Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ell’ trollbär och krikon, Ej äro som ett! Allena dig välja, Min frihet försälja, Det vore visst ledt; Mång’ sorger och pust Ett äktenskap qvälja, Med frihets förlust. Ej fria jag må, Men fri vill jag vara: Låt andra fortgå, Som hustru vill få! Jag låter dem fara, Allt uti en skara, Att resa i frid; Till rida sig laga Med kappa och kraga, Och hornen bredvid: Jag blifver benöjd (Fast andra behaga) Ej njuta den fröjd. Huru trogen han dessförinnan varit, må vi lemna. Kanske var det ännu Margaris, som egentligen menades i ”bind-brefvet på Margaretas dag i Juli månad”: men samma bref skönjes äfven användt på en ”Catharinas dag i November”; med den enda olikhet, att verserna: Se! huru himlen ler, hur skyn gör ljufligt väder, Hur jorden har lagt af de hvita vinterkläder, Och drar sin blomster-råck med tusen färge-slag På sin föryng’da kropp, att fira denna dag – blifvit förbytta till dessa: Skyn gråter med sitt regn och mulna dimme-väder. Iförer sig i sorg och hvita vinterkläder, Och drar sin blomster-råck, med tusen färgor, af; För att han ingenting, som Eder värdt var, gaf. Säkert är, att, om han var oefterrättlig förut, så blef han det från denna tidpunkt fullkomligt. En ton af likgiltighet, af trots och hån, ingöt sig hädanefter i hans qväden, och öfvergick skyndsamt nog till en skiftning, som bevittnar, huru han numera sökte sin ro hos Bacchus. Äfven i de ”Bröllopps-skrifter”, som tillika med ”Lyck-Önskningar” och ”Grafskrifter” utgöra största delen af hans såkallade ”Helicons-Blomster”, förråder sig ofta en frestelse, att behandla kärlek och äktenskap med ironi. Det var denna benägenhet, som redan följande året (1669) ådrog honom en ny rättegång: genom det vidtberyktade, förbjudna, indragna, och således nu sällsynta ”Giljare-qval”81, för hvilket han blef kastad i fängelse.
Jag anser ett bestämdt och allmänt stadgande uti detta fall så mycket billigare, som redan särskilt stadgande i detta fall i vist afseende finnes till förmån för adelsman, besutten bonde och prest, men alla andra Svenska medborgare äro, hvad deras personliga frihet i detta fall angår, helt och hållet beroende af en okunnig eller orättfärdig underdomares godtycke. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, alt denna motion, då den blifvit till prot. skriftligen uppfattad eller aflemnad, skulle blifva för R. o. Ad. föredragen. Med tillkännagifvande, att Hr Stjerngranat, Georg Gustaf Henrik, anmält sig vara föranlåten att i anseende till enskilda angelägenheter d. 17 dennes afresa från hufvudstaden samt afsäga sig sin plats såsom ledamot af Stats-Utsk., anmodade Hr Gr. o. Landtm. Hrr Electorer att sammanträda för att utse en ledamot uti nämnde Utsk. i st. f. Hr Stjerngranat. Föredrogs ånyo Allm. Besvo. Ekon.Utsk:s d. 5 och 9 dendes på bordet lagde betänk. N:o 24 i anledn. af väckt motion om bildande af fögderioch läns-vis sammanträdande municipal-auktoriteter, för behandling af för fögderiet eller länet gemensamma angelägenheter. Den 12 Februari e. m. 445 Frih. Raab, Carl Adam Jakob, uppläste följande: Det är ett fel i vårt land, att man icke vill hvad man vet, och icke vet hvad man vill. Man vill införa kommunal-styrelse, emedan man hört, sett och läst, att ett lands största utveckling i frihet, industri och fosterlands-kärlek tillvägabringas och beredes genom individernas gemensamma sträfvanden, ansträngning och omtanka i deras inre angelägenheter. Erfarenheten har besannat detta, och bevisat omöjligheten för Regeringar, att kunna, med deras kon centrations-principer, åstadkomma lika gynnande resultater. Men denna vilja, satt i handling — den praktiska sidan af saken, är ännu helt och hållet outvecklad och missförstådd.
