Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den första beredelse för krigsfoten måste således blifva att till vapenöfningar inkalla omkring 15,000 man jemte nödig reserv, för att bataljonerna må kunna gå i fält med endast fullt krigsdugligt manskap. En annan omsorg af yttersta vigt är bildandet af exercisdepöter. Behofvet deraf inträder nu, lika som under första förutsättningen, då de qvarlemnade 25 depötbataljonerna afgå 96 till arméens förstärkning. Till dessa exercisdepöter måste i främsta rummet, i anseende till det fåtaliga befälet vid regementena, påräknas arméens reservbefäl, bestående af i arméen qvarstående officerare och pensionerade officerare och underofficerare med tjenstgöringsskyldighet. Denna tillgång är nu icke så obetydlig, ehuru icke tillräcklig, och antagas kan, hvad det pensionerade reservbefälet angår, att det genom kommitterades förslag rörande pensioneringen, snarare kommer att ökas än minskas. Svårt är emellertid att beräkna huru månge deraf i verkligheten äro tjenstbare. Om, af i arméen qvarstående officerare, endast de upptagas, som äro inom den ålder hvilken för hvarje grad skulle medföra tjenstgöringsskyldighet, ifall de innehade fyllnadspension, och äfven de uteslutas, som veterligen bestrida befattningar, hinderliga för deras användande till annan tjenstgöring, så skulle, enligt arméens rullor för 1864, följande reservbefäl finnas, nemligen: Som dessa depöter endast äro afsedda för att ersätta afgången vid arméen, böra de kunna uppfylla detta ändamål, utan att ständigt underhålla en större styrka än omkring en sjettedel till en femtedel af den, hvartill infanteriet i fält uppgår eller 10,000 till 12,000 man. För enkelhets skull kan denna styrka antagas organiserad på 50 kompanier af 200 till 240 man, eller ett kompani för hvarje stambataljon.
Äfven som jag icke eller finner Kreno - Betjente* Forpassningar tillräckliga eller medföra någon säkerhet uti Controllen oell efterlefnaden af seglation* - ordningen, utan böra vederbörande Tullkammare å hvarje Fartygs Fast af trädvaror, som fran Blekinge till Skånes hamnar afsända», meddela behöriga lörpassningar samt derom Tullkammaren § lossningsorten underrätta, och hvilket så mycket mer är af angelägen påföljd som Fartygen passera främmande kust och nödig vårdnad icke bör uteblifva att hindra en otillåten seglation på utrikes ort och deraf tilläfventyrs uppkommande tull-lörsnilling och Lurendrägeri. Ut Supra, Ex Protocollo A. J. Walli stjerna. 'Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Ad. d. 19 Juni. — Högvörd. Prest-Ståndet d. stp —• Vällofl. Borgare-Ståndet d. 19 - Hederv. Bonde-Ståndet d. 19 __ Vördsamt Memorial! Riksdags Fullmäktige Petter Jernström, Anders Pehrsson, Pehr Pehrsson, Johan Magn» Wessing och Olof Larsson från Westerås Län, Petter Andersson, Lars Nilsson, Bengt Pehrsson och'Anders - 1 688 Den j g Janl'. ders Sebelius från Hallands Län, "Reng! Larsson och Anders Leiler Pehrsson från Östergöthlands Län, Jan Jansson från Cal mare Län, Jacob Eriksson från Örebro Län, samt Pehr Olsson oell Pehr Andersson från Södermanlands Län , hafva uti ett samfäldt undertecknadt ti,11 Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derifrån till Lag-Utskottet remitteradt
