Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
B. 56o. A. 621. XIV. E. 285. — för åren i839 och 1840, till de dagsverksskyldiga under Marieholms och Cathrinebergs landshöfdinge-boställen, angående. XIII. XV. E. i.3. — af allmänna medel till vittnen, som i brottmål åberopas, angående. XVI. B. 2o3. XVII. Å. 66. XIX. U. 215. A. 4.5. — till innehafvarne af sådana i rotering qvarstående hemman, sorn från capellanslill skolmästare-boställen blifvit eller blifva förvandlade. XVII. B. 3go. XVIII. A. .38. XIX. E. 109. Eskilstuna fristad, angående BorgareSlåndets inbjudning om beviljande af ett anslag för en arbetsinrättning derstädes. XXIII. 245. A. 3.8. Eskilstuna manufaclur-arbeten, om inskränkning i gårdfarihandeln med. Se Gårdfarihandel. Exercis-sqvadroner, angående extra-statsanslag till. XVII. 3o9. XVIII. Expectanceoch pensionsstater vid Riksgäldscontoret, angående. XXVI. B. 44. A. 48. Expedition, Bankofullmäktiges, om förändrad organisation af. Se Bankofullmäktige. Expeditioner till Kongl. Majit, Ridderskapets och Adelns: angående åtskilliga ändringar i RiddarhusOrdningen. XIII. 194. — angående fortfarande af en årlig capitationsafgift utaf hvarje adelsman, som betalar bevillning af lön eller förmögenhet. XIII. Expeditioner till Kongl. Majit, Rikets Ständers: — N:o 1. angående af Rikets Ständer godkända förslag till ändringar i Rikets grundlagar, i fråga om en ändamålsenligare organisation af Statsrådet, m. m. II. 484- Hk A. 3. — N:o 2. angående aflidne Professoren P. H.
Författning måtte erhålla följande förändrade lydelse: ”Lägenhet skall till areal, innehåll och läge noga bestämmas, helst bestå af ett, högst två, så vidt möjligt är formliga samt från hemmanets egen åbyggnad skiljdä, lotter eller skiften; och må icke mer än ett tunnland odalåker eller äng dertill användas.” Af Pehr Östman: ”att lägenhet, som från hemman afsöndras, efter hvad i 1 § tillåtet är, skall, i Gefleborgs, Westeroch Norrbottens län innehålla minst irenne samt i öfriga delar minst ett tunnland duglig jord; dock må från hemman, beläget inom en mil från städers och köpingars staket räknadt, sådan lägenhet af minst ett fjerdedels tunnland under besittning på viss tid, som i i § sägs, kunna afsöndras. Lägenhet skall till sina gränser noga bestämmas till högst tvärine formliga, till afhågnad beqvämliga samt från hemmanets åbyggnader afskiljda lotter, men då lägenhet består af mindre vidd, än tre tunnland, i en enda egolott, och må, i hvad fall som helst, ej ! mer än ett fjerdedels tunnland odalåker eller äng dertill användas.1” Af J. P. Wallmark: ”att, i fråga om jordafsöndringar till mindre delar, 182 7 års Förordning mätte lända till efterrättelse.” i C! i •!:<> ffftihvu f;< ). i<A ;-| | :■ *•- Sammansatta Lagsamt Allm. Besa.- och Ekon.-Utsk. Bet. N:o 27. 5 Af Olof Larsson: ”att 1827 års förordning matte bibehållas, endast med den förändring för jord-afsöndringar, att den föreskrifna arealen till hälften nedsältes. I afseende ä sättet för bestämmande af den frän den afsöndrade lägenheten till stam-hemmanet utgående afgift:
Utskottet tror i öfrigt, att, då behofvet af en lättad communication gör sig gällande, den enskilda industrien äfven blifver verksam för densammas utförande och vanligen med störe framgång, både genom mera kraftfullhet vid verkställigheten och genom besparing i kostnaden.. St als-U Iskottets Utlåtande N'.0 2o3. Il När nu härtill kommer det hufvudsakliga skäl, att någon annan tillgång för dessa.arbeten, än den p:de Hufvud-Tileln möjligen kan lemna, endast kan beredas genom skatternas förhöjning, hvilken utväg Utskottet, under närvarande förhållanden, anser blott för de mest oundgängliga behof böra tillitas, tror Utskottet sig med skäl böra afstyrka det för lättade vatten-communicationer och andra allmänna arbeten ifrågaställde extra anslag. Och anser Utskottet, lill följd häraf, ofvannämnde Kongl. Maj;ts Nådiga Propositioner