Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förstärkning hade Flemings knektar fått, de våra flytt, din fader sårad fallit, och de, som började med rån och våld, med mordbrand slutade sitt segerjubel. DANIEL HJORT. En skogsväg mins jag nu, en stormig natt. Emot en kvinnas axel tyst jag låg och lekte där med ett par svarta lockar. KATRI. Det var din mor. Hon följde med din fader till Åbo, dit han skickades att klaga hos Fleming öfver knektarne. DANIEL HJORT. Nåväl? KATRI. Nåväl, för uppror och för mord beskyld, emedan han sin egendom försvarat mot Flemings knektar, dömdes han till bojor och skymflig död på stupstock. Fåfängt låg jag på knä för Fleming bedjande om nåd. Den grymme mannen såg mig kallt i ögat och vände sig och gick. Här är den plats, där skuldlöst flöt din faders blod! Här är den plats, der liflös ned din moder af smärta dignat! Här var det, som hon under nattens mörker gret blek sin kind och sörjde håret grått. Här har hon lyft dig faderlös mot skyn och ropat ve, ve öfver mördarn Fleming. Här tappade hon bort förståndets ljus och liknöjdt irrande i skog och mark åt bark af träd och sina tårar drack. (Månen går för ett ögonblick fram ur molnen och kastar sitt sken öfver dem). DANIEL HJORT. Min mor, min mor, ja, det är du, är du! KATRI. Kom mig ej när, ej än min son du är! Hör mig till slut, jag sedan dig skall höra. Så satt jag en gång invid vägens rand; förbi red Fleming med en guldsmidd skara, och halfdöd låg du vid mitt bittra hjärta. Mig tycktes då, att alla goda män'skor på jorden voro döda. Gud var död och himlen svepte sig, ett dunkelt sorgflor, kring all den döda världen. Här allena uti mitt bröst ett hjärta slog; mig tyktes som i en dröm, att du var död, det gjorde min själ så godt. Vansinnets ljufva mörker omgaf mitt hjärta som en läkedom. Se'n vet jag icke hvad som hände mer.
Maj:ts omdöme , icke lämpeligcn kunna anföras , twekar Kongl. Majit likwäl ingalunda at oförstäldt upgifwa den hufrvudgrund pä hwilken Dest öfwertygelw hwilar. Kongl. Majit tror nemligen, at bäde StatsKonsten och National - stoltheten lika strängt förbjuda främmande magters deltagande, och än mera deras inflytelse uti Rikets inhemska angelägenheter; men at mindsta upffof i afgörandet af den nu wäckte wigtiga fräga, möjligen kunde gifwa anledning til et dylikt, hitintills fullkomligen oförsökt deltagande; waranLes Kongl. Majit öfwertygad at Riksens Ständer, i likhet med Kongl. Majit Sjelf, aldrig lära et sädant medgifwa. Et ytterligare skäl har Kongl. Majit hemtat af omständigheter, sorn nära röra Kongl. Majtts Egren person; Den 1Z Julik. LIZ och Riksens Ständer torde kjelfwe, dä de utkorads cn äldcrstegen Konung utan efterkommande, hafwä kändt hela wigtcn af detta ffäl. Om Kongl. Maj:t hittils warit af Förspnen nog gpnnad, för at under desi styrelse se den allmänna wälfärdcn aterlifwas, skulle Kongl. Mast anse Sig rikeligcn belönad, om med denna rilfredsställelse Kongl. Mast kunde förena hoppet om en säker och lycklig framtid för Desi Fädernesland. Uppå alla förenämnde skäl och grunder fö, restär Kongl. Mast til Swea Rikes Kronprins, Kongl. Masts france, Prins Linnsman af Schleswig Holstein Sonderburg Augustenburg; samt önskar at detta högst wigtiga ärende, utan annat upffof än det öfwerläggningarne kräfwa, mä af Riksens Ständer lil inbördes rådplägning och afgörande företagas. Kongl. Majit förblifwer Riksens Ständer med all Kongl, näd och ynnest städse wälbcwägen. Stockholms Slott den 14 Iulri i8o9. c ^ i.. 6. -it V/ettLrsteilt.
