Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En person år t. ex. bosatt i en från HofRätts-staden aflägsen landsort, der endast ett ting om året hålles, Ilo Den 12 April. såsom förhållandet är i vissa Irakier af Norrland. Béhöfver denne person urtima ting, mäste ansökning derom göras hos HofR:n, hvars resolution skall afbidas och ullösas. Sedan han erhållit denna resolution, mäste han dermed begifva sig till den ofta på flera mils. afstånd bosatta domaren och försl då utsätter denna urtima liug. Hvad är följden af denna procedur? Intet annat än onödigt besvär, onödig kostnad och en onödig tidspillan, som stundom kan medföra de menligaste följder. Eid. nu gällande lag är HofR:n icke berättigad alt afslå en anhållan om urtima ling, de/esl sökanden vill kostnaden besti ida. Vid sådant förhållande kan jag för min del icke finna något enda skäl ali ålägga HofR:u alt resolvera i en sak, deruti ingen pröfning tillkommer HofR:n, utan den gjorda ansökningen måste bifallas. I nu afgifna förslag har LagUlsk. icke sagt annat, än att domaren lill följd af derom gjord anhållan, må hålla urtima ting. Om domaren ej finner skäl alt ansöknm bifalla, afslår han densamma, och den sökande får på besvärsväg hos HofR:n söka vinna sitt ändamål. Följaktligen är det icke -farligt att lemna denna makt i underdomarens händer, enär dess missbrukande förekommes genom rättigheten att vädja lill högre rätt, hvartill kommer, att begagnandet af denna rättighet icke förorsakar mera tidspillan, än om ansökningen gjordes direkte hos Ofverdomstolen. Af hvad jag nu haft äran anföra, torde R. o. Ad. finna, att här icke är fråga om någon utvidgad rättighet för rättsökande, utan alt frågan endast är, att en part, som äskar urtima ting, får göra ansökan derom hos domaren i orten, i st. f. hos HofR.-n, hvilken omgång nödvändigt måsle anses vara desto mindre behöflig, som HofR:n ej eger rättighet att ansökningen afslå.
Att vänta på att det första Adelsmötet skulle kunna bättre lösa frågan vore, elter min åsigt, alltför djerft, då man icke vet det ringaste huru detsamma kommer att blifva besökt, och då det sannolikt icke får mer än ett par veckors tillvaro, samt framför allt då nära tre år förlida innan det sammanträder och sålunda expropriation under tiden kan vidtagas. Jag vågar derföre lägga på R. o. Ad:ns hjerta, att visa sin värdiga
Prop, M 1, om Statsverket 1856. 115 proposition om nödigt anslag till uppförande af en Kasern-, Stalloch Ridhusbyggnad för Regementet i enlighet med uppgjord ritning; och har Regementschefen tillika bifogat en uträkning öfver den kostnad, som häraf skulle föranledas, uppgående till 550,000 Rdr Rko. Ehuru jag visserligen, lika med Chefen för Svea Artilleri-regemente, inser de manga olägenheter för tjenstgöringen, som äro förenade med Regementets nuvarande spridda inqvartering i liera på större afstånd från hvarandra belägna byggnader, äfvensom de svårigheter, hvilka i anseende till de allt mera stegrade hushyrorna i hufvudstaden kunna snart nog möta för anskaffning mot hyra af tjenliga lokaler åt Regementet, samt att således förr eller sednare torde blifva nödvändigt, att Regementet förses med egen kasern, finnér jag likväl, i betraktande å ena sidan af den nu uppgifna byggnads-kostnadens höga belopp, samt å den andra af de betydliga anslag för andra föremål, som nu måste begäras, mig icke böra för närva rande tillstyrka Nådigt bifall till Regements-chefens framställning.» »Af Chefen för lngeniör-Korpsen har blifvit i underdånighet hemstäldt, att, Exercis-hä sedan ett Kompani Sappör-trupper af 120 man blifvit, medelst det af Rikets sedS<pöÄVrn-P nast förramlade Ständer derför anvisade anslag, uppsatt, nödiga medel måtte anslås panici. så väl till uppsättning aflöning och underhåll af de tvänne öfriga enligt plan afsedda kompanier sådana trupper, eller åtminstone det ena af dem, jemte befäl, som afven till anskaffning af hastar, nemligen 16 egna och 84 legda, för Pontonierernes öfning, äfvensom af nödiga stallrum för berörde hästar; men då sammanräknade kostnaden för delta allt skulle enligt Chefens för lngeniör-Korpsen beräkning, uppgå, dels i uppsättning till omkring 47,000 Rdr och dels i årliga utgifter till omkring 76,000
