Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På sätt af Statsråds-protokollet öfver Eckiosiastik-ärenden den 13 Oktober sistlidet år inhemtas, hade Consistorium Aeademicum Majus i Upsala hos Kongl. Majit gjort hemställan om ett anslag af 750 Ridr til! pension för Lektorn vid högre elementarläroverket i Upsala, extra ordinarie Professoren Anders Uppströms enka, Maria Charlotta af Uhr, och deras sex oförsörjda barn, under anförande, bland annat, att Professoren Uppström, som egnat sina bästa krafter och sin mesta tid åt nämnda läroverk, varit vid universitetet anställd sedan 1850 såsom Docens och från 1859 såsom extra ordinarie Professor med årligt arfvode för denna sednare befattning af 1,500 Ridr, samt att han under denna tid genom bearbetning och lifgifvande från trycket af alla de qvarlefvor, hvilka finnas af det msesogötiska språket, förvärfvat sig både inom och utom fäderneslandet ett vetenskapligt anseende, som hedrade icke mindre honom än det universitet han tillhört. Då han vid sitt frånfälle lemnat, sin familj nästan utan alla egna tillgångar och utan annat understöd än 300 R:dr från universitetets pensionskassa och vid pass State-Utskottets Utlåtande N:o 74. 39 40 å 50 R:dr gratial från erkestiftets pensionsmedel, voro det, enligt Konsistorii underdåniga mening, billigt att Staten äfven för sin del lemnade något understöd åt de qvarlefvaude efter en vetenskapsman, som under troget uppfyllande af sina tjenstepligter användt sina lediga stunder till arbeten, hvilka gagnat vetenskapen och befordrat fäderneslandets anseende. Och hade kanslern för Upsala universitet ansett sig böra förorda denna underdåniga hemställan till Kongl. Maj:ts nådiga behjertande så mycket hellre som behållningen i Professoren Uppströms sterbhus utgjorde, enligt bouppteckning, endast 692 R:dr.
Men något, hvaruppå jag fäster den största vigt, är, att denna utvexling börjar så fort som möjligt och medan R. St. ännu äro samlade. Den nuvar. handelsställningen kunde visserligen hafva varit fördelaktigare, än den är, i händelse den financiella krisen i NordAmerica icke inträffat, såsom följd af styrelsens i detta land, som det vill synas, högst okloka envishet, hvilken derstädes vållat penningebrist och hög ränta samt således fördröjt åtskilliga, äfven på Sverige tillämnade handelsföretag. Men denna kris måste hafva en snar öfvergång och är troligen öfverstånden i närvar, stund, hvarefter vi åter kunna vänta oss den vanliga vexeltillgången af och genom Sveriges betydliga jernskeppning till denna verldsdel. Deremot har Rysslands och Finlands behof af spannmål, samt Frankrikes och Englands af trävaror, suppleerat en bristande efterfrågan af jern, och det förra, snart sagdt, rensopat Finland från Svenska btcosedlar. Vår handels utländska skulder äro, efter alla sannolika beräkningar, på de sednare åren minskade, en följd bland annat af en minskad credit, i sin ordning åter en följd af vårt nödmynt och våra odugliga financiella lagar. Våra magasiner äro fyllda af colonialvaror sedan ett föregående år, och några betydliga reqvisitioner å sådana varor torde föga i år löna sig. Det för allmänheten bekanta förslaget af Engelska S:t Georgs-compagniet att utvidga transitofarten på Götha canal lofvar oss betydliga fördelar och inlockande af utländska capitaler. Många enskilda och, enligt hvad jag tror mig med visshet veta, en af hypotheksföreningarna har redan anbud om utländska fonder, i samma stund realisationen sker, m. m. Detta ådagalägger för mig ovedersägligen, att tiden är inne att ju förr, desto hellre verkställa myntbestämningslagen af d. 1 Mars i83o. Ett uppskof t. o. ra. blott till hösten skulle, efter min tanka, hafva ganska menliga följder.
