Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Båda fonderna hade vid sednaste bokslut ett kapitalbelopp af 13.263 Riksdaler 59 öre, och afkomsten under nästförflutne räkenskapsår utgjorde Sexhundratretio Riksdaler Tjugofem öre. Dessutom eger skolkassan sedan år 1810 ett kapital af Etthundra Riksdaler Riksmynt, skänkt af Handlanden E. Grönstedt, med föreskrift att ärliga räntan skall »tillfalla den som skolmästare-sysslan i staden förrättar, tili förbättring i dess knappa lön.” Enligt Kongl. Brefvet den 29 sistiidne April har det nya elementar-läroverket i Norrtelje frän och med höstterminen innevarande är trädt i verksamhet, samt läraren vid stads-pedagogien, hvilken från samma tid upphört, erhållit lärarebefattning vid elementar-läroverket mot åtnjutande af den för kollega ä stat uppförda lön, Ett tusen Riksdaler Riksmynt, hvari likväl ofvanstående donations-medel äro inberäknade, men icke de Tvåhundra Riksdaler nämnde mynt, hvilka staden å sockenstämma den 8 April 1838 utföst sig att såsom ersättning för presterlig tjenstgöring till bemälde lärare utbetala. Inom fjittköpintj.* stift: högre elementar-läroverket i Linköping. ”För att på något sätt afhjelpa bristen på tillfälle för ungdomen att erhålla, ”undervisning i de lefvande språken, kameralverket, bokhålleri, handelsböckers och ”korrespondensers förande, geografi m. m.” skänktes den 10 September 1802 af Kamererare!! Mårten Meurling ett kapital af Ett tusen Riksdaler Riksgälds-sedlar. ”att användas till inrättande af en s. k. schola popularis i Linköping”. Sedan fonden ökats till Fem tusen Riksdaler Banko, anslogs genom Kongl. Brefvet den 23 Februari 1842 Tvåhundrafyratio Riksdaler Banko af räntan till lönebidrag ät tredje apoiogisten vid Linköpings skola. Enligt nu gällande stat ingå dessa Tvåhundrafyratio Riksdaler i frenne adjunkt-löner vid högre elementar-läroverket i nämnde stad.
Jag förnyar denna begäran på så sätt, att jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till Ridderskapet och Adeln: ”huruvida Ståndet skulle "behaga instämma i denna begäran, samt ”bestämma tiden för UtgiftsBetänkandets "afgifvande j till den 1 Februarii. Jag anhåller äfven, att StatsUtskotlet måtte behandla frågan sålunda: "att 1828 ”års Stats Re gier ing må antagas till grund, ”med tillökning af det i Kongl. Proposi”tionen begärdte anslag för fångars skjuts ”och underhåll; att Ordinarie InkomstTit”larne böra beräknas till det belopp Kongl. ”StatsContoiret i sin underdåniga Skrif”velse om Statsverkets tillstånd och för"vältning uppgifvit, såsom medelberäkning; ”att Inkomsten af Stora SjöTullen måtte ”beräknas till hvad den per medium af ”åren 181/;, 1825 och 1826 visat sig gifva,” på det att ökningen i 27 års uppbörd, genom missväxt-året 1826, icke mätte deri inverka; samt slutligen, ”att den Statsbrist”Summa, hvilken genom Allmän Bevillning ”skall fyllas, bestämmes precist till det be”lopp, hvartill 182,8 års StatsReglerings”Summa för utgifterne uppgått, utöfver Den g Januari!. "de sålunda nu beräknade Inkomster Ii vil ken summa bör bestämmas såsom ”den Be~ "vill/iing Rikets Ständer sig tills vidare "åta^a” Skulle Ridderskapet och Adela bifalla hvad jag nu föreslagit, att tiden för SlatsRegleringens afgifvande till Rikets Ständer utsattes till den i nästkommande Februarii; anbåller jag, att ett FrotocollsUtdrag, medelst Deputation, mätte till de öfrige MedStånden afsändas och desamma inbjudas, att sig med Ridderskapet och Adeln förena. Begärdes på bordet.
