Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid öfvervägande häraf samt enär allmänt kändt är, att priset å Svenskt jern på verldsmarknaden, till följd af en Iifligare handelställan, under sednare årtionden i allmänhet nedgått på samma gång som tillverkningskostnaden förökats, hafva Rikets Ständer ej kunnat undgå att finna angelägenheten all i sammanhang med de angående jernhandleringen nyligen vidtagne förändrade lagstiftnings-åtgärder, jemväl i afseende å den ännu gällande produktionsskatten tillvägabringas en förändring, som må kunna undanrödja hvarje ännu återstående, af beskattningsförbållanden beroende, hinder för näringens förkofran : och då för sådane induslriela inrättningar, som afse varuförädling, en beskattning af ifrågavarande art är så mycket mindre lämplig, som densamma utgår med en viss andel af den tillverkade varan samt följaktligen måste blifva ojemn och mera eller mindre betungande för produktionen, hvilken, liksom andra industrialster, kan på ett billigare sätt genom bevillning i mån af inkomst beskattas, hafva Rikets Ständer ej eller förbisett, att i den man afsk a fia lidet af ifrågavarande beskattning otvifvelaktig! kommer att uppmuntra till ökad produktion, flera andra af landets näringar derigenom äfven skola befrämjas och nya arbetstillfällen för befolkningen beredas på samma gång som Staten genom förökad bevillnings-inkomst blir, åtminstone lill någon del, ersatt för sin uppoffring till ifrågavarande industris förmån. Den eftergift af ifrågavarande beskattning, som Rikets Ständer funnit af nu anförda förhållanden vara påkallad, hafva Rikets Ständer likväl, hvad beträffar tackjernstionden, ansett icke böra utsträckas till den med vissa privilegier ännu gynnade tackjernstillverkningen inom bergslag, så vida icke bergslagerna förklara sig villige alt afstå från sina särskilda friheter och förmåner.
Deras lön är stor nog. Jag åtlydde Axels ord. Jag såg på första klassens arbetare. Besynnerligt! De voro alla lika klädda, lika vexta. Jag såg på deras anletsdrag. Oaktadt svärtan såg jag, att äfven anletsdragen voro lika. I hvarenda af dem igenkände jag ... Edvard. Den Edvard, som jag fordom hade älskat i barnets inbillning. Den Edvard, som öfvergaf mig, emedan jag var fattig på jordens guld, han, hvars otro icke kostat mig någon tår och ingen sorg, emedan min kärlek blott var ... inbillning; ja, denne Edvard stod der nu för mig, representerad i tusende olika och dock lika gestalter. Axel gick ifrån dem, och förde mig till den andra klassen. Se noga äfven på denna klass. Den utgöres af sådana män, som, lika onda englar, kunna tjusa så det rena som det orena sinnet, men hvilkas makt blott grundas på ett fint bedrägeri. De hafva nu äfven fått sin lön. De äro mina tvångsarbetare. Jag åtlydde Axels ord. Jag såg på den andra klassens arbetare. Besynnerligt! De voro alla lika klädda, lika vexta. Jag såg på deras anletsdrag. Oaktadt svärtan såg jag, att äfven anletsdragen voro lika. I hvarenda af dem igenkände jag ... Josef. Den Josef, som lik en ond engel demoniskt tjusat min själ, han, som jag öfvergaf, emedan han aktade det heliga ringa, Josef, hvars förlust kom verlden att gapa emot mig så tom och sorglig, emedan min kärlek ändå icke varit inbillning; ja, denne Josef stod nu der for mig i tusende olika och dock lika gestalter. Ännu en tredje klass menniskor varsnade jag; det var qvinnor, handtlangerskor åt den andra klassens män. Äfven de voro sinsemellan lika. Jag vågade knappt se åt dem. De ägde alla, äfven de, bekanta drag. Axel gjorde ingen anmärkning öfver denna tredje klass. Han tycktes icke ens märka den. Han gick hastigt förbi, och drog mig med sakta våld åt ett annat håll, så att vi voro på ett visst afstånd.