En väl knäckt kalfbringa stekes på vanligt sätt med smör, en morot och ett par lökar; serveras med stufvad selleri eller brysselkål. Såsen afredes och serveras särskildt. O. S. JD. Bohaget. En liten nätt vas kan man själf förfärdiga af gåsägg. Man knackar af den smalare ändan af ett ägg så jämnt som möjligt och begränsar denna öfre kant med en 3 mm. bred guldkant (bronsfärg), i det man noga följer alla konturer af kanten. Nedtill fäster man som fötter med syndetikon 3 små degkulor, hvilka likaledes bronseras. Agget prydes med en större och två mindre buketter vårblommor målade i oljefärg; äfven pressade blommor eller fin mossa i olika nyanser taga sig bra ut. Buketter af det senare slaget böra öfverdragas med opalfernissa eller färglös spiritusfernissa. N; r 7. Handarbeten. Att själf förfärdiga herrkravatter. Kravatterna förfärdigas efter närstående mönster, i det man först efter fig. 1 klipper af tunnare papp två delar, båda 15 cm långa och knappt 6 cm breda; upptill vid halsen, där midtelstycket sedan tillkommer, afsneddade 3 cm långt och 2 cm bredt. (Se fig. Små sidenrester kunna erhållas mycket billigt (på Fig. 1. snedden klippta hörn, som i staden mäta 50 cm, räcka till en kravatt). D e färdiga pappstyckena läggas på sidenet, som klippes noga efter dessa, i det man likväl rundt om beräknar 1 | cm till söm. Sidenet spännes slätt öfver pappstyckena, hvarefter s på hvarandra, så att upptill sas. Reflekterande bör sända sin fotografi samt uppgifva sin adress till fru A. Gillner. Borås. Musiklärarinna. En ung flicka, f. d. elev af Hr Richard Andersson och van vid undervisning, önskar till sommaren mot fritt vivre och fri resa plats i familj att undervisa i pianospelning och, om så önskas, läsa med minderåriga barn. Svar i biljett märkt » Musik », adr. S. Gumaälii Annonsbyrå, Stockholm. (G.
Hvitt ritpapper begagnas mest, kulört i regel blott, om man utom blyerts använder hvitkrita eller hvit akvarellfärg. Såsom allmän regel med afseende på ritpapper kan slutligen anföras, att man ej bör skaffa sig glansigt papper; sådant lämpar sig nämligen ej väl för teckning med blyerts. Blyertspennan kan vara fabricerad vid hvilken fabrik som helst. Man bör dock, om man vill komma till resultat af något värde, köpa sig pen nor af åtminstone ordinär kvalitet. Det finns nämligen pennor, otroligt billiga och — otroligt dåliga. Med sådana kan man just ej åstadkomma så synnerligen anslående konstverk. Jag brukar använda pennor från någon af Faberfabrikerna (vare sig A. W. eller Joh.). Dessa fabrikat finnas till vexlande pris, allt efter råd och lägenhet. Blyertspennor numreras så, att n:r 1 är en synnerligen lös sort (den närmar sig till och med lös krita), n:r 2 litet hårdare o. s. v. N:r 5 och n:r 6 (jag vet ej, om numreringen går längre) äro ej så lämpliga för artistisk teckning, synes mig. N:r 2 och n:r 3 äro de sorter, som amatören framför allt bör lägga sig till med. Har man dessa, kan man komma ganska långt. Teckning med blyerts kan nu sägas försiggå på två, tämligen skilda sätt. Antingen blott tecknar man, d. v. s. använder pennan för att uppdraga konturerna af det man vill afbilda och skuggar sedan, om man så vill, med pennan. Eller också ej blott tecknar man mer eller mindre fullständigt med pennan, utan fördrifver och utarbetar skuggorna med en stomf af skinn eller papper. Sysselsätta vi oss till en början med det första sättet, är att märka, att här är lämpligast att använda en pennsort n:r 2 o c h 3. Man spetsar udden — i allmänhet bör man för öfrigt hålla sina pennor hvassa — och b ö r j i r sedan teckna, från vänster till höger och uppifrån nedåt. Om man så vill, kan man här såsom eljes vid teckning begagna sig af s. k. handpapper för att skydda den del af papperet, som ej är under behandling för tillfället.
