Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Preste-ståndel till nämnda ändamål för hvartdera Universitetet beviljat ett anslag af 4,500 R:dr årligen att uppföras, enligt det förra Ståndets beslut, med 3,000 R:dr såsom lön och 1,500 R.dr såsom lönetillökning samt, jemlikt det sednare Ståndets, med 3,500 R:dr såsom lön och 1,000 R:dr såsom lönetillökning. 1 följd häraf får Utskottet föreslå följande voteringspropositioner: om kontraproposition: ”Deri, som vill, att tili kontraproposition vid den blifvande hufvudvoteringen an tages Ridderskapet och Adelns beslut, alt, (III inrättande vid begge Universiteten af en profession i de nordiska språken, ett ärligt anslag af 4,500 R:dr R:mt för hvartdera Universitetet beviljas att uppföras med 3,000 R:dr såsom lön och 1,500 R:dr såsom lönetillökning, röstar Ja ; den det ej vill, röstar »ej ; vinner nej, anlages lill kontraproposition Preste-ståndets beslut alt enahanda anslag för nämnda ändamål anvisas att utgå med 3,500 R:dr såsom lön och 1,000 R:dr såsom lönetillökning”; i hufvudvoteringen: ”Deri, sorn vill, alt, till inrättande vid begge Universiteten af en profession i de nordiska språken, eli årligt anslag af 4,000 R:dr Runt för hvartdera Universitetet beviljas att uppföras med 3,000 R:dr såsom lön och 1,000 R:dr såsom lönetillökning, röstar* ja ’ den det ej vill, röstar nej; vinner nej, anlages (l:a Altein.) Ridderskapet och Adelns beslut. (2:a Allein.) Preste-ståndets beslut. 9:o.
Jo, emedan det stora motstånd, som de fleste biskopar och skollärare gjorde mot förändringen , fördubblades förmedelst tidningarna, hvilka i deras tanklösa hat till mig, beröfvade mig, äfven i en fråga , der våra önskningar voro gemensamma, förtroende och stöd af den stora menniskohop, hvars tänkesätt de leda och beherrska. Derföre ligger saken nere, nu och sannolikt för flera Ar. Lyckas det mina motståndare att äfven tillintetgöra den nya elementarskola!, livars frukter praktiskt och årligen vitsorda riktigheten af den läroverks-form, som jag förfäktar, och den jag icke älskar såsom min uppfinning, ty hon är eu krigares, är General Lefre'ns;.så skall förbättringen ännu längre uteblifva. Alt jag ej fick utföra henne, det förlåter jag tillintetgörarne af min verksamhet; ty för Riket är det likgiltigt hvad verkmästaren heter. Men 0111 det långa uppskofvet vållar, alt den allmänna uppfostran sliter sig lös från kyrkan, och med detsamma undandrager sig Regeringens ledning; så lägger jag det på mina motståndares samveten. Denna sista emot mig riktade anmärkn. är ock den bittraste. Hon lyder som föijer: ”R. St:s lind. skrifvelse om ”fattigvårdsjnstalterna, den g Maj 1B'55, föranledde den 17 "Mars 1837 beslut om sammankallande af en comité', hvil”ken dock icke förrän år derefter förordnades och först ”år i83g sammankallades. Det i hela Europa lifliga bekym - 44 Den l Juli f. ra. ”ret för tillvexten af en, i följd af sin ställning, till fiendskap ”mot ordning och äganderätt lätt retad dass , synes dock ”hafva hort hos en man med sinne för sitt kall väcka ett ”värmare nit för en sådan fråga.” Uti bilagan äro både Biskop Heurlin och jag nämnde. Men som han ernottog föredragntn i medlet af September, och föredrog saken 6 veckor derefter, i slutet af Ociober; så är det klart, likasom af ordställningen, att icke flere än en föredragande menas, nemi mig. Förhållandet med detta mål är följande: R.
