Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I sammanhang med nu ifrågastälda öfverllyttning, torde äfven böra bestämmas, huruvida rättigheten och skyldigheten att å det allmännas vägnar öfverklaga MarkegångsDeputerades åtgärder för framtiden bör tillhöra KammarAdvokatFiskals-Embetet eller enahanda Embete inom Kongl. KammarRätten, eller ock på de skäl, som till stöd för Ständernas åsigt angående Kongl. StatsContorets deltagande i markegångs - 223 frågornas afgörande blifvit anförda, uppdragas åt sistnämnde Embetsverks AdvokatFiskal; kommande det naturligtvis att på bestämmandet häraf bero till hvilketdera Embetsverket handlingarne angående markegångssättningen skola af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande insändas. Angående prwscriplionstiden för undersökningar och jemförelser af de uti äldre jordebocker uppgifna förhållanden. (j§. 30.) Då dessa undersökningar och jemförelser, derest de skola utsträckas till en längesedan förlluten lid samt omfatta efter skiljaktiga formulärer upprättade jordeböcker, mångenstädes torde komma att medföra rubbning af redan häfdvunna förhållanden samt föranleda opåräknade förluster äfvensom långvariga ersättningsanspråk och rättegångar, anser jag prascriptionstiden för besagde undersökningars och jemförelsers anställande böra inskränkas inom en kortare tiderymd, än Comiterade föreslagit. De oriktigheter, som i jordeböckerna kunna förefinnas och under en längre tid fått fortfara, utan alt vid dessa böckers granskande och förnyande hafva blifvit anmärkta och rättade, måste naturligtvis tillskrifvas vederbörande tjcnstemäns misstag eller åsidosatta uppmärksamhet. Äro sådana oriktigheter af mindre betydenhet, måste älven deras rättande vara af mindre vigt och desammas qvarstående lör lramtiden vara alt föredraga ändringar uti mångåriga sammanstämmande uppgifter med den allmänna tillförlitlighet, som jordeboksanteckningar böra äga.
Voro de stundom till sin klara ordalydelse allt för stötande mot de nämnda begreppen; kunde man ej få fatt på något förgätet öfterländskt bruk, på någon sedvänja i en smutsig vrå af Palestina, hvarigenom uttrycket kunde annorlunda förklaras; kunde det ej mildras genom jämnförelse med andra ställen, eller genom uppspanande af ordens olika bemärkelser i alla öfterländska dialekterna, så gingos sådana ställen endera med stillatigande förbi, eller också anades merendels ändå i dem någon besynnerlig och djup visdom af det nya Testamentets helige Författare, hvarigenom de lämpat sina föreställningar efter sina åhörares begrepp och på ett oändeligen slugt sätt rättat sig efter vissa oskyldiga, bland deras tids allmänhet rådande, fördomar, för att skaffa sin Gudomliga lära insteg 8. Denna vishet gjordes alltid serdeles afseende på, och var hvad man hos dem ej kunde nog beundra. Såg man då i sin menlöshet ej, att man tydeligen beskylde dem för dumhet? De stodo upp för att förkunna det eviga lifsens ord, gällande för alla tider. Och de bemödade sig att lämpa det efter sin tids uselhet! Och de märkte ej, att ju mer det lyckades dem, ju mer skulle det bli olämpeligt för alla öfriga tider! – O hvilken vishet hos en Gudomlig läras förkunnare! Och på denna slughet kunde man lägga så mycken vigt i skrifter, som andas den renaste konstlöshet, den heligaste, ja en Gudomelig enfald! Var det genom denna feghetens visdom som Luther utförde sin Reformation? eller var han nog ovis att med öfverlägsen kraft stöta fördomen och lögnen midt för pannan? Hade det gått häftigt till med sjelfva hans Reformation, så gick det sednare reformerandet af hans reformation så mycket stillare. Orsaken var, att Religionens historiska visshet nu i synnerhet begynte att behjertas. Men Historisk visshet är helt annat än förnufts-visshet. Den förra har sin visshet på sitt eget fält, men kan alldrig göra anspråk på mer än förnuftig sannolikhet. Sanningen förer öppet språk och öfvertygar eller öfvertygar icke.
