Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets förordnande i hörsamhet fullgöra. Enligt den af Riksens Högloft. Ständer faststälde plan, skulle Realisationen med 4:dels devalvation, och de wilkor nämde plan innehäller, efter förmodan är 1801 kunna företagas. Hemliga Utskottets till Banco-Utskot. tet under d. 4 Junii utfärdade Protocolls - Utdrag, (se Bil. N:o 1.) innehöll emedlertid, ibland flere till Lenna plan hörande omständigheter, bet borbe Banco-Lullmägtige enär Banque» funne sig i 4794 Den zo October. tillstånd att kunna utsatta tiben till Realisationens företagande, sadant hos Longi. Majrt. L underdånighet anmäla. Berörde af Riksens Ständer hestntnc plan (se Bil. N:v 2) tlcf uti IZO2 ärs Reglemente af BancoUtikvtkct till Banco - gullmägn'ges nogaste efterrättelse bifogad, hwarsimkc lltssoltet lili Reglementets 24 Z purade sig: bet an för detta Reglementes författande mycket inskränkt tid, samt swarighctcn att med någon stags pålitlighet kunna inse allt, hwad derwid bordt komma under öswerwägande, ej hade tillåtit Utskottet, att angående den saststälde Credit-Sedlarncs Realisation sig mera bestämdt kunna utlåta. Alla förut angående Banco-Förwaltningen mcdöclte Stadgar och .förordnanden som ej igenom senare Författningar undergått någon Förändring, bleswo an ytterligare till ofelbart iakttagande förnyade och pä det kraftigaste stad-fastade. Uppå BancoFullmägtiges nit, omtanka sch rådighet skulle ankomma, att uti Författningarnas tillämpning och wärkställighet, förskaffa den nytta, som med dem warit pasystad. I följe deraf warpet ej eller Banco - Fullmägtigc tillätit att uturaktläta, hwad igor ärs, i sin fulla kraft bibchällna Reglemente (se Bil.
Stad, eller sedermera borde äfven reparteras. på Häradet, sorn genom utflyttningen hade vunnit ökade utvägar, och i de allmänna Anläggningarnes underhäll, sedan dess Industri hade stigit, måste hafva ett större Interesse. För påbjudandet af alla Författningar, som förändra Individuers förhållanden till Staten bör en sådan jemkning vara ett oskiljaktigt vilkor. Den 3 3 December. 469 I fall Riksens Höglofl. Ständer anse tiden vara kommen, då de band, som fjettra idogheten böra lossas, så blifver nödvändigt att 3:dje och 4:de Cap, Handels Balken undergå förändring: I anledning hvaraf jag får anhålla , att detta yttrande blifver Remitteradt, så väl till Lag-, 50m Oeconomie och Besvärs-Utskotten. —• Lades på bordet. Grefve Mörner, Axel Otto, anförde skrifteligen: Inför Höglbfl Ridderskapet och Adeln behöfver jag ej skildra den förlägenhet, hvaruti Allmänheten befinner sig i anseende till Penninge-rörelsen, allt ifrån den tid då de särskildte Discontverk upphörde att betala sina utelöpande obligationer, och Banquen vägrade att inlösa de, uppå densamma stälde Assignationer. Det är denna allmänna förlägenhet, som föranledt Riksens Ständers sammankallande,och dess afhjelpande är säkert det ändamål, som framför alla bör söka vinnas. Allmänheten som sett Riksens Ständerunder en månad vara församlade, torde redan vara i förväntan, att erfara något Resultat af dess åtgärder. Att något i detta ämne ännu ej blifvit företagit, mindre afgjort, torde härleda sig derifrån, att Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition om en Finance-Plan, ej förr än förleden vecka kommit Riksens Stan - 470 Den 23 December. der tillhanda; men sedan denna blifvit öfverlemnad, torde fullkomlig anledning vara, att, med den största skyndsamhet, bringa till öfverläggning och beslut, hvad som rörer återförandet af Discont-Sedlarnes förlorade Credit.