Maj:ts nådiga framställning angående de för sjöförsvarets ordnande erforderliga anslagssummor, hafva Rikets Ständer till komplettering af förråderna samt de skepp och fartyg, hvilka Kongl. Maj:t anser förtjena att för krigsbruk göras användbar#, äfvensom till andra för oundgängliga mindre arbeten, anslagit ett belopp af Sexhundratusen Riksdaler, hvilket bör, under åren 1831, 1832 och 1833, med en tredjedel eller 200,000 R:dr under hvartdera året, af Riksgäldskontoret, efter vederbörliga reqvisitioner, utbetalas. § 87. Med hänsigt till den för ledningen och tillsynen vid allmänna arbetsföretag erforderliga tillgång på skickliga ingeniörer med särskilda dertill förvärfvade theoretiska och praktiska insigter, hafva Rikets Ständer, till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, beviljat följande anslag för innevarande och nästkommande 2:ne år, nemligen: l:o. till aflöning eller arfvoden för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader samt dess tjenstebiträden så väl i hufvudstaden, som i landsorterna, Trettioåttatusen sjuhundra Riksdaler, eller 12,900 R:dr årligen; 2:o. till reseoch under sökning skostnader samt expenser för allmänna arbeten, Trettiosextusen Riksdaler, eller 12,000 R:dr årligen; 3:o. till arfvoden för lärare vid Mariebergs läroverk i de kunskapsämnen, som tillhöra Civilingeniör er, "Tretusen Riksdaler, eller 1,000 R:dr årligen; och 4;q. till stipendier för elever, som vid nämnde läroverk genomgå den för sådana Ingeniörer bestämda kurs, likaledes Tretusen Riksdaler, eller 1,000 R;dr årligen ; börande dessa anslagssummor, efter hvarje års början, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift, af Riksgäldskontoret med deras årliga belopp utbetalas, § 88. Stats-Ulskottets Memorial, M 324. 9 § 88.
Anspråk att erhålla 2 R:dr b:ko pr mil för en häst äro ej sällsynta, och det lärer 138 Den 12 November. finnas exempel på att man begärt ända till 10 R:dr b:ko milen. H var och en torde finna huru det skulle gå, om Postverket tvingades att underkasta sig dylika fordringar, och uppenbarligen måste, i sådant fall, antingen postportot åter högst betydligt förhöjas, eller ock ett särskildt anslag till oberäkneligt belopp göras för Postverkets räkning, Att nu, sedan man till allmän belåtenhet nyligen nedsatt postportot och sökt fullkomna postväsendet, återgå i en motsatt riktning, lärer väl icke böra komma i fråga, lika litet som man å andra sidan torde kunna neka, att denna Statsanstalt bör ordnas så, att den förmår underhålla sig sjelf. Men härtill fordras dock, att i sista hand, åtminstone som en nödfallsutväg, någonstädes förpligtelsen qvarstår att skjutsa posten, och jag anser derföre, att det nu väckta förslaget icke kan godkännas. Jag ber emellertid, att detta yttrande icke må tolkas såsom ett obetingadt försvar för postskjutsen i dess nuvarande skick. Jag medgifver tvärtom, att densamma på vissa linier, till följd af postväsendets utveckling, i sednare tider blifvit ganska betungande, både för posthemmanen och för de gästgifveri-skjutsskyldige. Jemkningar i detta hänseende äro således, enl. min tanke, af behofvet påkallade, och lindring måste åstadkommas, dels genom en viss begränsning af skyldigheten att fortskaffa posten och dels genom förhöjd betalning för postskjutsen. K. M. har icke heller underlåtit att egna Sin upmärksamhet åt denna fråga och ämnar till afhjelpande af de öfverklagade olägenheterna till R. St. aflåta ett förslag i den syftning, jag nu haft äran antyda. Detta har jag ansett mig böra omnämna vid remitterandet af motionen, hvars goda afsigt jag fullt upskattar, men hvars antagande i det omförmälta hänseendet jag måste afstyrka. Frih.af Ugglas, Kurt Gust.: I strid mot hvad Frih.
