Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svårast är det för dem, hvilka hafva håg för det vackra, men ej mycket råd att tillfredsställa denna håg, att erhålla någorlunda stilfulla möbler. Ty de äldre, stilfulla och bekväma möblerna äro dyra. De äldre, stillösa, från 1840–1870-talet, med sina lösa, svängda former, sina meningslösa, ofta påsatta utskärningar, äro stundom bekväma men afskyvärdt fula. De helt modärna, jämförelsevis billiga möblerna – järnsängen, inventionssoffan, lavoiren, matbordet – äro bekväma, men ofta lika fula. Särskilt vidrig är den inventionssoffa, som kallas turkisk divan, en dammgömma om dagen, en usel liggplats om natten; den fulaste klumpighet – i synnerhet med den vanliga klädseln af dåligt, mörkfasonerat möbeltyg – hvilken kan vanpryda ett rum! Men med litet omtanke, litet möda kan man dock lyckas erhålla ganska vackra möbler för billigt pris. Sålunda har man i de flästa hem några reservmadrasser och kuddar för gäster. Om man af omålat trä gör en ställning t. ex. 2 meter lång, 80 centimeter bred och 35 centimeter hög; spikar en sadelgjordsbotten ofvanpå denna, därpå lägger sina öfverloppsmadrasser och kuddar, öfver alltsamman breder ett skynke af boj, fris, eller hemmaväft tyg samt ställer det hela med ena sidan mot en vägg, utmed hvilken man staplar kuddar – då har man en vacker “divan“, bekväm att sitta i, härlig att hvila på om dagen och i en handvändning förvandlad till bädd för någon familjemedlem eller gäst. Ett målat öppet bord – på hvilket står ett stort handfat och dito kanna – är den bästa och renligaste lavoir. Köper man enkla djupa korgstolar, i en dämpad, grågul färg, och syr några kuddar till dem af de stilfulla och billiga engelska kretontygerna, har man ett par bekväma och ganska vackra länstolar.
N:o 276, samt denna propos. blef med ja besvarad. Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 29 sisth Juli f. m. på bordet lagda mern. N:o 277, i anledn. af väckt motion, ang:de försäljning eller utarrendering af kronohemman. Föredrogos och lades till handlingarne Förstärkta StatsUtsk:s d. 29 sisth Juli f. m. på bordet lagde mern.: N:o 278, i anledn. af verkställda omröstningar, ang:de tullbevillningen; och N:o 279, ang:de verkställd omröstning i anledn. af RiksStms Den 3 Augusti. 127 skiljaktiga beslut, rör:de ifrågastäldt löneunderstöd till reparation af hamnen vid Westerås. Vid föredragning af StatsUtsk:s d. 29 sisth Juli f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 281, i anledn. af erhållne återremisser å vissa punkter af betänk. N:o 30, aug:de statsverkets och andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1842 och 1843, lades detta utlåt, ånyo på bordet, uppå begäran af llr von Hartmansdorff, Aug., och Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr. Föredrogs StatsUtsk:s d. 29 sisth Juli f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 282, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. N:o 206, ang:de dels II. St:s Revisorers år 1847 afgifna berättelse om statsverkets och andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, dels vissa uti 1845, års enahanda berättelse förekommande frågor. Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade godkänna Utsk:s i de 5 första punkterne af detta utlåt, afgifne yttranden samt ansåge 6:te punkten ej erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. Ropades ja.
