Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:ts Befallningshafvande skola häröfver hålla noggrann kontroll och inom den 15 Januari påföljande år tili Siats-kontoret insända verificeradt reqvisitions-förslag å den ersättning, sorn tillkommer Landt-ränterierna för de under föregående året förskjutna ulflyttnings-understöd, hvarefter Stats-kontoret meddelar ersättning af dertill i Riks-staten anslagna medel, emot redovisning i Lands-boken, har E. K. M-1, uti en den 16 December 1856 aflåten Proposition, täckts i Nåder meddela Rikets Ständer, hurusom en vid Lands-kontoret i Götheborgs och Bobus län år 1834 anställd extra ordinarie tjensteman, Caspar Langlet, sedermera befordrad till Lands-kontorist och derefter till Läns-bokhållare, falt sig från början af år 1836 utaf dåvarande Landskamererare!) 0. W. Holmgren anförtrodt att utskrifva anordningar å dylika understöd för utflyttningar och för sådant ändamål innehaft den från General-landtmäleri-kontoret hvarje år ankomna förteckning å de anslagna beloppen, men från och med Augusti månad 1837 bcredt sig tillfälle att åtkomma medel ur Landt-ränteriet sålunda, att han utskrifva anordningar å understöd dels (lera gånger, tid efter annan, för en och samma utflyttning, och dels ställda till personer, åt hvilka understöd icke varit anslaget, hvar - 272 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o i 19. efter och sedan dessa anordningar blifvit af Läns-styrelsen underskrifna, Langlet emot falska qvittenser, dem han antingen sjelf skrifvit eller låtit andra teckna, uppburit dylika anordningars belopp och användt dessa sig till godo, med hvilket brottsliga tilltag han forllaril till och med Juni månad 1848 och derunder tillegna t sig 17,841 R:dr 11 sk. 10 r:st. banko genom oriktiga, från Lands-kontoret expedierade anordningar, under Landskamereraren Holmgrens tjenstetid, till ett belopp af
Liljencrantz’ beräkningar, vill jag anmärka att Frilen endast tagit med i beräkningen de gevär, som redan äro inlemnade i förråderna. Jag får med anledning deraf fästa uppmärksamheten derpå, att, när ett anslag är beviljadt, måste först kontrakt upprättas örn vapnets tillverkning; då bestämmes ett år för kontraktets fullgörande; när geväret derefter blifvit färdigt, hesigtigas det, och innan det hinner aflemnas till Kronans förråder, hafva vanligen två år åtgått sedan anslaget beviljades. Det är derföre oriktigt att upptaga de i förråderna inlemnade gevären såsom måttstock lör årets tillverkning, helst då man, örn under tiden fråga uppstått om en förändring i t. ex. laddningssättet, söker att i möjligaste målto, utan att fördröja det större arbetet, applicera den under tiden beslutade förändringen, hvilket icke kan ske på annat sätt, än så, alt man ordnar tillverkningen sålunda, att hufvudsakligen sådana gevärsdelar tillverkas, beträffande hvilka någon förändring icke är att förvänta, hvaremot tillverkningen af sådana delar, som sannolikt komma att förändras, uppskjutes till dess beslut omsider blifvit faltadt. På så sätt kunna en stor mängd förarbeten vara verkställda, och om dessa icke tagas med, blir beräkningen icke fullständig. Jag medgifver, att gevärstillverkningen inom landet ännu icke är så uppdrifven. att man med absolut visshet kan påstå, att hela den ifrågasatta tillverkningen kan verkställas inom ett år; men jag måste fästa uppmärksamheten derpå, att det är möjligt alt drifva upp den inhemska gevärstillverkningen endast lör den händelse, att man försäkrar den om fortfarande beställningar, ty finnes det icke någon säkerhet lör att tillverkningen skall kunna bedrilvas i allt mera lörökad skala, då kan icke denna tillverkning hos oss nå den utveckling, hvaraf den är mäktig. Jag vill äfven nämna, att just på grund af de förväntningar man gjort sig om större beställningar, hafva åtgärder blifvit vidtagna för utvidgning af Kronans verkstäder, och jag är öfvertygad, att äfven det enskilda gevärsfaktoriet skall göra allt hvad det kan lör att uppdrifva sin tillverkning, om det eger förhoppning att 678 Den 28 Februari e. ni. fortfarande mottaga betydande beställningar.
