Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Seminarister utan att kunna användas i och för folkskolan. På grund af dessa omständigheter har jag ansett det tydligt och klart, att en förändring måste tillvägabringas och i främsta rummet med Seminarierne; — men huru skall detta ske? Enl. min åsigt kan det icke åstådkommas annorledes än genom en förminskning i Seminariernes antal ifrån 13 till 7, och jag har föreställt mig en kedja af Seminarier updrageu öfver Sverige från Norr till Söder, från Öster till Wester, såsom i Hernösand, Upsala och Lund, och en annan såsom Wisby, Linköping, Skara, och Götheborg. Sker en sådan förminskning i antalet kunna Seminarierne äfven bättre inrättas, enär medel dertill blefve genom de andras indragning att tillgå. Om nu än härigenom seminarierne icke kunna upbringas till den höjd, jag önskar, skulle det likväl vara ett steg dertill, och hvarje sådant steg leder förr eller sednare till målet. A andra sidan kan man göra den anmärkt!. skall väl genom en dylik förminskning i seminariernes antal icke brist på folkskolelärare upstå? Huru skall man kunna undvika klagomål frän olika provinser? Enl. mitt omdöme kan sådant förekommas genom Utsk:s förslag. Utsk. har nemi. tillstyrkt, att en del af det till seminarierne lemnade anslag skall användas till stipiender åt medellöse seminarister, och R. St. hafva för sådant ändamål dessutom anvisat medel till K. M:s disposition. Härigenom kunna dessa klagomål undvikas. Af detta skäl måste jag i olikhet med Preste - Den 21 Juli. 533 St. yrka bifall till lista punkten af Utskis allat. Jag nödgas likväl, innan jag slutar, uptaga en invändning, sora man kanske framställer. Man säger måhända, men PresteSt. har ju afslagit denna punkt? Detta PresteStis beslut har förvånat mig, men jag tror mig veta orsaken lill beslutet. Ståndet var nemi. icke fulltaligt, då beslutet fattades, som skedde medelst 28 ja emot 15 nej, och min öfvertygelse är, alt om Ståndet varit fulltaligt, hade punkten blifvit bifallen.
Om nu i stället KrigsColl. finge vända sig direkte till RiksgisKont., skulle icke erfordras så många dagar, som nu fordras veckor för det reqvirerade beloppets erhållande, och det måste väl vara en vinst, att medlen i behofvets stund utbekommas så fort som möjligt, att StatsKont., med afside på dessa medel meddelar ett förskott eller verkställer en utbetalning innan den å RiksgisKont anvisade anslags-summan blifvit derifrån reqvirerad och utanordnad, är ett förhållande, som nästan aldrig förekommer, utan StatsKontis enda åtgärd vid de anslag som skola från RiksgisKont. utbetalas är vanligen den, att ds derå af vederbörande gjorda reqvisitionerna anmälas hos RiksgisKont. Ar det några vilkor, som skola före utbetalningen vara verkställda eller någon ofullständighet förekommer i reqvisitionen, så kan denna naturligtvis icke enligt gällande föreskrifter af Fullm. godkännas, och anmärknme härom skola också genom StatsKont. meddelas det embetsverk, hvarifrån reqvisitionen utgått. I följd häraf kunna månader förflyta innan den erforderliga summan utbetalas. Uti denna punkt föreslås således ingenting annat än en blott allmän tillämpning af hvad i de flesta fall iakttages utan ringaste olägenhet. StatsKont. meddelar icke några förskott på de extra stats-anslagen, såvida icke K. M. dertill gifvit sin Nåd. tillåtelse genom härom expedierat särskildt Kongl. Dref; och sådana förskotter komma sällan i fråga, emedan vanligtvis stora tili utbetalning redan förfallna summor innestå i Riksg:sKont., hvilka medel Fullm. under tiden äro berättigade och skyldiga att förränta och till Kont:s utgifter disponera. Det har ingalunda, såsom här blifvit yttrat, varit fråga om att vederbörande underordnade embetsman skulle vända sig direkte till RiksgisKont. med sina reqvisitioner, de måste naturligtvis alltid vända sig härmed till det förvaltande verk, hvarunder de höra, och detta verk till RiksgisKont. i stället för StatsKont. Sist - 36