Att, utom de Bevillnings-medeJ, sorn; efter Riksens Ständers vidtagne eller vidtagande beslut, böra inflyta till Riksens Ständers Riksgälds-Corttoir, jemväl all Krono-Uppbörd, skatt eller afgift, under hvad namn det' vara må, borde, till vinnande af enhet i Förvaltningssystemet samt ordning och enkelhet i Räkenskaperne, ingå till Stats-Werkets Cassör, för att sedan, med bibehållande af benämningar och till bestämde belopp, disponeras af Stats-Contoiret, dels till Stats-Werkets directa utgifter och dels till de förvaltande Werkens förmån, sadan den dem hittills tillgodo kommit; Hvilket allt uti Riks-Hufvud-Boken skulle upptagas och redovisas, och hvarigenom dispositionsoch gransknings-sättet öfver alla dessa medel, hvilket på E. K. M. och Riksens Ständer ankommer, icke rubbas. 2:0. Att alla Kronans Intrader, med undantag endast af effective Militiae-Indelningshafvares Löner, må uppbäras och redovisas af de Uppbördsman, hvilka hafva executiv rättighet, samt de influtne contante medlen till Ränterierne genast lefvareras tiil Stats-Contoirets disposition; börandes Regements-Skrifvarne likväl äfven till Kongl. Stats-Contoiret afgifva specificerad räkning öfver ofvannämnde af dem 694 Underdåniga Skri/veteer. •uppburne Indelde Löner, uti hvilken räkning Lönerne till deras belopp efter markegång upptagas. 3:0. Att som Uppbördsmännen i Riket hafva uppbörd för flere ändamål och afgifva speciella redovisningar till särskilde af hvarandra oberoende Werk, ofta på olika terminer, samt således kunna vara i tillfälle, att med medel, hörande till en uppbörd, betacka brister på en annan, och äfven längre tid dölja verkliga balancer, det måtte stadgas, att all i penningar inflytande Krono-Uppbörd, af hvad namn den vara må, bör indrifvas endast vid de för Allmänna Bevillningens uppbärande bestämde s:ne Uppbördsoch Rest-stämmorne; och 4:0.
Comité''vöre både öfverflödigt och vådligt, emedan Länsmän och Sexman ändock skola, för meddelande af nödiga upplysningar, vid mantalsskrifning närvara, och, genom de 2:ne ombudens rösträttighet, sockne-intresset biefve för mycket öfvervägande; att till Landshöfdingen ombud vanligen någon medlem af Socknen utses, och att när dertill kornme Pastor och arne Sockrie-Ombud, så funnes uti Comiteen fyra tued lemmar af församlingen å ena, emot Ilärads-skrifvaren ensam på andra sidan; att ett Sockne-ombnd i Mantals-skrifnings-Comilen vore tillräckligt; att Landshöfdingens Ombud ej borde tillerkännas rättighet att i besluten cleILaga; att besvär öfver Manlals-skrifnings-Comileens beslut borde anföras hosBerednings-Comileen; att 2:dra momentet borde omarbetas, emedan det vore gifvet, att, i .en Comité' med 5 Ledamöter, paria vota ofta skulle inträffa emellan tvänne meningar, utan att Ordföranden delade någon af dessa; att tillsättandet af arne församlings-ombud vid mantalsskrifningar vore skadligt, i afseende på frågor örn inflyttningar i församlingarne; att rösträtt blifvit tillagd Landshöfdingens Ombud, men ej Landshöfdingen sjelf; att Landshöfdingens Ombud borde ega att iagtlaga Kronans rätt, orri den förnärmades/ att något Landshöfdinge-Ombud icke borde vid mantalsskrifningar vara närvarande; att uti denna §. borde tilläggas, att frågor om inflyttning i församlingarne, skola behandlas af Socknestämma; att Bevillnings-Utskoltet icke varit behörigt att föreslå en åtgärd, som innefattade ändring uti 1812 års Författning om mantalsoch skattskrifningarue, hvilka utgöra ett helt och hållet ekonomiskt ärende, hvarom Konungen ensamt tillkommer att besluta; att bland alla communala angelägenheter, ingen vore mera tidsödande, än mantals-skrifningarne, som vanligen medtaga hela dagar; att genom införandet af röstegande ledamöter och röslbe1'äkningsgrunder, som förutsalte/ nödvändigheten af ett protocoll, det blefve omöjligt alt bestämma när en sådan förrättning skulle kunna slutas; att Bevillning^,-Utskottets Utlåtande } N:o sy. att stadgandet vore både olämpligt och overkställbar^ samt skulle föranleda till oreda i folkräkningen.
