Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Följande handlingar karteras jemväl utan förändring, ehvar eller utgifvas, efter nedannämnde grunder, nemligen; Bouppteckningar, då behållna summan utgör: från och med 5o till ioo r:dr . — ioo till och med 5ooo r:dr, för hvarje fulla ioo r:dr af hela beloppet — 5ooo till och med 5o,ooo r:dr, för hvarje fulla ioo r:dr af hela beloppet och öfver 5o,ooo r:dr, för hvarje fulla ioo r:dr af hela beloppet .. Chartor, geometriska, som utgifvas från landtmäteri-kontoret i Stockholm samt af Landtmätarne i landsorterna: för hvarje helt hemman . derunder till och med trefjerdedels hemman derunder Och beläggas ej mindre geometriska kartor, än pergaments-bref, på det sätt med karta-sigillata, att densamma påklistras handlingen, hvarvid åtminstone est de 29 8k. T:9t. 3. — i. — 6. — 5. — 24. — 4. - 16. — 3a. — 5. - företts 4. - 8. - 12. — 20. — 6. — 5. — 3. — Bevillninjs-Ulslwttets Betänkande., N:o il. så mycket af papperet jemte stämpeln bör fasfbäftas, att derå kan tecknas till livad dokument kartan hörer. Donationer, resolutioner derå, som antingen efter Vårt speciela förordnande eller allmänna författningar förlänas i gods eller penningar af allmänna medel, så vid stats-verket, som af andra publika kassor och fonder, när gåfvan i värde eller penningar går öfver 5o r:dr, förses med slämpladt papper efter sex för hundradet.
Utskottet har trott det vara en hufvudsaklig afsigt hos Lagstiftaren, att icke Grundlagen måtte skyndsammare förändras, än opinionerne hinna utvecklas. Då Grundlagen stadgar, att Riksens Ständer skola hvart 5:te år, såsom sjelf kallade, sammankomma, lärer det vara denna tidsrymd, Lagstiftaren velat utsätta för tänkesättens mognande i afseende på Lagen. Constitutions-Utskottet har således trott det vara öfverensstämmande med Regerings-Formens esprit att tydligare bestämma och till Fem år utsätta den tid efter hvilken Beslut rörande Grundlags-förändringar kunna, vare sig öfver Propositioner komne från Konungen eller Motioner väckte hos Riksens Ständers Constitutions-Utskott, fattas. Likväl är det ingalunda Utskottets mening, 240 Riksdagen 1810. att i afseende på denna Konungens och Riksens Ständers rätt en skillnad borde äga ruin vid Lagtima eller Urtima Riksdagar. Enär det blefve stadgadt, att Konung och Ständer ej må något besluta, förrän Fem år framlupit från den tid, då sådane förändringar blifvit föreslagne, vore hufvudsakeligen ingen annan förändring i den nuvarande Grundlagen gjord, än den, att Konungs och Ständers rätt i detta afseende kunde genom infallande Urtima Riksdagar blifva till högst Nio år hvilande. Utskottet fann äfven, att detta nya stadgande för ingen del borde sträcka sig längre än till Beslutet öfver Grundlagarne, icke till rättigheten att med deras förbättrande sig sysselsätta; en sak, den Utskottet ansåg såsom ett åliggande för Constitutions-Utskottet att hvarje Riksdag uppfylla. Då, enligt Utskottets ofvan framstälda tanka, ingen distinction emellan Urtima och Lagtima Riksdagar är behöflig, är mera ingen positiv anledning för handen att föreslå en inskränkning i Motionsrätten vid de Urtima Riksdagarne.
Första Classen lista öfwer wal till Ledamötsr ilti Lag-Utskottet efter Grefwe 8x>a.rre, Lrle, saint Friherrarne UkrencronL, Larl och 6npenLtzeinL, Larl, i hwilkas ställen hade blifwit utsedde : Rw Z Friherre Lilienstjerna, ^xel Uric, Landshöfding, Lommenclenr af WasaOräen. LZO Friherre ULrneK.cnv, Fullm. Friherre Wrangel, 6-rrl H.äam, Häradshöfding. 246 Friherre ^lanclerström, Lric Uuävig, Kammarherre. Sluteligen äfwen Tredje Classens Electorers lista til wal af'Ledamot i Baneo-Utffottet efter Herr von »allsten, LenZt, och befanns dertill wald: Nw 1438 Herr Uosenborg, -^nclers Ursäric. Brukspatron. Derefter anmälte Herr Grefwe» och Landtmarflalken följande afsägelser: nyssbemäldte Herr Friherre OMenstjeinLs, ifrän att wara Ledamot i Lag-Utskottet; Grefwe laube's, Lustaf, Herr 8^alZencreut8's, ^rvlä solran, ifrän allmänna Beswärs . och Oecynomie-Utffottet, Herr von 8trok.ircks, »enning r^clol^lr, ifrän Banco-Utffottet, Herr 8oops, Lustaf, ifrän dess innehafde rum bland Electorerna i andra Classen; - Den 8 ^julii. ZZ sen; i anledning af hwilka afsägelser behörige wal efter bemälte Herrar anställas skulle Derjämte tilkännagaf Herr Grefwen och Landtmarffalken, at Herr Loop aflemnat en afffrift af et utaf honom til Hans Kongl.
