Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dag, angåenDe upplåtanDe till 0olna förfamling af en Carlbergö JfungögårD tillföranDe jorDrpmD; 20:o af famina Dag, angåenDe neDfdttning af arrenDeafgiften för Motala brono fide ocf mjölqvarn; 2l:o af Den n jfanuart 1845, angåenDe en gåfroa af allmänna me« Del till femmanöägare inom SanDa focfen af 3pallanDö Sdn; 22:o af famina Dag, angåenDe eftergift af en iCronofogDen 21. ©. SiDim fou åDörnb etfattningödplDigfet; 23:o <xf famina bag, angåenbe ifrågajlällb ytterligare begrafningshjelp efter aflibne Sanbträntmäflaren 2llm; 24:o af famma bag, angåenbe ett ärligt unberflöb för aflibne ©eneval# SDireftören m. m. <2.
— N:o 53. i anledning af väckt fråga om understöd af allmänna medel åt Professoren m. m. Johan Hedenborg: B. III. 313. 457, 525, A. 526. — N:o 54 i anledning af väckt fråga om ersättning från Statsverket till aflidne Skeppstimmermannen J. L. Hedströms arfvingar för kontanta medel, dem Hedström i lifstiden öfverlemnat till Chefen å den sedermera förolyckade korvetteu Carlskrona: B. HI. 313, 457, 526. A. 526. — N:o 55. i anledning af väckt motion angående förvandling till penningar af persedel-skatterna: B. III. 313, 457, 526, A. 526. — N:o 56 i anledning af väckt motion om återbäring af origtig debitering af rotefrihets-afgift å hemmanet Fahlskog Nio 2: B. III. 313, 457, 526, A. 526, E. 638. — N:o 57. i anledning af motion om eftergift af f. d. Laudskamreraren S. — N:o 58. i anledning af återremiss å 6:te §:n af det i Stats Utskottets Utlåtande N:o 15 framställda förslag till förnyad Instruktion för Rikets Ständers Revisorer vid granskningen af Riksgälds-Kontorets ställning och förvaltning: B. III. 313, 457, A. 457. — N:o 59. anledning af väckt motion om befrielse från räntor och onera för Komministers-bostället N:o 1, | mantal Rätansbyn i Jemtlands Län: B. HI. 602, 640, A. 645. — N:o 60. med hemställan att Riksgälds-Kontorets, ämbetsoch Tjenstemän samt Vaktmästaren vid detta verk måtte för år 1860 bibehållas vid dem beviljad tillfällig löneförhöjning: B. HI. 603, 640. A. 645.
Blott kyssar, kyssar skulle han röfva; vid hennes sida skulle han sväfva, hans vinge skulle fläkta svalka åt hennes kinder, och då hon inslumrade, skulle han hålla vakt vid hennes hufvudgärd. Tacksamt skulle hon belöna den trogne tjenaren; om en kall vindflägt nalkades från snöbergen, skulle hon mellan de varma marmorkullarna i sitt bröst gömma den späda, ömtåliga älsklingen. Den söta mannadaggen skulle jag glömma, alla jordens blomster och deras honings-knoppar skulle jag försmå; blott de röda rosor, som växa på hennes läppar, skulle jag plocka, – plocka, och aldrig blifva mättad! – Dock lilla tjuf, din herre är icke otacksam: han erkänner värdet af din stöld, ty det gyllene rofvet och ditt rymmande ger honom en klanderlös anledning att åter besöka vår unga drottning. I ögonblicket hade jag påkastadt mig mina kläder och begaf mig lika skyndsamt åt sjön. Oförväntadt stod jag åter för den hulda, som syntes häpen och bestört öfver min åsyn, men fattade snart anledningen till min återkomst, då jag redan på afstånd visade henne, på min upplyftade hand, den bevingade rymmarn. Hon återtog honom ej ogerna; snart blef hon äfven på mitt finger varse den förlorade ringen, och blef deröfver ännu mera förskräckt. Genom tecken gjorde jag dock henne sammanhanget begripligt: jag sökte äfven låta henne förstå, att, om hon ville befria fågeln från hans kedja, hon om aftnarna tills vidare borde igensluta fönstret, samt föröfrigt för honom sorgfälligt akta alla lättare gulloch silfver-smycken, emedan den bevingade tjufven, liksom många andra af hans slägte, mycket tyckte om att bortsnappa dyrbarheter. Fågeln hade jag således återgifvit, men ringen, liksom hade han vetat om min önskan, ville ej från mitt finger. Så tätt hade han omfattat det venstra lillfingret, att jag icke utan största ansträngning hade kunnat afdraga den, – och att dertill använda mitt yttersta bemödande, dertill saknade jag verkligen all lust. Jag räckte henne handen och bad henne sjelf försöka, darrande att det skulle lyckas.
