Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om straffets fullbordande omedelbarligen eller innan kort tid följde på anklagelsen och Domstolens sammanträde, så vore kanske ej så mycken olägenhet att befara deraf, alt ansvaret endast en gång linge ega rum, hvilket ock förmentes vara det princip-enligaste ; men med. den långsamhet i vår brottmåls-lagskipning, som är nästan oundviklig, röjde sig allt mera beliofvet af ett bestämdt Lagstadgande i detta ämne. Såsom, vidare exempel, och för att visa frågans beskaffenhet, trodde Motionairen sig böra anföra, hurusom en person var dömd för 4;de resan fylleri att böta i3 Il:dr 16 sk. och sitta i stocken, men sökte alt af nåd slippa det senare ansvaret. Medan ansökningen var under afgörande hos Kongl. Majit, blef han ånyo tilltalad för fylleri, men målets vidare handläggning uppsköts. Emedlertid ankom Kongl. Maj:ts Utslag, hvarigenom den tilltalade tilläts att, i stället för stockstraffet, undergå 8 dagars fängelse vid vatten och bröd. Delta verkställdes® och böterna utlogos hos honörn. Först derefter ftfrekom till afgörande vid Under-Domstolen åtalet för det senare fylleriet, och han fälldes der ännu en gång att böta i3 R:dr 16 sk. och sitta i stocken. Slutliga Utslaget blef dock, att som den tilltalade, efter det 4 Lng-JJlskot t t; B t dikande A'".o 162.: förbrytelsen senare gången inträffade, redan undergått det straff, sorn Lagen för 4-de resan fylleri bestäniti-kunde ytterligare*ansvar bouoin derföre icke-fidömas. Eft annan gång1hade en person, dömd för förfalskniilgs-brott att mista äran och böta i3 R:dr 16 sk., vid sine besvär lill högre Kätt fogat ett. falskt doeument.. Han: Klef derföre serskildt tilltalad och sakfälld; men; Höf-Kättén förklarade ansvaret vara inbegripet i det redan ådömda.
Betänkande, i anledning af väckta motioner om drawback eller restitution af er lagd tillverkningsafgift för exporterad t bränvin. Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion (N:o 162) har Herr von Mentzer, C. F., yrkat, att drawback måtte af Staten beviljas producenten för hvarje kanna i Sverige tillverkadt bränvin af 50 procent styrka vid 15° temperatur, som under vederbörliga kontroller blifvit å utländsk ort såldt och levereradt. Likaledes har Ola Olsson från Blekinge län uti en inom Bonde-Ståndet väckt motion yrkat, att drawback måtte fä åtnjutas för allt till utländsk ort utfördt bränvin. I anledning af dessa motioner får Utskottet erinra, att denna fråga äfven vid sistlidne riksdag var föremål för Utskottets öfverläggning.
Jag föreställer mig nemi., att om Riksg.cont. lemnar obligationer till Banken för det belopp, som Riksg.cont. af Banken emottager, så kan Banken sedermera, i händelse dess sedelstock i och för öfverlagande af någon privatbanksrörelse beliöfver tillökas, genom försäljning af dessa obligationer förstärka sin metalliska casssa, om sådant erfordras, och derigenom erhålla tillräcklig fond för ny sedelutgifning. Jag skulle således våga anhålla, att få föreslå följande villkor, i och för öfverlemnande af denna räntevinst till Riksg.cont., nemi.: a) Att Banken för hela det belopp, som aflemnas till Riksg.- cont., af nämnde Conior undfår dess obligationer, onppsägbara å Bankens eller innehafvarens sida, utfärdade på 125, 250 och 500 r:dr silfver, samt förskrifne med 4 proc. ränta; kommande dock någon ränta hvarken att beräknas eller erläggas förr än frän och med den tid, då Bancofullm. för myntvärdets upprätthållande eller sedelstockens tillökning anse nödigt, att, på ett eller annat sätt, använda större eller mindre del af nämnde obligationer, för hvilka räntecouponer, betalbara hvarje år den sista Juni och sista December, böra utfärdas; och b) att, (såsom Utsk. föreslagit), i fall berörde obligationer icke skulle erfordras för det ändamål, hvartill de blifvit afsedde, desamma må, vid nästa riksdags början, öfverkorsade och annulerade, till Riksg.cont. återställas. Då har Riksg.cont. erhållit räntevinsten till fri disposition, och Banken har den fördelen att, i händelse det skulle erfordras någon förstärkning af dess metalliska cassa för myntvärdets upprätthållande, vare sig att detta behof blifvit föranledt af nödvändigheten att supplera någon privatbanksrörelse eller af någon annan orsak, kunna, genom obligationernes försäljning tillvägabringa en sådan förstärkning. Hvad beträffar mom. c) så anser jag det. alldeles öfverflödigt för närvarande, och alt det beror på blifvande utredning afSlatsUtsk. huru dessa till Riksg.cont. öfverlemnade medel komma att af R.
