Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Läser man igenom scenen hos Shakspeare, kan den visserligen i all sin korthet röra oss, och man får ej häller här glömma, att det dock är författaren som man i främsta rummet har att tacka för skådespelet; men den rörelse som framkallas af läsningen kan likväl icke jämföras med det öfverväldigande ljufva intrycket af den till verkligheten återvaknande gamle kungen, som återfinner sin trogna dotter Cordelia, sådant detta intryck åstadkommes genom Rossis konst, genom verldens största skåde-spelskonst, hvilken i denna * scen omöjligt kan beskrifvas, endast njutas genom åskådande. Det är för öfrigt ett fåfängt försök att vilja ens antyd-ningsvis skildra Rossis Kung Lear, vare sig i den eller en annan scen, och alt hvad därom skrifves kan icke gifva ens den aflägs-naste föreställning om lians konstnärskap. Detta kan med fullt skäl sägas utan fruktan att man därför skulle göra sig skyldig till någon konstförgudning. Huru skulle man t. ex. kunna beskrifva Rossis framställning af Lears efter den häftigaste öfverretning inträffade död i slutet af femte akten? Man ser gubbens plötsligt återvunna styrka, då han kommer inrusande med Cordelias lik, är vittne till de förebud till upplösning som inträffa efter denna öfver-ansträngning och efter det gäckade hoppet att dottern skulle ännu lefva, och följer slutligen med den mest spanda uppmärksamhet, huru dessa förebud öfvergå till slutföljden, huru Lears ögon, som i det längsta varit fösta på Cordelia, brista, och lifvet synes ha lemnat honom. Icke kan detta återgifvas med ord.Jag har hört läkare uttrycka sin förvåning öfver den rent af obegripliga naturtrohet, med hvilken Rossi på scenen fram-ställer ett dödsfall samt för öfrigt hvarje kroppsligt lidande. Detta har kanske träffat dem mest, ty de förstå det bäst Men om man hörde sig för på andra områden, skulle omdömet af sakkunniga otvifvelaktigt varda likadant öfver alt Rossi kan med mästerskap återgifva alla mänskliga känslor, framställa alla så väl kroppsliga lidanden, som själsrörelser. Hans konstnärskap är helt alt igenom.
Då, enligt 75 § Riksdags-Ordningen, tre Stånds mening i frågor af ofvanomförmälda beskaffenhet utgör Rikets Ständers beslut, kunna de erhållna återremisserna icke föranleda till någon vidare åtgärd. Stockholm den 29 Mars 1860 Reservation anmäldes af Jöns Pehrsson från Blekinge län. flik. till R. St. Besvärsoch Ekon.-Utskottets Memorial M 6. Ank. till Exp.-Utsk. den 29 Mars, kl. 12 midd. Memorial, i anledning af återremiss utaf Betänkandet JVs 2. Omförmälda Betänkande, hvaruti Utskottet afstyrkt väckta motioner om vissa ändringar i Seglations-ordningen, har af samtlige Riks-Stånden blifvit bifallet, med undantag af Utskottets yttrande i fjerde och femte momenterna, hvilka delar af Betänkandet utaf Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit med ogillande lagde till handlingarne; men då, enligt 75 § Riksdags-Ordningen, tre Stånds mening i frågor af omförmälda beskaffenhet utgör Rikets Ständers beslut, kan återremissen icke föranleda till någon vidare åtgärd. Stockholm den 29 Mars 18G0. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1860. Sammansatta Bevillningssamt Allm. Bcsvo. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 7. 1 ]tf:o Arik. till Exp.-Utsk. den 27 April 1860, kl. 8 e. m. Betänkande, i anledning af vackt motion om ändring i sättet alt expediera den så kallade kyrkoposten. Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion, hvilken blifvit till Utskottets behandling öfverlemnad, har Nils Jansson från Ostergötlands län, med hvilken J. Carlsson, N. F. Andersson, C. A. Larsson, Lars Magnus Knutsson, A. A.