Lika med Landtförsvars-komitéen, ehuru i strid med Krigs-kollegii åsigt, anser jag, att. då skyldigheten för embetsoch tjenstemän, som tillträdt den af Rikets Ständer beviljade löneförhöjning, att underkasta sig den vidsträcktare tjänstgöringsskyldighet eller jemkning i åligganden, som vid embetsverkets förändrade organisation varder stadgad, är genom Kongl. Cirkulären den 23 Februari 1858 och den 9 November 1860 stadgad icke blott för dem, hvilka åtnjuta provisorisk löneförhöjning, utan äfven för de till sådan förmån på ordinarie stat uppförde, enahanda förbehåll borde, i hvad Krigsförvaltningen angår, gälla såsom vilkor för dithörande embetsoch tjenstemäns bibehållande på ordinarie stat vid de löneförhöjningar, som de hittills provisoriskt åtnjutit. Genom den förändrade organisation af Krigsförvaltningen, som af Landtförsvarskomitéen föreslås, skulle följande embete och tjenster, jemte dermed förenad aflöning, kunna umbäras, nemligen: På Krigs-kollegii stat:
Hans Företrädare uti Futimägn-skåpet, Herr Lapiraiuen och Riddaren Häam LrälbLmmar, har i fjorton ar förestått detta göromål, med a!lr önskligt nit, med den framgång, ar han af Llevilioner och Lsnoo Utskott erhållit de mest smickraIIde yttranden om sit förhållande; med den redlighet och oegennytta, at han wid 70 arS alder icke äger nog för sina behof. Mates mig Makas, at lil Ederg Lxcellencss och Högloft. Riddei skapetS och Adelns öma behjerta», de hemställa, huruwida nago» föreskrift matte gilwaS kil Lauce) - Utskottet, ak tildcla honom någon ärlig kenllon til en karfwelig bärgning i hans ålderdom. Hans outtröttelig» möda och omtanka rold förbättrande och rvardandc af Hushållningen wid lunika Pappers-Bruk och gkföljande Lägenheter äro för allmänt konda, ar jag skulle bchöfwa göra någon beskrifning deröfwer: och monne dek icke skulle wara mera tiifrcdsställande för Herr 8 slliammar, mera nyttigt för Långarn, at han med en wist ärlig inkomst förord nades til Styresman wid berörda Langusn kilhörande Lagenhet luncha? Friherre von k, antinus K au fan, Hans Lxcellenoe Grefwe Luulk, Grefwe ZrrömkUr, Lreärio 6 ecirA, Grefwe k. sPVen ttaupr, Lias», Friherre Lljsrra, med flera, instämde häruti. Grefwe A/! or ner, Larl 6 siiri el. Sasom Ledamot af psnco-Utskottet anser jag mig förbunden tilkännagiswa, at Lspirsins 8-Zlhsmmar, genom sin omsorg och sm »it, sa godt som ä nyo byggt det konfus» tilhöriqa 1"umbs Pappers-Bruk, och satt Förwalkningen derstädes pa en annan och förbättrad fot.
Möjligt synes mig åtminstone, att sedan den pågående, i grunden negativa, kampen enrot qvarstående privilegier och deras utgrenade inflytelse, blifvit utkämpad, kunde i en aflägsen framtid, vid ideernas stigande välde, rolerna lätt nog komma att ombytas.” Af Herr Doctor Moren: ”Föregående förslag, som hvarken är rent rationell, eller till fullo likt Norges Grundlov, eller lämpligt lill det representations - Bilaga. N.o 2 lill Consiitiitions-Vtskoltéts Memorial, N.o 38- 17 senlationssätl, sorn förefinnes, liar jag icke kunnat godkänna. En reform erkänner jag vara b ef höflig så till vida, att de medborgare, hvilka nu icke representera, böra erhålla rättighet dertill, och att de tidsödande och onödiga omvägarna för Riksdags-ärendenas behandling böra förkortas. För Öfrigt anser jag andan hos representant erna vara det väsendtliga, representationens form af underordnad vigt. Serskildt reserverar jag mig deremot, att man, genom den bestämda lägsta valcensus, borttagit representationsrätten från mången medborgare, sorn nu är i besittning af både valrätt och valbarhet: att man, då valen skulle göras allmänna, ifrån dem uteslutit så väl arbetaren, som qvinnan, då lion är sin egen målsman: att man ej tillåtit valen ske omedelbart utan electorer’ att man tillegnat den större egendomen för ringa rösträtt: att man icke antagit en andra pröfvande och förmedlande Kammare: att man för mycket nedsatt valmännens ålder: samt •'slutligen, genom det för vissa tjenstemän stadgade undantag, röjt ett misstroende, lika skymfligt för dem och folket. Såsom en nu lämplig öfvergångsformation, bade jag velat föreslå de 4 Ståndens reduction till lika antal af 5o eller 6o ledamöter hvardera; tillägget af ett 5:le genom val in"om de icke representerande classerna; alla dessas förening uti en Kammare till gemensam öfverläggning, och till gällande beslut, då det vore enhälligt, i annat fall till beslut ståndsvis. Denna beslutanderätt ståndsvis kunde lemna rum för en andra Kammare, vald genom Länsnämnden, om sådan kommer till stånd.
