Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ingen är villigare än jag att erkänna ali inom vårt fädernesland militären är bland löntagare sämst loltad>f Jag har derföre vid denna Riksdag tagit mig friheten väcka fråga om löneförbättring åt en militärcorps. Det lyster mig se, om Hr Bild| när denna fråga förekommer, äfven då möler mig med invändning gen att enskilda personer icke hafva att göra med löneregleringar, /utan böra dylika frågor af Konungen väckas. Med Juristerna förhåller det sig såsom Or Dalman nyss omnämnt, att de kunna på enskild väg förtjena mera än i Statens tjenst, Såvida Staten icke erforderligen betalar dem, går han miste om de dugliga. Med Notarierna i HolRma är förhållandet detsamma, som jag på f. ra. nämnde om Just.-Kansleren. Om en skicklig Jurist vinner förtroende hos de större handelshusen här i Stockholm, att vara deras rådgifvare och ombud i rältegångsärender, så har han större inkomster än Just.-Kansleren. Skeppsbro-Juristen är allltså bättre lönad än Kron-Juristen. Då bör man icke förundra sig, om den förre icke söker Statens tjenst. På grund af alla dessa skäl anhåller jag om ålerremiss af Betänk. II. Ex. Hr Gr. Sparre, Gustaf Adolf: Sedan öfverlägg ningen om detta ämne blifvit så förlängd, vill jag till besvarande uptaga endast några anmärkmr. Man har fästat sig mycket vid den del af K. M:s förslag, som rörer indragning af kanslistgraden. Jag hemställer dock, om det kan vara rätt att fästa unga, skickliga män vid tjenster, som icke lemnar dem inkomster, hvaraf de kunna lefva, och der sysselsättningen är så beskaffad, att tjenstens innehafvare efter några års förlopp nästan är oduglig till hvarje annan tjenst. Jag tror det icke.
Det heter nemi. der, att »lånen böra företrädesvis lemnäs mot säkerheter, som antingen grunda sig på inteckning i fast egendom eller utgöras af förskrifningar, utfärdade af föreningar med solidarisk eller på annat tillförlitligt sått garanterad gemensam ansvarighet». Det beror då helt och hållet på tolkningen af ordet »företrädesvis», huruvida Direktionen handlat i strid mot lemnade föreskrifter. Onekligen förutsätter detta ord »företrädesvis» något annat, nemi. något i andra rummet, några säkerheter af annan beskaffenhet, som fingo antagas, i saknad af de upräknade. I alla händelser borde det icke hafva varit svårt uti det nu anmärkta förfarandet hafva åstadkommit någon rättelse, helst D en 11 .lannarf I. ai. Fullmäktige ingalunda saknade kännedom om det sätt, hvarpå Statslånefonden utlemnades vid Malmö lånekontor; och genom antingen ett förständigande i tid från Fullmäktiges sida, eller ett meddelande huru desse föreskrifter härstädes tillämpades, hade det öfverklagade förhållandet, eller åtminstone fortsättningen deraf, kunnat undvikas. Hvad i öfrigt sjelfva saken beträffar, så kan man icke annat än på det högsta beklaga, att borgenssystemet derigenom vunnit en ganska betydlig utsträckning, hvarigenom oek den reform i bankoväsen det, som nu kanske mera än någonsin är af behofvet påkallad, än vidare försvårats. Hr Lilliehöök, Bertil: Med ani. af hvad Hr Sparre nu yttrat, får jag nu nämna, att vid en penningeremiss, som afgick till Lånek ont. i Malmö i April månad, fästade Fullmäktige Kontorets upmärksamhet på föreskriften i Bankoreglemrt, att lånen borde företrädesvis emot realsäkerhet utlemnas. I hvad mån för öfrigt Kontorets åtgörande i detta fall bör stå under Fullmäktiges »tillsyn och kontroll», samt huru vidt denna bör sträcka sig, år svårt att afgöra; men jag tror det icke hafva varit meningen, att densamma skulle vara af den art, som hår blifvit ifrågasatt, så att Fullmäktige skulle ingå i granskning af de säkerheter, som för lånen blifvit erbjudna.