Rikes förening med Sverige, endast skall offentligen ådagalägga, att Rikets Ständer val genast kunna besluta om sådana frågor, som hämta sin -grund i Rikets yttre förhållanden, men likväl med varsamhet och ett obrottsligt iakttagande af Grundlagarnes föreskrifter behandla alla de ämnen, sorn stå i sammanhang med deras rättigheter och den inre samhällsordningen. Kongl. Majit öfverlemnar nu denna vigtiga fråga till Rikets Ständers lugna och eniga beslut, säker', att De, i hela dess vigt och omfattning, inse och bedomina densamma. Ledde af ett upplyst nit för allmänt väl, skola Rikets Ständer uppfylla de pligter, Fäderneslandets stora åligganden påkalla, äfvensom Kongl. Majit, ej titan att bryta emot sina, ej utan att ansvara för Samtidens och efterverldens rättmätiga dom,trodt Sig Den 13 April. 81 Sig kunna undgå att oförstäldt yttra Sin öfvertygelse och Sin förväntan. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med-' all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. CARL. G. af Wetterstedti Utdrag af Protocollet öfver Handelsoch Finance - Ärenden, hullet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rudet den 12 April 1815; hvarvid Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen var tillstädes. Närvarande: Deras Fxcellencer, Justitias-Stats-Ministern Hers Grefve Gyllenborg och Stats-Minisfern för Utrikes Ärenderne Herr Grefve von Engeström. Stats-Råden: Hans JExcellence Herr Grefve i?osenblad. Ha ns Excellence Herr Grefve Adlercreutz. Hans Excellence Herr Friherre Fleming. Hana N:o ii, ist. 8« Den 13 April. Hans Excellence Herr Friherre Lagerbring. Hans Excellence Her Grefve Puke. Herr Friherre Adlerbeth. Hof-Canizleren Herr Friherre af Wetterstedt. Stats-Secreteraren Grefve Mörner.
Elda dig vid din pokal. Sveriges ära kräfver än en blodig signal; Dock ett glas, ur Bacchi arsenal, Böra vi uti hans varma åmar skölja. Men fōrr’n du dör, i tjäll eller fält, Klang för Gustaf! Stå trogen, der Kungen dig ställt! Har du intet mera krut? Har ock din granne malit ut? Tacka, som en Bacchi man, värdinnan till slut; Tacka värden, färdig hvar minut Att med oss i döden Kungens vilja följa”! I samma anda utropar han, ”vid Konungens återkomst från kriget”: — – ”Gustaf tillbaka, Af lagrar krönt – hvad felas oss mer, Än den vällust i Norden att smaka, Då, Enighet, man dig tillber”? Dock, tillägger han, vändande sig till Konungen: ”Du har ett skingradt folk gjort till ett Och du lärt de upproriska känna; Med din klinga, ditt snille, din penna, På nytt du Sveriges väl beredt”. Näst Konungen sjelf, besjunges gång efter gång Hertig Carl; präktigast i en på folksångs-ton uppstämd ”Kämpevisa öfver segern vid Hogland”, och i ett qväde vid hans ”hemkomst från kriget den 12 September 1790”, börjande med dessa ord: ”Segrande Furste! dagen svalkas; Charon din köl med bäfvan nalkas: Trummorna tystna, Tritonerne lyssna, När du med oliven helsar Neptun; Thetis helt djupt, den mäktiga frun, Niger i vassen vid Äols basun; Najaderna brottas, och vid kanoners smäll, Mot bergen skaka sina skummiga fjäll”. De nu anförda exemplen äro, såsom man ser, framdragna ur hans lyriska dikter; med undantag af ”Talet på Carlberg”, der han iklädt sig en mera oratorisk skepnad. Denna återtager han ock i de redan förut omnämnda Oderna ”Embarqueringen på Kongl. Skeppsholmen den 23 Juni 1788” och ”Fäderneslandets Försvar” 142. Med lågande fröjd utbrister han i den förra: — ”Hvad präktig syn för öga,
