Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr Rirnt att, i den mån E. K. Majit pröfvade nödigt, utbetalas till Magister Torell för fortsättande af hans forskningsresor i de nordliga trakterna af Atlantiska hafvet och lshafvel samt ordnande af derunder tillvägabragta samlingar och iakttagelser. Rikets Ständer, som inhemtat att den expedition, derför understöd nu blifvit hegardt och å hvilken flera naturforskare skulle komma att medfölja, vore ämnad att börja redan under nästinstundande April och derefter flera månader fortsättas, hafva ansett detta förelag och dermed åsyftade vetenskapliga ändamål vara förtjent af upp märksamhet och deltagande samt i betraktande så väl häraf som af den omständigheten att, enligt hvad upplyst blifvit, de af Magister Torell under hans resor gjorda samlingar kommit Universiteternas och Vetenskaps-akademiens museer tillgodo, funnit skäligt att, för befrämjande af den vetenskapliga expedition till Ishalvel, sorn Magister Torell, med biträde af andra naturforskare, ämnar under instundande vår och sommar företaga, bevilja och på Riksgälds-kontoret anvisa en summa af 8,000 R:dr R:mt att under innevarande år utbetalas på sätt E. K. Majit behagar i nåder förordna; och få Rikets Ständer derjemte i underdånighet anhålla alt, i händelse E. K. Majit anser bemälde naturforskare böra åläggas att om denna expedition afgifva underdånig berättelse eller till Staten öfverlemna derunder gjorda samlingar, E. K. Maijt täcktes i sådant hänseende meddela lämpliga föreskrifter. Rikets Ständer framhärda etc. Slockholm den 24 Mars 1860. Mio m. IJppliist oell goilkändt hos Ridd. och Adeln den 2 April 1860. Presle-Ståndet den 30 Mars — Borgare-Ståndet den 31 Bonde-Ståndet den 2 April — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Sveriges och Norges ömsesidiga förhållanden. (Ekon.-Utskis Utlåtande Nio 37.) S. A. K.
Han är själen i detta öfverflöd, arbetsbiet, som förser oss med honingen. » » För mig förbittrar han den åtminstone ordentligt. Jag önskar, att vi hade lemnat honom i hans vrå. För mig är han som en fläck, en mörk fläck på min sol. ' Detta är outhärdligt, med honom kunna vi intet, utan honom ej heller. Honom ser du i allt till godo, mig i intet. » » Emedan du är skulden till, att Klas ej finner någon trefnad; han är som ett lam. » » Naturligtvis — och jag vargen! Du skulle inte ha ställt mig emellan er, Sigfrid ». I dag stod åter den lediga plats tom, hvilken hon så gerna hade besatt med en genomresande väninna. Bordet var redan fullsalt af gäster, men för en ytterligare fans ännu plats. I tio minuter till väntar jag, tänkte hon, sedan föreslår jag henne att stanna. Efter fem minuter tröt henne tålamodet, och väninnan blef inbjuden. På lördagen brukade j u Klas som oftast utebli. Sigfrid var för artig att göra någon invändning. D e hade just satt sig till bordet, då Klas steg in. Han observerade genast, hur det hängde samman, och försökte obemärkt smyga sig ut. Sigfrid hade dock sett honom. Då han åter blef ensam med Käthe, blef han för första gången häftig emot henne och slöt med att säga, att om hon lemnade bort För sommaren. Syltningstiden är nu inne, och de omtänksamma husmödrarna hafva mycket att bestyra. Mången oerfaren husmoder har nog emellertid i början fått ett eller annat syltkok förstördt, utan att hon kanske kunnat finna någon rätt förklaringsgrund dertill. Kätt ofta står denna att finna deri, att ett odugligt kokkärl blifvit användt. Nu för tiden finnas emellertid i handeln att tillgå utmärkta, för syltning afsedda kokkärl. Bland de bästa i detta hänseende torde vara Anker Ileegaards emaljerade kokkärl. Ett af handelskemisten bärstädes utfärdadt intyg visar, att af fem olika fabrikat af emaljerade kärl, som af honom undersökts, emaljen uti de af Anker Heegaard tillverkade kokkärlen både är giftfri och bland de undersökta profven minst angripes vid kokning med syror. De torde sålunda med skäl kunna rekommenderas. Sherry-cobble.