» T ä n k o m nå- gon skulle få veta, att det är d u s o m. » » Inte när det gäller en dylik fråga s o m denna. Ingenting är enklare. Jag har emellertid tänkt på de ord tant i går kväll sade till mig o c h. Hvad Gösta v o n Herbert angår s å, » oaktadt all själfbehärskning, k u n d e j a g vid uttalandet af hans n a m n knappast tillbakahålla mina tårar, » o m han anser det fördelaktigast för sig att dra sig tillbaka, så skall j a g inte s ö k a hålla h o n o m kvar. för att på ett verksamt sätt lätta d e m, lägger jag egentligen inte två strån i kors o c h därför. Jag kastade bort o c h satte mig bredvid h e n n e. Uppriktigt sagdt, j a g skulle gärna vilja ha en passande plats. » Tants runda ö g o n blefvo ännu rundare. Jag har verkligen svårt att förlåta Gabriel, s o m inte bättre sörjde för din framtid. m e n att låta dig i åratal tro dig vara en rik arftagerska ... » Redigeras af Sophie Linge. mottagas med tacksamhet. Logogryf. För att på gissningarnes fält Ge uppslag — det tillhör min vana —: På prof jag ofta män ' skor ställt, Kan ofta deras iifslängd ana. Fast skoningslöst det svns ibland, Jag mönstergildt dock allt behandlar. Hvart skröpligt lif jag tar om hand, Jag till ett bättre snart förvandlar. Jag gifver akt på hvarje fall, Tar aldrig in dock, när det kniper, » Allt klippt och skuret vara skall » Är en af mina grundprinciper. Men för att få ' t att gå ihop, Jag måste lägga ut helt ringa. Min » skörd » nog komma kan i rop, Men lagrar skär jag likväl inga. Och Då Att Och därför, när jag gjort min plikt, kan det min förundran vålla, andra vill ta ' vid så kvickt, släpa allt hvad tygen hålla. Att nu ni gissat hvem jag är, Därpå jag hvad som helst kan våga, Men hvad jag i mitt sköte bär, Det blifver här en annan fråga. Ett erkändt svagt och böjligt ting.
Om livad i afseende å korlén vidare är att iakttaga, innan de till egaren utlemnas, är särskildt stadgadt. Kreatur, alla slag Krita, hvit, och kritsten, omalen malen röd och svart pastellkrita , . Krokar, till fiske . Krukmakare-arbeten, ej specificerade: oglaserade och omål|ade glaserade eller målade, äfvensom terra cotta och terraiith burkar och krus, på hvilka varor inkomma och som icke, enligt särskildt stadgande i taxan, inbegripas uti vigten för tullberäkningen Krut Kummin Qvantitet för Tullberäkningen. Införsels tull. Riksmynt. R:dr. | öre. Koppartråd; se Tråd. Korf; hänfores under Metvurst. Kransögon; hänföras under Apotheksyaror. Krats; se Tester. Kristallarbeten; hänföras under Glas, andra slag. Kromsyradt Kali; hänfores under Färger, ej specificerade. Kubeber; hänfores under Apotheksvaror. Kulör eller s. k. Vintinktur: blandad med vatten ; hänfores under Sirap, blandad med sprit; hänfores under Likör. Förslag till Tulltaxa. 315 Qvantitet Införselsför Tullberäktull. mngen. Riksmynt, R:dr öre. Kappar, alla slag 1 skålp. 1 15 Kött, alla slag Fritt. Lack 1 skålp. 40 Lackerade arbeten, ej specificerade 1 skålp. 1 — Lacmus 1 skålp. 4 Lagerblad och Lagerbär 1 skålp. 3 Lakrits 1 skålp. — 8 Lakritsrot eller Glycyrrhiza 1 skålp. 3 Lampor och Lyktor förtullas såsom det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå. Anm. Medföljande glaskupor förtullas Särskildt efter hvad för Glas, andra slag, är bestämdt. Leksaker eller Nömberg er kram: af träd eller sammansatta ämnen, med eller utan betsning, målning eller lackering . 1 skålp. 1 50 andra slag förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå. Lera Fr Likör 1 kanna.
