Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ugm. sä lydande: alla i föregäende 6:re, ?:de och 8:de ^lomLnrer nämnde personer befrias äfwen frän Bewillning efter 1. §. i denna Artikel, sä framt de ej äga2oo R:d. behållen inkomst, i hwilken händelse de skola oafkortadt enligt samma §. tLXerss. Utffotter anser sig ock härwid böra förestå, at denna anmärkning mätte bifallas med den jemkning, at Summan bestämmes til 200 R:d. Med Den ZQ Mars. 1465 Hederwärda BondeStåndet: At detta ment sälunda borde för - Med åberopande af hwad Bewillnings-Ulffottet förut anfört såsom stal för andras, ac den för Jn-!desse Staders och Orters newänarne uti UddewallmJnnewänares befrielse frän Stad samt i Westerboten högre Bewillning an tMo, Nordmalings Socken i Ångermanland och wiste Socknar i Elfsborgs, Carlstads och Bohus
Öppna din salongsdörr för d e m alla, sällskapa de långa vinteraftnarne m e d d e m, o c h försök att göra hemlifvet så angenämt s o m möjligt. D u får ej blott o c h bart ägna din tid åt mat o c h dryck (då först får inackorderingsväsendet karaktären IDUN 372 af handtverk), utan låt de materiella o c h ideella intressena förenas, man hinner därmed g e n o m klok beräkning. Du får din belöning g e n o m att se nöjda o c h belåtna anleten omkring dig. A r någon af dina inackordenter litet själfsvåldig och vill taga sig små privilegier, såsom att någon gång få sin måltid serverad på olaga tid eller möjligen inne på sitt rum, låt h e n n e få det utan missnöje; bifall hennes önskan på ett förekommande sätt, o c h — du blir belönad, kanske m e d ett hjärtligt tack s å s o m: » A c k, hvad tant ändå är snäll! » el. dyl. Låt gärna för någon gång — ty ofta blir sådant aldrig — dina inackordenter bedja en besökande vän stanna o c h deltaga i eftermiddagskaffet eller aftonmåltiden; kostnaden därför är så ringa e m o t den uppmärksamhet du därmed visar din gäst. Nu några vänliga råd till de inackorderade. Man b ö r mötas på halfva vägen. Betänken att I hafven rätt stora fordringar på eder värdinna. H o n önskar intet h ö g r e än att se eder nöjda — • försöken att hysa samma önskan! H o n drar den tyngsta bördan, h o n skall » gifva », ni » taga e m o t ». V i s e n eder erkänsla o c h tacksamhet g e n o m uppmärksamhet o c h ett belåtet ansikte; våren icke endast fordrande, utan äfven erkännsamma. IStär en maträtt serveras, s o m ej är i eder smak, visen ej sura miner, utan äten något litet däraf, tyst fördragande det. K u n n e n I absolut icke förtära någon viss rätt, sägen då artigt ifrån en gång för alla, o c h eder värdinna bestyr förvisso o m, att ni nästa gång serveras m e d en särskild rätt.
