Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bruksanvisning medföljer hvarje bälle. Rekvirera ett bälte och Ni skall aldrig hafva användt nyttigare penningar för Eder hälsas skull. Insänd beloppet med rekvisition och bältet tillsändes Eder fraktfritt pr omgående. Sändes äfven pr postförskott, men då ej frakifritt. SKANDINAVISKA IMPORTOCH AGENTUR-AFFÄREN, MALMÖ. Generalagenter för Skandinavien och Fioland. Återförsäljare antagas. Lider Ni N. S HANDELSBANK utvidgade och nyinredda Restaurations&amp; Cafélokaler rekommenderas. Diner ä 2 och 3 kr. samt ä la carte. Vördsammast (s. T. A. - B. CO CO CA Oslå för DamtoNetten, P i l s n e r - Ö l, 19 Tunnel g. Stockholm, samt såsom rekommenderas i benägen åtanke. Välkänd elegant snitt till moderata priser. Finaste rekommendationer öfver hela landef. Förfrågningar besvaras omgående. Allm. telef. TANDLÄKARE TOM VON HALL. — Hvard in — 2. Helgd. Allm. Husmödrar! Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning! Huru göra en verkligt stör besparing? Jo, använden i Edra hushåll Pellerlns Margarin, Göteborg, som är / ^^h^ f Av. Sändas direkt till privatpersoner meteroch styckevis från 50 öre till i Stbent^get p l Spinner &amp; C:ie, (Krut J. Zärrers Sidenfabrik), Z u r i c h, till fabrifesprfser franfto ocb Rekvirera H OS EN FAMILJ I DALARNE önskas nu till sept. en snäll och skicklig lärarinna, med god undervisningsförmåga i alla skolämnen samt i språk, (sång) och musik, för 3:ne flickor fiån 14 till 8 års ålder. Svar till Fru G. Wuttke, Smedjebacken. (165) Bästa Syltsoeker. Tanto 5itH LÄRARINNA med gladt och. jämt lynne, anspråkslös och undervisningsvan i sv.
Så länge för rättvisans handhafvande fordrades andra egenskaper än de, som en allmän bildning bibringade, kunde derföre andra domstolar, än de, som bestå af lagfarne män, enligt Justitie-ombudsmannens åsigt, icke påtänkas. I afseende på andra frågan, syntes den ytterligare minskning i instansernes antal, som ingår i Justitie-ombudsmannens nu antydda plan, icke böra hindra realisationen deraf. Om instanser äro nödiga, så vore det derför att rättsökande, hvilka först genom dom erfara, att de icke iakttagit allt, hvad till utförande af deras talan erfordrats, måtte, för en bättre utredning deraf, kunna draga densamma under ny pröfning af sä qvalificerade domare, att deras dom med rätt» kunde hållas för en högre dom; men häraf skulle följa, först och främst, att instanserna aldrig blefvo för många, ty ju längre man finge tvista, desto bättre skulle man tro sig kunna bevisa och utreda, och alltid föreställa sig att andre domare skulle döma annorlunda, än som skett; samt vidare, att ändamålet förfelades i den mån instanserna blefvo flera och ett större antal af öfverdomare behöfdes, ty de sanna öfverlägsenheterna voro fåtalige och det vore lycka om en instans kunde förses med domare, som vore det vigtiga uppdraget vuxne. Dessutom borde man ej glömma att, om än lagskipningens förnämsta uppgift är att befordra rätt, så vore det likväl af synnerlig vigt att rättvisan ej för länge dröjer och att icke i kostnader förspilles en alltför stor del af det föremål, tvisten angår. I båda dessa hänseenden syntes dock nuvarande domstolsorganisation med dess flere instanser långt ifrån ändamålsenlig. De förorsakade rättegångars långsamhet genom återförvisningar och i samma mån ökade kostnader; och mot den långsamhet i lagskipningen, som nu allmänneligen öfverklagades och den der hufvudsakligast berodde på Ofver-rätterne, saknades all säker kontroll. Grunden dertill läge emedlertid i Ofverrätternes arbetssätt; och de medel Lagberedningen, för afhjelpande deraf, föreslagit, vore, efter Justitie-ombudsmannens förmenande, ingalunda tillfyllestgörande.
