Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit och Kronan som enskilde fiskesegare i Mörrums ström, med nästan enahanda påståenden, som med motionen åsyftas att få på annan väg bifallna, och hvaröfver Listers Häradsrätt genom dom» den 4 December 1861 sig utlåtit: att emedan ostridigt vore, att, så långt tillbaka någon minnas kan, det till förmån för Kronans samt enskilde parternas skattlagda laxfisken i Mörrums ström varit förbjudet att fiska lax i Pukaviksfjorden inom gränsen emellan Listershufvud och Sternö udde, samt berörda förbud icke ensamt tillkommit genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i länet kungörelse den 3 Maj 1745, utan fastheldre, på sätt ordalagen i nämnda kungörelse ådagalägga, det ifrågasatta vattenområdet redan dessförinnan varit sedan urminnestid fridlyst, pröfvade Häradsrätten rättvist ogilla kärandernes påstående om rättighet för dem att, på grund af strandeganderätt, idka laxfiske inom Pukaviksfjorden; varande denna dom, enligt hvad motionären uppgifvit, af Kongl. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge fastställd, men talan hos Kongl. Maj:t fullföljd; oell har Utskottet tillika inhemtat, att saken ännu är på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning beroende. Hvad motionären anfört till stöd för den, efter hans förmenande, obehöriga tolkning, som gifvits åt de utfärdade påbuden, samt den kraft och verkan desamma mot enskilde strandegare hittills skulle medfört i strid emot föreskriften i 9 § af förenämnda Kongl. Fiskeri-stadga, som innehåller, att dylik inskränkning i fiskerättighet ej må göras större, än tillgodonjutandet, af den särskilda rättigheten oundgängligen krafvel-, utgör alltså föremål för en anhängig rättstvist. Skulle vid afgörandet af ifrågavarande tvist, Kongl. Majt i nador upphäfva det slut, hvari underdomstolarne stadnat, så är motionen alldeles öfverflödig. Under förutsättning åter, att Kongl.
— Den för lånet erhållna inteckning lemnar jemväl säkerhet i panten framför både dem, som genom köp eller skifte den sig tillegna vilja, äfvensom framför de förbindelser, hvarföre köparen eljest kan vara ansvarig, så att samma säkerhet, sorn ligger till grund för lånets beviljande, förblifver för Banken oförändrad qvar, ehvad ombyten, som med pantens innehafvare kunna inträffa, antingen Banken förr eller senare om förändringarne dermed erhåller kännedom. Vid sådant förhållande och då den omständighet, att införandet och bibehållandet af nu gällande föreskrifter om villkoren för meddelandet af tredje uppbudet å försåld fastighet, deri Banken eger inteckning, skulle tjena till förekommande af oreda och hinder i låne-rörelsens bevakande, icke kan anses vara af det inflytande och den vigt, att icke desamma vida öfvervägas af de kostnader och besvär, som berörde undantags stadgande från Lag i allmänhet medförer för köpare af sådana fasta egendomar, och hvarigenom de fördelar Rikets Ständer med inrättningen af fastighets-belåningen i Banken velat åt fastighets-egare bereda, i sin mon förringas, anse Utskotten sig böra hos Rikets Ständer hemställa, att Kongl. Brefvet den 5 Februari 1768, kungjordt genom Svea Hof-Rätls Universal den p Mars samma år, hvarigenom stadgas, att 3:dje uppbudet å inköpt fast egendom, som finnes vara in tecknad för lån från Banken, icke må meddelas, innan köparen hos Domaren styrkt, att lånet antingen blifvit betaldt eller å köparens namn omsatt, måtte till all kraft och verkan upphäfvas; Och som, i händelse Rikets Ständer bifalla denna Utskottens hemställan, ändamålet med Petter Pehrssons motion, att förteckningar öfver Bankens inteckningar årligen måtte tillsändas vederbörande Domare, derigenom undanrödjes, hafva Utskotten funnit Petter Pehrssons omförmälde motion må förfalla. Stockholm den 18 Augusti 1840. 12 Bancooch Tag-Utskottens Betänkande j N:o 4- Reservationer: Af Herr von RöökjG”Sammansätta Banco-och Lag-Utskottens Betänkande, som understödjer till bifall Riksdagsmannen Lars Bengtssons från Malmöhus
