Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För dig kan jag visa alla tankar, hela mitt innersta jag. Du skall förstå mig, ty du älskar mig ju. SAIMA (med smärta). Hugo, säg inte mer. DIREKTÖR BRUHN. dagar och nätter och ändå inte få taladt ut. Det är alt Jo. Mitt hjärta är så fullt, att jag kunde tala både det, som legat bundet och gömdt som nu bryter fram; det är det jag hånat och grinat till döds, som nu lefver upp. Åh, Saima, sådan är lyckan, nu först har jag lärt känna henne! ingenting att säga mig? Men du står så tyst och stilla; har du då ingenting, SAIMA (med saknad, utan att se upp). Jag visste aldrig, att lifvet kunde vara så tungt. DIREKTÖR BRUHN. Tungt? SAIMA. härligheter draga sig förbi för att i nästa se alla önskningar strypta... en efter en, i samma stund de fått lif? Är det inte tungt? Åh, det är så att... Ja. Eller är det inte tungt att i ett ögonblick se dess 122 DIREKTÖR BRUHN. Tvärtom. (Fattar hennes händer.) Du skall se, hur jag öfvervinna dem; hur stark och modig... SAIMA. Du tar det som en olycka, men det är det inte. skall arbeta, hur jag skall brottas med alla motgångar och Jag skulle endast vara ett hinder. DIREKTÖR BRUHN. Nej, du skall vara sporren, som drifver mig fram. SAIMA. du inse, att jag har rätt. Du är dig inte själf mäktig; när du blir lugn, skall DIREKTÖR BRUHN. kall och förståndig. Du tror ju själf på detta, som är Nej. Och jag uthärdar inte att se dig stå där så stort och friskt och laglöst som stormen. Och det drifver oss ihop, det binder oss samman med band så starka att... SAIMA. lighet för annat. Nej, Hugo! Nu måste vi skiljas. Det fins ingen möj DIREKTÖR BRUHN. världen än hvarandra. Den enes kamp är den andres... vi aldrig känt mig så ung och stark... Kom, Saima, vi höra Känner du då inte, att vi två äga ingenting annat i
Till förekommande deraf, och då en af talmännen för närvar, är ifrån hufvudstaden bortrest, så hemställer jag vördsamt till R. o. Ad. om icke detta betänk, kunde få uppskjutas till det första plenum efter midsommar. Dessförinnan äro väl lalemännen åter samlade, och man skulle hoppas, att deras öfverläggningar kunde leda till närmare öfverensstämmelse i äsigterna om frågan. Jag anhåller om Hr Gr. o. Landtnäs framställning härom. Frih. Cederström, Jakob: Hr von Hartmansdorff har trott sig kunna komma till en bättre öfverensstämmelse uti RiksStms beslut, i ani. af Const.Utsk:s betänk. N:o 13, deri Const.Utsk. föreslagit voter:spropos:r med anledn. af RiksSt:s beslut, ronde det af ConsCUtsk. afgifna förslag till förändring i 72 § Reg.F. Den utvägen att genom uppskof komma till ett bättre resultat torde jag få bevisa vara tvertemot verkliga förhållandet, och att man derigenom tvertom invecklar sig i svårigheter, hvilka komma att göra en vida starkare spänning, än om saken helt enkelt upptages och afgöres vid riks - Den 17 Juni. lil dagen inom hvarje serskildt Stånd, endast R. o. Ad. vill hålla sig till grundlagens bestämda ordalydelse, och derigenom tvinga de öfriga Stånden, om de vilja eller icke, att jemväl efterlefva grundlagen. Jag bestrider sålunda allt uppskof af ifrågavar. ärende och anhåller att, då betänk, blifver föredraget, återfå ordet för alt yttra mig i hufvudfrågan. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Något förstärkt Const.Utsk. är ännu icke valdt, men äfven om ett sådant det vore, så funnes det i alla fall icke skäl att ensamt för denna frågas afgörande nu genast sammankalla Utsk. och det af Hr von Hartmansdorff begärda uppskof kommer således icke att förorsaka något dröjsmål uti ärendenas gång, hvarföre jag förenar mig uti den af honom framställda begäran. Frih. Cederström, Claes Rud.:
Remitterades till Stats - Utskottet: , Korg!. Maj.-ts Nådiga Proposition, af den 26 nysslidne November till Rikets Ständer, om fortfarande anslag till Sirömrensningar och lättade Vatten - commnnicationers befrämjande, samt till Bevillnings - Utskottet: Kongl. Majkts Nådiga Proposition till' Rikets Ständer den 26 nysslidne November om upphö - Fröt. Vt dr. d. t Dcc, 1S28. *5 rande af Cértepsitiers chartering för Fartyg, sorn begagnas till inrikes sjöfart. S.i D. Kongl. Maj:(s denna dag upplästa, Nådiga Skrifvelse till Rikets Siänder, angående Myntvärdets upprätthållande, af drn 26 nysslidne November, remitterades tiil Statsoch BancoUfskotten »hvarjemte Preste-St3n jet till sistnämnde Utskott remitterade Herr Wollrath T/rams med Ståndet af Höglofl. Ridderskapet och Adeln cornmunicerade Motion otn upphandling vid nuvarande låga Cours af Silfver för Bankens räkning. S. D. Vid förnyad föredragning af Bar.co-Utskottets Memorial i fråga om form Mait för den Ed, som Ledamöter af satnrria. Utskott och de vid dess Cancellie anställde Tjenstemän vid nuvarande Rikstnö:e böta aflägga, gillade PresteStåndet det af Banco-Utskottet föreslagne Edsformulair, att vid innevarande Riksdag tjena till elterlefnad. S, D. Efter uppläsning-af Vällofl. BorgareStåndets Profocolls Utdrog den 34 nysslidne November, angående beslutad Remiss tili Banco. Utskottet af Herr Vice Talmannen Noréi Memorial om Silfver - inköp, genom Banco-Styrel-* geis försorg, för Banken så länge Silfver der ♦ y6 P,rot. Vulf. d. i Dac. tg*g.
Med agtning för hvar och ens tankar och förut afgifna yttranden i ett ämne af så stort omfång som financiella åtgärder i allmänhet, samt af så fnagtpåliggande interesse för alla, sorti den allmänna förlägenhetens afhjelpande, går jag nu att närmare utveckla den nytta, jordbruket; bergverken, handel och slöjder skulle komma i åtnjutande utaf, om Sveriges nu församlade Ständer med egenskap af Fäderneslandets lagstiftare, 6kapade och antogo sådane Författningar, hvars anda och syftning befrämjade den allmänna och enskilda creditens återställande. Med ordet credit förstås förtroende, den kari och bör ej existera der grunden för dess tillvarelse saknas säkerheten; Ihvad under, då i en tidepunkt af generelt misstroende och midt under ropet af en nästan allmän svårighet att utgöra utskylder och reda enskildta äffairer, det capitalisten häldre skrinlägger sina capitaler, än genom deras utspridande sjelf förkofrar 9ig och andra mindre bemedlade. När lagarne af de flera händelser man skulle kunna citera, mera synas gyn. na missbruken på förtroendets bekostnad, äri ålägga eri ovilkorlig ordning och precision i ingångne förbindelser noggranna uppfyllande; gå fruktar periningeägaren naturligtvis att blottställa sig för möjliga förluster eller tidsutdrägt , och afbidar häldre tåligt ett tjenligt tillfälle att g5r» sitt gods fruktbart, i sådane företag; sorn idj Den 25 Februarii, gen ?3s<que äro underkastade och der han säkerhet kan påräkna ersättning. Det (i efter mitt begrepp ingen möjlighet att reisen dessa på längre eller kortare tid capitaler, äo att i vissa afseenden skärp gen så, att debitorer utan en öfver hö utsträckt tiderymd för en blifvande liqvid läggas vara ordentliga betalare. Jag är öfvertygad att capitalisten, om han me< kerhet kan påräkna att de förbindelser bekommer, måste på dagen honoreras, oc kunna eludera* af någre förevändningar, nöje skall till lägre ränta än den närvara hos enskildta nedsätta sitt mynt häldre, äi låta det ligga ofruktbart.