Kontrakten Arrendeoch andra koutrakter, angående egendomar, hus, rum, bodar, källare, tomter och trädgårdar, så på landet som i städerna, samt åkrar, ängar, beteshagar, qvarnar och sågar m, m., ehvad de äro pä landet belägna eller städerna tillhöriga, skola, utan afseende ä det sätt, hvarpå de finnas upprättade, jemväl om de blifvit för vederbörande embetsverk och genom deröfver meddeladt protokollsutdrag afslutade, förses med stämpel till 25 öre för hvarje fulla 100 R:dr, beräknad, då inteckning på grund af dem sökes, efter den arrendesumma, hyra eller afgäld, som för e,tt år i penningar eller penningars värde utgöres, och för kortare tid i förhållande derefter; samt, då de lör fordrans utbekommande vid domstol eller hos exekutor företes, efter den summa, hvarför betalning sökes. Till aila arrendekoutrakter och afhandlingar, utan viss summa, skall, efter ofvanstående grund, stämpel anskaffas till det belopp, hvartill deri betingade persedlar eller förmåner kunna skattas, enligt sednast fastställda markegångspris; och skulle samma kontrakt innehålla bestämmelser, rörande persedlar eller förmåner, hvilka icke finnas i markegängstaxan uppförda eller blifvit i kontraktet visst värde i penningar åsätta, ökas stämpeln i afseende derå med 40 öre. Bevillnmgs-Utskottets Betänkande N:o 4. 19 För kontrakter, som å landet upprättas mellan jordegare och torpare eller andra personer om jord, dervid städja erlägges, beräknas stämpeln sålunda, att 5 procent al' städjan jemte värdet af de ärliga prestationerna, der sådana äro förbehållna, sammanläggas och på den summa, som härigenom uppstår, beräknas stämpel till 25 öre för hvarje fulla 100 R:dr.
Härförutau är i Skara stiflad en så kallad nykterhets-sparbank, af hvilken äfven landtboer, som afsagt sig bruk af spirituösa drycker, fa sig begagna. Enligt erhållne uppgifter, skall icke eller denna stiftelse sakna fram trån0-. ° Orebro Privatbank, som erhållit privilegium år 1887, har, genom ett 1 Mariestad inrättadt afdelnings-konlor betydligt underlättat Länets penningerörelse och med förut saknade förlagskapitaler, försett såväl stadssoia landtmanna-näringarne. Lifvad spekulation, en gifven följd af lättad penningetillgång, har ock under sednast förflutne åren tilltagit och bidragit till utveckling af flere näringsgrenar. Genom afdelningsdireklioneus urskillning, vid beviljande af creditiver och lån i privatbanken hafva de befarade olägenheterne eller vinglener och , »ii 1 /rjfcm-ofi cl/rvfo fnrpknmmilS. n t I »v» n rr n »1 o in Inn rAII/la 1 O II il T’ I 32 På grund af desse förhållanden, finnér Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sig böra vitsorda att nämnde bank utöfvat ett välgörande inflytande och att nedläggandet deraf skulle, om icke andra motsvarande inrättningar anordnas, försätta Länets innevånare uti den mest vådliga och bekymmersamma belägenhet. \ isserligen hafva klagomål låtit höra sig, såväl deröfver, att banken skall minskat sitt rörelsekapital just då penningebristen varit störst, sorn ock, att diskontlån, då de utlemnats blott på 4 månader, icke motsvarat deras ändamål; men då det ena eller andra otvifvelaktigt varit en följd af bankstyrelsens omtanka för bankens säkerhet och af de vilkor, hvarunder den blifvit privilegierad, torde nämnde olägenhet icke böra inrättningen, sådan den framträdt, eller dess styrelse till last föras. Släderne i Länet hade vid 1842 års mantalsskrifning: Mariestad 1,570 innevånare, deraf 990 skattskrifne.
