Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndets beslut om tryckning och utdelning bland riks-ståndens ledamöter af förenämnda förslag, jemte dithörande reservationer och öfriga bilagor; beslöt Ridderskapet och Adeln forsin del, att en ny af 500 exemplar bestående upplaga al lagberedningens förslag till straffbalk, lag om verkställighet af fängelse-straff, författning om nya strafflagens införande och hvad i afseende derå iakttagas skall, samt de föländringar i grundlag, som lagberedningen ansett blilva nödiga om den föreslagna nya strafflagen antages, jemte samtliga till dessa förslag hörande motiver och lagberedningens protokoll af den 25 November 1814, med dervid fogade reservationer, äfvensom de till statsrådets och högsta domstolens protokoll, som åtföljt Kongl. Maj:ts vid sednaste riksdag till Rikets Ständer aflåtna nådiga propositioner om antagande af ny strafflag, och angående lag om verkställighet af fängelsestraff, bör genom Expedilions-ulskoltets försorg, och på bekostnad af de till riksdags-utgifternas bestridande anvisade medel, tryckas in qvarto samt att dervid de af Kongl. Majit vid sista och innevarande riksdag föreslagna förändringar i lagberedningens ofvanberörda förslag böra anmärkas; och skulle de öfrige riks-stånden, genom utdrag af protokollet, inbjudas att i detta beslut sig med Ridderskapet ocb Adelli förena. S. D. Föredrogs och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Stats-utskottets den 16 dennes e. m. på bordet lagda utlåtande N:o 57, i anledning af Kongl. Majit nådiga proposition, i fråga om indragning af hof-jaktvarfvet. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-utskottets nedannämnde den 16 dennes e. ni. på bordet lagde utlåtanden: 90 Prot.-utdrag den 28 Februari 1848.
En Justitiae-Stats-Minister, som tillika alltid skall vara Ledamot af Konungens Högste Domstol; En Stats-Minister för Utrikes Ärenderne; Sex Stats-Råd, hvaraf minst Tre böra hafva tjent uti civila beställningar, samt Hof-Canzlern. Hvarje StatsSeereterare, eller den bans Embete förestår, äge Säte och Stämma i StatsRådet, då han der föredrager, eller då Konungen låter der eljest förekomma mål, som till bans befattning böra. Ej må Fader och Sou, eller två Bröder, på en gång vara ständige Ledamöter af Stats-Rådet.. §• Stats-Secreterare skola vara Ejra, nemligen: En för Krigs-Ärender; En för Kameral-, Landlhushållnings-, Bergshandteringssamt andre dermed gemenskap ägande Inrikes Civila Ärender; En för mål rörande Drätsel-Verket, Inoch Utrikes Handeln och Slöjderne, samt En för Ärender, sorn angå Religionen, Eccle Formen. 5» Stats-Rådet skall bestå af Tio Ledamöter, hvilka äge att alla der förekommande ärenden öfvervara. Ej må Fader och Son eller Bröder på en gång vara Ledamöter af StatsRådet. 6. sif Stats-Rådets Ledamöter skold Sju vara Chefer, hvar för sitt Departement , nämligen : Justitice-Stats-Ministern för Justitice-Departementet; Stats-Ministern för Utrikes Årenderne; för Utrikes Departementet; En Chef och f öredragande StatsRåd för Landtförsvars Departernen - Constilutions-Utskottets Utlåtande N'.o 1. 3 siastique-Verket, Allmänna Uppfostran och den offentliga Fattigvården. §• Konungen late uti Stats-Rådet Sig föredragas och afgöre der alla Regerings-Ärender, utom de ministeriella, eller dem, sorn angå Rikets förhållanden till fremmande Magter, samt Commando-mål, hvarmed förstås sådane, som Konungen, i egenskap af Högste Befäl hafvare öfver Krigsmag ten till Lands och Sjös, omedelbarligen hesörjer. §•