Under förenämnde höst hade likaledes på omkring 5 tunnland af den mark, som omgifver hamnen och vågbodarne, ungefärligen 350 löfträd, förnämligast af ädlare slag, blifvit planterade, hvarigenom man hoppades af denna trakt kunna erhålla en både angenäm och vidsträckt promenadplats, men denna plantering har i allmänhet icke lyckats, utan blef det nödigt derå verkställa grunddikning. Efter det stadens innevånare år 1859 beslutit att planera och till en parkanläggning med träd och buskar använda en del af den från hushagen exproprierade mark, börjades detta arbete år 1860 och är nu vid denna berättelses afgifvande nära nog fullbordadt. Sådana vidsträckta planteringsarbeten synas också hafva verkat lifvande till efterföljd för enskilda, och någon åverkan å dessa planteringar har icke ägt rum.» Mullbär splantering ar förekomma icke och flygsandsfält finnas icke inom länet. De sågverk som finnas inom länet, hvaraf ett med ånga, drifvas i allmänhet icke i den skala, att man kan säga, att skogarne deraf lidit, utan har snarare derigenom en massa fullmoget virke blifvit realiserad till högre priser, än om den blifvit använd till ved eller kol. WestmanlaEds län. Priser å skogsalster ra. ra. Fiofdjur. 27 Någon finnån export från länet af trädvaror, som förtjenar att nämnas, har icke ägt rum, än af något sågvirke ifrån Kolsva, Jönsarbo och Enåkers sågverk och af några laster ved från en och annan Mälarehamn. Svedjande äger icke rum inom detta län, och några skogseldar af betydenhet hafva icke under åren 1856—1860 förekommit. I Vestra Skedvi och Möklinta socknar, samt möjligen en och annan socken i nordöstra delen af länet, släppas getlcreatur på bete i skogsmark, men detta förhållande minskas betydligen hvarje år, i anseende till den skada, de göra å skogens återväxt. Skogsödande fabriksanläggningar, som inom länet förekomma, äro hufvudsakligen hyttorna och jernbruken, med en skogsareal af 230,000 tunnland.
Ett bruk r a r Bfren rldande, att vid kj-rkportarna uppsatta rnarmorskblar, i hvilka de modrar, aom sjRlfra icke kunde eller icke ville uppfostra sina barn fingo nedlagga desamma. I Frankrike, Italien, Spanien, hksom iifrerhuhud i alla romanska lander foljdes i frlga om upptagancle af ohergifna barn i allmkihet hittebarnshus-systemet; anglende detta systems innebord lamnar oss forf. en klar forestiillning. r i d hittebarnshusen (det fiirsts af detta slag stiftades af Helgeandsorden 1188 i Xarseillo), ha&amp; man pi % porten anbragt en glugg eller fonster, genom hvilket barnet Irunde instickas till portvakten, utan att modern eller den, som aflamnnde barnet blef synlig. 8 P Sannolikt r a r; u, heter det ridare,)) denna anordning forsta borjan till den sedermera i rissa romanskn liinder s l vanliga vridcylinc7ern eller vridskdleir (le ' tour), en ranligen i anstttltens port anbragt skilfomig, invandigt madrasserad vridskifva, pB hvilken barnet lades, hvarefter skifran genom en sarskild anordning, under samtidig signal, wed sig ett halft hrarf, s i att barnet alltsg genast blef fordt, inom hus, utan att den som ditfiirt detsamma knnde synas. Allt forskande efter barnens foraldrar rar for ofrigt vid strangt straff forbjudet.~ E t t stort a n t d dylika hittebarnshus anlades i sodra och mellersta Enropa, de flesta stiiende under kyrlcans ofverinseende. Men redm mot slutet af ~nedeltiden synes dock, pii. grund af den oerhordt stora dodligheten inom hittebarnhusen, man bo j a t ijfvergii till den iitgarden, att utackordera barnen till utomboende personer pii hittebarnshusens bekostnad.
