Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att afgifva ett förslag i detta hänseende till ändring af grundlagarne, dertill har Lag-Utskottet icke ansett sig vara behörigt, och Utskottet önskar., alt hvad här ofvan blifvit yttradt, icke må betraglas annorlunda, än såsom ett uttryck af Utskottets egna åsigter i detta vigliga ämne, — dermed Utskottet endast åsyftat att fästa uppmärksamhet vid behofvet att i tid vara betänkt på anordningar, hvarigenom det blir möjligt att utan förhastande, men också utan oreda eller öfverdrifven omgång bringa lagverket under en ändamålsenlig behandling hos Rikets Ständer. Af flere motionärer har blifvit yrkadt, att Rikets Ständer borde vid denna Riksdag antaga och till Kongl. Maj:ts Nådiga sanction öfverlemna de nya förslagen, så väl till Civil-, som till Criminal-lag , hvarigenom ett verksamt steg till det nya lagverkets införande ansetts kunna tagas. Utskottet tror sig ej behöfva anföra många skäl för afstyrkande af en sådan åtgärd. Lagstiftarens vigtiga kall bör icke ens i de mest alldagliga ämnen Lag-Utskottets Utlåtande., N:0 l42i 15 med sorglöshet eller Öfverilning utöfvas; men då fråga är, att i ett land införa ett helt rätts-system , att i mångå af de väsentligaste föremål för hagarne; uppå nya eller ändrade grander ordna personliga rättigheter, sakförhållanden och lagskipning inom samhället, eller att sätta i verket nya theorier för brottmåfs-lägen, då tagas äfven de högsta fördringar på insigt, omsorg och nit i anspråk hos dem,. åt hvilka lagstiftande myndigheten är anförtrodd. Ått i ett så vigtigt, knappt en gångi hvarje århundrade återkommande, åliggande framgå blind vis eller utanden sorg fä 11 igas te och mest genomförda pröfning, kunde icke ens rättfärdigas genom ett allmänligen såsom trängande erkändt behof af förändring i de bestående lagarne.
Uti en från Högvördige Preste-Ståndet remitterad motion, har Hr Prosten ödman begärt, att aflidne Hof-Capeilmästaren Häffners efterlemnade enka, nu 61 år gammal och utfattig, måtte, såsom ett bevis af agtniug för hennes aflidne mans stora förtjenst vid den Svenska Kyrkosångens bringande uti ett iorhättradt skick, tilldelas en pension af 200 R:dr B:co; och får Utskottet, som instämmer uti de af motionären åberopade skäl, men tror att beloppet kan skäligen nedsättas tili hälften, tillstyrka, att en årlig pension af 100 R:dr ma för Enkan Heeffner å allmänna Indragnings-Staten uppföras. 21:0 Uti en från Högloft. Ridderskapet och Adeln remitterad motion, har Hr Hård, G. Myrkat, att han, som, enligt Rikets Ständers vid sednaste Riksdag fatlada beslut, från och med den 1 Maj 1835, fått på ex~ pectance-Stat tillträda en lön af iff Hulr, till hvars hela belopp motionären ansett sig berättigad ifrån och med den t Maj 1824, men emedlertid icke deraf fått tillgodonjuta mera än y5 R:dr årligen, mätte blifva med 100 R:dr årligen godtgjord för Skillnaden emellan de y5 R:dr, hvarmed han fått åtnöjas från 1824 lill i835, och de i^5 R:dr, som han sederme ra lått sig tillerkändaj men Utskottet får, under åberopande af de skäl Stats-Utsbottets Utlåtande, N'.o 65. i3 Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag antagit för afslag å Hr Hårds dä framställde enahanda anspråk, tillstyrka, alt motionen lemnäs utan afseende. 22:0 Uti en från Höglofl.
