Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S ta ts-U t s ko 11 e t s Betänkan den. 647 N:o 572. Antom den 31 October 1S23. Riksens Höglofl. Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Utlåtande öfver Herr von Hohenhausens Motion om undersökning af de Civila Läro-verkens närvarande beskaffenhet. T iii Statssamt Allmänna Besvärsoch .Ekonomi-Utskotten har Högloflige Riildeiskapet och Adeln remitterat ett anförande af Herr Mich: von Hohenhausen, all sedan 3:ne Ständ antagit Utskottens Betänkande om Krigs-Academien , hvaraf föijer att Riksens Ständer till Kongl. Maj:t ingå med underdånig anhållan, att MilitnireVerket i hela sin vid och omfattning mätte af sakkunnige män undersökas jemte 648 Stats-Utskottets Betänkanderi; Militaire undervisnings - anstalterne, och Utskotten icke lära kunna förändra sitt beslut, i anledning af Ridderskapet och Adelns återremiss i ämnet, hvilken, föranledd af Herr Björnstjernas förslag om en gemensam undersökning af de Civila af Militaire Läro-Verken, hade till föremål att verka på Utskottens öfvertygelse till antagande och föreslående deraf, Herr von Hohenhausen, öfverlygad om att, för att i denna väg åstadkomma någon verklig och stor nytta för Fäderneslandet, åtminstone en liktidig undersökning hör ske af de Civila Läroverken i stöd af den rätt 56 §. Riksdags-Ordningen foretin ägger att väcka ny motion, föreslagit att Civila Läro-Verken måtte i hela dess vidd och omfattning af sakkunnige Män undersökas, för att intill nästa Riksdag sätta Riksens Ständer tillfälle, att, öfverskådande det hela i ett sammanhang, föreslå och vidtaga de åtgärder i denna väg, som för Fäderneslandet, finnas nyttigast och hvartill mer än tillräcklige medel torde förefinnas.
Säd, och de upphandlingar deraf, som derstädes göras, blifwa sällan nödige för Landets egit understöd, hwaremot de kunna med drägeligaste kostnaden transporteras »ill Carlscrona, där äter Kronan har största behofwet af köpsad; men Wi inhämtat, att, ivid Amiralitetet Skänska Säden stall säsom ansedd rä och af blandning med Klett och Swingel mindre gifwande, blifwit till emotta gande klandrad; Sä pä det Kronans Span. mäls handel i Skäne icke stall till hufwudsakelig del komma att upphöra, läte Wi nu i Räder förständiga Committäen för Wär Örlogsflotta, det bör Skånsta Sädén anses antagelig och klanderfri »vid nämnde Flotta, dä Rägen wager iz och Kornet 11? Lisp. per Tunna och Leröfrver, samt i öfrigt, när den som utgifwes för torr, werkeligen är wäl och jemnt torkad, samt den rä säden sädan, som den wid wan. ligt omlopp i handel wara bör. Till winnar», de häraf äligger jemwäl Eder att icke läta upphandla annan Skänst Säd, än den som innehäller förenämnde wigt och deröfwer samt i det närmaste är rengjord ifrä Klett och Swingel, och i öfrigt antingen upphandlad torr eller torkad wid de under Eder disposition »varande Inrätt - Den 13 September. 493 rättningar äger den torrhet att den kan till sine behof anwändaS: hwaröswer besigtning i den ort, hwarifrän Säden stall till Carlscrona transporteras, alltid bör föregä ditsändningen, sä att emellan Eder och Styrelsen wid Örlogsflottan, frägor som medföra Kronans lidande icke mäga uppstä, sedan sädén med tillökt kostnad för Transporten till Carlscrona ankommit: Och förmode Wi i Räder det Skänste Landtmannen äfwen härigenom mä kunna »vänjas att behöriaen rengöra och torka sin Säd. Äliggande
