Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj :ts nådiga disposition för enahanda ändamål anvisat en summa af 211,725 Ridr, att under nästa slatsreglerings-period med ^ årligen från Riksgäldskonloret utgå. Undervisningsanstalter för Jordbruk och Landtman nan är ing ar. 19:o. Med afseende å de lägre tandtbruksskolornas nyttiga inverkan på jordbruket och det ådagalagda behofvet af tillökning i dessa skolors antal, har E. K. Majit begärt, alt för inrättande af ytterligare tre sådana skolor i de orter, som E. K. Majit kunde finna vara deraf företrädesvis i behof och hvilka uppfyllde de för dylikt understöd stadgade vilkor, Rikets Ständer måtte bevilja ett ärligt anslag af 4,000 Ridr för hvarje skola eller tillhopa 12,000 Ridr, alt under ofvanstående rubrik i Riksstaten uppföras. Då erfarenheten visat alt nuvarande lägre landtbruksskolor väsendtligen bidragit till jordbrukets utveckling och förkofran samt hos allmänheten väckt en lifligare håg för förbättringar i landthushållningen, och det således är önskvärdt, att flera sådana bildningsanstalter måtte komma till stånd, hafva Rikets Ständer, i följd häraf, till E. K. Majlis disposition anvisat ett belopp af 12,000 Ridr årligen, att användas såsom understöd till inrättande af tre nya landtbruksskolor i de orter, der E. K. Majit finner 60 Expedilions-Utskotlels Förslag till underd. Skrifvelse N:n 161. deni vara mest behöfliga, samt att utgå med 4,000 R:dr årligen till hvarje skola, un der de för dylika understöds åtnjutande förut stadgade vilkor. 20:0. Uti det vid förra riksdagen till reseunderstöd åt personer, sorn egna sig ål landlbrukeis vetenskapliga eller praktiska studium beviljade anslag af 3,000 R:dr årligen, bar E. K.
På dessa skäl anser jag mig för min del böra fästa upmärksamheten på att icke dessa delar af Hr Åkermans motion, som afser privata personers deltagande i Banken, bör understödjas. Och innan jag slutar, vill jag, på grund af den erfarenhet jag vunnit af mitt arbete i revisionen, lägga så väl på Bankens som representationens hjerta nödvändigheten att så lagstifta för Banken, att realisationen framför allt annat uprätthålles; ty på detta uprätthållande beror stabiliteten af den värdemätare, som ligger till grund för allt hvad vi ega och som, på sätt motionären yttrar, utgör grundvalen för ett folks förtroende i ekonomiskt och industrielt hänseende. Hr Cederschiöld, Gustaf: Det är icke utan tvekan jag nu första gången offentligen yttrar mig i en finans-fråga; men det lifliga intresse, som Hr Åkermans väl motiverade och sakrika motion hos mig väckt, har föranledt mig att upträda, helst det ligger en princip i denna motion, som jag icke klart kunnat fatta. På samma gång likväl, som jag betygar, så väl Hr Åkerman, som några föregående motionärer min tacksamhet för hvad de sökt verka för ett bättre ordnande af vårt finans-väsende, kan jag icke undertrycka en viss känsla af missmod deröfver, att desse Hrr icke vågat gå till roten af det onda och skåda frågan in i sjelfva hvitögat. Jag är väl i allmänhet icke fallen för radikala åtgärder; men jag tror dock att, serdeles i finansfrågor, äfven om man icke vågar på en gång vidtaga radikala reformer, måste man dock hafva det radikala för ögonen, eljest händer det lätt, såsom med alla halfmesyrer, att resultatet blir motsatt det man åsyftade. Man frågar då, hvarifrån dessa olyckliga följder upkommit, och mången förledes söka orsaken uti den principen, hvarpå reformen var bygd, hvilken således förklaras falsk. Då upstår hvad man kallar reaktion; — en verkan, som nästan alltid upkommer efter halfmesyrer, synnerligen i finansfrågor. Penningen, Mine H:rr, är en besynnerlig sak. Alla sträfva derefter, men högst få veta hvad den är. Vill man stifta lag i finanser, måste man dock framför allt hafva klart och tydligt för sig hvad penningen är.
