Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då någon bestämd ledning för upplysning om det gällande priset å guld icke kan erhållas af det sätt för uträkningen af samma pris, hvilket angifves i 107 §, hvadan Fullmägtige ock, jemte detta, ansett sig böra följa ett annat sätt vid fastställandet af inväxlingpriset å guld, har Ut skottet förändrat denna §, såsom af punkten 3:o inhemtas; hörande Utskottet härvid tillägga, att den borttagna delen af samma §, återfinnes i punkten 5:o här nedan. Den genom punkten 4:o gifna förändrade uppställning af 108 § halsin grund, deruti, det Utskottet, lika med Banko-Fullmägtige, anser det i de fleste fall vara mot Bankens fördel stridande, att bestämma samma pris vid utvexling, som vid invexling af Ducater; likväl torde åt Fullmägtige böra öfverlemnas, att i detta hänseende besluta, på sätt lämpligast finnes för så väl Banken som allmänna penninge-rörelsen. Föreskriften i punkten 5:o återfinnes i Utlåtandet N:o 44 under §60, och stadgandet i punkten 6:o under § 12 i Utskottets berättelse N:o 27, i hvilka delar ifrågavarande utlåtande och berättelse blifvit af Rikets Ständer gillade. Med bifall till Fullmäktiges derom gjorde framställning, har Utskottet infört den föreskrift, som punkten 7:o innehåller. Bland de mångå skäl, hvilka kunna införas lill stöd för berörde förslag, torde Utskottet endast behöfva åberopa, att då Banken icke bör försvåra eller med afgifler betunga, följaktligen motverka, något för myntvärdets upprätthållande och allmänna rörelse-kapitalets ökande så ändamålsenligt som invexling af silfver; så följer äfven deraf, att befrielse från afräkning af slagskatt bör medgifvas, helst Banken, som åter kan utvexla planlsen lill enahanda pris, hvartill den blifvit utvexlad, derpå i sjelfva verket icke något förlorar. 14 Banco-Utskotteu Memorial, N:o 68. Enär, enligt Kongl. Kungörelsen af den 9 Maj 1835 §5, kopparmynt utlemnas ifrån Kongl.
De öfrige, hvilka ert Sådan förmån tillädes, ärö Fruntimmer, hvaraf de flesta äro medellösa Behofvet hös dessa , förtjensten hos den förstnämnda synes fullkomligen rättvisa dessa undantag. Det är svårt att säga något mer, efter hvad sorn nyss förut orri Hans Excellence Herr Grefve C. A. Wachtmeister s förtjenster blifvit sä väl arifördt; Mert hvar och en som läst 1789 års RiksdagsProtocoll och påminner sig de uppoffringar Hans Excellence Grefve Wachtmeister då gjorde, skall lättligen finna, att örn då blifvit fråga otrt hans pension, hade, i stället att indraga 164 Den 8 Juni. den, den allmänna önskan säkerligen varit att den blifvit fördubblad. Jag anhåller derföre, att StatsUtskottets Betänkande, i afseende på Pensions staten, efter Högstsalig Hennes Majit EnkeDrottningen , måtte blifva till omarbetning remitteradt, oell att de till förbättring i förtjenta och behöfvande p rsoners vilkor anslagna summor matte blifva beviljade. Friherre Stael von Hollstein: Jag skulle visserligen icke tveka att hastigt bifalla, om Sverige vore ett rikt Land; men då man hör en allmän klagan öfver penninge-nöd, och vet att Contributionerna på manga ställen genom utmätning måste uttagas, samt många Medborgare redan, Och än flera hädanefter, genom den oordning, hvaruti vårt penninge verk kommit, måste gripa till tiggarestafven, bör icke någon penning-utgift blifva ett hastverk, utan noga öfvervägas. Det är icke likväl den obetydliga besparingen af 4000 R dr, som jag ifrar för: Considerationer kunna äga rum Men i anledning af Riksdagsmannen Anders Joachims, sens Memorial, får jag conformera mig med honom i den delen som rener de personer, hvilka af Hennes Majrt EnkeDrottningens HandGassa njutit pensioner. Gifmildhet är visserligen en af de största samhälls.dygder; men dä bör ädelmodet utöfvas på egen bekostnad, och icke på andras.