Vid Hallsta gästgifveri har skjutsentreprenaden, i brist af entreprenörer, måst upphöra och skjutsen är der reglerad på gamla sättet, med åtskillige — såsom det vill synas — ändamålsenliga modifikationer. Gäslgifveriernes antal har sedan min sista Femårs-Berättelse icke undergått någon förändring. Socken-Magasinernes antal och fonder hafva icke heller förändrats. Såsom Polisanstalt torde här af mig böra åberopas de förut af mig omförmälde öfverenskommelse!’ om premier för rofdjurs utödande utom skallgång, hvilka visat sig för ändamålet tjenlige. Utom Strömsholms värdshus, hvarom min till Kammar-Kollegium gjorda hemställan icke blifvit bifallen, finnes nu mera inom Länets alla Fögderier tillsammans 9 Krogar* privilegierade till brännvinsförsäljning, jemte gästgifverierne. De särskilda privilegierade krogarnes antal på landet har således förminskats med 4 sedan min sista Femårs-Berättelse. Jemte den Besparings-inrättning, som blifvit i Köping påbörjad, på sätt i nästföljande §. omförmäles, och hvilken inrättning troligen snart kommer att utbildas till en ordentlig Sparbank, finnas uti detta Län trenne, äfven i min sednaste Berättelse anförde Sparbanker, nemligen i Westerås och Sala städer samt vid Skultuna bruk. Deras tillstånd sistlidna år i843, i jemförelse med förhållandet år i83S, upplyses af följande tabell: 4 28 Westerås Stad . Sala Stad Skultuna Bruk Insättarnes antal. Insättningames belopp. St tider ne. Deras antal är oförändradt fyra, nemligen: 1:0. Westerås, bergsoch handelsstad vid Svartåns utlopp i Mälaren, med säte för Landshöfding och Biskop, har oförändradt 421 Tomter, hvaraf 351 nu äro bebyggde, så att sedan sista Femårs-Berättelsen dessa sistnämndes antal ökats med i. Stadens areal är oförändrad, nemligen ro8 tunnland 14J kappland.
Lennartsons bemedling lyckades det henne lätt, att få både bår och bärare, och innan kort var tåget färdigt att vandra bort från slottet med den sjuke. Mäster Sigfrid hade blifvit något uppehållen genom tvenne unga officerare, som nödvändigt ville, att han skulle spå dem i händerna. Mäster Sigfrid varnade dem för att lättsinnigt missbruka konstens helgd, och ville ej gå in derpå. Emellertid hade Sigrid, med tillhjelp af gamle Hans, hunnit få det bedröfliga tåget så långt i gång, ätt det just i sjelfva porthvalfvet möttes af mäster Sigfrid. "Se, hvilket lyckligt möte! J, mäster Sigfrid, skolen visst med godhet säga mig, stackars flicka, huru jag bör bete mig för att få den sjuke rigtigt förbunden och vårdad. Jag förstår mig väl litet derpå, men är så oerfaren. Finnes här någon skicklig bårdskärare, så ville jag helst anlita en sådan." Mäster Sigfrid lofvade villigt att biträda Sigrid med råd och dåd, men då invände Carl Lennartson, som medföljde till yttersta porten: "Kan ni, mäster Sigfrid, vilja åtaga eder att hjelpa denne unge, sjuke herre? Kan ni göra det af redligt hjerta, då J veten hvad derpå beror?" "Unge herre", svarade mäster Sigfrid. "Var säker derpå, att hvad som är bestämdt, det sker, och ringa menskliga tillgöranden förändra icke ett strå. Jag skall samvetsgrannt bjuda till, att göra hvad jag kan, för att denne sjuke herre må blifva frisk, och är fullt öfvertygad om, att hvad som är förut sagdt, skall lika säkert ske, som om jag i detta ögonblick sloge honom ihjäl. Dertill kunde hon väl ock med dessa fagra ögon hitta sig en annan fästeman. J synens mig icke ens sjelf se så okärt på henne." Carl Lennartson rodnade och påskyndade sina steg för att upphinna Sigrid, som medan han talat med mäster Sigfrid, hunnit jemte båren utom porten. "Nu, jungfru Sigrid", sade han i det han bugade sig, "nu får jag ej längre det nöjet att vara eder till tjenst.
