Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom denna åtgärd hoppas jag, allmänheten skall upplysas om det rätta och sanna, och Riksens Ständers beslut i ämnet fattas med den rättvisa, sakens vigt påkallar och våra medborgare af oss hafva räLt att fordra. Bifölls. Herr Silfversparre, Aron Isak , hade. inlemnat ett anförande till Protocoliet, så lydande: Att genom förbud och reglementariska föreskrifter söka befordringsmedel för produetionen och lättnad i allmänna rörelsen, ar detsamma, som att till botemedel villja använda det häftigaste, mest dödande gift. O ö Rroductionens, äfvensom den ^allmänna rörelsens, lifsprincip är Frihet. Alla tvångsmedel paralysera i mer eller mindre grad den Physiska eller Intellectueila, styrkan, 44 Den 2 Juli. oftast båda. En förmynderskaps-manie har ej sällan bernägtigat sig de maktägande autoritetcrna i -ärskilda Stater och ofta, fast icke alltid, af ren välmening tillvägabragt Författningar, hvilkas anda synes hämtad, antingen utur reglorna f r någon Munkorden, eller ur någon Statsphilosophs mest misantropisk;! drömmar, båda återförande slägtet till Barbariets gräns, eller åtmin ds tone bägge misskännande fördelarna af en högre eultur ecb större civilisation, som, oaktadt aila utrop emi manlighet, nationalanda etc. etc. etc. ej låta förena sig med sådana uthåliande försakelser i Samfundslifvet, hvilka' hos oss nu mera endast medföra begrepp om Vildar eller lill det högsta om Medeltiden, dit jag förmodar , att åtmiridstone icke någon tänkande, äfven af de ifrigaste Förbuds-försvararne, skulle v i 11- ja återföra oss. Nyssnämnde ädla begrepp och känslor hafva ej upphört derföre, att de visa sig i en skepnad, passande efter tidens odling. Öfvertygelse åstadkommer nu samma verkningar, sorn förr härledde sig blött från fördomar.
Hr Borgmästaren väl visste, att denna erinran saknade all grund och han sjelf medelst bordläggning 2:ne gånger förhindrade Utsk. att lemna det svar och upplysning, hvarigenom Borgmästarens ar - 48 Den a December f. m. gument skulle förfalla; äfvensom Hr Prosten Svedelius uppgifvit, att jag ”några gånger ej infunnit mig, fastän jag sammankallat Utsk:s ledamöter;’' vid hvilket yttrande jag får anmärka, att då Hr Prosten redan uti ett skriftligt anförande till Utsk:s prot. klandrat milt uteblifvande — det enda som någonsin inträffat — vid ett föreg:de tillfälle på en eftermiddag, då Hr Prosten sjelf uleblef, men derefter fått den tillrättavisande upplysning, att mitt uteblifvande hade sin enda grund deruti all Utskts majoritet upptagit till pröfning Hr Prostens motion om mitt aflägsna!!- de ur BancoUtsk., och att jag ville lemna Utsk. tillfälle behandla detta ämne utan hinder af min närvaro; så hade man bort förvänta af Hr Prostens ställning i samhället, att han icke i sitt Stånd skulle förnya det oriktiga yttrandet om mitt uteblifvande och, på sätt som skett, emot sanning insinuera, alt sådant uteblifvande ägt rum mer än en gång. Af förestående korta framställning torde R. o. Ad. finna, att de resp Presteoch BorgareSttn icke, vid fattandet af dems beslut, hafi fördelen af att kunna fota desamma på särdeles tillförlitliga facta, så missledde som de blifvit af de, hvar i sitt Stånd, äldste utsk.ledamöterne. Och i samma mån detta förhållande nu af mig blifvit anmäldt, och om hvars sanningsenlighet jag åberopar förberörde prot.