Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Häraf tjockes följa: att då den inre menniskan sjunkit så djupt, att hon blifvit oemottaglig för alla ädlare ingifvelse!- eller intryck, med ett ord blifvit invärtes förstenad, så skulle några käppslängar vara tillräckliga att uppväcka den andligt bortdomnade, försätta hennes halft förruttnade och halft afstannade blodmassa i en lifligare cirkulation, återgifva krafterna den förlorade spänstigheten m. m. Jag för min del tror, att, der denna andeliga depravation hunnit så långt som här blifvit antydt, det är bättre att afskeda det oförbätterliga-subjektet, än att förvandla det till en spötafla, i den förhoppning, att ur detsamma frampiska en — fosterlandsförsvarare! Slutligen yttrar han: »Öfver hufvud taget torde inom indelta armén ej utdelas mer än 40 å 50 prygel om äret ” För att ådagalägga, hurusom denne min motståndare är sväfvande i sina beräkningar, anhåller jag att få upplysa honom, att under do tvenne sista åren eller Ar 1858 utdelades inom indelta armén: Första haltåret 1,202 prygel. Andra halfåret 979 » o Summa 2,281 prygel. Ar 1859 utdelades inom indelta armén: Första halfåret 1,790 prygel. Andra halfåret 922 » Summa 2,712 prygel. Hvaraf inhemta?, att 1859 eller det sist förflutna året var käpprappens antal, jemfördt med det för året förut, i ett stigande så betydligt, att endast tillväxten af slag visar en summa, 9 gånger större än den, som uppgafs utgöra antalet af de prygel, som inom den indelta armén utdelades under hela årets lopp. Innan jag slutar detta anförande, vill jag framlägga några, för nu förevarande fråga ej ovigtiga jemförelser, af hvilka man kan tydligt inhemta, huru under de sista åren en allt mer och mer stigande upplysning och humanitet gjort sitt bästa att i D«n 20 Maj. allmänna opinionen få prygelstraffet brännmärkt såsom en barbarisk qvarlefva från råhetens tidehvarf.
Ett af Herr Munck af Rosenschöld gjordt anförande, att, derest, i likhet med hvad i England skei-, det stadgande vidtages, att vid utländska varors uppläggande full Rull-afgift betalas, och en del deraf återatälles, till ägaren vid utförseln , samt återstoden b,lifver en behållning för Staten , underslef dervid svårligen skulle, kunna äga rum , samt Stats-Cassans inkomst alltid vara säker, och vid sådant förhållande en, rigtigt inrättad Nederlags-handel kunna hljfva för det allmänna nyttig. Den 30 Juli. Ett af Herr C. F. Hammarhjelm afgifvet Memorial, deruti tillstyrkes , att till förekommande af en för Riket skadlig utländsk medtäflan vid föryttrandet af en bland Sveriges mest betydande export-artiklar, Riksens Ständer matte förena sig i den underdåniga önskan , att, derest dén nu medgifne Nederlags-friheten ej blifver i allmänhet upphäfven eller inskränkt, Hederlags Förordningen af den 5 Maj 1813 måtte på det sätt förklaras, att utländskt Jern ej må till Nederlag i Svenska hamnar införas eller till Riket inkomma, med undantag en'ast af de för Östersjö Compagniet hevilljade 15,000 Sk:f£, samt detta förbud äfven sträckas till alla sådana Utländska varor , sorn kunna exporteras af Svensk product. 6:0 F.tt anförande af Herr B:. H.
