Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledn. häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm., att han finge fästa upmärksamheten derpå, att i Utsk:s Betänk, pag. 68 förekom en punkt, deri Utsk. hemställt, att, derest förslaget att såväl afgiften till Handelsoch Sjöfartsfonden, som den städerne tillkommande tolag skulls uphöra och inbegripas i tullafgifterne, vunne K. St:rs bifall, 21 och 22 §§ i gällande tulltaxe-underrättelser, måtte uteslutas. Vid föredragningen af denna punkt, hade det visserligen icke undgått Hr Gr. o. Landtnäs upmärksamhet, att densamma innefattade något, som stod i sammanhang med den af R. o. Ad. beslutade återremiss, men då Utsk:s hemställan i denna del icke innehöll annat än att sagde §§ skulle utgå i händelse förenämnde förslag vunne bifall, och således Utsk., derest samma förslag blefve afslaget, måste vara oförhindradt att göra hemställan om dessa §§:s återinförande i tulltaxe-underrättelserne, hade Hr Gr. o. Landtm, ansett sig oförhindrad att framställa förslag till bifall å nämnde punkt, hvilken också under berörde förbehåll blifvit af E. o. Ad. bifallen. Hr Fåhraeus: Om den af Hr Gr. o. Landtm, åberopade punkten i Utsk:s förslag bör uppfattas så, som Hr Gr. o. Landtm, nu framställt, har jag ej något emot, att mitt förslag förfaller. Föredrogs och begärdes på bordet ett från Vällofl. BorgareStåndet ankommet prot.-utdr. N:o 296, innehållande inbjudning till MedStrn att instämma i det af BorgareStåndet vid föredragningen af Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s Betänk. N:o 96 fattade beslut, att E. St:r måtte hos K. M. anhålla, att K.
Med öfverlemnande i Afskrift af Q«? eonomiasUtsKQttets den 19 sistledne Januarii aflåme yttrande, i anledning af Preste och BondeStändens Remiss å Öoctor Stenhammars Memorial, angående saknad eller iördröjd verkställighet af Kong!. Majjts och Rikets Ständers Vsdtagn ■ beslut uu åtskilige Rikets inre hushållning rörande ämnen. Den 4 Maji, f. m. 57 Af elen 28. sutledne April: 2:0 I anledning af Respeetive Rik^Sfandfng Ånrremisser af Betänkandet öfver töreslagne ändringar uti Författningacne, rörande Husbebo'sBrännvinsbrännjngen och derpied' gemenskap ägande ämnen, och har Utskottet, sorn ytterligare tillstyret antagande utaf de uti dess första Betänkande uppgifne grunder, såsom ett alternativ föreslagit bibehållande af Kongl. Maj ts Nådiga Förordningar, angående Husbehof? Brännvinsbränningen af den 6 September och' 20 December 18 15» med mera. Af flen 16 si&tledne April: 3:0 Deruti Utskottet, i anledning af flera väckta Motionär rörande Judarne , föreslagit det Riksens Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att tillstånd sä sparsamt forn möjeligt r å beviljas Judar, att 1 Riket inflytta. Af samma Dag: 4:0 Öfver de uti BondeSiåndet gjorde Anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående vackt fråga om förändring i de antag, he grund, rne för bestämmande af Arrendeafgiften å Miliraire och Civile Tjenstemäns Boställen-, och har Utskottet icke funnit sig äga anledning att frångå den mening, som innehållts i dess först afgifne Betänkande, hvilket dessutom af de öfrige trenne RiksStånden blifvit gilladt. 58 Den 4 Maji, f. m.