och enskilda motioner icke erfordra någon vidare behandling. Slutligen tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer må i underdånighet anhålla, alt, öfver användandet af de extra anslag, som beviljas, serskilda redogörelser årligen må afgifvas till gransknings undergående i Kongl. Kammar-Rätten samt af Rikets Ständer och deras Revisorer. Stockholm den 12 Augusti 1834- Reservationer: Emot Utskottets beslut i dess helhet_, af Friherre Palmstjerna > C. O : ”Jag reserverar mig emot Utskottets beslut i sin helhet, emedan det utgår från synpunkter, som icke öfverensstämma med min öfvertygelse om Representantens skyldighet att afse Rikets behof och Folkets bördor. Folket bär med tillfredsställelse sina bördor, när det ser, att de beviljade medlen användas lill sådane ändamål, som för det allmänna äro mest angelägna, och alt dessa medel ej uttagas till högre belopp, än ändamålen erfordra; i annat fall uppkommer skäligt missnöje. Det beslut
Och fä Riksens Ständer härmed detta förslag Eders Kongl. Masits Nädiga sanction i under dänighet underställa. Riksens Ständer framhärda m. m. UxpUg ack kor oll» clcn n Ockob. i8r«, Stormäktigste Allernädigste Konung. ^ betraktande der-af, att enär Fabriks.Idkare och Handtwerkare till bestyrkande af sina för dr in - 9» Den 11 October. dringar äberopat Räkning öfwer sin tillwerkning, sädane Räkningar ivid Domstolen icke ansetts medföra rätt lil! betalning, har hos Rik. sens Ständer fräga blifwit wäckt om ett stadgande, bwarigenom Manufakturisters och Handlandes säkerhet ytterligare kunde betryggas. Dä Riksens Ständer ansett, att wäl icke blotta Räkningar, utan endast sädane som pä »verkelig och ordentligen förd Bok öfwer hwad utborgat och betaldt blifwit sig grunda, det witsord kan tillerkännas, som ,7. Cap. 2. §. Rättegängs Balk. medgifrver; äswen som, ett säd«nt »vitsord, entigt Kongl. Förordningen af den 28 Jnnii 1798 L. §. icke kan äga ruin, i afseende pä »varor, som parti-»vis utborgas pä tre eller flere mänaders anständ »ned betalningen; »nen att hivad andra utborgade waror beträffar, hivar och en, som ordentlig Bok öfwer handel och köpenskap förer, bör äga den bewisningsrätt ofwan åberopade Lagens rum tillerkänner Manufacturister och Fabrikanter, hwilkas köpe-afhandlingar, enligt sakens natur och Handels.Backens 1. Cap. 4. och 9. §. §. ofelbart under handel och köpenflap begri. pas, och hwaröfwer, dä tillrverkningen är större, Bok nödwändigt mäste föras, hafwa, till förekom, mande af orätt tillämpning, Riksens Ständer be» siutat öfwer »7. Cap. 2. §.
Hjerta, Friherre Lars, yttranden. Junii P. 451. Aug. P. 212. Sept. P. 357. Hjerta, Johan Gustaf, yttranden. Febr. p. 277. B. 147. Hjärne, Carl Jacob, yttranden. Febr. P. 255. B. 115. Mars P. 102. B. ^5. Julli P. 1175. B. 578. Aug. Sept. 2 A. P. 4i. Hiesleiter, om öfverlemnande till Särskilta Utskottet af en dess Motion. HofCantzleren, dess ankomst. Junii P. 537. Julii P. 1178. Aug. P. 454* Sept. P. 246. Dec. P. 3p5. Hofhållning, om tillökning i anslaget för Kongl. Majrts. Mars P. 83. B. 284. P. 289, 344- HofRätten öfver Skåne och Blekinge, angående dess ställande på indragningsstat. Aug. —• angående tiden för bevakande af mål som der göras anhängige, och de som derifrån till Kongl. Maj:t fullföljas. Aug. P. 992. Hofstallet i Stockholm, angående lefverering af hö och halm till. Aug. P. 1012. HofStallets utfodring, om ersättning för ea brist deruti. Julii P. 1127. Aug. Sept. P. 723. Hofven, de Kungliga, att personer, högre eller lägre som hafva tjenster vid, ej måtte få större pensioner, än Rikets Embetsman och Tjenare. Aug. P. 941. Oct. Hohenhausen, Carl von, yttrande. Mars P. 517. Hohenhausen, Michael von, yttranden. Aug. Oct. Nov. Holmön, om anläggande af en Fyrbåk derstädes, Maji P. 705. Junii P. 3i, 45. i 85 Holst, GeneralMajor, angående upproriske bref i dess förfalskade namn; se Bref. Horn, Grefve Claes Fredrik, yttranden.
