Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle vid den tidpunkt, då frukterna af stiftelsen skola skördas, Ridderskapet och Adeln hafva upphört att representera såsom särskildt Riksstånd, skola de personer af Adeln, som, under hvilken benämning det vara må, vid Riksdagarna utöfva representantkall, genast vid hvarje Riksdags början sammanträda på Riddarhuset samt med Ståndets ursprungliga rätt och i dess stad och ställe, dock ej för längre tid än till det då pågående Riksmötets slut, besluta öfver de upplupna och till andra ändamål icke erforderliga eller anvisade räntemedels användande. 2:o till fond för pensioner åt medellösa enkor och ogifta fattiga fruntimmer af adlig börd Till dessa pensioner skola företrädesvis komma i åtanka de fruntimmer, som stå i slägtskap med de i efterföljande 3:dje och i:de punkterna omförmålda ätter. 3:o Till lika fördelning emellan då lefvande åkta manliga medlemmar af adliga ätten N:o 51 Roos af Hjelmsäter, den eller du jemväl inberäknade, hvilka tilläfventyrs under tiden blifvit upp höjda i Friherrligt eller Grufligt stånd hvilken fond, till dess densamma utdelas, kallas »Axel Roos af Hjelmsåterska fonden.» Skulle inga äkta manliga medlemmar af denna ätt, hvarken med Adlig. Friherrlig eller Greflig värdighet, finnas lefvande då utdelningen borde ega rum, tillfaller det åt ätten genom denna disposition anslagna kapital Riddarhuset, att deraf bilda en fond för adliga stipendier och pensioner. i:o till lika fördelning emellan då lefvande åkta manliga medlemmar af den till adliga ätten N:o 2,022, von Axelson, hörande gren, som härstammar från Kaptenen vid Kongl. Topografiska korpsen, Riddaren af Kongl. Maj:ts Svärds-orden och Kongl. Danska Dannebrogs-orden, Georg Julius von Axelson, brorson till min i lifstiden ömt älskade maka, Generalmajoren m. m. Carl von Axelsons dotter Maria Fredrika Charlotta Roos af Hjelmsäter, födil von Axelson, henne till tacksam ålninnelse
Betänkande, N:o 36. 13 Slöra Kopparbergs län: alt skogarne val ännu äro tillräckliga för länets behof, men att de dock obetänksamt förödas, hufvudsakligast genom afsättning till sågverk å andra orter; Gottlands län: att skogslillgången är i aftagande; att orsakerne dertill äro brist på ordning och omtänksamhet i den enskilda skogshushållningen samt, i förening med en tilltagande folkmängds jemte kalkbruks och bränneriers behof af bränsle, en öfverdrifven afverkning för utskeppning af så kallade sleepers, äfvensom betydlig åtgång af giirdselvirke till hägnader omkring skogsoch utmark samt afsöndrade jordlotter; Östergötlands län: att skogshandteringen i allmänhet inskränker sig tili skogens gallring, hvilken dock understundom sträckes längre, än skogarnes framtida bestånd kan medgifva; att trakthuggning är införd å boställsskogar och allmänningar samt äfven af flere enskildo blifvit försökt, men att flere betänkligheter mött mot användandet af detta hushållningssätt; Kalmar län: att utskeppning af skogsprodukter betydligen tilltagit, och att derföre, då anledning förut varit att befara, att den alltför starka averkningen skulle föranleda skogsbrist, farhågorna i detta afsende blifvit förökade; Jönköpings län: att Holaveden, — den enda allmänningen inom länet, —- är, i anseende till bevakningens otillräckliga antal, nästan årligen utsatt för skogseldar till följd af svedjande eller uppsåt liga brandanläggningar, samt att kännbar brist på timmerskog förekommer i åtskilige trakter af länet; Kronobergs län: att mycken skog ödelägges genom svedjande å enskilda skogar, hvilka dock för tillfället vunnit tillväxt derigenom, att förut varande allmänningar blifvit till skatte försålde ; Skaraborgs län: att skogstillgångarne årligen aftaga; att prisstegringen medför frestelse till skogarnps alltför hårda anlitande; att man sällan påtänker att till återväxtens befrämjande freda afröjde skogstrakter, än mindre att derå så skogsfrön; att de, i följd af Kammar-kollegii cirkulär den 14 April 1824, till enskilde upplåtne delar af de förut högst betydliga kronoskogarne i allmänhet redan äro sköflade, hvartill anledningen egentligen är att söka uti det förhållande, alt skogslotterne äro belägne på långt afstånd från hemmanen och derföre svårligen kunnat fredas för åverkan; Elfsborgs län: att skogarne äro i aftagande; att trakthuggning på några ställen är införd, men att, i anseende till de dermed förenade kostnader, dess allmännare antagande ej forde 14 Lagsamt Altin.
Man måste nu hålla sig till RiksdagsOrdningens §., icke till RiddarhusOrdningens, ty den senare kunde endast användas, om Herr LandtMarskalken hade framställt en så otydlig och förvillande. proposition. Herr von Hartmandorjf: Jag är öfverty gad, att Herr Laudt-Marskalken till Ståndet JB«/i S7 Augusti e, m. framställt en riktig proposition, och att det ej beror hvarken af Herr Hjerta eller mig, att afgöra det. Men om votering skall ske rörande Iterremiss, så anser jag mig åga lika rått, att begära bifall, som Herr Hjerta afjlag, till contrapropositionen. Undertecknad. RiddarhusSecr eter are: Den händelse har då verkeligen inträffat, som jag länge i tysthet anat, att nemligen, når ett Betänkande första gången år före, somliga vilja bitalia, andre återremittera, och ännu andre afslå det. Enär trenne sådane meningar finnas, synes det både billigt och råttvist, att hvarje mening får tillfälle att uttrycka sig vid den votering, som i anledning deraf uppkommer. Sådant kan likväl icke åga rum, genom blott en enda votering. Casus har nyligen inträffat i BorgareStåndet. Dår ansåg man, att Ja-propoeitionen borde innefatta bifall, och contra-propositionen, att genom särskild votering komme att utrönas, antingen Betänkandet skulle afslås, eller återremitteras. Om Nej vann, uppstode således tvånne voteringar. Att förekomma detta, finnes ej mera ån ett enda sått, att nemligen de tvånne meningar, som närmast öfverens? stämma, för tillfället öfverenskomma, att jemka sig intill hvarandra, det vill såga, att de, som Önska bifalla Betänkandet, nu åtnöja sig med återremiss, men om de ej samtycka dertill, synes deras rått äfven böra bevaras, hvilket åter ej kan lagligen ske, utan förmedelst tvånne voteringar. l Dm 57 Augusti e. ni' Herr von Hartmansdorff:
Riksdagsbeslutet af den 16 Juni 1841 upptager i 2 och 3 momenten af 81 §, såsom till innevarande Riksdag beredda, 2:ne förslag: l:o) till serskilda lydelser för vissa i nästlidne Riksdags Constitutions-Utskotts Memorialer N:ris 68 och 85 uppgifna Grundlags-paragrafer, och 2:o) till ändrad redaction, ej mindre af den i Memorialet N:o 68, under numern 121, än af dem i Memorialet N:o 85, under numern 124, anförda § af RegeringsFormen. Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 8. 43 Angående dessa grundlagsändringsförslag borde likväl, såsom Riksens Ständer tillika bestämdt förklarat, hvarken öfverläggning eller beslut vid påföljande Riksdag ega rum, förr än de till grundlagsenlig behandling antagna förslagen, rörande National-representationen, såsom ett belt blifvit godkände; hvadan, i följd af Riksens Ständers öfver detta ämne vid innevarande Riksdag fattade beslut, berörde serskildta förslag nu förfallit, och således icke till någon vidare åtgärd föranleda. Stockholm den 5 September 1844. STOCKHOLM, elmén & granbergs tryckeri. 1844. Ank. till Exp. Ulsk. d. 10 Oct. kl. 11 f. ra. Memorial till Riksens Ständer, med uppgift ä de af samtlige Riks-Stdnden godkände Grundlags-ändrings-förslag. Sedan numera, enligt Constilutions-Ulskotlet tillhandakomna protokolls-utdrag från Högloft. Preste-Slåndet af den 4, 21 och 23 nästlidne September, från Väilofl. Borgare-Ståndet af den 4 och 21 September samt 5 October, och från Hederv.
Då nu, efter hvad vi förut anfört, ingen olägenhet eller klagan förekommit vid det hittills i långliga tider brukliga sättet, ordningen och tiden för kungörelsers uppläsande, önska vi i detta afseende få förblifva vid våre förfäders sed, helst den föreslagne ändringen härutinnan hvarken befordrar mera ordning eller andakt vid Gudsljensten, eiler är afgod anledning påkallad, hvarföre vi alldeles bestrida och reservera oss emot det nya förslaget, under anhållan, att denna vår reservation måtte få åtfölja remissen till Stånden af Höglofl. Lag-Utskottets förslag, till ändring i tiden för kungörelsers uppläsande i kyrkorna. Andora till Exp.-Utsk. den 22 April kl. 2 e. m. ' Betänkande, öfver motioner, med förslag till ändring i nu gällande lag angående behandlingen af frågor om oenighet makar emellan. Uti memorial, sorn Högvördige Preste-Slåndet den 27 sistlidoe Februarii till Lag-Utskottet remitterat, har Herr Prosten och Theol. Doctörn Carl Fredrik Björkman, med erinran derom, huruledes elt ibland Presterskapets svåraste åligganden vöre, att tillvägabringa frid och ordning uti oeniga makars hus, och i någorlunda tid förekomma de förderfliga exempel, den vårdslösade barnauppfostran, den förstörande hushållning och de större brott, som vanligen klefve följder af makarnes fortfarande tvedrägt, förmält sig anse detta kall ännu mera försvåras, genom de i nu gällande lag stadgade omvägar och varningsgrader, som föga motsvarade tidens åsigter och behof, ehuru vacker tanka på möjlig förbättring derföre än läge til grund.
Och sorn Lag-Utskottet anser den af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten sålunda gjorda framställning innefatta giltiga skäl ätt icke antaga Herr von Wahrendorffs och Herr Friherre Focks förslag, det skogsåverkan skulle straffas lika med stöld, samt emot de nu ifrågavarande motionerne i öfrigt förekommer, att förslagen äro alltför ofullständige och ingalunda synas lämpade efter de olika gradationer brottet innehåller; äfvensom alt de flere, dels i allmänna Lagen, dels i Kongl. Förordningen den 1 Augusti 180b, med flere senare Författningar meddelade, hit hörande stadganden stå till hvarandra i det sammanhang, att vissa delar deraf ej kunna väsendtligen förändras, utan uppoffring af nödig enhet och öfverensstämmelse i det hela; och slutligen, att, derest Domaren rigtigt hand-, häfver de härutinnan redan gifna föreskrifter, påföljderna synas i de fleste fall utgöra ett ej obetydligt correctiv, helst Domaren eger att, genom föreläggande af större eller mindre vitesbot, skärpa ansvaret; finner Lag-Utskottet sig böra till Rikets Höglofl. Ständers närmare ompröfvande hemställa , att ofvanberördé motioner icke må bifallas. Atikom till Exp. Utsk. deu9 April kl. 4 e. m. Betänkande, öjver Herr Gustaf Fredrik Klingstedts samt Riksdags-Fullmägtige Petter Perssons från Jönköpings Län och Botvid JoTissons frän Östergöthlands Län motioner, om nedsättning af räntan å penningelån. Hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln har Hérr Gustaf Fredrik Klingstedt_, uti en till Lag-Utskoltets behandling, den 4 nästlidne Mars, reBi/iang till R. St. Häftet.
KammarCollegium tillika med K. M:ts Bef:b:de i Stockholms Län, som förenade sig i underd. hemställan, alt arrendet å Rörby måtte nedsättas till det af Kronofogden Lagercrantz föreslagne belopp eller 48 T:r 23£ kpr Spanmål, dock endast på 5 år, efter hvilken tids förlopp det, enligt KammarCollegii tanka, borde ankomma på förnyad underd. ansökning och närmare utredande, huruvida antingen Arrendatorn måtte vid sådan förmån bibehållas eller ock det i Contractet utsatte arrende i fastställd ordning till fulla beloppet utgöras; Äfvensom, i afseende å arrendet af Barkarby, blifvit, i anledning af de om samma hemman lemnade upplysningar, i underd. tillstyrkt, att en sådan jemkning å arrendet kunde i Nåder fÖrordnas, sora å ena sidan afsåge Kronans säkerhet för arrendet och å den andra möiligheten för Arrén Jatorn att äga bestånd. Vid underd. föredragning derefter, d. 3 December 1823, har K. M:t, i anseende till då påstående Riksdags annalkande slut, ansett berörde tvänne ansökningar, så vidt desamma angingo nedsättning af de ingångne arre.nden, böra bero på anmälan hos R. St:r vid nasta, eller nuvarande Riksdag. Och äro ytterligare ansökningar sistlidet år 1828 ingifne af så väl Sundblom, sorn Lagercrantz, deruti 9 i3© S t a t s-U t s k o 11 e t s de, under åberopande, att lila beskaffad arrende-eftergift sorn den af dera i underd. sökta, redan sistförflutne
St:s upmärksambet att, då den ersättning, som genom det oftanämnde K. Brefvet af d. 8 Åug. 1844, för den afstådda förlagsrätten blifvit mig tillförsäkrad att utfå, successive i den ordning titlarne utkomme, varit af mig påräknad såsom en årlig tillgång för bestridande af mina lefnadskostnader under den tid arbetet skulle utföras, samma ersättnings uteblifva nde under dessa sista sex åren förorsakat mig ekonomiska bekymmer och förluster, som icke blifva ersatte genom erhållande af det upgifna kapitalet, och då dessa, genom ersättningens uteblifvande, mig årligen tillskyndade serskildte förluster kunna i någon mån mig godtgöras endast derigenom, att mig tillägges ränta å den ersättning, som för hvarje år bordt mig tillkomma, så vågar jag vördsamt anhålla, det R. St:r jemväl måtte dels tillägga mig sådan ränte-ersättning, dels ock medgifva, att i qvittningsväg härå må afräknas de 512 R:dr 19 sk. 1 rst. b:ko, som jag är skyldig till Statsverket för de sist utkomna titlarne af ifrågav:de Författningssamling, och hvilket belopp jag ansett mig lagligen kunna vägra utbetala, då jag haft större fordran att af Staten utkräfva. Såsom bilagor till denna min motion åberopas vördsamligen: l:o K. M:s Dom af d. 25 Okt 1855. (Bil. Litt. A.) 2:o Chefens för Landtförsv:Depart:t resolution af d. 3 Jan. 1845, hvarigenom planen för den nya Författningssamlingen i dess helhet, med åberopadt stöd af K. Brefvet d. 8 Aug. 1844, blifvit gillad. (Bil. Litt. B.) 3:o Samma plan, försedd med bemälde Depart:tsChefs gillande påskrift. (Bil. Litt. C.) 4:o Styrkt afskrift af t. f.
Då af sagde anledning, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-verkets behof, oaktadt bränvinsbrännings-afgiftens deruti uppgifna höga belopp, ett årligt öfverskott af 1,200,000 R:dr ändock skulle under nästa statsreglerings-period uppkomma å de inkomster, Stats-kontoret hittills uppburit, har, enär ett förslag att både tulloch bränvinsbevillnings-medlen skulle hädanefter emottagas af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret, för att af dem tillhandahållas Stats-kontoret, förmodades möta motstånd, fastän det måste tillhöra Rikets Ständer att förfoga om begge dessa bevillningar, motionären inskränkt sig till den hemställan, att endast den till beloppet mindre bevillningen, eller bränvinsbrännings-medlen, måtte, för vinnande af ofvan angifna ändamål, skiljas från Stats-kontorets omedelbara disposition samt ingå till och redovisas hos Riksgälds-kontoret. I anledning af erhållen remiss å denna motion, anser sig Stats-Utskottet böra upplysa och erinra, att frågan om alla de i Regerings-formens 60 § uppräknade s. k. bevillningars ingående till Riksgälds-kontoret väcktes redan under 1817 och 1818 års riksdag, och denna fråga har sedermera nästan vid hvarje Rikets Ständers sammanträde återkommit samt under några riksdagar föranledt vidlyftiga öfverläggningar och framkallat skiljaktiga beslut inom de särskilda Riks-Stånden.
Länen åter helt och hållet öfverlemnas åt den enskildta omtankan. Det vill ock synas Revisorerne, som borde aflöningen till de för Salpetertillverkningen anställde personer i de Län, der tillverkningen upphört eller afkastar en obetydligare quantitet Salpeter, i förra fallet helt och hållet besparas och i det sednare någorlunda proportioneras efter tillverkningsbeloppet, helst något billigt anspråk på Löneförmonernes oförminskade bibehållande, hvilka såmedelst skulle öfvergå till egenskap af Expectancelöner eller pensioner, icke torde ega rum. I sammanhang härmed få Revisorerne upplysa, att de sed naste regleringarne af SalpeterSjuderiStaten blifvit till en del verkställda i öfverensstämmelse med nyss yttrade åsigt, enär, genom Kongl. Brefvet den 22 October 1828, Salpetersjuderi-tjensternannapersonalen i Elfsborgs, Gothlands, Kopparbergs, Hallands, Wermlands, Götheborgs och Bohus samt Malmöhus Län blifvit ställd till indragning, med rättighet dock för Styresoch UnderStyresmännen att tills vidare bibehålla lönerne, men icke Resepenningarne, som varit de förstnämnde tjenstemännen förunnade, samt dessutom till åtlydnad af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 17 Mars i832, ytterligare förändring blifvit vidtagen, åsyftande en ännu större indragning af SalpeterSjuderiStyresmannapersonalen i Länen. • • Kongl. Ofver-Intendents-Embetet. 1\äkenskaperne öfver det till detta Verks disposition ställde StatsAnslag, för publike husens och hyggnadernes underhåll i Hufvudstaden, hafva för bägge åren blifvit granskade i Kongl. KammarRätteu med anmärkningar; varande ställningen, enligt Räkenskapernes föranledande, följande: Debet: Balance från föregående året: ( ) Transport 2,982: 3i. 8. 8,232: 4. 7. Inkomst: Af ÅrsAnslaget till underhåll af de Publika Byggnaderna i Stockholm 34,700: 37,000: Hyresmedel af Oldenburgska Huset 720: 720:
Jemte det att artiklarne romersk alun samt hampoch linblår, i anseende till den ringa införseln deraf, äfvensom oarbetadt elfenben och ohäcklad hampa, för hvilka föreslagits tullfrihet vid införsel, samt piphufvuden af sjöskum, hvilken artikel synes vara i relativt mindre behof af kreditupplagsrätt, torde böra ur tarifen utgå, lära alltså, i öfverensstämmelse med hvad nu blifvit anfördt, minimiqvantite terna och transitoafgifterna för de öfrige artiklarne, vid en del af hvilka redaktionen jemkats efter den förändrade lydelse, som ofvanföre i hvart fall föreslagits, få antagas till de belopp, som i en uppgjord tarif Litt. C. blifvit utförda. Tulltaxeunderrättclserna. Litt. D. § 1 i underrättelserna om hvad vid taxans verkställighet iakttagas bör synes, såsom innefattande endast upplysning angående hvilken myntsort, som med tull - §§ i och S, nja N:ris 5 oell *• § f!. rm 4. % !), lili 7. § II, nu 9. § 1L4, nu 12. §?) IS och 2(1, uti 15. E " Kongl. Maj.-ts Nåd. Skrijve/se, N:o 40. 67 bestämmelserna afses, lämpligen kunna utgå, och sådant i stället i kolumnerne för tullafgifterna utsättas. Då den i 4 § fartyg inom riket medgifna förmån att tullen för varor, som i dem införas, beräknas endast till hvad i taxan är bestämdt, lärer komma dem till godo äfven utan ett slikt medgifvande, torde paragrafen kunna alldeles utgå; i sammanhang hvarmed det i 5:te § förekommande uttrycket »helfria» jemväl må uteslutas.
Allmänna bolags **). Enskildes samt andra. Summa. Kronans samt boställsAkademiers och fromma stiftelsers samt allmänna bolags **). Enskildes samt andra. Summa. Kronans samt boställshafvares. Akademiers och fromma stiftelsers samt allmänna bolags **). Enskildes samt andra. Summa. B:ko R:dr. B:ko R:dr. B:ko R:dr. B:ko R:dr. B:ko R:dr. B:ko R:dr. B:ko R:dr. B:ko R:dr. B:ko R:dr. B:ko R:dr. B:ko R:dr. B:ko R:dr. B:ko R:dr. B:ko R:dr. B:ko R:dr. B:ko R:dr. B:ko R:dr. Utom de under åborätt upplåtna. **) Uti bevillningssammandraget för 1842 oell följande år är värdet å Akademiers, Fromma stiftelsers och Allmänna bolags hemman, lägenheter och qvarnar icke särskildt upptaget. 181 Litt. C. Sammandrag af imlannämnda staters skattelagar med specielt hänseende til! inkomstskatten. Frankrike. Fastighetsskatt (contribution fonciére) utgår af jord och byggnader. Beskattningsgrunden är nettoinkomsten, d. v. s. inkomsten, efter afdrag dels af kostnaderna för odling, utsäde, skörd och underhåll vid jordbruket, och dels af kostnaderna för nödigt underhåll, reparationer och nötning vid byggnader. Produktionen af lika jordmån, med ett inom kommunen vanligt brukningssätt och beräknad i medeltal för flera år, ligger till grund för inkomstberäkningen. Tomter och lustanläggningar (alléer, blomstergårdar, dammar etc.) ställas i högsta klassen; ofruktbar eller oodlad jord (sandfält, buskig mark, hedar etc.) beskattas efter inkomsten, som dock ej får understiga 50 centimes pr hectare, (omkring 9 sk. pr tunnland). Inkomsten af jord beräknas aldrig till fulla beloppet och af byggnader sällan. Underhållskostnaden för boningshus beräknas vanligen till 25 procent och af fabriker, verkstäder o. d. till 33 procent af bruttoinkomsten.
I anledning af hvad Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt yttrat emot Herr Hjertås förslag, att det icke är bruk - Den 21 September f, m. 27 ligt hos Rikets Ständer, att vilkorligt besluta, får jag anmärka, att så ofta Statsmagterna skolat gemensamt fatta något beslut, hafva vilkor ej varit ovanliga från Rikets Ständers sida. Så liar t. ex. vid innevarande Riksdag Ridderskapet och Adeln beslutat, att Salpeterskatten skulle förändrad utgå, men funnit för sin del nödvändigt att deröfver inhemta Kongl. Maj:ts tanka. Jemväl hafva alla Löneanslag sedan år 1809 varit vilkorliga. Om jag minnes rätt, var det vid 1815 års Riksdag, som Spannemålen sattes till en moderator för lönerne, så att, då den i pris öfversteg 6 R:dr, öfverskotta skulle Lönt.agarne godtgöras. DeLta var äfven ett vilkor. I Kongl. Maj:ts Stora Proposition, af den i3 November förlidet år, liar Kongl. Maj:t sjelf föreslagit vilkor, då Kongl. Majit proponerat en definitif Lönereglering, under vilkor, att ett bestämdt silfvervärde skulle åsättas papperssedeln, eller, hvad sorn är detsamma, Kongl. Maj:t fastställt såsom vilkor en femårig Markegång på Sedel värdet. Hvad är det då, som hindrar Ridderskapet och Adeln, att vilkorligt säga: vi ingå på dessa anslag, med vilkor, att hvad vi redan beslutat 0111 Myntbestämningen, må af de andra Stånden beslutas. En anaan Ledamot har talat om den verkan, som ett sådant af Ridderskapet och Adeln fattadt beslut kunde hafva på sinnena inom de andra Stånden. Jag kan ej fö - 28 Den 21 September f. m. vestalia mig, att Lagstiftaren kan låta dylika afseenden komma i beräkning, då han skall fatta sitt beslut, och jag tror Svenska Representationen hafva för mycken loyauté att låta sitt sinne förargas, eller att fatta misstro till dem, som tala för folkets interesse.
– Jag vill ej förebrå mina vederparter en falsk ed, sade han långsamt och med noga öfvervägande af hvarje ord, och jag vill ej heller påstå, att de äro okunniga om att edens förbindelser ej genom någon advokatorisk åtgärd kan häfvas och att hvarje uppsåtligt bemödande att genom tillställningar undanrödja den mening, som genom eden skulle styrkas, innefattar en mened, som ett vaknadt samvete hämnar. Men jag kan ej afhålla mig från att tänka på cessionatens käpp. John Hall smålog åter och strök handen öfver sitt långa skägg. Det kom en sällsynt glans i de milda, blå ögonen, ty domen hade ju i alla fall gifvit honom rätt, om den också ej förmått gifva honom något annat. – Hvilken historia menar min kusin? frågade Lund, som ej kunde upphöra att förundra sig öfver det besynnerliga sätt, på hvilket hans släkting tog denna oerhörda katastrof. – Jag skall berätta den för kusin Lund. Det fanns en gång en cessionat i England, som lugnt beedigade, att han lämnat sina borgenärer all sin egendom, därför att han vid tillfälle af eden lämnat en af de kringstående fordringsägarne en käpp att förvara med en däruti gömd och undandold växel å 50,000 pund sterling. Nej, nej, jag påstår ingalunda, att mina motparter följt detta lustra exempel, men hvarje människa måste erkänna, att man blott kan tillskrifva mitt oblida öde, mitt högst oblida öde, den händelse, att herrar kuratorer, som årligen uti sin rörelse använda flera millioner pengar och hvarje dag inkassera flera tusen riksdaler, just denna dag, då min rätt beror på deras kontanta tillgångar, ej äga i kassan utöfver 100 riksdaler banco hvardera. Rörelsens stora hjul bör således stanna i brist på kraft att underhålla dess gång, men kusin Lund kan på förhand vara förvissad om att en sådan följd ej kommer att förspörjas, utan att det fastmer skall visa sig, att herrar kuratorer, då det gäller egna fördelar, kunna disponera högst betydliga summor. Men då inga handelsböcker kunna upplysa om ett dylikt fenomen, så står endast eden kvar i tidens häfder, liksom värdet däraf i evighetens. – Och nu farväl, kusin Lund!