Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då för öfrigt på redan anförda skål det måste anses högst angeläget, att snart inom landet få i gång en tillverkning, hvarigenom icke blott Flottans tornfartyg, utan äfven Rikets fästningar, kunna med fullt tidsenlig bestyckning förses, hemställer jag underdånigst, det Eders Kongl. Majit täcktes, med gillande af det framställda förslaget, under förbehåll att antaglig säkerhet ställes för så vål förlagslånets ofördröjliga användande till afsedt ändamål som öfriga nödigblifvande vilkors noggranna fullgörande, i Nåder föreslå Rikets Ständer att såsom extra anslag bevilja det för omförmålda förlagslåns utgifvande erforderliga belopp 90,000 R:dr, att utgå genast eller år 1866 så snart som möjligt, samt, på det att denna angelägna fråga må desto hastigare komma under Rikets Stånders pröfning, särskild framställning derom i Nåder aflåta.“ “Uti Flottans förråd finnes en myckenhet slåtborrade kanoner af svår, för få år tillbaka ännu fullt godkänd kaliber, och för öfrigt i godt skick, hvilka emedlertid, sådana de nu åro, icke kunna anses till krigsbruk tjenliga. De antagas likväl kunna blifva det genom uppreffling, och den dertill från England anskaffade machin finnes äfven redan på Skeppsholmen härstädes uppställd, äfvensom förberedande åtgärder för anställande af skjutförsök med upprefflade kanoner blifvit, enligt Eders Kongl. Majits Nådiga befallning, vidtagna.
Uppå dessa Hlifvudsakeliga skäl kan jag ej antaga det föreslagne Betänkandet; men medgifvande Stats-Secreterare befattningarnes så trägna som ofta brydsamma och ansvarsfulla utöfning, samt att nu varande derföre åtnjutande inkomster icke äro motsvarande, tror jag att någon tillökning kunde tillstyrkas under Titel af Taffelpenningar förslagsvis 5oo R:dr årligen, intill nästa Riksdag, då ock om Committerades Betänkande skulle gillas Stats-Secreterarenas Ambets-befattning blifva så vidt omfattande att äfven nu uti Betänkandet föreslagne Löne-förhöjning ej torde anses motsvarande. Hvarjemte Herr Contre i368 Stats-Utskottets Betiinkancien. Amiralen Nordenskjöld uppläste ett så lydande anförande: ”1 följd af en inom Riddarhuset väckt Motion, om förökandet af Stats-Secreterarnes Löner, hvilken motion Stats-Utskottets Utgifts-afdelning afslagit, har Stats-Verkets Afdelningar hifallit på sådant sätt, att StatsSecreterarnes Löner skulle förhöjas till 38oo R:dr B.‘co med derunder inbegripne a55 Tunnor Spannemål eller lika med Stats-Rådernes, Taffelpenningarne inbegripne, och att dessa Löner skulle oafkortade till påföljande Riksdag utgå, äfven då desse StatsSecreterare af omständigheterne skulle anse sig tvungne att efter vägrad contrasignation från tjensten afgå ?