Bet link aude N:o 17- 17 öre) , och Creditorerncis LiquidationsQonto (D:ler 12,195: 11 öre), stående och på många år af vederbörande icke efterfrågade medel, bestigande sig till 115,040 D:ler 285 öre kopparmynt, under åtagen förbindelse att samma medel sine egare vid anfordran tillhandahålla; har Banco-Utskottet för godt funnit att bevilja, det må Cassan nyttja berörde Capitaler till nästa Riksdag-, så framt Herrar Fullmägtige finna, att Banken ej något äfventyrar vid den säkerhet, som derföre ställes, och att så föranstaltas, att, i fall jiågonaf egarne till förrberörde medel om deras utbekommande sig anmäler, han då icke uti sin rätt blir uppehållen.” Och uti Banco-Fullmägtiges Protocoll den 14 Sept. 1772 : ”Herrar Fullmägtige funno sig kunna ingå uti detta Ständernas Herrar Deputerades vilkorliga bifall , under det vilkor och förbehåll, att bela Banco-Stalen blifver med dess lön för detta till nyttjande upplåtne Capital ansvarig, samt att vid bristande fullgörande af den förbindelse, som Cassans Direction sig härvid åtagit, Banken väl må utbetala de återfordrade Capitalen, dock geåprföre betald af Banco-Sta - *4 Banee-Vrskottetf Bethkanåe Nio 17, tens då löpande Lönings-qvartal; samt att Herrar Commissarierne vid hvarje Löningsqvartal hos Herrar Fullmägtige anmäla, om och hvilka Capitaler af förenämnde medel blifvit på de 3 nästförflutne månaderne återfordrade, samt på hvad sätt de blifvit betaldte. ’’ Summan har år 1784 grund af en omständelig utredning, som upptages i Full-, mägtiges Protocoll för den i3 Dec. (efter gjordt tillägg af D:lr 260: 6x öre) blifvit Enke-Cassan debiterad med R:d. 6,4o5: 29, 7.
En af menniskor fritt uttalad välsignelse, är något helt annat, såsom utgången från i sanning deltagande hjertan, men en kyrkas välsignelse, personifierad i en assisterande prest, kan aldrig blifva något annat, än i bästa fall en form, som ju alltid friheten bör tillstädja hvar och en att bruka, eller derifrån vara befriad efter sin vilja. Staten har, vid äktenskapets kontraherande, att bevara och skydda dess existens genom helgden af ett fördrag, men kyrkan har dervid intet uppdrag, utan för så vidt den påkallas genom kontrahenternas fritt uttryckta önskan. Och, som det är 496 Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. N:o 199. kyrkans uppgift — för sä vidt den är ett sannt uttryck af kristendomen — att genomtränga alla lifvets förhållanden, så kan hon icke, utan att förlora egenskapen af evangelisk, uppfylla denna bestämmelse utan på ett fullkomligt fritt, ett obetvingadt sätt. Det är således af vigt, att Staten icke intränger pä det kristliga området med sina lagar, eller jemte kristendomen uppträder med någon kombinerad lagstiftning, ty ett sådant förhållande ikläder kristendomen prägeln af formalism, på samma gäng det fullkomligt blottar deu på karakteren af evangelisk, Då Staten har att beakta ordningarne i äktenskapets naturliga institution, och detta i stort, för folket, för uationen, så går kristendomen individuelt, på öfvertygelseus väg, att vinna styrka åt de naturliga lagarne och gifva dem en kraft, som Staten genom tvångsåtgärder fåfängt skulle söka att vinna. Detta, mera i den mån Statens lagar stå i öfverensstämmelse med naturens. I vidrigt fall skola aldrig de svåraste konflikter kunna undvikas, ty kristendomens, och således kyrkans i egenskapen deraf, dess uppgift är, att då mensk lighetens bemödanden gå derpå ut, att i sanning ställa sig pä naturens ståndpunkt i lagstiftningen sorn i allt, så vill den rena alla institutioner så att de kunna tillegna sig dess lifgifvande anda. Det är derföre vi återfinna uti vår Frälsares bergspredikan de mest speciela föreskrifter rörande ed, rättegång, skiljsn.essa m m. och dessa så omfattande och djupgående, att den borgerliga lagen förgäfves bemödar sig att följa med.
