Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad slutligen beträffar Friherre Alströmers motion i de delar densamma icke kan anses genom Utskottets förestående hemställan vara besvarad; så och hvad angår yrkandet att mer afseende, än hittills varit fallet, må fästas dervid, om ett verkligt andligt lif förefinnes hos den, som vill egna sig åt det presterliga kallet; att denne, före sitt inträde i prest-embetet, genom andlig verksamhet bör hafva Bih. till R. St. 8 Sami. 24 Uäft. 5 34 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskoltels Betänkande N:o 93. ådagalagt omisskänneliga prol på en bestämd inre kallelse dertill; samt att en så qvalificerad man icke prestviges förr än han erhållit kallelse att öfvertaga själavården uti någon församling, vare sig såsom medhjelpare, vikarius eller pastor; får Utskottet erinra att, på det endast värdiga personer må' till prest-emhetet förordnas, 19 Kap. 2 § Kyrkolagen stadgar, det den som vill betjena Guds församling uti prest-embetet skall vara gudfruktig och af ärbart, stilla, nyktert och tuktigt lefverne samt obefläekadt namn och rykte; Kongl. Cirkulär-brefvet till konsistorierna i riket den 17 September 1793 befaller det ej till prest må befordras någon studerande, som icke kan uppte vittnesbörd af akademiens rektor öfver sitt uppförande under den tid han för studiers skull vid akademien varit vistande; och Kongl.
Men för att icke, hvad man å en annan sida befarat, härigenom föranleda till en slags servitude, som vid inträdet i Nåringarne, särdeles för de mera bildade och vid arbetstvånget mindre vane Medborgareclasserne, skulle blifva motbjudande, har man ej allenast lemnat rättighet, att, genom sårskildte beling eller contraeter göra undantag och modificationer från den allmänna regeln, sådane likväl, att ingen derigenom får fritaga sig från den, alla åliggande pligten till sysselsättning och försörjning, eller hvad man hittills kallat, att ega lagligt försvar, utan ock inskränkt Gesällens arbetsbiträde, der ej enskild? LagUiskottets Betthtkanden. 57 te afta] annorlunda träffas, till handläggning vid det yrke, i och för hvilket han blifvit antagen, samt åndtligen , från husagan fritagit Gesållerne, och i stallet föreslagit andre låmpelige ansvars påföljder. Tiderne för flyttning och uppsägning, har man ock sökt att så bestämma, som man efter Handtverksyrkenas beskaffenhet och becjvåmlighet ansett lämpligt. IV. Artikeln om Mästare etc. Äfven under öfverlåggningen om förslaget till denna Art., hafva Utskotten ansett sig böra, utan afvikelse, följa sin antagne grundsats, att styrkd skicklighet bör utgöra ett vilkor för intrade i INäringarne, och derföre uteslutit den del af 1 §., enligt hvilken, i vissa fall, Mästerskap skulle, utom aflagdt Måstareprof kunna vinnas. Deremot hafva i frågorne, så väl huruvida, enligt nämnde §., vissa Gesällår skulle erfordras för Mästerskapets vinnande, eller en mera framskriden ålder, i annat fall utgöra vilkor, som, huruvida den, hvilken icke varit Lärling och Gesäll, må, vid uppnådd myndighets ålder, eller, först vid äldre år, hvilka dock från de i 5 §. bestämde 27, ansetts kunna nedsättas till 24, efter aflagdt Måstareprof, tillåtas för egen räkning idka Borgerlig handtering, meningarne varit delade, på sått förslaget lill 38 LagJJt skott its Betänknnden; Handtverksordningen utvisar.