— Sammanlagda beloppet af utgifna förlagslån uppgick således vid 1836 års slut till endast 194,620 R:dr 11 sk. 1 r:st., och Förlagslånefonden ägde, i följd deraf, en obegagnad tillgång af 5,379 R:dr 36 sk. ii r:st., som, enligt af vederbörande lemnad upplysning, var afsatt fölutbetalningen af det Fabriksidkaren B. L. Nagel genom Kongl. Brefvet den 19 October 1833 tillagda förlagslån å 5,000 R:dr för inrättandet af en fabrik till åstadkommande af salmiak, berliner-blått och blåsyradt kali, ehuru lånet, i anseende till Nagels underlåtenhet att aflemna föreskrifna säkerhets-liandlingar, icke kunde till honom utassigneras. Å Förlagslånefonden har Kongl. Maj:t under åren 1835 och 1836 i Nåder beviljat lån åt följande personer, nemligen: i:o Grosshandlande A. Bergman och J. C. F. Bohnstedt, till understöd för deras här i Staden anlagda större Mechaniska Bomulls spinneri och väfveri samt mechaniska verkstad, enligt Kongl. Francke, Handlanden J. C. BäfVerman och Hemmansägaren Sven Eriksson, för deras i Kinaroma Socken af Elfsborgs Län anlagda Mechaniska Yäfveri-fabrik med dertill hörande Bleknings - Transport 40,000: Transport 40,000: och Appreterings-verk, hufvudsakligen för åstadkommande af sådana hvita släta bomullstyger, som under namn af shirtings och cambrics hit till Riket inkomma, enligt Kongl. Brefvet den 11 Juni 1836 40,000: 3:o f. d. Handlanden P. W. Berg och Lieutenanten J. T. Berg, för deras å Nääs Säteri i Elfsborgs Län anlagda meclianiska
Att i underdänighct tillstyrka, det mätte Arbetsmanskap, till gräfning m. m. af JnfanterieRegementcrne efter skeende rcquisitioncr lemnäs emot skälig sold, samt tillika, att frän Kronans sörräder mätte erhällas stenlupit Krut till sprängningar, och att Kronans till Canalcn närbclägne Skogar eller Kalkbrott skulle till Byggnaden fä begagnas. Om enskilde skola sinna sin uträkning, att i denna CanalS anläggande n^ed sin förmögenhet deltaga , synes den böra blifva deras cwärdcliga Egendom', utan att Staten deraf bör kunna taga nägvn direct inkomst. Deremot skall Canalcn, en gäng färdig, tvcherligcn genom befrämjande af Näringar och allmänt wälständ, medföra Staten och Riket fördelar, som wida öfwerstiga hwad de Capitaker och ben Jord, ben kan komma att kosta, pä annat sätt anwände, nägon, sin skulle kunna gifwa. Och det är derföre, som Ut, skottet tror, att om ett sä stort och Riksgagneligt företag skall kunna werkställas, alla möjliga skäliga sörmoner böra förunnas ett sädant Bolag. Utskottet anser hwarje uppskof med detta arbete, som en gifwen förlust för Riket; men skulle tillfälligtwis ej Exccution nu genast kunna följa, är likwäl sä mycket nämnt, om detta Förslag af Riksens Höglofliga Ständer gillas, att wid den första lyckligare Period det samma kunde företagas; hwarwid Utskottet äfwcn sär nämna, att efter den noga uppmärksamhet, hwarmed Utskottet följt detta ämne, hela arbetet nödwändigt mäste företagas i en Plan och ett sammanhang, om ej ända. mälek 683 Den ig September. mälck stall förfelas, emedan erfarenheten tillräckligt bestyrkt, att smä försök wid dylika företag äro frukt* lös möda. Hwilket dock Riksens Högloft. Ständers egen pröfning »vördsammeligen underställcS. Stockholm den g:de September iZvH. Pä Högl.
