Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
A. 211. — om tryckning af vissa handlingar hörande till frågan om denna lönereglering. X. B. 14, 243, 381. A. 382. Landibruks-Institut vid Ultuna. Se Ultuna. Landtbruks-möten, om anslag lill premier att utdelas vid. Se Statsutskottets Utlåtande N:o 158. Landlbruks-skolor, om anslag till inrättande af. Se Stals-Ulskottets Utlåtande N:o 71. VI. 230. — om mejerier vid. Se Mejerier. Landtförsvars-Deparlementet, anslagssummor för. Se Hufvud-Titlarne, Riksstatens. — angående extra anslag, tillhörande dess handläggning. Se Statsregleringen, extra. Landthandlande, om förbud för dem att i execuliv väg utsöka och utbekomma fordran hos torpare, tjenstefolk m. fl., att ej försälja bränvin, vin, romm m. m. i mindre quantitet, än en halfankare, ' samt att det handelsbok tillerkända vitsord icke må på desse handlande tillämpas. II. B, 171, 240. III. A. 23. Landtmarskalk, dess utnämnande. I. Landtmarskalks-klubbens öppnande, angående. I. 4. Landiruarskalks-stafvens öfverlemnande till Kongl. Majit vid riksdagens slut. XV. 295. Landi - ( 121 ) Landtmarskalkens riksdagskostnader, godtgörande af. I. 193. II. B. A. 88. Landtmätare, om uphäfvande af förbudet för dem alt föra annans talan inför rälta. VII. B. 64. A. 161. — afvittrings-. Se Afvittrings-Landtmätare. — angående förbud för dem att på en gång innehafva förordnande lill mera än en förrättning. XIV. B. 337. A. 348.
Härvid får jag först anmärka att det ej kan vara af serdeles vigt för Riket att bepröfvade Generaler, hvaraf ännu ingen är oijenstbar taga afsked och s dan att skillnaden i t jenstgöriogen på roten nu som BrigadGeneral, o^h förr som RegementsChef, är af för ringa vigt att förmå någon som ämnade taga afsked, att stadna qvar en enda dag längre i tjensten , i synnerhet som en ej större sys Insättning är ett nöje, men ej en tunga; hvad ator tjenstgöringen i läger beträffar, är den densamma nu , som den alltid Varit. Bifogade förteckning upptager de af 18I0 års Regementschefer, som dä städse voio frånvarande från sina Regementen. Utdrag utur 1810 cirs Tour-Rulla. Hans ExceUence Stedingk, Chef för Stedin gk ska Regementet, tjenstgörande som Ambas*. sadeur i Petersburg. 750 Devi 24 Februarii, Hans Fxcttimci Esten, Chef för Skånska Hu SarRegementet. Tjenstgörande som fredsunderhandlare i Paris. Grefve C. Strömfelt, Chef för Cronobergs Regemente , tjenstgörande sorn ÖfversteKammarherre hos Drottningen. Hons Excsllenct Wrede, Chef för Lifgrenadier fRegementet. Tjenstgörande som Inspecteur för Infanteriet. Hans Exeellence C. Mörner, SecundChef för Svea LifGarde, tjenstgörande i Pommern. Grefve H. Merner, Chef för eget HusarRegetnentente. Tidtals tjenstgörande som CapitaineLieutenant i Stockholm. Friherre Wegesack, Chef för Elfsborgs Regemente, tjenstgörande i Stock, holm.