Och det skolen I minnas, töser, att aldrig tro eller säga ondt om kungen, hvad än I hören; ty en otacksam människa är den tyngsta börda jorden bär! Därför ska Ni sjunga visan om Kung Gösta när han kommer hit. Kommer I den i håg! BARBRO. Jo, då! MÅNS N. Säg den, får jag höra! BARBRO reciterar. Kung Gösta rider på högan häst i fältet af och an: Tacka vill jag mina Dalkarlar för Eder trohet sann. BARNEN. Tacka vill jag mina Dalkarlar för Eder trohet sann! BARBRO. I hafven med mig ståndit Som trogne svenske män. Vill Gud mig lifvet unna Jag gör Eder godt igen. FÖRSTA AKTEN BARNEN. Vill Gud mig lifvet unna Jag gör Eder godt igen! MÅNS N. Det är väl, barn! Gå nu in igen och håller Er i ordning tills stunden är när! BARBRO OCH BARNEN gå ut till höger. Ja, men om vi bli rädda för kungen? MÅNS N. Han är icke farlig och han håller så mycket af barn. Och så är han din gudfader, Barbro! HUSTRU N. Vet Du hvad Du gör? MÅNS N. Hoppas det; men jag vet hvad Du menar. HUSTRU N. Hur, då? MÅNS N. Att jag skall följa dina råd; det gjorde jag förr, men hvar gång gick det mig illa! GUSTAV VASA HUSTRU N. Försök en gång till! MÅNS N. Nej! HUSTRU N. Ske Guds vilje då! Paus. MÅNS N. Aldrig har jag lefvat en så lång eftermiddag! Och vännerna komma icke. HUSTRU N. Jag tycker mig höra dem därute. MÅNS N. I sanning, denna gång har Du rätt! Man hör buller i förstugan; in komma: Anders Persson på Rankhyttan, Nils i Söderby, Ingel Hansson och Magister Stig (prest); de helsa alla: »god kväll i stugan!». MÅNS N. trycker deras händer. Guds fred Anders Persson.; Guds fred Nils i Söderby; Guds fred Ingel Hansson; Guds fred Magister Stig! Träden fram och sitten! De sätta sig vid det långa bordet.
I följd häraf tror jag, att Hr af Billberghs förslag, att staten blott lemnar sin garanti för hypotheksföreningarnas egna skuldförbindelser, hvilket äfven instämmer med PresteSt:s redan fattade beslut, ej skall lägga något hinder Den 3 Februari c. ra. in för sakens lyckliga framgående till det mål , som med K. M:s nåd. propos. varit afsedt. Man har fruktat, att ifrågavar. lån uteslutande skulle blifva ståldt på ulländningen, så alt vinsten deraf icke kunde komma någon inhemsk man till godo; men hvarken i föregående riksdagens beslut eller i den K. proposm finnes nugot, som utmärker, att lånet ovilkorligen skall ställas på utländningen. Utländska capitaler kunna inkomma genom Svensk man, och då blir icke transactionen directe med utländningen, utan det blir blott ett sätt att hit indraga utländska capitaler med vinst för Svenska industrien i flera afseenden, hvilket i ett så capitalfattigt land som Sverige måste anses vara af både allmän och enskild nytta. Hvad de föreslagna viikoren för lånet i öfrigt beträffar, behöfver jag icke yttra mig derom, enär det redan blifvit fullständigt ådagalagdt, att lånet med dessa vilkor kan bära sig utan förlust för staten, men ändock med fördel för låntagarne. Deremot kan jag ej neka, att det förvånat mig att höra så skarpa beskyllningar mot Regeringen som de, hvilka af Frih. Klingspor, i anledn. af denna fråga, här blifvit gjorda. Hr Gr. af Wetterstedt har redan yttrat sig härom och med detsamma uttryckt alla deras opinion, som ej kunnat undgå att af dessa obevisade, grofva tillmälen känna sig sårade. Jag upptager således ej hvad som redan blifvit besvaradt, utan fäster mig i afseende på det öfriga isynnerhet vid bemälde Frilus yttrande, att Svenska folket skall i de ständigt tilltagande bördorna se ett nytt bevis på Regeringens omsorger och moderskänsla för dess bästa. Denna framställning är i sak stridande mot verkliga förhållandet, i anda och syftning öfverskridande grannlagenhelens gränsor.
