Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Tham har äfven vidrört den första kristna kyrkans stränga kyrkotukt, och till iiprälthållande af densamma, äfven hos oss, anser Hr Tham slraffbestämningarne alldeles nödvändiga, så väl som till motverkande af andelig! högmod och lättsinne. Icke må Hr Tham föreställa sig, att jag eller någon annan af de ledamöter, hvilka förorda religionsfrihet, vill tillintetgöra kyrkotukten. Nej, vi önska den tvertom all möjlig framgång, men att uppehålla den genom lagar och förordningar, är icke förenligt med den Hel. Skrifts läror, utan denna tukt skall uprätthållas genom inskärpande af Guds ord, och den, som för ett deremot stridande lefverne, uteslutes hån församlingens gemenskap genom Guds ords makt, och icke genom lagens svärd. Jag vill icke , vidare sysselsätta mig med Hr Thams yttrande, utan beder endast, att. med anledn. af hans yrkande om antagande af Hr Spångbergs motion, få förklara, att jag icke kan föreställa mig, alt Hr Tham af hjertat önskar, del ett sådant — mot all mensklighet och civilisation stridande stadgande, skall här i landet blifva gällande. Jag anser mig jemväl böra bemöta åtskilliga af Hr von Hartsnansdorffs anmärkn:r. Han har sagt, att en statsreligion mäste Den 16 Juni. 195 uprälthållas, emedan religionen är samhällets starkaste band, och sträcker sitt välde öfver tidens gräns, ra. m. — Jag mä fm hafva hvad upfatlning sorn helst, rör.-de den så mycket lofordade enheten mellan Stal och Kyrka, eller den s. k. Stats-religionen, så misstager sig Hr von Hartmansdorff deruti, att jag eller öfrige ledamöter, som här yrkat samvetsfrihet, velat härmed öfverändakasta densamma. Med hela sammanhanget af Hr von Hartmansdorffs yttrande, är jag för öfrigt utaf fullkomligt olika mening, om hvad som är rätt eller orätt i denna vigliga fråga.
Där viftade en ung viking på klippans brant sin hälsning åt hafvet, och midtemot flöto skimrande neckrosor på skogstjärnens mörka yta. Jenny Lind i konsertdräkt och Kristina Nilsson med sina typiska svenska drag skådade ned från väggarna. Bra såg allt ut och mening var det med hvarje detalj, åstadkommen med obetydliga resurser, men med uppbjudande af mycken tid, möda och ett lefvande intresse för saken. Men hvarför inga soffor, emmor och bord? Det brukas så vid amerikanska mottagningar i hemmen utan stort utrymme, då ett notvarp väntas. Gästerna hälsas af värdinnan innanför salongens tröskel. Stående på mattan samspråkar man då i grupper en stund, tills förfriskningar kringbjudas på bricka, eller den intellektuella trakteringen vidtager, under hvilken främmandet sitter på fällstolar. Värdinnan själf är på sin vakt nära ingången för att mottaga försenade gäster och genast anvisa dem platser i all tysthet. (Forts.) 7 — IDUN lärares död studerade han i Berlin för Joachim. Fran sitt nittonde år bar han gjort konsertresor genom Europa och Amerika, öfverallt inhöstande guld och lagrar, dock utan att därför själfbelåtet stanna i sin utveckling. eller k v i n n o r, som vid stationer, större byar och samhällen vilja uppsätta en lättskött och lönande fabriksrörelse, kostande endast 2 — 300 kronor, hvilket till större delen kan få amorteras, torde anmäla sig i bref till » Läskdrycksmaskinförsäljare », adress Gumselii annonsbyrå, Malmö. (G. A M. Bildadt fruntimmer skas som komp. i liten fin affär ock öfverlämnas den jämte litet lager. fordras. Svar t. » Framtid » Iduns Hylin &amp; C FABRIKSAKTIEBOLAC KONGL. HOFLEVERANTÖR. FL. FL. prisbelönta vid i8gy års utställning med GULDMEDALJ Fbrsäljcs i våra butiker S IJEGERINGSSRATAN — V E A TERLÅNGGATAN IQ. A. T. A. T. 2497. samt hos alla finare parfymhandlare Illt Illlllllllttlllllll i riket.
