Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Så stor är minnets, namnets och vanans magt. I sin egenskap af biskopssäte ökades för öfrigt det gamlas betydelse just af imperatorns frånvaro och hofvets aflägsenhet. Då Petros, stående framför kartan, ritade dessa linier, beledsagades hans hand utaf en tanke, som länge varit klar för hans medvetande: att icke Konstantinopel, icke Alexandria eller något annat af de österländska patriarkaten, utan att Rom vore bestämdt till utgångspunkten och herrskarsätet för det prestvälde, som nu, likt en ofantlig polyp, med dagligen mångfaldigade, allt längre vexande armar grep omkring jorden från scytiska stepperna till oceanen. Troddes det icke allmänt, att de begge store apostlarne, Petrus och Paulus, hade lidit martyrdöden i Rom? Hade icke Petrus grundat den kristna församlingen derstädes, och betraktades han ej som dess första biskop? Var ej Simon, som Kristus kallade Petrus, klippmannen, på hvilken han skulle bygga sin församling? Var det ej han, åt hvilken mästaren sade: „föd mina får!“ och åt hvilken ensam han gaf himmelrikets nycklar, för att visa, huru kyrkans och prestadömets enhet skulle utgå från en punkt – för att åskådliggöra kyrkans och biskopliga magtens enhet? Hade ej redan Cyprianus martyren kallat Rom Petri Katedral och till kristenheten framställt den ödesdigra fråga: „Hvem kan ännu mena att förblifva en lem i Kristi kyrka, om han lösrycker sig från Petri biskopsdöme, på hvilken kyrkan är byggd?“ Biskopen af Athen stannade nu, såsom hundra gånger förr under sina nattliga betraktelser, framför Ptolemäos’ karta och upprepade i tanken dessa frågor. Och han fortfor: – Redan Irenæus erkänner Roms företräde framför andra biskopsstolar. Den stolte Victor, den djerfve Stefanus hafva längesedan sökt göra det gällande. Och hvad mer är: det har ingått i föreställningssättet hos de ofantliga menniskomassor, som bebygga det stora vesterlandet. De blicka redan med helig vördnad till Roms biskop. Af folkets föreställningssätt beror den magt, hvarmed det beherrskas.
På det att Husets samtlige ledamö ter, af hvilka flere äga noggrannare kännedom i detta ämne än jag, må erhålla fullständig upplysning om det ämne, hvarom här är fråga, så får jag äran tillkännagifva, alt då Jemtlands fältjägare-reg:te förminskades frän 1040 till 800 man, så skedde sådant med den väsendtliga förändring, att då de 104.0 man ägde rättighet att icke kunna commenderas utom provinsen, så äro deremot de 800, somför närvar, utgöra Jemtlands Fältjägare-regtte och Hästjägare-sqvadron, förbundna att lemna provinsen, när fäderneslandets försvar sådant påkallar. Hr von Qvanten: Jag har begärt ordet, endast för 13 II. 88 D«n 3o September. att erinra derom, att Westergöthland, sorn är en vidsträckt provins med ömsom bördig och steril mark, visserligen ofta varit i behof af undsättning, som äfven bekommits; men att denna undsättning i den del af landet, som jag bebor, blifvit återbetald till sista sk i 11 i n gen, icke efler markegångspris, utan med det fulla penningebelopp, som Staten till undsättning förskjutit. Hr von Hohenhausen: Till svar å hvad Gr. vnn Platen sist anfört, får jag Uran nämna, att mig veterligen har Jemtlands Fälljägare-reg:le icke varit utom provinsen, sedan detsamma blifvit förminskadt. Hr Boy: Jag anhåller alt i anledning af Hr von Qvan tens sista yttrande få meddela den upplysning, att Westergöthland icke innehåller de största länen, ulan att de norra länen äro af vida större areal, hvilka dock efter samma grunder som Westergöthland betalt sina skulder lill statsverket. Hr von Qvanten: Då j ig talade om de största länen eller största provinserna, så afsåg jag icke arealen ulan folkmängden. För vidsträckta skogar om många hundrade tunlands vidd torde någon undsättningsspanmål icke erfordras. Ilr von Troil, Emil:
BIHANG TILL FE0T0K0LL VID LAGTIMA RIKSDAGEN I STOCKHOLM ÅREN 1856 OCH 185T. AWDBA §AMLIAGEA. jst» Afdelningen: Biteets Ständers Berisorers samt Justitieombudsmans Berättelser. ANDRA BANDET. Justitie-Ombudsmans Berättelser. JU I T MÄfIAl>KeS2 ASfc ZrjUA K!«I?t -i § S2 ; J .-OaJ .te : åa.ma v RIKETS STÄNDERS 3®saataå»®Mi2?iDiii2ÅSi§ Emb et sB för år 1854. P. A. Norstedt & Söner, Kongl. Boktryckare. INNEHÅLL. Redovisning för åtal: ^ 1) emot Konungens Rådgifvare, enligt R. H. S. Konstitutions-Utskotts förordnande i. 2) » en tillförordnad Domhafvande i Lysings och Göstrings Härader för ofullständiga domböcker... 23. 3) » Göta Artilleriregimentes Krigsrätt för origtig sammanläggning af straff — 4) » Borgmästaren i Mariäfred, för ofullständiga domböcker 24. 5) » Domhafvanden i Norrbo härad, för ett felaktigt gravationsbevis — b) » Rådstufvurätten i Skeninge, för ofullständiga domböcker 25. 7) » en tillförordnad Domhafvande i Långhundra härad, för försummad expedition 26. 8) » Kyrkoherden i Huddinge för felaktigt prestbetyg ' — 9) » Konungens Befallningshafvande i Gottlands län för olaga spärrning af ett hus vid Lenna (forts. från 1853 års Berättelse) 27. 10) » Domhafvanden i Bräkne Härad, för vägran att emottaga handlingar 29. 11) » Domhafvanden i Sollefteå Tingslag, för origtig sammanläggning af straff — 12) » Komministern Isak Lundberg, för fel emot Tryckfrihetsförordningen m. m. (forts, från 1852 års Berättelse) 30.
Detta förslag utgår från det närvar, såsom från ett gifvet rättstillstånd; det våldför ingens rättigheter; det lemnar Konungen vederlag för sina prerogativer; det öfverensstämmer med det yttrande, en Regeringens ledamot här afgifvit; oell jag vågar derföre hoppas, att det inom della lius skall vinna majoritetens bifall. Frih. Cederström, Jacob: Den öfverläggning, som under hela denna dag fortgått, har sina märkvärdiga egenheter. Man skulle kunna tro, alt de personer, som yttrat sig emot Utsk:s förslag, hafva en panisk fruktan för allt hvad som verkligen kan leda till en representationsförändring, ty eljest vet jag icke hvarföre man är så rädd att öfverlemna åt nästkommande Ständer att besluta om detta förslag, dertill de hafva laglig rättighet, sedan de mod iliea tioner deruti blifvit gjorda, som man kan finna lämpliga, på sätt Frih. Palmstjerna och Hr Lefrén förslagit. De personer deremot, som begärt, att R. o. Ad. såsom gemensam tanka skulle förklara Utsk:s förslag oantagligt och otjenligt, classificerar jag så, alt de vilja nedlägga sin röst i frågan, ty något afslag förr än vid nästa riksdag får, efter 56 § 2 mom. Reg.F., icke ske, och hvilka termer man dertill skulle vilja begagna kan vara likgilltigt. Jag har med särdeles tillfredsställelse erfarit, alt ett af våra Medstånd, nemi. BorgarcSt., med 2 rösters pluralitet beslulit en gemensam tanka till omarbetning af Utsk:s förslag, utan att våga emot grundlagen fästa sig vid något af de förslag, som innefattas i de reservationer, hvilka, på sätt jag förut haft tillfälle anmärka, grundlagsvidrigt åtföljt Utsk:s betänk. Hr von Hartmansdorff har jemväl i slutet af dess reservation erkänt, att grundlagen blifvit för nära trädd, då man genom dessa reservationer blifver i tillfälle att inom Stånden lill öfverläggning upptaga grundlagsfrågor, som blifvit af Const.Utsk. underkända.