Drottningholm sammandragne instruktions-kompanier samt rese-ersättning och aflöning för de ur indelade infanteri-regementena till öfning och linder-oflicers-examens undergående vid Lifgardes-regementena till fot år 1852 kommenderade volontären vidare anfört, att då sålunda de från fonden utgående kostnader, med undantag af de för korporal-skolornas hittills varit af helt och hållet tillfällig egenskap och årligen till beloppet omvexlat samt de framdeles förefallande utgifterne måste, såsom under den förflutna tiden, vara beroende på den vidsträcktare eller inskränktare öfning, under-befälet ett år emot ett annat kunde finnas behöfva, Kongl. Kollegium icke funnit skäl 12 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 201. vara för handen att göra underdånig framställning om förräntning af medel, som städse borde vara till Kongl. Maj:ts nådiga disposition tillgängliga; men som Utskottet för sin del icke kan annat än dela Revisorernes åsigt, att ifrågavarande, till betydligt belopp uppgående, medel böra göras fruktbärande, och derjemte anser, att sådant skulle medelst uppköpande af säkra räntebärande papper eller annorledes kunna verkställas, så att ändock medlen blifva för inträffande behof tillgängliga, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes meddela nådig föreskrift derom, att Yolontärvakans-medels-fpndens kapital-behållning må göras fruktbärande på sådant sätt, likväl, att medlen i mån af förekommande behof förblifva disponibla.
M 203, i anledning al Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i fråga tiih till ft St Prot. 1S62 & IS65. 0 Sami. 87 090 Prot.-Utdrag den 27 Oktober 1863. om afsöndring af jord från Eskilstuna kungsladugård till utvidgande af Eskilstuna stads sarnt Klosters och Forss församlingars begrafningsplats. Bifölls; och Memorial .A2 204, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande Stats-Utskottets Utlåtande, 447, i fråga om väckt motion om Kyrkoherden G. A. von Zweigbergks enka, Maria Berggrens bibehållande intill sin död vid åbooch besittningsrätten till eller arrendet af indragna predikantsboställena vid Westgöta f. d. kavalleri-regemente Törnestorp, 3/4 mantal, och Hofstena Lunnagården, V4 mantal, i Skaraborgs län. Förra punkten lades till handlingarne, hvaremot sednare punkten bifölls. S. D. Föredrogs ånyo utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets protokoll den 20 dennes, JVs 493, innefattande, bland annat, dels nämnda Riks-Stånds beslut i anledning af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besväraoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JV2 29, öfver motion om uppbäfvande eller förändrad reglering af klockares brefbäringsskyldighet, dels inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att i samma beslut sig förena. Inbjudningen afslogs och protokollsutdraget lades till handlingarne. Frän Hederv. B onde-Ståndet. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande, M 4 88, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående Krigs-kollegii ombildning till en Armé-förvaltning, beslöt Ståndet att, med ogillande af Utskottets hemställan, i stället godkänna den af Herr A. \V. Björck mot samma utlåtande afgifna reservation. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande, M 496, i anledning af Kongl.
Frälse-Hemman . Dito serskildt Bergs-Frälse Frälse-Skatte-Heraman Krono-Hemman Dito serskildt Bergsmans-Hemman Krono-Nybyggen med Frihetsår Krono-Rusthål! Dito Augments-Hemman Krono-Skatte-Hemman Dito serskildt Bergsmans-Hemman Krono-Skatte-Rusthåll Dito Augments-Hemman Militiaj-Boställen Civile Boställen Ecclesiastique-Boställen Academie-Hemman, Krono Hospitals-Hemman, Krono . Krigsmanshus-Hemman, Skatte Recognitions-Skogs-Hemman, utom sådane hvarå skattläggning ännu icke blifvit faststäld . Skattlagde, bebyggde Torp, Utjordar, Urfjellar med flere Lägenheter utan Mantal, sora ej under något Hemmans Ränta äro inbegripne, Frälse Dito Skatte Dito Krono Dito obebyggde Oskattlagde, bebyggde Dito, deraf Ryttareoch Soldate-Torp 866 st. Lägenheter under Bergs-Frälse-Frihet Backstugor .. Bebyggde Lägenheter, afsöndrade från Hemman, under ständig Äganderät Dito på viss tid eller lifstid Skattlagde Fisken och Fiske-Lägenheter af särskildte slag, som ej der något Hemmans Ränta äro inbegripne, Frälse Dito Krono Tull-mjölqvarnar med 245 par Stenar Tuli-Sågqvarnar, Grofbladiga Husbehofs Mjölqvarnar, deraf 357 st. med särkild i Jordeboken uppförd Ränt Husbehofs Sågqvarnar Stampar Silfver-Verk Koppar-Verk Stångjerns-Verk Årnnes-Hamrar Mas-Ugnar Hyttor skattlagde, som med Hemman jemföres Jern, Manufactur-Verk af serskildte slag Pappers-Bruk . Tegel-Bruk '. Svafvel-Bruk med Victriol och Rödfärgs-Verk vid Dylta Alun-Verk Kobolts-Verk Rödfärgs-Verk Kalk-Ugnar Potaske-Bruk Stenbrott . Krono-Parker som tillhöra Kronan af tillsammans i,i3o Tunland 27 Kapplands rymd ..
