Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Konungen funne en så olycklig ställning ega rum inom samhället, som vi nu hört, och hvilket jag i sanning ej befarar, att nemligen ett helt Stånd, ett af Medborgare lönadt, och i allmänhet väl lottadt, Presterskap, skulle anse sig pligtigt att motarbeta folkbildningen och stå qvar vid hvad hittills varit, så tror jag säkerligen, att Konungen skulle vidtaga sådana mått och steg, som det allmänna kräfde, hvarigenom detta Stånd stannade i den belägenhet, att det måste för framtiden ändra sina åsigter. Det är för att gifva Konungamakten större kraft i detta afseende, och på det en allmännare kännedom om Vexelundervisningen måtte vinnas, som jag anhåller om propostion till bifall å Utlåtandet. Friherre Cederström: Ut skottet hade föreslagit, att nuvarande Presterskap ovilkorligen skulle förskaffa sig kunskap om Yexelundervisnings-methoden och ånyo undergå examen, tror jag, att det hade varit skadligt, och att det kunnat hafva den följd, som Herrar von Hartmansdorff och Lefren befarat; men då det ej är fråga om annat, än att de personer, som framdeles Den 21 April f. m. 87 ingå i Prest-embetet, skola åläggas, att skaffa sig kunskap om denna method, ser jag ej, att fördomen hos de gamla männen kän ligga emot den af de yngre förvärfvade kunskap. Man skulle eljest förbjuda all ändring af examina i hvad fall som helst. Vi skulle t. ex. ej i Sverige varit långt komne i Vaccinationen, om det icke hade blifvit ålagdt personer, att vara kunniga i denna sak. Jag är öfvertygad, att saken går utan ovilja; och om än några finnas af Presterskapets äldre ledamöter, som kunna hafva fördomar mot saken, är det likväl icke förhållandet med bela totaliteten, och många finnas, som älska den, och som troligen komma att snarare arbeta för, än emot den. Vi veta ännu icke, huruvida PresteStåndet bifallit Utlåtandet. Det skulle kunna hända, att PresteStåpdet icke lägger sig emot en sak, som det borde finna liberalt att antaga. Friherre sénckarswärd:
Är brottet sådant, att han mot borgen må på fri fot vara, och ställer han den säkerhet; vare lag samma. 17. Nu finner Rätten emot tilltalad person, som på fri fot är, sådana omständigheter, att han förty häktas bör; förordne då om hans häktande. 18. Rätten eger att häktad person lösgifva, när omständigheterna dertill föranleda, utan hinder af beslut, som om häktningen förut fattadt varit. 19. Öfver Rättens beslut om häktning eller borgen, eller om häktad persons lösgifvande, inå klagan föras genom särskilda besvär; dock gånge beslutet ej dess mindre i verkställighet. För den, som häktad är, vare klagan i ty mål ej till viss tid inskränkt. Bih. till B. St. Yarder den, som häktad är, frikänd; gifve Rätten honom lös, så framt han ej skall i häkte hållas för annat brott, än det, hvarifrån han frikänd blef. Hafva vid Under-Rätt synnerligen besvärande omständigheter mot honom förekommit; ege Under-Rätten förordna, att han skall i häkte förblifva, till dess Under-Rättens dom vunnit laga kraft, eller Hof-Rätt annorlunda förordnat. 21. Kan häktad person ej säkert vårdas utan särskildt fängsel; då må han dermed beläggas, dock ej annorlunda, eller på längre tid, än säkerheten fordrar. Å häktad person må ock kroppsransakan företagas, till utrönande, om han något på sig häfver, hvaraf säkerheten i häktet, eller under hans forslande, äfventyr as kan. 22. Häkte skall vara så beskaffadt, att det ej för den häktades helsa menligt är. Ej skola flera personer i ett rum sättas, der det undvikas kan. Finnas ej särskilda rum för alla, skola dock ej de, som för ringare brott häktade äro, hållas tillsamman med dem, som för gröfre brott i häkte sitta; ej heller personer af olika kön i ett rum förvaras. Ej må häktad person hållas tillsamman med den, som straffarbete eller fängelsestraff undergår. 23. Den, som häktad är, skall af allmänna medel förses med sund och nödtorftig kost, så ock annan förnödenhet.
