Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ingendera har blifvit förmildrad genom det nu meddelade skriftliga anförandet, hvilket till yttermera visso innehåller sådane ord, som dessa: ”Det som först bör ligga till grund för de framställningar, som hvar och en gör, den ena menniskan till den andra, och framför allt för dem, som RiksSt:n göra till sin Regering, bör enligt min öfvertygelse vara sanning. Detta tror jag icke öfverensstärnmer med yttrandet i denna punkt. (Den första af PresleSt:s beslut).” Enligt detta förmenande skulle således detta RiksSt. icke hafva talat sanning till sin Regering, då det förklarat, att en korttid af riksdagen icke varit tillräcklig för en sorgfällig pröfning af straffsystemets grunder och tillämpning. — Vidare: ”De återstående punkterna af detta förslag (PresteSt:s) innehålla icke annat än ett förklädt afslag å den K. propos., hvilket jag dock skulle tro det vara mera passande för R. St. att ärligt uttrycka m. m.” Naturligtvis kunde icke Konungen önska afslag å Sin egen höga proposition. Statsrådet hade ock i föregående samtal yttrat, alt återremiss eller uppskof vore antagligare. Ehuru vid Talmans proposition till bifall å betänk, intet ja af - Den 7 Maj f. m. 367 hördes i PresteSt., yrkades icke eller afslag af någon. Den afgörande tankan var rådrum, att ytterligare pröfva det vigtiga ämnet. När så är, kan PresteSt. icke vidgå misstag eller förhastande i bedömmandet af de fällda uttrycken, icke eller återkalla åtgärden, att hafva tillskrifvit Hr Statsrådet och Riddaren derom. Då denna af PresteSt. beslöts, ålade det sina ledamöter tystnad. Det ville nemi. icke en brytning, men en förtroligare väg beredd till upprättelse. Det känner lika väl ett RiksSt:s rättighet att icke förnärmas, som gränsen för det passande i den enskilda riksdagsmannens tillgörande. Genom kall och böjelse fridälskande, försonar det sig gerna; och motser med tillförsigt följderna af en åtgärd, till hvilken Ståndet lika litet gifvit första anledningen, som det dervid kunnat öfvergifva sin egen värdighet och fordran, att för sina afsigler rättvist bedömmas.
Motioner, väckta hos Ridderskapet och Adeln: af Hr Dalman, W. F„ angående förändrad lagstiftning rörande utsökning och utmätning, m. m : I. 533, R538; B. XI. 249, 256, A. 256, E. 354. — d:o med förslag till författning om ansvar för falsk angif velse, så ock annan ärekränkning: I. 535, R. 538. — d:o att egare af skogsmark, hvarå annat byalag har rättig het till mul-bete, må kunna emot lösen erhålla fri disposition öfver den för mul-betet obeböfiiga jordrymd: I. 533; II. 176, R.
Ständer under loppet af denna Riksdag jemväl till en del redan bifallit, bestå de uppå denna hufvud-titel förekommande förändringar och tillökningar uti följande , nemi.: Ren af Kongl. Maj.t för Kongl. KrigsCollegium och Förvaltningen af Sjo ärenderna samt Rot? - Cotitoiref beviljade 25 pro. Cents löne-tillökning, i likhet med hvad andra Verk undfingo år 1812, och utgått af Indragnings-Sta'ens besparingar, upptages här i afräkning på den nu beviljade löneförhöjningen med 3,30-6:32. Till fond för löne-för batt ringar för den Varfvade Arméen oell Flottorna, lika med hvad för CivileStaten blifvit föreslaget , samt till öfriga regleringar och förändringar Kongl. Maj:t inom denna hufvud-titel för Försvarsverket . i Nåder kan pröfva nödigt att vidtaga, upptages i penningar 194,324:33. 7. samt 4,000 tunnor spannmål, hitförda från 9 hufvudtitéln ä K:dr tunnan 18,000: Vidare hafva från allmänna In - 212,324:32, 7. Transport 221,496:26. 3, 12É0 jBen 14 Juli. dragnings - Staten till denna liufvudtitel blifvit öfverförda de vid Inf - Regementet och,Lif - Gredna* dier * Regementets Rusthålls-fördelning , genom dessa Regementens förändring till Infanteri, enligt på 50 år afslutade Contracter besparde Indelnings-rentor, till ett belopp af Indelnings-rentor vid åtskilliga Indeldta Regementer, som efter Indelningsverket till innebafvarne utgå , men icke äro i Staten upptagna; och på det denna utgift må blifva i Staten synlig samt Indelnings - Verket och Staten öf - Transport 321,490:26. 3. 819: 6. 4.