N:o 3r, i anledning af väckt fråga om utfärdande af de vid sistfövllutne Riksdag af Rikets Ständer föreslagna Handelsoch HandtverksOrdningar; samt N:o 32, i anledning af väckta frågor, rörande Näringsfriheten; * Lag-Utskottets: Nto ö6, öfver Riksdags-Fullrnägtige Herr Lars L. Alunds och Per Ericssons från Kronobergs Län Motioner orri deri ändring i 2 och 3 §, §. af 3 Cap, Arfda-Balken, att Syskonbarns rätt att, vid arftägt emellan sidoarfvingar, träda i sin aflidne Faders eller Moders ställe, mi utsträckas till syskons Barnabarn och deras afkorulingar; - Fröt. Vt drng den 12 Junii 182g* 63 Statssamt Allmanna Besvärsoch Oeconomie• Utskottens: N:o 34, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i afseende pä Ekskogarne i Riket, jemte flera i detta ämne väckta enskilda Motioner; samt StatsUt skot tets: ’N:o ir6, i anledning af väckt fräga om Molndahls Qvarnegares befrielse frän skyldigheten att, emot fastställd tull af en kappe pä tunnan, verkställa målning för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning. S. D. Vid förnyad föredragning, biföllos nedannämnde, pä bordet hvilande, Betänkanden, nemligen: Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens : N:o 27, öfver väckta frågor, rörande den sä kallade Gärdfarihandeln; och N:o 36, i anledning af gjorda anmärkningar vid Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande, N:o 43, rörande förklaring och tillägg i Kongl. Kungörelsen den 17 Mars 1824 om Oeconomiska Besigtningen ä Kyrkoherde-Boställen, m. rn. LagUtskottets: N:o 67, öfver Riksdags Fullmägtigen frän Kronobergs Län Per Ericssons Motion om inskränkning af den i 15 Cap. 5 §.
Vid föregående riksdagar hafva Rikets Ständer i flera fall medgifvit sådana utbyten af boställen mot kontant aflöning, jemte hyresersättning efter fastställd grund; och ehuru den åstadkomna utredningen icke lemnar tillfälle till en fullständig specifik framställning i ämnet, samt tiden icke heller medgifvit Kammar-kollegii och Stats-kontorets hörande, har det dock synts mig, att då hvarken det allmänna eller indelningshafvare kunna hafva annat än olägenhet af dessa boställens bibehållande till ändamål, hvilka de icke uppfylla, utväg borde sökas att i detta förhållande vinna ändring. ”Jag vågar derföre i underdånighet föreslå, att Eders Kongl.
Om R. o. Ad. skulle vilja godkänna förslaget på detta sätt, kan jag icke se, att någon öfverraskning eller någon oro inom Svenska kyrkan deraf skulle upkomma. Hvar och en egde sin frihet; men det vore ett tillfälle, dels för dem, som känna och älska det nya förslaget, att tillegna sig det, så snart K. M:t detsamma godkänut, och dels för dem, som älska det gamla, att vidblifva detta. Man har sagt, att »läsarne» icke skulle finna sig tillfredsställ - 668 de med detta förslag; jag tror dock, att de i allmänhet skulle blifva dermed belåtna, emedan jag icke från deras sida hört några anmärkningar deremot, och icke kan finna något skäl, hvarföre de skulle vara missbelåtna dermed. Att förslaget skulle möta motstånd från deu klerikala sidan, är desto mindre anledning aft antaga, som PresteStåndet antagit det vid två riksdagar. En afgjord fördel finnes åtminstone efter min öfvertygelse deruti, att om, såsom jag tror. det tillfredsställer de s. k. läsarne, bland hvilka affall från vår kyrka isynnerhet ske, så skulle affallen blifva mindre allmänna och de nuvarande separatistiska församlingarna sannolikt småningom uplösa sig. Mången af deras medlemmar skall ot vi I velak t ig t finnas benägen att återgå till den allmänna Svenska församlingen, om detta förslag antoges. Jag grundar denna tanke derpå, att jag hört separatister säga, att det är dopformulärets beskaffenhet, som föranledt dem att träda ifrån vår kyrka, och att de, om en lämplig förändring deruti vidtoges, skulle vilja återvända dit. Jag tillstyrker att K. o. Ad., med godkännande af det nya handboksförslaget med de förändringar, som PresteStåndet deruti beslutat, måtte hos K. M:t anhålla, att Högstdensamme ville låta promulgera detsamma, när K. M:t funne sådant lämpligt, men att dess antagande måtte få bero på hvarje församlings eget bestämmande. Bil. Hr Car 1 heim-Gy 11 enskjöld: Den långvariga öfverlägg ning, som redan förevarit rör:de denna fråga, visar nogsamt, huru mycket intresse K. o. Ad. hyser för densamma.