Och då myntets värde i silfver sedan 1810 blifvit betydligen försåmradt, finner jag äfven häraf anledning att bifalla den yrkade tillökningen. De betydliga bördor, som redan åro pålagde Folket, böra visserligen tagas i betraktande, och då de blifva så ojenint, och med så ringa afseende på hvem som bäst kan tåla dem, fördelade, år det högst betänkligt, ja oförsvarligt, att öka dem; men då man beviljar ett nytt anslag, som år oundvike^ ligt, bör det vara möjligt att spara på annat håll, Dea 5 Julii f, m, 120 håll, och att indraga eller förminska andre mindre oumbärliga anslag; hvarföre jag tillstyrker bifall å Betänkandet. Herr von Heijne, Georg: Jemte det jag i allo åberopar de facta, Friherre af Nordin framställt, bör jag tillägga, att vid StatsUtskotJ tets ganska brydsamma öfverlåggningar om jemk* ning af anslagen i förhållande till Stats-intraderne, jag alltid med Utskottet delat principen om all möjlig sparsamhet. Det hade varit vål, om alla nya anslag hade kunnat undvikas; Statsutskottet har ock icke lättsinnigt tillstyrkt några sådane. Det hade varit lyckligt, om anslaget för Konungen hade varit tillräckligt, men då RiksMarskalken anmält ett motsatt förhållande, har Utskottet ej kunnat tveka' att tillstyrka anslaget, öfvertygadt att Konungen bör vara oberoende af enskilte omsorger, för att odeladt ägna dessa omsorger åt en Nation, som, ehuru fattig, likväl är för stollt och för ådel att, underrättad om sin Konungs behof, genom en man, som har närmaste befattning med Hof vets oeconomie, lämna detta behof ouppfyllt. Ett skål till har Friherre af Nordin anfört, uti hvilket jag med nöje instämmer. Om ock det icke just må anses nödvändigt, eller ovillkorligen nyttigt, att en Theater finnes, hafva likväl alla andra Nationer Theatrar. Understöd af Stånderne till ett sådant ändamål år icke beviljadt, utan afslogs yid förra Riksdagen.
Jag föreställer mig Redacteuren, icke såsom den blygsamme ynglingen, hvilken behöfver anonymens skydd att i tysthet inhämta allmänhetens omdöme om hans anlag och skicklighet att vara eller blifva god författare, utan såsom den mogna Mannen, hvilken redan bestämt sitt yrke att arbeta på allmänhetens upplysning och i sådan egenskap eger, eller tror sig ega, tillräcklig insigt och smak att godkänna andras skrifter och dem på eget ansvar utsprida. Då denna Redacteur är en verklig Philosoph, som med god vilja redligt använder sin förmåga att upplysa och förbättra menniskan och att till hennes och Samhällets nytta angifva missbruken, fördomarna, egennyttan och pedanteriet, så är det hans rätt att skydda sitt lugn och trygghet genom anonymiteten, hvars brytande aldrig kommer i fråga, då skriften ej förtjenar böter; men om en annan Redacteur med mindre skicklighet eller ensidiga afsigter godkänner och utsprider skrifter, som, långt ifrån