Afd. 41, 42. 323 Den 24 Martil, /. m. härefter befrias ifrån allt ansvar för vårdett af Fångar; tnen de föreslagne Gevaldigerne blott vid Residencerne, icke i Landsorterne, blifva att träffa, med förbindelse blott att Arrestanter genom Länet tran portera; så synes mig d?rat uppsta den följd, att vid tillfälle af den obetydligaste Fångskjutsning af Tiggare, oförpassade Lösdrifvare eller dem , som böra undergå Bysittning eller Fängelse vid Vatten och Bröd , mäste vid alla tillfällen KronoBe; tjenten Arrestanten å1 följa» och dess besvär skall derigenom blifva större, än om han ålägges, att beväpnad uppfylla hvad honom ridan åligger, att nemligen utan serskild betalning vara vid gröfre Brottslingars transporterande följagtig. Då således, 1 grund af hvad jag anfört, jag ansett mig äga skäl att i Utskottets Betänkande icke instämma, hämtar jag tillika anledningar dertill ifrån andra förhållandea, jag , till rättelse af Utskouet, torde få framställa. Utskottet synes anse Fångskjutsningen vara en allmän skyldighet, utan erinran att Frälsejorden icke är dertill förpligtad . och då den samma nu kan lika af alla Medborgare ägas, är det icke att förnärma någon personlig rätt, att yrka det FrälseHemman behållas vid deras rätt, att ifrån sådan skjutsning vara frie, och att Utskottet, i ett förändradt Betänkande, uttryckligen förbehåller denna rättighet, i den händelse, att, hvad nu är föreslagit, icke skulle vinna fullbordan, eller någon framtida förändring deri skulle inträffa. Sluteligen får jag Den 24 Martn, /. nt. 323 vid Utskottets tillstyrkande, att nemligDn Fång.
26:te punkten bifölls med de förändringar, att l:o, i fråga om legningskostnaden jemte skoningsoch medikaments-penningar för hästar, hvilka för Ingeniör-korpsens Sappör-trupp erfordras, hälften af hvad Kongl. Majit äskat beviljades med 3,000 Ridr till legnings-kostnad samt 64 Ridr 6 öre till skoningsoch medikaments-penningar, samt 2 :o anslaget till lega för hästar till Artilleriets exercis, med iakttagande af berörde förändring, hvarigenom Ridderskapet och Adeln med tillsammans 5,064 Ridr 6 öre Riksmynt förhöjt de af Utskottet föreslagna tillökningar, ökades med ett kontant belopp af 8,740 Ridr 45 öre, i stället för 5,676 Ridr 59 öre Riksmynt. 27:de punkten bifölls med den förändring alt, i fråga om fouragerings-kost naden för de hästar, som erfordras för Sappör-truppens öfningar, hälften af hvad Kongl. Majit äskat beviljades att med 1,818 Ridr 80 öre Riksmynt utgå från anslaget till fouragering af Artilleriets och värlvade Kavalleriets hästar. 28:de punkten bifölls med den lörändring att den deri af Utskottet tillstyrkta anslags-summa af 175,000 Ridr Riksmynt årligen beviljades att utgå såsom förslags-anslag. Prof.-Utdrag den 3, 4, 6 och 7 Juli 1857. 397 2 9 ide punkten bifölls. 30:de punkten bifölls med del tillägg, alt, jemte den af Kongl. Majit med ett belopp af 9,206 R:dr 83 öre Riksmynt äskade förhöjning af nuvarande anslag för Gottlands National-beväring, de derutöfver uti den af Herr Bildt, Knut, väckta, i denna punkt omförmälda, motion föreslagna anslags-tillökningar af Ridderskapet och Adeln beviljades. I fråga om 3lista punkten hifölls den af Kongl. Majit med 2,160 Ridr
