Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
'Om detta Statens låneverk, hvilket jag föreslagit, bygges på en annan grund än Bankens silfvermassa, nemi. på all slags valuta, sorn, med iakttagande af full säkerhet för Staten, kan användas till hypotliek, så bör det kunna directe utvidga sin rörelse, allt efter som productionen stiger, hvarmed beliofvet af lån eller förlag ökes. Härigenom kan industrien obegränsadt utbildas allt mer och iner, då, förutan denna riktning åt lånerörelsen, industrien blifver motverkad och kanske nedtryckt, utaf den ofördelaktiga conjunctur, sorn för densamma uppkommer genom ett gynnsammare förhållande i andra länder. Jag vill ej ingå i reglerandet af detaillerna, endast antaga såsom princip, att ränta och amortissement m. m. bestämmas på ett för jordbruket så fördelaktigt sätt som möjligt, hvarigenom det bäst uppfyller ändamålet. Då Banken och Låneverket hvardera komma att hvila Den i3 Mars f. m. på särskilda grunder af olika natur och egnade till olika rörelse, böra dessa verk vara fullkomligt åtskiljda, och låneverket erhålla underlydande contor i landsorterna, helst ett i hvarje län, såväl för låntagarnes beqvämlighet, som för verkets säkerhet, till att kunna granska hvarje hypothek. Jag var ej närvarande d. x Mars, då Hr v. Troil gjorde sin motion om Riksg.Cont:s upptagande af lån, för att användas till utlåning åt jordbruket; jag har sedermera tagit kännedom derom och förhoppningsfullt funnit, att, till styrka för min motion, kan jag stödja den på de af Hr v. Troil med utmärkt skicklighet och sanning framställda motiver. Yi hafva betraktat samma ämne, men från olika synpunkter; derföre har en skillnad uppkommit i vidden afhvärderas omfattning. Hr v. Troil har ansett tjenligt att grundlägga en statscredit med småningom ökad tillväxt, för att under fi-edens lugn bereda tillgångar i farans stund, såsom vilkor för möjlighet att genom sjelfförsvar bibehålla Sveriges sjelfständighet. Den af denna orsak tillkomna statscredit har Hr v. Troil anslagit att användas till understöd åt jordbruket, utan afseende på, huruvida dess behof dermed uppfylldes eller ej; ty det har ej utgjort Hr v. Troils föremål.
R:dr 35,300: Brukets räkenskaper upplages 250,000: och dels å värdet af Brukets rudimaterie!', (orråder och lösa inventarier m. m., uppgående lill omkring 103,000: eller å tillsammans B:dr 353,000: med . 14,120: så synes att, sedan Banken räknat sig till godo ränta ä värdet af egendomen, inventarierne och rudimalerierne, en behållen årlig vinst uppstått af R:dr 21,180: Enligt närlagde Tablå Litt. A. har vid Tumba Pappersbruk under åren 1846—• 1855 blifvit tillverkadt papper till följande värde, nemligen: För Bankens rakning. För åtskilliga Verk och Inrättningar 119,927: — 3. Tillsammans Af dessa summor äro de för charlse-sigillatae-papper samt för papper lill åtskil liga Verk och Inrättningar till Banken inbetaide, enligt bestämda pris, med 538,314 R:dr 43 sk. I r:sl. — Den för skrifpapper, blanketter till attester, qvittenser och assignationer m. m. upptagna är af jemförelsevis ringa betydenhet, och värdet al det lör Brukets eget behof tillverkade papper ingår icke i Bankens räkenskaper. —- Kostnaden äler för Bankens Sedelpapper, som bär synes egentligen böra alses, utgjorde under ol vannämnde 10 år R:dr 290,888: 33.