M. att framdeles utse lämplig plats för byggnaden. Hr Brakel: Jag tror visst, att Hr von Troil samvetsgrann! öfverräknat statsinkomsterna, men deremot har han troligen vid beräkning af utgifterna tagit in åtskilliga poster, som utan fara för landet kunde strykas bort, såsom t. ex. de 3 särskilda bibanorna i Skåne, den rikaste af Sveriges provinser, hvilken utan tvifvel kunde bygga dem på egen hand. Jag får deremot fråga Hr von Troil, huru han tror det skall gå, om Batteri-cheferne i morgon uppsade inqvarteringen, hvilken de behållit endast i förhoppning att detta anslag skulle komma att beviljas. Hr von Francken, Georg Wolfgang: Jag ber att få instämma med Hr Brakel i anhållan om bifall till K. M:s Propos. Hvartill en återremiss skulle tjena, kan jag icke fatta, då Stats-Utsk:ts här närv:de ledamöter yttrat sig emot en sådan åtgärd. Jag tror mig också veta, att inom ett annat Stånd ett likadant förslag, som Hr Brakels blifvit framstäldt. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att under densamma hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förev:de hemställan, dels återremiss deraf och dels att R. o. Ad., med afslag å samma hemställan, skulle bifalla K. M:s i fråga om uppförande af kasernm. II. byggnader för Svea artilleri-reg:te gjorda framställning, utom i hvad densamma rörde platsen för byggnaderne, i hvilket afseende det skulle få bero på framdeles inkommande, af K. M. gilladt förslag. Efter det Frih. Sprengtporten och Hr Nordenfelt förklarat sig afstå från deras begäran om punktens återremitterande och instämma i det af Hr Brakel gjorda yrkande, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades många nej, jemte åtskilliga ja; sedermera propos. på återremiss af punkten, då svaren utföllo med många nej, jemte ett eller annat ja; och slutligen propos. på afslag derå och bifall till K.
Veu för den donerade StatSjorden är 1641 stadgadt Silfwer skatt hafwa llpphörk. zw Rilkinge Mfölqwarn skattlagd till 70 Tunnor Sp 'rwmäl och förlä' ad är Grufman till vnderhäll lör förlamade arbetare. Berörde Ränta Utgör ester »8oz ärs Markegång R:)r 265:22 k 4:0 Nyllinge Säg, vskattlagd. 5:0 Bänrorne af de 6 nedre Socknarne, som efter r8oz ärs Markegäng utgjorde 7487 R;dr Den ro Januarii. 47 Z R:dr 25 tz r r st. Banco; men för hwilka be» talas Arrende med 1119 R:dr 8 Kronans uppoffring är säledes efter denna beräkning 6z6o R:dr r? k' 2 r:st. B:co. 6:0 Grufwe,Drängs Hjekpen, af allo ir Salbergs Socknar, tillkommen i fordna tider fä» fom Lön lill Grufwe-Drängarne hwlika Allmoge» i berörde Socknar emot UtskrifntngS-srihctenS ät» njutande mäste anskaffa till Kronans Silfwer-Bruk wld Sala och sedan detta Bruk genom 1682 och 1741 arens Transporter bliswit priware eller Bergslaget upplåtet för dem bibehällen kill KonstStatens underhällande, har utgäkt med en half Spann Säd och 2 ff i penningar för hwarje Mantolsjkrifwen Mansperson intill är 1802, dä ge noin bemedling af den dä förordnade Eommission en förening emellan Bergslagen och Allmogen blef träffad, i följe ywaraf denna afgift, sördeld pä Hemman t Socknarne, är fastställd till ett wisst belopp af 518 Tunnor Sv nnemäl, hälften Rag och hälften Korn, fom e ker l8o; ars Markegäng fwarar emot.1964 R:dr 4 §. Banco.
Dessutom torde det icke kunna bestridas, alt om man vid anslag till allmänt nyttiga arbeten fogar den föreskrift, att desamma i synnerhet böra företagas eller forceras de tider, då nöd någorstädes i landet yppar sig, vinner man derjemte ett lika angeläget syfte, hvarifrån man nu aflägsnas, eller beredande af sysselsättning och arbets-förtjenst för de arbetslöse och behöfvande, på Bil. till Stats-Utskottets Utlåtandej N.o 354' i5 grund hvaraf jag äfven för min del anser den hittills följda principen» eller dylika arbetens bedrifvande medelst aibets-commenderingar af hrigsin anskapet böra frånträdas, om man eck derigenom för öfrigt vunne mera ordentlighet och besparing. Således anser jag, att man bordt inskränka sig alt bestämma det total-belopp, som i hvarje fall kunde anses oundgängligt, samt att medgifva användandet deraf, intill nästa Riksdag, efter omständigheterna, åt Styrelsen, dock så alt årligen endast en viss andel, jemte besparingar derå för förflutna år, kunde disponeras.’’ Af Anders Andersson från Skaraborgs Län: 1:0. ”Emot Utskottets beslut att tillstyrka ett anslag af i5,ooo R;dr till en Chaussée emellan Westerås och Fahlun, får jag anmäla min reservation, helst jag icke anser lämpligt, alt Statens tillgångar användas till anställande af försök, af hvilka i framtiden ej torde kunna påräknas des ringaste nytta.” Härmed instämde Riksdap-Fulhnaglige G. Apelqvist från Blekinge, Peter Pehrsson från Jönköpings Län och Nils Persson från Södermanland. 2:0.