Bo« ställshafvare, med eller utan yi^bprd, tillerkän*. de, bora dem ersättas med så många Tunneland Skog och Mark i vederlag, som, efter Mätesmanna-ordom, pröfyas derernqt svarande; Och böra de för desse förmåner till årlig algifts erläggande skattläggas, så framt ej sådant redan vid Hemmanets skattläggning finnes vara tagit i beräkning, då någon serskild afgift derföre nu icke kominer att äga rum, 10:0 Att Innehafvare af Hemman, Torp och * Lägenheter på desse Allmänningar med stubbeoch röjselrätt, höra, enligt Riksens Ständers Beslut vid 1809 oell. 18to arens Riksdag dervid avägerligen bibehållas, dock emot vederbörlig skattläggning derå, derest densarn» ina redan icke är skedd, lim Att d.e inflytande Skatte-kc'peskillingarne böra uti Rlksgälds-Contoiret insättas och intill nästa Riksdag hållas Kongl. Maj;t tillhanda, att för Flottornes behof användas. 12 0 Att hos Kongl. Majit matte i underdånighet anhållas, det alla hädanefter iaträflande vacancer ibland Skogsoch Jageri-Bef jeningen måtte tills vidare lemnäs obesatte, samt att , de öfrige, 1 den man Skog och Allmänningar ▼arda försålde, flyttas uppå allmänna Indragpings-Staten, att vid skeende afgång indragas, med undantag likväl af så stort antal, som kap. pröfvas nödigt för vården och tillsynen antingen å de Parker pch Allmänningar, hvilka för Kronans och Flottornes behof kunna finnas nödige att bibehållas, eller ock framdeles kunna itömma au anläggas genom inkpp af Hemman Slats~lJtskotle(s Belanhanden>449 eller .Lägenheter, som till Skogsplantering kunna linnas tjenlige; —- Men skulle Kongl. Majit i Nåder pröfva mera lämpeligt, att, utan Skogsoch Jägeri - Betjeningens begagnande, vidtaga andra utvägar till vården och förvaltningen af sådane Skogar och planteringshögar ; sä bör total indragning af denne Betjening vid timanda afgång ske.
St. skola ingå till K. M. med underd. anhållan om ett tillägg i K. Kungörelsen d. 13 Juli sisth år, ang:de inskränkning i tiden för bränvinsbränningens ulöfvande till endast 2 månader; men denna kungörelse förebygger icke en ganska lätt verkställd eludering af åsigten med henne. Kungörelsen säger, att man endast 2 månader får bränna, men att det må ankomma på hvarje bränvinsbrännare att anmäla sig till bränvinsbränning under en månad om hösten och en månad om våren eller också 2 månader om hösten på engång. När man nu erfarit den uppsjö af bränvinspannor, som kommit i gång, i beräkning på en väntad prisförhöjning å bränvin i följd af den betydligt ökade beskattning, som R. St:r skola besluta, så är det ganska troligt, att många bränvinsfabrikörer icke skola draga i betänkande att, såvidt möjligt är, eludera kungörelsen om förbudet. Det är således troligt, att de, som under Növ. och Dec. månader sisth år begagnat sig af bränvinsbränningsrättigheten, låta någon af sina grannar anmäla sig för att begagna samma rätt under April månad detta år och öfverlåta på dem deras redskap. De, som sålunda idkat bränvinsbränning under Nov. och Dec. månader, beredes derigenom tillfälle att bränna äfven under April månad, således tillsammans i 3:ne må 86 Den 4 Januari e. m. nader, och att följaktligen eludera författningen. Flere gånger liar jag tänkt på möjligheten att utfinna något medel häremot, men som jag icke lyckats deri, har jag icke heller väckt motion i ämnet. Hr Dalmans motion synes mig innefatta ett radikalt medel mot den af mig befarade eludering af kungörelsen i fråga. Ilan har nemi. föreslagit, att de som under de 2 sista månaderne af är 1853 idkat bränvinsbränning, icke få förr än under Maj månad detta år flytta den förseglade redskapen från det ställe, der redskapen varit begagnad, till ett annat. Derigenom förekorumes det befarade underslefvet, och jag tillstyrker derföre på det högsta bifall till motionen.