Sedan detta, genom Kongl. Stats-kontoret;, är 1847, förskottsvis utbetalda och sedermera, enligt Rikets Ständers beslut, afRiksgälds-kontorets medel ersatta, lån fått inneliafvas räntefritt under 2:ne år, skulle en tredjedel af dess ursprungliga belopp, jemte 4 procents årlig ränta, vid slutet af hvart och ett utaf de 3:ne påföljande åren återbetalas... (Beviljadt vid 1850 och 1851 års riksdag samt utbetaldt under sistnämnde år.) (Beviljadt vid 1840 och 1841 års riksdag samt utbetaldt år 1842. ... (Beviljadt vid 1850 och 1851 års riksdag samt utbetaldt under år • 1851.) Förvaltningen af sjö ärendena, , å 120,000 R:dr, för fyroch båkinrättning arnes förbättrande, emot årlig inbetalning af 9,333 R:dr 16 sk., hvaraf räntan för återstående lånesumman godtgöres efter 4| procent. (Beviljadt vid 1834 och 1835 års riksdag samt utanordnadt under åren 1840 och 1841.) Lån för hamnbyggnader och kommunikations anstalt er: till staden Ystad, för hamnbyggnaden derstädes , å ett ursprungligt belopp af 20,000 R:dr, emot 2 procents årlig kapital-afbetalning och 3 procents ränta å den återstående lånesunynan. (Beviljadt vid 1823 års riksdag och utbetaldt år 1824.) „ staden Malmö, å dito af 50,000 R:dr, för d er varande hamns förbättring, enrot 10 procents årlig inbetalning ä sagde belopp och 3 procents ränta å kapital-återstoden. (Beviljadt vid 1840 och 1841 års riksdag samt utbetaldt sistnämnde år.) (Sista inbetalningen verkställd år 1851.) „ staden Landskrona, ådito af 8,333 R:dr 16 sk., för iståndsättande af hamnen vid denna stad, emot ärlig återbetalning af 500 R:dr, som afgå å kapitalet utan beräkning af någon ränta.
Éiifgna och maglpåliggande göromål, samt det icke heller kan bestrida^, ' att Sökanden eger en för lians befattning ovanlig skicklighet, hvilken gör det äf vigt alt fästa honom vid Verket på ett sådant sätt, att han icke tVingas söka sin utkomst A annat håll, då hans plats svårligen Skulle kunna i Banken åter fyllas, finner Utskottet, såsom med billighet och rättvisa öfverensstämmande, sig böra, i likhet med Banco-Fullmägtige, på del sätt understödja Brolings omföl malde ansökning, alt Ulskoltet härmedelst får tillstyrka, det måtte ett årligt löneänslag af 1200 R:dr på Stat samt ett serskildt årligt arfvode af 2.40 R:dr allt B:co beviljas Myntproberaren C. A. Broling för dess befattning såsom Föreståndare vid Bankens stereotyperiug, alt utgå från och med den 1 nu instundande October; dock utan rättighet för honom till beräknande af någon tour eller befordran inom Banco-Verket, samt med det uttryckliga förbehåll tillika, att denna förhöjning uti StereotyperingsFöreståndarens löneförmoner endast gäller för nuvarande innehafvaren af denna tjenst. Stockholm den 3o Sept. j 834- STOCKHOLM, Kokcl. Ojidens-Boktrvckeriet, i834- Banco~U'tskottets Mern. N;o SS, i N:o 55. Antora till Exped.-Utskottet den 4 Oct. Memorial, i anledning af de beslut Riks-Stånden fattat.j i afseende på Utskottets under N:o 29 framställda förslag till jemkning af de skilj aktige meningar, uti hvilka Riks-Stånden stannat vid af görandet af Utskottets under N:o 1 f afgifne Utlåtande. 1 ill svar å Utskottets under N:o 29 afgifne Utlåtande, hafva Högvördige Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet hvar för sig behagat meddela, att de af Utskottet föreslagne
Preste-Ståndet den 24 Borgare-Ståndet den 24 Bonde-Ståndet den 25 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående dels bestämmande af ersättning åt Nämdemän och Fjerdingsmän för biträde vid åtskilliga extra förrättningar, dels ock förhöjning i de, såsom traktamente, åt dem i nu gällande Expeditions-laxa och Resereglemente bestämda belopp. (Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ns Bet:de N:o 26.) S. A. K. Vid innevarande riksmöte hafva till pröfning förevarit åtskilliga framställningar, dels att till undvikande af den olikhet, som nu förefinnes emellan Expeditious-taxan och Rese-reglementet, då den förra bestämmer 24 sk. och den sednare 30 sk. såsom traktamente åt nämdemän, måtte stadgas att nämdemän äro berättigade att för hvarje förrättning, som är af den beskaffenhet att ersättning derför eger rum, erhålla ett traktamente af 32 sk. B:ko$ eller derest yrkandet om ett sådant förhöjdt traktamente icke kan bifallas, det stadgande åtminstone måtte 676 Expedilions-Utskotlels Förslag till und. Skrifvelse, N;o 198. varda meddeladt, att då traktamente till nämdeman för verkställd förrättning ifrSgakommer, det alltid bör utgå med det i rese-reglementet bestämda belopp ; dels, att då nämdemän och fjerdingsman måste biträda vid förrättningar för E. K. M:t och Kronans räkning, såsom vid syner å alla slags boställen, tillhörande militärecklesiastikoch landt-staterne, vid syner å båtsmanstorp och vid utsyning till sådana torp, de derför böra erhålla skjuts-ersättning och dagtraktamente i öfverensstämmelse med hvad ofvan blifvit föreslaget.