Med hänsigt till den mening, hvari ordet »Kronan» förekommer uti sista punkten af denna §, hafva Rikets Ständer funnit lämpligt att utbyta detsamma emot ordet »Staten», § 7. Rikets Ständer, som utan afseende lemnat väckt förslag om befrielse från bevillning för pension, hafva dock ansett billigheten påkalla, att när, på grund af gällande reglementariska föreskrifter, tjenstemän nödgas genom årliga inbetalningar till vtderbörande pensionskassor förvärfva rätt till 'framtida åtnjutande af pension, beskattning icke må ega rum å den del af deras lön, som till dessa inbetalningar åtgår; och hafva Rikets Ständer af denna anledning funnit nödigt att i sista punkten af ifrågavarande §:s andra afdelning införa ett tillägg, sorn berättigar sådan tjensteman att vid beräkning af hans beskattningsbara årsinkomst njuta afdrag för berörda pensionsafgifter. § 9- Enligt 9:de paragrafens nuvarande ordalydelse, skall bevillning för hela årsinkomsten af ett på skiljda orter verkande bolags rörelse påföras å det ställe, der rörelsen förnämligast drifves eller, då sådan bestämd ort icke förefinnes, der bolaget har sin styrelse. Då nämnda bevillning utgör grunden för påförande af bidrag till fyllande af kommunernas utgifter, så är det för hvarje kommun af vigt, att inkomsten af den rörelse, som inom densammas område utöfvas, må der och icke annorstädes till allmän bevillning upptagas, äfven om denna rörelse är af en å annan ort befintlig bolagsstyrelse beroende. Genom tillämpning af omförmälda stadgande uppstår således för den kommun, der bolaget har sin hufvudrörelse eller styrelse, en vinst, lika obillig, som den förlust, hvilken derigenom tillskyndas de kommuner, der bolaget idkar filialrörelse. För att i detta hänsende bereda ömsesidig billighet, hafva Rikets Ständer vidtagit erforderliga förändringar i ofvanberörda §. Dessa ändringar innefatta bestämda Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
N:o 12, sorn visar huru och till hvad §\belopp Uppbörden under alla åren från och med 1824 tilloch aftagit vid hvar* *\je Tull-Kammare för sigi Utskottet bör icke neka det erkärt* Ilande, att den verksamhet Och ordning, som inom Tull-Verket egt rum , jemväl bidragit ej mindre till det i alla afse* enden tillfredsställande resultatet af 18^3 års Tull-System, an att Utskottet varit i tillfälle, att framlägga de Tabellariska Seiuilnings-Utskoitets Betänkande N.o 27. i5 Gomparationeriia till närvarande tid: och* förett fullkomligt redovisande af allt hvad sorn har gemenskap med Tull-Förvaltningen under de senast förflutna 5 åren* återstår endast att Uppgifva antalet af gjorda Beslag och deras Värdebelopp, i hvilket afseende Utskottet hänvisar till uppgiften N:o l3, hvilken åda-l-S galägger en oafbruten verksam tillsyn,)??. Och i så måtto bekräftar ökad ansträng-/ nitig i Tullbevakningen, som en i sena-j ^ re tider inträffad inskränkning af För-!3 buds-artiklar och en oklanderlig För^ tullnings-qvantitet af de till införsel lofgifna Varorna synes föranleda till den förmodan, att de fortfarande ökade antalen af Beslag skett på ett färre an® tal af Lurendrägeri-försöki Efter den antydda ordningen för detta Betänkande förekommer: 2:0 Redovisning för hvad under denna f I? Riksdag blifvit till Utskottets hand) I läggning remitteradt.