Enligt 3 § i samma kungörelse, skall den kostnad, som sålunda blifvit boställs-innehafvare ålagd, varda, jemte den å boställsinnehafvare för skiftets verkställighet belöpande kostnad, till godtgörande fördelad på tjugu år, med en tjugondedel på hvarje, räknadt från och med det år, skiftet tillträdes. Blifver sedan bostället afträdt inom tjugu år från skiftets tillträde, eger då afträdaren, som kostnaden förskjutit, rätt att af efterträdare erhålla ersättning för sitt förskott, i mon af de återstående årens belopp, med en tjugondedel för hvarje af de bristande tjugu åren. Kongl. Majrts förnyade Nådiga Taxa på arfvode för landtmäteri-förrattningar af den 18 October 1834 innehåller i 19 §. 1 morn., att, när civilt eller militise-boställe afmätes antingen till vinnande af framtida säkerhet för dess område eller för dess förordnade utarrenderande på längre tid, eller till beredande af annan för statens räkning med dessa boställen vidtagen åtgärd, då skall landtmätare, efter hvad i berörde Taxa stadgadt är, ''derför erhålla resekostnads-ersättning, och, om han har lön på stat, 2/3, men om han ej njuter lön på stat, fullt arfvode, hvilket likasom arfvode och resekostnads-ersättning för Gode män, sedan räkningen i vederbörlig ordning granskad blifvit, af allmänna medel godtgöresVidare linnes 3:dje momentet af berörde 19 § vara af följande lydelse: "Vid Landtmäteri-förrättning å Civile eller Militiae boställe!!, äfven de. efter förordnande, på längre tid utarrenderade, hvilken har til! föremål Laga Skifte eller annan åtgärd till boställs-innehafvarens enskilda nytta, skall han, då han sjelf till förrättningen är sökande, i allt betala såsom enskilde jordegare.
- En dotter till en av mina grannar. - Jag såg ej hennes ansikte, men jag hörde några ord av hennes mun och fann, att hon talade en skön helleniska. Det finnes således även bildade hellener bland dessa främlingar från Afrika och Asien? - Här finnes folk av varjehanda klasser och tungomål, svarade Teodoros, i det han förde sin gäst till en av hyddans kamrar, där han anvisade honom ett nattläger. Teodoros använde en del av natten för att skriva brevet till Petros. Tidigt om morgonen, medan Eufemios ännu sov, gick hans värd till Krysanteus för att varna honom och Hermione att onödigt blottställa sig för Eufemios' blickar. FEMTONDE KAPITLET. Kriget i Sunion. - Julianus var visserligen en stor fältherre, sade Annжus Domitius till sin vän Olympiodoros, medan de lågo till bords i ett präktigt tält, uppslaget på en av Sunions kullar i mitten av ett vidsträckt läger; onekligen var han en fältherre, som varken stod tillbaka för Alexander eller Cesar, men det fanns likväl ett huvudstycke i krigskonsten, som han ej begrep. - Det att taga stryk av fienden, hålla god min och hava stark matlust, sade Olympiodoros. - Du faller mig i talet, sade Annжus Domitius, jag finner mig nödsakad att tysta din tunga med en bägare av den yppersta falern ... Skål, min trogne vän, mina krigares Tyrtäos och min egen Homeros! Det var emellertid icke det stycket, varom jag ville tala, ehuru även det har sin vikt och bör vara till punkt och pricka inhämtat av en verklig fältherre. Jag menade den del av krigskonsten, som handlar om att förljuva krigets mödor med ett gott bord. Min vän, vad tycker du om sugfisken? Är han icke ypperlig? - Gudomlig, vid Zeus, och såsen som ett konstverk, härligare än den efesiska Artemis' forna tempel. - Olympiodoros, det är en gammal egyptisk fördom att kalla en sugfisk gudomlig. Sådana fördomar borde du hava övervunnit, sedan själva egyptierna övervunnit dem och förvandlat sig till de frommaste kristianer i världen. Jag tycker icke heller om, att du svär vid gamle Zeus.
