Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Är Departements-Chef af laga förfall hindrad, för or dne Konungen till Departementets styrelse och föredragning af dertill hörande ärenden, med den rätt och det ansvarsom detina Regerings-Form föreskrifver, Stats-Råd utan Departement, Departementets Eocpeditions-Chef, eller, i fall äfven desse af laga förfall hindras, annan Svensk man med de i 4 omförmälde egenskaper. Stockholm den 3 November 1840. Ank. till Exp. Utsk. den 10 November, kl. 2 e. m. Memorial, med förslag till ändring af Regerings-Formens 106 liege! ings-Form en stadgar i ro6 §. ovilkorligen, alt, om ConstitutionsUlskoltet af de till detsamma öfverlemnade Protocoll finner, att någon Siats-Rådets ledamot eller någon för tillfället förordnad Föredragande eller den Embetsman, som i Gommando-mål Konungen råd gifvit, uppenbarligen handlat emot RikeLs Grundlag eller allmän lag, eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådane öfverträdelse^ eller dem vållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning, eller att någon Föredragande underlåtit alt, i de fall, sorn 38 §. af Regerings-Formen förutsätter, sin contrasignation å ett Konungens beslut vägra, Utskottet skall ställa en sådan under tilltal inför Riks-Rätt. Utskottet anser ovilkorligheten i detta stadgande i dubbelt hänseende betänklig. I alla länder och under alla regeringssätt kunna omständigheter inträffa, då landet icke kan räddas utan att lag öfverträdes. Sällsyntheten af dessa omständigheter och den grannlagenhet, som pröfningen af frågan, om de verkligen inträdt, fordrar, medgifva icke att i lag anföra dem; men lagen bör visserligen lemna utväg att undvika dess tillämpning å en handling, för hvilken dess upphofsman kan hafva anspråk på både samtids och efterverlds erkänsla.
"Jag Den r Augusti. 226; "Jag öfwerlämnar härmed till min förra Gemål Hennes Kongl. Majestät Drottning Fredrica Dorothea Wilhelmina, att bewaka Sin och Sina Barns Rättmätiga och Enffildta Egen, domS-Rätt i Swerige, och att äfwen göra anspråk pä Hela den Enstilta Förmögenhet Jag ager i Swerige, sedan Jag under den 17 September förledit ar, förklarade det Jag ej mer wille hafwa några Relationer med Mitt Fosterland!!! Da Jag deremot trodde Mig nu äga rätt, att fordra det sa wäl Min förra Gemål, såsom ock Mina nu warande Barn ej wille begagna Deras Lagliga ArtsNätt uppå den återstående Enstildta Egendom som Jag till Mitt uppehälle kunnat bewara! Basel ten z:dje October i8n. Oastak /e stolp b. Grefwe af Gottorp." "Jag uppdrager och befullmägtkaar härmed Stats-Commistarien och Riddaren af Kongl. Nordstjerne Orden Guslaf Fredric Wirsen, att widtaga nödig åtgärd till befordrande af stut-liquid och utredning i allt hwad som rörer Min och Mm Famillcs i Swerige befintliga Enst,Ite Egendom, sa att Stats-Commistarien kan blifwa i tillfälle att lämna Mig fullständig del af Bouppteckningen samt alla derwid förekomne frågor, annu outrcdde skulder och fordringar, jemte odisponerade effecter m. m., hwarefter Jag om widare förhållandet härmed will nödig efterrättelse meddela. Hwilket Jag med Mitt Namn och Insegel bekräftar. Bruchsal den 26 Maj i8»i. kresteriyue Dorothee Vilhelmine. 2264 Dcn I Augusti. Wid sörehafwande häraf har Stats, Utstottet i afseende pä hwad Kong!. Maj:t i Näder framställt, rörande betalningssättet utaf den f. d. Kongs. Famillen tillagde Stats, Summa och särdeles dcn deruti begripne räntan, inhämtat: Att f. d.