Som denna omröstning utfallit med 59 Ja och 60 Nej, samt Nej således vunnit, kommer det ifrågastälida tillägget icke att ega rum. Fjerde Voteringen. Den, som bifaller Bevillnings-Utskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Preste och Bonde-Stånden godkände förslag, att ingressen till 11 §. skall lyda sålunda: ”Handtverkare och andre förut icke uppräknade Borgare skola, tued bibehållande af den i allmänhet fastställde grund, till Fem procent af inkomsten taxeras, med ledning af nedanstående, till när mare rättelse faslställde, classification, nemligen”, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, ingressen till ofvannämnde §. att erhålla följande lydelse: ”Handtverkare, med dem jemlörlige manufacturister och andre förut icke uppräknade Borgare, skola, med bibehållande af den i allmänhet fastställda grund, till Fem procent af inkomsten taxeras, med ledning af nedanstående, till när mare rättelse faslställde classification, nemligen”. Voteringssedlarne hafva utvisat 5g Ja och 60 Nej; i följd hvaraf, och då Nej sålunda vunnit, ingressen till ifrågavarande 1 1 §. kommer att erhålla den uti eontra-proposilionen intagne lydelse. Stals-Utslcottets Memorial, N:o 458. 7 Femte Voteringen. Den, som bifaller alt, på salt Borgare-Ståndet beslutat, för Stock holm och Götheborg bestämmes en femtonde dass, med en taxeringssumma af 8 R:dr; för städerne af första classen, en trettonde dass, med en summa af 8 R:dr; för städerne af andra dassen, en elfte dass, med en summa af 6 R:dr; för städerne af tredje dassen, en tionde dass, med en summa af 5 R:dr, samt för städerne af femte dassen, en nionde dass, med en summa af 2 R:dr, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner
De svåra följderna för den arbetande klassen af detta sällsporda förhållande, visade sig väl icke fullkomligt förr än på vintern och våren 1838, och händelserna under det året utgöra icke föremål för denna Berättelse, men emellertid hade jag, befarande att penninge-tiilgångarne i Länet icke voro tillräckliga för införskrifning från sädesrikare provinser af behöflig spanmål till brödföda och utsäde under det följande årets sommar, redan i Oktober månad 1837 hos Eders Kongl. Maj:t underdånigst anhållit om ett anslag af allmänna medel, att utlånas i berörde ändamål, emot säkerhet, till välkände Handlande, och Eders Kongl. Maj:t täcktes under den 17 November samma år Nådigst ställa till min disposition en summa af 50,000 R:dr Banko till utlåning för spamnåls-uppköp och bestämd återbetalning Mars månads slut 1839 med 4 procents ränta. Hvad nytta provinsen i allmänhet dragit af detta låneanslag, som genast efter det medlen i December månad 1837 hit ankommit, utlemnades till 7 handlande i Carlstad och tvenne handlande i Christinehamn, tillhör icke eller denna min underdåniga Berättelse; likväl kan jag nu icke lemna onämndt, alt högst betydliga spanmålspartier på våren och sommaren inskeppades till Länet genom nämnde Handlandes försorg och tillhandahöll os Länets invånare för priser ganska billiga oeh låga i jemförelse till dem, sorn i nästgränsande provinser den tiden voro gångbara. De 7,166 R:dr 32 sk., hvilka, på sätt ofvan omförmäldt är, 9 församlingar år 1837 ultogo såsom räntefria lån för att bereda arbetsförtjenst åt sina fattiga, hafva enligt lemnade redogörelser blifvit för ändamålet med fördel begagnade; och denna utväg att undsätta sina fattiga, anlitades det följande året af 35 församlingar, så att en summa af 21,200 R:dr då till dem utlånades. Uti mina förra underdåniga Femårs-Berättelser har jag yttrat och redogjort för min öfvertygelse om olämpligheten af direkta understöd af staten till de behöfvande under inträffande missväxtår.
