Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä nu härkil kommer, at Gästgifware» förstudsighet ekler försummelse i Skjutsens »stegrade skaffande och hällande i ordning kan mista sm egendom, om dek ock were dest egen fkattcjord, fastän med återfående af skatteffillinge» ; blir det wist icke underligt, ac ingen bemedlad man kan eller wagar inga i en kpsoul^rion, stm wi'ar förlusten glfwen, och derifrån harleder sig, at pa de siesta stallen, och häldst »vid stora wägar, inge andre atagit fig denLS näring, än fadane, som af nöd och behof, Lriswäs til hwilket nödfallsyrke stin häldst. I allmänhet böra Taxor äga rum endast för monopolist-, eller för jadalia personer, som hofwa uteflutande rättigheter för sin handtering. Egenteligen kan et Gästgifweri hänföras cil bada siagcn; ty a den ena sidan kai, wal den resande »välja hwilket ställe han will; men ocksä kan han a den andra osta wara försatt urom möjligheten af walet. Om derföre Ta» xorpröswaS oumgängeliga, för ar förekomma et möjeligt präjande, böra de upgöras pa rimliga grunder och efter noga öfwerwägande af alla til ämnet hörande omständigheter. Huru denna nu i korrthet bcstrisna samt pä felaktiga grunder och ester oriktig werkoä inrättade skjutsning upfyller ändamalet, wisar dageliga erfarenheten^ den är en pläga för Landet, utan at den resan? rre, gt lala i allmännhct, är wäl betjena^ Werka» ak denna äfwen som af aila dylika lagar har troget swarak emot principen; cy den har i alla rider åstadkommit bedrägerier, slagsmål och ända til dråp. Man reser ritan bcgwämlighet, man skjutsar med förlust och missnöje, och det är just dessa riva swarighecer, som böra och kunna genom cn klok författning undanrödjas.
Så hälsa vi d å vår s v e n s k a syster och säga vår tack. hårda, bistra l ä r t o s s, att som kräfves, och att oss d e t är d e t är framåtde vilja. litet p å gamla ordstäfvet säga: det rnndt att något, vända vilja, P har hvad vilja skridande Ung Hicka i lu p,iiukt. tider hon kvinnorna Rättviksoch Lcksandskullor. och kvinnorna d e t vill G u d! IDUNS JULNUMMER fÅ § T GöItHARPi, BANAN! c l 6 3från (Ytoro » c. t Bfaa T m j Vcn gCånser. ofpan mofnene gråa Bano. nära erigjktens gränser afpenons $nfa uiÄcrfanJ^ J 3 3 i orönvmar futao gitter — ' tagg? * ' från roggonens fönster ser, fi^tr en fors t sftum oc.fi gfitter tumfar utför Branten ner. f) ögst från fi rönet vat net fa Mer * i bånanbe, meo våftig fart, för att splittras t IhustatTer. Pösas upp t ouggrej n snart. / " (Dcfi på rutans Bfanita sRtfra, •; ser jag några oufversfånfi. •;: - " _ .. ' filtsom piffc afpen gtfca jfränutngen sin pårfesfiånfi. päffsam sfianft! ~ tj&gt; benna oroppe É^^r t morgonsofen Brann. Btoat tusen år oår oppe. tnnan fntjeten fian pann. $6tst farmen éfiuffe råfta. föfja afpens Branter åt, innan (Jan ftcl: sammansmäfta meb en 6åc6 på rårens stråt — f 3nnan (San, ur snön förfoeeao, \ fiörjaoe sin gra fans för att emot rutan (trossao sctnna fjån t sofens gfans. KALLSTENIUIJ.