Dito dito för Flottans stationer och depot 27,788: 74. För handeln, lotserioch fyringsstaterna samt sjö karteverket 421,931: 20. Af behållna underhålls-medel 99,337: 65. Influtna medel till uppköp af spanmål 118,294: 65. Balans till år 1862: Kontant behållning 1,000,471:85. Sedan 1860 års Statsrevisorer — under förmälan, hurusom, vid utlevereringar af proviant från Flottans i Karlskrona förråd, proviantuppbördsmannen tillgodofördes större afskrifning, än honom, jemlikt afskrifningsreglementet den 11 Augusti 1812, rätteligen tillkomme, samt att denna högre procentsberäkning föranledts utaf ovissheten om rätta tydningen af berörda reglemente — gjort framställning om behöfligheten af detsammas omarbetande, har Rikets nu församlade Ständers Stats-utskott. uti afgifvet utlåtande den 22 December nästlidet år, tillstyrkt Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdande af ett nytt, fullständigt och tidsenligt afskrifningsreglemente; hvilken Stats-utskottets hemställan jemväl blifvit af Rikets Ständer bifallen. 13 - 98 — § 2. Under granskningen af kassaräkningen för Flottans station i Karlskrona, hafva Revisorerne erfarit, hurusom å Karlshamns kastell under revisionsåret funnits förlagd en garnison, bestående af Kommendant, en underofficer, 13 marinsoldater och 4 båtsmän, samt att kostnaderna för samma kommendering, utom för Kommendanten, hvilken aflönats utaf 4:de hufvudtitelns anslagsmedel, uppgått till omkring 3,000 R:dr. Då nämnde kastell, efter hvad dess förrådsredogörelser gilva vid handen, befinnes i ett så föråldradt skick, att det synes
Vi hafva t. ex. öfverste-befäl, hvars största antal verkställande utgör 1,126 man, så att bataljonen ungefär består af 560 man; men vi hafva äfven dylika befäl, som under sig icke hafva mer än 686 man, och således hvarje bataljon utgörande blott 343 man o. s. v. Gå vi nu till andra lunder, med hvilka vi dock alltid måste jemföra oss, så, under förutsättning, att Svenska Arméens befäl besitter lika mycken kunskap och skicklighet, som främmande Arméers, måste vi också kunna antaga, att ett lika stort antal verkställare böra af detta befäl kunna administreras, som af andra. Men i Österrike t. ex. består ett öfverste-befäl af 4,000 man, och hvarje pluton utgöres af 120 man; i Preussen består ett dylikt befäl af 3,000 man, i Frankrike af 2,180, med hvarje pluton stigande till 120 man; således helt annat förhållande än hos oss. Men man invänder, att detta blott är med afs. på stammen, och att antalet betydligt ökas, när Beväringen tillkommer; denna invändning tål dock icke att närmare skärskådas; ty om man än vill öka stammen till sitt största antal, och indela den så, att första ledet blir stam och andra Beväring, tror jag dock att icke mer, än 60 man komma på plutonen vid de lteg:ten, som nu hafva det största antalet manskap. Detta förhållande gör; att jag tror, det vi måste vara betänkta på att införa en sådan fördelning af Corpserna, att de kunna blifva dugliga och sammanhålliga i krig. I detta fall är förhållandet hos oss ganska bristfälligt, och jag tror att hvar och en, som icke vill åsidosätta det rent militäriska, och som icke anser de militära platserna vara blott och bart sinekurer, skall i detta 128 Den 7 Juli e. m. fall inse att en jemkning är af behofvet påkallad.T Jag vill påförhand uptaga ett inkast mot detta mitt påstående.