Enär, på grund af desse Författningar, någon Civil Embetsoch Tjensteman, efter uppnådde 70 år, från Tjensten afgeck, ined bibehållande af sin Lön, måste alltid den efterträdande antingen tjena utan Lön, eller ock med en förut innehafd mindre' Lön, till dess den Embetet eller Tjensten tillhörande Lön, genom den från Tjensten bortgångne Embetsoch Tjensternannens inträffande död, bjef ledig. Att detta skulle hafva en mindre fördelaktig verkan på göromålens jemna gång, insågo R iksens Ständer vid 1809 och 1810 årens Riks. dag, och fördenskull besiöto, att alie sådan© gamle, sjuklige, orkeslöse och till tjenstgöring oförmögne Embetsoch Tjenstemän samt Betjente, som då erhållit antingen afsked eber tjenstfrihet med Lönens bibehållande, skulle, vid dåvarande Stats - Reglering, flyttas på allmänna Indragnings-Staten, till åtnjutande af lika stor Pension med den innehafde Lönen, på det Lönen måtte återkomma till Verket, så att en hvar måtte kunna undfå den Lön, som till hans Embete eller Syssla hörde och Staten för ärendernes behöriga gång bestod, och hvilken anstalt fanns vara lika så billig sorn nödig i en Stats-Utskottets Betänk anden] 1373 tid då den penninge - löntagande Embetsoch Tjenstemanna-Staten ändock befann sig i da knappaste I..,.lingsvilkor. Men sorn detta Riksens Ständers Beslut endast sträckte sig till då varande Civile Embetsoch Tjenstemän, sora redan hade erhållit afsked eller tjenstfrihet med Lönens bibehållande, utan att något förordnades, huru förhållandet skulle blifva för framtiden; så förekom af sådan anledning fråga härom vid 1812 års Urtima Riksdag.
Ständers beslut rörande väckta förslag om utvidgad religionsfrihet allt ifrån Regerings-formens antagande icke ansett denna § kunna så tolkas, att den innebure ett stadgande om religionsfrihet i vidsträcktare mån än den enligt allmän lag och särskilda författningar är inom landet medgifven, så att således § 46 Kongl. Maj:Is Nåd. Prop. M 10-1. ville hindra det Konungen skulle tvinga någons samvete, såsom den ville hindra honom att någons frid i dess hus störa eller störa låta, — dä det kunde leda till vådliga följder, om i något grundlagens bud sednare inlägges en annan, eller vidsträcktare betydelse än långvarig häfd deråt gifvit — då uti den till stöd för en vidsträcktare tydning af denna § ofta åberopade diskussionen vid riksdagen åren 1809 och 1810 rörande denna fråga och Konstitutions-Utskottets svar å Presteståndets återremiss af grundlags-förslaget, intet enda ord förekommer om affall från den rena evangeliska läran, utan man ännu mera synes hafva tänkt på bibehållandet af Kongl. Kungörelsen af den 24 Januari 1781, än på utvidgad religionsfrihet, — då samma Rikets Ständer, som genom 16 § af Regerings-formen skulle hafva stadgat utvidgad religionsfrihet, likväl i Tryckfrihets-förordningen fastställde allmänna lagens stadgande i Missgernings-Balken Kap. 1 § 4 såsom fortfarande giltigt, tinner jag af dessa skäl, jemte flera, som kunde tilläggas, mig förhindrad att i denna tydning af oftanämnde grundlags § instämma. När dertill kommer att den förändring, hvarom fråga är, är af särdeles ömtålig och grannlaga beskaffenhet, och jag derföre helst skulle önska den icke väckt förr än hos svenska folket en afgjord benägenhet att den omfatta sig visat, men jag finner att ännu vid sednaste riksdagar förslag derom, gjorda af enskilda riksdagsmän, förfallit genom riksdags-beslut, måste jag med Eders Kongl. Maj:ts Högste Domstol instämma i underdånigt afstyrkande af ifrågavarande förslag till utvidgad religionsfrihet, i hvad det rörer andra trosföi vandter än den rena evangeliska lärans bekännare.