Då Kammar-Rätten, i skrifvelse daterad den 25 November 1846, af Akademien äskade årlig redogörelse för begge dessa anslags-summor, meddelade Akademien, hvad den förstnämnde summan angick, Kammar-Rätten, i skrifvelse den i3 Januari sistlidet år, det svar, att Akademien sedan år 1816 varit i åtnjutande af detta anslag, hvilket sednast tillförsäkrades Akademien i Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse af den 26 Februari 1841» såsom orden der lyda, till befrämjande af Akademiens fortfarande verksamhet, utan att någonsin tillförene någon särskild redogörelse inför Kongl. Kammar-Rätten blifvit Akademien affordrad: en redogörelse, sorn i sig sjelf skulle vara alldeles overkställbar, då ifrågavarande medel ingå i den mångfaldigt större summa, beräknad till omkring i5,ooo R:dr år - — 443 ligen, sora Akademiens fortfarande verksamhet kräfver och som inför Kongl. Akademien redovisas; hvadan Akademien icke anser någon annan räkenskap derför lämpligen kunna afgifvas, än genom Akademiens fortfarande verksamhet, och hvad åter angår den sednare summan af 800 R:dr, får Akademien, medelst bifogade vidimerade afskrifter så väl af det till Karamar-Räl ten, under den 10 Mars 1847 aflålna Bref, som af det å riktiga aflemnandel deraf erhållna qvittens, i underdånighet styrka, att redogörelse lör dessa medel sd väl för året 1848 som 1846, allaredan cfc är vorden, med dertill hörande verifikationer, afgifven. De i nåder remitterade liandlingarne återlemnas i underdånighet, och Akademien framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, OL IM. FÅRHJEUS n. v. Praeses. Slockholm den 19 Januari 1848. N. H. Selander. 1:0 Till Kongl. Kammar-Rätten.
StatsIItsk., i sitt sednare betänk., något jemkat sitt förslag i det första, och just i den punkt, vid hvilken jag gjorde anmärkn., då saken förra gången förevar. Jag finner derföre ingen betänklighet vid att nu tillstyrka bifall till Utskrs sednare förslag i detta ämne. Ulsk:s uti utlåt. N:o 216 rörtde denna punkt afgifna förslag bifölls. Momentet litt. d.) Frih. Cederström, Jacob: Uti sednare betänk. N:o 216 har Utsk. vidblifvit sitt tillstyrkande uti det första betänk. oaktadt de dervid gjorda anmärknma. Denna hemställan innefattar likväl ingenting, som kan leda till något resultat; ty det följer af sig sjelft att fångar från Carlsborgs fästning icke afföras till undergående af bestraffning, annorlunda än i den ordning förfatlningarne bjuda, d. v. s. att för det brott, som inom fästningen blifvit begånget, brottslingen inom fästningen blir afstrafifad. Jag kan derföre icke se annat, än att skrilvelsen är öfverflödig och bör förfalla. Frih. Sprengtporten: Jag tror att Utsk:s sednare yttrande i denna del innefattar ett svar på den af Frih. Cederström framställda anmärknln; och då detta yttrande icke blifvit uppläst, anhåller jag att sådant måtte ske. Utsk:s yttrande i utlåt. N:o 216 öfver detta mom. upplästes. Frih. Cederström: Utsk. har i detta yttrande tyd ligen medgifvit öfverflödigheten af den skrifvelse, som Utsk. i första betänk, tillstyrkt. Det faller af sig sjelft, att bestraffningarne icke kunna ske på andra orter, än der de enl. lag skola verkställas. Frih. Nauckhoff, Joh. Otto: Jag förenar mig så mycket hellre uti Frih.