Frågan är här om ett capitainesboställe vid Norrbottens fältjägarecorps, hvilket boställe skulle (ill Haparanda stad öfverlåtas, och eli anslag, motsvarande boställets afkastning, för Norrbottens fältjägarecorps befäl beviljas. Frih. Cederström; Jag ber om ursäkt, att jag misstog mig pä Ekon.Utsk:s betänk. N:o 82, i. sl. f. det, hvarom nu är fråga. I afseende på denna fråga vill jag blott upplysningsvis hafva äran nämna, att från K. Kammarcoll. har i dessa dagar till K. M. ingått und. utlåtande just öfver Hapaniemi boställes indragning, deruti K. Collegium afstyrkt frågan, af följande skäl, nemi. att vid afvittringen af ÖfverTorneå socken har Haparanda stad fått öfver 2000 tunnland mark, deribland mycken åker, äng och odlingsbar mark, sig tillagd; att detta boställe icke är i den cathegori, som tippgifves, nemi. af svag beskaffenhet, utan att det tvertom är ett af de bästa; att laxfisket derstädes utgör en stor fördel, samt slutligen af det skäl, att regementets boställsdireclion anser det kom‘ 5 11. 45 354 Denv!l December e. m. ma att vid nästa utarrendering gifva vida mera än nn, och nn redan fullt hvad påräknadt varit. Jag afstyrker således Ulsk:s betänk, såsom på intet vis gagneligt, emedan frågan i administrativ väg är hos K. M. anhängig och handlingar finnas, hvilka bevisa, att motionen saknar all grund. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Detta mål är ett ytterligare bevis derpå, huru olämpligt det är, alt R. St. inlåta sig i nild. ansökningar om mål, som ännu icke äro utredda. Jag anser, lika med Frih. Cederström, att, under sådane förhållanden, R. o. Ad. gör rättast att afslå betänk. Det är, så till sägandes, ingenting lättare, ehuru otroligt det låter, än att få R.
De kände nog på sig, att de och deras sträfvanden i henne hade den mest nitiska och hänförda förespråkerEfter studentsångerna » Stosst an! » och &gt;0, alte Burschenherrlichkeitr » samt ett par ytterst originella och eldiga af musikkårens pukoch basunvirtuoser utförda marscher från » der alte Fritz » dagar nådde festen sin höjdpunkt i och med den karaktäristiska, vid hvarje högtidlig akademisk kommers begångna förbrödringsakt, som efter strofbegynnelsen » Landesvater, Schutz und Eater, unser König, lebe hoch! » i den därvid afsjungna, 1782 komponerade fosterländska studentsången allmänt kallas » Der Landesvater ». Aktens egendomliga ceremonier, hvilka spåras först i den 1744 författade komiska hjältedikten » Der Benomist », inledas därmed, att präsiderna vid hvarje kårbord korsa sina värjor, lägga två fingrar på klingorna till ed och sedan med handslag bekräfta vänskapsoch trohetsförbundet. Därpå öfverlämnas värjorna åt två yngre kårbröder, hvilka vid orden: » Ich durchbohr ' den Hut und schwöre, halten will ich stets auf Ehren, stets ein braver Bui sche sein », genomborra sina mössor och pressa dem ända ned till värjfästet. Efter upprepade värjkorsningar och handslag öfverräcka de bakom på stolar stående präsiderna åt de båda » spetsarena » nya mössor, tills - » SO LANGE WIR UNS KENNEN, \ VOLL ' N WIR UNS BRUDER NENNENI Begär profver Nyaste e si tter dentyger för sällskaps-, baloch promenadtoal rekt till privatpersoner tulloch fraktfritt är det bästa! Schweizer &amp; Co., Luzern (Schweiz). Sidentygs-Export. Nyss utkommit Tandläkaren H. Söderbergs Prenumerera genast å Professor G. Gederschiöld har flyttat til Import-Aktiebolag. lm. tel. 5763. u P tk re o n m m er t i.