4 Medh honom en otaligh ängla skara, För hans stora högfärd monde gud tz göra. Jag säger idher sant och icke löghn, The fulle som regn i nijo dygn. Men gudh ville thz rumm ey förtappa, Ther till menniskia mondhe han skapa. Och insatte henne i paradijs, Ther hon skulle leffua och vara vijs. Och effter dödhen vpfylla thett rum, Som änglana vtaff ffullo, och vore tom. Men diäffulen lätt sigh thz fförsmå. At menniskian skulle then glädie ffåå. Ty skaffte han sigh till en pigha, Så mondhe han vpp till paradis stiga. Thz skedde oss alla till sorgh och we, Som vij i thetta spell ffå höra och se. Therfföre varer nu alla stilla, Ath här vtinnan kommer ingen föruilla. Gudh sägher till ängelen. Wij haffuom väll skapatt alsköns tingh, Jordh, gräs, trä, och vatn om kringh. Himmil, vädher, korn, och kiärna, Soll, och månat, och liusa stiärna. Skapom it tingh till them all, Huilket öffuer them vara skall. I all skapelse och tickhett, Effter mit eget anlett. [13 raders tomrum] 5 Vij villiom honom aff iordhen skapa, At han skal högfärdighz förtappa. Ångla kora som här fföllo nidh, I staden viliom vij honom quäkia vidh. Ther effter giffuom honom siääll och liff, Och att liffua mz glädie fförutan kiff. Iagh honom och mykyt mer vill ärna, Himmelriket giffuer iagh honom gärna. Och ey allenast skapar iagh han, Vthan och then aff honom födas kan. Vthan och mer vill iagh honom beprydha, Medh ängla skruff om han vill lydha. Ängelenn suarar gudhi. Alt titt tall thet bliffua stadhfäst, Igenom tinom ordom alrabääst. Gudh tijll Adam.
D e båda, som där älska h vartal, o c h dessa samtal spänna u t öfver vidt den verkliga konstnären kan ej få sitt verk andra — en ung svensk fru och en ung fransskilda områden inom tankens o c h känslans tillräckligt bra, o c h det är nästan med saknad, man, soin göra hvarandras bekantskap på en värld, inom höga rymder och krassa. » Rika han lämnar det ifrån sig. resa i Bayern — lära så flyktigt känna hvarflickor » skildrar ett äktenskap mellan grossandra, att det, sedan de skiljts åt, är tämlihandlar Dahls dotter o c h en aktningsvärd, men Den pseudonym, S o p h i e Elkan valt, utgör gen lätt för dem att låta sin ömsesidiga symockså hennes valspråk. Den unga pati b l i ett vackert minne, som kan väcka frun lär sig att tiga, h o n blir sluten o c h kall, flamländskt ordspråk, som på svenska betyder svärmeri o c h längtan, men som e j ödelägger, hon börjar uppfostras till c n värdig medlem Dådlös hmla rostar ». ej lämnar sådana sår, som aldrig läkas. af den aristokratiska släkten. S å dör hon efSkulle man fråga henne, om hon har någon - ^~S&lt;. Sältan 1 alla Jérn&amp; Bosättningsaffärer .- V a r n a s för värdelösa eltcrapniiigar. M JK B. A. Hjortli &amp; Co. £| " ~ 6 Klara N. Kyrkogata. Stockholm. " P R I M U S PRIS 75 M A T T A S, ÖRE ST. förekommer ABSOLUT all öfverkokning &amp; vldbbrännlng. IDUN 1894 V Här bölja åkrar så rika, sköna emellan ängar lifskraftigt gröna; och insjön glimmar i solskens glitter bland bokedungar med fågelkvitter. R u s t Roests sångmö är ej blott förfinad, hon är också nobel, o c h d e t p å ett helt o c h hållet osökt o c h från all tillgjordhct fritt sätt.