Ofver hvad sålunda förekommit får Bevillnings-Utskottet härmed afgifva utlåtande, § 3. Utskottet hade hemställt, att karaktersfidlmagt för den, sorn varit eller vore i Kronans eller annan offentlig tjenst, måtte, oafsedt om karaktersfullmagten blifvit meddelad i samma eller annan tjensteväg än den, hvaruti den dermed hugnade varit eller vore embetseller tjensteman, beläggas med stämpel till belopp motsvarande 15 procent af den lön, som åtföljde dylik eller dermed jemförlig tjenst, Med utslag å Utskottets berörda hemställan har Bonde-Ståndet beslutat att nuvarande föreskrift i ämnet fortfarande skidle förblifva gällande. Då emellertid Utskottets förslag blifvit af de öfriga Riks-Stånden godkändt. får Utskottet inbjuda Bonde-Ståndet att, med frånträdande af sitt skiljaktiga beslut, antaga Utskottets af de öfriga Riks-Stånden gillade förslag. §§ 6 och 7. Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden hafva godkänt Utskottets hemställan, afstyrkande väckt förslag att stämpelafgiften för bouppteckBih. till Ii. St. Prot. 1865 & 1866. 5 Sami. 1 Afd. 9 Iläft. 2 B ev illning s-Utskottets Utlåtande N:o 10. liing måtte, i fråga om deri upptagen fast egendom, beräknas efter det egendomen sist åsätta taxeringsvärde; hvaremot Preste-Ståndet, med afslag å berörda hemställan, för sin del beslutat, att stadgandet i 6 §, under rubriken Bouppteckningar i nu gällande författning angående stämpelpappersafgiften, skulle för mom. 2 erhålla följande förändrade lydelse:'»Bouppteckningar, hvari fastighet hör upptagas till taxeringsvärdet, förses med stämpel enligt den författning, som gäller då de till domstol ingifvas».
Vid öfvervägande häraf, har Utskottet, ehuru Götheborgs stad lyder »ader Styrelsen i Götheborgs och Bohus Län, och ieke har något serskildt Upp - BevillaingsVt slottet s Betänkande Nio 38. i - Uppbördsoch Redogörelse-Verk, såsom förhållandet är med Stockholm, likväl ansett, att, då Götheborg, med en betydlig folkmängd , såsom andra staden i Riket, icke hörer till någon viss dass af städer, något hinder mot inrättandet af serskild Pröfnings-Comile i Götheborg destomindre synes möta, som deraf icke uppkommer någon serskild kostnad förr Staten; hvadan Utskottet beslutit, att hös Rikets Ständer föreslå de Studganden, som för sådant ändamål funnits nödiga att införas näst efter i4o §. nemligen: I Götheborg vare jemväl serskild Pröfnings-Comile', hvilken, under Ordförande äf Landshöfdingen i Länet, eller den Konungen i dess ställe i Nåder förordnar, med laglig rösträttighet, skall beslå af 2 utaf Ridderskapet och Adeln, 2 Prester, 2 af Götheborgs Magistral, dem Landshöfdingen utser, 2 Ståndspersoner, samt 8 rörelse-idkande Borgare, nemligen 2 Grosshandlare, 2 Minuthandlare, samt en Fabrikör och 3 Handtverkare. Med valet af Ståndspersonerne, så val som af Riks-Ståndens Ledamöter för hål les på det sätt, att Taxerings-Comiteen bland sine Ledamöter utser fyra personer, nemligen En af Ridderskap och Adel, En Prest, E11 Borgare och E11 Ståndsperson och afgifve Taxerings-Comiteen om detta utnämnande serskiidtProtocolls-Utdrag t>ll Magistraten. Pröfnings-Couiiteens öfrige Ledamöter väljas på allmän Rådstuga, så väl af Borgerskapet, som andre inom staden skattskrifne invånare af de Stånd och Classer, som ega att i Taxeringen deltaga. I sammanhang hvarmed Utskottet jemväl får föreslå följande förändring af nedanstående §§. i4 1 §. i8?o års Förordning.