Uti skrifvelse af den 1 sistlidne Oktober hafva Fullmäktige i Riksgäids-kontoret lill Slals-Utskollet. öfverlemnat en af Kammarskrifvaren i samma verks Boksluts-kontor Henrik af Trolle gjord, af prest-bevis och läkare-betyg åtföljd, ansökning, deruti af Trolle anhållit, att dä han, för återvinnande af sin helsa, under de sednast förflutna sju åren, på grund af företedda läkare-betyg, ej mindre än tolf särskilda gånger erhållit tjenstledighet, utan att del dermed åsyftade ändamål vunnits, och då han numera, vid en ålder af 59 år, funne sig oförmögen att behörigen fullgöra sina tjensteåligganden, Fullmäktige måtte hos Rikets Ständer förorda hans af behofvet högt påkallade ansökan om afsked från nämnde Kammarskrifvareljensl med bibehållande, såsom pension, af den lön och del arfvode, som för samma tjenst funnes å stat uppförde; och hafva Fullmäktige i anledning af denna ansökning yttrat, alt som det af sökanden företedda läkarebetyg innehölle: att hans sjukdomstillstånd, oaktadt den af honom, för helsans återställande, ofta åtnjutna tjenstledighet, år från är förvärrats ; alt en betänklig ögonsvaghet, hvilken ytterligare inskränkte hans arbetsförmåga, tillkommit, samt alt derföre på vetenskapliga grunder kunde antagas, all sökanden aldrig komme att blifva till helsa och krafter sä återställd, att han kunde uthållande bestrida sin nu innehafvande tjenstebefattning, så och enär af Rikets Ständer vid flera tillfallen, med afseende å styrkt ohjelpligt sjukdomsförfall elier försvagade synkrafter och arbetsförmåga, medgifvils undantag från det allmänna stadgandet, att för erhållandet af full pension vid afskedslagandel fordras att hafva uppnått en ålder af 65 och till ryggalagt en tjenstetid af 40 år, samt Rikets Ständer, efter derom under 1847 och 1848 samt 1853 och 1854 år* riksdagar lidi. till R. St.
Statsrevision häremot gjorda anmärkning välgrundad, samt alt behållningen bör, i liqvid, RiksgäldsKontoret lillgodoföras. Revisorerne hafva i Kongl. Räntekammaren inventerat der förvarade säkeihetshandlingar för lån af grde Hufvudtiteln, nemligen; till Malmö hamnbyggnad i5,ooo R:dr, „ Wermdö brobyggnad, återstående kapital 9»910 » „ aflidne Häradshöfdingen P. J. Ödman, till istånd sättande af bostället Alleqvia, . 5,000 „ Varande härvid upplyst, att den, enligt Riks hufvudboken, jemväl balanserade återstående fordran hos Herr Hof-Marskalken Grefve Bark , i kapital och ränta uppgående till 1,598 R:dr 42 sk* 8 i:st> ingått till Stats-Verket under loppet af år 1842; för Norenska Testamentsfonden r 0,000 R:dr, , f. d. Kansli-Styrelsens Handkassa 9,000 „ I anledning af 1841 ’arS Revisorers yttrande, angående förhållandet med influtna och förräntade Depositionsmedel från äldre åren, har Kongl. Stats-Kontoret, i dess Utlåtande den 28 Februari 1842, upplyst, alt Herr Presidenten m. m. Westerstrand för berörde medels förvaltning afgifvit redogörelse, och att befattningen med desammas förräntande blifvit i nåder uppdragen åt Kongl. Stats-Kontoret. Af beiörde, till Kongl. Kammar-Rätten ingångna redovisning hafva Revisorerne ta o jt kännedom och deraf funnit, att behållningen af depositionsmedel utgjorde vid 1841 års slut 29,800 R:dr, deraf 10800 R:dr blifvit kontant inbetalda och 19,000 R:dr bestodo uti 38 stycken Nya Trollhätte Bolags Obligalioner/h vilka ock blifvit Revisorerne företedde. Säker - — 81 — hetshandlingarne förvaras i Kongl Räntekammaren, i hvars Hufvudbok den årliga redogörelsen för depositionsmedlens förvaltning hädanefter igenfinnes.
