Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då, som vi alla veta, den mest lönade embetsman har 24,000 rdr rmt, sä kunna vi väl ej med fog påstå att den åt prins August begärda summan, som blott med 50 proc. öfverstiger sagde belopp, är för högt tilltagen, om något afs:de fästes på hans särskildta ställning. Vid alla tillfällen, då man önskar och begär sammanskott till välgörande ändamål, så har hela nationen, ända ner till de lägsta klasserna, anspråk på att de Kongl, personerna med större bidrag än någon annan deruti skola deltaga. En sådan person är dessutom föranledd till flere utgifter, som aldrig för den enskilde förekomma. Med afs:de fästadt. på den ställning, en prins inom vårt samhälle innehafver, kommer jag slutligen till det resultat, att en anslagssumma, som blott med 50 proc. öfverstiger högste embetsmannens lön, ieke är på minsta sätt öfverdrifvet tilltagen. Jag yrkar bifall till Utsk:ts Uti. i denna punkt. Hr Stjernsvärd: Den siste värde talaren har påmint om ordspråket »när jag dricker, är det rätt»; lian har yttrat, att man ej borde sätta medlemmarne af det Kongl, huset i den belägenhet, att vara tvungna att af StatsChefen mottaga några bidrag till sitt underhåll. I ani. häraf komtner jag att påminna mig ett förhållande vid förra Riksdagen. Vi veta alla, att regentskapet, i följd af H. M, K. Oscars sjukdom, updrogs åt H. K. H. Kronprinsen. När fråga blef om anslagssummans bestämmande för honom, tog jag mig friheten yrka, att, i följd af det förökade arbetet, som regentskapet naturligtvis skulle medföra, det äfven vore billigt, att den för Kronprinsens underhåll primitivt anslagna summan af 150,000 rdr, måtte i proportion till hans arbete till högre belopp utgå. Deruti fann jag fullkomlig konseqvens. Hvad beträffar Hr Brakels yttrande, att jag vid förra Riksdagen haft så mycken örn - Den 11 Febraari f. m. 411 het för H. K. H.
Enär Borgare-Ståndet ensamt bifallit Utskottets förslag, att den i gällande taxa stadgade inskränkning till vissa städer af rättigheten att införa grof Ull må upphöra, men Ridder skåpet och Adeln, Presteoch Bonde-Stånden deremot vidblifvit gällande föreskrift i detta hänseende; så och då detta stadgande endast afser kontrollen och icke tullafgifternas belopp, lärer frågan om upphäfvandet deraf böra förfalla. Presteoch B or g are-St anden hafva godkänt, men Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Stundet, med vidblifvande af gällande bestämmelse, ogillat Utskottets förslag att nedsätta införselstuilen å delar af Ur, ej specificerade, från 2 till 1 R:dr skålp. Utskottet inbjuder Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet att instämma i de båda öfriga Ståndens beslut härom; och föreslår, för annan händelse, följande omröstning: 127:o. Den, som bifaller Utskottets förslag att nedsätta införselstullen å delar af Ur, ej specificerade, från 2 till i R.dr skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålles denna tull vid 2 R:dr skålpundet. Utskottet bade föreslagit, att Urband och Urkedjor, af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen, nu förtullade efter värde med 53'/3 procent, skulle i stället tullbehandlas lika med det ämne, hvaraf de hufvudsakligen bestå eller, derest detta icke kan med säkerhet urskiljas, efter det i dem ingående ämne, som drager högsta tullafgift. Borgare-Ståndet har godkänt detta förslag, hvilket de öfrige Stånden deremot, under vidblifvande af gällande bestämmelse, ogillat; och lärer, derest icke Borgare - Ur. Urband. 80 Bevillnings-Utshollets Memorial, JVI ti. Ståndet skulle vilja frånträda detta sitt skiljaktiga beslut, följande omröstning bora anställas: 128:o.
