Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Constitutions-Utskottets yttrande blifwit infordradt öfwer den hos Högloft. Ridderskapet och Adeln yppade fräga om reducerande af dest Ledamöter i Utskotten till ett lika antal med de öfrige Standens, och Högloft. Ridderskapet och Adetir, i enlighet ined hwad Utskottet tillstyrkt, samma inskränkning beslutit, uppstod hos Utskottet en annan deraf enkelt föranledd fräga, huruwida den i alla Riksens Högloft. Ständers Utskott hittills nyttjade omröstning efter Ständ borde förbytas till omröstning per capita. Den möjliga inwändning har ej undfallit Utskottet, att en sadan förändring skulle i wist hänsigt rubba enheten i representationssättet emellan Riksens Ständer och deras Utskott och werka en skenbar disharmoni emellan det hela och delarne, äfwensom det torde tvid första ögonkastet förefalla olämpligt och stridande mot sakernas naturliga ordning att, dä Principalernes eller Committenternes organisation oupplöst bibehalles, börja en omskapning med de frän dem utgäende Deputerade. Desta äro likwäl nästan de enda betänkligheter, som härwid hos Utskottet förekommit; hwaremot flera och wigtiga fördelar synas med all anledning kunna 98 Erpeditioncr tili RikS-StSnden. mäntas af ifrägamarande förändring. En betydlig vlägenhet, svin åtföljer voteringen ester Ständ, ardell fullkomliga overksamhet, hmaruti ett Utskott försattes, dä Ständcn i sina meningar stadna twä mot twä. Sa ofta detta fall inträffar, och det inträffar ej sällan, är ändamälet ined Utskottets tillförordnande sörfeladt; och frägan, för htvars afgörande nägoil grund bordt läggas, nägon öfwcrtvigt fixera normen, ätergär till Plena, för att der kanhända frngtlöst ventileras och, genom skiljaktigheten öswerförd ifrän Utskottet till Ständen, slutligen förfalla.
Slutligen har det blifvit sagdt, att man borde hafva hjerta för de nödlidande, som äro ulan kläder i denna svåra kölden. Detta är ganska sannt; men StatsUlak. borde 20 H. 5o 394 Den iS Februari f. m. dä äfven hafva li jerl a för andra, hvilka, om de icke för ögonhlicket (hvilket jag dock troi) äro i saknad at vissa klädespersedlar, åtminstone blifva det, i händelse de skola utcommendeias, jag menar heväringsynglingarne, hvilka lära sakna byxor. De anslag, som dertill äro begärda, lärer StalsTJtsk. likväl hafva afklipp! just på samma lid som det tillstyrkt anslaget för falkenberg. Uppå derefter framställd propos. hlef StatsUtskts utlåt. N:o 43 r af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s den 6 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 427> * anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse i fråga om anslag för cabinetUcassans behof. Hr Eden hjelm, Gillis: Jag anhåller att detta be tänk. måtte få hvila på hordet och företagas i nästa plenum, näst efter utlåt, rörtde privatbanklagarna, om detta då är sluladt. Gr. Frölich, David, begärde äfven att detta mål måtte ytterligare få hvila på hordet. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, i anledn. häraf, att utlåt. N:o 427 korame att ytterligare hvila på hordet. Hr Rosenblad, Bernh.: Först på föredragn.listan för nästa plenum kommer Lagoch BancoUtsk:ns utlåt., rör:de förslag till privatbanklag; sedan förekommer ett utlåt, af BancoUtsk., rör:de grunderna för pensionering af hankens embetsoch tjenstemän. Detta sistnämnda betänk, behandlar ett ämne, som ej förut under denna riksdag varit RiksSt-.n understäldt, och betänk, kan sålunda icke nu med måhända behöfliga förändringar antagas.
