Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då någon person önskar inrätta Skola och deri sjelf lemna undervisning, bör anmälan derom göras hos Församlingens Skol-Styrelse, som icke eger förvägra Skolans inrättande, så framt den sökande är välfrejdad och eger den skicklighet, som för undervisnings meddelaude erfordras; börande en sådan Skola, hvad undervisning och ordning angår, stå under Skol-Slyrelsens inseende. 2:o Skolor, som på enskildes bekostnad redan äro inrättade, eller framdeles kunna inrättas, stå äfven under Skol-Slyrelsens uppsigt, dock må ej någon rubbning i de vilkor, som vid deras stil telse kunna vara föreskrifne, ega rum, så framt ej dessa äro af sådan natur och beskaffenhet, att de motverka eller förhindra undervisningens ändamålsenliga ordnande. §• 15- l:o Församlingarne må sjelfve ega. ali bestämma disciplinen inom Skolorna och alt upprätta förslag till stadgar derom; dock skall alltid ett sådant förslag Expeditions-Utskotlets Förslag till tind.
Kro - ( 222 ) nans spannemålsoell mjölförråd för vissa Garnisonsorters behof. X. B. 3g5. Xf. A. nr. E. 281. Statssamt Allmanna Besvärsoch EkonomiUtskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: N:o 12. i anledning af väckt fråga om npphäfvande af den, vid fördelningen af Utmarken på Öland, samma Utmark åsätta ränta. X. B. 395. XI, nr. A. 181. E. 28r. N:o i3. i fråga om inrättande af enskilde spannemålsförråd i Riket. X. B. 3g5. XI. A. nr. — N:o 14. i anledning af väckte motioner, dels om upphörande af KronoBrefhäringsskyldigheten, dels om ersättning för samma onus. X. B. 3g5. XI. 111. A. 190. E. 367. XIII. U. 179. A. 196. — N:o i5. i anledning af väckt fråga om allmänt bidrag, för att befrämja anläggning utaf Rior och Torkinrättningar för spannemål. XI. B. 33o. XII. A. 1117. — N:o 16. i fråga om Skogsplanteringar i Skåne. XI. B. 33o. XII. A. 168. — N:o 17. i anledning af väckt motion, att Rikets Ständer ville förnya deras underdåniga anhållan vid sista Riksdag att under den blida årstiden, samt alltid vid marcher till och ifrån vapenöfningar, tågande trupper måtte anbefallas att tälta eller bivouackera och sjelfva tillreda sin mat. XI. B. 33o. XII. A. 168. — N:o 18. i anledning af väckt motion, om vissa bestämmelser i afseende på Gevärstillverkningar för Kronans räkning. XI. B. 33o. XH. A. 168.
Slutligen får jag i afseende på profningssättet vid Myntverket meddela, att, under de tider jag bestridt Proberaregöroraålen, hvilket egt rum tidtals åren 1835 och 1836 och nästan oafbrutet sedan Augusti 1837, hafva den gamla methoden på torra vägen och den i Frankrike först begagnade så kallade methoden på våta vägen varit för större säkerhet använde gemensamt till controll på hvarandra, hvarjemte torde få anmärkas, att vid probering af finare silfver, hvaraf lefverancerne från Banken till Myntet hufvudsakligen bestått, nästan ingen anmärkningsvärd skillnad uppkommer, antingen den ena eller andra methoden begagnas, i anseende till den ringa blytillsats, som finsilfret i jemförelse med gröfre silfver erfordrar, och den kortare tid, som i följd deraf vid drifningen åtgår. Förhållandet är deremot annorlunda med tolflödigt Silfver, som vid capellering lider betydlig förlust. För öfrigt, då Myntproberaren alltid är ansvarig för de af honom verkställde prols (30) — 230 — rigtighet till resultatet, torde det icke böra honom förmenas, att till sanna förhållandets utrönande begagna de utvägar, som han efter sin öfvertygelse finner vara lämpligast, heldst den med hans prof missnöjde har utväg att deruti erhålla rättelse, om något fel möjligen vore begånget. Stockholm den 13 Febr. 1840. Scb. Tham. t. f. Myntproberare. Underdåniga Utlåtanden, i anledning af Rikets Ständers år 1839 församlade Revisorers Berättelse om verkställd granskning af Stats-Verkets samt andre af Allmänna Medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning. ev\/w wv Mi\rrj//i //y'/wyw\/ww/\/7w\/\/\/\/w\/w\/'/\/wYw\/\/\/\/\/\/'/w\/w\/wv\/\/) S£©£filj©Cill, 1840.