Då nu af det föregående synes, att embetet förutsett den brist, som skolat uppkomma, derest alla de i generalförslaget upptagna byggnadsarbetena skolat verkställas, och på föreskrifvet sätt hos Eders Kongl. Majit i underdånighet anmält detta förhållande, samt härtill kommer, att de byggnadsoch reparationsföretag, som genom embetet verkställas, merändels äro af beskaffenhet, att, i följd af hvarjehanda inträffande omständigheter, erfordra oförutsedda s. k. öfverarbeten, hvarförutan ofta inträffar behof af förändringar eller förbättringar inom vederbörande verks embetslokaler, hvilka ej vid generalförslagets uppgörande kunnat beräknas, men dock måste under årets lopp vidtagas; torde Eders Kongl. Majit i nåder finna, det Revisorerne ägt så mycket mindre skäl att, såsom “stridande mot god ordning", anmärka anordnandet af ofvannämnde utgiftsbelopp, som det ingalunda måste vara lämpligt eller ändamålsenligt att inom den trånga gränsen af ett års tillgångar inskränka ett så beskaffadt embetsverks, sofn Öfverintendents-embetets, förvaltningsåtgärder. Hvad härefter beträffar frågan, af hvilken fond ofvannämnde 2,465 Ridr 32 sk. 7 rst. blifvit utgifna, får embetet i underdånighet meddela, att sådant i December 1849 skett af då innestående medel å anslaget för Kronans hus och byggnader i landsorten, samt att embetet, uti underdånig skrifvelse af den 5 Februari 1850, hos Eders Kongl. Majit anmält nämnde brist, med fullständig redogörelse för densammas tillkomst och med tillkännagifvande, att för dess fyllande 1850 års anslag för hufvudstaden måste tagas i anspråk, hvartill embetet ock destohellre erhöll nådigt tillstånd, som generalförslaget för sistnämnde år, det oaktadt, visade en tillgång till påföljande året af öfver 15,000 Ridr.
1 Stats-Utshottets Memorial Nio 424. godkänd, anser Utskottet sig äfven, utan afvaktan af Rikets Ständers yttrande derom, böra inkomma med förslag till omförmälde hufvudgrunder för Hypotheks-föreningar. Det första, som Utskottet vid dessas uppgörande bort öfverväga, var omfånget af de föreskrifter Rikets Ständer böra bestämma. Enär inom skiljda provincer och serskilda tider ganska olika förhållanden kunna ega rum, vill det synas Utskottet, som skulle ändamålet att befordra Ilypotheksföreningarnes uppkomst motarbetas, om Rikets Ständer för dem stadgade ett fullständigt Reglemente, som lade hinder i vägen för Hypotheks-föieningarne att rätta sig efter nämnde föränderliga förhållanden. Å andra sidan måste det för Rikets Ständer, såsom Borgensmän för Hypolheksföreningarne, vara af vigt att tillse, det desse i ingen händelse kunna blifva oförmögne att sjelfve uppfylla sina förbindelser; och anser Utskottet således alt betryggandet derutaf bestämmer gränsen emellan de bufvudgrunder, hvilka Rikets Ständer böra stadga, och de reglementariska bestämmanden, hvilkas uppgörande bör öfverlemnas åt Hypotheks-föreningar ne sjelfve. Någon tvekan torde näppeligen uppstå derom, att Ilypolheks-föreningar, enligt naturen af sin bestämmelse, ej få utgifva lån annat än emot inteckning i jordegendom; att desse inteckningar ej få uppgå till så stor del af den intecknade jordens värde, alt detta rimligtvis kan befaras komma att sjunka under inteckningsbeloppet; att nödige försigtighetsmått böra iakttagas till förekommande af förluster genom de så kallade tysta förmonsrätterna, samt att Bolaget alltid måste ega fordrings-tillgångar, som fullt motsvara dess skulder. Men detta är ej nog; förluster äro likväl tänkbara och tillgång till deras betäckande bör på förhand vara anvisad. Utskottet har härvid tagit i öfvervägande den solidariska ansvarighet, hvarmed delegare uti åtskilliga utländska Hypotheks-fqreningar, en för alla och alla för en, ansvara för Föreningens skulder.