Till nödiga byggnaders och verkstäders uppförande för en Arbetsinrättning i Eskilstuna, hafva Rikets Ständer beviljat ett anslag af Tio Tusen Riksdaler, med vilkor, att det anslagna beloppet skall i Riksgälds-Contoiret innestå, intilldess en fullständig plan för denna Inrättnings anläggande och vidmagthållande blifvit upprättad och af Kongl Majit i Nåder fastställd ; hvarefter, och sedan Eskilstuna fristad illädt sig förbindelsen att, vid äfventyr af återbetalningsskyldighet, tillskjuta hvad, som utöfver anslaget erfordras, och ifrågavarande Inrättning framgent underhålla, medlen siola, i mon af behof, till staden utbetalas. § 36. Till understöd för arne nya Liisorterings-anstalter, den ena i Götheborg och den andra i Malmö, hafva Rikets Ständer anslagit Två Tusen Riksdaler årligen alt, från och med innevarande år, Kongl. Majit af Riks - 8 Farri sälin, af Stats-Ulskotlcts Memorial\ A7, o SSo. gälds-Confoiret, med r,ooo R:dr för hvardera Inrättningen tillhandahållas och, enligt Kongl. Majrls Nådiga föreskrift, utbetalas. § 37• Jemte de serskilda efter anslagens föremål och beskaffenhet lämpade stadganden, som i förestående §§. blifvit intagna, hafva Rikets Ständer, i afseende på samtliga extra Statsregleringen tillhörande anslagsoch lånelummor, meddelat följande allmänna bestämmelser: 1:0 hvad, som utaf ett anslaget belopp under ett år reserveras kan, der ej annorlunda blifvit serskildt föreskrifvet, under ett följande år disponeras; 3:0 de anvisade medlen böra endast i mon af behof att dem använda reqvireras, på sätt Kongl.
Mig enskildt har aldrig sällhet felats; och blott en dåre kan förföras af en pinsam herrlighet. Att tilltro mig ett landstrykar-geni, för det blott, att jag aktade England värdt att kännas: är en vida för liflig inbildning. Men jag anser nu, helt enfaldigt, det Svenska Publicum för ett så ädelt, som något i verlden. Akta mig icke ovärdig, att ännu då och då få mottaga några rader. Så snart jag har något färdigt från Trycket, skall jag skicka det. Tham till Thorild. Dagsnäs den 6 Juli 1791. Herr Thorild! – Hvad jag i mitt förra bref skref om Auctorer, mente jag i synnerhet om dem, som trycka. Plato, Thucydides, Julius Cæsar etc. tryckte aldrig: men de voro stora exempel i menskligheten – och lemnade manuscripter193. Det finns ett ställe i Petersburg, der man aldrig säljer annat, än halfva strufvor; utslitna hårband; knappnålar utan udd och knapp. Endast motsvarande saker, eller ärenden, borde föras till trycket. Fröna voro, likasom allt hvad jag ser från England, väl inlagda och sorterade. – När M. H. reste dit, var Engelsmannen den första nation: nu, den sista. Som skulle någon kunna inbilla oss, att elefanten är äfven det minsta ibland djuren! Ingen ”ljungande tanke” eller ”helig sanning” (hvarpå M. H. yrkar), af mig eller andra, värderar jag öfver de landsvägar jag nyss fullbordat och de byar jag ombygger. Allting är Physik. Jag menar nämligen, att alla speculations-tankar eller ”sanningar” böra leda dit: till fasta, påtagliga ändamål. Hundrade speculations-propositioner i Euclides leda oss till Hypotenusa; till Jordmätningar. Astronomiska insigter, till Seglation. Chemiska experimenter, till Ekonomi, Metallarbeten, Medicin. Detta är vetenskap: det bevisar sig hafva ett verkligt innehåll; det gifver oss föda, kläder, helsa, beqvämligheter. Men hvad vill M. H. med sina Moraliska, Metaphysiska, Theologiska tankar och sanningar?