K:r 1,410,729 1,549,781 1,409,385 835,875 280,859 5,486,629 21 Deraf inhemtas, att exporten till utrikes ort af säd och skidfruktcr varit i ett starkt och nära jemnt stigande, under det att dylika varors afsättning inom landet väsentligen aftagit, samt att bränvinsskeppningen, som under åren 1851, 1852 och 1853 uppgick till ungefär enahanda belopp, eller omkring en och en half million kannor årligen, så minskats, att 1854 utfördes 835,875 och 1855 endast 280,859 kannor. Beslagens antal och tullvärde hafva utgjort, enligt Tullkamrarnes konfiskationsjournaler: - år 4851, beslag 220 stycken. — Då införselförbudens upphörande först med detta års början inträdde, kan ännu icke afgifvas något på erfarenhet grundadt omdöme rörande denna vigtiga omständighets inflytande på smuggleriet; emedlertid har det redan visat sig, att ganska betydliga qvantiteter af förut till införsel förbjudna varor, i synnerhet manufakturvaror, blifvit förtullade, hvaraf, då behof och förbrukning af sådane varor icke sannolikt kunnat på så kort tid undergå någon synnerlig förändring, man torde hafva skäl till den slutsats, att åtminstone hvad nämnde slags varor beträffar, smugglingen aftagit. Den nya bränvins-lagstiftningen har otvifvelaktig! bidragit att öka de förut ofta förekommande konfiskationer af Danskt bränvin; och anses smugglingen af denna vara icke kunna af tullbetjeningen i Skåne med framgång bekämpas förr än stadgadt blifvit att allt bränvin, som transporteras landvägen, utan afseende på qvantitet, förklaras konfiskabel, så vida det icke åtföljes af under edlig förpligtelse utfärdadt tillverkningsbevis. Landthandlarnes antal är visserligen ganska stort, men denna handel är dock icke af någon betydenhet.
Hagbergs väckte motion om förändrande af tiden för Författningars och Kungörelsers upläsande i Kyrkorne Sabbatsdagen, mot hvilket yttrande, hvarigenom Utskottet tillstyrkt, att berörde upläsning må, med undantag af sådane kungöranden som hafva en bestämd religieus syftning, värkställas efter Gudstjenstens slut af Presten från Predikostolen, anmärkningar blifvit gjorde. De skäl, som i synnerhet blifvit emot antagandet af berörcfe förslag anförde, äro, att det skulle vara vådligt att rubba en Dag, hvilken under lång förfluten tid tjenat till efterföljd och hvarvid Allmänheten blifvit vand: att, ehuru det icke kunde förnekas, det omförmalte upläsning af Författningar vid Predikans slut förorsakade ett mindre passande afbrott uti Gudstjenstens förrättande, det dock vöre en politisk nödvändighet att bibehålla ett uråldrigt samt af Förfädrens Lagstiftare antagit bruk, och att, enär utkommande Kongl. Författningar samt de påbud, som af Konungens Befallnings, hafvande och Embetsman till Allmänhetens efterrättelse meddelas, röra alla medborgareclassör, JLag-ZJtskottets Betänk and eril det skulle vara att befara, att desse icke vederbörligen kommo till allmän kännedom, dä, vid fördröjande af de sammas afkunnande till Gudstjenstens slut, troligen de fleste af dem^ som Gudstjensten bevistat, icke skulle till åhörande deraf i kyrkan qvarstadna. Utskottet har ansett sig finna, att berörde skäl icke äro fullkomligen grundade.
De hemman som tillhöra Thorstuna härad äro: N:o 1, 1 mantal, Nordmyra N:o 1, 4 mantal, Nordsjö Nås 1 och 2, hvardera 1 mantal, Orfvenbo N:o 1, 1 mantal, Sör Starfors Nås 1, 2 och 3, hvardera 1 mantal, Norr Starfors, 4 mantal, Wansjö Nås 1 och 2, hvardera 1 mantal, och Wansjö N:o 3, f mantal; 19) Sinäs hemman, om i mantal, upptaget i Enåkers sockens kyrkobok, är i jordeboken uppfördt såsom tillhörande Vester Löfsta socken; 20) Nora socken består af 494 mantal, af hvilka 45R tillhöra Wåla härad och de öfriga 3R mantalen, nemligen Hedkarsbo N:o 1, § mantal, Ingbo Nås 1 och 2, hvardera £ mantal, Runhällen N:o 1, A mantal, Räsbo N:o 1, 4 mantal, Sörbo N:o 1, f mantal, Östa N:o 1, 4 mantal, Östa N:o 2, 1 mantal, och östanås N:o 8 Vestmanlands län. Kartor. Geologisk undersökning. 1, | mantal, samt dessutom Berg, som varit åsatt hemmantal, men nu såsom förmedladt blifvit underlagdt Ingbo, 2:ne skatteutjordar i Ingbo, och Nora kronoallmännings ängar, tillhöra Simtuna härad 21) Af Öster Wåla socken hörer Ingeborgsbo, 1 mantal, i administrativt och judicielt hänseende til!