Ständer har fråga blifvit väckt om afskaffande af det i Lagen ännu qvarstående dödsstraff af rådbråkning för den person, hvilken dödar den, som skeppsbrott lidit; och som det brott, för hvilket detta slags straff är stadgadt, icke synes vara af den svårare art, jemförelsevis lill vissa andra grofva missgerning;))-, såsom fadermord eller afdagalagande med förgift, att ju icke enahanda straff, i förening med den serskildt bestämda påföljden af lösegendomens förlust för dråp å skeppsbrutne, mä för dem alla ega rum; alltså få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet föreslå, att rådbråkningsstraffet måtte afskaffas, och att den, sorn dödar någon som skeppsbrott lidit, i stället må mista" högra hand och halshuggas, samt mannen steglas och qvinna» i bale brännas; såsom följd hvaraf 21 Gap. 3 §. Missgernings-Balken skulle erhålla följande förändrade lydelse: ”Gör man våld å dem, som skeppsbrott lidit och dödar någon, miste högra hand och halshugges, mannen varde steglad och qvinnan i håle bränd, bafve ock förverkat allt sitt lösa gods. Sårar man dem, och illa liandterar, miste lifvet och, af lösören hans, tage halft Konungen och halft målseganden.” Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 3o October s834* Expeditions-Uiskoltcls Förslag till und. Skrifvelse N.o 182. Uppläst och godkändt lios Ridd. och Adeln den 3o Oct, 1834. Preste-Ståndet den 3o —■ — Borgare-Ståndet den 3o Bonde-Ståndet den 3o Rikets Ständers underd. Skrifvelse, om meddelandet af Nådig föreskrift, att förhör uti Grundlagarne böra ingå i alla de Academiska examina, sorn berättiga till inträde i Statens tjenst. (^Oecon.-Utsk. N:o 122.) S. A. K.
Minns du, när vi lekte, att jag var trollet o c h du en ståtlig riddersman, som k o m ridande i fullt traf — på pappas, käpp 1 Så k o m du innanför trollets grind, o c h den ' föll igen just s o m nu. Dn var i trollets rike och kunde inte slippa ut, om du ej fann ordet, s o m skulle lösa trolldomen o c h göra det stackars trollet till en fager tärna igen. Minns du, att vi fåfängt funderade öfver ett ord, trollet visste inte något själf! Och så koin du att stanna därinne, tills du växte ifrån leken o c h blef stor. » » Nå, har du funderat på det mystiska ordet sedan, » frågade han road. » Ja, » sade hon allvarligt, » nu vet jag det, tror jag. » &gt;Lât höra? » afton » Godmorgon Edith, hvad du ser varm ut? » Harald k o m ned i salen, just då frukostklöckan ringde för oåterkalleligen sista gången. » G o d m o r g o n Harald; jag har varit tidigt uppe för att hinna afsluta de flesta bestyren, innan du k o m ned. Efter frukosten skall jag gå till fattiggården, hår du lust att gå m e d? » » Ja, men inte in. Där måtte vara rysligt. » » h ja, nog kunde de stackars gamla ha bättre, » svarade hon stilla, men det flög en skugga af ogillande öfver hennes ansikte. Huv kunde han väva så kall o c h likgiltig? Edith gick in i fattiggården, o c h Harald slog sig ned utanför på bänken och väntade. Ha)) hade emellertid icke suttit länge, förrän en gammal gubbe kom framlinkande till h o n o m och betraktade honom intresseradt från alla sidor. IDUN 1895 » Jo men, så är det inte, » utbrast lian slutligen helt förtjust, » jo visst är det Harald — herr Harald, menar jag! Goddags goddag! » H a n räckte hjärtligt fram sin gamla, skrumpna hand. Harald letade i sitt minne o c h fann verkligen gubbens namn. » Goddag, Anders, det var länge sedan vi sågo h varandra. » » Ja, var det så.
