, Och strider uppstå, när de råka osams bli. AGAMEMNON. Jag vill dig upptukta vackert, kort, och icke särdeles Rynka skonlöst ögenbrynen, utan helt beskedligen; Ty du är min bror: rättskaffens man ock hofsam vara plär: Säg mig, hvi du så förgrymmas, röjande en blodig blick? Ho gör dig förnär? hvad vill du? saknar du din äkta bädd? Sådan kan jag dig ej skaffa; den du egde, skötte du Dåligt. Jag, som intet brutit, skulle straffas för din skull? Qväljer dig min ärelystnad? Önskar du i armarna Sluta en behaglig qvinna, sättande allt sundt förnuft, Och din pligt åsido? Sleme lustar bo i nidings bröst. Om jag förr ej tänkte riktigt, men nu klokt beslutit om, Är jag derför galen? Heldre du, som elak maka mist, Och vill henne återvinna, om en gud dig lycka ger. Tyndareiska eden svoro illasinnte friarne, De giftsjuke. En gudinna, hoppets menar jag, ändock Saken mer tillvägabragte, än du sjelf med all din makt. Tag dem nu till hjelp, så tror jag, att du inser dårskapen; Ty ej tanklös är försynen, men hon finna nog förmår, Huru dessa eder svoros tvunget och försåtligen.
Odlingen af korn är starkast i Malmöhus län, hvarefter i ordningen följa Calmar, Christianstads, Upsala, Westerbottens, Wester-Norrlands och Norrbottens o. s. v., hvaremot i Södermanlands län detta sädesslag synes minst utbredt. /fq/raxllingen är starkast i Skaraborgs län, hvarefter närmast i ordningen följa Wermlands, Elfsborgs, Malmöhus, Jönköpings, Göteborgs och Bohus, Hallands, Stora Kopparbergs o. s. v. Minst synes hafre odlas i Westerbottens och Jemtlands län. Starkaste odlingen af blandsäd uppgifves från Östergötlands län, hvarefter följa Malmöhus, Jönköpings, Stora Kopparbergs, Elfsborgs län o. s. v. ned till Norrbottens län, der sådant säde tyckes nästan obegagnadt. Äfven på Gotland förekommer det i mycket ringa mängd. Arter torde, oaktadt bestämd uppgift saknas, kunna antagas till största mängd såsom utsäde förbrukas i Malmöhus län. Nästa rummet intager Skaraborgs län, hvarefter synas följa Östergötlands, Christianstads, Stockholms, Örebro län o. s. v. Uppgiften från Göteborgs och Bohus län, ehuru omfattande både ärter och bönor, torde dock berättiga att ställa detta län åtminstone närmast efter Christianstads. Med hänsigt till balgsädens starkt närande egenskap är det en stor fördel, att dess odling kan till betydlig grad drifvas till och med i Jemtland. Potatisodlingen är starkast i Christianstads län, hvarefter följa Skaraborgs, Malmöhus, Calmar, Blekinge, Östergötlands län o. s. v. Lägsta absoluta utsädesmängden af potatis är uppgifven från Gotland. Rörande utsädet af andra rotfrukter äfvensom af lin, hampa, vicker och raps, kan af uppgifterna blottslutas, att de inom vissa län till ej obetydlig mängd odlas. Vid alla dessa jemförelser länen emellan är förutsatt, att tabellens uppgifter hvila på likformig beräkning. Skulle åter, som måhända kan befaras, primäruppgifterna vara för ett eller annat län mindre tillförlitliga, så verkar detta naturligtvis mest störande vid denna jemförelse, mindre i fråga om förhållandet för hela riket.