PrästeStandets och Ilederv. BondeStåndets förklaranden, det belopp, hvarmed Öfverskotten på StatsVerkets inkomster för åren från och med i83o det ena året möjligen understiga den summa af 70,000 R:dr, som är på RiksgäldsContoiret anvisad för KrigsCollegii Departementers Materiella behof och Krut - g/jo Stats-U ts kottets tillverkningskostnader ne, får af de påföljande innan nästa Statsreglering förflytande årens Öfverskott ersättas, derest desamma dertill lemna tillgång; röstar Ja, Den det ej vill, röstar Nej, Vinner Nej; kommer alt, genom serskild votering afgöras, huruvida Völlofl. BorgareStåndets eller Högl, Ridd. och Adelns, angtde ifrågakomne 70,000 R:dr, den it och ij Mars meddelade Beslut, skall, såsom föreskrift för Fullmägtige i RiksgäldsContoiret tjena till efterrättelse, Voteringen härom utföll med 52 Ja och 67 Nej. Och sorn Nej vunn; alltså skedde omröstning ef-, ter följande 2:dra Proposition: Den som bifaller, att, på sätt Vällofl, Borgare-. Ståndet förordnat, RiksgäldsContoiret skall, för att tillhandahålla K. M:t årligen 70,000 R:dr för Krigs^ Collegii Departementers Materiella behof och Kruttill verknings-kostnaderne, intilldess Öfverskotten på StatsVerkets inkomster från och roed år i83o blifva utredda, eller, derest Öfverskotten härtill för något år icke lemna tillgång, desamma genom upplåning anskaffa, roed vilkor, att nämnde förskott af de följande årens öfverskottsmedel skola ersättas; jöstar Ja. Den det ej vill, röstar Nej. Betänk ande n, N:o 443. 64'
Ock som likmätigt hwad jag k ödmjukhet förmodar, wid en sä beskaffad betraktelse, som förberört är, utaf wärkeliga förhäliandek, emellan oswannämde 2 ne Kungsgårdars lägenheter, nemligen Strömsholm, a ben ena sidan. samt Flyinge och Dahlby ä den andra, Hwaremoc annan jemsörbe, der jyms höra blifwa utom ali motsägelse, cm ett StuterieS underhallande wid Strömsholm blifwer, jag wae:e.r saga, dubbelt kost-ämmare för Staten, an en ilka stor Stuteri inrättning wld Flyinge och Dahlbo; alitsa och emedan förty anledning wara bör, akt, sä som jag här jrammunsöre yttrat, Stuken-inräkrnmgen wid Strömsholm, framdeles bllswer indragen och Kungsgårdens wärkeliga fördelar, i annan wäg begagnade; ty kan jag för min de! icke underlåta, art än nllerstgare, i ali ödmjukhet, tillstyrka Strueriets bibehållande wid Flyinge och Dahlby och det sä mycket häldre, som, i afseende pä närwarande behof Riddoch A. Pror. 5 B. af 5» Z4 Den z IanuarLk. os goda hästar, det icke sones oqagneligt, att uti Riket finnes anie Krono - Stuteri, r, sann för ölrigt, nu ifrägawarande Stmeries belägenhet, kan blifwa gagneligic, för nästgränsande Cawalieri - Trouppers behof. Hwilket allt Högwälborne Herr GrefwenS och Landtmorskaikens, samt Högloft NiddcrskapetS vch Adcins högst upplysta omprösivande ödmjukeligen underställeö. Friherre Ltsel von wolstein, Lonlits l-uckv>!> Det hade marit att önska, det Ridderskapet och Mein fatt i förledne Plena höra det grundade anförande Herr ftrint^scbvlö nu uppläst.