StatsUtsk. liar föreslagit, att de må få åtnjuta allt hvad som var beräknadt vid pensionsinrättningens stiftelse, äfvensom att, då någon förhöjning kan göras, icke blott för dem, utan äfven för Riksg.- contorets tjensteman, skall en sådan äga rum i samma proportion för hvartdera verkets tjenstemän. Om man nu skulle vidtaga den åtgärd, som Frih. Cederström ansett riktig, så skulle den siste tjenstemannen i f. d. Assistance-contoret få åtnjuta räntan på hela pensionsfonden, således möjligen flera gånger mer, än beloppet af den lön, han innehaft. Detta har väl aldrig kunnat ingå i beräkningen hos dem, som tillhöra pensions-anstalten. Jag tror således, att Frih. Cederström drifver grannlagenheten längre, än billighet och rättvisa kräfva. Någon arftagare skall väl finnas, när pensionärerne uro alldeles utdöde. Frihln har sjelf dertill föreslagit Riksg.contoret. Hvarföre kan det då icke ske genast, enär åt de gamla delägarne förbehålles all den rätt, de kunnat påräkna, t. o. m. en förhöjning derutöfver? Jag ser ej något hinder deremot och tror således, alt Utsk:s betänk, bör bifallas. Frih. Cederström: Om det gick an att disponera öfver andras medel såsom öfver sina egna, så skulle jag med Hr von Hartmansdoff instämma deruti, att R. St. hade rätt att säga, det Riksg.contorets enkeoch pupill-cassa behöfver tillskott och att deremot f. d. Assistance-contoret har öfverskott i sin, hvarföre detta öfverskott bör gå till förstärkning af den förstnämnda cassan; men som Assistance-contorels pensionscassa är en för sig bildad cassa, skiljd från Riksg.contorets, så kan jag icke se, med hvad rättsgrund man deröfver disponerar utan delägarnes hörande.
Jag har förut, vid ett annat tillfälle, sökt fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på motsägelsen deri, att offentligen drifva Hazardspel, då de äro enskildta förbjudna, och då Ridderskapet och Adeln förut vid denna Riksdag ogillat tillvarelsen af en redan befintelig allmän Spel-inrättning. Det är dessutom tillräckligen upplyst , att denna egen. doms-förspelning icke kan ega rum , utan genom beskattning pä allmänheten , ty hon måste äfven genom sina bidrag godtgöra kostnaden för Lott-försäljning m. m. För öfrigt, då man vill 748 Den 15 December f. m. bortspela en egendom af 40,000 R:drs värde , utsätter man det dock måhända tili 6o,coo R:dr s och rättar lotternas antal derefter. Göres-då dragningen , så snart lotter för något öfver 40,000 R:dr blifvit försålda, så äfventyrar förspelaren ingenting dervid, utan har tvärtom hopp, att någon af de 20,000 oförsålda lotterna kan utdragas, och kan således få behålla sin egendom, samt uppbära de 40.000 R:dr för ingenting, En gång har äfven jag deltagit i ett sådant spel , och kan af egen erfarenhet tala derom. Man bör akta sig, att ej genom en sådan författning, som den ifrågavarande, rubba den tro Svenska Allmogen hittills ägt, att det är blott genom flit, omtanka och sparsamhet, men ej genom spel, sorn förmögenhet lagligen kan förvärfvas. Det skulle således , efter mitt begrepp, vara högst förderfligt, att göra spel til! laga fäng af egendom , synnerligen den fasta, och jag skulle anse såsom en vanheder för en så ärlig nation, som vår, om det skedde. Jag anhåller derföre , att Ridderskapet och Apeln , med afslag å Betänkandet, måtte förklara, att frågan om fastegendoms försäljning å Lotteri bör alldeles förfalla. Friherre Cederström, Jacob : Då denna fråga blifvit behandlad i anledning af en Kon* uagens Proposition, kan den icke förfalla, emedan Konungen måste hafva något svar af Ständerne.