Herr Grefwen och LanötMarskalken förestalde älwen denna omständighet, såsom ett stal att snart sörrälla^walet. Friberw ^klk-lsvärst, Lric 6örsn, trodde akt det misnöjRidderssopet och Adrin förklarat ej alldeles medför de nu warande Ledamöternes entledigande ifrän sin befattning. För öfrigt wille Herr Baron förmoda, att om walet utjätles tillomMän» d -g 8 daga till skulle Jnstructionen för RiksgäldsContoirekö Fullmäktige kunna wara färdig, och ge» nom en sädan >.roo^ sition stöde, enligt Herr Ba» ronö tanka, Ridderskap^ och Adelns stridiga meningar att förena. Herr IHdrenIrc),» , t^S8pk-r Willielm, wägade ej mltztro Ridverss per och Adelns egna Ledamöter uti NcksgäldsContottet Nll den grad, att nägon af dem ssullwti>a fortfara uti en b si ttning dwaröfwer Nidberffavtt ocl, Adeln fork c-sgr dem sitt synnerliga rnihnöje, sed-n de om delta förklarande bllfwir underrättade. Intet heller -rodde han att de nya Ledamöter som Borgareoch Bon.deSländek in - io6o Den 27 Januari!» inwalt, skulle wilja blottställa stna äkgärder för kollision med derus som Rldderstupet och Adclu sä fullkomligen ogilladt. Grefwe förner, 6öesn, utbad sig fä wera, om icke Herr Greswen och LaudtMar. Ikalkens preposition i osseende pä decho-g-n ät Fullmäktige grundat sig pä BorgarcStäudeis öfwer samma ämne fattade beslut. Herr Grefwe» oc!) LandtMarfkalken upplyste, att sig sä werkelrgen forhölle, hw.rjemre Herr Greswen och LandtMarskulken chwen äbe^ooat den underrättelse han erhållit att Borgareoch.
En medlem af reformerta kyrkan hade emellertid intresserat pastor Bach för dessa kvinnors öde, hvilka i Stockholm ofta sakna tak öfver hufvudet och ej äga medel att förtjäna pengar till kostnaden för ett nattlogis. Pastor Bach fördes tillsammans med fröken Nordvall, och då den förre åtog sig att åvägabringa de nödiga medlen, beslöto de båda att grunda en nattasyl. Pastor Bach räknade bland sina åhörare ej få af den » högsta soeieteten », han förstod att intressera dessa för sitt syfte; han sparade sig bvarken tid eller möda, och hans varma nit och lifliga framställning förmådde öppna börs och plånbok. Han erhöll ej endast en summa af 2,500 kr. till bestridande af de första utgifterna vid asylens bildande, utan också försäkran om årliga bidrag till asylens underhåll. Ea början var således gjord om ock i mycket ringa skala, och innan februari månads slut var asylen öppnad. Då pastor Bach 1885 återvände till Frankrike öfverlämnade han ledningen af asylen åt en styrelse af sex personer. Asylens nuvarande ledare och egentlige styresman är kaptenen vid Ufregementets dragonkår, J. Lagercrantz, hvilken själf deltager i asylens värksamhet genom att öfvervaka vissa delar af densamma samt genom att inlägga sin personlighet i att med öfvertygelsens ord oeh framför allt med klok handling söka lindra nöd, mätta de hungriga, skaffa de husvilla tak och skydd samt hos dem åter väcka en smula hopp om och tro på det 255 goda i lifvet o c h på Guds kärlek o c h barmhärtighet. — H a n är ett lefvande vittnesbörd o m sanningen af den gamle, kärnsunde Luthers o r d: » g o d a, fromma gärningar göra aldrig en god, from m a n; men en god from man gör goda gärningar, ti (Forts.) Husmoderlig almanack. Augusti. Denna manad är den viktigaste för » syltning » och » inläggning » af naturens olika alster. I synnerhet i år har husmodern ej kunnat undangöra mycket under juli månad, emedan solvärme för bärs och trädgårdsalsters mognad saknats. Just den 1 augusti blifver äfven kräftfångst tillåten ocb således möjlighet att inlägga och förvara kräftstjärtar för vintern.