Det förlag för Filial-Banker, som genom ny sedelutgifning, öfverstigande det nu bestämda förhållandet till metalliska kassan, måste af Rikets Ständers Bank beredas, bör icke utgå utan i den mån, som de upphörda Privat-Bankernas sedlar ur rörelsen försvinna; och Komitéen anser, för sådan händelse, lil! ytterligare säkerhet uti Rikets penninge-väsende erforderligt, att den, äfven ur annan synpunkt nyttiga, åtgärd vidtoges, att småningom, till exempel med ^e:del årligen, minska den summa af 8,000,000 - Rik "daler, Kongl. Maj:ls Nåd. Skrifvelse, N:o 10. 25 Riksdaler, sorn nu är i Riks-Banken anslagen till utlåning på reverser med borgen, oell att använda de sålunda återgående medlen till uppköp af Hypotheks-Föreningars eller andra godkända räntebärande obligationer. Under nuvarande organisation af Rikets Ständers Bank och dess Styrelse skulle dess ställning utan tvifvel blifva enklare och säkrare i samma mån, som den befriades ifrån en blott på pröfning af personliga förhållanden grundad lånrörelse. Undertecknade von Troil, Beskow, Arnberg och Warburg åberopa de i vissa delar skiljaktiga meningar, som innefattas uti deras, detta betänkande bilagda (Litt. C, !). 'E och F), särskilda yttranden. Stockholm den 8 April 1853. C. D. SKOGMAN. GUST. BESKOW. MICHAEL S. WARBURG. E. v. TROIL. J. A. ARNBERG. Bih. till K. St. Skrifvelse, N:o 10. BILAGOR. i IsiU. A. Frågan om kredit-lagstiftningen sönderfaller sjelfmant i tvänne ganska bestämdt skiljda delar, hvilka, hvar för sig, fordra ett specielt betraktande, en särskild lösning, nemligen den om realoch fastighels-kr edilen och den om personaleller handels-krediten; båda i samband med de för hvardera af dem afsedda kredit-institutioner, banker och låne-anstalter.
Ehuru den partiela reform af straffsystemet, hvarutöfver man således för det närvarande ej torde böra sträcka sig, således blifvit satt i beroende af en, i sammanhang dermed vidtagen, förbättring af hagarne angående vissa brott emot äganderätten eller ljulnadsbrotteu, och ehuru de lagar, sorn aro gillia lill skydd emot sistnämnde brott, företrädesvis ådraga sig lagstifiarens uppmärksamhet, synas dock giltiga grunder tala för den mera omfattande löi bättring i denna del, sorn allmännast blifvit påyrkad samt af Herr Hasselroth och Riksdagsfullmäktige!! Petter Jönsson föreslagen. Stöld, rån, bedrägeri och förfalskning höra tyvärr till de förbrytelser, som ollast föranleda straffmaktens uppträdande; och de innefatta jemväl en särskild klass af brott, hvadan man t. ex. i Danmark, der de åsigter i afseende på sättet för brottmåls-lagsliftuingens reformerande, som af Utskottet hyllas, gjort sig gällande, börjat reformen med lagarne angående berörde förbrytelser. Men äfven dessa förbrytelser sönderfalla åter i två nyanser, hvilka, med afseende å gällande lagstiftning, kunna särskildt behandl as. Till den ena höra stöld och rån ; och det lagförslag, som härutinnan lill en början framlägges till Rikets Ständers pröfning omfattar blott samma brott. Huruvida Utskottets bemödanden lyckats, tillhör icke Utskottet att bedöma. Svårigheterna hafva emedlertid ej undfallit Utskottet; men det har ej kunnat för sig dölja de brister, som synnerligast i denna del af brottmåls-lagstiftningen lörefinnas, ej vara döf för den allmänna klagan öfver slapphet ilagstiftningen, som dessa brister framkallat, ej undgå att lyssna till de många förslag, sorn till bristernas afbjelpande blifvit framställda; och det bar derföre icke låtit de svårigheter, sorn inölt, eller frukDih. lill R. St. Pral. 1853—54. 7 Sami. 1 Afd. 10 Baft. 3 18 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 37. tan att misslyckas, afhålla sig från försöket att lösa förevarande för fosterlandet angelägna fråga.