Inom Bonde-ståndet har äfven, enligt hvad åberopade protokoller innehålla, ifrågasatts, huruvida icke den genofn Riks-bankens lånerörelse årligen uppkommande behållna räntevinsl borde till Statens jernvägs-byggnader anslås; men då häremot lörekomma hufvudsakligen samma skäl, som föranledt Utskottet att nu afstyrka förslaget angående bränvinsbrännings-afgiftens användande för delta ändamål, och då nu il rå I • . ™ -il I gavarande jernvägs-anläggningars företagande och fortsättande ingalunda synas böra göras beroende af en tillgång, hvars för Statens utgifter disponibla belopp med så ringa tillförlitlighet kan på förhand beräknas, som den del utaf den årliga banko-vinsten, hvilken icke erfordras för uppfyllandet, af Bankens egentliga åligganden samt oafbrutet underhållande af detta verks egen rörelse och verksamhet; så finnér Utskottet sig jemväl föranlåtet 23:o afstyrka Rikets Ständers bifall tili det framställda förslaget att till oflanamnde företag anvisa Bankens-behållna årliga räntevinst. På sätt Utskottet i början af detta Betänkande omnämnt, beslöto Rikets Ständer vid sednaste Riksdag alt genom upplåning emot fonderade stats obligationer an - Slats-(Jtskottets Utlåtande N:o 62. 71 skaffa de medel, hvilka utöfver befintliga och disponibla tillgångar erfordrades för sådana jernvägs-anläggningar. som, enligt Rikets Ständers beslut, skola af allmänna medel bekostas eller med statsbidrag understödjas. Rikets Ständer uttalade och tillämpade således redan då sin åsigt angående skuldsättnings-banans beträdande för att äfven inom detta land kunna åstadkomma den förbättring i kommunikations-väsendet, hvars allmänt efterlängtade snara erhållande utgör ett gemensamt behof ej allenast för de nä rings-idkande samhällsklasserna, utan älven för konsumenterna af dessas produktion.
Under sådane förhållanden kunde följden af deri föreslagna, lill sin grund obilliga, beskattning på privatbankerne, blifva vida svårare än de likartade obiltigheter i bevilln:sväg som ägt rum emot embetsmännen oell aktieägarne i några kanalbolag. De sistnämda hafva endast vållat individers lidande, merendels sådanes, som varit vana att tåligt bära dylika. Här deremot skulle det kunna hafva en högst menlig inverkan pä hela rikets penningeoch kreditförhållanden. Om R. Sirs banks så väl sedelstock som lånerörelse skulle genom de hotande dåliga handelskonjunkturerne och stränga §§ i bankoreglementet indragas, och samtidigt härmed en och annan privatbank helt och hållet inställa sin utlåning, hvilka skulle icke då följderna blifva för landet och huru dyrt finge man då ej betala de få tusen r:dr ökad bevilln., nu ifrågavar. förslag afser. Jag yrkar afslag i hvad Ulsk. tillstyrkt orli prqpos, på förbljfvande v|d hvad hittills varit stadgadt. Frih. Cederström, Jakob: Den siste värde talaren har instämt med Frih. Palmstjerna deruti, ali den af Utsk. föreslagna beskattning vore liklig och rättvis, endast alla bolag som äro i samma kategori åläggas att af sin vinst betala en lika hög bevilln. Utan att vidare yttra mig i detta mål, får jag med anledn. af 56 §. Riksd.Ordn. väcka den motion, alt afven alla andra bolag må Den 8 April e. ra. 105 blifva beskattade på det säll, som Bevilln.Utsk. nu föreslagit för privatbankerna och derjemte anhålla om bifall Utsk:s förslag. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, alt den motion Frill. Cederström nu väckt, skulle blifva för R. o. Ad. föredragen, sedan den blifvit skriftligen aflemnad eller till prot. uppfattad. Frih. Cederström, Claes Rudolf: Åtskilliga talare, hvilka i denna fråga uppträdl, dels reservanter inom Utsk., dels andra, hafva framställt de särskilda anledn:r, hvilka kunna motverka bifall lill hvad Utsk. föreslagit.