Jag känner visserligen icke, i hvad mån Ridd.TJtsk. kan komma att tilleller afstyrka Hr af Grubbens motion; men hvad jag tror mig känna med visshet är, att Ridd.-cassan är i den belägenhet, att den icke tillåter någon extra utgift, allraminst af onödig beskaffenhet. Jag tror således, att den motion, Hr af Grubbens väckt, icke har mycken utsigt för sig att gå fram, så vida Ridd.TJtsk. icke vill föreslå R. o. Ad. något i låneväg, ett fondsystem eller något dylikt modernt husliållningssätt, hvarigenom våra efterkommande kunde komma att betala R. o. Äd:s soupeer för denna riksdag. Hr af Grubbens: Jag tror icke, att i min motion finnes ett enda ord om, att några medel skulle gå ut ur Ridd.- cassan. När motionen återkommer, anhåller jag att få ytterligare tala derom. Uppå derom framställd proposition blef denna punkt af R. o. Ad. bifallen. Tredje punkten, ang:de aflöningen för R.iksSt:s och Utsk:ns cancellipersonal. Gr. Cronhjelm: Innan II. R. o. Ad. går att afgöra denna punkt, anser jag för min pligt, såsom ledamot i Ridd.Direct., att upplysa, det Ridd.Direct. eller synnerligen Seci’eteraren, haft mycken svårighet för att lyckas erhålla skickliga notarier. Af dessa notarier är endast en boende i Stockholm; de öfriga hafva måst vidtalas att lemna sina tjenstebefattningar i landsorterna. Cancellist-ansökningar hafva icke fattats; men notariernas tjenstgöring är af den beskaffenhet, att dertill fordras icke allenast mycken arbetsamhet och skicklighet, utan jemväl vana och naturlig fallenhet. Af dessa skäl har Ridd.Direct. trott sig böra, så vidt det varit den tillåtlig t, genom dess 320 Den 17 Mars e. m. Secreterare garantera dessa personer samma inkomst som notarierna hade under förliden riksdag; och jag äfvensom de öfriga ledamöterna i Ridd.Direct. skulle finna oss uti en ganska svår ställning, om H. R. o.
ska' vi hålla till med komediantsällskapet? LUNDELL. Nå kör i vind då, sa' Blomster. Men hvar SUNDIN. teater förut. I Brunnshuset; det har användts till ett slags SUNDIN. hålla värmen uppe. Sist frös komedianten Beckman fast på stolen, så att den följde med, när han steg upp. Hahaha! LUNDELL. ALMÉN. Då blir det att gå på i ullstrumporna för att Bror glömmer, att der fins eldstad nu. Då passa vi på och lägga in nytt golf i Brunnshuset med detsamma. Någe ska' väl de brandskadade bestå också. LUNDELL. garna om hand. Jag? Min skrifvare, Ek, kommer att ta anordninEK. LUNDELL. Stödd af mina råd, naturligtvis! ut något? Hä hä, kommer inte mamsell Ann' Sophie LUNDELL. EK. SANDBERG (sakta till Lundell). Sedan. pjeser med ens. I så fall blir det kanske så godt att välja QVIDING (enfaldigt). Jag väljer silfverpjeser. Till Lundell:) Hvad ska' det tjena till? En hvar ska' få säga sin tanke. LUNDELL. SUNDIN. Bror är då, fan ta mig, enfald (Hejdar sig. GRANQVIST. sig glasögon och ögnar i pjeserna). Ro hit med skräpet, så får jag se. (Sätter på ROSENQVIST (stiger upp). När, så att säga, genom försynens outransakliga i detta samhälle, böra vi också mata den med Mig pligten bjuder tala, och tala ämnar jag. nåd, konstens heliga låga ändtligen uppflammat ren och ädel olja. Jag föreslår, att vi gifva Hamlet, detta det skönaste utbrott af en skalds snillesprutande hjerna. Hvar finnas väl större, mägtigare ord än dessa, framsprungna ur ett den stinker himmelshögt och bär » SUNDIN. dödssjukt, sönderslitet bröst: »Min synd är svår, tala om för folk? Nej, då är det här mycket Tvi tusan! Och sån't tror herrn att vi ska' trefligare. »Ammor i barnkammaren.» Ha, ha, EK. ha!
