Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För några år sedan, när röfveriet stod i flor, ansågs det nödvändigt för de resande att göra sitt testamente, innan de foro till Monreale, men numera är det bättre sörjdt för deras säkerhet. Karabinierposter stå utstälda här och der, och som vanligen röfvarena börja anfallen från motsatta sidan, från bergen, är det naturligt, att de resande, som befinna sig i midten, kunna känna sig säkra — att blifva ihjelskjutna, hvilket ju alltid är en lugnande tanke, åtminstone för regeringen. Emellertid så har, skämt åsido, röfverierna kring Palermo alldeles aftagit: herrar banditer hafva dragit sig längre inåt landet, der säkerheten ännu är mycket tvifvelaktig, åtminstone påstås det så — af de illa sinnade. Katedralen i Monreale anses för att vara af utsökt skönhet och är så visserligen. Men — ja, hvem rår för sina sympatier! — för mig var förgyllningen för grann, dagern för skarp och missförhållandet mellan väggarnes delvisa ornering och takets slösande prakt allt för stort. »Cappella Palatina» spökade ännu i mitt minne. Ljufva Cappella Palatina! Palermo är värdt ett besök bara för din skull! Till höger om hufvudskeppet ligger »Profeternes kapell», ett åttkantigt rum i ren barockstil med vackra byster, och der innanför fins ett särskildt litet bönrum med ett par dörrar af utsöktaste skönhet, riktiga underverk af träsnidarekonst. Till venster är ett rum helgadt åt S:t Benedetta. Väggarne äro här indelade i marmorfält, i olika färger prydda af ’vackra hauts reliefs, föreställande scener ur Frälsarens barndom. Middagsmessan var nyss slutad, kyrkan var full af qväfvande vällukter. Trött, utan förmåga att längre njuta af det vackra omkring mig, smög jag mig ut och uppsökte det gamla, numera obebodda Benediktinerklostret, som ligger strax bredvid och som lockat mig från första ögonkastet. En gammal munk med snöhvitt har och milda, tankfulla drag, erbjöd sig att blifva min ciceron, och nu var hvarje tanke på trötthet försvunnen.
M:t för kommande representation ville densamma i sin helhet framlägga,» torde R. o. Ad. finna att samma hemställan äfven här måtte göras. Detta kunde lämpligast ske genom att inflicka orden »och för bildande af landtstorm» efter ordet »bevärings-inrättningen» i det nyss fattade beslutet. Sedan öfverläggningen ansett härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att Gr. af Ugglas hade föreslagit, att i den underd. skrifvelse, som R. o. Ad. vid behandlingen af första punkten i Utlåt:t beslutat, skulle näst efter orden »för beväringsinrättningen» införas orden: »oell för bildande af en landtstorm;» framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades nej, och sedermera propps, på antagande af Gr. af Ugglas’ nyssberörde förslag, hvilken propos. med ja besvarades. Vid föredragning af Konst.-Utsk:ts d. 2 och 15 dennes bordlagda Mern. N:o 14, i ani. af Riks-Ståndens beslut rörande det i Konst.-Utsk:ts Meni. N:o 10 framställda förslag till ändring i 28:de §:n R. F., så att till flera befattningar må kunna utnämnas bekännare af annan troslära än den rena evangeliska, lade R. o. Ad. till handlingarne Utsk:ts första, till annat Riks-Stånd gjorda hemställan, samt godkände den i Mem:ts sednare del föreslagna voterings-propos. H. V. 9 130 Den 7 Maj e. m. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Konst.-Utsk:ts den 5 dennes bordlagda Mern. N:o 15, i ani. af Riks-Ståndens beslut rörande det i Konst.- Utsk:ts Mern. N:o 13 framställda förslag till ändring i åtskilliga delar af Tryckfrihets-förordningen, för vinnande af större frihet att anlägga boktryckerier.
Det gifves visserligen ett språk, som öfverallt förstås: blickar, handtryckningar och vissa halfqväfda ljud, som tillhöra naturen sjelf och hvilkas betydelse ej blott beror på en tillfällig öfverenskommelse mellan folkslagen. Men den unga, nyfödda kärleken behöfver mer än stumma tecken: när den första kyssen är gifven, kan man vara mindre slösande på ord. Vanligen handlar man dock tvertom. Förgäfves grubblande, erinrade jag mig änteligen en juvelerare, hos hvilken jag en och annan gång hade handlat. Det var en fin och vidtberest man, en affällig Christen, trodde man; – det föll mig in att han kunde hjelpa mig ur min förlägenhet. I den ring jag ägde af min älskarinna, hade jag funnit några skrifttecken, som tycktes innehålla en mening. Jag gick till honom, visade honom min skatt, frågande om han kunde uttyda dessa bokstäfver. – Visserligen, svarade Jussuf. De ord, som här läsas, betyda på ditt språk: Till den lilla Fanny. Du ser således, herre, att denna inskrift innehåller ingenting märkligt. – Och hvad är namnet på det språk, som dessa ord tillhöra? frågade jag. – Det folk, som nyttjar detta tungomål, bor långt bort, afskildt genom många haf och konungariken; det kallar sig Fransmän. Dock flickans namn är engelskt. Men säg, nådige herre, huru har denna ring kommit i dina händer? Vill du kanhända sälja den? Den har väl intet egentligt värde, men den är ej arbetad i någon dålig smak, och jag är litet svag för europeiskt kram. Utan att finna för godt att inlåta mig i något vidare förklaringar, köpte jag blott några småsaker, för att vinna hans benägenhet, och förelade honom sedan åtskilliga talesätt, hvilka jag anmodade honom öfversätta på fransyska och långsamt föresäga mig. Jag uppskref hvarje ljud, så noga som möjligt, med persiska bokstäfver och bad honom att få komma igen, hvartill han så mycket hellre samtyckte, som han kunde förmoda att vid hvart besök få sälja någon vara, på hvilken ej prutades.
Med förutsättning häraf vågar Eders KongL Maj:ts Befallningshafvande i afseende å: l:o Länets Allmänna beskaffenhets underdånigst åberopa, hvad föregående Berättelser härom innehålla. 2:o Innevånare. Enligt 1835 års Mantals-längder utgjorde Folkmängden 119,020 personer deraf 57,340 tillhörde Manoch 61,680 Qvinkönet, hvaremot antalet af Länets innevånare efter samma års Qvinqvennii tabeller uppgick till 121,375. 4 Skiljaktigheten i detta hänseende, Mantals-längderne och Qvinqvennii tnbellerne emellan, inskränkte sig alltså berörde år till i;del emot den, som fem år tillförene ägde rum; en omständighet, som tydligen ådagalägger, att man vid Mantalsskrifningarne de senare åren gått tillväga med mera noggranhet än förut; och utvisa desse Tabeller folkmängden ifrån 1830 till och med 1835 tillväxt med 5,447 personer, utgörande en årlig tillökning af omkring 1,100 eller något mindre, än under nästföregående fem år. Ehuru folkets allmänna bildning ännu icke företer någon synbar förändring, är likväl ostridigt, att den finnes i ett fortskridande framåt, sorn allt mer och mer vinner säkerhet för sitt bestånd, genom de dels förbättrade och dels nya undervisnings-anstallter, hvilka genom enskiltas frikostighet och nitälskan för upplysningens spridande, äfven inom den lägre folkklassen, under senare decennier i flere delar af Länet tillkommit. Häremot finnes åter ännu fortfarande den mindre håg och anlag för slöjd och konstfärdighet, som, i synnerhet hos den egentlige Nerikes-boen, visat sig rådande. Att i detta fall kunna bereda en önskad förändring har Länets Hushållnings sällskap genom meddelade underrättelser om Chalmerska Slöjdskolans i Götheborg organisation och ändamål, samt betraktelser öfver dylika skolors inflytande på Näringarne, sökt att bos Allmänheten visa nyttan och vigten af sådane läroanstallters tillvägabringande och begagnande.
Med anledning af den väckta frågan får Contoiret slutligen 12 R id darh ns-Utsk ottets Utlåtand e N:o 14. tillägga några ord i afseende på de olika sätt som äro antagna för bokföringen af de till Wadstena Adliga Jungfru stift förärade och i dess hufvudbok under särskilda folier bokförda donationer, bestående uti Friherre von Knorrings och Grefve C. E. Lewenhaupts dispositioner, Fröken Alilströmers testamente, Landshöfdingen von Stenhagens disposition, Ryttmästaren Hildebrands testamentsfond och Ofver-jägmästaren Rudbecks gåfvofond. Af dessa bokföras: a) von Knorringska, Lewenhauptska och Stenhagenska dispositionerna sålunda, att obetydliga ränteposter balancoras år från år såsom fordringar af Jungfru-stifts-kassan. b) Hildebrandska testamentsoch Rudbeckska gåfvofonden på det sätt, att den förras kapital med en derå upkommen räntepost samt den sednares kapital balanceras såsom fordringar af Stifts-kassan. c) och slutligen Ahlströmerska testamentet utan att uptaga någon slags balance hvarken af kapital och ränta. Då dessa olika bokföringssätt icke synas, med undantag af Rudbeckska gåfvofonden, härleda sig från olika föreskrifter derom i testamentena och endast åstadkomma, såsom erfarenheten nogsamt ådagalagt, oreda, förvillelse och deraf härflytande förfrågningar och anmärkningar vid hvarje inträffande revision af Stifts-kassan, hvars räkenskap påföra henne skenbara skulder; så tillstyrker
Operans Pensionärer . Beneficier och Benådningar för Embetsoch Tjenstemäns Enkor och Barn Embets-ochTjenstemän samt Betjente, som erhållit afsked med bibehållande af större eller mindre del af lönerna . Remisslage-ersättningar . Clereci-Staten Akademie, Gymnasieocl Skole-Staten Än tillkommer, genom högre beräkning i Rikets Ständers Stat, än hvad Kongl. Maj:ts Indragnings-stat för året fastställer, . För år 1841. r.sta Hufvudtiteln: Kongl. Hot-Stallets utfodring Drottningholms och Svartsjö Slott Strömsholms Slott Kongl. Majus Kansli — i 5,o66 567 32 3i 3 - ' Svea Hof-Rätt, med Justitiestaten 6,269 15 4 Götha Dito, med Dito, 2,49 2 12 10 Skånes och Blekinges D:o D:o 1.549 Minister-Staten 39 o83 42 Post-Verket 219,394 9 1 °j Kammar-Kollegium “ — 5i 36 1 — Stats-Kontoret, med ChartaSigillata-Verket: - i 3 Aflöninear m. tn. 661 23 11 , Charta-Sigil!ata-omkostnader 2,357 10 3 Bergs-Kollegium, medBergslags-Stalerna 2,062 2 9 5 —. - _ Kommerse-Kollegium 1 939 16 Kamtnar-Bätten — 2,140 33 Sundhets-Kollegium m. m.:
A h, miste. » D e biruna ögonen. Kammarherrn skrattade, hennes n å d instämde. Men det v a r tvärtom. Kyla lade sig kring hjärtat. Allting v a r k l a r t. Ja, h a n måste glömma. I d e n ekboaserade salen stod bröllopsskaran samlad. Prosten väntade, o c h kullerstolarne väntade. n e j. IDUN 392 l y c k a t s! O c h n u. Och att inte kunna, inte h a rätt att säga n å g o t! Det v a r j u förfärligt. Kurts själkval gjorde h o n o m kroppsligen sjuk. Cecilia blef o r o l i g. A h, om h o n ville resa! Segra! Cecilia och A n n a sutto i salongen. Kurt var inne på på ateliern. » A n n a stod orörlig. » Jag g å r m e d. Nedfallen mot skrifbordet satt Kurt i länstolen. Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf. T a g stycken sju och n u omflytta, Så är j a g säker o m att du m i t t hela Skall finna genast ocb m i g sönderdela. » Kurt, K u r t! d e t v a r Cecilia. C e c i l i a. m e n ögonen. ögonen voro stora, bruna, blixtrande! Och på dem fästes de blå likasom i fasa. Idun Fredagen den 18 januari 1889. Tidningen kostar endast 1 krona för qvartalet. postarvodet inberäknadt. Ingen) ösnummerfÖrsäljning. Träffas å b y r å n k l. Allm. Telef. XTtg-ifniugrstidr Prenumeration sker: b-varje lielgfri fredag. Infaller h e l g d a g på fredagen, utgifves tidningen näst föreg. eller nästfölj. söckendag. I landsorten: ä postanstalterna. I Stockholm: hos redaktionen, &amp; Stadspostens hufvudkontor, i bokladorna samt å tidningskontoren. " Rammas älskling ".
BorgareStåndet i denna fråga blifvit inactive, och de öfrige 2tne Stånden stadnat hvar emot annat i olika meningar, har Utskottet beslutit, att dessa skulle såsom alternativer till Riksens Higlofl. Ständers vidadare pröfning anmälas, med tillkännagifvande, att ehuru Högv. PresteStåndets Ledamöter bifallit motionen i denna del, de likväl icke funnit lämpeligt, att, i afseende på Domarens åliggande vid Bouppteckningars emottagande, tillstyrka andre föreskrifter, än de som nu äro gällande. Hvad åter angår yrkandet, att arfvinge, som af Fader i dess lifstid emottagit Fastighet, måtte förpligtas, att sådan fastighet till Bouppteckning uppgifva; så har Utskottet destomera saknat anledning, att ett sådant stadgande tillstyrka, som det icke är Föraldrar betaget, att under deras lifstid till barnen lagligen öfverlåta deras fasta Egendoro, samt vid Bouppteckning icke kan komma i fråga till upptagande annat, än hvad den afledne vid dödstimman egt och till delning atfyingarne emellan efterlemnat. Lagutskottets Betdnkanden. 141 Detta hemställes dock vördsamligen Riksens Högloft. Ständers vidare pröfning. Stockholm den 14 April 1823. Ankom d. 7 Maji 1823. Betänkande, i anledning af RiksdagsFullmågtigarne Gåran Pehrssons,från Östergöthland, samt Herr Jacob Linströms och Herr M. Bagges Memorialer, angående Skärpning af hagarne rörande tjenstledighet för Homare. Uti särskildte, dels från Hederv. Bonde-Ståndet, dels från Vällofl. BorgareStåndet lill Lagutskottet remitterade Memorialer , hafva RiksdagsFullmägtigarne Gäran Pehrsson, från Östergöthland, Herr Jacob Lindström för Stockholms Stad , samt Herr M. Bagge för Uddevalla, yrkat Skärpning uti de rörande tjenstledighet för Domare nu gällande Författningar.
Den, som bifaller Stats-Utskottets, uti Utlåtandet N:o 44> gjorda förslag, alt Rikets Ständer, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om ökadt antal pensionsrum för Dislrict-General-Befälhafvare och Inspectörer, i underdånighet hemställa, att en Genei al-Befälhafvare-tjenst måtte indragas, och de öfriges löner successivt minskas till 5,400 R:dr för hvardera, emot det alt Rikets Ständer medgifva, alt den derigenom uppkommande besparing af <yooo B:dr må af Kongl. Majit disponeras till 3:ne pensionsrum för Districl-General-Befälhafvare oell Inspectörer för de serskilda vapnen, som, efter att hafva så lång tid, som sei skildt stadgas, tjenstgjort i sådan egenskap och uppnått 60 lefnadsår, erhålla afsked från innehafvande befattningar, voterar J'.l y den, det ej vill, Nej; vinner nej, blifver anslaget för Generalernes aflöning oföiändradt, och beviljas serskildt anslag för a:ne ytterligare pensionsrum?, att tilldelas Di - i 8 Stals-ZJlsfiOtlcts "Utlåtande, N.o 3J5. :st i icl-General-Be fä Ilia f va re och Inspectörer, under de vilkor, som i ja-propositionen innefattas. Derefter anställts följande serskilda votering:
Revisorernes begäran angående auktionsprotokollens företeende i afskrift, förmodligen med afseende å hvad Fångvårds-styrelsen härom yttrat, ej, såsom det vill synas, föranledt till någon åtgärd, hafva nu församlade Revisorer, som under granskningen af till fångvården hörande räkenskaper erfarit olägenheten deraf att vid en del af dessa saknats just sådana handlingar, hvilka lemna fullständig upplysning rörande anskaffningen, medelst uppköp å offentlig auktion, af fångvårdsförnödenheter, funnit sig böra hemställa, att åtminstone de kontrakter, som för sådant ändamål af Fångvårds-styrelsen eller å dess vägnar med vederbörande afslutas, antingen i original eller afskrift må räkenskapen biläggas. B) JLnsIwget för vård och underhåll af lånsoch leron ohiikten. Ofver detta anslag, hvilket före år 1859 redovisades i sammanhang med fångvårdsanslaget, har särskild hufvudbok för revisionsåret blifvit upprättad, som blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskad, ntan att någon anmärkning dervid förekommit. I afseende å inkomster och utgifter visar nämnde räkenskap följande förhållande: Debet. Balans från år 1858: Uppbörd: statsanslag 13,500: — Balans till år 1860: Utgifter: Vård och underhåll af länsoch kronohäkten 13,140: 52. Balans till år 1860 : Kontant behållning ^ 7,352: 19. Summa 20,492: 71. C) Anslagen till Cellfiingelsehyggnader. Räkenskaperna öfver de för läns-, häradssamt stadsfängelserna utom Stockholm beviljade medel äro i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning och ut - visa följande förhållande: Debet. Länshäkten. Häradshäkten. Stadshäkten. Summa. Balans från år 1858: Balans till år 1860: Cr edit. Balans från år 1858: Utgifter: Under revisionsåret har tillsammans blifvit utbecaldt 240,334 R:dr 35 öre, hvilken Transport: 33: 58. - 33: 58.