Dylta gårds förmån skola finnas anlagde, blifvit alltför mycket anlitade, så att uppmärksamhet vid hushållningen med dessa skogar är af högsta behof, på det desamma ej må blifva alldeles förstörda, har Kongl. Majit förständigat Dess befallningshafvande i Örebro län, att dels låta vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom må kunna bestämmas det årliga afverkningsbelopp, sorn med skogens å nämnde allmänningar bestånd kan vara förenligt, dels hålla noggrann tillsyn deröfver, att allmänningarne oj hårdare anlitas, än här förut nämndi är, och således ej heller för annat ändamål, än det, hvartill de af Kronan blifvit ål svafvelbruket upplåtna. I det fall att tjenstbarhelerna och hembuds-skyldiglieten af skogs-efiekler, som nu åligga de så kallade frisocknarne Axberg, Kihl och Hofsta, komma att upphöra, blifva frisocknehemmanen i ställe!, på såll Rikets Ständer vid 18*28, 1829 och 1850 årens riksdag äfven ansett, underkastade rotering; men Kongl. Majit har funnit, att verkställigheten af denna roterings-ålgärd, såsom beroende af den förra frågan, eller tjenstbarheternas upphörande, bör tills vidare uppskjutas och efter omständigheterna blifva föremål för framdeles skeende särskild pröfning. Handlingarne i detta mål skola blifva öfvcrlemnade lill det Utskott, som med frågan kommer alt taga befattning; och Kongl. Majit förblifvcr Rikets Ständer med all Kongl, nåd oth ynnest städse väl bevågen. Datum ut supra. CARL. J. M. Björnstjerna. 28 Kongl Maj.ts Nåd. Skrifvelse N:o LO. Utdrag af Protokollet öfver Landt försvars-Ärenden, hållet inför Hans Maj: t Konungen uti Slats-Rädet ä Stochholms Slolt den 27 Oktober 1859. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie—Slatsminislern, Friherre De Geer.
I de stora eleganta husen finnas knappt dylika lägenheter. » Och så godt jag På samma gång vunnes äfven för byggmästak u n d e efterkom j a g deras önskan. ren den fördelen att han på förhand hade klart Men v i d en b ä d d stannade j a g längre för sig, hvarifrån han kunde påräkna sina hyresgäster. J a g minns så väl hennes anskulle ganska många sådana hus utan risk för byggmästaren kunna uppföras. gar samt förstöra o c h osnygga allt hvad de komEnsamma kvinnors En viktig ma hem: bostadsfråga öfver. Dylika hus kunna n o g ligga i flere stadsdelar, men kanske bäst i Vasastaden, där fru Whitlocks äro belägna o c h där hyran kanske blefve något billigare än på Östermalm o c h där det äfven vore tystare än p å andra ställen. K u n d e de vetta m o t solsida, vore så m y c k e t bättre då äldre personer vanligen äro mycket frusna. A f detta skäl föreslås platsen vid Odengatan såsom bäst passande, t y dels finge man fri utsikt o c h dels går spårvägen alldeles förbi porten, en g o d sak för dem, som ej orka gå långa vägar, o c h bäst af allt är, att läget är så synnerligen friskt och sundt. Men huru skall ett så beskaffadt önskemål kunna realiseras? På mångahanda sätt, m e n kanske bäst g e n o m att bilda några byggnadsbolag eller bostadsföreningar. Ville några af hufvudstadens många framstå- ende o c h rika fruar taga saken o m hand för att skaffa hefliga bostäder åt deras under mera enkla lefnadsförhållanden lefvande medsystrar, vore nog framgången gifven. Det är j u ej fråga o m att kostnadsfritt upplåta rum åt obemediade människor, utan att få gängse hyror af personer, s o m väl kunna betala dem, m e n som ofta hafva svårt att skaffa sig lämplig bostad. A f sådana skäl skulle dylika hus till o c h m e d kunna blifva en mycket: god affär. Ett enkelrum af ifrågavarande beskaffenhet b ö r kunna betinga 200 kr. i hyra pr.