På samma sätt kan ju en i yrket obevandrad, genom samvetsgranna frågor hos sakkunniga personer, söka göra sig underrättad om sakernas förhållande, och slutligen derom fatta en, på grund af sådana uplysningar, tillförlitlig öfvertygelse. I nu förevar:de hänseende har jag, med all uppriktig och tillbörlig aktning för den jemväl af mig högt värderade Ingeniör-Officerens utsago, sorn af Frih. Raab åberopats, sökt på (lere båll göra mig med ämnet bekant och, bland annat, t. ex. sålunda inhemtat, all Baggens-Stäket, om det äfven uprensades, ändock svårligen skulle kunna lemna fartygen en obehindrad passage, så till vida sorn den uti tvära krökningar framgående segelleden ouphörligt erfordrade växlande vindar; hvadan, till afhjelpande af denna svårighet, bogseringsångfartyg troligen komme i aila händelser att begagnas. Den påräknade tidsvinsten mäste vid sådant förhållande vara så betydlig, att den upvägde jemväl bogserings-kostnaden, såsom ett plus till de, af det allmänna nu äskade utgifter, som för uprensningsarbetet, till ett betydligt belopp, erfordras. Det kommer då an på, om ej dylika bogseringsfartyg lika gerna kunna användas att föra fartygen den yttre vägen. — Vare detta sagdt såsom Den 4 Oktober f. m. 13 ett försök till svar på utvecklandet af de fördelar i merkantilt hänseende, som nyss i lockande färger oss förespeglades. Nu bör emellertid denna fråga icke betraktas blott ur en ensidigt merkantil synpunkt, utan jemväl ur politisk, och ur denna sednare torde'företaget f. n. vara högst vådligt, på sätt Utsk. i sitt Betänk, har antydt, och hvarföre jag förnyar min anhållan om bifall till Utsk:s Utlåt. Propos. till bifall å StatsUtsk:s förevar:de Ullåt. blef härefter framstäld och besvarad med starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit Ja öfvervägande.
J»g har redan gjort proposition, som blifwit nied Ja och Ne) beswarad: och dä Votering nu stall företagas, blir det staga vm Oontra-propolition. Friherre Ids Oser, trodde at Onnkra-prnpo Sliouen borde helt enkelt blifwa den, at om Nej minner, fä afstäs VlNLnce-?rojsctet. Harwid ropades Ja och Nej. Grefwe ^k^venll^uyr, (li-ior, hemställde, om sedan Tre Ständ redan bestulit bifalla projectet, och - sedan Hemliga Utskottet redan wore i den delen sä godt som uplöst, samt Riksdagen nalkades sit stut, Rcdderffavet och Adeln ej skulle finna sig wärdigast och levande til mesta enighet med dest med-Stander, at afwen det samma bifalla, häldst et afflag af Ridderflapet och Adeln, nu mera efter irenne Ständs bi? fall, ej nägot kunde werka. Ropades Ja och Nej. Grefwe klgmilron, läuävixp klodde ej at tre Ständs beslut blefwe et stäk för Ridderflapet och Adeln. Det Herr Grefwe I^venkaupt behagat säga, wederlägges genom förr tiitzragna händelse. Ä-. 1760 hade tre Ständ fakta* et be siu' , som blef häsdt genom Adelns rexrelentLtionsr. Samma sak inträffade pä 1742-talet, dä Kron-P. infen i Dannemark redan war sä godt som wald Ä Konung i Swerige, men den bekanta ändringen bäru i auren ske ode i stöd af Rivderflapets och Adelns föreställningar. Herr 8 re är, hollan Hxel. När et Betänkande, sädant som detta, stall afgöraS, hwit "et sä wä-> sendteligen angar hwarje enflilld mans och hela Rikets wal, är det ej underligt, at sa mävga flilljaktiga tankar kunna upkomma.