Flyinge och Dahlby Kungsgårdar, sedan gammalt anslagne lill hästafvelns upprätthållande, upphörde från och med år 1850 att vara endast hingst-depöts och ha sedan dess varit stuteri med 20 moderston och 40 heskällare, af hvilka sednare 30 stycken, i mån af tillgång på hingstar samt tjenlige stationer, skola utplaceras på landet. Stuteriet anses i medeltal lemna J 5 föl årligen och utgör hela dess styrka för närvarande omkring 100 hästar. Med fåroch svinafveln har någon märklig förändring icke inträffat. Förhållandet med bränvinsbränningen och dess beskattning utvisar följande tabell: Sammandrag af de inkomne uppgifterne angående Bränvin stillverkning en i Länet åren 1851 — i855. Med Eld. Med Änga. Kannor. Antal. Rymd. K:nor. Antal. Rymd. K:nor. Antal. Rymd. K:nor. > a» Rymd. K:nor. Antal. Rymd. K:nor. Antal. Rymd. K:nor. Antal. Rymd. I<:nor. Antal. Rymd. K:nor. Antal. Rymd. K:nor. Antal. Hvad man med visshet kunnat sluta af förra årets bränvins-bränning, är att de mindre brännerierne, jemförelsevis till de större, äro ganska lågt beskattade. Länets skogar, bestående af ek och bok samt något björk, al och furu, inskränka sig numera hufvudsakligen till en del större frälse-egendomar. A allmogens hemman äro skogarne under de sednaste decennierne högst betydligt förminskade; men deremot kunna de icke anses hafva i någon väsentlig mån aftagit å förstnämnde egendomar, hvarest de afverkade träden ersatts dels af planterade eller uppfredade nya träd och dels genom frösådd. I allmänhet skötes skogen, der den förekommer i större omfång, numera i enlighet med förut uppgjorde planer för dess årliga afverkning, flerestädes efter fullt vetenskapliga grunder. Den befintliga ckeskogens beskaffenhet lämpar sig nästan ingenstädes till skeppsvirke annat än för mindre fartyg, äfvensom ej heller annat byggnadsvirke är ur Länets skogar att påräkna än ekstolpar till korsvirke.
Men på det att undervisningen vid skolan icke må behöfva genast afbrytas, och de dervid anställda lärare icke, oförberedda, gå miste om sina för året påräknade löneförmåner, bafva Rikets Ständer för innevarande år till Navigationsskolan i Stockholm anvisat ett belopp 2,800 R:dr, alt från Riksgälds-konloret utgå, äfvensom Rikets Ständer medgifvit, alt de af Stats-kontoret åren 1849 och 1850 förskottsvis för ifrågavarande föremål utbetalde 5,000 R:dr varda af Riksgäldskontorets medel ersatte. 14:o. Med anledning af Direktionernas för Navigations-skolorna i Stockholm, Götheborg, Gefle, Malmö och Hernösand gjorda, af Kommers-kollegium understödda, ansökningar om Ökadt anslag för nämnde skolor, bar E. K. M:t jemväl behagat föreslå, att slaten för samma skolor måtte tillökas med tillsammans 1,766 R:dr 32 sk. ; men då de städer, inom hvilka navigations-skolorna äro inrättade, i första rummet hemta nytta af dessas tillvaro och verksamhet, anse Rikets Ständer, alt det bör vara en kommunens angelägenhet, all för dessa läroanstalter vidkännas de mindre kostnader, som kunna erfordras utöfver de större af slaten beviljade summor, och hafva derföre funnit sig ej böra bifalla det af E. K. M:t för navigations-skolorna äskade ökade anslag. 15:o. I betraktande af de fördelar, som tillskyndas de inhemska rederierna genom Skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona, för hvilket, sedan det, jemlikt Rikets Ständers önskan, år 1849 flyttals från kofferdi-varfvet till Kongl. Flottans varf, nådigt reglemente blifvit utfärdadt, har E. K. M:t föreslagit, alt det för berörde institut nu från Riksgälds-kontoret utgående årliga anslag af 3,333 R:dr 16 sk., måtte under den tid, den vid innevarande riksdag uppgjorda statsreglering omfattar, än vidare fortfara, med rättighet för E. K.