Stats-kontoret blifvit förskottsvis utgifvet lill innehafvare af indelta räntor och krono-tionde såsom godtgörelse för den upphörda rättigheten till så. kallad forsel-löns åtnjutande af ränteoch tionde-gifvare; utgörande härtill utbetalda medel, enligt afslutade Riks-hufvudböcker och derpå grundade liqvider, följande belopp, nemligen: för år 1855 R:dr 515: 33. » » 1856 » 41,278: 32. » » 1857 » 53,413: 18. Uti meranämnde liqvider Riksgälds-kontoret likaledes påförda och således utaf öfverskottsmedlen jemväl ersatta utbetalningar i anledning af de under namn af begrafningshjelpseller nådårs-besparingar tillförene föreskrilna och iakttagna lönc-iunehållningar hafva, enligt 1855 års liqvid, uppgått till R:dr 32,939: 37. » 1856 » d:o d:o » » 39,289: 46. och enligt 1857 » d:o d:o » » 39,563: 31. Deremot har uti hittills uppgjorda liqvider mellan Statsock Riksgälds-kontoren icke någon ersättning blifvit det sednare Verket påförd för de utaf det lörras medel, enligt reglementets 197 och 199 §§, utgifna förskott till lösen lör indelta Armeens korporalers aflönings-spanmål och soldaternas vid Södermanlands regemente så kallade knekte-tunnor samt indelta båtsmansrotars sammanförande. G) l>e å Kikssälils-kontoret anvisade KredKiv. (§§ 200-206.)
263 och förbrytelsens beskaffenhet meddelas från predikstolen, i de fall, då fremmande religions-förvandt begått brott, hvarå stockstraff, såsom motsvarande kyrkoplikt, eljest bordt följa; i öfverensstämmelse hvarmed Rikets Ständer alltså pröfvat skäligt för deras del besluta: l:o vidtagandet af en författning, hvarigenom, med upphäfvande af alia angående stockstraff utfärdade föreskrifter, förordnas, att sådant straff icke vidare skall ega rum, och alt, dels i det fall, då böter, i brist af tillgång bos den sakfällde, bordt dertill förvandlas, samma böter skola, pu sätt lag och författningar i allmänhet innehålla, med fängelse aftjenas, dels ock i elen händelse, att fremmande religions-förvandt bordt undergå stockstraff i stället för uppenbar kyrkoplikt, underrättelse från predikstolen i kyrkan, vid hvilken stockstraffet skolat verkställas, bör meddelas om den felandes namn och brottets beskaffenhet; och 2:o att en Kungörelse må utfärdas, hvarigenom 20 Cap. 11 § Missgernings-Balken upphäfves samt 64 §. 1 mom. af Kongl. Förordningen om skogarne i Riket den 1 Augusti 1805, erhåller följande förändrade lydelse: Hugger någon neder eller med vilja förderfvar annans till prydnad eller lugn planterade träd, eller ock annan skogs-plantering, den skall, utom skade-ersältning efter mätismanna ordom, samt de böter, hvartill han antingen efter serskildta laga kraftvunna vitesföl bud, eller för åverkan å fruktbärande träd, kan hafva sig skyldig gjort, straffas med böter, beräknade för hvarje träd, till 6 R:dr 32 sk., eller med fängelse vid vatten och bröd, efter omständigheterne; och kommer, i händelse böter ådömas, men tillgång till dem saknas, deras fulla belopp att enligt lag förvandlas. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. härigenom i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 December 1840. 264 Expeditions-Ut skottets Förslag till und. Skrifvelsej N.o iS3.