Ofvanstående tabell utvisar, att Pensions-Inrättningens tillgångar under revisionsåren ökat sig med 90,860 R:dr 19 sk. 11 rst. För pensionering af militäre embetsoch tjenstemäns samt under-officerares med vederlikars enkor och barn, är å Riks-statens 9:de hufvud ti tel uppfördt ett anslag af 25,000 R:dr, hvilket blifvit sålunda (ördeladl, att derutaf utgå till enkor oell barn efter embetsoch tjenstemän 1/.900 R:dr samt efter under-officerare med deras vederlikar 7,100 R:dr. De öfver dessa medel förda räkenskaper, hvilka för båda revisionsåren granskats i Kongl. Kammar-Rätten utan anmärkning oell ej heller till någon erinran af Revisorerne gifvit anledning, framställa förhållandet, som följer: 188 — Debet. Behållning , . Uppbörd: Statsanslag, lefvereradt från Kongl. Stats-Kontoret, Credit. Utgifter: Pensioner till embetsoch tjenstemäns enkor och harn Dito till under-officerares m. fls. dito dito Gratifikationer till embetsoch tjenstemäns dito dito . Dito till under-officerares m. fls. dito dito Ersättning till Civil-Statens Pensions-Inrättning Balans till påföljande året: Behållning, förvarad dels i Rikets Ständers Bank, dels hos Kassans Direktion, . 8,418: 11. 6. 7,513: 8. 10. Till pensionsfonden för af skedadej pensionsberättigade militärer samt Arme'en tillhörande civile embetsoch tjenstemän inflyta ärli - —189 — gen, utom enskilda bidrag af delägarne, begrafningshjelps-, vakansoch iiggetids-besparingar å löner vid militär-staten samt |:delar af Vadstena Krigsmanshus-kassas behållna äldre inkomster.
Af samma orsak hafva Commitlerade föreslagit, att den Krigs-Collegiurn nu tillhörande ■värd öfver Militie-Bostallen och de till Krigsmanshuset anslagne Hemman skulle till KammarCollegium öfverflyttas; och emedan, i följd häraf, alla de till allmänna behof anslagne Hemman, om förvaltningen hvaraf Styrelsen eger förordna, böra stå under Kammar-Collegii inseende, med biträde af Landshöfdingarne, hvar inom sitt Län, kommer Seraphimer-Ordens-Gillets och andra Auctoriteters befattningar dermed att upphöra. Emot det att en stor del af de ärender ^ sorn nu tillhöra Kammar-Collegii befattning , således komma att derifrån skiljas, erhåller Collegium tillökning af sådane mål , hvilka förut blifvit upptagne i Krigs-Collegii Civil-Departement; men då rättsfrågor, såsom husesyns-tvister med flere, härifrån afräknas , kan denna tillökning icke blifva af särdeles betydenhet, utan inskränker sig hufvudsakligen till frågor om afskrifningar af husrötemedel vid Militie-Boställen, om Caractersbyggnader derå och om utvägar till dessa Boställens åter iståndsättande, då tillgång dertill hos förre Boställsinnehafvaren saknas, allt mål af lika enkel beskaffenhet som de, hvilka, förut tillhörige Kammar:Collegii befattning der nu bibehållas. På Betänkande om Rikets Styrelse-Verk. På denna grund antaga Committerade, att alla de till Collegium hörande ärender skola fullkomligt hinna att skötas, med det antal Ledamöter, Commitlerade föreslagit, särdeles örn arbetsmethoden förenklas och Contoirs-Cheferne tillika blifva föredragande i de ärender , sorn till Contoirens utlåtande kunna remitteras.