Uti 9 §:n 6 mom. är sagdt, att om allmännare olycka inträffar, skall sockennämnden först vara betänkt på förslag till nödens afhjelpnnde, samt derefter, ifall nödiga anstalter icke genom faltigvårdssamhällets försorg kunna åstadkommas, anmäla förhållandet hos Konungens Bef:h:de, för vidtagande af den algald, som vidare erfordras. Jag får säga, att om ett sådant åliggande skall blifva gällande för Konungens Iief:h:de; så blir äfven nödvändigt att några medel ställas till Konungens Bef:h:des disposition, för de händelser, då dylika undsältningsåtgärder påkallas. Uti io §:n nämnes, att då vård om fattighjon af nämnden åt annan anförtros, må öfver barn föräldrarätt och öfver andra fattighjon husbonderätt äfven åt honom öfverlåtas. Dervid skulle jag önska, att åtminstone orden ”under uppsigt a f so c k e n n ä m n d e n” tillädes, emedan eljest kanske en alltför godtycklig behandling af de individer, som anförtroddes åt enskildes omvårdnad, kunde komma alt äga rum. it §:n innehåller rättighet för nämnden att lill fattighjonens bestraffning minska deras underhåll. Jag förmodar, och det bestyrkes af den erfarenhet jag inhemta), att det underhåll, som lemnäs fattighjonen, icke är så tilltaget, att det tål någon förminskning; och då fattigförsörjningen endast innefattar det ändamål, alt icke nöd må uppslå, tror jag alt minskning af underhållet ej kan vara något lämpligt straff, hvarför jag med Hr Edenhjelm instämmer deruti, att någon annan straffbestämmelse bör utsättas. Här är i i/j. §:n stadgadt, att minderåriga barn af äkta säng tillhöra fadrens eller, om han är död, modrens man talsskrifningsort. Jag tror, alt vid orden ”om han är död,” bort tilläggas ”fånge eller rymd,” ty då intraffär samma förhållande, som om han vore död. i5 §:n innefattar en rättighet för sockennämnden alt vägra inflyttning på grund al biistande besuttenhet.
Läns-notariernes tjenste-åliggande icke vore af likartad beskaffenhet i alla län och de löneförmåner, hvilka åtfölja Lands-sekreterare-tjensten vore så olika, att, då dessa i vissa län skulle kunna anses alltför höga, desamma åter i andra icke torde medgifva något afdrag till fyllnad i Läns-notariens lön; att det jemväl syntes mindre lämpligt att ålägga Lands-sekreterarne i de län, der nuvarande tjenste-innehalvare för deras tjenstetid erbjudit ett visst årligt bidrag lill Läns-notarien, att samma belopp för framtiden utgöra, enär Lands-sekreterarens inkomster, såsom till största delen af tillfällig egenskap, derigenom gjordes ännu mera osäkra, till skada så väl för det allmänna som för innehafvaren af dylik tjenst; utan ansågo Kammar-kollegium och Stats-kontoret att åt Konungens Befallningshafvande, som, enligt den för Landshöfdingarne utfärdade instruktion, egde meddela föreskrifter om beskaffenheten af det arbetsbiträde, som Läns-notarien bör lemna Lands-sekreteraren vid handläggning af de å Lands-kansliet förefallande göromål, jemväl borde öfverlenmas att pröfva och bestämma om och till hvad belopp Läns-notarien må tilläggas andel i den lösen, som Lands-sekreteraren tillfaller, derest öfverenskommelse dem emellan i detta hänseende icke kunde tillvägahringas, med öppen lemnad rätt för den, som åt Konungens Befallningshafvandes beslut icke nöjes, att deruti hos Kongl. Majit söka ändring. Bxh. lill R. St. Hvad sålunda af bemälte Kollegium blifvit yttradt och föreslaget har Kongl. Maj:t i nåder bifallit.
vi helt siilrert med tiden få många flera lyclrlign och goda hem, och frdamtidens ungdom, låtom oss hoppas det, skall genom inflytandet från goda hem och goda skolor blifva ett fysiskt och inoraliskt, för lifvet. va-1 uppfostradt sliilde. l Litterat ur. I G O ~ och S Magogs land. Skildiiiigar och stiidier från en resa i ILmkasien af M,. Adzolnz. Of vaiinäiiinda arbete var visserligen iipp~aget i ravyii iif ver bai.11- ocli ungdomslitteratur i Dagnys 8: de Iiafte för 1895 och rekomtiiendeinades dar såsom eii för den inognare iingdoilie !i läiaplig bok. Men som det torde vara # iidi iner agiiadt att iiitressera äldre läsare, ha vi ansett oss böra gifva det cii något utförligare graiiskning i Dagnys Iitteratiir~at ' deliii ng. Författariiinan liar redaii gjort sig kand slsoiri lycklig reseskildrare genom sitt fraiiistben (1e arbete oiii Sicilien,) Medelliafvets skö- iiaste ö r, och 7); ~giiys ' läsalbe känna lieniie afveii geiioin atskilliga iinderli %llqnae reseskisser, af hvilka några återfiiiiias i föreliggande arbete. d r 1893 tillbragte förf. vRreii och soinmaren i Knukasien, och tack vare goda förbindelser och i fr#irista ruiiiiiiet sin egen outtröttliga eiiergi ocli vakim iritel ' ligeiis lyckades hon göra sig förtrolig iried en märigd olika förhallanden i dessa för de flesta europeer okända trakter.
