Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att man fortfarande, på samma sätt som hittills, är berättigad använda det våld, som utan dödande är nödigt till häktande af en förrymd fånge, och hvar och en annan som häktas må, derom kan väl intet tvifvel ega rum: men det är ej detsamma, som att skjuta ned honom som ett osjäligt djur. Del särskilda förhållande äger likväl rum med straff-fångar, haline till arbete utom fängelset, och, hvilket sker både för Statens och deras eget hästa, att deras bevakande icke skulle kunna ulan allt för dryga omkostnader låta sig verkställas, så vida det icke vore tillåtet all nedskjuta dem, om de sökte alt rymma, och annat medel till rymningens hindrande ej förefunnes. Tid och tillfälle att förut underrätta dem om ett sådant äfventyr saknades icke, och tilldragelsen skedde offentligt. Den träffade en dömd förbrytare och en person som icke bort lemnäs eller kunde antagas vara okunnig om nämnde äfventyr. Jag vägar derföre föreslå ali början af 57 § måtte erhålla följande med 7 Kap. 8 § i Lag-beredningens förslag öfverensstämmande lydelse : "Satler sig /änge elter häktad person till motvärn emot etc. äfvensom att efter 57 § mätte tilläggas en ny § af följande innehåll: ”Söker straff-långe att rymma, då han utom fängelset (ill ”arbete hålles, vare lag som i 57 § sägs, ändå alt han ej till motvärn sig sätter. Skall förrymd fänge eller annan person häktas, 56 Log-Ulskollets Belänkande N:o SO. ”Aå må ock det våld brukas, som för häktningens verkställande "nödigt är, der ej svårare skada än i 14 § sägs genom våldet ”uppkommer.” Af Herr Domprosten Knäs: Mot det af Ltskollets pluralitet vid slutet af 1 § gjorda tillägget: ’’Är brottet under synnerligen mildrande omständigheter föröfvadt; då må till straffarbete på lifstid kunna dömas’’; får jag reservera mig af följande skäl: l:o.
Min tanka var att genast bemöta Hr Grefven med svar; men jag hindrades derifrån af Hr Gr. o. Landtm., visserligen icke utan Den 14 Januari f. m. 23» skäl, emedan Gr. Björnsljernas anförande på intet sätt vidrörde den fråga, som utgjorde dagens öfvcrläggningsämne. Jag förbigår hvad Hr Gr. yttrade om tryckfrihet och publicitet inom vårt land och andra länder och fäster mig endast vid hvad jag ansåg mest anmärkningsvärd!, nemi. det förklarande, att alla de som röstat för det sedan sista riksdag hvilande förslaget om ett fö alind rädt representationssätt, voro fäderneslandets fiender. För mig och ätskiIlige andra ledamöter inom Ståndet, som röstat för ifrågavar. förslag, kan i visst fall yttrandet vara likgiltigt, emedan vi vid flere tillfällen afhört Gr. Björnsljernas utgjulelser ungefär i samma syftning, och sålunda kunna lemna deråt det värde de förtjena; men om äfven sans och moderation å ena sidan vore lika stor som ofördragsamhet å den andra, sä anser jag dock icke väl betänkt att lemna ett sådant yttrande obesvaradt, emedan den slutsats deraf skulle kunna dragas,' alt Ståndets samtlige närvarande ledamöter deruti instämde. Jag frågar derjemte hvad riktning skola väl våra discussioner taga, och huru skola riksdagsangelägenhelerne kunna afgöras med den lugna pröfning, som deras vigt fordra, om det opåtaldt tillätes en och annan ledamot att här uppstiga och helt enkelt förklara sina politiska motståndare vara fäderneslandets fiender. Sedan detta yttrande fälldes, har jag visserligen på enskild väg mottagit den underrättelsen, att afsiglen dermed ingalunda varit att såra eller alt på ett strängt säll bedomina andras moliver, ehuruväl den, om jag så må säga, hiigst oparlamentariska framställningen, kuudc gifva skälig aulcdn. till en sadan förmodan. För min del har jag aldrig betvifla t Gr.