Till det förra slaget höra bland många andra de skönhetsmedel, som utbjudas under namn af jungfrumjölk (lait virginal), orientalisk iiljemjölk, eau dc Bayaderes och åtskilliga andra slags » mjölk » eller » skönhetsvatten », hvilka samtliga hufvudsakligen bestå af en mjölklik uppslamning af hartsartadt ämne (oftast ben / oeharts) i rosenvatten med eller utan tillsats af borax eller också helt enkelt af en parfymerad lösning af borax eller andra alkalier. Deras verkan är vanligen minst sagdt tvifvelaktig, men priset är ganska högt, trots det att ingredienserna ej kosta många ören. Samma är förhållandet med s. k. björkbalsam (cn parfymerad lösning af kolsyradt kali i välten utan ett spår af björksaft) och s. k. odalin (med fuchsin färgadt boraxvatten). Andra skönhetsmedel dela visserligen med de nyss nämnda egenskapen att vara oskäligt dyra i förhållande till ingrediensernas verkliga pris, men innehålla därjämte incr eller mindre giftiga ämnen, som kunna vara mer eller mindre skadliga för huden. Hit höra t. ex. s. k. fräknemjölk (lait antépheliquc), som innehåller blyoxid och kvicksilfversublimat i betydlig mängd, prinsessvatten (eau de princesses), som innehåller blyoxid och kvicksilfver (calomel), samt vidare de sminkpreparat, som äro blyhaltiga eller cinnoberhaltiga (rödt smink), äfvensom inånga andra. Om clen förra gruppen skönhetsmedel åtminstone i vanliga fall äro oskadliga, om ock oskäligt dyra, så äro däremot de sist nämnda ingalunda ofarliga och hafva nog mer än cn gång framkallat hudsjukdomar (cczcm). Man gör därför i alla händelser klokast uti att ej på god tro använda dessa hundratals skönhetsmedel, hvilkas beståndsdelar och verkliga egenskaper (oftast alls icke motsvarande de uppgifna) man ej känner. De bästa skönhetsmedlen äro cn förständig allmän hygien och god tvål och vatten. Behöfver huden utom detta af vissa orsaker fett, puder eller dylikt, så bör man hålla sig till af läkare föreskrifna eller indiffcrenta dylika, hvilkas beståndsdelar man känner.
Det mer och mer'stigande användandet af ångmachiner, äfven såsom auxiliär drifkraft å seglande fartyg, hafva Rikets Ständer ansett likaledes böra berättiga till det afseende vid fråga om uppmuntran af svenska sjöfarten, att möjliga tillfällen till svenska ångbåtsflöttans förstärkande, medelst inköp från andra länder, icke af tull-lagstiftningen motverkas; och då machinverkstäderne, likasom skeppsvarfven, hittills varit af utländska beställningar anlitade samt i tillverkningen gått så framåt, att ångmachiner, ehuru belagda med endast 10 procent införselstull, under det flera materialier för tillverkningen deraf varit förbudna, likväl utgjort föremål för nästan årlig utförsel, då deremot införsel af ångmachiner icke annat än tillfälligtvis och då endast till obetydligt värde egt , rum, hafva Rikets Ständer, som funnit 5 procents^ införselstull böra fastställas för Redskap och Machinerier samt Ångmachiner och Ångpannor, men en något högre tullsats å det genom sammansättningen af de flera häri ingående fabrikater fullfärdiga fartyget ansetts, åtminstone såsom en öfvergångs-åtgärd, vara behöflig, bestämt införselstullen å Ångfartyg till 10 procent af inköpssumman, bestyrkt på sätt här ofvan angående seglande fartyg är omförmäldt. Den af E. K. M:t i Nåder föreslagna särskilda föreskrift, att tillbehör till förtulladt fartyg icke skulle, så länge de förblefvo uti samma fartygs bruk, underkastas vidare tullbehandling, hafva Rikets Ständer icke ansett böra i Tulltaxan inflyta, enär denna föreskrift, svår att kontrollera, å ena sidan kunde gifva anledning till tvister och, å den andra, föranleda den orättvisa, att en gång förtullade varor, sedan fartyget, hvartill de hört, blifvit obrukbart, underkastades ny förtullning.
