Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
L)fwer stelfwa hnswudsafen, en jemkning i de ttpistrga frägorna, tror jag nu ej tiden wara att inga i pröfning, I alla fall böp den uran tmifwel med lugn och wärdighet bchandlaS, och Negeringöchagens föreskrift i afseende pä dest behandlande owillkorligen upfyllas, Igg wctz akt der Hederwärda Boude-Sländet, under t8oI srs Riksdag, wägrade, akt till Uiffort sörwifa, en rist Riksens Ständer framftäld allmän fragg; men jag mer tillika au detta sörhällande ryår oordereligt och stridande emot Lagen, Med ett sgdant begrepp VM dpt Hedertyärda Bonde-Skändets förhållande tv»d det gnlärda tistfäller, kan jag för min del ej underläts att tillstyrka Högloft, Ridderffapek och AdeM ett an»gk, och att således Ridderffapek och Äseln behagade bifalla Vonde-Signdets begäran yi,j nedsättande af ett särskilt Uiffort till behandstrgds af förenämnde frågor, sa mycket hclldre, som Ver alltid förblifwer Högloft, Ridderffapek och A« yelit förbehållit, att antingen bifalla eller affta de sramkällnutgar, som af Bonde-Skändet kunya gö» pa-H, eller att pä dem göra ehwad afseende deras heffeffenhet kan synas fordra. Z gylednlnz af detkg Grefwe Zlämers yttrar Den 3 IunU. 478 de gjorde Herr Landt-Marffalken proposillon ä Bon» de-SlandetS begjaran, hwilken Bifölls. I sammanhang härmed anmodade Herr Landt' Marffalken Herrar Elecrorerne alt urwälja trenne ledamöter till der nu bcslurna Utffott samt sex le» damörer till det Ulffelt, som komme att uptaga Konungens nådiga Proposition om Pasieyolancen.
Jag tror R. o. Ad. endast böra fatta ett beslut i den egentliga frågan, huruvida R. o. Ad. vill afsäga sig all representation genom måltider. Jag önskar således, att propositionen stödes på PresteSt:s förslag, och att Japropositionen må innehålla, att R. o. Ad. afsäger sig ali representation genom måltider, samt Nej-propositionen remiss till Stats-Utskottet. För öfrigt anser jag det bero af Landtm, att ordna detaillerna inom den local, som af Konungen blifvit upplåten till Landtm:s-soireerna, och att sjelf afgöra, om spelbord der skola finnas, samt, i sådant fall, antalet deraf, m. m. Frih. Boye, Ludv.: Jag vill blott erinra derom, att i mitt yttrande nämnde jag en omständighet, som jag anhåller må tillhöra Ja-propositionen, nemligen attLandtmts klubben må vara tillsluten, då R. o. Ad. har Plenum. Fi'ih. Cederström: Att döma efter de flere förslag till propositioner och jemkningar, som härvid blifvit gjorde, synes man önska flera voteringar, innan frågan blifver slutligen afgjord. Det är högst indifferent, huru den afgöres; men det synes mig högst opassande, om Ståndet ville genom votering afgöra, huru Landtm, bör rangera sin hushållning, då han emottager Ståndets Ledamöter. Jag anser de Ledamöter, som vilja hafva andra frågor fram, än de som angå representations-kostnaden, böra särskildt väcka dem, och kan icke erkänna, att Landtm:s rum på Opera-huset är eller kan anses såsom en R. o. Ad:s klubb, eller att samlingarne der kunna anses eller benämnas såsom representation; ty soupeerna der äga ingenting af hvad med representations-måltider förstås. Jag tror derföre, att de, såsom ganska enkla, böra bero af Landtm. Men det är klart, att då första mom. af PresteSt:s Prot.- Utdr. utgör egentliga ämnet för denna öfverläggning, bör proposition deruppå göras. Hr Lefre'n, Joh. Pehr:
Denna förändring öppnade genast Blendas medlidsamma hjerta. När hon sedan – under det hon sakta och utan allt fjäsk, men mildt och klokt skötte om sin sjuka tant – fick fröjda sig åt en och annan nästan öm blick, var hon snart helt och hållet försonad. Och när hon ytterligare, innan tant Regine Sofie återvann sina vanliga krafter, genom mamsell Debora inhemtade hur god menniska denna tant, trots sitt sträfva lynne och sitt sträfva väsende, var, hur välgörande i tysthet mot många betryckta, fastän ingen vågade sig fram att tacka henne, beslöt Blenda att med allt tålamod underkasta sig sin beskyddarinnas ledning, öfvertygad att hon genom eftergivenhet, flit och vänlighet snart skulle lyckas att intaga denna till sin förmån. Och så skedde äfven. Under de första fjorton dagarna fick Blenda sitta nere för att, såsom det hette, hålla sin tant sällskap under tillfrisknandet, men egentligen derföre att tant Regine Sofie skulle få tillfälle att sjelf pröfva tvenne vigtiga saker: den ena, huru fort och framför allt ihärdigt Blenda kunde föra nålen, den andra huru tåligt och böjligt hennes lynne var, hvilket lätt skulle utrönas, ty under denna pröfningstid kom hon ej längre utom dörren än ned i tants trädgård straxt bredvid, och dit ledsagades hon icke af sin mor – ”den fjollan”, tänkte vår tant, ”litar jag visst icke på” – utan af mamsell Debora, som eftertryckligen var tillsagd att hålla ögonen öppna, så att icke några ”basilisk-blickar eller söta miner” insmögos genom planket. Blenda – okunnig såväl om den omständigheten att hon undergick vissa eldprof, som om den, att tre biljetter till henne och hennes mor undergått konfiskation, sedan åtskilliga besök först blifvit afvisade – undrade inom sig att ingendera af de fyra artiga medpassagerarne hördes af; och då hon i följd häraf icke hade några nöjen att försaka, visade hon sig högst tacksam för det enda, som tilläts henne, att en eller halfannan timma hvarje afton få sitta under syrenhäcken i tants trädgård, der det då var hennes ljufvaste nöje att läsa i någon af sina kära böcker eller att tänka på honom, som bland alla hennes intryck stod klarast.
R:dr lika som för 10 R:dr bevillning efter 2 Artikeln. §. 4. 1 Moni. För hvarje socken eller pastorat å landet skall vara en Fattigvårdsstyrelse, bestående af Ordförande, vice Ordförande och fyra eller fem högst nio, ledamöter, hvarförutan Kyrkoherden, då lian icke är vald till ordförande eller vice ordförande, eger rättighet att, såsom ledamot i styrelsen deltaga, då hans euibrtspligt och behof vet så påkallar. Ledamöternes antal må i öfrigt bero af bestämmelser vid socknestämma sålunda, att socknen eller pastoratet, i nion af dess vidd och folkmängd, indelas i rotar eller district och från hvarje af dem utses en ledamot, hvilken tillika, såsom fattigvårds-föreståndare inom districtet, der har närmaste uppsigten å alla förliällandtn, som hafva sammanhang med fattigvården oell besörjer dertill hörande verkställighets-åtgärder. Är samhället så inskiänkt, att det icke lämpligen kan indelas i fyra district, utses, till fyllnad i antalet, ledamöter utan föreståndare-befattning; äfvensom det ankommer på socknestämma att, utan afseende å districts-indelningen, utse ledamöter i styrelsen till det medgifna antalet. För hvarje fatigvårds-föreståndare skall utses en suppleant, som företräder hans ställe, då han är hindrad alt sin befattning utöfva. §. 5. i Morn. Ordförande och vice Ordförande väljas å socknestämma för 2:ne Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 4oi. år. På enahanda sätt väljas ledamöter och suppleanter jemväl för 2:ne år; men hvarje år afgår halfva personalen, om antalet är jemnt, och i annat fall, det antal, som är närmast hälften växelvis, det ena året en mera eller mindre än det andra; dock må den, som, efter nu bestämd tjenstgöringstid, är i ordning att från styrelsen afgå, ånyo deri kunna inväljas. Efter första året bestämmes genom lottning, hvilka ledamöter och suppleanter skola afgå, och sedermera afgå de, som längst tjenstgjort.