Dönkorliöining kor DnderOkdcerarne, 8ä att Ökver-8t^rmännen, i 8tället kor 2/^0 K:dr» 8liulle erliälla 25o K:dr, Ökver-con8ta^la, ne ocli Ök fran8^ort 2,900: Iransport 2,906: — —- ver-slie^uarne, i tället för 200 k:dr, ett Ilelo^p al 220 Il:dr, oell lägsta gradens flnder-oflieerare, som nu llalva 160 It:dr, 180 ll:dr; utgörande lion summa, som 5or domin förllöjninA, jemte ett föreslaget Ilnder-offieers(>01-^orals-ai kvode, erfordras 4-970: 20. —- 4-'o. för 2 iVIaellinist-officerarelöner, s 760 k:dr ^ ^ i,6oo: 5:o. för undervisnings-verliets ordnande, löner oell arfvoden .8,870: 6:0. förhöjning 1 Dätsmans-eorjloralarnes arfvode trän 12 ll:dr till 24 Ii:dr, hvartill fordras 2,^2/s: 16,969: 20. — som tillagde nuvarande sllönings-an slaget . 466,926: 20. —- sifver en suinma al ^81,89.^: /jo. Ilvarifrän doeli afgä: ailvoden, sorn öfvertorps ^>a fots-stat ^ . », - . «l,8oo^ fängvalitmästares arfvode. 200: fung-niediliantens lön oell soanmälsersättning
Irån det lör o indragna korporalsbostället Astorp bestämda arrende. (I. A ) Uti en till Kongl. Maj:t den 4 sistlidne Februari inkommen underdånig ansökning hade arrendatorn af indragna korporalsboställe! vid f. d. Adelsfahne Regementet, ett mantal Astorp N:is 3 och "4, i Ekeby socken, Olands härad och Upsala län, Anders Ericsson, anfört, att då arrendet å ifrågavarande boställe, som vid år 1839 verkställdt laga skifte, nied utflyttningsskyldighct, erhållit 85 tunne22- kappland åker, efter gradering uppskattad till 24 tunne17,514 kappland, blifvit bestämdt till en lunna spanmål å tunnelandet af åkerjordens areal, hade sökanden, under förutsättning, att bostället verkligen efter uppskattning egde den uppgifne förstnämnda åkerrymden, vid auktion den 24 Januari 1848, inropat delta arrende för 36 tunnor spannmål, hälften råg och hälften korn. Enär dock, ej mindre vid jemförelse 20 Siats-Utskottets Utlåtande, iV:o 276. med det före skiftet bestämda arrende af 25 tunnor spanmål och 25 r:dr i penningar, då bostället egde 25 tunneoch några kappcland uppskattad eller god jord, utan ock för den händelse, att sådan besigtning, sorn uti Kongl, kungörelsen den 17 Juli 1847 är förcskrifven, blefve å bostället anställd, kunde utrönas, att nu fastställda arrende vore allt för högt uppdrifvet och ofelbart skulle medföra arrendatorns undergång, hade sökanden underdånigst anhållit, att honom måtte i nåder tillåtas, antingen att vid nästa fardag varda från arrendet skiljd, eller ock, att lå arrendet nedsatt till en tunna af hvarje uppskattadt tunneland åker; till stöd för hvilken anhållan åberopades ett af Ekeby socknemän å allmän sockenstämma den 17
På Ridderskapets och Adelns vägnar Carl Mörner. h. t. Landtmarskalk, Underdånigste ock tropllgtigste tjenare och undersåtare, ets och På Prest. Ståndets vägnar J. A. Lindblom. n. v. Talman. vagnar IT. N. Schwan k. t. Talman vägnar Lars Olsson. n. v. Talman. Upptfst Dm 11 Maj. Uppläst hos samtellga RiksStånden d. II Maj, Stormägtigste Allernädigste Konung! Hos Riksens Ständer har motion blifvit väckt,’ angående befrielse ifrån de så kallade Utskrifningspenningars erläggande af alla manspersoner, boende å oroterad jord i Skåne och Halland; och få Riksens Ständer nu i underdånighet öfverlemna deras, i anledning häraf, fattade beslut. Riksens Ständer få, till upplysning i detta ämne, anföra, att utskrifnings-penningar i Skåne efter 1692 års Jordbok utgått med 2 Daler Simt för hvarje person öfver 15 år, på utsockne frälse och med 3 Daler samma mynt å Skatteoch Krono-hemrnan,‘ och att i Halland Allmogen å Skatte-, Kronooch utsockne Frälsehemman, sora äga frihet för utskrifning, in natura erlagt a Daler S:mt för hvarje Utskrifningsgill person, allt beräknadt efter 3 Daler S:mt per Riksdaler. Under 1808 års krig, då Uandtvärns-utskrifning och Vargerings uppsättande blef anbefalld, förklarade Kongl. Maj.-t dem, som dessa Onera utgjort, höra ifrån Utskrifnings - penningars erläggande be. frias. Före 1808 års krig påräknades denna afgift till omkring 15,000 Ridr årligen, och den blef till samma belopp uti 18 IQ års Riks-Stat upptagen.