Man kan knappt läsa en tidning eller bläddra i en tidskrift, utan att stöta på yttringar häraf. Tydligen står denna fråga för närvarande på dagordningen här. Mais vous savez, parisame ha svårt att taga en fråga på allvar. I första hand vilja de alltid se sakerna från deras skämtsamma sida, och först sedan de på denna fått öfva sin esprit gaulois, kan man kanske få dem att se allvaret bakom. Men att de skämta med feministerna här — det må sannerligen vara dem förlåtet! Eller skulle ens en aldrig så allvarlig svensk kvinnosakskvinna kunna låta bli att le åt det möte, som hölls här för några dagar sedan, för att diskutera den brännande frågan: » Ä r kvinnan skapad för det äktenskapliga lifvet? » Det var generalsekreteraren i den radikala feministforeningen La Solidarité, som formulerat frågan. Men det var en herre, som inledde diskussionen. Han sade sig icke vilja säga sitt namn, » ty » — förklarade han — » jag är lärare i boxning i en katolsk skola »; då borde man ju lätt förstå, att han icke ville se sitt namn figurera i tidningsreferaten från ett radikalt möte. Efter denna lofvande inledning framställde han följande förslag till resolution, på samma gång ett lagförslag för statsmyndigheterna: § 1. Äktenskapet är upphäfdt. Som slafveriet är förbjudet och äktenskapet är det värsta af slafverier, äge man och kvinna att fritt förfoga öfver sina personligheter. Hvarje trohetsförbindelse, till och med blott för en viss tid, är förbjuden. Eho, som afgifvit sådan förbindelse af hvad art det vara må, straffas med fängelse, från 14 dagar till ett år. Den, som till sådan förbindelse förleder någon, vare förfallen till fängelsestraff, från två till fem år. 352 Jag misstänker, att den värde talaren snarare var en stor skämtare än katolsk boxningslärare. Men de radikala damerna togo tydligen hans katolska sätt att boxas med feminismen på fullt allvar. Och de interpellerade honom med den försåtliga frågan: » Men hvar gör ni då af barnen? » — » Barnen! » genmälde boxaren, » de lämnas till statens stora barnanstalter! » — Det var ju helt enkelt.
Herrar häremot anfört och antagit, tinner äfven jag vara byggdt på så osvikliga rättsgrunder, att de, såsom mig synes, hvarken böra eller kunna motsägas, eller med antagliga skäl underläggas. Jag får endast emot beslutet om bevillning af Testamenten tillägga ett skäl, som jag icke finner vara anfördt i reservationen; det nemligen, att Testamentstagaren, i händelse af klander mot Testamentet, skulle under rättegången få vidkännas besvär och kostnader, som icke ersättas, om han vinner i en och tappar i en annan Domstol, och som tilläfventyrs öfverstego Testamentets värde; hvarigenom han således finge vidkännas förlust, om han ock slutligen vunne saken. Jag får derföre äfven i dessa delar yrka återremiss af Betänkandet, på det rättelse härutinnan, på Den 3o Mars f. ni. sätt reservationen innehåller, må vinnas; och torde dessa anmärkningar få åtfölja återremissen till Utskottet. Herr Thams Wolrath: Till de förut gjorda anmärkningar anhåller jag att få bifoga ett par korta. 1823 års Ständer fastställde, att alla löntagare, som icke ägde mera än 200 R:drs lön, skulle vara frie från Bevillning. Utskottets pluralitet har nedsatt denna summa till 5o R:dr.- Jag kan ej finna, att bevillning på tjenst och lön kan stadgas såsomen rättsprincip; tvärtom, tror jag den rätta principen vara, att den lön, sorn Staten lemnar sine Embetsman, borde utgå oafkortad. Men då behofvet af bevillning gifvit anledning att lägga den äfven på löner, tror jag ej, att den bör utgå af dem, som icke äro tillräcklige för fyllande af lifvets nödvändigaste behof. Jag lemnar till Edert omdöme, mine Herrar, huruvida de talrika classerne af Underofficerare och SubalternOfficerare, som hafva öfver 5o R:dr, men ej fullt 200 R:drs lön, äro i den ställning, att de af denna lön kunna återgälda något, sedan nödige utgifter för Uniforms-persedlar, möten m. m. blifvit bestridde.
Maj:t utsedt ombud deltaga, intilldess det af allmänna medel erhållna låneunderstödet blifvit återbetaldt. I den mån jernvägen varder fullbordad och till allmänt begagnande upplåten, skall Bolaget vara skyldigt att, emot den ersättning, som Kongl. Majit, efter vederbörandes hörande, pröfvar skäligt bestämma, på densamma fortskaffa trupper och allmänna posten samt besörja alla andra för Kronans eller det allmännas räkning ifrågakommande personaloch varu-transporter. Derjemte skall det åligga Bolaget, att, utan ersättning, medgifva anbringandet längs efter jernvägen af elektriska telegraflinier med hvad dertill hörer. 10:o) Afgifterna för passagerareoch varu-trafiken skola utgå enligt gällande, af Kongl. Majit, efter dertill utaf Bolaget afgifvet förslag, i Nåder fastställd taxaj hvilken i allmänhet hvart Femte år lämpas efter sig då företeende förhållanden. ll:o) Skulle behållna inkomsten af jernvägen, efter afdrag af den årliga inbetalningen å det af Staten erhållna lån, öfverstiga Sex procent å det belopp aktieegarne titlskjutit, ankommer på Kongl. Majit att, utom begagnandet af den i näst ofvanstående punkt Kongl. Majit förbehållna rätt att pröfva och bestämma de enligt taxor utgående afgifterna, föreskrifva, huru stor del af detta öfverskott skall afsättas, för att framdeles användas till jernvägens förbättring eller vidare utsträckning. Uppgår den årliga behållningen ändock till Åtta procent å aktie-egarnes tillskott, eger Kongl. Majit bestämma om och med hvad belopp den stadgade amorteringen å sagde lån bör ökas.
Frukter Herran, I hans helige; ty de som frukta honom, de hafva ingen brist. De rike skola törstige vara och hungra; men de som Herran söka, hafva ingen brist på något godt. Kommer hit, barn, hörer mig; jag vill lära eder Herrans fruktan. Hvilken är den som ett godt lefvande begärar, och gerna goda dagar hade? Bevara dina tungo för det ondt är, och dina läppar, att de intet bedägeri tala. Låt af det onda, och gör det goda; sök friden, och far efter honom. Herrans ögon se uppå de rättfärdiga, och hans öron på deras ropande. Men Herrans ansigte står öfver dem som ondt göra, så att han utskrapar deras åminnelse af jordene. Då de rättfärdige ropa, så hörer Herren; och hjelper dem utur alla deras nöd. Herren är hardt när dem som ett förbråkadt hjerta hafva; och hjelper dem som ett bedröfvadt mod hafva. Den rättfärdige måste mycket lida; men Herren hjelper honom utu thy allo. Han bevarar honom all hans ben, att icke ett sönderbrutet varder. Den ogudaktiga skall det onda dräpa; och de som hata den rättfärdiga, de skola brottslige varda. Herren förlöser sina tjenares själar; och alle de som trösta på honom, skola icke varda brottslige. En Psalm Davids. Herre, trät med dem som med mig träta; strid emot dem som på mig strida. Tag sköld och spjut, och statt upp till att hjelpa mig. Drag fram glafven, och beskydda mig emot mina förföljare. Säg till mina själ: Jag är din hjelp. Skämme sig, och varde bespottade, alle de som efter mina själ stå; vände tillrygga, och varde till skam, de som mig ondt vilja; Varde såsom agnar för väder, och Herrans Ängel bortdrifve dem. Deras väg varde mörk och slipper; och Herrans Ängel förfölje dem. Ty de hafva utan sak ställt mig sin nät till förderf, och hafva utan skuld grafvit mine själ en grop.
Jag erkänner att detta onus, som så allvarligt trycker jordbruket, och som egentligen tillkommit efter Indelningsverkets inrättande under tidernes längd, har gifvit mig skäliga anledningar till begrundande: men då detta Rustoch Rotehållningen vidlådande besvär, bestående i skjuts, matsäck och drickspenningar före Passevolancelnrättningen, och numera i penningar, skulle, snart sagt, alldeles undergå förändring, och genom Bevillning påläggas den icke ordinarie roterade jorden, 206 Den 13 Mars f. ra. städerne, personer, och alla näringar som ej deraf hittills dragit någon tunga; fordrar min rättskänsla, äfven i egenskap af Rustoch Rotehållare, att ej dertill lemna min röst. Hvad deremot angår den af Kongl. Maj:t i Nåder föreslagne Passevolance af 7 R:dr B:co för hvarje Rote, finner jag visserligen anbudet innebära ett vedermäle af Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet på Rustoch Rotehållares förmåga, att hära den tunga af så olikartade slag, som häftar vid jordbruks-näringen, då Passevolanceafgiften blifvit med i R:dr årligen på hvarje Roteeller RusthållsNummer nedsatt under hvad den nu är.
Borgare Ståndet, som vid föredragning den 4 dennes af Banko-Utskottets Utlåtande, JM 26, i anledning af väckta motioner, angående skyldighet för Rikets Ständers Bank alt till ett bestämdt pris utlemna omyntadt silfver, bland annat, godkändt Utskottets sednare yttrande, sid. 8, med den förändring alt orden »med ledning af priset å silfver och guld på utrikes orter» uteslutas, beslöt nu, det skulle de öfriga Riks-Stånden vänligen inbjudas att i Borgare-Ståndets omförmälda beslut sig förena. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo ett utdrag af Ridderskapet och Adelns Protokoll för den 4 innevarande Mars (JM 197) af innehåll, att bemälda Riks-Ständ för sin del beslutat, att Rikets Ständer skulle tillsätta ett särskildt Utskott, bestående af fyra ledamöter af hvart Stånd, för att handlägga Kongl. Maj:ts nådiga Proposition med förslag till ny Sjölag, äfvensom att de öfriga Riks-Stånden skulle inbjudas att i samma beslut sig förena. Denna inbjudning blef af Bonde-Ståndet antagen; och beslöts i sammanhang härmed, att Ståndets Elektorer skulle utse de ledamöter af Ståndet, hvilka borde uti detta särskilda Utskott inträda. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JM 93, i anledning af motion om revision af nu gällande Landshöfdinge-instruktion; och blef Betänkandet af Ståndet godkändt. 268 Prot.-Utdrag den 14 Mars 1863. S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning godkändes Stats—Utskottets Utlåtande, JVs 59, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående upphörande af den så kallade Näs kungsgårdshjelp. S. D. Föredrogos ånyo och godkändes Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden:
Emedlertid och ehuru kassan ur så väl Harlins, som dess kontrollanters konkurser, till någon del fått ersättning för dess betydliga förlust af kapitalet, är kassan ännu i saknad af do för alla åren å balans-beloppet upplupne räntor, af hvilka pensioneringen borde ega rum, såsom en bedröflig följd hvaraf icke mindre än 67 afskedade båtsmän vid September månads slut 1849 voro i mistning af det dem tillkommande belopp^ 364 r;dr banko, och hvilkas antal sedan dess betydligt blifvit ökadt, hvartill äfven komme många aflidne båtsmäns i fattigdom efterlemnade enkor och barn, deraf flera nästan dagligen anmälde sig till erhållande af det understöd, hvartill de voro berättigade. Med föranledande af detta bedröfliga fölhållande och med afseende på de serskilda sig företeende ömmande omständigheter, har motionären anhållit, att Rikets Ständer dels ville anvisa ett lämpligt anslag för en gång, på det att ifrågavarande välgörenhets-inrättning må 6 Stafs-Utskottets Utlåtande, N:o 212. komma i tillfälle att, enligt fastställde grunder, understödja de fattiga afskedade båtsmän, sorn ännu äro i mistning af sina pensioner, dels till Kongl. Maj:t ingå med underdånig hemställan om ett årligt bidrag från Invalidhusfonden, intill dess kassan kunde blifva i stånd att fullgöra sina åligganden. Enligt en å Landtränteriet i Hernösand upprättad och motionen bilagd liqvidationshandling, utgjorde pensionskassans dornfäste fordran i förbemälde Harlins gäldbandna bo i kapital 6.308 r:dr 19 sk. 10 rst. samt derå lill den 26 September förlidet år upplupna räntor 3,221 r:dr 11 sk. 11 rst., hvarå under den 7 April 1847 blifvit afbetaldt genom i konkursmassan erhållen utdelning 1,016 r:dr 46 sk. 8 rst., hvadan kassans förlust upptagits till 8,512 r:dr 33 sk. 1 rst. banko. Enär den förlust, som på omförmälde sätt drabbat ifrågavarande kassa, hvilken, enligt Kongl.
Ar det vanligen ett missväxt-år bland 3:ne, och efter arne på hvarannan följande missväxt-år, då så väl Jordens Odlare, gom andre, ej mägta emot Contant skaffa sig sine behof, utan nödgas samma på Credit söka att erhålla. 4:o Finnas uti dessa Landsorter ganska få så bemedlade personer, som kunna de behöfvande med sådan Credit underlätta, hvilket i alla fall endast kan bliftili en mindre del. 5:o Har Kongl. Majrt och Kronan, så länge mig är bekant, alltid hållit dessa vid missväxt-år nödstälde undersåtare ett Spannemåls-qvanlum tillhanda, dels emot Contant, och dels på Credit; emot Contant, för att förhindra ett för öfverdrifvet uppstegrande af detta Lifvets första behof, och på Credit,j tili underlättnad för den som ej annorlunda kunnat sig dermed förse, och efter allt, hvad Jag såsom Hand - Sta f s~Utskot tets Betänkande n. 4°* Handlande kunnat bedöma, bör sällan eller aldrig, Kongl. Maj:t och Kronan derpå hafva förlorat, i anseende till de höga priser, hvartill den blifvit till Allmänheten lemnad, så att den enskilde Speculanten alltid kunnat medtäfla och undersälja; I synnerhet bör detta förhållande hafva egt rum, om de inkops-priser blifvit beräknade, hvartill Spannettiåleil uppgått å räller tid anskaffad, ifrån Sädesrikare provincet, och ej, sorn ofta skedt, sedan missväxten inträ ffadt och SpannemåUprisen vsrit uppjagade. G:o Inträffar ofta den händelsen, att missväxten och rätta förhållandet dermed, så sent är fullkomligen kändt, alt vintern
Tertif*Isäd, matskott, helgonskyld, altarlega, påskpenningar, och för vigning, barndop, kyrkotagning, skriftermål och jordfästning, och för små-tionde, hampa, lin, kål, rötter, rofvor, humla, kalf, 204 föl, lam, killing, gås och grisar, cirka . 28 Kapellanen: Hö, spanmål, matskott 10 Klockare, orgelnist, orgeltrampare och kyrkovaktare Fjerdingsman, kronoskogvaktare, barnmorska, djurfångstmedel, ljuspen5 ningar till julottan m. m 6 Till fördelshjon: 3 tunnor säd, potates, såfvel och mjölk, ved . 400 Underhåll af allmänna byggnader och broar 10 Ränta å köpeskdling, blott efter nya taxeringsvärdet 500 Virke och materialier till gårdens underhåll 35 Inköp af minst famn ved i månaden i skoglös ort 50 Till hägnadernas vidmagthållande köpes för 35 — Jern och smideskol till redskapens underhåll 25 Smed, skräddare, skomakare, på gårdens kost Legda dagsverken, då blott en dräng är å lön antagen, i slåning, skörd 15 — och trösk 40 Till knekten, enligt kontrakt, sammanräknadt 80 Sockens fattige Säd för småkreatur och boskapens underhåll, beräknad blott en kappe 15 säd om dagen, för allesammans 72 — Summa Utgifter | 1,966 - 606 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. Vi få sålunda med fullt, förtroende öfverlemna detta anförande till Kapitenen, Högvälborne Herr Baron S. Creutz, med ödmjuk anhållan, att Baron, såsom i vår ort boende, behagade vid innevarande riksdag inför Rikets Ständer detta i behörig ordning framföra såsom egen motion. Vi uttrycka ytterligare den önskan, att Herr Baron vid samma tillfälle behagade begära »Rikets Ständers allmänna sammanträde» rörande denna vigtiga och magtpåliggande fråga. Tuhundra Härad i Westmanland den 20 November 1862. C. A. Carlsson i Nyby. Anders Johanson i Frendesta.