M:ts enskildta Tjenare skola hafva deras lön endast till dess de fingo några andra motsvarande; nej! det innehåller tvärtom ganska bestämdt, att de, utan något sådant eller annat förbehåll, ovillkorligt i deras lifstid skola bibehålla de löner, sorn deras HofTjenster medförde. Det är således efter min öfvertygelse ett våld och ett bevis på a 11 för litet deltagande uti den vördnad oell erkänsla, som éfterverlden är skyldig denna store Konungs minne, alt beröfva Ilr Grönhagen sin 34» Stats-Utskottets PageLön för liela den tiel han deraf varit i saknad* och såsom den oförklarligaste och yttersta orättvisa måste det anses, om honom ej tillägges densamma från och med 1829, och allt framgent. Att vid detta tillfälle åberopa K. Kungörelsen af den 19 Aug. 1802, såsom skäl för prdscriptionstidens beräknande, anser jag vara origtigt och alldeles icke hithörande, enär samma K. Författning handlar om fordringar i grund af Contract, särskildt beting, öfverenskommelse!* och dylikt, hvarom här alldeles icke är fråga. Qfvertygad, att R, II. Stlr lika mycket älska rättvisa, som att de icke på bekostnad af den oförgätligeKonungens yttersta vilja skola kunna undanrödja verkaa af hvad Konungen förordnat, gör jag mig förvissad, att denna min motion ej skall afslås. Jag har, utom fullkomlig rättsgrund, äfven billighet och consideratiou på min sida. Helt nyligen har II. Ii. o. A. tillagt Hr f. d. Landshöfdingen Hans Järta, en årlig pension af 2000 R:dr, tvärtemot PensionsFörfattningarnas föreskrift; så har äfven Hr ÖfversteLieutenant de Motto-» ni, med afvikelse från gällande författningar, fått sig tillagt en Pension af 600 R:dr, och är det då icke billigt; att när man later ädla och upphöjda tänkesätt göra undantag från författningar, man icke bör hysa samma tankar, då fråga är att göra rätt, och låta en Landsman komma i åtnjutande af sine lagliga rättigheter?
Den Norrska hästracen är deremot till allt, med undantag af paradhästar, särdeles användbar, och torde i duglighet öfverträffa hvilken utländsk race som helst; men för dess vidmakthållande och förbättring har ännu ingenting blifvit gjordt, om man ej vill räkna uppskickande till Jemtland af Engelska hingstar, och den derigenom skedde croisering, hvilken snarare torde bidraga till dess försämring, än förbättring. Hela norra och medlersta Sverige, med undantag af endel af Upland, samt en stor del af södra Sverige, hafva stora naturliga betesfält i sina vidsträckta skogar och bergiga hagar. Att ej begagna dessa, utan sommarstallfodra, vore för en jordägare lika oförnuftigt och snart ruinerande, som att derpå vilja föda utländska stora kreatur; de må nu vara från Skottland eller hvilket annat land som helst. Vi hafva Svenska kor, som, med dessa beten, och i vinterföda ungefärligen hälften af hvad de lättföddare utländska kreaturen fordra, mjölka 8 å 900 kannor mjölk årligen: en mjölkafkastning som ej öfverträffas af de nu sä berömda Ayrshirekorna och, i förhuIlande till fuderqvantiteten, säkert ej af någon annan utländsk race. På Gottland finnes en fårrace, hvilken, för sitt kött och sin ull, gjort uppseende i Tyskland; — i Sverige är den ej k ii nd. Med anleda, af hvad jag nu anfört, anser jag, att öfverenskommelse borde träffas med för nit och kunskap i saken kände, enskilde personer, sorn, under K. Landtbruksacadcuiiens och vederb. hushållningssällskaps öfverinseende, pä för ändamålet passande egendomar, anskaffade utvalde afvelsdjur af Norrska hästar, kor af ren inländsk race, och Gottlaudsfär, samt, genom ändamålsenlig vård och urval vid parningen inom stammarne, sökte uppdrifva dessa till högsta godhet.