Böra nuvarande Rikets Ständer för denna sistnämnde endast möjliga, knappast för någon troliga, och af de alldrajfleste aldrig möjlig ansedda, omständighet, för sin del vägra Bolaget att låta å sine Actier påteckna 21 procent såsom insatt Actie-Capital, och såmedelst blifva godtgjorde för de återstående 4 årens, (ifrån 182b till och med 1828) räntor, då denna. Bolagets begäran ej medför någon utgift för Staten, men väl genom Canal-afkastningens användande lill Byggnaden under de nämnde 4 åren bereder en ytterligare säkerhet för denna Byggnads fullbordan inom föreskrifven tid, och således derjemte för altid synes aflägsna Actie-egarne ifrån allt hopp att uti en eller annan del af Banken ytterligare blifva biträdd, hvilket Utskotten uti deras Betänkande afsett. Herr O. Nilsson förklarade sig instämma så väl uti det af Herr Öfverete-Lieutenanten Hjertås som uti det af Herr Lagman Noraeus afgifne yttrande. s Herr Commerce-Rådet Santesson yttrade, på sätt som sedermera skriftligen blifvit utfördt, Stats-Utskottets Betänkande!}. iu5 Uli Herr Lagman Noran reservation, äro de skäl fullständigt utredde, som efT ter min tanke bordt å alla sidor tala för Högloflige Utskottens tillstyrkande bos Riksens Högloflige Ständer, i allo gilla den af Götha Canal Bolag föreslagne qvittning af Actie-egarne, under de sista 4 Byggnads-åren från 1824 till och med 1828 tillkommande Räntor a 5 procent för år, mot en ytterligare insättning, utöfver deras teckning, af 20 eller 21 procent, det sednare tal uppkommande af de tvenne sista åren belastande ränta å med 1826 års slut inalles insatte, och på Actir erne afskrifne 110 procent.
Dessa uppgå vid Carlskrona station till 815,850 R:dr, vid stationen i Stockholm lill 316,800 R:dr och vid Götheborgs depot till 51,300 R:dr, eller tillsammans 1,183,950 R:dr. Då emellertid E. K. M:l funnit lämpligast, alt ifrågavarande arbeten och anskaffningar efter hand utföras och verkställas inom en lid O n , rymd af 15 år, samt att således liela den derför beräknade kostnadssumma, hvilken dock, med afseende pä de under liden sannolikt inträffande prisstegringar, ansetts böra ökas med 15,000 R:dr eller lill 1,198,950 R:dr, efter sådan grund fördelas, bar E. It. M:t begärt, all, för åren 1858, 1859 och 1860, eli belopp al 239,790 R:dr, motsvarande af nyssberörda summa, måtte anvisas, att med en tredjedel, eller 79,930 R:dr, årligen utgå och användas till dem af ifrågavarande arbeten och anskaffningar, som, efter vederbörandes anmälan, pröfvades framför de öfriga böra sältas i verket. Ehuru Rikets Ständer funnit en del af nämnde arbeten vara särdeles angelägna, hvilket gäller företrädesvis den redan år 1839 till uppförande föreslagna nva Sjukhus byggnaden i Carlskrona, samt iståndsällandet af galér-skjulen vid Stockholms station, hvilka arbeten icke längre torde kunna uppskjutas, men statens tillgångar vid denna riksdag tagas i anspråk för mångfaldiga andra vigtiga behof och Rikets Ständer föreställa sig, alt för nu ifrågaställa arbeten anslaget till flottans underhåll i någon mån kan anlitas, hafva Rikets Ständer funnit någon nedsättning i den äskade summan kunna ega rum, och derföre beslutat, att för de af E. K. M:t nu föreslagna arbeten och anskaffningar en summa af 200,000 R:dr må för nu inträdande Statsreglerings-period anvisas, att med en tredjedel årligen från Riksgälds-kontoret utgå.