Dito dito Dito Krutmejer, dito Dito dito Dito Walerius , dito Lönefyllnad Dito d. 19 Dec, 1S10, Dito Forsman, Lön 1.015 1.015 567 i33 46 46 11 — Dito efter 2:dre Landtmätaren Hacksell Till Regements-Läkaren, Professor Ekman, utfodring för en häst . i5o 5o 75 i^36r 11 Dito d. 26 Maj 1812- Tillökt sportel-fond för Konungens Cancelli Dito d. 11 Jan. i8i5. Ersättning för förlorade sportler till åtskillige Ämbetsoch Tjenste691 8 4 Begrafningshjelp efter Executions-Betjenten Tingvall • Dito efter Vaktmästaren Grönberg . 70 64 i5 21 6 Dito d. 2.3 Febr. 1819. ^dl Lif-Drabanten, Fändrick Zetterlund, Lön . Dito d. 19 Junii 1819. Till dito Agre'en, Lön. Begrafningshjelp efter Lif-Drabanten Bjoerklund 289 28Q i44 28 28 38 - 894 I29 män i Kammar-Expeditionen Dito d. 27 Mars 1817, arfvode för pjof-Cancellerns Ombud vid Boktryckerierne i Boket Begrafningshjelp till Sterbhuset efter Expedi5o6 i,35o 45 Öfver-Intendents-Ämbetet: Begrafningshjelp efter Vaktmästaren Smedberg 86 34 —- GeneralAdjutantsExpedition för Armeen: Efter Kongl. Brefvet d. 28 Nov. i8i5. Till Soldaters Hustrur och Barn 1819 . , Under-Löjtnant Westman, Lön för Junii med October månader
JUnivråtave ilotfar ecb ilo te få ilga t1, t gretit (Stafett görfta (Stafett . n 4 Stnbra b:o Srebfe b:o Srcbfe //■ // // // ff // // 20 S3:co 9i:br 32. 24. 23:co9t:br 30: 40: // // // // // // // // 30: — 20: — 12: — 8: — 6: — 4: — o. ftjcrbc (Staben •gtmtc b:o ••• t/ tTTjålnare, fc Ötoarnar, §. 30. tnoöeEuåmaue ccf> mo&etrrämerjror af arfa (Tåg, tito meb £anb(aube, §. 9. månglerjTor, af afta ftag, t 9tio CStafjcr föörfta CEfafjcn 5r»bra b:o . Srebje b:o $jerbe b:o g-cmte b:o . Sjette b:o Sjuttbc b:o . tftttonbe b:o . ?h’onbc b:o . tydare, tu t b Socfertmtf, Panufacturier ccft ftafcrifer, fyörfta (Srafictt Sitt bra b:o Srcbje b:o ^■jerbe b:o g-emte b:o tTIafierfvreniier ecf) (Befaller iwib ©itc, i Siva dafter: työrfta (Slaten Olibra tTIätare . pacfare ocfj Pacf&U0*Earlar . Parmmätare, t fyeuttc b:o ©jette b:o Proinfotcr, fe ^anbet&dgypebtter. ©joman, ©tyrman, t
Om bara bror tänsom lurendrejare, så hoppas jag, vi inte mer ska ker på deras fordna lefnadssätt: deras smutsiga yrke komma att tvista i denna sak. Hvem känner dessskyldige till utom allt hvad dessa menniskor kunna ha gjort sig Askenberg. ras vandel har likväl, de sednare sex åren, varit Deruti kan nng fru syster ha rått men de exemplarisk och utmärkt af många goda och vackra sitt giftermål med Erika, visat emot dessa fattiga drag. Hvilken frikostighet har inte Birger, alltsedan utblottade strandbo'r, hvaraf otaliga, utan honom, längesedan skulle varit ihjelsvultna; Huru mången sysslolös arbetare, färdig att omkomma i elände, har han inte skaffat förtjenst och uppehälle, genom sitt företag med galeasen, som han byggt, och redan i ett par år, sjelf såsom skeppare, fört med frakter från Götheborg. Det är väl sannt, att ingen 40 vet, hvarifrån deras stora förmögenhet kommit, men huru dermed än förhåller sig, så synas de åtminna i sådant fall vår tillgift och aktning. Fru Arnman. gon del i alla dessa goda gerningar, hvars värde, det vare långt ifrån mig, att söka undandölja. Askenberg. samma despotiska tvärvigg, som förr, men de unga förstå mästerligt konsten att hålla honom i tygeln, så att han inte vågar annat, än rätta sin vilja efter deras. Fru Arnman. dotter, och således beroende af honom. Det gör mig sannerligen ondt om henne stackare, ty jag Men ser inte bror, att flickan i alla fall är hans Nej, det är ganska sannt; gubben är alltid Nå tror väl bror, att gubben sjelf har nåstone göra ett ädelt bruk af densamma, och förtje tycker, uppriktigt sagt, att hon är ett raskt, dugatt lika mycken högaktning jag har för de unga, ligt och oförderfvadt barn; men bror skall veta, lika mycket hatar och afskyr jag gubben, och kan emellan min son och hans dotter. således aldrig ge mitt samtycke till en förbindelse Askenberg (seende genom fönstret).