Kammar-rätten och icke heller föranledt till någon erinran från Revisorernes sida, redovisa inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1862: Uppbörd: Afkastningen af Wisingsborgs kungsgård 5,485: 40. Värdet af tillkomne inventarier 396: 62. Leverering: Från Kongl. Kredit. Utgifter: Aflöning 900: — Förvaltningsm. fl. kostnader vid Wisingsborg 10,384: 72. Auktionsprovision m. m 169: 55. Balans till år 1864: Summa 25,605: 77. Kongl. Skogs-institutet. Räkenskapen, som för revisionsåret blifvit granskad i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning och icke heller hos Revisorerne föranledt till någon erinran, redogör för inkomster och utgifter på följande sätt: jDebet. Balans från år 1862: Uppbörd: Kredit. Utgifter: Aflöningar och stipendier 7,050: — Ved och lyshållning 903: 5. Reseoch traktamentskostnader vid elevernes praktiska öfningar 2,345: 26. Arvoden för granskning af skogsindelningskartor och handlingar 258: 36. Leverering: Till Kongl. Stats-kontoret: behållning å anslaget till rese-och traktaments kostnader vid elevernes praktiska öfningar 654: 74. Balans till år 1864: Skogs-skolorna å Hunneberg, Tierp, Omberg, Böda och Sillre. Räkenskaperna, som äro särskildt upprättade för hvarje skola, hafva utan anmärkning blifvit granskade i Kongl. Kammar-rätten och icke heller föranledt till någon erinran från Revisorernes sida. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: a) Skogs-skolan å Hunneberg. Debet. Uppbörd: Kredit. Utgifter: Aflöning 1,800: — Stipendier 875: — Underhåll af byggnader och inventarier m. fl. kostnader 659: 30. 3,334: 30. Leverering till Elfsborgs läns ränteri 25: — 3,359: 30 — 36 — b) Skogs-skolaii i Tierp. Debet.
Revisorers Berättelser. nom , att anslagen utaf samma Bevillning till successiv återbetalning af tle Summor, hvilka, till följd af j 8 t 2 års Riksdagsbeslut, från RiksgäldsContoiret blifvit förskjutne, dels till fyllnad i Statsbeliofven för nyssnämnde år, och dels till Rikets försvar, kommit att upphöra, sedan Allmänna Bevillningen, som Rikets Höglofl. Ständer vid a 8 i 5 års Riksdag sig åtagit, till andra behof och utgifter blifvit fördeld, och af hvilken anledning den återstående ersättningen blifvit uti i 8 t 5 års Räkenskaper afskrifven med en Summa af 3,296,321 R;dr 27 sk. Banco. Uti 1S14 års vid RiksgäldsContoiret afslutade Hufvudbok, utbalanceras Inrikes Skulderne till ett samrnanräknadt belopp af 9,652,275 R:dr 22 sk. 7 rist. Banco, samt tillgångar och fordringar (med inberäknande af de uti tryckta Utdraget blott inom linien antecknade Förskott) likaledes till 6 6 13,896 R:dr 20 sk. 9 r:st. Banco , så att, när fordringarne och tillgångarne beräknas till afdrag från Skulderne, blir återstående Inrikes Gälden den 1 Januarii 1S15, icke större än 3,038,579 Rtdr 1 sk. 10 r:st. Banco. Deremot utbalanceras uti I 8 l 6 års Hufvudö bok In rikes Skulder til! ett belopp af 10,269 61 r R:dr I sk. 2 r:st. Banco, samt tillgångar och fordringar (med inberäknande af de uti tryckta Utdraget blott inom linien antecknade Förskott) till 4,364,647 R:dr 47 sk. Banco, så att, efter afdrag af fordringar och tillgångar, Inrikes galdon den 1 Januarii 18 1 7 besteg sig till 5,844 963 R;dr 2 sk. 2 rist. Banco , och har således emellan - Riks. St. Revisorers Berättelser. 77