Utdrag af Borgare Ständets Protokoll wrd Urtima Riksdagen i Arebro den 12 October 1810. S. D. <^)id förnyad föredragning godkändes Lag.Utskottets utlätande i anledning af Riks. dagsmännen Jonas Jonssons och Nils Larssons dit remitterade Memorial, med yrkad förändring i 1802 ärs Kongl. Förordning om Stängsel-skyldighstem Ut «up7g. kix ?rotol:oUo ls. v. Vslerius Bihang. lil. B. N.o 19, SOUtr?" 146 Den 12 Ociober. Utdrag af Borgare.StändetS Protokoll tvid Urtima Riksdagen i Arebro den iL Oktober i8io. S. D. ^^^ammansatte Stats, och Allmänna Veswärs. och Oeconomie-Utskottens Betänkande af den 10 dennes, om medel och ulwägar till Sillfiskets upphjelpande, föredrogs ä nyo och gillades enhälligt, l^i supra, Lx ?rotscallo s. O. Valerius. Utdrag af Borgare.StändetS Protokoll tvid Urtima Riksdagen i Arebro den iL Oktober i8ro. S. D. Stats-Utskottets yttrande uppä Hederwärda Bonde-Ständets r^eniisi af wäckt fräga, om en förändrad Disposition med Hwit, feldtffa Slipendii Hemmanen i Bohus Län, kemnade Borgare-Ständet sitt bifall. Or supra. ^x krotocollo jf. l). Valerius. Utdrag af Borgare.Ständets Protokoll wid Urtima Riksdagen i Arebro den iL Oktober 1810.
Jag hyser emellertid den förhoppning, att detta beslut ännu kan ändras genom de öfriga Ståndens åtgärder i frågan; men jag uprepar det jag beklagar, att just det Stånd, som, enl. min öfvertygelse, bordt vara det första och det i främsta rummet beredvilligaste att bevilja detta anslag, vägrat detsamma. Hr Bildt, Didrik, Gillis: En talare af gårdagens majo ritet upmanade R. o. Ad. till öppen votering i jernvägsfrågan och jag följer hans upmaning, då jag nu mot Ståndets beslut rörande vestra stambanan nedlägger min reservation. De, som i går utgjorde majoriteten, hafva under vinterns lopp af de större allmänna tidningarne blifvit framställda såsom de der ville iakttaga nödig sparsamhet med Statens medel, såsom de, hvilka ensamma vore i besittning af nog mycken fosterlandskärlek för att låta det enskilda intresset vika för det allmänna De hafva under Ståndens gemensamma öfverläggningar best ridt StatsUtsk:s förslag hufvudsakligen af frenne skäl, nemi. den stora skuldsättningen, farhåga att jordbruket och näringarne skulle lida alltför mycket af arbetskraftens dragande till jernvägs-arbetena samt brist på undersökningar. Deras tillämpning häraf har varit, att de flyttat ett anslag från en väg som var dem likgiltig till en annan, utan väsendtlig ändring i beloppet, så att skuldbehofvet ej minskades; att 108 Den 10 Juni f. m. de sammanfört beliofvet af arbetskraft på en punkt, hvarigenom det onekligen kan blifva tryckande, i st. f. att genom arbetets fördelande, såsom Utsk. föreslagit, göra det oskadligt; samt slutligen, att de beslutit en bana, om hvars riktning de ej varit säkrare än att dess närmare bestämmande måste göras af K. Jag reserverar mig mot deras beslut, hvilket jag anser för landet så mycket mera skadligt, som det under flera år hindrar en lättare förbindelse mellan hufvudstaden oell söder derom liggande orter, således minskar möjligheten af dess försvar i farans stund och derigenom kan blifva en utsträckt hand åt den fiende som måttar sitt hugg åt fäderneslandets hjerta. Hr Hjerta, Lars:
Uti den vid sednaste riksdag fastställda samt för åren 1861, 1862 och 1863 gällande Riksstat äro följande anslag upptagna såsom förslags-anslag, nemligen: under Andra hufvudtiteln: till fångars vård och underhåll; » mediko-legala besigtningar; » skrifmaterialier och expenser, ved m. m.; » reseoch traktaments-penningar; » ersättning åt vittnen och parter. under Fjerde hufvudtiteln: till fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar; » Beväringsmanskapets vapenöfning; » inqvarterings-kostnader i Stockholm; » inqvarterings-kostnader i landsorterna; » reseoch traktaments-penningar; » skrifmaterialier och expenser