Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande först förslaget om borttagande af stadgandet angående högsta tillverkningsbeloppet på dygn, så har till stöd derför blifvit i den nådiga Propositionen anfördt, att frihet i afseende å tillverkningens storlek stöde i så nära samband med frihet i afseende å tiden för näringens utöfvande, att den ena lättnaden tjenade till föga utan i förening med den andra, hvarjemte erinrats att skälet hvarför hitintills endast ett ganska ringa antal, vanligen 10 eller 12 om året, drifvit tillverkningen i så stor skala, som motsvarade det tillåtna maximum, påtagligen vore att söka uteslutande i nuvarande inskränkning i bränniugstiden. Då Rikets Ständer vid 1853 — 1854 årens riksdag stadgade ett maximum för tillverkningsbeloppet på dygn vid de större brännerierna, skedde detta säkerligen mindre af statsekonomiska skäl eller öfvertygelse om bestämningens nödvändighet än för att icke alltför mycket oroa under en tid, dä man än mindre än nu var ense om, ge - 6 Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk Betänkande. N:o 1. nom hvilka medel den öfverflödiga tillgången på bränvin lämpligast borde motverkas eller göras oskadlig, utan mången hyste öfverdrifna farhågor för den öfversvämning, som ansågs skola uppkomma, blott någon egde uppdrifva bränvinstiilverkningen huru högt han önskade. Den erfarenhet, som under mera än 10 år vunnits, har emellertid icke kunnat undgå att medföra en betydlig förändring i åsigterna härutinnan och Utskottet, tvekar derföre icke att, i sammanhang med den frihet i tiden för tillverkningens utöfvande, som blifvit under § 2 förordad, och under åberopande af hvad dervid af Utskottet anförts, tillstyrka, att, på sätt Kongl. Majit föreslagit, stadgandet om ett högsta medgifna tillverkningsbelopp på dygn må ur författningen uteslutas.
Det finns gamla människor, som vilja, att man i det oändliga skall spela kort med dem eller sitta och småprata om ingenting; — och detta innehållslösa lif stå många gamla flickor ut med, utan att beklaga sig, utan att bli retliga, ja, ofta utan att bli små- aktiga. De kunna i sådana förhållanden visa den stora styrkan hos en mänsklig själ, som lifnär sig af en andlig föda, som är deras hemliga skatt, och hvilken håller dem friska, goda, ja, glada midt i den mest triviala, enformiga och dödande omgifning. Ä r däremot den person, af hvilken en ogift kvinna är beroende, en intelligent och verksam människa, hur ofta har man då icke sett, hur en dotter eller syster kan vara en begåfvad fars eller brors högra hand, både som praktisk hjälp och som andlig kritik. Mången vetenskapsman har en sådan kvinnas hjälp att tacka för framgången i sitt arbete; hon har varit den, som lättat den tråkigaste delen af arbetet för honom genom att uppsöka och afskrifva material, hon har hjälpt hans minne, undanskaffat alla störande inflytanden och i tider af tvifvel och oro varit den sporrande tro och den uthålliga vilja, som ha stärkt mannens arbetskraft. Att sådana ensamma kvinnor, — kvinnor utan ett eget hem, — både känna sig nyttiga och lyckliga, — därpå finnas allt för många bevis, för att man skulle kunna tvifla. ' Men nu kommer den sista kategorien af ogifta kvinnor, — de som äro absolut ensamma, och som i denna isolerade ställning ha en mindre eller större förmögenhet, som gör det obehöfligt för dem att frivilligt ställa sig i beroende af andra. Det är dessa kvinnor, som, beröfvade alla närmare kärleksband, taga det till sin uppgift att älska mänskligheten. Deras tid tillhör dem, deras dag tillhör dem, och hvem kan göra sig blind och döf för det faktum, att för en hvar, som vill tjäna sin nästa, finns det med hvarje morgon, som uppgår, oändliga tillfällen därtill. Där finns ju hela den skara af ensamma sjuka, ensamma gamla och ensamma barn, som mest af allt behöfva sympati, behöfva känna, att det finns någon, som vill dem väl, någon, som kommer till dem och icke glömmer dem.