Vi hade då stått, i afseende på den nya marinkraften för öpna sjön, ungefär på samma ståndpunkt i utveckling som vår östra granne. Ingen Amiral, Engelsk eller Fransk, skulle numera vilja åtaga, sig att med en flotta af 12 segelskepp blockera Carlskrona, om vi på vår sida ibland vår till antal underlägsna flotta räknade 2 å 3 fullgoda ångskepp, ty den fiendtliga Amiralen hade då att befara, att en enda stiltjedag kunde göra honom alltför mycket underlägsen. Den som saknar en ånglinieflotta har, enligt min öfvertygelse, icke tillräcklig makt, under nuv:de förhållanden, att göra och skydda en landstigning på vår Östersjökust och tillika blockera Carlskrona samt hålla vår flotta der instängd, icke en gång såsom egare af den stora segelskeppsflotta som Ryssland kan disponera, så länge deribland ej räknas ett temligen betydligt antal ångskepp. Ryssland, om denna vänskapliga sjömakt skulle hysa fiendtliga tankar mot oss, måste derföre intaga en afvakt nde ställning tillsvidare, men hinner den att få allt för stort försprång, så vore det ett förbiseende på vår sida, som kunde hafva högst betänkliga följder. Med den ångkanonslupsflotla som Ryssland redan med ansträngda krafter förskaffat sig, tror jag heller icke att denna makt åsyftar annat än sjelfförsvar, men anser den alltför svag att derpå bygga eröfringsplaner. Vi hafva således nu ett serdeles gynnsamt tillfälle, att äfven vi skapa en, för vårt sjelfförsvar, respektabel ångflotta, eftersom vår supponerade blifvande fiende äfven är nybörjare, hvad anfallsförmågan på öpna sjön beträffar. Historien lärer oss att staters, med vidsträckta sjökuster, politiska storhet bör mätas efter deras förmåga att uprätthålla sitt maritima anseende och välde på sjön; faller anseendet som sjömakt så faller ock nationen till föga. Så föll Spaniens storhet med dess oöfvervinnerliga Armadas skeppsbrott, och England, som, derförinnan en oansenlig makt, tviflade på en flottas värnande kraft, har växt till så, att dess armar omfatta jorden, endast och allenast genom dess trögna hängifvenhet åt hafvet.
För åstadkommande af någon förminskning af det vid BankoDiskont-Verket i kassa varande belopp, förordnade Fullmägtige, den 19 nästlidne Juli, dels att, från oell med den 1 derpåföljde Augusti och tills vidare, räntan för de å deposit-räkning vid samtlige Diskont-Verken ingående medel skulle utgöra, för insättning ä tre månaders uppsägning 34 procent oell för insättning å ö månaders uppsägning 44 procent, efter år räknadt, dels att alla depositions-bevis, löpande med högre ränta, än den nu bestämda, genast borde till betalning uppsägas oell dels att å medel på uppoch afskrifnings-räkning vid Banko-Diskont-verket skulle från och med sistnämnda dag och tills vidare godtgöras allenast två procent ränta. Som vid Låne-Kontoren, hvarest, med undantag af LåneKontoret i Malmö, ett jemnförelsevis ganska ringa belopp funnes å uppoch afskrifnings-räkning innestående, ansågo Fullmägtige sig då ej böra besluta angående nedsättning af räntan å omförmälda räkning, enär de emottagne medlen med fördel kunde i utlånings-rörelsen derstädes användas. Nedsättning af räntan å deposit-räkning vid samtliga Diskont-Verken var deremot påkallad af nödvändigheten att förekomma det missbruk, som eljest sannolikt kommit att äga rum, genom insättning vid Låne-Kontoren af I do af Götheborgs Låne-kontor i låno-rörelsen använde medel äro Inberäknade de från uppoch afskrifnings-räkningen i Stockholm förskjutna 300,000 R:dr Riksmynt. Manta a depontoch uppoch afskrifning s-räkningarne. 60 Om rättighet för Riksgäldskontoret att a deposit-r åkning i Ranken insätta ägande kassa-behallningar. medel, som vid Banko-Diskont-Verket endast mot lägre ränta emottagits. § 60. Redan under vanliga förhållanden har Rikets Ständers Riksgälds-kontor stora kassa-behållningar, hvilka, intilldess desamma erfordras för sina behöriga ändamål, af Riksgälds-kontoret förräntas.