Det invecklade, ofta betungande sätt, hvarpå en stor del af Svenska jorden måste utgöra sina bidrag till fyllande af statsbehofven, gör ett bättre ordnande af vår beskattning till en fråga, som med hvarje dag blifver allt mera oafvislig. Svenska jordens beskattning har upkommit och blifvit utbildad under tider af fattigdom och betryck, då penningen ännu var sällsynt och då begreppet om penningens natur och bestämmelse var föga utveckladt. Det var naturligt, att under sådane förhållanden, då all handel och rörelse hufvudsakligen bedrefs genom varubyten, skulle bidragen, till fyllande af de allmänna behofven, blifva bestämda, dels i varor och effecter, dels i tjenstbarheter, som den skattskyldige måste, så väl med folk som med dragare, utgöra. Tiderna äro ieke mera desamma, men det oaktadt qvarstår beskattningen för det mesta på samma låga ståndpunkt som fordom, under det att, till följd af tidernas förändrade skick och deraf härflytande högre anspråk, så viii persedelskatter som de skatter, hvilka utgå förmedelst tjenstbarheter, blifvit vida mer betungande, än de voro på den tid då de ålades. I förbigående och exempelvis får jag erinra om skjutsningsskyldigheten, postföring, landsvägars underhåll, grusning, snöplogning m. m.; men jag anhåller att få något längre upehålla mig vid, samt fästa Ständernas upmärksamhet på en beskattning, som, ehuru den ofta lått tillgodonjuta benämningen nett storverk», likväl torde i dess närvarande skick oell under vår tid befinnas vara i hög grad betungande och i flere afseenden olämplig. Det är indelningsverket i allmänhet och rustningsbesväret i synnerhet som jag härmed åsyftar, besvär, som böra ordnas på ett sätt att de med dem förenade fördelar ej gå förlorade, men att deras, olägenheter och oformligheter blifva undanröjda, till båtnad för arméen och lättnad för rustoch rotehållare. Det kan icke vara lämpligt, och Sverge lärer väl numera vara det enda land, der skatter utgöras förmedelst skyldighet att upsätta, underhålla, bekläda och utreda häst och karl. Det är med tillfredsställelse jag här bör anmärka, att K. M:t i Sin Nåd.
Af min oförmåga att nagelfara dessa detailler, slutar jag till andras; och jag tror, att med ali tillförsigt till det arbete Utskottet lemnat, misstag deruti likväl möjeligen kunna äga ruin. Ibland skälen att öfverlemna jemkningsrätten uti detaillerne till Styrelsen, torda äfven böra tagas i betraktande, hufvudsakeligen, att det är så långt emellan våra sammanträden och att Rik* sens Ständer derigenom, i anseende till sina beslut, underkasta sig ett ansvar, hvilket de ej behöfva åtaga sig, då vi hafva en Styrelse. Jag tror derföre, att om vid öfverlemnande af Tull-Tariffen, en sådan tillåtelse lemnäs, det tillika bör begäras, att Riksens S'änder vid nästa Riksdag mätte blifva underrättade om de förändringar, som blifvit vidtagne samt om de motiver, som dertill föranledt. Jag vill ej längre uppehålla; jag har i förväg yttrat, att här icke är fråga om handelsfriheten, utan blott om en Tull-Tariff. Endast ett yttrande vill jag upptaga, som för min enskilfa del gifvit den största styrka för antagande af Utskottets Betänkande; nemligen Friherre Skjöldebrands supposition att subsidier från England voro att påräkna, om England viste att ett sådant förslag här vore å bane. Jag skulle verkligen tillstyrka ensådan subsidie-tractat; och förmodar att Regeringens Ledamöter, som ej deltagit i denna discussion, och således haft tid att begrunda denna vigtiga fråga, säkerligen icke lära vilja / Den 2S Juni i e. m. 7 19 utställa sig för kommande Ständers billiga klander i anseende till en uragtlåtenhet i en för Riket så vigtig omständighet, hvarigenom Bankens reela Fond aldra lättast kunde komma att förstärkas, myntvärdet att bestämmas, och säkrare fördelar Riket tillskyndas, än sjelfva handelsfrihetens ifrigaste försvarare Htaf den ensamt våga hoppas; jag kan ej tro annat än, att Friherre Skjöldebrands förutsättning måtte äga grund uti säker kännedom om det förhållande , som af honom här till vårt besinnande blifvit framstäldt.