Det har t. o. m. vid sednaste riksdag afgifvits förslag, att helt och hållit borttaga diskonterne från banken, ehuru densamma derigenom betydligt skulle förlora i sin styrka att motstå kommande kriser och af sin förmåga att derunder understödja näringarne. Om något förslag i sådan väg vid denna riksdag inom BankoUtsk. är å bane, är för mig obekant, men den I)en 8 Januari. 85 motion jag här granskat, syftar på inskränkning af diskonternes förlagskapital, en åtgärd, den jag pä redan anförda skäl såsom vådlig för näringarne bestrider; jag bestrider jemväl det i motionen gjorda förslag, som dertill skulle leda, nemi. att kasta det borttagna förlagskapitalet uti fastighetsbeläningen med sin mångåriga äterbetalningstid, det mest principvidriga sätt för en sedel-banks lånerörelse, utom i det enda fall, att banken äger ett sä stort öfverskottskapital, att detsamma icke kan på annat sätt användas. Man bör jemväl ihågkomma, i afseende på den klandrade utlåningen mot borgensförbindelser, fåtaligheten af kapitalister i vårt land, och alt delta förhållande, diskonterna förutom, lätteligen kan skapa och göda procenteriet, till stort men för alla som tillfälligtvis pä kortare tid lån behöfva, för att dem nyttigt använda. Bland sådaue personer befinna sig rätt ofta icke blott handlande, utan jemväl industriidkare och fastighetsägare, så i stad sorn på land, hvilka icke alltid till säkerhet ät långifvaren kunna prestera en vexel eller accepterad invisning på ägande fordran hos annan person. En öfvergång till ett lånesystem, endast grundadt på vexlar, är nu mera så mycket ogörligare än förr, som alla privat-bankerna ulan undantag icke tagit de Engelska och Skottska till mönster, som man stundom hörer deras delägare påstå, utan egentligen, om än alla icke helt och hållet, hufvudsakligen grundat sin utlåning på borgensförbindelser. Handelsoch närings-diskonterna begagnas icke i full enlighet med det ändamål, som med deras inrättande var afsedt, och oansedt att fördelar dervid i banken lemnäs, är utvägen alt få belåna vexlar obegagnad.
Rudenskjölds afhandling om Svenska folkskolornas praktiska ordnande äro framställde. ^ b) Att Gr. Rudenskjöld må förklaras berättigad att, så snart han genom sjuklighet blifvit oförmögen att med berörde befattning fortfara, eller i hvarje fall efter upnådd ålder af 65 år, i st. f. sagde arfvode, från allmänna IndragningsStaten upbära 2/3 af dettas belopp, eller 2,000 R:dr r:mt årligen såsom pension för sin öfriga lifstid. Remitterades till StatsUtsk. Den 22 November. 327 Hr von Heland, Isak Fredr., upläste följande motion: Då Elektriska Telegrafen nu 3:ne år varit i gång i Sverige, så torde hvar och en redan hunnit inhemta, att förtroende till innehållet af telegrafdepescher samt deras snabba expedierande äro de vilkor, hvarförutan denna inrättning ieke kan upfylla allmänhetens billiga fordringar. Då telegrafdepescher vexlas emellan enskilte personer, så eger emottagaren rätt att efter eget godtfinnande upskatta värdet af depeschens innehåll, men så är ej förhållandet då vigtiga värf inför lagen eller myndigheter på grund af telegrafdepescher skola utföras. Ett par exempel må tillåtas att anföra; En myndighet telegraferar till en annan, att låta göra husvisitation hos någon misstänkt person, eller gripa en rymmare; detta verkställes, men den misstänkte befinnes sedan vara oskyldig, ■och den verkställande stannar sannolikt i första rummet i personligt ansvar för sin åtgärd, emedan han ej hade några skriftliga ordres, utan endast en telegrafdepesch att förevisa. En person är stadd på resa till en vigtig förrättning, som skall försiggå på viss dag och timma; tillfälliga hinder vålla dock resans fördröjande, så att den resande till bestämd tid ej kan hinna fram. Genom närmaste telegraf updrar han åt någon af sina bekanta att i hans ställe vara närvande vid förrättningen, men den telegraffullmakt, som vid den bestämda tiden förevisas, godkännes icke; myndigheten får ej godkänna en fullmakt, som ej af utgifvaren är personligen undertecknad.