N:o i85j i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o 722; N:o i8y, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o is>5; N:o iS8j i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o i3i\ samt N:o ig3, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o 1,42; S. D. Vid förnyad föredragning af Sfats-Utskottets den 19 dennes på bordet lagda utlåtande, N:o 186, i anledning af erhållen återremiss ä betänkandet, N:o 128, blef detta utlåtande lagdt till handlingarnes med fork la rande, att Ridderskapet och Adeln vidblef sitt förut i ämnet fattade beslut. S, D. Återremitterades, till följd af gjorda anmärkningar, Slats-Utsket tets den 19 dennes på bordet lagda utlåtande, N:o 197, i anledning af väckt motion om förräntande af ekplanterings-cassans medel. S. D. Föredrogs ånyo och bijöils Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottels den 15 och 19 dennes på bordet lagda utlåtande, N:o 129, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet, N:o 89, angående Ränteförsäkrings-, Lif-ränteoch Lif-försäkrings-anstalters inrättande i Sverige. Från Högv. Preste-Staxdet. S. D. Af inkommet protocoll, denna dag hållet hos Högv. Ståndets Electorer, inhemtades, att till Suppleant i Bevillnings-Utskottet i stället för Prosten Berg, som erhållit 3 veckors permission, räknade från den 12 dennes, blifvit utsedd Comminister Delin; hvarom prolocolls-utdrag i vanlig ordning expedieras skulle. S. I).
Hvad beträffar kostnads-summorna för de till jemförelse upptagna B banorna, har jag, så vidt jag kan finna, räknat i proportion högt, till nackdel för de mindre, hvilket bäst bevisas deraf att banan JVI 4 å lätt terräng upptagits att kosta 498,000 R:dr pr mil, då Borås jernväg, som är nära färdig, med samma konstruktion och allt tillbehör, å ganska kuperad mark med betydliga sprängningsoch jordarbeten, i verkligheten kommer att kosta cirka 800,000 R:dr pr mil, samt alt banan M 7, lika Hammar—Elverum-jernvägen, hvarå äfven ansenliga arbeten förekomma, upptagits lill 433,000 R:dr, då nämnde jernväg, enligt benäget erhållen uppgift, ej lärer kosta mera än 400,000 R:dr pr mil *). Huruvida åter en jernväg af samma solida konstruktion, sorn Svenska statens och samma utsökta materiel, med en mellanstation, ett lokomotiv, 2 passagerare vagnar och 20 lastvagnar samt en bro med 50 fots spann, allt pr mil, kan å ordinär terräng i medeltal utföras under 600,000 R;dr pr mil, vågar jag i det längsta betvifla, helst om man, såsom uti mitt kostnads-förslag, intager reservdelar till rörliga materielen, lokomotiv-stallar, reparationsverkstäder och allmänt förråd, fördeladt pr mil **). *) Jag tillåter mig med, som jag hoppas, förf. benägna öfverseende, i sammanhang härmed, införa elt utdrag ur ett bref från förutnämnde Ingeniör Pihl af den 1 Maj 1862, rörande Norska järnvägsbyggnaderna. Det heter deruti: »daa vi nu har den ene af vore 3 fot 6” sporige Jernbaner, Hammar—Elverum Linien ferdig og drevet fra Nov. f. a. behöver jeg for min Deci intet yderligere Bcviis for Rigtigheden og Hensigtsmessigheden, under vore Forholde, ved anvendelsen af en saadau Sporvidde hvor Anlegsomkostningerne ej moget överstiger det ttalve af hvad de bredsporige bygges for.
Detta är så mycket nödvändigare, som vi här emottagit ett besynnerligt förslag, hvilket går ut på hvarken mer eller mindre än att förändra denna anda i den måhända vigtigaste af våra Grundlagar. Det må förlåtas mig, om jag med en viss helgd betraktar hvad de Ständer och den Konung, som gemensamt befästade vår constitulionella frihet, genom de år 1809 tillkomne Grundlagar, vidgjorde till försäkrande af yttrande rätten för 58 H. 22* 3fo Den 25 Ja tinar ii e. m. Svenska folket. Den, som kan liisa 85 och 86 §§. af vår Regerings-Form, kan ej missförstå de grundsatser, hvarifrån de begge lagstiftande makterne då utgingo; grundsatser, hvilka hafva en ännu större rätt till vår trogna efterföljd, om man erinrar sig den belägenhet, hvari nationen då befann sig; det inbördes behof af enighet, och ömsesidiga uppoffringar, som alla folkklasser då kände, och de Svenska tänkesätt, som lifvade den Furste, hvilken antog och besvor denna Grundlag. Det är under ,sådane förhållanden man ser de Svenska lagstiftarne, till vårdande af den enskildes frihet och säkerhet, då införa i den Akt, sorn skulle blifva grundvalen för Konungs och folks ömsesidiga rättigheter, den vigtiga bestämmelse: att en Tryck frihets-förordning, med Grundlags kraft, skall vid samma Riksdag utfärdas. Det är då man ser dem skynda, att i 86 §. uppgifva de grundsnttser, hvarpå skall byggas det fasta värn för nationella rättigheter, hvars behof tillfälliga olyckor och Regentens godtycke ådagalagt. Då jag läser dessa ord: ”Med ”tryckfrihet förstås hvarje Svensk mans rättighet, att, utan några af den offentliga ”magten i förväg lagda hinder, utgifva skrif”ter; att sedermera endast inför laglig