Af denna ordalydelse torde dock svårligen kunna dragas den slutföljd, att införandet af ett inhemskt fondsystem vore den nu ifrågavarande upplåningens hufvudändamål. En för Statens räkning företagen upplåning kan nemligen icke tänkas vara företagen endast i ändamål att upplåna penningar, d. v. s. för att skuldsätta Staten, eller att införa ett inrikes statslånesystem. Skuldsättningen måste således hafva något annat ändamål. Den åberopade paragrafens innehåll visar ock, att tvänne särskilda syftemål med förevarande upplåning varit afsedda, nemligen det ena att bereda tillgång att småningom förvandla den utländska statsskulden till inhemsk, det andra att anskaffa medel för utförande af större produktiva arbetsföretag. För vinnande Stats-Utskottets Utlåtande iV:o 22. ;i vinnande af dessa mål hade Rikets Ständer beslutat att inom landet skuldsätta Staten oell såmedelst grundlägga ett »inhemskt stats lånesy stein». Ett oeftergifligt vilkor, hvarunder denna skuldsättning skidle få ega rum, var dock, att penningarne borde inom riket blifva att tillgå mot ett pris, som icke öfverstege kostnaden för det under år 1860 utrikes upptagna lån. Detta vilkor innefattade likväl icke något hinder för Fullmägtige att för sjefva upplåningen begagna den method, som, enligt deras åsigt, vore mest lämplig för upplåningens framgång. Kunde penningar inom landet erhållas till ett sådant pris, så stod det Fullmägtige öppet att begagna hvilken lånemethod, sorn dem bäst syntes; och på alla dessa skäl anser sig Utskottet icke kunna lägga Fullmägtige till last, att den så kallade »subskriptions-methoden» under förhanden varande förhållanden ej blifvit vid denna upplåning begagnad.
Dessa celler äro alltså egentligen ämnade för straff-fångar, men Styrelsen öfver Fängelser och Arbetsinrättningar i riket har, uppå derom gjord hemställan, tillåtit, att dessa celler må begagnas jemväl för de ransakningsfångar, Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande kan finna skäligt låta der insätta, så vidt utrymmet sådant medgifver. Bredvid Kungsbacka stad, å Fjäre härads tingställe Skantsen, kommer alt uppföras ett för staden och häradet gemensamt fängelse med 6 celler, till hvilken byggnad anslag af allmänna medel påräknas. Kunde dylika cellfängelser blifva uppförda öfver allt, der häkten böra finnas, vore med temlig säkerhet att emotse, det fångantalet skulle år efter år aftaga, och knappast torde det inträffa, som nu är händelsen, att fångar, som böra lill fästning förflyttas, i årtal uppehålla ransakningen och sedan verkställigheten, den sednare derigenom att de undandraga sig kyrkoplikten, och öfver de beslut, som i anledning deraf för hvarje gång meddelas, fullfölja talan genom alla instanser. De häktades antal har, efter afdrag af transportfångar och för skuld bysalle personer, varit: För undergående a!' ransakning, långelse För lösdrifveri och vid vatten och bröd försvarslöshet. samt enkelt fängelse. 7 Kostnaderna för fångvården hafva uppgått: År '1848 till 13,678: 44. - »1849 » 6,199: 37. o. » 1850 » 7,434: 14. io. Summa 37,313: — 4. och alltså i medeltäl 9,104: 16. l. Vid jemförelse med nästföregående sex år visar sig sålunda, att både de för brott tilltalades och de lösdrifvandes antal betydligen aftagit under dessa 3:ne år och att fångkostnaderne äfven minskats.