St :r om någon ny Lag eller om gammal Lags upphäfwande (och) eller förändring, aflemna de Förslag derom genom Talemännen till Konungen, som inhemte Stats-Rådets och Högste Domstolens tanka deröfwer, oell, sedan Han sitt Beslut fattat, kalle R: St :r på Rikssalen att antingen emottaga Dess samtycke till deras åstundan eller afhöra Dess skäl att det wägra. — Finner Konungen-godt någon Lagfrågaför R: St :r framställa; äske han Stats-Rådets och Högsta Domstolens yttrande så wäl öfwer hufwudfrågan, som huruwida den må fordra den skyndsamhet, att beslut derom å samma Riksdag må fattas eller ej: samt meddele derom i vanlig ordning 1 R: St :r Sin proposition (tillika med berörde yttranden). Yrkar Konungen ej sådan skyndsamhet; förfares dermed såsom med enskild Riksdagsmans Motion; men eljest beslu[te] R : St :r, sedan frågan efter det sätt i 56 :te §. stadgas, blifwit behandlad, och öfwerlemne Konungen deras swar (om de) uppå Rikssalen, om de bifallit Konungens Proposition, och skrifteligen genom Talemännen, om de densamma af slagit. I alla dylika Lagfrågor skall Tre Stånds mening utgöra R: St :rs Beslut. — Stadna Twå Stånd emot Twå, förfaller frågan och förblifwe vid det som förut stadgadt warit. 1 Orden derom i vanlig ordning äro tillskrivna ovan raden med annan stil än G. A. Silverstolpes. Tillägg till 1810 års konstitutionsutskotts protokoll 805 IV. A. G. Silverstolpes memorial den 14 okt. 1810. I protokollet den 15 okt. (se ovan sid. 88) upplyses, att ett av riddarhussekreteraren A. G. Silverstolpe ingivet memorial föredrogs rörande sättet, som för behandlingen av då beredda grundlagsfrågor borde iakttagas vid påföljande riksdag, samt rörande ändring av § 56 regeringsformen. Memorialet ligger bland bilagorna vid sagda protokoll.
Poredrogos ånyo och biföllos StalsUtskis nedannämnde d. 3 och 10 dennes på bordet lagda utlålin: N:o 112, angille ett hegardt lån för fullbordandet af Lazaretls-byggnaden i Lund; Nio 113, i anledn. af väckt motion om användande af den Storö fisklägenhet asalia ränta lill underhållande af hamnen derstädes; Nio 114, i anledn. af väckt raolion om rättighet för nuvavande arrendatorn af Krono-Säleriet Boda, att under vissa vilkor arrendet afträda; samt N:o 115, i anledn. af väckt motion om lindring i arrendet för indragne Profoss-bostället vid Weslgötha regite Bryntesgården Linderfva, eller rättighet för närvarande arrendatorn att arrendet frånträda. Vid förnyad föredragning af StalsUtskis d. 3 och 16 dennes på bordet lagda mern. Nio 116, fann R. o. Ad. detta meni. icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. Föredrogos ånyo och biföllos StalsUtskis nedannämnde d. 3 och 16 dennes på bordet lagde ntlåtin: Nio 117, i anledn. af väckt motion om rätt lill mulbete å kronoparkerne inom Skaraborgs län för derinvid belägne hemman; Nio 118, i anledn. af väckt motion om rättighet för allmogen inom Ase härad af Skaraborgs län att erhålla utsyning å kro noparkerne Runne och Ralleberg; Nio 119, i anledn. af väckt motion om förändrad reglering af den åtskilliga hemman i Laske härad af Skaraborgs län med gifna rättighet lill mulbete å kronoparken Edsmären; 1* 4 Den 17 Maj.