I D U N Tanten hade oafvändt hastigt åt hållit fästa till sina stickande kalla ögon på henne, och vände men sig nu ryckte hon bort. l i v a d kom henne? henne dimma, rum — försvunnit hon hans klanglösa som som dödsbädd s o m knifvar o c h hörde — älskat obetydligaste sätt att hon blef dra upp nu ännu det — o c h med hennes venstra Henrika fiendtlig, stod der drog hennes på den åter unga o c h letade efter upp Nu kom Erik framkörd » Tack det venstra och räckte » Kärt trifvas honom — sigtigtvis. Tack ett han gingo håg » Ingrid, » och genom bar säga, innan Hon att till sade fastern nu, Ingrid, att tillade han förtack för ja, vestibulen. armen. Ingrids något, Han glömde gick bakom Han plädrem. som han M e n så k o m nödvändigt måste de skildes. sade han halfhögt. vände sig o m. &gt;-Du får hviskade inte han. bli läserska, lofva. han hjelpt af dem i vagnen dem, vände han hvivar o c h tog fasterns det helsning ovänlig. Tidigt följande morgon reste han norr ut. Emelill. Till - Elsa,. I d e anklagades led h a r äfven ni stält eder. Våra barn. * priset. droskan på den. dagarne! » fastern och i hand. lycka båtfärden bjuda dem sin i Stockholm, » för de här De att der ofvanför. du h a f t! för tack besväret blick, ögonbrynet, så o c h tillkännagaf, besvär. — sin Hickan, som o c h bagaget utflyttädt för uthennes ö g o n b r y n e t, då att den hvita pannan lade sig i veck var svaga r, — riktade och och till hel o c h hållen hennes skorrande förlägen Och mörk henne små e g e n h e t e r: brytning, såg, att ord af oändlig, fören hund hos henne, hört, men hon och vid I n g r i d.
Uti häröfver afgifvet gemensamt utlåtande af den 30 November 1838, hade Förvaltningen af Sjöärendena och Kammar-Collegium öfver berörde framställningar sig yttrat; och dervid, ehuru bemälde Embetsverk ansåge Konungens Befallningshafvandes förslag, ali de dittills oindeldta räntorne äfvensom réserv-räntorne skulle, i likhet med de förut indeldta öfverskottsräntorna, få till år 1844 utan förvandling utgå, icke saknade skäl och billighet, likväl underställt Kongl. Maj:ls Nådiga pröfning, huruvida, emot hvad Kongl. Majits och Rikets Ständers beslut derom innehölle, någon jemnkning i berörde omständighet kunde medgifvas. Vid föredragning af berörde underdåniga utlåtande, hade Kongl. Maj:f, enligt Nådigt bref den 15 Januari 1839 förklarat, att, enär Kongl. Majit gemensamt med Rikets Ständer beslutat, att ifrågavarande kronan behållna räntor skulle från och med 1835 komma de rusthållare, som af lindring funnes i behof, till godo, på det sätt, att för de rotar, som af desse räntor uppkommit, erlades en efter markegång rustningskostnaden motsvarande vacance-afgift, Kongl. Majit icke kunde härutinnan medgifva - Statssami Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Uti., N:o 128. 9 gifva någon jemnkning, som i allt fall skalle lända gamla rusthålls-indelningen till förlust, i samma mon den tjente ränte-gifvarne till fördel, utan borde hvad i afseende på dessa räntor redan funnes föreskrifvet, lända till behörig underdånig efterrättelse.