Stånden att komina till detta mål, blifva för närvarande fruktlösa, nödsakas jag, i händelse Utskottens hufvud-princip godkännes, reservera mig mot följande bestämmelser i förslaget: 1:0 Fastigliets-värdet, antaget lill minst 3oo R:dr, är för litet, då man beräknar, att i samma värde ingå jemväl åbyggnaderne till \ af beloppet, hvaraf följer, alt jorden icke behöfver vara uppskattad till högre, än 220 R:dr, samt således hemmans-åboer, hvilka knappt äro besutna, kunna idka bränvins-bränningen; och synes det påtagligen, att en hemmans-egare af jord lill så ringa värde icke kan hafva spanmål öfver till bränvin»- bränning, samt sålunda det beprisade monopoliurn af husbehofs-bränningen, hvilken benämning är felagtig, då jag icke vili erkänna, att bränvin är ett verkligt husbehof, måste förlora dess nu antagna betydelse, helst samma åbo antingen mäste bränna af köpt säd, då näringen får natur af fabriks rörelse - Bevilln. och Ekon. Utskottens Betänkande, JV.o i. 57 rörelse, eller ock i bränvin förvandla hvad lill brödföda tarfvas, samt såmedelst drifva en rörelse till skada för sitt husbehof, 2:0 Beräkningen af af verkningsförmågan. Den är tagen för högt i 4'(le och 5:Le classerna, emedan det är omöjligt forcera ett verk till så hög produetion, som Utskottens majoritet antagit, deremot jag egentligen reserverar mig, af den anledning, att förslaget åsyftar hårdast vid beskattningen åtkomma dem, sorn med största hushållning både med tid och rudimaterier drifva näringen. Alt derjemte med 100 procent öka tillverkningen för verk, hvilka elrifvas med ånga, är lika orimligt, då hufvudsakliga ändamålet med dylika ång-apparater endast är, bereda minskning i bränsle-consumtionen, samt kan icke, enligt kännares intyg, tillvägabringa iner än högst 5o procent större tillverkning. 3:0 Skatten.
Hoppet, hoppet, förutan hvilket all kärlek qväfs i sin linda, hoppet eldade honom, gaf honom mod. Och hvem gaf honom hoppet, hvem om icke Saida! Han motsvarade icke illa hennes drömmar, de blyga drömmar om en blifvande älskare, hvilka hon möjligen haft. Hans konversation lifvade henne; hon fann uti Otto någonting helt annat än en salongshjelte, den der visserligen fladdrar på ytan, men aldrig tar tanke och känsla i anspråk. Salongshjeltar ha det gemensamt att göra vidtomfattande och betydelsefulla frågor intresselösa; Otto kunde göra de minsta småsaker ganska betydelsefulla genom vissa förliknanden och anspelningar på någonting annat outtaladt, men menadt. De fleste salongshjeltar se allt igenom sin sjelftagna auktoritets gloria. Otto förstod att vädja till Saida, att se allt liksom igenom hennes själs öga. Likväl bibehöll han sin sjelfständighet; det var hos honom någonting gladt, hurtigt och modigt på en gång, som blygt och undfallande. Och hans yttre var icke ofördelaktigt; den resliga vexten understöddes välvilligt både af hållning och ledighet; kring hans läppar spelade i täta vexlingar skämt och allvar; de blå ögonen ägde både mildhet och skarpsinnighet; det bruna, något lockiga håret skänkte en vänlig skugga åt en hvälfd panna och otadeliga kinder. Under en dans, hvartill märkvärdigt nog Saida icke var uppbjuden hade Otto det skönaste tillfälle att ostörd fortsätta ett samtal: Och hvar ligger detta ställe? Dessa björkar och granar, som äro era vänner och dem ni kanske vidrört med denna hand? Säkert har jag varit i dessa trakter, ty jag är jägare och har ströfvat vidt och bredt. Fröken har i mig en tacksam åhörare; beskrif ert favoritställe. När man ifrån Tuonela kulle, der han är högst, går en gångstig på åsen, som stryker emellan båda sjöarna, ser man snart en liten ås, som grenar sig ut ifrån den stora. Ditåt går man då, så godt man kan, ty spången leder inte dit. Den lilla åsen skjuter ut i den högra sjön och bildar en udde, en halfö. Nära till det ställe, der halfön slutar, bilda tvenne hällar liksom två väggar till en kammare.