R:dr äro service-medel, beräknats efter do grunder, som af en uti staden nedsatt Comité för inqvarteringsärcnden blifvit bestämde; att den obetydliga inqvarterings-uppbörden blifvit anvissd afräkningsvis för servicens utgörande; och att för det der förlagde Artilleries hästar crforderlige stall, inventarier deri och redskap tillhandahållas för Statens räkning utan något bidrag af staden; att i Malmö inqvarterings-tolagen användts till stadens behof och hamnens underhåll, enligt ett åberopadt Kongl. Bref af den a3 Februari» ia Stotssamt Allm, Bes v, och Oecon. Utsli. Betänkande N:o 46, i8oa, deremot inqvarterings-utgifterne, som utgå i följd af muntlige aftal och uli livilkas i sammandraget uppförde summa inbegripas aflöning åt betjening för inqvarlerings-göromål, reparationskostnad å stall-byggnader samt diverse andra utgifter, blifvit på inqvarterings-gifvarne fördelade; varande skilnad icke utförd emellan hvad som räknas till hyra och service. Utom å f. d. Citadellet, hvarest den för correctionisters bevakning commenderade trupp är förlagd, med åtnjutande för Öfveroch Under-befäl af service från staden, finnes icke något till inqvartering användbart Kronans hus, utan endast utrymme för strandports-vakten, rådhus samt sjukhus, hvaremot staden bekostat en stallbyggnad för en uppgifven summa af 44>°00 R:dr, men hvilken, efter hvad Magistraten tillkännagifvit, kan åt Staten upplåtas för 35,ooo R:dr, som år 1827 blifvit hegardt; att, enligt Magistratens i Landskrona tillkännagifvande, staden skall genom sine privilegier vara befriad från inqvarterings-besväret; men utgör dock service dels in natura dels med penningar, utan att annan uppgift derom är leni nåd, än att den utgått lill det i sammandraget uppförde belopp; och eger Kronan u stället, serdeles efter Kongl.
Banken tillgodokomma utan ringaste kostnad för Banken, enligt hvad Banco-Fullmägtige nu gå att för Höglofl. Utskottet framlägga och närmare utveckla. i835 den a5 Juni, då coursen nedsjunkit till i2y-| sk. på Hamburg, har till Banco-Fullmägtige, från ett Handelshus här i Staden, inkommit en skrift, deruti, med tillkännagifvande att bemälda Handelshus, som med Bruksegares Hypotheks-Cassa contraherat om ett större Lån i Hamburger Banco, blefve i tillfälle under åren i835 och i836 afgifva vexlar till ett större belopp, samt erinran att coursens ytterligare fall vore att befara, då, under Juli månad förstnämnde år, Hypotheks-Cassans obligationer komrno att till salu utbjudas, samma Handelshus sig förfrågat, hurnvida ej, till förekommande af det menliga inflytande coursens ytterligare fall komme att på exporten utöfva, Banco-Fullmägtige voro benägne, att bidraga till införskaffande från utrikes ort af Silfver och Guld, i hvilken händelse Handelshuset ville sig betinga i3o skill. 8 r:st. för hvarje R:dr Specie, samt 5 R:dr 3^ skill. 8 r:st., allt Banco, för hvarje fullvigtig Svensk eller Holländsk Ducat, som bevisligen från utrikes ort inkom och af Handelshuset till Banken levererades. Med afseende å deLta anbuds obestämda beskaffenhet, och sedan Berättelse af Banco-Fullinägtige. 20 Ilufvucltnannen för nämnde Handelshus, inför Banco-Fullmägtige, uppå tillfrågan, förmält sig icke kunna på förhand med säkerhet uppgifva tiden för levererandet af någon bestämd summa, förklarade Banco-Fullmäetige . O O den 2 Juli samma år, att berörde anbud, i det skick detsamma då blifvit gjordt, icke kunde antagas.