Då likväl en jemförlig minskning ägt rum i Börs-, Brooch Hamnbyggnads-Fondens skuld, såsom längre fram skall uppgifvas, så var vid slutet af sist - — 100 — lidet år Stadens skuld på det hela i nästan lika förhållande, 'sorn år 1827, ehuru Staden under liden dels genom köp och dels genom nybyggnader vunnit en betydlig tillökning i Fastigheter. Bland de inköpta Fastigheterna, för hvilka köpeskillingarna äro i ofvanstående Tableau upptagna, inbegripas de förut omnämnda Träbyggnaderna vid Nybron och förfallna stenhusen vid Köpmanstorget, hvilka blifvit nedrifna. De öfriga för Statens medel, af särskilta anledningar, inköpta Fastigheterna äro: år 1827 en Saluhod med Vind oell Källare, närmast intill Röda Slussen, Ar 1829 en vid Clara Södra Kyrkogata belägen Fastighet, och år i83i Taubiska eller Hessensteinska huset på Riddareholmen, hvilket derefter tili Riksgälds-Contorets begagnande blifvit upplåtet, emot den af f. d. General-Assistance-Contoret nyttjade egendom derstädes, hvilken sednare nu till det nya Pant-Låne-Contoret användes. Vid slutet af år i832 var Staden egare af Fastigheter till ett brandförsäkrings-värde af 488,466 R:dr 3a sk, Banco, jemte åtskilliga Tomter och Lägenheter, utan åsatt värde. Åtskilliga högst betydliga utgifter förestå för Stads-Cassan att bestrida, hvartill utvägar för det närvarande till större delen saknas. Kännbar blifver i synnerhet kostnaden för en nödvändig ombyggnad af Canalen och Slussarna emellan Södermalm och Staden, eller för att, på sätt alternatift blifvit föreslaget, i stället öppna en ny communication emellan Mälaren och Saltsjön, genom Hammarby
Leträlfancle clernäst cle uti ^:>le oeb 5:te puncterne gjvrcle anmärkningar, vilja Lltskotten ej bestricla att clesamma innesattucle anleclning till föikastancle eller uppskof ufer, m^ntbestämnings-ätgärcl, sä villa vill clemia frägas beciömsncle afseencle allenast lick göras ä Lunkens förmåga att sina förbinclelser, inom längre eller kortore ticl, uppfylla, men clä e> minclre nöclväncligbeten alt afböja clen skakning i ömsesicliga förbällanclen emellan gälclenärsr oeb borgenärer, som skulle blifva er, söljcl af Laneosecllens sterförancle till sitt namnvärcle, eller clet värcle clensumma uncler en ticligare periocl ägt, än ock cle för lunclet väcleliga pälaljclerne uf en småningom inträclancle mvntförbättring svnas Ltskotten tillfyllest aclagslagcle genom clen framställning i ämnet som innefattas uti lV:o l ak öe förut ak8>sne Letänkanclen tro Utskotten sig eaclast bebökva 172 8tatrocli L an c o-I7t sk o t te n s åberopa innebället deraf, till styrka för den ak lltskotlen yttrade öfvertygelse, att en m)mtbestänini,>g, sa villa den skall kunna främja fosterlandets allmänna väl ocli ej allenast ät ett mindre antal medborgare bereda vinst pä bekostnad af de öfriges trefnad oell I^eka, mäste ordnas elter närvarande körbällande man oell man emellan. Oeb dä ater, vid bestämmande af detta lorbällande, antagits till grund det värde, bvartill 8venska Laneo8edeln under de 10 sisila, lbrtne ären, enligt inedelcursen ä Ld. Ilamb.