Som den tredje punkten endast innefattar tillstyrkandet af den und. skrifvelsen till K. M., så torde den nu, till följd af R. o. Ad:s vidtagna beslut, komma alt förfalla. R. o. Ad. ansåg, att denna punkt, sedan R. o. Ad. afslagit 2:dra punkten, hade förfallit. 4:de punkten, ang:de Hand.- 0. Sjöf.fondens ingående till Hiksg.cont. m. m. 40 Den 4 Januari e. m. Hr Fåhraeus: Vi åro nu åter inne på det. fäll, dit SiatsDtsk. icke länge sedan inledde oss genom förslaget om inleverering till Rikg:scont. af alla bevillningsmedel. Nära nog allt hvad som då yttrades inom detta Hus emot samma förslag, synes mig tillämpligt, äfven på denna fråga. Jag skulle derföre anse det vara att missbruka R. o. A:ds tid, om jag nu upprepade de skäl, som då omständligt anfördes, och som, af alla talarne i samma riktning utvecklade, af R. o. Ad. enstämmigt godkändes. Af dessa skäl sätter jag likväl främst sjelfva grundsatseu — den vigtiga och af alla statsrättslärare såsom axiom antagne grundsatsen — att noga värda sig om gränsbestämningen emellan den administrativa myndigheten och representationen. Här är fråga örn öfverflyttning till Riksg.cont. af förvaltningen och redogörelsen för medel, bestämda för utgifter, som ankomma pä Styrelsens pröfning och bedömmande. Alt ett sådant bestyr tillhör deri administrativa myndigheten, lärer af ingen bestridas. Det ligger vigt uppå, att icke ett sådant intrång på regeringsmaktens område, som blefve en följd af Utsk:s nu föredragna förslag, fåröga rum. Det ligger vigt derpå, icke blott för regeringsmaktens egen skull, men äfven för samhällets. Det gifves tvenne villkor, hvilka för hvarje regering äro oeftergifliga, för att kunna med verksamhet fylla sin bestämmelse: kraft och anseende. Båda skulle alltför mycket lida genom den föreslagna åtgärdens vidtagande. Jag skulle derför anse mig alltför mycket fela i min pligt både såsom representant och såsom Konungens rådgifvare, om jag icke röstade emot detta förslag.
December 1833 i underdånighet afgifne Berättelse om Siats-Aerkels förvaltning, tillstånd och behof, finnes anmäldt, att, sedan Civile och Miiilaire Em betsoch Tjenstemäns Enkor och B u us pensionerande jemte anslagen dertill, blifvit, åren 1827 och 1S28 öfverflyttade till Civil-Statens samt Armeens Pensions-Cassor, och enär Pensionairerne egt rättighet att inom 5 år uttaga deras inne» slående pensioner, hvilka det ålegat Kongl. Stats-Conloret att, för den lid sorn föregått nämnde öfverflytta inga r, anordna, oaktadt pensi ons-a nslagen, genom nådegåfvors eller tredjedels pensioners utbetalande lill pensionsberättigade men ej classificerade Enkor och Barn, blifvit till någon del medtague, har dymedelst, utom den brist för år 1826, som, af enahanda orsak uppkommen, Rikets Ständer vid senaste Riksdag beviljade till ersättning med 2,1 14 R:dr 16 sk. 6 r:st, hvilket belopp Fullmägtige i Rikets Ständers Riksgälds-Contor likväl icke ansett sig höra utbetala, af den orsak, att be rörde brist blifvit hos dem oafkortad! reqvirerad, ytterligare uppkommit brist å 7:de Hufvud-Titeln, nemligen: Stnts-TJiskort-ts 13 liv; r mot, genom ålerdebitering af anordnade men ej intagne hithörande pensioner, ett öfverskott uppkommit för år 1831 af . 15i>: 3f> i. varandes skillnaden .. 3. 4* sålunda (ill afskrifning anmäld, med tillkännagivande, alt, sedan den för så beskaffade innestående pensioners uttagande bestämda liden numera förflutit, några brister icke vidare derigenom kunna inträffa.