1885 drog hon sig derinitift tillbaka från scenen. Gounod, Thomas och andra komponister skrefvo för henne de kvinnliga hufvudrollerna i sina verk. I synnerhet protegerades hon af Gounod. Bland hennes triumfroller nämnas Isabella i » Zampa », Chérubin i » Figaros bröllop », Pamina i » Trollflöjten », Juliai » R o m e o och Julia », Margareta i » Hugenotterna », Ophelia i » Hamlet, » Zerlina i » Don Juan » o c h Margareta i » Faust », m e d hvilken hon vann europeiskt rykte. IDUN 1895 » Konung Oscar ombord på Drotti, den stora grupp, s o m Svenska panoptikon låtit anordna i Konstföreningens lokal vid Kungsträdgården (f. d. Blanches konstsalong), är nu i det närmaste fullbordad o c h öppnas o m några dagar för allmänheten,. hvilken helt visst med intresse skall skynda att ta den nya sevärdheten i skärskådande. - g e s - Teater och musik. Djurgårdsteatern. Till den ansenliga raden af utländska gäster, s o m i dessa senaste tider besökt vår vackra, sommarljusa hufvudstad, spanjorer, rumäner, amerikanare, tyskar och hvad de nu nämnas månde, o c h hvilka verksamt bidragit till vår underhållning o c h till färg o c h stämning i vårt friluftslif, har nu k o m m i t en n y notabel långresande. » Texas Jack » — så lyder hans förtroliga namn, o c h han säges ha gjort det namnet synnerligen populärt, ej blott i sitt stora transatlantiska fosterland, utan äfven på vidsträckta resor rundt all världen. Och det mottagande, han redan från första ögonblicket rönte af stockholmspubliken, synes borga för, att den ursprunglige gentlemannen från Texas äfven här skall förvärfva en vidsträckt vänkrets. Ja, det bebådade amerikanska lustspelet — ty o m det är det frågan — gjorde obetingad succés på måndagspremiéren. Det är också lustigt, lifligt, burleskt, en g o d portion grofkornigt här och hvar, men uppfriskande o c h harmlöst.
Det är visserligen en riklig princip i all brottmålslagstiftning, att ett gröfre brott, ett farligare störande af den borgerliga ordningen, kräfver ett hårdare straff än en mindre förseelse, men att utsträcka en sådan gradation till de barn, som äro frukter af mer eller mindre osedliga förhållanden, är orimligt. Jag har föreställt mig, att LagUtsk. vid förslagets upgörande afsett det lagförslag i samma ämne, som af Lagberedningen afgifvits, men härvid företer sig den väsendtliga skilnad, alt Lagberedningen handlat conseqvenl, emedan i dess förslag till StraffBalk ej stadgas något ansvar för qvinnas olofliga umgänge med man, så vida det ej sker under förut nämnde graverande omständigheter. Jag har icke hört omtalas, att något sådant förslag f. n. skulle vara å bane och anser det icke heller vara skäligt alt göra någon dylik förändring i Sveriges lag, så länge det 6:te budet i Guds lag qvarstår. Man har, till stöd för den åsigt, som af LagUtsk. i denna fråga hyllas, andragit, att de oskyldiga barnen icke böra lida för eias föräldrars missgerningar. Att sådant är hårdt, mäste medifvas, men att i allmänhet vilja afhjelpa alla de följder, som härllyta från föräldrarnes mer eller mindre osedliga förhållanden, löör vara fruktlöst och leder in på en filantropisk väg, som ej har agon utgång. Utsk. har sagt, alt de oäkta barnens rätt att erhålla andel i moders qvarlåtenskap grundar sig på blodsförvandtskapel. Jag kan icke finna annai än att, då fadren står i samma blodsförvandtskap lill barnet, som modren, del oäkta barnet borde erhålla lika rätt till faders qvarlåtenskap, som till moders. Man har häremot invändt, att det i allmänhet möter stora svårigheter att bevisa, hvem sorn är barnafader, och att således ifrågasatta rätts utsträckning jemväl lill faders qvarlåtenskap skulle föda af sig en mängd tvister. Men bör man väl afskära en rättighet, för det att densamma är svår att i bevis leda? Bör man icke fast heldre öfverlemna omsorgen om rättighetens styrkande åt den, som af denna rättighet vill sig begagna?