Den af Herr Cederschjöld nu föreslagne Proposition innefattar något, som icke Constitutionsenligt behöfves, elier kan äga rum; ty om ingen anmärkning vid ett Grundlagsändringsförslag göres , hvilken antages såsom Ståndets gemensamma tanke , blifver det af sig sjelft hvilande till nästa Riksdag. Herr Cederschjöld: Jag tar mig den friheten erinra , att det icke är en eller annan Ledamots enskildta , utan Ståndets gemensamma tanka , som skall gå till Corstitutions - Utskot - i58 Den 3 December e. m. tet , och denna gemensamma tanka kan icke utrönas , utan genom en framställd Proposition. Derföre kan jag icke medge , hvad Friherre Cederström yttrat, förr än han visar mig orden i den citerade §;n. Friherre Cederström: Det står i 56 § : Göres i Riksens Ständers Plena icke några anmärkningar emot Constitutions - Utskottets yttrande hvile detsamma såsom ett Riksens Ständers Utlåtande , hvaröfver först vid nästa Riksdag , och då endast med Ja eller Nej skall kunna beslutas etc. Efteråt står: Göras åter i Riks-Slåndens Plena emot Utskottets yttrande anmärkningars blifve dej hvilka hvarje Riks-Stånd serskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar till Constitutions-Utskottet hänvisade. Här är nu blott fråga om att utröna , huruvida Ståndet instämt i den gjorda anmärkningen. Herr Cederschjöld: Justaf de ord, som Friherre Cederström ur 56:te §. anfört, finner man tydeligen, att det är Ståndet, som skall pröfva, huruvida en gjord anmärkning må anses för Dess gemensamma tanka , och i sådan egenskap återremitteras. Det synes således alltför väl kunna gå an, att Ståndet godkänner Betänkan, det, att hvila till nästa Riksdag, hvarigenom naturligtvis alla anmärkningar förfalla. Grefve Löwenhjelm: Sedan min tanka, att lika Titel borde åtfölja lika befattning och ansvar, icke vunnit framgång, inskränker jag Den 3 December e, m. mig till att yrka, det sä olika befattningar, som de af Controllerande och Föredragande Stats-Råd, ej måtte få lika benämnelse. Herr von Hohenhausen :
agde bland sina forrlid och som hon med en bitauke af Grnhet och sparsamhet, liksom nar en mor delar ut pepparkakor At sina aflromlingar, laste undan i vgras, d % hon gaf oss, Den nya varlden o. Om denna bok ar b5ittre eller sarnre an den forra vill jag inte vara nog oriittvis att reflektera ofver. Den has sedan det emot sig att den Br n: o 2, 0c.h man fordarfvar tv8 prima saker for sig, om man partout vill riikna ut hvilken som bor anses for den primaste. En salls~m, betagande slronhet hvilnr ijfver denna slrrammande vidn priirie, s o n ger en sB smiirtsam intensitet Zit en ensam och Rngestfylld andes vnga trAnad och gor rum Zit ett grlnslost jubel i lifs~isshetens hdgtidsogonblick. Pritrien i morgondager med dagg och sv.dlr,a och sm % metallskimrando reptiler, kilande upp och ner i springorna. mellan briidtrottoarerna, prarion mnttad och tyngd af sol, som 6ser ett hvitt, brannaode ljus och on forlarnande hetta Gfver de m&amp;nniskotomrna vidderna, priirien badad af tornndons skyfall och med hvarje gr&amp;sstrA bliiokopde af en liten privat regob8ge. Ute p8 prBrien lefva mBnniskorna, hBr i boken, derss triivillor med sina verandor p&amp; framsidan och bislag pii bczlrsidan aro inga boningar, endast skjul och natthiirbergen. De ligga dBr i IAuga rader mod sin amerika~lslra fabrilrslcoinfort midt i den oberorcln odemarken, och for den, som ser ironien, foljer dar alltid en sockengrti reaktion efter frilnftsestasens flykt mot drijnda himlar. Inledningskapitlet bar man liist en g h g for l h g e sedan i! ) Ord och b i l d ~.