Jag undersöker nu derföre icke, huruvida Kantslersemb‘etets göromål, utom befattningen med disciplinen, samtliga äro af den beskaffenhet, att de skulle beqvämligen kunna, efter behandling hos Consistorierna, dragas omedelbarligen under Kongl. Maj:t genom besvär eller underställning. Hvad som synes mig angeläget, och som jag följaktligen ej bordt underlåta att omnämna, i fall min tanka skulle vinna något afseende, är att disciplinarmålen skiljas från Akademiekantslers-embetets befattning och blifva, på sätt sagdt är, judicielt behandlade. De åtal, jag sålunda haft att för året omförmäla, hafva varit något talrikare än förut, men hvarken mer eller mindre vigtiga, när jag undantager det sista samt frågan om de två Körsnärernes häktande, en svårare förnärmelse af fordringsägares rätt i konkurs, och företrädesvis statsaktionen inför Riksrätt. Af mina läsare beror att urskilja, huruvida någotdera af de öfriga varit af mindre betydenhet, än att min åtgärd dervid skäligen bordt äga rum. En annan strid för ljusets rätt återstår inom min verkningskrets att utkämpa: den gamla, om befogenheten att utreda lagskipningens tillstånd. De krafter, som vid 1850 års riksdag uppträdde till frihetens bekämpande och som då ej syntes vinna seger, förblefvo icke derföre overksamma vid 1853 års riksdag. Deras afsigter hafva icke blifvit vunna genom frågans utgång. Men det är icke detta skäl, som gör tillfyllest, när det gäller att undersöka sjelfva begreppet Om embetets behörighet. Och det är ej heller nog, att de å motsidan begagnade skäl blifvit förut vederlagda. Så länge deras bruk ännu försökes, med synbart hopp om framgång, visar sig derigenom behofvet att i minnet återkalla de redan gifna svaren, hvilkas förgätande troligen måste hafva ingått i beräkningen på framgång. Och lika litet får jag lemna obesvaradt, hvad som möjligen af ny uppfinning kan hafva ingått i den vid sista riksdagen nyttjade taktik.
Genom Kongl. Brefvet den 1 Mais 1834 bestämdes arfvodet för 6 Stabs-chefer hos General-Befälbafvarne till 900 Rdr och 6 Adjutanter till 450 Rdr, samt för 1 Stabs-clieT hos Kavalleri-Inspektören till 600 Rdr och 1 Inspektions-adjulant till 300 Rdr R:mt, hvarjemte särskilda medel anvisades till arfvoden åt Chefen och Adjutanlerno vid Staben hos dåvarande Befälhafvaren för Lifoch Hus-trupperne. Efter sedermera inträffade förändringar, dels genom Militär—distriktens förminskning från 6 till 5, dels genom Lif-Gardes-brigadens inrättande, i stället för de förut så kallade Lifoch Hus-trupperna, utgöres nu denna Stabs-chefsoch Adjutants-personal af följande: 5 Stabs-Chofer hos General-Befälbafvarne, ä 900 — 4,500 2 dito hos Kavalleri-Inspektören och Chefen för Lif-Gardes-brigaden » 600 — 1,200. 5 Adjutanter hos General-Bafälhafvarne » 450 — 2,250. 2 Adjutanter hos Kavalleri-Inspektören och Chefen för Lif-Gardes-brigaden » 300 — 600. tillhopa R:mt Rdr 8,550. Om dessa lönförmåner, som för mer än 20 år sedan bestämdes, då kunde anses i någon mån tillfredsställande och afpassade efter för handen varande förhållanden, torde böra medgifvas, det de numera icke motsvara de besvär och kostnader, som af tjänstgöringen föranledas. Och då jag tillika anser, att denna personal till sitt nu egande antal måste bibehållas, linner jag äfven nödigt, ali en lämplig förhöjning i de nu utgående arfvodena beviljas.
Om detta i DiscontRegiementets 12. §. befintelige Stadgande finnes vara iaktiagit vid de gjorde försträckningar till Canal-arbetet, är hvad jag äskar måtte, genom BancoUtskottets fössorg, blifva besvaradt, ehuru ali anledning af Utskottets Betänkande hämtas. att sådan Reglementets föreskrift icke blifvit iakttagen , emedan dessa >,100,000 R:dr i Calculen icke anses såsom någon tillgång. Jag öfvertygas svårligen, att Lagstiftande Magten bör underlåta att yrka ansvar å den eller dem, hvilkas felaktighet eller djerfhet tillskyndat en sådan förlust åt Enskilte, och en så kännbar rubbning i all Credit och allt förtroende man och marr emellan? Jag har för min del åtminstone ej kunnat åtnöja mig med den i Herr Santessons utgifna Upplysningar om Götha Canalverk och dess Discont, lemnade underrättelsen, att den redan vid JK15 års Riksdag varande, och då till Riksens Ständer uppgifne Canalverkets Skuld till Disconten af 852,972 Rtdr af dä varande Ständer lernnades danmärit5 och jag inser af denna framfarna fog - 182 Den 17 Martti, e. h». ligbet eller uraktlåtenhet, ingen förbindelse för närvarande Ständer till ett lika handlingssätt, i synnerhet som det blifvit dessas lott, att få vidkännas de olyckliga följderna af må hända för mycket öfverseende, då det Allmännas bästa bort strängare bevakas. Har Götha CanalDiscontDirection ägt några Stadganden, hvarom jag saknat kunskap, som berättigat den till sådana, utan Caution, på längre än 6 Månaders tid, till Canal verket gjorde försträckningar; så önskar jag derom blifva upplyst, och fordrar emedlertid att Götha CanalDiscontDirection i vidrigt fall må ställas under samma lagliga undersökning, som Malmö DiscontDirection redan undergår.