jag framtrader nu p % fullt allvar och ined en bestämd mening, inin pseudonym är redan så bekant i inin närmaste orngifning, att den icke längre kan skydda min anonymitet, och jag bryr mig icke heller därom. Mitt siuka knä ger mig full ratt att helt agna mig åt bokhandeln och pennan, jag ämnar betrakta sjukdomen som en fingervisning ofvanifrån, Iivillcet jag tror den ar, den liar varit li %rdliandt nog till att öfvervinna alla betänkligheter. Således, strunt i anonymiteten! Jag * or niig nu aga mod nog att stå bakom det antagna namnet utan att göinina mig. När du kommer hit skall jag visa dig förslag till innehållsförteckning för min iiovellettsamling samt en stor del af innehållet ocksk. - Hörby, 25 augusti 1884. Kära lilla syster! Jag längtar grufligt efter att du d t t e komma hit så att vi på tu man liand med all utförlighet måtte kunna diskutera allt möjligt; det ar ju en lie1 evighet sedan vi rakades ordentligt! Jag har en shdan massa bref och tidningar, som jag ville lata läsas af dig, dn kära lilla syster, som ensam uppmuntrade niig pk den tid ingen annan trodde att jag dugde till något. Du kan nog tanka dig hur glad jag nu är att f % visa dig hvart enda viilvilligt ord, som af den litterära världen uttalas till deu nye författaren. Hela orten Zr i uppror för förmenta personligheter, men det vore nog omöjligt att undgk, de tycka sig ju känna igen det orimligaste. Att både jag ocli boken skola häcklas ar naturligt. Det finns ingen kritik så strang som den närinaste omgifniiigens; ja, nian kunde kan ske siiga så orättvis, om jag icke hyste sådaii niotvilja för ordet, när det galler mig själf. A t t ha något att berätta i bref är då blankt omöjligt; mina litterära intressen äro för ' tillfället så allt behiirskande och jag lefvei så mycket för mig själf. Det är därför jag ar så kort, icke af annan orsak, ty jag håller mer af dig än nigonsin.
Stats - Utskottet bar i anledning häraf inbemtat, alt å de flesta Läne-Staterne väl linnas uppförde Arfvoden för Fång-Predikanterne, men i Allmänhet till ringa belopp, emedan någon tillökning derå vid de i seljare tider beviljade Lön-förbättringarne icke ifrågakommit; samt att dessa Arfvoden äro högst olika och icke heller synas nu för tiden lämpade i förhållande till det större eller mindre antalet af Arrestantcr i hvarje Län, hvarpå tjenstgöringens trägenhet likväl beror. Och som Utskottet härvid funnit det Fång-Predikanterne skäligen böra så belönas, att af dem må kunna väntas det nit och den omsorg deras befattningar fordra, om ändamålet dermed skall i någon mån vinnas, och hvilket särdeles för den närvarande liden synes utgöra ett vigtigt och angeläget ämne, så och enär likväl härvid förekommer, att Fång-Predikanterne, likmätigt Kongl. Brefvet den 6 Maji 1800, ega räkna dubbla tjenstår, samt deras befattningar icke äro att anse såsom ständiga tjenster, utan blott steg till vidare befordran eller bisysslor, har Utskottet, med afseende för öfrigt 1334 Stats-Utskottets B et änkan den. på Länens större eller mindre folkrikhet och Fångarnes deraf beroende antal, trott sig höra föreslå en Allmän reglering utaf dessa Arfyoden till följande belopp nemligen: Skaraborgs Län, tillökning å förut bestådde Arfvodet \ R:dr 8 sk., till y5 R:dr, eller med . , 70. 4°> Hallands Län, nytt arfvode för Fång - Predikanten vid Halmstads Slotts-Jläckte 33. iG. Jönköpings Län, förhöjning i arfvodet från i5 till 5o R:dr, eller med 35. *—• Öster - Göthlands Län, likaledes från 5 till 5o R:dr, eller J\$. •—. Södermanlands Län, förhöjning från 8 R:dr 16 sk. till 5o R:dr eller med 02. Elfsborgs Calmara Stora Kopparbergs Wermlands Län, nytt anslag, 5o. —< Wester-JVorr lands