Om vi t. ex. skulle öfverlemna liela vår handels beskydd åt främmande nationer, så skulle vi derigenom ställa oss i ett sådant beroende, att vi skulle hafva svårt att få någon hjelp. Om vi föreställa oss, att Skandinavien kunde åstadkomma en Flotta af 16 linieskepp, så vore detta ganska mycket. Den andra frågan skulle vara, huru stor Flottan bör vara. Till de Hrr, som yrka, att vi skulle sätta lipp en mycket stor Flotta och derigenom upsuga landets resurser, till dem hörer jag visserligen icke, men jag anser, att en Flotta, som står i förhållande till våra finansiella inkomster, är både nyttig oell nödvändig för oss. Dessutom tror jag att man bör fästa vigt vid ett förhållande, som synes mig vara odisputabelt. Jag anser nemi., att SkärgårdsFlottan ovilkorligen bör vara skiljd från ÖrlogsFlottan. Man vet, att om man vill hafva en duglig LinieFlotta, så måste man beräkna befälet uteslutande för densamma, men om LinieFlottans befäl skulle sammanblandas med SkärgårdsFlottans befäl och således sysselsättas med utforskande af sund och grund, så tror jag att man derigenom skadade LinieFlottan, utan att gagna SkärgårdsFlottan. En talare på e. m. har sagt, att om man hade ett visst antal kanonslupar detacherade i ett sund, så voro de. förlorade. Gr. von Platen har redan uplyst, att man genom ångkraften kan afhjelpa detta missförhållande oell att Skärgårdsbåtarne icke äro ämnade för öpna sjön. Sedermera framträdde ep annan talare, Gr. Puke, och sade, att man borde öfverlemna dessa frågor åt Regeringens afgörande. Jag är icke af samma tanke sorn lian, ty jag har under ett ganska ringa antal af år sett, att från Regeringen kommit, den ena gången ettförslag uteslutande gynnsamt för SkärgårdsFlottan, och den andra gången en plan, företrädesvis befordrande LinieFlottans förkofran. När Regeringen under en så kort tid afgifvit tvenne så olika förslag, inser jag icke att man kan hafva någon fördel deraf. Jag slutar mitt andragande med att yrka bifall till K. M:s Propos.
St:s Bank och Riksg.contor ina, hädanefter sorn hittills, hafva sitt forum i K. Svea Hofrätt, då annan till Banken eller Riksg.cont. kärar, och att följaktligen, när någon söker belönjng för upptäckt af sedlars efterapning, förfalskning eller utprångling, frågan derom äfven i samma Hofrätt skall upptagas; men alt deremot Bankens eller Riksg.conto: ets egna käromål, likasom brottmål, de der röra Banken eller Riksg.cont., utan att likväl innefatta åtal mot någon af dessa verks tjenstemän eller betjente, skola behandlas och afgöras vid de domstolar, till hvilka sådana mål efter lag höra, samt att, såsom följd häraf och till förekommande af allt missförstånd, tillika stadgas måtte, att hvad om profning af R. St:s Banks och Riksg.contorets fordringsanspråk i concursmål särskildt finnes föreskrifvet, kommer alt till ali v|dare kraft och verkan upphöra.” Om R, o, Ad. nu återremitterar betänk., så är Ståndet oförhindradt, att, då saken återkommer, vidtaga den förändring, som Hr Halling föreslagit, eller hvilken annan som synes Ståndet mera lämplig. För min del anser jag Hr Kallings åsigt riktig. Gr. Horn, Claes Fredr.: Det skäl, på grund hvaraf Frih. Boye begärt afslag å förevar, betänk., kan jag icke godkänna; och jag bekänner, att det förundrar mig att Hr Frihrn kunnat anse det olämpligt eller omöjligt att Banken agde olika forum såsom kärande och såsom svarande. Den af Hr von Hartmansdorff upplästa reservationen ådagalägger fullkomligen hvad jag skulle vilja yrka; hvarföre jag äfven förenar mig uti anhållan om återremiss. Frih. Boye: Jag är i första rummet skyldig att hembära Hr von Hartmansdorff min förbindlinga tacksamhet för det han godhetsfullt gjort sig besvär att med åtskilliga bevis understödja min åsigt. Han har medelst uppläsning af Hr Kallings reservation visat, att äfven Hr Halling icke kunnat förena sig i betänkandet.