121 tyda, att polismyndighet i stad endast för söneller helgedagar eger förordna hvilka timmar utskänkning må vara tillåten, hvaraf man dragit den slutsats, att polismyndighet icke eger magt att för någon tid af dygnet på söknedagar förbjuda utskänkning af eller minuthandel med bränvin; men obestridligt är att ordningens handhafvande inom städerna skulle i hög grad försvåras, ifall sådan utskänkning och minuthandel finge å söknedagar hela dygnet utöfvas, har Utskottet ansett nödigt att vederbörande myndighet genom bestämd löreskrift förklaras berättigad att bestämma, hvilka tider å dygnet minuthandel med och utskänkning af spritdrycker må vara tillåten.” Och på grund af denna motivering föreslogos stadgar, hvilka Ständerne i skrifvelsen N:o 156 återgåfvo med följande lydelse: ”Vederbörande myndighet ege att bestämma hvilka tider å dygnet minuthandel med och utskänkning af bränvin må vara tillåten.” ”Skulle anledning förekomma dertill, att minuthandel med eller utskänkning af bränvin bör förbjudas i stad vid något af de tillfällen, som i § 25 nämnas (d. v. s. auktioner, marknader, mönstringar och andra folksamlingar) eller å landet vid de tillfällen, som i samma §:s 2:dra mom. omförmälas, (uppbördsstämmor, mantalsskrifningar, ting m. m.) ege vederbörande myndighet jemväl att derom meddela föreskrift;” 17:o) att Konungen, som godkände detta förslags sednare morn., ändrade deremot det första till följande i Kongl. Förordningen den 7 December 1860 begagnade lydelse: § 26.
Den lilla afklädes nu med undantag af linne, lifstycke, strumpor och kjolar. En nattröja, dock ej densamma, som användes om natten, påtages. Hönsföda, Ansiktet och händerna tvättas äfven, och så är hon färdig att slumra in i sin bädd. Sedan toiletten efter uppvaknandet är gjord, slår snart middagstimmen. Till detta mål får hon ett löskokt ägg, potatismos, stufvade morötter, sparris, ärter eller några andra grönsaker, därefter saftsoppa, gröt eller välling. Kött har hon ännu ej förtärt. Kvällsmaten, som ätes kl. sex, består af smörgås samt saften af en apelsin. Fyra kvällar i veckan tvättas den lilla på samma sätt som om morgnarna. Munnen och tänderna rengöras äfvenledes. Tre gånger i veckan badar hon varmbad i 34 graders vatten med 27 graders öfversköljning. Till dess hon blifvit aderton månader gammal badade hon varmbad hvarje morgon. Badkvällarna ätes kvällsmaten först efter badet. Så till slut får hon med sig i bädden en flaska s. k. vegetabilisk mjölk. Denna beredes enligt recept, som medföljer burkarna, innehållande dr Lahmanns » vegetabile Milch ». Såsom mindre erhöll hon sådan mjölk flere gånger om dagen och en om natten. Den har visat sig särdeles välgörande, och den lilla är ännu mycket förtjust i sin flaska. Omväxlande med denna mjölk fick hon under det första året hafresoppa en gång om dagen, blandad med en äggula. Den lilla insomnar nu utan någon vyssning, som aldrig får förekomma, och vi draga oss tillbaka från den stora, ljusa barnkammaren, där det öppna fönstret ombesörjer rikligt med frisk luft under den kommande natten. Hvad den psykiska vården beträffar, så kan den helt visst ej börja för tidigt. Anlag och lynne röjas snart hos det lilla barnet och skola då utvecklas eller motarbetas, allt efter sin olika beskaffenhet. Jag vill nu särskildt nämna ett par egenskaper, som allt mera utvecklas hos » min » lilla tös. Det är ordentlighet och själfständighet. Aldrig, d. v. s. icke en enda gång, får hon draga fram sina leksaker eller ställa någonting i oordning, utan att själf, så vidt hennes små krafter förmå, åter ställa allt på sin plats.