Hvad Herr von Qvanten yttrat, rörer ej denna fråga; om det förslag, hvarom han talat, skulle bilallas, var det i synnerhet fråga om minskning i den summa, sorn genom allmänna Beviilningen skall utgå och icke behöfde i alla fall afgå på de Bevillnings-titlar, hvilka Utskottet nu upptagit. Herr Hjerta, Gujiaf: Den uppkomne discussionen har hårrört deraf, att man ansett aaken vara annan ån den år. Detta Betänkande år blott en provisorisk redogörelse, öfver hvad man kan beräkna såsom inkomst för Staten. Grunderne för denna beräkning måste fastställas innan StatsUtskottet kan företaga någon ordentlig reglering af utgifterne. Detta Betänkande mäste således först afgöraa. Jag tror ej med Friherre Cederström, att man kan provisoriskt uppgöra Statsregleringen, innan inkomsterne åra någorlunda bestämde. Jag anser således att sälten ej bör så behandlas, som Friherre Cederström föreslagit, att nemligen Betänkandet skulle hvila, tills grunderne för Bevillningearti klarnes utgörande, blifvit sfgjorde, samt anhåller derföre, att det antingen måtte antagas eller återremitteras. Hvad sjelfva saken angår, får jag lika med Friherre af Nordin, fästa uppmärksamheten deruppå, att allt hvad som röyer Bevillnings - artiklar, är blott provisionel uppgjort, endast efter de summor, som för de föregående åren influtit. Så har StatsUtskottet handlat vid alla föregående Riksdagar, allt sedan 1809. Som StatsUtskottet läknat deruppå, att de blifvande grunderne för Bevillnings-pos - Den 2a April e, m. 555 slernes utgörande snarare skola gifva anledning lill ökning an minskning i de af Utskottets provisionelt upptagne summor, har Utskottet i detta afseende ej trott sig handla orätt.
Bland anmärkningar torde först böra till besvarande upptagas det af en Ledamot utaf Högvördige Preste-Ståndet famställda förslag, att brätivins-bränningen måtte helt och hållet förbjudas eller ock nu gällande Författning på det sätt bibehållas, alt tillverkningstiden årligen minskas med en månad, så att handteringen inom tre eller högst fem år alldeles upphörer; och som Utskotten anse ett direct förbud emot bränvins-bränningen, under närvarande förhållanden, icke kunna lill vägabringas, samt ett bestämmande på förhand om hvad efter flera års förlopp bör i detta afseende åtgöras icke eller synes vara lämpligt, hafva Utskotten funnit berörde förslag icke kunna vinna afseende. Beträffande vidare de anmärkningar, som rörande den i 2 af förslaget stadgade grund för bränviusbränningen blifvit afgifne; så har en Ledamot utaf Höglofl. Ridderskapet och Adeln, under åberopande af sin Bevillningssamt Allm. Besa.- och Ekon.-Utshotteris Utlåtande, ]\:o 5. 3 vil Betänkandet fogade reservation, framställt det förslag, att bränvinsbränningen borde upphöra att vara ett jordbruket åtföljande privilegium och förvandlas till en för hvarje Svensk man fri näring, utan inskränkning till tid, pannerymd eller redskapens beskaffenhet, emot beskattning efter högsta möjliga tillverknings-beloppet, dock med nedsättning i beskattningen å de enkla, mindre pannorna, som voro beräknade endast för husbehofs-bränning; hvilket förslag, hvarigenom de öfverklagade olägenheterna af bränvinels missbruk förmenats småningom komma att försvinna, blifvit af åtskillige Ledamöter inom samtlige Riks-Slånden, dels med, dels utan förändringar, i serskildta delar deraf understödt.