Herr Friherre Ludvig Boije har, uti ett af Ridderskapet och Adeln tHl Lag-Utskottet remitteradt anförande, gjort den framställning, hurusom, med minne af de fördelar, sorn i fordna tider tillfallit vårt fädernesland, derigenom, att utländske män hit inflyttat, hvilka dels genom kunskaper och personliga förtjenster och dels genom medförde capital bidragit till våra näringars uppkomst och befrämjande, man icke kunde undgå alt finna den brist i vår lagstiftning, som vållade, all Sverige nu mera vore tillslutet för det fria inträde , som andra nationer voro angelägne att lemna åt all utländsk förtjenst. Kongl. Majit egde väl magt alt tillåta utländske män att sig här i Riket bosätta; men detta tillstånd åtföljdes derföre icke af alla de rättigheter, som tillhöra infödd Svensk man; och Herr Friherren ansåg sig af sådan orsak böra föreslå, att en allmän lag måtte antagas och utfärdas, af innehåll: att hvarje utländsk man, som vill sig här i Riket nedsätta fch är försedd med bevis om god frejd, md, utan serskddt tillstånd, va~ 4 Leg-Vhkmets Ett. N\o 36. ra dertill berättigad, samt att hvarje sädan man, som här i landet varit bosatt i fem år, må anses derigenom hafva förvärfvat naturalisation, samt alltså berättigad, att tillgodonjuta alla de förmoner , som infödd Svensk man lagligen tillkomma. -« Utskottet har tagit denna motion i öfvervägande; men emedan förra delen af Herr Friherre Boijes förslag, eller angående rättighet lör utländsk man att sig här i Riket nedsätta, efter Utskottets förmenande, innefattar ett sådant ämne, hvilket egentligen utgör föremål, icke för den allmänna civil-lagen, utan för ordningseller police-stadgar, de der kunna behöfva lämpas efter olika förhållanden, på olika tider och orter, och i hvilken fråga det synes ankomma på Kongl.
16) Domhafvanden i Edsbergs och Lekebergs m. fl. härader för vägran att ordna häradernes arkifver (forts, från sista berättelsen) 22. 17) Kämnersrättens i Malmö Ordförande för dröjsmål med aflemnande af ransakning öfver en häktad person — 18) Domhafvanden i Marks härad för häktade personers lösgifvande, efter det de blifvit sakfällde, men innan de undergått straff — Om bysättning för löpande förskrifning, ställd på längre förfallotid än tolf månader 23. „ sid. Om rätta beloppet af en förhöjning i Konsulstaxan för Svenska och Norrska Generalkonsuln i Abo (forts, från sista berätt.) 26. Om det af Juslitiä-Borgmästaren i Göteborg utöfvade befäl öfver der varande Stadssoldater (forts, från sista berätt.) — Om Kongl. Svea Hofrätts arkif (forts, från 1849 års berätt.) — Bemärkelsen af hvad iagen kallar medgift eller hemföljd 27. Huru bör i ansökan om inteckning fastigheten, som skall intccknas, vara uppgifven? Och är fastighet såld, innan salubref är utfärdadt? 29. Kan myndig sons fordran hos fader äga förmånsrätt såsom barnaarf, utan att fadren såsom förmyndare åsamkat sig skulden? 31. Kan gäldenärs egendom i Sverige utmätas, under det han i Norrige befinnes försatt i konkurstillstånd? 33. Kan en fordringsägare i konkurs genom öfriga borgenärers beslut förmenas att utsöka gäldenärens fordringar? - • 36. Skall en ansökan om inteckning pröfvas i det skick, den vid ansökningens ingifvande befanns, och kan sökanden icke utan förnyad ansökning njuta till godo en för honom före sakens afgörande uppkommen fördel? 37. Ytterligare anmärkningar i frågan, huruvida fastighetsköp må anses afslutadt, innan salubref är utgifvet — Om de s. k. Trippiska godsen i Halland 40. Om årets embetsresa jemte reflexioner om straffade brottslingars förbättring 49.
Den har varit alldeles nödvändig och synes betydlig vinst deraf härflyta. Före den berörda organisationen hade flera Officers-beslällningar blifvit lediga, emedan den inskränkta utsigten till befordran, afhöll sökande till desamma. Nu äger reg:!el surnumeraire, och secund-chefcn samt majorerne äro skiljde frän squadronerne, hvilket är högst nödvändigt i afseende å den tillsyn, som åligger regits-befälet att öfver underlydande utöfva; —före reorganisalionen, var Lifgardet lill häst det enda cavalleri-regde, der detta förhållande ännu ägde rum. De sedan är 1841 skedda organisationer, hafva tillvägabragt en minskning i det hela af närmare 20,000 r:dr årligen i kostnaden för regitet, på sätt det proposm bifogade prot. utvisar. Den 30 November f. m. 53 För fourageringen af cavalleriets och artilleriets hästar, anmärker Hr Grefven att utöfver förslagsanslaget en tillökning begäres af 5,923 r.dr, under det foderprisen, särdeles på hö, synas hafva betydligt fallit. Förändradt åkerbrukssält i Skåne har vållat, att prisen å alla foder-artiklar betydligt stegrats, så alt rationen der, i år, för Wendes artilleri-reg:les hästar kostat 204 r:dr 17 sk., oell förlidet år 196 r:dr 28 sk. 10 r.st. Sqvadrons-cheferne vid Kronprinsens hussar-reg:te hafva blott begärt 12 r;dr 12 sk. tillökning i nu sedan 1816 gällande rations-pris, så att deras rationel' skulle belöpa sig till blott 89 r:dr 44 sk., och skulle denna tillökning för deras 537 nummerhästar uppgå lill r:dr 6,578, fastän man blott uppfört den af Grefven uppgifna summa, för att få förslagsanslaget till en rund summa af 132,000 r:dr.