IHä til den nya Länco-Oifconkens inrättande, Ut« om den -^-tdel som cnskillda personer enligt Hemliga Utskottets plan sa deltaga uti, uran alwen kunde enligt med den instrucrion för säkerheten af Langusns bestånd och med den Oeciir betra werk bör äga, göra utlanin gar pä säkra li^porkiecjuer och fasta egendomar a Stad och Land? Härigenom skulle en ökad Lanco-Sedelstock komma i rörelsen och, en följd deraf, Hgior pa RiksgäldsSedlarna falla, och LancjuenL sa ival som Kanco-Visconrens arliga winst omplo^erag fti Riksgälds - SedelnS reolilsranäe, utan, eller med det af Hemliga Utskottet xroisQeraäa afdrag af t6^ f>rvLent. Härmed gick ^rslilationsn något längsammare allt som conjuuÄuren blefrve mer eller mindre sörmonlig under den tioen, men efter min fulla öfwercygelse more denna plan säker, Landus» behöll alltid sin af 4 ^Mil lioner silfwer päökka IHä som gjorde Lancken respsQib!o och nyttig til Rikets 06) Fäderneslandets tjenst med desi arliga större Behållning för narwarande och inkommande tider. Och som denna KealilarionL-plan ej kunde sä hastigt werkställas, som den af H milga Urskottet projeAsrsäs plan, och penninge Löntagaren der» wid more den mest lidande, sa förestår jag, om Ridderskaper och Adeln med en underdänig Tacksägelse-Märets til Kongl. Majit för den lacristce af 12 T:r Guld, som til Stacö-Werkets behof aro anflagna, underdånigast tilstyrkte, ak desia 12 Trr Guld nyttjgdeö til Lönsörbattringar.
Den 11 Oelober. föryttrade egendomen, och derefter sökte Cefionägde Borgenären sin panträtt emot köparen i behäll, hwaraf äter skulle följa, att Jntck.ungs, sökanden ägde mera fördel af ett dubbelt Gal. denärenS smek än af ett enkelt, sem ätminstone icke beröfwade de andra Borgenärerne hwnd as fastighetens wärde öfrigt wara kunde. Harwid bafwa Riksens Ständer nogsamt insett nägon anledning wara att befara, att Gäldenär"' dä de befinna sig i obeständ möjligen kunna gifiva wink ät wista Borgenärer, att genom Jntek. ning betäcka sina fordringar. Men dä förlusten af Intekmngs. förmon ä/wen kan träffa dem, hwilka med Gäldenären icke colluderat och nämde befarande destutom icke kan gälla i de Concourster som efter dödsfall genom urarfwagörelse uppkomma, hafwa Riksens Ständer, dä tillika är ostridigt, att Gäldenär genom en tidigare eller senare ansökning om Cefion icke bör kunna Borgenärs rätt förwerka, i detta föreflagne stadgande ej trott sig kunna ingä. Till det Fjerde stadgandet, hwilket Riksens Ständer bifallit sä lydande: "Att dä ä fast Egendom Jntekning blifwit sökt, men Domaren ej öfwer den skedde Intekningens beständ sig utlätit, det dä statt Concours. Domaren tillhöra att frägan om JntekningenS beständ upptaga och pröfwa," hafwa Riksens Ständer beflutit att foga följande tillägg: "Att Gäldenären stom i alla fall bör an. staffa Grawations.bewis frän Intekmngs. Do. maren, hwars stplldighet det alltid warit och är, Den ii Octo ber. 87 är, att flika bewis, när sädant ästas, emot lö. sen meddela, äfwen mä äl gga hos honom anmäla, att Cefion blifwit sökt, samt bewis derom för Jnteknings-Domaren förete.
Är ni i ordning snart, vi RIKSHERALDIKERN. HOFMARSKALKEN. Har hofmarskalken sett den nye kalifen? bara stamtaflan som skiljer honom från oss. Ja, stamtaflan! Ja, han ser ut som alla andra; och det är ju RIKSHERALDIKERN. Det är en faslig bredd, ni har fått på den! HOFMARSKALKEN (betraktar stamtaflan ånyo). RIKSHERALDIKERN. ligt ut på papperet och ger racen ett sken af styrka, som alltid smickrar! HOFMARSKALKEN (skrattar). Jag har måst lägga ut en sidolinie; det ser fyl Hvad skall kalifen Omar säga om det? DE FÖRRE. HOFPREDIKANTEN. Allah, ekbar barni! Hur står det till? HOFPREDIKANTEN. Allah Eloim! Jag tackar, förträffligt. HOFMARSKALKEN. Är afsägelseakten utskrifven i två exemplar? I två exemplar! Vill ni vara god och kollaHOFPREDIKANTEN. HOFMARSKALKEN. HOFPREDIKANTEN. tionera, så behöfver han bara skrifva under! Om