Sig nu böra göra Nådig framställning i ämnet till Rikets Ständer, på det alt erforderliga förberedande åtgärder måtte hinna vidtagas, sedan Rikets Ständer i ämnet fätlat. beslut, samt på det all Rikets Ständer, derest de, för sin del, skulle finna läroverkets bringande till stånd före nyssnämnda tid vara af vigt, jemväl måtte blifva i tillfälle att. taga under öfvervägande, huruvida medel nu kunna beredas, dels lill inlösande af Kungsgårdens nuvarande innehafvares arrenderätt för liden från den 14 Mars 1858, med i sådant afseende fordrade 45,000 R:dr, dels lill byggnader och inventarier för läroverkets räkning, enligt uppgjordt förslag, 155,000 R:dr, och dels till det från och med ar 1858 för läroverket erforderliga årliga anslag 18,000 R:dr, hvilket likväl, i den mån Kungsgården kunde till högre afkastning uppdrifvas, framdeles måhända kunde till beloppet nedsättas; och skulle, i lall förstnämnda t.vänne anslag med tillsammans 200,000 R:dr nu af Rikets Ständer beviljades, att. utgå till hälften under år 1858 och till andra hälften 1859, läroverket vara bringadt i verksamhet sednast hösten år 1860. Vid öfvervägande af denna angelägenhet hafva Rikets Ständer, efter hvad utredt blifvit rörande beskaffenheten af Kungsgården Alnarp, lika med E. K. M:t funnit lämpligt att denna Kungsgård till Landtbruks-institut användes, i följd hvaraf Rikets Ständer ock ingått i pröfning af frågorne om liden och de vilkor, hvarunder en sådan öfverlåtelse må ega rum.
Man har salt i fråga, huruvida det anslag, som här är föreslaget, borde beviljas, emedan det skulle vara en oafgjord fråga, huruvida Regeringen borde befatta sig med att förvalta de offentliga Läroverken, och man har trott denna först böra afgöras, innan medel gåfvos. Jag får dervid erinra, att sådan som vår samhällsinrättning sig nu befinner, är det verkligen Styrelsens sak, att vårda den allmänna uppfostran. Det igeniinnes till och med i vissa §§. af vår Regeringsform, t. ex. der en viss StatsSecreterare är bestämd för dylika mål. Vill man förändra detta, så måste man derom väcka fråga i ConstitutionsUtskottet. Statsoch EkonomiUtskotten hafva endast föreslagit, att gifva medel åt Läroverken, sådane de äro. Ett enda nytt, nemligen Profskolan, är det, för hvilket anslag tillika är hegardt. Allt det öfriga skulle fördelas på de gamla Läroverken. Ett skäl, hvarföre icke något borde dem beviljas, har en värd Ledamot trott vara, att inga medel i Betänkandet blifvit föreslagna åt Folkskolorne, utan endast åt de högre Läroverken. Jag bör dervid vördsamt fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att LäroverksGom - t 2l8 Den 21 Maji e. m. jnittéen , enligt hvars åsigter Konungen framställt sin Proposition, ansett undervisningen i folkskolorne vara en sak, som tillhörde hvarje menighet för sig, och ej Staten i det hela att besörja, icke allenast med afseende på denna undervisnings innehåll, utan ock derföre, att erfarenheten i mägtigare Riken, än vårt, visat omöjligheten för Staten att med sina bidrag besörja den allmänna folkundervisningen, om ej föräldrarlie inom hvarje hus, eller der de ej sjelfve kunna, för fattigdom, undervisa sina barn, menigheterna draga försorg derom. Ty föräldravården kan, i detta fall, icke af Staten ersättas hvarken i moraliskt eller pecuniairt hänseende. Napoleon gjorde ett fåfängt försök med primair-skolorne i Frankrike, men det fanns så kostsamt att det ej kunde utföras.