I anledn. af ’ ' ') Den 9 Octobcr f. ra. 189 Hr Crusenstolpes anmärkning vill jag blott säga, att jag ej befarar, att ju icke, om motionen bifalles, verkställigheten skall ske med sådan urskilning, att pension blott tilldelas dem, som med veik ligt nit fullgjort sitt kall och gäldat delta nit med lifvet. Man har här nämnt Gr. Cronhjelm, och jag ber då äfven få nämna en annan person, Just.rådet Lagerheim, som jag tryggt kan säga dog ett offer för sitt nit såsom ledamot af sundlietsnämnden. Jag önskar, att StatsUtsk. måtte fästa sin uppmärksamhet på obetydligheten af den summa, som är ifråga, jemnförd med vigten af de skäl, den siste talaren anfört. Få äro de, som betalat sitt nit med lifvet, oell staten blifver således föga besvärad; men lika med Hr v. Hartmansdorff kan jag ej finna annat, än att då staten anser sig skyldig att ersätta den fallne krigaren och lätta hans enkas och barns öde, gälla samma moraliska skäl äfven här. Jag anhåller, att dessa mina anmärkningar få åtfölja remiss af motionen till StatsUtsk. Frih. Palmstjerna: Det är ej min afsigt att nu ingå i någon vidlyftig discussion öfver motionen; den blir i allt fall föremål för R. o. Adis öfverläggning, när TJtsk:s betänk, deröfver inkommer, och jag förmodar, att Utsk. skall utreda förhållandet. Men då meningen af motionen blifvit ifrågasatt, bör jag förklara, att min motion inskränker sig till pension endast åt enkor och barn efter läkare, som dött i choleran. Min öfvertygelse är den, att statens skyldighet inskränker sig till en sådan pligt emot läkarnes familjer. Öfriga medborgare, som utmärkt sig genom nit och omsorg för communernas omvårdnad under denna sjukdom, hafva åtagit sig det såsom ett municipalsysslande, och om pension för dem bör äga rum, tillhör det communerna att derom besörja. Detta är min öfvertygelse, som jag velat yttra, utan att för öfrigt nu ingå i vidare discussion af ämnet. Frih. Boye, Fredr.:
Ragnar Lodbrok hade utan tvifvel läst hvarken Homerus eller Horatius, men sagan säger dock, att han i ormagård diktade under det alt ormarne slungo honom till döds; diktade det qväde, som innehåller beskrifningen på hans iefnads bedrifter. Nog var äfven denna sistnämnda eli bevis på karaktersstyrka! Man säger, att föreningen af de båda bildningsliniernå, eller rättigheten att inom samma skola både få läsa de gamla språken och att slippa är oförnuftig; ingenting mindre. Jag skulle deremot tro rättigheten att göra det ena, eller alt underlåta det andra, just vara motsatsen; ty man lemnar derigenom tillfälle åt hvarje barns målsman att låta undervisa det efter dess anlag. Skulle målsmannen derom hafva misstagit sig, så kan han rätta felet, ulan alt (lytta gossen tir skolan, emedan de gamla språkens studium antingen kan återtagas, om det är försummadt, eller upphöra, om det bör öfvergifvasi Man säger, att examina bevisa intet, ulan det är mannen såsom lärd, mannen såsom embetsman, eller med ett ord, mannen såsom verkande i det offentliga eller enskilda iifvet, som bevisar hvad skolan har uträttat. Detta vore sant, om mannen bildades af skolan allena; men användt på nya Elementarskolan, blifver påståendet oanvändbart till annat än att förringa hennes värde; ty hon är så ny, att ännu få af hennes lärjungar inträdt i allmän tjenst, ännu mindre haft tillfälle visa livad skolan uträttat. Om hon hade i 50 år lemnat goda embetsmannaämnen, så skulle man säga, att de gamla skolorne lemnat sådana prof under loppet af 200 år. Sålunda finnen J, mine Hrr, att man aldrig kommer till rätta med en sådan jemförande bevisning. Man påstår, att erfarenheten icke är stor nog ännu. Det är Den 1 Februari e. m. 53 möjligt; men då frågas: burn länge skola rönen fortfara, för att skolans duglighet skall anses bevisad?