Som Stats-Utskottet ansett nödigt, för beswarandet af denna klemas, at erhälla en spscijiljue upgifc pä hwad som under närwarande Riksdag blifwit af Stats-Werkets medel mänadtligen urbetaldt til underhällande af Herr Landt-Marskalkens, Herrar Talemännens och ^c-etersr-Lns hos det Hederwärda Bonde-Ständer Tasflar, samt de sä kallade Ständens Klubbar; sä har hos Kongl. Majus Hof-^rmceilers-Embete Stats-Utskottet genom dch Ordförande begärt, ar Kongl. Statseontoircu mätte anmodas, at en sädan ?peciligus upgift Stats-Utskottet med möjeligaste första meddela. I anledning häraf har Kongl. Stats-Oontolret, enligt härhoö bilagde^rotoeoils-Utdrag afven 7 Den 17 Maro. 799 7 i denne manad, en sadan upgift meddelt, hwilken härhos i afskrift jemwäl bifogas. Stats-Utskottet får för egen del anföra, ak hwad angar kostnaderne til de sa kallade Ständens Klubbar; sä har inom Utskottet den tanka warit allman, at hwad som lil förtäring ä desse Klubbar kan erfordras, bör för kommande Riksdagar af hwarje Srand särskildt af egne medel eller tilfkott bestas, pa fakt tilförene warit wanligt och nu afwen af Präste-och Borgare-Ständen ffer, men at hos Kongl. Maj:t kunde i underdånighet anhällas, det nödige rum til en Klubb för hwarje Ständ särskildt, men icke en allmän, som Herr d-loräenLtolpe föreslagit, matte uti någor af Kronans hus i Räder utses. Beträffande ater kostnaderne til underhällande af Tasslar sä wäl för Herr Landt - Marskalken som Herrar Talemännen och Hederwärde BondeStändets Secreterare; sa har Stats-Utskottet icke funnit anledning til förefläende af total indragning deraf.
St:s mening, om den varit sådan, icke blifvit uppfylld, fann äfven TJtsk. onödigt, att stadgandet om rangen i grundlagen qvarstod.■ Men deremot ansåg TJtsk. den meningen böra högt uttalas, att Konungens rådgifvare skola vara de högsta embetsmän i Riket. Detta har TJtsk. trott sig så mycket hellre böra tillkännagifva, som man funnit, att inom vårt land, måhända företrädesvis framför andra länder med undantag af Ryssland, rangen utöfvar så stort välde äfven inom den civila s. k. hierarcliien. Man hade trott, att, då man ville gifva åt Statsrådets ledamöter, såsom chefer för sina departementer, en öfveruppsigt öfver hvad som stod under departementerna, det vore i sin ordning att gifva åt dem den högsta rangen i Riket, för att icke ställa dem under presidenter. Detta har varit skälet för TJtskrs åsigt Skulle det ogillas, så hindrar ingenting att ogilla hela förslaget; men om uti dessa upplysningar ligger någon vigt, tror jag, att det icke är så alldeles oriktigt att bibehålla §, sådan den tili redactionen af Constit.TJtsk. är framställd. Frih. Boye: Jag utber i :g att få fästa de sista talarnes uppmärksamhet på orda Uen i denna punkt af Reg.F , hvilken börjas sålunda: "Sr tsministrärna innehafva Rikets högsta värdighet, och Statsråden den närmaste derintill.” Här är påtagligen sagdt, att Statsråden icke skola hafva högsta värdigheten, utan nästa värdighet derintill. Genom ett föregående beslut, sorn jag tror kommer att stadna på papperet, är det sagdt, att Sverige icke skall hafva några Statsministrar; men här står uttryckligen, att Statsrådets ledamöter skola hafva rangen derintill. Hvarföre skall man göra mera, än här står? Gr. Horns anmärkning är riktig, alt när 5(2 D e n p ö 11 ® 1j » r e. m. B. o. Ad. genom ett föregående beslut bär uteslutit Statsministrarna , desamma äfven bär böra försvinna; men livartö're stall man deraf taga sig anledning att göra iner, än Utsk gjort?