Ar det icke mera sannolikt, att han skall afvisa dessa framställningar och säga: ”J håfven så mycket tillfälle till andakts-öfningar, som J behöfven; något mera erfordras icke?” Ar det sannolikt, att en sådan framställning till Pastor, skall verka till bifall för sådana sammankomster, om lian anser sig icke böra dem bevilja? Jag tror det icke. Tillsättande af lekman åter, att vara ledare af dessa sammankomster, hvilket skulle vara Pastor tillåtet, skulle innebära organisationen af ett nytt slags Presterskap, och jag hemställer till dem, som förordat detta förslag, om de väl j hafva betänkt hvad detta innebär? En helt ny klass af Prester skulle upstå på sidan om det lagliga Presterskapet. Slutligen säger 4:de §:n af Prof. Brings förslag: "Blifver sammankomst under lekmans ledning, på sätt i 3:dje § sägs, ej blott en eller annan gäng i församlingen hällen, utan ock oftare förnyad, skall anmälan derom göras, sä väl af Kyrkoherden hos vederbörande Kontraktsprost, som af Kontraktsprosten genom embels-ullåt. hos DomkapitletPastor äger således rättighet, att vägra dessa sammankomster, enär det säges, att de icke böra . hållas, så vida Pastor icke finner dem nödiga, men om hau anser dem vara nödiga, så skall han anmäla förhållandet hos Konsistorium. - Hvad vill det säga annat än att, då man i möjligaste måtto söker ' förebygga dessa sammankomster, genom medgifvandet för hvarje, ' äfven den mest intolerante eller skuggrädde 'prestman, att på för^ hand förbjuda dem, mart ytterligare för att motverka dem, vill lemna Konsistorium till fälle, att förbjuda, hvad Presten möjligen må hafva medgifvit. Ar det då så alldeles gifvet, att sådana sam - Den 21 Juni f. m. 357 mankomster skola vara skadliga, efter som man på allt sätt vill motverka dem? Dessutom i livad förhållande ställer väl denna presterskapet medgifna rättighet detta stånd till församlingen?
Departements-Chef af det för embetsverket till extra-ordinarie tjenstemåns gratifierände bestämda beloppet; dessutom uti kamraters och närmaste förmäns omdöme samt de kontrollerande embetsverkens slutliga pröfning och revisorernes gransknings-rält; hvartill ytterligare såsom kontrollerande myndigheter härutinnan kunna antagas allmänna tänkesättet och — tidningårne, hvilka sednare icke skulle underlåta att göra anmärkmr, om skäl sig dertill företedde. Jemte åberopande, äfven i delta hänseende, af de utaf mig, såsom tillhörande min uti ämnet väckta motion, förut afgifna, till 12* 180 Den 5 Mars f. m, II. StatsUtsk. remitterade anföranden, vill jag endast nämna, att inom K. Arméens pensions-kassa årligen sålunda fördelas 2:ne f. d. Kammarskrifvare-löner till de, till ett bestämdt antal af 7 extra-ordinarier, inom pensions-kassan varande e. o. tjenstemän. I afseende pä det hos oss så vanliga, f. n. icke förbjudna förhållande, alt den unga tjenstemannen söker inträde uti llere embetsverk, vill jag icke yttra mig huruvida sådant länder honom och Staten lill serdeles båtnad, eller till en rak motsats; mig torde endast tillåtas hänvisa till förhållandet uti Norrige, hvarest en ”extra skriver,” motsvarande våra extra-ordinarier, med ett lika årligt arfvode som lägsta gradens lön, eller kopists, har så sträng tjenstgöring alt han, då han hela f. m. måste vara på embets-rummet, ej har tid tjenslgöra på flera ställen. Hr Printzensköld: I anledn. af Hr Åkermans replik till mig, får jag förklara, att, hvad jag, i följd af hans yttrande anfört, icke afsett officiella förhållanden honom och mig emellan; men nog torde Hr Åkerman erinra sig den vänliga brefvexling, som oss emellan en längre tid egde rum, såsom förberedelse till behandlingen af ett mål, hvilket Hr Åkerman under sin Landsh. tid skulle handlägga.