Intetdera af dessa åtal hade, vid årets slut, såsom redan nämndt är, hunnit hos vederbörlig domstol afgöras. Förfarandet i det ena eller det, som emot Karantänsbefälhafvaren då var — 83 — anhängig! hos Rådstugurätten i Wisby, har i så måtto fått en viss märkvärdighet, att den tilltalade i sitt försvar sökt stöd från åtskilliga ortens invånares meningar, hvilka, med deras namn undertecknade, blifvit för domstolen framlagda. Denna meningsyttring af icke mindre än 39 personer innefattar icke någon undersökning af rättsförhållandet i saken, och inskränker sig lill ett omotifveradt förklarande af den största förbindelse bos Majoren Steveni för det nit och den omtanka, hvarmed lian, efter allmänt yttrad önskan af dem, sökt vid åtalade tillfället skydda deras ort från den farliga smittan, med beklagande derjemte från en del af opinanterna, att Herr Majoren för ett samvetsgrannt uppfyllande af sin pligt skulle antastas på ett sätt, hvilket förefölle dem på en gång både förödmjukande och löjligt. Det mig tillhandakomna protokoll, som upptog dessa meningsyttringar, innehöll tillika ett af Herr Landshöfdingen i länet utgifvet embetsbetyg, att han efter erhållen rapport om sjukdomsfallet genast begifvit sig till stället och funnit de af Karantänsbefälhafvaren vidtagna åtgärder sådana, att de af Herr Landshöfdingen lill alla delar gillades; hvarföre Herr Landshöfdingen hemburit Karantänsbefälhafvaren sin tacksamhet för dess omtanka och ändamålsenliga förfarande. Målsägaren James Watterston hade till samma protokoll, i strid med sjelfva angifvelsen, hvari förmältes, att Karantänsbefälhafvaren, som emot lag inspärrat flera personer under tio dygn, endast genom detta gjort sig saker till strängt ansvar, nu anfört, det lian endast ville hafva beifradt sättet för handhafvandet af spärrningen, men ingalunda sjelfva spärrningsåtgärden, frivilligt frånträndt allt påstående om ersättning och förklarat sig emot Tit. Steveni ej hafva något att anmärka, enär denne handlat så, som bans tjenstepligt fordrat.
Visar icke en resa genom hvilken provins som helst, att kreaturen år från år blifva bättre födda, att man använder mera spanmål i ladugårdarne, med ett ord att rörelsen går framåt, visserligen icke med så stora steg, man kanske önskat, men dock på ett ganska tillfredsställande sätt. Ser man på importen, har man att beklaga sig öfver en ganska stor sådan; men Hr Fåhraeus har visat, huru det förhåller sig med priserna på ladugårdsprodukter, och detta ingifver inga farhågor. Vi hafva äfven hört, att under det skyddet florerade, priserna voro lägre än de nu äro. Hvad har raan då nu att beklaga sig öfver? Det är visserligen sannt att skummjölksost betalas litet; men, såsom en ledamot har sagt, smöret betalas ganska väl. Om biproduktionen ej betalas så högt, så utgör det väl icke något hinder för att hufvudproduktionen kan bära sig och betalas med temligen högt pri . Jag har försökt att något höra mig före och har då fått bekräftelse derpå, att man i temligen aflägsna landsorter anser sig genom smöroch ostproduktipn kunna få 12 sk. kannan för mjölken, och lyckas det, har man sannerligen sin vara betald hvad den är värd. Då nu för öfrigt denna lagstiftning visat ganska goda resultater, hvarföre skulle man då ändra den, och hvarföre påstå att höga tullar i och för sig sjelfva äro något godt? S4 »en i Juni. Jag knn icke inse nyttan deraf, utan anhåller, lika med flere föreg:de talare, om bifall till Utsk:ts förslag i denna del. Många ledamöter hördes nu ropa på propos. Hr Printzensköld:
Uti § 1 af ofvannämnde transsumerade berättelse hafva Revisorerne förmält, att de, hvad Flottans räkenskaper vidkomme, delade de äsigter, som af Rikets Ständers år 1860 församlade Revisorer blifvit uttalade, samt således ansett sig böra fästa uppmärksamheten på behofvet af ett så förändradt bokföringssätt, att åtminstone hvarje fartyg, hvars nybyggnadskostnad uppgiuge till .20,00;- R:dr eller derutöfver, finge sitt särskilda konto för nybyggnadsoch underhållskostnad, och att, enär det af en tjensteman i Stats-kontoret, enligt nådigt uppdrag, uppgjorda förslag till nya hufvudböcker för Förvaltningen af sjö-ärendena och Flottans stationer, enligt hvad Revisorerne inhemtat, icke upptoge några specialkonti för fartygen, Revisorerne ville hafva framställt såsom önskvärdt, att uti det formulär till hufvudböcker, som kunde komma att fastställas för nyssnämnde embetsverk, .sådana särskilda konti inrymdes; anseende tillika Revisorerne, att det skulle i icke ringa mån lätta arbetet både vid räkenskapernas förande och deras granskning, om hufvudboken och kassaräkningen fördes på tryckta blanketter, å hvilka ständiga titlar, rubriker och linier voro färdiga förut, så att endast siffrorna och föränderliga benämningar behöfde införas, hvilken, efter Revisorernes tanke, tidsenliga förändring skulle, bland andra fördelar, medföra den, att lätta arbetet för tjenstemännen. I den af Rikets Ständers Revisorer år 1860 afgifna berättelse angående statsverkets tillstånd och förvaltning för år 1858 yttrades med afseende på Flottans räkenskaper den åsigt, att hvarje fartyg borde hafva sitt särskilda konto, upptagande dels kostnaden för detsammas såväl byggnad som underhåll, medelst en noggrann specifikation öfver de för detsamma under året utgifna belopp för dagsverken, dels uppgift å qvantiteten af förbrukade materialier, upptagne i värde efter medelpris, äfvensom att den särskilda utgiftssumman borde balanseras från det ena tili det andra året, men sådan balans icke inflyta i stationernas redogörelser för året i annan mån, än att deri intoges endast utgifterna tor hvarje fartyg under samma år.