Cederström har tyckts vilja bringa frågan derhän, då han sagt, att Ständerna alltid erkänt K. M:s lätt att disponera öfver besparingarna. De hafva dock aldrig erkänt sådant, utan de hafva, för hvarje riksdag, till K. M. öfverlåtit en sådan rättighet. Då denna rättighet altså icke uti grundlagen finnes Konungen medgifven, utan endast kan tillkomma honom genom ett särskildt öfverlåtande af Ständerna, måste det vara dessas grundlagsenliga rätt att besluta eller icke besluta ett sådant öfverlåtande. Att frågan således icke är grundlagsvidrig, tror jag mig hafva ådagalagt, och jag hoppas, att vi derå få en ytterligare bekräftelse uti Hr Gr. o. Landtm:s troligen uteblifvande vägran af propus., enär punkten blifvit föredragen utan någon reservation i detla afseende. Det återstår altså nu att undersöka, örn det ifrågaställa stadgandet är nyttigt och om redactionen deraf är fullt öfverensstämmande med grundlagen. Hvad då beträffar nyttan, erkänner jag, att med andra grundlagar och till mera ändamålsenlighet förändrade administrativa former skulle det visserligen vara riktigare och bättre, att Styrelsen ägde fri disposition af medlen inom titlarna; men med den grundlag och de former, vi nu äga, anser jag, under minne af de färska exemplen af löneförhöjningar och anslag tvärtemot R. St:s beslut, punkten vara af nytta och behof påkallad. Hvad sist angår grannlagenheten i uttrycken, medger jag, att dessa kunnat vara mera grannlaga uppställda; men punkten kan gerna bifallas sådan den är, ty den är åtminstone fullt sä grannlaga, sorn de förhandlingar från den andra Statsmagtens sida, hvilka föranledt densamma. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Jag har icke uppträdt för att bestrida, det ju icke R. St. äga den rättighet, som StatsUtsk. uti förevar, punkt antydt, att nemi. vid hvarje riksdag besluta öfver dispositionen af inom hufvudtitlarna uppkommande besparingar.
Ingen resa må gerna företagas på måndag, ty då går den olyckligt. Har den resande glömt något, sedan han är utanför dörren och måste vända om, eller möter han på vägen en räf, ekorre eller annat vilddjur, eller ser han en korp eller annan rof-fågel flyga framför sig, eller hör han en hund tjuta, en katt jama, en kråka skrika eller en skata skratta, så bör färden för den gången inställas, ty alla dessa tecken hvar för sig båda olycka. Flyttar någon från en ort och vid affärden ser sig tillbaka, kommer han snart dit igen. Flytt-öl må ej hållas på måndag eller thorsdag, ty då blir ej den nya tomten lycklig, ej heller på lördag, ty då blir vistandet ej gammalt. Möta två flyttande hvarandra, går det olyckligt för den ena. Den flyttande får ej träda in i stugan, innan en katt först blifvit inskjutsad; ej heller må man komma in till tomt bord, utan bör der vara någon förut, som dukat bordet och möter utom dörren med bränvin och bröd och bjuder den anlände välkommen. Vid handel af kreatur må säljaren oförmärkt taga några hår af det sålda, så vantrifvas ej de öfriga. Säljaren må ej sjelf leda bort det sålda, ty då leder han bort all sin boskapslycka. Köparen bör vid hemtningen taga en gren eller qvist med sig från säljarens egor och, då han kommer hem, leda in djuret i stugan, låta det äta ur hustruns sköte, låta det se elden brinna, ta några hår af detsamma och gömma, låta det stå i tre dygn utan vatten, hviska det i örat: “Du skall icke trå – här får du bättre än hemma!“ samt sätta den medtagna qvisten öfver detsamma; då skall det ovilkorligen trifvas väl. Då någon går åstad att fiska, bör ingen få veta derom, ej heller bör man, under det fisket pågår, räkna fiskarne, ty då förloras lyckan. För att få tur i fiske, skall man uppbränna stora fiskars tänder samt svälja ett ännu lefvande gäddhjerta. Vid båtens utskjutning må man ej vända den anförs (mot solen). På metkrokar gjorda af knappnålar hittade i kyrkan nappar fisken bäst.