De anslag Utskottet tillstyrkt, äro egentligen blott att tillöka lönerne vid några af de Norra Regemenierne; af de öfrige, äro en del bibehållne ungefär vid hvad de haft förut; andre deremot skulle få mindre än de nu hafva, och således gifva ifrån sig. Reglering kunde delta väl kallas; men åtminstone ej förbättring af lönerne. Om Rikets Ständer ville till Indelningen återlemna allt hvad den är fråntagit, sedan dess första inrättande, är det mycket säkert att, oaktadt den ökade personalen af befäl för 3:dje Bataljonen , skulle visserligen ej något nytt anslag behöfva?. Det vore måhända en rättsprincip, men då någon allvarlig fråga der - Den 21 Majt f. m. om förmodligen ej uppstår, kan jag åtminstone för min del ej undgå att anse de af Utskottet föreslagne löner i allmänhet vara för knappa; helst, enligt hvad Utskottet sjelf antyder pag. 181, den i lönerne ingående Spanmålen är upptagen och beräknad till det höga värdet af 7 å 8 R:dr B:co Tunnan; hvaraf följer, att när, hvilket nu är fallet, den verkligen ej gäller, eller är i Markegången upptagen till mer än 5 å 6 R:dr, så får exempelvis Smålands HusarRegementes Befäl , hvilkas Boställsafkastningar äro beräknade att uppgå till 5,596 Tunnor Spanmål, öfver 10,000 R:dr mindre om året, än Utskottets förslag anvisar; och då tror jag, att man med skäl kan säga, att lönerne äro för knappa. Det var en tillfällighet, att medium af de näst före 1827 förflutne 10 årens Markegång blef så högt; men billigtvis kan val ingen nu vilja tro, att blifvande medelprisen för Råg och Korn skulle uppgå till 7 å 8 R:dr. Jag anser att 5f, maximum 6, R:dr är det högsta man kan och bör beräkna dem till. Lönerne borde således derefter beräknas och heldre till något högre än mindre belopp, än hvad Utskottet föreslagit. Det skulle visserligen göra någon tillökning i anslaget; men jag tror, att det kan och bör ökas.
