Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
December 1859 härom till Rikets Ständer gjort framställning, anvisade ock Ständerna, på sätt den till Kongl. Majit i ämnet aflåtna underdåniga skrifvelse (Nio 188) närmare utvisar, för anläggning af en jernväg förbi Hedens forssar i Luleå eif ett mot tvåtredjedelar af den beräknade anläggningskostnaden svarande lån af 93,000 Ridr Ruut. «* Detta lån har emedlertid ej blifvit begagnadt — af hvad anledning känner man icke — men förmodligen derföre, att andra planer ifrågakommit och man gjort sig förhoppning att genom Statens medverkan få en kanal anlagd i stället för denna jernväg. Att någon vanlig kanal här icke kan anläggas inhcmtar man af Vägoch Vattcnbyggnads-styrelsens utlåtande, der det, bland annat, förekommer: uDå fullständiga sluss-anläggningar vid Heden och Edie ansetts till följd af lokala omständigheter blifva nästan omöjliga att utföra, har tanken fallit på att använda kanaler med lutande plan etc.“ Det kostnadsförslag, som för kanaliseriugen af Luleå eif efter denna method blifvit upprättadt och som uppgifves blifva betydligt billigare än om en vanlig kanal skulle byggas, upptager dock för kanaliseriugen af Hedens förs Ridr 966,000: — „ „ „ Ede fors „ 312,500: — hvartill kommer för bogseringsångbåtar och pråmar „ 221,500: — Summa Ridr Rimt 1,500,000: — Af handlingarne inhemtas vidare, att genom kanaliseriugen af den nedre, | mil långa, så kallade Hedens förs skulle vinnas en oafbruten kommunikationsled från hafvet af ll.1, mil att genom en kanal vid den öfre, \ mil långa, Edeforssen denna kommunikationsled skulle ytterligare förlängas med cirka 1| mil, så att hela sträckan från hafvet, enligt Vägoch Vattenbyggnads-styrelsens uppgift, blefve 13 mil.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att vid expedierandet af R. o. Ad:s på förmiddagen fattade beslut öfver BorgareSt:s inbjudning till instämmande i Ståndets beslut rörsde i i §:n bevilln.förorda., hade förekommit den omständigheten att Ståndet icke antagit inbjudningen, men, med vidblifvande af sitt beslut antal, stadgat alt Ståndet, då bestämmandet af sifferbeloppet för hvarje dass förekommer , ville i det afseendet taga inbjudningen i öfvervägande. Uti ordalagen vore här någon mot - i5o Den 18 November e, m. sagelse, om de icke genom några tillagda ord modifierades; ocii hemställde undert. således, om icke lämpligt vore, att prot utdr. finge innehålla, det R. o. Ad. icke antagit inbjudningen i sin helhet, utan vidblifvit sitt beslut o. s. v. Frih. Cederström, Jacob: Då R. o. Ad:s vägran att instämma i DorgareStis inbjudning icke afser något annat, än ett tillökt antal af classer, så tror jag, att sådant lämpligare uttrycker Ståndets mening, än att nyttja orden i sin helhet, och att prot.utdr. således bör blifva oförändrad t. Deraf ser BorgareSt. att R. o. Ad. väl vill nedsätta minimiafgiften men icke öka classernas antal. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: Jag har trott mig finna, att, i anledn. af den discussion, som ägt ruin på f. m., R. o. Ad:s åsigt till en del grundade sig derpå, att, hvad borgare i de smärre städerna angår, minimi-afgiften är ofta för stor att af deni kunna utgöras. Då det förhållandet existerar, att man icke kan afsäga sig burskap, utan att tillika gå i mistning af förmåner, hvarpå ens framtid kan bero, emedan i många städer pensioner åtfölja ett bibehållet burskap, och då minimi-afgiften är för stor att uppbäras af en mindre' bemedlad borgare, har borgareSt. funnit sig föranlåtet att önska flera classer. Om nu R.
Stor ära för mig; men bra mycket är det begärdt af allmänheten, att tro en Kongl. svensk Hofmarskalk om så höglärda ting. Måste jag nu tala som Atlanticans författare, så låter han dig, Julianus, snacka som fru Davidson om spenatsoppa afredd med ägg, spritärter, morötter, tjäder, mandelformar, och detta midt under afhörandet af en mordhistoria, och detta oaktadt han tecknar dig, som en dyster svärmande yngling. Något underlig var du visserligen den tiden, hvilket likväl inte hindrade dig, liksom oss alla, att sätta värde på en god anrättning; men att på fullt allvar hålla långa dissertationer om mat har i vårt hus icke just varit brukligt, och tar sig i synnerhet i poetiska skillringar bra illa ut. – Men vi ha ingenting att säga, då Furumo tecknat sig sjelf allra ofördelaktigast. I verkligheten är han, som J veten, en städad, belefvad och väl uppfostrad person, men för att vara rätt originel, rätt besynnerlig och äkta svensk, trodde han sig, vid sin första ankomst hit, icke kunna visa sig nog ruggig, skroflig och grobiansk. Bland annat, anmärkte Ulla, stötte mig hans sätt, att requirera middag, kaffe, likör, thé och hvetebullar, innan man ännu hann bjuda honom sådant, alldeles såsom hade vårt hus varit ett spisqvarter. Ett annan småsak vill jag också tillägga. Herr Furumo började den dagen att kalla mig rätt och slätt Herr Hugo, och dervid har det sedermera oss emellan förblifvit, ehuruväl det i vårt land annars just icke är brukligt att tilltala förnämt folk med Herr Pehr, Herr Påhl o. s. v. Vid våra sammankomster har jag ingenting emot att så sker, ty vi ha derföre både de fransyska och våra svenska Akademiers föredöme att åberopa, ehuru der nyttjas tillnamnet; äfven i böcker klingar Herr Hugo icke illa, men i dagligt tal låter det, jag erkänner det, liksom litet tomt och simpelt. Som nu Herr Furumo icke är obekant med convenansen, så anser jag detta å hans sida som ett litet prof på borgerlig högfärd. Men, som jag är höjd öfver alla ståndsfördomar, så har jag låtit detta passera, och genier ha i alla fall sina friheter.
Allm. M „ i köket » å 1 krona samt » Söndagshålles öppot 2 okt. — 15 maj: mat » å 5 0 öre. för herrar kl. 7 — 10 f. m. och 2 — Vg5 e. m., » damer kl. 11 f. m. — 1 e. m., samt dessH U S K U R M O T A S T M A ELLER SVÅR 1 utom för snedbehandling kl. 5 — / 2 7 e. m. ANDTÄPPA. Undertecknad träffas kl. / a8 — VslO, 11 — 1, Af en slump påhittades denna kur af en 2 - 4. D r EMIL ZÄNDER. person, som i flere år lidit af andnöd och förgäfves sökt läkare och pröfvat alla medel. Efter två månader blef han botad och har icke nu på ett års tid känt något obehag däraf. Nu ha flere andra fått kännedom om kuren och blifvit botade. Fås genom M. Blomberg *, Kungsgatan E nutrition, katarrer, Nestlé ' s Barnmjöl. n:r 10, 2 tr., Stockholm. OBS.! Göm adressen, ty annonsen infö- res endast denna gång. (S. T. A. 65184 BANKAKTIEBOLAGET STOCKHOLM — ÖFRE NORRLAND, DROTTNINGGATAN 6. Hushållsräkning 5 %. Bästa näringsmedel för barn. Säljes på alla apotek. Partiförsäljning Instruktionsapoteket Nordstjernan. Prof gratis från HECTOR &amp; C:o, Skeppsbron 18, Stockholm. Aktiebolaget godtgör å sparkasseräkning 5 %. k hvarje bok kan lyftas intill kr. 1,000 i månaden utan särskild uppsägning. B a n y u l s Trilles. Ett aptitgifvande, magstärkande vin, afsedt för konvalescenter och svaga personer i allmänhet. Rekommenderad t af många hrr läkare. Pris p r butelj kr3,50 hos Högstedt Stockholm, &amp; C:O f 32 Regeringsgatan Mode&amp; tapisseriaffär, centralt belägen i framstående badortsstad linnes nu genast eller framdeles att öfvertaga.
Att antaga stängselskyldighet såsom en ovilkorlig följd af egande rätt, torde vara en nog mycket vågad slutsats, helst den svårligen lärer kunna fattas af förståndet. Stängsel-Lagen, så vida vitsord der är antaget, synes fastmer, lika med andra oeconomiska Författningar, såsom om laga skifte, hemmansklyfning m. m., vara en inskränkning i egande, rätten, och beroende af nyttan, som den anses kunna åstadkomma. Då likväl begreppet om nytta är så oändligt varierande, måste allmänna regler utstakas, hvarefter denna bör bedömas. Att antaga såsom måttstock den större eller mindre förde], en egare njuter af sin egendom, torde emedlertid vara alldeles falskt, ty sådant beror tillen stor del af egarens egen förmåga, och den mindre egendomen lemnar ofta mera behållning, än den större. Den ena grannens nytta af stängseln bör således icke ställas i jemförelse med den andras, utan mätas efter den fördel han sjelf af hägnaden njuter i förhållande till de kostnader han för dess upprättande måste vidkännas. Med denna åsigt öfverensstämmer ifrågavarande Författnings-Förslag, som, beträffande ofvanomförmälda sats, så vidt möjligt är, i denna grannlaga fråga synes förebygga de olägenheter, hvilka från hvarje oeconomisk Författning äro oskiljaktige. I betraktande häraf och då den betydliga inskränkning i stängselskyldigheten, att icke instängd utmark skulle befrias derifrån, är vorden föreslagen, anser jag mig böra vördsamt tillstyrka, att ifrågavarande första hufvudgntnd må med nyssnämnde inskränkning af Rikets Häglof. Ständer godkännas. Beträffande de serskilda undantag från allmänna regeln, som i öfrigt uti 8 och 9 §.§. förekomma, vill jag vid granskning af berörde §.§. yttrande meddela. Emedlertid har jag ansett mig icke böra förbigå två mot förenämnde allmänna hufvudgrund gjorde anmärkningar, den ena att vitsord till stängsel ej bör vara vidsträcktare än vitsord till laga skifte, och ■ den andra att pluraliteten af delegare, beräknadt efter oförmedlade hemmantalet, endast borde ega vitsord att fordra stängsel.
Januarii, detta ärende lill Rikets Ständer öfverlemna!, ocb derjemte, då frågan om skattläggning af Tull-Sågqvarnar samt Valkoch Stampverk för andras betjenande å städernes område i sammanhang dermed borde behandlas, jemväl i Nåder föieslagit, att de ibland dessa inrättningar, som antingen redan finnas och äro oskaltlagde, eller hädanefter anläggas, ocb, elter ofvan uppgifne grunder, rörande M jölqvai nars skattläggande, böra utgöra ränta till Kronan, skola, på sätt Rikets Ständer vid sistförflutne Riksdag, rörande nya Sågqvarnars samt Valkoch Stampverks beskattning i allmänhet beslutit och i Bevillnings-förordningen finnes upplaget, lill afgifter till Kronan beräknas. Vid öfvervägande häraf, hafva Rikets Ständer, som hvarken funnit lämpligt eller billigt, alt numera med grundränta belägga sådane aldie Tull-, Mjöloch Sågqvarnar samt Valkoch Stampverk för andras bet jenande i städerne, som hittills ifrån dylik skattläggning njutit befrielse, med bifall lill hvad E. K. M. i afseende härpå i Nåder föreslagit, beslutit, alt sådane, i städerne redan varande, oskaltlagde Tull-, Mjöloch Sågqvarnar samt Valkoch Stampverk, som bor t grundränta åsältas, må, i likhet med Fabråks-inrättningar derstädes, anses lill Bevillning nied vissa procent af den behållna inkomst, de under nästföregående året åtnjutit, på sätt uti nu gällande Bevillnings-förordning för dylika Inrättningar i allmänhet är stadgadt, samt detta beskallnings-säl t jemväl må tillämpas å de Tull-, Mjöloch Sågqvarnar samt Valkocb Stampverk, som i städerne hädanefter inrättas ocb blifva skattläggning underkastade; hvarom nödig föreskriit kommer alt uti blifvande nya Bevillnings-Stadgan införas.
Derföre är det Engelska uttrycket för att ha roligt: att njuta sig sjelf (to enjoy one’s self), ehuru tråkig denna njutning må förefalla den, för hvilken sällskapslifvet är lif i sällskap. Det allmänna vaktropet vid den ömsesidiga beröringen af dessa Engelska cirklar är: Hur mår ni? och det är ungefär allt hvad jag behöfver säga, för att här i landet gälla för en försvarligt artig karl. Hos fruntimmer har jag ej märkt någon annan skillnad, än att de tycka frågan vara nästan för kort, och derföre upprepa den sex, sju gånger efter hvartannat i ett andedrag. Vill man vara utförligare, så påminner man sig blott, hvad tid på dygnet det är. Man säger: hur mår ni denna morgon? hur mår ni i afton? hur mår ni i natt? (Ty natt säger man så snart det mörknar: man säger: jag skall gå på spektaklet i natt – soupera der och der i natt). Sådana frågor ljuda här så snart man träffas; stundom med det enda tillägg: jag är glad att se er. De kroppsliga höflighets-betygelserna äro lika enkle. Man bugar sig och tar af sig hatten för ingen, utom för ett fruntimmer. Männer hälsa hvarann med en nick, eller en rörelse på handen, eller ett handtag. Handtaget hålles här eljest mer i helgd än på andra ställen. Att skaka hand på en ovän, är ett tecken till försoning hvarpå man ger akt. Sjelfva orden i den nämnda eviga frågan, har sin märklighet: How do you do? betyder egenteligen: hur gå edra affairer? Så frågar en handlande nation, den samma, hvars charakteristik på en person är: Ho much is he worth? Hur mycket är han värd? nemligen hvad är hans inkomst? – Fransyskan, som är, eller var, ett hofspråk säger: comment vous portez vous? d. v. s. huru bär ni er? huru för ni er? lyckas det ännu för er att le välmåga då ni mår illa? att synas rik då ni är fattig? förnöjd då ni är dödligt ledsen? – eller artig emot mig då ni önskade mig för tusan? För öfrigt har denna förbehållsamma Engelska höflighet sin vackra sida. Vid närmare bekantskap bortlägger den sin stelhet.
Föredrogs ånyo Const.Ulsk:s d. 17 och 18 dennes på bordet lagda Slem. N:o 57, med förslag till tillägg i 109:de §:n Reger:sFormen och 80:de §:n Riksd.Ordn., ang:de upskof i Riksdag. Frih. Raab, Adam Christian: Jag får till en början betyga Const.Utsk. min tacksamhet för det förslag, hvarmed Utsk. framkommit. Då jag således i hufvudsaken kommer att godkänna detta förslag, anser jag så mycket angelägnare, att man är nogräknad med sjelfva redaktionen af detsamma, på det att icke en eller annan brist i ordalagen må kunna lägga hinder i vägen för dess antagande vid en kommande Riksdag. I afseende på hufvudsaken, ber jag likväl först att få göra en enda anmärkn. Uti Riksd.Orehus 80:de §:s 2:dra mom. är nu föreslaget i sista punkten: att ”ledamöter och suppleanter i sådant Utsk. ege att, för den tid Utsk:s göromål fortfara, medan Riksdagen är upskjuten, njuta underhåll af Statsmedlen.” Om det nu får bero på R. St. sjelfve att utvälja så många Suppleanter, som hvart' Stånd behagar, så förmodar jag att det i åtskilliga Stånd blifver en Den 21 0 k l o b e r. 353 en ganska stor täflan att få många suppleanter, emedan de, under en lång tid, och utan att hafva något att göra, erhålla en aflöning, som är ganska betydande och större än ledamöterna i R. St:s förvaltande verk ega. Jag tror icke att man behöfver befara någon brist på ledamöter eller suppleanter, så länge de blifva aflönade, ej heller att man för en dylik farhåga bör visa någon frikostighet. Detta är dock, i det hela taget, en småsak. Då jag nu öfvergår lill mina anmärkn.-r emot redaktionen, ber jag att få genomgå'2:dra mom. af 10!):de §:n.
Det är nemi, i allmänhet olämpligt, att medgifva en person att bortskänka med varm hand mera, än han kan borttestamentera, i händelse bröstarfvinge finnes, ty det finnes alltid den möjligheten, att sedan han bortskänkt gåfvan, så kan bröstarfvinge blifva född, och följaktligen, i händelse man medgifver rättighet att med varm liand bortskänka mera, än man genom testamente har rätt att gifva, så borde, i sådant fall, föreskrifter finnas derom, huru denna gåfvorätt skulle regleras, hvilka nu saknas just till följe deraf, altman aldrig medgifvit bortgifvande med varm hand af mera än det, som kunde genom testamente gifvas. För öfrigt, M. Hrr, är det mer än tillräckligt ådagalagdt, alt Utsk:s förslag, om det innefattar i ena afseendet en inskränkning i testaments-rätten, likväl å andra sidan innefattar en utvidgning, som är dermed fullt jemförlig. Vi veta att en stor del jordegare pä landet äjven ega fastighet i stad, och för dem är det en utvidgning. I fråga om aflingejorden åter, är det en inskränkning. Kan det nu finnas någonting billigare, än att lagen medgifver mig rättighet att genom testamente förfoga öfver min egendom till förmån för min efterlefvande maka, och finnes det något mera orimligt, än att jag icke ens skulle kunna tillförsäkra min maka att få qvarsitta i boet efter min död, utan att, genom en lag, som förbjuder mig testamentsrätt, hon skulle blifva ett nådehjon tilläfventyrs hos sina harn. Hvem har icke kommit i erfarenhet om behofvet af en förändring i detta afseende och serskildt, M. Hrr, i afseende på vårt stånd. Vi hafva alla erfarit olägenheterne af det n. v. arfvejords-systemet; vi måste vara betänkta på att afhjelpa dem. Det är en pligt såväl i allmänhet, som med afseende på den plats, vi intaga i representationen, att söka verka för sammanhållningen af jorden inom slägterna.
Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utshottens Förslag, N.-o igo. 15 6 mom. är antaget af Ridder skåpet och Adeln, Borgare-Ståndet och Bonde-Ståndet, med följande lydelse: Hvarken Kyrkoherdarna eller deras Ådjuncter böra i allmänhet till ordinarie Lärare i Folkskolorne användas, hvaremot andre Prester, såsom Comministrar, Huspredikanter, Bruks-predikanter m. fl., der det sig göra låter, och med Skolans tillbörliga vård kan förenas, måga ordinarie Skol-lärare-befattning, jemte sin förut inne hafde, sig åtaga» 4 §• 1 mom. är af Riaderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Slånden bifallet, med den af de 2:ne förstnämnde antagne förändringen, att, i stället för orden ”hälften det sädesslag’1’, sättas ”hälften i det eller de sädesslag”, äfvensom Preste-Ståndet enskilt tillagt, att spanmåien skulle utgå på enahanda sätt, som Rrono-lionden utgår. Bonde-Ståndet har deremot bestämt lönen lill endast 8 tunnor spanmål och 26 R:dr 32 sk. Banco contant, men denna bestämmelse lärer förfalla, såsom stridande emot de öfrige 3:ne Ståndens beslut i denna del, och samma förhållande är med Preste-Slåndets beslut om tillägget, alt spanmåien borde utgöras på enahanda sätt, som Krono-tionde utgöres; men den för öfrigt af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet antagne förändringen verkar icke på innehållet, utan leder endast lill förtydligande af uttrycket, derföre det af Borgareoch Bonde-Slånden torde antagas, då momentet kommer att lyda: De Lärare, som, vid utgåendet från Seminarium, med vederbörligt bevis visat sig ega full färdighet i de ämnen, som 5 punkten af 3- § upptager, böra hvardera årligen med minst 16 tunnor spanmål, hvaraf hälften Råg och hälften i det eller de sädesslag, som jemte
3g5 blifvit ifrån dessa Riks-Stånd till Utskotten återremitterad!, till följe af dervid gjorda anmärkningar, hvilka hufvudsakeligen innefatta; Att Westbeck, ledd af sitt nit för en nyttig sak, och, med åsidosättande af alla egennyttiga afsigter, på god tro allmängjort sine uppfinningar; att han, såsom ett bevis på dessas redbarhet, bärgat största delen af den last, sorn Ryska Skeppet Nadescha innehade, och hvilken, i anseende till det betydeliga djup, hvarpå Fartyget sjunkit, ansågs förlorad; Att fara vore, det Westbeck aptoge ett honom gjort anbud, att i Holland verkställa bärgningar, och Sverige således skulle förlora den ende man, sorn kunde inöfva och undervisa yngre personer uti Dykeriredskapens rätta bruk och användande; Att den Gratifieation af Dykeri-Compaguiet, som Utskotten i deras Utlåtande omnämnt, endast bestått i afskrifning af den Summa, som Westbeck till sine upptäckters fullkomnande och försöken dermed af Dykeriets medel arivändt; samt slutcligen, att lian, efter en åt vetenskapliga Forskningar och allmänt nyttiga Företag egnad lefnad, nu vid hög ålder och försvagad hälsa befunne sig i bekymmersamma omständigheter. 3p6 Stats-Vtskottets Betänkanden Vid pröfningen af desse anmärkningar hafva de förenade Utskotten erinrat sig, att alla åfvananförde skäl redan, vid frågans behandling förra gången blifvit förebragte och kommit under öfvervägande. Utskotten vilja ingalunda bestrida de vitsord^ om utmärkt nit och skicklighet, som blifvit Dykeri-Commissarien Westbeck lemnade, men kunna icke undgå finna, att det berott på Westbeck sjelf att göra sine uppfinningar kände eller ej; att det väsenteligaste eller handgreppen och sättet att använda DykeriInstrumenterne dock icke i och med detsamma lärer blifvit kunnigt, enär Westbeck alltjemt anses för den ende, som derom kan lemna undervisning, och, vid svårare Strandningstillfällen å hvad ort som heldst, företrädesvis lärer ålitas.
97:0 i anledning af Kgl. MaJ-.ts Nådiga Proposition, om inrättandet af ett Correctionshus i Hufvudstaden, i stället för det i Wadstena varande m. m. g8:0 — om upphäfvandet af böter och vitén för dem, som förfallolöst uteblifva från Uppbörds-stämmor samt Aflönings-möten. go:o i anledning af Kgl. Maj.ts Nådiga Proposition, angående Förslag till allmän Stadga för Fattigvården i Riket och Tiggeriers hämmande. 100:0 —• — om Bergs-Tings-Rätternes afskaffande. 101:0 angående vården och förr valtningen af Kyrkornes fastigheter och medel 3 samt granskningen af redogörelsen derföre. 121 joa:o Den 20 December; i anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition, med Förslag till Författning om Fast Egendoms försäljning å Lotteri. io3:o rörande frågan om Her jeådalens återläggande under Gefleborgs Läns Styrelse. io4:o om Schäferiers anlägg ning. io5:o om utgifvande af en För fattnings-Tidning. 106:0 i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om den nya Evangelii-Bokens antagande. 107:0 • angående Lotsoch Båk afgifterne för inomskärs seglande fartyg. 108:0 i anledning af väckt fråga om nedsättning af Lotsoch Båkafgilterne för Ång-fartyg i allmänhet, samt andre, Inrikesorter emellan, seglande, under sex fot djupgående fartyg. logioDen 21 — om öfverseende af 1821 års Taxa å Expeditions-lösen m. m. samt 110:0 rörande förändring i all männa Skjutsnings-Inrättningen m. m. §. 45. Sedan, med anledning af Riksens Ständers underdåniga anhållan uti Skrifvelse den 2 Julii 1818, Kongl. Maj:t i Nåder behagat föranstalta, att vissa Commitierade utarbetat Förslag till ny reglering af Rikets Embeten och Tjenster; så har Kongl.
Somfagorna i ©ermlanbS lätt äro beftämba till fer, att beflå, ben för fta af Ölme, ©ifutitntS, ©äfe od) fernebo f)äraber, ben an bra af ©arlftabS tingölag famt ÄiljlS ocb ©rums l)äraber, bentrebjc af GslfroebaljlS öfre ocb ttebre famt SlpebS tingslag, bett f jer b c af ^rt)fSbaf)lS öfre od) ttebre tingslag, ben femte af Sofie l)ärab od) ben (jette af 9läö, ©idbergS od) Siorbmarfs l)äraber, bod att belö 9lt)ebS tingslag, font för ttärmarattbe, jemte be fyra förut upptagna bärabertta, bilbar en bontfaga, ide ffall berifrått jfiljaS od) förenas meb ©IfmebalS bägge tingslag förr, ätt untoaraube 2)otnl)aftoanben från tjenfteit afgår, bels od; berefl, i anfeettbe till 9lorbntarfS bärabS toibfirädta omfång, beflut fratnbeleS fat Uti älfsborgs lätt, ber rebaitåri848 tre bontfagor bliftoit till omfånget på bet fått orbnabe, att en ffuUe beflå af©atte, ^luttbre od)$jerfe Ijäraber, ett annan af ©äbtle, 5fyle od) kullings f)äraber od) bett trebje af ©ebbo ofy Söpbo Ijäraber, bafma be återflåenbe bomfagortta blifmit få reglerabe, att ÄittbS od) OtebemägS fjäraber, båbanefter forn dittills, fottinta att utgöra en bontfaga, att ©larfs fttyrelfe fig titlbragit febatt fifta 9tiföbag. 7 od) SSottebpgbd häraber ffola bitba en bomfaga od) att SBebenö f)årab flad nteb