- uldr., holde det väl kunna förmodas, alt R. o. Ad. icke skulle hysa någon särdeles benägenhet för att vidtaga någon åtgärd i anledn. af de resp. RiksSt:ns memorialer. Lemnande i öfrigt derhän, huruvida nyss yttrade förmodan vore riktig, hade jag ämnat i alla fal! tills vidare förblifva qvar i båda Uisktn, derest icke den af förberörde
Clet ecie-Staten 166204 43 4 Tillökning, Biskopens å Gothland Penningelön, i stället för motsvarande indelningar, som komma att från Sta i5oo Minskning genom rättelse af den sammanblandning som egt rum med utgifterne för Clereciet och Kyrkor , . — Sj O 1 00 4> 1 Academie-, Gymnasiioch Skole-Staten 172143 1 1 Tillökning för Rector i Kalmar 45 T:r Sp:l ä 5 R:dr « » 225. — ~ Dito för GymnasiiStaten i Götheborg 66 T:r 3,6 kp. Dito , 330:27.— Dito för Upsala Academie, till Ridskolans underhåll 144°- — Dito för Lunds Academie, ersättning för mistad aflöning och Tullfrihets ersättning 400: 8.— Dito för Undervisningen i Wermlands Finnmarker nemi. för 1 Capell-predikant 333: 16. - 2 Klockare 100. — - 2 Skolmästare , . 5o. — - Allmänt anslag för Läroverken 60000. genom hitflyttning af utgifter som förut utom Stat utgått , , , 7213: 3r. 5. N:o ii. Till utgående d Allmänna Indragnings-St atén7 hafva följande utgifter blifvit anviste: Högtsalig H. K. H. Prinsessan Sophia Alberlinas HofStat och Pensionärer O O O Vt Pagen Lieutenant TI. Durietz i5o D:o D:o J. F. Durietz i5o D:o Capiten Baron v. Lieven i5o Hans Excelience JustitieStatsMinistern m. m. Herr Grefve M. Rosenblad, arfvode såsom Ordförande i f. d. GeneralTuIIDirectionen 1600 Ståthållaren på Stockholms Slott, Friherre F. Klingsporr 800 Allmänna MagasinsContoret, hvilket enl.
- Desi Den-28 November. 1797 Dest Memorial är nemligen ingifwel för akt afskaffa Rusttjensten i Westergöthland, men sä lamik jag hittills följt honom tror jag mig hafwa bewist alt hwad han sagt, ej som annat an klagomål knnna anses, och icke säsom orsaker art uphäfwa ett Cavallerie-Regementk. kanffe war det blott ett företal til de 2.ne punkter som nu hastigast skola besivaras. — Localen (sager Herr Grcfwen widare) de länder der ett rättmätigt och med SwerigeS sanna intereffe öfwerenSftämmande krig HL'danefter kan komma att föraS, är derjamte af den beffaftenhet att en E »vallerie troupp sällan kan nvttjaS med någon wärkelig fördelI deste ord ger Herr Grefwe, en definition pä SivengcS politiska tillstånd, som omöjeligeu med mera dristighet af den största kännare kunnat cstswas. Wörö alla Rusthållare kil den grad uplyfte som Herr Greswen här tror stg wara, sa undwekos wist alla twister, hwilka man wet oftast aljiras af okunnighet. Emedlertid finner, man med förundran att omöjeligen ett rättmätigt krig enligt med.Sweriges inrereste kan föras i Skäne eller i wära östra och södra Grannars provincer man blott i wäster. Denna nya upräckt som endera stöder sig pä cn djup politik, eller astrologisk! förespående, är som jag redan anmärkt tvid något annat ställe af memorialet, i min tanka behäftad med den ofullkomlighet, akt dek warit mera skäl att säga twärtom.