Af arfsmedel i lös eller fast egendom, kapital och fordringar, som tillfalla andra arfvingar, än i rätt uppoch nedstigande led, samt syskon och deras afkomlingar, Tre procent, så vida arfsbeloppet uppgår till Trehundrade Riksdaler B:ko; efterlefvande makas rätt i boet likväl från afgift undantagen. 3:o. Af Fideikommiss i fast eller lös egendom, som hädanefter stiftas till arfvinge, skyld eller oskyld person, erlägges af första emottagaren af Fideikommisset, Bevillnings utskottets Betänkande, JVf 4. 35 Tio procent; och må Domstolarne, efter stiftarens död, Fideikommiss-brefvet till bevakande i protokollet icke intaga förr, än styrkt blifvit, att afgiften är gulden eller säkerhet för densamma hos Uppbördsmannen ställd; från hvilken afgift likväl befrias konstoch vetenskapliga samlingar. 6:0. Hvad i öfrigt, i anseende till kontrollen öfver ofvannämndo bevillning af Testamente, Gåfvor oell Alf, skall iakttagas, derom länder lill efterrättelse Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse den II December 1811, eller livad i detta ämne ytterligare stadgas. 7:o. Bevillningen af fast egendom utgår efter det derå sist satte taxeringsvärde, som för lösören, efter bouppteckningsvärdet. 8:0. Af Fynd erlägges bevillning med F"em för hundradet af värdet; härifrån likväl undantagne fynd af antiqvariskt och historiskt värde, hvilke från all bevill ning fritagas. År t. lil. Afgift fiir Harakters-lullinaliter. § 37. l:o. För Fullmakter, öppna Bref eller Resolutioner, hvilka från och med år 1842 meddelats eller hädanefter meddelas på karakter eller namn, heder och värdighet af embete eller tjenst, eller å sådan beställning, med hvars innehafvande ej åtföljer lön på stat eller arfvode eller tjenstgöringsskyldighef, skall i bevillning årligen erläggas
Hos Ridder skåpet och Adeln är anmärkt: att fynd, som inlöses af Krouan för Rikets Anliqvitets-samlingar borde undantagas från bevillning; att ej blott af testamenten, utan af alla boförteckningar borde utgöras bevillning; dock till ringare belopp, der a rf efter Lag eger rurh; att a:dra, 3:dje och /\:de momenterne borde utgå, och i stället stadgas, att af alla Sterbhus, der behållningen uppgår lill 5oo R:dr och derutöfver, skall erläggas bevillning med i;dels eller i procent; att bevis deröfver alt blifvit erlagd borde bifogas bouppteckningen, då den till Domstolen ingifves; samt att Utskottet fortfarande bibehållit de stridiga föreskrifterne i denna §., i afseende på bevillnings utgörande för Fidei-Commiss. DA bevillning af fynd synes böra erläggas, utan afseende derpå, om detsamma af Kronan inlöses eller ej, och arfsmedel enligt Utskottets förslag äro underkastade bevillning, samt den yrkade förändringen, i afseende på afgifterne af behållningen i sterbhus, skulle föranleda en väsendtlig minskning i dessa afgifter; finnér
Document må såsom hypothek användas och efter pröfning belina»; och att det af Utskottet, under lit. e, pag* gr, af Utlåtandet N:o 83; föreslagna uya moment gillas, med uteslutande af följande med uttrycket näst derefter icke öfverensstämmande ord: 50 procent af det tecknade ursprungliga capitalet, eller. I anledning af hvad Utskottet, pag, 98“ » 112, af Utlåtandet N;o 88, yttrat öfver några hos Riks-Stinden framställda sattssr och anmärkningar af allmännare art, och sorn icke låtit sig under någon af föregående speciela punkter hänföras, beslöt Ståndet, att pröfning af svaret å Herr C. von Qvantent anmärkning, pag, gs och 99, i följd af afslaget å Betänkandet, N:o 53, och Utlåtandet, N:o 82, i den del det senare upptager de i det förra ' omförmälda ämnen, förfallet; att frågan, hvarom, pag, 108 och rog, af Utlåtandet N.’o 83, nätnries, angående låns meddelande emot pant af ritorr spannmål, liggande uti Magazin i Stapelstäderna, skall, hvila, då Banco-Utskottet ej ännu best arat Bor* i3($ Prot. Utdrag den a?