Lag-Utskottet kan således icke inse behörig möjelighct för sig, att uppfylla något äpdamäl, som kunnat med tillägget i 14 §. af JustitieOmbudsmannens Instruktion äsyftas. Sä wida de af en wärd Ledamot hos Högl. Ridderstapct och Adeln Herr Friherre Sr a el von Hollstein anförde anmärkningar öfwer förment wälld i Laaskipningen, derom klagsmäl stan alla Landsorter stall förspörjas, innefatta amren, öfwer hwilka Lag-Utskottet äswen borde sigi utläta, sär Utstottet wördsamt anmäla: att dä Lag-Utskottet icke bar någon befattning med Lagskipningen i Landet och således är utom tillfälle att känna i hwad män stikå klagomäl kunna wara grundade, och Ut, stoltet icke eller lärer tillhöra, att af offenteliga blad samla oftast ensidiga och vtillsörliteliga underrättelser derom; sä bliswer det för Utstottet omöje ^ligt att hwad oi> skränkt granskning än mä Utskottet uov - ni4 Den z Julik. dragas, af Herr Justitie-Ombudsmannens Berättelse och Diarier meddela upplysningar ock yttrande om möjeligheten för honom, att uppsöka flere anledningar till ami, an i sädane mål der klagomal bliswit hos honom anförde. Hwi>ket allt femte någre Ledamotens serstildte meningar, Riksens,Högl. Ständers pröfning wördsamt underställes. O. ebro den ga Juna izls. Pä högloft. Riddoch Pä Högw. Prest-Ttändcts AdelnS Led-wägnar, Ledamöters magnar, lU. kö Lrröwfelr. I o k. Ho cl ren. Pä Wallofl. Borgare-TtäkPä Hederw. Bonde-Stänbets Led. magnar, dets Led. magnar, ^l. lkönc^vist. gullers Ericsson. Utdrag af protocollet, hållet hos högloft.
Som jag af tjenstegöromål varit hindrad alt öfvervara R. o. Ad:s öfverläggningar i dag, så har jag icke heller hört, hvilka anmärkmr som blifvit framställda emot min motion och är således icke i tillfälle att kunna bemöta dem; men som jag redan vid förra öfverläggningen i ämnet erfor, att åtskilliga ledamöter voro af den åsigten, att mitt förslag skulle föranleda till så stora utgifter att de snart sagdt icke vore möjliga att åstadkomma, och dessa ledamöter icke kunde förmås att frångå den åsigt, de sålunda fattat, så har jag trott mig böra göra del tillägg till min motion att, i händelse samma åsigter äfven skulle delas af de sammansatta Utskrns medlemmar vid en noggrann pröfning, motionen åtminstone måtte i så måtto vinna framgång alt det blefve bestämdt, att fattigvården skulle länsvis ombesörjas, men att medlen dertill icke då måtte utgå från staten, utan utgöras af länets innevånare, d. v. s. alt i st. f. att socknens medlemmar nu skola bekosta underhållet uti de små fattigvårdssamhällena, skulle afgifterne dertill utgå af länets samtlige innevånare. Derigenom vinnes i allt fall det stora och vigliga ändamål, alt det blefve möjligt att skaffa fattigvård åt hvar och en, som deraf vore i behof, samt arbete åt hvarje arbetsför person. För den händelse åter alt Utsk. och RiksSbn icke heller skulle vilja ingå på della mitt förslag, så ser jag mig af min rättskänsla uppmanad att väcka en annan motion. För närvar, äger det missförhållande rum, alt en person af verklig nöd kan tvingas att begå brott och derigenom ådraga sig straff, äfvensom det kan inträffa att mun i brist på arbetsförtjenst eller laga försvar, oaktadt allt bemödande all det sig förskaffa, kan dömas till tvångsarbete, .lag föreslår derföre att hädanefter den, som bevisligen för afvärjande af trängande lifsfara begår olofligt tillgrepp, blir strafflös, samt att den som ålägges att skaffa sig laga försvar inom viss tid, men då tiden är tilländalupen erbjuder sig att förrätta hvilket arbete som helst eller alt emottaga den tjenst honom kan anvisas, icke må kunna dömas till tvångsarbete.