Hvad beträffar aflöningen för Expeditions-Cheferne i de sex nya Stats-Departementen, så, enär angelägenheten fordrar, att dessa Embeten, hvilkas innehafvare, jemlikt det af Rikets Ständer antagne grundlags-förslag, skola blifva amovible, städse innehafvas af personer, som, jemte dertill erforderlig skicklighet, ega den arbetsförmåga, som för dessa mödosamma och magtpåliggande befattningar erfordras, samt det derföre är af vigt, alt desse Embetsman erhålla en sådan aflöning, att de, utan bekymmer för nödig utkomst, kunna åt tjenste-befattningarne uteslutande egna sina omsorger, har Utskottet, som, med hänsigt till berörde Embetens beskaffenhet, icke anser (lämpligt, att de med Fullmagter tillsättas och erhålla löner på Stat, funnit sig böra föreslå, att för de ifrågavarande Expeditions-Cheferne uti de 6 nya StatsDepartementen må anvisas arfvoden till ett belopp af 3,ooo R;dr fcr dem hvardera, hvaremot den Embetsman, som till dylik befattnings bestridande kan varda förordnad, under tiden frånträder de lönevilkor, som åtfölja förut innehafvande tjenst och hvilka då, efter omständigheterne, antingen uppbäras af den, som kommer att samma tjenst bestrida, eller ock Statsverket besparas. Stockholm den 27 Mars iS/jo. Reservationer. Af Herr Schartau: Mot det af Stats-Utskottet fattade beslut att tillstyrka Rikets Ständer anslåendet af serskildta hyresmedel för de blifvande Departements-Ghefer, som ej kunna nu genast med boställen förses, reserverar jag mig af skäl, att jag anser ett önskvärdt arrangement i afseende på beredandet framdeles af utrymme inom samma local i Statens egande hus for såväl Slats-UtskotlelS Utlåtande, ZV.o Si, 5 såväl desse Chefer personligen, som deras Bureauer, skola åtminstone icke påskyndas derigenom, att benägenheten hos de nye
Jag anhåller vördsamt hos Hr Gr. o. Landtm, om propos. på bifall till det af Frih. af Ugglas framställda yrkande: Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att lian icke varit fullt säker huru 11. o. Ad:s svar vid det af Hr af Harmens omnämnde tillfälle bordt upfattas, och att han, derest han tydligen kunnat nr kilja dpt, också skulle gifvit det tillkänna; men att han, dä så icke varit förhållandet, ansett sig höra framställa den propos., som derefter följde i ordningen, och trodde sig hafva funnit att den nu sednast framställda proposm blifvit besvarad med öfvervägande Ja. Frih. af Ugglas begärde votering. Hr Hjärne: Jag instämmer med de Hrr, som yrkat återremiss, och får således, för att icka öka antalet af propos:r, afstå från min först framställda anhållan om bifall; hvarjemte jag hoppas alt öfriga ledamöter, som talat för bifall, äfven mätte med mig förena sig i begäran om återremiss. Frih. af Ugglas: Jag vågar anhålla, att det af mig framställda förslag, mätte vid blifvande votering få ingå såsom contrapropos. Frih. Stjernstedt: Äfven jag får afstå från mitt yrkande om bifall, och förena mig med de Hrr, som anhållit om Betänk:s återremitterande. Uplästes till justering och godkändes följande förslag till voter:s-propos.: Den, som anser de emot Serskildta Utsk:s Betänk. JYs 9 gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. förenämnde Betänk, icke föranleda till någon åtgärd från R. St:rs sida. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 68. Nej — 55. Gr. af Ugglas, Carl Fredr. Ludv.: I anseende tillförestående bortresa får jag vördsamt afsäga mig min plats såsom 46
