Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Visserligen säger det sig sjelft att Statsmagterna vid bestämmandet af ett läroverks utvidgning till femklassigt ej kunna och böra förbise lärjungarnes der förut befintliga antal; men lika vigtigt, till och med vigtigare är det att ej förbise platsens större eller mindre benägenhet till utveckling och framåtskridande, äfvensom dess afstånd från högre läroverk och läge i allmänhet. I detta afseende tror jag mig ha visat att Wadstena icke bör förbises. När vid sistlidne riksdag fråga uppstod om Landskrona stads treklassiga läroverks utvidgning till lemklassigt, uppstod hvarjehanda tvekan, oaktadt lärjungarnes antal der redan uppginge till 97; men denna tvekan härledde sig icke från något annat än från stadens naboskap till Lund och dess rikt utbildade undervisningsanstalter, och Helsingborgs sjuklassiga läroverk. Wadstena saknar alla motsvarande dylika fördelar. Vid sistlidne riksdag föreslogs äfven Söderhamns treklassiga elementarläroverks upphöjande till femklassigt, ehuruväl det då endast egde 42 lärjungar. Wadstena har, efter hvad jag redan haft äran visa, ett vida större. Analogien emellan befolkningen och företagsamheten kring Söderhamn torde för öfrigt vara till den kring Wadstena såsom 1 till 20 å 25. Under alla händelser vill det synas, jag upprepar det, att man ej uteslutande bör fästa sig vid lärjungarnes antal, emedan hvarhelst afståndet är något längre ifrån de högre elementarläroverken och ett verkligt framåtskridande finnes, föröka sig snart lärjungarnes antal. Vid Halmstads läroverk funnos år 1858 endast 74 ynglingar, eller ungefär detsamma som vid Wadstena nu, men redan år 1862 fippgingo de till 112. Luleå femklassiga läroverk egde ännu år 1859 blott 29 lärjungar; men vexte endast de tre derpå följande åren så, att de år 1862 utgjorde 77, hvadan stadens representant också vid förra riksdagen motionerade skolans utvidgning till högre fullständigt elementarläroverk. Wadstena har ej så dristiga anspråk. Emellertid befinner sig inom hela vårt land den kunskapssökande ungdomen i en ständig, ja! högst ovanlig tillvext.
Maj:ts meddelade Nådiga föreskrifter, de af RiksStalens Åttonde HufvudTitels Besparingar intill sistlidne Riksdag bestridda Arfvoden i och för Controllen vid Yexelnoteringen i Stockholm och Götheborg alltsedan utgått af a:dra HufviulTitelns besparingar, härmed skolat, under åberopande af Rikets Ständers den 23 October i8a3, angående RiksStatens Åttonde HufvudTitel, aflåtne underdåniga Skrifvelse, hos E. K, M. i underdånighet förnya deras derutinnan gjorda hemställan, att, derest uppdragen med Vexelnoteringarne i Nåder pröfvas böra än vidare fortfara, de dertill erforderliga kostnader må anordnas utaf den å sistnämnde HufvudTitel till EK, Maj:ts Nådiga disposition i och för extra utgifter uppförda årliga Anslagssumma. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk. bos Ridd. och Adeln d. 16 Oct. 1829. Preste-Ståndet d. 16 Borgare-Ståndet, d. 19 — Bonde-Ståndet d. 19 — —• Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, i an-* Exp, ledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss 3 rörande den Forset-ersättning _, som till Statsverket bör erläggas af de räntegifvare i h vilka blifvit befriade från skyldigheten att in natura leverera Hö och Halm till Hofstallet. S. A. K. Sed an Rikets Ständer, vid senaste Riksdag, hos E. K. M., med anmälan om deras beslut, att de Räntegifvare i Upsala, Stockholms, Södermanlands och Vestmanlands
Deri förekommer nemi.: ”Beträffande biskoparnes stora löneförmåner, på hvilka man har sina ögon fästade, så måste man vid granskningen af uppgifterna derå erinra sig, att beräkningen är uppgjord för år 1842, då spanmålen, hvaraf de största inkomsterna utgöras, uppgick lill så högt pris, att SG1 tunnor 5| kappar i Ärkestiftet äro beräknade tili 7,607 r:dr 2 sk. 7 r-.st., eller 8 r:dr 40 sk. per tunna, samt i Linköpings Stift 377J tunnor till 3,130 r:dr £7 sk. 10 rist., eller 8 r:dr 14 sk. per tunna.” Deraf följer, att när spanmålen icke står i så högt pris, sä kommer också den här tabellen, som finnes Utskrns betänk. vidfogad öfver biskoparnes förmenta stora intrader, att icke så obetydligen förminskas och nedsättas. Men detta är icke enda skälet, jag har att anföra till yrkande af afslag å detta förslag, som är gjordt för att begagna som uppslagsända till åstadkommande af förändring