Den, som godkänner Utskottets förslag, att Ostron ej böra i taxan under serskild rubrik upptagas, ulan endast antecknas i nolen med hänvisning till musslor, voterar ja; den, det ej vili, voterar nej; Vinner nej; Papp. Paraplyer rasoller. Forts, af Bevillning*-Utskottets Memorial, IV.-o 4i* $ komma Ostron att serskildt i taxan specificeras oell fördelas i friska med 6 R:drs värde och 1 R:drs införselstull per träd, samt i insyltade eller saltade med 1 R:drs värde och 12 sk. införsels-tull per kanna, och hegge slagen alt vid utförsel vara tullfria. 'frenne Riks-Slånd hafva godkänt, hvad Utskottet, i afseende å papp, föreslagit; hvaremot Borgare-Ståndet varit af skiljaktig tanka derutinnan, alt det ansett värdet, hvilket Utskottet bestämt till 6 sk. per Skålpund, böra rättas till 8 sk.; och kommer, i fall sistberörde beslut vidhålles, votering att ske efter en så lydande proposition : 216:o. Den, som, lika med Utskottet, anser tullvärdet hpapp böra antagas till 6 sk. Skålpundet, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nei, kommer tullvärdet å papp att utsättas till 8 sk. Skålp. och paUtskottets förslag i Utlåtandet N:o 30, alt denna artikel borde specifikt till tullbehandling i taxan upptagas med 33-| procents tull vid införsel, har af Presteoch Bonde-Stånden blifvit antaget; hvaremot dels Ridderskapet och Adeln beslutat, att Paraplyer och Parasoller, såsom hörande lill slöjdevaror och med dem dragande lika tull, böra ur den egentliga taxan uteslutas och endast i noten upptagas, med hänvisning lill slöjdevaror ej specificerade, dels Borgare-Ståndet stadgat, alt artikeln väl borde i taxan under egen rubrik införas, men med följande classification och tullbeslämmelser, nemligen:
Under åberopande af Rikets Ständers, vid 1844 och 1845 års Riksdag, hos Kongl. Majit gjorda underdåniga anhållan, att allmän kungörelse om den af Rikets Ständer fastställda preskriptionstid för liqviderandet af åtskilliga, i Riksgälds-kontorets räkenskaper balanserade, (jamia skuldposter, uppgående till ett sammanlagt belopp af 4,918 R:dr 33 sk. 3 rst, hafva Rikets sednast församlade Ständer, enär någon sådan kungörelse sedermera icke blifvit utfärdad eller någon dessa skulder rörande obligation eller annan handling lill Riksgälds-kontoret inkommit, uti underdånig skrifvelse af den Usta April nästlidet år, anmält, att Rikets Ständer, på det att ifrågavarande skuldposter omsider måtte ur räkenskaperna kunna afföras, bestämt slutet af innevarande år, såsom den tidepunkt, före hvilken vederbörande fordringsägare, vid förlust af all rätt till betalning, borde lill Riksgälds-kontoret, för liqvids erhållande, inlemna sina innehafvande obligationer och attester eller andra fordringsbevis; hvarjemte Rikets Ständer i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit under 1848 års lopp täcktes låta utfärda allmän kungörelse om den sålunda af Rikets Ständer ånyo fastställda preskriptionstiden. Efter hvad Revisorerne inhemtat, har denna underdåniga anhållan ej heller blifvit af Kongl. Majit i nåder bifallen; dock lära de allmänna Verk, för hvilkas räkning de balanserade posterna äro i Riksgälds-kontoret insatta, erhållit befallning att, efter anställda utredningar af förhållandet med desamma, iakttaga sin rätt till deras utbekommande, så att ett fortsatt balanserande deraf kunde undvikas; och hafva några af dessa Verk numera tillkännagifva, att de icke gjorde anspråk på ifrågavarande medel, samt alltså medgåfvo deras afskrifning.