Delegationen bomme i förra hänseendet åtminstone att vid hvarje särskildt fall bero af folkens representanter och icke af Konungens större välbehag för någon af sina söner eller slägtingar inom konungafamiljen, ej heller af den tillfälligheten, att en eller annan ansåges rhindradn att emottaga styrelsen. Gr. von Platen, Baltzar: Det är en egenhet, föranledd af föreskrifterna rör:de behandlingen af de vigtigare frågorna, inom vårt statsskick och som äfven vid andra tillfällen visat sig, att sjelfva afgörandet af den vigtiga frågan icke väcker det interesse, som frågan i och för sig skulle ega, då de beslut, som fattas på ena eller andra rummet, icke hafva något öfvervägande inflytande på frågans afgörande. Frågan om lämpligheten af hvad som i förevaride Betänk, blifvit föreslaget har redan blifvit så tillräckligt utvecklad, att jag icke skall uppehålla mig dervid. Deremot anser jag af större vigt, att man tänker på att ställa väl till, så mycket som möjligt, i händelse det nu föredragna Betänka, icke skulle leda till något resultat, som verkade ändring i nuvande förhållanden. Jag tror att det är så mycket vigtigare att egna denna del af frågan sin upmärksamhet som den icke rör oss allena, utan äfven vårt brödrafolk. Då jag för min del är hågad att bifalla en del af bvad Betänka innehåller, men icke en annan, och då jag trott mig finna, att mången delar samma åsigt, erkänner jag, att jag icke tror, det Den 18 Februari f. m. 443 hvarken ett uttaladt bifall till Betänk., eller ett afslag å detsamma, skulle egentligen föra till målet. Hufvudsaken tror jag är, att man tydligt uttalar hvad man tänker. Hvad mig beträffar, erkänner jag upriktigt, att jag icke är sä upskrämd af de följder, som den hit lills varande Inlerims-regeringen möjligen skulle kunna medföra, som mången synes vara : ej eller är jag intagen af den obehagliga känsla, för att slippa att gifva den något annat namn, hvaraf mången person tycktes vara fattad, under den lid Interims-regeringen utöfvade sin verksamhet.
Banco i Wexlar eller Silfwer fär sig tillösa, och derjemte de af Eders Kongl. Majrt i Räder uklofwade säkerheter och hypothcqucr för denna answarighctS uppfyllande: äro Banco - Fullmägtige beredde, att Realisationen wid föreskrifiven dag företaga; men skulle, genom oförmodade hinder, desse tillgängar och säkerheter icke inom nämnde tid kunna Htill Banquen aflemna-, är det för Banco - Fullmägtige en skyldighet svin alldrig inskränkas eller rubbas kan, att med Realisationen uppskjuta, till dess oftanämnde Fonder och hy» pothequcr, blifwit till Banquen öfwcrlemnade. Banco-Fullmägtige anhälla fördenskull under» dänigst, bet täcktes Eders Kongl. Majit, wid utfärdan» det af dess Nädiga Kungörelse om Realisationens werk» ställande, ä delta Banco' Fullmägtigcs underdäniga förklarande göra det Nädiga afseende, som med Eders K:gl. Maj:tö alltid nädigst yttrade wärd om Banqucns säkerhet och bcständ öfwcrcnsstämmcr; och för hwilken Nädi» ga omwärdnad Banco - Fullmägtige med den listigaste erkänsla, fä den näden deras underdäniga tacksamhet förklara, inneslutande sig» och det Werk dem blifwit anförtrvdta kt förwalta, uti Eders Kongl. Majus fortfarande Nädigastc hägn och beskydd. Med 4650 Den zo October. Med als Undcrsätllg nit 6-c Osb, bersen. L, OsFerbrinZ. ^Ibr. skro, 6v8t. lolurra^, 6or^. ^lurberg. O. L. OlcksnburZ. O. Okkolm, ?. ^on8lon. Stockholm d. 2i Julik I8oz.