i förevarande hänseende. Så vidt jag vet, är frågan om denna undersökning icke förberedd. Den siste talaren har tydeligen utredt, att om man skulle utgå ifrån den grundsats, att perbendepasto ater icke vidare skulle tillerkännas Hrr Biskopar, så skulle de komma att lida en sådan nedsättning i sina inkom - 192 Den 9 April f. m. ser, att flere af dem skulle komma i behof af ersättning ifrån statsverket. Följden deraf blefve först och främst, att man ej kunde vidröra denna fråga, utan att ingå i en administrativ öfverläggning, huruvida det vore rätt och late sig göra att skilja biskoparne ifrån de embeten de som pastorer innehafva. Dernäst uppstår den frågan, huruvida icke, i händelse denna princip komme alt göra sig gällande, Stalén skulle fä vidkännas förlust, i st. f. inkomst. På dessa skäl är jag för min del böjd, icke allenast att afslä betänk., utan äfven att förkasta det förslag, som blifvit gjordt till vidare utredning af detta ämne, såsom för närvarande icke nog utveckladt.
— Eldsvådan inträffade, efter det choiera-sjukdomen nyss upphört, på aftonen den 4:<le oc!' natten till den 5:te Oetober, samt hade, i hänseende tillstadens, med trädhus byggda, concentrerade läge, den förlidne sommarens starka torka och stor del af innevånarnes, såsom convalescenter efter cholera», oförmåga att bidraga till släckningsoch bergningsarbetet, den olycksbiingande följd, att staden nästan totalt afbrann pä ilen korta liden af 8 ä g timmar, med undantag allenast af kyrkan och landshöfdinge-residensets corps de logis samt 18 lill 20 små hus, eller kojor, i yttersta omkretsen. Ned-* brända hus och gårdar voro öfver 200, för hvilka, så vidt de hade blifvit brandförsäkrade, försäkringsbeloppet motsvarade omkring 200,000 r:dr. Efter branden uppgifna förluster i oförsäkrade hus, lösegendom och varulager utgjorde dessutom 244,200 r:dr, eller jemte de brandförsäkrade husens högre värde, än försäkringen 55,800 rtdr, tillhopa 3oo,ooo r:dr; således i det hela ungefärligen 5oo,ooo rtdr b:eo. Denna staden öfvergångna rysliga olyckshändelse väckte den tiden ömt och verksamt deltagande hos den välgörande Svenska allmänheten, sorn skyndade alt bispringa med frivilliga gåfvor, hvilkas belopp, med inheräkning af spanmål och andra födoämnen samt några byggnadsmaterialier, kan antagas hafva utgjort omkring 85,oooi :dr. — Uppå af Konungens Bef:h;de, 86 Den 3 Juni e. m. tilan innevånarnes särskilda begäran eller börande, i underdånighet gjord framställning om samhällets betryckta och äfventyrliga belägenhet saint 0111 behofvet af allmänt låneunderstöd för stadens återuppbyggande, täcktes K. M. år 1835 föreslå, och behagade Rikets då församlade
Maktens redan tillkännagifna och under tretio år bibehållna omdömen. Alla omständigheter synas alltså förena sig till förverkligande af den förhoppning, att, vid innevarande riksmöte, den stora och vigtiga frågan må kunna lyckligen lösas och afslutas, om Rikets Höglofl. Ständer behaga åt densamma lemna lika sorgfällig uppmärksamhet som tillförne. Under sådana förhållanden och ehuru olvifvelakligt lärer förväntas, alt Kongl. Maj:t täckes förnya Sina vid förra riksdagen atlåtna nådiga Propositioner rörande denna fråga, måtte det likväl få anses såsom min oeftergifliga O ' o O pligt att verka till samma mål och att derföre, såsom härmed sker, lill Rikets Höglofl. Ständers grundlagsenliga pröfning och till antagande, oförändradt eller med nödiga befinnande ändringar, vördsamt hemställa det ifrågavarande till Kongl. Maj:t af Lagberedningen i underdånighet öfverlemnade förslag till ny Strafflag, tillika med Beredningens förslag lill särskild Lag om verkställighet af de i den förra föreslagna fängelsestraff; i hvilket afseende dessa förR. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse 1847. 50 R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Bcrällelse den 15 Nov. 1847. slag, med dertill hörande moliver, protokoll och af vissa Beredningens ledamöter afgifna reservationer, varda härjemte bilagda. Att här vidare utveckla de at Lagberedningen antagna lmfvudgrunder för omförmälda förslag, hvad straffsystemet angår, torde destomindre behöfvas, som de redan äro Rikets Höglofl. Ständer bekanta, såsom i Deras Lagutskotts vid sistförlidna riksdag afgifna Betänkande på det fullständigaste och mest upplysande sätt utredda; och hvilket allt lärer, vid frågans förnyade handläggning, tagas i öfvervägande.