Jag har ej begärt, att de allmänna öfverläggningarne skulle ega rum, förrän något öfverläggningsämne förefunnes, utan först då ärenderna blifvit af vederbörliga Utsk. handlaggde och betänkma derom till RiksStm inkommit och hos dem första gången blifvit bordlagde. Tiden mellan de allmänna öfverläggningarne och beslutens fattande skulle, på sätt antydt blifvit, blifva ganska kort, och den värde Frihms önskau i allo upfyllas. Jag har för öfrigt i min skriftliga framställning ådagalagt, eller åtminstone sökt ådagalägga de skäl, som från min sida tala för de allmänna öfverläggningarna; att vid detta tillfälle återigen anföra desamma, skulle blifva af föga nytta. Jag fortfar att yrka bifall på hvad jag i min framställning åsyftat. Hr Ehrenhoff, Gustaf Herman: Jag för min del skulle gerna vilja biträda Hr Stjernsvärds motion, om Hr Stjernsvärd derifrån uteslöte första hufvudtiteln, hvilken jag anser ej böra blifva föremål för gemensamma öfverlägguingar. Vill Hr Stjernsvärd härtill lemna bifall, skall jag med min röst understödja förslagets bringande i verkställighet. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Den värde motionären har här anfört åtskilliga skäl, hvarföre det i hans motion frarastälda ämnet företrädesvis borde utgöra föremål för ”öfverläggning på allmänna sammankomster. Man har redan under föregående plena så mycket diskuterat frågan, ang:de rätta tidpunkten att besluta om sammankomster i allmänna ämnen, så att jag för min del visst icke vill åter uptända diskussionen härom; jag vill blott i förbigående göra en kort anmärkn. Motionen innehåller: » så får jag härmed föreslå, att dylika allmänna öfverläggningar må ega rum, så snart följande ärenden af vederbörliga Utsk. blifvit behandlade och betänkme till RiksStjn inkommit och hos dem första gången blifvit bordlagde, nemi.: 1) e n 7 December. 247 l:o) ang:de ordnande af såväl ordinarie som extra utgifter under RiksStatens samtliga 8 hufvudtitlar, och 2:o) ang:de såväl betalningen af redan gjorda, som frågan om nya statslåns uptagande.»
Uti 189 § stadgas, att ett belopp af 2.500 R:dr B:ko skall, vid hvarje års slut, från Bankens förvaltnings-kostnads-räkning öfverföras till Fullmäktiges s. k. dispositions-räkning för att användas, dels till årliga understöd åt åtskilliga enkor och barn efter tjenstemän och betjente, vid Banko-diskont-verket samt Låne-kontoren, och dels till andra i samma § uppgifna ändamål. Beträffande 1 mom. af denna §, hvari uppräknas de personer, som från dispositions-räkningen åtnjuta anslag, hafva Fullmäktige anmält, att af bemälde pensionärer endast en afgått, nemligen aflidne Bokhållaren vid Banko-diskontverket H. A. Öllers dotter, Hendrika Fredrika, som årligen uppburit 6G R:dr 32 sk. B:ko, hvaremot Fullmäktige från och med 1855 års början samt tills vidare tillagt förre e. o. kammardrängen och vedsågaren i Banken O. Lagerström, i anseende till hans sjuklighet och fattigdom, ett belopp af 120 R:dr nämnde mynt, årligen, vid hvilket belopp Fullmäktige hemställt, att Lagerström, som fortfarande vore i stort behof af understöd, måtte hädanefter lå bibehållas — en hemställan, som Utskottet, på grund af de utaf Fullmäktige meddelade upplysningar, ansett sig böra understödja. Enligt 2:dra punkten af l:sta momentet i förevarande § ega Fullmäktige jemväl att, vid hvarje års slut, utbetala ett belopp af högst 600 R:dr B:ko till understöd åt pensions-anstalten för enkor och barn efter tjenstemän och betjente vid Banko-Diskonten, Låne-Kontoren och Tumba bruk.
Ja, mamma! (till Valter) Valter! ALMA. Vill du inte bjuda mig armen och föra mig in i salongen? 