Herren skaffar rättfärdighet och dom, allom dem som orätt lida. Han hafver låtit Mose veta sina vägar; Israels barn sin verk. Barmhertig och nådelig är Herren, tålig och af stora mildhet. Han träter icke till evig tid, och vredgas icke evinnerliga. Han handlar icke med oss efter våra synder, och vedergäller oss icke efter våra missgerningar. Ty så hög som himmelen öfver jordena är, låter han sina nåd väldig vara öfver dem som frukta honom. Så långt som öster är ifrå vester, låter han vår öfverträdelse vara ifrån oss. Såsom en fader förbarmar sig öfver barnen, så förbarmar sig Herren öfver dem som frukta honom. Ty han vet hvad vi för ett verk äre; han tänker derpå, att vi stoft äre. En menniska är i sitt lefvande såsom gräs; hon blomstras såsom ett blomster på markene. När vädret deröfver går, så är det intet mer der, och dess rum känner det intet mer. Men Herrans nåd varar ifrån evighet till evighet, öfver dem som frukta honom; och hans rättfärdighet intill barnabarn, När dem som hans förbund hålla, och tänka uppå hans bud, att de derefter göra. Herren hafver beredt sin stol i himmelen, och hans rike skall råda öfver allt. Lofver Herran, I hans Änglar, I starke hjeltar, som hans befallning uträtten, att man hans ords röst höra skall. Lofver Herran, alle hans härar; I hans tjenare, som hans vilja gören. Lofver Herran, all hans verk uti all hans herradömes rum; min själ lofve Herran. Lofva Herran, min själ; Herre, min Gud, du äst ganska härlig, du äst dägelig och allstinges väl beprydd. Ljus är din klädnad, som du uppå hafver; du utsträcker himmelen såsom ett tapet. Du hvälfver honom ofvan med vatten; du far i skyn såsom i en vagn, och går på vädrens vingar; Du, som gör dina Änglar till väder, och dina tjenare till eldslåga; Du, som grundar jordena på hennes botten, så att hon blifver i evig tid. Med djupet betäcker du henne, såsom med ett kläde, och vatten stå öfver bergen.
Uti en hos Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 78) har Herr J. A. Bovin anhållit, att, då lärjungarnes antal i Eskilstuna tre-klassiga elementarläroverk nu uppgått till 80, i följd hvaraf undervisningen icke kunde till lärjungarnes och det allmännas båtnad bestridas af endast frenne lärare, Rikets Ständer måtte anslå nödiga medel till aflöning åt ytterligare tvånne lärare vid nämnda läroverk samt detta blifva likstäldt med öfriga fem-klassiga elementarläroverk; men då ifrågavarande skola ännu vid slutet af läseårct 1864 var besökt af endast 5G lärjungar och såledeb någon visshet icke kan förefinnas att ej det nuvarande högre antalet blott är tillfälligt, synes frågan om denna skolas utvidgning icke vara af den angelägna beskaffenhet, att densamma för närvarande bör företrädesvis vinna afseende, belst Strengnäs närbelägna högre elementarläroverk ännu eger fullt tillräckligt utrymme för emottagande af ökadt antal elever, har Utskottet icke kunnat Herr Bovins motion till bifall förorda. 43:o. Från Bonde-Ståndet har till Utskottet blifvit remitterad en inom nämnda Riks-Stånd väckt motion (N:o 115), deruti Riksdagsfullmägtigen C. J. Svensén från Calmar län, — under åberopande af staden Oscar.';hamns stigande folkmängd samt dess belägenhet såsom medelpunkten för en folkrik och vidsträckt landsorts rörelse, på betydligt afstånd från något fullständigt elementarläroverk, — föreslagit, att Oscarshamns elementarläroverk måtte till femklassigt utvidgas samt för ändamålet nödiga medel af Rikets Ständer anvisas. Oscarshamns förut tvåklassiga elementarläroverk blef vid sistlidna riksdag förändradt till treklassigt, och då lärjungarnes nuvarande antal, 63, icke synes antyda att någon ytterligare utvidgning för närvarande är oundgängligen behöflig, hemställer Utskottet, att Riksdagsfullmägtigen Svenséns förevarande motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 44:o.