I vissa orter vöre det redan vedertaget, att, då myndig person blifvit af domstolen ställd under förmyndare, sådant tillkännagifves från predikstolen. Till bemötande häraf, får Utskottet vördsamt andraga: att, jemte det Utskottet funnit betänkligheter förekomma emot införande afen dylik, hittills föga vanlig anstalt, den Utskottet ej trott vara af behofvel tillräckligen påkallad, Utskottet tillika haft det skäl för sitt afstyrkande af motionen, att den ej afser alla de fall, då myndig person förklaras böra stå under förmyndare, utan endast de jemförelsevis få händelser, då före omyndighetens upphörande densamma förlänges utöfver den tidpunkt, hvarvid man eljest efter Lag är myndig; och som för öfrigt motionen, enligt hvad här ofvan är lillkännagifvet, bos tvänne Riks-Stånd, hvilka bifallit Utskottets deröfver afgifna Betänkande, ansetts icke böra till någon åtgärd föranleda, i följd hvaraf frågan, jemlikt 87 §. Regerings-Formen, förfallit; så lärer, vidare Utlåtande i ämnet icke erfordras. Stockholm den 9 Augusti 1334- N:o La»-Vtikottett Memorial N.ris 1tS <nb 1t&. Ankom tili Exp.-Utsk. den 17 Augusti. Memorial, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 2, öfver Herr Theologie; Lectorn m. m. Lars Lattreni i motion, det rättigheten att kalla Huspredikanter måtte upphöra, eller åtminstone varda i vissa hänseenden inskränkt. Högvördige Preste-Ståndet har, på grund af gjorda anmärkningar vid omförmälde af Yällofl, Borgare-Ståndet bifallne Betänkande, detsamma till Utskottet återremitterat; men som, enligt”till Utskottet ankomne Protocolls-utdrag, två Stånd, nemligen Höglofl.
Grefve Hamilton lindel' den 7 December 1826 i ämnet afgifvit; och ehuru Rikets Ständer icke vilja afgöra, huruvida dessa sakkunnige mäns tillstyrkande af Bispmotala Kungsgårds användande till ekeplantering blifvit fullt vederlagdt genom den af Directeuren vid Skogs-Institutet, Hof-Jägmästaren J. A. af Ström, sedermera anställda undersökning; likväl och då, fråga nu är om ett större företag af väsendtlig vigt för Riket och förenadt med betydliga kostnader, hafva Rikets Ständer ansett betänkligt att nu bifalla livad E. K. M. i detta hänseende i Nåder föreslagit, helst Rikets Ständer icke kunna undgå fästa uppmärksamhet på de yttranden, som så väl E. K. M;s Befallningshafvande i Jönköpings Län, som flere å Wisingsö bosatte personer meddelat i en annan af Rikets Ständer nyligen afgjord fråga, om sökt nedsättning i lösen för de dagsverken Wisingsö-hemmanen böra till Wisingsborgs Kungsgård utgöra, och af hvilka yttranden de slutsatser borde dragas: all, då i allmänhet sädesafkastningen på ön icke kan påräknas till högre än 3:dje och /\’Ac kornet, jordmånen icke är att anse för fulit bördig; alt, då skog icke finnes, utan till och med bränsle måste från fasta landet afhemtas, nödigt skydd emot stormar för ekeplanterin gen skulle komma att saknas; samt att, om Wisingsö, såsom anledning är att förmoda, hvilar på kalkberg utan tillräckligt djupt jordlager derBih. till Ti. St. Trot. 1834• to Sami. 1 dfd. 16 iji Expeditions-Utskottets Förslag till und.