Jag kommer från Versailles, Necker är afskedad; detta afsked är Bartolomeinattens stormklocka mot patrioterna; i afton skola alla tyska och schweiziska bataljoner rycka in från marsfältet för att mörda oss. Vi ha endast en tillflykt: att skynda till vapen och taga kokarder till igenkännings-tecken. Hvilken färg viljen I ha? Viljen I ha grönt, hoppets farg eller blått, den amerikanska frihetens och demokratiens farg? » Röster från folket svarade: » grönt, hoppets färg. » » Signalen är gifven; polisspioner och drabanter ha ögat på mig; men lefvande skall jag icke falla i deras händer. Må alla goda medborgare följa mitt föredöme. Till vapen 1 » Han sliter ett blad ur ett träd, sätter det som kokard på sin hatt; mängden plundrar inom några ögonblick träden på deras blad och rycker till sig i butikerna allt af grön färg, som kan tjena till kokarder. » Till vapen » skallade mängdensrop; och den tågar fram på gatorna i ständigt växande skaror; bilder af Necker och hertigen af Orleans, då föremål för folkets dyrkan, bäras i spetsen. Man möter furst Lam-bese i spetsen för dragonregementet Royal-allemand; med skott och kavallerichoker drifver han folket till Tuilerie-trädgården. Folkets jäsning känner inga gränser; teatrarna stängas, vapenbutikerna måste öfverlemna sina förråd till mängden, franska gardets soldater sluta sig till folket, skjuta ned flera af de tyska dragonerna, rycka i stormsteg fram till Place Louis XV för att der jemte folket möta det väntade angreppet från de kungliga trupperna. Men angreppet kom icke; trupperna hade dragit sig till baka. Den följande dagen, den 13, ljöd stormklockan, generalmarsch slogs tidigt på morgonen, staden vimlade af män beväpnade med yxor och bössor, pikar och sablar och hvad af vapen de kunde få tag i. Under dessa oroligheter hade Paris * valmän tradt samman för att taga stadens ledning om hand och upprätthålla ordningen. De beslöto bildande af en borgarebeväpning på 48,000 man fördelade i sexton legioner. Det blef senare det s. k. nationalgardet.
Comiterade hafva jemväl lemnat deras underdåniga tillstyrkan, att arbets-skyldige mindre brottslingar från Carlskrona måga för Gtufdriften begagnas; men hvad beträffade det af Interessenterna sökta Lån, funnit detta vara ett ämne, som på deras underdåniga yttrande icke ankommer. Då nu Stats-Ufskoftet får anmäla detta ä« xende till Riksens Högloft. Ständers bepröfvande i de delar, som enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss blifvit till åtgärd öfverlemnade , har Utskottet ansett sig böra med Comiterade instämma deruti , att ifrågavarande Stenkols-Verk förtjenar särdeles afseende och understol, såsom ett företag af allmän nytta för Riket, ej mindre i anseende dertill att förbrukningen af Engelska Stenkol torde härigenom efter hand kunna inskränkas eller alldeles upphöra, än ock enär den allmänt kände Skogshristen i Rikets Södra och an del Vestra Provinser sålunda i betydlig mån kan afhjelpas eller ersättas samt Riket, vid hämmad communicadon med de länder, sota nu Dm 20 Juli. 1963 nu förse detsamma med Ved oell Stenkol, finnas utom behof af främmande tillförsel; och Utskottet har, i följd deraf, äfven trott sig bera tillstyrka bifall å Interessenternas ansökning, sa vidt premierna angå, dock på det sätt, att i stället för exportations-premier till högre belopp för det qvantum Stenkol, som skulle utföras, än för hvad som afsättes inom Riket, må bestås tillverknings-premier ä 6 sk. Banco för hvarje tun* na Stenkol, som ifrån den vid Grufvan belägne Höganäs hamn afsändes, vare sig uteller inrikes, hvilka premier för den af Interessenterna uppgifne qvantiteten af 120,000 tunnor komma att utgöra lika summa eller 15,000 R:dr årligen, som, efter de föreslagna beräkningsgrunder, såsom exportations-premier, erhölles.