Den ; sorn på annat sätt bedrifver olaglig bränvinsbränning, straffas första gången med böter från 50 till -100 Spd. eller fängelse på vatten oQh bröd; gör han sig åter skyldig till sådan förbrytelse, straffas med böter från -100 till 200 Spd. eller straffarbete i 5.te graden. § 55. I de fall, hvarom §jj 5-1 och 52 handla, äro bränvinsredskapen förbrutna, nemligen 60 Norska Kommiss. Betänk, ang. Brännvinsbränning en. hvarje i bränneriet befintligt redskap för kokning, mäskning, jäsning och afbränning äfvensom det i bränneriet befintliga bränvinet, samt de kärl, uti hvilka det förvaras. Ilvad sålunda är dömdt förbrutet, skall på offentlig auktion försäljas. § 54. Utom det stadgade straffet samt konfiskering, skall den, som bedrifvit olaglig bränvinsbränning, äfven ersätta den afgift han undansnillat. Afgiften för en ostämplad apparat, som blifvit begagnad till bränvinsbränning, beräknas från den dag, då apparaten första gången begagnades. En apparat, hvars försegling är bruten, anses som hade den varit begagnad från den dag, den sist förseglades. Likväl kan den det angår frikännas från afgiftens erläggande för den tid, han skaffar bevis att apparaten ej varit begagnad.j För det fall att skatten blifver lagd på mäskekaren eller på den erhållna produkten, beräknas den dagliga afgiften efter hvad man, i förra fallet, kan uppskatta det begagnade kar-rummet kunna hafva varit, och, i det senare, efter uppskattning af hvad som kan hafva varit produceradt, alltsammans beräknadt i medeltal per dag. Den, som erbjuder eller gifver någon kontrolleller skatte-betjent, med hvilken hån, i egenskap af bränvinsbrännare, har att göra, penningar,eller penningvärde, straffas med böter från 10 till 100 Spd. g 56. Förseelser, som ej kunna räknas höra till olaglig bränvinsbränning, för hvilken ofvan är stadgadt straff, beläggas med böter från 5 till 50 Spd, utom ersättning för skadan, der sådan kan vara åstadkommen.
Något betryggande kan jag icke heller antaga ligga deri, att de som icke äro hufvudmän, skola nödgas skaffa sig fullmakter, hvarigenom möjligheten för dem att få deltaga i lörhandlingarne blir beroende af en hufvudmans nyck eller godtycke. Jag har nu i korthet angifvit de grunder, som jag har trott borde tjena till ledning vid uppgörande af en ny Riddarh - ordning. Jag har uppsatt dem i punkter för att göra dem lättfattliga, men icke gifvit mitt förslag form af lag, hvilket hvarken tiden medgifvit eller jag ansett mig tillständig!; utan är det endast uppsatt till ledning för Utsk:t, till hvilket, om mina åsigter vinna sympatier, jag anhåller att nu föredragna och dermed sammanhängande §§ måtte återremitteras. Dessa punkter lyda sålunda: l:o. För vårdande af sina gemensamma angelägenheter kan R. o. Ad. sammankomma antingen allmänt eller genom fullmägtige. 2:o. Till allmän sammankomst (Adelsmöte) kallas R. o. Adis ledamöter antingen af K. M:t, då Han finner för godt att sådan sammankomst påbjuda, eller af Riddarh.-Direktionen, då den finner nödigt att i afseende på någon fråga af större vigt, såsom rörande R. o. Adis privilegier eller afhändande af R. o. Adis gemensamma fasta egendom, inhemta R. o. Adis beslut. 3:o. Fullmägtige tillkqrmne i öfrigt att handlägga alla de i 2iista §:n af Utskits förslag omförmälda ärenden, äfvensom att genom val utse ordförande och ledamöter i Riddarh.-Direktionen. Fullmägtige sammanträda för dessa ändamål i Stockholm å Riddar huset hvart 3:dje år den första helgfria Måndag i April månad’ men kunna äfven, då så e rfordras, kallas till extra sammankomst. Weil 7 A|>ril f. m. 89 4:0. R, o. Ali. utser vid denna riksdag genom val de (örsta fullmägtige, hvilkas antal kari bestämmas till 75 eller 102 eller flere, om så anses nödigt. 5:o.