Att, hvad åter beträffar det andra slags arbetet af Allmogen i ofvannämnde Sju Härader, det väl icke kunnat utrönas, när och huru ett sådant arbete tillkommit, såsom från äldre tid utgjordt, men att dels Krono och Kronoskatte-Bönderne i Torna, Bara, Harjagers, Frosta och Färs-Härader den 8 December 1782, då Dahlby och Flyinge Kungsgårdar borlarrenderades för Kronans räkning, blefvo skyldige förklarade, att likasom förut hade skett, emot vedergällning af vanlig förtäring, afbärga ängen Räften, dels ock samma Allmoge i Onsjö och Rönnebergs Härader, efter det denna äng sedermera en tid varit särskildt, utan rättighet till något arbete derå af denna Allmoge, bortarrenderad, genom en Kongl. Resolution af den 18 December 1760 ansetts böra fortsätta den förut, sedan äldre tid tillbaka förrättade höstnad å ängen, såsom då mera till Kungsgården återkommen och af Stats-Utskottets Bet änkai ulen. 53 ett slikt arbete i behof, men att en annan ordentligare dagsverks-reglering och fördelning emellan dem och öfrige arbetsskyldige Allmogen skulle i detta afseende verkställas. Att Kongl. Majit jemväl,genom tvänne andra Resolutioner af samma dag i allmänhet förklarat, det Prebendeoch Hospitalshemman, men icke Boställsoch Militieeller Domkyrko-Annexe och Mensal, Scholeoch Predikostolshemman, inom förenämnde Härader, kunde, utan särskilde befrielse - Resolutioner, från deras vanliga Sommar-arbeten vid Kungsgårdarne undantagas: och att, vid ett af Kongl. Majlis Befallningshafvande, i alla vederbörandes närvaro, den 16
Utom dessa eger Kontoret, enligt meddelad uppgift, ofullständiga kartor eller be•krifningar, angående : 7 socknar i Kalmar län, 3 dito i Jönköpings dito, 1 dito i Ostergötlands dito, 1 dito i Södermanlands dito, 44 dito i Stockholms dito, 2 dito i Upsala dito, 4 dito i Orebro dito, 1 dito i Wermlands dito, 5 dito i Kopparbergs dito, 2 dito i Jemtlands dito, tillsammans 70 st., hvilka till en del upprättats på bekostnad af ofvannämnda anslag. — 37 — 3:o Försäljningen af Jemtlands läns karta. Debet: Balans från år 1861: Inkomst: Kredit. Utgift: För kartors färgläggning 53: 25. Leverering: Till Kongl. Stats-kontoret 50: —- Balans till år 1863. Debet. Balans från år 1861: Tillgångar • Uppbörd. Statsanslag för omarbetande af General-landtmäteri-kontorets registratur - jordeböcker 2,500: — Böter 1,847: 94. Kredit. Utgift. Balans till år 1863. Vid jemförelse emellan förestående tabell och den, som för nämnde medel finnes intagen i 1863 års revisionsberättelse, visar sig, att den härofvan upptagna ingående balansen betydligt understiger den i 1861 års räkenskap utbalanserade summa. Orsaken härtill är den, att sedan Kongl. Kammar-rätten under den 21 April 1863, med anledning af derstädes framställd,.anmärkning, rörande redovisningssättet af bötesmedlen, till begagnande godkänt ett af Ofverdirektören för landtmäteriet i riket upprättadt räkenskapsformulär, enligt hvilket, på sätt instruktionen den 4 Maj 1827 föreskrifver, endast den del af ådömda böter, som tillfaller Kontoret, redovisas, hvaremot de föregående årens redogörelser omfatta hela de ådömda beloppen, hade räkenskapen för revisionsåret blifvit efter nämnde formulär inrättad. De tvenne särskilda, af Ingeniören G. Ljunggren och Landshöfdingen S. P. Bergman öfver anslaget till detta arbete upprättade redogörelser, hvilka i Kongl.