Preste-Slåndets, genom protocollsutdrag för den 5 sistlidne April, meddelade inbjudning till inslämmaude uti PresteStåndets, i anledning af Banco-Utskottets utlåtande N:o 49, fattade beslut nu mera icke föranledande till annan åtgärd, än att nämnda å BorgareStåndets bord liyilande protocollsutdrag lägges lill handlingarne. Prat.-Utdrag, den y Maj 1843, 903 Frua Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och afslogs Stats-Utskottets på bordet hvilande utlåtande N:o 281, i anledning af väckt motion om hemmantalsräntans upphörande. S. D. Åter föredrogos Constitulions-Utskottets på bordet hvilande utlåtanden: JY-o 36j, i anledning af återremisserna å memorialet N:o sö med förslag till nationalrepresentationens ombildning och deraf följande grundlagsförändringar: Med vidblifvande af sin i ämnet förut yttrade gemensamma tanka, ålade Ståndet Constilutions-Ulskottet, alt med förslag till voteringsproposilioner i öfverensstämmelse dermed inkomma; N:o 37, i anledning af 2:ne Stånds återremisser å memorialet N:o zy: Ståndet vidbief sitt förra beslut och återförviste utlåtandet, med föreläggande för Constilulions-Utskotlet, att, i händelse Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hög v. Preste-Slåndet ej foga sig efter öfrige Ståndens beslut, inkomma med förslag lili voteriugspropositioner; N;o 38, i anledning af 3:ue Stånds återremisser å memorialet N:o 30: Ståndet vidhöll sitt förra beslut och ålade Constitulions-Ulskottet alt med voteriugspropositioner inkomma; N:o 39, i anledning af 3:ue Stånds återremisser å memorialet N:o 31: Voteringspropositionerna godkändes; N:o 40, i anledning af 3:ne
Af Herr Didron, Fredrik Herinan angående förhöjning af anslaget till gemenskapens vid, Flottans korpser natur a-under håll. Uti Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof år, med anledning af Rikets Ständers Revisorers anmälan derom, att mathållningen vid garnisons-regementena i hufvudstaden, ehuru till födoämnenas qvalitet oklanderlig, dock vore till deras qvantitet något knapp, samt att ej mer an två mål om dagen bestås manskapet vid något af omnämnda regementen, föreslagen en tillökning i mathållnings-anslaget af 173,000 R:dr. Rikets Ständers Revisorer hafva förmodligen ej kommit att taga kännedom af och göra anmälan om, att samma förhållande eger rum vid det Kronans manskap, som af femte Hufvudtitelns anslag åtnjuter naturaunderhåll på stationerna, ty på denna Hufvudtitel är icke någon tillökning i mathållnings-anslaget äskad. Då emellertid rättvisa och billighet synes fordra, att allt Kronans manskap, såväl på den ena orten som på den andra, lika omhuldas, får jag vördsamligen föreslå, att samma förbättring i natura-underhållet, som Rikets Ständer komma att tillägga Arméens manskap, äfven måtte beviljas att utgå för Flottans. Remiss till vederbörligt Utskott begäres vördsamligen. Stockholm den 28 November 1862. Fredrik Herman Didron. ]tf:o 114. Af Herr Charpentier, C-u*faf Reinhold, om upphörande af räntan å mjöloch sågqarnar. Under innevarande riksdag hafva redan flera motioner blifvit väckta om upphörande af grundräntan å mjöloch sågqvarnar, och jag skulle icke, såsom jag nu har Motioner hos Jiidderskapet och Adeln 1862. N:o 114. för afsigt, öka deras antal, om jag ej trodde sättet för den ifrågakomma förändringen böra i vissa delar bestämmas närmare oell något annorlunda, än hittills blifvit föreslaget.