Skulle nägon vilja lämna ett bepröfvadt mönster jämte beskriiuinjr till ett bra och praktiskt köksförkläde? Sticklingar af » den vandrande juden » kunna erhållas i stället. Hvart skall man vända sig for att få inträde för en fattig gosse i » Prins Karls uppfostringsanstalt för gossar »? Och. få äfven barn från landet inträde? Malla. Finnes det något säkert och oskadligt medel att taga bort hvita fläckar på naglar? Gudrun. Vill någon af Iduns läsarinnor säga mig ett säkert, men oskadligt, medel att borttaga vårtor, vore insändaren af detta mycket tacksam. Prenumerant. Vill någon af Iduns ärade läsarinnor upplysa en ung fru om bästa sättet alt förvara ägg till vinterbehof. Ester. Upplysning önskas, huru man beiter sig för att fernissa ormbunkar for vintern. Bet vill säga, huru de behandlas, och hvad fernissan heter, som användes. Emedan dc skola tagas i denna manad, torde svar om möjligt genast delgifvas. Kate. 1) Kan någon af Iduns läsarinnor säga mig, livar man kan få ljus blommig sidensarge färgad vackert svart eller i någon annan mörk färg? 2) Hur skall man få svart sidonrips, som blifvit glansig, att se ut som ny igen? Hvart vore lämpligast vända sig för att erhålla föreståndarinneplats vid någon välgörenhetsinrättning-, och huru stor iön brukar erhållas för sådana platser? Kan man söka plats som sköterska på barnhuset, och bur stor lön erhålles där? På dessa frågor vore en af Iduns prenumeranter tacksam att få svar. Svar. Krusbär på flaskor hålla sig bäst, om man tar bären, då de äro fullväxta. Till ett kg. bär tages * / kg. socker, hälst syltsocker; bären sköljas, sedan de äro befriade från stjälk och blomma, hvarpå sockret lägges på dem samt några skedblad kognak tillsättas.
För att kunna följa denna politik, har man försigtigtvis slutit traktaten med vestmakterna, men tvifvelsutan kunna vi alla inse, att det vore oförsigtigt att sätta full tillit till det stöd, som deraf kan fås. Utan att tala om möjligheten af att dessa kabinetter kunna blifva hindrade från att lemna det bistånd, de annars skulle lemnat, så kan det ju hända, att samma non-interventionspolitik, som gjorde sig gällande i Franska kabinettet under Ludvig Philips tid, blir framdeles åter rådande så väl i Paris som London. Jag erinrar Eder, Mine Hrr, hurusom Turkiet var nära branten af sin undergång, hurusom Polen och Ungern förgäfves anropade hela menskligheten om hjelp, då non-interventionsprincipen hindrade allt understöd, äfven huru Krakau under fredens lugn blef eröfradt, tvärtemot traktaterna. Derföre anser jag Sverige böra vidtaga alla de försigtighetsmått, som kunna åstadkommas, för att kunna bygga på egen kraft och egen förmåga att kunna försvara sig. Det är ej nog att man är färdig offra lifvet för fosterlandet när det gäller, utan det fordras äfven att i tid förstärka sina krafter, och således begagna tillfällen till befästningar der sådana behöfvas. Jag bekänner, att jag tillförene ansett omöjligt att kunna befästa Stockholm (jag håller mig till sednare delen af Frih. Sprengtportens motion), så väl till följd af stadens stora omfång, som i anseende till den långa tid och de stora kapitaler, som dertill skulle åtgå, samt i betraktande af den stora arbetsstyrka, som skulle fordras till ett sådant verks fullbordande, och af den massa med folk, som skulle behöfvas för att försvara en så vidsträckt fästning. Men jag tillstår öppet, att de uplysande artiklar, jag sistlidne sommar läste i en stor tidning, för mig undanröjde dessa betänkligheter, i det de uplyste mig om, att denna befästning icke skulle utgöra en circumvallation, utan upföras på enstaka punkter utom Stockholms stad.