Jag hemställer vördsammast, huruvida det skulle vara möjligt, att på så kort tid kunna taga konseqvensen af ett så vidlyftigt dokument. Det är så vigtigt, att man noga får se sig före i denna sak, att jag anser det skulle vara väl, om denna fråga kunde upskjutas till ett sednare plenum. Frih. Raab, Adam Christian: Jag kan icke neka, att äfven för mig framställa sig samma betänkligheter, som Gr. Rosen framställt, och jag tager mig friheten föreslå, att K. M:s Nåd. Propos. måtte ställas främst på föredragnrslistan i det första plenum, som inträffar i nästa vecka. Sedan härefter Hr Gr. och Landtm, framställt först förnyad propos. å bifall till den K. Proposrns upförande främst å föredragnrslistan för nästa Lördag, samt sedermera propos. till densammas upförande främst på föredragnrslistan för först inträffande plenum i nästa vecka, och svaren dervid utfallit med blandade Ja och Nej, Den 3 December e. m. 109 hemställde Hr Gr. o. Landtm, ånyo om R. o. Ad. behagade bifalla, att ifrågav:de Nåd. Propos. upfördes främst å föredragn:slistan för nästa Lördag, och ropades härvid starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han nu funnit Ja öfvervägande. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ pä 5 e. m. In fidem protocolli. Albert Munck. Onsdagen den 3 December 1856. Plenum kl. 6 e. m. Hr Nordenfelt, Leonh. Magnus, upläste 2:ne motioner, så lydande: 1:0.
Den 11 Juli. 1029 Maj:ts Befallningshafvande ma åläggas hålla allvarsam liand deröfver, att hvarken Vågeller Mätare penningar få uppbäras i de Städer, hvilka dertill icke äro berättigade, eller Allmogen, der en sådan afgift lagligen äger rum , vid dess uppbärande allt för mycket betungls. Hvilket allt Riksens Ständer härmed i underdånighet få, Eders Kongl. Majus Nådiga pröfning underställa. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majus underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter Pa Ridd. och Adelns På Prest-StåndetS vägnar " vägnar* Carl Mörner, J• A. Lindblom, h. t. Landtmarsk. n. v. Talman. På Borgare. Ståndets På Bonde-Ståndets vägnar vägnar H. Schwan', Lars Olsson, h. t. Talman. n. v. Talman. Uppläst hos Samtliga Riks-Stånden den 11 Juli. Stormägtigste Allernådigste Konung! Hos Riksens Ständer har motion blifvit väckt rörande nödvändigheten att förekomma de skador 1030 Den 11 Juli. skador och hinder i odlings rågen, som uppkomma genom uppdämningar för hvarjehanda fisken och vattenverk. Riksens Ständer hafva funnit detta mål innefatta 3:ne frågor: 1 :o huruvida, vid nya Qvarnars och Vattenverks anläggning, iakttagande af Lagens stadgande uti 20 Cap. 4 §. Byggninga Balken kan göra tillfyllest, eller om fullständiga vatten-afvägningar och Vetenskapliga undersökningar tillika böra påbjudas: 2:0 om författningarne rörande strömrensningar och vattendragens öppnehållande böra förnyas, och noggrannare än till äfventyrs hittills skett, efterlefvas; och 3:0 om, i afseende på de redan anlagda vattenverk, afvägningar och ransakningar skola anses nödiga, samt om de sorn göra Jordbruket skada, böra förstöras.