Ständer, jemte underdånig anmälan hos Kongl» Maj:t cm deras beslut härutinnan, i anledning af RiksStåndens uti ProtoColls-Uldrag meddeldte förordnande, i underdånighet anhålla om Kådig befallning lill vederbörande, som besörjer Riksdag.s-kost nadernes liq viderande, att utbetala Riks-Stålidelis och Utskottens CaUeeliiers aflöning för till och med nasti. September Månad. Hvilket allt till Riksens Ilöglofl. Stätt# ders afgörande vördsamligen öfverlemnas. Antom den 53 Oct. 3823. Riksens Högloft. Ständers Satsoch Banco-Utskotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse, angående nödige medel för en projecterad vattenled ning till Carlskrona. Bill Stats-Utskottet bär Kongl. Majit dea xq Februarii innevarande år aflåtit följande .Nådiga skrifvelse: ”Sedan, i anledning af Borgerskapets i Carlskrona, genom dess Fullmägtig vid Riksdagen år iSi5, gjorde underdåniga anhållan, om understöd af Allmänna medel till anläggande af en, redan år 17,98 utaf aflidne Directeuren Schweder proiee - terad, vattenledning 4:de Sami. 5 Band. St * 4$o Stat s-U tsköttets B c t ä ii k a h d e ib till nä milde Stad, Kongl. Maj:t, med förklarande af Sin Kådiga benägenhet att detta företag, i mali af tiligångarne, understödja, anbefallt Befälhafvande Amiralen vid Örloggs-Flottan och Kongl. Majrts Befallningshafvande, att om undersökning i afseende på förslagets verkställighet och kostnaderne dervid gemensamt föranstalta, samt inkomma med berättelse derom, jem - te kostnadsförslag och uppgift pä det bidrag, som af Stadens invånare för Inrättningen klefve att påräkna, hafva, feemäfde Befälhafvande Amita! och Kongl. Ma j tds.
Presidenten i HofRätten foge derefter anstalt om RiksRättens sammanträde, för att kallelsen utfärda och målet vidar* i laglig ord - *4 Constitutions Utskottets betänkande, de Embetsman undandraga sig att uti RilcsRätten deltaga, stånde de, för en sådan uppsåtlig försummelse af deras Ämbetspligt, till lagligt ansvar. Hafva en eller flere af RiksRättens Ledamöter laga förfall , eller linnes emot någon af dem Laga jäf, vare ändock Rätten domför, om Tolf deruti sitta. Är Presidenten i Hof-Rätten af laga förfall eller jäf hindrad, företräde dess ställe den äldste i tjenst varande Presidenten. Denne domstol åge, sedan ransakningen fulländad är och Domen efter Lag fälld, att densamma för öppna dörrar afkunna. Ingen håfve magt att sådan ning behandla. Skulle emot förmo an han detta underlåta, eller någon af de öfriga förenämnda Ämbetsmän undandraga sig att uti RilcsRätten deltaga stånde derför till lagligt ansvar, såsom för annan uppsåtlig försummelse c f deras ämbetspligt. Hafva en eller flere af RiksRättens Ledamöter laga förfall, eller fi nnes emot någon af dem laga jäf, vare ändå Rätten Domför, om Tolf deruti sitta. Brister något i detta antal, tillkalle då Riks Rätten, af de äldste i ordning varande Stats Rådets Ledamöter samt [IofRätts och vederbörande Colle gii Råd, så många att Rätten Constitutions-Tjtskottcts betänkande. 25 sådan dom ändra , Konungen dock obetaget att göra Nåd , hvilken likväl icke må sträcka sig till den dömdes återinsättande i Rikets tjenst. Rätten blifver domför ; iakttagandes dervid, att kallelsen utfärdas till närmaste Ledamot af det eller de Werk, hvarifrån det bestämda antalet ej utgått: och böra i ofvannämnde händelse, Högste Befälhafvarén öfver Hufvudstadens Garnison ersättas af Krigs-HofRättens äldste JVUditaire-Ledamot, samt Högste Befälhafvaren för Armeens Flottas Escader vid tlu vudstaden , af den som närmast honom eger Befälet.