m. m. för Landtförsvars-departementets Kansli-expedition. under Femte hufvudtiteln: tillskott till de för båtsmans-indelningen i Blekinge anslagna räntor; till båtsmännens beklädnad, högst 74,505 R:dr; » reseoch traktaments-penningar; » skrifmaterialier och expenser m. m. för Sjöförsvars-departementets Kansli-expedition: » skrifmaterialier och expenser m. m. för flottans stationer och depot under Sjette hufvudtiteln: till utflyttningslijelp efter laga skiften; » odlingshjelp m. m. för krono-nybyggare; » ersättning för jordförluster genom kanaloch väg-anläggningar; » skrifmaterialier och expenser m. m.; » reseoch traktaments-penningar. under Sjunde hufvudtiteln: till stämpelpappers-omkostnader; » omkostnader för kontroll-verket; Stats-Utskottets Memorial JW 224. 7 till skogsplanterings-kassan, ersättning för hemmans-räntor och arrenden, m. m.; » lyshållning tn. fl. utgifter för Kronans publika hus i Stockholm: » städers friheter; » transportkostnader för Statsverkets bergseffekter; » observationsoch uppbörds-procenter rn. m.; » mantalsskrifnings-provision; » restitutioner: » uppköp af ved för Wisby krono-kalkugn; » reseoch traktamcnts-penningar; » skrifmaterialier och expenser m. in.; äfvensom det kontanta anslaget till Post-verket samt anslaget till Tullverket, att af postoch tullmedlen direkte utgå. under Åttonde hufvudtiteln: till Biskopens på Gotland lön; » löntillökning åt 13 Konsistorii-notarier, högst 3,510 R.dr; » Pastor i Forsmark, anslag af 6 centner 40 skålpund hammarskattsjern; » ersättning ät innehafvare af roterade ecklesiastik-boställen; » Lappmarks ecklesiastikverk; » upprätthållande till visst belopp af löner vid Upsala universitet, uti hvilka spanmål ingår; » farsoters och smittosamma sjukdomars botande; » fattigvården i allmänhet; » reseoch traktaments-penningar; » skrifmaterialier och expenser m. m. under Nionde hufvudtiteln ; till invalidhus-fonden, ersättning för hemmans-räntor och arrenden; samt hela det å allmänna indragningsstaten upptagna belopp.
Vinklar alla du väl omskåde, förr’n in du träder, ty ovisst är att veta, hvar ovänner sitta å bänken inne. Men här tjenar det till intet att se in genom luckan på ytterdörren, ty det är mörkt i förhuset. Vi måste gå igenom detta till indörren och öppna denna, ifall vi icke föredraga att klappa på och låta någon af trälarna öppna för oss. Det är en brokig tafla derinne! Det stora rummet är deladt i trenne skepp om jag får begagna en konstterm från en senare kulturperiod genom tvenne rader af stolpar, som uppbära det i en ryggås hopgående taket. Den ena radens tvenne midtstolpar äro just de så ofta omnämnda högsätessulerna. På ömse sidor om högsätet mellan dem går en rad af bänkar, midt emot är ett annat, lägre högsäte och en annan bänkrad. I sidoskeppen finnas hviloplatserna, längst fram, i ena ändan, är den inhägnade s. k. tvärpallen, qvinnornas tillhåll. Dagens arbete är slutadt. Husbonden sitter i sitt högsäte, hans män och ett par gäster på bänkarna. Aftonvarden är borttagen och dryckeslaget är i gång. Man har märkt oss, anvisat oss platser och bjudit oss hornen. Värden och sedan än en, än en annan dricker oss till. Tungorna lossna, forntida och samtida, egna och andras bragder omtalas, upphöjas eller förklenas. Qvinnorna, som sitta på tvärpallen, blanda sig med i laget. Barnen leka på golfvet kring de der upptända eldarna, som sprida ljus och värma. Ljus tändas först till natten. Jag vill just icke påstå, att man med oblandadt nöje sitter vid ett sådant gästabud. Det är icke alle, som minnas att vägkost värre får ej mannen än öfvermått af öl. Ty mindre vet af vettet mannen, då han mera dricker. Samtalet vill så gerna urarta till stickord och vore icke gästvänskapens rätter så helighållna, skulle det icke vara långt till vapnen, som äro upphängda på stolparna öfver bänkraderna.
