Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
44 och 45- Hos Ridderskapet och Adeln bar blifvit anmärkt* alt, vid egendomars taxering, åbyggnader icke borde tagas i betraktande, så framt de samma ej lemnade afkastning genom hyror; samt alt, från denna §. borde utgå följande period: ”och må, i afseende på den nytta och rättelse, "sorn vid vissa tillfällen derigenom kunde hemfas, de i orten gångbara ”pris, då Taxeringsmännen finna det lämpligt, lill vinnande af en rättvis ”taxering, tjena dem till en vägledning och jemförelse vid värdets bestämmande. ” I afseende på frågan om uppskattning af åbyggnader, får Utskottet åberopa utlåtandet i samma ämne vid ig. §. pag. 20; och då den lemnande anvisningen att af gångbara pris hemta ledning vid taxeringer, endast är vilkorlig, och dessutom sjmes vara för ändamålet lämplig, vidblifver Utskottet sitt förslag. 70. §. pag. 45. Inom Ridderskapet och Adeln är anmärkt: att, till förekommande of olika tillämpning, ordet: ”skatllagde” i första raden borde uteslutas; men då nämnde ord utmärker skillnaden emellan serskildt skatllagde mjölqvarnar, och sådane, som inbegripas under gårdens skattläggning, hvilka senare, jemte husbehofs-qvarnar, under egendomsvärdet innefattas, enligt stadgandet vid slutet af denna §.; så torde anmärkningen lemnäs utan afseende. Bih. till R. St.
105 förhand känd auktoritet, hvilket vore önskligt, ju mindre behöfde Privatbankerne anlitas för sådant ändamål; men det finnas andra låneanstalter, som jag icke vill utesluta, såsom Filialbanker och diskonteringsfonderne hos Hypotheksföreningarne. Jag har redan sagt, att jag instämmer med Hr Mannerskantz i hans reservation, och jag anser mig icke hafva begått ett misstag, då så många andra talare yttrat samma tanke. Någon modifikation deri torde vara önsklig och i det fallet tror jag Frih. Tersmedens och Hr Bildts äro lämpliga. Prof. Agardhs reservation och Hr Bildts skäl för belåning af spritdrycker äro förtjente att tagas i öfvervägande, om man betänker, att af denna artikel, hvaraf jag aldrig varit eller blir tillverkare, utgör en stor del af Statens inkomster, och det vore då orättvist att utesluta dem. Jag har icke begärt återremiss af Betänk, i förhoppning att denna åsigt skulle delas af flere talare inom Ståndet, men jag har under diskussionen öfvertygat mig att skäl finnas af hög vigt, att man icke utan största risk bör yrka på denna rättighet. Jag får förklara, att om Ståndet bifaller Betänk, med de förändringar, som nyss varit omtalade rörande belåningsrätten af spirituosa, återtager jag mitt yrkande om återremiss och upmanar de ledamöter, som i det afs:det varit af lika tanka med mig, att afstå derifrån. Hr Gripenstedt, Joh. Aug.: Man har visserligen här framställt åtskilliga mera allmänna betraktelser öfver handelns och näringarnes olika betydelse och öfver deras sammanhang sinsemellan, men dels anser jag att detta ämne aflägsnar oss alltför långt frän den fråga, som nu är föremål för öfverläggning, och dels har Hr Bildt enl. min åsigt på ett särdeles uplysande sätt uptagit dessa betraktelser. Jag förbigår således den delen af frågan. I öfrigt anser jag, att vi här hafva 2:ne hufvudfrågor, nemi. l:o den anvisning som förekommer i G:te punkten, att Fullmäktige i Banken skola vara berättigade att utlemna någon del af ifrågavide lån till Privatbanker eller andra penningeförvaltande