Garbanzon är ett slags stor, gul ärta, som med särdeles framgång odlas i Kastiliens och Leons fruktbaraste delar. Dessa ärtor sägas vara mycket närande och äro verkligen också smakliga och goda — d. v. s. 1893 om de genom omsorgsfull kokning blifvit alldeles mjuka. Illa kokta eller af underlägsen sort äro de hårda som småsten och böra kunna förderfva den bästa matsmältning. D e spela samma roll i alla klasser af det spanska folket som potatisen hos oss, och det år, då garbanzoskörden slår fel, är ett verkligt olycksår. Dessa ärtor betinga ett ganska högt pris, och husmoderns stolthet är att hafva stora och goda garbanzos på sitt bord. Mycket sparsamma fruar — och i både öfre och lägre medelklassen äro familjens inkomster ofta så knappa och barnskaran så stor, att stor sparsamhet blir en tvingande nödvändighet — räkna de garbanzos — så påstår åtminstone malicen — de hvarje afton själfva utlämna för att öfver natten ställas i vatten, hvarförutan man ej anser det möjligt att få dem ordentligt kokta. Följande morgon stoppas de i en liten påse af tunt tyg, hvilken nedsänkes i » pucheron », då soppan kokar som bäst. Vid half-ett-tiden tages alltsammans af elden, soppan silas ifrån och får en tillsats af risgryn, maccaroni eller vermicelli. Den är välsmakande och närande, isynnerhet om en liten bit fläsk eller — i förmögnare hus — rökt skinka blifvit lagd i pucheron. Till soppan ätes en stor mängd af det ofvan nämnda brödet, och på densamma drickas två » finger vin », som uttrycket är, utspädt med mycket vatten. Att dricka mer än så till middagen och lika mycket till kvällen tror jag icke faller något fruntimmer in, och högst få män dricka mera än så vid måltiderna i hvardagslag. De som ej hafva råd att dagligen anskaffa sin lilla köttbit, äro i sanning fattiga och söka vanligen ersätta den med desto flere garbanzos. Ofta ser man i tarfliga spislokaler gästerna förtära stora portioner däraf, och den middag arbetskarlens hustru bär till mannen, består af dessa ärtor, ett brödstycke och en slunk vin.
"Till utrönande häraf stal! för hwar och en sälunda ffattskylldig person uträkning efter bäda Tarifferna utgöras, och i Taxerings-längden utföras; dock böra för tjenstehjon och ardetsfolk, som ej hofwa nägon serskild inkomst, desta uträkningar uppgöras endast efter Tarisfen N:o 2." §. 1. 1. Mom. std. 4. "Med behLllen inkomst förstäs allt det öf. wu'skott, som under äret wunnilS genom afta st - 272 Den 16 Oclober. kastning af Egendom, penningar eller hwad sich.qs näring, rörelse och befattning som häldst, sedan derifrån blifwit afdragne de omkostnader som i och för deras erhällande warit ounvgängelige, samt ffatter af räntor för skulder, jemte utbetalte hushyror för egit och rörelsens behof " Sälunda blifwer brhällen inkomst: Sjette stycket sidan 4. Af Contante penningar som icke efter EmbetSmäns förordnande äro satte i taka händer, samt af Aetier och fordringar: ärliga afkast. ningen, ware sig i penningar eller deras wärde, antingen den samma är upburen, -stier ännu utestäende. §. 2. Sid. g. 1:0.
Tomt för uppförande af ett nytt Skolahus i Örebro Stad. XXXIX. 2 25. — i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition angående Sala SilfverVerk. XXXIX. 22 5. — angående förlängning af tiden för åtnjutande af förlagslån ur ManufacturDis 12* - iSo conten, samt om säkerheten för sådan© lån. XXXIX. 2 25. Expeditioner till Konungen, Rikets Ständers, med anhållan om stadgande, att kännedom af Rikets Grundlagar bör ådagaläggas af dem, som undergå Juridiskoch EmbetsExamen. XXXIX. 225. — angående Kongl. Maj:ts och Kronans bevisningsskyldighet i frågor om förmedlings återgång. XXXIX. 225. — angående afskrifning af åtskillige anmärkningsmedel. XXXIX. 226. angående upphäfvande af det i KaramarCollegii CirculairBref af den 18 Februari 1806 intagne stadgande om Stämmoböter. XXXIX. 226. — angående skyldighet för Borgare, att i staden vara Mantalsoch Skattskrifves XXXIX. 226. —- angående åtskillige Svenska Medborgares i’eclamationer, i afseende på ersättning för lidna förluster genom Skeppsuppbringningar. XL. 129. — med förslag till ändrad redaction af 8 § i 17 Cap. RättegångsBalken. XL. 129. — med förslag till ändring af 16 Cap. GiftermålsBalken, angående medgift och hemföljd. XL. 129. •— angående ändring af 1 § i 16 Cap. ÄrfdaBalken, sådan den, enligt Kongl. Förordningen den 27 April 1810, nu lyder. XL. 129. •— angående författande af en allmän öf - i8i versigt utaf LagComiteens Förslag till CivilLag, samt af detta Förslags grunder och skiljaktigheter från nu gällande Lag. XL. 129. Expeditioner till Konungen, Rikets Ständers, angående dels Professoren Doctor N. Åkerman tillagd gratification, och dels beviljadt understöd för Ortopediska Institutet i Stockholm. XL. 129.
Den 4 Mars i83o. * Betänkande n, N:s 4^3, 4a4- 585 Reservationer: Af Hr Lagman Noréus, som yttrade att om Statsutskottet vid detta ärendes behandling lemnat tillbörligt afseende å den utredning och de skäl, som föranledt Statsoch EkonomiTJtskottens uti Betänkandet N:o 102, gemensamt gifne tillstyrkande att Dagsverksskyldigheten för Snefringe Härad må genast upphöra, hade, efter Hr Lagmannens öfvertygelse, Utskottet uti denna alldeles enahanda sak icke kommit till ett olika, och, efter hans tanka, obilligt resultat} samt af RiksdagsFullmägtigen N. Strindlundatt han så mycket häldre instämde med Lagman Noreus, som Utskottet nu gått tvärt emot sitt förra, gemensamt med Ekonomiutskottet, fattade beslut, och hvilket, efter hvad Strindlund ganska väl erinrade sig icke varit föremål för några stridiga meningar, som äfven bevisades deraf, att ingen enda Reservation emot sagde Betänkande afgifvits. Uti dessa Reservationer instämde Utskottets samtelige Ledamöter af IL BoudeStåndet. Memorial, ang:de Gratificationer åt RrgsContoirets Tjenstemän för befattningen vid utdelningen af och redovisningen för Riksdagskostnadsmedlen, emottagningen och utdelningen till Prenumeranter af, samt redo - 1 584 Stats-Utskottets visningen för RiksStåudens Prolocoll vid innevarande Riksdag; äfvensom Hrr Fullmäktiges hemställan om afskrifning af möjligen uppkommande defecter i dessa tryckta Handlingar. (R:gs-A.)
För det andra låra väl alla vara ense derom, alt denna extra ordinarie-tid är i vårt samhälle eli nödvändigt ondt, som snarare vore önskligt att kunna minska, än förlänga. Eu omständighet, som här icke är vorden tillräckligt framhållen, är utomdess vinsten för det allmänna derigenom, att en stor lätthet i räkenskap redogörelse och kontroll genom ifrågavaride förändring skulle upkomma. Jag anser denna fördel vara så stor, alt den ensamt skulle mer än motsvara den upoffring, som här är i fråga. Om man sammanräknar allt det arbete, som måste användas för denna räkenskaps redogörelse och kontroll, samt slutligen alla de tvister, som nödvändigt måste upkomma vid tillämpningen af författningarne i denna del, så påstår jag att detta skulle sammanlagdi för hela riket uptaga fulla arbetstiden för eli särskildt embetsverk. Jag hemställer således till den värde talaren, om det icke billiglvis bör medgifvas, alt dessa omständigheter äro ojemnföiiigt mera talande för förslaget, än det skenbara skäl, som andragits deremot. Jag har i min första reservation rörande denna fråga tillåtit mig anmärka, att icke någon motsvarighet till det ifrågavar:de förhållandet linnes i något annat land, och jag hemställer till den värde talare, som i dena fråga varit min enda vedersakare och som sökt i så ljusa färger skildra fördelen för tjenstemännen af begrafningshjelps-besparingarue, huruvida han anser all i något land tjenstemännen äro sämre lottade än i Sverige eller i allmänhet hafva en lika hård belägenhet som här. Jag har för, öfrigt intet vidare alt tillägga än alt åberopa min vördsamma anhållan att Hr Frih. o. Landtm, behagade göra propos. på bifall till det förslag, jag haft äran framställa. Detta anförande hade blifvit afbrutet genom ankomsten af Hr Statsrådet m. m. Nils Fredrik Wallensteen, som å K. M:s höga vägnar affemnade en dess nådiga propos. till R. St., i anledn. af väckt fråga om förändrade tullbestämmelser för raflineradt socker och sockcrsirop. Den 2 Augusti. 71 Sedan Hr Statsrådet blifvit utbeledsagad och öfverläggningen om StatsUlsk:s utlåt.
Om detta mitt anförande förtjenar afseende, får jag ödmjukast anhålla, att det till Oeconomie och BesviirsUtskottets snara granskning öfverlemna'; och lika ödmjukt hemställa, om icke någon utväg, genom Eders Excel - Den 20 Mars. 149 lences och Höglofl. Ridderskapets och Adelns beslut, kunde vidtagas att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det genom nådig skrifvelse tillKonungens Befallningshafvande och Domstolarna i de Län, som frågan rörer, danbefallas, att alla till älventyrs började Rättegångar i detta ämne borde hvila intill Riksdagens slpt, eller till dess bestämda föreskrifter hinna vidtagas och göras kunniga. Bilaga till mitt Memorial af d. 20 Mars 1815, Transumt af Kongl. Förordningen den 20 April 1685 §. 7: Och såsom det Hemmanet uti Roten, på hvilket KnektTorpet uppsättes, tager en särskild saknad och besvär af de äuor som från Gården dertill måste afstås, alltså skattas sådant billigt till 1 Daler Silfver in y n t, hvilken fördenskull måste samma hemman årligen utaf de andra Rotarne vedergällas och godtgöras, Kongl. Resolution på Allmogens Besvär den 28 Juni 1731 §. 5. Angående Allmogens klagan öfver Ryttares, Soldaters och Båtsmäns inkräktningar vid sine Boställen, öfver det sorn i IvnekteContracterne och Förordningarne bestås, så komma desamma att utläggas, - och sådant efter Contracterne och Förordningarne att rättas, hvilket Landshöfdingarne, när deröfver klagas, till verkställighet bringa , som ock hafva noga inseende att sådane inkräktningar hädanefter ej ske måge. 15® Den 20 Mars. Ko^gl Resolution den 27 Januari 1769.
1 N:o 1 § Riksgälds-kontoret : a angående beloppet af honoraria åt Fullmäktige i, se Fullmäktige. j> angående förbättrad aflöning för tjenstepersonalen i 4 1 270 — 26 Febr. 26 Febr. 25 Febr. 26 Febr. Förslag till Voterings-propositioner 4 1 289 — g. 2 Mars g. 2 Mars g. 2 Mars g. 2 Mars Voterings-resultat 4 1 298 — a. a. 8 Mars a. a. 8 Mars a. a. 8 Mars a. a. 6 Mars » angående förslag till Pensions1 stat vid 4 1 294 b. 5 Mars b. 5 Mars b. 5 Mars b. 5 Mars » angående den allmänna bevillningen, som erfordras för utgifterna från ' 4 1 291 — b. 5 Mars b. 5 Mars b. 5 Mars b. 5 Mars Riksgälds-konlorels Enke och Pupill-kassa, om fortfarande understöd till 4 1 243 — b. 10 Febr. b. 10 Febr. b. 10 Febr. b. 10 Febr. Riksgälds-konlorets Fullmäktige, se: Fullmäktige. Riks g älds-kont orets kreditiv i Ranken, angående begagnandet under Juli och Augusti månader 1857 ar 6 1 33 — b. 22 Juni b. 17 Juni b. 17 Juni g. 17 Juni Riksgälds-kont:ts reglemente:
bar cle obelrviima, sliipande klPidningar soin clA voro p8 moclet. Kusiaen gbr liiljancle sympatiska skilclring af .de hdcla systrarna: ~ E h u r n iclse hmcl man lrallnr vacln~n hd~7a de nAgot mycket tyc kesfullt ~ n e d sig. An jutn, srntirt och ' hijgvsxt, inecl rikt askblondt I I och ~ fiun drag, Sonja till det yttye hennes fnllkondign inotsat~, ett ~vnclt ansilrte ~ned en fiirg sk varin s o n en m.ogen persika, stora uttrycksfulla ogon, 1-1vil.ka tyckas viljs triinga in i sjiilen pB en hvar, den nAgot ijppna munnen fyllig soin en ros. %hurl1 e-j sm8rt Br lienaes figur injulr och smidig, alla hennes rorelser &amp; ro hgftiga, oberiikaeliga, spontana, lilssom hennes tal, hvilket ibland lsvaller fraln som en bergbkck, ja orden stortn iifrer hvarandrn lned en h8ftighet, som tvingar henne att helt tviirt h6Un inne for att hewta nnclan och c ' ltel: finna tdets trAc1. tillbalcaclraget. Men clrages hon af fiAgot so111 intressernr henne iram nr sin. VI. %, blir 11ou snmt snmtnlets inedelpunkt och fiingslar izlla genwu den millets elcl, sou strid,u. ur henries ogon - l och ~ r a g l n r hvnrje henn es orcl. B Vicl denna tirl, siiger hennes biogrtif, var henues bojelse fijr nlntematili ej ssil i ii ' gonen fallan.de, ehuru hon reclan tidigt visade stora anlag diirfor.
» Det här går mitt tålamod för nära. » » Jo, » yttrade dufvan, «jag skulle be att få er näst yngsta fröken i stället. » » Har man hört på den narren, » sade krå- kan. » Hon äger inte så mycket som en tennsked en gång! » » Ja, men jag älskar henne, » sa ' dufvan. » Hvad är det för slag? » sa ' kråkan. » Jag skulle be er inte införa några nymodiga idéer i min familj, så länge ni är här. Jag har gifvit mina döttrar en förståndig uppfostran och vill icke ha några nya idéer satta i hufvudet på flickorna. — Men vill ni ha den näst yngsta, så bevars — gärna för mig — ' J g g $ö ^ tennstämpel med på köpet för att bli af med henne, ty det är ett sjåp. » a e r o e n m e (e n Och så ropade hon på sina döttrar oeh tillkänuagaf för dem, att den näst yngsta skulle gifta sig med dufvan. Den äldsta höll på att få en slagattack; hon hade gjort sig så säker om att blifva dufmor. Förargelsen gjorde, att hon teg, till dess att hon kom in till sig i boet. D å lade hon sig på rygg och sparkade med benen. Det är kråkors sätt att dåna. » Opp med dig! » sa ' kråkmor, » här i huNu började äfven de att reda sitt bo. Och den lilla kråkan arbetade hela dagen med flit och ifver; men innan hon lade dit en enda kvist, så frågade hon alltid dnfvan, huru han ville hafva det. Det hörde hennes syster, fru skatmor. » D u skämmer alldeles bort karlkräket, » sade hon en dag. » D u skall göra, som jag gör; du skall drifva din vilja igenom. » » A c k, men han tog mig ju för ingenting, » sade den lilla kråkan. » Hvad gör det? » sade skatfrun. » D u skall dock drifva din vilja igenom. Så gör jag. V i kvinnfolk ha dock det mesta att göra; vi värpa äggen och ligga ut dem med. » » Ja, men vår make skaffar födan åt oss, medan vi ligga, » sade den lilla kråkan.