Crusell, enligt Rikets Ständers derom aflåtna underdåniga Skrifvelse af dell 31 sisllidne April R:dr 600. 18:0 Pension för framlidne Hof-Marskalken Friherre G. von Pajkulls Enka och dess omyndiga Barn R:dr iooö. Under de vilkor, som samma pension af extra utgifts-medlen hittills utgått, nemligen Bih. till R. Förslag lill und. Skrif v. N.o 29g. att, då Friherrinnan von Paykull äfven aflider, pensionen ej får i något fall fortfara att komma de omyndiga barnen till godo för längre tid än högst 10 år derefter, äfven i den händelse någondera af dem då ännu är omyndig eller oförsörjd. 19:0 Pension för Öfverste-Löjtnanten Tornerhjelms Dotter, Eleonora, R:dr 25o, att af henne åtnjutas, så länge hon befinnes deraf i behof. 20:0 För Bruks-idkaren Owen, enligt R. St:s derom aflåtna underdåniga Skrifvelse, den 9 December 1829, uppföres, under den serskilda titeln: Beneficier och Bejiådningar , till åtnjutande för bans lifstid, en årlig Gratification af Uppgående de af R. St. sålunda beviljade, samt å allmänna Indragnings-Staten uppförda, nya anslag i penningar till 52,544 R:dr 14 sk. 10 r:st. Vidare hafva R. St. beslutit: A) Beträffande den af E. K. M. gjorda Nådiga framställning om anvisande af medel till betalande på en gång af Bankens återstående fordran för dess förskott till liqviden med f. d. Kongl.
Nådig proposition måtte till Rikets Ständer aflåtas om ifrågavarande | mantal Backabos anslående till boställe för Länsmannen i det ena distriktet af Gudhems härad, emot minskning i lönen af uppskaltadl afkastnings-belopp, 80 R:dr banko för hvarldera ^:dels mantalet, utan ock att, i afbidan på frågans slutliga afgörande, E. K. M:l läckres tillåta, att Länsmannen emellertid finge begagna nu åbolediga och lill ularrendering ifrågakomma ^:dels mantal af bostället, emot inleverering till Stats-verkel al uppskatlnings-beloppet, 80R:dr banko; —Och hade Krigskollegium, hvars underdåniga yttrande i frågan derefter blifvit infordradt, med instämmande i öfrigt uli Kammar-kollegii och Stals-koutorets ullålande, förklarat sig biträda E. K. M:ts Belallningshafvandes underdåniga framställning, under det vilkor att, derest omförmälda boställe i framtiden skulle blifva för Westgötha regemente behöflig!, detsamma då borde lill regementets disposition vid laga fardag afträdas. Med en anledning af hvad härutinnan förekommit har E. K. M:t behagat i Nåder föreslå Rikets Ständer, att, derest Rikets Sländer samtyckte till anvisande af lön på stat för en särskild Länsman i vestra distriktet af Gudhems härad, på sätt. uti E. K. Mits under den 30 Oktober förlidet år lill Rikets Ständer addina Nådiga Proposition, angående Slals-verkels tillstånd och behol blifvit äskadt, till boställe åt samma Länsman måtte anslås ifrågavarande inom distriktet belägna hemman J mantal Backabo N:o 5 Thorbjörnsgården, emot minskning i lönen af uppskattade afkaslnings-beloppet, 120 R:dr riksmynt för hvarldera ^:dels mantal, att räkna från tillträdestiden; dock ,med förbehåll, i Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 146.