Sådant iakttages i hvarje mål, äfven om colhne tillförne yttrat sig öfver ett dylikt, på det alt de som hvartdera, för sina ärenden, äro centrala embetsverk för liela riket, måtte hafva tillfälle alt för hvarje tillfälle och i ett sammanhang granska de förslag, som comiterade eller andra afgifva. Först efter en sådan granskning kommer ämnet i sin helhet till K. M:s nåd. pröfning. Det är denna ordning, som icke blifvit iakttagen, hvarken för det gamla eller nya i förslaget, ty jag kan icke tro, att en bok, så tjock som comiterades betänk., icke skulle innehålla något nytt. För allt sådant hade det varit desto nödigare, att colhne blifvit hörde, sorn de på förhand ej kunna föreställa sig eller motsäga hvad en comitée faller på, aldraminst i händelse han framkommer med förhastade och således oväntade förslag. Hr Sandströmer: Det tillhör väl icke mig att uppträda till försvar för den ordning K. M. täckts i nåder begagna för ärendets beredning; men jag har dock, då jag nyss erhöll ordet, fästat uppmärksamheten derå, att embetsverken i alla de hufvudsakliga omständigheter, som utgjort föremål för comitéens betänk., afgifvit yttranden och att R. St. således icke sakna denna ledning vid ärendets afgörande. I anledn. af hvad sedermera blifvit ytterligare anmärkt, vill jag blott erinra, att de väsendtligaste frågorna uti comitéens förslag äro de af mig nyss omnämnde, eller reduktionen af räntepersedlarne, indelningarnes indragning till Statsverket emot anvisandet af kontanta löner och anslag, samt uppbördens och redogörelsens förenkling. Hvad nu den första af dessa frågor angår, så Den S Januari. 43 har, enligt hvad jag förr anmärkt, kammarcolhm för 20 är tillbaka, afgifvit förslag, som åtföljer de i K. propos:n åberopade handlingar, Som legat till grund för comitéens betänk.