Nogsamt känner man, nemi. huruledes i Kongl. Svea Hofrätt Fiskalsexpeditionen utgör den del af HofR:ns kansli, hvilken betraktas såsom den egentliga plantskolan för bildande af tjenliga ämnen till ledamöter vid IlofRms dombord; och delta befordringssystem har gjort sig gällande, ända derhän att det numera hör till sällsyntheterna om någon af verkets öfriga tjenstemannapersonal befordras till ledamot derstädes, så att hvarje ung extra-ordinarie tjensteman, utrustad med egenskaper, hvilka böra låta honom hoppas fortkomst på den juridiska banan, icke ens söker, nej, han undviker alt söka inom HofR:ns kansli anställning annorstädes än vid Fiskalsexpeditionen för att icke behöfva befara, att, om han sökte sig till kanslist, derigenom anses oduglig till all annan befordran än på sin höjd till notarie, hvilken tjenstegrad står närmast ledamolsgraden. Derföre har också Kongl. Svea Hofrätt i sitt utlåt, föreslagit indragning af kanslisltjensterne, emedan, säger Hofrätten, dessa tjenster endast skulle vara renskrifvarebefattningar, och dessutom sådana, att för deras skötande icke lön på stat skulle erfordras. HofR:n har derjemte skattat notarie-sysslorne af så ringa värde, att Hof-R:n till och med föreslår, det deras innehafvare skola nedflyttas till den lägsta tjenstemanna-graden i så måtto, sorn de, jemte skyldighet att sköta notarie-göromålen, skulle ombesörja det renskri fningsarbe te, som nu åligger kanslislerne; men som Hof-R:n insett omöjligheten för notarierna att sjelfve medhinna detta bestyr, har Hof-R:n hemställt, att de skulle få biträden dertill af e. o. tjenstemän eller också ett arfvode sig anslaget, för att dermed ombesörja renskrifningen, hvarigenom HofR:n, så till sägandes, auloriserat notarierne att på enskilda biträden, öfverflytta en del af sina göromål.
Utlåtande i frågan om understöd för DykeriCommissari en Westbeck. P. 567. -— om Statsoell BancoUtskottens Skrifvelse, angående nödige medel för en projecterad Vattenledning tili Carlskrona. P. 567. — om StatsUtskottets Utlåtande rörande pension åt forre Justitieombudsmannen rn. m. Friherre Mannerheim. P. 568. — om nedannämnde Betänkanden: från Stats-och LagUtskotten, om ansvarighet för enskiltes af publike Embelsoch Tjenstemän förskingrade medel; från StalsUtskottel, i anledning af vackt fråga, att Uppbörden och Redovisningen af alla Allmänna medel måtte öfverlämnäs åt RiksgäldsContoiret, eller och delta Verk alldeles upphöra; från BevillningsUtskottet, rörande jemkning i TullBevillningen ä Rhum; från Lagutskottet; i') öfver Konungens Proposition angående upphäfvande af 8 §. i r Cap. UtsökningsBaiken, samt ändring af 3 §. i 45 Cap. MissgerningsBalken, och öfverskriften till samma Capitel och Balk; angående bestämmande af lika ansvar för LandsSecretejare och ConsistoriiNotarier, som förskingra allmänna eller enskilde medel, med hvad Lagen uti /^5 Cap.