G4 Bilaga lill Allm. Besv.- och Ekon.-Utskts Bel. Det meddelar tillstånd till öppnande af rättegångar rörande Provinsens egendom, antingen sådant sker såsom kärande eller svarande, dock med iakttagande af hvad som stadgas i CVI artikeln af förevarande lag. Rättegångarne utföras i enlighet med artikeln CXXIV. Rådet förordnar om anläggandet af vägar, kanaler eller andra publika arbeten, som helt och hållet eller till någon del på Provinsens bekostnad skola utföras. När fråga är om att verkställa sådana underhållseller reparations-arbelen, som angå flere provinser, har hvarje Provins att deröfver besluta; Guvernören algor i händelse af tvist. Rådet godkänner förslag, planer och kostnads-heräkningar för de arbeten, till hvilkas utförande det anslår medel, så vida icke dessa blifva af Rådet öfverlemnade till det Ständiga Utskottets godkännande. Indelning af vägarne till Provinseller allmänna landsvägar regleras genom en lag, efter det Provins-råden deröfver blifvit hörde. Rådet beslutar angående utförande af sådana arbeten, som röra flere af Pro vinsens kommuner och bestämmer hvarje kommuns andel i utgiften, efter att hafva hört vederbörande kommuner, med rättighet för den missnöjde att klaga hos Konungen inom 40 dagar räknadt från den, då del af beslutet erhölls. Rådet bestämmer hvarje kommuns andel i kostnaden för vården om dess fat tige vansinniga. LXXXT. Rådet fördelar, i enlighet med lagarne, mellan kommunerna, den andel i bevill ningen (contributions directes), som blifvit Provinsen pålagd; om hinder för denna fördelning förefinnes, skall Rådet bestämma grunderna för verkställandet af en slik fördelning. Det beslutar i anledning af de besvär och ansökningar om nedsättning, hvilka inkomma från kommunerna. När' Rådet icke är församladt, verkställer det Ständiga Utskottet fördelningen efter de af Rådet bedömda grunder och beslutar öfver anförda besvär, med rätt likväl för den missnöjde att vända sig till Rådet. Rådet beslutar öfver Kommunal-nämndernas ansökningar om inrättande, upphäfvande eller förändring af marknader och torgdagar inom Provinsen.
Courant eller något öfver 256,000 B:dr Sv. b:ko, — då Svenska Nationaltheatern icke äger mera än några Fyrtio^ tusende R:dr b:ko i årligt understöd. Ater, med förutsättning att R. St. bevilja det äskade anslaget af 25,000 R:dr b:ko, upbär Staten likväl med andra handen i direkta kontributioner af de vid Kongl, theatern anställda artister en summa af mer än 5,000 R:dr b:ko, så att det verkliga bidraget skulle således endast blifva 20,000 R:dr samma mynt. Och äfven dessa komma idkeligen tillbaka, då genom de penningesummor, theatern omsätter, och hvilka fortidet år upgingo till 181,000 R:dr b:ko, mången industrie inom hufvudstaden upmuntras. Särskildt ber jag alt få nämna, att vid sjelfva theatern äro 366 personer anställda, hvilka af denna konst-anstalt erhålla sitt uppehälle. Af dessa 366 personer äro många gifta, eller måste underhålla föräldrar och syskon, så att omkring 1200 menniskor finna sitt bröd genom detta verk, för hvilket jag nu vördsamt anhållit om ett onekligen icke stort anslag af Staten. Jag vet allt för väl, att mången anser Kongl, theatern böra kunna lika väl uppehålla sig genom sina egna praestationer, som alla enskilda theatrar, hvilka endast existera af egna hjelpmedel. Det är denna jemförelse emellan den Kongl. Theatern och enskilda theatrar, öfver hvilken jag ber, att få yttra några ord, medan jag anser den aldrig med ringaste rimlighet kunna göras. Kongl, theatern måste betrakta sin ställning till det allmänna, till konsten, — och till Artisten ur en hel annan synpunkt än den ambulatoriska theatern. Denna är beräknad mer eller mindre på tillfälligheter. En tillfällighet är dess publik, som ofta måste upsökns, der folksamlingar för den gången af en eller annan anledning äro att finna; en tillfällighet är de der anställda personernas beskaffenhet; en tillfällighet är det huruvida dessa personer sjelfva skola ega en framtid. Allt sådant kan aldrig, får aldrig förekomma vid en verklig Nalionaltlieater.