Med anledning af hvad sålunda anfördt blifvit; tillstyrker Utskottet, att i stället för ofvanomförmälde §§, nedanupptagne föreskrifter mätte få inflyta i blifvande Banco-Reglemente: l:o Tjenstegraderne etc., och Caneellister. Tjenstemännens antal inom ofvanberörde tjenstegrader är (oljande: Inom järsta graden'. Commissarier i Cassa-afdelningen t ff i Sedel-conloret 3 ff i Deposilions-afdelningen . 2 ff i Låne-afdelningen . 3 fr i Låne-cancelliet . 4 fr i Cootroll och Re visions-a fdel ni ngeu . 1 fr i Bokslutsoch Ekonomi-afdelningen . 1 fr i Bancu-Disconten . 2 17 Banko-sekreterare .. 1 Advokat-fiskal . . i Banco-Ulskottets Memorial, N:o GJ. 2:o. Lön efÖr mo n e r ne äro: å Löne-Slät: Första tjenstegraden: l:o För de 10 äldste Corn missa rieme och Banco-secreterarcn, lön å 2,000 R:dr 2:o För de 7 yngre Commissarierne och Advoeat-fiscalen lön a 1,600 R;dr Tredje tjenstegraden -. Tio serskilda arfvoden för trägnare göromål å 100 R:dr . åtföljande nedannämnde befattningar, nemligen: Inom Sedel-contoret : 1 Bokhållare-syssla för förslitne smärre sedel-valeurers emottagning och fördelning. 1 Bokhållare-syssla för credit-bokföringen och prickningen af de fyra högsta sedel-valeurerne af nya sorten, jemte åtföljande extract-arbete. Inom Depositions-afdelningen : 3 Bokhållare-sysslorne derstädes. Inom Låne-afdelningen: 1 Bokhållare-syssla vid guldoch silfrer-belåningen. Inom Låne-cancelliet • 1 Registrators, tillika Aetna rie-syssla.
Utaf högstberörde Proposition inhämtas, huruledes Bruks-Socielelens Fullmäktige i Jernkontoret, uti en till E. K. Majit ingifven skrift, i underdånighet anfört, att BruksSocieteten, vid allmänna Sammankomsten år 1859, i sammanhang med gjord anmälan om otillräckligheten af det åt Bergsskolan i Fahlun anvisade anslag, till öfverläggning förehaft frågan, huruvida den plats, der Bergsskolan nu är förlagd, vidare vöre den dertill mest lämpliga, och om icke öfvervägande skäl talade för dess förflyttning till hufvudsladen och förening med Teknologiska Institutet. Frågan om dylik förening hade flere gånger tillförene varit föremål för Bruks-Socieletens öfverläggningar, och särskildtjvid Allmänna Sammankomsten år 1847, lill följd af E. K. Majits nådiga Remiss å ett af Kommitlerade uppgjordt förslag till reorganisation af Teknologiska Institutet. Ehuru Societeten äfven då insåg och erkände de stora fördelar, hvilka i flera hänseenden borde Bih. lill It. St. Skrifvelse IS:o 170. uppkomma genom förslagets antagande, fann Societeten sig likväl böra detsamma då afstyrka, hufvudsakligen derföre att, med hänsigt till elevernas praktiska utbildning Fahlun sjntes erbjuda åt en Bergsskola ett fördelaktigare läge än Stockholm, eftersom nära intill Fahlun öfvades grufbrytning, upphämtning af malm, smältning af koppar och silfver och ej långt derifrån vore belägna åtskilliga masugnar och bruk, hvarest eleverne kunde erhålla öfning uti såväl tackjernstillverkning sorn stängjernssmide, och jemväl, såsom vid det Fahlu Bergslag tillhöriga Avesta bruk, uti skötseln af valsverk och i koppargarning, hvartill kommer, alt i Fahlun redan funnes tjenliga lokaler för Bergsskolan med dess samlingar, jemte boslälls-lägenheler för lärarne, samt att af Skolans förflyttning sannolikt skulle följa att det årliga anslag al 1,200 B:dr B:ko, som till Skolan utginge från den så kallade Alrads-kassan, komme att för framtiden indragas.