Giftermåls-Balken förbjuder dem, som med hvaran-* nan gjort hor, att ägtenskap bygga, Utskottet anser, att en så obegränsad utsträckning deraf, som I-Ierr Prosten velat åstadkomma, att ägtenskap ej skulle tillåtas med den person, hvilken allmänt ansåges hafva stiftat den i ägtenskapet uppkomne oenighet, hvaraf dess upplösning blifvit en följd, destomindre kan tillstyrkas, som bevisningen af bemälte persons berörde åtgärder oftast skulle* blifva omöjelig, och antagandet af ett sådant stadgande ostridigt skulle föranleda till oskäliga rättegångar vid hvilka mera förmenta uppsåt än värkeliga förhållanden blefvo lagde till grund för föregifvande! härom. Riksens Högloft. Ständers vidare pröfning varder detta vördsamt underätäldt. Stockholm den 3o:de Januarii 1818. N:r 2 4. Lag-Utskottets Utlåtande, angående föreslagen inrättning af Förliknings - Domstolar. ]£j mindre hos Högloflige Ridderskapet och Adeln af Herr L. Bergencreutz, än äfven hos Vällofliga Borgare-Ståndet af Herr A. Lundh är, genom serskildte Memorialer, som blifvit till Dag-Utskottet remitterade, fråga väckt om antagande och inrättande af förliknings-Domsto* lar. Den förre eller Herr Bergencreutz har ansett det blifva ett värkande medel att afböja Lag-Utskottets
Jag förklarade, hvad jag också vidblifver, att jag hyst och ännu hyser åtskilliga betänkligheter vid den ifrågavar. öfverlätelsen, ehuru jag icke ansåg mig böra reservera mig emot pluralitetens af Fullmäktige åsigt och det måtte väl vara min rättighet alt, såsom ledamot af detta Stånd, hafva äran alt tillkännagifva de betänkligheter, jag vid detta tillfälle fann hos mig förekomma. Om jag ansett nödigt att framställa en till Stalslltsk:s begrundande, sä skulle jag visserligen icke hafva sådant underlåtit, men jag föreställer mig att då riksgts-fullmäklige tillstyrkt SiatsUtsk. att lemna något öfrigt ät Fullmäktige att i denna fråga uppgöra, hvilket synes af StatsUlsk:s utlåt., så kunde man, om detta vunnit bifall, hafva vidtagit sådana försigtighetsmått vid öfverlätelsen, att icke några olägenheter deraf för riksg:s-kont. hvarken nu eller i framtiden, hade varit att befara. Nu liar i stället SiatsUtsk. hvars maktfullkomlighet öfver fullmäktige i riksg:s-kont. jag gerna erkänner, icke alls lyssnat till riksg:s-kont:s hemställan, att det måtte lemnäs fullmäktige öppet att tillägga åtskilliga vilkor, då öfverlätelsen skulle äga rum, utan företagit sig att sä till sågandes på förhand bestämma alla vilkoren och endast göra riksdiskont. till verkställare af StatsUtsk:s beslut. Såsom bevis på begagnandet af denna maktfullkomlighet har jag tagit mig friheten anföra exempel från sisth riksdag. Hr von Troil har till vederläggning af mina anmärkmr i detta fall uppgifvit att fullmäktige erhållit decharge för sin förvaltning. Detta är visserligen sannt, men Hr von Troil lärer väl icke kunna neka att mycket här i verlden kan klandras, utan att man derföre kan bindas till ansvar för sina åtgärder. Möjligen skulle således händelsen här blifva densamma som med det förut omförmäldta egendomsköpet.
Försäkringsvärdet å gods och varor bestämmes efter deras värde vid afskeppningen, utrönt genom faktura eller börspris, eller, der sådana pris saknas, på annat lämpligt sätt, med tillägg af tull och alla omkostnader vid deras inköp, försäkring och afskeppning. Till detta värde må äfven, genom uttrycklig öfverenskommelse, läggas frakt, kostnader under resan, tull och öfriga utgifter i bestämmelseorten. § 202. Ar försäkring tagen å utrustningskostnader eller hyror, eller, vid försäkring af gods, å frakt och andra kostnader för detsamma, och kommer någon del af dessa utgifter att, till följd af olyckshändelse, icke utgå, vare försäkringen å denna del af den försäkrade summan förfallen. § 203. Förmodad vinst och provision anses försäkrade, endast då uttrycklig öfver enskommelse blifvit derom i försäkringsbrefvet införd. Vid försäkring af varor, med tillägg af förmodad vinst och provision, uppgifve försäkringstagaren vinsten och provisionen till vissa procent. Äro procenten ej utsatte i försäkringsbrefvet, må till grund för ersättningen antagas, då förmodad vinst skall godtgöras, högst tio, och när provision skall ersättas högst två procent af de varors försäkringsvärde, af hvilka vinsten eller provisionen beräknas. § 204. Försäkringsbref eller så kallad police bör, der ej aftalets förbehåll och vilkor annorlunda föranleda, innehålla: 1. försäkringstagarens eller hans ombuds namn; 2. det försäkrade föremålet; 3. fartygets och dess befälhafvares namn; 4. inoch utlastningsorterna; 5. när fartyg ej är bygd t på kravel eller ej är heldäckadt, så ock, när gods som försäkras, ej är lastadt under däck, bestämdt tillkännagifvande derom; 6. tiden, när fartyget kommer att afsegla eller redan afseglat; Bih. till R. St. Prot. 1862 & 1863. 7 Sami. 3 Afd. 3 Haft. 7 50 7. huruvida försäkringen gällér för resa, eller för bestämd tid, för framoch återresa, eller för ettdera; 8. försäkringssumman i svenskt mynt; 9. beloppet af den betingade förtäkringsafgiften (premien).