Jag tror jemväl, att det leder lill orättvisa emot tjenstemännen vid corpsen, alt deras aflöning endast utgår såsom arfvode, ty när de blifvit utsläpade i tjensten, måste de ingifva ansökning om pension, hvartill de lill följd af deras tjenslebefättningar bordt vara berättigadeJag yrkar således punktens återremitterande, men jag får dermed förena den önskan, alt ifrågavande corps blefve hvad den borde vara och finge ett anslag, sorn motsvarade den stora betydelse den verkligen äger. Vid betraktande af det nuvar:de anslaget, faller tanken på hvad en Turk yttrade om tornerspelen: ”Skall det vara alfvar, så är det för litet, men är det åter skämt, så är det för mycket.” Det nuvande anslaget är så otillräckligt, att corpsens bestämmelse till en icke obetydlig del derigenom förfelas. För öfrigt anser jag, att denna corps borde lösryckas från Civil-Depart:tet, ty Chefen för nämnde embetsverk är så öfverhopad med göromål, att man i vanliga fall knappast kan begära, att han, äfven med förutsättning, att han ägde erforderliga förkunskaper dertill, skall hafva tillräcklig tid öfrig för Vägoch Vattenbyggnadscorpsens angelägenheter. Sådant är till en viss grad möjligt, då Depart:tet, såsom för närvar:de är fallet, äger till Chef en vetenskapsman och en riktig träl vid sitt arbete, roen jag befarar, att då från Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader årligen till CivilDeparfitets handläggning inkomma 600 å 700 nummer, äfven den skickligaste och arbetssammaste Chef för Civil-Departdet skall finna det blifva omöjligt att fullkomligt sätta sig in i en sådan mängd af teckniska ämnen. Jag anser således, att R. St. borde i önskningsväg uttrycka den åsigt, att K. M. ville framställa propos. derom, att Vägoch Vattenbyggnads-corpsen skulle erhålla en oberoende Ofver-Styrelse, hvarefter R. St. säkerligen icke vägrar alt till denna corps lemna det anslag, som är motsvarande Sveriges behof af corpsens verksamhet. Jag förnyar min anhållan om återremiss. Hr von Hartmansdorff:
Härad har länge haft Possessionaten och Boställs-innehafvare, som utmärkt sig såsom skicklige landthushållare; och till bevis på odlingshågen torde böra nämnas, att under loppet af de sednare åren endast inom Urshults och Allmundsryds Socknar omkring 2^5 tunneland sidländ jord och mossar dels blifvit odlade, dels äro under uttappning för odlingars verkställande. Norrvidinge Härad, som lyder till samma Fögderi, och äfven gränsar på en sida intill Wexiö Stads mark, är till arealen det minsta i Länet, men har i allmänhet bättre jordmån. Det består endast af 3 Pastorater och 7 SoCknar med flera väl odlade, men ej större egendomar. Åsa, Berg, Åby oell Wartorp äro de största i Häradet. Allmogen i detta Härad bergar sig väl. Konga Härad gränsar i Öster till Wexiö och i Söder till Calmare Län och Blekinge, samt utgöres af 8 ILstorater med i5 Församlingar. Jordmånen inom detta Härad är i några Socknar af god, men i de flesta af mager beskaffenhet; och Allmogen der gagnar mest vär-råg. Granskapet med Sjöstäderne Carlskrona, Carlshamn och Calmar förskaffar delta Härads innevånare i missväxt-år deras spannemåls-behof, helst de genom försäljning af skogs-effecter samt frakter emellan Wexiö och nämnde Städer förtjena mycket penningar. Lessebo och Åryds Bruks-egendomar gifva Allmogen deromkring betydlig inkomst genom kolning och andra tillfällen till arbetsförtjenster. Vid Lessebo Bruk är i sednare åren uppförd en större grundmurad, vacker stenhusbyggnad, hvaruti Pappers-Fabrik är inrättad, till beskaffenhet och sammansättning lika med den vid Klippan i Skåne. Der kan dagligen tillverkas 60 Ris så kalladt machin-papper, och egaren har ej sparat kostnad eller möda för att bringa denna vackra och dyra inrättning till likhet med Pappers-Fabriker, som finnas i England och Frankrike. Iuom Häradet finnas dessutom 3:rie mindre Bruks-egendomar.