och vederliviclielse efter dagens arbete och mödor, skulle deil unge inaiinen ej s&amp; ofta som iiin sker se sig liäiivisad till a t t söka förströelse pi % variktktillstallningar och i andra offentliga forlustelselokaler. Det är h k kvinnan, husmodern; bär ett stort ansvar, t y det ä r ho11 som ovedersägligt anger tonen i hemmet, i salongen, i umgängslifvet. Det gäller att modigt strida mot. lyx och öfverflöd, dessa fiender ' till al1 sann hemtrefnad, till al1 oskyldig, anspråkslös imgdomsglädje. L å t ungdomen gärna se sina vänner hos sig, men i umgänget sh11 glädj e11 och nö,j et af sammanvaroii vara det förnämsta, icke filrandet efter a t t öfverbj iida hvarandra i aiiordniiigar och toiletter. Men för att kunna uträtta nkgot godt fordras det, a t t vi tya p&amp; clet goda, a@ vi käiina oss genomti.a.ngda af en brinnande ansvarskänsla, att vi inse, att det galler för oss kvinnor att aftj ana, var värnplikt till v h t älskade fädernesland genom att söka skydda detsamma mot dess farligaste fiende: osedligheten. J a, m&amp; våra röster nå till vår riksdag och säga dess representanter, att vi vilja sätta in v %ra bästa krafter för att höja sedligheten i v&amp;rt land, och att vi vänta att de - män-. nen, som makten hafva - skola stödja oss häruti. På det varmhjärtade tal, hvars wigefärliga innehåll vi här htergifvit, följde ett föredrag om kvinlig renhet, hidket med innerlighet skilclracle den unga oskuldsfulla kvinnan, som själf ren, höjer den sedliga kraften hos sin on~gifhing. - Vi lämna här en kort .öfversikt af det gripande talets innehåll: Liksom hvarje människa - så började talarinnan - har sin särskilda.
Lungren; pension, efter afskedstagande 900 Lektorn vid Westerås gymnasium, Magister E. G. Björling; personelt anslag af 800 — F. d. Vexel-kontrollören i Götheborg Axel Smedberg; pension 1,200 — Skol-läraren Jonas Reuter; pension 600 — Magister I). G. Lindhagen; arfvode, intilldess han på ordinarie stat erhåller lön till motsvarande eller högre belopp . 2,000 F. d. Föreståndaren och Itsle Läraren vid Chalmerska slöjdskolan i Götheborg, Professoren C. Palmstedt; förhöjning i pensionen från 1,500 till 3,000 R:dr R:mt 1,500 F. d. Presidenten m. m. Friherre Jakob Cederströms enka, Anna Margarelha von Cederwald; pension 1,000 — F. d. Sekreteraren och Audilören vid Flottan, Assessoren J. G. Björkegrens enka, Anna Maria Iledmansson; pension 258 50 Enkan Johanna Magdalena Wallberg; pension, efter afskedstagande 450 — Öfver-direktören och Chefen i Styrelsen för allmänna Vägoch Vatten-byggnader, Öfversten A. E. von Sydows enka, Margaretha Ekelund; pension 750 deraf, under enkans lifstid intilldess bennes dotters uppfostran är fullbordad, hälften eller 375 R:dr bör för detta ändamål användas. Medicine Doktorn P. J. Hyckerslröms enka, Johanna Gustafva Ernander; pension 500 Riksdags-fullmäktigen Joh. Jak. Rutbergs enka, Brita Ulrika Granström; pension 300 — Transport 88,546 16 Bih. till B. St. Hör lill Mals Utskottets Utlåt ande As 167. Riksmynt. R:dr. ö. Transport 88,546 16 Landshöfdingen C. L.
Maj:t beviljat lämpliga understöd och res-stipendier; äfvensom Kongl. Maj:t, vid förekomna befordringar och andra tillfällen, ej underlåtit att uppmuntra och belöna all utmärktare litterair förtjenst, så vidt de knappa tillgångarna kunna sådant medgifva. Jemte det Kongl. Maj:t sålunda till allmänna uppfostrings-väsendets serskilda delar egnat en oafbruten omsorg, har Kongl. Majrts synnerliga uppmärksamhet varit fästad å en af Rikets Ständer år 1823 gjord hemställan om vissa åtgärders vidtagande till undersökning af Militaira Undervisningsverkets tillstånd i Riket, och de förändringar i dess organisation, som häraf borde föranledas; och enär Kongl. Maj:t ansett en' grundlig och fullständig utredning af detta ämne säkrast och lämpligast befrämjas der - 24 Kongl. Maj.-ts Nådiga. Beralt. N.o 1. igenom, att en sådan undersökning i ett sammanhang utsträcktes tili Rikets Unders visnings verk i allmänhet; så har Kongl. Maj:t, under den 21 December 1825, utnämnt och, kallat flera för insigter, erfarenhet och nit utmärkte män, att utgöra en Comité, hvil-, ken, under ordförande af Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, Universiteternes Canceller, egde att undersöka och granska Rikets hela Uppfostringsverk och alla dermed gemenskap egande föremål, samt afgifva de förslag till ändringar och förbättringar, sorn i följd deraf kunna pröfvas, tjenliga, Kongl. Maj:t, sorn oförtöfvadt inför väntar Comitens underdåniga betänkande, hvilket genom trycket kommer att till allmänhetens kännedom befordras, är sinnad att, med anledning deraf, till Rikets nu försam KJ lade Ständer göra de Nådiga framställningar, som omständigheterna kunna påkalla.