Vi bedja att ännu en gång på det varmaste få lägga denna sak och den nämnda framställningen i n; r 18 på våra läsarinnors hjärtan. Bland annat skrifver en läsarinna till oss: » Kan " hvad jag minns om kung Oscar " äfven från den tid han ännu blott var hertig af Östergötland användas som material Ull Iduns jubileums nummer? » c Från våra svenska sjuksköterskor i Athen erhöll Iduns redaktion häromdagen brefunderrättelser, hvilka helt visst lifligt torde intressera vår läsekrets. En af » Röda korsets » utsända sjuksköterskor, syster Elin Alilström, skrifver nämligen till oss som följer: Athene åen 16 maj 1897. I största korthet vill jag endast, enligt löfte, underrätta Eder, det vi alla efter 8 dagars tröttande resa lyckligen framkommit och fått arbete vid. f. d. ministern Skouzés — eller kanske rättare sagdt madame Skouzés — nybildade ambulans i Ecole politec IDUN 1897 165 Damernas skald. nan gång. Naturligtvis i Horatios roll, och Lindberg spelade då Hamlet i Göteborg. Den eminente konstnären och sceninstruktören uppmanade mig att fortsätta: jag hade min framtid vid scenen gifven, sade han, i starka och känslan tilltalande roller. Men jag gaf alltsammans på båten, jag fann kulisslifvet tomt och flackt, och Sverige fick en medelmåttig skådespelare mindre, men i stället en medelmåttig skriftställare mer. I Ippmanad på det vänligaste af » Iduns » ^ red. att skrifva några rader till mitt porträtt, sänder jag härmed dessa: Mina damer! Hvad kvinnan vill — vill redaktionen. Och det är väl närmast Er, mina damer, jag har att tacka för den äran att nu få inleda det manliga porträttgalleriet i Er egen tidning. Själf kan jag inte finna det annat än som en blodig ironi — detta att sitta här vid mitt skrifbord och hålla tal öfver en mustascherad och oförbätterlig ungkarl som jag själf. Men talet skall också bli därefter —! Mitt lif har inte många data. Att jag föddes någon gång och någonstädes är ju solklart. Och inträffade denna oundvikliga händelse i Gefle den 26 oktober 1858.
Jet hörde, förklarade uti underdånigt utlåtande af den 3 November 1828, att de viii ansågo Committerade icke halva saknat anledning att åsätta utsockne f iilsuhemmanen extra rotering, men alt de dock ansågo sig böra hemställa, huruvida icke dessa hemman, äfvensom uppräknade lägenheter af utsockne frälse natur, borde ordinarie rotering påföras, på den grund, alt 14 §■ ' Riksdagsbeslutet den 3 Januari 1633 föreskrefve, att frälsehemman i Riket, utan undantag, voio rotering underkastade, och Kongl» Resolutionen den 27 Januari 1721 förklarade utsockne frälsehemmanen lili Halland skyldige alt draga rotering, ehuru uppskof dermed då lein imil es , samt slutligen 2 §. af Kongl. luslruclionen den 20 December i8a5 stadgade, att frälsehemman, hvilka, enligt Förfallningarne, äro underkastade ständig rotering, skulle från extra roteringen uteslutas och ordinarie rotering åläggas, deruti undantag för Halland icke skett. Genom Nådigt Bref den 2 November iS33, förklarade sedermera Kongl. Majit, att Committerade origtigt förfarit, bland annat, då de, emot nyssnämnde Instmelion, påfört hemman, lägenheter och qvarnverk af utsockne frälsenatur extra, i stället för ordinarie, rotering; hvarföre så val af denna, som andra orsaker Kongl.