C, O. de Frese. F. W ungenberg. -■ TAHE L L för Landet inom Wermlands Län för åren 1843 till och med 1847. Krono-Skatte-Säterier Frälse-Siiterier Rå- och Rörs-Hem ma 11 Frälse-IIemman Dito Hyttor Frälse-Skatte-Hemman Krono-Hemman Krono-Skatte-Hemman Dito särskildt Bergsmans-Hemman eller Hyttor Militie Boställen Dito indragna till Kronan Civila Boställen Ecklesiastika Boställen al' Skatte ocli Krono-Hemman Dito af Hyttor eller Bergsmans Hemman Rekognitions-Skogs-Hemman. da bebyggda Torp, Utjordar, Urfjellar, m. fl. Lägenheter utan mantal, som ej under något hemmans ränta äro inbegrip ne: Frälse Dito Skatte Dito Krono Dito obebyggda Oskattlagda bebyggda dito, deraf Ryttareoch Soldat-torp 1,062 st. Backstugor Bebyggde lägenheter, afsöndrade från Hemman under Ö Skattlag - äganderätt O ständig grofbladiga fmbladiga . Dito på viss tid eller lifstid Skattlagda Fisken och Fiskelägenheter af särskilda slag, som ej under något hemmans ränta äro inbegripne: Skatte Tull-Mjölqvarnar med 399 par stenar Tull-Sägqvarnar Dito Husbehofs-Mjölqvarnar, deraf 704 st. med särskild i jordeboken uppförd ränta Husbehofs-Sågqvarnar Stampar Kopparhammare Stångjernsverk Ämneshammare Masugnar Jernmanufaktur-Verk af särskild slag Glasbruk Pappersbruk Tegelbruk Garfverier Färgerier Takskifferbrott Tobaksspinneri Repslageri Gästgifverier Krogar Diverse Personer, som ej tillhöra viss näring Su nima Hemmantal. Uppskattadt Bevillning efter 1841 och 1845 arens Förordningar. Ständiga Räntor. RotcfrihetsAfgift af orotcrad, men ordiKlereci-Statens underhåll. värde. Efter 2:dra Art. Lagmansocli Hä- ra dshöfdingeRänta.
Ehrenborg, Friherre, StatsSecreterare för KammarÄrenderne, anmärkning mot, lil s 157 — 169. 83 Ehrenborg, ExpeditionsSecreterare, om upprättande af Constilutorial för, att vara Justitia? Ombudsman, och om uppsättande af en underd. Skrifvelse till Kongl. Maj:t angående utväljandet af; Adelns beslut, IX s 635, PresteStåndetS, IX s 648, BorgareStåndets, IX s 65a, BondeStåndets, IX s 66o. Förordnandet för, X i. s 342» Ständerne skola följa honom till grafven. Adelns beslut, IX. s 993, BorgareStåndets, IX s 999, BondeStåndets, IX s 1002. Ek, om arfvode för ÖfverCommissarien, D., anmälan om afRiksens Ständers Revisorer, II s 817. Statsoch BancoUtskottens Betänkande, IV 2. s 1246, 1247, bif. af Adeln, IX s 34i» af BorgareStåndet, IX s 354, af PresteStåndet, IX s 369, af BondeStåndet, IX s 38o. Bevilln. Utskottets Memorial, V 2. s 268, bif. af PresteStåndet, IX 3. Underd. Ekbark, om användande af, vid de så kallade Engelska LäderGarfverier. Ekon. Utskottets Betänkande, VIII s Ii54“- 1157, bif. af PresteStåndet, IX s 771, af BondeStåndet, IX s 816, återrerm af 84 BorgareStåndet, IX s 82g, bif. af Adeln,/ IX s 84g* Ytterligare Utlåtande, VIII s i35g—* i3Ö2, bif. af BorgareStåndet, IX s 112g. Underd.