Sjötullsmedlen, saluaccisen, postmedlen, chartiesigillataeafgiften, husbchofsbrännerimedlen samt tiduingsstämpeloch korlsläropelafgifterne, angående beräkningen af. IX. B. 686. X. A. 3. E. 485. Skaltejemkning, rörande en allmän, öfver hela Riket. VIII. B. 482, 563. IX. A. 135. X. U. 596. A. 597. Skatterna, de årliga, om deras uppbärande i 3:ne terminer. I. R. 296, 299. VII. B. 469. A. 493. X. U. 190. A. 343. Skattläggning å Finntorp och nybyggen i Stora Kopparbergs län, om dess inverkan på knektehåll och öfriga allmänna prestationer. VII. B. 329. A. 332. Skifte å skog och utmark, om rättighet till, för afgärda hemman. Se Afgärda hemman. Skiften, laga, om befrielse för boställshavare att deltaga uti de dervid uppkommande kostnader. Se Boställshavare. Skiftesförordningen, om ändringar och tillägg uti, samt förklaring af. V. B. 84, 345. A. 401. VI. E. 4. Skjutslega, om rättighet lill, för fjerdingsman. Se Kronofjerdingsman. Skjutsningsbesvär, angående upphörande af nämndemäns befrielse derifrån. Skog, om användandet af, för en del socknar i Dalarne. Se Dalarne. Skogman, Cail David, yttranden. V. 450. VI. 147, 246,331,335. Skogsoch Jägeribetjeningen, den högre, om indragning af den för densamma fastställda atlöningsstat. Skolmästareskäppa, om ersättning till Irenne församlingar inom Linköpings stift, för ingifvande af. VI. B. 33. A. 398. — om befrielse för vissa socknar inom Linköpings stift från utgörande af. Se Socknegångsspanmål.
Finnarna skulle ej blifva sämre lottade och, i anseende till den närmare belägenheten, kunde de dock undersälja alla andra nationer samt flera af våra egna provinser. Jag tror, att de i alla fall skulle finna sin fördel vid att i Sverige sälja och köpa sina varor i stället för att gå till Köpenhamn och de Tyska hamnarna, isynnerhet som de varor, hvilka utgöra föremål för vår transitohandel på Finland, böra kunna genom Götha canals begagnande säljas för bättre pris än af dem, som nödgats erlägga Sundska tullen. Jag vill ej bestrida Frih. Åkerhjelms upp8 H. 27 210 Den g Jun i. gift, att missbruk medelst införande af Ryska varor, i stället för Finska, sällan ägt rum; men , som jag förra gången hade äran yttra, har Stockholms borgerskap upplyst, att betydliga missbruk i detta afseende förekommit, i synnerhet genom införsel af hudar, som i stor mängd skola hafva under namn af Finska varor hitkommit från Ryssland. Frih» Cederström; Sedan flera ledamöter bland R. o. Ad. vitsordat, att de bestämdt känna , det jemväl PresteSt. bifallit Utskrs betänk., fäller af sig sjelf, att en återremiss ej bör komma i fråga, såsom tjenande till intet. Jag anhåller således endast att nu få yttra mig i afseende på frågan i allmänhet, för att lemna någon ledning för Bevilln:sUtsk:s blifvande förslag, ang:de tulltaxan. Det har blifvit ganska riktigt yttradt af Frih. Åkerhjelm, att Finnarna, för de varor de införa, härifrån afhemta andra varor. Detta förhållande är enahanda för alla nationer, och ju mera aflägsna de orter äro, hvarifrån handelsskepp tillkomma, ju säkrare är det, att de skola återföra varor, som de ej för samma pris på närmare håll kunna uppköpa. Det måste således vara nyttigt för hvarje nation, att handelsrättigheterna blifva lika för alla folkslag, på det afsättningen af våra varor ej må inskränkas till våra närmaste grannar, utan jemväl må ske till mera aflägset boende.