Endast kvicksilfret i termometern dömer korrekt och opartiskt. I boningsoch arbetsrum beräknar man 18 å 19 grader C, i sofrum 14 å 15, ofta ännu mindre, ty för friska människor är sömnen i svala rum att föredraga. I växthuset behöfver likaså trädgårdsmästaren sin termometer för att veta, när temperaturen sjunker mot fryspuukten, vid hvilken växterna lätt taga skada och förfrysa. I vinkällaren bör termometern sommar som vinter visa 12 grader, och i matboden varnar den likaså, om kylan för mycket tränger in, att man väl må öfvertäcka lifsförnödenheterna, grönsaker, frukt, potatis för att skydda dem att frysa. I badrummet bör naturligtvis termometern icke saknas för att vid badets tillredande afge sin dom; i synnerhet vid badet af de små är hvarje grad mer eller mindre af vikt. Förr tog man saken lättvindigt nog, stack bara den nakna armbågen i vattnet och lät denna afgöra, om vattnet ej var för varmt eller för kallt för de små nyfödda. I köket tar man också ofta termomern till råds, t. ex. vid äggkokning. Tyvärr har man ännu ej gjort någon uppfinning för att använda densamma till bakugnen, hvilket dock vore önskligt, då olika bakverk behöfva olika temperatur för att bli vällyckade. På en plats, där termometern saknas, borde den också obetingadt finnas och dagligen brukas — på matbordet. Man är alldeles för liknöjd gent emot temperaturen på hvad man äter och dricker. Tunga och gom äro genom njutandet af allt för varma saker härdade och nästan okänsliga, och så sluka vi med behag anrättningar, i hvilka vi inte skulle kunna sticka ned fingret, utan att bränna oss. Och det skulle vara hälsosamt? Det heter ofta: » Kaffet måste vara riktigt varmt, annars smakar det mig inte. » Men att det då tillfogar magen en synnerlig skada, betänker man icke. Läkarne varna alltjämt för allt för het mat och dryck, emedan genom dem tyvärr allt för ofta grunden lägges för långvariga, smärtsamma, ofta obotliga magsjukdomar.
En talare, som i denna sak är af motsatt mening med mig, eller Hr Bildt, har äfven medgifvit detta då han sagt att StatsUtsk. väl ej afskurit Hr Printzensköld» rätt, men velat göra det; och.talaren har i anlecln. häraf yrkat återremiss af Utlåt. Men hvartill skäll då en återremiss tjena? Frih. Cederström har sagt, att orden ”lemna utan afseende” skulle, enl. Svensk kurial-stil, betyda detsamma sorn ”ogilla”. Detta måste jag bestrida, ty ifall en person vid oriktigt forum Den 8 Febi u ar i. 405 auhängiggör en sak, kan domstolen ganska väl svara, att den lemnar påslåendet utan afseende, men dermed är det icke sagdt, att ju, icke samma påstående, derest det å behörigt ställe väekes, kan blifva gilladt. Hr Bildt har mycket fästat sig vid den omständigheten, att actors rätt till arfvode alltid skall hafva blifvit i dylika fall iakttagen. Jag känner icke, huruvida sådant alltid varit fallet, men sjelfva Utlät, gifver anledn. att antaga ett motsatt förhållande. Der står nemi. i reciten omförmäldt, huruledes K. M. föreslagit och B. St:r beviljat Presidenten af Billberghs sterbhus befrielse från af Billbergh ådömdt ersättnings-ansvar i samma balansmål, hvarom nu är fråga, utan, att Adv.-Fisk:s. rätt till actorats-arfvode dervid blifvit honom förbehållen, en omständighet, som just i anledn. af Hr Printzenskölds hos Utsk. väckta anspråk dock varit af vigt att få utredd, Det synes utvisa att dylika frågor förut blifvit af StatsUtsk. på samma sätt som nu behandlade. I afseende på beloppet af det actorats-arfvode, hvartill Hr Printzensköld möjligen skulle anses vara berättigad, får jag jemväl förena mig med Frih. Tersmeden.