Tegel: Behålln. fr. i83a div. sten 296,479 st. värde B:co R:dr 23,432: 23. 9. under sisth år tilIv. 221,54g st. „ „ 2i,5o5: 6.10. S:a div. sten 518,028 st. till ett värde 44,937: 3o. 7. deraf försålda på stället och utskeppade 23o,43o st. värde B:co R:dr 22,628: 28. - använda till div. reparat. på stället 28,63ost. „ „ i,5ig: 22. 6. behålln. till år i834 258,968 st. „ „ 20,889:22. S:a sten 618,028 st. värde B:co R:dr 44,9371 3o. 7. Lerkärl och sockerformar: Behållning från i832 B:co R:dr 4,8o5:3i.4> under sisth år tillverk. „ „ 16,474: 2-4- S:a B:co R:dr 21,279:33.8. deraf försåldt på stället och utskepp.för B:co Rd.i 1,698: 8. - behållning till år i834 „ „ 9,681:25.8. S:a B:co R:dr 21,279:33.8. Jemnföres nyssnämnde tillverkning med den för året förut, då den uppgick till endast 8,i45 R:dr 11 sk. B:co, så visar sig, att denna industrigren vunnit én icke obetydlig förkofran, som ännu mera skall tilltaga, i den mån fabrikaterna hinna blifva mera kända. Den 27 Februarii. ai3 Eldfast taktegel: Denna fabrication har sedan år i83o varit inställd. Behållningen deraf sedan år 1832 redovisas emedlertid på följande sätt: glaserade oglaserade värde i pannor pannor. Banco.
De försök Lands* höfdingenunder 'Österbottniska Sjudaren Knips utförande låtit an slö lia, att af fyllning sorn består af sand j under ett gammalt' länge nyftjådt stall, hvilket aldrig varit till kokning begagnadtj bereda saltpeter, skola -hafva visat den gamlä methodens ofördelaktighet; hvarföre Landshöfdingen derom iemnat Länets ,innebyggare tinderrät* telse, till så* mycket kraftigare befordran af anläggningen af plant-lador, hvaraf med tidsoell bränsles besparing en större och säkräre afkastning kan vinnås. Vid dessa försök liar en af Öfver - Directeureh Kihlström, Landshöfdingen tillsänd så kallad askriströkroachine med 'afdunstning^ - kärl blifvit nyttjad, samt derigenom utrönt, att denna inrättning medfört en hastiga* re och jemnare kokning samt besparing af arbe. te och bränsle, och ätt kokningen kan ske med torf;, hvarom Länets innevånare jemväl blifvit underrättade; Landshöfdingen här nyligten inkommit mfed reqvisition på flera sjudnings-pannor , om hvilkas anskaffande Committeraue skola besörja. För - 3:ne på Österbottniska sättet inrättade lador äro halfva praemierne till atiläggaren, Majoren P. W. Brummer med 75 R:d utbetalte. Christianstads Läth TIti Göinge härader äro 3:ne' saltpeter-plantlador af betydlig storlek efter Österbottniska sättet analgde och med jordblandning försedde; hvarförutan derstädes finnas flera lador efter gamla rnéthoden. För 3:116 äro premier utbetalte.