att uttrycka allmänna vettet eller opinionen, förolämpa dem båda och kunna sätta allmänna lugnet i våda, så anser jag en sådan Redacteur eller utgifvare böra af Lagen åläggas större varsamhet än sjelfva författaren, emedan den förre bordt och kunnat upptäcka felen, som vanligen undfalla den senare. Deraf följer, efter mitt begrepp, att Utgifvare af Dagblad, veckoskrifter eller andra samlingar och 'skrifter, som en gång i veckan eller oftare utkomma, höra underkastas en närmare Controll än Författaren, och att så kallade utgifvares eller Redacteurers rättighet att vara okände ej kan sträckas längre, än att: Så snart Domaren funnit ansvar ega rum för utgifvandet af Dagblad, veckoskrift eller annan samling och skrift, Bilaga B till Mern. N:o 7. 77 som en gång i veckan eller oftare utkommer, må lian genast låta namnsedlen uppbrytas, oansedt målet prof vas I icke vara urbota. 1 § 7 Mom. Med skäligt misstroende till det omdöme jag vid I läsningen af Tryckfrihets-Förordningen fattat, skulle jag I icke våga anmärka den oförmodade stridighet, jag funnit l imellan detta citerade Moment och förordningens 5 §, I om ej en verklig Actus nyligen gifvit exempel och öfver| tygelse derom, att oansedt
Sedan Rikets Ständers Fu Hmäg lige uti Riksgälds-Contoret hos BancoFullmäktige tillkännagifvit, alt det af Rikets Ständer, enligt 164 §■ uti i835 års Banco-Reglemeule, bestämda vilkor för eftergift och afskrifning af Bankens, inom linien, balancerade fordringar hos Hjelmare Canaloch Sluss-Verks Bolag blifvit uppfyldtj hafva Banco-Fullmägtige, den 3o nästlidne Maj, förordnat, att desse fordringar, utgörande dels 4°>ooo R:dr, som Banken försträckt uppå Canal-Directionens, å Bolagetsvägnar, till Riks - — seg — gålds-Cöntoret ntgifne förbindelse å 53,ooo R:dry dels ock 200,000 R:dr, derå särskild skuldsedel blifvit Lill Banken utfärdad, eller tillsammans 240,000 R:dr Banco, komma att uti innevarande års räkenskaper »(skrifvas; hvarjemte de förbindelser, uppå hvilka berörde fordringar sig grundat, blifvit, med dertill hörande handlingar, återställde till Canal-Direclionen. §• 7- Förhållandet med Bankens Läne-rÖrelse, emot pant af Silfver och Guld, vågförde Effecter och Låne-Bankens Obligationer , samt emot inteckning i fast Egendom; äfvensom med Bankens utlåningar till Städer och Corp orationer, samt till odlingars befrämjande. För Bankens utlåningar af förenämnde beskaffenhet är, uti RevisionsBerältelsen af år 1807, redovisadt till och med den 3o Juni samma år, och förhållandet dermed har sedermera varit följande : Belåning af Guld ucli Silfver. Emot pant af Guld och Silfver äro, i öfverensstämmelse med föreskrifterne uti §. §. 169—174 af r835 års Banco-Reglemente, ntgifne: 1837 Juli 1—Dec. 3i. - 4>5°9 st. Lån å tillsammans Lån emot pant af Koppar _, Jern och vågförde Effecter.