Jag tror deremot, att om man vill ändamålet, måste man ingå på alt blott antaga ett eller högst tvänne Bolag, emedan sådana trakter finnas på våra kuster, der en olycka sker kanske blott hvart io år, och der blifver det omöjligt, att hålla nödiga materialier, derest icke vinsten på ett ställe får betacka förlusten på ett annat, men som icke blifver händelsen, om man inrättar flere Bolag. Vidare hafva Utskotten föreslagit, alt Bolaget skulle vara fritt från Bevillning de första fem uren, men alt det Den i4 Augusti e. lii. '47 skulle bero på kommande Ständers pröfning, om Bolaget derefter skall förblifva befriadt ifrån erläggande af Bevillning, eller ej. Jag tror, att, med de jemkningar i tid och vilkor, som Utskotten föreslagit, hoppet om blifvande vinst valder så ringa, att man ej bör, genom ett sådant förordnande, ännu mera försvåra Actieteckningen. Förhållandet var helt och hållit olika med förra Bolaget, då det inrättades. Det hade i så många afseenden förmonligare vilkor, att ehuru Bolaget gjort hemlighet af hvad det haft i utdelning, man dock var säker, alt det var ganska lönande. Detta föranledde Rikets Ständer år i8op, att ålägga detsamma Bevillning. Ett helt förändradt förhållande kommer nu att ega rum med det blifvande Bolaget, hvarföre jag tror, att detta stadgande bör uteslutas. 5 §. 3 och 4 Momenterne i förslaget torde Ridderskapet och Adeln tillåta mig att uppläsa. 3 Momentet lyder: Skeppare må vara tillåtit att, så länge han helst vill, med eget folk och den örn bord befintliga redskap allena söka rädda skepp och gods, utan att, sedan han deruti misslyckats och Dykeriet om hjelp anlitar, behöfva erlägga mer än den enkla eller mindre procenten, om än lucka blifvit rifven och gods kastadt eller lossadt. 4 Momentet innehåller deremot: att då Skeppare, som vid strandningshändelsen vägrat att begagna 38 II. io* i48 Den i4 Augusti c. ra.
När man så ej kunde finna någon lösning på gåtan, blef dansprogrammet med sin dunkla hemlighet obarmhärtigt kastadt på elden. Det flammade upp en kort sekund för alt strax därpå förkolna. Ack, det hade j u dock kommit ett gammalt krigarehjärta att flamma upp än en gång efter fyratio år 1 Men nu var gamle öfversten i ro. t JVlärta Eketrä. D e t redan länge motsedda dödsbudet har nu k o m m i t; efter ett tungt, men tåligt buret lidande afgick kantmarfröken hos h. m:t drottningen Martha Eketrä m e d döden i söndags afton å Ulriksdals slott. E n ovanligt ädelsinnad kvinna har m e d henne skiljts hädan, o c h vår drottning har förlorat sin förtrognaste väninna, sin hängifnaste tjänarinna. D e n sorg, s o m närstående anförvandter o c h talrika vänner känna vid denna graf, delas därför o c k af den kungliga familjen, hvilken i annonserna om dödsfallet låtit infora följande vältaliga o r d: Till dessa sluter sig i tacksam hågkomst den Kong '. Familjen, främst däribland Hon, åt hvilken den bortgångna ända till det sista hängifvet ägnat sin tjänst. V i skola i nästa veckas nummer bringa den hädangångnas bild o c h en lefnadsteckning, verkställd af en m e d ämnet förtrogen penna. 281 Till den brutna blomman, Till fröken Märta Ekefräs minne. * Mätte mitt Guds ära. * nas egna lidande ske till (Den hädangångord.) ^~^ärligt prydda än stå jordens dalar, Ljuflig fägring hvarthän ögat ser, Allt om Skaparns kärlek mäktigt talar, Blomma huldrikt emot blomma ler. Med en suck sa djup jag klicken vänder Ifrån grönklädd jord i högtidsskrud, Och en bön jag varm och stilla sänder Upp till allbarmhärtighetens Gud. För en blomma, utaf smärtans pilar Bruten. Nyss hon stod så mild och skär, Tåligt nu på smärtans läger hvilar; Hjälp och trösta, du, o Herre kär! Stoft vi äro, hjälplöst se dig lida, Ögat skymmes utaf brännhet tår.