Den härledde sig derifrån, att man såsom influten räntevinst utdelade sjelfva actie-capilalet, så att den återstående delen af hvad som skulle utgöra sjelfva grundfonden bestod i osäkra fordringar. När man nu stadgar, att actiebeloppet skall vara contant insatt och att ej något deraf får utdelas; så måste enhvar delägare vara angelägen om alt tillse, att actie-capitalet vårdas så att directionen icke kan förstöra detsamma. Hålles noga tillsyn deröfver alt ingenting utaf actie-capitalet får utdelas, så anser jag ingen våda kunna uppstå; ty först måste hela actié-capitaJet vara förs tordt, och sedermera större delen af fordringarna vara osäkra, innan fråga kan uppstå, att icke valuta skulle finnas för de uppgifna sedlarna. När man icke kan uppställa någon verklig farhåga för actie-banker, så vet jag icke hvarföre man skall förhindra en inrättning, som kan bidraga till allmän nytta och belåtenhet. Hr von Troil, Emil: Måhända har R. o. Ad. redan funnit sig hafva hört nog ordats om privatbanks-väsendet. Jag Den 21 Augusti f. m. 2^9 Jag skall derföie icke tillåta mig något försök att fullständigt utreda ämmi, utan blott belt summariskt uttala min öfvertygelse 0111 någia Imfvudpmikter. Fortfarande anser jag en lagstiftning för privat-banker vara en sak, sorn är högligen af behofvel påkallad. Det laglöshetstilLtånd, eller, rattare sagdt, det tillstånd af Lestän d lagstridighet, som i detta hänseende äger ruin, borde ej få fortfara. Det är ej, såsom jag yttrade, ett laglöshet.*!illstånd; tv här finnes en författning från förra seklet, som bestämdt förbjuder sådan sedeliitgifning, sorn K. reglementen i sednare tider tillåtit.
Ja och Nej. Herr Lefrén, Johan Pehr; Jag tror mig för min enskilta del icke böra tillstyrka förslaget. Mitt skål år, att jag tror det leda till att omintetgöra BondeStåndet, såsom det nu år organiseradt, Det kan vara nyttigt i en framrtid, att tillfälle lemnäs ifrågavarande personer att kunna blifva invalde,; men det bör ske så, att hvad som utmärker och earacteriserar Svenska BondeStåndet icke derföre försvinner. Herr Grefven och LandtMorjkaIken hemställ - ’ Deri 5 MajiJ m. *7 ställde derefter, om Ridderskapet oek Adeln behagade, med ogillande af den nya redactionen, bibehålla i5 §. i Riksdagsordningen oförändrad. Bifölls. §• »7* sista punkten. _ Dessa medel skola för BorgareStån det al Magistraterne och, hvad sårjkildt beträffar Brukens och BergsManuf acturernes Fullmägtige, af Bergs Fogdar ne, samt för BondeStåndet af KronoFogdarne, utan särskildt arf.' yode uppbäras och redovisas. Denna nya Redaction hade af Pråsteoch Bonde-Stånden blifvit antagen, men af Borga-? reStåndet ogillad. Och blef berörde nya Redaction, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adela bifallen, §- »9- sista punkten. öfversända. Ofver de val till Riksdagsman får BorgareStdndet, som, enligt 14 §. inför Bergscollegium förr ättas t ma besvär Ridd. 0. Ad. Den 5 Maji j. tu. bos Konungen anföras, inom den för dy lika besvär, i allmänhet Jtädgade tid. Klagomål öf ver Riksdagsmannaval af PråsteStåndet för Stiften ingifves till Consistorierne, samt får Universiteten och Uetenjkaps-Academien till Konungen, och följes dervid i öfrigt lika ordning och enahanda grunder, som här of vanföre linnas utstakade. Denna nya Redaction hade af Prästeoch BondeStånden blifvit bifallen, men af Borgare, Ståndet afslagen.