Niljus bein ullik Zefiillnin^sb.ifvundk, nti silnikvolss denidlVovenlilen i83-j, Kon-;!. Nuj^s Kudibu pnöluin^ Iindenstälilt oell unsöbnin^en, ined llänsi^t lill i l nä-;u vunund 6 !;äs!Aisvune8 sutti^dom, sunit lis med l;äs!^>svsni-bäilninxvn fönenixis kost,»uden ocl, besvär, med Kon^I. Nuj:ts 'vökullningsbukvundvs »iidendänixu fönon<l beledsuxg'!; b vu nektor Konzi.
Vid Bjeresjö och Oxie Kyrkor hafva inga större kapital legat ofruktbara längre, än tills de mot behörig säkerhet kunnat utlånas. Ordentligt Inventarium har årligen åtföljt Kyrkoräkenskaperna. De utbetalningar, som af Kyrkorna utgå, grunda sig på Kongl. Resolutioner. Angående Räkenskaperna för Kjells - Nöbbelöfs och Felestads Kyrkor. Med anledning af hvad Rikets Höglofl. Ständers Revisorer anmärkt vid Skånska Kyrkornas Räkenskaper, får jag, hvad angår K jells-Nobbelöfs och Felestads Kyrkor, i djupaste underdånighet förklara: Att Förteckning öfver dessa Kyrkors inventarium för hvarje år åtföljt Räkenskaperna. 383 Att den lön, som finnes tillagd FÖrsamlingarnes Barnmorska, grundar sig på enhälligt beslut vid allmän Sockenstämma, till följd af högvederbörlig föreskrift i detta ämne. Att, enligt i6:!e punkten i Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Instruktion, angående vården af Kyrkornas medel och öfriga tillhörigheter, af den 12 Apiil 181 5, några kontanta penningar, så vida de kunnat mot fullgod säkerhet utlånas, aldrig i Kyrkornas kassor legat ofruktbara. Angående Räkenskaperna för Burlöfs Kyrka. Till underdånigst följd af allernådigst äskadt utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers år 1841 förrättade Stals-Revision , böra följande omständigheter i underdånighet anföras: Vid tillträde år 18 ;6 , efter förpaktande af 3:dje enkeåret, till Burlöfs konsistoriel^ Pastorat, bestående af Trettio och 3A hemmantal, i Lunds Stift och Malmöhus Län, inlöstes bostället med i 645 Rdr B:co, så kallad öfverbyggnad, och 6p4 Rdr B:co, nybyggnad, el ler tillsammans B:co Rdr 2,33g, enligt Husesynsprotokollet, samt brandförsäkrades till ett värde af B:co Rdr 2,65o.