Med jemförelse af olika förhållanden under särskilda tider af året, kan man antaga såsom medelpris å ett karldagsverke inom Landslagen 20 sk. Banko och i Bergslagen några skillingar högre. 3:o Nciringcirne. Jordbruket. Åkerjordens af ålder brukliga indelning i tvänne lika gärden, hvaraf det ena till största delen, eller den, som skall besås med råg, hvete och korn, ligger i träde, kan väl ej ännu sägas vara i allmänhet förändrad; men den redan i förra underdåniga berättelsen antydda håg att på 5 trädesjorden göra inkräklningar fortgår, och allmänt visar sig ett lifligt deltagande i hvad som rörer landthushållningen och dess förbättrande. Särdeles 1 Bergslagsoi teine har omtankan för ökad tillgång pa foder till ladugårdens utvidgning och lättare framfödande tilltagit, så att användandet af sådda foderväxter börjat blifva mera allmänt. De fördelaktiga resultat, som visa sig å större landtbrukares med omsorg vårdade egendomar, väcka håg för lika brukningssätt och användande af dervid nyttjad förbättrad jordbruksredskap; i hvilket hänseende länets Hushållnings-sällskap sökt medverka, medelst anställande af profplöjningar och utdelning af premier. Detta sällskap, inom hvilket tillfälle är beredt för ortens många och driftiga landthushållare, att meddela hvarandra sina rön och iakttagelser, har icke allenast fortfarit att låta införskrifva utsädes-råg från Finland för länets invånare, utan ock uppmanat till användande af Agronomen Johnsons upplysande och gagneliga råd och lärdomar vid de tillfällen, då han, under de honom anbefallde resor i riket, varit för orten tillgänglig. Linodlingenj som icke anses för länet lönande, har måhända i det hela mera minskats än ökats, så alt länets invånare köpa lin från Norrland, Vestergöthland och andra orter. Bränvinsbränning idkas i allmänhet till husbehof, men till afsalu af större landthushållare, äfvensom af allmoge, särdeles i trakten kring Askersund.
Utaf de i Ridderskapets och Adelns sena» re Plena lörefallna Discussioner, i anledning af Herr Friherre Rudbecks föredragne och remitterade motion, har man inhämtat, att tänkesätten äro delade, så väl om tillvarelsen af en nog allmänt ötverklagad förlägenhet och dess utsträckning derhän, att den skulle kunna benämnas lör nöd, som ock om orsakerne dertill och botemedlen deremot. Om jag medgifver, hvad här blifvit yttradt, att förslaget till allmän förändring af det financiella och Stats* economiska systemet borde med mästa nytta utgå trän högsta Styrelsentagten, såsom ensamt försatt på den ståndpunct, hvarifrån det hela kan öfverses, är det likväl med den anmärka ning att något sådant förslag icke ännu blifvit Riksens Ständer meddcladt och icke heller lärer vara att förvänta, et.är Kongl. Majit, vid Riksdagens öppnande, föiklarat sig, i afseende på Finance-väsendet, vilja inskränka sig till den önskan, att Riksens Ständers åtgärder måtte blifva sådane, att de kunde freda oas för de omständigheter, under hvilka så många andra Stater hafva suckat. Om det, å en annan sida, skulle synas förmätet af mig, att tillägga något i ett ämne af denna omfattning-, hvaröfver så många upplyste Talare förut yttrat sig, och ännu mera öfveiflödigt, sedan fri* ga uppstått och af Ridderskapet och Adeln Bil. till Ridd. o. Ad.
JIen diis ska11 icke Iieller finnas nhgot, som skall vilja eller behöfva göinnta sig undan för det Ijiiset, ty i Guds stad skola inga andra inkomina %n de, soiii tvagit sina kläder hvita i lammets blod % - Och plötsligt, SH plötsligt att åhörarna spritta till, vänder talaren ' blicken frin takat, l i r a r i f r h lim med troris visionära klarsynthet tyckts lef rnndegöra denna iif vrrsinnliga. verklighet för siq och sina åhörare, liter ögoneu falla 112 mäiigileu framför sig och utbrister:, har dzc tragit (lina kläder i det blodet, min vän? % - Det uppsth en pinsam tystnad, niistan som skulle iiiaii vänta att ifrkn åhösarkretsen möta nigot kngeatfullt nej. %Har du icke det, min van, o, s&amp; skynda dk! Skynd: ~ dit i denna dag att tv % dina kläder! Du ret icke, om du far iiagon morgondag. Kanske skall du d&amp; vara i erSglieten. 0, tiiilk attr a r a i evigheten med otvagna lilader, med oföslåtna synder! Q), min vaii, liar du tänkt riktigt pk den saken ?^ - Den snabba, skarpsynta blicken, så van att behärska en människohop, glider utefter raderna, likasom på ett särskildt sätt träffande lirarje enskild, och talaren ntstracIrer vädjande begge armarna: » Kom, o kom, du själ, som iiiinu icke har fått dina synder aftvagna; kom! Jesu blod rantar dig. Jesus frälsar dig från alla dina synder; han gör dein snöhvita i sitt blod. Kom nu, ack kom! Jesus frälsar j z ~ t il?!! Och medan, han så talar, kommer det, honom omedvetet, i blick och ton ' fall nigot af den rastlösa, j aktande nervositeten f r h den gångna dagens arbete. Händerna utsträckas med en oroligt vädjande, nastan pådrifvande rörelse.