Frågar man åter, huru vidsträckt är deri religions-frihet, som enl. Grundlagen blifvit Sveriges innebyggare medgifven, så är uppenbart, att hvarje medborgare fått frihet att sjelf välja den religion lian vill bekänna, endast med den inskränkning, att, jemlikt 2 och 28 §§ Reg:sF:n, Konungen samt alla civile embetsrnän och domare skola tillhöra den rena Evangeliska läran, samt att, enl. 18§Riksd:s 440 Den 18 Juni. Ordmn, icke någon annan må väljas till Riksdagsman, än bekännare af de Lutherska och Reformerta lärorna. Motståndarne till den Kongl. Propos:n hafva yttrat, att den nu föreslagna Förordmn icke skulle vara af behofvet påkallad, emedan något samvetstvång icke hos oss skulle ega rum, samt att det blott skulle vara en ringa hop som önskade religions-frihet, och att denna hop ej hade rätt att trotsa landets lagar. Men förhållandet är icke sådant, ty det är icke en ringa hop, som önskar befrielse från trosoch samvetstvånget, utan ett större antal medborgare bland alla samhällsklasser, hvilka ingalunda vilja trotsa landets lagar, men tvertom, på grund af besvuren Grundlag yrka, att någon förföljelse för religiös öfvertygelse ej må ega rum.
Då häraf synes, att denna författning tillkommit efter upplysningar och yttranden af embetsmyndigheter, hvilkas ställning gjort för dem möjligt att med största säkerhet bedöma de förhållanden, som genom författningen blifvit ordnade; då den omständighet, som motionären åberopat tili stöd för sitt förslag, således måste anses såsom tillfällig och följaktligen ej eller innefatta tillfyllestgörande anledning till förändring af lagstiftningen, som bör grundas på de allmännaste förhållanden; Och då i allt fall en större erfarenhet cm författningens verkningar, än den, som kunnat hittills vinnas, mäste inhcmtas, innan fråga lämpligen kan blifva angående förändring deraf, får Utskottet vördsamligen afstyrka bifall till R iksilags-fullm tik t ig en IVallmarks ifrågavarande inut ion. La g-Utskottets Betänkande N:o 22. 3 I ordningen följer Riksdags-fullmäktigen Smed hargs motion, hvarigenom han föreslagit, att 2:dra och 3:dje punkterna i 6 § 20 Kap. Byggninga-Balken måtte erhålla följande förändrade lydelse: »Första dag i Maj månad skall dammlucka öppnas, der vatten kan åker eller »äng skada; gör qvarnegare det ej, bote tjugu daler, ersätte skadan och drage »sjelf upp dammlucka vid dubbel bot. Tillstänges flodlucka andra gången, bafve »Härads-Rätten magt att vite förelägga, som kan förhöjas för hvarje gång öfver»trädelse sker. Jordegare håfve äfven våld att dammlucka öppna, då vatten pä »dess egor står. Dämning vid vattenverk, som skadar egor, må icke ske före »den 1 November, såvida privilegier ej lemna tillåtelse, vid bot, som sagdt är.» Meningen med detta förslag är uppenbar vid jemförelse af de stadganden, hvilkas förändring yrkas.