Uti nyss omförmälda motion har Herr Konlrakts-prosten Kullman, enär den omständigheten, att rubriken kalkstensbrott icke finnes upplagen i Bevilinings-Förordningen, någon gång förorsakat villrådighet vid taxeringarne, velat hafva ett så lydande stadgande infördt i 25 §.: Kalkstensbrott, der kalksten brytes till afsalu, böra, likasom grufvor och grufvelotter, taxeras till fyra procent af behållna inkomsten — eller ock följande i 2-4 §.: Kalkstensbrott, der kalksten, brytes lill afsalu, taxeras efter enahanda grunder, som kalkugnar och marmorbrott. Men alldenstund Bevilinings-Förordningen omförmäler sådana verk, med hvilka kalkstensbrott utan svårighet kunna jemföras, finner Utskottet det icke vara behöfligt, att i nämnde förordning härför införa någon särskild rubrik. §§. 27, 28 och 29. Med hemtad anledning af bestämmelsen i 14 §. derom, att de personer i städerna, som, ulan att ega burskap, idka bandtverk såsom försörjningsmedel, skola i bevillning erlägga 2 R:dr, har Herr Kontrakts-prosten Kullman i sin motion erinrat, att något bevillnings-belopp, t. ex. 1 R:dr, äfven borde utsättas för dylika personer på landet. Men då det föreslagna stadgandet lätteligen skulle leda derhän, att fattige personer på landet, hvilka, jemte annan hufvudsaklig sysselsättning, på lediga stunder idka ett handtverk såsom binäring, skulle komma att särskildt beskattas såsom handtverkare, kan Utskottet icke tillstyrka införandet uti Bevilinings-Förordningen af ett sådant stadgande, som det ifrågasatta. Det af Herr Kontrakts-prosten
Man lärer i detta fall kunna invända, att det vore farligt, om förhållandet härmed lomme ti 11 en blifvande fiendes kännedom. Men det torde vara likgiltigt, om, i händelse af krig, fienden vet, om vi äga några tusen capotter mer eller mindre, emedan krigets utgång icke lärer hero på capotternas antal eller på beklädnaden i allmänhet. Om jag således skulle handla strängt consequent, borde jag säga^nej äfven till de 70,000 r:dr, som nu äro föreslagna alt för arraeens materiel på stat uppföras, derföre, att jag icke är säker, huru de förut beviljade blifvit använda. Men då jag icke vill motsätta mig Ulskrs tillstyrkande i afseende på dessa 70,000 r:dr, kan jag likväl icke annat än bestrida de 54,000 r:dr, hvartill Hr Möllerhjelm ansett del till belopp af 90,000 r:dr begärda, men af Utsk. afstyrkta anslaget kunna jemnkas, emedan jag anser det förra beloppet vara alldeles tillräckligt för beväringens beklädnad, om det dertill företrädesvis användes; uti hvilken öfvertygelse jag ytterligare blifvit styrkt af Hr Möllerhjelms anförande, som fört mig på den tanken, att beväringens beklädnad kunde vara mindre kostsam, än den är; ty t. ex. tschacots, som egentligen endast äro en prydnad, lära väl ej behöfvas för beväringens vapenöfningar. Jag medgifver, att bevärtsmanskapet bör hafva en klädedrägt, som skiljer sig från den allmänna; men denna uniform behöfver icke vara så kostsam som den är, till en del härledande sig från flera särskilda persedlar, som icke torde behöfvas för vapenöfningarna i fred, om de också skulle vara oundgängliga i krig.
Mig 104 Den II De ceni lier. synes ett sådant förfaringssätt innebära fullkomlig rättvisa, — det blottställde icke frågan för att falla, icke opinionerna att, i saknad af något hoppets ankare, å nyo kastas ikring på agitationens villande haf utan styre eller bestämdt mål. — Etter öfvervägande häraf tvekar jag icke att föreslå alt, med stöd af sista morn., 81 § R.F. II. St. må, dels för sin del besluta upskof till nästa riksmöte med granskningen af K. M:s d. 1 Maj 1848 afgifna nådiga förslag till ny Riksd.Ordn. och, i sammanhang dermed, ny R.F., dels derefter hos K. M. i anderd, anhålla om H. M:s nådiga sanction å ett sådant beslut. Då härefter Ur Edenhjelm, Gillis hade blifvit npropad och börjat upläsning af en motion, blef denna upläsning af Ii. Ex. Hr Frih. o. Landtm, afbruten, med hemställan om upskof med detta andragande, hvilket icke hade något sammanhang med nu väckta frågor, i anledning hvaraf Hr Edenhjelm nu afstod från ordet. Hr Cederschiöld, Rob. Theophr. begärde att den af Frih. Tersmeden väckta fråga mätte blifva hvilande pä bordet. ■ Frih. Raab, Adam Christian: Då Hr Frih. o. Landtm, hade den godheten alt inför Ståndet redogöra för de beslut, som blifvit vid sista Talmanskonferensen fattade, trodde icke jag att deruti skulle ligga en framställning till R. o. Ad. för inheintande af Ståndets tankar, ronde dagen, då representationsfrågan skulle till pröfning företagas. Frih. Palmstjerna, som omedelbart efter Hr Frih. o. Landtm:s föredrag, fick ordet, begärde alt R. o. Ad. skulle besluta dag för frågans afgörande och efter honom åter har Frih. Tersmeden väckt en motion, som onekligen är af innehåll att föranleda ett längre upskof med nämnde frågas afgörande.