Det är onekligen sannt, att hvar och en som talar emot idéer, som gillas och hyllas af tidsandan, skall anses hafva orätt, beskyllas för obscurantisrn och aristocratisk ensidighet. Jag vet det; men jag tror dock att hvarje rättskaffens Medborgare bör och måste underkasta sig andras omdöme, om ock eget samvete skulle jäfva det. Så är det med mig och så är det med Friherre Åkerhjelm. Jag har aldrig velat kasta någon mörk skugga på publicitetsfrågan. Min afsigt likasom min skyldighet liar blott varit att varna för de missbruk, sorn möjligen med publiciteten skulle åtfölja. Det är lagstiftarens pligt, att se hvarje nytt lagförslag ifrån alla dess sidor icke låta förleda sig af den skönaste, under glömska af de följder, som i framtiden kunde genom förslagets förhastade antagande uppstå. dra tider äro visserligen lugna, men hvarest är väl garantien alt ej andra mindre lyckliga kunna uppkomma? — För öfrigt har jag alltid er - Den 3 Februarii. kant sjelfva principenf förmåner, men vid idof nit igen hafva betänkligheter visat sig och det är på dem, jag velat fästa Ridderskapets och Adeins uppmärksamhet. Jag har aldrig yrkat ett afslag å motionen; jag har endast sökt ådagalägga, huru nödvändigt det vöre, att vid behandlingen af denna fråga, gå varsamt och med eftersinnande tillväga. Friherre Åkerhjelm har förklarat, att efter hans öfvertygelse, någon vada af elen projecterade publiciteten destomindre vore att befara, som Ridderskapets och Adelns Ledamöter sjelfve skulle komma att utdela Inträdes-billeterne för åhörarne vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar. Derom har jag i mitt åberopade anförande aldrig yttrat mig, ty jag anser detta vara en särskild detaillefråga, som tillhörer RiddarhusUtskottet att bedöma; men jag kan dock ej underlåta, att anmärka, det jag i sanning ej rätt vet, huru man skall kunna förlika den föreslagne publiciteten, hvartill man hämtat exemplet ifrån England och Frankrike, med den ifrågavarande billetutdelningen, som i sistnämnde länder alldeles icke äger rum.
Jag tror dessutom, att motion i grundlagsenlig väg icke blifvit väckt om den saken, utan att den blifvit af Gr. Cronhjelm inblandad uti frågan om taffelpenningarna. Jag anhåller, att denna anmärkning må få åtfölja återremissen. Ilr von Hohenhausen, Michael Silvius: Jag anser StatsUtsk:s betänkande böra gillas. Hvad först beträffar Cancellibetjeningen, i afseende hvarpå de flesta anmärkningarna blifvit gjorda, så delas väl de nu framställda åsigter af många, som känna deras arbete; men då endast förskott nu äro föreslagna, och arfvodena icke kunna grundlagsenligt bestämmas, förrän vid slutet af Riksdagen, till sitt fulla belopp, så anser jag Betjeningen kunna vara försäkrad, att den, då det af R. St. bestämmes, skall blifva väl belönad; och åtminstone några kunna vara bättre betjente med att uppbära en större summa på en gång. Hvad åter angår de anslag, som här äro föreslagna för Talmännen, så är det utan ali fråga, att Talmännen icke kunna vara belåtna med sådan betjening och sådana rum, som enskilda Riksdagsmän, och det beror väl på Talmännens fria vilja att afsäga sig ifrågavarande anslag; men jag anser det vara Representationen värdigt att erbjuda dem. I Frankrike, hvilket lands exempel man här oftast framställer, och hvarest representations-kostnaderna icke utgå af Statens medel, utan Representanterne sjelfve bestrida dem, har Presidenten i Depute - D c u 20 F e b r u a r i i rade Kammaren, utom ett hotel, 100,000 francs i månaden. I Norrige består Staten aflöning såväl för Ordföranden som alla öfriga Riksdagsmän. Således finner jag äfven i det fallet, helst någon förhöjning icke blifvit ifrågasatt, intet skäl för återremiss.
En Romanförläst flicka skulle kanske, i anledning af hvad jag kommit underfund med under Pappas tal, tro det allt mitt hjeltemod försakat mig, i det ögonblick han stängde dörren, och att blott en störtflod af tårar frälsat mig från att tillintetgöras af på mig rusande, svåra tankar, (man kan läsa med profit menar jag) men alldeles icke, jag var lika, om icke mer själaglad än vanligt, hvilket troligen betecknar känslolöshet, men det kan jag icke hjelpa; som jag är, så är jag. Efter en stund ringde jag på Anna, klädde mig för att gå ner och slå i kaffe åt Herrarna. När Adolf kom in, nekar jag ej att en sekund var dum och underlig – men sedan pratade och skrattade jag som vanligt, utan att någon feberaktig oro röjde det våld jag gjorde på mig – åter en romanfras, på det viset lär jag nog slutligen kunna skrifva ihop en hel Roman, hvartill tarfvas mera minne än sinne tycker jag mig i sednare tider ha funnit. Så förflöt dagen. Adolf började tala om sin afresa. Åter en sekunds oförstånd – men den sista – i den saken förstås. Andra morgonen kom Pappa åter in till mig, – Jag skulle icke vara stolt som kan säga min Pappa, min Gunla? Var så god och anmoda andra om ödmjukhet – och sade, han gick in på mitt förslag, men ville jag skulle inleda underhandlingen med Adolf, hvarföre han ock, sedan vi tillsammans frukosterat, lemnade oss unga tu allena. O hvad jag skickligt kryssade och loverade omkring orden arrende och arrendator. I den vägen äro vi qvinnor födde sjömän, det frångår jag aldrig, och en lust och glädje hade varit att såsom åsyna vittne sjelf kunna beundra min egen manövrering ej näppligen dock så stor, som den jag i all min lefnad skall känna vid åtankan af Adolfs – hvad skall jag bruka för ett ord – extas, när jag slutligen hamnade vid Ry, Pappas i hast uppkomna tryckande behof af en Arrendator derstädes, och anmodan till mig att indirekte fråga Adolf, om han vore böjd att åtaga sig en sådan befattning.
Vill man åter än mera consolidera Banken, så må de, i afseende på räntan årligen aflemnade nya obligationerne tjena till vidare accumu.- lat ion, utan verklig känning för Stats-verket, utan mera för att verkliggöra Rikets Ständers nominella garanti. Efter denna åsigt bchöfves blott, att icke döda de motsvarande oldigationerne, som stå först i nummer-ordningen. 4do Alt sorn, genom återupplifvande af ofvanberörde 1,040,000 R:dr af RiksgäldsContoiret i öfrigt efterskänkte gamla skuld, en ny tillgång för Banken vunnits, 1.000.000 deraf, under namn af reservfond, alltid i händelse af behof af Banken användes, innan någon del af Grundfondens ränta eller capital tillgripes. 5:o Att af deu til! 1 S3() års slut samlade BaDCOviusten, 3,000,000 R*.dr Banco på det sätt af Banken upplåtes. till begagnande för Rikets Ständers gjorda anslag, att kapitalet icke må lyftas, nu;u Banken deremot vid detta årets slut och derefter årligen må utgifva en, emot ungefärliga alkomsten af delta i Diskontrörelsen förräntade kapital svarande stimma, bestämd till 120,000 R:dr. Och torde detta såmedelst för Statsbidrag afsalia kapital å serskild räkning i Banken upptagas under namn af Deponerad S'ats-Jond* Banco-Utskotlets Betänkande, iV;o 64• 6:o Att Banken vid detta års slut må till Riksgälds-Contoiret utbetala det öfriga af Banco-vinsten intill i839 års slut med 3it,2i6 R:dr /j i sk. 5 rst.
Ehuru jag icke vill ingå i något svar å hvad Grel ve von Schwerin i anledning af min förut tillkännagifna förundran , för en stund sedan anfört, torde jag dock få förklara, att när yttrande rätten härstädes är fri, man älven måste kunna anmäla sin förundran öfver sådana framställningar, hvilka dertill föranleda. Jag får äfven ännu en gång erinra, att den klandrade åtgärden endast innefattade upplysning derom, att Fastighetsvärden i allmänhet blifvit så högt beräknade, att någon nedsättning Den 2 4 Martil f f. ttf. 395 derå kunde äga rum ; hvilken upplysning Landshofdingarne blott borde tillkä* nagifva åt pröfnirgsComitéerne, sorn sedermera ägde obehindrad frihet., art densamma antingen begagna eller icke. Denna åtgärd, långt iirån att vara stridande mot Grundiagarne, kan jag icke finna på minsta sätt vara klandervärd, destom ndre, som jag sä ofta hört klagas deröfver, att Regeringen icke meddelar fullständiga upp'lysningar. Herr af Brinckman : jag begärde ordet för att här framställa min redan i Bevillningsutskottet yttrade tanka, att Capitalisterne , lånctt ifrån att skada, fast hellre äto nyttige för ett Land ; men finner detta ämne af Herr Friherre Anckarsvärd så fullständigt utveckladt, att jag endast bör tillägga, det jag for min del känner manga aktningsvärda Fördringsägare, och tror att de i allmänhet böra så bedömmas, intilldess mots,attsen blifvit ådagalagd. Hvilket för Gäfdenärer, efter nu varande Författning, alldeles icke är omöjligt att tillvägabringa. Att tidens nuvarande skick, långt ifrån att aflägsna, fast hellre påkallar ett nytt Beskattnings-sätt, har jag svårt att finna j helt olika är det åtminstone mot 1810. Då utströmmade Penningar ifrån Banquen öfver hela Riket, nu indragas de ifrån allmänna Rörelsen. Då var vinsten af föregående årens lyckliga Handels - conjunctur med England ännu i behåll, och så mycket Ptnningstr, som efter .den 396 Den 2 4 Martti, f. m.