Förteckning uppå Kongsholms nedlagdt KronoBränneriets fastigheter samt beräknadt värde på Omkostnaderne jemte Contante Utgifter som i och för utrymmandet blifvit utbetalte. Enligt Höglofl. Kongl. Allmänna MagazinsDireftions Protocoll af den 21 Mars har till Curhus för Stockholms Stad och Län blifvit öfverlåtit. Fastigheter. i:mo Tomten N:r 46 ny N:r 6 i Qvarteret Bryggaren med dera upförde Byggnader, bestående af: B a n c o. 5icl skI7 Ett Boningshus af Sten, 10. 8. Ett Brännhus af Sten, 4,000. Ett Klarhus af Sten, 32. Ett gammalt Stall af Korsvirke, - J _ _ ■z - 33- 16. En större Stallbyggnad af Bräder, - 666. 32. Ett Korsvirkshus, - _ - _ 266. 32. Ett Afträdeshus, - 6. En Materialbod, - 73- 25- 4- q:o Tomten N:r 45 ny N:r 5 i nyssnämnde Qvarter med derå' varande Byggnader. Ett störe Stenhus 2:ne Wåningar högt, med 2:ne flygelbyggnader af Sten. Ett Stenhus tune Wåningar högt på vänstra sidan af gården, ?:ne Afträdeshus. En Sjögård med Stenkistor och Staquet utanföre, hvilken tomt med Abyggnaden är värderad till - 4,000. — 3:0 En éldoch luft-Machin, 4:0 Förlust å Pumphuset som på Auftion försåldes, Påföres för utrymmandet af ofvanskrefne Fastigheter.
Bonde-Ståndet. lista Punkten. 2:dra Punkten. 3: d j e Punkten. I stället för de nu brukliga Banco-transportsedlar, äfven som sedlarne å 3 och 2 R:drs valeur, utgifvas från Banken, i den mon ett, för vexlingens oafbrutna underhållande, erforderligt antal af någon sedelsort hinner förfärdigas, sedlar att inlösas med Silfver-Speoie-mynt, endast å följande bestämda summor, nemligen: å 32 sk. Banco att inlösas med J R:dr Silfver-Specie. 2 R:dr f , , 6 R:dr 32 sk. 21 „ , 10 R:dr 3! „ „ 33 R:dr 16 sk. 12* „ „ 100 R:dr 37j „ „ 500 R:dr 187' „ dock ega Banco-Fullmägtigé, att, i händelse, utom dessa valeurer, någon annan skulle finnas vara för allmänna rörelsen serdeles nyttig och nödvändig, låta, enligt de af Rikets Ständer nu stadgade grunder, utgifva sedlar å en, högst två andra valeurer emellan 2 R;dr och 100 R:dr 4:iie Punkten. Sedlar på 16, 12 och 8 skillingar få fortfarande intill nästkommande Riksdag förfärdigas och utgifvas; Bihang till R. St. Prot. 1834 och 1835- 6.te Sami. ista Aid. 3-dje Band. 12.te Häftet, Ridder skåpet och Adeln. Preste-Ståndet. 5:te Punkten. 5:te Punkten.. Bifallen, endast med den förändring, att, i stället Bifallen, för siffran 500 IV.dr, skall införas 333 IVdr 16 sk. 6:te Punkte».
Men då få ni aldrig mera kalla mig en gammal istadig ölänning, hör ni det. » Frun gaf dem en barnsligt, förebrående blick; det var icke utan att det där uttrycket stött henne litet. » Nej, aldrig mer, aldrig mer! » utropade flickorna förtjusta, i det de sprungo upp och omringade modern, » du är den snällaste lilla gumma, som finns, och alls inte någon istadig ölänning! » (Forts, å sidan 427.) |ötgått, QTLucfiet; Hon ä g t ocH j; öt » aHat HanSet, QTLinne », Hut tj-uj; i. Se j^uSSa Nyström. atm, (9Cn tunga, åESttgt tempel. Hat Soeli j o t S e n j ?öt Henne Hopp, GLn d t Hdt go3t att JCvnS, aj; EeHat ocH foten uatm, ée, £&amp;at » Hon. &gt; » Hurra tfatmot oiå n u j; öEj-et Hon SudEie », fiEiS ocH o d t S i g: — nu är granen fiatn-Batnen » goSt Hon Han taS » ptång, » m HtuoHa. ojom Se Hon » j-aEj; j-u tfat e n gång 9TLot j-uEen » — ooH EijWt » fucila. ^9ä£ Hon uet, att den Banan » Edng3 SEit » t u n 3 o m aj; » ttoEE » ocfv motHet AtangS, STLen ocH » å, a t t S) e ndt utå, Sen anSa », eutga j.u£tj,u » en tdn3a ». färdig! » ( Barnafrid.