Fliirdlos som v&amp;r verksamhet bor vara, iir hyllningen, men v t r drottning skdl sakert genom de enkls orden fiirnimmn ljudet af det arliga svenska hjartats slag. Det fianes f&amp; saker, som s t styrka vid en anstriingd verksamhet som vissheten om att vara foljd af miingas varma medkansla och fulla fortroende. Darfor vigade vi hoppas, ntt det sknlle kunnn for Eders Xa-jestat latta kommande krs modor, att kiinna huru Stockholms for hoga uppgifter strafvande kvinnor se upp till sin drottning. Nktte dcras tacksamhet och vordnadsfulla hangif venhet vara soin dof - tande blommor, virade] Iring den tunga drottningkronan. M&amp; Guds viilsignelse hvila ofver Eders Biajestiit och mitte under mhnga kommande ir 8veriges Irriilnor fii folja Sveriges drottning i a11 adel striifvan. af Henrika Widmark, satt i mnsik for sopransolo, fruntimmerakbr, piano och orgel s Svenska yvinno rnas JationaIfot-6 und ti / legnad, att uppfiras vt ' d dess konferens i Sfockholm d. Kor: Solo: Solo: Svenska kvinnornas nat ionalftjlrbunds konferens i Stockholm 1897. Vi lefva i sammmslutningens, associationens tidehvarf. Sammanhillning och samarbete af olika verhnde, men for ett gemensamt m&amp;l strafvande krafter har ju, siidaut samfundslifvet i vira dagar gestaltar sig, blifvit den grundval, hvarph all utveckling och framitskridande ar bygd. Och som associationsid6ns omedelbaraste uttryck aro de moten, kongresser och sammankomster att betrakta, for hrilka v i r tid visar en s i phfallande forkgrlek. och hvartill den nu snart tilliindalupna minnesvarda utstallnii~gssomma: ren 1 8 9 7 varit s&amp; skskildt iignad.
f öfverensstämmelse härmed beviljade Rikets Ständer, enligt samma skrifvelse, särskilda anslag dels till deri stambana, som, utgående från Göteborg, komme att i riktning genom Westergötland och Nerike, fullbordad, förena nämnde stad roed hufvudstaden och dels till påbörjande af en, i riktning åt Jönköping gående stambana från Malmö. Sedan Rikets Ständer vid 1836 —1858 års riksdag, utan att antaga något visst allmänt system för jernvägs-anläggningarne, ytterligare anslagit betydande summor till nyssnämnde tvänne stambanor, af hvilka den Vestra ansågs böra bearbetas jemväl frän sin östliga slutpunkt Stockholm till Södertelje och Katrineholm, och den Södra äfven från sin då bestämda ändpunkt i norr vid Falköping, hafva jernvägsarbetena ä dessa briier så fortskridit, att den vestra stambanan blifvit för trafik öppnad från Göteborg till Göta kanal vid Töreboda, utgörande i längd 17 mil 5,400 fot, och den södra öppnad från Malmö till Sösdala, 6-jmil, samt i det närmaste fullbordad från Sösdala tili Finjasjön, ytterligare omkring en mil, och betydliga föiberedande arbeten verkställda från Stockholm lill Södertelje och Katrineholm och från Töreboda lill Nerikes gräns å Vestra, likasom från Falköping till sjön Stråken å Södra stambanan. De giltiga skäl, Rikets Ständer uti ofvanberörde skrifvelse den 18 November 1854 anfört för ifrågavarande begge stambanors skyndsamma utförande, synas Kongl. Maj:t numera hafva erhållit ökad betydelse, sedan en icke ringa del af banorna 4 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 52. blifvit färdig, eller kommit under arbete, sfi att desamma, om arbetet kraftigt fullföljes, kunna inom en icke aflägsen tidpunkt i hela sin utsträckning öppnas för allmänna rörelsen och salunda bereda allt del gagn, som med dem varit afsedt och hvilket endast i mindre män kan ernäs, sä länge banornas slutpunkter icke blifvit sammanbundne.