Jag ryste för hvad framtiden bar i sitt sköte, jag ville tåligt motse allt — - men inga flera pojkar — hellre kattungar oeh spädgrisar, dem kunde jag göra mig qvitt, om de blefve mig öfvermäktiga. Frågor. — Annonser mottagas endast g e n o m S. Gumaslius annonsbyrå o c h hos redaktionen. Och ändock stöter jag inte bort den lille, som just nu klättrar upp i mitt knä, då jag håller på att arbeta. Han ser på mig med sina stora ögon, som lysa af fröjd, och jo, jag kunde just tro det, nu stjelpte han hela bläckhornet öfver sin biografi och fingrarne på min skjorta! — Jo, det här är trefligt!!! » Otäcka pojke! » » Klappa pappa! » » Nej tack du! » » Pussa pappa! » Han bjuder mig munnen till försoning och tårar rulla utför hans runda, rosiga kinder. Hvem kan stå emot? — Icke jag Måtte den lille aldrig göra mig större sorger än han hittills gjort, och jag skall lika hjertligt förlåta honom oeh tacka himlen som skänkt mig — min son! Literatur. Qvinnan på de praktiska arbetsområdena. Af Vera Hjelt. Ulgifven på uppdrag af Finsk Qvinnoförening. Verner Söderström. Borgå. Pris 1 mark. Boken anvisar nya, hittills förbisedda banor för det qvinliga arbetssökandet och det är en stor förtjenst. Den bör derför bli af mycket gagn för alla dem, som stå färdiga att träda ut i lifvet och nu spörja: Hvad skall jag taga mig till? Men äfven andra kunna med nöje laga kännedom om förf. energiskt framstälda åsigter, äfven om de ej i allt gifva henne rätt. Boken är ganska vackert utstyrd, men korrekturet kunde varit bättre tillgodosedt. Förftill Molly Bawn är förut känd i Sverige genom sina tidigare utgifna romaner, hvi.ka öfverflyttats till vårt språk af samma talangfulla öfversättarinna, som gjort ofvannämda arbete tillgängligt i svensk drägt. Iduns läsarinnor skola säkert gerna taga kännedom o m denna nya roman, hvilken liksom de föregående af samma förf.
Affärens grundläggare o c h fortfarande lifskraftige ledare kan nu, när han i m o r g o n i kretsen af vänner o c h klienter festligt firar J ö n k ö p i n g s juridiska byrås kvartsekelsjubileum, m e d stolthet blicka tillbaka på sitt verk, grundadt, som det är, p å oförtrutet o c h redbart arbete samt stöttadt af klienternas förtroende o c h därför inom sig bärande frö till fortsatt utveckling. att tillgodogöra oss de af våra mödor. på hjärtat! — hvilken bland oss är ej i mer eller mindre grad angripen af denna tidsålderns lefva », men epidemi, som hvilken i själfva kallas » att verket gör oss oförmögna att föra ett sundt och naturenligt lif? Däraf ska alla och dessa nervåkommor, dessa psykiska rubbningar, som fysiplötsligt lamslå våra muskler, vår andliga spänstighet, krossa vårt lefnadsmod sjukbädden Detta hvilken, och fjättra oss vid under veckor eller månader. är merendels början till om den angripne reaktionen, en dag lyckas stiga tipp från sjuklägret, utmynnar i ett oafvisligt behof efter den absoluta hvilans och stillhetens hugsvalande K l e m m i m j foto. medicin. För den stapplande TTICE HÄRADSHÖFDING A X E L CRONHOLM " intar i n o m våra juridiska o c h merkantila kretsar en synnerligen bemärkt plats såsom grundläggaren o c h ledaren af Jönköpings juridiska byrå — denna vårt affärslifs numera oumbärliga hjälpreda, s o m under det sista decenniet vunnit en m ä n g d efterföljare, ehuru ingen nått förebilden i omfattning o c h popularitet. Att rödja vägen för o c h upparbeta en dylik institution o c h framför allt att göra den populär, så- som ofvan sagts, så att nödvändigheten af skärpa i vissa grenar af dess verksamhet blifvit till fullo insedd i stället för att misstydas o c h klandras, har tagit i anspråk en mans hela energi o c h m o d under så godt s o m ett kvarts sekel.