Mademoiselle de La Feuillade hade plats i ett öppet fönster snedt emot honom, icke särdeles långt borta, så att hon tydligt såg honom i profil hela tiden. Engång vände han på hufvudet och mötte hennes blick. Strax derpå sade han ett par ord till sin adjutant, som blott ryckte på axlarne och gaf ett kort, som det syntes, nekande svar. Han talade till soldaterna: ett par klara, fyndiga och starkt patetiska ord, der «ära» och «fosterland» dominerade. Sagda med hans röst, med hans lefvande ansigtsuttryck och djupa allvar, fingo de i detta ögonblick och i denna omgifning en så heroisk klang och mening, att Edmée, gripen af patriotisk hänryckning, smittad af jublet omkring sig, plötsligt kände ögonen fyllas af tårar, och lidelsefullt, med handen mot hjertat, böjde sig fram liksom för att deltaga i soldaternas hyllning. Litet efter var défilén förbi, och när generalen vände sin häst, såg Edmée honom rakt i ansigtet. Han höll ögonen sänkta, böjde sig en smula ned mot hästens hufvud och klappade det. Hon tyckte då, han såg så märkvärdigt ung ut. Madame de Châteauneuf hade räknat riktigt. Dagen derpå, efter blott några lama invändningar, närmast för krigsärans skull, gaf hennes brorsdotter ändtligen efter för slägts och vänners öfvertalningar och kom öfverens med abbé Bernier, att han, så snart han sjelf haft företräde hos Förste Konsuln och talat med honom derom, skulle föra henne till Tuilerierna. I mellantiden grubblade Edmée en hel del på, hur hon skulle kläda sig och hvad hon skulle säga, så att hon blef «konvenabel» vid detta vigtiga tillfälle. Det föll henne icke in att be om råd; intet plågade hennes ungdomliga, provinsiella stolthet så, som medvetandet om, att hon var så komplett oerfaren i allt hvad som «brukades» i Paris, — hemma hade hon varit van att anses för ofelbar och i allt den första. Hon hade ännu icke deltagit mycket i sällskapslifvet, ty af familjerna i Faubourg de St.
Med Ordinarie Stats-regleringen gemenskap egande utgifter. (SS 194—199.) l’å samma sätt, som under flera föregående år skett, hafva de brister, hvilka, enligt sednast afslutade Riks-hufvudböcker, visat sig i en eller annan inkomst-titels belopp blifvit godtgjorda af de betydliga öfverskott, som för samma år uppkommit å andra inkomst-titlar, hvadan den i reglementets 194 § Riksgälds-kontoret ålagda skyldighet att godtgöra bristerna i påräknade stats-inkomster ej heller under den efter sednaste riksdag förflutna tid föranledt någon utbetalning från detta Verk. 30 Stals-Utslcottets Memorial N:o 3. 1 öfverensstämmelse med livad förut iakttagits, hafva äfven i öfverskotts-liqviderna för de sednare åren bristerna i [örslags-anslagen upptagits och påförts Riks gälds-kontoret, som följaktligen ej heller under den tidrymd, denna berättelse omfattar, behöft genom särskild utbetalning godtgöra de brister, som i sådana anslag uppkommit. Enligt omförmälda, på Riks-hufvudböckerna för samma år grundade och hit aflemnade, liqvider, hafva Riksgälds-kontoret deruti till ersättning påförda brister i Riksstatens förslags-anslag öfverstigil de detta Verk godtgjorda besparingarne å samma anslag: för år 1855 med R:dr 583,530: 68. » » 1856 » » 900,765: 84. » » 1857 » » 918,810: 71. Uti samma liqvider har jemväl upptagits den Riksgälds-kontoret ålagda ersättnings—skyldighet för hvad af Kongl.