- (334) ORDENTLIG, PÅLITLIG OCH barnkär FÅR PLATS INSTUNDANDE APRIL ATT SKÖTA TVÅ BARN 4 OCH 2 AR GAM TA. INSÄND REKOMMENDATIONER, ÅLDERSUPPGIFT OCH PORTRÄTT TILL GERD, ADR. HID P. R. (G. 77543) T e x t i l a f d e l n i n g THYRÄ £ FINNES P ATS Å STÖRRE EGENDOM I WERMLAND, FÖR ATT GÄ FRUN TILLHANDA MED DEN INRE SKÖTSELN AF HUSET. " HON BÖR VARA VÄL REKOMMENDERAD, KUNNIG I SÖMNAD, VAN ATT SKÖTA LINNE OCH SILFVER, STÅ FOR TVÄTT OCH STRYKNING SAMT VILLIG DELTAGA UTI I HUSHALL PÄ LANDET FÖREKOMMANDE GÖROMÅL, UTOM DE GRÖFSTA. REFLEKTERAS HÄRÅ TORDE SVAR SÄNDAS TILL » P. E. A. » S. GUMASLII ANNONSBYRÅ, STOCKHOLM. (G. FIN-FINT SANTOS AF NYA SKÖRDEN, MYCKET GODT Å 0: 70, 0: 75 O. 0: 85 PR KG. EXTRA L:MA D O HÖGSTA KVALITÉ MED FIN AROM OCH FULL STYRKA 0: 90 PR KG. PRIMA CAMPINOS 1: 00 « » FINASTE PLANTAGE-KAFFE, KRAFTIGT OCH VÄLSMAKANDE 1: 05 PR KG. MYCKET GODT 1: 15 • » EXTRA L:MA G U A T E M A L A, SÄRDELES OMTYCKT 1 20 PR KG. FINARE KAFFESORTER TILL HÖGRE PRISER FINNAS ÄFVEN Å, LAGER ALLT PR SÄCK OM CIRKA 60 KG. SAMT 5 ÖRES HÖGRE PRIS DÅ MINST 10 KG. KÖPAS.
Som jag hade hört sägas, att Professor yon Breda, för verkställande af i fråga sälte Den i5 Januarii. 25 Krönings-Tafla, fordrar minst 25,ooo R:d B:co, men jag skäligen borde betvifla hvad jag endast berättelsevis hört; så föranledes jag, till vinnande af nödig upplysning, att i sista Plenum begära, det måtte remiss af Herr Hammarskölds förslag vägras, intill dess lian för Högloflige Ridderskapet och Adeln uppgifvit Professor von Bredas pris; och får jag nu äran förklara, att, om Professor von Breda verkeligen fordrar så mycket för ett Arbete, hvartill torde åtgå högst 2 års tid, jag anser denna Summa alltför högt tilltagen, då inom Hufvudstaden finnas tvänne skickliga Historie-Målare, Professorerne Hasselgren och Westin, af hvilka, otvifvelaktigt, ingendera skall draga i betänkande verkställa iörberörde Krönings-Tafla för omkring hälften af nämnde pris. — Jag är äfven förvissad, alt icke någon sann KonstDomare lärer vilja eller kunna bestrida den sistnämndes lika skicklighet med Kongl. Portrait-Målaren, Professor von Breda, hellst Professor Westin, utom Konsten att måla Portraitter, i hög grad äger den att utföra Historiska ämnen. Med Herr Hammarsköld öfverensstämman| de i den mening, att Snillet ej bör lemnäs obemärkt eller Förtjensten sakna uppmuntran, skall jag likväl aldrig anse skäligt, om till Professor von Breda, som hittills ej kan sägas hafva saknat uppmuntringar, skulle betalas en dubbelt större Summa än den, sorn säkerligen alltid skall betraktas tillräckeligen tillfredsställande för den Artist, jag uppställt såsom med Professor von Breda i snille och skick - 26 jVen i5 Januarii. ligh et fullkomligen jemngod, och som följakteligen lika med Professor von Breda är värdig Riksens Ständers uppmärksamhet.