Under den varma årstiden bortläggas i mån af värmens tilltagande en mängd af vinterplaggen, så att drägten slutligen utgöres endast af en päsk, regnrocken och ett par byxor. Sommarmockasinerna äro ofta lika långskaftade som våra sjöstöflar. I tälten bära männen endast korta, till höften gående skinnbyxor, jemte läderremmar (sundhetsremmar) om lif och armar. Mansdrägten är föga utsirad. Deremot bära männen ofta perlband i öronen och ett skinnband besatt med stora, smakfullt ordnade perlor eller ett läderband med några större perlor om pannan. Läderbanden vilja de ej gerna skiljas vid, och en qvinna berättade, att perlorna i dem skulle utmärka antalet af dödade fiender. Jag är dock fullt öfvertygad derom, att detta endast var tomt skryt. Troligen förlade berätterskan en sägen från forna krigiska tider till nutiden, och vi hafva alltså här endast en tschuktschisk form af det äfven bland bildade nationer brukliga skrytet med krigiska våldsbragder. Till männens drägt hör vidare en ofta med perlor och silfverbeslag vackert prydd ögonskärm, som bäres i synnerhet om våren till skydd mot det starka, från snöslätten återkastade solljuset. Vid denna tid på året är snöblindhet mycket allmän, men det oaktadt syntes snöbrillor af det slag, som eskimåerna och äfven samojederna begagna, här vara okända. Männen äro icke tatuerade, men hafva stundom ett svart eller rödt kors måladt på kinden. De bära håret klippt intill roten, med undantag af en kort tofs midt på hjessan och en kort frans vid hårfästet. Qvinnorna hafva Tschuktschisk ansigtstatuering. Efter teckning af A. Stuxberg. långt hår, benadt midt i pannan och hopflätadt med perlband till flätor nedhängande längs öronen. De äro oftast tatuerade i ansigtet, någon gång äfven på armarne eller andra delar af kroppen. Tatueringen sker småningom; möjligen inristas vissa streck först vid giftermålet. Qvinnornas drägt är om vintern, liksom männens, dubbel.
Denna fråga anser jag vara af syn nerligen stor vigt, Ii vilket jag tror alt isynnerhet livar och en, som liar barn, måste inse. Utsk:t bar under punkten Litt. A. föreslagit, att i allmänhet antalet lärjungar vid ett elementarläroverk ej må öfverstiga 400. lag föreställer mig, att med orden »i allmänhet» menas, att undantag kan komma alt ske från den allmänna regeln, och att således detta kommer alt inträda vid sådana läroverk, som kunna rymma iner än 400 ynglingar, och der det finnes en duglig rektor, som har förmåga alt upprätthålla disciplinen, äfven hland ett större antal. Om delta varit Ulsktts mening, så är jag höjd att bifalla förslaget; men i händelse orden »i allmänhet» icke kan så tolkas, som jag gjort, så tror jag, att det vore ganska betänkligt att ingå på detsamma. Gr. Sparre: Jag vill, i likhet med Frih. af Ugglas, bedja om ursäkt lör att jag annu en gång tager R. o. Ad:s lid i anspråk i denna fråga; men då nämnde Frih. gifvit åt ordet »erfarenhet», som jag använde i mitt förra yttrande, en helt annan betydelse än hvad jag sjelf afsett, så lier jag att få förklara mig. Jag sade, att jag har erfarenhet om de olyckor, som blifva en följd deraf, att undervisningen vid ett läroverk inskränkes till elt visst antal lärjungar, och derom kan jag hafva lika fullständig erfarenhet som Hr Sommelius, då det icke iir fråga om erfarenhet i hvad sjelfva skolväsendet beträffar, utan om erfarenhet af de olägenheter, sorn drabba föräldrar, derigenom att de få afbryta undervisningen för sina harn. Det läroverk, hvilket Hr Sommelius tillhör, hager blott en half timmas väg skildt från ett annat lika fullständigt, nemi. Malmö elementarskola, och de föräldrar, som icke kunna få sina harn in i det ena läroverket, kunna sätta dem in i det andra, ulan att hafva någon vidare olägenhet deraf; men jag talade om provinser, der skolorna ligga 15 å 20 mil ifrån hvarandra, och der är förhålla!^ t helt olika.