Af enahanda orsak, som i 28 § af sednaste Revisions-berättelse Kontra*i<,m omförmäles, hafva Fullmäktige, uppå Understyrelsens framställning, den 18 sistlidne Juli funnit sig föranlåtne medgifva, att, intill den 1 innevarande månad, Bankens e. o. tjenstemän, som af Fullmäktige eller Understyrelsen förordnats att förrätta ordinarie tjenst, finge, så länge deras förordnanden fortfore, lika med de ordinarie tjenstemännen deltaga i kontrasigneringen af Bankens sedlar å 10, 5 och 1 R:dr. § 30. På särskilda räkningar i Depositions-Afdelningen, hvilka, jernDeposition. likt 131 § af Banko-Reglementet, skola hänföras till fem olika klasser, innestodo den 31 December 1859: -. a 32 Dukater. l:sta klassen: Medel, som bero af Bankens egen styrelses disposition 2:dra klassen: Kreditiv eller förlag af Banken . 3:dje klassen: Staten samt dess allmänna verk och kassor tillhöriga medel 4:de klassen: Medel, tillhörande de under Stockholms Stads styrelse lydande embetsverk och kassor, jemte åtskilliga allmänna inrättningar, välgörenhets-anstalter, konkursmassor m. 11 5:te klassen: Medel, tillhöriga såväl stiftelser och bolags-föreningar, grundade med beräkning på vinst för den enskilde, sorn ock enskilde personer " Sigv Dukater. Duk. 998| isj Afgift för enskildes Under år 1860 har folii-afgiften för enskildes assignering å Depositions-Afdelningen uppgått till 150 Rdr. signe,ingi De i Ryttmästaren G. W. Hammarskölds och Brukspatronen G. räkningar. G. Johanssons konkurser för 1849 och 1850 årens folii-afgifter bevakade, uti föregående Revisions-berättelser omnämnde belopp balan ceras fortfarande med 1,134 R:dr 30 öre. Revisorornev Birätt, ang. Bankoverket. Postremisn*nv isning ar. u § Till upplysning angående omfattningen under år 1860 af anvisnings* visorerne framlägga följande sammandrag:
WILHELM. har jag ju redan sagt jag ångrar alla mina Ja, du är en liten söt och snäll hustru det Fy Wilhelm hvarför talar du till mig i en sådan elaka ord. Det kom sig altsammans däraf, att vi män, lättsinniga, som vi äro, ibland ha en viss behos dem finna den renhet, som vi sakna hos oss som hänger i oss från Frithiofs saga och 15-års nägenhet att idealisera våra hustrur. Vi vilja gärna själfva det är barnsligheter gammal romantik, åldern men kvinnorna äro mer praktiska, de det är. (Omfamnar henne.) de veta, att pruta med idealerna och taga lifvet som BERTA (kommer från fonden studsar, då hon får se dem). WILHELM (muntert). ut det klär dig inte. Det ger dig ett visst drag af kärleksfull och öfverseende som min lilla Lissi. BERTA. Lissi hvad vill det säga? Jag förstår inte WILHELM. praktisk. Det har alltid varit ett utmärkande drag hos henne. Sade jag dig inte redan i morgse, att Lissi var Se, välkommen hem, Berta. Se då inte så sträng okvinlighet. En kvinna bör alltid vara mild alltid LISSI. Skall det nu vara meningen att håna mig för det också liksom nyss för att jag är kvinlig? WILHELM. det. (Tar henne under hakan.) Att vara praktisk är en kvinnas största dygd. Att vara praktisk, Håna dig min lilla Lissi. Hur kan du tro Jag vet inte hvad du menar med ditt praktisk. min kära Berta, det är att inte torna upp skyhöga byggnader, som man kallar idealer, utan bygga lugnt plåttak och åskledare. Du skall aldrig lära dig att bli så praktisk, fruktar jag och därför skall du häller aldrig finna ro i äktenskapets hamn. BERTA. Du tycks vara mycket munter. WILHELM. och trefligt i dalen en envåningsstuga med brandfritt för alla mina synder både förflutna och tillkommande af den sötaste lilla hustru. henne.) Skulle jag inte det då jag nyss fått absolution (Omfamnar LISSI (smekande honom). Du håller ju riktigt af mig? BERTA (vänder sig bort vill gå förbi dem ut till höger). LISSI.