Fem års arbete å Fästning, utöfver hvad ofvan sagdt ar.” ”Vid Fängelseeller Fästnings-siraffs bestämmande i de fall, då korrtåre eller längre ”tid derföre satt är, pröfve Domaren om till”greppet af slöseri eller vårdslöshet fÖranledt va”rit eller ej; Så ock om andra omständigheter ”till strafftidens förkorrtande eller förlängande ”inom de stadgade gränsorne verka kunna.” ”Hvad tillgripet är skall återgäldas med Sex ”af Hundrade i ränta; Yppas brist deri, eger ”den, från hvilken tillgreppet skett, sedan den ”brottslige straffet undergått, samma rätt till ”hans person, som Lagen i allmänhet tillägger ”Fordrings-egare, i anseande till deras Gälde'”tiärer. ” r Tits bkn ings-B cilken, 1. Cap. 8 §. upphäfves. 2. Cap. i och 2 §. §. skola erhålla följande lydelse: §. i. ”Hos Konungens Befallningshafvande ”må man föreställa sitt ärende mundteligen, ei”ler genom en korrt skrift; och lägge Konungens Befallningshafvande den, som sökes, viss ”dag före, att therå svara. Ej måge sedan fle”re skrifter vexlas, ther Konungens Befallningshafvande ej finner nödigt, att fordra vidare ”upplysning i Saken.” 96 §. 2. ”Staller ej den, som sökes, den för”drande tillfreds, innan förelagd tid, eller mö”ter med svar, njute den Sökande sin rätt, ef”ter de skäl, han uppter.
Hvart och ett bränneri ställes under beständig kontroll, och ingen bränvinsapparat öfverlemnas till begagnande förr än kontrollpersonalen är tillstädeskommen, och, jemte öppningsförrättningsmännen, funnit allt i behörig ordning. Hvar och en som drifver ett bränneri, är förpligtigad till att i eller nära intill detta anskaffa ett eget varmt och rent rum med säng till kontrollpcrsonalens begagnande. Ingen kan fordra att erhålla kontrollbetjening till sitt bränneri, med mindre han, i städerna, 8 dagar, och på landet 6 veckor, innan det skall' börja drifvas, har derom gjort anmälan hos de i d6 g nämnde embetseller tjenstemän. Detta gäller dock icke om den som samtidigt med apparatens försegling uppgifver när han åter önskar få densamma öppnad. Så vida någon efter gjord anmälan förändrar sitt uppsåt eller af andra orsaker icke kommer att begagna sin apparat på bestämd tid, ersätter han de utgifter som äro föranledde deraf att kontrollanterne icke begagnats. § 24. För hvart och ett bränneri inrättas och auktoriseras ett protokoll till bruk för kontrollpersonalen. Anföres något deruti, sorn kan hafva inflytande på innehafvarens rättigheter, pligter eller åligganden, skall protokollet föreläggas honom, eller den som phans vägnar är tillstädes, till förklaring. Protokollet skall under afverkningstiden förvaras af kontrollören; när denne lemnar bränneriet afleverera» detsamma under försegling. 122 Norska Lagen angående Bränvins tillverkning och omdestillering. Finnes i bränneriet ej mer än en spritbehållare, bör all afverkning stanna medan spritbehållarens innehåll mates och profvas, och blir det derigenem åstadkomna uppehåll för innchafvarens egen räkning. § 26. När bränvinet är uppmätt och profvadt samt anteckning derom gjord i kontrollörens protokoll, skall innehafvaren, eller den, sorn å hans vägnar är närvarande vid förrättningen, medelst sin underskrift uti protokollet erkänna så väl qvantitet som gradtal af det uppmätta' bränvinet, eller deremot göra sina påminnelser.
Häggström, för ut dikningen af Svartbergsoch Nybruksmyrema i Säfvars socken, å 2,250 R:dr; hvilket lån skall återbetalas genom erläggande, jemte kronoutsk ylderna, af 112 R:dr 50 öre för åren 1850 med 1879, och 112 R:dr 38 öre för år 1880 2,587: 38. 2,474 : 88. » sedermera aflidne Postmästaren A. Wall, för sänknin gen af Degersjön och Lillsjön i Nysätra socken, å 2,700 R:dr, emot inbetalning af 5 procent årligen å lånets hela belopp, dervid 3 procents ränta beräknas för kapital-återstoden 2,308: 93. 2,243: 58. » af f. d. Expeditions-fogden C. J. Moritz, för utdik ningen af sjön Ökvattnet i Skellefteå socken, å 3,300 R:dr; hvilket lån skall, jemte 3 procents ränta från och med år 1851, återbetalas med en tiondedel årligen 1,202: 57. 901: 85. » deltagarne i sänkningen af Kroksjön i Bygdeå socken, å 2,520 R:dr, emot årlig inbetalning efter 186:1 års slut af 8 procent utaf lånesumman, hvarvid 2 procent ränta beräknas å kapital-återstoden 2,520: — 2,520: — » dito i utdikningen af Qvarnmyren, Atjälsmyren och Tattarsmoran inom Tväråmarks bys område i Säfvars socken, å 750 R:dr, emot dito efter 1862 års slut af dito dito, 750: — 750: — inom Norrbottens län: till deltagarne i utdikningen af det vid Niemiesels by i Råneå socken belägna Westi-träsk, å 906 R:dr, emot dito dito 906: —• 906: — » dito i utdikningen af Teurajervi, Lombolo m. fl. sjöar inom Öfver-Kalix socken, emot dito dito, 7,800: — 7,80Ö: —■ Transport: 4,044,481: 95. 7,894,782: 36. — 41 — Transport 4,044,481: 95. till deltagarne i utdikningen af sjöarne Bälingträsket, Lilltråsket, Staftjern, m. fl. i Neder Luleå socken å 3,320 R:dr, emot dito efter 1863 års slut af 8 procent utaf lånets belopp, hvarvid 3 procents ränta beräknas å kapitalåterstoden —.