Skrifvelse, N:o to/. varda Gosselmans sterbhusdelegare ersatte; och hafva, med afseende å förenämnde förhållande, äfvensom å Capitaine-Lieutenant Gosselmans fortjenster och nyttan af hans litterära verksamhet, Hikels Ständer, såsom ersättning för Gosselmans enskilda uppoffringar vid ifrågavarande resa, funnit skäligt att å Riksgälds-Contoret till utbetalande anvisa åt hans i mindre lyckliga ekonomiska omständigheter efterlemnade famille en summa af 3,333 R:dr 16 sk. B:co. Hvilket Rikets Ständer härmed få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 15 Februari 1845. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den ii Febr. i845. Presle-Ståndet den 12 Borgare-Ståndet den |5 Bonde-Ståndet den |5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående utskrifning af Registraturj som bordt från Kongl. Majus Canzli-Expeditioner ajlemnas till Riks-Archivet. (Stats-Utsk:s Uti., N:o 130). S. A. K. Då Cauzli-Ordningen af den 23 Oclober 1809 stadgar, det concepten till alia utgående Kongl. Bref skola af Gopister och extra-ordinarie Canzlister utskrifvas till s. k. Registratur, hvilka böra inbindas och efter 3:ne år till Riks-Archivet öfverlemnas, for alt der förvaras till framtida efterrättelse, men detta åliggande blifvit, serdeles under sednare tider, mer eller mindre försummadt, så att en mängd handlingar, hvilka bordt fråu Stats-Expeditionerne till förvarande i Riks-Archivet aflemnas, under en längre tid - Expeditions-Utskotlcts Förslag till uncl. Skrifvelse., iV.-o 702.
Yttrandet föll mig i minnet, när jag läste “ Det nya riket *, som på sista tiden väckt en så häftig diskussion. Det är sant, att Strindberg varit utsatt, för något, af hvad han så ypperligt framställer i efterspelet till “ Mäster Olof. “ Folket skriker efter pjesens slut: ” 1 skall ge oss försoning! Hvad är det för ett spel, som inte har försoning! Anföraren (för teatertruppen). Säg åt författaren; jag har inte gjort stycket. Röst I. Han svarar och vill skylla ifrån sig! Slå honom! Rost II. Slå honom! Sedan står det bara i parentes: “ folket slår honom. “ Derpå följer en hel massa streck. Så står det: “ Scen V. “ Men der under står ingenting. Det är sant, Strindberg har mer än en gång råkat ut för det der obehagliga “ folket slår honom. “ De angrepp, som riktats mot “ Röda Rummet “ voro lika hätska som orättvisa. Han har i djupaste mått erfarit olyckan att i ett litet samhälle hafva vågat kasta fram idéer, som ej stämde med, hvad pluraliteten tänkte. Och pluraliteten slår alltid, och man må vara hur viss som helst, att man har rätt, det är ej godt att bibehålla sinnets jemvigt, när man jemfö-relsevis står ensam. Strindberg har i “ Det nya riket “ begagnat sig af det ingalunda ädla sättet att slå igen helt enkelt. Men skall galet vara, så erkänner jag, att jag har mera sympati för den ensamme, som slår de många, än för de många, som i klump kasta sig öfver den ensamme.Och dock — den, som har känt en flägt af den ande, som bjuder att säga menniskorna sanningar, borde aldrig hafva skrifvit “ Nya riket. “ Dess satiriska skildringar flöda af qvickhet. Hvem nekar det? Tonen och stilen tillhöra den s. k. amerikanska humorn, och Strindberg har vetat, att med bibehållande af full sjelfständighet täfla med sina förebilder. Hela stycket Illusionernas dagar är ju skrifvet ej blott med kraft, utan äfven med värma.