Dessa skäl ligga äfven till grund derföre, att XJtskoltet icke behandlat dea förevarande återremissen i förening med Forvagnsoch Post-väsendet, hvaröfver Utskottet för öfrigt, efter remissens föranledande, bordt yttra sig gemensamt med Rikets Höglo!]. Ständers Bevillnings-Utskott; hvaremot frågorne om skjuts-väsendet endast till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets handläggning varit remitterade, För öfrjgt har blifvit anmärkt: alt Utskottet föreslagit en högre och olika lega för de skjutshästar, som hållas på entreprenad, än för Gästgifvarnes och reservlagens hästar, hvilket ansetts både till sin grund orättvist och ledande till tvister, prejerier oeh flere olägenheter, men icke lill det af Utskottet afsedda ändamål, befordrande af skjuts-entreprenader, hvilka fast hellre ansetts befordras genom en i allmänhet förhöjd skjutslega, som, enligt de ilesles mening, hofde bestämmas lill 24 sk. milen, hvaremot andre ansett ingen slags Be sv. och Oecon.
Chrisma får endast med olja uppblandas. Vid åläggandet af botöfningar bör den största varsamhet iakttagas, så att de biktande väl underrättas om det straff, hvartill de genom hvarje dödssynd gjort sig skyldige; men själfva penitensen beror af biktfadrens pröfning och bör lämpas efter den biktandes beskaffenhet. Kvinnors bikt får icke höras i kammare eller slutna hus, ty under sken af dygd hafva laster ofta insmugit sig. Då ingenting hos människan är dyrbarare än den till Guds beläte skapade och af Kristus återlösta själen, så anbefalles pastorerne på det strängaste att med åsidosättande af annat utan minsta dröjsmål besöka äfven fattige sjuke, äfven med egen häst. Pastor må icke excommunicera någon af sina åhörare utan särskildt tillstånd af biskopen, domkapitlet eller sin landtprost. Pastor bör hafva upptecknade de fall, i hvilka det är honom tillåtet att utesluta någon från nattvarden vid Påsken, äfvenså bör han ega Canones poenitentiales, enligt hvilka han kan pålägga hälsosamma botöfningar. Ingen må uteslutas från nattvarden för världsliga förbindelser eller personliga skulder. På hvarje landskyrkas invigningsdag böra från predikstolen namnen på kyrkans välgörare uppräknas och dagen därefter högtidlig begängelse med mässa och vigilier för dem firas. Pastor eller Capellanus bör hvarje söndag från predikstolen på modersmålet uppläsa Fader vår, Ave Maria, tron samt biktformeln och åligger det honom att hafva dessa stycken på folkspråket skrifna, på det att han alltid må på samma sätt lära sina sockenboar och desse lättare lära sig dem. Åt biskop förbehålles uteslutande rättighet att aflösa hälgedomsrånare, äfvensom den, som burit händer på en präst. Präst må icke utan biskopens och domkapitlets tillåtelse begifva sig utom stiftet. Kyrkans dyrbarheter böra vara noggrant upptecknade, icke blott i en utan i olika böcker. Likaledes böra prästgårdens inventarier vara förtecknade, icke blott i kyrkans böcker, utan äfven i pastorns egna, för eldsvådas skull.
D e orter dar redogörelser såliinda lämnats Iiafva varit Stindsvall, Hernös; liid, Uinek, Skellefteå, Piteå, Liileå och Haparanda. Till ordfö~amle i de lolcala stipe~zdiekotlzitder~za äro ' följande damer utsedda: landsl~ofdingskan Ellen Berg, Luleå; fru Charlotte ~ r s t a d i u s, Piteå; fru Jenny Lilj eback, Haparanda; landsliöf dingskan Augiista Crlisebjörii, Umeå; fru Petra Guntlierberg, Skellefteå; fru Inex Verstegli, Hernösand och fröken Linda Edström, Sundsvall med frö- ken Frida af ' bandeberg som sekreterare i komith. ölj jan de personer hafya godhetsfullt åtagit. sig a t t vare PredrikaBrenzer-Förbundets onzbud å de orter ' där de äro bosatta: fr: öken Kmin Brundell, Szcndmall; fru Inex Verstegli, Hernösan.d; rektorskan Rosiiia ~oha ' ilssoii, Zimea; fru Selma E kevall, Skellejiteå; fröknarna Hulda Burman och Siri Holm, h&amp;&amp;; fröken Fr. Thorséii, Neder Lule&amp;; fru Charlotte Orstadius, Piteå; fro. Jenny Liljebäck, Haparanda. F ö r det stora intresse, som visats Förbundets sak, och det valvilliga tillinötesgående, soin kommit dess representant till del, såväl f r h pressens målsiniin som från enskilda och familjer å de olika orterna, franibares harmed ett lijärtligt tack. ' Ett Fö~bundets studiestipendium f ö r kvinnor å 120 kr. har i å r blifvit ledigt. Förra iiineliafvaïen liar under 5 å r i följd fått uppi bära detsamma; detta ' ar den l h g s t a tid som stipendiet får utdelas till samina person.