Det är af denna anledning som jag, till betryggande af anstaltens bestånd med nämnda summa, utöfver hvilken anslag för närvarande icke lämpligen torde kunna anvisas, i underdånighet tillstyrker, att pensionsrummen inom inrättningen måtte, tillsvidare och intilldess erfarenheten hunnit tillförlitligen ådagalägga, huru många pensionsberättigade i medeltal årligen förefinnas, fixeras till det antal, som Komiterade, på sätt ofvan är sagdt, i hvarje klass förslagsvis beräknat, nemligen 100 i första, 100 i andra, 100 i tredje och 600 i fjerde klassen. Såsom påräknelig tillgång för fyllandet af pensions-inrättningens behof hafva Rikets Ständer uti sin omförmälda underdåniga skrifvelse af år 1854, bland annat, angifvit Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 113. 17 angifvit de afgifter, som nu af besättningar och rederier för sjöfolks understödjande erläggas till sjömanshusen, d. v. s. l:o) den s. k. lästeafgiften, hvilken, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 28 Augusti 1828, vid Svenskt fartygs utgående från Svensk hamn till utrikes ort, af fartygets redare betalas till sjömanshuset i den stad, der resan börjas, med 2 sk. banko per läst af fartygets drägtighet, samt 2:o) den s. k. plåta/giften, som, fastställd uti 1748 års Kongl. Reglemente för kofferdiskeppare och sjöfolk samt 1828 års nyssberörda Kungörelse, bör af besättningen å Svenskt från utrikes ort hemkommande fartyg utgöras till det sjömanshus, hvarunder fartyget lyder, af skeppare med 4 öre kopparmynt, styrman med 3 öre och af hvarje annan person utaf besättningen med 2 öre för hvarje plåt, räknad till 6 daler kopparmynt af den förtjenta hyran eller månadspenningen.
Men det kan visas, att hon, under tillryggaläggandet af dessa stadier, måste komma att intaga ett, som blef af den mellan-beskaffenhet, att de årliga omloppsringarne der hvarken (liksom hennes tidigare) företedde någon öfvervigt af snabbhet och sammandragning, eller (liksom hennes nuvarande) någon öfvervigt af långsamhet och utsträckning. Hvilken måste följden deraf bli, om ej den, att de fyra årstiderna då väl framträdde såsom sådana, men så tätt i hvarandras spår, eller med den skyndsamhet och innerlighet af ömsesidiga inflytelser, att vårens krafter hvarken hunno uppglödgas af sommarens, eller afkylas af höstens, eller underkufvas af vinterns? Alla fyra samverkade, tvärtom, till den gemensamma lifsvärmans temperering, och, med detsamma, till hvarandras. Hvadan uttrycket af slik temperatur blef, i sjelfva verket, en beständig vår: och denna afspeglade sig äfven i förhållandet af dygnets skiften; der morgonstundernas friska blidhet, endast mildt förhöjd af middagsvärman, som nämligen redan måttades af den i sin begynnelse tillstädesvarande aftonsvalkan, efter några ögonblicks natt återvände med en morgonrodnad, af hvilken den försvinnande aftonrodnaden kysstes. Likaledes kan visas, att, vid den tidpunkten, icke blott tider och rymder befrämjade detta vårliga skick, utan äfven stjernorna, månan, och jordens egen närmaste luftkrets. Stjernorna, genom ett oafbrutet lysande under de korta nätterna; månan, genom ett vida ymnigare och mäktigare sken (en följd af hennes då större närhet till solen); atmosphären, genom den ständiga klarhet och stormfrihet, som föranleddes af allt det förutnämnda, och som lät den vexelverkning mellan jord och luft, som behöfdes för utvecklingen af alla i jordens sköte svällande lifs-frön och lifs-ägg, yttra sig endast såsom vederqvickande dagg och lena vindflägtar. Och härmed är äfven syftemålet betecknadt, hvarföre åt Jorden skänktes den lott, att genom ett så beskaffadt vår-tidehvarf öfvergå från sin barndom till sin ungdom.