Färgeri Rödfärg Jern: Ankare och Ankarflyn . , Skrot Kalk: osläckt „ släckt JVIetaller ; Messing, oarbetad . Träd varor: En-trän och En-stafrar „ Master och Bogspröt . „ Sparrar och Ribbor af min d. tjocklek än fem tum Minsta Varukvantiteten. Tullbeloppet, sorn ar Tullbeloppet, som är roinsladt. calculeradt resultat. Förhöjd t. calculeradt resultat. i L#. 3 4 i #. i i #. i #. Läst fe fe fe fefe fe fe • fe fe fe fe l 8 6 1,000 20 • fe • fe fe fe fe fe k fe fe ■ 1 Sk#. 4 1,000 ioo styck. fe fe fe fe fe s - fe fe fe fe • fe ■- & • fe t » • 6 — . i-— . t st. i st. Utaf de Varu-artiklar, för hvilka icke något Tullbelopp är utförd!, har någon Export icke egt rum. N: o töt S P E C I F 1 C A T I O N på de Varu-Artiklar, hvilka förut icke varit i rulI-Taxari intagne ^ röen tilt blifvit ditsatte med föreslagen Tull. Var u-benämnin gern Varans InförselsUtförselsminsta qvantitet. värde. Tull. Tull , .T>erberis«-rot i I L#. » 8 Q Böcker med inbundet, rent eller linieradt Papper Bönor, Åkeraf alla slag * . » . t Tunna 100 Lik i nn id Ä 25 rter. Fria > Ö i « • > ö Cichorie-rötter ; i #. i 16 20 4 16 i Flaskfoder, oberäknadt våtvarorne 100 33 i Färger: Schelesgrönt i #. i #. „ Saltsyra - Hackelse-Machiner i . Hattar af Ull, Hår eller Silke i oo 6 _ . 33 2 — i % 6 „ alla andra slag 3 2 2 Horn, Platter ...
Då jag gåt att begära afslag å ett Betänkande af så mycken juridisk natur, godkändt och antagit af män, hvilkas insigter i denna väg, jag högaktar, samt på visst sätt framkalladt af just den man, Rikets Ständer uppdragit att å sina vägnar vaka öfver Lagarnes efterlefnad inom fäderneslandet, skulle detta kunna synas förmälit af mig; men det misstroende, jag eljest så rättvist borde hysa till egna åsigter, försvinner, och till den allmänna, mig såsom medlem af Svenska samhället åliggande pligten, att bestrida ett förslag, som synes mig skaka en af grundpelarne för vårt constitutionella samhällsskick, orubbligheten af högsta magtens i laglig ordning fattade beslut i frågor rörande enskild rätt, fogar sig en enskilt föga mindre dyr pligt, då jag med visshet känner, att de Konungens beslut, som man nu vill undanrödja, blifvit, Den io Sep leni ber f. ra. 21 efter noggrannaste pröfning, tillstyrkte af den raan, Konungen nyss kallat till Rikets högsta Domare-erahete, äfvensom af hans för sin rättvisa och grundliga lagfarenhet allmänt aktade företrädare. Utskotten hafva tillstyrkt Rikets Ständer, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, attj före pröfningen af sig yppande frågor om skatteköp å kyrkohemmanen i Hallandvid vederbörlig Domstol i laga ordning må varda i närvaro af behörige Kronooch ConsistoriiOrnbud undersökt och pröfvadt huruvida Kongl. Maj:t och Kronan eller Kyrkan har jord äga ti de-r ätt, och att såsom följd häraf jemväl förklaras måtte> att de i administratif väg redan vidtagna beslut icke äro af den beskaffenhet, att de kunna vara hinder lige för äganderätts-frågors upplagande och afgörande i tvisteväg. Den första fråga, som TJskottens tillstyrkan framkallar, är den, huruvida dess form är i öfverensstämmelse med de stadgaudenj våra Grundlagar och vår allmänna Lag innehålla till säkerhet för beståndande rätt.
I Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon - Utskottens Betänkande, N o (3. al t 'le menigheter, sorn blifva del i Hara ls-Allmänningar, sjelfve maga öfvrrtaga ilen närmaste uppsigten oell vår.len af dem, samt besörja utförandet af den i Förfatlningarne föreskrifne nya hushålluingspläneri för allmänningarne, så värla de nemligen sjelfve önska det oell sådant hos vederbörande tillkännagifva ; dock utan upphörande eller inskränkning af den öfveruppsigt, som Staten genom Konungens Befallningshafvande samt Skogsoch Jägeri-embetsmännen utöfvar ; och borde menigheternes fnstruetioner för de, till vården af allmänningarne utsedde Deputerade, af Konungens Befallningshafvande granskas och godkännas, innan de till efterlefnad finge antagas. Af en sådan förändring i liestyret med skogarne har motionären vidare ansett böra följa, att Skogsbetjeningen, som nu af Häradsboerne aflönas, äfven af dem blefve något mera beroende, och att de, gemensamt med Konungens Befallningshafvande, finge denna Betjening tillsätta. Fran Hedervärda Bonde-Ståndet ilo A Johan Andersson från Upsala Län, som föreslagit, dels att hela Jägeristaten, såsom öfverflödig, ändamålslös, och kostsam, måtte från och med början af nästkommande år helt och hållet upphöra, dels att Härads-Allmänningarne måtte fördelas emellan alla socknarne i Häradet, som deruti ega del samt sannfälligheter eller utbrytningar bestämmas, i öfverensstämmelse med Skogs-ordningen den l Aug. 180Ö; Och hafva med Johannes Andersson förenat sig Per Hansson från Wermland och Stephan Andersson från Stockholms Län om förslaget, rörande Jägeri-Statens afskaflande, samt Anders Jonsson i Tuna af Östergöthlands Lin, om förslaget rörande allmänningarnes de lning ; 2:0 af /Judars Trysén från Östergöthlands
Skrifvelsej N.-o Zjj. 863 Tullvärde. Qvantitet för T tillber. Inf.-Tull. Utf.-Tull. h:dr s. r. Fartyg ; digheter, helfrihet för sådana heviljas, elter när de af utlänning till Svensk hamn inbrinK:dr s. r. K;dr s. r. gas, samt der prisdömas och försäljas J för hvarje 1 100 R:dr( 25 Tagna under krig af Svenskt I af köpe-| Örlogselier Kapare-fartyg och ^ summan J F a. F lagligen prisdömda n ri a. Strandade och såsom vrak sålda Dito 10 F ri a. alla andra .. I skålp. — 16 — F ri a. Fisk: Färsk Felb, se Väfnader, Siden-, Bomull*- och Ylle-. [ Filtrer-stenar, se Sten. 870 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 377. Tullvärde. Qvantitet för Tullber. Inf -Tull. Ulf—Tull. R:dr r. Fisk, Torr eller rökt: B:dr s. r. K:dr S. r • 6 12 Lax oell Ä1 ... Långor och Torsk, med derunder inbegripne Rotschersanit Klipp-, 1 lisp. 1 42 — 3 — 1 32 Stockoch Platteller Bredfisk . l lisp.
ocll ~ U t a n kgr1ek.B - Mot sidena I) eri.ittelser son1 t. es. )) En &amp; jutsgosses forsta gliidje~ ekulle r i lilrriil vilja gijra eu litcn inriindning. Soin belcant Iro barn rbrcalister:,., viljn gerna ha klart l~csked och fimnfiir allt reta, hnru ullting slutar. De skolu nog gliirtjus imed den stnclrars lille Kalle, dii han skjutsai. fiir c h i ungn friiken, soin iii. vhligare mot houo~n iin nilgo11 niiinnislra filrnt \ - wit, s i att &gt;) solen hade kominits och lyst i lians inrc. D e m a sol iir yd teckningen, soln Iitfoljer berat telsen, ritad l~i * tdvicl den miirkc, ol~ckligc! Knlle och infattad i en liten rain. Dett: t fijrefaller bra nnderligt Den nsga fliclcan lofrnr, att niir hon l) li~. &gt;) rilrtig liirarinua&gt;~ skull Kalle f % komma och gil i heniies skolu. Men nu fb de szllii l&amp;min aldrig reta, on1 Kalle kornmer i hennes slci.11a ocli om ban fhr varma snygga liliider. 0111 allt dettn vilju de sB g e r m v; lr; t T ~ S S U. HOIren passar for barn oinkring 10 i r. Ti nndrit lnycket oin ~iirlrligen calla taflornu iiim i. barns sniak: J ncli teckniiig, sow fii1nt.s p5 piirinen, iir i rdrt tyckc minst s: ~gdt bra nnderlig och allt utoin ~ a c k e r. GuIdgrii€vrtro och i~adi: rmr.