Cronhjelm, Otto Aug., och Gr. Spens, Carl Gust., med hänsigt, att R. o. Ad:s Eleetorer mätte directe afdelningsvis utur Ståndet väljas, samt af Hr Frih. Roye, Ludv., under yttrande, att, ”ehuru det väl kunde blifva lättare att inom ett dubbelt antal ledamöter finna tvenne lill bänkmän lämpliga personer, än alt linna en sådan bland ett hälften mindre antal, detta skäl likväl icke vore tillräckligt för alt gifva företräde åt den föreslagna förändringen.” Beträffande det omedelbara valet af eleetorer, så ehuru Utsk. 1111, likasom förra gången, erkänner detsammas principenlighet, likväl och då Ulsk. icke kunnat öfvertygas, att ju icke, på sätt Utsk. jemväl i silt förra betänk, utvecklat, ett sådant valsätt i sin verkställighet skulle medföra större svårigheter och olägenheter, än deni man dymedelst haft för afsigt att förekomma, samt R. o. Adis majoritet jemväl vid denna riksdag, enligt discussionens föranledande icke synes önska ifrågavar. förändring till omedelbara val, har Utsk. i detta afseende icke kunnat frångå den af Utsk. i dess förra betänk, yttrade åsigt, att nemi. principen af dc omedelbara electorsvalen, åtminstone tillsvidare, borde lemnäs ulan tillämpning. Hrr af Geycrstam, Lagerstråle samt Frihlna Sljernstedt och Hermelin hafva dock häremot anmält sina reservationer. Vidkommande dernäst Ilr Frih. Boyes ofvan upptagna anmärkning, hyser Utsk. den motsatta tanka, att en utsträckt frihet vid valet af bänkmän innefattar ett fullt gällande skäl för den af Utsk. tillstyrkta förminskning i antalet af bänkmansafdelningar; hvarföre Utsk. anser sig böra förnya sitt tillstyrkande i denna del, så att R. o. Adis hela antal hädanefter må delas i 25 afdclningar, hvaraf hvardera väljer 2 bänkman. Reservationer hafva blifvit anmälda utaf Hrr af Tuneld, Frih. d’Albedyhl och Gr. Strömfelt, äfvensom af Ilr Gr. 332 Den 11 Augusti e. m.
Linodlingen motsvarar dock icke ortens behof, ehuru förbrukningen af linneväfnader betydligen förminskats, sedan modet och, måhända, äfven den ekonomiska beräkningen gjort begagnandet af bomullstyger till ett allmänt bruk. Hampa odlas i ännu mindre grad, utom i trakternc utmed Östersjön och Hjelmare!), der den för fiskredskapen är oundgänglig. Odling af rofvor och morötter, som begagnas till kreaturens utfodring, är deremot i tilltagande. Humla planteras endast på få stället), utom i Wingåkers-socknarne, der humlan utgör en icke obetydlig handelsartikel, men trädplantering och trädgårdsskötseln tillhör uteslutande herregårdarne. Änyodlingen, fastän betydligen förbättrad, lärer dock ännu stå efter åkerbruket, 14 sä att, ehuru det naturliga gräset på sämre ängar alltmer får lemna rum för artificiella foderväxter, det sedan längre tider tillbaka anmärkta missförhållandet emellan sädesproduktion och höafkastning ännu icke kan anses jemnadt. Artificiel ängsvattning är endast på få ställen inrättad, men deremot är det ganska vanligt att, der gynnande tillfällen dertill erbjuda sig, ängar genom uppdämning hållas under vatten så länge nattfroster befaras. Boskapsskötseln tillvinner sig alltmer landtmannens uppmärksamhet och omtanka. Afsättningen af ladugårdsprodukter lärer också icke obetydligen hafva ökats. Endast å de större egendomarne finnes likväl kreatur af ren eller blandad utländsk race, måhända till icke så obetydligt antal, men hos allmogen är den inhemska racen rådande. Erfarenheten torde ej heller ännu hafva tillräckligt bekräftat tron på den utländska racens företräde framför den inhemska, i hvilket afseende ytterligare rön lära erfordras innan något tillförlitligt omdöme härom kan meddelas. De inskränkta betena och den ringa fodertillgången hafva intill sednare tider och så länge kreaturen stodo i ett, i förhållande till kostnaden för deras uppfödande, alltför lågt värde, vållat, att landtbrukaren inom detta Lön funnit med sin fördel bäst förenligt, att från andra orter uppköpa sina kreatur, men nu, sedan priserne betydligen stigit och fortfarande äro i stigande, torde ett annat förhållande snart inträffa.