Låt mångbetungadt slägte på mörk och vilsen stråt Se glansen stråla ut från det fadershem, hvaråt Sen långa sekler vi sträfva. Låt ledande sljernor sväfva Ännu för menniskobarn. torde benäget lemna det ena till någon bekant, som ej fått den. JM * Månne förgäfves? Ett litet vinterstycke af Mathilda Langlet. |li|I) et var en frisk, behaglig vintermor&lt;£sM gon, tidigt, så der en timme före solens uppgång, men himlen var strålande klar och började redan ljusna så mycket, att stjernorna bleknade. Månens fina silfverskära liksom dansade der uppe i klarheten, och lätta ljusningar stego från synkretsen tippat, så att månljuset blef allt mera bortblandadt deri och allt mattare. Men blott en hastig blick kunde jag egna allt detta, ty det gälde att i rätt tid hinna ned till stationen och komma med på tå- get till Stockholm — » tåget », som aldrig väntar på någon. Skyndsamt steg jag upp i en af de prydliga första-klassvagnar, som nu, omstämplade till andra klass, kunna disponeras äfven af resande med så moderat börs som min, och slog mig ned i närmaste hörn af den beqväma sammetssoffan. Det förbiilande landskapet upptog strax hela min uppmärksamhet. Sällan, om någonsin, har jag sett en sådan vinterprakt. Det hade varit ombytligt väder under natten — först töväder och regn — sedan snö och sist fryskallt. Snön låg nu icke som ett täcke eller en slöja, utan snarare, om man kan få använda en sådan bild, likt en hvit trikådrägt, så noga smög den sig efter alla små fördjupningar och höjningar i marken. På fältet kunde man räkna hvarje liten fåra, hvarje liten sten och tufva, och den. hvita drägten hade en egendomlig, blåaktig skiftning, som väl gjorde den kallare, men också renare. En liten rödfärgad lada nära banan flammade som af eld i morgonljusningen, medan halmtaket såg ut som en hvit spetsslöja deröfver.
Sä wäl i detta hänseende, som af den höga panne-afgifren och i ^alculsn päraknade altför stora xsr-.oi-.3l vssattlagde Lägenheter och Qwarnar, fruktår jag minst 50 2 60,000 R:d. komma at brista uri den för Staten erforderlige Bewillning af 362,000 R:d. L. kl. Santesson. Ester upläsande häraf, förklarade Herr Borgmästaren ViÄoriu sig instämma uti hwad Herr VirsÄsuren Sante-son anfört, sa wäl angående den Innewänarne i Städerne älagde Bewillning för branwinsbränningen, som ock i afseende pä den för Allmänna klaoaLms - Inrättningen föreflagne skyldighet at ersätta den Summa, som Stockholm och Götheborg borde erlägga, i händelse de agde rättigheten.at bränwin tillverka; hwarjemte Herr Borgmästaren begärde, at detta anförande mätte fa åtfölja Utskottets i fragan nu afgäende utlaranDe. Uit suxra. Ux protocollo L. 6. Inoman. Föredrogs ä nyo Skats-Utffottets den 23 Mars pa borver lagda Memorial, innehållande förslag til Antecknings-Bok och Intsre88e-Uträkning för de bokförde eller /UmustetL-Länen, samt hwad wid Deras anteckning iakttagas bör. Bifölls. Fö - Den 29 Mars. 1227 Föredrogs a nyo Stats-Utffotteksden 25 Mars pä bordet lagda Nemosi.-rl. innehållande Urskottets utlåtande öfwer de Anmärkningar, som wid dest förslag til IvstiuLion för (-'oiNllussLNLtet i Riksgalds-Lontoirc-t blifwit gjorde. Detta utlakande blef, jemte berörde InstruÄion, uppå derom af Herr Greswen och Landtmarskalken gjord proposition, bifallet.
Direktionen, till följd af lagens allmänna stadgande, att ränta, der den ej lörskrifven är, endast bör från lagsökningsdageu beräknas, saknat anledning alt ränta inlemnaren affordra; men att, enär de skiljaktiga beslut, hvaruti domstolarne uti nu ifrågavarande mål stannat, nogsamt ådagalägga, att Graesén ej saknat skäl för sin vägran, att, utan föregången pröfning af domaren, kapitalet erlägga, samt något lidande ej syntes böra honom tillskyndas derföre, att han, efter det han erhållit ett gynnsamt utslag af första domstolen, betalning sig undandragit, intilldess frågan blifvit slutligen pröfvad och afgjord, Direktionen funnit sig ega anledning hemställa om en sådau mildring för Graesén, att af den honom ådömda ränta måtte eftergifvas den del, som upplupit under tiden från den dag, den 16 Juni 1831, då Rådhus-rättens beslut meddelades, intill den dag, den 20 nästlidne Oktober, dä Kongl. Maj:ts dom i målet utföll. Som de skäl, Diskont-Direktionen anfört, till stöd för den af Direktionen sålunda gjorda hemställan, synas vara i allo tillämpliga för Groeséns befrielse från räntas erläggande under liela den tid, frågan om hans förpligtelse att det ifrågavarande lånet liqvidera, varit på pröfning beroende; så och då, genom Groeséns fällande till betalning, Diskont-verket återbekommit det utlånade kapitalet, hvilket eljest, efter all anledning, för blifvit obetaldt; har Utskottet, med fästadt afseende å hvad i detta mål förekommit, icke tvekat att hos Rikets Ständer tillstyrka, att eftergift må t. f. Bokhållaren J. L. Grassén förunnas af den honom ådömda ränta. Stockholm den 21 November 1834. STOCKHOLM, TRYCKT II0 S JOU. BECKMAN, 1854. Banko-Ulskotlels Memorial, M 91. 1 M 91. / Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Nov. 1854, kl. 1 e. m.
