Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bonde-Ståndet har till större delen hvärken läst eller åstunda läsa de af Öfver-Directeuren. Grevesmöhlen titgifne Strlds-Skrifter, är ej i tillfälle att bedömma den ifrågavarande Titels gäckande egenskap, hvardan Bonde - Ståndet öfver detta ämne mast med sitt utlåtande innehålla; och då det Högvördig» Plest-Ståndet, som bäst förstår huru sådant bör anses, redan hos Kongl. Maj:t uti. ingifna ansökningen i underdånighet yrkat, att vederbörande Embetsman måtte anbefallas att med sorgfällig uppmärksamhet och kraftig åtgärd följa denna sak, så att den brottslige icke måtte sakna den näpst, hvartill han enligt Tåg gjort sig förtjent, och sä, att hans exem. pel må blifva varnande för andra, samt BondeStåndet är fullt Ofvertygadt, ej allenast alt Kongl. Majit i Nåder ej misskänner sitt redliga BondeStånds varma nit för Chrisina Religionens helgd, utan ock att de Embetsman, sorn hafva det vigtiga uppdrag, att vaka öfver Tryckfrihetens tillbörliga begagnande, vidtaga sådana steg, som med Hagarne öfverensstämma, så finner Bonde Ståndet för sin del, att vidare åtgärder i denna sak ej b@. åm Den 8 Juni. behöfvas; hvarom de Respectiva MedStåriden skulle Vördsamt och vänligen underrättas. Ut Supra. S. 1). wedan Väliofl. Borgare-Ståndet, enligt an* kornmmet och uppläst Protocolls-Uidrag af den 3 i denna månad, inbudit Hedervärda Bonde Ståndet att med Väliofl.
— .lag vill ej inlåta mig i något yttrande om värdet af de nu förevarande förslagen till Grundlagsändringar, förrän frågan om det yrkade upskofvet med deras afgörande blifvit härstädes afgjord, och jag hemställer derföre till Herr Grefven och LandtMarskalken, att Proposition på bifall eller afslag å begäran om upskof först må äga rum. Herr Rosenblad: Af hvad jag nu hört anföras är jag på intet sätt föranledd, att ändra de tankar jag i denna sak yltrat;. Den värde Ledamot, som i frat mot MinisterEmbetens införande hos oss, såsom farliga för vår erfarna frihet, hvarmed han förmodeligen menat vår nuvarande, lärer hafva förgå - Den 23 Februarii f. m. 49 gätit, att det just var en enväldig Konung som, för att hafva ännu friare händer, alskaffade våra gamla under ministeriel form organiserade Höga Embeten, och i stället updrog beredningen af Rikets ärenden åt de så kallade Secreterarne af Estaten. — I afseende på den mot mitt förslag om uppskof med förevarande Grundlagsfrågors afgörande gjorda anmärkning, får jag ennora, att, om de projecterade Grundlagsändringar nu pröfvas och förkastas, är det osäkert, om vi kunna få ett nytt förslag i detta ämne, till afgörande vid nästa Riksdag, ty en enskild Riksdagsmans motion derom kan af ConstitutionsUtskottet lemnäs utan afseende; hvaremot ett hvilande Grundlagsförslag, såsom detta, nödvändigt måste komma under Ständernes pröfning. — Fördelarne af StatsSekreterarnes förvandlande till Ministrar, och inträde i StatsRådet, såsom föredragande Ledamöter, synes mig vara ganska stora. De äro då alla i StatsRådet närvarande på en gång, hvarigenom beredningen af Rikets ärenden måste vinna i enhet och kraft. Nationens säkerhet om ärendernes rigtiga behandling ökas också; det juridiska ansvaret för Ministrarne förblifver detsamma som nu; men det moraliska blifver större.
Banco, och att sedan alia afskrifmngar, omkostningar, oinflutna poster, behållningen till följande årets aflöning, och afsättning uti Banken till förefallande utgifters bestridande, blifvit afdragne med tillsamman 477 993: 5. 3, blifver öfverskottet contant R:d. 2,616, 97: 38. II, hvaraf är levereradt och utbetaidt för Kongl. Maj;ts och Kronans räkning, samt till andra Publika Verk och Inrättningar, tillsamman R:d. i,920,2?gt 32. 5, och återstoden, bestående af Tullmedel och Nederlags Recognition insatte uti Götha Canal nied R:d. 696,037: 6. 6, hvilken summa är till fcalance i hufvudboken upptagen, och lärer ef. ter hand, sorn behofvet för Kongl. Rentkammaren tarfvar, blifva utassignerad. Stockholm af General Sjö-Tulls-BokslutsContoiret den 5 April 1815. ff. Winroth. Utskottets Betänkande lades på bordet, tillika med det som af Friherre Stael von Holstein nu blifvit yttradt. Lades på bordet följande 2;ne från BancoUtskottet inkomne Memorial, af den 13 Juli. Angående sökt Lånbiträde för Gagnefs Socken i Dalarnej och tillstyrker Utskottet att det begärdta Lånbiträdet, stort 15000 Rtdr, under de af Utskottet bestämda förbehåll för Bankens säkerhet, och enligt de för lån på fastigheter i allt öfrigt fastställda grunder, ma, uppå den i sådant afseende anslagna fond, af Gagnefs Socken få begagnas. 2:0 Angående Lånbiträden till understöd för odlingsföretag. Utskottet anser fondan för denna utlåning till och med 1S20 ej kunna uppgå till högre belopp än omkring 600,000 R:d.; att 2000 R:d. bör vara den Maximisumma, hvarutöfver något af dessa Lån ej må sträckas; med flera omständigheter, hvilka i Utskottets Memorial upptagas.
Då man considerar, att besväret med restanliers indrifning i landsorten är vida större än här, enär man nemi. pä landet måste göra särskilda resor för detta ändamål, torde R. o. Ad. finna billigheten af att landtstatens tjenstemän varda bibehållne vid hvad de hittills åtnjutit i stämmoböter, och derföre afslå hvad Utskm i denna punkt föreslagit, hvarom jag vördsammast anhåller om propos. R. o. Ad. afslog Utskms i 3:dje punkten gjorda tillstyrkande. 4:de punkten, ang:de en, i anledn. af tillstyrkandet i 3:dje punkten, föreslagen und. skrifvelse till K. M. Ansågs förfalla, till följd af R. o. Ad:s i afseende på 3:dje punkten fattade beslut. 5:te punkten, ang:de ifrdgasatt ändring i beräkningen af de s. k. straffböternas utgörande i Stockholm. Bifölls. öde punkten, innehållande förslag, att kronouppbördscommissarierne i Stockholm må af det i/iflytande straffbötesbeloppet fä åtnjuta 20 proc., samt att und. skrifvelse derom matte till K. M. aflåtas. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag kan ej inse beliofvet af att tillägga uppbördscommissarierne den tillökning, hvarom bär är fråga, synnerligast då det skulle ske på de fattiges bekostnad. I andra städer äro uppbördsmännen helt och hållet aflönade af städerne sjelfve; här äro de till en stor del aflönade af Staten. Ar en sådan tjenstemäns lön icke tillräcklig, synes som vore det Stockholms stads skyldighet att fylla bristen, 126 Den 5 Februari e. m. men icke laga denna fyllnad utaf den andel i böter, som de fattige åtnjutit. Härefter upplästes följande af Hr von Axelson, Carl, inlemnade anförande:
Den 29 December e. m. Gro Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, den i5 dennes e. ni. på bordet lagde Motion, att i alla de mål, der ChartaeSigillatte-afgift icke fordras, Utslagslösen icke eller må tiga rum. 7:0 Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion om rättighet för hvar och en, att emellan Riksdagarne få inkomma med förslag till ändring i Författningar. 8:0 Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion om sökt företräde för jordägare till säkerhet i hemmansbrukares lösa egendom. 9:0 Herr Roos, Bo Christian, den i5 dennes e. in. på bordet lagde Motion om ansvar å den, hvilken, efter att hafva uppnått myndige år, men sedermera ställd under förmyndare, under omyndighetstillståndet sig skuldsätter. Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten: lio Herr von Hartmansdorff^, August, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående KammarRättens rättighet, att i vissa fall fullfölja gjorde anmärkningar. 2:0 Friherre Åkerhjelms, Gustaf Fredrik, den i5 dennes e. m. på bordet lagde - Den 29 December e. m. 257 de Memorial, angående Tjenstehjonssladgans tillämpande på Fabriksnäringarnes och Handtverkerieriies arbetsfolk.
St:r uti 1856 års tulltaxa bibehöllo tullfrihet å alla de landtmannaprodukter, å hvilka tullen blifvit af K. M:t borttagen. Det, var således R. St:r, som sjelfve godkände den tullfrihet, som å dessa varor blifvit af K. M:t exceptionell påbjuden; och hafva således R. St:r sjelfve infört det frihandelssystem i detta afseende, hvaröfver man sedermera så bittert klagat. Kom så 1859 års riksdag. Då gjordes visserligen ett försök alt i vissa fall åler införa tull på landtmannaprodukter, men detta försök strandade hos R. o. Ad., som förklarade sig godkänna den tullfrihet, sorn genom 1856 års tulltaxa blifvit införd. Genom R. Stms beslut åsattes vis serligen tull på ost och malen spanmål, men öfriga tillhörande artiklar förklarades fortfarande från tull fria. Vid 1862 års riksdag gjordes åter ett försök i enahanda riglning och man belade artiklarne ost, malen spanmål och fläsk med tull; men öfrige i Betänka upptagne landtmannaproduktnr, nemligen kött, smör, ister, bönor, humle och lin förklarades fortfarande tullfria. Häraf synes, att R. St:r alltsedan 1856 åsatt tull på en dast några få af dessa artiklar. Jag vågar således påstå, att R. St:r sjelfva bidragit till införande och bibehållande af tullfrihet med afseende på landtmannaprodukter. Frågan är nu: kan det vara skäl att åter införa tull på dessa artiklar, sedan vi under 10 år i afseende på detri haft tullfrihet? Detta beror naturligtvis derpå, huruvida vidtagandet af en sådan åtgärd kan vara behöflig för jordbruket och billig i andra afseenden. Låtom oss då först se till, huruvida något gagn derigenom kan komma landtbrukaren till del. Asättande af tull på landtmannaprodukter i afsigt alt förhöja priset på dessa varor har till nödvändig följd, att tullen åter måste borttagas, för den händelse den leder till en oskälig prisstegring.
På Ramshytte och Skinskattebergs Allmänningar belägne Stubbeoch Röjselrätts-lägenheter hafva blifvit skattlagde för tillsammans |i mantal. Skaltlagde qvarnars antal har ökats genom skattläggning af tillsammans 5 par grofonäldesoch i i par sigtmäkles-stenar. Hemmanklyfningen har i allmänhet icke förökat sig; icke heller hafva négra på författningen grundade afsöndringar under detta qvinqvennium egt rum eller blifvit till skattläggning anmälde, men väl har en redan år 1733 skedd afsöndring af en torplägenhet blifvit, i följd af Domstols Utslag, anmäld hos Kongl. Majrts Befallningshafvande, i afseende på räntans Instämmande. De afsöndringar af jord ifrån hemman, under besittningsrätt vissa år, som här i Länet varit öflige, ske efter andra grunder, än författningen om jordafsöndi ingar föresklifver, och äro således icke af densamma föranledde eller betryggade. Slika afsöndringar hafva icke heller egt rum mer än förr. Laga skiften och utbrytningar af hemmansdelar efter de för laga skiften gällande grunder hafva under ifrågavarande qvinqvennium fortgått ungefär i samma förhållande, som under det föregående. I afseende på Bruksoch Vattenverks rättighet att uppdämma vatten, hafva icke några mål om olaga uppdämning eller Vattenverks rifning blifvit under detta qvinqvennium anhängiggjorda. Förhållandet meri hemman och andra possessioner, som tillhöra Kronan, Läroverk och fromma Stiftelser, har icke under qvinqvenniet undergått förändring. Icke heller har proportionen emellan sjelfegande jordbrukare och arrendatorer af andras jord märkbart förändrat sig. Örn oroterade hemman och rotefrihetseller rotevakans-afgiflen åberopas mina förra Berättelser. Statsbidrag. Härom åberopas hvad min sista Femårs-Berätlelse omförrnäler. Indelade Knektehållet har dock under loppet af detta qvinqvennium blifvit lindradt genom Mötespassevolansens upphörande.
N:o 204, om beredande af utvidgade Handelsfriheter mellan Sverige och Norrige. N:o 3o5, om förekommande af oäkta barns vanvård i hufvudstaden. S. D. Instämde BondeStåndet uti Ilögv, PresteStåndets, enligt ankommet ProlocollsUtdrag, fattade Beslut: "det borde, i likhet med hvad vid Bancooch Bevillnings-Utskotten hittills egt rum, hvart och ett af de öfrige Utskottens Secrelariat med egande biträde besörja uppsättandet af de Expeditioner, som föranledas af inom Utskottet författade Belänkanden, och att dessa conceplförslag till expeditioner, med åtföljande handlingar, må öfverlemnas till Ex pedi - Prof, Utdr. d, 10 Nov, 1&23, 9? peditionsUtskottet, för att der justeras, uumereras och till ytterligare granskning, lill RiksStånden öfverlämnäs; egande detta sistliämnde Utskott, sorn fortfar alt uppsätta Skrifvelse!’ i anledning af redan till expedition färdige Betänkanden, samt Riksdagsbeslutet, alt till hjelp vid renskrifning, i mån af bebofvet, använda öfriga Utskottens ledige Cancellister”. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. f. m. Föredrogs å nyo och bifölls StatsBancooch LagUtskoltens den 13 sisth Oct. under N:o 546 afgifne, samt den 24 i samma månad på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, angående vilkoren för inrättandet af enskilde Banker och Disconter. Bihang till B, §t. Brot, gide Sami. 13- 93 Prot. Utdr, d. Nsv, 1823. S. D. f. ra.
Har du hört något derom i staden. A L F R E D . De tala ju inte om annat. K N O R R (vr idan de sig på stolen). Jag mås te ut ... jag skall g å ut och tal a med ett par bekanta, j ag kommer straxt igen. A L F R E D (sjungande). Du bör ej fruktan bära etc. (vill hin dra honom) Hvart g år farbror? K N O R R . D et vet jag i nte ... till stj ernkikeriet ... adjö så länge. Fjerde Scenen . De förra utom Knorr. A N N A . Tyck er Alfred att det är beskedligt att skrämma den som är nog rädd förut. A L F R E D . Herre Gud h vad det är ledsamt att komma hem, här si tta ni al la och se hängfärdiga ut... Är ni rädda för kometen med svansen? J ag är så glad som en lärka i skyn... I morgon ha vi den trettonde och då får man u t si tt möderne, ty man är myndig karl och då... B Ä C K . Är du nyk ter du? hvad ämnar du g öra med mödernet ... det är circa 4,000, hvad skall du med dem? Min far! jag skall ... lefva upp dem! I morgon dag j ag styr min, väg så glad Från hemmet ut uti den vida verlden. Jag reser bort... I Odi ns gamla stad, Vid Fyris våg, der slutar nöjd j ag färden. Och straxt j ag skrifver in mig i nation... Och dricker brorskål, det hör der till ton Ja, vid min bål, jag der skall proponera Och få mig hundra bröder om ej flera. Jag läser flitigt hvarje förmiddag, Laudatu r f år i alla vetenskaper; Men hvarje qv äll är j ag i muntert lag, Bland sexor, sång och glada g alenskaper. Ty glädjen ropar: Nju t din verld och sjung Ditt gl ada lif ... snart är du mer ej ung, Ty hösten kommer och då har du minnet Af ungdomsfröjder och af undomssinnet. BÄCK. villing.
Ar ISIG utkom en kungörelse, som stadgade föreskrifter om invisningar på Banken i följd af B. Sl:s beslut. Den utfärdades af Konungen genom Finance-cxped., i följd af R. St:s skrifvelse. Man kan också säga, ali innehållet var blott cn reglementarisk föreskrift i afseende på Banken; men är 1818 utfärdades tvenne förordningar: den ena förbjuder alla tryckta och graverade invisningar pä enskild person; den andra förbjuder bandskrifna invisningar, sorn äro ställda på enskilda personer 6 H. 50 442 Ben 25 Januari f. ra. och af löpande egenskap till mindre belopp än 100 r:dr b:co. Dessa tvenne författningar beslötos af Konung och Ständer och utfärdades genom Jusl.Exped. Nu kan ingen neka, att ju dessa författningar äfven angå financiel la förhållanden. 1824 års författning om enskilde hanker eller discouter var utarbetad af Stats-, Bancooch Lag-Utsk:n. Afsigteu dermed var verkligen (åtminstone i min tanka, och jag deltog uti delta arbete) att den skulle utfärdas såsom en allmän civillag, emedan den innefattar sådana stadganden, som hafva sammanhang med allmän lag. filan kan viii svårligen neka, alt undantag ifrån allmän lag mäste tillkomma i samma ordning, som sjelfva lagen. Då nu lagen stadgar om räntans belopp, så måste alla föreskrifter om undanlag derifrån, hvarigenom enskilda personer erhålla tillåtelse att laga högre ränta än lagen utsätter, vara föremål för civi 1 lägst i fl ni ng'. Likväl blef denna förordning utfärdad genom Fiuance-exped. Jag vill icke afgöra om detta må anses riktigt, men så har emedlertid förhållandet varit. Då man nu genomgår detta förslag, linner man der många stadganden, hvilka onekligen hafva sammanhang med den allmänna civila lagen. Der förekommer frågan om betalningsskyldighet, samt om utmätning och huru dermed skall tillgå, om bevakningar i eoneurs m. m. Att allt detta är lagbestämmelser, "torde svårligen kunna nekas. Deremot äro andra stadganden helt och hållet af financiel eller ekonomisk natur.
Du vet, hur älskvärd Axel kan vara, då han vill, och — ja, innan jag visste ordet af, var jag pin kär i min man. » » Men tycker du inte, att det där är alldeles som i den gamla hednatiden: mannen tog sig en hustru, utan att fråga efter hennes känslor, hon blef hans lydiga slafvinna, fattade till och med kärlek för den en gång så likgiltige och lefde sedan i lugn och ro. — D u har då ingenting af Nora hos dig. » » Nej, » skrattade Jätta, » jag är rädd för, att Ibsen inte tänkte sig min karaktär, då han fördjupade sig i den första af sina kvinnosfinxer. » » Nå, men då är det så mycket oförklarligare, hur du kan finna dig så lugnt uti att bli öfvergifven — ja, jag kan inte kalla det för någonting annat! Men det är väl Ullan, som håller dig skadeslös. » » Nej, ett litet barn kan aldrig helt fylla ens lif, man kan icke utbyta tankar med det, icke öppna sitt hjärta för det, man kan endast jollra med^ det och ge akt på, hur det utvecklar sig. Jag sitter hellre hemma hos Ullan, än jag går på bljudningar, men för att vara mitt enda sällskap är hon bra outvecklad. » » Ja, ser du, att jag får rätt! » utropade jag triumferande, » du känner dig ensam, olycklig. » Jätta smålog på ett gåtfullt sätt, hvilket retade min nyfikenhet. Hon tänkte bestämdt på någon stulen lycka. Georg Finaste iiilklann? * ^ 37! Hatlstedt, » Jag skall säga dig, hvad det är, som ger mig tålamod och uppehåller modet. » Hon såg på mig allvarligt och eftertänksamt, som om hon undrade, huruvida jag skulle förstå henne eller icke. » När vi gifta oss, » sade hon, » ha vi alla möjliga damma idéer om mannens plikter emot hustiun. V i äro fordringsfulla som själf härskare, pockande som bortskämda barn, och med nycker, själfsvåld och maktspråk tro vi oss evigt kunna hålla männen vid våra fötter. V i glömma, att andra kvinnor kommit dem att tröttna på nycker ooh joller.
Det är i följd af detta, som jag redan vid 9 §:n gjort den anmärkn., som jag förklarade mig anse såsom den vigligaste. Härpå kan man svara, att det finnes personer, som ej arbeta, ehuru de ej sakna tillfälle dertill. Detta är sannt, men då vet jag ingen annan utväg, än att hafva ett eller annat arbetshus i Riket, dit sådane personer kunna försändas för att hållas till arbete Den 9 September f. m. 243 En annan önskan, som jag hyser i afseende på fattigdomens förekommande och hämmande, är, att icke utgifna pass för kringvandringar af personer med familjer må, genom påtecknande i hvarje stad, förlängas i oändlighet. Man ser nu, att sådane personer kunna hafva pass, som ej allenast äro ett år utan flera år gamla, och de hafva dem så länge, att icke en enda flik återstår att skrifva på. Skulle de få sina pass för ali gå hvart de önskade fich sedan återvända, så kunde icke ett sådant landstrykeri som för närvar, äga rum. För det tredje skulle jag önska att gesällvandringarne måtte upphöra, och att så väl näringsidkare som andre husbönder må vara ål igde alt icke antaga en gesäll för 8 å 14 dagar i arbete, och, när de föregifva sig icke längre hafva arbete, köra honom på pollen, äfvensom att desse gesäller ej må kunna säga: nu vdja vi ej vara här längre, utan vi vilja stryka ikring. Delta har förevarit vid så mänga riksdagar, att det förundrar mig att icke något beslut i den vägen ännu kunnat fattas. Jag bor nära en allmän landsväg och får säga, att det är till den grad många gesäller, som stryka omkring, att det kan vara dagar, då 8 ä 12 sådane komma att begära, somlige väl, andre sämre klädde. Jag har försökt att erbjuda dem arbete, men då alltid fått det svaret: det hufva vi icke lärt, och då jag erbjudit att sjelf lära dem, så hafva de gått sin väg. För det fjerde anser jag en hufvudsak vara, att en näringslagstiftning på liberalare grunder, än den närvar., kommer till stånd.
Uti 4:de punkten af det för Regimentet den 30 Mars 1767 stadfästade Roteringsverk , försäkrade Kongl. Maj:t i Nåder, det skattlagda oroterade Hemman skulle uti Roteringen deltaga med de roterade; och, i anledning af Öfveroch Neder-Calix Socknars genom deras Fullmägtig vid 1800 års Riksdag gjorda underdåniga ansökning, fastställdes detta ytterligare medelst Nådig Resolution den 9 September 1801 med förklarande tillika, att det borde lämpas jemväl på de ny-hemman , hvilkas åtnjutna frihetsår sedermera Inno till ända. Icke destomindre hafva ny-hemman blifvit serskildt indelta till utgörande af Extra Roterings-Manskap i krigstider, i anledning af Riksens Ständers Beslut vid 1809 or'h >810 arens Riksdag. I följd af 180g års Fredsslut med Ryssland och den derefter skedde Gräns-reglering hafva 113 Soldat-Rotar bortgått från Öfver-och NederTorneå Socknar, hvilka, i stället för 203, nu Underdåniga Skrifvelser', endast utgöra 90 Rotar, och hvarmedelst Ve* sterbottens Regimente blifvit minskadt till 943 Soldater med Korporalen. De inom ofvannämnde 10 Socknar belägne Fisken, Skogstrakter, Fä* bodar och Holmar, hvilka enligt 1695 ars Eqterings-Verk ansetts äfven böra bidraga vid ut* görande af de mindre) Hemmantalens Rotering , jiro sedermera för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning använda till Statens förmån och på Ar* xende-auktion upplåtna åt den högstbjudande. Af dessa om förhållandet med Roteringen yid Vesterbottens Regimente inhemtade upplys* tningar, är det uppenbart, att de to Socknar, hvilka åtagit sig utgöra Manskapet vid samma Regimente, ingått en sådan förbindelse gemensamt, men ingalunda Socknevis; Och deraf följer, att Eoteringsskyldigheten bör på enahanda satt drabba hemmanen, samt hvarje hemman i jnöjligaste måtto deltaga lika uti ett sådant besvär.
Efter det vi blifvit förda till våra respektive kappoch toalettrum och aflagt ytterplaggen, tillfrågas vi af en betjänt, om vi önska intaga förfriskningar och visas in i salen (som alltid i de enskilda engelska husen är på nedre botten). V i begära en kopp te vid buffeten och taga en liten smörgås — en tum i kvadrat — eller en bit tekaka af samma storlek. Sedan detta inmundigats, gå vi uppför den mattbelagda trappan till första våningen. Trappafsatserna äro dekorerade med lefvande växter. V i d ingången till » the draving room » (förmaket) tillfrågas vi af en annan betjänt om våra namn, hvarpå dessa utropas inåt salongen. Några steg innanför dörren finna vi värden och värdinnan, som vi helsa på: » H o w are y o u? » med en handskakning. Åtskilliga gäster är samlade, och hvarje ögonblick anlända nya. Rummet är af de vanliga tvådelade, ljust deko-erade förmaken. Något annat rum står ej till gästernas disposition, så här blir snart mycket trångt, fastän en stor del möbler tycks vara utrymd och rummet är ganska stort. Sittplatser är det tydligen ej beräknadt på, ty stolarne äro mycket fåtaliga; alla äro på stående fot och snart så packade, att vi komma att tänka på » sillar i en tunna&gt;. Där borta se vi en bekant, han har äfven upptäckt oss; men skall han lyckas tränga sig hit fram? Efter många svå- righeter. V i försöka komma till en stol, och en stund sätter jag mig ned, men det är ej trefligt att sitta, när alla stå. Och så står man igen en kvart eller så; smått samspråkande om ett och annat, finner man därpå, att det är tid att smyga sig af, ty klockan är framåt 1 2. Där nere anmodas vi åter att intaga några förfriskningar innan affärden. V i d den sidan af buffeten, där kall fågel, sallad m. m. serveras, få vi oss en liten portion af något dylikt, som intages på stående fot. Därpå gå vi till kapprummen; nya gäster anlända alltjämt, medan andra j ä m t e oss afresa. jag Detta vill är fullkomligt tecknadt efter naturen, men tillägga, att ofta vid dylika tillställningar musik och sång äro anordnade för gästernas nöje.