Jag godkänner för min del icke denna voter:s-propos., och reserverar mig mot sättet, alt den upslälla; men vill icke heller framställa något annat yrkande, som kunde blifva vid framtida votering underkändt, såsom det skedde ej längesedan, ehuruväl helt nyligen dessförinnan min åsigt om proposrns rättsenligaste upställning blef vederbörligen godkänd. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Då någon begär votering, tillhör det honom alt upgifva förslag till contra-propos. Hr Frih. o. Landtm, har framställt propos. till åteiremiss och funnit svaret derpå hafva varit jakande, hvarefter Gr. Björnstjerna begärde votering samt bifall till contra-propos. Man skulle då hafva trott att hans förslag hade bordt få rum i contra.proposm, i stället att det uplästa förslaget till vöter:s-propos:r har Gr. Björnstjernas förslag till ja-propos. och Landlmarskalkens upfattning till contrapropos. 422 Den 14 April. Emot en sådan upställning af voter:s-propos:ne, anhåller jag att få nedlägga min reservalion. Uppå härefter framsläld propos. blef ofvanstående förslag till voter:s-propus, af R. o. Ad. godkändt, hvarefter voteringen anstäldes, och vid dess slut rösterne funnos hafva" utfallit, som följer: Ja — 15. Nej — 18. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ 12 e. m. lii fidem protocolli, silbert Munch, Onsdagen den 16 April 1851. Plenum kl. 10 f. m. Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Utsk:n inkomne förslag till R.
13 uppehälle nödgades söka än vidare bibehålla, Kongl. Maj:t, med afseende ej mindre på omförmälda med vederbörliga betyg styrkta omständigheter, än å de sökanden af så väl fordna som nuvarande förmän lemnade lördeJaktiga vitsord om hans förhållande under den långa tjenstetiden, nådigst måtte förunna honom rättigheten att efter afskedstagandet få för sin återstående lifstid oafkortadt åtnjuta nu innehafvande löneförmåner, bestående af 400 Ridr i aflöning för RegementsKommissarie-befattningen vid ofvannämnda 2:ne Regementer och 100 R:dr så som arfvode för värden af Skånska Dragon-Regementets trosseffekter, eller inalles 500 R:dr Banko årligen; och förmenade sökanden bevekande skäl för bifall till hans underdåniga anhållan äfven förefinnas i den omständigheten, att ehuru, ef ter Passevolans-Kommissarialets år 1830 skedda indragning, den der anställda personal i allmänhet fått sig tillerkänd förmånen alt egande löneinkomster på indragnings-slat bibehålla, sökanden likväl, ehuru han en längre tid vid Kommissariatet tjenstgjort, icke blott från en sådan förmån undantagits, utan äfven genom sitt ofrivilliga förflyttande till Regennents-Kommissarie-befattning gått i mistning af rättigheten dertill lör framtiden. Enligt hvad Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition gifver vid handen, har, efter öfvervägande häraf, äfvensom af hvad Kongl.