Coust.Utsk., som ej ägde tillse den financiella delen af frågan eller cabinetlscassans ekonomiska ställning, hade endast nödigt alt få utredt huruvida det uppgifna lånet för en till statsverket hörande cassa ägt rum eller icke; och utur denna synpunkt ansåg jag mig, i anledning af Utsk:s omförmälda framställning, ej böra hvarken å den ena sidan ingå lili några för frågan om lån eller icke lån främmande detaljer, ang:de cabinettscassans ställning i öfrigt, helst mig ålåg alt särskildt yttra mig härom i följd af den mig då redan tillhandakomna skrifvelsen från StatsTJtsk., likasom ej heller å andra sidan undanhålla Utsk. sådant besked, som innefattade fullständig upplysning ang:de det ifrågakomna förhållandet. Som Utsk:s skrifvelse var uppställd, lydande blott å efterfrågan af ett till lid och föremål uppgifvet prot., hade jag visserligen kunnat inskränka mig till den kortvilliga förklaring, att det äskade prot., såsom obefintligt, ej vore att tillgå. Men jag hemställer, huruvida sådant varit värdigt eller i någon mån tillfyllestgörande, och om ej derigenom endast anledning blifvit Utsk. lemnad att återkomma med en ytterligare framställning af sådan beskaffenhet att nödvändigt framkalla ett svaromål, likartadt med det jag under den 3 Mars afgaf? Mitt svar blef derföre lämpadt efter Utskts tydligen ådagalagda fastän i förening med en viss tidsbestämmelse uttryckta åstundan af upplysning, ang:- de föihållandet i allmänhet, och jag gaf, utan allt omsvep, tillkänna, alt något lån för cabinettscassans räkning icke vid någon tid blifvit upptaget. Detta svar har blifvit bittert klandradt och framstäldt såsom röjande försök alt medelst ett opåkalladt förklarande afskära närmare undersökning af ett ömtåligt ämne, samt förekomma närmare upplysning ang:de sakens verkliga beskaffenhet. Jag frågar dock: är icke det besked jag leinnat lika enligt med sanna förhållandet, sådant jag här ofvan det framställt, som lill sin omfattning motiveraöt af vederbörandes föregående hemställan?
Af den 21 dennes: N:o 202, i anledning af väckt Motion, om rättighet att obehindradt få uppföra Väder-Tullq varnar. Från Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet Af den 18 dennes: N:o 202, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, rörande yrkad befrielse för Gothlands Hemmansegare, att underhålla Uastage-bryggor vid de på Ön varande i2i8 Fröt. Utdr. d. 39 October i8a3. Landthamnar, samt de för Tullbevakningen inrättade så kallade Strandridare-Boställen. Frän Högv. Preste-Ståndet. S. D. Efter uppläsning af Högloft. Ridderskapet och Adelns Protocolls-Utdrag af den 27 innevarande månad, som innefattar dess vid Stats-, Bancooch EkonomiUtskottens Betänkande N:o 434 gjorde Förändringar och Tillägg, fann Preste-Ståndet anledning, att med Ridderskapet och Adeln härutinnan instämma» S. D. Under öfverläggning i anledning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 56o, rörande Pension åt förra Justitiae-Ombudsmannen m. m. Friherre Mannerheim, blef en af Professor Fröberg i sammanhang dermed väckt motion, om anslag af högre Lön för Riksens Ständers Justitias-Ombudsraan till Stats-Utskottet remitterad. S. D. Vid förnyad Föredragning biföllos under nämnde Betänkanden Allmänna Besvärsoch EkonomiUtsk ottets: N:o 200, förnyadt Utlåtande om In - Prot. Utdr. d. 29 October 1823. 121g rättning af Porto-Franco, samt åtföljande Nederlags-Rättigheter för Ön Gothland. N:o 201, om utsträckningen i Seglations-friheten mellan Blekinge och Skåne. N:o 202, rörande yrkad befrielse för Gotlilands Hemmans-Egare, att underhålla Lastagebryggan vid de på Ön varande landtliamnar, samt de för Tullbevakningen inrättade så kallade Strandridare-Boställen.