Regeringsformen är afgjordt, kan Utskottet vid detsamma någon ytterligare handläggning icke lämna. Ständers Stats Utskotts Betänkande, angående väckte Motioner uti Wällöfé BorgareStandet och Hedervärda BondeStåndet, om det Kongl. Kummer Lotteriets indragning. Uti det Wallof!. BorgareStåndet har Herr Hulphers - StatsUtskotteis Beiän&änden. 635 phers oell uti det Hedervärda BondeStåndet, Biles, dagsmannen Anders Joachimsson från Östergöthland väckt Motion om indragning af ej mindre Kongl. NummerLotteriet, än General Assistance Contoiret, och hvilka Motioner blifvit till StatsUtskottet remitterade. Herr Hulphers anser båda dessa inrättningar aldeles icke medföra någon hvarken enskild eller allmän nytta, utan tvertom vara högst skad. lige, och tror, att Inrättningar, hvilka, äfven ined någon enskild vinst, sprida förförelse, ar. mod och förtviflan bland de arbetande Folk-Glas. seme, verka en National-förlust samt att Fattig, försörjningen förgäfves upkallar allt; det bistånd de förmögnares vilkor och barmhertighet kunna åstadkomma, då dylika Inrättningar, sorn Assi. stanceContoiret och NummerLotteriet, fortfara att bereda den nöd, man vill afhjelpa Uti hvad Herr Hulphers i detta ämne hemstält hafva flere af det Wällöf!. BorgareStåndets: Ledamöter instämt. Riksdagsmannen Anders Joachimsson har an. sett det vara under värdigheten för Nationen, att hålla Hazardspel på Stat; då Regeringen, så. som en välgärning, förbjudit sådane Spel ibland enskildte; -
Rivderstapet och Adeln anses förtjena bifall, och äro följande: i:o. Ingen branwins branneripanna fär i stad eller pä landet öfverstiga 90 kannors rymd eller storlek, wid matningen af en panna med wänlig hast Lfrän bottnen lill halsen, och ä en panna aned conist hart ifrän bottnen up till kransen; dock sä att wid all matning afseende icke göres pä 2 till högst 3 kan - Den 9 Iulii. Z kannors större rymd för det sä kallade kokrummet. 2:0. En bränwinspanna hwars höjd understiger en tredjedel af dest diameter, fär ej öfwerstiga hälften af den pannerymd agaren ar berättigad att nyttja efter den här nedanföre antagne beräkning. Z:o. Hwar och en som äger rättighet till bränwins bränning, äger att begagna en distillerspanna af 6 kannors rymd, utan serstild afgift eller beräkning i den pä bränwins tillwerknings pannan tillätne storlek. 4:0. Pä landet kommer all bränwinsbränning att åtfölja jorden pa det sätt, att inga andre än de, som antingen äga hemman eller hemmansdelar eller efter contractec bruka andras hemman eller hemmansdelar, under wilkor atr fä tilliverka bränwin, erhälla rättighet denna tillwerkning utöfwa. 5:0. Uti Städerne, med undantag af Stockholm, Götheborg och Carlscrona, om hwilkas bränwinstillwerkning serflildt warder förordnadt, kommer bränwinsbränningcn att grunda fig pa hwarje stads folknummer pa det sätt, att 80 mantalsskrifne personer fä begagna en panna af femtio (Zo) kannors storlek, illo personer sextio (6o) kannor, 180 personer (70) Sjuttio kannor, 242 personer (,go) Åttatio kannor och Zos personer (92) kannor, hwarutöfwer ingen panna i Stad får nyttjas, ej eller någon som är under femtio (50) kannor 6:0.
N:o 3, i fråga om anläggande af en fyr å klippan Bonden, om anslag till fyrfartyg vid Sydostbrotten och vid Kallegrundet ra. m. Utsk:ts anmälan i anledn. af återremisserne å l:sta och Salje punkterna i Betänk. Lades till handlingarne. Utsk:ts hemställan i anledn. af återremissen å 2:dra punkten i samma Betänk. Hr Nordenfelt, Enar: Då denna fråga förra gången in kom till K. St., hade det Sammansatta Utsk:t stannat i ett alldeles motsatt beslut mot det, sorn nu förev:de Betänk. innehåller, och detta förvånar mig så mycket mera, som inga andra skäl här finnas angifna, än dem Utsk:t då tog i betraktande. Om jag nu, likasom förra gången, varit närv:de i Utsk:t vid behandlingen af denna fråga, skulle jag också icke hafva underlåtit att anteckna mig som reservant. Om verkligen ett fyrskepp på denna plats är nödvändigt, så kommer väl förmodligen propos. derom att afgifvas vid nästa riksdag; men jag anser det icke rätt, att på enskild motionärs framställning anslå ett så stort belopp som 70,000 rdr för ett ändamål, som vederb:de auktoriteter ej ansett oundgängligen nödvändigt, hvarföre jag anhåller om alslag å Betänk:t. Hr Montgomery, Hobert Nils Germund: Det sam mansatta Utsk:t har visserl. vid denna frågas behandling frångått den vanliga praxis, att nemi., då två Stånd bifallit Utsk:ts första hemställan, Utsk:t då vidblifver densamma; men i detta fall anser jag Utsk:t icke hafva saknat skäl att, med anledn. af de under diskussionen inom RiksStånden vunna uplysningar, frångå sin förut uttalade åsigt. En af raötionärerne har nemi. meddelat ytterst noggranna och fullständiga sifferupgifter om dels den vidsträckta sjöfart och stora utrikes handel, som från de norrländska länen bedrifvas, och dels om det stora antal skeppsbrott, som under de sista 15 åren inträffat på Westerbottens kuster.