Krigs-Kollegium derefter i underdånighet hemställt, att, vid en sådan tillökning i göromålen, som den ifrågavarande, en Bokhållare måtte å Afdelningen anställas med åtnjutande af den i stat för sådan tjensteman bestådda lön af 874 R:dr, tillökningen för 74 tunnor spanmål deruti inbegripen. Och har, i anledning häraf, Kongl. Maj;t, den 25 Januari 1842, funnit skäligt i nåder tillåta, att å Underhålls-Afdelningens KammarKontor finge anställas en Bokhållare, som hade att under samma ansvar, som för den öfriga personalen vore bestämdt, förrätta ofvanbevörde granskningssamt bokslutsarbete; och hvilken tjensteman borde, från och med 1842 års början, åtnjuta ett arfvode af 800 R:dr årligen, att utgå från Gamla Passevolans-kassans odisponerade ränte-inkomst. — 117 — Angående de lill Underhålls-Afdelningen hörande fonders behållning i Rikets Ständers Bank, hafva Revisorerne fått emottaga följande uppgift: ”Att behållningen å Kongl. Krigs-Kollegii Underhålls-Afdelnings diverse fonders räkning utgjorde nedanstående dag, enligt DepositionsAldeln ingens hufvudbok, Åttatiotvå tusen trehundra sextiotvå Riksdaler tolf skillingar tio runstycken Banko, attesterar, Stockholm af Rikets Ständers BanksjDepositions-Afdelning den 16 Oktober 184-5 C. Götherström Kamrerare”. "Af ofvanstående behållning tillhör Indelta Armeens Nya Mötesfond 42,625: 11. 4. Bevärings-manskapets mötesmedel 2,466: 40. 7. Norrbottens llästjägare-sqvadrons fond 4,633: 39. 10. Skillnaden, öfverskott, 2,698: 24. — härleder sig från insättningar i Rikets Ständers Bank, hvarå Banko-attester ännu icke blifvit hit ailemnade. Summa R:dr 82,36^: l£. 10.
Vid öfvervägande af allt detta, hafva Utskotten icke funnit anledning att förändra deras förut afgifna förslag, nemligen, att en panna af go kannors rymd må utgöra det högsta, hvaraf en jordegare får i ett verk, eller på samma egendoms bolstad, till brännvins-bränning sig begagna; hvaremot Utskotten, å ena sidan, ansett, att hvarken redan inrättade pistoriska eller andra sammansätta brännvins-apparaters begagnande, eller sådana verks anläggande hädanefter må förbjudas; men, å andra sidan, funnit nödigt att bereda en lika skälig som billig jemvigt vid brännvins-brännings-rättighetens utöfvande, med enkel redskap eller med konstbrännérier, samt följaktligen antagit, att sammanräknade lcannerymden af 2.*ne eller flera pannor, som vid lconstbrännerier till brännvins-bränning begagnas, icke bör öfverstiga den kannerymd, hvarmed brännvins-bränning med enkel panna, enligt den i 3 §. af nu gällande Författning införda Tariff, får verkställas. Utskotten finna ej eller skäl att tillstyrka någon förändring i de föreskrifter, som kunna hänföras till den s:dra härofvan upptagna fråga; och i afseende på tiden, från hvilken så väl de i fråga varande förändringarne med pannoine och pannerymderne, som stadgandet i för^ Bevilln.’,Lag-s.