— Utskottet anser äfven någon besparing i denna väg, på det sätt Motionairen angifvit, ej kunna till vägabringas; och beträffande befälets länfördelning, så har deruti en förnyad reglering egt rum, som blifvit genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 2 Februarii i833 stadfästad, hvadan för närvarande i sistnämnde afseende något vidare ej lärer vara att tillgöra. Angående Örlogsoch Skärgårdsfartygs inbördes företräde i allmänhet j. eller serskildt med afseende på Sveriges sjöförsvar_, anser Utskottet sig ej tillständigt att meddela yttrande, helst de i detta ämne mest erfarne och tänkande män härom ännu hysa delade och stridige åsigter, i följd hvaraf Utskottet tror, att Rikets Höglofl. Ständer böra hysa den tillförsigt till Kongl, Maj:ts vishet och omsorg om Rikets sjelfständighet samt om angelägenheten af dess tillgångars mest ändamålsenliga användande, att Allm. Besvärsoch Oeconomie-Utslotlets Utlåtande JS:o i3$. 5 Kongl. Majit, i händelse så lämpligt pröfvns, meddelar Rikets Högloflige Ständer nödig upplysning, så väl om denna del af försvarsverket, som om planen för materielens beskaffenhet och sättet för dess underhållande. De flere i Herr Petres anförande omförmälde ämnen äro antingen af den beskaffenhet, att de, på sätt Utskottet här ofvan, om motionens egentliga föremål, antydt, lämpligast böra från Kongl. Majit, efter beredning i Dess Krigs-Ministére, framställas, — eller ock äro de förut under denna Riksdag, i anledning af serskilde motioner, deröfver delta och Slats-Utskottet, hvar för sig, eller gemensamt, afgifvit yttranden, af Rikets Högloflige Ständer pröfvade och afgjorde, hvadan Utskottet finner något vidare utlåtande härutinnan icke vara af nöden.
Men för att återkomma till domstolarna, så må vi besinna, att der gäller det ofta lif eller död, och dock låter man prot. föras i sammandrag och bero af prot.förandens upfattning. Det är för öfrigt eget nog, att alla erkänna, det man bör spara tid och kostnad; men så Den IT December. 373 snart elt förslag i denna riktning framkommer, motsätter man sig det af alla krafter. Hr Prinzenskölds åberopande af den erfarenhet, man skulle, vunnit vid 1840 års Riksdag, kan icke tillerkännas fullt vitsord. DA uprättades sammandraget för tidningarne, och då enhvar talare icke kunde få sina yttranden tillräckligt utförliga, upstod det af Hr Printzensköld omnämnda missnöjet, som hade sin grund i mensklighetens arfsynd — egenkärleken. Hr Printzensköld: Hr Cederschiöld misstager sig säkert, ganska mycket, om han tror, att det är egenkärleken, som föranleder R. o. Ad:s ledamöter att sätta sig emot hans förslag. Åtminstone skulle jag för min del utan saknad se, om mina yttranden icke inflöto fullständiga i prot. Men det är en annan omständighet, som måste tagas i betraktande vid frågan om en förändring, nemi. huruvida den är möjlig att införa. Då man besinnar den stora mängden af talare, som här yttra sig till prot., måste man finna, att huru skickliga notarier, man än må anskaffa, det ändå blir omöjligt att få, på det sätt Hr Cederschiöld önskar, ett sammandrags-prot. öfver en diskussion, som räcker i 5 å 6 timmar. Man måste derföre hålla sig till det möjliga, som är att stenografer finnas, hvilka med större eller mindre omsorg upsätta de muntliga anföranden, till en ledning för talaren. — Hr Cederschiöld har också emot mitt åberopande af förhandlingarna vid våra domstolar invändt, att dessa just lemnade stöd åt hans åsigter, emedan dervid, då lif och död kunna bero af prot.förandens upfattning, prot. dock föres efter den af honom föreslagna method.