Medelst underdånig skrifvelse den 19 sistlidne Augusti har Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, Universitetens Kansler, anmält, att Adjunkten i Historien vid Lunds Universitet, e. o. Professoren Abraham Cronholm, uti en till Hans Kongl. Höghet inlernnad skrift anhållit, det Hans Kongl. Höghet måtte hos Eders Kongl. Majit göra underdånig hemställan om Nådig proposition till Rikets Ständer, i ändamål att för honom utverka ett årligt anslag af 1,000 Ridr, mot förbindelse å hans sida att, med. afträdande af sin nu innehafvande lärareplats såsom Historiarum Adjunkt, uteslutande egna sig åt Historiska forskningar, ämnade att sprida ljus öfver de delar af Sveriges historia, som endast till hufvuddra gen äro kända och påkalla en mera speciel utredning. Sedan Consistorium Academicum samt Filosofiska Fakulteten i Lund, till hvilkas yttrande berörde ansökning varit utställd, densamma i allmänhet förordat, och då de omfattande historiska arbeten, sökanden allaredan utgifvit, dels öfver särskilda förhållanden i Kongl. Slaj.ts Nåd. Prop. om Statsverket 18S3. 27 Nordens forntid, dels öfver provinsen Skåne, utom åtskilliga afhandlingar i tidskrifter, vittna både om flit och håg för verksamhet i den rigtning på historiens fält, han antydt, och om en större böjelse att gagna på denna väg, än genom Akademisk undervisning, har Hans Kongl. Höghet ansett sig böra till Eders Kongl. Maj:ts Nådiga bepröfvande öfverlemna Professoren Cronholms ifrågavarande anhållan. Och får jag, med anledning häraf, i underdånighet hemställa, det Eders Kongl. Maj:t behagade hos Rikets Ständer göra nådig framställning derom, att e. o. Professoren Cronholm må, sedan han från sin Akademiska lärarebefattning undfått afsked, för sin återstående lifstid komma i åtnjutande å Allmänna Indragnings-staten af 780 Riksdaler årligen, motsvarande den lön, han såsom Adjunkt vid Lunds Universitet åtnjuter, för att derigenom sättas i tillfälle egna sin arbetskraft uteslutande åt historiska forskningar i den rigtning, han angifvit.
Men i hans öga kom denna natt ingen sömn; ty den som i morgonväkten lugnande höll vallmostängeln öfver hans trötta ögonlock, den förjagade han genom att hastigt rusa upp ur stolen, der han suttit. Han ville – han vågade icke sofva. Lycklig den, som aldrig erfarit detta uppror i själen, då man fruktar för första slummerns våldsamma sprittningar och drömmens plågande bilder, då man ej en minut vågar gifva fantasien lösa tyglar, utan tvingar sig att oafbrutet och med klar besinning genomtränga förhållandena, sina egna känslor och förhoppningar. Vi veta, att hans böjelse för Lina i början varit en tillfällig sysselsättning för fantasien, ett försök på måfå att fylla den känslans tomhet, som den försvunna kärleken till hans hustru lemnat. Han var icke nybegynnare; han var derföre djerf, och då hon öfverraskad lät sitt inre framlysa, lockades hans egenkärlek att fullfölja hvad hans lättsinne begynt. Men omständigheterna hindrade honom att gå så raskt tillväga, som han börjat. Den synbara fruktan, hvarmed Lina betraktade hvarje närmande, väckte för en tid hans besinning på omständigheternas tvingande makt; men just detta tvång samt jemförelsen mellan det lif, han nu förde, och det han trodde sig hafva kunnat föra, stegrade hans missbelåtenhet med det närvarande och gaf den möjliga framtid, han målade sig, en förhöjd färgprakt. Så vexte böjelsen småningom till längtan efter det slutna paradiset. Och då förhållanden åter stämde hans sinne mildare mot den stackars Märtha, räknade han hvarje mildt ord eller smekning för en uppoffring från sin sida, ty honom stod ju sällhet till buds, och han uppoffrade den för sin pligt. Detta stämde honom småningom svärmande, gjorde honom sluten och till älskare af ostörd ensamhet; och då han såg det lätta rosenskimret på Linas kinder blifva blekare, samtidigt med den skymning, som lade sig öfver hans eget inre, så blef snart hans böjelse en lidelsens eld, ständigt närd af fantasiens fläktande vingslag. Han led nu verkligen, och då det husliga lifvet småningom blef alltmera odrägligt, och han äfven såg