Bancooch LagUtskottens Betänkande N:o 3. 29 18:0 Att betrygga så väl Banken sora allmänheten emot betydligare förändringar af Vexel-cursen, i och genom lagligen förvarad rätt att obehindradt och fritt för afgift kunna utoch införa myntadt och omyntadt silfver. Detta utgör 19 §:s syftemål. 19:0 Att i laglig form försäkra allmänheten om ett fortfarande bestånd af Mvntbestämningslagens 3 §., så att sedlar för silfver kunna efter önskan erhållas, äfven efter det Silfver-utvexlingen tagit sin början. Detta utgör 20 §:s syftemål. 20:0 Att genom Lagbud utstaka formen och egenskapen af Bankens löpande sedlar och hvad till förändringars åstadkommande erfordras. Detta utgör 21, 22 och 23 §§:s syftemål. Den sistnämnde §:n är alternativt uppställd. C. 1 hvad Banken såsom Låne-anstalt rörer. 21:0 Att i laglig form befästa den Banken vid dess stiftelse tillerkända men sedermera under längre tider ej till begagnande medgifne rätt att för sin utlåningsrörelse upplåna penningar. Detta utgör 24 §:s syftemål. 22:0 Alt i laglig form betaga Banken rättighet att kunna på anfordran utställa förbindelser för dylik upplåning; såsom möjligen vådligt för dess bestånd. Att genom Lagbud bestämma generelt utlånings-rörelsens serskilda grenar, samt, på sätt Rikets Ständer nu fastställt, att dess utsträckning eller inskränkning skall vara beroende af Bankens egen ställning. Detta utgör 26 §:s syftemål. 24:0 Alt i laglig form förvara åt Bankens Gäldenärer den förmon, alt utöfver deras ingångna förbindelser kunna till Banken afbörda skuld, enär de finna sådant för sig lägligt. Detta utgör 27 §:s syftemål. 25:o Att genom Lagbud förvara åt Banken dess från år 1689 hafda prerogativ att beräkna ränta på ränta; så vidt nemligen räntevilkoren ej uppgå till hvad allmän Lag högst tillåter. Detta utgör 28 §:s syftemål. 3o Bancooch Lag-Utskottens Betänkande N'.o 3. 26:0
Ständer måtte till anläggande af en anfartsväg i Sunnerbo härad emellan sjön Bolmens östra strand och Wieslanda station vid Statens södra stambana för sin del bevilja ett anslag att utgå antingen på en gång, eller fördeladt i trenne poster, i öfverensstämmelse med den uppgjorda arbetsplanen, att lyftas i mån af behof, till ett belopp motsvarande f-delar af den beräknade anläggningskostnaden eller 2é8 Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 123. 151,360 R:dr Riksmynt, hvaremot häradsboerna förbinda sig att med den återstående tredjedelen 75,679 R:dr Riksmynt till arbetets utförande bidraga. Herr Majoren och Riddaren Remmers betänkande, plan och kostnadsförslag skola framdeles biläggas denna motion, om hvars remitterande till Stats-Utskottet ag vördsamt anhåller. Stockholm den 29 November 1862. L. G. H. Palmlund. iVo 133. Af Kontrakts-Prosten L. G. II. Palmlund : Orri statsanslag till en brobyggnad emellan Sirkön i sjön Asnen och fasta landet. Uti sydligare delen af sjön Åsnen inom Kronobergs län ligger en ö, benämnd Sirkön, som med afseende på dess storlek och till bundradetals personer upp-^ gående befolkning torde bland alla insjöar i Sverige vara i kommunikationsväg med fasta landet den sämst lottade. Oboerne hafva under de sednare åren varit betänkta på, att genom en stenbro öfver sundet, som är 1000 fot bredt och bar ett medel djup till fast botten af 22 fot, sätta sig i förbindelse med motliggande landet vid hemmanet Rörvik; och med otrolig möda samt mycken kostnad hafva de redan utfört en ganska betydlig grundläggning så väl af sten enbart, som äfven af försänkta kistor. Men intressenternas egna bemödanden och medel räcka ej till för det verkligen, åtminstone der i orten, storartade brobyggnadsföretaget, som, om det kunde bringas till slut, skulle bereda åt dessa öboer och hela trakten, jemte det närbelägna Blekinge, de största fördelar.