Riksmynt må anvisas att utgå dels med 55,736 R:dr 10 sk. 8 r:st Banko eller 53,604 R:dr 22 öre Riksmynt under innevarande år till fullbordande af fästnings-arbetena vid Slitö, dels med 39,800 R:dr Banko eller 59,700 R:dr Riksmynt under tre år till betäckande af Kongl. Krigs—kollegii lemnade förskott för nämnde arbeten. 3 punkten återremitterades. Ståndet ogillade Utskottets yttrande i 4 punkten och anslog, i enlighet med Kongl. Maj:ts Nådiga förslag, 50,000 R:dr Riksmynt, att intill nästa Riksdag utgå med 10,000 R:dr årligen till bildande af nödigt material-förråd för arméens fältbry gge-tillver kn in g. Af Kongl. Maj:t, till utgående för en gång, äskade extra anslag. Mom. a) återremitterades. Ståndet, som afslog Utskottets hemställan i mom. b), beviljade den af Kongl. Maj:t äskade anslags-summa 75,000 R:dr Riksmynt till uppförande af nödiga förrådshus för bevarande af bevärings-manskapets materiel. Mom. c, d, f, g och h biföllos. Mom e och i lades till handlingarne. Utskottets hemställan, sid. 79, med afseende på Riksdags-fullmäkligen Johan Westermarks motion, bifölls. Slutligen godkände Ståndet de tabeller, som finnas detta Utlåtande bifogade, så vidt förestående beslut deruti icke föranleda ändring. Frän Vällofl. Borgare-Sländet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande N:o 71, angående reglering af utgifterna under Riks-statens Fjerde Hufvud-titel. Härvid förekommo: Usta punkten. Anslags-tillökningen för Landtförsvars-departementets Chef bestämdes till 3,000 R:dr Riksmynt. 2:dra punkten.
Sluteligen oell i afseende på Herr Grefvens anmärkning rörande 81 § Regerings-Formen, hvilken förbjuder att företaga ändring i Grundlag å samma Riksdag en sådan ändring blifvit föreslagen, hvilken Herr Grefven såsom sådan förklarat illusorisk, irrationel och skadlig, har Utskottet varit af en alldeles stridig mening. Det har funnit anmärkningsvärdt, att den i denna Regerings-Lag i en viss laglig ordning medgifna möjliga förändring af Grundlagen blifvit mera klandrad än det stadgande i alla föregående Regerings-Former, som påböd deras eviga oföränderlighet. Den coercitiva kraften saknas lika mycket i båda dessa fall, men synes i det förra icke mera umbärlig än många andra stadganden, hvilka angå den Lagstiftande och den verkställande Magtens inbördes förhållanden. Stånden äro under sina öfverläggnmgar och beslut bundne vid vissa formaliteter och inskränkningar. Om de ej iakttaga dem, kunna väl föreställningar deremot göras, men någon egentelig coercitiv kraft, som kan tvinga till formens återställande, torde åtminstone ej alltid vara att finna. Annu mindre kan den gifvas i de fall, då alla de Corpser, som föreställa Samhällsmagten, förena sig om ett och samma beslut; ännu har ingen StatsFörfattning kunnat uppvisa en sådan kraft, och förmodligen lärer den ej kunna tillskapas. Den yttersta controllen i hvarje Samhälle antingen gifves ingenstädes eller finnes allenast i allmänna tänkesättet, som verkar och ger rigtning åt dem som äro kallade att handla i allmänhetens namn, och som genom allas aktning för Lagen gör den till en kraft, mägtigare än allt motstånd af ögonblickliga intryck eller interessen. Men derföre, att all annan tydlig coercitiv kraft måste saknas, Expedition N:o 8. 595 är det icke oklokt, icke obilligt, att föreskrifva former för Lagförändringar, att emellan sättet af Grundlagars och andra Författningars omskapning uppföra en skillnad och att således åt de förras bestånd söka förvara en större säkerhet och bereda ett mognare och visare beslut genom en långsammare och från ögonblickets intryck afskild pröfning.