De åkerbruksredskap, som öfverallt i Länet begagnas, äro plog, harf, äfven vanligen kloliarf och vält. I Medelpad begagnas sedan några år mera allmänt plogar af en tjenlig och ändamålsenlig konstruktion, som tillverkas af personer inom orten, och af hvilka plogar, någon försäljning jemväl egt rum lill Stockholm samt lill andre Län, deribland äfven Gottland. Plöjningen verkställes allmänneligen med hästar, och en häst utgör, i anseende lill jordens goda beskaffenhet, tillräckligt anspann för plogen. Dock användes vanligen vid nyplog rist, såsom plogens föregångare. En egenhet för orten är det, alt såningen, som allmänt sker för hand, mästadeles verkställes af qvinfolk. Sedan säden blifvit med lia afskuren, uppsattes den lill torkning, i Medelpad på snesar, men i Ångermanland på så kallade hässjor, som inrättas sålunda, alt 10 å 12 ainar långa gröfre stockar nedsättas i jorden på ett afstånd af omkring 8 alnar från hvarandra, samt förenas medelst stänger insatte i hål å slockarne, den ena öfver den andra med ungefär 1 alns mellanrum. De göras med den omsorg att de, qvarstående år efter annat, kunna begagnas ända lili dess virket af röta angripes. Antalet al slockarne, dera! 2:ne med mellanliggande stänger, utgöra ett såkaliadl hässjeled, lämpas efter hemmanets sädesproduktion, pä hvars qvantitet hässjans storlek derföre utgör ett säkert kännemärke. Detta bergii ingssätt 1? ningssätt medför de fördelar, att sädens luftlorkmng göres nära nog oberoende af väderleken, oell att, då säden vanligen icke ifrån hässjan nedtages tori', än i den mån den tröskas, lador lill dess för varande emellan bergni) igen oell tröskningen anses kunna undvikas, men har deremot de olägenheter, att sädens uppsättning' och nedlugning fordra mycket arbete, samt att dervid icke obetydligt spilles och går förloradt, oberö k nåd t den ej så ringa kostnad och arbete hässjornes byggande och underhållande fordra.
»Håja, d’ä tämli langt — mäsé, ôm en räcktner iffrå den stor lönna ve bruke, så kan dä fäll var — mäsé — e hallmil å en attendel äll så, men ifall att’en räcktner frå såga, så —» »Hva hetter ställe, där kärnga bor,» röt Hallidajen te. »Hulte i Västre Klaknäs,» spelt dä ôpp i mä mä en enda gang, för når en ä rädd, ä dä ännsôm att dä taler ur en, hocke en vell äll int. »Hämt mä klocka fem i afton mä karjol,» sa Hallidajen. Men dä va just int meninga, att vi skull ha Hallidajen ända hem å ja hadd tänkt att’en bar skull ornér saker te’a, satt ja stog fäll kvar å febbla å klådd mä i nacken. Da peckt’en bar på dôra å såg på mä å jaggu va dä sôm e usynli hann hadd tag å vändt mä å hatt ut mä. »Nästaman,» röt Hallidajen te. Int för att ja hadd nôn karjol å dä kan en fäll int begär häller tå en fatti stater, men ättersôm att ja hörd unner bruke, så feck ja allt bå häst å åkdon tå stalldrängen ôpp ve harrgårn. Mällerti ble dä fäll litt öfver fem, når ja helt mä karjol utaför doktarns — en åtte ti minuter, dä va fäll int så falitt. Dokter Hallidaj stog allt långe i dôra han å hadd klocka i näfven. »Klocka fem, sa ja,» sa’n och dämma steg’en ôpp i karjol. »Ta hit,» sa’n sänna å tog fatt tömman å sänna vren dä i väg, ska ja säj er, för Hallidajen va int den, sôm sparte på en kamp. Int ett enda ol sa’n på hel vägen uttôm att’en sa: »ligger ho?» — en gang.