Tili Ekeplanteringars anläggning intill nästa Riksdag i ett för allt, att i rnon af behofvet utgå . Till kostnader för inredningen af de åt VeterinaireInrättningen i Stockholm upplåtne Byggnader. I afräkning på StatsVerkels Skuld till Banquen T ill författaren af Svenska Folkets Historia under Konungarne af Wasa-Ätten, Strinnholm, till understöd för samma arbetes fortsättning ... Beviljad Löneersättning åt ÖfversteLieuten. de Mottoni Till Staden Nyköping, ersättning af Stads-utskylder, som skolat utgöras af den till Residence-hus för Landshöfdingen derstädes inköpte Stads-Egendom, förslagsvis Till understöd för Stamrotarne vid Westerbottens Regemente från i83o års början och intill dess det nya rotejemnkningsförslaget kan hinna upprättas, pröfvas och fastställas, en summa motsvarande den 10- tefrihets-afgift, som af de ännu icke på ständiga kneklehållet indelta Nyhemman och lägenheter erlägges, och hvartill beräknats att årligen erfordras 1,600 R:dr Till Staden Marstrand, ersättning för utgjord Inqvartering 223,623 50,955 1,432 1,000 4,373 25 13 9,000 19,266 1,1G8 5,000 23,000 5,000 32 4o 400 Sunn: Maj:ts befallning, » afgåfvo y:de HufvudTiteln. Venna Rubrik Ingående Balancer « som han likväl sedan köpte på » stället, der han sjelf bodde.
Saknar åter ryttaren nämnda kunskap, och till följd derutaf det öga och omdöme derifrån härflyta, skall lätt inträffa — utom det att utbildningen aldrig blifver hvad den kunnat — att oriktig väg vid dressyr’n anslås, och hästen skadas genom öfveransträngning, och dymedelst ytterligare försvagande af de kroppsdelar, hvilkas kraft redan förut var underlägsen. Kunskap om hästen, och detta så till inre som yttre delar, är således en grundval för dressyrn; men en god sådan erfordrar ytterligare mången egenskap hos ryttaren. Han måste förstå att aktgifva på hästens lynne för att afväga ökade fordringar på lydnad, och ega tålamod att ej af hästen begära hvad en föregående dressyr icke förberedt, enär eljest lätt framkallas ett motstånd, som, om det än öfvervinnes, dock ofta alstrar en olat, hviken måhända aldrig förgår och som på hästens hela framtida andvändbarhet kan verka förstörande. Han måste ega lugn att väl tillämpa hvad omdömet förestafvar; och slutligen måste han hafva lörvärfvat den skicklighet att han, orubbad af hästens om än våldsamma rörelser, fritt kan förfoga öfver den tygling eller hjelp han behöfver gifva. Att denna kunskap, dessa egenskaper och denna skicklighet icke utan arbete och längre öfning kunna förvärfvas, är påtagligt. Också hafva, med inseende af detta, uti främmande länder, vid kavallerioch ridskolor oaflålliga omsorger blifvit nedlagda, så väl för att dana ryttaren, som för att, i och för remontsdressyr’n, skapa skicklige stallmästare och beridare. I Sverge deremot bär denna angelägenhet vanvårdats. Och dock torde intet kavalleri — till följd af vår armés egenartade för hållanden — hafva så stort behof af mera allmänt spridd skicklighet härutinnan som det svenska, inom främmande arméer, jemnt sammandragna, kan såväl ryttarens bildning, som remonternas dressyr åt stallmästare och beridare öfverlemnas. Uti Sverge åter kan så endast vid de värfvade regementena ske.