Ett serskildt anslag å Stat för den återstående delen af Kyrkans iståndsättande har Utskottet likväl trott sig icke böra tillstyrka, hälst Utskottet anser lämpligare, att, så framt Kongl. Maj:t i Nåder ej skulle finna utväg att så^om förut, af serskildte tillgångar låta anordna den vidare åtgående kostnaden, behofvet må fyllas af den Summa, som för Publike Byggnadernes i Stockholm underhållande finnes å Riks-Staten uppförd, och hvarå den förhöjning nu blifvit af Utskottet tillstyrkt, som Statens tillgångar synts medgifva. Men på det ändamålet af de i detta ämne gjorde framställningar må befordras, såsom Kongl. Maj:t i Nåder för godt finn r, torde Riksens Höglofl. Ständer deras härom vidtagande beslut i underdånighet anmäla. Hvilket vördsamligen hemställes till Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den April i8i8> N:r 16 g, Riksens Höglofl. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande öfver Herr Comminister Berg• Stats-Utskottets Betänkanden. grens Motion om Lön förbättring för Commi ni strame i Stockholm. XJti Memorial, som Högvördiga Präst-Ståndet till Slais-Utskottets åtgärd remitierat, har Herr Comministern E. J. Berggren föreslagit, det en mot tidens skick och omständigheter svarande förbättring uti de Löner, som å Stat bestås Comministrarne uti Stockholm, måtte bevil jas, emedan Lönen af 20 Rtdr, nu för tiden icke kunde sättas i jemnföielse raot detta belopp i de förflutne tiderne samt Comministrarne i Stockholm, då Rikets Embetsoch Tjenstemän i allmänhet serskildte gångor undfått Lön-förhöjning, deremot någon sådan icke erhållit. Stats-Utskottet har funnit, att på Riks-Statens Fjerde Hufvud - Titul, derunder Clericleoch Läroverken höra, bestås Comministrarne i Stockholm följande Löner: 2 Capellaner i St.
Det harmar mig om jag genast skulle vara färdig att taga honom till godo i Hörby, der alla förargelserna falla ned på mig ensam. Skjuter jag honom icke undan der, så kommer det sig af inre feghet, att jag icke vill förarga honom. Men är jag icke god nog här, så vill jag icke vara god nog i Hörby. ”Tu l’as volu!” Ske alltså!71 Jag glömde säga att den lilla husjungfrun är alldeles betagen i fröken Mohr; hon var så snäll och så rar alltid. Danska ”Dagbladet” säger i dag på tal om Tilskuerens årgång: ”Tarveligst ere de æsthetiske Bidrag. Stykker som Fru A. Skrams Bøn og Anfægtelse og A. Steenbuchs Under Kastanietræet maa Læserne helst bede sig fritagne for, og Ernst Ahlgrens En Strid bør vel betegnes som lovlig rensmagende.” Hvad! Förebråelser af Dagbladet öfver att man är ”rensmagende”! Fröken Mohrs far är någon slags embetsman i tullen. Ingeborg trodde icke att hon var förmögen, efter hon behöfde beräkna så noga för att ej öfverskrida sitt bestämda. Innan hon kom hit hade hon enligt fru Leopolds utsago icke varit bekant med Brandes på annat sätt än genom brefvexling. Hon var så mån om och så ihärdig att lära danska, att hon för öfnings skull kunde sitta qvällarne igenom och prata med Ingeborg. Hon hade ett af de små gårdsrummen. Jag tror en trappa upp. Nätt och trefligt. De hade låtit en smed sätta upp en ställning så att hela sängen inneslöts af en gardin, – hon måtte således vara händig och praktisk. Fru Leopold tror icke att hon var författare annorlunda än kritiskt. Hon brukade visst skrifva i tidningarne.73 I går var Georg Brandes här. Jag hade varit dum och gladt mig åt att han skulle komma. Jag tyckte att den röda skärmen kom allt att se så mjukt och inbjudande ut. Och jag lät den sitta på. Jag kom ihåg hur lätt det förr gick att tala vid brasan. Jag glömde att det var emedan det då fans erotik med i spelet som halfdagern var så förtjusande.