Lands-tings-medel debiterade och af vederbörande uppbördsman »indrifna samt i Landt-ränteriet insatte inom den tid och med det ansvar, sorn är »för Kronans uppbörd stadgadt.» — Röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer §:n att erhålla följande af Ridderslcapet och Adeln samt jBorgare-Ståndet godkända lydelse: »Konungens Befallningshafvande ombesörjer på Lands-tingets derom fram»ställda begäran, att de till uttaxering beslutade medel varda inom kommunerna i »länet under benämning Lands-tings-medel debiterade och af vederbörande uppbörds»män indrifna samt i Landt-ränteriet insatta inom den tid och med det ansvar, som »är för Kronans uppbörd stadgadt;» Stockholm den 24 Oktober 1860. Re - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-V t skottets Memorial N:o 203. Reservation: af Herr Grefve Snoilskij G., »Med anledning deraf att riksdagens slut blifvit bestämdt till Tisdagen den 30 Oktober har jag ansett votering i Förstärkt Allmänt Besvärsoch Ekonomi-Utskott icke kunna medhinnas och får derföre föreslå: Att Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:t ingå med en underdånig skrifvelse, deruti de, med anmälan, att de ej medhunnit i sin helhet behandla förslaget till Förordning om Landsting, hos Kongl. Maj:t anhålla derom, att nådig Proposition i ämnet matte till näst sammanträdande Ständer varda öfverlemnad. Häruti förenade sig Herr Törnebladh C. O., samt Herr Grefve Liljencrants G. F., den sistnämnde med det tillägg: att han ansåg den af Utskottet löreslagna votering ej böra anställas af Förstärkt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott.» Rik till 11. St. Allmänna Besvärsoch Ekon.-Utskottets Memorial N:o 204. 1 ,M 304. Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Oktober 1860, kl. 8 e. ra.
Yttrandet i anledning af Herr Du Rietz’, F. G., motion om anslag till underhållande af 2 ä 3 yngre Officerare i utländsk sjötjenst, äfvensom de följande Tionde och Elfte punkterna äro af samtlige Riksstånden godkände. Tolfte punkten, angående anslag till skrifmaterialier och expencer för Hufvud-titelns öfrige stater, har af Ridderskapet och Adeln blifvit återremitterad; men enär de öfrige trenne Riksstånden bifallit Utskottets utlåtande i denna punkt', kan, jemlikt 75 §. Riksdags-Ordningen, återremissen icke till någon vidare åtgärd föranleda. Trettonde, Fjortonde och Femtonde punkte me, yttrandet, i anledning af Herr E. D. Grapes motion, att Eggegrunds fyr måtte af allmänna medel underhållas, samt Första punkten af det, angående anslag för tillfällige behof, afgifne yttrande, hafva af samtlige Riksstånden blifvit bifallne. Andra punkten, angående ifrågasatt anslag för nybyggnad af krigsångfartyg och ångkraftens användande på Flottan tillhöriga fartyg, bar af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet blifvit återremitterad, på grund af förekomne yttranden, rörande angelägenheten deraf, att Sveriges sjöförsvar måtte, i likhet med andra länders mariner, förses med erforderliga ångfartyg, och att således det af Kongl. Maj:t äskade anslag måtte beviljas, eller åtminstone någon del deraf. Borgareoch Bonde-stånden hafva deremot bifallit utlåtandet i denna punkt, vid hvilket förhållande Utskottet ock anser sig böra detsamma vidblifva. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 73. 21 Tredje punkten är af samtlige Riksstånden bifallen.