Ridderskapet och Adeln för sin del tjenligt, att et särskildt Utskott, bestå» ende af sex Uedamöter af hvarje Riks-Stårtd, mätte förordnäs, hvilket skulle åligga att till Riksens Ständer inkomma, för att sedermera till Kongl. Maj :(s Nådiga afgörande öfverlemna*!, med öfversigt af orsakerna till den i alla orter af Riket öfverklagade förlägenhet i allmänna rörelsen same förslag att densamma afhjelpa, pl ett med landtbruks och näringars upprätthållande samt sedelmyntets bibehållna anseende, svarande sätt, hvarjemte Utskottet, efter en noggrann' undersökning, huruvida flera eller färre af nu tillåtna utländska - 164 Den 17 April. sl<a varor må kunna i Riket umbäras, afgifver förslag till en inskränkning af deras införsel och förbrukning, äfvensom i allmänhet till hämmande af den tilltagande skadliga yppigheten; likväl att, då till Allmänna Besvärsoch OeconomieUiskottet redan blifvit remitterade flera Memorial, som vidröra ämnen, hvilka ingå i den befattning, sorn blifvit det särskildta Utskottet uppdragen, bör, till förekommande af all collision, genom ett sammanträde mellan bägge Utskotten ett gemensamt utlåtande af dem till Riksens Ständer öfver dessa sålunda redan remitterade Memorial afgifvas; och skulle detta beslut med de öfriga Respectiva Stånden communiceras, med vänlig anmodan, att de måtte sig i delta beslut med Ridderskapet och Adeln förena. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silfverstolpe. S. D. R emitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotiet ett Dictamen af Hans Excellence Herr Grefve Adlercreutz, Carl Johan, i anledning af Herr von Heynes med fleres Dictamina rörande Estra Roteringen. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silfverstolpe. Ut. Den 17 April. Utdrag af Högvördig a. Prest-Ståndets Protocoll, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 17 April 1815.
Maj:ls Cancellie, hade Kongl. Majit, uti Dess Proposition om Stats-Vei kets tillstånd och behof, i Nåder föreslagit, dels alt alla så kallade sportler inom Cancelliet* med undantag endast af lösen för afskrifter och diarii-bevis, skulle upphöra och i stället utgå till Kronan såsom Charta Sigillata, dels att de för regleringens verkställande erforder» lige ökade anslag för Justilioe-Revisions-Expeditionen med 4*651: 36. 10. samt för Stals-Expedilionerne jemte öfrige afdelningar inom Kongl. Maj:ts Cancellie ... ii,23o: 34- 10. med derunder begripne 3,848 tunnor spanroål, måtte å Stat uppföras; men uti rista punkten af dess Utlåtande, rörande Andra Titelns reglering, hade Stats-Utskottet, på anförde skäl, afslyrkt förslaget om sportlernes utbytande mot Charta Sigillata, samt i öfrigt uppgifvit, att, om Revisions-Sfcreterares aflöning icke förhöjdes till föreslagne 2000 R:dr, ulan förblefve 1600 R:dr, samt om lönerna i öfrige grader inom Cancelliet förändrades sålunda; alt Expeditions-Secreterare i stället för 1800; — finge 1600: „ Protocolls-Secreterare . „ „ 1200: — „ 1000; „ Registratorer . „ „ 1200: — „ 1000: Stats-Vlskottets Utlåtande Y.-o 2i4- „ Cancellister „ „ 8of>: — „ 65o: Vaktmästare „ „ 266: 32.