Alltså är det hela blott ett experiment, säga godsegarne. Men har de senare årens politik varit annat än experiment, till en del mycket farliga experiment. Provisoriet och de upprepade upplösningarne är det icke experiment? Minister Estrup har experimenterat med allt, utom med sig sjelf. Nu borde han göra det sista experimentet. Jag har påpekat hufvudskälet till att stämningen i alla oberoende kretsar slagit så starkt om mot Estrup, men der äro fiera orsaker; ministéren har i många fall gifvit hugg på sig. Liksom genom ett trolleri har hela dess förra förmåga att leda en situation försvunnit. Det fins för öfrigt de som tro, att det hela gått mycket naturligt till, i det att f. d. kultusministern Fischer, som. förra sommaren drefs ur kabinettet genom nationalliberala chikaner, har varitdess egentliga goda hufvud, som borde haft det mesta af den tack, som blifvit egnad åt Estrup. Säkert är, att kabinettet synes ojemförligt mindre dugligt än förut: Estrup bar icke velat gifva ännu en provisorisk lag, ocb for att undgå detta, bar ban gått en särdeles olycklig väg. Grundlagen, som bar tänkt sig, att finanslagen alltid skulle vara färdig i rättan tid, bar derför icke uppgifvit, buru det skall gå när den icke är det. Då det så ett år visade sig, att den icke blef antagen inom finansårets utgång, hade man en såkallad » midlertidig » finanslag, som under en viss bestämd tid tillåter regeringen att upprätthålla » de nödvändiga, löpande utgifterna », efter » hittills gällande regler ». Under de senare årens ändlösa debatter bar denna nödfallsutväg kommit att begagnas flera månader ocb bar fatt en ny tidsgräns utöfver den ursprungliga. Men i år tilldrog sig det fullständigt nya: Estrup framlade ocb fick antagen en » midlertidig », som varar » till dess en ordinarie finanslag antages », alltså alldeles utan fast gräns, den bestämda tiden var öfvergifven. Oenighetstillståndet kan alltså fortfara så länge som helst, vi komma dock icke utanför lagen, få ingen provisorisk, ty den andra, » midlertidige », räcker till dess det blir enighet.
— På de skäl, som Professor Carlsson, genom motion i PresteSt:t d. 17 dennes anfört, hemställer jag, att till ett nytt statistiskt embetsverk, hvilket dels skulle ordna, och till ett helt sammanbinda, samt fullständiga de statistiska upgifler eller berättelser hvilka vi redan ega, dels anskaffa eller besörja afgifvandet af sådana, i de hänsenden, hvarest de ännu fattas, måtte anslås 3,333: 16. d ggg, 8:o. Under d. 1 sistl. Juli har Kammar-Colhm lill K. M. ingifvit underd. förslag till ny organisation och lönereglering för detta verk. Enl. densamma skulle det beslå af en President, med 5 Kammar-Råd, kanslioch vaktbetjening, 1 Advokal-Fiskal, 3 Provinceoch 1 Kammar-Archiv-kontor hvartill skulle erfordras en ökad årlig statsutgift af 5,494: 11. 10. men som, för samtlige KammarRåden, ej blifvit beräknade mera Transport 5,494: 11. 10. än Den 31 December e. m. 369 Transport 2,400 R:dr i lön ät hvardera, ehuru åt de tvänne äldste torde, likasom åt de äldste Hofrättsråden redan äro af R. St:r beviljade, och för de 3:ne äldsta Kammar-rätts-råden i underd:het föreslagna 2,000 R:dr, sa hemställes att förestående summa, måtte ökas med Om behöfligheten af detta anslag, torde, för dem, som känna Verket, ej behöfva ordas; och för dem som icke göra det, vore det måhända fruktlöst att göra några framställningar i den vägen, enär saken icke blifvit uptagen i Konungens Statspropos. Jag inskränker alltså, mitt vördsamma förslag derhän, att R. St:r måtte till K. M:s nåd. förfogande, ställa ifrågavar:de 6,094: 11. 10. folden händelse, att Konungen skulle, vid pröfning afKammarColhii underd. förslag till dess nya organisation, och lönereglering, finna för godt, att dem i nåder godkänna.