Det är denna graderada skala, som gifvit tjenstemannen en behöflig nedsättning i bevillningen, så att de, som haft löner af belopp till och med 1 800 Kdr, fått erlägga mindre afgift än 1 0/Q. på sätt de reservationer utvisa, hvilka finnas Betänk:t bifogade och blifvit afgifue af Hrr Fåhraeus, Lindeström och Schwartz, skulle deremot alla lägre löntagare, för den händelse TJtsk:ts förslag antages, komma att af bevillningen tryckas långt hårdare än hitintills. Så t. ex. skulle de, som nu erlägga 3 rdr 50 öre för löneinkomst af 900 rdr, härefter betala 9 rdr, eller nära 3 gånger så mycket. För min del önskar jag det undantag i den allmänna regeln af en procents bevillning för all inkomst, att den nuvarande graderade skalan må bibehållas för all löneinkomst till och med 1500 rdr. Talaren afbröts här utaf H. Exc. Hr Gr. och Landtmm med erinran, att den fråga, hvarom Hr Prytz sednast sig yttrat, först förekom vid pröfningen af 8 §. Hr Prytz: Jag har nu endast velat fästa upmärksam heten häruppå, ty om äfven rätta tiden att i detta afseende framställa ett yrkande är då den 8:de § företages till behandling, så skulle undantag ej mera kunna ifrågasättas, för den händelse i °/0 nu bestämmes såsom en ovilkorligt gällande regel. Det är således endast reservationsvis jag yttrat mig, instämmande uti Gr:ne Mörners och Lagerbjelkes yrkanden, att bifall till förevarande punkt icke måtte lägga något hinder i vägen för de undantag, hvilka vid den 8 § kunna anses vara af behofvet påkallade. Hr von Koch, Nils Samuel: Här har egentligen nu endast 1 mom. af 6 § blifvit föredraget. Detta moment lyder: ”För all inkomst, vare sig af kapital eller arbete, erlägges bevillning med 1 procent, beräknad å behållna inkomst-beloppet.
Om den Flickan ägt fyratusen Riksdaler och Mamsell Regina ej bortröfv at mit hjerta; så vet jag, ej hvad jag hade gjort. FABRIKÖRN. Nå j ag känner Er väl, Herr Magister och vet, at Ni, liksom jag, är öfver vissa fördomar. Ni eger därjämte en tal ande tunga och ämnar ing å i et stånd, för hvilket Clara tycks ha mycken högaktning . Sök öfvertala henne därtil, at hon låter beqväma sig at bli lycklig. Det är ingen ting, som jag inte vil våga fö r at vinna hennes tilgifvenhet. Men hon visar mig den största köld och afslår sådana anbud, som en annan skulle emottaga med u präckta händer. Jag tror, at hon är kär i någon och det torde vara Monsjör Cederberg. Bjud nu til at utforska hennes tänkesätt och framför alt, om hon tycker om den karl en. Det ser så 17 så hederligt ut, o m en mann af ert kall och fromma u tseende talar i en annans sak. TROSELIUS. Åh, var det ingen ting annat, som min Patron vil at jag sk a uträtta. Den Commissionen ska nog gå l ätt för sig? D et är ju dessutom en samvetspligt at gå en oerfaren Ungdom med h elsosamma råd til handa. FABRIKÖRN. Jag tror ej at den saken bli r s å l ätt; men min erkänsla skall svara emot Ert bemödande. Hon lär komma hit opp vid denna tiden. Jag sk a gå ut på en stund, då Ni kan hålla henne qvar för at tal a med henne ensam. SJUNDE SCENEN. CLARA. FABRIKÖRN. TRO SELIU S. CLARA, ( som kommer in ). Hvad befaller Herr Fabrikörn. FABRIKÖRN. Vänta så läng e häroppe. Jag måste skynda ner i Magasinet och jag kommer straxt tilbaka ( går .) OT B OTTONDE SCENEN. TROSELIUS. CLARA. TROSELIUS. Hur mår du mit vackra barn? J ag har inte s ett dig på lång tid. CLARA. Tämligen bra, Herr Magister. TROSELIUS.