I slseenäe ^>5 clenna liäne-reglering isgttsges: i:o ^tt nuvsrsncle Lsnclsliölclingsr icke ruklzss i 6s lönelörmoner ooli rsttiglieter, ile enligt sine lullmsgter oell Lörlsttningsrne egs ätnjuts, sä »tt löne regleringen ieke i snöra äelsr, än livscl cleremot ej sr striclsncle, lör elem tillämpas; men vicl livsrclerss algäng lrän tjensten kommer löneregleringen, i livscl sig i lieliörig orclning görs läter, stt verkställas, cloek att lör Oelleborgs, 'Wester-lXorrlsnäs, 6ötlisborgs oell Zolius, äonkö^iugs, summa 6,000: — Lränskiljes tjensten: Aonrcrnke /iönen summa Xo/rA/. Mr/'.-k§ -MrMie/LS, Mv §A. '-S7 Kalmar oell Vlalmvbus Dan minskningen i de dervid nuvarande löns-vilkoron icke vidtager, förr Lin serskildt derom framdeles varder i bläder förordnadt. 2:0 Vid uppkommen tillgäng Lill löne-körbätti ing kommer pä Vär bsädiga pröfning i bvarjs sall att dero, buru denna tillgäng bär ät andamälet disponeras. 3:o Der Dandsbökdingarns xjelkve sä uppbära arrendena ak bemman ocb lägenbeter, som skola bädanekter pä 3o är oller kortare Lic! utarrenderas, oeb (losse arrenden dä ej uppgå eller öfverstiga, bvad i calculen päräknadt är, kommer pä serskild bladig pröfning att bero, om, mecl föranledande ak öfrige lono-vilkorens beräknade belopp vid tjenste», i förra kallet tillökning ocb i dst senare minskning i löne-vilkoren vid tjensteu mä stadgas. Desse
Ducater, ev^lverade till R:dr å 94 sk. Silfver-Mynt Banco-Sp. i Sédlar År 1823. 00 w l-f* C'. CO 5. ! N:o 3. Tableau öfver Bankens Inkomster, Utgifter oclj Ars-Öfverskott eller Vinst, för Åren 1828 Influtne Räntor, nemi.: Ät Stats-Verket — Riksgälds-Gontoiret .— Magazms-Inrättn ingen - — Hjelmare och Söder-Telje Cana I-Vet k - — Banco-Disconten - —- Manufactur-Disfonten - — Jern-Contoiret — Province-Låne-Contoiren Af Diverse Gäldenjater - Extra Intrader - Summa Inkomst. Utredning öfver Dispositionerne så väl al' Bankens Behållna Ränte-Revenuer sorn en del af dess Capital Förmögenhet, intill närvarande Riksdag, jemnlikt Rikets Ständers Beslut. Bankens behållna Capital, eller Öfverskott af Tillgångar och Fordringar i jemnförelse lill Skulderne var, enligt 1822 Års Räkenskaper, upptagit till R.dr 9,608,420: 2g: 2. 678,563: 5: 8. I Och, genom tillägg af 1823 Ars Vinst Härmed hade Capitalet uppnått sitt Maximum. R ikSgälds-Contoiret har sedermera intill närvarande tid, för bestridande af de Utbetalningar och Anslag, som af Rikets Ständer vid 1823 Års Riksdag beslutades, erhållit: Af 1824 års Inträd, År i8a5 — 1826 — 1827 1825 — 1826 1827 — D:o D:o D:o I Ö2c Banken har, utaf dess behållna Ränte-Revenuer för 1824 —■ 1827, sjelf ti 11 godon j ut i t:
Dito Dito. angående utbyte af en del utaf den för Götha Artilleri-Regementes äldre stallbyggnad i Götheborg upplåtna tomtplats emot en annan, derstädes belägen, nämnde stad tillhörig lägenhet; 5:o Dito Dito, angående upplåtande, emot vederlag, åt Götheborgs stad af kronan tillhörig, derinvid belägen, mark; 6:o Dito Dito, i fråga om afsöndring af jord för f. d. Löjtnants-bostället vid Westgötha-Dahls regemente, Stommen N:o i, till utvidgande af Jerns församlings kyrkogård inom Elfsborgs Län; 7:o Dito Dito, angående utbyte af Kapellans-bostället Wiskeryd N:o 2, mot trumpetare-bostället vid f. d. Östgötha kavalleri-regemente Bjärstad storgården N:o i; S:o Dito Dito, angående af Majoren G. Bennich sökt ersättning för innehafde hästhemmans-räntor vid f. d. Westgötha kavalleri-regemente; 9:o Dito Dito. angående serskilda, lill åtskillige förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande mot Statsanslag; 10:o Dito Dito, i fråga om återgäldandet af Myntverkets äldre skuld till Rikets Ständers Bank; Illo Dito Dito. i anledning af framlidne förre Departements-Chefen vid Kongl. General-Tullstyrelsen Presidenten J. P. af Billberghs enkas, och Barns ansökning, att njuta befrielse från Presidenten af Billbergh i lifstiden ådömd ersättningsskyldighet för den efter Uppbörds-Tullförvaltaren N. F. Finér yppade balans; 12:o Dito Dito. angående eftergift lill förmon för Malmö stads Fattigvård af kronans rätt till dana-arf efter enkan Helena Maria Hansdotter; 13:o Gustaf Petterssons från Östergöthlands Län motion, angående rättighet för Lysings häradsboer lill mulbete och utsyning af Ombergs kronopark: ll:o E. M. Falks från Skaraborgs
Föredrogs å nyo • och bifölls ExpeditionsUtskotlets den 19 dennes aflåtne, och samma dag på bordet lagde, Memorial, angående öfverlemnande genom underdånigt missiv till Kongl. Maj:t utaf en afskrift af 9 Artiklen uti den för Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret utfärdade Instruction. Upplästes Vällofl. Borgare-Ståndets Protocolls-Utdrag för den 1 sistledne September, Den 20 December f. m. 179 af innehåll, alt, sedan Riksens Stander beslutat, att Öfverlemna uppsigten Öfver Grundlagarnes felfria tryckning åt Riksens Ständers Comiterade till Tryckfrihetens vård, BorgareStåndet funnit för godt, att jemväl uppdraga åt nämnde Comiterade enahanda befattning med Riksdags-Beslutet, samt att anmoda Expeditions-Utskottet om uppsättning af Förordnande för Comitterade till desse befattningar; Uti hvilket Beslut de öfrige Riks-Stånden blifvit inbjudne att sig med Borgare-SLåndet förena. Grefve von Schwerin_, Fredrid Bogislaus: Sedan, efter hvad jag har mig bekant, Hedervärda Bonde-Ståndet förenat sig med Vällofl. Borgare-Ståndet uti enahanda Beslut, men Högvördiga Preste-Ståndet deremot funnit lämpligt anmoda Riddarhus-Directionen samt de öfrige Ståndens Canzli-Directioner, att genom utsedde Deputerade, 2.‘ne af hvardera Stånden, under Justitiae-Ombudsmaiinens ordförande, hafva tillsyn öfver Riksdags-Beslutets felfria tryckning; så hemställer jag, att Ridclerskapet och Adelil täcktes förena sig med Borgareoch Bonde-Stånden, hvarigenom ett Riksens Ständers Beslut i denna omständighet må kunna uppkomma. Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, 0111 Ridderskapet och Adeln behagade äfven för Dess del uti Borgare-Ståndets nyss-* nämnde Beslut instämma. Bifölls.