Jag ber att få fästa den siste värde talarens uppmärksamhet derå, att 2 morn. af 40 § innehåller ett stadgande för detta fall, nemi. alt embetsoch tjenstemän böra debiteras och taxeras på de ställen, der de hafva tjenst. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge det af Frih. Ridderstolpe föreslagna tillägg uti 3 mom. af 2 § böra äga rum. Ropades nej. 14 §. Frih. Boye, Fredr.: Uti den nu föredragna 14 § och den afdelning, som angår bevillningen i städerne, har Utsk. infört ”Di - Den 4 December e. m. 100 recteurer, Theater-, vid andra än Konungens spectacler, erlägga årligen r:dr 25. och dessutom för hvarje representation i Stockholm . „ 4.” Att direcleurerne för en enskild theater i Stockholm äro taxerade till 25 r:dr finnér jag billigt, emedan det förmodligen grundar sig derpå, alt man anser honom hafva en inkomst af 500 r:dr årligen; men att man särskildt beskattar representationerna, det tyckes dock vara något obilligt. All grund för vår taxering livilar derpå, att man skall betala 5 proc. af sin behållning. Nä väl! nu antager man, alt en theaterdirecteur ger 200 representationer. Han får då betala i bevillning derför S00 r:dr, d. v. s. han beskattas för en behållning af 16,000 r:dr. Tycka Herrarne att jag lager till för mycket, så vill jag endast antaga, att han icke ger mer än 3 representationer i veckan, d. v. s. 150 representationer om året. Han skulle då få vidkännas en bevillning lill Staten af 600 r:dr, således för en behållen inkomst af 12,000 r:dr. Jag hemställer om delta är rättvist. Ar det väl troligt, att en theaterdirecteur vid en enskild theater i Stockholm, när han betalat alla omkostnaderna, skulle hafva en behållning af 12,000 r:dr?
Magnesia; hänföres under Apotheksvaror. Fri Magnetsten, oinfattad — • infattad; se Instrumenter, fysiska, m. 11. Mais — Fri • Malm, alla slag, ej specificerade — Fri • Malmstuffer — rna. Mandel 1 skålp. — 12 Manna; hänföres under Apotheksvaror. Manometrar; hänföras till Instrumenter, fysiska, m. 11. Manufakturvaror, ej specificerade; se Slöjdvaror. Marienglas — Fritt. ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 85. 67 Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. R:dr öre. Marinmetall; se Metaller, sammansätta. Markasit; hänföres under Vismut. Marle; se Brodérduk. Marmor, oarbetad eller arbetad — Fri. Masker 1 stycke. — 10 Mastix; hänföres under Gummi, alla slag, ej specificerade. Mattor af spån, strå eller rötter, vass eller saf 1 skålp. — 3 Anm. Använda såsom garnering eller till skyddande af lasten under transporten, fria. bast-: se Bastmattor. golf-; se Väfnader. gräs-; se Gräsmattor. Medaljer, aila slag . .— Fri a. Mercnrius; se Qvicksilfver. Messing; hänföres under Metaller, sammansatta. Messingstråd; se Tråd. Metaller, sammansätta: marinmetall eller annan komposition i form af bleck och spik lill förhydning af fartyg — Fr • andra slag: oarbetade, latun och trådband derunder inbegripna — Fri a. arbetade, alla slag, gjutna, smidda eller pressade, oäkta lalin och metallduk derunder inbegripna: förgylda, försilfrade eller pläterade eller med s. k. guldfernissa öfverstrukna ') 1 skålp.
Serskilde och tillfällige anslag inom Verket, som till beloppet för hvarje år ej kunna bestämdt uppgifvas, äro: a) Den i 4 Art. 2 Afd. Litt. c. omnämnde betalningen dels för inlösta smärre Sedlars slutliga granskning och korssning, och dels för nya smärre Sedlars skrifning, enligt Bånco-Utskottets Memorial N:o’ låji 1823 års Banco-Reglemente, 5 Ärt. 4 $•. Pag124, nemligen lör hvarje iooo:de förslitna och annullerade Sedlar, från och med 3 R:dr till och med 8 sk:s valeur, som af Commissarierne blifvit granskade, öfverkorssade, uppräknade och förseglade, 42 sk. 8 rst. Banco, samt, för hvarje iooo;de förfärdigade nya dylika Sedlar, betalning för Commissarie-underskriften med R:dr 1: 26. 8. Contrasignation med . - 34. 8. och numerering jemte åtföljande datering med - 26. 8. tillhopa B:co R:dr 2: 40. - b) För de förslitna smärre Sedlarnes fö regående korssning i Bankens Cassör, ä 12 sk. p:r 1 ooordet.