Man kan tryggt påslå, att luiru stora summor Staten än skulle hafva till sin disposition, kunde de alla nyttigt användas. På samma sätt finnes å andra sidan ingen gräns för tillgångarna till behofvens fyllande, förrän staten blifvit uttömd. Dessutom ligger i påståendet, att budgeten borde uppgöras utan afseende på politiska förhållanden, en fullkomlig obekantskap med det constitutionelt representativa statslifvets abc; antingen en verklig eller en låtsad okunnighet. Utan ett sådant öfvervägande af tidsställningen har statsbudgeten aldrig blifvit och kan den aldrig blifva af en frisinnad Representation uppgjord. Der Representationen bifaller allt hvad Regeringen äskar, är det ett tecken, att den till Regeringen hyser ett odeladt förtroende, såvida den icke är beroende eller bestucken; och der denna fullkomliga belåtenhet icke äger rum, der yttrar sådant sig alltid, i mer eller mindre grad, allt efter förtroendet, genom inskränkning i de anslagssummor Regeringen begärt. De representativa och constitnlionella styreisesättens grundide'e är öfverensstämmelse emellan Statsmakterna. De hafva å ömse sidor sina önskningsmål, sitt veto. Bland Regeringens önskningsmål är begäran om anslag ett af de vigtigaste. När dessa alla bifallas, uttrycker Representationen, å sin sida, sin fullkomliga välvilja och benägenhet, sin belåtenhet, likasom den andra Statsmakten på sin sida, då den bifaller Representationens önskningar. Man har här yttrat såsom en sträng anmärka, mot Utskts förfärande, att det förslag, Ulsk. afgifvit, uttryckte en obelåtenhet emellan Statsmakterna. Om detta uttryck är oriktigt, så måste del komma deraf, att det skulle uttrycka något som ej funnes, att del skulle uttrycka ett factum, som är ogrundad!; ty existerar sjelfva factum, så ligger felet hos dem, som åstadkommit det, och icke hos dem, som uttryckt det. Om uttrycket innefattar en sanning, så är det såsom uttryck riktigt. Huruvida nu detta factum finnes, derom torde den historieskrifvare, som en dag kommer att teckna våra dagars händelser, icke stanna i osäkerhet.
Flottans nybyggnad, anslag för . » underhåll, anslag för 1 1 4 4 1 1 86 86 14 14 jb. 25 April b. 25 April b. 26 April b. 50 April 170 » dito, anslag dertill, i stället för arrenden ■ 49 4 1 128 — å. 17 Maj å. 17 Maj b. 17 Maj b. 10 Maj Svar på återremiss — 4 1 260 — b. 29 Juli a. 29 Juii a. a. 2 Aug. a. a. 50 Juli 141 Se vidare Statsreglering, ordinarie och extra. Flygsandsfält, vid Ystad och i Halland, Skogsplantering å — 4 1 172 — b. 28 Juni b. 28 Juni b. 2 Juli b. 28 Juni Flyinge Stuteris inkomsters utbyte mot stats-anslag, se Statsanslag, pag. 59. Flyttning i och ur lius på landet, om lag derför — 7 1 11 — b. 15 Mars b. 8 Mars å. 5 Mars b. 5 Mars Svar på återremiss — 7 1 15 — a.a. 16 April a. a. 17 April a. a. 16 April a.a. 12 April Flyttningstid för tjenstehjon, om b. 20 Aug. ändring deraf — 7 2 24 — b. 20 Aug. b. 20 Aug. b. 20 Aug. Folkskole-afgifter, förändradt redovisningssätt deraf, se Statsanslag, pag. 47. Folkskole-lärare, bildande af en V fond för understöd åt afskedade 80 4 1 274 — ä. G Aug. b. 5 Aug. å. 6 Aug. b. 5 Aug. Register öfv. Vik. t. fl. St. Fröt. 1850—51. — 26 — ro W • cn CD cn C • r Ridd. o. PresteBorgareBondeN:o N:o ( Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. Ståndet.