Och får Utskottet i anledning deraf, anmäla, att, ehuru någon anmärkning dervid icke /orekommit, Räkenskapssättet förefallit mindre tydligt; varande så väl HufvudBoken för år 1825, hvilken vid R. St:rs Revisorers sednaste sammankomst icke funnits af K. KammarRätten granskad , som ock 1826 års IlufvudBok derstädes reviderade, utan att någon erinran dervid blifvit gjord. 378 StatsUtskottets N:o 282. Memorial, angtde förrättad Revision af Militiae-BoställsCassans Räkenskaper för Ar 182G. (U-A.1 M iIitiae-Boställs-Cassans Räkenskaper för år 1826, som af K. KammarRätten utan anmärkning blifvit reviderad , hafva af Utskottet undergått ytterligare granskning och får Utskottet, i följd deraf, vördsamt anmäla, att enligt i8a5 års bokslut Cassans fordringar uppgingo till en summa af Återstående fordringsbeloppet 4°9.g36: 28. 7. Årets Inkomster af Reser ve, Räntor, Säterifrihet, Auctionsoch InteresseMedel med flere andre smärre inkomster bestiga sig till R:dr 38,35o: 24. 9. ■v Hvaremot Utgiften Nybyggnaden R:dr 3,202: 18. 8. Förskjutne, redoviste NybyggnadsMedel som af skrifvas 3,t5o:. Bevillning å ullånte Capital 648:17. g. Diverse omkostnader 4.23g: 2. n. 28,880: 39. g, Tills. B:co R:dr 28,880.3g. g. B e t ä nk anden, N:o 282. 37g Utgående Balancerne uti 1826 års HufvudBok beslå af följande summor nemi. Diverse Förskotter • Obetalte Räntor . • • 9,i°3: 3i. 11.
Hvad anslagen åt tjenstemännen beträffar, så har jag ej yrkat nedsättning för någon, eller att låta dem, som hittills varit vanlottade, förblifva sådana. Mitt tillstyrkande af denna löneförbättring åt tjenstemännen i Riksg.cont. är således fullkomligt öfverensstämmande med det sätt, hvarpå jag under dylika förhållanden handlat emot Statens tjenstemän. Hu 23 H. 17 Dea 3 April f. m. ruvida mina motståndare handlat lila conseqvent lemnar jag till R. o. Ad. att bedomina. StatsUtsk:s utlåt. JM:o 449 klef af R. 0> Ad. bifallet. Ånyo föredrogs StatsUtsk:s den 11 sistl. Mars påjlbordet lagda meni. N:o 4^3, med framställning angtde resultatet af statsregleringen samt beräkning af statsfy llnadssumman, jemte dermed sammanhang ägande frågor. Hr von Hartmansdorff, A u g.: Jag hemställer till det Höglofl. Ståndet, om detta mern. är af beskaffenhet att kunna komma under pröfning, förr än omröstning i förstärkt StatsUtsk. ang:de tullbevilln. ägt rum. Dessförinnan vet man ännu ej, huru högt man kan uppskatta tullafgifterna, eller till hvad belopp man skall bestämma statsbristsumman. Jag hemställer således vördsamt, att R. o. Ad. måtte uppskjuta föredragningen af detta mål, intilldess förenämnde omröstning ägt rum. Frih. Sprengtporten, Jac. Willi: Att R. o. Ad. nu skulle fatta något definitivt beslut i afseende på statsbristsumman under det återstående af riksdagen, synes mig o~ möjligt, synnerligen då en mängd anslagsfrågor, som jag finner dagligen väckas, ännu icke äro afgjorda, emedan mig synes angeläget, att Bevilln.Utsk. snart erhåller någon slags ledning för sina arbeten af det förhållande, som SlatsUtskts calculer visserligen innefatta. Vid de föregående riksdagarna har StatsUtsk. flera gånger till R. St. öfverlemriat sådana calculer som dessa, men de hafva sedermera, i följd af förekommande händelser under riksdagens lopp, undergått förändringar.