Stat blott )66 Rtdlr Z2 fl. jemte 66 R:dlr zr fl. såsom hushyra, ehuru han äger lika »värdighet med Afleflorerne i Kongl. Hof-Rätterne, som med dm bewilljade Lönetillökningen af z z§-procent innehafva N:dl ,6 fl., utom hwad dem deflutom af Revisions-ikillingar som ga till delning tillfaller, Fogatens syflla är äfwen särdeles magtpäliggande, trägen och besvärlig. Utom det han alternerar med Under-Stathallaren i Slotts-Cancelli-gäromalen, tillhörer Fogaten, att i Under-Stathallarcns fcänwaro företräda hans ställe samt jemte en närmare tillsyn pä Fängelserne, öfwerwara och ombesörja alla Executioner som i Stockholm förrattas, hwarföreFogaten ock är nödsakad, att med häst wara försedd. I anseende härtill hemställer Utskottet, att Fogaten icke allenast mätte ester den . i allmänhet antagne grund undfä lika
Maj:t i underdånighet anhållit, alt lika med Dahls häradsboer, efter förmedladt hemmantal erhålla behörig andel i den skog som genom trakthuggning årligen afverkas uti kronoparken Omberg, emot betalning efter årliga markegångspriset för lass; öfver hvilken underdåniga ansökning Kammar-kollegium samt öfrige vederbörande blifvit hörde, hvarvid Kollegium efter omförmälande af de serskilda förfoganden i afseende å dispositionen af bemälde kronopark och hushållningen med skogen derstädes, hvilka tid efter annan blifvit vidtagne, äfvensom af de rörande derintill belägna hemmansrätt till skogsfång meddelade föreskrifter, ansett det vara ostridigt, att de ifrågavarande hemmanen i Lysings härad icke, såsom Dahls häradsboer, af ålder haft understöd af skogsfång från Ombergs kronopark; hvadan och då, vid det förhållande att Kongl. Majit uti nådigt bref den 7 Maj 1831 förklarat Sig vilja, i afseende å den utsyningsrätt af skogseffekter, som vissa skoglösa hemman inom Dahls och Lysings härader dittills emot betalning åtnjutit framdeles sig utlåta i sammahang med nådigt beslut angående framtida skogshushållningen och bevakningen å kronoparken, en sådan förmån ej heller nu syntes böra i afbidan å berörde pröfning, sökanderne tillerkännas, Kollegium i allo afstyrkte nådigt bifall lill ifrågavarande underdåniga ansökning; och har Kongl. Majit, vid föredragning af delta ärende den 21 Mars sistlidet år, med anledning af hvad Kammar-kollegium anfört och upplyst, förklarat Sig ej finna skäl att å den underdåniga ansökningen fästa nådigt afseende. Då således frågan om Lysings härads rättighet till skogsfång å kronoparken Omberg efter föregången utredning så nyligen blifvit af Kongl. Majit i nåder pröfvad och afgjord, hemställer Utskottet, att den derom nu väckta motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 16
hundra exemplar, som utgjorde första upplagan, vor0 utsalda, utan så många nya reqvisitioner hade derjamte ingitt, att han var betänkt p % ny upplaga, fem tusen exemplar stark. Detta var i början af 1832. Hon var da trettio år gammal, och verket var hennes berömda IZZusfuations of political ecozzozy - tendensberattelser, der det konstnärliga helt och hallet stäldes i syftets tjenst, der det endast galde att bevisa ett pastaende eller en lärosats, och der karaktarsteckning och konkret lif först kommo i andra rummet. De ämnen som här behandlades vor0 d8 ännu nya, de lago sa. att säga i luften; derför kunde Harriet Martineaus ord verka som tandande gnistor. Trettiofyra små volymer, hvardera innehållande en berättelse, sammanskrefvos 11 % lika många månader. blef hon en stjärna för dagen; men hon hade sina hestämda mottagningstimmar, gjorde aldrig själf besök, lat ingenting störa sin afskilda arbetstid och nöjde sig med 5 ii 6 timmars sömn. Englands niäst framstående man, högt stående skriftställare, embetsman och parlainentsledamöter prisade hennes skarpsynthet, erbjöd0 henne stoff till nya arbeten, bådo om hennes rld eller anmodade henne att genom sina skrifter förbereda allmänheten p3 förestaende lagreformer. Under tiden gjorde förlaggarne lysande affärer. Hennes böcker slukades af den stora allmänheten shom de mast underhiillande literara produkter. De måste ock ännu i dag genom sin gifna begransiiing tillerkännas ett betydande literart varde, sarskildt hvad beträffar. karaktärsteckningen. Hennes personer vor0 alltid personligheter. Syftet med hennes, Political economy taless, likasom med allt hvaci hon skref, var från början alltid ett undervisande; det var dock ej abstrakta sanningar utan förutsattelsen för ett riktigt handlingssätt, som hon ville inskärpa hos sina läsare. Och till grund för denna sin moraliska undervisning lade hon alltid fakta och af fakta föranledda slutledningar. Hon var, säger en hennes biograf, onekligen en af de första tänkare, hvilka behandlat den praktiska moralen p % ett modernt vetenskapligt satt.