Rikets Ständers Stats-utskott allålen nådig Skrifvelse, behagat meddela, hade Styrelsen öfver fängelser och arbets-inrällningar i riket hos E. K. M:t i underdånighet anmält, bland annat, att, sedan den vid fästnings-fängelset i Landskrona E. K. M:t och Kronan tillhöriga så kallade Gula kasernen, lili hvilken, jemte derinvid genom bemälde Stvrelses försorg verkställd tillbyggnad, Grefve Sten Lewenhaupt, jemlikt med honom afsluladt kontrakt, lemnat 200 lifstidsfängar daglig sysselsättning med (äbriks-arbete, den 19 Februari nämnda år nedbrunnit, Styrelsen tillvägabragt den förändring i kontraktet, hvarmed vore afsedt, ej allenast att fortfarande under en längre lid förskaffa fångvården en icke obetydlig inkomst genom användandet af fångarnes arbetskraft, ulan äfven och hufvudsakligast Expcdilions-Utskotlets Forsing lill anderd. Skrifvelse N:o 198. 18! alt åt det slöra ania! lifstidslångar, som vid fängelset förvaras, bereda nyttig sysselsättning, såsom säkraste medlet att bland dem upprätthålla ordning och efterlefnad af den för fängelset stadgade disciplin, i hvilket afseende Stvrelsens omsorger komme all i ökadl mått lagas i anspråk, då, efter fullbordandet af redan anbefalld tillbyggnad för fängelsets utvidgande, en betydlig tillökning i fång-antalet derstädes komme att ega rum; och innefattade det förändrade kontraktet hufvudsakligen, alt en ny byggning i den nedbrunnas ställe skulle uppföras samt qvarstående delen af så kallade tillbyggnaden päbvggas genom Fängvårds-styrelseris försorg, med en kostnad, hvilken, fördelad pä 2:ne är, antagits komma alt uppgå till högst 55,000
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt och upplyst samt då de förändringar i afseende på Förmyndare-Kammarens verksamhet eller särskildt i den för densamma nu gällande Instruktion, hvilka tilläfventyrs må kunna ifrågasättas, lämpligast böra och kunna af Stockholms kommun eller dess delegerade hos Kongl. Majit i underdånighet föreslås, innan Rikets Ständers medverkan påkallas, hemställer Utskottet vördsamt att de i förevarande amne nu väckta motioner icke må till någon Rikets Stunders åtgärd föranleda. Stockholm den 27 Juni 1857. 16 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott el s Betänkande AÖo Sfi. Reservationer anmäldes: a) af Herr Kontrakts-prosten Landgren, sorn anförde: »Det må väl förefalla sällsamt att vid samma Riksdag det ena Utskottet säges enhälligt icke blott tinna brister, utan konstitutions-vidrighet i en Kongl. Författning, under det andra hardt nära enhälligt finnér samma Förordning till alla delar fullkomlig. Ehuru jag icke i den förevarande Förordningen kan' finna något, som bestämdt strider mot den praxis, sorn vid Grundlagens tillämpning gjort sig gällande, anser jag den likväl behäftad med brister, som böra afhjclpas. I främsta rummet inåste härvid komma i betraktande den afgift af 's procent å de arfsmedel, som af särskilda förmyndare förvaltas. Att denna afgift icke kan vara pålagd till förmån för Förmyndare-Kammaren eller de omyndige, visas tydligen deraf, att Förmyndare-Kammaren kunnat till Barnhuset leverera öfverskottsmedel för år 1855 till ett belopp af ... 20,851: 46. 3. » 1856 » » 17,746: 20. 4. Afgiften är tillkommen till följe af de billiga anspråk på löneförhöjning, som blifvit framställda af Förmyndare-Kammarens tjenstemän, på det att öfverskottsmedlen till Barnhuset icke skulle förminskas.
De kunna äfvenväl utkomma på bestämda tiderj och böra ingalunda derföre hänföras lill nyssnämnde egenskap. Denna olägenhet afhjelpes icke genom förslaget att sätta och i stället för eller } hvilket förslag jag i alla fall af andra orsaker afstyrker, ty hvar arn dra i nummerordning påföljande Tomér af en vanlig bok, t. ex. Rqbertsqns eller Gibbons arbeten, kunna derjemte, till följe af en utgifven prospectus, utkomma på bestämda tider, och definitionen, äfven sådan Hr Cederschjöld önskat den, vara på dem tillämpelig, utan att likväl derföre någon med skäl lärer kunna påstå att Robertson och Den 29 J n n u a r i i f. m. Gibbon äro periodiska Skriftställare. Häraf visar sig, att de bestämda alternativa villkoren för den periodiska egenskapen, konna antingen hvar för sig, eller båda tillsammans uppfyllas, och Skriften dock icke vara periodisk. Definitionen är åter, å den andra sidan, för litet omfattande, derföre alt en i sjelfva verket periodisk skrift kan utkomma utan nummerföljd, äfvensom på obestämda tider. Ett verkeligt Dagblad kunde ju t. ex. vara onumereradt, eller utkomma på obestämda dagar, och dock hafva hela egenskapen af ett Dagblad. Skulle nu Herr Cederschjölds förslag få antagas, det vill säga, det sammanbindande och sättas i stället för det åtskiljande eller, blefve definitionen än ofullständigare, ty då skulle oriuniererade, men på bestämda tider utkommande, eller numererade , men på obestämda tider utkommande Dagblad, icke mera få anses såsom af periodisk natur. För att rätt bestämma begreppet om periodisk skrift, borde sålunda uti definitionen inläggas någon ytterligare bestämmelse, utöfver det, genom ordningsnummer eller bestämd tid för utgifvandet utmärkta, fortsatta tidsförhållandet. För min del vöre jag böjd, att med Herr Bruncrona, söka detta något, uti innehållets formella uppställning; och jag vill derföre föreslå ungefär följande definition; ”Med periodisk skrift Den 2g Januarii f. m.