N:o 4^7, att brislen i cabinettscassan, hvilken vid 182! års början utgjorde 97,066! r:dr b:co, sedermera årligen ökats, intilldess hon vid 1 ö36 års slut uppgick till omkring 1,000,000 r:dr b:co, att skulden derefter blifvit genom årliga albetalningar förminskad till ett vid 1840 års slut i Svenskt mynl beril k nadt belopp af 775,966! r:dr, beslående af 3o,ooo P. Sterling, i5i,25o r:dr Hamb. b:co samt i3,3oo r:dr Svenskt b:co. I afseende på de åtgärder, som löi hållandet med cabinettscassan borde föranleda, yttrade Utsk., att enär tillgöranden, som syntes äga sammanhang med någon del af den inträffade skuldsättningen, vore föremål för Riksrättens pröfning, kunde Utsk. icke föreslå It. St. alt anvisa några anslag till den ifrågavar. bristens liqviderande. Några dagar sedan detta Utskts beslut var fattadt, begärde en ledamot af Consl.Utsk. dess öfriga medlemmars samtycke alt få laga en afskrift af Frih. Stjernelds den 3 Mars 1840 afgifna skrifvelse. Det beviljades. När StatsUtsk:s betänk, var justeradt och reservationerna aflemnade, så blef skriften derstädes utom prot. framdragen; ofördröjligen stod hon tryckt i tidningarna, hvarefter allt det sorl uppkommit, som vi örn saken sedermera hört ända till della ögonblick. Hvad nytt hafva vi genom den framdragna handlingen förnummit? Ingenting, som Ståndens ledamöter ej visste förut, nemi. att cabinettscassan för vissa extra utgifters bestridande uppburit penningar på Barlhelemyfondens förskrifniugar, till någon del försedda med cabineltseassans borgen. Ulan tvifvel var det kännedomen om detta förhållande och om Frih.
Gederström, Jacob: Såsom grundsats betraktad , Den 4 -April. tad, är Ur von Hartmansdorff? åsigt visserligen ganska riktig, alt I jenstemännen bora vara louie så, ali särskilda delar al' tjenslgöringen icke böra särskildt betalas; men' i afseende på närvar, fråga föiekominer, alt remisslaget är tillagdt landi räntmästnrne, nndei4 villkor att remissen sker i föreskrifven ordning oell ej lördröjes; ty om landträntmästaren dröjer med remissen endast några få dagar, förlorar lian remisslaget. Jag anser derföre inrättningens bibehållande nyttigt, emedan derigenom förekommes alla de anmärkningar, förklaringar, med ett ord, all den skriftvexling, som i annat fall skulle blifva följden af försummelse med remisser. A andra sidan kan jag likväl icke förbise den förlust landträntmästaren få vidkännas, derigenom alt ofta bänder, det utaf dem invexlade småsedlar casse ras i banken lif! förlust för landtränlmästarne och följiktligen till minskning af remisslage!. På denna grund anser jag, all befrielse från erläggande af bevilln. för remisslage! bör beviljas. Hr von Hartmansdorff: Jag liar icke åsyftat alt förringa landlräutmästarnes löner; och jag är öfvertygad, att om ersättningen för remisslaget bestämdes till medeltalet af 10 års belopp, skulle all fara i detta hänseende vara undanröjd. Finner SlatsUtsk. skäl att höja ersättningen derutöfver, liar jag ingenting deremot. Men den af Frih. Cederström yttrade sa (seri, atl någon särskild inkomst skulle behöfvas eller vara lämplig, för alt uppmuntra och påminna landlränlmäslarne alt i rätter lill afsända penningar, vare sig till Stats-cont. eller andra allmänna verk, nödgas jag bestrida; emedan landträntmästaren, så väl som hvar och en annan tjensteman, naturligtvis bör för ilen lön lian åtnjuter uppfylla sina skyldigheter, utan alt dertill uppmanas genom särskilda incasseringär för dagen.