Ju mer* och ju längre utländska lån begagnas, ju större ränta drages ur landet. Upptoges lån inom landet, skulle det verka ofördelaktigt, dels derigenom, att räntan stegrades , i första rummet, å de lån, sorn Staten för sina behof genom Riksgälds-Contoiret upptoge, och sedan för de enskilde Lånbehöfvande, från hvilka dessutom skulle dragas de capital, hvarmed de nu bispringaa af enskilde Långifvare , men hvilka säkerligen hellre lånade Staten, såsom varande en så säker gäldenär, att dess blotta skuldförbindelser gå såsom mynt i handel och vandel. Dessa verkningar skulle ofelbart inställa sig , så vida inrikes Lån till något betydligare belopp upptogos, såsom väl ock blefve händelsen, då de skulle användas för ett så vidt utseende ändamål, Men antagam, att upplåningen ginge för sig , så skulle naturligtvis Lane-Contoiret derföre först utgifva sina obligationer med förskrifven rän*« ta och dernäst utlåna det upplånta ; att rörelseoapitalet derigenom fördubblades, är klart, enär vi hafva erfarenhetens, af Statsocb Banco - Utskotten vid denna Riksdag vitsordade intyg, om hvad som ock lätt begripes , att dessa obligationer gå lika väl, sorn andra penningar i allmänna rörelsen, och det vore väl underligt, cm man icke Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Uti. N:o 177. 7 skalle hellre begagna ett frugtbart än ofrugtbart rörelsemedel. Uttränga Låne-Obligationerna det allmänna sedelmynfet , så skall detta , såsom öfverflödigt i rörelsen , ingå i Banken och uttömma silfret, hvilket göres troligt, ej allenast deraf, ati |:delar af den beräknade sedelstocken sakna fond, utan äfven deraf, ati varubelåningen, eftar de grunder, som redan äro stadgade och som än vidare synas blifva gällande, kan till obegränsadt belopp öka sedelstocken. Dessa LåneObligationer kunna på detta sätt tillintetgöra beståndet af den realisation , sorn Rikets Ständer onder denna Riksdag, efter mödosamt arbete , sökt tillvägabringa.
Pä Wälloft. Pä Hederwärda Bonde - StändetS magnar L. Ericsson. k. st. dlstrel. Lades pä bordet. Up, 43v Den i4 Aprik. Uplästcs följande frän Stats - Utskottet inlemnade l Wördsamt Memorial! O ^ Sedan hos Riksens Högloft. Stander - Högloft» Bcwillnigs-Utstottet uti ProtocollS-Utdrag af den ZL ststledr.e Januari, som till Bancooch Stats-Utstöts ten blifmit remitterade» ibland annat» som ansetts bidraga till närmare Controll wid Upbörder och Inkomsten af Charthä Sigilatä afgiftcn , förcflagit, att deli sä kallade hwitsiampeln flulle pasättas uti RiksgäldsCsntoirets Sepositions-Contoir, hwilket» enligt den underrättelse, som Högloft. Bewillnings - Utskottet blifwit meddelad» stulle hafwa ledighet och för en dylik Inrättning beqmämligaste tillfället; Sä har Stäts-Utstottet uri dest häröfwer den 5 nästl. Mars afgifne »vördsam ma utlätande uplyst, att nägon hwitstampling äf Chartor wal icke kan werkställas uti Depositions-Cons toiret, men att annan tjenlig local uti Riksgälds-Contoirets Egendom finnes, ber ett Stämpel - Werk skulle kunna inrättas» om Riksens Högloft.