vi hinna, så är det nog bättre! HOFMARSKALKEN (tar två papper från borlemnar det ena åt hofpredet framför tronen och dikanten). ligt vår, den romersk-katolska religionen, och anoch de heliga skrifterna finnes determinerad". Datum etc. Omar. Rätt? Rätt! "Vi, Omar den 27:de, afsvärja härmed högtid taga den muhamedanska läran sådan den i Alkoran HOFPREDIKANTEN. med stamtaflan.) VEZIREN. RIKSHISTORIEGRAFEN (står tyst och upptecknar i en bok hvad han hör). VEZIREN. DE FÖRRE. PER. (Riksheraldikern springer upp från golfvet vår och rikets heraldiker upprättat öfver dess höga ätteträd. PER. Behagar ers nåde granska denna stamtafla, som
Genom en sådan indirect censur, som äfven här stadgas utaf det ifrågavarande 8 Mom. 4 §. TryckfrihetsLagen, äro således också vi blottställde ej allenast för vådao, attingen allmän opinion utbildas, såsom det till exempel var händelsen under f. d. Konungens Regering, utan tor den ännu större, att Allmänhetens omdöme, så väl om saker som om personer, förvillas utaf de af de magtägandes inflytande dicterade bladén, och att på detta sätt ert aldeles falsk opinion frambringas. Det äf för detSDa vådas skull, hvars skadliga följder kunna vara oberäkneliga, som jag framförallt trott mig böra motivera min öfvertygelse om nyttan och nödvändigheten af Utskottets förslag, och jag lemnar at efterkommande att afgöra, om de samtida phenomenen inom Svenska Tidningsverlden, ej berättigat mig tilj den framställning jag gjort. I öfrigt får jag förena mig med Herr Cederskjöld, i hvad han anfört, emot det af Friherre Åkerhjelm framstäldte alternativ Jag är af samma tanka som han, att ConstitutionsUtskottets förslag bör hvila till nästa Riksdag utan några ändringar eller modificationer, hvilka GrundLagen ej medgifver. Jag skulle tro, att alla de Herrar, som önskat några förändrio* gar, , Deri 21 Maji f m« 325 gar, hafva vägen för sig öppen,att genom CongtitutionsUtskottet hareda en opinion för antagande eiler förkastande af de åsigter, hvilka af dem här blifvit framställde. Friherre Björn/tjerna, Magnus; Då jag nn går att yttra min tanka öfver ConstitutionsUtskottets Förslag om upphäfvande af 8 Morn» i 4 §.
Om Electorsval göres af Höglofi Stån et duecte. och halten sä mångå petsoner, vid Riksdagens början, väljas till Suppleanter, samt efter Utskottens formerande ett nytt val fö' artas till ersittande af de Electorer och Suppleant r som blifvit UtskortsLe* damöter, torde änd makt med mmdsta tidspillan kunna vinnas. Men hmuvida en så beskaffad förändring må kunna veikställas vid nästa Riksdag, torde behoiva att näimare eitersinnas.- Herr Lngerhiim Olof Johon : Under fullkomligt gillande af de grunder Herr Mw.ck of Rosensköld och Herr Movnnhjrta framställt, i afseende pi Bankmännens afskaffande , \ägar jag, f.ir mm del, vördsammast understöda Herr Roten skölds Motion. J g utber mig tillika att, i anledn af hvad Gre fve. Lil jencrantz och Friherre Jacob Cmer t’öm nyss behagat yttra, fa framställa ett förslag, hvaiigenom Ridderskapet och Adeln, äfven med antagande af Herr Rnrenskolds motion, skulle kunna undgå att, vid inträffad brist på Electorer, oftare under «n Riksdag välja dem. Om Ridderskapet oell Adeln vid böljan af hvarje Riksdag valde 25 El ctorer och 12 E1* ctorers Suppleanter; och om, sedan Elec:ofetne utsett led moter i Utskott, och detvid intratfat att en eller ff.re Electorer eller Suppleanter äfven biifvir till Utskot'sle<; möter förordnade, de återstående Sup^ieanterne genast till Den 7 Augusti. 227 Electorer uppfördes, och Ridderskapet och Ådeln ännu en gång straxt derefter genom sam* fäldt val utsåg de sålunda felande Suppleanter, eller, örn så behöfdes, äfven felande Electorer, båda till fulltaligt antal, så skulle, genom detta vid Riksdagens början Blott 2:ne gånger anställda Electorsval, all farhåga för brist på Electorer under samma Riksdag, efter min öfvertyg geise, troligen vara försvunnen.