[Detta bref är förut tryckt i Helsingfors Tidningar 1844 N:o 15, 17.] Den 23 okt. gåfvo vi oss ut från Marseille i det vackraste väder med svag vind, kommo lyckligen ut från den trånga hamnen in på det älskliga, azurblåa Medelhafvet under en lika azurblå himmel, och aflägsnade oss småningom från Frankrikes tornlikt sig höjande klippstränder, tills vi den 27 på långt afstånd sågo Sardiniens höga land. Den 28 om morgonen varseblefs långt för-ut vid horisonten en kägelformig molnstod; det var Etna. Småningom började nu äfven andra dylika spetsar synas från Sicilien, men det räckte hela dagen att segla på dem, och när solen gick ned, tycktes de vara föga närmare. Nu om natten gick vinden om och en frisk Sirocco (SO) med något fuktig och qvaf luft blåste oss tvärt in öfver förstäfven, samt tvang oss lägga bogen mot vinden och lofvera. En hel vecka kryssade vi nu emellan Sicilien och Malta med temmeligen styf Sirocco. Härunder passerade vi Girgenti, hvilket, så mycket jag från hafvet kunde se genom vår kikare, tycktes ha föga qvar af sin fordna storhet och sina 200,000 innevånare, som det skall hafva räknat under Romarnes tid. Nu säges staden i stället vara uppfylld af munkar och prester; kanske deras helighet ersätter antalet och idogheten. Vidare seglade vi förbi Palma, som från den sluttande höjd, hvarpå det är bygdt, skall öfverskåda den vackraste och fruktbaraste del af hela ön. Nu var hela landet af den långa sommartorkan förbrändt, så att de annars rikt grönskande stränderna förekommo kala och liksom höljda i grå aska. Dessa stränder äro här, liksom på Malta, höga, nästan lodrätt nedstupande i vattnet, hvilket på somliga ställen så har frätit deras grund, att de bilda nästan en spetsig vinkel mot hafsytan. Öfverhufvud saknas här, liksom längre fram i arkipelagen, skog och egentliga berg. Här och der bemärkas i dälderna korta rader af trän, ingenstädes skog, ej heller granit.
Directionens pröfning bero, huruvida undantag från Lånesökandens skyldighet att å Panten förete Bancovärdering må äga rum, hvaremot uppgift å Pantens Taxeringsvärde för de fem nästförflutna åren skulle göra tillfyllest för bedömmandet af Egendomens rätta värde, så emedan de efter Bancomethod upprättade värderingar, hvilka dessutom i det af Rikets Högloflige Ständers 36o Den 9 Junii e. in. den 19 December 1823 utfärdade BancoReglemente nu mera blifvit, i afseende å Lån från Banken, afskaffade, jemväl ofta, på sätt Directionen upplyst och hvilket jemväl vid granskning af inkomne Lånehandlingar vitsordas, funnits innehålla mindre tillförlitliga beräkningar; hvarförutan sådane värderingar i öfrigt äro förknippade med både kostnad och uppehåll för Lånsökande; ty och då, enligt Utskottets tanka, en säker grund för omdömet angående Pantens värde alltid finnes, vid jemförelsen mellan de summor, hvartill Egendomen under flera efter hvarannan följande år blifvit till Bevillning taxerad;. har Utskottet ansett stadgandet, att hvarje Lånsökande ovilkorligen bör förete en öfver Egendomen efter Bancometbod upprättad värdering lämpligen kunna bort* tagas, hvaremot det bör vara Directionen öppet att, derest så nödigt pröfvas, en slik värdering af Lånsökanden serskildt infordra, innan lånet beviljas; äfvensom, för att bereda en ännu tillförlitligare grund för utrönandet af Pantens rälta värde, Lånsökanden bör åläggas att vid dess ansökning bifoga behörig uppgift å det värde, hvartill Fastigheten under de Tio nästförflutne åren varit till Bevillning taxerad ; anseende Utskottet ett medium af dessa summor alltid kunna tagas till grund vid bestämmandet af det lånebelopp, som efter stadgade grunder må kunna beviljas. Den 9 J u n i i e. m.