Friherre Iverta, ^xol. Jag, som icke har den lyckan att ha en lika faktningsgafwa med mänga andra, anhäller allenast, att fä uplysning huruwida nu kan wara fräga om bifall blott till Titlarne eller pä hela Betänkandet. Herr Grefwen och Landtmarstalken swarade, akt det uran twifwet wore fräga om det hela. Herr Miriman. Sä gärna jag skulle önska att kunna bifalla Friherre Iräannersteims motion, när jag blott betragtar desi ändamäl, kan jag ej göra det emedan Regerings-formen tydeligen för, bjuder Kongl. Maj:r att flytta de medel som under en titel blifwit anflagne att anwändas under en annan. Af denna tanka war jag när samma fräga i Siats-Utskottet förewar och jag kan icke wara mig olik. Dessutom torde Ridderskapet och Adeln tilläta mig erhindra, akt innan korrt Stars-Utskortet inkom, mer med sitt Betänkande rörande sättet att godtgöra Finsta ArmLen desi lidna förluster; att den delen der «f som hit öfwerflyttad Artillerier till Sjös och Lands Den 22 Februgrii. »099 Lands redan äger för sig ett beslut akt hielpas genom andra beräknade möjliga besparingar och att inga andra tillgängar lära finnas till hjelp för den Finsta Armeen. Skulle äter den stunden aswagras dä desta ersättningar hunnit fullgöras innan nägra medel till den nya titeln hunnit inflyta, torde det blifwa gansta långt till. / Friherre Usnnerkeim. Dä af en wäich ledamot emot min motion ben inwändning blifwik gjord, att den stulle wara stridande emot Regerings-formens föreskrift, torde det wara bäst att derom rädfräga densamma. Friherre käannorkeim upläste derefter den 62 H. Regcrings-formen af innehåll att ÄiiksensStander ägde att till Konungens
Kom, Hedda, nu dansa vi en polska, som du skall minnas, så länge du lefver sade han och klämde hennes bara arm så hårdt, att det blef en hvit strimma på den bruna, rodnande huden. Hon såg plötsligt upp, höjde spotskt sin öfverläpp, kisade med ögonen försmädligt på honom, spände sedan blicken vidöppen och med ett uttryck af outsägligt förakt på hans hela gestalt, uppifrån ned och nedifrån upp, och sade med sin gäckande ton: Nog är den karl tokig, som vågar visa sig för Toimila-Hedda, sedan han burit sig åt som en våldsverkare och en tjuf! Du är drucken; annars hade du genast blifvit utkörd! Gå din väg, smed! gå sjelfvilligt, om du inte vill bli uthjelpt af manfolken här! Och visa dig inte mer för mina ögon! För kommer du hit en gång till, så lyfta vi dig i brunnen! Ella stirrade på henne, liksom förstode han intet. Han tog ett steg som för att fatta henne kring lifvet, med eller mot hennes vilja. Men den sköna stötte honom våldsamt tillbaka med en blick, som sprutade vrede och förakt. Denna stöt blef en signal för hennes beundrare att ingripa. Man rusade mot Ella, och det skulle hafva uppstått ett vildt slagsmål, om ej Hedda i rätta ögonblicket sprungit emellan. Hon höjde sina armar och skrek öfver tumultet: Ej, så stanna! Låten honom gå, gossar! Ingen må röra honom! Ut Salmen Ella! Och det är sista gången du är här. Helsa din Ukko och säg, att han icke behöfver frukta att få en föraktad sonhustru! Han kan nöja sig med att hafva en föraktad son... Gå! Ella raglade ett steg framåt. Det susade i hans öron. Han visste ej, huru han kom ut. Aftonluften bragte honom ingen svalka. Det sjöd, det bultade, det slog inom honom. Och ännu en stund hörde han, der han stod under tallarne på korsvägen, spelmannens sprittande knäpptoner på violinen och qvinnornas gälla skratt. Efter en stund blef det tystare, så åter stoj och buller. Dansen var säkert slut nu, och man skulle begifva sig hemåt. Han lyssnade!
Emot det af R. o. Ad. den 7 innev:de månad fattade beslut, rörande det sedan sista riksdag hvilande förslag till ny R. O., får jag härmed vördsamt anmäla min reservation, emedan jag tror att denna förändring kommer att medföra konungamaktens försvagande. Hr Rerg von Linde, Johan Henrik: Mot det den 7 dennes af R. o. Ad. fattade beslut får jag vördsamt anmäla min reservation. Hr af Klercker, Carl August: Emot Högh R. o. Ad:ns den 7 dennes i representationsfrågan fattade beslut får jag härmed äran nedlägga min reservation. Hr Hallenborg, Carl: Emot R. o. Ad:ns den 7 dennes fattade beslut får jag härmed nedlägga min vördsamma reservation. Frih. Bennet, Kjell Salomon: Emot det beslut, R. o. Ad. fattat i fråga om representationens ombildning, anmäler jag härmed en vördsam reservation. Hr Löfvenskiöld, Axel Salomon Ferdinand: Emot det af R. o. Ad. i Thorsdags fattade beslut, ang. representationens ombildning, får jag, som vid voteringen röstade nej, härmedelst till dagens prot. anmäla min reservation. Frih. Fleming, Nils Axel Otto: Emot R. o. Ad:ns sisth plenum den 7 dennes fattade beslut anhåller jag vördsamt att få till prot:t afgifva min reservation. Gr. Horn af Åminne, Christer: Jag får härmed vörd samt anmäla min reservation mot R. o. Ad:ns beslut den 7 dennes, i fråga om representationens ombildning. Hr von Hofsten, Carl Angust: Emot R. o. Adma den 7 dennes fattade beslut får jag äran anmäla min reservation. Hr Trafvenfelt, Lars Ludvig Carl: Emot det beslut, som R. o. Ad. sisth Thorsdag fattade, rörande antagandet af det sedan förra riksdagen hvilande grundlagsförslag, får jag härmed vördsamt afgifva min reservation. Gr. Hamilton, Wathier: På det innerligaste och fasta ste öfvertygad, att det nu af R. o. Ad. antagna Kongl, förslag till ny R.