Ifrän innebyggarne uti de af Sveriges landskap, som gränsa lill Norrige, har den klagan försports, att det i gränsorterna gängse Norska Silfvermyntet icke finge vid enskildta vexlingskontor i Norrige utbytas emot Svenskt utan ett agio af omkring G sk. pä hvarje Specie, samt att man' icke heller i Sverige kan afsätta det Norska silfvermyntet utan förlust. Ett sådant förhållande är visserligen en olägenhet, men har sin naturliga förklaringsgrund deruti, att det ena landels mynt icke är gångbart i det andra landet, och detta afbjelpes ej dermed, att vi förändra vårt mynt till likhet med det Norska. Hade en sådan förändring vidtagits dä realisationen skedde, så hade densamma onekligen ländt till båda rikenas fördel, men att nu vidtaga en förändring af vår myntfot, sedan vi ändtligen fått ett stadgadt myntvärde vore en åtgärd, som, enligt min öfvertygelse, med skäl kunde anses såsom mindre välbetänkt. Hvad den sednare delen af punkten, eller legeringen, vidkommer, så tror äfven jag, lika med Hr Gripenstedt, att vårt silfvermynt bade bordt vid realisationen göras finare, men jag tror jemväl, att olägenheterna af den nuvande legeringen icke ännu äro så stora, att vi för deras afhjelpande böra underkasta oss olägenheterna af en rubbning i myntets beskaffenhet, hvarföre jag anser, alt detta Utsk:s utlåtide jemväl i denna del bör bibehållas. Gr. Lagerbjelke, Guslaf: Del synes mig vara ovedersägligt, att man vid realisationen begick ett fel, då nian icke satte den Svenska Specieriksdalern till fullkomlig likhet med Hamburgerftiksdalern; men det förefaller mig vara lika klart, att det är en betydlig skillrrad emellan hvad man då kunde och borde hafva gjort och livad som nu är lämpligt att göra.
Jag får bekänna, att jag icke vet, hvarifrån det bruket kommit, och att jag icke vet, hvarföre arfvodet blifvit förändradt till 200 r:dr. Jag har dock hört sägas, hvad jag icke kan uppgifva såsom säkert, att Ridd.-skjulen i äldre tider varit upplåtna åt ett handels-compagni, som måhända haft dem för godt pris, och att det måhända deremot varit ett åliggande för compagnie! att gifva en åm vin åt hvar och en af Ridd.-directörerne. Vare dermed huru det vill, Direct. består nu af 7 personer. Till ordförande har R. o. Ad. alltid valt någon, som innehaft Rikets högre värdigheter, och arfvode för honom har aldrig kommit i fråga; de öfriga 6 hafva haft arfvoden af 200 r:dr hvardera, summa 1200 r:dr. Hr Bråkenhjelm föreslår nu, att dessa 6 arfvoden må sammanslås till 3:ne och således utgöra 4-oo r:dr hvardera, hvilka skulle gifvas åt 3:ne directörer, hvaremot de öfriga 3:ne icke skulle erhålla någon slags vedergällning. De 3, som skulle erhålla arfvoden, vore först den, som har vården om genealogierna och för hvars skull han uttryckligen förklarat, att hela motionen är gjord; sedermera den, som har inseendet öfver byggnaderna, och slutligen den, som har tillsynen öfver räkenskaperna. Jag får deremot anföra, att det "visst är möjligt, att dessa befattningar för närvarande gifva någon trägnare sysselsättning åt dessa 3 ledamöter, än de öfrigas; men det är alldeles icke sagdt, att ledamöterna från riksdag till riksdag skola hafva samma befattning, ty det är intet, som hindrar Direct. att låta dessa befattningar turvis gå från den ena till den andra ledamoten ; sådant beror på Direct:s pröfning och egen beqvämlighet. Dertill kommer, att alla 6 ledamöterna i alla fall hafva samma ansvarighet, då ansvarighet för Direct. kan komma i fråga, och alla hafva samma förbindelse att uppehålla sig i Stockholm.