Vid denna llukvudtitels reglering var, såsom Vörcdragamlen i uirderdänigliet anmälde, kor Handelsoell lduans-Xi endenas LIlek i olie annat att iakttaga, än att till sistnämnde llukvudtitel komme att körll^ttas det lnttills 't V»id>a llukvudtiteln uppkörda anslag kör Medico Vkeologiska stipendier, stort 2,000 ll:dr; —- hvaremot, jemlikt 8tats-Lontorets tillstyrkande, icke lilott det 1»elopp ak 400 l>:dr, som ak Vionde llukvudtiteln utgätt såsom löner ät k) ra Vänsmän i Vappmarkerna, än äkven de 1,600 Il:dr, som ilerikrän Iiittills kör karolinska Institutet ärligen anordnats, korde, enligt
Län sorn till folkmängd, Statsbidrag och Industrie är vida större än Jemtland och WesterNorrland samtnanslagne och ändå med fördel styrdt. af en Landshöfding} mina ytterligare skäl för denna återförening, hemtade från erfarenheten att Innebyggarne i Jemtland alltid hafva communication med Hernösand och Sundsvall, der föryttra sina vahre, der uppköpa sina förnödenheter och ickei Östersund, med mera har Herr von Törne, såsom sagt är, icke ens sökt att vederlägga, icke eller Anders Mårtenssons all uppmärksamhet värda yrkande: ''att Jemtlands Invånare skolat vara i större välstånd och med hvarandra lefvat mera fridsamt och enigt före Länets inrättande; att den fördel Landet njuter genom egen Landshöfding, är endast en heder som icke svarar Bil. till Ridd. o. Ad. Pr. Vill Band, 9 Den rS September f. m'. mot deu förlust Staten och landet lider för underhållandet af Landshöfding, LandsSecreterare, Lands Kamerer med flere Tjensteman,- och att o/n gör om ålen ökats, sa torde just tillfallet ej sällan 'thira orsaken till dc tratgiriges ansökningar och tvister, hvilke i saknad af sådant tillfälle j)fta skolat biläggasV Såsom slutföljd af alif: detta tror jag att detta ämne ifrån mer än en sida bör betraktas, och anhåller derföre att dessa mina vördsamma erinringar vid Herr von Törnes anförande, måtte fä åtfölja återremissen till Högloft Statssamt Allmänna klefvanoch EconomiUtjkotten. Herr Hjärne, Carl Jacob’. Vid det af BancoUtskottet föreslagna Reglemente för de blifvande UtgreningsDiscontertie af BancoDisconten, får jag äran göra följande anmärkningar. 1:0. Anser jag benämningen af det föreslagne BancoOmbudet, vara origtigDå Directionen utgöres af Fullmägtige, valda af Riksens Ständer, måtte väl de kunna anses, såsom fullkomlige Ombud, för ett Verk som är Rikets Ständers egendom, och hvaremot Verket icke måtte behöfva någon'-försvarare eller Ombud.
För att ett förslag skulle kunna upfylla detta dubbla ändamål, ansåg jag nödigt, att sjelfskrifvenhelen uphörde, att i representationen inrymdes alla, som till Staten lemna skattebidrag, och att representationen öfverlägger och beslutar på ett rum, men att densamma i grundlagsfrågor bibehåller sitt absoluta veto. När nu Consl.Utsk:s ifrågavar:de förslag är hufvudsakligen bygdt på de grunder, jag då npgaf, följer deraf att jag tillstyrker dess antagande, såvidt det öfverensstämmer med dessa grunder. Jag hade likväl önskat, att Utsk. något längre utsträckt valrätten, så att sådan lemnats hvar och en i mån af dess skattebidrag, ty jag kan icke betrakta Staten eller samhället annorledes än som närmast jemförligt med ett stort bolag, och då synes mig äfven rättvist, att hvar och en, som lemnar bidrag till Staten, skall få deltaga i öfverläggningen om de allmänna angelägenheterna. Valrätten har visserligen uti Utsk:s förslag blifvit utsträckt, men, enl. mitt omdöme, icke enl. rättvisans fordringar. Detta är, hvad jag emot förslaget har att anmärka. Jag skall nu till besvarande uptaga några under diskussionen gjorda anmärkn:r. Hr Weidenhjelm har erinrat att en del embetsoch tjenstemän blifvit från representationsrätt uteslutne. Ehuru jag icke 202 Den 27 Maj f. m. kail till fullo instämma deruti, att Sveriges embetsman äro på den ståndpunkt, att de kunna anses fullt oberoende såsom representanter, ty otvifvelaktigt har den värde talaren i viss mån erfarit ett band på sin yttranderätt just genom sin egenskap af embetsman d. v. s., alt om man än icke uttrycker annat, än hvad man tänker, kan man likväl vara förhindrad, att yttra hvad man tänker, man tiger med ett ord, anser jag likväl Const.Utsk. icke hafva saknat skäl för embetsmännens uteslutande ur representationen. Jag anser dock Utsk. icke hafva konseqvent följt denna regel, ty då hade i förslaget icke bort inrymmas prester och skollärare.