Landtnäs härefter först till bifall å Utsk:s nu afgifna förslag framställde propus, besvarades med Nej, och uppå sedermera gjord propos. beslöt R. o. Ad. att, med vidblifvande ' sitt förut fattade beslut, afslå Utsk:s förslag i afseende på § 5. 6:te punkten, ang:de § 6. Sedan Hr Gr. o. Landtm, uplyst att i afseende på öde §:n ingen annan förändring i den af R. o. Ad. förut godkända redaktionen blifvit föreslagen, än att, i st. f. förordn:n ang:de vilkoren för bränvins tillverkning, 2:dra morn. i l:sta §:n deraf blifvit citerad, biföll R. o. Ad. Utsk:s nu afgifna förslag i afseende på denna §. 32 Den 4 Oktober f. m. \ N 7:de punkten, ang:de § 7. morn. t. Sedan Hr Gr. o. Landtm. upLyst, att Utsk:s i afseende på ifrågavande mom. afgifna förslag endast innefattade den olikhet med den förut af R. o. Ad. antagna redaktionen att, i st. f. ”värdshusidkare” blifvit infördi ”värdshusvärdar”, blef detsamma af R. o. Ad. bifallet. 8:de punkten, ang:de § 7. morn. 2. Frih. Raab: Om man jemför motiverna med lagtexten i 7:de §:n, finner man att äfven här ett tryckfel och ett förbiseende blifvit begånget i så måtto, att en mellanmening fått stå ([var, hvilken borde hafva utgått, och hvilken, enligt Utsk:s beslut, såsom det af motiverna synes, icke hade bort finnas. I andra morn. står nemi.: ”1 sammanhang dermed, och sedan stadens Äldste hörde blifvit, skall Magistraten, efter beräkning af det kannetal bränvin, som genom minuthandel, och del, som genom utskänkning md anses komma alt under försäljningsåret i staden förytlras, till K:s Bef:de” o. s, v.
Hans Maj:t Konungen har af enskilta medel i nåder anslagit öfver Åttatusen R:dr B:co till nämnde Brunns Fattige; men då ännu ingen byggnad till deras herbergerande finnes, och en del af denna fond till en sådans uppförande är anslagen, skulle jag förmoda, att Rikets Ständer icke vägra bibehållandet af det ringa Statsanslaget, som jag alltså vågar tillstyrka Ridderskapet och Adeln att bevilja, och icke utesluta bland Statsutgifterne, isynnerhet som det icke torde vara Ständerne Den 12 O c to ber e. in. 89 värdigt, att bestraffa med en beständig mistning uraktlåtenheten, att i en del år uttaga ett anslag, på hvars innehållande StatsCassan åtminstone ej förlorat. Hems Excellence Herr Grefven och Lan iltMar skalken gjorde proposition till bifall å Utskottets senare Utlåtande i afseende å i4:de Punkten. Ropades Ja. Herr Munck af Rosenschöld reserverade sig mot Ridderskapets och Adelns beslut. Femtonde Punkten. Spinnhuset i Stockholm. Sextonde Punkten. Spinnhusen iLandsorterne. Sjuttonde Punkten. Flyinge Stuteris Dagsverkser sättning. Dessa trenne punkter blefvo af Ridderskapet och Adeln godkände. Adertonde Punkten. Hingstpremier. Herr Hjerta:. Då IlingstpremieCassans Capital indrogs från KrigsCollegium, och öfverflyttades till Riksgäldskontoret, fick KrigsCollegium ersättning för Räntan.