I afseende på de 25,ooo r:drs lånunderstöd till återuppbyggande af stadens allmänna byggnader finnes fullkomlig säkerhet genom hvad StatsUtsk. föreslagit, emedan stadens äldste skola till Riksg.cont., innan penningarna derifrån utlemnas, lemna en förbindelse å penningebeloppet, deruti de, en för, alla och alla för en, ansvara för lånesummans återbetalning, på sätt och i den ordning Utsk. vidare föreslagit; hvaremot såsom säkerhet för återbetalandet af lån till enskilda personer föreslås, att, innan lånet får lyftas, till en, under landshöfdingens ordförande, af stadens invånare utsedd committé' skall aflemnas låntagarens, till Riksg.cont. ställda, skuldebref å lånesumman, med åtecknadt bevis om första inteckningen uti tomten och den byggnad, som derå kommer att uppföras. Då inteckningen icke kan realiseras, förrän huset är färdigbygdt, är inteckningsbeviset å reversen, innan något hus ännu finnes, ingen fullkomlig säkerhet. Likväl skulle jag tro, att det är nödvändigt att såsom princip antaga, att staten icke utlånar penningar utan fullkomlig säkerhet. De exempel, vi hafva på afskrifningar, då man följt en annan grundsats, tror jag böra vara för oss tillräcklig anledning att hädanefter, vid dylika tillfällen, söka correCtiver emot dylika afskrifningar. Vi hafva redan vid denna riksdag beviljat åtskilliga afskrifningar, t. ex. för staden Borås; och vid de flesta tillfällen, då staten gått enskilda till - Den 8 Januari. 35 handa med lånunderstöd, har följden blifvit afskrifning, hvilket likväl stundom härrört från för stränga lånevilkor. I närvar, utlåt, har StatsUtsk. likväl handlat riktigt deruti, att Utsk. föreslagit sådana lånevilkor, som rimligtvis kunna uppfyllas af låntagaren. Men jag vill komma derhän, att Utsk. icke föreslagit tillräcklig säkerhet för de beviljade lånen, då det tillstyrkt, att låntagarens revers skulle vara åtföljd af åtecknadt bevis om inteckning uti ännu obvgdt hus.
General-assistans-kontoret, får Utskottet anmäla, att å dessa stater iakttagits de bland nämnde båda Verks pensionärer sedan sistförlidna riksdag inträffade förändringar, och att pensionen för Öfver-krigskommissarien Fr. Lindstedts 3:ne döttrar blifvit, enligt Rikets Ständers medgifvande, oafkortad tillagd de 2:ne ännu qvarlefvande, Thilda Carolina och Siri Aurora Lindstedt, samt att förhöjningen för den under expektanslönerna för betjeningen vid General-assistans-kontoret inbegripna spanmål blifvit beräknad till det af Rikets Ständer, genom bifallandet af 91:sta punkten af Utlåtandet Jtä 152, bestämda belopp, eller 4 R:dr 27 öre för hvarje tunna; och får Utskottet hemställa: att ifrågavarande stater må, på sätt vid föregående riksdagar iakttagits, varda af Rikets Ständer fastställda och utfärdade. Stockholm den 26 Oktober 1860. Bih. till 11. St. S*ensions-stat vid Rikets Stunders Riksgiilds-kontor. R:dr öre. Aflidne Notarien Fr. Bergmans omyndiga barn 225 Aflidne Kamereraren L. M. Lundvalls omyndiga barn Aflidne t. f. Kommissarien vid Riksgälds-kontorets kredit-sedelverk, Öfver-krigskommissarien Fr. Lindstedts 2:ne oförsörjda döttrar, Thilda Carolina och Siri Aurora Lindstedt, 225 hvardera 112 R:dr 50 öre . ... 225 Förre Bokhållaren Johan Erik Lindberg , 660 66 Aflidne Revisorn A. L. Kuhlaus enka, Anna Christina Gauman . 45 — Förre Husdrängen Anders Lundberg Aflidne Krigsrådet S. G. Ehrenstams och hans jemväl aflidna enkas, Charlotta Gripenstjernas dotter, Hedvig Aurora Eh220 renstam • . i 250 — Förre Kamereraren Alexander Biörck Tillförordnade Kamereraren vid f. d. General-assistans-kontoret 1,800 — Gustaf Grundén Anmärkning:
ConstitutionsUtskottets Memorial N;0 46, med förslag till ändring och omflyttning af 2 Mom. 56 §. Regeringsformen. Trot. Ut dr. i. 13 Sept emi. 1823. 943 N:o 47, Med föreslående af ett Tillägg i 37 §. Riksdagsordningen. N;o 48j Med åtskilliga GrundlagsändringsFörslag, åsyftande Riksd.agsiirendernas skyndsamma gång; föredrogs ånyo och godkändes att hvila till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Wid förnyad föredragning af Statsoch BancoUtskottens, den 29 sist!. Augusti, under N:o 50 afgifne, samt den 2 dennes på bordet lagde utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte betänkande, samt de dervid såsom bilagor fogade särskildte utlåtanden, rörande Rikets Penningeväsende och de dermed gemenskap egande ämnen ; biföll PresteStåndet 22 Punctens i:sta Alternativ samt 23 Puncten uti förstnämnde utlåtande, med det tillägg, att dessutom 1,200,000 Rd. B;co utgjfvas, och fördelade på 5 år, tilläggas till den i utlåtandet föreslagne summa för FastighetsLån på Landet, på det sätt, som i 23 Puncten blifvit föreslaget, och mot vilkor, att Låntagarne . årligen erlägga 2 proCent i silfver för alla Fastighetslån, som hädanefter utgå; i följd hvaraf den 24 Punctens Alternativ förfalla, och komma således enligt PresteStåndets beslut, omkring 4J0)000 Rd. B:co att i nya Fastighetslån årligen intill nästa 944 Fröt. Utur. d. 13 Septemb, 1923. Riksdag utgå, hvilka på 33^ år, genom den nämnde afbetalningen i silfver, anses blifva liqviderade.
Ehuruväl målningen af närvarande tidehvarf var isynnerhet orsaken till det allmänna pris, som »Världsföraktarn» erhöll, har jag dock anledning att förmoda, att sanningar därstädes framstälde, tjänliga för alla tidehvarf, med sällsynt styrka och på de klaraste vers skola bibehålla detta mitt mästerstycke för alla tider i en ostörd högaktning. Jag har sett flera försök att imitera detsamma, alla svaga och otillräckliga att jämföras med originalet. Hvad som isynnerhet smickrade mig som skald, var det loford, jag af Dalin erhöll. Han gaf mig det med en uppriktighet och en förnöjelse, som lyste i hans ögon. Han hade yttrat ett ständigt förakt för vårt vitterhetssällskap och dess utgifne arbeten. Han dömde fru Nordenflycht med den största orättvisa. Den préjugé, han fattat mot herdinnan i Norden och ohyfsade vers, kunde ej öfvervinnas af en Sapfo. Han mindes den förras ohylsade vers och gaf ej aktning på den senares städade språk. Hans karaktär hade icke eller någon känsla af den ömhet, som i hennes sånger isynner(het) var rådande. Dalin gjorde ej mera rättvisa åt Creutz, hvars inbillningskraft han ej kunde fatta och var honom osmaklig. Mitt snille däremot instämde till någon del med Dalin. Han igenkände sig själf, sin förlorade lyckliga ungdom i en ung skald, den han omfamnade med vänskap. Creutz saknade likväl icke beundrare, dem han skall bibehålla, så länge något snille i Sverge kan framlysa, och språket existerar. Hans Daphne hade för den närvarande tid förvärfvat honom vänner, isynnerhet bland det vackra könet, en förmån, hvaraf jag aldrig kunnat smickra mig, förnöjd att hos mitt eget hafva vunnit något anseende. En morgon då jag besökte landtmarskalken gref Fersen63, såg jag »Världsföraktarn» på hans bord. Om eftermiddagen i mitt besök hos grefvinnan fann jag Daphne på hennes sybord. Vi egde således, Creutz och jag, hvar sitt parti, hvartill vi gratulerade hvarannan, utan att någondera af oss hade lust att intränga sig i den andras.
Diskont-direktioner lemnäs vid förvaltningen och utlåningen i allmänhet af de till Handelsoch Närings-diskontfonden anslagna medel; och Utskottet, som, med afseende härå, icke kan biträda den mening, att under omförmäldta maximum skulle inbegripas de förbindelser, hvarför låntagare och acceptant må såsom hypotheksutgifvare eller löftesman häfta, men å andra sidan anser betänkligt att alldeles borttaga stadgandet om ett maximum, förnyar således sin, af två Riks-Stånd bifallna, framställning i punkten 32. Det af Utskottet i punkten 39 mom. litt. e) ibland vilkoren för medels emottagande på uppoch afskrifnings-räkning föreslagna stadgande, att »å insatta medel beräknas från och med första helgfria dag efter insättningen högst tre procent ränta, med rättighet för Fullmäktige att, efter sig företeende omständigheter, icke allenast vid samtliga eller något eller några af de särskilda Diskont-verken räntan nedsätta, dock icke under en procent, utan äfven bestämma å huru stort, på en gång innestående, belopp, ränta må räkningshafvare godtgöras; och skall allmänheten genom kungörelse i tidningarne om räntefotens förändring underrättas», är vordet gilladt af Presteoch Bonde-Stånden äfvensom af Borgare-Ståndet, likväl med den förändring, att i stället för högst tre procen. Banko-Utskottets Utlåtande N;o 48. 11 ränta borde, enligt sistnämnde Riks-Stånds mening, införas högst fyra procent ränta, men af Ridderskapet och Adeln åter r emit ler adt i den syftning, att rättighet mätte Fullmäktige lemnäs att mot högre ränta, än den af Utskottet här föreslagna, kunna genom Diskont-verken emottaga medel, att återbetalas antingen på bestämd tid eller efter viss föregången uppsägning.
I det utkast öfver riktningen af jernvägsstamlinieri riket, som General-Major Akrell pä K. M:s befallning upgjort, finnes endast den liufvudsakliga riktningen af den Skånska stambanan utpekad, men aletta utkast har nu kommit närmare sin fulländning genom de afslulade nndersökningarne. Sedan jag nu förutskickat dessa anmäknir och uplysningar, och derefter öfvergår lill updragande af en jemförelse emellan de båda omtvistade hufvudlinierna, anser jag mig böra på förhand anhålla, alt de talare, som förorda Sloekholm-Gölheborgs-banan, icke måtte» denna jemförelse se uttrycket af någon afvoghet emot sistnämnde banas anläggande. Jag hyser ingen sådan känsla, men då jag föreslagit en stambanas anläggande i annan riglning, anser jag det vara min pligt att visa dess företräden genom jemförelse med dess medtäflare. Man talar till en början om 11. Sl:rs vid sednasle Riksdag fattade beslut i afseende å Köping-Hult-banan och säger, att detta beslut innebär en förutsättning om denna banas utsträckning till Stockholm och Götheborg, Det är svårt alt bestämma, om en sådan förutsättning verkligen förefanns eller icke, men, så vidt jag kan erinra mig, grundade sig det hufvudsakliga vilkoret för R. Sl:rs bifall till ifrågavande järnvägsanläggning just pä den omständighet all denna bana utgjorde ett helt för sig, i det den sammanband vårt lands största insjöar, så att, äfven om banan icke skulle komma alt vidare förlängas, den likväl vore i ocl» för sig af ett obestridligt gagn för riket, derföre att den lättade transporten ifrån landets mest bergsbruksidkande landskap samt derjemte under 7 månader af året salle hufvudstaden i lätt och hastig förbindelse med rikets andra stad. Jag bestrider visserligen icke, att många af dem, som röstade för Köping-Hult-banan, gjorde det i akt och mening, alt få denna bana så fort som möjligt utsträckt till Stockholm och Götheborg,'men jag tror, att egentliga orsaken lill R.
Pedagogens eller Rektorns lön utgöres, utom boställsgård, af Spanmål: Tunnor Kapp. från Köping 19. 21, två tredjedelar råg och en tredjedel korn; från Hubbo, Svedvi och Sura 6. 6 4S/Br, hälften råg och hälften korn; från Rro, W. Schedwi och Malma 4. 10, hälften råg och hälften korn; Rättviksgratial — 103%7it. Kongl. Maj.ls Nåd. Skrifvelse N:o 61. 19 Penningar: 4 procent af taxeringsvärdet å dels den Rektorsgården åtföljande jord, 2 tunne1 kappland, och dels af handlanden Risings donation, 5 tunneland 13 kappland jord R:mt R:dr 49: 9. 5 procent af Ramsellska donationen „ 20: 84. Ur stadens] kassa „ „ 56: 25. Räntan å en besparad rektorslön „ „ 50: 51. Tillsammans R:mt R:dr 222. 82. Skolan eger sju donationer. Ar 1701 skänkte domprosten i Westerås doktor Douvan till Kollega vid Köpings skola 3 tunneland åker och ungefär lika mycket äng. Den Ramsellska donationens kapital har från början utgjort 666 Vä R:dr R:gs, hvaraf räntan skulle tillfalla Rektor med 25 R:dr och Kollega med 15 R:dr. Brukspatron Mich. Hising och dess hustru Margaretha Frodbohm donerade 1722 lill Rektor vid dåvarande skola 5 tunnland 10 39/oi kappland och till Kollega 3 tunnland 11 kappland åker och ängsjord inom Köpings stads område; vidare, år 1724, 1,466 dal. 21 3/1 öre silfvermynt till understöd för skolgossar, samt ytterligare 1748 dels 1,200 daler silfvermynt till understöd för skolgossar och dels en gård till boställe åt kollega, Slutligen erhöll skolan 1855, genom testamente af handlanden j. Th. Park, ett kapital af 1,000 R:dr R:mt, hvaraf räntan skulle användas till premier åt flitiga lärjungar. Såväl afkomsten af den
Herr Mattsson ä' här och har ett fruntimmer KERSTIN (springer upp). KAROLINA (i tamburdörren). du, pappa! Jag kommer strax. (Springer ut till venster.) Åh, dem hade jag glömt. Tag emot dem Åhå, ja, ja...! DAHLMAN (reser sig långsamt). (Går sakta mot fonden.) Tredje akten. Scenen som i föregående akter. Första scenen. DAHLMAN. KERSTIN. Sedan KAROLINA. DAHLMAN (i en gungstol, klädd nattrock och med en kudde under hufvudet. Ropar). Karolina! Karolina...! (Högre.) Karolina...! KERSTIN (från venster). DAHLMAN. Ville pappa något? hör hur hon går och tassar därute, men hon hör inte att jag sitter härinne och gallskriker. Ville pappa ha någonting? KERSTIN. Menniskan blir visst stendöf till slut. Jag DAHLMAN. att hon inte kan höra upp! När man talar med Det ä' detsamma nu. Men det kan reta en, ­ 110 ­ henne, hör hon mycket bra. Det ä' som om hon gaf sig fan på, att hon inte ska höra på längre håll än tre alnar. KERSTIN. DAHLMAN. KERSTIN. DAHLMAN. KERSTIN. Jag trodde pappa låg och sof, jag. Här? Nej, därinne, naturligtvis. inte af. Ä' det skuradt i pappas rum? Det visste jag DAHLMAN. stås på att slaska sta i förmiddags, medan jag var nere i fabriken ett slag, och så la' hon mattstumpar öfver, för jag inte skulle märka nå'nting. Det ä' en tro här i huset, att jag ä' så förbaskadt det går inte så lätt heller... dum och kan luras som en annan orrtupp. Men KERSTIN. Nej, men jag vet det, jag. Hon passade för Och så har du suttit här och frusit. (Känner på hans händer.) Så kall du ä'! (Går efter en pläd och Du får lof att ha på dig. Du DAHLMAN. sveper om honom.) mår väl inte illa? Åhnej.
Uti skrifvelse den 22 Februari 1834 tillkännagaf Kongl. Majit i nåder för Rikets då församlade Ständer, att Kongl. Majit, med bifall till ofvanberörde underdåniga anhållan, låtit på allmän bekostnad till trycket befordra dessa handlingar samt till hvarje län afsända 50 exemplar deraf, för att till kunnige landtman och stadsboer inom länen utdelas, hvarjemte, till beredande af ytterligare upplysningar rörande förslaget i alla dess delar, hushållningssällskapen i länen och, der sådane ej funnos, Konungens Befallningshafvande, på nådig befallning, efter noggrann granskning af samma förslag, med underdåniga utlåtanden till Kongl. Majit inkommit; och öfverlemnade Kongl. Majit, i anledning af de, uti afgifna underdåniga yttranden, emot förslaget gjorda anmärkningar, till Rikets Ständers pröfning åtskilliga mer eller mindre väsentliga förändringar och modifikationer i det nådiga förslaget. Men efter ärendets vidlyftiga och utförliga diskuterande funno Rikets Ständer sig icke kunna det framställda förslaget godkänna och antaga. Vid 4 840 och 1841 Arens riksdag framställde en motionär hos Ridderskapet och Adeln, att 5 Kapitlet Bvggninga Balken af förslaget till Allmän Civil-lag måtte varda antaget såsom särskild författning i afseende på stängselskyldigheten. Men motionären vann icke ens inom sitt eget Stånd understöd för sitt förslag, och Bonde-ståndet instämde i förkastandet af den så kallade hälften-principen, med godkännande deremot af hufvudgrunderne i gällande stängsel-förordning af den 9 Februari 1802. Sam - 8 Santmans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande M 38. mansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten yttrade derföre uti gemensamt afgifvet Betänkande i ämnet, att då förslaget saknade det stöd i allmänna tänkesättet, som vore ett vilkor för framgången af hvarje förändring utaf stadgande» af ifrågavarande beskaffenhet, vore sådant anledning för Utskotten att afstyrka bifall till ifrågavarande framställning.
Den, som vill att i tulltaxan skall införas det stadgande, att ättika, blandad med så mycket bränvin, att den icke är tyngre än vatten, skall förtullas så, som holle den halfva sin vigt alkohol, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer icke något sådant stadgande att i tulltaxan inflyta. Som denna omröstning utfallit med 69 Ja och 50 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. Hvilket Förstärkta Bevillnings-Utskottet får hos Rikets Ständer anmäla. * Stockholm den 16 Augusti 1860. Ucvillnings-Ulshollels Memorial N:o 38. J\:o 38, Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Augusti 1860, kl. 2 e. m. Memoria/, rörande verkställd omröstning, i anledning af ftiks-Standens skiljaktiga beslut, angående s tämpe!papper s-afgifte n. Sedan de i Bevillnings-Utskottcts Memorial N:o 33 framställda voteringspropositioner blifvit af Rikets Ständer godkända, har Förstärkta Bevillnings-Utskottet, jemlikt 31 § Riksdags-Ordningen, öfver dessa propositioner denna dag anställt följande omröstningar: lista omröstningen: Den, som godkänner Utskottets af tre Stånd bifallna förslag, enligt hvilket stämpelbeloppet å utnämningsbref för Riddare af Konung Carl XIIIis orden blifvit faststäldt till 40 R:dr R:mt, röstar da; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, stämpeln å utnämningsbref för Riddare af Konung Carl XIII:s orden att bestämmas till 50 R:dr, eller lika belopp med den, hvarmed utnämningsbref för Kommendörer af Kongl. Svärds-, Nordstjemeoch Wasa-orden böra förses. Då denna omröstning utfallit med 34 Ja och 85 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionen. Hulr a omröstningen:
Posse, Grefve Arvid, Motion N:o 20, angående förändring i sättet för påförande af bevillning åt enskilda sedelutgifvande banker. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 3, Utlåt. N:o 9 och Mern. N:o 13. R. St. underdån. Skrifv. N:o 94. Motion N:o 21, angående godtgörande af Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns riksdagskostnader. Stats-Utsk. Mern. N:o 5. Motion N:o 126, om anvisande af 600,000 R:dr för Malmö hospitals förflyttning till annan tjenlig plats inom Skåne. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Posse, Grefve Knut, Motion N:o 23, om beviljande af en årligt anslag å 6,000 R:dr till institutet för döfstumma i Carlskrona. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66, Mern. N:o 95 och 116. R. St. underdån. Skrifv. N:o 81. Motion N:o 142, om beviljande af ett anslag å 12,000 R:dr för till byggnad af Skeppsgosse-kasernen i Carlskrona. Stats-Utsk. Utlåt. Postportot, angående nedsättning af detsamma, m. m. Motion N:o 7. Bevilln,- Utsk. Betänk. Printzensköld, Axel Carlsson, Motion N:o 92, om pension för e. o. Kanslisten Christian Möller Alleson. Stats-Utsk. Utlåt. Proprie borgen, om upphäfvande af lagens stadganden, rörande denna. Motion N:o 49. Lag-Utsk. Betänk. Baab, Friherre Adam Christian, Motion N:o 80, om pension åt Majoren Carl Wilhelm Brauns enka, Christina Braun, född Hård af Thorestorp. StatsUtsk. Utlåt. N:o 74. R. St. underdån. Skrifv. Ramsele och Tåsjö kyrka, om anslag till väganläggning mellan.
Majit, redan under den ig Augusti 1810, till samtlige Dess Befallningshafvande aflåtit nådigt Girculaire, Det är bekant, att försök dermed i alla Län blifvit gjorda, men ett de pä de fleste ställen frugtlöst aflupit, hvilket dock hufvudsakligen torde kunna härledas dels af allmogens och de flestes farhåga för sådane företag, hvilka icke till sin större eller mindre fördelaktighet kunna på grund af någon erfarenhet bedömas, dels deraf att de skjutsande, hvilka stundom mindre beräknat de moraliska och ekooomiska olägenheterne af skjutsningen, än den tillfälliga vinsten deraf och känbarheten af det bidrag i persedlar eller contant, som da till entrepreneuren skolat utgöra, sällan kunnat förena sig om vilkoren för en sådan entreprenade, hvilka äfvenväl, då någon täflan af speculanter icke kunnat vid företagets början inträffa, och när de flesta försöken i denna väg gjordes före skjutslegans förhöjning, blifvit högt uppstegrade af de få personer, hvilka sig i sådantafseendeanmält. Uti ett af RiketsLän, der Gästgifveriskjutsen från och ared 1822 års början blif - Besv. och Ekon. Utsi • Bttänkanden. 791 vit med 27 Gästgifveriet ställd på entreprenade, på ett slä lie utan annan betalning till entrepreneuren än skjutslegan, och på de öfrige emot örliga bidrag af de skjutsskyldige, utgörande från och med 4 till och med 16 Rd:r B:co på helt hemman, eller från och med 1 till och med 4 Ridr B:co för hvarje skjutshäst om året, allt efter skjutsningstungans svårare eller lindrigare egenskap, har dock erfarenheten visat, att anstalten kunnat bära sig med vinst för entrepreneu* rerne, i följd hvaraf all anledning företer sig till förmodan, både att entreprenade. vilkoren, då de nu öfverenskomne terminerne för entreprenaden löpa till ända, skola till skjutslegans förmån kunna nedsättas, och att andre skjutslag skola finna sig hugade för enahanda öfverenskommelser.