Sundhets-Collegium, afseende bör hafvas endast å de sökandes förtjenst samt skicklighet och duglighet, och icke å den omständighet, huruvida de varit Stadsoch Provincial-Läkare eller icke, får derföre tillstyrka, att motionärens förslag, det icke någon annan måtte till Ledamot i Kongl. Collegium befordras, än sorn i5 eller 20 år varit Stadseller Provincial-Läkare, måtte förfalla. Beträffande härefter motionärens förslag, att en lagfaren man måtte tillsättas såsom Assessor med säte och slämma i Kongl. Sundhets-Collegium, så enär Utskottet så mycket mindre tror sådant vara af behofvetpåkalladt, sora handläggningen af de Collegium åliggande göromål, så vidt Utskottet har sig bekant, icke beror på någon annan juridisk kunskap, än den, som erfordras i och för frågor, som röra medico-legala besiglningar, hvaruti hvarje utexaminad Läkare måste hafva full kännedom och då Collegium slutligen, liksom andre Verk, eger till ledning för sine åtgärder, att följa gällande Lag och Författningar, får Utskottet tillstyrka, att äfven detta förslag måtte föi falla. Stockholm den 2 Juli 1840. Allm. Besa.- och Ekon.-Utskottcts Betänkande, IV:o ?o. ]5 N:o 70.
Postverket är det mera likgiltigt, om postmästaren är 60 år gammal eller äldre, endast han tillser, att hans postskrifvare upfyller sina skyldigheter och allting annat går ordentligt till. Men helt annorlunda är förhållandet vid en jernbana, der, i motsats till förhållandet inom postverket, den ytterst möjliga punktlighet måste iakttagas likasom den största upmärksamhet på hvad, som vid stationen förefaller; ty den minsta försummelse kan orsaka 100- tals menniskor skada. Det är således af vigt,* att denne personal är fullt tjenstbar. Egas jernvägarne af ett bolag, så är kontrollen öfver tjenstemännen lättare att åstadkomma, ty de hafva då ett ständigt vakande öga öfver sig. Jag fortfar således i den åsigt, att säkerheten blir större, om jernvägen befmnes i bolags än i Regeringens händer. Hr Bråkenhjelm har befarat, att arbetena å jernvägarne skulle komma att bedrifvas med för stor skyndsamhet. Ty värr! lärer detta icke blifva förhållandet och denna farhåga delas icke af många. Jag fruktar, att den stora pluraliteten tvertom kommer att anse desse arbeten gå alltför långsamt. Samme talare har äfven yttrat, att inom de provinser, hvarest arbetet fortgår, skulle bildas en öfverdrifven mängd proletärer, men häremot får jag erinra, att det tillfälle till arbete, som vid jernvägen emellan Köping och Hult varit att erhålla, verkat ganska godt och frälsat många från att svälta. Arbetet har likväl varit ganska inskränkt, ty personalen har icke varit större än 1,100. De arbetare, vi emottagit, hafva, då de kommit, varit utsvultna. De hafva funnit sig väl af arbetet, blifvit helt andra menniskor och äro i allmänhet ordentlige. Något obehag af dem hafva vi icke haft om jag undantager ett tillfälle, då några från ett annat jernvägsarbete bortkörde personer hade insmugit sig bland arbetarne och, för att tilltvinga sig en högre atlöning, åstadkommo oväsende, hvilket Hrnne troligtvis af tidningarne känna. Detta hjelptes dock dermed, att 120 st. afskedades på en enda dag.