%Et Dukltehjemx, hör till de talrika böcker, hvilkas boktitlar namnas i pastor Fcerdens afhandling, men dem han borde f5 i baklexa och stå examen i, tills man förvissat sig om hans narmare bekantskap med sjalfva arbetena. Så afven - Fru Inger til Ostråti, sKongsetnnerneq nHxrmamdenea aBrando och: .Peer G y n t ~, hvilka han slår i en bunke under benämningen sallegoriske Digtninge~, men som hafva helt annat an allegoriska ting att saga åt ho; zom, sison1 åt man ö k e r hufvud; enar de alla, den sista anda från början och till slutet, visa oss de stränga sanningarna vidkommande iiktenskapet. Han latsar icke nigoiisin hafva märkt, att det ar oss mait Ibsen vill åt, i den man han funnit oss etiskt-intellektuelt odugliga just till a k t m z ~ k @ ~ t, utan söker i stallet inbilla sig och andra, att denne förfärlige straffare har - lik dvergarne kring sig - blott hittat p5 nigra speglosor mot de yttre formerna för giftermål. För ordningei~s skull borde författaren tillika åläggas att uppmärksamt genoniläsa Stuart Mills sjalfbiografi, hvartill han ~ i k k e har havt Anledning~ och dock funnit lämpligt att - efter sebel! - anföra tendentiösa notiser om htills ssocialism~, liksom Darwins:: ateism;., m. m. d.! Någon bok i nationalekonomi kanske han ock borde hafva last, innan han vigat att utbreda sig on1 socialismen. Det ar icke nog att hafva tittat igenom de teologiska paragraferna i ämnet hos Martensen. Amnet ar ytterligt inveckladt och mångsidigt, ett bland de svåraste af alla som finnas '! ').
Sedan emellertid Storthinget den 14 September 1818 ånyo hos Kongl. Majit anhållit, att Kongl Majit, så snart de hinder, sorn dittills varit i vägen, tilläte det, måtte inleda underhandlingar med Barbaresk-Staterna om erkännande af en särskild handelsflagga för Norge, samt Kongl. Majit den 26 påföljande Oktober från den Norska Regeringen in. fordrat yttrande, huruvida den Norska Statskassan vore i stånd att bestrida de för underhandlingarne med Barbaresk-Staterne erforderliga utgifter, utlät sig Norska Regeringen, i betänkande den 4 December 1818, att den Norska Statskassan icke Bih. till R. St. Besvoch Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 37. kunde lemna några medel till de nödvändiga presenterne vid öppnande af underhandlingar med Barbaresk Staterna. förrän en fond för sådant ändamål af Storthinget anvisfes eller de dåvarande konjunkturerne förändrade sig, så att skatte-restantierne kunde indrif vas och de indirekta skatterna lemna öfverskott utöfver det belopp, hvartill de i staten vore beräknade; hvarföre regeringen hemställde, att. derest icke så gynnsamma konjunkturer inträffade innan nästa Slorthing sammanträdde. Kongl. Maj:t måtie meddela detsam ma att Norska Statskassan hade saknat tillgångar till bestridande af de med ifrågavarande underhandliugars öppnande förbundna utgifter. I enlighet härmed resolverade Kongl. Maj:t den 21 påföljande December, att dä sålunda medel saknades till den ifrågavarande utgiften, kunde för tillfället intet med ärendet åtgöras. I skrifvelse den 6 Januari 1821 underrättade Kongl. Maj:t härom Storthinget samt uttalade tillika sin fruktan, att Norge ännu saknade tillgångar till de utgifter, som erfordrades för den Norska handelsflaggans erkännande af Barbaresk-Staterna äfvensom meddelade, att Kongl. Maj:t, genom resolution den 26 Oktober 1818, tills vidare tillåtit de skeppare å Norska fartyg, som sådant önskade, att i alla farvatten bruka den för de förenade rikena bestämda unionsffagga, dock utan tunga och sijertar.