Genom denna method insktänkes den yrkade oinskränkta valrätten väl icke till. den grad, men alldeles på samma sätt, som vid det nuvarande Bänkmans valet; deremot erhålles en mångfaldigt större sannolikhet af sjelföfvertänkta val; ty 5 personer kan äfven den nyss ankomne känna personligen, och uppgörandet af en så kort lista är också ej afskräckande; det är dessutom sannolikare, att han finner 5 duglige bland 80 å 100, än både 1 bland 8 » 10 och 25 bland 4 å 500, I det ena fallet väljer han på för få, i det andra på för mångå. »* ** Men, på det att icke dessa femtedelar af Ridderskapet och Adeln, om de skulle uttagas, efter Matrikelordning må gifva anledning till i sin man samma politiska följder, som den fordna för hatliga Classindelningen, samt hufvudsakligen, på det att den enskilte ickemå hafva en permanent plats från Riksdag till Riksdag, så att, i falt han kommit i en Afdelning, der hazarden satt få af honom kända personer, han åtminstone ej må sakna hoppet att en annan Riksdag blifva bättre placerad; i denna akt och mening, föreslår jag att Ståndet, på samma sätt som hittils, genast efter andra anteckningen, indelas af Riddarhusets, tjenstemän i 50 lika delay.. 256 Dean April e. ra. * med den hittils vanliga fördelningsmethoden af ofverskottet men att genom en förut af LandtMarskalken in pleno verkställd lottning bör hafva blifvit bestämdt, hvilka 10 sådana Femtiondedelar som för den Riksdagen böra rösta till Electorer tillsammans. En sådan lottning för hvilken mångå mycket lätta methoder-gifvas, kunde icke upptaga mer än enfjerdedels eller en half timme af Ridderskapet och Adelns tid, och kunde ske i det första plenum mellan första och andra anteckningen, i hvilket Ståndens deputationer mottagas Mångdubbelt återvanns denna tid gerom ett korrtare Electorsval.
Memorial* It.o 3i6. 3 af räntefria låne-understöd med bestämd återbetalningsskyldighet, för hvars behöriga fullgörande vederbörande menighets gemensamma ansvarighetsförbindelse aflemnas, eller, der sådant ej kan skäligen fordras, ställes annan säkerhet, som af Kongl. Majit i Nåder godkännes, eller ock, i yttersta nödfall, afgifves undsättningstagarnes blotta återbetalningsförbindelse, under villkor likväl, att de låneunderstöd, som sålunda, utan menigheternas gemensamma ansvarighet för återbetalningen, utlemnas intill nästa Riksdag, icke öfverstiga ett sammanräknadt belopp af Etthundra Tusen Riksdaler, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej. Yinner Nej, hafva Rikets Stander beslutat hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, vid tilldelandet af understöd åt behöfvande vid och efter inträffade missvexter, måtte iagttagas; a) att tillfällen, så vidt omständigheterne medgifva, måtte beredas för de behöfvande att, genom sysselsättning vid allmänna arbetsföretag, förskaffa sig medel till uppehälle; b') att af förenämnde till Kongl. Majits Nådiga disposition ställda medel högst 50,000 R;dr måtte användas till undsättning, utan återbetalningsskyldighet, endast åt sådane behöfvande, som icke ega att påräkna understöd af sina Communer, icke äro i tillfälle att genom arbetsförtjenst sig försörja, samt ej heller i stånd att af sina tillgångar åstadkomma någon återbetalning; c) alt i öfrigt medlen endast måtte disponeras till låneunderstöd, utan ränta, med bestämd återbetalningstid, och mot derför ställd säkerhet af de större eller mindre menigheterne gemensamt, eller ock hvad annan ansvarighet, Kongl. Majit pröfvar kunna godkännas. >.i »t - ■ t.vf.-i ->v i.lis).'? ■'-> ,1 . I* 4 'l& {'‘i*?