Instämmande uti de af Revisorerne i omförmälde hänseenden yttrade åsigter, får Utskottet, som af förklaringen inhemtat att Kongl. Kammar-rätten den 3 Ok tober 1849 föreskrifvit, att räkenskaperne skola till Kongl. Kammar-rätten insändas före utgången af December månad året näst efter det, som räkenskaperne omfatta, men i öfrigt ej kunnat godkänna de af kuratorerne öfver stipendii-fonden i dessa ämnen afgilne förklaringar, tillstyrka, att Rikets Ständer ville uti aflåtande underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes förständiga bemälde kuratorer, att för framtiden Bih. till R. St. Prol. 1839 & 1851. 4 Sami.. 1 Afd., 10 Höft. 5 34 Stals-Ulskollels Utlåtande, M 30. låta upprätta redogörelsen i enlighet med den af Revisorerne föreslagna metod; att räkenskaperna böra omfatta en viss tidrymd helst kalenderår; att sådane kostnader, hvilka fonden kan komma att af en eller annan anledning förskjuta, böra uti räkenskaperna såsom förskotter balanseras, intilldess sig visat, huruvida ersättning derför kunnat fonden beredas; samt slutligen att kuratorerne noga tillse, att hvad af fondens kontanta tillgångar icke erfordras till de löpande utgifterne genom utlåning göres fruktbärande. § 48. (Rev.-Ber. pag. 178.) Vidare hafva Revisorerne anmärkt, att, ehuru Kongl. Maj:t uti nådigt Bref af den 28 December 1847 förhöjt det gymnasii-fogden för extra resor uti slipendiifondens angelägenheter förut beviljade anslag af 100 R:dr till 250 R:dr om året, »dock utan rätt för honom till vidare ersättningsanspråk för resor i hvilka ärender det vara måtte» af fondens medel likväl blifvit utöfver berörde anslag utbetalde resekostnads-ersättningar till personer, hvilka vid serskilda tillfällen, efter uppdrag af gymnasiifogden, utan Ofverstyrelsens bemyndigande, i dennes ställe inrättningens rätt bevakat. Ehuru
Såsom brister i den närvarande Lagstiftningen i detta ämne, är hufvudsakligen anmärkt saknaden af bestämd föreskrift om Socknestämma i stad, samt olämpligbeten och orättvisan af den i 4 §■ af 1817 års Förordning antagne grunden för rösträttighet i Socknestämma, serdeles för städer och företrädesvis för hufvudstaden, då endast Fastighets-egare äro tillerkända beslutande-rätt, men alla som å landet lefva af capital, löne-inkomster, eller andra yrken, än åkerbruk å egen jord, samt alla hyresman i städerne, äro betagne till och med rättighet att vid Socknestämma inställa sig, ehuru de hafva förbindelser att deltaga i afgifter för angelägenheter, som bero af Socknestämmas pröfning och sådana afgifter på många ställen till högst betydliga belopp af deni utgöras. Rikets Högloft. Ständers Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott hafva häröfver utlåtit sig den 12 Januari x835 (Uti. N:o 4°) att Utskotten funnit en fullständigare Lagstiftning i omförmäldte ämnen vara af behofvet högligen påkallad; att för närvarande icke funnes någon Lag, utan endast sedvänja tili grund för omröstning å Socknestämmor i städerne, likasom föreskrift saknas, rörande Socknestämmor och Kyrko-Råd samt dessa myndigheters constituerande i de församlingar, sorn utgöras af både städer och hemman å landet, hvarförutan åtskillige ändringar i nu gällande stadganden torde» erfordras; meri då Utskotten saknade kännedom om de olikartade plägseder och förhållanden, som i förrberörde afseende i städerne egde rum, och ej voro i tillfälle att härom inhemta upplysning eller uppgöra förslag till Författning, hafva Utskotten funnit för ändamålet lämpligast hemställa, att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Bih. tiil R. St.
Ett förtryck, som kulminerat däri, att en väluppfostrad dam förbjöds att taga första steget vid uppbjudning till den långpolska, som benämnes äktenskap! Ett skottdagsnummer kunna vi ju ha skäl att kalla detta nummer af Idun, då det till allra största delen är fylldt med bidrag, som i ett eller annat hänseende referera sig till skottåret och skottdagen. Att det därigenom till hela sitt skick och innehåll träder en liten smula utom den vanliga Idunsramen, är naturligt, men hoppas vi, att våra läsarinnor — för omväxlings skull — icke ha något däremot. Som bekant utfästc vi för en tid sedan ett pris på femtio kronor för » det piggaste och trefligaste bidrag om skottdagen », som till oss ingått senast den 8 dennes. Bland sjuttiofem täflaro har signaturen Diana afgått med segerpalmen för sitt » Fragment ur cn jägarinnas memoarer », hvilket här nedan meddelas. De trefliga små vignetterna, hvilka vi ej velat undanhålla våra läsarinnor, åtföljde äfven hennes manuskript. » Diana » behagade nu ge sig tillkänna för redaktionen i och för prisets utbekommande. Ur den öfriga skottdagsskörden på vers och prosa ha vi vidare — • enligt hvad vi förbehöllo oss — gjort ett lämpligt urval för dagens nummer. Vårt hjärtligaste tack till alla bidragarnc! Genom ett egendomligt sammanträffande står till och med den porträttbild, vi i detta nummer bringa, i god samklang med » dagens tema », då fröken Wennberg är ett skottdagsbarn. Ja, ända till » Tidsfördrifsafdelningcn » ha, som våra läsarinnor torde finna, märkesdagens verkningar sträckt sig. Och nu återstår oss då endast att tillönska våra vänner: Allt nöje af Iduns skottdagsnummer! Redaktionen. Skottdagen. Fragment ur en jägarinnas memoarer. (IVislielönad i Iduns » skotldagstäflan ».) llt sedan jag började intressera mig för skottdagen — och det var vid en märkvärdigt tidig åldersperiod — har jag gjort den (ill föremål för vetenskapligt studium, på så väl teoretisk som praktisk väg, hvadan jag vågar tillmäta mig någon auktoritet i denna tidsfråga.
Betänkande, i anledning af vuckt motion om förklaring af Hongil Förordningen den 10 Juni 1841, avgående straffet för olofligt innehafvande af dyrk. Genom Kongl. Förordningen den 9 December 1756 stadgades, bland annat, att, på det dyrkar och förändrade falska nycklar, till stölders utöfvande, icke måtte brukas, det tjenstehjon eller den lösa person, som funnes hafva hos sig dyrkar, dubbla nycklar eller hufvudnycklar, ulan husbondes minne, eller falska nycklar af hvad slag de vara kunde, skulle, fastän någon skada derigenom ej skedde, utan skonsmål straffas, mannen med nio par spö och qvinnan med sju par ris, eller deremot svarande fängelse vid vatten och bröd. Genom Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841, angående bestraffning för olofligt innehafvande af dyrk, blef emedlertid förordnad!, att, då brottet derefter första gången föröfvades, skulle endast »sistnämnde bestraffning eller tolf dagars fängelse vid vatten och bröd» tillämpas. Enligt de i 5 kap. Straff-Balken, efter dess ursprungliga lydelse, angifne grunder motsvarade jemväl tolf dagars fängelse vid vatten och bröd nio par spö eller sju par ris; men samma dag sislberörde Förordning utfärdades till efterrättelse, utkom en annan författning, hvarigenom de i berörde kapitel utstakade förvandlings-grunder så ändrades, att nio par spö eller sju pär ris, som svara mot böter till tjugosju daler, borde förvandlas till nio dagars fängelse vid vatten och bröd.