N:o 134. angjdc ett fortfarande anslag för indelta Infanteriets Ijfmundering till lika belopp, som vid sista riksdag bestämdes; N;o 135». angfde ytterligare åtgärder i afseende å förslitna bancosedlars utbyte i landsorterna; N:o i36. i fråga om meddelandet af bestämd föreskrift, huruledes förmyndare bör ansvara för ränta å myndlings capital; N:o 137. angide väckt fråga om upphäfvande af dubbla tjenstårsberäkningen vid befordringar till ecclesiastika embeten och tjenstår; N:o j38, om upphäfvande af det i Skolordningen stadgade ansvar för lärjunge, som underlåter att göra anmälan om slutad skolgång; N:o 13g. ang:de förändrade stadganden i afseende å skeppsägares åliggande att uttaga fribref och Turkiska pass; N;o i4°. ang:de förrättadt val af Just.ombudsmans suppleant. Upplästes det ronde valet af R. St:s Just.ombudsmans suppleant inför R. St:s Electorer d. 19 dennes hållna prot., så lydande: År j 834 d. 19 Sept, sammanträdde R. H. St:s valda Electorer, för att utse den man, som skall efterträda R. St:s Just.ombudsman, i fall han innan nästk. riksdag skulle med döden afgå; och befunnos, efter valsedlarnas öppnande, rösterna hafva utfallit som föijer: 20 roster. 20 „ 20 ao 20 20 II >> II II 236 Den a5 September - Häradshöfd, och Ridd. af K. Nordstjerneorden Joli. Jao, Bergström t 18 foster, Häradshöfd. Gr. Day. Frölich 18 „ Revisionssecret, och Ridd, af K. Nordstjerneorden Georg Nordenstolpe .,.,.,.,.,11 „ Asiessoren Magn. Jac. Crusenstolpe , , . , , 1 röst.
Men som hufvudsakliga föremålet för Controlloch Revisions-Afdelningarne skulle komma att bestå uti controllerandet och granskningen, dels af serskilde räkningar, dels af afslutade räkenskaper, har Utskottet, efter inhemtad ytterligare kännedom om desse tvänne Afdelningars blifvande göromål, funnit d< samma utan olägenhet kunna, pä sätt dtskil/ige anmärkningar åsyfta sammanslås tili en enda Afdelning under gemensam Chef. Äfvensom Utskottet, då den af flere Ledamöter inom Ridderskapet och Adelil anmärkte olämpligheten af en serskild Afdelning för Bankens oeconomi måste till någon del medgiTvas, och befattningen med de ärenden, hvilka tillhöra den oeconomiska detailen af Bankens förvaltning, torde, i öfverensstämmelse med hvad någre af bemälde Ledamöter yrkat, kunna åt Tjenstemännen vid Hufvud-Afslutnings-Contoret uppdragas, ansett sig böra frånträda sitt förut gifne tillstyrkandeangående organiserandet af en serskild Oeconomie-Afdelning., Förblifvande deremot Utskottet vid dess öfvertygelse om nödvändigheten af ett Huf vud-Af slutningsContor och ett Fiscals-Contorj i afseende på hvilka någon egentlig anmärkning emot Utskottets förslag ej heller inom Riks-Stånden förekommit.
Ständer äska nödiga medel för uppförandet af ett kronohäkte i Hudiksvall, dertill, om det föreslagna fängelset i Sundsvall komme till stånd, erfordrades ett statsanslag af 60,000 Riksdaler. Kongl. Maj:t, som vid föredragning häraf funnit tillbyggnad vid kronohäktet på Långholmen företrädesvis erforderlig, men ansett, att, derest i endera af de båda städerna Sundsvall och Hudiksvall kronohäkte blefve uppfördt, det härutinnan för närvarande mest angelägna behofvet kunde, jemväl med afseende på dessa städers från hvarandra ej synnerligen stora afstånd, anses uppfyldt, har, då frågan om valet mellan dessa begge ställen, oaktadt det obetingade företräde Fångvårds-styrelsen dervid lemnat åt Sundsvall, vid öfvervägande af hvad jemväl beträffande Hudiksvall förekommit och med afseende å den nära belägenheten mellan Sundsvall och Hernösand, der cellfängelse redan funnes, syntes före dess afgörande böra göras till föremål för ytterligare utredning, nu föreslagit, att för verkställande af den ifrågasatta tillbyggnaden vid kronohäktet å Långholmen och för ett nytt kronohäktes uppförande i någon af städerna Sundsvall eller Hudiksvall, måtte ej mindre få anvisas de uti Statsråds-protokollet omförmälda besparade medel, i den mån dessa blifva tillgängliga, än ock anvisas, att under år 1867 utgå, ett belopp af 70,000 Riksdaler.