Utskottet har tagit berörde motion i öfvervägande, men linner icke skäl alt densamma biträda. Änskönt den omförmälda granskningen af domböckerne numera icke i allmänhet, eller utan serskilde anledningar, må förutsättas hos Hof-Rätterne ega rum, kan dock, efter Utskottets öfvertygelse, redan blotta tillfället dertill vara af obestridlig nytta, och stundom medföra en eljest uteblifven control å Underdomaren. Och icke blott i eganderättseller arfsoch testaments-tvister, ulan jemväl i andra mål yppar sig ofta, efter längre eller kortare tid, angelägenheten att ega tillgång till Underrätts protocoll och utslag; hvadan dessa handlingar, hvilka i Härads-Rätternes areldy lättligen kunna gå förlorade genom olyckshändelse eller vanvård, synas böra förvaras på mera än ett ställe. 1823 års Ständer delade denna åsigt, och ett då gjordt förslag, af nära lika beskaffenhet med det förevarande, afstyrktes i öfrige delar, utom hvad angår undersöknings-protocollen i brottmål, som ansågos kunna utur det renoverade domboks-exemplaret uteslutas, med vilkor likväl, att sjelfva utslagen fortfore att deruti inflyta. I grund häraf, och då fördelarne af den nu föreslagne förändringen synes öfvervägas af de dermed förenade olägenheter, tror Utskottet sig böra tillstyrka, att motionen ej måtte bifallas. Stockholm den a5 Mars i 834- N:o 12. Betänkande , i anledning af tvänne motioner utaf Biksdags-fullmägtigen Jin ders Nilsson från Malmöhus Län, den ena, om ett tillägg till g Cap. 11 $ Handels-Balken, i afseende A ansvar för den, som förnekar veterlig skuld, och den andra , om bestämmande af rätter Domstol för åtalande af sådan förbrytelse. Riksdags-fullmägtigen Anders Nilsson från Malmöhus
Vid jemförelse af ziffer-uppgifterne uti den af sistbemälde Diskont-Revisorer afgifne Berättelse, med dem, som förekomma uti Banko-Utskottets den 22 Maj 184-5, under N:o 79, till Rikets då församlade Ständer aflätna Betänkande, angående förrättad granskning af Banko-Diskont-Verkets räkenskaper och förvaltning för år 1844-, hafva Revisorerne funnit, att nämnde Verks behållna Vinst för nästberörde Ar uti omförmäldta Betänkande upptagits till elt, belopp af 225,704 R:dr 45 sk. 10 rist, men uti ofvanbesagde Berättelse till 255,704 Ralr 45 sk. 10 rist, allt Banko. Af Räkenskaperne inhemtas, att den förra summan med dem öfverensstämmer; hvadan den sednare lärer hafva, genom miss-skrifning, tillkommit. §. 11. Jemlikt merbemälde Diskont-Revisorers fattade beslut, skulle Atskillige lån å ett sammanräknadt belopp af 21,599 R:dr 41 sk. 4 r:st Banko från 12 Kapital-Räkningen afioras och på serskildt blad i Balance-Extractel, inom linien, upptagas; men af Berättelsen öfver verkställd granskning af DiskontVerkets räkenskaper för år 1846 inhemtas, att i följd af berörde beslut endast 20,199 R:dr 41 sk. 4 r:st s. rn. blifvit förde inom linien. Efter hvad räkenskaperne gifva vid handen, är nämnde förhållande deraf föranledt, att 1,400 R:dr, motsvarande skillnaden emellan berörde 2:ne summor, blifvit till Diskont-Verket inbetaide, under den tid, som förflutit ifrån det beslutet fattades intill dess detsamma verkställdes. §. 12. Sorn de till Diskont-Verkets Förste
Ehuruväl kommunernas uppmärksamhet, genom ofta förnyade uppmaningar, blifvit fästad å viglen och angelägenheten af serskilda, gemensamma spanmålsupplag, derifrån den obemedlade jordbrukaren, efter felslagna skördar, utan kännbar uppoffring eller skuldsättning, kunde erhålla åtminstone en del af sitt behof till brödföda samt utsäde; och oansedt erfarenheten vid inträffade missväxter mångenstädes, der sådana upplag funnits, samt med nödig omtanka vårdals och underhållits, bekräftat nyttan deraf, synnerligen med hänsigt till den, under missväxtår vanligtvis öfver höfvan tryckande, fattigvården, har dock i allmänhet benägenheten för dessa upplags bildande, vidmaglhållande och förökande under sednare lider föga tilltagit. Alt för närvarande, och innan öfvertygelscn oui dylika behållningars fördelaktighet och nödvändighet blifvit mera spridd bland den större allmänheten, och denna visat sig mera benägen, än hittills, att underkasta sig härmed förenade åligganden, föreskrifva distrikteller sockenmagasiners inrättande öfver hela riket, på sätt riksdagsfullmäktigen Sahlström föreslagit, skulle inom de flesta orter ofelbart komma att väcka en allmän missbelåtenhet; och Utskottet anser dessutom rättmätigheten af en sådan tvångsåtgärd med skäl kunna ifrågasättas. Härvid torde ej heller böra förbises, att ett, hela riket omfattande, påbud, angående magasinsinrättningars tillvägabringande skulle, med hänsigt till byggnadskostnaderna, komma att blifva mest betungande för menigheterna, just inom den del af landet, hvarest minsta behofvet af dylika inrättningar hittills sig visat.