Förvaltningen funnit sig böra i underdånighet hemställa, att antingen den i det första, men ej i det andra af meranämnde förslag upptagna påbyggnaden af Eggegrunds fyr måtte, dels på grund af de skäl, Lots-direktören anfört, och dels med afseende på den betydliga sjöfarten till och ifrån Gefle, få verkställas, eller ock, såsom jemväl första förslaget innehölle, en fyr anläggas å klippan Björn, sedan genom skeende undersökning sig visat, hvilketdera af dessa 2:ne alternativer vore det ändamålsenligaste; att vidkommande dernäst de föreslagna 2:ne fyrfartygen för Finngrunden, så kunde nyttan och behofvet af dera visserligen icke ifrågasättas, men då i betraktande toges ej miiidre de högst betydliga kostnaderna för desse, jemte dertill behöflige reserv-fartyg, än äfven följande omständigheter, nemligen: svårigheten alt vid nämnde grund så förtöja fartygen, att de kunde rida upp emot der gående svåra sjö; att de endast en kort tid af året kunde vara uteliggande, helst det näppeligen torde blifva möjligt att verkställa utläggningen förrän i Juni eller intagningen sednare än i Oktober månad, om fartygens fastfrysande ej skulle äfventvras, samt att de sålunda komme att saknas under just de tider eller höst och vår, då de synnerligast behöfdes å sina stationer, tvekade Förvaltningen att i underdånighet tillstyrka, att fyrfartyg måtte utläggas vid besagde grund, som dessutom numera blifvit försedda med större prickar. Vidare ansåge Förvaltningen den till uppförande föreslagna fyren å Wiksten möjligen kunna undvaras, men att deremot en sådan på Högklint vore så väl för sjöfarten i allmänhet, som med afseende på den projekterade postföringen emellan Westervik och Wisby af behofvet påkallad, äfvensom den i Lots-direktörens förra, men ej sednare förslag upptagna fyr-anläggningen vid Häradskär eller Sandsänkan vara särdeles nödvändig. Enligt Förvaltningens förslag skulle således till uppförande främst, förekomma: Fyren på Bjurö klubb 33,500: — Dito på Hernö dito 40,000:
Bref, hittills fått, fördelad i 2:ne arfvoden af 300 och 150R:dr, upbära den i K. Propos. införda TygOfficerslönen af 450 K:dr, som nu står der uptagen, utan att den hittills brukliga fördelningen i arfvoden är anmärkt. Då dessa Officerares göromål blifvit betydligt förökade i sednare tider, och de måste vistas i Wisby, så får jag föreslå, att denna lön förhöjes till 700 E:dr delad i 2:ne arfvoden af 400 R:dr och 300 E:dr, att som hittills utgå. En InformationsOfficer är föreslagen till den ringa förhöjningen af 7 5 E:dr. Då ArtilleriKomitén ansett, att denne Officer borde erhålla en förhöjning af 375 R:dr, så tror jag, att detta arfvode bör förhöjas till 450 R:dr för att undvika den olägenheten att se en så vigtig plats vacant, hvilket lätteligen kan inträffa, då ingen mot eget samtycke kan till dylik tjenst kommenderas. Tygförvaltaren har upbörd vid 3 särskilda ArtilleriFörråder, utan biträde af Tygskrifvare. Denne tjensteman, som ej har någon befordringsrätt, borde således skäligen erhålla en nödtorftig utkomst med familj, och föreslås derföre till 1000 R;dr årligt arfvode. En Pistolsmed och en Stockmakare äro i K. Propos. upförda till förhöjning från 135 till 210 R:dr jemte 3:ne T:r Spanmål in natura. Om dessa personers arfvoden, hvad skäligt är, ökas till 300 E.dr utan Spanmål in natura, så få de dock 50 B:dr mindre årligen än deras vederlikar vid andra gevärsreparationsverkstäder. Afven föreslås att höja legan för hästar till Artilleriets exercis, från 441 till 750. Detta grundar sig på det, att enl. årets markegång är ett hästdagsverke värderadt till 2 B:dr 38 öre.