S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Stats■ och Bes/illnings-Utskottets hemställan N:o 2945, om slutlig åtgärd af det Fot stärkta Stats-Utskottet, vid frågä^i, rörande en Stadgad afgift till Veneriska smittans hämmande; Afven som i afseede till Stats - Utskottets Utlåtande N:o 296^, öfver gjorde anmärkningar ■vid Utskottets Betänkande, angående Riks-Hufvudboken; Ståndet förblef vid sitt förr fattade beslut, med antagande af tillägg, sorn detta Utlåtande innehåller. Till Handlingarne Iades Stats-UtskottetslUtlåtande N:o 295I, i anledning af Hedervärda Bonde-Ståndets återrwmiss, af Utskottets Betänkande, angående ersättningen åt Deputerade af Riks-Stånden, som komma att afresa till Norrige för att bevista Hans Kongl. Maj:ts Kröning derstädes, och uti hvilken fråga 3 af Riks-Stånden redan bifallit, hvad föreslagit blifvit. Återremitterades Stats-Utskottets Utlåtande N:o 298, angående utvexling i Lands-, orterne af smärre Bankooch Riksgälds-Sedlar-' Prof. Utdr. d. t 5 Junti 1818- 643 Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. I>. Bonde-Ståndet lät sig åter föredragas Vällofl. Borgare-Ståndets förlidne Pleni-dag-upplästa och på bordet lagda Protokolls-Utdrag af d. ai i denna manad, angående sättet för ersättandet af de 166,000 R:d, sorn vid Bevillniirgens utgörande efter 1815 års Bevillnings-Stadga befunnits vara en brist; Och fann Bonde-Ståndet för g-odt, uti enahanda beslut härom med VölloflBorgare-Stan det instämma.
Maj:ts befallningshafvande i Christianstads län Öfversandas, för att magistraten tillställas; 18io att magistraten dessutom bör få sig ålagdt att jemväl kostnadsfritt gå Riksgälds-kontoret tillhanda med erforderligt biträde vid andra dessa lån rörande liqvider, äfvensom bevakandet af kontorets rätt och förmån med hänsigt till samma lån samt derför erhållna inteckningar o» s. v.; 19:o att, derest det belopp, som efter 1852 års ingång skall vid slutet af hvarje år inbetalas, före den 16 nästpåtöljande Januari till Riksgälds-kontoret inkommer, må samma inbe ahling anses såsom inom behörig tid verkställd, hvadan i sådant tall den, sedan nämnde månads början, å kapital—afbetalaiiigsbeloppet ytterligare upplupna ränta eftergifves; hvaremot det bör åligga magistraten att, vid eget ersättningsansvar för den eljest uppkommande tillökning i låneinnehafvarnes ränteskulder, inom sagde dag, hafva till Riksgälds-kontoret insändt alla sådane af magistraten före det näst föregångna årets slut uppburna medel. Stockholm den 31 Mars 1848. Reservation af Herr Erikson emot Utskottets beslut att endast tilltyrka hälften af det belopp, Kongl. Maj-t i Dess nådiga proposition föreslagit. gMs-Ulskottåts Utlåtande, N;d 121. Ant, till Exp. Utsk. den 1 April, kl. 2 «. as Utlåtande t anledning af väckt motion om beredande och af sätt ande af en fond för Stora Kreditivet. ( Bgs Aid.) Under åberopande af Rikets na församlade Ständers beslut, angående öfverlemnande! till Riksgälds-kontoret af Rikets Ständers banks behållna vinst för åren 1845, 1846 och 1847, utgörande 2,862,000 rdr, bär vice Talmannen Herr A. il1.