Lyth komma i åtnjutande af den pension, som förut varit tillförsäkrad hans nu äfven aflidna hustru; och detta så mycket heldre som pensionen jll blott är begärd för 4 år. Jag anhåller således att R. o. Ad., med afslag å punkten, ville bifalla Doktor Söderbergs reservation, hvari t llstyrkes att R. St:r måtte å allmänna indragningsstaten för de fyra nästföljande åren anvisa ett årligt belopp af 375 rdr, att utgå till aflidne Konrektor Lyths tre barn. Hr af Dalström: Då jag varit i tillfälle alt under en längre tid med noggranhet fiilja undervisningsväsendet på Gottland, lärde jag närmare känna Konrektor Lyths ovanliga egenskaper såsom lärare och kan vidsorda hans gagnerika verksamhet vid Wisby läroverk. Han bortrycktes i sina bästa år och efterlemnade maka och barn i stor (altigdom. R. St:r beviljade hans enka en årlig pension af 375 rdr. Då Fru Lyth nu aflidit, bar Doktor Söderberg i en motion föreslagit, att delta belopp skulle under 4 års tid öfverdyltas till hennes barn, för att användas till hjelp för barnens uppfostran. Detta bar Utsk:t i denna punkt afstyrkt. Jag får dock med hänseende så väl till den korta tid, hvarunder detta pensionsbelopp komme att utgå, som ock i betraktande af det verkliga behofvet af understöd för dessa barns upp - Den 28 September e. m. 433 uppfostran, lika med Hr von Francken, anhålla om afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till Doktor Söderbergs reservation. Hr Tornerhjelm, Johan Carl Abraham: Af de fö reg:de talarne förekommen, anhåller jag att med dem få instämma. Hr Blomstedt, Carl Reinhold: Denna motion blef utan votering i Utsk:s-af<lelningen tillstyrkt, men afslogs i Utsk:ts plenum. Jag har icke kunnat dela denna Utsk:ts åsigt och anhåller derföre att få yttra några ord. Konrektor
Det är följaktligen icke underligt om man då hyser betänkligheter vid en förändring, sorn så djupt ingriper i lagskipningens gång. Ilr Grefven har för det andra sagt att något stadgande om justitieärendenas fördelning emellan högsta domstolens ledamöter icke influtit af det skäl, att grundlagen redan har allt för mycket reglementerat. Det är möjligt att grundlagarne i vissa fall gifva allt för noggranna föreskrifter, men om meningen är att afvika ifrån grundlagens gamla tanka, att domstolslikasom statsförvaltningsärenden skola af en myndighet allena i högsta instans afgöras och icke på afdelningar utan af hela rätten såsom en enhet, så borde väl en så väsendtlig förändring i grundlagen uttryckas. Det vore intressant att få veta, och det känner Hr just.statsministern troligtvis framför oss alla andra, om i något och hvilket land högsta domstolen arbetar på fördelningar och om i sådant fall dessa fördelningars befattning är obestämd. När emellertid intet förslag till fördelning är uppgjordt, så är det förlåtligt att man icke vet hvad den ena eller andra divisionen af domstolen skall komma att göra. Ja, man vet icke ens hvilka mål som skola tillhöra domstolen och hvilka som skola hos stats-rådet qvarblifva. Hr Grefven har yttrat att det borde vara rättsfrågor som afsöndrades till högsta domstolen, och att befordringsärenden icke hörde dit. Men jag befarar att namnet rättsfrågor icke är tydligt nog för att beteckna saken. 3Iånne icke den som anser sig förnärmad i sin befordringsrätt tror sig yrka sin rätt, och ej begära gunst, när han söker rättelse i ett förslag eller en utnämning ? I vissa fall t. ex. i ecclesiastika befordringsfrågor, der föreskrifter om lärdomsprofsoch tjenstårsberäkning m. m. äro gifna och förslag på grund deraf upprättade, men någon sökande anser dem icke vara iakttagna; månne icke der verkligen år fråga om den rätt, Ii2 Den 19 Januari f. m. för hvars åtnjutande han tjenat? Om dylika besvärsmål likväl icke ginge till domstolen, utan till stats-rådet, borde man derföre antaga att de der finge afgöras efter godtycke? ingalunda. Likväl kunna sådana slutsatser dragas af de obestämda uttrycken.