St. allena rätt att genom Banken utgifva sedlar, som för mynt i Riket må erkännas.” R. St. äga således denna j-ätt uteslutande, och den utgör en väsendtlig del af Bankens functioner. Ordet ”allena” skulle genom antagande 23o * - D c ri 13 Mars f. m. af motionärens förslag ej hållas i tillbörlig helgd; och jag hemställer således, om något annat än Constit.Utsk. kan upptaga frågan. Men då jag är oviss, huru denna formfråga bedömes, öfvergår jag till några anmärkningar i hufvudsaken. Jag har bestridt privata actieägares intagande i Banken; och må det nu tillåtas mig att uppgifva, huru jag föreställer mig, att dermed skulle kunna komma att tillgå. Jag ber motionären emottaga min försäkran, att jag icke tror hans mening hafva varit sådan; men lagstiftaren är skyldig att förutse och taga i pröfning, hvad som kan hända. Den angifna fördelen för Banken skulle bestå deri, att dess x-eella fond vunne tillökning och styrka genom enskilda insättningar af silfver. Detta är visserligen ett sätt; men det gifves ett annat, som vigare leder till samma mål, och det är, att låta Banken sjelf förse sig med dét silfver, hon kan behöfva. En person sätter t. ex. in i Banken iooo R:dr i sedlar och uttager derför silfver. Nästa dag bär han det åter till Banken och erhåller derför en actie, som han tredje dagen belånar i Banken till fulla beloppet. Han är då actieägare, men Banken har ej bekommit ett korn silfver mera, änden hade förut; och genom täta förnyanden af en sådan operation får speculanten så många actier han behagar, utan att Bankens silfverfond i ringaste mån förökas, hvilket dock. skulle vara ändamålet med actieägares intagande. Jag förutser, att Banken genom den föreslagna åtgärden kan få utländska capitaler; men jag kan ej inse någon nytta deruti, att räntorna gå ur landet, om ej denna förlust motväges af en utaf capitalerna framkallad stigande industri, och sådant är alltid problematiskt. Slutligen får jag framställa en betänklighet, som jemväl torde vara förtjent af eftersinnande.
Dessa Medborgare böra framför allt lindras och underhjelpas om Samhället skall kunna äga bestånd , och rättvisa och billighet vara något mera än blott tomma ord, hvarmed felagtiga grundsatser ofta prydas, och det inskränktare begrepp-1 förvillas. Friherre Cederström, Jacob: Bland de frågor, hvilka tillhöra Riksens Ständers öfverlägga zrngar, är Bevillningen en af de vigtigaste. Om Bevillningen är ojämt fördelad, bereder den missnöje och tillintetgör känslan för Samhällets väl. Enligt nu varande Bevillningsgrun^ der, är massan af Nationen mycket tryckt och Den 24 Martil, /. nu jag anser för min del 1810 års Bevillningsgiunder åstadkomma en j-mnare fördelning, da de af Herr von Törne dervid föreslagna rättelser iagttagas. Jag kan icke ins amina med de Ledamöter, hvilka yttrat, att allmänna OpiJ nionen skall för närvarande gilla 1812 års grunder. Jag tror för min del, att om RidderJ skåpet och Adeln nu m; d lugn pröfvar båda BevillningsSystemerne, skall det afår 1810 befinnas äga ett stort företräde framför det af år tSi2; och om några rättelser uti det förra skulle anses nödige, gifveg dertill ännu "tilid räckeligt rådrum; men i händelse de nu gällande Bevillnings-grunderne skulle å nyo antagas, instämmer jag uti den reservation Herr Uggla afgifvit. Herr af B naelman, Gustaf: Jig kan för ingen del vitsorda det dröjsmål med Förslaget på Bevillnings-grunderna , som velat Bed villningsUtskottet tillvitas. Det inkom redan den 23. Januarii , och blott 4 dagar föra det nu upplästa Utlåtande, fick Utskottet del af de innom Höglofl Ridderskapet och Adeln sednast skedde Anmärkningar.