Såsom sjukvårdsanstalll har inrättningen visat mera verksamhet, dels genom mottagande af sjuka djur och dels medelst råd oell föreskrifter, som derifrån blifvit meddelade. Till undervisningsverk af erkänd nytta både för orten och landet i allmänhet räknas med skäl landtbruks-institutet på Degeberg, hvarest, utom mycket annat, inläres allt hvad som rörer jordbruket, äfvensom skogshushållningen, trädgårdsskötseln och veterinär-vetenskapen. Tilloppet af sökande till friplatser derstädes är särdeles stort. Till 19 friplatser för rättare-lärlingar voro år 1847 icke mindre än 94 sökande. Detta, samtidigt med tillkomsten af landt - bruks-skolor uti andra delar af riket, antyder hvilken stor uppmärksamhet delta institut tillvunnit sig och att nyttan af en grundligare och allvarligare bearbetning utaf jordbruksoch öfrige landtmanna-näringarne nu mera blifvit insedd. Att den egentliga väckelsen härtill i denna ort utgått från institutet på Degeberg kan icke bestridas. De välgörande följderne deraf hafva ock redan börjat visa sig. Antalet af dem, som begagnat denna läro-anstalt, har i allmänhet varit 12 elever och 24 rättare-lärlingar och tillsammans under de fem sednare åren 52 elever och 72 rättare-lärlingar. På sednare tiden har hvar och en af desse, för att vinna större insigt och erfarenhet, i allmänhet begagnat undervisningen i två år, hvilket förut hört till undantagen. Om förmånliga platser hafva de utexaminerade icke varit i förlägenhet. Rä lia relä rlingarne få vanligen 133 R:dr 16 sk. banko i årlig lön, 6 R:dr 32 sk. i städja, fritt vivre samt respenningar. Flere al eleverne hafva lilllrädt särdeles lönande inspeklorsbefattningar och andra åter hafva på egne eller arrenderade egendomar tillämpat hvad de lärl och såmedelst icke allenast sjeifve dragit fördel deraf, utan ock gifvit föijdrika exempel åt andra landtbrukare.
Delta voie orätt och medförde dessutom den följd, att den ledning för omdömet, sorn Rikets Ständer borde hemta från de Propositionen åtföljande Stals-Kåds-Prolocol), voiff förfelad, helst del kunde inträffa., att den, som i Embetet eflerträdl en JuslitiasStats-Minister, hvilken yttrat sig, när Propositionen afgafs, vore af olika tanka med den senare, och möjligen, såsom ledamot af ett Riks-Stånd, yllrade sig i motsats till företrädaren; hvilket förhållande äfven kunde ega rum med de öfrige Siats-Råden. Dfrt vöre således ej lämpligt, att Konungens Proposition trycktes före Riksdagen, hvaremot Lag-beredningens arbeten borde så skyndsamt som möjligt genom tryck aflmängöras» I öfrigt är ifrågasatt, huruvida det vore tjenligt, alt hvarje Balk serskildt utarbetades och hos Kongl. Majit föredrogs, enär ålskillige Balkar med hvarandra hade sådant sammanhang, att de ej kunde åtskiljas; men om arbetet skulle på detta sätt verkställas, borde vissa allmänna grundsatser förut vara antagne, såsom utgörande ulgångspunkterne eller stöden för de serskilda Afdelningarne. I öfverensstämmelse härmed borde dels orden: "med hvarje del eller balk af Lag-förslagen,” utbytas emot orden: "med hvarje balk eller större del af Lag-förslagen;’’dels Rikets Ständers underdåniga anhållan inskränkas dertill, att Lag-beredningens arbeten måtte genom trycket allmängöras, och de förberedande åtgärderne inom Conseljen vidtagas; samt Konungen fatta Sitt beslut i ämnet, så att Dess Nådiga Proposition må i god tid eller vid Riksdagens början varda de sammanträdande Ständerne meddelad; 3:o att nyssnämnde arbeten så ställas, att tryckningen af alla balkarne kan vara fulländad i god tid före den, vare sig lagtima eller urtima Riksdag, som näst efter fyra är ifrån innevarande Riksdag inträffar.