Med anledning af de förändringar föreskrifterna angående postvexel-rörelsen vid rörelsen. sednaste riksdag undergått, äro nödiga åtgärder af Fullmäktige vidtagna för anskaffande af nya vexelblanketter samt de förordnanden i öfrigt meddelade, som i och för verkställigheten funnits erforderliga. Till upplysning angående omfattningen af postvexelrörelsen få Revisorerne efter räkenskaperna meddela följande sammandrag för är 1863: . Antal. Riksmynt. Postvexlar, utelöpande vid 1862 års slut 52 731,901 87 D:o, utfärdade af Rikets Ständers Bank 712 13,463,519 64 t D:o, » » Göteborgs Lånekontor Riksmynt. Transport Postvexlar, infriade af Rikets Ständers Bank D:o » » Göteborgs Låne-kontor I 66 D:o utelöpande vid 1863 års slut Assignationer, utelöpande vid 1862 års utgång Denna rörelse har under detta år till och med den 3 September visat nedanstående: Postvexlar, utelöpande vid 1863 års slut D:o utfärdade af Rikets Ständers Bank 7,089,146: 38. D:o » » Göteborgs Låne-kontor 9,717,148: 01. D:o » » Malmö d:o 3,102,534: 56. D:o » » Wisby d:o 653,844: 35. D:o infriade af Rikets Ständers Bank 14,462,413: 73. D:o » » Göteborgs Låne-kontor 4,686,856: 80. D:o » » Malmö » 1,914,300: 40. D:o » » Wisby » 60,204: 81. Assignationer, utelöpande vid 1863 års utgång 4,600: Afbetalning a Riksgälds-kontorets skuld till Banken. Afbetalning å Kongl Myntverkets skuld till Banken. Liom linien balanserade fordringar. Kontant behållning i Rikets Ständers Bank 387,908: 31.
Delägarne voro vid sistnämnde lid öfver 1,200 och största delen deraf utgjordes af allmoge, soldater, tjenstehjon och barn. 6:o Lidköpings sparbank, öppnad år 1834. Vid 1850 Ars slut utgjorde dess grundfond 1,510 Förandringarne under nämnde år voro obetydliga; men jemföres nyssnämnde förhållande med det som uti sista berättelsen uppgifves för år 1847, då grundfonden utgjorde 955 R:dr 46 sk. 6 rst. och insättningsfonden 13,083 R:dr 47 sk. 4 rst., visar det sig att, under de derpå följde åren, en högst betydlig tillväxt inträffat. Af den vid 1850 Ars slut inneslående behållning tillhörde 14,061 R:dr 42 sk. 1 rst. deläga i ne af arbetande klassen Delägarnes antal vid samma tid var 435. Dessutom finnas enskilda sparbanks-inrättningar för arbetarne vid Bromö glasbruk och Carlsforss alunbruk; och utgjorde de inneslående medlen vid 1850 års slut, uti den förra 12,476 R:dr 19 sk. och uti den sednare 2,543 R:dr 40 sk. 8 rst. Den så kallade nyklerhels-sparbanken i Skara upplöstes Ar 1847, då Länets allmänna sparbank i nämnde stad organiserades. Fattigvårdens behöriga ordnande och handhafvande utgör, såsom öfverallt synes vara förhållandet, ett ämne för stora bekymmer. Dertill bidrager ock i ej ringa mån, att den mångenstädes är särdeles betungande och det ligger äfven i sakens natur att, hvilka grunder som antagas för bestämmandet af kommunernes ansvarsskyldighet, kostnaderne för bestridandet deraf skola drabba mycket ojemn t, så länge hvarje socken eller högst församling utgör särskildt fattigvårdssamhälle. Deraf föranledas ock fortfarande bemödanden att, ehuru i strid med nu gällande författning, hindra sådane personers inflyttning, som befaras förr eller sednare komma att falla fattigvården till last, hvaröfver klagomål ofta anföras.
Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Maj 1866, kl. 11 f. m Memorial, vied förslag till voterings propositioner i anledning af Riks-Stdndens skiljaktiga beslut uti åtskilliga frågor, rörande anslaqen under Riks-statens Nionde Hufvudtitel. (U. A.) Sedan Riks-Stånden numera till pröfning förehaft Stats-Utskottets under N:o 74 afgifna Utlåtande, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Nionde Hufvudtitel, och Utskottet, medelst tillhandakomna protokollsutdrag, erhållit del af de särskilda Riks-Ståndens härutinnan fattade, i åtskilliga frågor skiljaktiga beslut, får Utskottet, för dessa frågors afgörande genom omröstning i Förstärkt Stats-Utskott, härmed afgifva förslag till voteringspropositioner. l:o. Uti l:sta punkten hade Utskottet tillstyrkt Rikets Ständers bifall till Kongl. Maj:ts nådiga framställning, att det för innevarande stat.sregleringsperiod Stata-Utskottets Memorial N:o 97. 13 såsom bidrag till Kongl. Theaferns pensionskassor beviljade årliga anslag af (3,000 R:dr måtte fortfarande varda å Riks-staten uppfördt. Detta Utskottets tillstyrkande är godkändt af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch BorgareStånden, — af det sistnämnda Ståndet dock med den förändring att anslaget å extra stat uppförts. Af Bonde-Ståndet är Utskottets hemställan afslagen. Då således det begärda anslaget är genom tre Stånds sammanstämmande beslut af Rikets Ständer beviljadt, men endast två Stånd uppfört detsamma å ordinarie stat, torde frågan i denna del böra afgöras genom omröstning enligt följande proposition: “Den, som vill ätt ett årligt anslag af 6,000 Riksdaler, såsom bidrag till Kongl. Theatern» pensionskassor, å Nionde Hufvudtitelns ordinarie stat uppföres, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner
Ständer vid påföljande riksdag beviljat ytterligare anslag till folkundervisningens befrämjande, blef genom Kongl. Kungörelsen den 29 December 1860 förordnadt, bland annat, att hvarje församling i stad eller på landet, som för vidmagthållande af de småskolor, åt hvilka understöd af statsmedel redan blifvit beviljadt, eller för inrättande af nya småskolor eller fasta skolor, eller för de sednares förbättrande, erbjuder sig att tillskjuta två tredjedelar af den summa, som, utöfver församlingens före nyssberörda 23 April 1858 gifna tillskott, för ändamålet erfordras, må ega att, efter Kongl. Måj:ts nådiga pröfning, af statsmedel erhålla den återstående tredjedelen; dock kan med hänseende till särskilda förhållanden, såsom någon församlings fattigdom, undantag från nämnda för understödets stadgande allmänna vilkor medgifvas; varande en likartad bestämmelse upprepad i Kongl. Kungörelsen den 11 December 1863 rörande användandet af det utaf Rikets Ständer dåmera ytterligare höjda anslaget till folkskoleväsendets utveckling och förbättring. Den kraftiga uppmaning till inrättande af småskolor, som motionären anser böra från lagstiftningen utgå, torde alltså befinnas redan i densamma nedlagd; och af de exempel på efterföljd, som kunna inhemtas af folkskole-inspektörernes år 1863 afgifna berättelse, vill Utskottet anföra ett, nemligen från Skara stift, hvarest vid då förrättade inspektion funnos, uti 42 skoldistrikt, småskolor till ett antal af 82. Då emellertid, enligt Utskottets tanke, de s. k. småskolornas uppgift bör vara att utgöra en förberedande anstalt för den egentliga folkskolan genom att bibringa barnen de första kunskapselemenlerna, såsom stafning och innanläsning, kännedom om sifTror, o. s. v., hvarigenom dessa skolor kunna uträtta ganska mycket godt, såvida de sättas i organiskt sammanhang med den under en vederbörligen examinerad lärares uppsigt stående folkskolan; men dessa småskolor deremot under inga vilkor 6 Allm.
Dek torde således, i anledning af hwad ansördt blifw.t, icke kunnä anses obillig!, art jag anhäller, der wid Mörnersta Husar-Regementet aflöningen för hwacje Husar as den tjenstgörande styrkan åtminstone matte tillöka» med ^ st-, om dagen nröfwer hwad Urstoiler nu forestaglk. Hnfar no d gcliga aflöning bliswer dä samman» räknadt z st. 7^ lst swarmed han jemte brödepoition ända knappast tan lifnära sig. Friherre liljencrants yttrade sig: En wärd Ledamot, hwars frugrsamma snille omfattar alla ämnen, och svin jag gerna stulle wäija till Universal-Ledamot af afla Utstött för att ät dem, pä^stället meddela dek egna och länade ljus, som här jä ymnogt framsträlar; — denne Wärde Ledamot har 6z6 Den i2 December. behagat yttra sig öfwer SkakS! UtsVottelS förestagne indragning af Sjö och FälkmäiNjugS Corpserne pä e!t sätt som nödgar lillg i egenffcp af Uistott-.kS dA.dlem »kt »ämna nägra oro hwilkc.s ofullkomlighet deruti torde äga en ursägk, akt de icke blilwit ilägons omdöme underkastade, uran helt exz empore lii! Högloft. Rid' derjlkapec och Adelns pröfning öswericmuas.