Se Stats-Utskottets Betänkande N:o 19. Skiftesstadgan den 4 Maj 1827, angående förändring af 11 kapitlet i. II. R. 114. Se vidare Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 15. IX. E. 183. Skogshushållningen i riket, angående väckte frågor om förändrade föreskrifter rörande, och om inskränkning i dispositionsrätten af enskild skog m. m. IX. B. 385. A. 388. Skolhus: angående uplålelse till staden Jönköping af plats dertill å den Jönköpings f. d. fästning tillhörande mark, III. 149. R. 185. V. B. 249. A. 286. — angående anstånd med den stadgade årliga ränteoch kapitalinbetalningen å lånet för Skolhusets i Nyköping utvidgning och reparation. Skotte: Sterbhus-delägarne efter aflidne Kapten E., angående utgifvande från Banken af 20,000 R:dr jemte ränta till. Se Ersättning. Skuldfordringsmål, angående väckt motion om verkställighet af Konungens Befallningshafvandes utslag i. II, R, 197. V. B. 316, 480, 536. A. 538. VI. E. 194. Skydds-afgiften, befrielse från Statens hälft deraf. Se Stats-Ulskoltets Betänkande N:o 31. Skåne, Halland och Blekinge, angående allmogens derstädes valfrihet vid Klockares tillsättande. Slättäng, angående väckt motion om förändrad reglering af marknaderne i. Se Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 21. Slöjdföreningens Skola, anslag lill. Se Sjette Hufvudiiteln. Slöjdskolan, Chalmerska i Götheborg, om ökadt statsanslag lill. Se Sjette Hufvudiiteln. — om pension åt föreståndaren derstädes Professor Palmstedt. Se Pension. Småsedlarne: angående gjorda ansökningar om ersättning för förlorad inkomst i följd af uphörande af de så kallade. Se Ersättning.
Lagerbjelke försvarats, synas mig egentligen bestå deri, att Hr von Hartmansdorff skulle befara, att, genom det gjorda förslaget till förändring, Borgareståndet skulle blifva alltför mycket förstärkt jemförelsevis med de andra Stånden. Del synes mig icke vara lämpligt, att ett Stånd skulle afslå ett så beskaffadt förslag som detta, af fruktan alt ett annat skulle derigenom lill sin organisation förbättras, I öfrigt hafva motiverne för antagande af BorgareSlts beslut blifvit så fullständigt utvecklade af Gr. Lagerbjelke, att jag endast anhåller att fä med honom mig förena. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Cahr.: Jag kan icke underlåta att understödja det af Utsk. framlagda förslag. Likväl skulle jag anse, alt R. o. Ad. borde såsom sin gemensamma tanka antaga den, som af BorgareSt. blifvit beslutad. Hr von Hartmansdorff anser, att man nödvändigt bör iakttaga ståndsgrundsatsen och vill derföre icke medgifva något inympande af andra grundsatser på den nuvaride ståndsgrundsatsen, således icke heller tillåta alt husegare skulle få bli representerade i städerne. Hr von Hartmansdorff anser, att husegarne icke skulle hafva samma intresse som de näringsidkande borgarne, och, såsom jag upfattat Hr von Hartmansdorffs åsigt, så är det den, att för att vara borgare måsrn man vara näringsidkare; annars är man icke verklig borgare. Hr von Hartmansdorff torde likväl besinna, att - man kan vara borgare, ulan alt på något sätt vara näringsidkare, ty fastän borgaret) har burskap, så är han alldeles icke tvungen att utöfva något handtverk eller någon näring, men han utöfvar ändock sin representationsrätt på grund deraf att han är burskapsegande borgare. Det är således icke för sin näring som han utöfvar den, och det är icke sagdt, att en sådan burskapsegande borgare skall hafva större intresse för staden än husegarne. Således är det väl i delta fallet icke näringsfånget, som bestämmer intresset för sjelfva staden eller utgör grunden för representationsrätten i denna stad.
Hvarken hafva Riksens Ständer vid sista Riksdag, eller Landshöfdingar och Collegier, som i ämnet blifvit hörde, ansett sådant nödigt och RiksdagsFulL mägtige från Länen äro i öfrigt att anse somt hemmansägarnes ombud och hafva tillfälle att bevaka deras rätt, så mycket mera, som det sedan sista Riksdag varit kändt, att frågan under tiden utredd, åter skulls vid denna Riksdag förekomma. Alla nödige upplysningar om förhållandet äro meddeldta och hvad hemmansägarne kunna hafva att anförs, komma troligen att inskränka sig till ett bestridande af förändringen. Med samma skäl skulle man då kunna säga, att frågan borde i laglig väg pröfvas och afgöras. Då således efter min tanka de af Utskottet tillstyrkte åtgärder icke leda till erhållande af någre för sakens afgörande nödige upplysningar, eller i öfrigt kunna anses ovilkorligen