Instrumenter, örn anslag till inköp af, för anställande af meteorologiska observationer öfver liela Riket. III. 3.5. IV. R. 91. XVI. B. 202. XVII. 5g. Å. 422. XXI. U. 98, 578. XXIII, A. 4. Inteckning af undantagscontract. Se Undantagsconlract. ■9 ( >46 ) Inteckningar, om förändring i afseende på förnyande af Bankens. Se Bankens inteckningar. — om skyldighet för Banken, att till vederbörande domare årligen aflemna förteckningar å. Se Banken. Intecknings-förordningen, angående. Se Förordningen den i3 Juli 1818. Inventering af Räntekammarens cassör, angående. Se Räntekammaren. Jord inom Riket, angående lika beskattning å. Se Beskattning. JordaBalken, 4 caP' och 2 §§ samt 5 cap. 1 §, om förklaring af. II. 148. V. B. 291. A. 35o. — 16 cap. 7 §, om ändring i, samt upphäfvande af 8 § i samma cap. och balk. VI. B. 400. VII. A. 4^- IX. U. 387. X. A. 82. Jordbruksinstitutet vid Degeberg, örn understöd för. Se Degeberg. Judar, om förbud för, att i Riket inflytta eller äga jord. II. 522. IV. R. 149. V. 54, 184. XXII. B. 208. XXIII. 177, XXIV. A. 322, E. 473. — om förbud för, att i sin tjenst städja Christna trosförvandter. Justitieombudsman, Rikets Ständers, och dess Suppleant, val af. Se Val af Electorer till utseende af Justitieombudsman och hans suppleant. — Rikets Ständers, om aflöning för den, som utses att bestrida hans förut innehafvande tjenst. Se Aflöning. — angående instructionen för. Se Instruction.
På lika sätt har Regeringen genom stora fördelars beviljande, utom säkerhet förränta å actie-capitalet, framkallat enskilta Bolag för anläggning af Canal du Duc d’Angouleme, Canal d'Aire h la Nassée, Canal d’Arles h None, Canal des Ar dennes, Canal du Bourgogne, Les Quatre Canaux &c., och har dessutom Regeringen iklädt sig ansvaret för Canalernes fullbordande med de anslagna medlen, så att, då brister visa sig, FinanceMinistern redan för - Den 26 Mars e. m. i43 lidet år förekommit Kamrarne, att man för att beläcka dessa brister måste föråri83o vara beredd på ett tillskott af 3o millioner Francs. Går jag till Amerika — detta af vissa Götha Canals motståndare så högt prisade land — så finner jag i Budgeten för Staten NewYork (ty hvarje Stat har sin Budget, skild från den allmänna) årligen stora summor uppförda för Canal-anläggningar. — Går jag till Tyskland, så finner jag helt nyligen i detta land — der dock brist på större vattenmassor skulle snarare synas gifva företräde åt jernvägar — anstalter fordrade för föreningen på detta sätt emellan Donau och Rhen, Weser och Rhen, oberäknadt att de stora floderne i östra delen af Preussiska Monarkien samtligen äro genom Canaler med hvarandra förbundna (från Elben till Nimen). Äfven hos oss har man sett de mest nitiska bemödanden att icke spara offrén, när man genom enskilt biträde ville hafva en Canal af mera allmän nytta anlagd. Genom Kongl.