Med afseende å den erfarenhet, sora i andra länder vunnits derom, att en högst betydlig trafik, så väl af personer, som med varor, kunnat utan olägenhet eller äfventyr bedrifvas på jernvägar med enkel bana, hafva Rikets Ständer trott det med säkerhet kunna antagas, att en sådan bana skall länge motsvara behofvet här i landet, och derföre sä mycket mindre funnit betänkligt att, uppå de här ofvan omnämnda vilkor, medgifva en sådan förändring i arbetsplanen, som icke allenast den årliga summa, hvarför staten skulle åtaga sig ansvarigheten, blir nedsatt genom den förminskade anläggnings-kostnaden, utan äfven mindre sannolikhet, att staten skall nödgas utbetala denna summa, förefinnes, i samma mån, sorn det kan antagas, att jernbanan, till följd af förändringen, skall komma alt kosta mindre i årligt underhåll. För att emellertid, i den händelse trafiken kom mer att erfordra en dubbel banas anläggande, bolaget icke må undandraga sig skyldigheten dertill, hafva Rikets Ständer ansett bestämmelser i detta hänseende nödiga. Som Rikets Ständer vunnit upplysning derom, att den vid sisllidnc riksdag bolaget förunnade rättighet, att frän kronans parker inom Örebro län, efter utsyning, kostnadsfritt erhålla nödigt, för andra ändamål icke disponeradt, virke, icke, med afseende på dessa parkers belägenhet och mindre betydenhet, skall för bolaget medföra någon serdeles förmån, hafva Rikets Ständer funnit denna tillåtelse icke vidare böra bolaget medgifvas; äfvensom och då stadgandet i G mom. litt. c) af Rikets Ständers vid sisllidnc riksdag i denna fråga fattade beslut, att bolaget skulle åtnjuta enahanda skattefrihet, som beviljats Götha kanal och andra dylika bolag, är lill sin syftning obestämdt och kan föranleda förvecklingar, hvilka vid tillämpning af Kongl. Förordningen den 20 November 1845 icke kunna inträlla, Rikets Ständer trott, att, med uteslutande af förenämnde moment, en hänvisning till denna författning skulle kunna vara i delta hänseende lilllyllestgörande.
Lärdomen och snillet kastar Sina blixtar vidt omkring, Men vi stackars jordemaskar Lära af dem ingenting. Hvad kan väl det ljuset gagna I hvars spår blott tvifvel gro? Kyler af din kärleksflamma, Kastar kull din barndomstro. Kärleken är ljusets källa, Den kan aldrig sina ut; Himlen sina bloss kan fälla, Kärleken tar aldrig slut. Också jag bland andra tusen Af de små i kedjans länk, r af himla — jordeljusen Blott ett litet återstänk; Men min ringhet kan jag bära Och mitt kall jag skatta vet, Om jag kan dig, mänska, lära Kärlek och förnöjsamhet. Visa hur ur höstens dimma, Sedan sommarn sagt farväl, Mången stjärna än kan glimma För en from och tålig själ. Mycket tål jag vid att dela, Småord skola icke fela. Se så, nu är min lilla visa sjungen, Men ännu är jag uppå toner rik Och blir helt visst till extra nummer tvungen Lik sångarn af en larmande publik. Jag kommer då och sjunger omigen, Så ytterst smickrad af framropningen. På heden står en gammal hydda. Hvad trakten är? Du nog förstår Att henne emot stormar skydda; Halmtäckta taket knappt förslår. Idun Stacl&amp;olm, Tidningen kostar Annonspris: endast 1 kr. för kvartalet, med 35 öre p r petitrad (10 stafvelser). För » Platssökande » o c h » Lediga platser » IdunsModeoch Mönstertidning (kr. postarvodet inberäknadt. Utländska annonser 70 öre p r petitrad. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Telef. Lösnummerpris: 15 öre Prenumeration sker i landsorten å postanstalt, i Stockholm, hos redaktionen. (vid kompletteringar). född Bååth. visserlio c h g o d iakttagelseförmå- ga för dagen, Idun TJtSfifninsrstid: hvarje helgfri fredag. särskildt behöfves gen Eoktr.-Aldirb. 3:dje år g. Fredagen den 5 september 1890.