Uti skrifvelse den 11 nästlidne Juni förmäler Vetenskaps-Akademien, huruAnslag till som, på det Akademien skall kunna motsvara det henne lemnade uppdrag allUpfansehverl vårda och upprätthålla det naturhistoriska Riks-museum, -— —öfversvenska svamparter ' samt lill Jemväl har Vetenskaps-Akademien gjort framställning om tillökning i Musei meteorolog. anslag till materielen, till inköp af sällsynta föremål samt till vetenskapligt biträde nl>seriaL vid de naturhistoriska samlingarnes ordnande. För de tre zoologiska afdelningarne åtnjuter Museum årligen 2,230 Ridr Runt, hvarutaf likväl, enligt hvad Akademien upplyst, till bestridande af expenser för breflösen, ved, ljus, m. m. åtgå omkring 673 Ridr. Musei botaniska afdelning uppbär årligen 430 Ridr och den mineralogiska 600 Ridr, men en del af dessa belopp kommer ej heller samlingarne till godo. Enär denna vigtiga in - Bil. M 7 Ull Kongl. Maj-ii Nåd. Prop. M I, om Statsverket 1856. stitutioD icke kan nied dessa anslag rätt uppfylla sin bestämmelse/ har Vetenskaps-Akademien anhållit om följande förhöjda anslag, nemligen: för Musei Zoologiska Afdelning: till materiel och inköp R:dr 3,000: — till biträde » 1,500: —^ goOför den Botaniska Afdelningen: till materiel och inköp R:dr 1,000: — till biträde » 500: —. y 1.500: — samt . för den Mineralogiska Afdelningen: till materiel och inköp R:dr 2,400: — till biträde » 600: —^ qqq. eller tillsammans R:dr Runt 9,000: — 1 betraktande af det gagn, en närmare kännedom om de klimatiska förhållanderna medför så väl i vetenskapligt som i sanitärt och ekonomiskt hänseende, bar Velenskaps-Akademien gjort framställning om medels beviljande, för alt meteorologiska observationer må kunna i stor utsträckning anställas inom riket, pä sätt uti de flesta öfriga civiliserade länder eger rum.
Deras döttrar lära nog ändå blifva gifta, och för sönerna står derförutan embetsbanan lika öppen; och de, som verkligen äro behäftade med en sådan svaghet, skulle naturligtvis deraf föras desto längre, ju vigtigare de genom en representationsförändring sjelfva blifvit. Vidare heter det: ”B ef or dr ingslöf ten och v anil et ”äro således, i afseende på pluraliteten af vårt "BorgareSt., starka, ofelbart verkande och lätt ”användbara r essorter i r i k s d agsm a c h i ner i et.” Allt går jeijmt ut på att visa, huru alla, på ett eller annat sätt, äro corruptibla; och om alla menniskor verkligen vore corruptibla, så skulle ju det representationssättet vara det bästa, enligt hvilket representanterna kunde corrumperas med minsta kostnad, emedan folkets skatter till corruptionsverkets bedrifvande då blefve så mycket mindre. Såsom slutsats påstås, att "hufvudfelet består der"u t i, att ståndsin rättningen bibehåller skrå- och "m ono po I ie väse nd e t bland städernas närings idskär e. Intet interesse står således närmare att "begära en representationsförändring än det V. "BorgareSt.” Att ståndsinrättningen icke är oskiljaktigt förenad med skrå- och m o n opo 1 ie väse nd e t, synes bäst deraf, alt den nuvar. Representationen, genom 3 Stånds 3S2 Den 13 Oclobcr f. m. beslut, redan 1823 hos K. M. begärde dess upphäfvande, hvaremot BorgareSt. likväl protesterade. Det synes för öfrigt besynnerligt, och föga bättre än en motsägelse, att BorgareSt:s interesse skulle mest fordra en representationsförändring, blott för att blifva af med skrå-och monopolieväsendet, då likväl detta Stånd icke behöfde, för ändamålets vinnande, mer än blott att återkalla sin protest.