Ä r fullkomligt kompetent förestå ett hem s a m t äger elt godt och vänligt sinnelag. P r i m a ref. Svar till » Värmländska 1899 », Iduns exp, Stockholm. Svar till » Vibrator », Postkontoret Hötorget, p. r., Stockholm. BÄSTA BETYG! Svar till » Undervisningsvan », Iduns exp. (846) G a r d i n e r af boj och lärft samt af tunnare hvita, hemväfda tyger. K t l d d a r af lärft, stramalj, kläde och siden. Borddukar. Serveringsdukar. Bordlöpare. T h e h u f v a r. K o r g a r m. m. RIBBING. ANDRA OMARBETADE OCH TILLÖKADE UPPLAGAN MED FÖRF.S PORTRÄTT OCH 24 TECKNINGAR. O B S. D e n n a bok af den kända universitetsläkaren afhandlar barnens vård alltifrån födelsen till och med skolåldern. Genom den redan utgångna första stora upplagan är arbetet tillräckligt både kändt och välkändt. OBS.! OBSERVERA! Rotébro Handelsträdgårdar. KR. SVAR TILL » ENSAM PÅ PLATSEN », STOCKHOLM, M O T F R I T T V I V R E på landet Önskar en ung, anspråkslös flicka läsa med ett par gossar eller flickor under ferierna. Goda rekommendationer. Svar till » M. », Iduns exp., Sthlm. (858) en för sin prisbillighet, sitt höga näringsvärde och det bekväma tillagningssättet af alia husmödrar omtyckt konserv. Säljes hos hrr Konservoch Delikatesshandlande. Aktiebolaget Sveriges Förenade Konservfabriker, Göteborg. Kontrollant: Stadskemisten D:r J. E. A l e n. K. L U N D B E R G. K a n portofritt erhållas äfven från Hälsovännens expedition, Stockholm. Osters ö j badet Visby. Hu^xrTjn_TTj-xjnj-iJT^rrLxxxTT \ j^ ijn^TJrarTJTrTrij \ j \ jrirLrXJ-Lri Hälskyddare.
Och om jag en kväll ut åt vägen går, när västern i gyllene färger skimrar och månen, som tält ofvan skogen står, sin glimmande spång öfver böljorna timrar, da sakta. helt sakta strängarna rörs — jag lyssnar och ord, till tonerna sätter, och buren af drömmar bort, jag förs från sof vande skogar och di inhöljda slätter. All världens vrånghet och lögn och svek förvandlas till gtddstoff, i kvällssolsglöden, och jag känner mig dä sä sällsamt vek, som var jag ett barn och blef vyssjad af döden. Daniel Fallström. Juridisk rådgifvare åt kvinnor. |f|lle senaste 50 åren hafva medfört åtskil$lMo liga förbättringar i vår lagstiftning, hvilka göra kvinnans ställning i lifvet helt olika mot förr. Så har t. ex. syster erhållit lika arfsrätt med broder, hon blir myndig vid 21 års ålder, har rösträtt vid stadsfullmäktigval samt vid val af präst, klockare m. fl. och är själf valbar till ledamot af skolråd och fattigvårdsstyrelse. Samtidigt hafva ock kvinnans verksamhetsområden väsentligt förändrats. Hennes arbetskraft användes ej mera uteslutande i hemmet; hon har erhållit rätt att blifva organist, fältskär, tandläkare, läkare, apotekare m. m, att vinna anställning vid postoch telegrafverken samt järnvägarne, äfvensom att aflägga mogenhetsexamen och de flesta akademiska examina, hvarförutom hon erhållit utvidgade handelsrättigheter. Äfven en del af de lagar, som röra äktenskapet, hafva ändrats till förmån för kvinnan. Så är hon t. ex. numera sin egen giftoraan och har rätt att råda öfver, hvad hon genom eget arbete forvärfvar. Dessa och åtskilliga andra förändringar hafva ställt kvinnan inför uppgifter och förhållanden, för hvilka hon hittills i de flesta fall stått alldeles främmande. Förr voro släktens manliga medlemmar hennes naturliga så- väl förmyndare som beskyddare. Nu däremot måste kvinnan, särskildt den ogifta, till myndig ålder komna kvinnan, i allmänhet själf svara för sitt görande och låtande, för sin ekonomi, ja, för hela sin framtid. Men då blir också frågan: äger kvinnan i allmänhet de insikter och kunskaper, som äro nödvändiga för en så själfständig och ansvarsfull verksamhet i lifvet?