För att öfvergå till nu föredragne andra punkt, utbedjer jag mig att, ehuru jag helst skulle vilja vidblifva den af mig, såsom ledamot af Särskildta Utsk:t vid 1854 års Riksdag, uttalade önskan, att bränvinstillverkningen måtte lemnäs fri under hela året, få instämma med de Hrr, som tillstyrkt bifall till K. M:s Propos., anhållande jag äfven att få biträda det af Frih. Leuhusen gjorda yrkandet, att ej andra mom. måtte afgöras förr än i sammanhang med 3:dje §:en. Frih. Sprengtporten: Då jag begärde ordet var det egent ligen i anledn. af Hr Gripenstedts yttrande, hvari han ställde bränvinsbränningen i bredd med hvarje annan fabriks-rörelse. Jag vill blott deremot anmärka, att man ej kan jemföra denna, med vissa kontroller både vid konsumtion och produktion behäftade industrigren, med ens någon enda annan fabriks-rörelse. Jag tager mig dessutom friheten återuprcpa, hvad jag vid föregående tillfällen redan anfört, att förr än drawbacken blir införd i vårt land, hvarigenom ett skadligt öfverflöd på denna vara kan finna utväg på annat håll, är det ej med landets ekonomiska lagstiftning öfver - 408 Den 26 Mars e. m. ensstämmande, att, på sätt K. M. föreslagit, utsträcka tiden för bränvinstillverkningen. Jag yrkar fortfarande bifall å Utsk:ts i ifrågav:de punkt gjorda framställning. Hr Olivecrona, Knut: Afven jag instämmer i den af flere ledamöter uttalade åsigten, att hufvudmålet, till hvilket man bör sträfva, är att få bränvinstillverknings-handteringen så vidt möjligt fri, och att den kunde fortsättas hela året om. Men niir denna fråga förekom till behandling inom det sammansatta Utsk:t, yppades isynnerhet inom Presteoch BondeStm sådana meningsskiljaktigheter, att Utsk:t ansåg det vara lämpligast att söka gå en medelväg och fördenskull föreslå vissa månader, ibland hvilka det sedan kunde stå tillverkaren fritt att välja den för honom fördelaktigaste brännings-perioden.
Sten innefattar kommitterades af Kongl. Maj:t godkända förslag icke någon annan förändring i nu gällande tull-bestämmelser, än att tullsatsen å arbetad, ej specificerad Sten blifvit utbytt till närmast svarande belopp i riksmynt, eller 2 öre skålpundet. Denna tull-afgift torde dock i flera fall, särdeles då större pjeser, såsom graf-monumenter och dylikt ifrågakomma lill införsel, kunna anses alltför betungande; och Utskottet har derföre funnit sig böra föreslå, att införsels-afgiften å Slen, arbetad, ej specificerad, bestämmes till 1 öre skålpundet. Enligt föreslagne bestämmelsen måste Takskiffer anses vara belagd med den arbetad, ospecificerad Slen åsätta tull-afgift. Då emellertid della nyttiga byggnads-material, i den händelse införsel deraf skulle finnas behöflig, icke synes höra utgöra föremål för tull-heskaltning, får Utskottet hemställa, att Takskiffer må vid införsel vara tullfri och i sådant afseende specificeras hland de öfriga slag slen, för hvilka tullfrihet är stadgad. >Då arbeten af Stuck kunna med afseende på beskaffenheten anses närmast jemförliga med sten-arheten, men tulltaxan icke upptager någon särskild föreskrift rörande tull-behandlingen af förstnämnde artikel, hvilket, enligt hvad Utskottet inhemtat, föranledt villrådighet vid förtullningar af denna vara, har artikeln Sluck arbeten - Bevillnings-Utskottets Betänkande M 10.