MODREN. borg har någon uppgift i denna mans lif och han i hennes. Kanske de skola plåga hvarandra fram till försoningen... DEN GAMLE. medhjelpare i ett företag som synes mig skamlöst... Och denna man, under mitt tak. Men jag får ta det! liksom allt annat! jag förtjenat! Må vara som du säger, men det är mig likafullt emot att vara Det du säger är riktigt, far, men det är ju möjligt att Inge MODREN. I Guds namn då: DAMEN och DEN OKÄNDE (in). MODREN. Varen välkomna! - DAMEN. Tack, mor! (går mot Den Gamle.) DEN GAMLE (reser sig och betraktar Den Okände). DAMEN Guds fred, morfar! Detta är min make! Räck honom din hand. DEN GAMLE. på hans axlar och ser honom i ögonen.) Med hvilka afsigter inträder Ni i detta hus? Jag vill se på honom först. (Nalkas Den Okände, lägger händerna TILL DAMASKUS DEN OKÄNDE (enkelt). enträgna begäran. Med inga andra än att göra min hustru sällskap, och på hennes DEN GAMLE. ket stormigt lif bakom mig, har i ensamheten slutligen funnit en viss frid: jag ber Er icke störa den! Om det är sant, var välkommen! Jag har ett långt och myc DEN OKÄNDE. ta något med mig, när jag går! Jag kommer icke för att begära någon tjenst och jag skall icke - DEN GAMLE. äfven jag Er; sådant vet man icke, unge man. DAMEN. Morfar! DEN GAMLE. kraft att bära ditt öde, önskar jag. Nu lemnar jag Er på en stund! Din mor sörjer om Er! (går.) Ja, barn! Lycka önskar jag dig icke, ty den fins icke, men Det svaret misshagar mig, ty vi behöfva hvarandra alla, kanske AUGUST STRINDBERG DAMEN (till Modren). Har du dukat åt oss, mor? MODREN. du väl tänka. Du menar på bettlarbordet? Nej, det var ett missförstånd, kan DAMEN. bergen, och hade icke morfar signalerat i sitt jagthorn... MODREN. Morfar har för länge sedan slutat gå på jagt.
Wraktjära har förut varit förbuden till utförsel, på det vår tjära fej skulle skämmas uti utlänningens opinion. ]Det har varit för att vara cönseqvent i detta afseende, sorn man satt den högre tullen. Herr Hjerta, Jöhan Gustafi jag tror det vara en allmän satts , att söka gifva credit åt sina varor, och det sker lämpeligen genom påläggande af högre tull ä sådane vrakproducter. Så sker det i Norrige, hvad trädlaster angår* Friherre af Hördin , Carl johan : Jag an håller att någon af Utskottets Ledamöter måtte upplysa, hvad utgående tullen hittills varit. Dot är angeläget , att den ej förhöjes , utan blifver densamma som hitintills, emedan en stor del af den tjära som exporteras, kommer ifrån Finland, och försvåras exporten deraf, blifver Sverige förlustig denna transito-handel, den enda hufvtrdslkliga vi hafva qvar. Friherre Cederström: Jag skulle visserli gen instämma med Herr af Wingård Och Herr Hjerta , att det vöre nyttigt för crediten , stt fcj vraktjära utfördes, i händelse den utförde* Ridd. 0. Ad. Prat. VII, Band. 53 85° T)en 20 Augusd e. m'. under rubrik af god (jära , men om detla varit Utskottets afsigt , så är det besynnerligt, att Utskottet icke sökt bevara riket för införsel af en sådan dålig vara , då Utskottet derå ej laggt någon tull. Utskottet hade bordt vira lika månt, att ej Sverige måtte belastas med en oduglig vara, som att ej utlänningen måtta få den. Enär likväl i Skeppsdocumenterne sådan tjära måste vara upptagen sorn vraktjära, kan sådant ej skämma crediten. Herr Léjren , Johan Pehr: Jtg respectersc fullkomligt Herr af Wingårds satts, att Utskottet varit conseqvent. Det har varit conseqvent äfven deruti, att då det befattat sig med andra oeconomiska ämnen, det äfven befattat sig med Vräknings-Författningarne.