De remitterade handlingarne jemte Arkivarien Björkmans och Advokatflskalen Billberghs afgifna yttranden varda i underdånighet bifogade. Med djupaste undergifvenhet framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majrts H. M. MUNTHE. J. R. GEIJER. CLAES LIVIJN. A. LILIENBERG. JOIL AXEL ORBOM. N. P. UDDENBERG. HUGO FÅHRAEUS. J O. WEDBERG. underdånigste, tropligtigste undersåtare och tjenare: G. A. SPARRE. LARS STJERNSTEDT. C. O. LAGERBJELKE. AUG. TÖRNQVIST. Stockholm den 12 December 1864. G. Schöne. Ödmjukt Memorial Efter erhållen del af Rikets Ständers Revisorers i underdånig berättelse den 14 sistlidne Oktober framställda och genom nådig remiss den 22 påföljda November Kongl. Hofrätten meddelade anmärkning derom, att en del verifikationer till Kongl.
Dessutom grundar sig hela denna fördel derpå, att myntet skall vara 12-lödigt, och fördelen försvinner, så snart detta rubbas. Det enda vore, om man för beqvämligheten skull kunde vid vigtberäkningen utesluta det ofantliga bråket utöfver 534 ass på Riksdalern. Jag anhåller således om proposition, alt Ridder - Den 19 O c t o b e r f. m. 3i skåpet och Adeln mi förblifva vid sitt beslut, alt för 128 sk. BancoSedlar skall erhållas så mycket fint silfver, som belöper på ett Riksdalerstycke, efter 1664 års myntfot. Herr von Troil'. Så vidt jag fattat det förbehåll, som gjordes vid beslutet om första punkten, innehöll det blott, att Ridderskapet och Adeln skulle hafva fria händer vid afgörandet af den iarte. För öfrigt har man velat finna 1664 års myntfot obestämd derföre, att utmyntning i sednare tid skett på annan grund. Men jag kan icke finna, att ordaförståndet af 1664 års författning, genom en i sednare tid utfärdad förordning, kan blifva tvetydigt. Hvad angår de 3 eller 4 fotter en värd Ledamot omtalat, för R:dr, Daler 0. s. v., så göra de ingenting till saken, då här icke är fråga om annat än-sjelfva Riksdalern. Således tycker jag, att vi med de andra 3 fotterna hafva ingenting att skaffa. Herr Cederschjöld har yttrat, att nyttan af Speciemyntets jemnhet med victualie-vigten vore ingen, då menige man ändock icke kunde pröfva silfverhalten. Men detta hinder kan lätt afhjelpas genom den enkla åtgärd, alt man på myntet inpräglar, huru stor qvantitet silfver det innehåller.
S ta tsråd s-prot o k ol l öfver Justitie-, Civil-, Finansoch Ecclesiastik-ärenden för den 9 November sisth år inhemtat, det åliggandet för Stockholms stads kassa att med 10,000 r:dr årligen bidraga till underhåll af härvarande läroverk tillkommit i öfverensstämmelse med stadens eget medgifvande, under förbehåll att tolags-afgifterne linge uppbäras elter de i Kongl, brefvet den 20 No v. 1816 stadgade grunder och till påräknad t belopp, hafva, vid sådant löi hållande och då, enligt hvad samma protokoll vidare gifver vid handen, de i afseende på telagens beräknande sedermera vidtagne förändringar icke åstadkommit minskning uti stadens deraf påräknade inkomster, utan fastmera tillökning, så att, då år 1816 tolags-afgifterne utgjort 90,428 r:dr och stadskassa ns andel deraf 31,136 r:dr, hade samma inkomster år 1845 stigit till 151,864 r:dr, deraf stadskassa!! tillkommit 80,994 r:dr, hvadan följakteligen stadskassans inkomst af tolagen ökats lill nära tredubbelt belopp emot hvad den år 1816 utgjorde, Rikets Ständer funnit sig icke böra bifalla E. K. M:s, på anförde skäl. gjorda framställning om ett årligt anslag af 10,000 r:dr i ändamål, att Stockholms stad måtte befrias från ofvan omförmäide bidrag till härvarande läroverk. 6:o Gymnastiska Central institutet. För denna inrättning har E. K. M. äskat ett ökadt anslag af 633 r:drl6 sk., hvaraf 200 r:dr skulle användas till lön förhöj ning åt Öfverläraren, på det att en skicklig person måtte finna anledning att vid institutet, qvarstanna, för att vid föreståndarens afgång kunna blifva hans efterträdare; 300 rdr till Fxpe 'itions Utskottets Förslag till vnd. Skrifvelse, N.-o aJa.
Så några tunga gravensteinare och renetter i botten, därpå ett par fransyska päron lättade från omhöljet, och några af de klaraste astrakanerna. Mellanrummen fyllas med de största bigaråerna och nu kommer kronan på verket. D e skönaste persikorna bäddas på blad och mellan dem de mognaste drufvor i lätt hängande klasar, sammanbundna upptill där stjälkarna döljas af en hvit ros. Nu är mästerverket färdigt tack vare fruns konsterfarna fingrar, men det är sannerligen ingen lätt sak att göra sådana lyckliga ostar till lags. Måtte blott den tiden icke komma, då det icke är så noga som nu, då den unga kvinnan, som nu får emottaga den dyrbara korgen, kanske får nöja sig med äppelkartarne, som skola användas till fruktsoppan. Emellertid trippar vår lycklige fästman försiktigt i väg med sin korg, som om " han hade ärter under skosulorna, för att rädda den ned i ångbåtens aktersalong. Men där, nedanför trottoaren på körbanan framför ståndet, har en åskådare, en liten sexårig parfvel stått och betraktat hela härligheten. Håret hänger stripigt och ulligt fram under den trasiga mössskärmen, fötterna äro bara, och jackan är utan knappar. Han håller händerna i byxfickorna och riktar sina stora blå ögon med ett drömmande uttryck på de skimrande frukterna. Näsborrarna vidgas, liksom ville han supa in doften, och den lilla röda munnen får en smärtsam hopknipning. Han krafsar omedvetet med fingrarna, som om han i fickans dammiga hörn ville söka en slant. A c k nej. Där utbreder sig för hans ögon barnasinnets njutning, men honom, den lille » barfotalassen », är den nekad. Emellertid har fruktfrun ordnat sina korgar och får nu sikte på sina skatters beundrare. Hon lägger armarne i kors och ser på honom med en lång forskande blick, en sådan under hvilken tankarna samla och tyst ordna sig på ett mål. Gossen slår småningom ned ögonen och vänder sig om för att gå. Då ropar hon kraftigt: 2Gosse du, lille du, kom hit! » Han kommer sakta, skygg och tyst. » Du vill väl ha ett äpple du? — hva ' sa '? » » Jag har ingen. ingen slant. » » Tror d e t.
R:dr 100,000: — och, under sednast förflutna månad, utaf de till undsättningar efter 1845 års missväxt anvisade medel å mindre kreditivet , 100,000: R:dr 200,000: • från Kongl. Kommers-kollegium, utaf Ulldiskont-kreditiv-medlen: under år 1844 R:dr 25,250: — —■ „ „ 1845 — 16,200: „ „ 1846 — 23,060: och Januari—Oktober 1847 28,130: 92,640: från^Direktionen öfver arméens pensionskassa, utaf ackors-regleringskredilivet: under år 1846 5,908: Efter afdrag af dessa lill Riksgäldskontoret återbetalda kreditiv-summor R:dr 298,548: samt kontoret godtgjorda räntor å ull-diskon-kreditivet 2,517: 42. 8- 301,065: 42. 8 uppgå Riksgiilds-kontorets utgifter i anledning af derå anvisade kreditiver till ett sammanlagdt belopp af StaisUtskottets Memorialj No a. 23 Med undantag af tills vidare förräntade medel och hvad som eifordrats för godtgörande af de å kreditivet i.hanken vid 1843 och 1846 års slut uttagna summor, hafva Riksgäldskontorets alla öfriga utbetalningar utgjort: under år 1844 R:dr 3,691,596: 46. — „ „ 1845 4,478,716: 37. 10. Tillsammans
Man vet hvem Cecco är, trasteverinaren Cecco. Men ni, en främling, kan ej veta allt. – Jag tror han såg bra ut ... bättre än prinsen. – Det beror på tycket. – Umgås han icke hos sina slägtingar? – Hvad kan jag känna derom ... Huru befaller ni nu er väg, signor? – Oåtkomlig! mumlade vikomten för sig sjelf ... Men bestämdt snuddade ett papper mellan Ceccos och den ädle kusinens händer ... Ha, om något hinder finnes från detta håll, då ... Och jag återser henne ingenstädes och kan ej göra min uppvaktning förrän i morgon. ... Vet du något ställe der jag kan få mig en flaska orvietto? frågade Ville-Rosny, som slutligen kände törsten lägga band på fantasien. – Si, signor ... Tutto vicino di qui, svarade Cecco och tog af åt en bakgata. Ehuru det ej var så »helt nära», som facchinon utlofvat, stannade han snart utanför en bottegha, öfver hvars dörr följande inskrift stod att läsa: Sale e tabacchi. Spaccio di vino e di acqua-vite, hvilket vill säga att man sålde salt och tobak – tvänne varor, på hvilka det är monopol i Italiens flesta stater – samt viner och spritdrycker, hvilka äro öfverlemnade åt den fria konkurrensen. – Ecco, signor, sade Cecco och pekade på den öppna dörren, è la bottegha della mia sorella. – Ah, svarade vikomten skrattande, det är din systers butik; då är det ej underligt att du fört mig hit, ehuru vi gått förbi minst tre eller fyra osterior. – Men här finnes den bästa orvietton i hela Rom, menade Cecco. På grund af denna försäkran steg vikomten in och begärde en flaska orvietto. Han hade väntat att Ceccos syster skulle se ut som ... som en qvinna bör se ut, hvilken säljer salt, tobak och bränvin – för att ej tala om de italienska drufvornas safter. Men han fick i stället se en ung flicka med de mest förföriska drag, frisk hy, brinnande ögon och plastiska former.
V. Å. i5. Se Hufvudtillarne, den andra. Dockor, Conservalions-, om fullbordande af, i Carlskrona. Se Carlskrona. Doinhafvanden i Åhs, Gäseneds och Kullings häraders domsaga, om kronosäteriet Ollestads anslående till boställe åt. VII. B. 297. VIII A. 71. Domkyrkospanmål, om tillgodonjutande för Hernösands stift af den derifrån till Upsala stift nu utgående. lil. 334- IV. R. gt. B. 588. E. 7. Domstolar, särskilda, om upphörande af vissa. II. 146. R. 209. VIII. E. 177. om skyldighet för, att lemna pastorer förteckningar öfver sakfällda personer. Se Kungörelsen d. 27 Augusti t823. ( 34 ) Dinner, Gustaf Wilhelm af, yttranden. V. 125. D’Orchimont, Wilhelm Albrecht, yttrande. II!. 347. Drätselcommission, Stockholms slads, 0111 creditivratt för, i Banken. Se Creditivratt. Duellsplacatet, om upphäfvande af. II 513. Dukater, angående. Se liioch ulvexlingsprisen å duka ter. Duwalls, Landshöfdingen G., reduciionsfordran, angående den verkställda liqviden af. II. B. 4T1- A. 5o3. Dylta Svafvelbruksägare, i fråga 0111 inhibition tills vidare af Rikets Ständers beslut rörande tillvugabi ingande af en reglering emellan dem oell Kihls, Axbergs samt Hofsta socknar. 11. 535. IV. R. 3q. VI. B. 400- VII. A. 45. Döderhultsviks köping, angående stapelstadsprivilegier för. III. 148. IV. R. 248. XVIII. B. 176. XIX. A. 270. XXII. U. 543. XXII!. A. 188.
Ehuru nägon werkställighetsälgärd wid detta mål ännu icke blifwit lagd, har jag mig likwäl serskilt noga bekant, att de af Konungens embetLtliän som härmed kunnat äga befattning, bade redligcn erkänna den owilkorliga nödwätidighetcn af en sädan anstalt, pä der sä Regeringens som Ständernas afsigter en gang mätte komma ur belägen» helen att wid manga tillfällen twärstanna eller mistrcktas af brist pä lilförlirelig kunskap, och att ds äfwen lika redeligen welac befrämja ett till ändamälet ledande bestut om anstaltens werkställande: och är det mer än sannolikt att ett sadant bestut more till »verkställighet boredt, derest ej, under ä ena slvan ofullkomligheten af wista till statsutgifterna gjorda anslag, och ä den andra uödwändig» Heten att till inträffande tillfälliga utgifter anwän» da äfwen förut oparäkuade inkomster, det bekydligg hindret af brist pä penningetillgäug hade mött. Af denna anledning, och dä utan twifwel Riksens Ständer ej frän detta riksmöte skiljas, uran ait hafwa försatt regeringen i tillstånd att numera uran en bekymmersam willrädighet om medel kunna bestrida statsutgifterna, utbeder jag mig ödmjukast fa förestå, det Riksens Ständer behagade, med de modificakioncr jag ofwanföre wisat mig äsyfta, hos Hans Maj-.t förnya berörde sin under» Den i Iunik.
De flera vigtiga skäl , på hvilka jag grundar denna min öfvertygelse, anser jag mig icke behöfva här upprepa. De framställa sig sjelfmant för hvar och en, sorn delar enahanda åsigt med mig i detta grannlaga ämne En säker autoritet för mitt omdöme tror jag mig dessutom ega, dels uti den dermed instämmande tydning, sorn flere Domare gifvit åt nu ifrågavarande dels uti den omständigheten att pensioner och förläningar nu mera sällan torde bort-? gifvas, utan att dervid tillika fästes det serskilda vilkoret af deras fredande från Borgenärernes anspråk, hvilket tillägg man förut lärer ansett mindre behöfligt; samt dels uti Kongl, Maj;ts, under den i5 November 1836, utfärdade Nådiga Reglemente för CirSlSiatens no Bil. till Log Utskottets Betänkande N:o 62. Pensions-Inrättning, hvilket uti 4 Art. 37 § uttryckligen stadgar;, ”Hvarken Pension eller Begrafningshjelp må för gäld med qvarstad beläggas, ej eller införsel deri meddelas ; utan skall pensionen oafkortad till pensionstagaren utbetalas och begrafningshjelpen till hans Sterb* husdelegare,” af Herr ContrcictsProsten Nordin, i anledning af 4 Cap. 10 Jag kan ingalunda förena mig med Höglofl. Utskottet, då Utskottet föreslår uti 10 § 4 Cap. ConcursLagen af år 1818 den ändring, att lönen för den, som tjensten förrättar, i stället för tjensthafvande gäldenär, under concurs, väl borde minskas under gäldenärs halfva lönebelopp, om gäldenära lön är stor ; men ej ökas utöfver gäldenärs halfva lönbelopp, om gäldenärs hela lön skulle vara så klen, att Vicarien ej kan af halfva lönen $ig uppehålla. Mig förefaller det underligt, att man vill knappa in för den Vicarien , som af halfva lönen skulle få för mycket; men ej öka till för honom, sorn af halfva lönen skulle få för litet.