Byggnad finnes vid den nära intill Strömsholm liggande Utnäslöten uti de där varande Rygg» nader, som numera icke begagnas, oclr af hvilka, säkerligen för en lindrig Penning, ett lärnpeligt Magazinshus skall af Kongl. Krigs-Collegiurn, uppå derom skeende anmälan, kunna erhållas, och som då endast behöfde flyttas närmare sjöstranden. Den framtida underhålls-kostnaden, hvarifrån, efter Stats-UtskoUets förra tillstyrkande, Räntegifvarne skulle blifva befriade,’ kommer ändock alltid att för Kongl! Maj:t och Kronan medföra en ny och tillökad utgift. 734 Stats-Utskottets Betänkanden. Af hvad anledning det yrkade utbytet af det till Strömsholms Stuterie ifrån Kongsöhrs Stall-Stats-ängar ingående Arrende-Hö icke af Stats-Utskottet kunde tillstyrkas, har Utskottet i dess förra Betänkande väl tiliräekeligen ådagalagt, men får dock nu ytterligare tillägga: Att hvarken Stafs-Verket eller Hof-Stallet har den minsta disposition eller befattning med Strömsholms Stuterie, eller hvad till dess Ekonomi hörer, utan står denna inrättning under sin egen särskilta Styrelse; och att, Stats-Utskottet vetterligen, alldeles icke något Arrende-Hö af Kongsöhrs till Stuteriet anslagne Stali-Stats-ängar lefvereras vid Kongsöhr, utan äro Arrendatorerne, enligt Contracterne , pligtige, att på egen bekostnad lefverera allt Arrende-Höet till Stuteriet vid Strömsholm. Om likväl det yrkade utbytet kan ske, utan någon förlust för StatsVerket , och utan förnärmande af antingen Hof-Stallets eller Stuteriets rätt: Och om Ofverstyrelsen så väl vid Kongl. Hof-Stallet som Stuteriet detsamma medgifva; Så har visserligen för sin del Siats-Utskottet dervid icke något att erindra I öfrigt får Stats-Utskottet tillkännagifva, att Utskottets förra Betänkande redan blifvit af arne Stånd bifallit, nemi. af Höglofl.
Maj:ts förnyade Nådiga Militie—boställs—ordning af den 23 Januari 1836; 2:o Soldattorp-syner; 8 Statssamt Allm. Besv. och Ekon.-TTlskoltets Utlåtande M 18. 3:o Landtmäteri-förrättningar; 4:o Skogsoch jord-ransakningar; 5:o Rättegångar om jord, tillhörande boställen eller soldat-torp; och 6:0 Alla andra sammankomster, dit Regements-ombud blifver beordradt, vare sig på reqvisition af Konungens Befallningshafvande eller annan myndighet eller ock Regements-chefen eljest, jemlikt gällande författningar, finner det nödvändigt för bevakande af regementets rätt och fördel. Till stöd för delta förslag har motionären anfört, att dessa nu uppräknade förrättningar utgjorde omkring hälften af de befattningar, hvilka orsakade befälets resor; att detsamma rättvisligen ej borde åläggas sådane resekostnader, hvilka icke föranleddes af den tillsyn befälet borde utöfva öfver underlydande, enligt gällande föreskrifter och utfärdade befallningar; alt i äldre tider befälet fortskaffades till och ifrån dessa förrättningar af rotehållarne, i följd af hvilken välvilja anspråken på rese-ersättning uteblefvo, men denna välvilja å de sednares sida hade redan upphört och befälet måste sjelft bekosta utgifterna för dessa resor, och hvilka utgifter blifvit allt mer och mer betungande, i samma mån skjutslegan tid efter annan undergått förhöjning och än ytterligare torde höjas.
Skola Flottans dyrbara etablissementer of - 246 joen 7 Jul ii /. ni. verlemnas till vådan af en fiendtlig Coup de Main ? Tredje Alternativet. Minskning af Arméens personal måste endera ske på bekostnad af den indelta eller den vårf vade Arméen. Hvad indragningen i den indelta beträffar, har jag under loppet af Riksdagen framställt svårigheterne dervid, samt med bestämda calculer ådagalagt den deraf uppstående ringa vinst. Hvad indragningarne vidkommer uti den vårf. vade Arméen, (som utgör vår enda flående Arrnée, hvars aflöning-åtnjutande styrka belöper sig inalles till, 56oo man,) är förhållandet följande: Stockholms Garnizon består (under loppet af 10 månader om året) af i46o man , nemligen : Svea Lif-Gardet . 4oo. Andra Dito . 4oo. Lif-Gardet till Häst 5oo. Svea Artillerie . 36o. i46o, Hemstålles, huruvida i46o Man år förstör Garnison för en Hufvudstad af 70,000 Innevånare - Deri 7 julii J. m. 141 nare, der ofta af Finske och andre Utländske Sjömän större styrka befinnes i Hamnen? Hvad de öfrige vårfvade Regementer beträffar, år deras tjenstgörande styrka knapt tillräcklig, att besörja Fångarnes bevakning å Rikets Fästningar, och Fångarne torde icke kunna frisläppas. Det permitterade Manskapet, så vid Gar-3 dessom öfrige vårfvade Regementer (uppgående inalles till 2,200 Man) kostar Staten ej mer ån 5 å 6 skillingars aflöning under loppet af 2 månader, och torde man ej kunna utfinna nåj gon utväg, att för båttre köp hålla en Soldat.