Först erhöll der contrahenten ränta från afslutningsdagen för hela lånet, ehuru han endast terminsvis, utan annan kostnad än flyttandet af penningarne från sitt contor eller banken till skattkammaren, behöfde erlägga det — hvilken fördel beräknats till 4 procent; bär skulle långifvaren deremot påkosta transportkostnaden af silfver från fasta landet till Stockholm, och undertiden sakna ranta å sina penningar, hvilken förlust minst kart beräknas till 2 å 3 proc.;, der erbjöds ett 4 procents lån af 8o Mill., vid sidan af 2400 Millioner 5 procents fonder, som, när Regeringen vill, kunna inlösas al pari, en moralisk säkerhet att luren att uppsägas sent skulle komma till det nya 4 procents lånet; här var summan så liten och icke annat band, som hindrade, alt vid första tillfälle, man skulle kunna få ett lån för bättre villkor, uppsäga det 1111 tagna, hvilket icke annat kunde än minska säkerheten för ett fast användande; der gaf en stor lånesumma en större behållning å en mindre vinst åt contrahenten, än å den vida mindre summan en mycket större relativ vinst här kunde gifva, och slutligen hade man der med en stat att göra, hvars cre - Den 12 Februari! e. m. 35 credit redan var stadgad, och inom hvilken stora capitaltillgångar linnas disponibla, hvaraf ingendera vore hillet här. Jag förnyar uttrycket af min tanka, att ett minimum af ioo procent iir lika med afslag, ehuru icke hinder finnas, om någon vill Ljuda så mycket — att en än större summa blifver maximum.
Directionen skulle vilja på eget bevåg, och under åtagen ansvarsoch ersättnings-skyldighet, utsträckt till och med nästpåföijande Riksdag, fullfölja den nödig ansedda anstalten, samt derföre ställer sådan säkerhet, som af BancoFulImägtige godkännes, att på sådana vilkor medgifva verkställigheten, och såsom en följd deraf, Byggnadslånebiträdet utgifva. Detta allt varder Rikets Höglofl. Ständers bepröfvande vördsamt understaldt. Och bifogas, enligt förbehåll, de af några Ledamöter yttrade särskilda meningar. Stockholm den 30 November 1883. Utdrag af Protacollet hållet hös Rikets Höglnfi. Ständers BancoUtskott den 30 November 1833. S. D. Efter skedd justering af Höglofl, EancoUtskottet* förnyade utlåtsnds i anledning af J7$ Baneo Utsiottet! BetiinianJtn. gjorde anmärkningar inom 2:ne BiksStånd Uti nå* gre rörande Götha CanalVerks angelägenheter hos Utskott! t förekomne frågor, förbehollo sig nedan nämnde Herrar Ueilamötf-r. att deras yttrade särskilde meningar skulle till Rikets Ständer åtfölja Utlåtandet : Herr Borgmästaren Monthan anförde: J’Med anledning af den reservation jag an* malt emot Högloft. Utskottets nu förändrade och med ett nytt utlåtande tillökte Betänkande , föranlåtes jag af pligt och öfvertygelse protestera högtidligen emot de förändringar Höglofl. Utskot* tet nu tillstyrkt. I afseende på hufvudfrågan anser jag för min del Utskottets första Betänkande, som af atne Stånd blifvit godkändt, tillräckligen upplysa, att de medel, omkring 10,000 R:dr, sorn Bolagets