Hr Nordenanckar, Gust.; 47lde Bänkmisafdin Nio 222g Hr af Ekstedt, Axel; För 23idje Bänkmisafdin infann sig ingen väljande. Uppbröts Hrr Electorers lista till val af ledamöter i StatsUtsk. efter Hr Gyllenhaal, Lars Herman; i Bevilln.- TJtsk. efter Hrr Croneborg, Carl Joh., och Virgin, Claes, samt uti Ridd.Utsk. efter Hr Svedenborg, Carl Gust; och befunnos hafva blifvit utsedde till ledamöter i StatsU tskottet: Nio 1778 Hr Meck, fullm. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabr, BevillningsUtskottet: Nio ig4o Hr Tersmeden, Jacob, och Nio 2220 Hr af Ekenstam, Israel; Riddar husUtskottet: Nio 2307 Hr af Tuneld, Carl Erik. Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till R. Stis underd. skrifvelser till K. M., nemi.; Den 34 Maj. 79 N:o 35. ang:de frihetsår för jernverk inom Norrbottens och Westerbottens län; N:o 36. angrde hegardt låne-understöd af allmänna medel för fullbordandet af en brobyggnad vid Carlskrona; N:o 37. ang:de undersökning i afseende å kungsådran i Dalelfven vid Elfkarleby; N:o 38. rörtde frälsehemmans skyldighet att utgöra kronobrefbäring. Remitterades till Bevilln.TJtsk. K. M:s d. 21 dennes på bordet lagda nåd. skrifvelse till It. St., ang:de ett af särskilda i nåder förordnade coinmitterade uppgjordt förslag till ändringar och jetnnkningar i nu gällande tulltaxa. Justerades 6 prot.utdr. för den 21 dennes. Justerades pleni-protocollen för d. 10 och 12 dennes f. och e. m. H. Ex.
Stats-anslag för 5 år (i83o — 1834) a 66,666R:d 333,333: 16. — 3:o Ränte-Revenuer för 5 år (i83o—1834) å 266,666R:d 1,333,333: 16. — 4:o Inbetalningarne åren i83o—1834» dels i Silfver, dels i Sedlar, för de Fastighets-Lån, som, efter år 1823, på serskildt utstakade grunder, blifvit utgifna, af Rikets Ständer förslagsvis antagne till R:dr 5,000 Silfver eller Transport: 2,666,666: 3a. !7 — Transport: 2,666,666: 32: — 13,333: 16 skill. Banco-Sedlar för året, för de 5 åren 66,666men som i sjelfva verket utgjort: Motsvarande å 128 skill. Och då härtill komma a) Förfallne oerlagde betalningar vid 1831 års slut 10,666: 32. — b') Inbetalningar att påräkna för 2-J år R:dr Silfv. 89,000 104,000: — -— kan denna tillgång med säkerhet antagas till 198,969: 10. 4. Då Upphandlings-Fonden med inberäkning af Förskotts-Anslag utgör 2,865,635: 42. 4. Af dessa samfällle fonder hafva nedanomnämnde Silfver-upphandlingar under åren i83o och 1831 och lill Junii månads slut 1882 blifvit besbi idde: Silfver Specie. Motsv. å 128 skill. Kostat å i36 skill. å 140 skill. Ar i83o Intet. Så att följakteligen af Totala Inköps-Fonden är obegagnadt 2,189,816: 33. 2.