Detta har i väsentlig mån bidragit att för henne lätta det i sig själft mödosamma uppfostringskallet, på samma gång det fostrat henne själf för lifvet o c h dess allvarliga kraf. Åtskilliga gånger har hon ock kommit i tillfälie att göra längre eller kortare utländska resor, hvarunder främmande länders natur och konstskatter jämte värderika bekantskaper af förblifvande art blifvit för henne ett fruktbärande kapital. En af dessa resor hade hon förmånen att få göra m e d den kände åldrige mecenaten konsul Oscar Ekman och hans familj, med hvilken hon tillbragte en oförgätlig vinter i Italien. Efter återkomsten därifrån har hon alltjämt rönt nya bevis på dessa gynnares fortfarande intresse, särskildt v i d flyttningen till Gripsholm. Efter en mångårig framgångsrik verksamhet som lärarinna lämnade hon detta kall, för att emottaga plats som husmoder och värdinna i ett hem, som genom döden beröfvats en sådan. Och äfven för denna plats, m e d dess nya fordringar, visade hon sig utrustad. Den blef ock liksom en förberedelse för den uppgift, som ännu återstod henne, då hon i april 1898 utnämndes till sin nuvarande befattning såsom oldfru på det naturskönt belägna gamla Vasaslottet vid Mälarens strand. Må hon där i hägnet af samma goda hand, som hittills så troget jämnat hennes väg, ännu få verka i välsignelse och utså några korn af ädel säd v i d den vägkant, där hon går fram! S. TjlLL VÅR ÄRADE LÄSEKRETS rikta vi en vördsam uppmaning att ihågkomma Idun med insändande af fotografier och teckningar, som kunna vara af intresse för vår illustrationsafdelning. Alla hafda kostnader ersätta vi naturligtvis tacksammast. I D U N 1899. » SÅ AF KAN — DET GÅ ». FÖR IDUN SNORRE. M e n. » en liten fru Uti all enfald v å g a r spörja. » 1 / U K U! » gal göken tio tag i Kinder1 \. gartens väggur. Och » pang, pang, pang » ljuda lika många slag från den gyllene gongongen, rörd af en kraftig liten barnhand.
Denna pension af 200 r:dr, som föreslagits, är jemnt tillräcklig för detta ändamål, ty ingen lärer väl påstå att den lemnar tillfälle till någon slags yppig lefnad. Jag tillstyrker alt R. o. Ad. måtte återremittera denna punkt, och anhåller att Usk. då densamma dit återkommer, icke måtte visa sig så vrångsint mot den behöfvande dottren, som här synes vara fallet. Om man går tillbaka till 1840 års riksdag och betraktar hvad Ständerna då beslöto, nemi. alt ett anslag af GOO r:dr ärligen skulle utgå lill en all. riksdagsmans-enka, och jemför denna enkas aflidne mans förtjenster med dem, som H. Ex. Törneblad ådagalagt i fäderneslandets tjenst, så torde man deraf finna en så stor skillnad, att den pension, som nu begäres, jemförelsevis torde vara t. o. m. alltför ringa. Hr von Hartmansdorff: Då ingen talat emot de medlemmar af II. Ståndet, hvilka yrkat återremiss, så vill jag under återförvisningens förordande, blott tillägga, det jag beklagar att den summa, som till pension åt Fröken Törnebladh blifvit föreslagen, är enl. min åsigt alltför ringa. H. Ex. Hr Frih. o. Landtnäs till bifall å denna punkt framställda propos. besvarades med nej; hvarefter densamma, på grund af de deremot gjorde anmärkmr återremitterades. 22:dra punkten, ang:de pension för frami. Statsrudet Gr. llurds 3:nc oförsörjda döttrar. Hr von Knorring, Erik Oscar: Hr Ordfrn i StatsUtsk. yttrade för några dagar sedan, vid föredragning af en punkt i ett af StatsUtsk:s betänkm: ”jag har icke afgifvit min reservation här, liksom jag vid flere andra tillfällen afhätlit mig derifrån, emedan jag alltid är närvar, vid Ståndets öfverläggningar och då kan hafva tillfälle alt yttra mig — ”; och jag är öfverlygad alt flera leda möter af R. o. Ad. derstädes hysa samma åsigt.