Dess inflytelse till utveckling af sinnet för det sköna, till befordran af tankens tukt och smidighet, kan svårligen af något annat studium ersättas. Latinstudiet ensamt förmår icke i ddtta hänseende uträtta hvad önskligt är. Romerska språket och litteraturen sakna för detta ändamål flera högst vigtiga egenskaper. Dertill kommer att latinska språket och dess litteratur sjelfva icke kunna fullt grundligt inhemtas utan hänsigt till grekiska språket och litteraturen, hvilka till god del äro grundlag för det romerska språket och litteraturen, och derföre ensamma ega nyckeln till flera bland de sednares utmärkande egendomligheter. Jemförelsen mellan båda underlättar i så hög grad latinska språkets studium, att det icke gerna är möjligt, att en lärjunge, sorn är oförmögen att anställa eller fatta dylika jemförande framställningar, kan i sjelfva latinstudiet hålla jemna steg med de lärjungar, hvilka studera äfven grekiska språket. Denna, en del lärjungars genom dispens från grekiskan förorsakade oförmåga att rätt idka sjelfva latinstudiet måste nödvändigt nedtrycka äfven detta i allmänhet, och förhindra de lärjungar, hvilka läst grekiska, att genom lärarens åtgärd skörda af latinstudiet den frukt, som kunde beredas, derest samtlige lärjungarne kunde draga nytta af jemförelsen mellan grekiska och latinska språken, enär läraren o tvifvelaktigt nödgas vid undervisning i latinet i betydlig måtto afse äfven de, genom dispens från grekiskan, med detta språk obekanta. Sistnämnda förhållande måste för den klassiska skolbildningen blifva desto menligare, som sannolikt, om Utskottets förslag vinner afseende, antalet af dem, som icke läsa grekiska, blifVer temligen stort. Visserligen är det ett faktum, att grekiska språkets studium är ett af dem, som mest fängsla ynglingen, så snart han hunnit öfver de aldra första elementerna. Men inhemtandet af dessa är deremot icke sällan nog motbjudande och förleder mången gosse och mången svag målsman att söka för gossen en befrielse, som, enligt flera skolkollegiers officiela intyg, ofta nog föranleder en för sen ånger. Blifver antalet af från grekiska språket dispenserade något större, så upp - Allm.
Att hwad nn sagdt är mätte bifogas hwad jag sörm anmält, der är min yttersta ödmjuka anhällan, lill tjenst för den som önskar blifwa underrättad och lill crhällande af det framlida Allmännas dom den jag Mig underkastar med ali trygghet. Och ärerstar nu mera ensamt om z:ne Mks-Stand giswit bifall, ark lyckönska den Kongl. Hos-Staten till ett framtida Privilegium; Riks.C-,han till troligen en utgift som kunnat undwikas; och mig sjelf att enligt RegeringsFormen ägr rätt yttra sn ranka, uran att stä under Expeditions UtffottetS domsrätt. Friherre ökra el von wolstein, 6. l.. Mid den nn upläste Förklaringen frän Expeditions Uk - Den i December. ZL Utffottet önskade jag att Ridderffapet och Adeln wille fästa sin upmärksamhet tvid nagra deruti etablerade ' grundsatser, som jag fruktår kunna leda till oordning. ExpeditionS-Utffottet pästär sig cj wara ffyldigt att tvid expeditioners upsättande verbotim afffriswa hwad Stän» der bestulit. I sädant sall, ffulle tet ju bliswa Utffottct ej Riksens Ständer, som ffulle afgöra Riksdag» ärenderne. Widare har Expeditions Ukfforrer förklarat sig anse den omkwistade tilläggningen: sia widt Möjligt äk, icke wärka någon förändring i saken; Ridderffapet och Adeln äter har ansett sörhällandet twärtom. Äger Utffottet att pä sädant sätt explicera Ständers Beslut? — Icke Utffottet men Ständer fjelsi mäste wara Domare i den frägan. Jag wägae alwen tro att Ulffokkets åtgärd wid Expeditioners upsältande ej bör wara as annan beffuffenhet, än, lika som Uli Milikairen, Adjutanters alt expediera saker, ellee wid Domstolar, deras som Utffriswa Utslagen. Jag förbehåller