Brefvet den .} Feliruarii 1804, och Kammar» CoMegii derpå grundade Kungörelse af den 27 Mars samma år,; redan är förorrlnadt , att, när Kronofogde pä en resa förrättar flei*a enskilda utmätningar, han icke får befäk» da skjutsen frän sitt hemvist till hvartdetå iltmätnirigsstället, utan skal! fördela dén för hela resan emellan parterné, i nion af livart» dera ställets aflägsenhet, IJiskottet ähser ytterligare föreskrifter härtitirinin éjj ■Stara af höden» ^töckholm den 28 November 1829; N:o 14 71 Ankom till Exped„ Utskottet den fo Novemi). 1849. Betänkande öfver Riksdagsfullmägtige Herr M. E Richerts samt Eric Svenssons från Bo» hus Län motioner bni verkställighet af Underrätts beslut 4 LagUtskottets Betänkande No 147. i skuld for dr ingsmdl«or g#/- denar skulden erkänt. Åf Biksdagsfullmägtigen Herr il/. E. Richert är hos Vallöf!* Borgare-Ståndet i Memorial, som till Lag-Utskottet blifvit remitteradt , anfort, att, som skulds erkännande inför
In fidem Protocolli t Q. J. Lagerheim, Måndagen den 3 Februarii, Plenum klockan 5. eftermiddagen, Föredrogs å nyo och remitterades, nedannämde Kongl. Maj:ts den 29 sistlidne Januarii för. och eftermiddagen på bordet lagde Nådiga propositioner till Riksens Ständer; Till Statsoch, BevillningsXJtskotten: Angående fortfarande af den så kallade treskillingsafgiften till Veneriska smittans hämmande. Till Stats Utskottet: 1:0 Angående anslag å Stat för en »er-? skild ProvincialLäkare i Härjeådalen. Den 5 Februarii, »5i a-o Angående de så kallade Trippiska köpegodsen i Halland, 5:o Angående ändring i de nu gällande föreskrifter om Arrende-Spannemålens utgörande af Rungsgårdar samt derunder lydande Hemman pch Lägenheter. 4:o Angående fortfarande af den af Kongl. Majit inrättade provisoriska LåpeStyrelsen på Oland, Till Tågsamt Allmänna Besvärs• och. Ekonomie Utskotten: Om antagande af en författning , angående förändring eller utdömande af VattenVerk, som, genom uppdämning skada jord eller hindra deas odling. Föredrogs å nyo Kongl. Majits. dert 59 sistIjdne Januarii förmiddagen på bordet Sagde Nådiga proposition till Riksens Ständer, angående de så kallade Schlegelska K.öp<?godsen i Halland» Herr Arnell, Lars, anförde skriftligen: (Se Bilagan N:o j.) Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att så väl Rengl. Maj:ts Högstberörde Nådiga proposition, sorn Herr Arnells, i anled - 252 Ben 5 Februarii. ning deraf, afgifne Memorial, måtte till StatsUtskottet remitteras; hvilket bifölls.