Maj:t väl icke funnit sådane omständigheter vara för handen, att Kongl. Maj:t på grund deraf nu kunde till denna framställning lemna bifall; men då Kongl. Maj:t erfarit de menniskovänliga och äfven lyckade bemödanden, detta Sällskaps ledamöter, med uppoffring af både tid och penningar, användt för alt till ärbar och sedlig vandel återföra flera i laster och brott fallna qvinnor, har Kongl. Maj:t velat förklara sitt nådiga välbehag med Sällskapets gagneliga verksamhet i detta hänseende; hvarom, på nådigste befallning, jag har den äran att Herr Grefven underrätta med begäran, det Herr Grefven behagade låta detta nådiga förklarande komma till Sällskapets kännedom. Stockholm den 10 Maj 1861. C. J. Thyselius. Bil. Si». Enligt den uti Magdalenahemmet hitintills, åren 1868—1862, vunna erfarenhet, utgör ungefärliga årskostnaden för ett sådant räddningshus, hysande dagligen 10—14 intagna qvinnor, med en Förestånderska och två Diakonissor eller Profsystrar: för de förras vård och undervisning, så i läsning och christendom, som uti slöjd, samt för mathållning, lyse, ved, beklädnad, böcker, läkemedel m. m. (å 58/0 öre pr dag, eller 214 R:dr pr år) circa R:dr 3,000: — Härtill kommer: 1 års aflöning till Förestånderskan omkring » 160: — d:o till två Diakonissor minst » 220: — Hyra » 760: — Kronoutskylder och tillfälliga mindre utgifter » 70: — Summa R:mt R:dr 4,200: — Sedan erfarenheten nogsamt ådagalagt angelägenheten af att, uti Magdalenahemmen, med gamla förhärdade brottslingar icke blanda yngre, mindre djupt fallna eller böjligare flickor, så har, uti den för detta ändamål, sedan år 1868, bildade Motioner hos ftiddersleapet och Ådeln 1862.
Län skyldighet att till Stora Kopparbergs bergslag in natura leverera hemmansränteoch mantalseller qvarntulls-kolen, dels ock om upphäfvande af öfrige åt Stora Kopparbergs bergslag och hytte-egare tillerkända privilegier och särskilda förmåer. Kongl. Maj:t behagade, jemlikt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befallde, att, i enlighet dermed, Nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo Mildhog Lundgren. Rättelser: Sid. 17, raden 4 nedifr. står: finner likväl läs; finner i öfrigt » 18, » 1, 2 uppifr. » smör, hö, » smör, kött, hö, » » » 3 » » smör och dagsverken » smör, kött, hö och dagsverken STOCKHOLM, TYPOGRAFISKA FÖRENINGENS BOKTRYCKERI, 1833 Kongl. Maj.-ts Nåd. Skrifvelse, N:o 10. 1 M:o IO. Ank. till Exp.-Utsk. d. 12 Dec. 1833, kl. 10 f. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer med öfverlemnande af det utaf särskilde liomiterade afgifna underdåniga betänkande och förslag i fråga om ordnande af kreditväsendet och låneanslalterne i Riket; Gifven Stockholms Slolt den 16 November 1853. Uti underdånig skrifvelse den 28 Juni 1848 yttrade Rikets då församlade Ständer, att de i Riket inrättade Enskilda Banker, uti deras närvarande skick, icke lemnade de, för rättigheten lill idkande af en så vidsträckt penningerörelse, nödige garantier, samt att, i följd häraf, oktrojer för inrättande af dylika Banker icke vidare borde beviljas; men att Rikets
Kam - ( 0 ) marrättens anmärkningsrätt vid Taxeringsoch Pröfnings-commiteers åtgärder att befria utfattiga från bevillning. III. B. 12. A. 23. IV. U. 115. A. 187. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 18. i anledning af väckt motion om befrielse för rotehållare från skyldigheten att för Regementsofficerare förevisa rekryter, innan de antagas, samt om vidtagande af åtgärder emot Befälets olagliga inblandning vid uppgörande af contract emellan rotehållare och knektar. — N:o 19. i anledning af väckt motion om en köpings anläggande vid Wrigstad gästgifvaregård inom Westra Härad af Jönköpings Län. III. B. 12. A. 24. VI. U. 188. A. 588. — N:o 20. i anledning af väckt motion om bemyndigande för Öfverståthållare-embetet för polisärenden i Stockholm att ifrån hamnar och torg afvisa sysslolösa och för allmänna säkerheten farliga personer. III. B. 12. A. 25. — N:o 21. i anledning af väckt motion om Kongl, stadfästelse å hypolheksföreningar. III. B. 12. A. 25. — N:o 22. i anledning af väckt motion om ändring af 61 och 63 §§ uti Instruclionen för Jägeri-betjeningen af den 16 Mars 1838. III. B. 12. A. 25. IV. U. 115.' A. 1S7. — N:o 23. i anledning af väckt motion om förenkling af de militära och civila uniformerna. III. B. 12. A. 25. IV. U. 115. A. 187. — N:o 24. i anledning af väckt motion om sammanslående af 3:ne länsmanstjenster inom Östra Härad af Jönköpings län till 2:ne sådana. III. B. 12. A. 25.