Karl Johan var emellertid obeveklig och förklarade bestämdt att han icke ville rida tillbaka till den blåsiga platsen, utan ansåg det vara vida lugnare der han satt. Under förnyade öfverläggningar härom beslöto då stadens fäder, att låta udda vara jemnt; och då man därunder påminde sig att Claes Fleming, som var en ovanligt dugande man hade varit Stockholms första öfverståthållare, och såsom sådan byggt Stockholms första sluss, så beslöts vidare, till hedrande af hans minne, att der Karl Johan förut setat, resa en bildstod öfver Fleming. Efter att i förbigående hafva kastat en granskande och godkännande blick på de nya beqväma uppfartsvägarne till Södermalm, skyndade vår man, efter att ha funnit den tillämnade vandalismen med »staden inom broarne» omintetgjord, längs Skeppsbron, hvarifrån han såg Skeppsholmen vara fullständigt bebyggd och fick höra att flottans station flyttats till Fiskartorpet. En stor bro fanns mellan Skeppsbron och Skeppsholmen, hvarifrån vägen till Djurgården ledde i en under sjön byggd tunnel, på det fartyg skulle den vägen kunna gå upp till Logården, hvarföre Skeppsholmsbron hade rifvits och blifvit ersatt af en stor ångfärja. Af allt detta framgick tydligen att man i Stockholm följde med sin tid. Väl kommen till Helgeandsholmen stannade han der en god stund, derunder beundrande den ädla stilen i det storslagna riksdagshuset, hvarom så oändligen mycket skrifvits och pratats af de arkitekter, som icke fått med saken någonting att göra. Huset tog sig utmärkt väl ut, och att Karl Johan hade der kommit på sin rätta plats, syntes uppenbart. Det berättades att man, »till förekommande af vargars skadliga utrotande», såsom det en gång lärer ha skrifvits i en konungens befallningshafvandes kungörelse om vargskall, till grundens förstärkande hade nedslagit ett stort antal pålar. Men detta var antagligen endast ett påhitt af en skämtare, ty nog visste de män, som med saken hade befattning, att man icke behöfde påla i en hård grusbotten. Stående på Norrbro, såg man alla spårvagnar och droskor drifna med elektricitet.
Deras barn måtte blifva faderoch moderlösa; förbannade vare de på fältet; förbannade på åkern, i staden, i skogen, i sina hus och lador, i bädden, i kammaren, på rådhuset, i byn, till lands och vatten, förbannade vare de i kyrkan, på kyrkogården, i tingshuset, på torget och i kriget; de må tala, sofva, vaka, äta eller dricka, de må gå eller stå eller göra hvad de vilja, förbannade vare de till kropp och själ, till förnuft och alla sinnen, förbannad vare deras lifsfrukt, förbannad frukten af deras jord, förbannade vare alla deras lemmar, hufvudet, näsan, munnen, tänderna, strupen, ögonen och ögonbrynen, hjernan, svalget, tungan, bröstet, hjertat, lungan, lefvern, ben och armar, hud och hår; allt hvad hos dem är lefvande och rörligt från hufvudet till fotabjellet mätte vara förbannadt o. s. v. Dig Lucifer och hela ditt anhang besvärjer jag vid fadren, sonen och den helige ande, vid Kristi menniskoblifning och börd, jag besvärjer dig med alla helgons kraft och dygd, att du aldrig må lemna dem i ro, hvarken natt eller dag, tills du bragt dem i förderf, förderfvat dem i vatten eller fört dem till galgen eller låtit vilda djur sönderrifva dem eller fiender skära strupen af dem eller förderfvat dem i eld o. s. v. o. s. v.” Man fann i Num. 5, 12 ff. äfven en biblisk grund för ordalierna. I en kommande artikel, som behandlar folkmagien och hexeriprocesserna, skall närmare redogöras för ”Hexhammarens” innehåll. Kulturhistorien borde ej förgäta denna bok, som är den kyrkliga dualismens mognaste frukt och klart ådagalägger de slutsatser, till hvilka han måste komma. ”Gott in der Geschichte”, III. Ännu på Erasmi af Rotterdam tid bråkade theologerna med detta qvistiga spörsmål. Detta medgifvande gör Cornelius Agrippa i sin ”Occulta Philosophia.” Theophrastus Paracelsus och andra voro mindre blygsamma.