De, under sednast förflutna 3me riksdagar, nedannämnde, af större eldsvådor hemsökta, städer, för verkställande af nya tomtregleringar, beviljade och 28 Stats-Utskottets Memorial M 200- under åren 1854, 1855 och 1857 från Riksgälds-kontoret utbekomna låneunderstöd, nemligen: åt staden Lidköping ett lån å Tjugutusen R:dr, » staden Örebro ett lån å Tretiosjutusen femhundra R:dr, » staden Jönköping ett lån å Femtontusen R:dr och » staden Eksjö ett lån å Tretiotusen R:dr, skola återbetalas genom er läggande till Riksgälds-kontoret af Sex procent årligen utaf hvarje låns ursprungliga belopp, dervid ränta efter Fyra för hundra å det oguldna kapitalet först beräknas och afgår samt öfverskottet utgör kapital-afbetalning; börande, imilldess länet är till fullo godtgjordt, den föreskrifna ränteoch kapital-inbetalningen verkställas af stadens Drätsel-förvaltning vid hvarje års slut; dock må, derest denna inbetalnings belopp före den 16 Januari nästpåföljande år till Riksgälds-kontoret inkommer, samma betalning anses vara inom behörig tid fullgjord; hvadan, i sådant fall, den sedan nyssnämnde månads början å kapital-aIbetalnings-beloppet ytterligare upplupna ränta eftergifves. § 53. Återstoden af den staden Malmö till kasernoch stallbyggnader för dervarande garnison, vid 1812 års riksdag, beviljade lånesumma skall, jemlikt Rikets åren 1847 och 1848 församlade Ständers beslut och nyssnämnde stads skuldförbindelse af den 16 Maj 1835, till Riksgälds-kontoret inbetalas med Två procent årligen å det i samma förbindelse förskrifna kapitals belopp, Tretiotvåtusen R:dr; hvarjemte Fyra procent årlig ränta för det återstående låne-kapitalet bör erläggas. § 54.
Hrr:ne torde påminna sig, alt det varit fråga om en sådan slags skaltejemnkning genom obligationer, sora efter en viss liderymd skulle betalas, och hvilka skulle löpa med en högre ränta, af hvilken återigen kapitalet skulle återgäldas. Om man nu rätt inser huru dermed sig förhåller, så skall mati finna, alt detta i sig sjelf icke är annat än all komma till det mål som jag har åsyftat. Den liknelse, som Hr Printzensköld log lill skäl af en grannes inkräktning pä den andras ägor, är alldeles icke lämplig. Den hallar, såsom liknelser i allmänhet pläga göra ; men då Hr Printzensköld syftar på alt iaea alltsammans, sä får jag tacka Gud att jag icke har Hr Printzensköld lill granne. Här är endast fråga om ali sä småningom, kanske under loppet af århundraden kunna återgifva af den privilegierade jorden, hvad den i fordna dagar inkräktat, ulan ali nuvar. innehafvare deraf hafva någon känning. Om det sker pä delta sätt, sä tror jag alt ingen kan derpå lida, utan anser detta sätt alt förfara vara både rättvist och ganska godt. Hr Printzensköld: Om öfverflyltningen af de onera, som för närvar, häfta vid den s. k. skattejorden och äfven vid åtskil - Den 10 Maj. 485 liga frälsehemman, tillvägabragles på del säll, sorn Frih. Raab i början af sitt sednast afgifna anförande förutsatt, så skulle man komma till öfverflyttningen på ett ärligt sätt, emedan då den som hade rättigheten sålde densamma emot verklig valuta; men jag hemställer lill Frih:n, hvad valuta den privilegierade jorden erhåller, om man, på det sätt Ulsk. föreslagit, å densamma öfverflytta!’ en del af skaltejordens bördor. Milt syftemål är, att rättvisa må vederfaras alla. Frih. Raab tyckes återigen åsyfta motsatsen, samt anse den ena kunna saklöst tillegna sig fördelen pä den andras bekostnad; och när man äger sådana tänkesätt och rättsbegrepp, så torde nog det der inkräktningsbegäret, som jag exempelvis förutsatt, också kunna vakna.