St., för anläggning af väg mellan Östmarks kyrka och Norska gränsen i närheten af Kaikelandstorp, måtte anvisa två tredjedelar af den härför beräknade kostnad, att utgå med, i jemnadt tal, tretiofem tusen rdr, under vilkor, att vederbörande vägbyggnadsskyldige åtaga sig att, mot åtnjutande af detta statsbidrag, ansvara för arbetets utförande och vägens framtida underhåll;» dels ock af Frih. Tersmeden, att Ulsk:ts hemställan måtte afslås. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Ullåhts hemställan oförändrad, hvartill svarades nej, sedermera propos. på bifall dertill med den af Hr Lagerstråle föreslagna Den 5 September f. m. 177 föreslagna förändring, då svaren utföllo med många ja jemte några nej, oell vidare propos. på afslag å merberörde hemställan, hvilken propos. hesvarades med många nej och några ja; hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, med den af Hr Lagerstråle föreslagna förändring, lörnyades samt hesvarades med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Sandströmer, Albert: Min afsigt är icke att här framställa något särskildt yrkande; men enär det alltid måste vara af vigt för en landsort att få kommunikation med residensstaden, och då ovilkorligen ifrågav:de företag är af den beskaffenhet, att det förr eller sednare måste komma till stånd, har jag endast, med ogillande af Ulsk:ts motiver, velat till It. o. Ad:s behjertande påpeka delta förhållande. Ofverläggningen förklarades härmed slutad och Utsk:ts hemställan Lief, uppå framställd propos., af 11. o. Ad. bifallen. 14:de, 15:de och 16:de punkterna. Utsk:ts hemställanden biföllos. 17:de punkten. Hr Fahnehjelm: Om också det Högt.
De år 1828 på indragning ställda löner till åtskilliga, då på expektans-stat, förflyttade Salpetersjuderi-Styresmän och betjente, hvilka, enligt Kongl. Brefvet den 22 Oktober samma år, skulle endast tills vidare åtnjuta sina löneförmåner, hafva likväl årligen utgått och successive minskats, så att de år 1843 utgjorde 2,425 R:dr 12 sk. Och som, enligt hvad Revisorerne inhemtat af Kongl. Brefvet den 25 Januari 1842, tiden för upphörandet af sistnämnde löner, jemte dem, som åren 1832 och 1842 ytterligare indragits, blifvit bestämd till den 1 Juli 1844, samt en ny organisation af Salpetersjuderi-personalen är ifrågaställd; torde förvaltningskostnaderna framdeles kunna betydligen minskas, synnerligen om afseende fästes på hvad här nedan föreslås. §. 3. Den för Kronans räkning inlösta salpetern aflemnas dels af tillverkarne, dels från Styresmännen i orterna till krutbruken, hvilka sedermera inför Kongl. Krigs-Koiiegium skola redovisa för det erhållna beloppet. Från Salpeter-Kommittéen ingår likväl icke till Kongl. KrigsKollegium någon underrättelse om årsinköpen och de qvantiteter hvarje krutbruk erhållit; hvilket vore destomera behöflig!, som något inventarium icke finnes, hvaraf beloppet af Kronans salpeter-upplag år från år är synligt. Med anledning häraf, och då räkningarne öfver krut och salpeter för öfrigt med hvarandra hafva det sammanhang, att de icke borde åtskiljas, hafva Revisorerne trott sig böra hemställa, om icke nödigt samband, reda och kontroll, i afseende å redovisningen för så väl krut som salpeter, skulle vinnas, om alia ärender rörande dessa båda artiklar af en och samma embetsmyndighet behandlades. — 195 - §• 4.