Memorial, i anledning af dterremiss d Memorialet N'.o 5ig, med förslag till en 'vcterings-pr oposition. (Tigs Afd.) Till svar å Borgare-Ståndets beslutade återremiss å Siats-Utskottets under N:o 5rc) afgifna Memorial samt den deruti, med anledning afRiks Bih, till R. Si. Prot. 18 fo och 1841. 4 Sami. 1 J/d, 3 Band. 3j Haft. a IO Stats-Vtskottets Memorial, N:o Sjj. Ståndens skil jagtiga beslut, angående elt lån lid Carlscrona Stads Pastorat, föreslagna proposition för omröstning i Förstärkt Stats-Utskott, får Utskottet anmäla, att, sedan Preste-Ståndef, enligt lill Utskottet ankommet Protocolls-Utdrag af den 12 innevarande månad, förenat sig uti Ridderskapets och Adelns samt Borgare-Ståndets rörande berörde lån förut lattade beslut, så är denna fråga numera, genom Irenne Riks-Stånds sammanstämmande beslut, afgjord; hvadan den föreslagna voterings-propositionen följagtligen förfallit. Stockholm den 25 Maj 1841. Ank. till Exp.-Utsk. den 27 Maj, kL 9 f. m. Memorial, i anledning af återremiss å de i Memorialet N:o 494 föreslagna Reglernentariska föreskrifter för Riksgälds-Contorets framtida förvaltning.
En isolerad realisation, sådan som den, hvilken gjordes år 1776 och i814 > inskränker rörelse-capitalet till förhållandet af det lika qvantum silfvermynt, som kan finnas i landet, och ökar sig endast i förhållande af det ringa öfverskott, som Sverige genom sin utrikes handel möjligen kan vinna, men minskas äfven vid hvarje depression af dess handel, således just då, när det som bäst behöfde höjas. Skall en dylik operation bära för ett land lyckliga frukter, så måste nödvändigt ett annat rörelse-capitai kunna bilda sig bredvid, som ökar sig, icke efter måttet af en utländsk handel, utan efter den produetion och den handel, som sträfvar att bilda sig inom landet, och som genast kan finna ett motsvar. rörelse-capitai, hvars realisation icke ligger i bankens, men i andra säkerheter, och bidrager till elen nya produetionen. Bankens s. k. realisation var visserligen nödvändig, så - D e ii y Mars c. m. 35; som den sista utvexlingen af den mekanism och de drifhjul, sorn en i sig sjelf ingripande, en sig sjelf understödjande industri utför; men ända lill ytterlighet dåraktigt vore det att tro, att denna utvexling ensam åstadkommer någon lifgifvande verkan. Om deremot med denna realisation följer såsom 1823 urs Finnnce-comite föreslog, ett klokt inrättadt finance-systeme , som icke kostar landet några nya skatter; örn derigenom hvarje redan existerande värde i landet kan göras mobilt och fruktbart; om productionen deruti finner alia de capitaler den beliöfver, huru högt den än vill stiga; 0111 Staten blir derigenom iståndsatt att öppna öfverallt, der det påkallas, nya communicatinner för handeln, nya vägar för industrien, nya källor för läkedomen; om alla arbetskrafter, som för närvar, äro hellande och ej finna någon sysselsättning, sättas i rörelse, med den hela kraft, som kan drifva dem alla ; om man fäster sig mera vid den inre utvexlingen af behofven, än vid den utlänska handeln: då skall denna realisation, men också endast då, lemna stora och vigtiga resultater.