Äfven detta är j u något, som direkt eller indirekt kanske kan förmå läsarinnan att lägga sig till med en dylik behändig skizzbok. + • * Ja, ännu mycket mera vore nog att säga om teckning med blyerts och svartkrita, denna lätta och dock svåra, men i alla händelser synnerligen intressanta och tacksamma konstart, men för denna gången får det nu vara tillräckligt. Om Iduns spalter därtill upplåtas; återkommer jag en annan gång till detta kapitel om teckning och tänker då bland annat i korthet säga några ord om tuschteckning och teckning på skretppapper, två på senare tiden mycket gouterade teckningsmetoder. Till dess: au revoir! Vi fästa våra läsarinnors uppmärksamhet på nödvändigheten att nu genast förnya prenumerationen för årets sista kvartal, om de nämligen ej redan förut äro prenumeranter till årets slut. Under detta kvartal, som kommer att bjuda på mångahanda bidrag af stort intresse för alla kvinnor, erhåller också en hvar af prenumeranterna det sedan föregående år välkända rikt illustrerade julnumret med bidrag af våra förnämsta pennor, hvilket ensamt är väl värdt hela kvartalsafgiften. På tal om hvad årets sista månader komma att bjuda bedja vi ock få fästa våra läsarinnors synnerliga uppmärksamhet vid den högst spännande roman från det gamla " Kallia Syrakusa: Kypris " af A. Schneegans, som tagit sin början i vår romanbilaga; originalet är helt nyligen utkommet i Tyskland och liar där väckt ett ovanligt intresse, som vi äro fullt vissa att våra läsarinnor komma att dela. Alla kvartalsprenumeranter må därför ofördröjligen verkställa ny prenumeration på Idun och Iduns Modeoch Mönstertidning; prenumerationsprisen återfinnas på annonsbilagans första sida! Bed. Gör man en dylik skizzbok själf, kostar den ej många ören — i handeln däremot flere kronor. Sina teckningar kan man i vanlig ordning, om man så vill, fixera och i öfrigt förfara som om papperen ej vore sammanhäftade till en bok. Må- lar man i boken och vill på behörigt sätt spänna papperet, kan detta ock utan vidare olägenhet gå för sig.
Majit ellet af Rikets Ständer beviljadt anslag eller lån kan i allmänhet icke utbekommas förr, än arbétsföretagct blifvit börjadt, hvarefter utan återbetalningsskyldighet anslagna medel få, succefesivt och i mån af arbetets fortgång, lyftas vid de terminer, som i kontraktet finnas utsatta eller särskildt af Kongl. MPajit föreskrifvits; börande, såvida icke Kongl. Majit, med afseende å särskilda förhållanden, pröfvar skäligt annorlunda förordna, någon del af sådant anslag i Riksgälds-kontoret innestå, intilldess arbetet är vederbörligen afsynadt och godkändt. Lånemedel få, sedan behöriga handlingar aflémnats, ly'tas på en gång vid den tid, de som åtagit sig arbetets fullgörande sådant åstunda, såvida icke särskild föreskrift artgående tiden för lånens utbekommande blifvit meddelad. 8:o.