Bland de allmänna grundsatser det antager, men hvars tillämpning i detalj måste rättas efter hvarje lands och hvarje tids särskilda förhållanden, äro följande: att en hank bör i en, mot dess rörelse svarande, behållen förmögenhet äga elt tryggande stöd för dess credit, — i min motion, att förstärka vår hanks capitalbehållning till 10 millioner r:dr b:co och alt. dessutom lill reserv-säkerhet sätta hela Sveriges rikes credit, har jag sökt tillämpa denna grundsats: — att bankens styrelse, för att alltid underhålla cassan vid erforderlig styrka, bör med lugnt och sakkunnigt bedömmandc af varande förhållanden beräkna i hvad man den kan komma att tillitas: att i de goda liderne, då varuafsättning och penningerörelse äro lifliga, crediten lätt, och således samma rörelse behöfver mindre penningebelopp än under motsatta förhållanden, bör banken hålla sig tillbaka, göra indragningar i sin lånerörelse, och derigenom i sin mån förekomma den speculationens öfverdrift, som i de goda liderna så lätt uppkommer, och som förskaffat verldshandeln och verldsrörelsen sä många tryckande kriser; men att deremot när de svåra tiderna komma, då bör banken med dess hela förmåga, klokt ledd, komma den lidande rörelsen till biträde: att banken äfvenledes i de goda liderne bör i möjligaste måtto söka begagna befintliga vexelöfvcrskott till förstärkande af dess metalliska cassa, och derigenom på samma gång skaffa sig ökade krafter alt möta de svåra liderna, och förekomma dessa öfverskotta användande för en onyttig tillökning i landets consumtion af främmande varor. I enlighet med denna grundsats förskaffade sig Svenska banken under åren 1835—1841 från utrikes ort, utan all uppoffring och till och med en liten vinst, omkring 033,000 dukater och 1,078,000 r:dr silfver; och alt äfven utländska banker, med bättre tillfälle alt i ren vexlingsväg emottaga förstärkning i dess metalliska cassa, måste använda egen omtanka för dess bibehållande, visar Engelska bankens erfarenhet, hvarest från och med Mars 1819 t. o. m.
Grunden för bela vårt uppbördsverk ligger deruti, att uppbördsmannen ej må hafva uppbördsmedel] i sina händer mera än några dagar. Efter det lian fått uppbördsorder och efter uppbördsstänimans slut, då restlängden blifvit upprättad och till uppbörd beordrad, åligger det honom att inom de i5 återstående dagarna hafva indrifvit resterna, så framt det kan ske utan pantförsäljning. Det föijer ju af sig sjelft, att uppskjuter man den summariska redogörelsen till den 1 Juni, så måste i bredd dermed hela ordningen inom sjelfva debiteringen och uppbörden framflyttas; — så måste Taxeringscomite'en, Pröfnings-comite'en m. m. äfvensom slutligen tiden för räkenskapernes upprättande och afslutande, med ett ord, hela urverket framflyttas en månad. Detta kan väl vara indifferent, men det är icke indiffeien! örn uppburdsmannen blir berättigad att qvarhålla penningarna hos sig 6 veckor i stället för i4 dagar. Detta är icke detsamma, och derigenom skulle säkerligen balancer hos uppbördsman uppkomma, då de fingo hafva penningarna så länge bos sig. Jag tillstyrker således bifall till hvad Utsk. i första deleu af denna punkt yttrat. Jag kommer nu lill den andra frågan uti första delen af punkten, nemi. angrde Gottland. Här inträffar ett annat förhållande. Det är sanni, hvad Utsk. yttrat, att communicationen emellan Gottland och fasta landet är under vintern, då hafvet är belagdl med is, ofta längre tid hämmad, hvilket mäste äga ett menligt inflytande på rörelsen och äfven kan leda till svårighet alt under en sådan tid erhålla penningar. i5ö Den j November f. m. Svårigheten ökas ännu mera deraf, alt kronnulsky Idema från Gottland uppgå till nära 100,000 r:dr, hvilket utgör nästan liela rörelseeapitalet. idet hör således äga ett undantag rum för Gottland, och då Ulsk. begagnat följande ordalag och föreslagit, ’’det R.