Hans Exceilence, Herr Grefven och EandU Markalken yttrade, att ehuru gerna Hans Exceilence ville efterkomma Ridderskipetsoch Adelns önskan, voré Hans Exceilence föranlåten erinra, att då nu plenum i RiksStånden inträffat mäst hvarannan dag, skulle, derest Den 23 Mi/f, Plenum oftare utsattes, Utskotten sakna tid fpy |ipe arbeten. Herr Munck af Rosenschöld'- Jag instämd mer fullkomligt med Hans Excellence, Herr Grefven och LandtMarskalken däruti, att flera tätt på hvarandra följande Plenidagar skola borttaga tiden för Utskotten att arbeta, men jag hemställer icke dess mindre, om icke då först ock främst Discussionerne innom Ridderskapet och Adeln äro långvarigare och se-' dan uppläsningen af de från Utskotten inkom*! ne Betänkanden ofta ske en Plenidag förr hos de andra Stånden , än hos Ridderskapet och Adeln, de öfrige Stånden derigenom skola vid afgörandet komma så mycket framom Ridderskapet och Adeln uti tid, att Ridderskapets och Adelns beslut oftast icke blifver af något inflytande i alla de Mål, som genom tre Stånds pluralitet kunna afgöras» Hans Excellence, Herr Friherre af JVet-r terstedty Gustaf: I den orsak Herr Munck af Rosenschöld uppgifvit, hvarföre Ridderskapet och Adeln senare fattar sina beslut, än de öf-* rige RiksStånden, att nemligen våra Discus-! sioner äro vidlyftiga, instämmer jag fullkomligt, och denna Discpssion är dessutom ett ytterligare bevis derpå. Men om än rubriquer-J ne af Målen uppläsas här på samma gång, som i de andra RiksStånden, vet jag ej huru sådant skulle kunna påskynda beslutens fattande^ ty meningen måtte väl vara, att RiksStånden ej lllott skulle följas åt i rubriquen, utan ock vi(j 134 Dm 2 3 Maji, afgörandet , och om således det nu anförde Betänkandet om Decharge för StatsRådeis
Jag tror, att dylike afgifter af nödige Krogar i Städerne och på Landet, af Marketentare och af Gästgifvare, som hafva tillstånd att till andre än Resande försälja bränvin, skulle uppgå till en så stor summa, att den nästan komme att motsvara nuvarande Brällvins-Beviliningen; ty man kan minst antaga 1200 a i5oo krogar i Städerne och 2000 sådane på landet; och för hvardera skulle visserligen på auction bjudas flere hundrade Riksdaler. Den lmfvudsakligaste vinsten af detta beskattningssätt skulle blifva, alt den enskilte ställdes i sådant förhållande till Staten, att producenten kunde befrias från all afgift, men consumenten deremot skattade ej mindre för inländskt än utländskt bränvin, hvarigenom den Svenska tillverkaren sättes i stånd att concurrera med Utländningen. — Utskottens förslag till Lagförändringar i afseende på mål, som angå oloflig bränvinstillverkning och försäljning, synes mig grundadt på billighet och rättvisa, och jag har ej något deremot att anmärka. — Mine anmärkningar emot Utskottens Betänkande äro således egenteligen: att Utskotten ej må rubba eller inskränka den nuvarande tillåtelsen att på ett ställe begagna till och med Två 90-kannors pannor; att beskattningen å bränvinsafverkningen måtte bestämmas efter tillverkarnes uppgifter och Gode Mäns bepröfvande om beloppet af det tillverkade bränvinet j Den 4 Junii f. m. 111 oeti att, genom consumtionsafgift upptagen genom utarrendering af krogarne, priset å denna vara måtte fördjras, så att det icke må kosta mera att tillverka, utan heldre mindre, men väl kosta mera, likasom det utländska, att supa eller förbruka. —. På grund af allt detta anhåller jag om återremiss till Utskotten af ifrågavarande Betänkande. Grefve Sparrej Erik: Jag kan ej underlåta att instämma i hvad Herrarne Tham och Hjerta samt af Billbergh anfört i frågan om rättighet att begagna sammansatta BränneriVerk.