Då vid förmedling af hemman å landet oförändradt bibehållande af nämnde b\'ggnads-skyldighet efter förra mantalet ingått, samt lindring i detta besvär, på grund af förmedlingen, skulle leda Lill ett stundom kännbart betungande för öfrige hemmansegare inom socknen, torde det framställda förslaget icke vara med billighet och rättvisa fullt förenligt, och som samtliga Riks-Stånden, med gillande af Utskottens under N:o i3 afgifne Utlåtande, redan beslutat, att rösträttighet vid prestval, hvarmed ifrågavarande skyldighet anses slå i ett slags sammanhang, hädanefter som hittills skall efter oförmedladt hemmantal beräknas, hemställa Utskotten, att omförmälde förslag om förändrad grund för deltagande i kyrkooch prestgårds-byggnad må lemnäs utan bifall. Vidkommande åter Herr Friherre Cederströms och Johannes Anderssons framställning derom, att dagsverken vid kyrko-byggnad borde ut - Lagsamt Allm. Besv, och Oecon.-Vtskotlens Betänkande N.o Jo. 3 göras icke efter matlag, utan af hvarje mantalsskrifven person inom socknen, skulle en sådan fördelning, efter Utskottens tanka, blifva för mycket betungande för bushåll, sorn med inskränkta tillgångar egde talrika medlemmar. Om än Lagens föreskrift angående beräkning efter matlag någon gång kan leda till ojemnhet — en ofullkomlighet, som stundom visar sig vid tillämpning af oeconomiska lagstadganden — synes den icke destoiiiinrlre leda till en billigare fördelning af arbetsskyldigheten, än om hvar och en, utan afseende på dess mer eller mindre beroende ställning i samhället, skulle förpligtas att deruti deltaga; och på grund häraf tillstyrka Utskotten, att den föreslagna förändringen icke må bifallas. Deremot, enär det, enligt 26 Cap. 1 §.
En annan smak var nu herrskande, sedan de klassiska studierna gifvit litteraturen en annan rigtning; redan 1552 uppfördes Jodelles ”Kleopatra,” och under 16:de århundradet utbildades i den der anslagna rigtningen den franskt klassiska tragedien, ehuru man ännu hela århundradet igenom uppförde mysterier och moraliteter samt blandningar af dessa arter så väl sinsemellan som med den klassiska tragedien. Om medeltidsskådespelets fortvaro i Tyskland skola vi längre fram utförligare tala; här blott anmärka vi, att derstädes mysteriers uppförande på några ställen ännu i 17:de århundradet egt rum139. Ja ännu i vårt århundrade hafva i bergstrakterna, i Tyrolen, Kärnthen och Steyermark, mysterier blifvit uppförda, och i byn Ober-Ammergau i bäjerska höglandet, der sedan 1633, om ej än tidigare, passionsmysteriet med få afbrott blifvit hvart 10:de år uppfördt, gafs detta skådespel sednast 1860. Svenska dramat under medeltiden. Det romantiska skimmer, som i mångens ögon skänker medeltiden ett så eget behag, sprider endast en matt glans öfver medeltiden i Sverige. De af denna tids storartade samfundsinrättningar, hvilka, sedda på seklers afstånd, mest blända ögat, funnos hos oss antingen alldeles icke eller ock endast i svaga efterbildningar. Det feodala länsväsendet, som annorstädes bildade en mängd stater i staten, slog aldrig rot i Sverige, liksom icke heller vår historia vet att omtala feodalismens motvigt, de uppblomstrande städerna och ett mägtigt borgarstånd. Kyrkan verkade öfverhufvud välsignelserikt i Sverige, mildrade sederna, utbildade rättsbegreppen; men hon hann först sent denna hierarkiska magtfullkomlighet, som hon egde i andra katolska länder, ty fanns den än länge till anspråken, blef den dock aldrig lagligt erkänd, och det är först mot medeltidens slut biskoparna uppträda som kyrkofurstar och nappas med de verldsliga herrarna om väldet140.