Borgare-Ståndet pch Hedervärda Bonde*§tåndet af den yxle i eferina ijlånad, Utskottets iorenärnn? de Betänkande vunnit berna lie Riks-Stånds bifall, hvilket Utskottet således får vördsam ligen anmäla, förmodar Utskottet någon vidare liand-, lappning vid denna fraga, såsom till följe af 69 §. i Riksdags-Ordnirigen redan afgjord, sig icke tillhöra. Stockholm den 24 April 1818. Riksens Högloft. Ständers Lag-Utskotts Betänkande öfver gjordt Förslag till förr ändringar uti nu gällande Lego-stad-. ga för Husbönder och Tjensthjon. Tu, följe af Höglofl. Ridderskapets och Adelns den 11 sistlidne April till Tag-Utskottet meddelte Remiss af det Memorial Herr Bo Oxehufvud ingifvit, innefattande Anmärkningar, hvilka af honom blifvit gjorde i anledning af Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Betänkande, rörande den a£ 474 Lag-TJtskottcis Betänkanden. Herr Oxehufvud föreslagne granskning och förbättring af Kongl. Lego stadgan för Husbönder och Tjenstehjon den 15 Maji 1805, får Utskottet nu deröfver aflemna Utlåtande.
Ständers Revisorers, i sammanhang med Brodforbaknings frågan, gjorde anmärkning vid de, för inforskrifven Rysk Spannmål, åren 1818 och 1819, till Stats-Verket erlagde Tull-medel, så åberopar Stats Utskottet sitt, i detta ämne till Riksén Hoglofl. Ständer d. 22 sisth Februari under N:o 11 ingifne Memorial. Stockholm den 26 Maji 1825. Ankom den 4 Junii i8a3. B Haga Litt. T. Utlåtande, i anledning af Riksens Höglofl. Stånders Revisorers gjorde anmärkning, rörande försummad indrifning af en fordran hos SkepparÅldermannen J. P. Ståhl i Torshälla. För en, genom Skeppar-Åldermannen J. P. St ahls förvållande, år igI2 Sjöskadad Spannmåls-Last, blef ban , genom Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hof-Rätts Lagakraft vundne Utslag, af d. 14 April 1814, ålagd att hålla Allmänna MagazinsInråttningen skadeslös och i brist af tillgång hos Ståhl, bord dess Redare, Directeuren Schefferus, för ersåttnings-beloppet ansvara. Någon påminnelse om nämnde fordrans utsökande har, efter hvad handlingarne i målet utvisa, från Allmänna Magazins-Directionen till Konungens Befallningshafvande öfver Södermanlands Lån, under nuvarande Herr Landshöfdingen tjenstetid ej afgått förr, ån i slutet af December månad 1820, i följd af hvilken påminnelse laglige åtgärder 108a Stats-Utskottets Betunkanden. sedermera vidtagits till indrifning af skadestånds-medlen, hvarå nu endast circa 120 R:dr Banco återstå, och hvilka bero på Ålderman Ståhles hos Kongl. Svea Hof-Rått anförde besvär deröfver, att dess fasta Egendom af Magistraten i Torshälla, till skuldens liqviderande blifvit i måt tagen. Den försummelse Riksens Hoglofl.