Län serskildt raeddeladt förordnande, utan allenast en Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i detta Län, med anledning af ett serskildt mål, gifven befallning att, på sätt Kammar-Collegium föreskrifvit, ställa sig gällande allmänna Författningar i ämnet till noggrann efterrättelse; vid hvilket förhållande, och då dessa Författningars undanrödjande icke blifvit ifrågastäldt, det innebure en orimlighet, hngsamt Allni. Bes v.- och Ekon.- Utskottens Betänkande, IV: o 5i. 23 alt samma Kongl. Bref skulle, efter hvad motionären yrkat, till all verkan upphäfvas. Utskotten tillstyrka, med anledning häiaf alt Lars Bengtssons härom väckta motion måtte lemnäs ulan afseende. Stockholm den 23 Februari i C4 i• Alik. till Exp. Disk. den •x Mars 1841, kl. 11 f. ta. Betänkande, i anledning af väckt motion om bestämmande af den tid, hvarifrån Författningar, som uppläsas ifrån P r edile st olar ne, skola anses gällande. Utskotten hafva ifrån det Högloflige Ridderskapel och Adeln fått emottaga en af Herr von Hartmansdorff', August, väckt motion , alt, som Förfatlningarne ingenting skulle stadga derom, huru vida en kungörelse skall anses allmänt gällande från den dag, uppläsandet deraf börjades eller slutades; men det gåfves exempel, alt Slats-verket, i håga om sådane kungörelsers giltighet från den förra eller senare Söndagen, gjort betydliga förluster, såsom vid förtullning af socker, vore nödvändigt att bestämma, från hvilkendera dagen Författningens gällande kraft skall räknas; i hvilket hänseende motionären föreslog den dag, då uppläsningen deraf börjats.
D a frstn, t8lign arbcfnrinnn~ Ödn@~kn, trogna, nrrsprdkslösa vän, Vi hclsn, lix SOIII ln~wws fursfn vinna, l 4 helsa &amp; g som qvinna r~fnn dcn, St? riR fil 7ict&lt;rndc, SOIII frukt sknll birn, A h fot&amp;: fnf&amp; II&lt;? all sRrj.fsn~n Cru. H h n19nxa dina sysfrnr diilgu? !iigen Till sammn rndl, rncn fnrrno firtcn stungtf Och ft~nnu furdorncn som durmnkt b.i&amp;tri Och dnmhctcn son skylt få h9sct hunfll Och 7: Nndt soi~snn till sin son] tillbnka Att d r ö ~ ~ ~ m fursla, a, lida och forsnkn! D n blcf den fdrsfn, nn~lrn skoln fdljn, A ' n. n11 sick Ctsnr oywr Rnbicon. Ditt bop1 spJr sknll i n ~ c n mer bortskö / i~r Fr&amp; brnntn stigen npp fil / Hclicon. Aii~d. kuffcrskor mot gnrninnl häfd i st&lt;rfcn! &amp; - f 4f7v, lcf71c fdrstu kandidnfcn! R. u. h-raft-Ebinf, Om friska raih. Pris i: 50. sjuka nerver, d O. II.