Dessa utgifter hafva synts Revisorerne alltför dryga, enär den egentliga sjukvården för Stationens manskap äger rum å Garnisons-sjukhuset, dit inånadtligen betydliga ersättningar för sjukt manskaps underhåll och vård utanordnas. Götheborgs Station. Räkenskaperna äro i Kongl. Kammar-rätten för båda åren granskade ulan anmärkning. De utvisa: ar 1846. år 1847. nebel. Balans från föregående året: Extra stats-anslag Baluns till påföljande år: Credit, Utgifter: Aflöning Nybyggnad oell underhåll Balans till påföljande året: Revisorerne hafva härvid ej funnit något alt erinra. Lotsoch Fyrin ^sverket. Räkenskaperna, som i Kongl. Kammar-rätten Ar 1847 med anmärkningar, utvisa: granskats för år 1846 utan oell för år 1846. år 1847. Mtebet. Balans från föregående året: Uppbörd: Ordinarie stats-anslag till Lots-verket Balans till påföljande året: Credit. Balans från föreqående året: Utgifter: Aflöning och underhåll för Lotsoch fyringsverket • » . » 112,388: 11. 4. 128,026: 6. 11. Extra statsanslag . Balans till påföljande året: Sedan Sjömans-föreningen i Drammen, genom Norska Regeringens Mariu-depasl emen t, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att två fyrar måtte varda uppförda å Svenska ön Koster eller å någon af de derintill belägna öar vid Svenska kusten, samt Kongl. Förvaltningen af Sjöärenderna i ämnet afgifvit infordradt underdånigt utlåtande, deruti Kongl. Förvaltningen, i anseende till den större fördel, jemförelsevis til! Sverige, som genom de ifrågaställda fyrbyggnaderna komme att den Norska sjöfarten tillskyndas, hemställt, att antingen endast en fyr måtte anbringas på ön Koster samt ytterligare en fyr uppföras å Fajrder på Norska sidan, eller ock att två fyrar ä ön Koster finge uppbyggas; men att hvartdera af de förenade
Län, med fästadt afseende å nuvarande slägtets korta växt samt den tillökning i kostnad och besvär, som derigenom uppkommer för Rotehållare, att anskaffa Recruter, hvilka uppgå till ”erforderlige längdmåttet af fem fot oclt åtta tum,” föreslagit, att berörde mått nedsättes till 5 fot och 6 tum, helst det icke är längd, utan kroppsstyrka och mod, i förening med vighet oell felfri växt, som utgöra de egenskaper, hvilka i synnerhet böra ifrågakomma, vid bestämmande af en Recruts mer eller mindre duglighet till krigstjenst, hvaruti Lars Rasmundsson från ofvannämnde Län, Sven Heurlin hon Kronobergs, Hans Jansson och Johan Fredrik Dahlöf ifrån Elfsborgs, Ola Jeppsson från Blekinge samt Petter Persson från Jönköpings Län instämt, 4 'Allm. Besv. och Ekon. Etsk. Utlåtande, N-o i4- under yrkande af Ola Jeppsson, att hvad som blifvit föreslaget, i afseende på soldater, äfven måtte utsträckas till båtsmän. Vid pröfningen häraf bar förekommit, alt, jemlikt 12 §. 3 Delen af Kongl. Tjenstgörings-Reglementet för Armeen af år 1819, de författningar, hvarpå detsamma sig grundar samt General-Mönstrings-Instructionen den 16 November samma år, den, som för nummer inskrifves, skall såväl vid Cavalleriet som Infanteriet, utom öfrige egenskaper, bålla en längd af minst 5 fot och '7 tum (icke såsom motionären uppgifvit 5 fot och 8 tum); dock att vid Cavalleriet växande ungdom till och med 21 års ålder får antagas till ett längdmått af 5 fot och 6 tum; och som det af erfarenheten är kändt, att bos manskap af mindre växt, icke i allmänhet kan påräknas full tjenstbarhet och styrka att bära packning och gevär samt uthärda marscher och andra med tjensten förenade ansträngningar, äfvensom någon brist på recrut-ämnen af denna storlek synes under närvarande tid icke vara att befara, så får Utskottet vördsamt hemställa, att Hans Hanssons ifrågavarande motion måtte förfalla; hvilket likväl till Rikets Högloft.