Det torde derföre tillåtas mig att nu gifva mina tankar härom tillkänna. Jag hade nemi. trott, att en § skulle finnas, hvaruti föreskrift meddelas Ridd.-Sekret. 134 Den 1 Mars. § 20. Hr von Hartmansdorff: I mitt förra yttrande glömde jag tillägga, att med capitations-afgifterne förhåller sig så, att om de uteblifva, aligger det Kamereraren derom göra anmälan hos Direkt., hvarefter vederbör. K. Bef:h:de erinras, att dem ofördröjligen insända. Hvad åter angår förevar. §, så lår jag fästa upmärksamheten derpå, hurusom först uptages förbud för Direkt, att ingå i några kostnader vid allmänna fröjdbetygelser, men sedermera tillätes henne att undantagsvis göra motsatsen. När undantaget omedelbart efterföljer förbudet, böra och kunna ordalagen blifva annorlunda; man torde då äfven kunna försvenska orden ”locus publicus”. Enahanda är förhållandet med förbudet emot Riddarhus-salens uplåtande mellan riksdagarne. Det synes mig böra omskrifvas, så att Direktms rättighet till undantag endast må sträcka sig till öfrige rummen i Riddarhuset utom denna sal, eller egentligen till SecretaUtskottsrnmmen allena. I annat fall skulle t. ex. concerters gifvande kunna hädanefter såsom tillförene i denna sal åstadkomma skada, serdeles å platfonden i taket och vapenplåtarne på väggen. Secreta-Utsk:s-rummen deremot hafva hittills med allt skäl blifvit nplåtna åt Krigs-Vetenskaps-Akademien och andra samfund, hvilkas dervaro icke är menlig. Gr. Lagerbjelke: I hvad den siste talaren yttrat, ang:de illumination, instämmer jag till alla delar. Meningen med stadgandet i denna § lärer väl vara, att Riddarhuset icke skall illumineras vid andra tillfällen än då så sker med öfrige publika hus i staden, och således är den nuvar. redaktm af § oriktig. Hvad åter angår uthyrandet af Riddarhus-salen, är jag af olika åsigt med samma talare.
Den 3o Mars f. m. 21 t Till pröfning företogs Bevillningsutskottets den 6 dennes under N:o 7 afgifne, och den 16 derpåfÖljde e. m. på bordet lagde, Betänkande, om Grunderne för den blifvande Allmänna Bevillningen samt för värdering af fastigheter. Friherre Rudbeckj Alexander> uppläste följande: Vid granskningen af Bevillningsutskottets Betänkande om Grunderne för den blifvande Bevillningen visar sig tydligt, huru bardt man söker betunga jordbruks-näringen, såsom synbar och alltid lättast att beskatta, och deremot huru föga rättvist man öfverhalkat andra näringar. Vid i8a3 års Riksdag hade jag den äran framställa enTableau öfver alla de onera, som nedtryckte jordbruket i allmänhet, och hvilka sedan den tiden ännu mera ökats genom en minskad afsättning å produetionerne, hvaremot husägare i städerne vunnit ökade inkomster, i förening med minskade utgifter för sina hushålls-behofver; men allt detta oaktadt contribuerar en husägare i Stockholm blott en sjettedel emot en jordbrukare med lika revenue, för hvilken jordbrukaren likväl äfventyrar flere och större förluster än husägaren, som utan arbete skördar sina hyror, och derföre med leende ögon kan betrakta den trälande jordbruks-idkaren, sorn i sin ai2 Den 3o Mars f. m. anletes svett, blottställd för snart sagdfc oberäkneliga afbränningar, beständigt sträfvar för sin och de sinas bergning. I ett, nära nog, lika förhållande har jernbruks-handteringen, oaktadt dess nuvarande öfverlägsna afkastning, blifvit betydligen lindrad emot jordbruks-näringen. Det synes mig icke vara obilligt, att de capitalister, som ej åtnöjas med mindre än 5 procent, böra contribuera till StatsCassan, enär näringsidkaren, uti en ofta brydsam belägenhet i anseende till sina förlager och med mindre behållen vinst, måste för sin verksamhet kräfvande handtering skatta i ett betydligt högre förhållande.