Hvad slutligen vidkommer ej mindre den af Revisorerne framställda erinran mot det bidrag af 500 R:dr Banko, som af MilitieBoställs-Kassan år 1842 utgått till bestridande af kostnaderna i och för en år 1839 verkställd reparation af Iirigs-Kollegii embetslius, än Revisorernes anmälan om bebofvet och nyttan af en ”bok eller liggare’’, innefattande åtskilliga upplysningar rörande de af räntebärande Kassor och fonder, mot inteckning i fast egendom, utgifna lån, täcktes Eders Kongl. Maj:t nådigst tillåta Krigs-Kollegium att uti dessa, flera af Koilegii Afclelningar och Kassor gemensamt rörande, frågor särskildt underdånigt Utlåtande få afgifva. Krigs-Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet’ Stormäktigste Aller nådigs te Konung! Eders KonglMaj:ts C. J. Salomon. Stockholm den 10 Februari 1846. underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, J. P. LEFRÉN. Cahl D. Forsberg. J. A. Hasselström. 48 — 378 — Sammandrag* af de utaf Rikets Ständers Revisorer till förvaltningskostnad hänförda utgifter, som år 1843 bestriddes af Militie-Boställs-Kassan. Banko. a) Pensioner, att vid innehafvarR:dr sk. rst nes afgång indragas och besparas: Krigs-Rådet G. Stolpes sterbhus för en månad 74: 15. 4. Kamreraren, Krigs-Rådet G. A. af Sillen . 1,337: 36. — Aflidne Kammardrängen Warnums Enka 16: 1,428 3 4 b) Löner å indragnings-stat, alt, vid innehafvarnes afgång eller befordran till högre lön af statsmedlen, besparas: Krigs-Rådet, Hof-Marskalken Gyllenram 702: 24. — Kammarförvandten, Krigs-Rådet Roos ... 553: 46. —•
Bataljoner med 1000 man i hvarje, kunde man i fredstid nöja sig med att till de vanliga 11 å 1200 man på Regementet, samt på sin höjd 600 man Bevaring, årligen på hvarje Regemente hafva vanligt Befäl för 2 Bataljoner, och endast bibehålla af 3:dje Bataljonens Befäl 4 Capitainer och 4 Löjtnanter, då 1 Majorsoch 4 Fändriks-beställningar på hvarje Regemente kunde indragas. Jag skulle tro, att Grefve Björnstjerna medgifver mig, det dessa 5 Officersplalser, i händelse af krig, och Regementets uppstigande till 2000 man, hvaröfver det, med förutsättning, som jag äfven anser obestridlig, eller att endast 2 Glassér af Beväringen kunna på en gång beklädas och beväras, svårligen lärer gå, utan särdeles bekymmer kunna besättas. Äfven jag minnes och var nied, då Landtvärnet uppsattes, och afsk backes alldeles icke af det beklagliga öde, soin träffade denna trupp, ty jag minnes äfven, huru uppsättningen tillgick, och att elen dröjde, till dess halfva Finland redan var öfversvämrxiadt, och krigets utgång med de eländiga anstalter, som då vidtogös, icke tvifvelagtig, då det var klart att de bättre Classerne icke skulle finna det lockande, att inträda i denna trupp; hvaremot Beväringens personal nu är gifven, när kriget utbryter, och deribland säkert icke blir bekymmersamt att utvälja erforderligt antal Befäl till förstärkning af det redan befinteliga. Jag kan således icke frångå min öfvertygelse, att någon tillökning i löneanslag för Indeldta Arméens Befäl icke erfordras, men att en nödig lönejemkning af redan existerande tillgångar kan beredas. Om Ständernes vid sistlidne Riksdag aflåtne Skrifvelse föranledt till den åtgärd från Kongl.