Åh ni kunde väl behöfva att komma ut litet från skolbråket ... och Clara ville så gerna träffa Anna, efter som de ändå skulle hit för svägerskans skull! BRUUS. Nå ja, det gick väl an annars, men man stöter på så mycken fåfänga och dårskap. Den här malinén till exempel! MAJOREN. Ja men den har ett vackert ändamål... den är ju tillställd för att skaffa beklädnader åt fattiga barn på de närmaste fisklägena. BRUUS. Så är det ja, och det är mycket vackert om man så vill! MAJOREN. Om man så vill? Magister! bara lilla frun är borta så blir ni elak igen! BRUUS. Majoren talar sannare än han tror... Anna är min goda engel! Men den här elakheten skulle jag också ha' sagt om hon varit närvarande. BRUUS. Skall ske! Det är i allmänhet en mycket stor välgörenhetskänsla hos menniskor, i synnerhet då det är fråga om att ge' allmosor så att det syns... och vid alla sådana här tillfällen spelar fåfängan en hufvudroll! MAJOREN. Bevisa mig all den håller streck! Medges till en viss grad ... men då fåfängan åstadkommer något godt, så... BRUUS. Så är hon ursäktlig? medges till en viss grad! Men det fins ett bättre sätt att hjelpa än att ge' allmosor ... det är att skaffa arbetsförtjenst. Jag har sett en mängd fruar som i dag öfverbetalt biljetten till matinén ... men i går såg jag samma fruar pruta på marken när de skulle köpa den fisk som de der fattiga barnens fäder med lifsfara dragit upp ur hafvet ... de betalade knappt hälften utaf hvad fiskaren begärde ... och i morgon komma de att bandla på samma sätt... En förbannadt kuriös filantropi är det, det måste väl majoren medge? MAJOREN (tankfull) Ja ... hm det ... kan inte nekas... BRUUS. Nej det kan inte nekas hvilket skulle bevisas! MAJOREN.
Expeditions-Utskottets förslag till ingress och §§ uti RiksdagsBeslutet, angående justering af —: se Riksdags-Beslutet. — förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Maj:t: se Expeditioner till Kongl. Maj:t, Rikets Ständers. — Ledamöter: se Lista. Expeditions-Utskottets Memorialer och Utlåtanden: — N:o 1, angående ökadt Kansli-biträde: B. I. 53, A. 53. — N:o 2, angående upplagan af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll: B. I. 53, A. 53. — N:o 3, i fråga om prenumeration å Bihanget till Riks-Stån dens Protokoll: B. I. 53, A. 53. — N:o 4, i anledning af en utaf Komiterade för tryckfrihetens vård gjord framställning, angående förändradt sätt för tryckningen af Rikets Ständers underdåniga skrifvelser: B. I. 90, A. 92. — N:o 5, i anledning af framställdt förslag angående särskild trvckning af de inom Riks-Stånden väckta motioner: B. I. 90, 92, A. 94. — N:o 6, i anledning af väckt motion om Utskotts-Betänkandenas tryckning med korta marginal-rubriker: B. I. 132, 133, A. 133. — N:o 7, angående tryckning af ytterligare 500 exemplar utaf de inom Preste-Ståndet väckta motioner: B. I. — N:o 8, i anledning af väckt motion om upphörande af tryckningen utaf Rikets Ständers protokolls-utdrag: B. 1.464,490, A. 490.