I den med jordbruket sammanhängande bränvinsbränningshandteringen föregår, enligt sammanstämmaude uppgifter från de flesta fögderier, redan en förändring i det, att de mindre bränvinspannorne med enkel redskap nedläggas, och, i stället, ett färre antal konstbrännerier på större possessioner uppkomma. Till siffran uppgifves förhållandet från tvänne fögderier sådant, att de mindre pannornas antal nedgått under sista 3 år: i Westbo från 850 till 585, samt i Tveta. Wista och Mo häraders fögderi från 669 till 500. Konstbrännerier funnes i förstnämnde härad 1, och i de andre 7 stycken. Boskapsskötsel. Att fodertillgångarne i allmänhet icke motsvara den i bruk varande åkervidden, följer af hvad redan är yttradt om jordbruket. Dermed sammanhänger ock, att stallfodringen upphör för tidigt samt att de naturliga ängarne och betesmarkarne, som gifva ett mustigt och godt, men icke ymnigt foder, förlora i bördighet genom för stark betning. Ett motsatt förfarande skulle, andre fördelar oberäknade, kraftigt bidraga till förbättring af den inhemska boskapsracen, som förtjenar att konserveras. Föredömen i denna väg äro redan gifna af de större possessionernes innehafvare och skola nog i en framtid efterföljas af mindre, så vida icke en allt för långt utsträckt hemmansklyfning derför lägger hinder. Bland an - 7 stalter till boskapsskötselns upphjelpande, förtjenar i första rummet nämnas anläggningen, pä allmän bekostnad, af ett Stamholländeri för de Småländske länen i närheten af Wexiö; men då detta icke så snart kunde sträcka sina verkningar till norra delen af detta län, anhöll Hushållnings-sällskapet, att, på samma gång som uppköp skedde för stamholländerierne, få fritt från tull och frakt införskrifva några djur af Ayrshire-racen, hvilken anhållan af Eders Kongl. Maj:t nådigst bifölls. De sålunda införskrifne djuren hafva qvarstannat i närheten af Jönköping och Grenna.
7S:o af den 7 Maj 1845, i anledning af Rikets Ständers Revisorers afgilna Berättelser om verkställda granskningar af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1838 till och med 1841 (173). 1845 den 15 Juli anmäld genom Finans-departementet, och Landtförsvarsdepartementet meddelad i nedan omförmälda punkter. 1845 den 31 Juli genom Landtförsvars-departementet föredragen; 2:o Och blef, i anledning af Rikets Ständers i denna punkt yttrade åsigt, ali den vid 1841 års slut fö re funna egentliga bristen å för detta Tredje, nu mera Fjerde, Hufvudtileln 15,934 Ridr 8 sk. 6 rst. borde intill näislinstun - 14 Bil. lill R. St. Justitie-ombudsnians
Tjenstemännen kunna icke beröfvas sina tjenster, än mindre sina löner, med ett ord: det blef de materiella föremålen, som finge gifva vika. Allraminst är en sådan nedsättning möjlig, då stadscassan på 5 år icke kunnat minska sin skuld, och då den har så betydliga arbeten för händer, som uppmuddringen af Clara sjö, reparationen af slussen, tillbyggnaden af gäldstuguhäktet, qvaibyggnaderna m. m. Af hvad jag sålunda haft äran anföra anhåller jag att i korthet få sammandraga den mening: att jag ingalunda har något att invända deremot, att en undersökning må företagas till utredande af alla omständigheterna med tolagen, 5 fl. i3 93 Den 10 April e. ra, samt att, eliuru jag icke bestrider, att R. St. må hos K. M. i underd. yttra den önskan, det må K. M. vidtaga sådana uppå K.