39 § är återremitterad af Ridderskapet och Adelen samt Borgare-ståndet; Preste-ståndet har gjort den ändring, att orden: ”Den, som säljer bränvin i mindre belopp, än hvartill han enligt i:sta och 2:dra § i hvarje fall är berättigad,”, skola utbytas mot orden: ”Den, som genom minut-handel eller utskänkning föryttrar bränvin, utan att i stadgad ordning hafva dertill förvärfvat rättighet”, i följd hvaraf de i mom. stadgade straff ej blifva tillämpliga på andra än lön-krögare. Preste-ståndet har äfvenledes vid denna paragraf tillagt ett nytt. moment, upptagande straff-bestämmelser för minut-handlare, som säljer mindre parti än det tillåtna, men som rätteligen torde höra till 42 §. — 2:dra, 3:dje och 4:de momenterne äro af Ståndet gillade. Hvad angår de hos Ridderskapet och Adelen samt Borgare-ståndet gjorda anlnärkningar mot paragrafen, så röra de det för fjerde resans förbrytelse föreslagna straff, som synts de flesta talarne allt för hardt, samt konfiskationen af det i försäljnings-rummet befintliga bränvin, till ett belopp af högst 60 kannor. För minut-handlare är ansvaret, i anledning af Preste-ståndets fattade beslut och de i Ridderskapet och Adelen samt Borgare-ståndet gjorda anmärkningar, förändradt och särskildt bestämdt. Deremot äro, enligt Utskottets tanke, öfvervägande skäl förhanden att bibehålla det i 39 § föreslagna straff lör den, som försäljer bränvin, utan att dertill hafva i laglig ordning förvärfvat rättighet, och utan att derför erlägga stadgad afgift. Lön-krögeriet innebär nemligen icke blott den uppsåtliga försnillningen af en betydlig allmän afgift, ulan medför vanligen högst menliga följder för en hel orts sedlighet. Stadgar icke lagstiftningen en svårare påföljd för den, som, efter att trenne gånger hafva blifvit för en sådan förbrytelse straffad, ändock icke derifrån afstår, så måste verkan af denna lagstiftning anses vara i väsendtlig mån förfelad.
— Fri andra slag 1 skålp. — 25 vaxade och lackerade: mattor 1 skålp. — 10 andra slag 1 skålp. — 25 vattentäta eller dubbla väfnader, sammansatta genom upplösning af kautschuk, gutta percha, m.m. 1 skålp. — 75 Värjor och Värjklingor; hänföras under Stålarbeten. Väskor; se Portföljer. Ympvax — Fril ;t. Yxor; se Verktyg. Zaffer; hänföres under Färger, ej specificerade. Zink, Tutanego och Spiauter: oarbetad och i plåtar — Fri bleck och spik till fartygs förhydning — Fria. arbetad: omålad och olackerad 1 skålp. 3 målad eller lackerad 1 skålp. 15 förgyld, försilfrad eller pläterad *) . 1 skålp. 40 Zinkblende — Frii t. Zitwcrrot; hänföres under Apotheksvaror. Åkdon; se Vagnar Änginachincr och Ångpannor — Fria. Aortr öo • • — Fria. ') Enligt Traktaten nedsättes tullafgiften från och med år 1868 till 30 öre. Förslag till Tulltaxa. 85 Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. R:dr öre. Ängskära; hänföres under Färger, ej specificerade. Attika, alla slag Uppskjntet *). Öl; se Dricka. Varor, sorn icke kunna hänföras under någon af de i denna införselstarif upptagna bestämmelser: råämnen — Fria. mer eller mindre arbetade 1) 15 — *) Sedan af Utskottet blifvit i Betänkandet hemstäldt, att frågan om tullbestämmelserna & Bränvin och Sprit måtte uppskjutas intill dess Rikets Ständer om vilkoren för bränvinstillverkningen beslutat, hade i det afseendet, för de särskilda slagen af denna vara, enahanda anmärkning, som här vid artikeln Allika, bort i taxeförslaget inflyta, i stället för de vid förstnämnda artikel bibehållna nu gällande bestämmelserna, hvilket till rättelse anmäles.
Ur lådor o c h fack framletades korrespondenskort o c h brefpapper i alla regnbå- gens larger samt pennor af alla finlekar, från trubbiga s o m reformskor till sylhvassa som grilljannens stöfvelspetsar. Man aktade icke ens för rof att plundra husfadern, rektor Borg, på hans gåspennor och röda » b o c k b l ä c k », som han nog vetat försvara, o m han blott varit h e m m a. » Jag ska skrifva en tvättnota att börja med, o c h på den ska figurera alla E n o k s gamla maggördlar o c h knä varmare — o m han har några — » ropade Sigrid triumferande. » Och så ska han inte ha betalt sin stackars tvätterska för strykningen af stärkskjortorna, o c h för det ska mad a m m e n ge h o n o m en duktig afbasning — på notan, förstås. Räck m e j hamppapperet o c h den spräckta gåspennan där borta. V e t du af, Ture, att jag kan härma alla möjliga stilar? » » N e j, jag har icke den är«n. Det är för resten en farlig talang. O m d u lefvat i den gamla goda tiden, hade du förmodligen denna sedel efterapat o c h vurti hängd. Till minne af hvad s o m under gynsammare omständigheter k u n d e varit ditt öde, ska jag emellertid hädanefter kalla dig för galgfågel, till o m v e x l i n g m e d dina öfriga smeknamn. Jag tänker björna E n o k från hans skräddare. Och så ska den hedersmannen snärta vår vän, för det han börjar bli fet, något s o m han hälst vill slippa höra nämnas. ' B y x o r n a o c h västen ha måst läggas ut både framme o c h bak o c h kilar insättas i fracken på grund af notariens ' i oroväckande grad tilltagande f e t m a '. Nämnarn, h v a d det där ska smaka m u m s! » Men hvad ska jag skrifva för något? » gnällde Tea modlös.