Frih. Cederström, Jacob: Alldeles lika med Hr Stuart, anser jag det vara en pligt af BancoUtsk. att i atla Den 10 Juni f. m. de delar, der Utsk. finnér fullmäktiges beslut icke öfverensstämma med Utslits öfvertygelse, uppgifva fullmäktiges omröstnings-prot, på det Stäiulerne må kunna bedömma, hvilka af fullmäktige motsvarat Ständernes förtroende. Jag saknar uti detta betänkande ali uppgift om de banco-fÖrvaltandes beslut, angtde Gölha-canals bolagsstämmor sistlidet och innevarande Ar, hvilka dock baft ett betydligt inflytande på detta bolag och möjligtvis på banken. Det är Ståndet bekant, att bancofullmäktige hafva, genom beslut til! vederb. lånecontor, bestämt form för de betyg, som dessa conior skola utgifva öfver belania actier, i strid med det af K. M. för bolaget fastställda reglemente, hvarigenom dessa belania actiers ägare blifvit beröfvade deras rättighet att vid bolagsstämmor begagna deras röst. Bankens och Riksg.contrs fullmäktige hafva ett ombud uti Götha-cnnal bolags discont, hvilket ombud vid föll idet års bolagsstämma i Juni månad medverkat till afslag å det då till antagande hvilande förslaget lill ändring i reglementet, för att undanrödja den svårighet, som föranledt bancofullmäktiges förenämnda beslut i afseende på betygen öfver belånta actier, och att sålunda icke vidare ägarnes till belånta actier rätt må försittas. Vid de 2tne innevarande år. hållna bolagsstämmorna har inträffat, icke blott att samina ombud medverkat lill Motala verkstads försäljning, utan äfven dertill, att disconten, med BoncoUtskts medgifvande, utlemnat belånta actier, för alt göra deras rätt för bankens räkning gäl lande vid bolagsstämmorna i förlidne Mars och April månader, hvilka actier för sådant ändamål blefvo på tvänne ledamöter i disconten nemi. Hrr Rosenblad och Grapengiesser fördelta.
kunnat vara så grym att säga barnet det midt sex år innan han fick höra att hans far var en själfmördare... Men här ligger något bakom Allt kan inträffa! Inte för att jag tror någon MODERN. i ansiktet. Jag hade en brorson som var trettio Hélènes ändrade uppförande. Jag märkte redan för åtta dagar sedan, att hon var plågad af mitt sällskap ute i promenaden. Hon ville bara gå ensliga vägar; hon var nervös, omöjlig att få ett ord ur och ville gå hem! Det är någonting! KLÄDERSKAN. vara generad af ditt sällskap sin egen mors sällskap? MODERN. Skulle hon om jag förstått dig rätt Ja! 121 Nej, nu går det för långt! KLÄDERSKAN. att hon underlät presentera mig då vi reste ut på ångbåten och det kom bekanta af hennes fram till oss! Nå, och hvad värre är: kan du tänka dig MODERN. någon som anländt hit under de sista åtta dagarna. Vi ska' gå ner på posten och få reda på de senaste badgästerna. Vet du hvad jag tror? Hon har råkat KLÄDERSKAN. huset en stund, medan vi gå på posten! DOTTERN. Ja, det ska' vi göra! Hélène! Se efter MODERN. Ja, mamma! detta förut... Det är alldeles som om jag skulle drömt MODERN (till Kläderskan). det vet jag men inte de vackra! Ja, man får igen sina drömmar ibland... (De gå till höger.) KLÄDERSKAN. Strindberg. 122 Tredje scenen. DOTTERN (vinkar utåt). LISEN (in. Hon är LawnTennis-klädd, helhvit dräkt med hvit hatt.) LISEN. Ha de gått nu? Ja, på en stund. DOTTERN. Nå, hvad sa' din mor? LISEN. ett sådant häftigt lynne! Jag vågade aldrig fråga henne! Hon har DOTTERN. med på utflykten! Och jag som hade gladt mig så mycket... Om du visste hvad jag tycker om dig! (Kysser henne.). Stackars Hélènel LISEN. Du kommer alltså inte dagars umgänge i ditt hem haft för betydelse Om du visste hvad din bekantskap och dessa DOTTERN.