Derest det verkliga behofvet af rörlig materiel för Statens ståinbanor kunnat förutses vid den tid, då kostnadsförslagen för dem upprättades, så hade utan tvifvel anslaget dertill bordt beräknas till dubbelt emot hvad uti dessa förslag då blef upptaget, och derutaf skulle hafva följt, att de trafiköfverskott, som sedermera uppköriimit, varit verkliga behållningar, som kunnat lemna bidrag till räntorna på Statens för dessa anläggningar åsamkade skuld. Kongl. Maj:is Nåd. Proposition N:o 47. 39 Samma skal, nemligen att trafikens blifvande omfattning ej under byggnadstiden kunde bedömas, föranledde ock att en del anläggningar, särdeles vid vestra stambanan, utfördes allenast provisoriskt, så att dels ombyggnad, dels utvidgande sedermera visat sig behööiga, hvartill inkomsterna af jernvägstrafiken måste tagas i anspråk. Emedlertid och då dessa förhållanden numera ej kunna ändras, men Statens jernvägar omöjligen kunna uppfylla sitt ändamål utan att vara försedda med en tillräcklig rörlig materiel och erforderliga inrättningar för dennas underhåll, finner sig Trafikstyrelsen nödsakad, att i underdånighet hos Eders Kongl. Maj:t anmäla förhållandet och anhålla, att Eders Kongl. Maj:t måtte i nåder föreslå Rikets Ständer att förskottsvis anvisa de medel, som för ändamålet erfordras; varande Styrelsen fullt förvissad, att ölverskotten på rörelsen under två eller tre af de följande åren skola lemna fulla tillgångar att efter hand ersätta förskottet. Derest Rikets nu församlade
86237) R BILDAD, önskar till hösten plats som värdinna eller hjälp åt husmoder. Flerårig vana att på egen hand förestå landthushåll. Betyg och referenser finnas. Svar emotses tacksamt till » Gerda », Dannemora p. r. (G. 3662) N 25 ARIG, huslig flicka från landet, af god familj, önskar plats i ett godt hem att gå frun tillhanda eller förestå hushållet i ett mindre. Den sökande, som under flere år i hemmet deltagit i hushållet och är kunnig i matlagning, konstväfnad och finare handarbeten, begär ingen lön, men önskar bli ansedd som medlem af familjen. Svar märkt » M. F. » sändes intill 15 aug. till Lysekil p. r. och efter den tiden till Sköfde p. r. (226) P ILDAD FLICKA önsk. till hösten plats. Kunn. i matl., bak, sylte., slakt, linnesöm och fin. handarb. Kan om så önskas biträda med skrifn Rpkom. frän förut inneh. plats. Svar till » Glad och villig ». Byvalla p. r. (220) E E B LATS SÖKES af ung flicka på kontor el. i familj. Sökande har genomgått dubbla ital. bokbålleriet, är kunnig i finare handarbeten och husliga sysslor samt språk. Svar emotses tacksamt under adr. » G. H », Hvetlanda p. r. (228) P N UNG ANSPRÅKSLÖS FLICKA, 23 år gammal, önskar inst. höst blifva mottagen uii en aktningsvärd, bildad familj uti stad eller på landet. Hon är kunnig uti vanlig matlagning, husliga göromål i allmänhet och handarbeten samt villig att deltaga däruti eller utöfva tillsyn där öfver. hon önskar framför allt ett godt hem och att blifva betraktad såsom medlem af familjen. Om så erfordras är hon villig att betala något för sig. Svar innehållande alla nö- diga upplysningar torde insändas till » Godt hem », ad '. Nord. Annonsbyrån, Göteborg. (Nord. A. B. 8705) E N UNG, praktisk flicka önskar komma i bättre familj, där hon kan få deltaga i alla inom ett hushåll förekommande göromål.