Ar det tillbörligt, att en verksam, redlig mans lycka och välstånd skola, utan hans eget förvållande, ligga begrafna i detta allmänt nyttiga företag? Jag tror det icke. Och är det derföre jag ansett mig böra, på sätt ofvan är an förd t, hos Rikets Högloft. Ständer vördsamt hemställa: att ett belopp af 1,334- R:dr 9 öre R:mt mätte af allmänna medel anslås alt lill Klockaren J. Nilsson i Anderstorp utbetalas till betäckande af den förlust, som drabbat honom genom utförande af vägomläggningen förbi den sä kallade Rindboliden. Jemte det jag för bestyrkande af ofvan aniörde uppgifter härhos bifogar erforderliga handlingar, anhåller jag, alt denna min motion måtte blifva remitterad till vederbörligt Utskott i och för grundlagsenlig behandling. Stockholm den 15 November 1862. Sven Gustaf Johanson, från Jönköpings län. N:o 80, Af Anders Persson från Örebro län, om ändring af lagens stadganden angående börd af jord å landet. Efter det fråga under förra riksdagen blifvit väckt om upphäfvande af den i Svensk lag bestämda rätt att börda jord å landet, så har Lag-lltskottet uti dess beBih. till R. St. N:o 80. tänkande N:o 28, på anförda skäl kommit till det resultat, alt Utskottet vördsamt hemställt, ”Att ifrågavarande motion måtte lemnäs utan afseeude”. — Mot detta beslut hafva reservationer anmälts: af Herr Grefve Sparre m. fl. som yrkat, att endast bröstarfvingar samt föräldrar och syskon skulle ega rätt att börda såld eller skänkt arfvejord, af Herr Friherre Armfelt, m. fl., som yrkat, att all bördsrätt må upphöra, hvarjemte Herr Tollander och Herr Staaff instämt med Paul Andersson, som motionerat och i särskild reservation anhållit.: ”Att alia i nu gällande lag och särskilda förlattningar gjorda bestämmelser och stadganden om rätt till börd på landet måtte helt och hållet upphöra att vara gällande”.
Egendom» 275 Rdr» ännu år 1827 funnits vara obetaldt» hafva sistnämnde års Revisorer anmärkt, att derigenom Departementets Cassa linge vidkännas en, om än obetydlig, likväl ökad rärtfeafgift, emedan revenuen af Mariebergs Egendom bör användas till afbetalning på egendomens skuld till Militise-Boställs-Cassan, för hvilken skuld Artiller ie Departementet årligen erlägger 6 procents ränta. I afseende härpå har blifvit upplyst, att, sedan tillgång till gäldandet af beloppet funnits brista hos Arrendatorn, Trädgårds* mästaren Lindholm„ samt 2;ne af hans 3 Löftesmän, Tingsskrifvaren Kjellman och Bokhållaren Öbergj samt den tredje, Trädgårdmästaren Blomberg, nekat sitt namn, såsom af annan person under löftesskriften tecknadt; så liar E. K. M:ts Justitiae - Cancellers - Embete blifvit, genom E. IC. M:ts Bref, den 22 Novem» ber 1825, anbefalldt att ombesörja, det talan i laglig vag blefve utförd emot den sistnämnde, Bihang t, R. Utslc. Förslag till rind. Skrijv. N:o 400* till utrönande, huruvida, oaktadt hans berörde förnekande, någon löftesmanna-ansvarighet för ifrågavarande arrendeskyldighetkunde honom tillförbindas; och är sedermera, den 17 Julii 1828, till Justitiae-Cancellers-Embetet inrapporteradt, att Blomberg ifrån Staden afvikit och icke sedermera, oaktadt gjorda efterspaningar, kunnat eTtappas;*hvarföi~e sannolikt ansetts, att han på något ställe i landsorterne aflidit. Behörig noggrannhet vid antagandet af Löftesmännen för ifrågavarande arrende synes väl således icke hafva blifvit iakttagen; docksom, efter hvad anfördt är, någon vidare utväg till utbekommande af berörde arrende icke återstår; hafva B.