Då ofvannämnde a:ne Riks-Stånd funnit godt alt, på grund af hvad således blifvit anmärkt, tili Utskotten återförvisa detta Betänkande, har ämnet å njo kommit under öfvervägande; och förmoda Utskotten, att den anmärkta stridigheten emellan förevarande Utlåtande och Utskottens, under N:o 31, afgifna, lärer finnas undanröjd, sedan Utskotten i förnyadt Utlåtande af den 4 nästJiJne Augusti, under N:o 55, ansett sig böra tillstyrka underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att de vid sista Riksdagen föreslagna Handelsoch Ilandtverks-Ordningar måtte såsom gällande Lag varda utfärdade. Utskotten finna sig ock föranlåtna, att här upprepa den öfvertygelse de redan •yttrat, alt ändamålet med de af Herr Lefrén, med flere, väckta motioner, åsyftande en allmännare frihet i handel och näringar, skall i det närmaste blifva uppfylldt, så vida Kongl. Maj:t, med bifall till ifrågavaran - iLagt. Allm. Bent.- o. Oea.-UisJ;. Uti. If:o 65. 3 de underdåniga framställning, i Nåder behagar till efterlefnad fastställa de nya Handelsoch Handtverks Ordningarne; men Utskotten anse sig ieke ega skäl att föreslå införandet af någon annan eller mera utsträckt Näringsfrihet, än samma förslag innehålla; äfvensom Utskotten förmoda det icke hafva tillhört dem att, utöfver motionernes syftemål och lydelse, ingå i speciel granskning af förslagen, eller deri föreslå tillägg och förändringar.
St. blifvit fattade i bränvinsfrågan, äro tillräckliga att åberopa för ådagaläggande deraf, att denna motion icke lagligen kan blifva föremål för R. St:rs behandling. R. St. hafva nemi. beslutat, dels att inga brännerier få existera, som icke tillverka minst 300 kannor om dagen, dels att hvarje kanna bränvin skall beskattas med 60 öre, dels att kontrollör skall närvara vid alla brännerier för att tillse upmätningen af bränvinet. Om man nu skulle medgifva ett undantag för de fall, som motionären här afsett, skulle ovikorligeu ettdera af nämnde beslut komma att uprifvas. De nu omhandlade brännerierua kunna nemi. icke åstadkomma någon tillverkning, som öfverstiger 100 å 130 kannor per dag. Mig synes således att här icke är af nöden att tala om lämpligheten eller olämpligheten af det framstälda förslaget, emedan R. D en 16 Oktober. 255 St. redan förut afgjort samma sak, och man, jemlikt Riksd.Ordms bestämda föreskrift, numera icke kan i denna fråga fatta något derifrån afvikande beslut. Skulle dock, hvad jag icke vill förmoda, H. Exc. Hr Gr:n och Landlm. finna sig föranlåten att framställa propos. i frågan, får jag anhålla att R. o. Ad. måtte afslå Betänk:t. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Utan att ingå uti så vidlyftig diskussion af frågan som Hr Hjärne, får jag, för min del, förklara, det jag är temligen öfvertygad, att Landtm, icke kommer att framställa propos. å förev:de förslag. Om likväl en sådan framställning skulle komme att ega ruin, anhåller äfven jag att R. o. Ad. måtte afslå Betänkit. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. H. Gr. o. Landtm.: »Det förslag, som Sammansatta Utsk:t här framställt, innehåller, att under år 1861 skulle nu gällande Bränvinsförfattning fortfara att för mindre brännerier lända till efterrättelse, endast med ändring i alside å afverkningsberäkningen.