Slutligen ”och vidkommande Tufve Larssons Motion, att antalet af Egodelnings-Rättens ”Ledamöter måtte ökas till 4> finna Ut’’skotten en sådan tillökning olämplig, enär ”dessa Ledamöter hvar för sig hafva rösträttighet, och organisationen af Egodel”nings-Rätterne följaktligen genom föreslagna förändringar skulle i det närmaste ”blifva lika med Rikets Collegier och Öf”ver-Rätter. Skulle åter rösträttigheten försvinna, vore väl Ledamöternes antal af ”mindre betydenhet; men Utskotten anse, ”äfven i detta fall, den föreslagna tillök”ningen hvarken vara behöflig eller nyttig, ”och den skulle otvifvelaktigt leda till större ”kostnader för Skiftes-laget; hvarföre Ut”skotten å förrberörde Motion icke kunna ”Rikets Höglofl. Ständers bifall tillstyrka." §• 9- Af vice Talmannen Jon Jonsson: att hvad afoch in-rösningsjordens bestämmande angår, det visserligen vore i många orter både möjligt och lämpligt, att sådant sker före taxeringen, i synnerhet der det kan verkställas i stort, men der ett sådant bestämmande måste ske nästan tunnclandsvis, vore det ledande till förlusten 72 Lagsamt 'Allm. Besv. o. Oec. IJtsk. Bet. N.o 8. af tid och till kostnader; hvarföre ock Motionairen föreslagit, att det mätte i sammanhang med sjelfva taxeringen verkställas. ”Det är visserligen obestridligt, att ”ganska ofta sådane fall, som Motionairen ”uppgifvit, kunna inträffa, då urskiljandet ”af inrösningsoch afrösnings-jorden, samt ”Ego-graderingen kan i ett sammanhang ”verkställas, derigenom tvifvelsutan både ”tid och möda samt kostnad besparas.
Maj:t vill tillika meddela, det Kongl. Majit emellertid och intilldess Rikets Ständer sig i ämnet yttrat, i nåder tillåtit Fabriksbolaget att tills vidare disponera ifrågavarande lägenhet, mot skyldighet att, från den tid, då 1857 års kontrakt om lägenheten upphört att vara gällande, till boställsinnehafvaren erlägga en afgift till samma belopp, för år räknadt, som den nyssnämnde afgälden; hvarjemte, och i fråga om de å berörde jordrymd belägna, torpet Ladugården tillhöriga byggnader, bestående af ett boningshus, en bod och en källare, Kongl. Majit förklarat, att desamma få af Fabriks-bolaget för närvarande begagnas, men, derest eganderätten till den ifrågavarande jordrymden blifver Bolaget tillerkänd, böra af Bolaget helt och hållet öfvertagas, emot förbindelse för Bolaget, i detta sednare fall, att dylika byggnader af motsvarande storlek och inredning å annan för torpet utsedd byggnadsplats, inom ett år efter erhållen öfverlåtelse af egande-rätten, uppföra, eller oek byggnadernas behörigen uppskattade värde i penningar till Regementets BoställsDirektion inbetala, hvilka medel då af Direktionen böra förvaltas till dess byggnaderna å torpet blifva uppförda; allt under förbehållen rätt för boställshafvaren eller torplägenhetens innehafvare till vattenhemtning från den å den upplåtna jordrymden nu befintliga källa. De till detta mål hörande handlingar skola till vederbörande Utskott blifva öfverlemnade; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. A. F. Z. Reuterskiöld. Kongl. Majlis Nåd. Proposition N:o 11. 17 Utdrag af Protokollet öfver Landtförsvars-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rddel ä Stockholms Slolt den 24 Oktober 1862. Närvarande:
M 27, i ani. af väckt motion om ändring i sättet för folkskole-afgiftens öfverlemnande till vederbönde skolstyrelser. Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af Hr Adelborg, Henr. Otto, och Frih. Cederström, Rudolf, Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 4 dennes e. m. på bordet lagda Betänk. JM 28, i anledn. af väckt motion om ändring i K. Mits Nåd. Förordn. om Sockenstämmor i Riket d. 29 Aug. 1843 och K. M:s Nåd. Förordn. om Sockenstämmor i Stockholms stad d. 16 Mars 1847, i hvad dessa författningar röra Ordfideskapet i Sockenstämma. Föredrogos, men bordlages ånyo, på begäran af Frih. Raab, Adam Christian och Carl Adam, Allm. Besv. o. Ekon.Utskis D en 8 Februari 421 d. 4 dennes e. m. på bordet lagda Betänk. J\2 29, i ani. af väckt motion om förändring och tillägg vid de nti K. M:s förnyade Nåd. Legostadga för husbönder och tjenstehjon d. 23 Nov. 1833, meddelade föreskrifter i afseende å orlofssedlar. Föredrogs och bifölls Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 4 dennes e. m. på bordet lagda Betänk. JYi 30, i ani. af väckte motioner om Landsfiskalsijensternes indragning. Föredrogs Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 4 dennes e. m. på bordet lagda Betänk. JV2 31, i ani. af väckt motion, ang:de penninge-depositioners införande i st. f. nu bruklig borgen för arrenden af kronojord och för vissa tjenster. Hr von Hartmansdorff, Au g.: För min del anser jag Gr. Löwenhjelms motion vara välgrundad och beklagar att den hos Utsk. icke vunnit något afseende.