nödvändige, ut2n snarare synas vara af Utskottet föreslagne för att frånkomma saken, hvilken i sanning ock måste ani ses betänklig, kan jag ej annat än finna desse åtgärder öfverflödige och böra undvikas, såsom endast medförande ytterligare besvär för Embetsman och Ständer. Jag tillstyrker derföre att Betänkandet må återremitteras, med föreskrift till Utskottet, att i målet afgifva ett hufvudsakligt Utlåtande. t)cn 3 .halli. N:o 6. Hörsamste Memorial! Sedan Ridderskapet och Adeln under deft 17 Februarii och den 7 Mars detta år behagat till RiddarhusUtskottet remittera, dels ;Herr vorr Qvantens, Carl, väckta motion om en sådan förändring i 24 § RiddarhusOrdningen, att Elecfor, som blifver vald till UtskottsLedamot, icke må i annat fall upphöra att vara Elector, än då han samma befattning sig åtager; delsock Friherre Boijes,Ludvig;gjorde framställning om den ändring: 1:0
Nedanstående fordringar skola, i den ordning de här förekomma, framför all annan gäld betalas ur fartyget och bruttrakten af den resa, under hvilken fordran uppstått: 1. befälhafvarens och besättningens hyror; 2. fartygets bidrag till gemensamt haveri, bodmerilån, andra lån, hvilka befälhafvaren enligt § 43 egt att upptaga, deribland fordringar för de, till fartygets behof försålda andelar af lasten; 3. öfriga fordringar, för hvilka rederiet häftar endast med fartyg och frakt; 4. de af redarne för hvarandra gjorda förskott, som i § 8 omförmälas. De här upptagna förmånsrätter till fartyg och frakt upphöra sedan sex månader förflutit från fartygets ankomst till den Svenska hamn, der, efter fullbordan af den resa, under hvilken fordran uppstått, slutlig lossning verkstälies. § 284. Af de i föregående § omförmälda fordringar skola de, hvilka äro upptagna under samma nummer, hafva lika rätt, när de uppstått i samma hamn, under samma resa och för samma olycka. Hafva de under 2. upptagne fordringar under resans lopp uppstått å olika tider, har den yngre fordran företräde framför den äldre. Hafva de i föregående § omförmälda fordringar uppstått under olika resor, skola de under en sednare resa uppkomna, i den ordning sig emellan, som ofvan stadgas, njuta företräde framför alla dem, som härleda sig från en tidigare resa; dock bibehålla befälhafvare och besättning sin förmånsrätt för all ogulden hyra, som hörrör från det sista förhyringskontraktet. § 28S. Försäljes hela fartyget utmätningsvis, upphör för ofvannämnde fordringsegare pantoch förmånsrätt till fartyget, när det blifvit försåldt; i stället håfve fordringsegaren enahanda rätt till köpeskillingen, till dess liqvid skett. § 286. Öfvergår eganderätten till fartyg genom frivillig afhandling, häftar det fortfarande för de fordringar, i § 285 omförmälas. § 287.
Det arbete, som på salpeter-tillverkningen behöfver användas, fordrar icke jordbrukarens aflägsnaude från hemmet, samt är ej heller af den betydenhet, att jordens skötsel derunder behöfver åsidosättas. Således synes salpeter-tillverkningen vara en näring, som är lämplig att jemte jordbiriket bedrifvas, och den förljenar förty att uppmuntras. Den för höjning ä salpeterns lösningspris af 32 sk. Banko lispundeP, som förlidet år ägt rum, torde ock kunna anses för en sådan, till ändamålet i någon mån ledande uppmuntran. Pottasketillverkningen bar de. sednare åren intagit ett rum bland ortens binäringar, men är ännu i dess linda; dock börja många att mer och mer egna sig deråt, och denna näringsgren kan egentligen från de nu ifrågavarande åren datera sin uppkomst. Den framskrider ock småningom och torde, om icke potlaskepriset allt för mycket faller, blifva lemligen högt uppdrifven, helst kronoskogarne lemna ymnig tillgång på rudimaterier härtill för sådane arbetare, som ej äga egna skogar, samt dertill kommer, att arbetet kan till stor del bedrifvas af barn och ålderstegne personer, hvilka icke till fördelaktigare göromål kunna användas. Ilandstigning aj plankor har inom detta län varit en förut högst obetydligt gagnad näring. Allmogen har dock de sisLa åren börjat att mycket befatta sig dermed. Närvarande boga priser å denna produkt hafva ock bidragit att hastigt uppdrifva spekulationsandan i den vägen. Fortfara konjunkturerne sådane de nu äro, är det ganska troligt att denna näring blifver för hemmansinnehafvare i allmänhet en lönande bihandlering. Och så - 12 dant vore önskligt, emedan mindre tillgänglige skogstillgångar derigenom kunde blifva användbare på för ägarne fördelaktigare vilkor än hittills beräknadt varit.
Intet annat än att kunna ha ett hyggligt hem att k o m m a till efter slutadt arbete, friska, väl uppfostrade barn, en vacker och flink hustru, som aldrig plågar mig m e d b r y d s a m m a frågor, som lagar utmärkt mat o c h hvar dag har den färdig i rätt tid, s o m håller ordning o c h sparsamhet i räkenskaperna, o c h som alltid sträcker mig sin mjuka arm till hufvudgärd, när jag önskar det. A n v ä n d e r man den oriktigt, tar man skada till sin själ. M e n lär man att förstå den hemlighet, hvaraf kurens lyckliga utgång beror — den hemlighet, som också kau uttryckas i dessa enkla o r d: K ä r l e k e n söker icke sitt — då blir den en hälsokälla, hvilkens friska kraft verkar välgö- rande för många. (Nijkende.) % P ä r m a r till Iduns romanbibliotek finnas nu att tillgå på expeditionen. närmare tillkännagifvandet i nummer Se 11! Ed i t Ii. Skiss för Idun af Jane Gernandt-Vlaine. (Slut fr. föreg. n:r.) 100 att låta henne tro det, visste väl ingen mer än han, men deras förbindelse tycktes vara lycklig. Mina vägar hade fört mig långt ifrån hufvudstaden, och jag hörde icke stort af Edith. Hon sände mig ju någongång ett af dessa bref, som man skickar sina vänner, när solen står högt uppe och nuet är öfverfullt, och mina svar voro skrifna under intrycket af att jag hade blifvit henne i det närmaste likgiltig. Det var till slut endast genom släktingarna jag då och då fick underrättelse om Coltas, och man var icke sen att tala om, att han slagit sig på vidlyftiga spekulationer och gjorde sin kur till hvarje kvinna som kom i haus väg. Jag visste icke hvad tro jag skulle sätta till alla dessa historier, men så får jag en dag se en notis med hans namn i en tidning. Han hade försvunnit. Rymt. Man trodde till Amerika. Omständigheterna voro de vanliga, undergräfd affärsställning, hotande ruin och vissa oklara bedrägerier, hvilka för öfrigt aldrig fullständigt kommit i dagen. Det gjorde mig så innerligt ondt om Edith.
Häraf kan man finna skälet till önskan hos vissa orters hemmansegare, att ej entreprenader må upprättas, men låt dem slippa hålla hästar, Den 19 April. 341 låt dem använda oxar till hemmanets bruk och skötsel och ej utmagra sin jord eller förstöra sig sjelfva och sin tid med att ligga på landsvägarne med sina dragare, skola snart de goda följderna deraf visa sig, och sällan, örn någonsin, får man höra en bonde, som en gång kommit ifrån skjutsonuset, vilja vända tillbaka till detsamma. Genom den hvarje resande tillkommande rättighet att genast bekomma bäst, motarbetas ock diligensers införande; här måste, snart sagdt, för hvarje resande utgå en häst och en karl. Ser man huru i utlandet postdiligenserna med en karl och 3 å 4 hästar fors'a 5, 6 å 7 resande och än mer de s. k, Stellwagen, der en karl och 3 å 4 hästar skjutsa ända till 10 resande, kan man finna huru genom ett ändamålsenligt ordnande af skjutsförhållandet man kan spara både arbete och tid, äfven i detta fall. Den enda fullt tillfredsställande lösning af denna för vårt land och för vårt jordbruk så vigtiga fråga blir endast den, som föreslogs af förliden riksdags sammansatta lltsk. — eller att betrakta resandes fortkomst som ett Statens ändamål, hvilket ock af Staten ensamt bör upprätthållas. — För vinnande af detta mål får jag vördsamt anhålla om återremiss af Betänk:t. Hr von Koch, Nils Samuel: Enär jag vid flera före gående riksdagar yttrat mina åsigter i detta ämne, torde min ställning till den förevarande frågan ej vara R. o. A. obekant. Lika med den siste talaren anser jag, att skjutsbördan bör lyftas ifrån jordbruket; men jag är af olika tankar med honom, rörande bästa sättet att komma till detta mål. Jag får nemi. bekänna, att jag tillhör deras antal, hvilka, när de hafva målet klart för sig, endast försigtigt och med måttliga steg framgå deremot, synnerligast när det är aflägset och stora hinder möta för dess uppnående.
Register elfver Expeditions-Utskottets Mrmoiial* och förslag till unde: dåniga Adiesstp, ig utinius vid slutet. dQAfskrifning nf eli Nummer-Lotteriets Fordran hos Hamnbyggnads-Di* ; rectionen i Helsingborg » » » 4l —■ aF åtskilliga anmärknings-medel , i3<3 •— aF ett Landt-Ränteriets i Westman» manlands Län Förskott till Curhus-anstalterna derstädes * * * 221 — af Förra Magazins-Fondens aldre fordringar För nndsättnings-spann - •— af Öfverskotten å Stats - Verkets inkomster » ...»»»»» . 262 — af de från Banken och RiksgäldsContoiret till Hjelmare Canal lemilade understöd .**.». 397 Anslag.* till anläggande af en Vattenledning till Carlskrona . » . i5 — till fullbordande af de i Stockholm anlagda CorrectionS-Inrältningar , . 4? Register eif v. R. Sl. und. Skri/v. till K. M. åren 1828—3o. t Numer ä Förslaget till den tindftrd. A Skrifvelse!!* mål, m. m •I Register of v. Rikets Ständers lind. Skrifvelser. N:o Anslag till en väganläggning i Wermland 83 — För Bergs-Scholan i Fahlun 89 -— till Högsalig Prinsessan Sophia Albertinas begrafning ... 98 — till understöd för utflyttningar vid egoskiften 110. —• af jord till ökadt utrymme för Eskilstuna Stad 111 — till inköp af Hemmanet Mellby för staden Strömstads räkning . 164 — till uppbyggande och iståndsättande af åtskilliga Länshäkten . 174 — för D. Iv. H. Kron-Prinsens och Kron-Prinsessans Hofhållning . 209 — till reparationer å Strömsholms Kongl. Lustslott 210 — till Kongl. Museum 211 —. för den nya Elementaroch Prof Scholan i Stockholm 217 .— till H.
Jag anhåller, att Utskotten ville fästa afseende på dessa anmärkningar, och att de således få åtfölja återremissen af Betänkandet, som troligen icke vägras. Friherre Wrangel: Jag vill blott fästa mig vid hvad som yttrades om lätt19 H. 24 Den 6 April e. ra. lieten att få Gode Män med nog skicklighet, att kunna bedomina jordens beskaffenhet vid Skiftesförändringar. Utan att frånkänna mig all erfarenhet i denna väg, vill jag dock nämna, att jag till och med på egen mark ej tilltror mig att bedöma jordarterna, så vidt, som om jag ägde tillräcklig Theoretisk kännedom i ämnet, men till dess tillgång på grundeliga kännare af jordarter (eller Agronomer) finnas bland våra Landtbrukare, ämnade till Gode Män, tror jag det vara bäst att låta jordägarne sjelfve få gradera sin jord, såsom det varit brukeligt före 1827 års Skiftesförfattning. Grefve Horris Claes Fredrik: Jag bar emot SkiftesStadgan ingen annan hufvudsaklig anmärkning, än att den blifvit för tidigt pTomulgerad. Jag hoppas, alt den värde Ledamot, som contrasignerat denna Författning, och som här, med sakkännedom och grundlighet, besvarat de anmärkningar, hvilka emot densamma blifvit gjorde, sjelf finner, att det varit bättre, om denna Stadga icke utkommit, förrän den undergått Ständernas granskning, hvilket troligen för sjelfva saken varit fördelagtigare, än de nu föreslagne Skrifvelserna till Herrar Landshöfdingar. En billig uppmärksamhet hade då äfven blifvit lemnad åt Ständernas underdåniga Skrifvelse i ämnet, deri de anhöllo, att få del af det Förslag Kongl. Maj:t täcktes låta uppgöra till ny SkiftesStadga. Uti Den 6 April e. in. hvad Friherre Anckarswärd och Herr Hjerta anfört emot de sammansatte Utskottens Betänkande, instämmer jag lill alla delar, endast med tillägg af den anmärkning emot SkiftesStadgan, alt beträffande föreskrifterne om Rågångars rätande Byar emellan, hvarom afhandlas i 7 Cap. 1 §., mycken varsamhet hör äga rum.