Februarii förmiddagen på bordet lögde Memorial, innefattande ett finance-project; jemte Herr Estenbergs rörande samma ämne denne dag afgifne yttrande. 3') Friherre Wrangels, Henning, den 10 sistlidne Februarii, förmiddagen, på bordet lagrie motion, om införande i Sverige af ett Credit-system, grundadt på hypothek af fastigheter; jemte Herr af Lundblads, Johan Fredric, den 12 sistlidne Februarii, förmiddagen, rörande samma ämne, afgifne yttrande. 4) Herr Hjertås, Gustaf, den 28 sistlidne Februarii på bordet lagde Memorial, angående Bankens förvaltning intill nästa Riksdag. 5) Friherre von Saltzas, Gustaf, den 28 sistlidne Februarii på bordet lagde Memorial, angående utvidgande of Banco-Discontens lånerörelse. Den 5 Marlii, 2l5 6J Grefve Beckfries, Corfitz, den 28 sistIidne Februarii, på bordet lagde Memorial, angående en utgrening af Bankens låne-anstallt tili förmon för Provinsen Skåne. Ut supra. S. D. Remitterades till Statsoch Bevillnings-Utskotten: Friherre Ridderstolpes, Fredric, den a6. sistlidne Februarii, förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående den så kallade tre skiflings-afgiftens utgörande och användande. Bevillnings Utskottet: 1) Friherre von Schultzenheims, Conrad Theodor, den ad sistlidne Februarii, förmiddagen, på bordet lagde Memorial, angående en ny method för Bevillningens utgörande. \ 2) Herr Montgommeries, Gustaf, den 10 sistlidne Februarii på bordet lagde Memorial, angående fördelningen af den hvart och ett Lån tillkommande Bevillningssumma på hvarje Fögderie eller Socken inom Lånet. Ut supra. Si D.
Yid föregående riksdagar hade icke heller Utskottet så tillvågagått, ty, enligt hvad riksdagshandlingarne visa, hade anmälan om ny Riks-stat först inkommit till Riks-Stånden sedan, såsom af då afgifna Memorial jemväl inhemtades, ej mindre de till ordinarie statsregleringen hörande inkomsternas beräkning, än ock utgifterna å Riks-statens Hufvudtitlar blifvit af Rikets Ständer slutligen fastställda. Också hade det nu inkomna Memorialet en ordalydelse, som vore väsendtligen afvikande från den, hvilken vid föregående riksdagar blifvit använd. Af dessa skäl och då Ståndet erfarit att olika BiL till R, St. Prot. 1862 $ 1863. 4 Sami. 1 A/d. 4 Band. 34 Raft. 2 Stats-Utskottets Memorial A:o 238. meningar finnas i afseende å de summor, som böra uppföras på, 8:de Hufvudtiteln, samt Utskottet grundat sitt förslag till Riks-stat på en annan beräkning, än den, som möjligen i nämnda hänseende kan blifva Rikets Ständers slutliga, har återremiss blifvit yrkad, ehuru Memorialet icke lemnade någon redogörelse för de slutsummor, som i Riks-st.aten ingått. Hos Bonde-Ståndet är återremiss af Memorialet beslutad af den anledning att i den upprättade nya Riks-staten influtit något som icke vore öfverensstämmande med Rikets Ständers beslut, enär Utskottet låtit å 8:de Hufvudtiteln uppföra 90,000 R:dr såsom reservationsanslag under kommande statsregleringsperiod till understöd åt svagt aflönade komministrar, kapellpredikanter m. fl., hvilket, enligt de ledamöters åsigt, som yrkat återremiss, icke bort ske, utan hade berörda anslag i stället skolat af Utskottet upptagas bland Riksgäldskontorets utgifter i ett för allt med ett belopp af 30,000 R:dr, hvilket ock varit öfverensstämmande med innehållet af det förslag till underdånig skrifvelse i ämnet, som Expeditions-Utskottet aflåtit.