B. svarig, eller ock böra kunna, ulan serskild ersättning, verkställas af de vid stationen anställde tjenstemän, med biträde af flottans manskap, hvarförutan blifvit yrkadt, att mera bestämda föreskrifter för medlens användande, än som af Utskottets Utlåtande kunde inhemtas, borde af Rikets Ständer meddelas, innan anslaget beviljas. Då Rikets Ständer, på grund af Revisorernes hemställan, beslutat, att inventering af Flottans ekevirkes-förråd i Carlskrona bör företagas, och att, enär en sådan icke ansetts kunna ega rum, med mindre nödiga medel anvisas till de dermed förenade kostnaders bestridande, frågan om bestämmande af anslag härtill skulle, i sammanhang med extra Stals-regleringen, förekomma, samt då, hvad angår det tillstyrkta beloppet, Utskottet dervid hemtat ledning af det yttrande, som rörande detta ämne under discussionen hos Ridderskapet och Adeln, angående Stats-Ustokttels Utlåtande N.'o 76, afgifvits af nuvarande Chefen för Förvaltningen af Sjö-Ärendena, som ansett 8,000 R:dr böra blifva för ändamålet tillräcklig, o 7 finnér Utskottet sig böra vidblifva, hvad uti denna punkt af det förut afgifna Utlåtandet är vordet yttradt. Stockholm den 15 Februari 1841. STOCKHOLM, ECKSTEINSKA 150K.TRYCKERIET 1841. Stats-Utskoltets Utlåtande N\o 435, Litt. C. 1 N:o 453 Litt. C. Utlåtande, i anledning af erhällne återremisser af Utlåtandet N:o 354, Litt. C. (D. A.) Det af Slats-Ulskoltet under ofvanstående N:o oell Idit. afgifne Utlåtande, i anledning af ifrågasatte Extra Stats-anslag för ldtfade communicationer och andra allmänna arbeten, liar af samtliga Riks-Stånden blifvit återremitteradt; och får Utskottet följaktligen till besvarande upptaga de anmärkningar, som under discussionerna inom de serskilda Stånden förekommit.
Jag skulle tro, att om man vill denna förändring, sä vore lättast att nu genast företaga densamma, samt från anslaget för flottans underhåll och nybyggnad af 589,497 r:dr 28 sk. draga en summa af 16,500 r:dr, hvilken sednare jag föreslår såsom förslagsanslag måtte uppföras till skrifmaterialier och expenser för flottans öfrige stater. Ilr von Hartmansdorff: Som jag var den, hvilken gjorde anmärkn. vid 4:de hnfvudtiteln, rör:de bristen på förslagsanslag i delta hänseende, så anhåller jag att äfven nu, vid 5:te hufvudtitelns föredragning, få derom yttra några ord. Om det är såsom Ilr Virgin anmärkt, att anslaget för flottans nybyggnad och underhåll fått vidkännas de omkostnader, för hvilka man nu önskar ett förslagsanslag; så lärer uttrycket böra blifva, icke det, att från detta anslag af 588,497 r:dr 28 sk. skola dragas de behöfliga 16,500 r:dr, utan fastmera, alt detta anslag skall orubbadt qvarstå för sitt ändamål, hvaremot de 16,500 r:dr böra dessutom beviljas såsom ett särskildt förslagsanslag, hvilket utan tvifvel äfven var Frih. Palmsljernas mening. Alldeles likgiltigt anser jag vara, om vid återremissen denna anmärkn. göres vid den 6:te eller vid den 12-tc punkten, allt nog att den blifvit gjord och till Stats Ulsk. remitterad, som då lärer finna hvarest rätta stället är att besvara anmärkn. Frih. Palmstjerna: Jag ber om ursäkt om jag åter nödgas uppträda; men jag tror det vara nödigt att saken full ständigt upplyses, efter hvad här under discussionen blifvit yttradt.