De iiro dock mycket syinpatiska, dessa tre viinner, hvilka utgöra klöfverbiadet, en flicka p&amp; tretton &amp; r, en yngling på femton och en liten gosse o111 sju år. Deras lekar smed vetenskapligt syfteb, deras intresse för allt, som gifver Den osökt anledning att klattra i träd eller klifra ned i diken, deras affiirsbekpmer, deras funderingar att komma sig 1ipp här i världen äro alskvärdt tecknade, om ock de bada aldrs bariien stunclqm förefalla väl brådniogna. Den tacka skildringen från en stilla landsort läses med intresse, ocli inan är glad öfver att den diiktiga .Siinon till slut npptiicker, icke precis en gulclgrufva, men en niii-a nog lika iiibringaade halsokalla och s&amp; får medel att studera, att 11 % sitt lifsinål, att blifva ~ u n savant:. en vetenskapsman. - Bokens kartonnerade oinslag lämnar icke så litet öfrigt att önska '. Origiiialet hm en i fint tontryck smakfullt utstyrd perm. Om klöfverBladets portratter göra någon rättvisa å t de båda gossarna, så har cläreinot den unga flickan fått en i hög grad fantastisk hiifviidprydnad, soin knappast kan anses förestiilla hennes rika, mörka lockar. Boken kan ined allt skäl rekominenderas åt barn f r h 12 %r. Jiiri~ko: iiiuigei~, historisk berattelse, från korstågens och den stora inongolerstoruiens tid, af A. Ohorn. Ofversattning frhn tyskan. Pris 2 kr. Vi f å har göra bekantskap med korsriddare och mongoler, kristna och inolla~nmedaner, ocli vi f % färdas Ibngt in i Asiens stepplander och göra oss förtroliga med steppfolkens seder och bruk. Hjälten i boken är en scliwabisk riddare, de11 s. k. Jiirnkonungen, som efter sin inakns dlid drager till det .Heliga landet.
[S:o 148. 7 fördelar för de svenska varor, sorn der afsätlas, ansett sig vid detta ärendes behandling böra, på sätt här nedan närmare omförmäles, endast å några färre artiklar, hvilka icke eller åtminstone mera aflägset beröra handelsförhållandena med Frankrike, besluta nedsättning uti eller frihet från nu stadgade afgifter; äfvensom Rikets Ständer till förmån för landets hufvudnäring funnit dels skälig belöning böra ega rum i gällande tullsats för artikeln bränvin och sprit, och dels lämplig tull böra åsätlas en mindre del andra nu afgiftsfria landtmannaprodukter; men för öfrigt hafva Rikets Ständer inskränkt sig till att i allmänhet biträda de af förutnämnda embetsverk föreslagna ändringar och tillägg i åtskilliga taxebestämmelser. Hvad åter angår utförselstari fen, så, och då den inkomst, som af ännu qvarvarande tullafgifter vid varors utförsel kan påräknas, är af så ringa betydenhet att den icke bör finnas vara för Statsverket oumbärlig, — då vidare sagda afgifter icke kunna ega något väsendtligt inflytande på blifvande underhandlingar om en handelsoch sjöfartstraktat med Frankrike, — samt då slutligen de fördelar för jordbruket, jemte pappers-, jernoch koppartillverkningen, saint det skydd mot afverkning af ungskog, sorn dessa tullsalser må innebära, synts ingalunda kunna uppväga den förlust samt de hinder och olägenheter af flera slag, som från deras bibehållande äro oskiljaktiga, hafva Rikets Ständer beslutat, att nuvarande tullafgifter skola afskaffas för alla de artiklar, hvilka, enligt gällande utförseltarif, ännu äro med utförseltull belagda. Jemte det Rikets Ständer härhos i underdånighet öfverlemna förslag lill tavi/ för införselslullen samt till underrättelser om hvad vid verkställighet dernj iakttagas bör, få Rikets Ständer härigenom underdånigst redogöra för de af dem sålunda deruti beslutade jemkningar. Tarifen för Införseltullen.
Folkskoleafgift Wadstena krigsmanshus-medel Riddarhusafgift Kurbusmedel Theater-representations-afgift Summa diverse verks medel R:dr '15,721: 31. 6. Inga indelta soldater finnas, utan utgör hela Länet båtsmanshåll, enligt med allmogen under den 2 Mars 1G88 nådigst sladfästadt kontrakt. Hela styrkan utgör 444 man, fördelade i följande kompanier: l:a Norrlands 2:a kompani 173 man, deraf här i Länet 109 2:a Norrlands l:a kompani 173 2:a Norrlands 2:a dito 173; deraf här 162 Summa 444, hvarförutan den af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer enligt nådiga brefvet den 10 Oktober 1848 stadfästade rotering för förut oroterad jord och för hvilken betalas vakans-afgift utgör 47 hela rotar, spridda roteandelar, tillsammans utgörande lfWffB rote, oberäknade, samt extra roleringen, enligt Kongl, brefvet den 29 Oktober 1842, 18 rotar, utom rote i spridda delar, b vars utgörande endast kommer i fråga i krigstid. Af dessa extra prestera 12 rotar hästar i stället för karlar.