Då nu Carlskrona samhälle sannolikt icke snart kunde komma i åtnjutande af de fördelar, som lättade kommunikationer medföra och denna stad, anlagd hufvudsakligen för sjöförsvarets skull, genom ett af Konung och Ständer för 33 år sedan fattadt beslut, nästan erhållit löfte om afhjelpande af ett så vigtigt behof, ansågö sig motionären ega grundade skäl för den anhållan, han framställt, att ett anslag till ofvannämnda belopp, 394,227 R:dr, måtte staden Carlskrona beviljas för anläggande af en vattenledning. Af de uti förevarande motion åberopade, Stats-Utskottet delgifna, handlingar har Utskottet, till närmare upplysning om detta ärendes föregående behandling, ansett sig böra meddela följande. Sedan, uppå af Kongl. Maj:t gjord Nådig framställning, Rikets Ständer vid 1823 års Riksdag beviljat ett anslag af 83,333 R:dr 16 sk. B:ko till anskaffande af materialier för en vattenledning till Carlskrona, enligt då uppgjordt förslag, att leda vattnet dels från Stampkällorna vid Augerum och dels från Lyckebyå, vid hvilket anslag fästades det vilkor, att å de 1,500 R:dr B:ko, som stadens innevånare erbjudit att årligen utbetala till vattenledningens underhåll, men som varit afsedda, att af en inom Carlskrona utvald kommitté förvaltas, särskild förbindelse skulle vederbörande affordras och till Riksgälds-kontoret aflemnas, samt en sådan förbindelse uti protokolls-utdrag den 15 Maj 1824 blifvit till Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena aflemnad; hvarefter år 1833 af dåvarande Kaptenen Carlsund förnyadt förslag uppgjordes, enligt hvilket vattnet skulle ledas från Lyckeby-å ofvanför fallet, samt en sprängd reservoir om 210,(X00 kubik fots rymd läggas å Stortorget eller berget å Amiralitets-torget, och vattnet derifrån ledas till de lägre delarne af staden, hvarvid kostnaden beräknades till 6 Stals-Ulskottcts Utlåtande N:o 233. 174,193 R:dr 24 sk. 9 ngt Biko, så hade Kongl.
Riksdagsordningen iemnar, söka åstadkomma en fullständig Tableari, som Länsvis utvisar, huru afgiften efter didra Artikeln i BevillningsFörordningefi iitfallit på antalet af skattskyldige, fördelte uti olika folkclasser; och får jag härvid foga ett formuläire till deri uppgift jag önskar, och hvarifrån jag föreställer mig, att vägledande slutsatser kulina komma att följa; Friherre Wrangel, Helming: Jag förenar mig till alla delar uti hvad Friherre Tableau, sorn utvisar, luiru Jfgijten efter avira Jrt. i BevillningsFörordningen utfaller på antalet af Skattdragande inom Stockholms Län, för Jr 1826. Antalet Personer, som betala efter 2:dra Artikeln. Classer. fulla under fulla 20 R. fulla 70 R. fulla 100 R. fulla 5o R. fulla 60 R. fulla 80 R. fulla fulla 3o R. fulla 4o R. af Adeln Presterskapet Borgare StåndsPersoner Bönder Summa fulla 900 R fulla 300 R. fulla 800 R. fulla 25o R. fulla 35oR. fulla 500 R. fulla 600 R. fulla 700 R. fulla 4oo R. fulla 45o R. fulla i5o R. fulla 200 R. af Adeln Presterskapet Borgare SlåndsPersoner Bönder Summa Den 9 April e. m. 143 Anckarsvärd yrkat, såsom nyttigt och upplysande; och skulle tro, att ett sådant meddelande från BevillningsUtskottet skulle förbereda åt kommande Ständer en utväg, att utarbeta vida ändamålsenligare grunder, hvarigenom till en del skyddsafgiften kunde upphöra, och något bättre komma i stället. Lades på bordet.