Derjemte har E. K. M:t, under förutsättning af Rikets Ständers bifall lill den ifrågaställa högre beskattningen å bränvins-tillverkningen, tillika nådigst föreslagit, att Rikets Ständer måtte bemyndiga bemälde Fullmäktige, att, så vida denna skatt, vid dess uppbörd under åren 1855 och 1856, visade sig, utöfver behofvet för derå möjligen skeende andra anvisningar, lemna ett netto-öfverskolt af minst 615,000 R:dr, successivt och i män af Expeditions-Utskollets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o SOS. 651 behof genom det föreslagna upplåningssättet anskaffa och lill E. K. M:ls nådiga disposition utbetala det kapital-belopp, sorn erfordrades för anläggningen af jernvägs-stamlinien från Stockholm lill Götheborg, utöfver kostnaderne för jernvägen emellan Köping och Hult. 1);:, eller alt ej allenast hafva antagit den här ofvan i nåder föreslagna grund för vidsträcktheten af Statens medverkan tiil jernvägars anläggande, utan ock för sådant ändamål anvisat en summa af Fem millioner R:dr B:ko, Rikets Ständer, jemte redan i underdånighet aflåtet tillkännägifvande häraf, tillika, hvad anginge anskaffandet af erforderliga tillgångar för utförande af de jcrnvägs-IÖrelag, som anses böra genom Statens försorg och på dess bekostnad verkställas, underdånigst hänvisat lill de beslut, hvilka, i fråga derom, att emot fonderade statspapper upplåna de för jernvägs-företag nödiga medel, komrne att hos E. K. M:t särskildt i underdånighet anmälas; så hafva, för besvarande af E. K. M:ts nådiga Proposition i sistnämnda hänseende, Rikets Ständer numera tagit denna del af ärendet i öfvervägande, hvarvid, efter noggrann pröfning af de fördelar och olägenheter, som kunna åtfölja eli inhemskt stats-skuld-system, Rikets Ständer kommit tili öfvertygelse derom, alt den af E. K.
Hjort har motionären, under erinran om den vid sednaste riksmöte beslutade förändring i afseende å elemenlar-läroverken samt den sedermera genom Kongl. Maj:Is nådiga Cirkulär den 6 Juli 1849 föreskrifna förening af gymnasierna med lärdomsoch apologist-skolorna, fästat uppmärksamheten derpå, att då de förenade läroverkens rektorer, hvilka skola väljas af skol-kollegiet, blifvit i sådan egenskap tilldelade serskilde löneförmåner utan att tillförsäkras bibehållandet af den i förut gällande skolordning för dem stadgade rättighet att åtnjuta embetsgård eller deremot svarande hushyres-ersättning, samma rättighet väl torde böra anses hafva upphört i och med tillträdet af de genom nya regleringen bestämda löneförmåner, men att likväl ovisshet härom kunde ega rum, enär mången vöre af den mening, att då lagen icke uttryckligen fråntagit rektorerna ifrågavarande rättighet, densamma qvarstode; af hvilken orsak och då det vore högst obilligt att stifls-städerna, hvilka det alltfrån skolornas inrättande ålegat att bekosta boställsrum eller utgifva motsvarande hushyres-ersättning åt hemälde tjenstmän, ensamt dermed betungades, isynnerhet sedan de ursprungliga, anspråkslösa undervisningsanstalterna i städerna blifvit förvandlade till ett slags högskolor, hvilka mest begagnades af ungdom från omkringliggande landsorter, motionären hemställt, att Wexiö stad, der gymnasium och skola numera voro förenade till ett gemensamt läroverk, mätte varda från förenämnda åliggande befriad; och har motionären i sammanhang härmed yttrat, alt ”denna förmån .äfven torde förunnas öfriga stifls-städer.” Utskottet får med anledning häraf anföra, att genom stadgandet i Kongl.