S:mt; men i anseende till Hemmanens släta beskaffenhet, stiga de sällan högre, än till 700 a 750 och högst 800 Tunnor Spannemål, samt Penningarne 2000 ä 2333 Daler S:mt, hvarjemte af Danneviks Badugårdarne Hammarby och Sickla, såsom bortarrendeiade, betslas årligen 50 Tunnor Spannemål, 2 5 68: Smör, 1 ® ; # Ull, j T:r söt och 40 Ttr sur Mjölk. 2:0 De öfrige Hospitalets inkomster bestå uti följande nemi., Föriant Krono-Tionde utur Sotholms och Svartlösa Härader, samt 3 Socknar i Upsala Län utgör merendels emellan 2 20 och 240 Tunnor Spannemål. 3:0 Tullkapparne af den vid Hospitalet belägne och nästledit år till hela dess gångande verk ä nyo uppbyggde Mjölqvarnen, som efter ett tagit medium af flere år , hittills utgöra om året 71 T:r Hvete och 100 T:r Båg och Malt. 4:0 De enligt 1739 års Sjö - Tulls - Taxor vid Tolagen inflytande armpenningar till 4 sk. för hvarje 100 B:dr af inkommande och 2 öre för hvart 100 D.r S:mt af utgående varors värde, hafva tillförene stigit ansenligt; men i anjeende till inskränkningen af de utländske va-j rots införsel, äro de år ifrån år förminskade. För år 1753 hafva desse arm - penningar Stigit till 3,437 Daler. StatS-UtsJtottets Eetlinkanden'. 1637 5'o Interesse af Bäne-Banco Gapitaler och andre Utlåningar 2,132 D;r S-.mt. 6:0 Arrenden, Hyror och Tomtören af någre Tomter i Staden samt små lägenheter omkring Flospitalet, stigit för 1753 tili 528 D:r 18 ör.
Jag tror, att Utskottet icke utan anledning utsagt, att Sländerne må medgifva Konungen denna rättighet. Innan jag vidare utlåter mig, anhåller jag, alt PresteStåndets beslut angående ifrågavarande ii:te BevillningsGrund må blifva uppläst. I anledning häraf upplästes Högvördige PresteStåndets ProtocollsUtdrag af den 7 dennes, hvaraf inhämtades, alt PresteStåndet beslutat, det 1 i:te BevillningsGrunden borde lyda sålunda: ”att då Rikets Stän”der uti den Tulltaxa, som nu kommer att ”utfärdas, icke kunna bestämma annan tull ”å varor, än den, som, efter närvarande ”omständigheter, bäst försäkrar Statens inkomst, och med Statens interesse öfver”ensstämmer; men det endast på Kongl. ”Majit ankommer att, i afseende på utländska Magter, bereda en för Svenska han”deln förmånlig reciprocitet, Rikets Ständer ”må i underdånighet anhålla, det Kongl. ”Majit i Nåder må vidtaga alla de mått och ”steg, som, i afseende härpå, med landets ”bästa äro förenliga, samt, för befrämjan - Den 28 O c t o ber e. m. 307 ”det häraf, öfverlåta till Kongl. Maj:t rät”tigheten så väl att nedsätta, som att in”lill nästa Riksdag, inom 33 och en tredje”dels procent af den bestämda tullafgiften, ”förhöja den i TullbevillningsTaxan utsatta ”tull å inkommande eller utgående varor.” Herr Tham: Jag ber först få göra den anmärkning, att PresteStåndets beslut icke är fullkomligen tydligt; då der förekomma orden: ”inom 33f procent af den bestämda ”tullafgiften,” så vet jag icke, om meningen skall vara atl lägga till dessa 33j procent utöfver den utsatta tullen, eller att i allmänhet böja den till 33f procent af varans värde.
Nästa vecka: lista Serien Lifförsäkringsbolag, grundadt I 845. Tillgångar hypnotisk Tre-årig assistent hos Direktor Kellgren i L o n d o n biträder vid gymnastiken. Tider: för Herrar kl. 9 — 1 1 f. m. samt kl. 3 — 5 e. m. » för Damer kl. 1 2 — 3. Abonnementskort, gällande för 8 besök, kr. Hvarje söndag nytt program. Arlia lifränia för en inbetalning af Kr. Återbetaln af halfva pitalet v: döden. Svarta knypplade spetsar, som blifvit grå, få åter ett vackert utseende, om man bestänker dem rikligt med kallt vatten, därefter slätar ut dem oinsogsfullt och lägger dem mellan tidningspapper. Därpå läggas de i press nå- gra dagar, i det man t. ex. lägger några tunga böcker på dem. Man skall sedan finna att spetsarne icke blott blifvit vackert släta, utan äfven återfått sin vackra svarta färg. LEDI GA n stilla och anspråkslös flicka, tjugutre år gammal, önskar sig plats som skrifbiträde hos häradshöfding eller på något kontor. D e n sökande, som genomgått sjuklassigt läroverk, har dessutom i tre år skrifvit hos en hä- radshöfding. D ä r familj finnes, är den sökande äfven villig gå frun tillhanda. Betyg kunna företes. Reflekterande härå torde godhetsfullt insända svar till » Anspråkslös », Sundsvalls pöste restante, Sundsvall. [G. 1316O] Ålder sista födelsedag Att taga rödvinsfläckar ur hvitt tyg. Fyll ett medicinglas, som kan betecknas med K:r 1, med undersvafvelsyradt natron och ett annat, betecknadt med N:r 2, med pulvriserad vinsyra. B ö d - vinsfläckarna beströs väl med pulvret i glaset N:r 1, och därefter ingnides tyget ännu i 5 minuter med det pulver, som finnes i glaset N:r 2. Efter en timmes förlopp tvättas tyget i rent vatten och fläcken skall försvinna. T y - get far ej det minsta illa genom detta förfaringssätt. E Annonser. Utan återbetaln. vid döden venska • o? Newyork S b olag. Läkareråd.
Rättelse af de felaktiga uppgifterna är för den skull Hr Anreps skyldighet, likasom, — jag är derom fullt förvissad, — äfven hans önskan. Det enda, som sålunda egentligen nu kan vara tvist underkastadt, är dels hvad som skall rättas och dels hvilket forum, som skall bestämma dessa rättelser. Man kan verkligen icke undgå att finna, att det företer sig en slags besynnerlighet deruti, att göra anklagaren till domare. Min åsigt är fördenskull, att R. o. Ad, borde vara domare mellan Direktionen och Hr Anrep. Det hade derföre varit önskligt, att Utsk:t, som haft tillgång till de af Direktionen gjorda anmärkningar, specificerat desamma, eller något närmare redogjort för deras olika halt och beskaffenhet. På grund af en sådan utredning skulle det för Ståndet hafva varit en möjlighet att rörande dessa anmärkningar erhålla en någorlunda klar föreställning; hvaremot det nu för Ståndet skulle blifva ganska svårt att bestämma, hvilka rättelser böra vidtagas. Att åtskilligt, sorn tillhör kathegorien »afvikelser», likväl icke derför bör blifva ändring underkastadt, utan att en omarbetning eller ändring endast bör ifrågakomma för de väsendtliga misstagen, — detta synes mig billigheten fordra. Uti motiveringen har Utsk:t ansett den föreslagna åtgärden böra och kunna inskränkas till rättande af de faktiska misstagen; men har sedermera icke skrifvit sin hemställan eller slutsats i öfverensstämmelse med premisserna. Utsk:t föreslår nemi., bland annat, »det Hr Anrep må ega rätta de väsendtliga afvikelser, som Direktionen kan finna nödigt till rättelse anmärka». Att denna granskningsåtgärd, eller bestämmandet huru långt man i detta fall skall gå, måste för Direktionen blifva högst oangenäm, lärer en hvar kunna inse. Om deremot Utsk:t närmare uttalat sig, dels ang:de felaktigheternas beskaffenhet, dels ock om och hvilka rättelser, i följd deraf, borde vidtagas, så hade både R. o. Ad. haft lättare att nu bestämma sig och Direktionen sedermera haft någon ledning för sitt förfaringssätt.
Majit, uppå stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder förordna stats-rådet N. F. Wallensteen att nämnda befattning utöfva; hvarom skrifvelse till Rikets Ständer, i enlighet med ett af departementschefen uppsatt förslag, som nu af Kongl. Majit godkändes och finnes detta protokoll vidfogadt, skulle i vanlig ordning expedieras. Ex protocollo. B. W. von Printzencreutz. Anie. till Exp.-Utslt. den 26 April, kl. 6 e. m. Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse lill Rikets Ständers Stals-utskott, angående upplåtelse af en, förra skogvaktare-bostället Fridened Brogården tillhörande, jordnjmd, till plats för skolhus åt Frideneds församling inom Skaraborgs län; Gifven Stockholms Slott den 31 Mars 1848. Hos Kongl. Majit hafva Frideneds socknemän af Fröjdereds pastorat inom Skara stift i underdånighet anhållit, att, som de beslutit att, i stället för den alltför in - 6 Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, N:o 81. skränkta lokal, hvilken nu är till skolrum och bostad för skolläraren begagnad, uppbygga ett fullkomligen rymligt och ändamålsenligt nytt skolhus, men härtill ingen socknen tillhörig plits funnes att tillgå, Kongl. Maj:t måtte i nåder tillåta socknemännen att för kommande lider, till berörda skolhusbyggnad, jemte boningshus samt ladugård och trädgårdsanläggning för skolläraren i Frideneds socken, få, emot den årliga afgäld, som kunde pröfvas rättvis, disponera en, till indragna skogvaktare-bostället Fridened Brogården hörande, i midten af socknen väl belägen, plats om 28 4/10 kappland, hvilken nuvarande arrendatorn af nämnda boställe äfven förklarat sig villig att till omförmälda ändamål afstå; varande denna underdåniga ansökning, så väl af konsistorium i Skara, som ock af Kongl.
Men om man besinnar, dels att den högre teckningen skett endast under förutsättning att Staten skulle tillskjuta en million, dels att Yägoch Yattenbyggnads-Styrelson ansett kostuadsförslaget för högt upptaget, och att sålunda, i fall anläggningen kunde göras för en betydligt billigare kostnad, aktiegarncs tillskott äfven derigenom klefve relativt minskade, dels ock slutligen, att det ej må dragas i tvifvelsmål, att en kanal för orten blefve fördelaktigare om den till största delen kunde erhållas till skänks, så torde den omnämnda förklaringen i och för sig utan biläggande af bevis, ingalunda kunna antagas såsom en giltig grund för representationen, att, med frångående af den förra planen, nu underkasta Staten en så betydlig tillökning i uppoffringar. Den föregående reservanten har redan påpekat, att ifrån andra provinser, bland hvilka specielt kan åberopas Wermland, invånarnc anse sig i ganska väsendtlig mån betjenade genom tillfällen till forsling på jernbanor, aulaggda mellan vattenkommunikationer, och för hvilka omlastning sålunda erfordras, men hvilken der anses af föga betydenhet i jemförelse med fördelen, oaktadt ett flere gånger större belopp varor der framföres, än inom de närmast följande åren kan komma att fraktas på Luleå eif. Bekant är ock, att särdeles för sådana effekter, som äro beräknade till transporterande på Luleå eif, och särskildt för malm, omlastningskostnaden är högst obetydlig och icke anses böra uppgå till mora än 1 öre pr centner. Mig förefaller det således klart, att något bevis bort anföras, hvarföre en sådan omlastning till och från jernvägen här skulle komma att belasta de transporterade varorna efter deras vigt med så mycket större kostnad vid Hedens forssar än i Wermland, att föreställningen om de vid förra riksdagen förespeglade stora fördelarna oell lättnaderna, för rörelsen, som genom en jernväg skullo beredas, sedermera skulle befunnits hvila på ett fullkomligt misstag.
Utskottet medgifver väl, att det förstnämnda förslaget åsyftar och skulle medföra mycken enkelhet i utskyldernes debitering och redovisning; men då erfarenheten ådagalagt, huruledes af mångfaldiga, dels fortgående, dels tillfälliga anledningar, myntoch varu-värdenas förhållande till hvarandra, under loppet af en längre tidrymd, betydligen förändras, tror Utskottet det rara betänkligt att, serdeles för närvarande och innan det hunnit visa sig, hvad resultat räntornas utgörande nied penningar kan medföra, förvandla persedel-räntorne till en, efter nuvarande förhållanden, för alla tider bestämd penninge-ränta; och torde ett stöd för denna åsigt jemväl kunna hemtas, om uppmärksamheten fästes å det förhållande, som nu skulle hafva egt rum, derest ifrågavarande räntor, i stället att utsättas uti persedlar, blifvit bestämde i contant efter de vid skattläggniugs-tiderne gängse varuvärden. Efter Utskottets tanka är det således lämpligast samt både med StatsVerkets och de skattskyldiges ömsesidiga rättigheter mest förenligt, om lösnings-prisen för viss tid fastställas efter medium af de markegångspris, som varit gällande under någon längre tidrymd, hvilken Utskottet, lika med Rikets senast församlade Ständer, anser böra till 10 år bestämmas, och hvarigenom lösnings-prisen kunna lämpas efter den omskiftning, sorn uti varuvärdena eger rum. Vid afgörandet af frågan derom, huru med beräknandet af lösningsprisen i öfrigt bör tillgå och om de årligen eller för längre tid skola fastställas, anser Utskottet jemväl i betragtande böra tagas det betydliga besvär, som de indeldta räntornes debitering, genom de derför erforderliga uträkningar, medför, samt det dröjsmål, som dervid uppstår, om densamma skall af skatteårets markegång blifva beroende.
Revisorerne hafva vidare anmält, att, utom nyssnämde utgift, hade å anslaget till oförutsedda militärbehof, under åren 1838 och i83q, anvisats åtskilliga uppgifne, af permanent egenskap varande, utgifter, hvilka, enär de årligen äterkommo i Räkenskapen, icke syntes Revisorerne kunna hänföras till benämningen: oförutsedda; men härvid bör Stats - — 211 — Kontoret upplysa, att dessa utgifter icke utgå enligt några fastställda Stater, dertill anslag ej heller finnes, utan äro anbefallda till utbetalning genom Eders Kongl Maj:ts särskilta Nådiga Bref, och ehuru åtskilliga poster till oförändradi belopp utgått en längre tid, likväl icke äro permanenta, samt till en de! redan upphört’». Genom Eders Kongl. Maj:ts särskilta Nådiga Bref af den a3 FéBruari och den 9 Mars i838 samt 5 Februari och 2 April r83p, har, dels på grund af Kongl. Förordningen den 3o December 1819, angående Indelta Infanteriets beklädnad, samt Instruktionen för BeklädnadsDi reklionerna af den 11 Juni 1822 med flera stadganden , beklädnads slitningsersättning blifvit beviljad för manskap af Indelta IiifanteriRegementena , sorn t jensi g jort vid den till Drottningholm sammandragna Instruktions-Bataljon, dels ersättningutbetalts till PassevolansKassan för förskjutna medel lill Öfveroch Underbefäl samt sådant manskap vid nämde Instruktions-Bataljon, för hvilket Passevolans-afgift erlägges.. Då något anslag å Stat härtill icke finnes, har utgiften blifvit anvisad å andra tillgångar, som Eders Kongl. Majrt ägt att disponera* samt, så vidt tillgång å stats-anslaget till Indelta Infanterietsbeklädnad gifvits, i följd af utgiftens egenskap, derå blifvit anbefalld, men för öfrigt antingen å Stdje Hufvudtitelns besparingar, eller å anslaget för oförutsedda utgifter.