Jag påstår ej att Disconter borde inrättas för jordbrukaren ; men om tillgång på penningar finnas i landsorterne, så kan köpmannen köpa och contant betala landtmarnens varor, afsättning fortgå, och rörelsen åter litvas: fin* nes den deremot ej, så blir afsättningen trög och varorne måste falla i prisDetta tror jag 'Varsi händelsen nu, Den io Feli raar ii t Jag kan ej öfvertyga mig öm att närvarande Bevillning är för hög __ blott penningarne i omlopp, som befordrar afsättning och rörelse, så utgör den säkerligen utan svårigheter. Om Landtmannen får ett par R:dr mer för en tunna Råg, en R:dr mer för en turna Tjära, 2 j sk. msr för en tolft Bräder och så vidare, så har han deraf vida större behållning än huru Bevillningen skulle nedsättas. Taflan af landets Oeconomiska ställning är ej höljd a£ någon slöja; jag tycker den ligger öppen och klar för hvilken som opartiskt vill se den; något serskildt Utskott , för att bedöma den, finner jag åtminstone för min del, således visst icke behöfvas. Förlägenheten är orsakad genom den hastiga indragningen af alla penninge-tillgångar i landsorterne. Förre Riksens Ständer beslöio den; de närvarande lära ej underlåta att afhjelpa de olägenheter, som deraf härflutit. Herr von Qvanten, Cart:
I grundlagsenlig ordning hade Hr Landtm, nu förklarat, att den ej kunde remitteras, då 56 §:n Riksd.Ordn. deremot lade hinder; denna § innehåller nemi., att, sedan en månad från riksdagens början tilländalupit, finge, med undantag af grundlagsfrågor, ej nya ämnen af riksdagsmän väckas; och att detta vore ett nytt ämne, vore tydligt, då denna, motion anginge frigifvande af en fånge, men den, med hvilken man ville sammanlänka densamma, innehölle förslag till upphäfvande af en dom. Intetdera af de villkor, som 56 §:n Riksd.Ordn. längre fram innehölle för väckande af nya frågor efter motionstidens slut, hade, på sätt redan förut upplyst-blifvit, här inträffat, och hade Hr Landtm, derpå grundat sin tanke, att propos. å remiss ej kunde för R. o. Ad. framställas. Hå det dessutom vore Hr Lnndtmts skyldighet att i alla förekommande fall bestämdt följa grundlagen, utan några enskilda meningar eller reflexioner; vore han således förhindrad alt för R. o Ad. framställa den propos., som Hr Munck af Rosenschöld begärt om remiss till Allm. Besvärsoch Ekon.Utskottet. Hr Rosenqvist: Jag får den äran upplysa, att det likväl är samina fånge, för hvilken förevar, motion afser anhållan om nåd, i afseende å hvilken Hr Rosenschölds motion syftade på upphäfvande af en K. dom; hvarföre den citerarade §:n icke kan tillämpas på detta fall. Hvad öde motionen än må få, anhåller jag, att den må blifva med öfriga SI å n - Den 28 Mars f. m. 5Gi Stånden communicerad. — Derjemte får jag göra en ytterligare motion, hvarå remiss icke kan vägras. Då här förut blifvit proponeradt pensioner för stora och vigtiga upplysningar, så vågar jag väcka den motion, med hvilken jag icke skulle framkommit, derest icke remiss blifvit vägrad å den nu föredragna, att pension måtte beviljas Hr Assessor Crusenstolpe för de historiska upplysningar, han lemnat nationen.
Falen skola ske inför den Magistrat inom Val-district et, som Styrelsen öfver Bergverken, genom Konungens Befallningshafvande i Länet, derom anmodar , och å den dag, som för hvarje Val-district af samma Styrelse härtill utsättes, och genom dess försorg inom Districtet allmänneligen kungöres ; börande Styrelsen tidigt före valet låta tillställa den inom hvarje Distrid Valförrättande Magistraten behörig längd öfver alla inom Districtet valberättigade , samt hvars och ens röstetal, utfördt i Riksdaler efter tillverkningsvärdet ; och må ingen å denna längd upptagas, som icke minst tre år före den dag, då Rikets Ständer, enligt Riksdags-kallelsen , skola sammanträda, va - Bil. till Constit• Utsi. Meni. N:o 34, 5 rit Bruksägare i Riket, eller der idkat annan sådan näring, som hörer till förädlingen af Mineral-Rikets producter. De 'väljande, som genom förenämnda Kungörelse till 'valförrättningen kallas, af gifve sina röster, efter Riksdal ertalen af deras tillverknings-summor, antingen personligen eller medelst befullmägtigade Ombud , men alltid med slutna sedlar, så beskaffade, som i yi §. stadgas; och röste hvarje väljande blott på En i Districtets Val-längd uppförd person, hvadan ock denna längd bör före valet, till de väljandes efterrättelse, uppläsas. *7 §* 2 morn. sista punkten. —- — Dessa medel skola för Borgare-Ståndet af Magistraterna, och hvad särskilt beträffar Bergsbrukens Fullmägtige, af de Tjenstemän, sorn Bergs utskjlderna upptaga, samt för Bonde Ståndet *9 §• Sista punkten. afgående Post Öfversända. Öfver de val till Riksdagsmän för Borgare-Ståndet, som inför vissa Magistrater af Bruksägare anställas, må besvär 6 Bil. till Constit• Utsi. Mern. N:o 34- jemväl anföras hos Konungens Befallningshafvande i det Län; der valet blifvit förrättadt.