Varder blott en del af dessa böter gulden, »förvandlas återstoden» etc. alt vid slutet af § 59 orden: »det förstnämnda hemmanet» må förändras till: »hemmanet eller lägenheten»; och slutligen att, med afseende å de skärpta ansvars-bestämmelser förslaget innehåller, följande stadgande måtte vid slutet af 9 Kapitlet under särskild § tilläggas: »För öfverträdelser, hvilka i denna förordning äro med ansvar belagde, må »särskildt vite icke stadgas; ej eller redan bestämda vilen i dylika mål vinna »tillämpning.» Med iakttagande af nu angifne förändringar och tillägg, anser jag författningsförslaget vara antagligt, och hemställer i underdånighet, om ej Eders Kongl. Maj:t täcktes öfverlemna detsamma till Rikets Ständers pröfning och godkännande. Derest ifrågavarande förslag till ny Skogs-Ordning, eller de grunder på hvilka detsamma hvilar, skulle antagas, blifver det, på sätt kommittéen anfört, oundgängligt, icke allenast att, utom det högre undervisningsverk, som redan finnes, nemligen Skogs-Institutet å Kongl. Djurgården, äfven lägre skolor till erforderligt antal inrättas i landsorterne, för meddelande af kunskap om skogarnes ändamålsenliga vård och skötsel samt bildande af skicklig skogsbetjening, utan ock att den i förslaget förutsatta nya Skogs-Styrelsen i hufvudstaden organiseras samt ett förökadt antal skogstjenstemän i länen tillsättes för att bringa till verkställighet åtgärderne för den regelbundna skogshushållningens allmänna införande och för att vaka öfver de i sådant afseende nödige föreskrifternas efterlefnad. Enligt kommittéens förslag skulle årliga kostnaderne utgöra: För Skogs-Styrelsen R:dr R:mt 25,500. » den erforderliga skogs-staten i Länen 232,800. » sex Skogs-skolor 13,500. hvarjemte kommittéen för Skogs-Institutet upptagit det belopp, som dertill för närvarande är anslaget 7,750. Summa R:dr R:mt 279,550, 88 Kongl. Moj.ls Nåd. Skrifvelse
Föredrogos å nyo och biföllos följande, sedan forlidna gårdag på Bordet hvi - 86S Den Zi Juli e. m. lande Betänkande oc!» Memorial fran Stats» Utfkottet af den 19 Juli; 1:0 Angående RjddarhusCassans ersättning för förskjutna Expensmedel tili Rid» darhu&Canzdiets behof. 2:0 Angående StåndsCanzliernas aflöning» - Upplästes å nyo StatsUtskottets förlidne gårdag på Bordet lagda Betänkande och förslag lill reglering af åtskilliga omständigheter, hvilka äga gemenskap tned Rikets yenningeväsende, samt det större Creditrvet och Discont;.atiigheten i Banken för Kongl» Allmänna Magazonsinrättuingen och Riks* gäldsGonloiret. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att detta Betänkande måtte öfverlämnäs till BancoUtskottet, för att deröfver yttra sig. Hevi" Cederschöld, Pehr Gustaf, uppläste följande; Höglofi. StatsUtskottet föreslår i det nu upplästa Betänkandet: ”att ! Fastighetslån ”böra af Banken utlemna» mot 4 ProCents ”■renta och a ProCents årlig afbetalning Thin 21 Juli e.y m’ 999 '■'.på primitiva Capitalet.” Jag har åtskilliga gånger tillförene förklarat mig euxot dylika lane-inrättningar med under-laglig renta, och sökt visa, att de endast skulle tjena tili att rikta vissa redan välmående, men ingalunda blifva ett understöd för den verkligen behöfvande, eller en tillflykt för den törlägne. Jag vill nu blott hafva äran tillägga, att en slik inrättning otvifvelaktig^ skulle gifva den enskilda vinningslystnaden ett bedröfligt tillfälle, att suga den återstående märgen ur de redan svaga arbetande armarna. Capitalisten skulle nämligen skynda sig att köpa jord, ej för att bibehålla och odla den, utan blott för att belåna och genast åter sälja den, med den vinst, hvartill förmånen af ett sådant Bancolån berättigade.