87 VALTER (kallt). Du har ju redan din kavaljer ... och jag tycker inte om tablåer. VALTER (hånfullt). Är det meningen att det blir några scener utom programmet? EVALD (lifligt). Hvad befaller min förtjusande svägerska? ALMA. Gif mig din arm! (i det de gå) Du kan inte tro hvad alla männer förändra sig sedan de blifvit gifta. EVALD (eldigt). Inte alla! (Alma och Evald gå in i paviljongen). ALMA (vänder sig ifrån honom). Evald! ALMA (förebrående). Valter! FRU ETTIG. Nå, min måg ... kommer du inte med? FRU ETTIG (till sin man, i det de gå in). Min måg, baronen, är ett riktigt experiment! (högt, så att de närstående höra det) Och ändå är min dotter, friherrinnan, så innerligt söt! ETTIG. Ack, ja, hon är charmant, vår lilla friherrinna! (de gå). VALTER (kort). Nej! (vänder sig ifrån henne). BRUUS. Nej, min lilla hustru ... jag ser helst att jag slipper ... (till Hjelm och Clara) Jag anförtror Anna åt er, mina vänner! CLARA. Så mycket bättre ... vi ha mycket att tala om. HJELM (sakta till Clara). Jag för er till edra platser och söker sedan att få tala med Valter! CLARA. Ack, ja, gör det! ANNA (till Bruus). Går du inte med, min vän? HJELM (bjuder friherrinnan armen). Min svärmor! CLARA (sakta till Anna). Den stackars Alma, hvad jag beklagar henne! FRIHERRINNAN. Tack, kära Edvard! Ja, hon är mycket att beklaga! (de gå sedan Anna först utbytt en vänlig nick med Bruus). PUDDELKRANS (bjuder en dame armen). Tillåter professorskan? DAMEN. Jag tackar Kunglig sekterns deklamation var utmärkt lyckad
Cdntoiret, beträffande Riks-Ststens Sjunde Hufvud-Titul* sorn ifinefattar Pensions - Sfaferne, L Uöderdånighet framställt, huruledes livad för Kälk or och Barit efter alledne Erflbetsoch Tjenstemän i Pension bestås, och sorn efter det nu på Riks-Staten Uppförde anslag dertill, utgör io,290 Ridr årligen, ålit sedan år 1795, då Reglering derom skedde, ingeri förhöjning i sjelfva Pensions-beloppet undergått, samt att i förhållande till tiderrtes förändrade skick, detta Understöd vore så ringa, serdeles i de lugré Graderne, der blött 71 , gä 12 R:dr om året bestås, att ändamålet dermed numera näppeligen kunde anses Vunnit. Och, enär likväl ge» liom Kongl. Majus och Riksens Ständers välgörande anstalter och f ationens bidrag, Tjenste-1' taätlriéns LönéVifkor tid efter annan blifvit föfa bättrade, syntes samma skäl , som dertill foran • ledt, äfven bora galla förderas i fattigdom efterleinnade Enkor och Barn.' Skolande beviséf af Kongl. Majlts och E i k sens Ständers omvårdnad i denne del blifva en ytterligare bevekelsegrund för en nitisk tjenste-utöfning, och gifva lättnad i de bekymmer, sorn nu måste närås hos dén i TjenSlen. grånade Emfaetsiriannen' Vid Hsyneu af en talrik afföda, hvars hopp att äga: StäisiJtsiottelå BetänÅanden. $ 7 3 färflig färgning med haris bortgång, nu snart éägdt alldeles försvinner.
Vi åtföljdes således, då han frågade mig: “Sofver ni?“ “Nej“, var mitt svar. – “Men jag sofver“, fortfor han, och upprepade detta flera gånger; “jag går och sofver!“ – När vi ankommo till en ängshage nära landtstället, blef min svärmor oss varse, och frågade förskräckt, huru i Guds namn vi voro dit komna. I detsamma föll min svärfader ner, och sade sjelf: “Huru är jag kommen hit?“ ty nu vaknade han först upp – men då var han så svag, att min svärmoder och jag knappt kunde få honom in uti stugan, då han förut hade gått en hel fjerdedels mil uppför höga backar och i djup sand. Då jag frågade honom, om han kunde minnas hvad vi sagt på vägen, och hvilka vi hade mött, svarade han: “Nej, jag vet intet hur jag är hitkommen.“ Jag bad honom då se på sina skor, som voro helt dammiga; då han ånyo yttrade: “Aldrig har jag förmått gå hit!“ – Sedan blef han mycket svag, och måste intaga sängen; svagheten tilltog mer och mer, så att han intet kunde skrifva eller komma ihåg sitt eget namn. Detta fortfor ända till några dagar före hans död, då han till det mesta återfick sitt förstånd. Han afled den 6 Januari 1671.“ Astrologi. Man förstår härmed den förmenta vetenskapen, att af stjernornas ställning kunna förutsäga tillkommande ting. Denna vidskepelse är urgammal och var i forntiden mest gängse hos Kaldeerna, från hvilka den fortplantades till öfriga af den gamla tidens folk. I följd häraf kallades ock stjerntydare hos de gamla författarne Chaldæi, men i en senare tid gåfvo de sig sjelfva namnet matematici. Tron på verkligheten af deras föregifna konst var ännu i medeltiden allmän, och de flesta europeiska hof hade sina astrologer, som oupphörligt rådfrågades af furstarne. Denna vantro bibehöll sig långt in i nya tider, och äfven vår historia omtalar flera exempel derpå. Astrologernas spådomar rörde dels enstaka händelser, dels behandlade de i ett sammanhang personers blifvande öden. De sades i senare fall ställa denna persons horoskop.