Nu uppiäknade särskilda bestämmelser innefattade val ett icke ringa utrymme alt finna sysselsättning utan att behöfva emot sin fria vilja taga tjenst, men det vore obestridligt, att ett ofantligt antal personer mäste med eiler' mot sin egen önskan ålnöjas »tt ingå uti Ijenslelijonsklassen; och förmenade motionären i allt läll, alt den omständighet, all omkring en fjerdedel af landels befolkning ständigt befunne sig inom denna klass, vore ett tillräckligt talande skäl för att icke förbise huru illa tjenarens ställning stöde tillsammans med den jemlik het inför lagen, som man dock så gerna skulle vilja föreställa sig tillhöra det svenska lölkel. Båda motionärerne hafva yrkat alt Rikets Ständer för deras del måtte besluta husagans alskaffande; men lör den händelse sådant icke skulle bifallas, är vordet Iramsläldt: ai heilHjerta, alt husagan mätte inskränkas till felande tjenare af mankönet under lb, och af qv innokönel under 16 är, i hvilken åsigt jemväl åtskilliga af Bonde-sländets ledamöter vid remitterandet af Johan Johanssons motion instämt; samt af herr Hjerta och nyssbemälde Johan Johanson : att åtminstone den inskränkning kunde ega rum att ingen utom husbonden sjelf skulle tillåtas ali husaga tilldela, och har herr' Hjerta, såsom löljd af sitt nvssberörde vikande om husagans ovilkorliga alskaffande samt på grund af hvad han i öfrigt andragit, föreslagit följande förändringar i Lego stadgan och deremot svarande §§ i allmänna Lagen: l:o) Alt lörsta § i berörde stadga måtte ändras så, ali ibiand de särskilda bestämmelserna angående hvad sorn förslås med laga försvar, orden: “eller, en“ligl församlingens i sockenstämma yttrade omdöme är känd såsom den der “antingen genom egna medel eller genom arbete eller annan laglig sysselsättning ärligen sig försörjer11, — mätte förändras till: “eller nöjaktigt kari visa att “han ellei' hon antingen genom egna medel eiler' genom arbete eller annan lag“lig s \ ss el sättning ärligen sig försörjer.
Upsägning må dock icke ifrågakomma i annat fall än dä Riks-bankens realisations-förmäga är alfvarligen hotad, och först sedan Fullmäktige vidtagit de i mom. (litt. a och b) af Banko-reglementets 121 § lentnade föreskrifter. Hvad om upsägning af lån är bestämdt, gäller äfven för kreditiv-berättigande. När Riks-bankens ställning det medgifver återslälles det genom indragning rubbade förhållandet. h) Bank-rörelsen bedrifves medelst utlåning, vexel-diskontering, öpnande af uppoch afskrifnings-räkning, samt beviljande af kreditiv på sätt genom utfärdadt nåd. Reglemente närmare kan blifva bestämdt; i) Styrelsen vid sådan afdelning utgöres af 5 personer, hvilka, vid besluts fattande, hafva lika röster, af desse utse Hrr Bankofullmäktige trenne, af hvilka en, som bör vara Bankens tjensteman, alltid skall vara tillstädes och såsom Revisor följa räkenskaperne, och väljas de 2:ne öfriga ledamöterne af aktieegare : k) Ärligen skall hållas Öfver-revision, som verkställes af ett Ban ko-ombud, en af aktie-egare vald person, och en af K. Bef:h:de utsedd, som ej är aktie-egare, hvarefter Direkt, erhåller af samma Ofver-revision decharge så vida icke grundad anledn. förekommer till anmärkn.