Å, grömmingen, har han det? Hvarför har han varit ute och kört då? Jan Anders. Hur ska jag kunna veta det? Vet jag, hvarför han är ute och kör? Han hade la inte annat te göra, tänker jag. Lars Anders. Nej, han hade väl inte det. (Paus.) Brita Stina. Det var då väl, att kaffet har stått på hela tiden. Annars hade I fått vänta länge. Lars Anders. Ja, det ska bli mums i den här väderleken. (Kort paus.) Jan Anders. Si för mig var det nog bra, att patron var ute. För jag fick köra efter ve’n, som låg bort i skogen. Lars Anders. Det var ju bra det. Jan Anders. Det var inte så bra heller. För vi hade frusit i två da’r, innan vi fick’en. Lars Anders. Det var ju illa det. Men hvarför hade I inte farit efter’n förut då? Jan Anders. För det var ingen väg. Lars Anders. Ja, men ni kunde väl skotta väg? Jan Anders. Nej, si det kunde vi inte. Lars Anders. Hvarför det då? Jan Anders. Jo si, för de andra bönderna hade också sin ved ute. Och di kunde ju skotta lika så väl som jag. Lars Anders. Brita Stina. Jan Anders. Lars Anders. Ja, det kunde de, förstås. Jan Anders. Och hade jag skottat, så hade jag liksom varit dräng åt dem. Lars Anders. Det säger jag med. (Kort paus.) Brita Stina. Var så god, gubbar, här har I kaffet. Brännvinet får I hämta själfva. Jan Anders. Det var rejelt sagdt, du Lars Anders. Lars Anders (hämtar flaskan). Det var det, Jan Anders. Och det super vi på. (De taga hvar sin gök.) Det är märkvärdigt, hvad potatisen smakar bra, när han är lagad på det här viset. Jan Anders. Det stämmer, det. (Paus.) Jag har kommit hit annars, för jag tänkte, vi skulle tala litet om den här gärd’sgård’n. Lars Anders. Jaså. Ja. Om vi skulle tala om det då. Jan Anders. Det ska vi göra. Men vi ska tala med reson och inte vara omedgörliga. Lars Anders. Ja, inte ska jag vara påstridig. Jan Anders. Ja, inte jag heller.
Beträffande sedermera Tack-och Barlasl-jernet afSjöoch Myrmalm, hafva, på sätt ofvan är nämndi, Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden derå stadgat införselsförbud, men Presle-Slåndet ansett detsamma böra få införas mot 2 R:dr tull på 8 R:dr värde, och, i afseende å utförseln, endast Ridderskapet och Adeln godkänt Utskottets derå utsatta förbudsbestämmelse; hvaremot de öfrige Stånden ansett böra få utföras, Preste-Såndet mot 16 sk. tull per Sk® och Bonde-Ståndet mot en afgift af 2 R:dr Sk®, med 8 R:dr värde, samt Borgare-Ståndet sålunda, att tullen bestämdes till 16 sk. Sk®, men att utförseln skulle få ega ruin endast uppå ansökan af hvarje producent och under de af Kongl. Maj:t bestämmande con t roller, tillräckliga att förhindra export af Bergmalms-Taekjern. Med anledning häraf, hemställer Utskottet, att, angående införseln, Preste-Ståndet ville instämma i de öfrige Ståndens åtgärd att bestämma förbud, och, rörande utförseln, att Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden ville frånträda sina sins emellan skiljagtiga beslut och förena sig i Utskottets af Ridderskapet och Adeln antagna förslag, att äfven deremot bör stadgas förbud. — Skulle åter å denna framställning - Bevillnings-TJtskottets Memorial, N\o 41. 65 ning icke fästas afseende, föreslår Utskottet, med hänsigt först till införseln, en så lydande proposition: 129:0. Den, som, lika med Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden, bifaller Utskottets förslag, att Jern: gjutet: Tackoch Barlastaj Sjö- och Myrmalm bör lill införsel förbjudas, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, medgifves detta slags Jern till införsel mot 2 R:dr tull per skeppund stapelstadsvigt.