Distillerar den bränvin, som till distillering icke är berättigad, eller verkställer någon distillering under tid, då sådan icke är för honom tillåten, eller utöfvas distilleringsrätt, som på § 13 grundad är, under tid, hvarför anmälan till bränvinstillverkning ej skett eller tillverkningsafgift ej blifvit erlagd, eller varder sådan distillering, hvilken enligt § 14 idkas såsom särskild näring, utöfvad under tid, hvarför anmälan till distilleringen ej skett, eller innan afgift, motsvarande bestämdt arfvode åt Tillsyningsmannen, blifvit i Landtränteriet erlagd; bote den, som distillering sålunda olofligen utöfvar eller olagligen förfar, från och med ISO till och med 1,500 R:dr. Den, som till distillering, hvilken på grund af § 14 utöfvas, använder redskap af annan rymd eller beskaffenhet, än han uppgifvit och till begagnande hvaraf han är berättigad, bote från och med 20 till och med 200 R:dr. § 47. Apothekare, som för farmaceutiska behof nyttjar ostämplad redskap eller distilleringspanna af större rymd, än medgifven är, eller distilleringspannor utöfver tillåtet antal, bote från och med 20 till och med 200 R:dr. Använder Apothekare panna med rektifikations-apparat, bote såsom i § 46 mom. 1 sägs. § 48. Företager någon mäskberedning för bränvinstillverkning före fem dagar innan dylik tillverkning, enligt gjord anmälan, skall taga sin början, bote för hvar dag så dant sker, ett belopp, motsvarande tillverkningsafgift för en dag. Öfverträder bränvinstillverkare det förbud, som i 4 mom. af § 2 gifvet är mot mäskberedning samt bränvinstillverkning från klockan tio om aftonen näst före söneller helgedag till klockan tio om aftonen å sådan dag; gälde, för hvarje gång sådant sker, den tillverkningsafgift, som mot en dag svarar, och bote afgiftens dubbla belopp.
Men hvad Caution för Uppbörden angår, äro Riksens Ständer af den mening, att dermed må förhållas, som Magistraten sig utlåtit, nemligen: att den gör sin högsta flit, att få sådana Uppbörds Commissarier, sorn kunna ställa höjaktig Caution, men der sådane ej kunna erhållas, måge andra, som om deras redeliga förhållande godt loford hafva, till Uppbörden antagas. Hvad Uppbörds-Commissariernas Löner för åren 1731, 32, 33 och 34 beträffar, hålla Riksens Ständer före, att dertill må afskrifvas proportionaliter något af hvardera Uppbörden och de således för dessa åren njuta deras Löner tillsammans årligen 1,600 Daler S:mt. Och alldenstund berörde Uppbördsman sedan de befattat sig med Uppbörden för åren 1731 och 1732, de icke allenast med behörig räkning derföre egenvilligt uteblifvit: utan ock sig yttrat, att de ej dermed inkomma kunde, innan de finge veta huru mycket de för deras arfvode bunde få. afskrifva, hvarigenom desse af Riksens Stan - Den 11 Juli. io?* Ständer för sä omistelige ansedde och till sä angelägna usus anslagne medel, blifva gatta i stor ovisshet, att en stor del deraf torde kommit att stå oinkrafde, och kan hända en d< 1, till mistning för Kronan, förskingrade blifvit; ty hålla Riksens Ständer före, att sådänt Uppbördsmännernas egenvilliga förhållande bör dem alfvarsatnmeligen af Magistraten under ögonen ställas, satrt så alfvarsam hand dervid läggas, att i fall Kronan något dervid skulle komma att lida, sådant till fullo kunde blifva ersatt, heldst berörde Gommissärier kunnat haft all säkerhet hos Kronan för deras Röner, deremot Kronan nu hos dem torde hafva ringa säkerhet, om något brister i Uppbörden , hvarom Magistraten bör förfoga eftertryckelig anstallt.