Stånd skulle i någon enda fråga finna betänklighet, huruvida det skulle vara vådligt att öfverlemna frågan lill det förstärkta Utsk., detta Stånds majoritet har rättighet att dertill säga nej och att förbehålla sig, att, innan R. St. åtskiljas, sådan fråga må genom tre Stånds beslut afgöras, hvarefter endast de öfrige mera likgilllige punkterne blifva till förstärkta Utsk. öfverlemnade. För min del anser jag, alt om R. o. Ad., på hvars beslut detta förslags öde nu beror, skulle afslä detsamma, R. o. Ad. då i och med detsamma afkunnat det nya criminal-lagförslagets dödsdom, åtminstone vid innevar. riksdag. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Hr Dalman har underrättat det H. Ståndet derom, att det är hans motion, som nu är under öfverläggning. Dä ett godt träd icke kan bära annat än god frukt, sä borde denna underrättelse vara tillräcklig för förslagets antagande; om deremot icke förekomme betänklighet, af den vigt, som jag skall söka att ådagalägga. Dä likväl Gr. Spens’ reservation varit föremål för utläggningar både för och emot, och då denna ledamots yttrande kan anses mera opartiskt än någon annans, som möjligen ledes af detta ögonblicks inflytande, så anhål ler jag att först få uppläsa denna reservation: ”Vid Den 23 September. 425 ”Vid detta måls afgörande har jag varit frånvar., oell kan icke godkänna förslaget. Jag erkänner visserligen ganska många och stora brister i våra riksdagsformer och vår nuvar. representationsform; men har alltid trott mig böra undertrycka den känsla af förtviflan i detta afseende, som ensam synes mig kunna ligga till grund för ett beslut, sådant som detta. Alt de stora reformer, vårt samhälle fordrar, icke kunna på vanliga riksdagar medhinnas, har jag ganska väl insett, och just derföre trott, att det borde finnas en laglig form, under hvilken Konung och Ständer, medan vidlyftiga reformbetänkm efter återremiss utarbetas, kunde prorogera en riksdag till utsatt nytt sammanträde för visst ändamål. Afven härtill fordras en ändring af grundlag, men en vida mindre, än den Utsk. nu föreslår.
Octobere. m. vepresentanlkallet blifvit uppfattadt ur elen oriktiga synpunkten att befrämja det enskildta intresset i annan ordning än såsom ingredierande uti det allmänna eller samfundets intresse. Samme värde ledamot har ansett R. o. Ad. icke vara representerad!, emedan man skulle vara representerad genom ombud för alt kunna anses vara representerad. Äfven denna satsen måste jag bestrida; ty så länge lagen bjuder huru Svenska folkets representation skall vara organiserad, så är också en och hvar, från och med den stund han legitimerat sig såsom riksdagsman, Svenska folkets ombud; och från och med den stunden inträder hans förbindelse att i representationen handla och verka, icke för enskild räkning utan för det allmännas. I afseende på hvad Gr. Spens erinrat vid min anmätkning mot i mom. i i §:n, nemi. att Hr Grefven skulle med mig instämt i fråga om tilläggande af ordet ”välfräjdad,’ derest icke 5 §:n innehöile ett negativt stadgande ang:de dem, som icke kunna få välja eller väljas, anhåller jag att få fästa uppmärksamheten derpå, att detta negativa stadgande, som till sin form är hemtadt från Itiksd.Ordn:s 18 §, kan helt och hållet undvaras, om, på sätt jag begärt, ordet ”välfräjdad” insättes, och om ytterligare tillägges ordet "sjelfmyndig;” ty hvad den beträffar, som är under concurs, så har han icke mera den egendom, för hvars ägande han skulle få välja eller väljas, emedan han afstålt densamma till sina creditorer, och hvad man afstått, det äger man icke mera. De öfriga cathegorierna, såsom att vara dömd för nesligt brott m. m., 3ro icke af behofvet påkallade; emedan det kan finnas vanfräjdade personer, som icke äio dömde för nesligt brott, men hvilka allmänneligen äro kände som vanfräjdade, hvarföre de äfven böra uteslutas från rättigheten att väljas eller deltaga i valet.