Hr Montgommerie, Rob. Nils Germ.: Man har fästat sig vid StatsUtsk:s behandling af denna fråga och klandrat densamma ur formella skäl. Jag för min del kan icke finna något oriktigt uti Utsk:s förfaringssätt, ty så länge motionsrätten i dessa ämnen finnas, komma motioner derutinnan att afgifvas och de måste af Utsk. besvaras. Att Utsk. skulle afsäga sig all egen omdömesförmåga, så att det icke skulle inlåta sig i andra frågor, än sådana, deruti det hade ledning af adrainistratif myndighets Utlåt., är väl för mycket begärdt. I afseende å frågor, som höra till denna hufvudtitel,iär det Vägoch Vattenbyggnads-Styrelsen som skulle gifva R. St. skälen till deras beslut, men härvid möter den omständighet, att nämnde Styrelse endast har att utlåta sig öfver kostnadsbeloppet och utförbarhelen af företagen, men öfver dessa företags nytta ur allmän nationell synpunkt kan Styrelsen icke utlåta sig, utan det tillhör Regeringen. Men skulle icke den andra Statsmakten eller R. St., äf - D en 29 J u n i f. m. 523 veu hafva rättighet att bestämma, hvad den anser vara för landet nyttigt och nödvändigt? Jag för min del mäste bekänna, att jag hyser för hög tanka om den representation jag tillhör, för att icke finna lämpligheten deraf, att äfven R. St. hafva rättighet att yttra sig i dessa, för landets industriella utveckling, så vigtiga frågor. För öfrigt beviljas de anslag, som Ständerna gifvas, under ganska noga föreskrifne vilkor. Det tillkommer de korporationer, som få medlen sig anslagna, att använda dem så, alt del åsyftade ändamålet vinnes. Göra de det icke, blifver det deras egen förlust och de få derför stånda ansvar, men Staten förlorar ingenting derpå. Delta i afseende på det formella af saken. Det kan visserligen icke förnekas, att ju icke sympatier och antipatier kunna utöfva inflytande inom en lagstiftande församling. Må man derföre noga pröfva, huruvida några enskildla, partiella grunder för Ulsk. tillstyrkanden förefinnas!
Majit i underdånighet anhålla, det måtte allmänna Magazins Inrättningen för denne Koppar varda ersatt utaf de å Stat för publike Ryggnadernes underhållande anslagne medel, så får Utskottet nu åberopa hvad sålunda blifvit föreslaget, utan att här ingå i vidare utlåtande i denna fråga. lolo Vidare har Kongl. Majit i nåder yttrat, att då, för de i sednare tider, i följd af Riksens Ständers beslut, till Residence-hus i åtskilliga Län inköpte enskildte Egendomar, faststälda Stats-afgifter böra af Kronan utgöras, för så stor del af samma hus, som icke begagnas af Roställshafvare för deras enskildta räkning, vore altsä nödigt, att medel härtill blefve å denne lmfvud-tittel uppförde. Men då någre sådane afgifter för de Slott och Residence-hus i Länen, som af ålder tillhört Staten, icke erläggas samt icke heller skäligen kunndat ega rum för de i sednare åren i någre Län dertill inköpte Egen - Stats-Utskotlets Betcivkanden. 1^87 domar, enär de samma genom detta inköp förvandlats till Publike hus, för hvilka alltså hora åtnjutas de friheter och förmåner, sådane i almänhet åtfölja; finner förthy Stats Utskottet något anslag å Stat för så beskaffade afgifter icke kunna föreslås. 11:0 Slutligen förekommer hvad uti den, Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, bifogade berättelsen af Kongl. Stats-Contoiret blifvit hemstäldt, att nemligen någon reglering mätte ske med de personella arfvoden och ersättningar, hvilka blifvit anvisade att utgå af denna hufvud-Tittels besparingar, enär densamma på det hela utfaller med brist. Utskottet har i anledning häraf inhemtat, att dessa utgifter äro följande: 1:0 Arfvoden m. m. som i följd af Kongl. Maj:ts nådiga Bref, den 12 Junii 1816, utgå till de i Stockholm och Götheborg förordnade Controlleurer af vexelnoteringen, tillsammans 2,600 R:dr årligen, 2:0 Hushyra samt ersättning för
Gyldenstolpe, med den sparsamhet och omtanke, som man hos honom så ofta bemärkte, yttrade i detta hänseende några ganska tänkvärda ord. som jag ber att här få upläsa: »Jag torde ej, vid detta tillfälle, behöfva i underdånig »het erinra att, ehuru, enligt den allmänna grundsats, sorn jag an»sett böra antagas, en viss tidslängd för vapenöfningarne skulle be»stämmas, samt följaktligen dessa i ölverensstämmelse dermed arbagén ega rum, omständigheter kunna inträffa, t. ex. missvext, fär»soter eller andra oförutsedda händelser, hvilka för något tillfälle »göra nödvändigt att dem till en del förkorta eller alldeles instäl»la, i hvilket fall det borde ankomma på Eders K. M:t.s särskilda »Nådiga pröfning att derom besluta.» Man hade således redan då tänkt sig möjligheten att särskilda omständigheter skulle kunna föranleda inskränkande af dessa öfningsläger, och det torde vara klart att, om äfven icke sådana omständigheter, som de här omnämnde, nu skulle förefinnas, likväl andra sådana kunde medföra inställande af ett dylikt läger, t. ex. den brist på medel, som möjligen för ett eller annat år skulle kunna upstå. Det är, efter min tro, en ganska olycklig method, att 4:de hufvudtiteln skall beständigt blifva föremål för strid inom representationen, och att frågor hörande till ett ämne, som är för oss alla af så stor vigt, som fosterlandets försvar, vanligen ställes på den spets, att de afgöras med 2 eller 3 rösters majoritet i ett förstärkt Utskott och man i sådant fall anser sig hafva vunnit en stor seger. Vid förra Riksdagen frånträddes detta förhållande i många fall, och, såsom bevis att det skedde med en lycklig påföljd, behöfver jag endast påminna om anslagen till arméens pensionering, löneförbättringarne, vapenöfningarne; de tala om hvilka upoffringar R. Stur äro villiga att åtaga sig; de skola vittna om för kommande tider, huru sådana saker böra framställas, för att vinna R. Stirs bifall, och att beskyllningen, det 11. St:r visa njugghet i afseende på försvarsverket, är obehörig
Nu först började det åter hviska och tala omkring henne, men den stolta, hvithåriga sultanan, som sett janitsjarer stycka vezirers lik utanför Seraljporten och som mången natt hört »de stummes» smygande steg på trädgårdsgångarnas musselskal, hon steg fram och undersökte länge och mångkunnigt den blödande armen. – Mitt dyra barn, – sade hon stilla och omfamnade och kysste den döende svenska slafvinnan. – Du har med ditt lif räddat min älsklingsfågel ... Men du har också gifvit oss alla en djup gåta att begrunda. Hur ha väl dina plikter och dina tråkiga dagliga värf med sitt ständiga enahanda kunnat bli dig så kära, att allt det, som vi sträcka oss efter, tyckts dig tomt narri och lekverk? Man har pekat finger åt dig, därför att du inte förstått dansens hemligheter ... Ack, mitt barn! De äro lättare att lära än din gåta att tyda! Prisa ville jag mina fäders gud om han någon gång läte sådana mödrar fostra våra söner! När sedan lamporna släcktes och natten brusade, satt den lilla Kvällstjärnans Ljus vaken på sin sofmatta. – Fanns det då verkligen något i världen som var ännu för mer än schalar och smycken? Hvarför hade ingen förr sagt det? – Du skulle icke sakna den döda slafvinnan så bittert, – hviskade några af väninnorna, – om du icke hållit af henne och dock vållat henne sorg. För sådant finns ingen bot. – Du skulle icke sörja henne så, – hviskade de nästa natt, – om du förut hade älskat en man. Nu blef hela ditt hjärta hennes ... Ni äro så brinnande, ni tjerkessiskor ... Men sultanan sade: – Du har mörka ringar under ögonen, och jag råder dig att börja färga dina läppar, ty får padisjan se dig sådan du nu ser ut, lär du länge få vänta på din kiosk med röda damasttapeter. Kvällstjärnans Ljus dog, och i backsluttningen ofvanför de dansande dervischernas kloster vid Skutari blef hon begrafven under samma akasia som den svenska kvinnan. Dervischerna planterade hyacinter omkring trädet och vårdade det länge och de kallade stället
Sviirds-orden Mauritz Ludvig Lessing, som, enligt hvad företedda handlingar utvisa, är född den 2 Augusti 1789 och, elter att hafva tjenat i Franska arméen, den 25 Februari 1814 inträdt i Svensk tjenst såsom Kapiten vid Regementet Royal Suédois, derifrån han blifvit transporterad först till Konungens eget värfvade regemente och derefter lill sin nu innehafvande beställning på stat vid Hallands Infanteri-bataljon, i underdånighet anhållit, att då han nu, på sätt ett jemväl bifogadt läkare-betyg ådagalade, af ålder och sjuklighet är urståndsatt att sin tjenst förrätta, men icke vid afskedstagande! kan påräkna någon pension från Arméens Pensions-kassa, honom måtte genom Kongl. Maj:ts nådiga mellankomst beredas tillfälle alt kunno från tjensten afgå med åtnjutande af nu innehafvande lön, 600 R:dr Banko, såsom pension. Vid föredragningen af denna underdåninga ansökning har blifvit upplyst, att följande officerare vid f. d. Regementet Royal Suédois, nemligen Förste Majoren, Öfverste-löjtnanten de Mottoni, Majoren Friherre Koskull och Kapitenen Stjernstam hade, de begge förstnämnde vid 1828—1830 årens riksdag och den sednare, eller Stjernstam, vid riksdagen åren 1854 och 1835 fått sig al Rikets Ständer förunnad rättigheten att å allmänna indragnings-staten åtnjuta de löneförmåner, som de förut vid berörda regemente uppburit.
— För Sjöförsvarets behof: Till komplettering af Linieskeppen Gustaf den Stores och Dristighetens inventarier in. m „ „ 124,148: * anskaffande af beklädnad för Sjöbeväringsmanskapet „ „ 80,000: »arnt till kostnader för extra arbetsbiträde vid förenämnde Linieskepps kompletterande „ „ 12,000: eller tillhopa B:ko R:dr 589,814: 32. — hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla, framhärdande etc. Stockholm den 21 Januari 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den SS Jan. ISSI. Preste-Ståridet den 28 Borgare-Ståndet den l Febr. — Bonde-Ståndet den 1 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående inbetalning till Riksgälds-kontoret af en mot köpeskillingen för f. d. Hofbageri-egendomen i Stockholm svarande summa. (Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 17.) S. A. K. Med anledning af Rikets sednast församlade Ständers, i underdånig skrifvelse af den 26 Augusti 1851, gjorda anhållan, att som, enligt hvad E. K. M:t gifvit Rikets Ständer tillkänna, Myntverkets ställning under de näst föregångna åren hade så förbättrat», att Expeditions-lJtskotlets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 6. 9 att 'an då befintliga behållning af detta verks egna medel skalle kunna godtgöra äfven len del af byggnadskostnaden vid samma verk, hvartill köpeskillingen för den s. k. Hofbageri-egendomen i Stockholm blifvit använd, E. K. M:t täcktes meddela Nådig föreskrift, att sagde köpeskillings belopp, 16,666 R:dr 32 sk.
Presten bör vara en föresyn för sin församling, och jag tror det vara fördelaktigt, alt den stora allmänheten ser huru de husfaderliga pligterna af honom väl skötas, och att han sjelf ordentligen brukar sin jord. lian bör lättare i andligt hänseende vinna insteg, när det visar sig, att han, ulan intrång dock å de presterliga pligterna, går i spetsen såväl för det ena företaget, som lör det andra, af dem som på landet bland jordens brukare förekommer. Jag anhåller att Ståndet behagade afslå Belänk:t. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Ehuru obehagligt det är, måste äfven jag yrka afslag å Betänlct. Jag kan icke firma det vara af beholvet påkalladt. Enligt 1827 års författning är det medgifvet alla boställshafvare, således äfven prester, att på viss tid utarrendera sina irinehafvande boställen, följaktligen icke blott, som Hr von Koch uppgifvit, på innehafvarens lifstid, utan på bestämd tid af ända till 50 år. Jag anser dessutom förslaget skadligt, enär en boställsinnehafvare skulle kunna tvingas att mot sin önskan afstå sin jord. Såsom Hr von Koch redan visat, har Utsk:t verkeligen förutsatt ett sådant tvång. Visserligen har Hr von Ehrenheim sagt, att sådant icke kunde komma i fråga, enär en boställs-innehafvares rätt icke får trädas för när. Men när innehafvaren icke ens får yttra sig i saken, synes detta argument föga bevisande. Häri ligger just det orimliga och skulle i konseqvensen leda derhän, att äfven militie-boställen behandlades på samma sätt. Innehafvaren af 218 Den 24 Januari. ett dylikt skulle således en vacker dag finna sig oangenämt öfverraskad af att man, honom oåtspord, borttoge en eller annan del af boställets område. Jag för min del kan icke godkänna en så besynnerlig lagstiftning. Då den K. Förordmn icke är mer än några månader gammal och man icke ännu sett dess verkningar, borde äfven detta skäl tala för afslag.
Då således 4:(ie punkten af Utlåtandet N:o 221 är genom 3 Stånds sammanstämmande beslut afgjord, hvadan ock den i afseende derå uppställde voterings-proposition förfallit, erfordras icke vidare å Ridderskapet och Adelns sida det yttrande i detta ämne, hvarom Utskottet i merna - 6 Stats-Utskottets Memorial} N:o 47u rialet N:o 42^ gjort framställning; Och då samma memorial, i hvad det rörer den qvarstående voterings-propositionen, genom 3:ne Stånds godkännande, jemlikt $. Riksdags-Ordningen, är afgjordt, kan ofvannäinnde återremiss icke till vidare åtgärd å Utskottets sida föranleda. Stockholm den 16 Mars x84r• N:o 471* Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Mars kl. 5 e. 111. Memorial i anledning af återremiss ä Utlåtandet 7V:o 4i3. Det Utlåtande, Stals-Utskoltet under ofvannämnde N:o afgifvit, i anledning af Herr von Hart mans dorfs motion, om anslag till utskrifning af Registratur, som ifrån Stals-Expsditionerne bordt till Riks-Archivet afJemnas, men derstädes saknas, har utaf Ridderskapet och Adeln blifvit återremilteradt; men enär samma utlåtande är vordet bifallet af PresteStåndet den 6 sisth Februari, af Borgare-Ståndet den 3o förutgångne Januari och af Bonde-Ståndet den 3 sisth Februari, hvadan delta ärende, jemlikt f §■ Riksdags-Ordningen, finnes afgjordt, kan Utskottet dermed icke taga vidare befattning. Stockholm den 16 Mars 184*• Stats-Utskattets Memorialj N:o ^yz. 1 N:0 472- Ank. till Exp. Utsk. den 17 Mars, kl. 5 c. m. Memorial, i anledning af Kongl.