Till all lycka ankom klockaren efter icke många minuter; han undersökte såret och förklarade med en sjelfförtröstan och en likgiltighet, som kunnat hedra en examinerad läkare, att såret ej var så farligt, att det just borde medföra döden. Kulan hade inträngt under det venstra axelbladet i hjertats grannskap; hade kulan haft den rätta riktningen åt hjertat, menade klockaren, så hade hon gått djupt nog att genomborra en del deraf och hade således medfört döden, nu då kulan icke träffat, var hon förmycket nära ytan för att egentligen döda. Emellertid skulle unga mamsell nog komma att hålla sängen länge nog till följe af blodförlusten. Erik var blefven så passiv, att han ingenting ville invända emot en kurmethod, den han troligen i mera likgiltiga fall på alfvar bestridt. Klockaren tog nemligen bort Reginas bandager och lät bloden flyta rätt ymnigt. Sedan, när han tyckt, att Stella nu var «befriad ifrån all lefrad blod,» skred han till applicerandet af sina egna kompresser, gjorde några mystiska eller magnetiska bestrykningar och med försäkran att för natten intet vidare borde åtgöras, drog han sig helt trankil ur rummet. Och Erik hindrade honom icke i detta lofliga förehafvande, blott gamla Regina murrade. Erik föll på knä vid sängen och sökte uppfånga ljudet af hennes andedrägt. Ja hon andades, fast sakta och matt. Hvad hade han icke velat gifva, om hon vaknat ur denna dödlika dvala, om hon slagit upp sina ögon och talat. Men hvad han så varmt önskade och så varmt bad Gud om, tycktes vilja dröja. Efter klockarens bortgång var Stella så i flera timmar; omsider slog hon upp ögonen och sade: – Hvar är jag? – Stella – sade Erik. – Hos Erik är jag, hos min vän. Ja, här dör jag helst i verlden. – Nej Stella, du skall lefva. Fast Erik var en prest och dertill en af de bättre sådane, ville han nu icke höra talas om döden. Och skulle det gällt att nu bereda en menniska till döden, så hade han icke kunnat det. Han var icke en prest numera, utan en menniska. Och hvartill skulle äfven hans beredelse hafva tjenat?
Stats - Den 29 September. ior Stats Contoiret har Sig icke bekant, hwil. ka af alla desie, hwar och en efter desi Ständ, äro i den belägenhet, att de äga känd förmö. genhet, eller ock förmäga, att sig sjelfwe un. derhälla, samt huru beskaffad ^ewis böra säsom gällande kunna godkännas tile Pensionens fort. farande utbetalning: Hwnrföre, och intill desi Eder Kongl. Maj:t HLröfwer täckes meddela Stats. Contoiret Desi Nädiga beslut. Stats. Contoiret icke anser sig tillätit att utbetala nägon af desie Pensioner. Utom hwad Stats.Contoiret lälunda haft den Näden anmärka om dem, som böra till Beneficie och Benädnings. Staten, förekommer jämwä! pä Allmänna Indragnings. Staten, under andra ditförde StatS-Titlar, siere personer, som, jemte Löner för innehafwande Embeten och Tjenster uppä Ordinarie Stat, upptagas pä Jndragnings.Staten för särskilts lönings förmo. ner, arfwoden och tractamenten m. m., samt Pensioner till ätskillige afQwinnokönet, hwilka, dels äro, dels säsom päförde denna Stat synes wara af enahanda beskaffenhet med dem, som ätnjuta Pensioner ä Beneficie. och Benädnings. Staten. Riksens Ständer hafwa dock icke ytt. rat, huruwida grunderne för Beneficiers och Be. nädningars antingen utbetalande eller innehäll. ning, borde lämpas till desie, hwarföre Stats.