Utskottets afslag på min motion om en obetydlig förändring uti 20 § 2 mom. af Charlae-Sigillatae-Förordningen, sker sådant icke derföre, att frågan är af någon serdeles slör vigt, utan derföre att den blifvit förkastad, som mig synes, utan giltiga skäl. Man säger, att ”på flere ställen skrifvas ägtenskaps-lysningarne på sjelfva chartan.” Att så tillgår på mer än ett ställe, bestrider jag icke, ehuru hvar och en inser, huru obeqvämt det skulle vara för allmogen på en aflägsen landsbygd att vid dylika tillfällen alltid sjelfve förse sig med vederbörlig charta. Läser man Författningen, sådan den nu är, så slår der, att charlce-beloppet sammanslås i en eller flera chartor, mea deruti är ingalunda hvarken medgifret eller förbjudet, ännu mindre anLefaldt att skrifva lysningen på charta. Det är likväl tydligt, alt alla till ägten - Bevillnings-Utskottets BetänkandeN\o 35, 17 ägtenskapslysningarne hörande chartor, antingen lysningarne äro skrifna på dem eller icke, skola, behörigen påtecknade och annullerade, insändas till Contracts-Prosten och vidare till Lands-Contoiret. Hvad jag åsyftar är blott, att det icke såsom en skyldighet måtte vara ålagdt Pastor och öfrige vederbörande, att derjemte insända hela samlingen af lysningssedlar, då dessa icke äro skrifna på charta, emedan sådant icke medför någon controll, ty controllen består uti den chartonia åtföljande förteckningen, hvaruti alla ägtenskapslysningarne finnas upptagne, jemte brudgummens namn och bevillning efter 2 Art. samt hvars och ens behöriga chartas-belopp. Det är svårt att inse hvartill det tjenar, att låta krono-brefbäringen forsla hela luntor af lysningssedlar, hvilka, om till hvar och en ett halfark begagnas, för ett enda Contract kunna utgöra hundratals ark, och ännu större blir från ett helt Län samlingen, som skall lill Kammar-Rätten insändas.
Ifrån Ridderskapet och Adeln hafva Utskotten, i anledning af g jorde anmär kningar, erhållit återremiss å deras Uilåtande N:o 133, i anledning af Herr Stuarts C motion om utbyte af Riksgälds-Contoirets till Banken utgifne Obligationer; men som, enligt från de öfrige Riks-Stånden ankomne Protocoils-utdrag, berörde Utlåtande blifvit bifallet af Borgare-Ståndet den 3 o Januari, af Preste-Ståndet den 6 och af Bonde-Ståndet den 5 Fe - Stalsoch B edlin, samt Allm. Bese.- och Ekon.-Utsl. Memorial, iV:o 209 0 bruan innevarande år, och [rågan således, jemlikt ^5 §. Riksdags-Ordningen, är åtgjord, anse Utskotten sig icke kunna dermed taga någon vidare befattning. Stockholm den 9 Juni 1841 • Ank. till Exp.-Utsk, den 9 Juni 1841, kl. 7 e. m. Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 143. På grund ef forekomne anmärkningar vid Utskottens Ullåtande N:o i/{3, i anledning af väckte motioner, att Privat-Bankernes sedlar rnå i Krononppbnrden emoltagas, har Bonde-Ståndet nämnde Utlåtande återremitterat; men soot detsamma, enligt ankomne Protocolls-utdrag, blifvit bifallet af Riddeiskåpet och Adeln den 1 Mars samt af Presteoch Borgare-Stånden den 18 Februari innevarande år, hvadan frågan, enligt 7.0 §. Riksdagsordningen är afgjord, anse Utskotten sig icke kunna dermed taga någon vidare befattning. Stockholm den 9 Juni x 841 • STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, 184 * - Ståls-, B evilla, samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande, N:o 210. r N:o 210.