Mångå hafva varit af den tankan, endast med det vilkor, att tillfälle bereddes för en lifligäre inväxling; men äro väl i alla fall de nu föreslagna Trepro. centsObligationerne annat än Riksgäldssedlar, fastän de blifvit gjorda räntebärande , för att så mycket längre hålla dem ifrån RiksgäldsContoirets Cassa. Till samma ändamål tror jag äfven, att 2 procents sedlar skulle tjena, ehuru jag ej ewot pluraliteten vågat tillstyrka deras antagande. Jag nöjer mig således med att föreslå införandet af 3 procents sedlar, på det vi må slippa att blifva inledde uti ett StatsObligations-system, hvaraf följderne icke kunna på förhand beräknas, och tillstyrker bifall till den delen af Betänkandet, utan at?t-likväl vilja b®. Strida ålerremissen, i fall den anses nödig. Den 19 Julli f. m 939 Friherre Björnsijerna, Mognus, uppläste följande : (Se Bilagan N:o 3.) Friherre Anckarsvärd, Carl Hindric: Jag upptager ogerna Bidderskapets och Adelns tid genom mitt deltagande uti discussionen öfver ett ämne , som hos oss ej sällan föranledt till de yttrade meningarnes bedöm mande, mera efter begreppen om Talarens enskilta ställning i samhället , än efter deras förhållanden till å rättvisa och billighet fotade grundsatser.
Majit nu i nåder föreslagit eller framdeles kan finna vara af nöden, vid utförsel af bränvin till utrikes ort må återbekommas en summa, motvarande tillverknings-afgiften till det belopp densamma blifvit af Rikets Ständer bestämd. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 20 Juni 1866. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 20 Juni 1866. » Preste-Ståndet » 20 — » — » Borgare-Ståndet » 20 — » — » Bonde-Ståndet » 20 — » — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående upphörande i vissa fall af nu stadgade transito-afgift för transitogods. (Sammans. Bevilln.- samt Allm. Besv. och Eko».-Utsk:s Bet. N:o 4.) S. A. K. Sedan, i anledning af ett hos Rikets Ständer väckt förslag att de afgifter, som för transitorörelsen blifvit stadgade, mätte nedsättas för det fall, att godset magasinerades, men eljest afskaffas, åtskilliga upplysningar från General-tullstyrelsen infordrats; så har bemälda Styrelse i afgifvet yttrande meddelat, att transitorätten bestode deri, att inkommande utländskt gods kunde genom angifning till transitupplag på en gång ställas under tullverkets vård och förblifva till egarens disposition, utan att vara underkastadt den undersökning eller tullbehandling, som för utrönande af godsets beskaffenhet eljest Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd. Skrifvelse, M 116. 29 egde rum; att godset vid försändningar från en till annan ort inom landet, till förekommande af underslef, vanligtvis åtföljdes af tullbevakning, utom i det fall att transporten verkställdes å Statens jernvägar, då jernvägs-administrationen ansvarade för det under tullförsegling transporterade godsets rigtiga framkomst till den tullstation, dit det vore förpassadt; att undantag från stadgad transitoafgift medgafs genom Kongl.
Maj ts nådiga pröfning hemställa, i hvad mån Kongl. Qf» Trot. Vtdr.wd. a Aug. 1823. 621 ver Ståthållare Ämbetets i Stockholm Kungörelse af den 4 Julii 1817. angående tiden, hvarunder Näringsställen få öppne hållas, kunde förmildras på ett sätt, som motsvarar den arbetande och mindre bemedlade classens behof, ej mindre inom sjelfva Hufvudstaden än för de vägfarande af Allmogen, som talrikt hit anlända uti egna ärender, eller för att förse Staden med nödige förråd af Landtmanna varor; dels ock förklara, det borde till förekommande af origtig tillämpning eller förtydning af den blifvande författningen, så vidt den kommer att afse den af Utskottet i 3:dje mom. föreslagne Bränvins tillverknings rättighet för Torpare, bestämt stadgas, att, denna rättighet endast bör tillkomma egare af sådane Torplägenheter sorn äro, antingen belagde med särskild ränta till Kongl. Maj t och Kronan eller ock roterade. I öfrigt fann BondeStåndet skäligt till alla delar bifalla Utskottets först afgifne Utlåtande, med de ändringar och tillägg, som innefattas uti det sednare, dock med undantag af alternativet om bränvins bränning i Städerne i hvilken del Ståndet vill innehålla med sluteligt yttrande intill dess Wälloflige BorgareStåndet som denna fråga närmast rörer, deröfver sitt beslut fällt# 62% Prot. Utclr. d. 4 A tig. 1823. Frän Hågv. PresteStand'et.