Utskottets Utlåtande, 1Y 1. s 899—■ qo5, bif. af Adeln, ix s 2Ö2, af BorgareStåndet, ix s 205, återremitt. af PresteStåndet, IX s 274» af BondeStåndet, IX s 278, Ytterligare Utlåtande, 1Y 5. s 245 —■ 261, bif. af PresteStåndet, ix s 1x47» BorgareStåndet, IX s 1166. Regeringsformen, sedan 1818 års Riksdag hvilande förslag lill ändringar af; Gonstit. Utskottets Memorial, III s i5 — 67. Deröfver Adelns Beslut, ix s 159, PresteStåndets, IX s 160, BorgareSlåndets, IX s x6i, BoirdeStåndets, ix s i63. Ytterligare PresteStåndets, ix s 171 och BondeStåndets, IX s 175. Utskottets Memorial, jemte uppgift på de af Ständerne godkände ändringsförslag, III s 83 — 98, öfverlemnadt till Exped. Utskottet att derom uppsätta underdånig Skrifvelse, af BorgareStåndet, IX S247, gill. af BondeStåndet, ix s 249, öfverlemnadt till Exped. Utskottet af Preste* Ståndet, IX s 255. Underd. Skrifvelse, X 1. s 141 * RiksdagsBeslutet, §. 4- 236 Regeringsformen, med förslag till ny redaction af 3^ §. i; Constit. Utskottets Memorial, lil s 173 — 176, gill. af PresteStåndet, IX s 4°7> af BondeStåndet, IX s 4*6, af BorgareStåndet, ix s 424- — med förslag till tillägg i 56 §. af; Constit. Utskottets Memorial, III s 220 — 225, gill. af PresteStåndet, IX 3.
5 Vid 1831 års slut befinnes Fondens nettobeliållning uppgå till 228,832: 17. 10. hvilken summa, jemförd med enahanda behållning vid samma års början 109,13o: 22. 11. visar en tillväxt under året i fondens tillgångar af 119,701:42. 11. uppkommen, så väl genom förhöjning i inkomst, som ock genom, enligt nedanstående specifika jemförelse, minskad utgift, nemligen å i83o. 1831. Propriebalancerne, som vid slutet af år i83o utgjorde. 8,5o6:45. 6. hafva år 1831' blifvit ökade med 64: 10. 6. så att totalbeloppet deraf vid samma års slut uppgick till 8,571: 8.— beroende, enligt erhållen upplysning, på utaf Advocat-Fiscals-Embetena i Kongl. KammarCollegium och Kongl. Kammar-Rätten vidtagen vederbörlig utredning. Den under år i$3i in natura levererade Salpeter utgjorde 26,919 Lisp:d 1 skålp:d 26 lod, deraf 11,245: 16. — från Westerbottens Län. Fondens säkerhetshandlingar hafva blifvit granskade och befunne i behörig ordning. Någon anledning till anmärkningar vid denna Fonds räkenskaper har icke förekommit. Stockholm den 4 November 1884. ® Stats-UIskottets Berättelse N-o 335. Ankom till Exp.-Utsk. den i3 November. Berättelse, avgående verkställd Revision ef anslaget för Ali manna Garnisons-Sjukhuset i Stockholm. Cl. AO Enligt dess Räkenskaper, som blifvit granskade af Konel. Kammar f83?1sålundaaninar ’ forIlöll° sig inkomsterne och utgifterne, för är Debet. Balance från år i83o. Fordringar , Af Kongl. Stats-Contoret anordnad! a. ne'l «' Ersättning för försålde inventarier 5* 5 6* Sjukportionsersättning af Under-Officerare m. fl., enligt Kongl. Brefvet den 20