Hufvud-titelns anslag »till befrämjande i allmänhet af bergsbruket,» helst de 2,400 R:dr, som derifrån nu utginge till 4 extra Grufve-ingeniörer, efter den nya regleringen icke vidare behöfde å detta särskilda anslag beviljas, så att den verkliga tillökningen blefve endast 10,629 R.dr 16 öre.
Lades på bordet nedannämnda, från Utsktn inkomna memor. och utlåttn, nemi. från ConstitutionsUtskottet: N:o 23, med föreslående af ett tillägg uti 28 §:n Reg.Ftn; Wto 24, med förslag till ett nytt mom. af 28 §:n Reg.Fn;. A:o 25, med förslag till ändring i 75 §:n Reg,F:n; BevillningsUtskottet: N:o 23, i anledn. af gjorda anmärkntr emot betänk. N:o 11, ang:de kurhusafgiftens fortfarande samt Hr Möllerhjelms, Axel, i ämnet väckta motion; E xped ilion s U ts k o 11 e t: N:o 9, i anledn. af erhållen återremiss å fö rslaget till und. skrifvelse A:o 38. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. -J till 4 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Onsdagen den 5 Augusti i84o. Plenum kl. 9 f. m. Justerades i3 prot.utdr. f r den 1 dennes. Den 5 Augusti, f. m. 63 Justerades pleni-prot. för deu i5 sistl. Juli f. m. Öppnades Hrr Bankmäns lista till val af 3 Electorer efter N:o 2i5. Frih. Lilljecreutz, fullm. Gr. Hamilton, John; N:o 276. Frih. Löwen, Axel Wilh.; samt N:o 1877. A. Hr Carleson, Jacob Edvard; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 220. Frih. Palmstjerna, fullm. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabriel; N:o 290. Frih. von Rosen, Carl Fredr., samt IST:o 1916. Hr Strussenfelt, Adolph Ludv. Hr Frih. o.
PresleSt. och Vallöf!. BorgarejSt. ; men då jag pn går att yördsamt häröfver mig yttra, äfvensom jag har för afsigt att taga mig friheten omnämna förhållanden, hvilka äga ovillkorlig gemenskap med ifrågavar. ärende, och, efter hvad jag skulle önska, aro enda grunden till de inom nämnda resp. MedStånd fattade beslut, vågar jag Den 4 December f. m. n7 utbedja m!g Hr Frill. o. Landtmts samt H. R. o. Adis benagna öfverseende, så väl med niia parlemeniai iska oförmåga, som ock ifall jag uti denna min framställning komme alt blifva alltför vidlyftig. Hvad de föredragna pi ot.utdi tn oell dit resultat, söm dermed åsyftats, beträffar; så, enär delta resultat redan är vunnet genom Gr. Frölichs nu gjorda afsägelse ifrån dess ledamolsbefatlning uti H. Éxpfed.Utsk., Imer något vidare icke eifin dias, än alt berörde prot.utdr. läggas till handlingarna. Örn öck deritia Gr; Frölichs afsägelse icke inträffat, harle H. R. o. Adis afgörande härutinnan troligen icke blifvit annorlunda; ty all afgifva något svar härå — då, enligt mitt förmenande, blott ett för närvar, förefinnes — derifråh torde grannlagénhfeten och StuUdssämjan, utan tvifvel, hafva afhällit H. R. o. Ad. Innan jag nu öfvérgnf till att vidröra de obehagliga förhållanden inom H. Exped.Utsk., hvilka, sorn det vill synas, gifvit anleda, till flög v. PresleStls och Vällofl. BorgafeSlis ifrågavar. beslut, kau jag dock icke härvid underlåta att — skiljd ifrån allt slags partiintresse och härutinnan, såsom alllid, endast ledd af den innerligaste öfvertygelse, — till Gr.