För Andra Lif-gardet eger i allo samma förhållande rum, som för Svea Lif-garde i afseende ej mindre å den nuvarande aflöningen, än äfven de anslags-belopp, Kongl. Majit äskat, såsom af den Departeinents-chefens betänkande åtföljande tabell (litt. H.) närmare inhemtas; och får derföre Utskottet, med åberopande af hvad det i föregående punkt erinrat och hemställt, tillstyrka, att anslags-summan för ifrågavarande Gardes-regemente likaledes må förhöjas med ett belopp af 23,442 Ridr att utgå i enlighet med hvad föreslaget är i den hos Utskottet upprättade tabell (Nio 11). Varande härigenom äfven besvarad den af Herr Edenhjelm, i likhet med bans bär ofvan omförmälla yrkanden, gjorda framställning angående aflöningen för Sekund-chefen vid Andra Lif-gardet. 22:o. För (Vermlands Eiilt-jcigare-regemente har Kongl. Majit äskat dels, till förhöjning af aflöningen för befälet m. fl., en summa af 27,369 Ridr dels, i och för upprätthållandet af Regementets fulltalighet och tjenstbarhet, följande till förbättring af manskapets lönevilkor afsedda anslag: tillökning i värfnings-penningar 1,125: — dito i manskapets inqvarterings-penningar 750: — till marchpenningar för manskapet 900: — till Slats-Ulskottets Utlåtande N:o 71. 41 I lill manskapets underhåll under mötena .. 4,200: — och åt 96 skarpskyttar, å 4 R:dr 3i>4: — utgörande sammanlagdt med aflönings-förhöjningen för befälet 34,728 R:dr. Med hänvisande lill den i Deparlemenls-chefens betänkande lemnade utredning i ämnet (sid. 20—23) och deruti åberopade bilaga litt.
Genom de nya grunderna för beskattningen, sådana de af Kongl. Majit blifvit godkända, jemte öfriga föreslagna bestämmelser böia omförmälda brister afbjelpas och afgiften komma i ett mera rigtigt förhållande till verkliga beloppet af tillverkningen; och, under förutsättning af Rikets Ständers bifall till de föreslagna förändrade grunderna för nämnde beskattning, synes, jemlikt den utredning, som innefattas uti bifogade protokoll öfver finans-ärenden för den 9lde denna månad, brän vinsafgiften kunna beräknas till åtminstone 1,250,000: eller till 580,000 R:dr utöfver hvad nu gällande riks-stat upptager. 31:o Restantierj, som inflyta, beräknades vid sednaste statsreglering till 155,000 Riksdaler. Enligt räkenskaperna bar sådan inkomst utsijort: för år 1841 . Medium af berörde fem års inkomster är 181,507 R:dr;dock torde, ulan afseende på den tillfälligtvis större inkomsten för år 1844, kunna förblifva vid förra beräkningen 155,000: Säger Ridr 6,508,000. Summa ordinarie och extra-ordinarie inkomster R:dr 10,990,996:32.— Kongl. Maj.ts Näcl. Prop. till Ii. St. 1847. — Sålunda, och då uti sed nas te statsreglering påräknades: Ordinarie inkomster Extra-ordinarie d:o 5,456,000: Restantier 155,000: 10 059 430'- — uppkommer genom den beräkning Kongl. Maj:t nu antagit, en ökad tillgång af R:dr 931,566:32.— hvilken med 42,793 R:dr 32 sk. 4 r:st. öfverstiger de af Kongl. Maj:t föreslagna förhöjningar i utgiftstillarnes anslag för ständiga behof.
H ~ L I V ~ O R I I I) U~IIDII, kr (m pri I ~ S C I I S ki~ilett, .. en beriittelse frBn Fransk-Tyska kriget 18 ' 70- ' 71 af C. l ' alrsri. Ofversattning af H. Xordenadler. Pris 4 kr. - Beriittelsens unge hjelte 51: gmska sympatislrt teclrnad ' och 1-isar sig i allmiinhet viird den n~alrnlijst goda tur, som alclrig ofvergifver honom. Man foljer honom f r h ~ ' hens hem, forst till lradettskolan i. Berlin och sedan ut i krjget, der ha11 Ifis tillfhlle att bevittna flera af de m5rkligaste tilldrn.gelsen~n. Boken ar allt igenom priiglad af den militira nnde, so111 kr egenclomlig for tyska forhiil1a11dea. Den ' iir ledigt skrifven ocll gifver en liflig och trogea ~ passar for gossar om 14-1-16 Br. %om antiseracl skildring ur Skottlancls l~istoria, af G m c e dguil~w. Forkortad ofvers&amp;ttn. Pris 4 kr. Robert Bruce nr ju en sH d h ~ n erk&amp;ndt t rolig ocll bra bok, ' r~tt ej rnycket behijfver siigas till dess vidare beriiin. Den behandlar, s o ~ n vi veta, den strid for frihet och oberoende, som skott: ~~na i borjan af 1300-tdet fijrde mot engelsiniinnen. Ber8ttelsei~ begynner ined att Robert Bruce 1306 liter ntropa sig rill koinmg af Slcottlaad.