Händer sig, att, vid den sålunda förlängda tidens utgång, målen ändå icke blifvit afslutade, gånge som i Regerings-Formens 109 § stadgadt är, angående Riksens Ständers åtskiljande och huru med Bevillningen skall förhållas, Riksdag må äfven slutas innan tre månader tilländagått, enär samtliga Stånden sådant begära. 2:o. Har Konungen låtit Riksdag fortfara utöfver den tid af tillsammans fyra månader, som sålunda är Riksens Ständer för ärendenas afgörande förbehållen, må Konungen kunna, om samtliga Riks-Stånden det begära eller dertill samtycka, för bestämd tid af högst sex månader uppskjuta Riksdagens fortsättning; och gälle härvid till efterrättelse föreskrifterna i 109 § Regerings-Formen. Ledamöter i de Utskott, hvilkas verksamhet fortfar jmedan Riksdag är uppskjuten, äga att under tiden njuta underhåll af statsmedlen. Hänvisning: Bihang till Riks-Ståndens Prot. 1839 — 1860, 5 Sami. Konst.-Utskottets Mern. Konstitutions-Utskottets Memorial M 3. Ridd. och Adelns Prot. den 23 Maj, 22 Juni och 26 Okt. 1860. Anm. I händelse det, från sistlidna Riksdag till grundlagsenlig behandling vid den nu ingångna hvilande. förslag (6:o) till ändring i åtskilliga §§ af RegeringsFormen och Riksdags-Ordningen, angående Riksdags hållande hvarje år, varder till grundlag antaget, kommer ofvanupptagna grundlagsändrings-förslag att förfalla. 11:0. Om ändring i nedannämnde §§ af Riksdags-Ordningen, angående Ridderska pets och Adelns representations-rätt. Riksdags-Ordningen. § 11
Den 25 November f. m. till åtskillige utländske personer, hörande under Franska område!; och försäkrade då inhemske handlande om ersättningar af dessa medel, för de förluster de ledo i loflig handel med Nationer, med hvilka Riket var i fredligt tillstånd; äfven ber jag få erinra att här ej är fråga om annat, än uppfyllande af hvad dessa Ständer lofvat. Uti skrifvelse af 18 m hafva nemligen Ständer t ne yttrat, alt en fond borde anslås såsom ersättning för förluster, hvilka genom våld drabbade Svenska medborgare i fredliga förhållanden. j 815 års Ständer ändrade ej detta beslut, men förklarade, att de. uppehöllos i bestämdt afgörande af målet derigenom, att Utredning saknades_, som derföre då begärdes; och J 818 yttrade Ständerne, att utredningen ännu felades. Således hafva 3:ne Riksdagars Ständer icke satt i fråga, att ju ersättning skulle gifvas. Det mätte då icke blifva fråga om, att icke saken är riktig; ulan blott på hvilka grunder den skall utföras. Hvad dessa grunder angår, anhåller jag att sedan få yttra mig, emedan de, som af Friherre Hjerta blifvit föreslagne, tiil en del äro riktige, men kunna till en del ändras, så att mera hushållning kan vinnas. Så liar jag till exempel ansett det icke vara skäl, att gå ifrån de vanliga bruken om assurance, och trott, att ingen ersättning borde lemnäs för skeppsfolkets hemskaffande. Deremot har jag ansett, att ersättning borde gifvas för alla sådane varor, som utskeppats, då här icke varit tillkännagifva Den 25 November f. m. 469 att förbud fanns mot deras införande på den utländska ort, dit fartyget var destineradt. Detta är det hufvudsakeliga, hvaruti jag skiijt mig från Friherre Hjerta, dag får anhålla öm Herr G re feens och Landt-Marskaikens Proposition, att Ridderskapet och Adeln, med erkännande af 1812 års Ständers beslut, må anse, att ersättningen bor beviljas, samt att således Betänkandet punctevis företages-. Herr Nordenskjöld, Otto Gustaf: