Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom det att Wargeringen uprätthälles komplett och tjenst för, älägges den roterade jorden en ny och emot knekte Conkractck stridande börda, det är säledeö billigt och med rältwisan öswerensstämmande, alt om ä den ena sidan en upoffring göres, det äfwen mä ske a den andra och bör den oroterade jorden tillika med Städerna, (Sräderne gifwa wäl VätSmän, men ej uti en tillräcklig proportion emot deras folkmängd och wälmäga) proportionaliter äfwen bidraga tlll det allmänna förswarer. Det Den i December. r6z Det finnes i Swerige 6,zz? Hemman Säter ris, hwilka föga eller icke bidraga till det gemensamma förfwaret, (Blott med cicca rz R:d till Adels, fanan) i förhållande med Rikets öfriga jord, böra de likwäl kunna underhälla en man för hwarje Hemman Säterie och en Wargerings karl för 2:ne Hemman, sum, ma 6,Z87 ordinarie och 5,19; Wargerings Soldater; »roteradt Frälse (Uti wista prowiufer finnes oroteradt Fräl'e, de fa Säterier, som äro roterade kunna ef kullkasta en allmän regel och utgöra de ett obetydligt deficit Uti hufwudsumman.) Gruf - och Statsjord samt Preste.bohl böra tillsammans kunna uprätlhälla 3,222 Ordinarie och i,;oo Wargerings Soldater Summa Summarum 14,000 man. Städcrne öswcr hela Riket böra i förhållande af deras folkmängd och tillgängar kunna underhälla 4,200 Ordinarie och 2,222 fördubblings Bäkömän, som utgöra ett betydande stöd för ÖrlogS.FloltorneS bemannande. Atk öka den wäpnade styrkan
Om jag också lika villigt som skyldigt medgifver att hvar och en har juridisk rättighet att yttra sig huru länge han behagar och med anförande af alla de i mer eller mindre grad bindande skäl, han tror sig ega att förete lill stöd för sina åsigter och yrkanden, så förmodar jag en häntydning i ofvanbemälde syftning icke vara, efter den vändning anföranderne synts vilja laga, så alldeles nian anledn.; men för öfrigt är den, utan allt anspråk, af mig i ali välmening vördsamt framställd. 11. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm: lag tyckte mig höra den siste talaren likasom vilja förmena R. o. Arhs ledamöter att här afgifva protester eller reservationer eller anmärkn:r, emot gårdagens vare sig nattlica eller på dagen fattade beslut. Jag tror ej att den värde ledamoten, sora icke minst med sitt ordande uptager liden, eger någon räll ali förmena någon här att yttra sig i delta fall, och kan ej gilla hans anmärkn., helst jag tror ali han ganska säkert kunnat antaga, all när ingen har något vidare alt andraga, skall ärendet i sin vanliga gång blifva afgjordt, utan några påminnelser af honom, hvilket jag velat nämna, fastän jag för Frih. Cederström har lika mycken aktning som vänskap. llr von Axelson, Carl: Jag har tagit mig friheten begära ordet, endast för att reservera mig mot K. o. Ad:s i gårdagens plenum fattade beslut. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag erkänner ingen annan Censor mörum här pä Riddarhuset än Laudtmarskalken och anser således Frih. Cederslröms yttrande hafva varit: 1:o Opäkalladl, 2m Obehöflig!. 3:o Obehörigt. Några ledamöter hördes häruti instämma. Uplästes ett af Hr Silfverberg, Magnus Didrik inlomnadl sälydande anförande:
Den rättelse, som häraf påkallas, lärer dock endast småningom kunna och böra försiggå; när i behörig ordning tillkomna bränvins-försäljnings-rättigheter ej kunna, annorlunda ani mohn af afgång bland innehafvarne, indragas, samt äfven vid en sådan indragning måste förfaras med mycken varsamhet, för alt icke, genom elt allt för häftigt anfall på en gammal väna, innan den genom tiden och en bättre upplysning hunnit till någon del afnötas, befordra ett, måhända större onöt, lönnkrögeriet, hvilket tvifvelsutan redan utöfvar en skadlig inflytelse och, så länge det gynnas af ett inbilladt behof eller en böjelse hos allmänheten, icke blifver åtkomligt för den strängaste vaksamhet; särdeles då det täger en så hemlig väg, attj hvad understundom inträffar, husbönder lemna bränvin åt sina drängar i afskrifning på lön. En annan för moraliteten menlig omständighet är verkan af de exempel af lyx och hvarjehanda sjelfsvåld, som från hufvudstaden utsprides, dels genom allmogens tätare besök derstädes, och dels genom derifrån skeende utflyttningar vanligen af sådane personer, som i hufvudstaden förspill sin välfärd, och, sökande en nödtvungen tillflykt i landsorten, dit medföra sin bedröfliga efterdömelse. Enda medlet mot detta; af sakens natur härflutna onda ligger i den reaktion, lagskipningen, själavården och ordnings-polisen kunna åstadkomma. t En tredje omständighet, i synnerhet fruktbar, om man följer listan af inom Länet begågna, vid domstolarne åtalade förbrytelser, äro de i Stockholm befintlige korrektions-iurättningar. Brist på arbetare i orterna och den ymniga tillgången att på nämnde ställen erhålla dem på lindriga vilkor, hafva infedt, särdeles den torftigare allmogen och medellöse jordbrukaren i allmänhet, till begagnande af detta tillfälle. Dessa försök utfalla dock ofta högst olyckligt.
December i8i3 ,gr 30 Ersättning för främmande sjukes underhåll QI*’. Dito af Kongl. Flottan i Stockholm för sjukvård åt manskap , 28 17 Balance till år i832. * *7* Skulder 6 666 32 ‘ Summa R:dr 43,998: 36. 9. Credit. Balance från år år i83o. Skulder 64o* 12 —- Utgifterne för året /. Utskottet har vid denna Räkenskap icke funnit något att till Rikets Ständers åtgärd anmäla. Stockholm den \ November 1834* Stals-Vtskottets Berättelse N.o 3iy. y N:o 33y. Ankom till'Exp.-Ulsk. den i3 November. Berättelse, angående verkställd granskning af Räkenskapen öfver Carl Custafs Stads Gevärs -Factori. (I. A.) De» aflemnade Redogörelsen för år 1831, hvilken uti Kongl. Kammar-Rätten blifvit granskad med anmärkningar, upptager Inkomster och Utgifter sålunda: Debet. — Klingtillverkningsoch deponerade medel 38: 32. 3. Vid denna Räkenskaps granskning har hos Utskottet ingen anmärkning förekommit. Credit. Balance från år i$3o, förskott m. m 4g,334; 6. ^ Utgift, Factori-medel 28,i5o: — g. — Fristads dito 2,800: 44. 10. — Klingtill verknings dito . 2^. ■ — Centonal till Vadstena Krigsmanshus-Cassa 36: j. Vid denna Räkenskaps granskning har hos Utskottet ingen anmärkning förekommit. Extra Licent-Fonden , uppkommen genom afgift å roanufacturvaror, som med utländska ofria fartyg ullöras. Räkenskapen häröfver för år i83«, som blifvit granskad uti Kongl. Kammar-Rätten utan anmärkning, utvisar följande förhållande med denna fonds inkomster och utgifter: 8 Siats-Utskottets Berättelse N.o 338. Debet. Balance från år i83o, behållningar och fordringar • 7»351: 36. 3.
Således finnas här inga skäl, ty det står blott, att Utskottet så funnit. Det står visserligen i ingressen åberopadt, att Kongl. Maj:t icke sanctionerat detta Bolag; men sådant har skett derföre, att nämnde Corporation icke har ansett sig behöfva begära Konungens sanction, emedan det är en inbördes försäkran, för hvilken i Lagen icke finnes någon föreskrift om att' den måste Den ?.5 Maji. 185 sanctioneras för att vara gällande. Hvad den värde Ledamoten för öfrigt yttrat, om mitt sätt att såsom BancoFullmägtig i denna sak tala och handla, att jag nemligen skulle mindre afse Bankens säkerhet, ände enskilda Inrättningarnes bästa; så finnér jag visserligen, att den värde Talaren gör sig noga reda för sina skyldigheter, såsom den der svurit BankoEden. Men hvad mig angår, har det alltid varit min grundsats, under det jag tror mig redligt hafva iakttagit denna Ed, att icke hela Sverige bör förstöras, hara Banken står, utan snarare motsatsen, om ett af de två nödvändigt skulle behöfvas. Då fienden härjar, eller ett krutförråd springer, anser jag det vida bättre, alt Banken förlorar några panter, än att den skall utpanta i orter, der fiendens härjningar nyss öfvergått, eller der gäldenärernes hus sprungit i luften. För min del kan jag icke finna annat, än att föreskrifterne för Götheborgska Bolaget äro fullkomligt enliga med dem, som utomlands äro brukliga, och säkert vida bättre än de reglor, som gälla för allmänna Brandförsäkringsverket. Det Skånska Bolaget innehåller i öfrigt blott en ytterligare punkt, som icke finnes i det Götheborgska, men som fanns i gamla BrandförsäkringsReglementet, nemligen att anstallten eger ingen skyldighet alt betala, då eldsvåda uppkommer genom mordbrand af husegare. Detta är sålunda åtminstone ej ett skäl alt neka båda; men jag yrkar bi - i86 Den 25 Maj!. fall för begge, att antagas såsom Bankens säkerhet.
St. hafva ansett, att, med undantag af 8:de Hufvud-Titelns anslag till extra utgifter, öfrige på Hufvud-Titlarne anvisade medel böra vara underkastade öppen redovisning ; i enlighet hvarmed, och såsom R. St. vid sista Riksdag, på då förekommen anledning, i deras ofvannämnda underdåniga Skrifvelse hemställde, R. St. förnya deras underdåniga anhållan, att vederbörande, som af Statsmedlen uppbära för* skott, emot redovisning, måtte i Nåder anbefallas att derföre afgifva specilique och verificerade räkningar, hvaröfver det Verk, sorn medlen utbetalar, bör hafva tillsyn. 4:0 Enligt hvad anmäldt blifvit, har den pensionsafgift, som förut å den så kallade Barthejlemy-Fonden varit anvist lör underhåll af de vid Krigs-Academien befintlige Fri-Cadetter af de tre ofrälse Riks-Stånden, men, till följd af E. K. M:ts Nådiga Bref, den 15 Februarii 1821, från samma års början förskjutits af de till oförutsedde militaire utgifter pä Tredje HufvudTiteln afsatte medel, emot framdeles ersättning af nämnde Fond, då den dertill lemnade tillgång, fortfarit att utgå för åren 1822,1823, 1824 och 1825, likasom för år 1821, af Tredje Hufyud-Titelns medel med 7,500 Rd. årligen, utan att, hvarken för dessa summor, eller för de 800 Rdr, som år 1824, jemväl i anseende till yppad brist å BarthelemyrFonden, till f. d. Ge-. neral-Lieutenanten De Suremain förskjutits, nå* Exp. Utsi. Förslag till und. Skrif v. 261 gon ersättning af samma fond ännu blifvit lern* pad, fastän R. St., hvad förstnämnde utbetalningar angår, i underdånig Skrifvelse, den 20 November 1823, yttrat, att desamma borde i räkenskaperne balanceras bland förskott emot ersättning, den E. K.
Föreningens tillgångar, hvilka vid arets början utgjorde kronor 549: 70, belöpte sig vid brets slut till kronor ZlO: 5 s och bestä af: Inventarier &amp; modeller kronor f 32: 8 8 Lager af mönster 31: 0 6 Insatt i Handelsbanken f 91: 3 8 Kassabehallning .;, Stockholm den é mars 1891. Bwth a Salin, född Kempe. Förbundets tidskrift Dagny. Enligt räkenskaperna uppgAr Dagnys utgiftssumma för are t till kr. 2,218: 6 l mot en inkomst af kr. Gei * lmd Aslelbory. Svenska tjanstflickors utraondring till Daniiiark. Kvinliga skolrhdsledamöter. Ytterligare om kainliga skolrådsmedlemmar. ZOlathilda h o s. Från de fattigas hem. Gustaj * Svenson. Hrad gagn kan samskolan medföra sarsliildt för I frågor kvinnan? rörande sociala amfladvik Bojsv .. Egendoms gemenskap med eller utan gemensam förvaltningsrätt? (Ur Kvinden og Samfundet). len, sedlighet, uppL. E. En bit statistik. ostran m. m Edmund Gammal. Den brittiska och kontinentala Federationens konfe-. rens i Stockholm hösten 1890. Kvinnan och tradgarden. En kurs i Stenografi. H. S. En tidsenlig reform och dess ' begynnande frukter. E. S-n Kvinnans aktenskapsalder. Arbetsomraden för kvinnor. De statens civila verk, vid hvilka kvlnna Iiar riatt att söka arnställning. Frän a) Kongl. Telegrafverket. Vredri kab) Kongl. Postverket. BremerI %rbuilclet. Stipendiefonderna. Dragtreformföreningen. Sjiikkassan. l Hirarjehanda i kvinnofrågan. Från komith för utredning af de till Danmark utvandrande svenska Från allmogeflickornas ställning och arbetsförhhllanclen. edïika-,,, Frhn bokg; anskningskomiten. -: biindet. Fredrika-Bremer-Förbundets samkväm. Fredrika-Breiner-Förbundets årsmöten.
Det vore obilligt att tilltro Ministéren en sä ringa insigtsgrad, som skulle uttrycka sig uti denna mening; men billigt torde det deremot varit, att Ministéren med någon utförlighet framlagt sina tankar öfver detta ämne, hvilket må hända snart nog skall inses vara, både vigtigare och djupare ingripande, än frågan om Myntbestämningen. A«t så kunnat och bordt ske lärer ej betviflas af Committéen, då frågan tydligen innefattades i instructionen, och någon kännedom af ämnet borde väl ej eller saknats, då ibland Herrar Commiltérade ej mindre än Fem Ledamöter under loppet af de sista 25 åren förestått ledningen af Handelsoch Financeärenderne. Lika mycket torde man vaYa berättigad att beklaga, det Riksens Ständer, uti en tcke 74 Dea 5 Maji e. m. mindre vigtig: SamhäFsirigelägenhef, viri närvarande Riksmöte befinna sig i saknad af all vägledning ifrån Minis erenSlutet af de pro-^ hibitiva Författningarnas och Styrelseåtgärdernes bana, påskyndadt genom deras öfverdrift, tyckes vara recknadr vid denna Riksdag, och Ministéren, sora redan för tre år sedan, g nom nya Lurendrägeri och Segl utons-örordningarne uppnått prohibjtivSystemets Cluiminstionspunkt och derifrån boij .t liksom sn åningom öfvergå, synes nu blott vänta, hvilk a impuls Riksdagen kommer att gifva åt opinionen, för ait, vill Gul, sedermera också sielf anställa en för ändrad kosa. Men bär är ej fråga om allmänna grundsatser, om en blod strid emed an idéer; _ på intet annat område af Sa mbällsa nge lagén Ke terne - ha abstraeuoner uträttat så mycket ondt, som pä det Economiska och verka så föga god'.
Ridderskapet och yl deln ankomne äterremisscr ä Utskottets Utlåtanden Nlis 12 , 15 och 17 samt Betänkande N:o 20. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln äro till Utskottet återremitterade UlskoLtets Utlåtanden JN:o 12, i anledning af Herr Rosenblads motion örn Banco-Utskottets Memorial, N.o So - bestämmande af praescriptionstid för emottagande i Kronans Uppbörd oell inlösen af Bankens utelöpande Transport-Sedlar samt sedlar ä 3 och ?. R:dr på ofärgadt papper, N:o i5, i anledning af väckt fråga om ansvarsbestämmelse för den Räkningshafvare i Banken, som utan föregången collationering, assignerar å sin räkning derstädes, N:o 17 öfver en af Rikets Ständers år 1887 församlade Revisorer gjord hemställan, att förre BancoCommissarien Toran må erhålla eftergift af ett honom ådömdt ersättningsbelopp, samt Utskottets Betänkande N:o 20, innefattande förslag till ett förändradt Mynt-system. Med anledning häraf får Utskottet vördsamt tillkännagifva, att förenämnde Utlåtanden och Betänkande redan vunnit bifall af öfrige 3:ne Riks-Stånden; hvadan någon ytterligare åtgärd från Utskottets sida, i anledning af den från Höglofl. Ridderskapet och Adeln erhållne återremisser med dervid bifogade anmärkningar icke erfordras. 4 Stockholm den 6 Juli 1840. STOCKHOLM, K or ds t rom sk a Boktryckeriet, iBzjo. Banco-U tskoltets Utlåtande, N;0 5t. Ank. till Exp. Utsk. den i3 Juli, kl. 6 e. m,'
Rdr af Rikets gäld, hvilket beslöts vid 1840 års Riksdag; det tillkommer icke mig att tadla detta beslut: jag citerar blott fakta; vi böra icke glömma, att när Sveriges Prinsar fordom reste för att fullborda sin upfostran, dessa resor vanligen bekostades af statsmedlen; huru har nu vår, beklagansvärd! nog, sjuke Konung i detta afs:de betedt sig. Han har låtit Sina 4 söner göra dyra resor utomlands; Ilan har aldrig fordrat något af It. St:r; lian har nöjt Sig med ett, som vi måste erkänna, ganska ringa apanage för Sina söner, Ilan har vidare under de sista åren utsändt Sin ena son på eu resa, visserligen icke af någon politisk karakter, men deraf vi alla känna att intrycket bör för Svenska namnet och Svenska Slaten hafva varit hedrande. Allt delta har Han äfven bekostat. Mans samme Son har sedermera inträdt i äktenskap, huru har Han dervid förhållit Sig? Visserligen hafva Ständerne anslagit en summa åt Hertigen af Östergöthland, men det är icke obekant att vid denna summas otillräcklighet, Konungen betalt lika mycket ur Sin egen handkassa. Summerar man nu tillsammans allt detta, frågar jag, om icke vi böra göra någon räkning oss emellan, huruvida det är grannlaga eller rätt, att vi i frågor, som röra Rikets värdighet, det anseende som vi i Europa minst sagdt böra försvara bredvid vårt grannrike Norge, skulle begagna oss af de välvilliga önskningar, som gifvit sig tillkänna rörande detta apanage, och derigenom undanskjuta hela frågan angrde hvad som tillkommer Rikets värdighet. Dessa fiågor äro af den art, att de icke af någon kunna vederläggas, och den moraliska vigten af dem bör äfven väga något i vågskålen.
M 97 afgifna förslag till voterings-propositioner, rörande de i utlåtandet J\l 62 behandlade frågor om utförande af jernvägs-stamlinier och anvisande af dertill erforderliga medel, har Förstärkt -Stats-utskott, i öfverensstämmelse med stadgandet i 69 § Regerings-formen, denna dag anställt omröstningar enligt följande, af Riks-stånden i sådant afseende godkända och antagna, voterings-propositioner, nemligen: l:sta Omröstningen. Den, som, lika med Borgareoch Bonde-stånden, bifaller Stats-utskottets hemställan i 6:te punkten af utlåtandet 62, att Rikets Ständer, för påbörjande och fortsättning af arbetena å vestra stambanan från Stockholm öfver Södertelje mot Katrineholm, mätte', till utgående under innevarande samt nästkommande 3:ne år, eller under tiden till 1860 års slut, anvisa en sammanräknad anslagssumma af Fem millioner sexhundra sjuttioniotusen R:dr r:mt, röstar Ja; _ Den det ej vill, röstar Nej; Bih. till R. St. Yinner nej, hafva Rikets Ständer afslagit denna hemställan. Som voteringen utfallit med 83 ja och 36 nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med ja-propositionen. 2:dra Omröstningen. Den, som till kontra-proposition vid slutliga omröstningen, för bestämmande af beloppet af det vid innevarande riksdag beviljade anslag för den från Götheborg utgående vestra stambanans fortsättande, vill antaga Bonde-ståndets beslut, enligt hvilket den utaf Stats-utskottet, för fullföljande af samma banas anläggning genom Westergöthland till och förbi Götha kanal, föreslagna anlagssumma blifvit nedsatt till
Elr Gr. o. Landtm, lilikännagaf ait anslag blilvil ulfärdadl till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Härefter förekom och lades till handliugarne hvad Utsk i öfrigt uti ingressen till dess Betänk, anfört och anmält. Vidare förekommo Utskrs i afseende på Bankoreglementets föreskrifter om laneoch kreditiv-rörelse afgifne yttranden. /, 2, 3 och 4 punkterne. Biföllos. 3:te punkten. Hr Mannerskantz: Det af Utsk. i denna punkt afgifna förslag har blifvit framslälldt under förutsättning, att hvad Utsk. föreslagit längre fram i Betänk, skall af Ståndet bifallas. Jag får derföre vördsamt anhålla, alt föredragningen af denna 5:le punkt måtte upskjutas, (ill dess 21 och 59 punkterna blifvit afgjorda. Uppå, i ani. häraf framstäld propos. bifölls, att beslutet rör:de denna puukt skulle upskjutas tills 21 och 59 punkterne blifvit pröfvade. 6, 7, S, 9, 10, 11, 12 och 13 punkterne. Biföllos. 11: de punkten. Hr Hjerta: Den 14 punkten innehåller: ”Räntan (örblifver fyra proc. årligen, och betalningstiden utsälles för belåning af vågförda effekter å Stockholms och Götheborgs vågar till d. 15 Nov., och för lån mot dylik pant, liggande å andra vägar inom Riket, till slutet af Okl. månad, året näst efter det, då lånen blifvit uptagna.” Hvar oell en som känner affärerna här på platsen, vet att dessa bestämmelser vid vissa tider förorsaka en stor olägenhet, nemi. af hvad man plägar kalla slrypning i penningemarknaden, enär en så betydlig mäugd penningar på en bestämd dag måste dragas ur rörelsen för att insättas i Banken.
«Du i våra trakter,» sade han fryntligt och log. «Det var rigtigt nånting ovanligt.» Truls hade en obehaglig förnimmelse af, att hans värd redan mycket väl visste, i hvad ärende han vore stadd. Kusinen gick ut att ställa om något till bästa; och de begge männen hade satt sig midt emot hvarandra vid bordet mellan trädgårdsfönstren. De talade en stund, som sig bör, om väder och vind och jul och andra dylika saker. Farbror Tuve förde sjelf ordet, på sitt vanliga lågmälta sätt och utan gester visserligen, men hans tal gick i ett, – en ensam och hemma sittande gammal mans nyfikenhet efter att höra skvaller ute från den andra verlden. Truls kunde icke finna den önskade lägenheten att framsätta sitt ärende. Ändtligen kom en paus, – Truls hemtade långt efter andan. «Ja,» sade han, en smula andfådt, «jag är egentligen kommen för att fråga farbror, om inte farbror ville hjelpa mig med mina affärer.» Farbror Tuve gaf inte med ens så mycket som en rörelse på sitt lillfinger tillkänna någon öfverraskning eller obehag eller eljes någon särskild sinnesrörelse. «Så–å,» sade han bara och lät silfverdosan glida mellan fingrarne, medan han såg bort åt Truls till med ett afvaktande smil. Truls utvecklade saken, så vidt han ansåg lämpligt; särskildt betonade han, att han behöfde pengar för att ögonblickligen kunna väcka åtal mot «Morgontidningen» för ärekränkning. Farbror Tuve hörde på utan att förändra en min; silfverdosan gled allt hastigare mellan fingrarne, och uttrycket i hans ansigte mörknade till en viss gnatig oupplagdhet. Det uppstod en paus af obehaglig spänning. Derpå lyfte farbrodern handen med snusdosan och hänkastade så der ut i luften, smilande, det samvetsspörsmålet: «Nå, men du, nyttar det egentligen nånting, om du nu blir hjelpt? – De små gulgrå ögonen suto med ens kalla och forskande på den unge mannen. – «Hvad ämnar du egentligen ta dig till se’n?» «Under alla omständigheter kan jag väl alltid skaffa mig min utkomst,» genmälde Truls torrt. «Jag har ju min examen.»
N:is 26, 40, 56 och 73. (renom omröstning i Först.t K. U. d 30 Juli 1860 antogs 2:a delen af förslaget att hvila. 15. med förslag till den ändring i 48 § R. F., att till vissa beställningar må kanna utnämnas bekännare af annan troslära, än den rena evangeliska. 13 April 1860 28 April 1860 antogs att hvila. 28 April 1860 förkastades. 18 Maj 1860 antogs att hvila.j 28 April 1860 antogs att hvila. Se vidare Mera. Genom omröstning i Förstärkt K. U. den 30 Juli 1860 antaget att hvila. 16. med förslag till den ändring i 1 8 § R.0, att mosaiske trosbekännare må erhålla rättighet att deltaga i riksdagsmannaval. 13 April 1860 28 April 1860 antogs att hvila. 28 April 1860 förkastades. 18 Maj 1860 antogs att hvila. 28 April 1860 antogs att hvila. Se vidare Mern. Genom omröstning i Förstärkt K. U. den 30 Juli 1860 antaget att hvila. 17. med förslag till den ändring i 5 § 3 mom. Tr. För., att hinder icke må vara för mosaiske trosbekännare att kunna till jurymän utses. 13 April 1860 28 April 1860 förhastades. 28 April 1860 förkastades. 18 Maj 1860 antogs att hvila. 28 April 1860 antogs att hvila. Se vidare Mern. Genom omröstning i Förstärkt K. U. den 30 Juli 1860 förkastadt. 18. med förslag till ändring uti 90 § R. Alltså hvilande. Memorialets Memorialets behandling hos JV2 Rubrik. Datum. Ridd. och Adelö. Presteståndet. Borgareståndet. Bondeståndet.
trenne månaders tid för jäfs anmälande från den dag kungörelsen första gången finnes införd, bör vara tillräcklig, på hvilken ort inom Riket Sökanden än må hafva sig förut uppehållit; så har Utskottet trott sig ega anledning till Riksens Hoglofl, Stånders vidare pröfning vördsamt föreslå, att, genom utfärdande författning, den rättelse uti Kongl. Brefvet den 26 October 179X må förordnas; att man eller qvinna, som ägtenskap bygga vill, och icke utom Riket vistats, men ej, i enlighet med 15 Capitlet 19 §. KyrkoLagen, förmår sin hinderslöshet styrka, må anses hafva ett sådant åliggande fullgjort, då Sökanden uti Inrikes Tidningarne trenne gånger kungjort sitt förehafvande med alla dertill hörande omständigheter och anvisning hos hvilken Prest, med uppgift af addressen till honom, dea sig anmäla bör, sorn det tilltänkta 12 LtigUtskottets Eetänkondeu. ågtenskapet hindra vill, samt trenne månader, hvilken tid uti kungörelsen alltid bör bestämdt uppgifvas, derefter förflutit från den dag kungörandet första gången blifvit i Tidningarne infördt, utan att jäf emot det tilltänkta ägtenskapet blifvit behörigen anmäldt. En ledamots särskilta tanka innefattas uti härhos bifogade ProtocollsUtdrag. Stockholm den 15 Februari 1823. Utdrag af Protocollet, hållet uti Riksens Högloft. Ständers Lagutskott den 25 Februari 1823. S. D. föredrogs: Prosten Hagbergs af Högv. Prestestän* det till Lagutskottet hänskjutne Memorial , deruti yrkas ett närmare bestämmande af den tid, inom hvilken hinder för lysning och ågtenskap böra anmälas och styrkas; hvaröfver Utskottet, efter öfverläggning i ämnet, beslöt det yttrande , som innefattas uti Betänkandet N:o 2. Härvid yttrade dock Herr Häradshöfdingen Bibbing följande särskilta mening: