Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I vårt land går det svårt i början med sådane nya inrättningar; men jag är öfvertygad, att den ifrågavarande, rätt organiserad, skall efter 8å io år kunna r6 H. 9 i3o Den i3 Mars f. m. bära sig sjelf och äfven ersätta Staten de derpå använde kostnader. I sammanhang härmed anhåller jag, att den af mig, för några dagar sedan, väckte och med förevarande ämne likartade motion, att Rikets Ständer ville till Kongl. Majit aflåta en underdånig skrifvelse om tillvägabringande af en Postinrättning till litteraira arbetens kringsändande i Landsorterne, måtte nu komma under öfverläggning till remiss till vederbörligt Utskott; och tror jag det vara vigtigt, att StatsUtskottet i denna sak sätter sig i beröring med Ekonomiutskottet, emedan jag hört sägas, att dit från de andre RiksStånden blifvit remitterade flere motioner om lindring i Postförings-skyldigheten, och om Postens fortskaffande med vanlig skjuts, med mera, hvilket har gemenskap med ifrågavarande ämne. — Sluteligen anhåller jag ock, att ur det Anförande, som innefattar min omförmälta motion, få återtaga slutet deraf, hvari jag föreslagit en underdånig anhållan hos Kongl. Majit om ett nytt förslag till Tryckfrihetens återbringande till dess första grundlagsenliga skick. Jag gör detta, emedan jag finnér, att ej [denna sednare del, utan blott den förra delen, af motionen kan till StatsUtskottet remitteras. Grefve Posse3 Arvid: Jag får äran upplysa, att till Bevillningssamt Allmänna Besvärsoeh EkonomiUtskotten äro från Den i3 Mars f. m. 131 RiksStånden remitterade åtskilliga motioner om förändradt Postföringssätt, och hland annat om inrättning af forvagnar till fortskaffande af så väl Brefsom PaketPoster. Herr af Lundblads motion afser väl en serskild inrättning af PaketPost; men då StatsUtskottet föreslagit, att Hålloch Reserveskjutsskyldige ej må med denna PaketPosts forslande betungas, synes frågan bero på motionerne om Postvagnslnrättningen.
Vid förnyad föredragning af LagUtskts den 5 dennes på bordet lagda utlåtin: Wto 81, i anledn. af väckta motioner, dels angtde förmyndarekamrars inrättande i städerna och på landet, dels ock om ändring i lagens stndganden, rörtde de tysta förmånsrätterna ; N:o 82, i anledn. af anmärkntr emot Utskts betänk. Wto 3o, öfver väckt fråga derom, att enskild äganderätt bör vika för allmänna ändamål; Wto 83, i anledn. af anmärkntr vid Utskts betänk. Nto 22, Den i5 Augusti e. m. öfver väckt fråga om tillägg till 17 cap. 32 5:» Rätteg.b:n, sådan den lyder i K. förorda, den 20 Jan. 1779; N:o 84, i anledn. af väckt motion om förklarings meddelande, angrde rätta grunden för förvandling till fängelse vid valten och bröd af böter, som ådömmas för sådana stölder, hvilka, enl. allm. lag, ligga i tveböte emot annan tjufnad; blefvo de ånyo lagda på bordet, de tre första af Frih. Cederström, Thure, och Hr Lagerbjelke, Carl Oscar, och det fjerde af Frih:ne C e d e r s t r ö m, Thure, och Cederström, Anders. Ånyo föredrogs och bifölls LagUtskrs den 5 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 85, i anleda, af vackt motion om föreskrifters meddelande , ang:de verkställighet af spö- oell risstraff. Lades till handlingarna LagUtskts den 5 dennes på bordet lagda utlåt. JV:o 86, i anledn. af anrnärkn:r vid Utskts betänk. N:o 23, öfver väckt motion om ändring af 1 mom. i 7 §;n af 8 cap. Ärfda-btn. Frih. Cederström, Jacob: Jag anser mig böra reservera mig deremot, att LagUtsk. icke upptagit 2:rie
Herr Grejven och LandtMurshalketi förklara^ dé, att, då flere Ledamöter begärt, att Oeconö mie - Den 89 Oetobtr e, nt. f6i inieUtskottets Betänkande matte ytterligare hvila på bordet, komme detsamma ock att, jemlikt 49 §. Riksdagsordningen, derstädes förblifva hvilande till nästa Plenum; Pöredrogs å nyo och remitterades tili RiddarliurUtskottetz RiddarhusDirectionens den 20 dennes aflat.1 ne, samt den 27 derpåföljdé eftermiddagen på bordet lagde, Memorial * angående behofvet af en hy brygga Vid Riddarhusets Tomt åt Sjösidan» Herr von Hohenhausen, Michael: Då flera Memorial under Riksdagens lopp inkommit till Ridderskapet och Adeln från RiddarhusDirectionen * och sedan från Plena blifvit till RiddarhusUtskottet remitterade, har jag ansett mig bö. ra väcka den motion i ”att sådana Memorial hädanefter böra* med anledning af stadgandet uti ”51 §• RiddarhlisOrdni egen* inlemnas till Rid”darhusUtskottet, hvilket bör dem med bifogade ”Utlåtande till Ridderskapet och Adeln insända.” Jag föranlåtes till denrta motion* icke allenast för ätt undvika en onödig tids utdrägt med den dubbla remitteringen, u an äfven i ändamål att ätt förebygga en möjlig collision mellan den redogörande och den granskande Auctoriteten, ty iltom ett sådant stadgande kunna särskildta Memorial i samma ämne på en gång inkomma (ill L Ridd. o. Ad. Fröt. IX Band. 2:dra Afd. 36. 562 Ven 29 O sieler e. m, Ståndet, ifrån RiddarhusDirection och Riddarhus* Utskottet. Med hämtad analogie utaf 51 §. RiddarhusOrdningen, torde man kunna sluta stt den darild stadgade ordning bör vara gällande för alla fall , då andra bestämda föreskrifter häruti saknas. Ty hvad RiksdägsBerättelsen beträffar, sorn af
Det beror altså helt och hållet på oss sjelfva att tysta ropen genom ett värdigt förhållande; och om vi allvarligt bemöda oss att med gemensamma krafter befordra fäderneslandets sanna val, på det sätt våra former medgifva, skola vi helt visst derigenom göra Svenska folket mera belåtet med sitt gamla representationssätt, än med tidsödande strider om nya försök till detsammas förändring, helst hvarje representationssätts godhet i alla fall blott skall bedömas efter den nytta, som fäderneslandet deraf hemtar. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum lomme att fortsättas i eftermiddag kl. 5. Hr Rosenblad, Bernh.: Utaf R. o. Ad:s förtroende kallad till andra pligter, hvilkas uppfyllande upptaga en stor del af min tid, hade jag icke ämnat deltaga i discussionerna öfver detta ämne , och jag har också icke följt öfverläggningen med full uppmärksamhet; men då jag i sista plenum hörde några verkligen karakteristiska yttranden, har jag ej velat underlåta att frambära äfven min skärf af upplysning, öfvertygad att derigenom kunna framlägga nämnda yttranden i deras fulla dager. Jag ämnar härvid icke ingå i den theoretiska delen af frågan, utan endast tala till le gros bon sens. Gr. Horn har, med afböjande af det hot, man velat finna i ett hans yttrande i förra plenum, förklarat sin afsigt endast hafva varit att uttrycka den tanka, att i händelse man icke beträder reformernas väg, förestår revolutionens. Jag ser visserligen i detta yttrande endast den varma fosterlandsvännens bekymmer för af honom anade vådor för fäderneslandet; och vore förhållandet sådant, som den ädle Grefven fruktar, vore det bäst att söka den lugna vägen för utgången. Men Ivckligtvis är det icke så.
Arbetsskolor, om inrättande af, III. 91. R. 195. 245. V. B. 708. A. 74I P. U. 834. Arbetstvång, om Konungens Befallnings hafvandes skyldighet att pröfva frågor rö - rande. IV. B. 462. A. 5o5. P. U. 536. V. E. 5. Arbets-uppfostringshus för Dal-Allmogen, angående. V. B. 734- A. 833. P. U. 838. E. 1164. Arfprinsen Oscars confirmation, angående. II. 318. Arfprinsens liofhållningssumma, angående tillökning i, i händelse han sig förmäler. IV. B. 657. V. A. 34. P. U. 55. E. 5.3. Arfskiften. Se Bouppteckningar. Arfsrätt för oäkta Barn, angående. Se Oäkta Barn. Arfvoden för Ståndens samt Utskottens Cantzlier och Vaktbetjening. Se Aflöning. — angående, för Riddarhus-Fiscalen, Ka mereraren och de ordinarie Cantzlisterne. Se Riddarhus-Fiscalen. Assignationer, rörande rättelse i bruket att utgifva och kringsprida. V. B. 134- A. 237. P. U. 282. — om förbud emot utfärdande af, af löpande natur på privata personer. V. B. 299. A. 509. Assistance-Contoiret, Berättelse och Utlåtande om. V. B. 527. A. 023. P. U. 63i. — om förändringar i Reglementet för, V. B. 1226. A. 1238. P. U. 1264. —- tjenstemän, om aflöningen för. V. B. 1226. A. 1238. P. U. 1264. Auctioner Banco-. Se Banco-Auclioner. 7 B. Banco-Auctioner, rörande förändring i Författningarne om.
Då jag bryter den tystnad, både åren och grannlagenheten att ej borttaga Högiofl. Ridderskapets och Adelns dyrbara tid mig hitintills vid detta Riksmöte ålagt, sker det, icke med anspråk att meddela vägledande upplys* uingar, hvartill jag ej tilltror mig äga förmåga, ntan derföre, att jag, som hade den äran vara Ledamot af det Constitutions-Utskott, som 1809 föreslog den då af Konungen och Riksens Ständer antagne och nu gällande Regerings Forin , trott mig vara skyldig att med opartisk öppen* hjertighet yttra , huru åtminstone jag fattat samma Grundlags mening 1 ett nu förevarande öfVerläggnings-ämne. En af Herr Öfversten och Commendeuren Schönström emot Hans Excellence Herr Stats* Ministern m. m. Grefve von Engeström väckt Den a? April. 389 och till Constitutions Utskottet remitterad anmärkning, öfver hvilken samma Utskotts utlå. tande till Höglofi. Ridderskapet och Adeln ankommit, med tillkännagivande, att Utskottet, på anförda skäl, ansett sig ej kunna eller böra den till pröfning upptaga, har gifvit tillfälle till discussion af den allmänna fråga , huruvida, enär slika anmärkningar emot Konungens rådgifvande och föredragande Embetsman hos Con> Stitutions-Utskottet blifvit anmälte, och derstädes icke funnits vara så beskaffade, att handläggning vid dem ägt rum, Riksens Ständer, efter derom erhållen underrättelse, äro berättigade att handlingarne i målet från Utskottet infordra, och pröfningen deraf, utan af Utskottet gifven anledning , företaga. Det är öfver denna allmänna fråga, jag går att utlåta mig: Ty öfver den enskilta finner jsg mig, af skäl som jag skall söka utreda, icke äga någon yttrande rätt.
Jag anhåller att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på en omständighet, som , i händelse en Regering tillsättes, förekommer vid den organisation af Statsrådet, som nu är beslutad. Hittills har förhållandet varit sådant, att då 4 Statsrådets ledamöter blifvit förordnade att föra Regeringen, hafva dessa 4 allena haft afgöranderätten och den femte, eller föredraganden, blott varit rådgifvande. Om deremot 4 ledamöter af Statsrådet hädanefter förordnas att utgöra Regeringen, och tvenne icke hafva någon egen föredragning, måste likväl 2:ne, som hafva föredragning, vara tillstädes. Deraf följer, att när någon af dem föredrager sina mål, komma de att öfvérvaras endast af 4 ledamöter, men alla andra mål deremot af fern , då någon af de till Regeringen icke hörande Statsrådsledamöter föredrager. Likhet borde väl iakttagas, och jag befarar, att den ej kan vinnas på annat sätt än derigenom, att den, som är ledamot i Regeringen, upphör att under tiden vara föredragande. Jag tilltror mig icke att nu i ögonblicket vipp™ göra en felfri redaction för detta fall; men det torde blif va nödigt för Constit.Utsk. att föreslå, huru dermed skall förhållas. Frih. Ehrenborgh: Den af Hr v. Hartmansdorff nu au Den g Oc toker e. m. framställda anmärkning har icke undfallit Constit.Utsk. Man har trott, att det skulle vara gifvet, att, då Konungen förordnar vissa af sitt Statsråd att föra regeringen i sitt ställe, de i samma stund öfvergå till att föra regeringen i Konungens namn och upphöra under tiden att vara Statsråd eller chefer för departementerna. Att departementschefen sålunda icke kan hafva rösträttighet torde följa af sig sjelf. Det är nemi. endast såsom collectiv Regering, som Statsrådets ledamöter inom sig äga rösträttighet, då de utöfva regeringshallet i Konungens frånvaro, och den Statsrådets ledamot, som föredrager inför Regeringen, lärer icke, då han ej af Konungen är utsedd lill Regeringsledamot, kunna förändra sin egenskap af föredragande utan rösträttighet till föredragande med denna rättighet. Sådan har varit Constit.Utskts uppfattning af frågan; och jag vågar tro, att den är riktig. Gr. Horn:
Om ett sådant brott är begånget och tilltalas, så finnes alltid en allmän åklagare, och om domaren obehörigen friat, så eger ju åklagaren att i dessa, som alla andra brottmål, få målet draget under Öfverrättens pröfuing. Kan det väl under sådane förhållanden vara skäl att med en mängd af obetydliga saker, då de icke äro bevista, tvenne domstolars tid skall för granskning deraf sysselsättas till skada för andra ärenden, att Ofverrätts 5 ledamöter sola uptagas med genomläsning af handlingar i mål som slutligen icke kan leda till något resultat. Jag anser att förslaget, som är fullkomligen öfverensstämmande med grunderna för vår lagstiftning, i väsendtlig mån kan bidraga till besparing af Hofrättens lid, och slutligen afhjelpa den oegentliga tillämpning som Utsk:s betänk, (pag. 9) omförmäler, der det bevises att, om man skulle följa ordalydelsen strängt, så 28 Den 30 Juli. skall en tilltalad person, som af Underrätt frias, likväl sitta i häkte ända till dess Öfverråtts utslag i målet fallit. Jag tillstyrker antagande af Utsk:s förslag. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Den siste talaren har ansett att Utsk:s förslag står i fullkomlig öfverenssämmelse med nuvar:de lagstiftningsgrunder: jag vågar att med honom vara af alldeles motsatt tanka. Den värde talaren har, som stöd för sitt påstående, åberopat det nuvarande stadgandet, alt hvad Underrätt dömt i gröfre brottmål, må icke i fullbordan gå, förrän Öfverrätt saken pröfvat. Nåväl. Jag hemställer nu burvida icke en frikännande dom också går i fullbordan ! Då en person slipper ur fängelset derföre att lian blifvit frikänd, matte väl äfven sådant vara en fullbordan af dom, hvadan det förslag som nu blifvit framlagdt, långt ifrån att öfverensstämma med lagens bokstaf, tverlom är deremot stridande.
Axel Fredrik Gyllenhammar; JM 32, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om anslag til! försök för utrönande af dels sä kallade pansarplåtars af Svenskt jern förmåga att emotstå skott och dels lämpligaste konstruktionen af refllade gjutna jernkanoner till fartygs bestyckning, m. m.; JM 53, i anledning af väckt motion om anslag eller lån af allmänna medel åt Länsmannen J. Sandqvist, till gäldande af den på länsmansbostället Grillby JM 3, belöpande skifteskostnad; JM 34, i anledning af väckt motion om anvisande af medel till Westerbotten* läns Pröfnings-kommilté, såsom tillskott för bestridande af de i 76 § Bevillnings stadgan omförmälda utgifter; JV1 33, i anledning af väckt fråga, angående ombyggandet af östra flygeln af Rikets Ständers hus; JM 36, i anledning af väckt motion om begagnande af postremissvexlar för öfversändande af penningar från och till Riksgälds-kontoret; och JM 37, i anledning af väckt motion om beviljande af ett räntefrilt amorte ringslån till bestridande af arfvoden åt Landtmätare vid laga skiften i Norrbottens län. Från Hederv. Bonde-Slundet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings-Utskottets Betänkande, M 3, i anledning af väckt motion om uppjiäfvande af bevillningen för hundar. S. D. Ett af Ola Olsson från Blekingo län ingifvet skriftligt anförande, i anledning af en utaf honom väckt motion, om låneunderstöd åt Åryds församling i Bräkne härad af Blekinge län, för uppförande af ny kyrka inom nämnda församling, remitterades till Stats-Utskottet. S. D. Föredrogos och godkändes Expeditions-Utskottets förslag til! Riket Ständers underdåniga skrifvelser: JM 14, angående riksdagens förlängning på en månad; 192 Prat.- Utdrag d? v< 28 Januari 1863.
Hvilken Voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes* samt anslogs, Sedan 41> 42» 43 och 44 §§• 1 RiddarliusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan £ till g om aftonen; och befunnos, efter voteringens slut klockan till ii om aftonen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit sålunda: Ja—135. Nejioi. I följd hvaraf och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Utlåtande blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit. Den 9 Mars e. m. io5 Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Från StatsUtskottet: Af den <j dennes; ]VJ:o 88. Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 48 om aflöningen vid innevarande Riksdag för RiksStåndens och deras UtskottsSecreterare, Canzlier samt VaktBetjente. Från BancoUtskottet: Af den 20 sistlidne Februarii: N:o i5. I anledning af RevisionsBerättelserne 1825 och 1827, om formulairet för den Ed, som Revisorerne, enligt Instructionen af den 20 Januarii 1824, hafva att vid deras första sammanträde i Banken aflägga. I anledning af RevisionsBe» rättelserne 1825 och 1827, rörande den fråga: huruvida Directeursbefattning vid ProvinceLåneGontoiren må anses hinderlig för deltagandet i Revisioner öfver StatsBancooch RiksgäldsVerken.
Skyddad af Lagen qvarstod således Kyrkans städselfätt och utöfvades obehindradt, oaktadt öfverlåtelserne till Grefve Lilje, Adrian Tripp, och löneanslaget till Adelsfanan. Detta bevisas af Jordeböckerne för denna tid, der hemmanen oförändradt upptagas såsom Kyrkohemman. På dylika öfverlåtelser syftar den af de Kongl. Svenska Commissarierne (hvilka den 18 September 1662 afslutade Malmö Recess) på Landtdagen i Malmö samma år utfärdade Resolution. "Att de benefcier, som voro lagde till Kyrkor, Sclwlor och deras betjenters underhäll, men befunnos vara införde i ens filer annans donationseller köpebref, skulle förblifva vid deras fundation Denna Resolution åberopas i 9 och 13 Art. af sjelfva Recessen. Redan ifrån ett århundrade tillbaka kunna Halländska Kyrkorne icke allenast uppgifva och bestämma tiden, då Kyrkohemman såsom åboledige blifvit af Kyrkorne till nya åboer bort» stadde, utan äfven åboernes namn och beloppet af den erlagda städjan, genom anteckningarne i den, på Landshöfdingens befallning år 1729 af Kronofogdar och Häradsskrifvare upprättade, så kallade Hallands Beskrifning, hvilken med all möjlig noggrannhet fur upplysningar i detta af - BiLt.St.,Lag‘ s.AUm,Besv.o.Oec.» Utsk.Bet.N.56. 47 seende är författad. Att man år 1756 icke ännu med Hallands Kronohemman förblandat Kyrkohemman, bevisas af 79 §. i Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär den 29 November sistnämnde år, hvaruti Landshöfdingen äläg~ ges att tillse och förbjuda Krono-betjeningen att i någon matto sig med Kyrkohemmans oell Lägenheters bortstådjande befatta Hvad som skulle bevisas, men sorn ganska säkert alltid kommer att förblifva obevisadt, är det, att Kyrkan sedan Danska tiden obehörigt tillegnat sig städselrätten.
Det äger sin riktighet, alt på sätt man nyss invändt och upgifvit, motion i samma syftning, som den nu af LagUtsk. behandlade, blifvit vid förra Riksdagen af Utsk. afstyrkt; och den sannolika orsaken dertill var, att ett vid Riksdagen derförut framställdt förslag i detta ämne blifvit af 3:ne RiksStänd förkastad». Men det är att märka, att emellan förslagen af år 1848 och 1853 företer sig den väsendtliga skillnad, att det första förslaget olyckligtvis erhållit en redaclion, som gaf anledn. till misstydning, hvilket deremot nu ej är förhållandet. Fördenskull och med åberopande af hvad Gr. Sparre på eli särdeles uplysande sätt sednast i ämnet andragit, fortfar jag alt tillstyrka bifall till Betänk. Hr Prytz, Lars Adolf: Hos alla som kallas att aflägga vittneseden, äro de religiösa och moraliska begreppen ej så fullt utvecklade, som de borde vara. Mängden tror sig kunna kapitulera med sitt samvete och tillåter sig en reservatio mentalis. En sådan kan lättare ega rum efter det gamla formuläret, än efter det nya, på säll föregående talare redan visat. Dessutom kan man tänka sig, att om ett vittne lyckas att, obemärkt af domaren, öfverhoppa något af de i eden upräknade jäfsförhållanderne, vittnet äfven tror sig vara befriad från det band, sorn det uteslutna ordet, ifall del uttalats, skulle hafva lagt å vittnets samvete. Genom införande af det nya formuläret, der det står: ”af hvad orsak det vara må” är ett sådant kapitulerande med samvetet förekommet. Af sådan anledn. anser jag, att R. o. Ad. bör godkänna det förslag till vittnesed, som LagUtsk. i förevar:de Betänk, afgifvit. Hr Gr. o. Landtnäs härefter försl till bifall, derefter till afslag och slutligen till återremiss i förevar:de Betänk, framställde propostr besvarades med blandade
Adelborg lämnat ritning, innehkller främst en intressant och sakrik redogörelse af den svenska kvinnans sociala och rattsliga ställning under medeltiden och nyare tiden till medlet af detta arhundrade. I andra afdelningen läninas en framställning af de lagar ocli förordningar rorande kvinnan, som utkommit sedan 1845, och livilka äro öfversk %dligt ordnade i kronologisk följd och beledsagade af korta historiker. Dessutom förekoinina meddelanden om två syenska krinnosaksföreningar: Gift kvinnas äganderätt och Fredrika-Bremer-Förbundet. Broschyren, som kommer att öfversattas till engelska och skickas till Chicagoutställningen, utgör ett viktigt bidrag till den svenska kvinnans historia. Medicine licentiatexamen har den 14 dennes i Lund aflagts af fröken Hedda Andersson från &amp; !almö. Fröken Andersson ar den andra kvinna i v %rt land som tagit en dylik examen; den förstavar var bekanta kvinliga läkare, fröken Karolina Widerström. Kvinllgt tandläkarestipty~dium. ~$edicinalst~r ' elsen har tilldelat fröken Agda Aronsoii ett stipendium å 350 kronor från fru Wilhelmim Hiertas stiptdi.ifod för obemedlade kvinnor, hvilka ägna sig å t tandläkareyrket. Undervisning i matlagning. Vid Kongl. seminarium och Normalskolan för flickor har från och med denna termin huslig ekononii införts såsom undervisningsämne. I undervisningen, som meddelas i Matlagningsskolan 22 Hainngatan, skänkt till Seminarium af fru A. Retzius, deltaga för närvarande två unga damer, soni i våras aflagt utgångsexainen f r h Seminarium, samt 17 unga ' flickor, som genomgått Normalskolans 7: e klass. Jämte den praktiska kursen i matlagning äro anordnade teoretiska kurser i kemi och halsov %rdslara. Östermalms högre läroanstalt för flickor har afven med denna hösttermin erhållit ett skolkök med tillhörande inatruni. Nämnda kök användes vid praktisk undervisning i liush %llslara. banmark. Kvinlig I e k f o ~. Vid den senaste examen i fysik vid Köbenhavns universitet fingo tv % kvinliga studenter, fröken Adler och fru Meyer, Iiogsta betygen.
April - likväl icke undgå att erkänna riktigheten af denna grundsats, och min reservation stödjer sig derföre hufvudsakligen på den inconseqvens, som, enligt min tanke, nu blifvit begången vid dess tillämpning, samt svårigheterna att tillämpa densamma vid alla förekommande fall; hvarföre Utsk. äfven, uti sitt förslag till ändringar i nu gällande Ridd.- Ordn., vid ganska många tillfällen nödgats taga sin tillflykt till det gamla stadgandet, ”att ordet föres af den R. o. Adis ''ledamot, som bland de närvar, har främsta sätet på Riddarhuset. ” Sådant är t. ex. förhållandet i ordforms frånvaro, såvida icke ledighet blifvit honom af Landtm, beviljad; sådant måste förhållandet blifva med orförandeskapet i Utskms afdelningar, såvida ej, enligt Utsk:s förmodan, ledamöterne af R. o. Ad. sig emellan öfverenskomma om en annan ordning; och slutligen qvarstår oförändrad 35 §:n Ridd.Ordn., som stadgar, att fullmäktige i R. St:s Bank och Riksg.contor, samt revisorer till de i Riksd.Ordn. anbefallda gransknings-förrättningar taga sina säten efter de ätters ordning på Riddarhuset, hvilka de tillhöra. Medgifvas bör, att mången visserligen kan vara en skicklig ledamot i Utsk., utan att derföre hafva de för en ordför. nödvändiga, ehuru till följe af sin natur ickejSsärdeles sällsynta, egenskaper, men derjemte, att ordform i allmänhet icke ovillkorligen behöfver äga, framför de öfriga ledamöterna, någon öfvervägande insigt eller erfarenhet i förekommande ämnen. Delta kan blott fordras under de omständigheter, att ordform, i händelse af paria vota, äger afgörande röst, emedan beslutet då ofta kan blifva beroende af hans personliga omdöme, hans oberoende och fasthet i karakteren; och sådant är, enligt 66, 67 och 68 §§ma Riksd.- Ordn., förhållandet endast i de fall, för hvilka motionären icke funnit någon förändring behöflig, enär lian, hvad nyss omförmäldes, icke föreslagit någon förändrad redaction af 35 (jin Ridd.Ordningen.