Hr Rosenblad, Bernhard: Om de grundsatser, som 1812 års bevillms-förordn. stadgade, alltid blifvit följde och rätt tillämpade, är det otvifvelaktigt att man med skäl skulle kunnat anse den ifrågavar. afgiften på arbetsklassen såsom billig och rättvis samt för densamma föga kännbar. Men så har icke varit förhållandet. Det är visserligen sanni, att i vårt land fä konsumtionsafgifter drabba den arbetande klassens lefnadskostnad, och alt den ifrågavar. afgiften icke är tryckande; men derigenom alt den rättvisa, som ligger till grund för 1812 års författning, tid efter annan genom häfdvunna misstag vid taxeringarne blifvit förnärmad, sä har det numera kommit derhän, att denna bevilhv.s-afgift anses för arbetsklassen tryckande. Enligt förstberörde förordn. skulle af behållen inkomst i allmänhet betalas 5 procent; för fastigheter beräknades afkastuiugen till 4 procent af värdet och be - 74 Den 8 April f. m. stämdes sålunda bevillrcn till 2 per mille af fastighetsvärdet; för handel och näringar skulle erläggas 5 procent af behållna inkomsten; äfven en beskattning genom rättigheten alt innehålla 5 procent af den ränta, som erlades till högre belopp än 5 procent, och den tiden var vanligen räntan 6 procent. Endast embetsman genom en efter skala, men högst med 3 procent af inkomsten utgående bevilln. och den egentliga arbetsklassen, ålagd en ringa afgift, blefvo gynnande, begge delarne olvifvelaktigt en riktig grundsats. Men ehuru 1812 års grundsats för bevilimns utgörande i afseende på 2:dra artiklen blifvit bibehållen, har den efter band i tillämpningen blifvit alldeles kastad öfver bord och således dess ursprungliga billighet försvunnit. Detta har jag visat i den motion jag vid denna riksdag afgifvit i afsigt att tillvägabringa en återgång till ursprungliga förhållandet. Jag har deri med obestridliga fakta ådagalagt att de hos oss vanligen så illa lönte embetsmännen, som borde blott betala högst 3 procent när fastighelsäganden eller köpmannen betalar 5, nu ofta i förhållande till begges verkliga inkomst får betala ända till femdubbelt.
Enl. våra nu gällande communalstadganden finnas afgifter, som utgå häradsvis , såsom till broars byggnad och underhåll, hvilka afgifter socknarne åtaga sig genom deputerade, med hvilkas beslut sock - Den 8 Mars f. m. neboerne måste ålnöjas. En sådan omgång, som den värde talaren föreslog, kunde gifva anledn. till fem sex stämmor för en sak, som eljest kunde afgöras på en enda. Jag afstyrker derföre antagande af det föreslagna tillagget. flr von Hohenhausen, Michael Silvius: Sedan Hr von Rosen slutat sitt anförande med ett tillägg, som jag ernat föreslå i afseende derpå att flera socknar blefve sammankallade från olika pastorat, så har jag ingenting att aniola emot §:n; och skulle jag tro, atl de farhågor, som af en och annan ledamot blifvit anförda, i ett eller annat afseende äro öfverdrifna. Jag anser icke någon olägenhet uppkomma deraf, att tiden för pålysning af sockenstämma bestämmes till fjorton dagar. Så tillgår för närvar., utan att någon olägenhet deraf förspörjes. I öfriga delar synes mig §:n vara tillräckligen lydlig och öfverensstämmande med hvad som nu är gällande. Jag får således endast yrka det tillägg, som af Hr von Rosen blifvit föreslaget ronde sammanträde med deputerade från liera socknar, tillhörande olika pastorat. Gr. Taube: Manbar såsom skäl för den ifrågar. 4 §:ns förträfflighet anfört, att densamma är öfverensstämmande med motsvarande stadgande uti nu gällande författning. Jag skulle tro, att om det gamla stadgandet hade varit tillfyllestgörande, så hade det icke varit mycket skäl att besvära sig med uppgörande af förslag till ett nytt. Del är just derföre att man icke varit nöjd med det gamla stadgandet, sorn man uppgjort förslag lill ett nytt, och följaktligen kan jag icke anse det anförda skälet innefatta stöd för den åsigt, hvars riktighet derigenom velat ådagaläggas.