Om också detta hos honom ofta urartade till försummelse af formen och till ett slags poetiskt fribyteri, betecknar det dock onekligen ett framsteg, och Atterboms uttryck, att han på samma gång förlorade sig i den stora samtida rimmarmassan och likväl höjde sig öfver den, kan å andra sidan betyda, att han förde poesin ur de lärdas krets ut i lifvet. Dock måste han härvid ofta gifva en ren och odlad smak grofva örfilar och sväfva mellan den retoriska flykt och platthet, som redan starkt erinrar om Lohenstein. Steget tages omsider fullt ut af seicentisternas efterhärmare. Man ville hafva en fantasirik och liflig skaldekonst, men också återföra den från gatans råheter till ett städadt och sirligt, efter tidens smak förnämt manér. Detta blef vissa högtuppsatta och för en korrekt språkutveckling nitälskande herrars uppgift. Redan Kristinas hof talade italienska; nu blef Marinis och Guarinis seger fullständig. Den klassiskt och humanistiskt grundlige Liljenstedt, författaren till »Klagan öfver Iris' afresa», imiterade »Pastor fido»; envoyén vid engelska hofvet, Lejoncrona, fortsatte manéret; presidenten, baron Gustaf Rosenhane kallade sig »den skogkäre bergsbon» och tvang det då varande svenska språket att ikläda sig sonettformen i 100 klangdikter till sin »Venerid»; slutligen kom Dahlstjerna, hvilken con amore sökte öfversätta »Den trogne herden» och införde ottave rime i sin »Kungaskald», som måste hafva utgjort en verklig jättemöda med sina 271 stanzer. Men det var gifvet, att det ännu ouppodlade svenska språket skulle visa sig motspänstigt. Dertill kom de använda mönsternas egna anlag för flärd och bombast. Följden blef en blandning af platthet och dialektgodtycke med diktionens djerfhet och delvisa fulländning, som gifver dessa dikter ett för oss vidunderligt utseende. Vi må dock besinna det sisyfusarbete, som dessa män företogo sig, att på samma gång tillskapa och på sydländskt manér versifiera vårt tungomål.
Den vidsträcktare ansvarigheten kunde visserligen medföra den fördel att, när befälhafvaren vore i behof af penningar, dessa kunde på lindrigare vilkor erhållas, om långifvaren egde alt såsom säkerhet för lånet påräkna ej allenast fartyg och frakt utan afven redarnes öfriga förmögenhet; men man har dock ansett att det icke vore rådligt att utsträcka redarnes ansvarighet för befälhafvaren utöfver hvad för närvarande eger rum (Skiplego B. 12, 15 och 16), aldrahelst som deraf ingen olägenhet försports, hvarföre förslaget i denna punkt (§§ 42, 43 och 49) full ständigt bibehållit nu gällande lagstiftning, och blott stadgat några kontroller till att förekomma missbruk af befälhafvarens rätt att ingå förbindelser för rederiets räkning (§ 42). De öfriga befälhafvaren rörande stadganden (§§ 45—48, 50) torde förklara sig sjelfva. Förslaget låter det kontraktmessigu förhållandet mellan besättningen och re deriet börja med påmönstringen, den handling hvarmed aftalet blifvit formligen inför vederbörlig myndighet afslutet, och fortfara till dess afmönstring skett, emedan afmönstringens ändamål är att tillse det parterne uppfyllt sina förbindelser till hvarandra. Då det emellertid lärer vara vanligt att rederier låta pårnönstra besättningar tidigare än de använda dem på fartygen, har man stadgat att sjömannens rätt till hyra skall börja först med den dag, han för tjenstgöring kommit ombord (§ 51). Föreskriften att rederiet är skyldigt betala hyran till dess afmönstring skett, kan ej vara betungande för detsamma, enär det eger rättighet att när som helst efter hemkomsten låta afmönstra besättningen; men på det att denna rederiets rätt ej måtte missbrukas att alltför länge hålla besättningarne qvar å lärtygen, innehåller förslaget en föreskrift om den tid, inom hvilken afmönstringen bör ske (§ 71).
December i847 aflåtne Nådiga Proposition, angående beskattningsväsendets samt uppbördsoch redogörelseverkets förenklande, derom gjorda framställning, hafva Rilkels Slän* der, pa sätt deras underdåniga skrifvelse den 22 Oktober 4818 innehåller, för sin del bifallit, att alla arrenden af statens egendomar, som äro lill särskilda än^ damål anvisade, ma, i utbyte mot kontante anslag varda lill statsverket indragno, med undantag likväl, dels af de till korpser och embetsman ansiagne boställen, i afseende a hvilka Rikets Ständer ansett nu gällande författningar äfven framgent böra tillämpas, dels af de fall, då arrendena skola in natura lill vissa inrättningars underhållande utgöras. Sedan, i anledning häraf, och jemlikt Rikets Ständers tillika gjorda begäran, Kongl.