^C3 nit oell fråga uppstod om ett nytt Biskopshus, förklarades genom Kongl. Brefvet den 19 Junii 1806, alt Biskoppen i Götheborg vore berättigad antingen till Boställshus eller hushyra, samt att det då ansågs bäst och med ändamålet närmast öfverensstämmande att, lill dess billigare inköpspris på ett dertill passande hus kunde erhållas, en hushyra af 'Teo R:dr årligen tilldelades Biskoppen af den behållning utaf besparde Pastoralier och Assecuranccn för det afbrände Biskopshuset, som i Götheborgs Ränteri blifvit insatt, tillika med hvad söm influtit för den då försålde Tomten efter gamla Biskopshuset jemte den ytterligare besparing af Pastoralier, som kunde väntas; Och som Riksens Ständer först vid 1815 års Riksdag genom underdånig skrifvelse elen 8 Augusti anhållit, att berörde hushyra målto uppföras å Allmänna Indragnings-Slaten samt derefter vid 1818 års Riksdag i underdånighet anmält sig anse denna hushyra böra upphöra sedan Biskop Vingård afjidit, .har Kongl. Majit under den 3 Fe. bruarii oell 3o December 1819 samt t Mars 1820, enär rättigheten till Boställe för Biskopen i Götheborg, såsom ofvanberördt är, från äldre tider vore bestämd bifallit inköp af ett dertill föreslaget hus och allvist köpeskillingen dels å Stais* Véir 764 S t a ts-U t sko tte ts Betänk an den. kets Öfverskotts-medel, dels å ArbetshusFonden, med förklarande derjemte, att Tomten efter förra Biskopshuset skulle försäljas, enär coujuncturen lemnade dertill tillfälle och den derföre inflytande köpeskillingen jemte den tillgång, som framdeles kan erhållas af Säteriet Sannegården, då framlidne Biskopen Lambergs arfvingars besittningsrätt upphör, ber Stats-Verket tillgodokomma. Och som
Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets, den 5 dennes, under N:o 341, af» gifna och, den 7 derpåföljde e. m., på bordet lagda Utlåtande öfver Herr Landtmarskalkens och Talmännens samt Herr Ordförandens i Stats-Utskoltet förslag till vedergällning för Hemliga Utskottets Cancellie och yaktbetjening. S. D. Vid förnyad föredragning af Be» villnings-, I-agsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Uiskottens, den 5 sistlidne November, under Nio 27, aflåtna och, den 25 i samma månad e. m., på bordet lagda Memorial, med förslag till sammanjernkning af Riks-Står.dens heslut, i fråga om brännvirisbrännings-rättigheten , saint till Voteririgspropositioner, i afseende på grunderna för 28 Proc. Utdrag den il December 182g. nammie rättighets beskattning; fann Ridder^ skåpet och Adeln för godt bifalla hvad Ut' skotten i nämnde Memorial hemställt och till—• styrkt; likväl med undantag af 2 Art. 2 §., samt 2 Art. 11, nu 10 i afseende hvarå Ridderskapet och Adeln, under förblifvande vid dess derutinnan redan fattade beslut, godkände de af Eevillnings-Utskottet föreslagna Voterings-propositioner; dock biföll Ridderskapet och Adeln det i 2 Art. a §■ intagna stadgande om hvad som iakttagas bör, då någon vill begagna sig af ett nytt, annorlunda beskalfadt brännvinsredskap. S, I). Remitterades till Constitutions■ Ut slottet : Kongl. Majtts, den 5 dennes, aflatna och, denna dag f. m-, till Ridderskapet och Adeln ankomne Nådiga Proposition till Rikets Stander, angående ett tillägg vid 88 §. Regerings-Formen. Från Högvördige PresteStåndet* S. D. Föredrogs och remitterades till Constitutions• Utskottet: Prot. TJldrag den il December 1819. 29 1:0
Prot. 1853—1854. 8 Sami. 14 Haft. % 10 Allmänna Besvärs• och Ekonomi-Utskottets Betänkande, IS:o 71. gift, som blefve en följd af förhöjningen i skjutslegan, hvadan ett förslagsanslag till sådane utgifter ställdes till Kongl. Maj:ts disposition; fördenskull och som Utskottet icke kan dela motionärens förmenande, att dagtraktamenterne uti sed naste Rese-reglemente blifvit bestämde högre än sorn erfordras, för att hetäcka utgifterne för lefnadskostnaden under resorne, får Utskottet afstyrka den del af motionen, som afser nedsättning i de antal hästar, hvilka för de sex första klasserne i 1851 års nådiga Rese reglemente äro bestämde. Beträffande åter motionärens framställning om utverkande af en föreskrift, att då regulier ångfart finnes emellan de ställen, från och till hvilka embetseller tjensteman i tjenste-ärender skall färdas, rese-ersättning derefter borde beräknas; så, enär begagnande af ångfartygs-lägenhet vid resor i tjensten understundom kan vara förenadt med hinder och uppehåll, som kunna föranleda dertill, att embetsoch tjensteman icke kan i rätt tid å bestämmelse-orten sig infinna, finner Utskottet sig icke kunna tillstyrka en sådan föreskrift, utan hemställer, att jemväl ifrågavarande framställning må lemnäs utan afseende. Stockholm den 16 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 72. ii H:o 72. Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Mars 1854, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, om Tullstämpel-af giftens nedsättning eller upphörande.