Om, på sätt den siste värde talaren yttrade, T16:dels mantals rösträtt vid sockenstämman icke är af betydenhet, så är det icke heller af betydenhet, om i Författmn står 2 Bdr Ernt eller 2 Bdr 20 sk. Bko. Jag vet derföre icke hvarföre man skall f 374 Dea 17 Jani e. m. göra en sä obetydlig förändring, synnerligen^ då den icke på något sätt är af Utsk. motiverad. Ifrågav:d punkt blef, efter först till bifall derå framställd propos. som besvarades med Nej, af R. o. Ad. alslagen. Sedermera blefvo de återstående punkterna i förevale Betänk, utan diskussion bifallna. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 8 och 16 dennes på bordet lagda Mern. N:o 64, med upgifter å verkställda utbetalningar utaf de för uprätthållande af Rikets neutralitet oell försvarsverkets fullständigare ordnande lyftade kreditivmedel. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Att uptriida i en så vig tig fråga sorn denna inför ett så glest luis, är föga upmuntrande. I)å jag vid början af Riksdagen tog mig friheten att i motionsväg anhålla, det R. St:r genom StatsUtsk. måtte blifva uplvsta, på hvad sätt man användt, dels det af R. St:r på grund af Reg:sF:iis stadgande afsatta mindre kreditivet för oförutsedda händelser, dels de vid sista Riksdagen beviljade 2-£ mill.r Bko till den s. k. neutralitetens uprätthållande, så a nsåg jag mig derigenom fästa StatsUtsk:s och R. 8t:rs upmiirksanihet på förhållanden, som väl voro värda att i högsta måtto skärskådas.
Moral 1. Geographie - 1. Logica 1. Historie 1, Theologie - 2. Geometri 2* Disputationer 2. Aritmetik - 2. Choralsång - 2. Psycholögie - i< Summa ig, Summa 12, 15g Den i5 Maji f. nu des icke möjligheten att Gymnasierne med deras nuvarande Theologiska tendens, och med 5 månaders ferier, (hvarunder ungdomen glömmer hälften af hvad haa lärdt) kunna ersätta den brist, sorn skulle uppstå i händelse Carlberg upphäfdes, ty 12 timmars studier i veckan under loppet af 5 månader mäste ej kuné na svara emot 30 timmars Studier i, veckan under loppet af 11 månader, (som det läses på Carlberg). Äfven i Moraliskt afseende torde ynglingen vid ett Gymnasium mindre kunna vårdas, än vid Carlberg, der Cadetterne förenade till Bord och Boning äro under ständig tillsyn af Lärare och Befäl» samt erhålla en Militairisk anda och lydnad, så mycket nödvändigare hos oss, som Officeren vid inträdandet i tjensten icke som Herr von Hartmansdorff behagaranföra, kommer ifrån en Casfern för ynglingar, till en Casfern för fullvuxne, utan kommer ifrån ett uppfostrings-Institut, likt det som finnes i det Constitutionella England, och i det Republikanska NordAmerica, till den så medborgerliga tjenstgöringen på Roten, der han på egen hand i 10 Månader om året, och i full beröring med andra Medborgare än de som höra till hans stånd, ej som Herr von Hartmansdorff tyckes befara, blottställes för den enfidighet i tänkefätten, forn Jhulle vägra att igenkänna andra än de hvilka, såsom orden föllo, genom Kronans märke,. uniformen, voro utstämplade till Krigstjenst; ett förhålllande om hvars o - Den i5 Maji f. m. 159 vigtighet, det dagliga umgänget bör öfvertyga Herr von Hartmansdorff.