Vid afgörandet af ^:de punkten , liar Ridderskapet och Adeln bifallit förslaget uti Utlåtandet N:o g1?., hvaremot de 3:ne öfrige Riks-Stånden. godkänt den förändrade hemställan i denna punkt, som uti Utlåtandet N:o 22 1 förekommer, dock att Preste-Ståndet, med afseende derå, att de tjenstgörande vid sådane Verk och Corpser, som hittills af besparingarne njutit förhöjda löne-anslag, enligt Inierims-stater, skulle fös lora dessa sina, på grund af fulltnagler och Rikets Ständers bestin t vid nästlidne Riksdag, innehafvande löneförmoner, till hvad Utskottet föreslagit, beslutat följande tillägg: I sammanhang med hvad ”sålunda blifvit beslutadt, vilja dock Rikets Ständer, i enlighet med hvad nästlidne Riksdag beslöts, medgifva, att det högre aflöningsbelopp, som blifvit tjänstemannen vid vissa Embetsverk och Corpser hittills, utöfver de af Riksens Ständer fastställda Aflöningsstater, tillagda, må, så vida ej dessa Verks och Corpsers behof genom serskilda arfvodes-anslag denna Riksdag blifvit afhjelpta, eller genom indragning af tjenster eller omreglering af samma Verk eller Corpser af Kongl. Maj:t blifva fyllda, fortfarande, så länge tjensternes nuvarande innehafvare qvarstå, få tillgodonjulas, och skillnaden emellan deras nu utgående löner och den gamla Staten, såsom hittills skett, utgå af de på Hufvud-Titlarne uppkommande besparingar.” Och har Preste-Ståndet inbjudit de öfrige Riks-Stånden att häruti instämma, i anledning hvaraf Ridderskapet och Adeln till dess i ämnet förut fattade beslut antagit ett tillägg af samma lydelse, sorn det Preste-Ståndet beslutat, hvaremot inbjudningen icke blifvit af de öfrige 2:ne Riks-Stånden antagen.
Utskottet bör slutligen, i anledning af återremissen, ej underlåta att nämna, hurusom uti de af särskilda ledamöter i Vällofliga Borgare-Ståndet framställda olika förslag till underdånig skrifvelse i ämnet upptagas bland befattningar, som skulle för qvinna vara passande, åtskilliga, som ej hittills blifvit af Utskottet vidrörda, såsom apothekares, vissa tjenster inom Bankooch Riksgäldsverken samt i Tullstalen och i räkenskapsverken i allmänhet; men likasom Utskottet ej är i tillfälle att utreda, hvilka af dem, till följd af sin beskaffenhet, må i berörda hänseende vara mindre passande för qvinnor, anser Utskottet sig ej heller kunna tillstyrka, att några vissa varda i den underdåniga skrifvelsen uppräknade. På grund af hvad anfördt blifvit, föreställer sig Utskottet, att Riks-Stfinden skola vara benägna att, med frånträdande af redan fa (tade afvikande beslut, gilla en framställning, som hufvudsakligen åsyftar att, med erkännande å Rikets Ständers sida af grundsatsen, att, ur synpunkten af Statens ändamål, qvinnor icke böra, för det att de äro qvinnor, vägras att odla och använda sina anlag, förmögenheter och krafter, med samma rätt som männerna, i allt hvartill de kunna finnas passande, hos Kongl. Maj:t utverka ej mindre tillämpning häraf, der det efter Kongl. Maj:ts pröfning lämpligen redan kan ske, än ock förberedande åtgärder till ett följdrigtigt genomförande af samma grundsats i den utsträckning, som är med det allmännas fördel förenlig, men i nu bestående förhållanden möter hinder af flerfaldig beskaffenhet, hvilkas undanrödjande först efter en noggrannare undersökning, än Rikets Ständer för närvarande äro i tillfälle åt ärendet egna, kan åstadkommas; och får Utskottet alltså inbjuda samtliga Riks-Stånden att förena sig om det beslut, att i underdånig skrifvelse till Kongl.