Den händelsen försiggick utan mycket buller och bram, simpelt och naturligt, som slikt passerar i fattigfolksexistenser, mellan parter, hvilka hvarken hafva tid eller lust att syssla med det dekorativa. På en kamrats uppmaning hade Hanna gått in i en orden, som för oinvigde tecknade sig med initialerna D. G., och på en af denna hedervärda korporations soiréer blef hon bekant med Larson. De kommo snart på förtrolig fot med hvarandra, och Larson blef allt mera intagen af den kärnsunda, raska flickan, som trots Stockholmsluften vetat bevara sin friska landtnatur, och hon i sin ordning tyckte ej heller illa om honom. Han hade nyss kommit in på ridhuset, och såg verkeligen gentil ut i sin nya, mörkgröna livré-rock med de dubbla blanka knappraderna på bröstet, mellan hvilka en kedja af talmiguld dinglade af och an. Deras bekantskap fortgick, och trotsande fruarnes Argusögon brukade han titta till henne om söndagsqvällarne, och, om herrskapet då var borta, gjorde de antingen en tripp till Berns eller satte sig i junfrukammaren och pratade förtroligt. Så gingo årena; Hanna vexlade ofta plats, men Larsson förblef en stabil, en trofast riddare och efter en tid, under hvilken han visat sig ovanligt trägen i sin uppvaktning, bjöd han henne en gång en pingstqväll på en tur till Djurgården. Han ämnade slå det stora slaget, och för det ändamålets skull hade han hos en klädståndsmadam på Oxtorgsgatan köpt sig en nästan ny stormhatt, något som han hela sitt lif traktat efter, men aldrig förr haft råd att köpa sig, derjemte försett sig med en lysande himmelsblå halsduk med en 25-öres diamant i, och i det hela egnat sin toilette en mer än vanlig omsorg. Från Strömparterren foro de i väg, trängde sig fram genom vimlet vid Alkärret, besågo alla märkvärdigheterna der, den tjocka »mamsell
Ridder skåpet och Adeln: 1:0 Af Herr Friherre Cederström , Jacob; 2:0 Af Herr Ramsay , Otto Johan, i anledning af hvars anförande Herr Ehrencrona, Eric Philip Gammal, sig utlåtit; 3:o Af Herr Gyllenhaal, Lars Herman, i anledning af hvars memorial Herr Ehrencrona och Herr Danckwardt sig yttrat. krän det Hederv. Bonde-Ståndet: 4:o Af Nils Insulin från Stockholms Län, i anledning af hvars memorial sig utlåtit, a) vice Talmannen Jon Jonsson, b) Anders Ericsson från Örebro Län, c) Nils Strindlund från Wester-Norrlands Län, d) Johan Wiklund från Westerbottens Län, e") Nils Månsson från Malmöhus Län, fj Per Henricsson från Norrbottens Län, gj Botvid Jonsson från östergöthland , h) Nils Persson från Södermanlands Län och i) Lars Larsson från Elfsborgs Län; 5:o Af Jacob Kylander från Wermlands Län; med hvilken Olof Olsson och Per Henricsson från samma Län samt Eric Hansson från Örebro Län sig förenat; 6:0 Af Nils Persson från Södermanland; 7:0 Af Peter Persson från Calmar Län; 8:0 Af Lars Larsson från Skaraborgs Län, uti hvars anförande flere Ledamöter sig förenat; Bihang till R. St.