Att likväl sedes*0rderfvet är, tyvärr, i tillvext, föranleder, bland annat, den årligen vettle Fång-personalen. De vanliga Fångoch Correctionshusen förslå ptlnu icke att inrymma den. Till detta Läns häkte inkomma månat3en omkring femtio personer att antingen befordras till ransakning }^r gröfre brott, eller ställas till Cancellie-förhör såsom lösdrifvare, elr Undergå ådömdt fängelse. , . Folkmängdent genom Tabell-verket, som ingår från de Ecklesiastika Uctorijeterna och Tabell-Commisionen, upplyses säkrast förhållandet armed, men så vidt den kan beräknas af mantalslängderne, utgör Lääets nuvarande folkmängd i36,883 personer afbida könen, hvaraf65,060 rät* ^antalsskrifne och *71,823 Mantalsfrie. Enligt 1828 års Femårs-Be^ Heise utgjorde folkstocken då 129,876 personen Deli har således uner de sistföi flutna fem åren ökat sig med 7,007 personer. Bör denna stora tillvext af folkmassan glädja eller bekymra? Dena fråga är icke lätt besvarad. Det börjar nemligen visa sig att närings - medlen icke lillvexa i samma trion som folkmängden och ma» tror en nog mycket lättad delning af jorden, jemte minskade anspråk på besutenhet och laga försvar är» orsaker till en ökad både folkmängd och fattigdom. ”Med biträde af freden, vaccinen och potäterne har ina1* också i hög grad lyckats att stegra folkmängden, men ock att öfverfyM3 Landet med Backstugor.” I ett enda fögderi, Norra och Södra Wedb* Härader, finnas x349 sådana och i många af dem flera än ett hushåll' Man föreställe sig dessa hushåll, utan annan förmögenhet än sin arbets' kraft och deras öde när denna antingen tryter eller af grannarne ick® tillitas. Desse
Domstolen ålagt honom att elem uppgifva, eller har Boktryckare, utan Författarens eller Utgifvarens tillstånd, hans namn å skriften utsatt, bote, i förra fallet, Två Hundrade, och i det senare, Fyra Hundrade Riksdaler; Och varde, i bäggedera, hans förbrytelse uti Allmänna Tidningar ne kungjord. Herr Cederschjöld: Det faller mig just nu in en otydlighet i detta moment. Der står: röjer Boktryckaren För fattar ens namn och hemvist. Men man kan röja en person , utan att nämna dess namn. Om till exempel Boktryckaren uppgåfve att t. ex. Justitiae-Cancelleren hade författat skriften; så vore personen röjd, utan att namnet blifvit nämndt. Jag anhåller att det derföre blott måtte stå: röjer Boktryckare författaren. Grefve Frölich: Jag instämmer uti Herr Cederschjölds anmärkning, men önskar att, för språkets skull, orden måtte få följande 5j) H. 14 210 Dun 29 J a n u a r i i f. m. lydelse: röjes Järf altare af Boktryckare. Orden namn och hemvist kunna du utgå. Uppå af Hans Excellence Herr Grefven och LahdtMarskalken gjord proposition, hlef den af Grefve Frölich uti ifrågavarande moment sålunda föreslagna redactipnsförändring af Riduerskapet och Adeln, såsom Ståndets gemensamma tanka, till Constitutions-Utskottet öfverlemnad. § 4- 3:o Den som utgifver Utländsk mans arbete, eller öfversättning deraf, eller Inländsk mans, hvilken sitt namn ej angifvit, åge enahanda rättigheter, pligter och ansvarighet med Författare, i alla de fall, der ej i denna Lag annorlunda stadgas. Emot delta moment gjordes ej någon anmärkning. § 4. f:o Utgifvare af Periodisk-skrift vare alltid, i fråga om ansvaret, utom hvad de i 7 | s inom. omförmälda allmänna Embetshandlingar beträ.ff 'ar, ansedde som Författare och, lika med dem, förbundne att tillse, det de vid sådana skrifters ingifvande genom denna Lag ytterligare fästade vilkor må noga iakttagas. Grefve Gyldenstolpe:
För sådant ändamål arrangerades också åtal mot utgifvaren till andra brefvet af skriften: » Ställningar och Förhållanden », deri influtit den menlösa oxdriften, detta gyckel åter användt såsom skylt för att i samma slag söka dräpa författaren till: » Skildringar ur det inre af dagens historia. » Under pågående ransakning förpassades den åtalade i stadshushäktet, der han under loppet af sex veckor hölls i fangsligt förvar, för att efter doms slutliga fallande afföras till Waxholms fästning den 20 juli 1838, då vederbörande hoppades genom allehanda tillmöteskommande förföljelser och en treårig besinningstid derstades sätta lås för skribentens oroväckande skildringar och brefskrifning. Emottagandet å fastningsklippan var i alla afseenden lämpadt derefter, ty i samma stund statsfangen satte foten på densamma, anlände en generalstabs-officer, såsom kurir, med hemlig och muntlig befallning om ett behandlingssätt, beräknadt att i yttersta måtto försvåra och skymfa fangen; men icke endast fången, utan jemväl hans hustru, som frivilligt delade hans öde, och hvilken tillsades, att hon ej en sekund, ej en alnsbredd fick aflägsna sig från sin man, och att begge skulle oafbrutet beledsagas af en beväpnad soldat, på samma sätt som arbetsfångar ne och korrektion ister na. I anledning af nämnde chikan förklarade enstämmigt stats-fangen och hans hustru, redan dagen efter deras ankomst, att de, utan användande af yttre våld, ej satte sin fot utom de dem anordnade rum, så länge den obehöriga, ovanliga och förödmjukande behandlingen fortfore. Detta föranlät kommendanten, hvars personliga humana bemötande gjorde ett starkt af brott mot de hemliga, men muntliga instruktionerna att hos generaladjutanten för armén begära förändrade förhållningsorder.Liksom hafvet emellanåt i upprordt tillstånd uppkastar på strandbrädden koraller och snäckor, framhäfva onde-stund om tidens rastlöst arbetande undervågor minnen oeb hågkomster, dem man trott för alltid varit begrafha i dess omätliga djup.
R:dr årligen, under den tid nuvarande stats-reglering kommer att fortfara; hvarförutan Ridderskapet och Adeln biföll ej mindre det af Kongl. Majit äskade anslag till bestridande af utgifter för nykterhetens befrämjande, än ock Utskottets nu gjorda hemställan om beviljande af bidrag tili Lutherska församlingen i Paris för tillvägabringande af skolor för Lutherska barns uppfostran; men i fråga om anslag till Råby Räddnings-institut, afslog hvad Utskottet nu tillstyrkt samt vidblef sitt förut fattade beslut, samt i öfrigt ansåg förevarande Utlåtande ej föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets den 16 och IS dennes på bordet lagda Memorial, Nio 24, angående bestämmandet af tullvärden å vissa artiklar i Tulltaxan, fann Ridderskapet och Adeln l:a punkten, angående sådane artiklar, hvilkas af Utskottet föreslagna tullvärden endast blifvit af 3 Stånd bifallne, icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne, och blef förevarande Memorial i öfrigt bifallet. Frän Högv. Preste-Ständet. S. D. Remitterades till Konstitutions-Utskottet Kongl. Majlis, denna dag öfverlemnade nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring i 39. 10 med flera 88 i Regerings-formen och 4, 6, med liera 88 i Riksdags-ordningen, i afseende på sättet för Riks-styrelsens förande i vissa fall. 372 Prot.-Utdrag den 19 och 22 Augusti 1854. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet Kongl. Maj:ts denna dag meddelade nådiga Proposition till Rikets Ständer, med förslag till Förordning, angående Handelsböcker och Handelsräkningar, tillika med inom Ståndet i anledning deraf afgifna yttranden.