Fångåmon, \ mantal i Jemtland, i anledning af väckt motion om nämnde hemmans befrielse från rotering: B. II. 458, 461, A. 461; U. III. Förberg, Olof Henrik, Lands-Sekreterare, angående förhöjning af den åt honom beviljade pension; motioner af Friherre Rudolf Cederström och Herr Axel Fredrik Liljenstolpe: se Motioner. Förbud att utsätta trupps samling till ådermöte, eller dylikt, till tid då Gudstjenst pågår, i anledning af väckt motion derom: B. I. 393, 460, A. 460. Förbund med främmande makter, om förslag till ändring i 11:te och 12:te §§:na Regerings-Formen, angående Stats-Rådets hörande öfver dylika förbund: B. I. 132, 133, 333, A. 344. Fördelning a( roterings-skyldigheten, i anledning af väckt motion om förändrad grund derför: B. I. 521, 555, A. 555. — af den återvunna helgonskvlden, i anledning af väckt motion om lämplisare sådan emellan socknar inom samma pastorat: B. II. 272, 316. 368, A. 368. Föreläggande för Riddarhus-Utskottet att inom en tid af fem veckor inkomma med utlåtande öfver Friherre Stjernstedts, Johan Wilhelm, motion om Bänkmans-valens afskaffande, angående: I. 34. Förening af landsbyggd och städer till samhälligheter med lika rättigheter och skyldigheter, i anledning af väckt motion derom: B. VI. Föreskrifter, i anledning af väckt motion angående meddelande af sådana i afseende på sättet för post-diligensers fortskaf - — F — C9 lande: K. II. 209, 233, 243, Å. 254, U. 411, 450, A. 450, E. 325. Föreskrifter, i anledning af väckt motion om meddelande af allmänna sådana, beträffande vilkoren för sparbankers stiftande, m. m.: B. III. 45, 85, 157, A. 162.
Vidare hafva Rikets Ständers Revisorer i ofvannämnde §. anfort: att vid granskning af redogörelserna för de särskilda exercis-sqvadronernas möten förekommit flera anmärkningsvärda förhållanden, sorn syntes vittna om en mindre god hushållning; hvarpå såsom exempel åberopats, dels att i Lifregementets husarcorps’s räkenskaper förekomma utgifter för talgljus å 7 R:dr 32 sk. lispundet, lampolja å 2 R:dr kannan, terpentin å 10 Ridr 32 sk. kannan, 500 qvastar å 4 sk., salt å 10 R:dr tunnan, ättika å 1 Hulr kannan, 5-tums jernspik å 3§ sk. och 4-tums å 28 sk. 100:det, samt karduspapper å 1 R-dr boken, dels att i Smålands husarregementes redogörelser afföras, för är 1848, 8 R:dr 7 sk. och för år 1849, 13 R:dr 32 sk. för hästskor och söm, ehuru denna utgift bordt af rusthållarne utgöras. Beträffande de anmärkta afföringarne i Lifregementets husarcorps’s räkenskaper, får Kollegium i underdånighet anmäla, att, då de af Revisorerne omförmälda 35. — 274 — artiklar, likasom dylika vid andra exercis-sqvadroner, endast efter liand och i smärre poster i män af behof upphandlats, prisen i allmänhet måst blifva högre, än om upphandling af större parti på en gång, hvilket för så beskaffade artiklar icke kunnat ifrågakomma, blifvit anställd, samt att, då utgifterna funnits behörigen verificerade, anmärkning, åsyftande återbäring af hvad som må hafva till följd af uppdrifna pris ansetts för mycket utbetaldt, icke kunnat lagligen väckas. Hvad åter angår afföringarne för hästskor och söm vid Smålands husarregemente, så har vederbörande revisor, som granskat redogörelserna utan erinran vid dessa afföringar, blifvit anbefalld att med anmärkning derom till Kollegium inkomma.