Uti 100:de punkten, mom. f) hade Utskottet hemställt, att Rikets Ständer måtte, såsom bidrag till förändring och tillbyggnad af elementarläroverks* byggnaden i Skara, bevilja dels ett anslag af 15,000 R:dr och dels ett låneunderstöd af 40,000 lt:dr, samt för år 1867 å Riksgälds-kontoret anvisa utaf anslaget 7,500 R:dr och utaf lånet 20,000 R:dr, emot enahanda vilkor för detta låns åtnjutande, som i mom. a) af samma punkt blifvit föreslagna i afseende på låneunderstöd för läroverksbyggnaden i Upsala; allt under förutsättning, att vederbörande landsting till byggnadsföretaget i dess helhet bidroge med 20,000 R:dr, samt att staden Skara tillsköte hvad som utöfver sålunda för ifrågavarande byggnadsföretag till 75,000 R:dr beräknade bidrag kunde för ändamålet erfordras. — Med afslag härå har Bonde-Ståndet för berörda byggnadsföretag beviljat ett lån å 55,000 R:dr, deraf för år 1867 skulle utgå 27,500 R:dr. Utskottets hemställan är deremot bifallen af Ridderskapet och Adeln utan förändring samt af Presteoch Borgare-Stånden med den ändring, att slutorden: “samt att staden Skara tillskjuter hvad som utöfver sålunda för ifrågavarande byggnadsföretag till 75,000 R:dr beräknade bidrag kan för ändamålet erfordras11 af dessa Riks-Stånd uteslutits. Då således frågan om såväl anslag som låneunderstöd för ifrågavarande byggnad är af Rikets Ständer afgjord, lärer omröstning endast böra anställas i afseende å nyssberörda vilkor, enligt följande proposition: “Den, som godkänner Stats-Utskottets hemställan, att vid beviljandet af anslag och låneunderstöd för elementarläroverks-byggnaden i Skara bör fästas det vilkor, att staden Skara tillskjuter hvad som utöfver de för berörda byggnadsföretag till 75,000 R:dr beräknade bidrag kan för ändamålet erfordras, — röstar Ja; Den det ej vill, röstar Vinner
Maj:t i underdånighet anhålla, att sådant måtte uti StatsVerkets Räkenskaper från och med nästa års början iagttagas. Men som härigenom en dilFerence skulle uppkomma, beroende på mer eller mindre från Tullen inflytande Vexlar och StatsContoirets större eller mindre behof af Utländskt mynt; så anser Stats Utskottet, till vinnande af redighet i Räkenskaperne, att Cours-differencen bör, sedan Stats-Contoirets behållning i främmande mynt-sorter blifvit efter Cours balancerad, komma att antingen öka eller minska Öfveiskotten för året: Hvilket allt dock vördsam, mel igen underställes Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den 10 Junii 1818- N:r 258- Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande öfver Riksdagsmannen frän Oland Jon Jöranssons hos Hedervärda Bonde - Ståndet väckta motion, angående utvexling i Landsorterne af Stats-Utskottets Betdnkanden. i8oj nya Smärre Banco - och RiksgäldsSedlar. Uti ett af Riksdagsmannen från Öland Jon Jöransson hos Hedervärda Bonde - Ståndet ingifvit Memorial, sorn till Stats och Banco-Utskotten blifvit remitteradt, anföres, att, då Rikets Höglofl.