Resekostnadsersättningax-, beräknade efter 400 Rdr till Styresmannen, 400 Rdr till Öfverkartografen, 300 Rdr till ordinarie och 200 Rdr till extra ordinarie Karto graferne . n Dagtraktamenten under fältmätningstiden (omkring 4 månader) beräknade efter 5 Rdr om dagen till Styresmannen, 3 Rdr till Öfverkartografen och ordinarie Kartograferne samt 2 Rdr till extra ordinarie Karto graferne » Summa Det nuvarande ordinarie anslaget, utgörande 6000 Rdr, komme således att ökas med 13,300 Rdr, hvaremot det extra anslaget, som för närvarande utgjorde 34,000 Rdr, miuskades med 3,300 Riksdaler. De ifrån bokhandeln årligen inflytande karteförsäljningsmedlen, hvilkas belopp snart nog kunde beräknas till omkring 3,000 Riksdaler om året, borde äfven anyändas till kartearbetens fortskyndande. Bil. N:o 0 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. N:o l, om Statsverket 1865. 11 Utöfver de härofvan föreslagna 50,000 Riksdaler till årligt anslag för ekonomiska karteverkets bearbetande uti Rikets Södra och mellersta delar, påkallades ett särskildt anslag för den under arbete varande Norrbottens länskartas afslutande och fullbordande. Beträffande boloppet af den till Styresmannen föreslagna årliga resekostnadsersättning, hvilken för närvarande icke vore större, än hvad som bestodes Kartograferne eller 300 Rdr, ansåge Styresmannen, i betraktande af de långa och kostsamma inspektionsresor honom åligga, detsamma böra utgå med 400 Rdr eller med 100 Riksdalers förhöjning, likasom Styresmannen funne en förändring behöflig angående beloppet af Styresmannens och Kartografernes dagtraktamenten samt hade derföre uti ofvanberörde Utgifts-stat uppfört den förres från 3 Riksdaler 50 öre till 5 Riksdaler och de sednares ifrån 2 Riksdaler 50 öre till 3 Riksdaler hvardera för alla de dagar, som upptogos af resor i tjensten och andra göromål ute på fältet.
Föredrogos och lades lill handlingarne Lag-utskottets nedannämnde den 19 dennes e. m. på bordet lagda memorial: N:o 18, i anledning af återremiss utaf Utskottets betänkande N:o 13, olver väckt motion, angående införande af ett stadgande i 5 kap. utsöknings-balken i Prat.-utdrag den 28 Februari 184-8. 91 och N:o 19, i anledning af återremiss af Utskottets utlåtande N:o 12, angående väckt moLion om förändring i trohets-eden. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-utskottets den 19 dennes e. m. på bordet lagda betänkande N:o 21, i anledning af väckt motion om förändring af sättet för utmätt fastighets försäljning. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-utskottets nedannämnde den 23 dennes e. m. på bordet lagda utlåtanden: N:o 68, i anledning af Kougl. Maj:ts nådiga skrifvelse, i fråga örn förra lands-kamreraren, kammarrätts-rådet G. Sylvanders underdåniga ansökning om eftergift af ett honom till ersättning ådömdt belopp; N:o 70, i anledning af väckt motion om indragning af kronoinspektors-tjensten i Avesta; N:o 71, i anledning af väckt motion, att ett eller två krono-hemraan må åt hvarje församling upplåtas till beredande af bostad åt skollärare samt uppförande af fattighus-byggnad; samt N:o 72, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående bidrag af salpeter-fonden för fyllande af tillfälliga stats-behof. S. D.