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, det Hans Excel - 3a Den 19 October f. m. lence i anledning af livad som blifvit anmärkt, trodde sig böra gifva Ridderskapet och Adeln sin öfvertygelse tillkänna, huruvida förevarande öfverläggning kunde anses leda lill upprifvande af Ridderskapets och Adelns vid irsta punkten redan fattade beslut ;och som Ridderskapet och Adelil vid beslutet rörande irsta punkten fästat det förbehåll, att frågan om hvad med 1664 års myntfot borde förstås, skulle uppskjutas, intilldess i2.'te punkten blef inför Ridderskapet och Adeln föredragen; och detta förbehåll , enligt Hans Excellences öfvertygelse, icke kunde anses innefatta något annat beslut, rörande denna fråga,- än att öfverläggningen om densamma borde intill för banden varande ögonblick uppskjutas; alltså fann Hans Excellence för dess del Ridderskapet och Adeln äga full rätt, att frågan nu pröfva och afgöra. Friherre Cederström: Det förbehåll Ridderskapet och Adeln, på begäran af Herr Rosenblad, vid början af detta Utlåtande gjorde, nemligen att vid ia:te punkten öfverlägga om 1664 års myntfot, kan jag ingalunda tillstyrka må så uttydas, att man derigenom skulle bereda sig tillfälle att upphäfva det beslut Ståndet redan en gång förut fattat, angående Statsoch Banco-Utskotlens Betänkande N:o 1. Detta besluts innehåll har ock af Utskotten i deras sedna - re Den 19 October f. ra. re nu förevarande Utlåtande blifvit iakttagit; men enskilde Ledamöter hafva sökt att genom en förklaring om rätta förståndet göra ändring deruti. Jag kan omöjligen föreställa mig, att Ridderskapet och Adeln genom ett beslut skulle förklara 1664 års myntfot vara något annat än hvad den verkligen är. Väl äger Ridderskapet och Adeln, i kraft af det gjorda förbehållet, rättighet att öfverlägga 0111 saken; men just i anledning af denna öfverläggning bestrider jag, att något beslut må kunna fattas, som upprifver verkan af beslutet angående Utskottens Betänkande N:o 1. Herr Hegardt:
Enligt motionen bifogadt förslag, skulle kostnaderne för ifrågasatte företag komma att uppgå till 11,862 r:dr 32 sk.; c) af Sven Jonsson från Jemtlands län, som, jemte anförande, att hela Ljusne eif nu vore, med undantag af den så kallade Laforssen, farbar, föreslagit, att, som nämnde forss stängde all kommunikation emellan hafvet och de rika skogstrakter, elfven genomlöper, Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta anställa undersökning och upprätta kostnadsförslag öfver rensningen af nämnde forss, samt, i händelse den derigenom för det allmänna åsyftade fördel funnes kunna ernås, derom till Rikets Ständer vid nästa riksdag aflåta nådig proposition; d) af Jonas Petter Danielsson från Calmar län, som anfört, hurusom, sedan Rikets Ständer vid 1840 — 1841 årens riksdag beviljat ett anslag af 45,000 r.dr, hvaraf 10,000 r:dr utan återbetalningsskyIdighet och öfriga 35,000 r:dr såsom lån, i ändamål att genom sänkning och upprensning af Emmån för öfversvämning freda egorna till åtskilliga hemman inom Handbörds och Aspelands härader i Calmar län; men, genom det öfver detta arbete uppgjorda kostnadsförslag samt markens taxering, fördelen af medlens användande och ansvarsskyldigheten för deras återbetalande blifvit så ojemnt afvägde, att endast omkring en tredjedel skulle komma att användas inom Aspelands härad, men de der inom belägna hemman likvä Slats-Ulskotlels Utlåtande, N:o 194. 19 komma alt ansvara för nära %:delar af det beviljade lånet, hemmansegarne inom sistnämnde härad icke vågat att, på sådane grunder, inlåta sig i företaget och ikläda sig ansvaret för medlens återbetalning.
Är ett kyrkomöte nyttigt eller icke? Denna fråga lärer icke kunna besvaras med annat än — Ja. Kyrkomöten kunna blifva en stödjepunkt för hierarchien, om de återkomma på bestämda tider, om de sålunda bilda en stat i Staten samt hufvudsakligen om de uteslutande utgöras af prester. Om allt detta är ju här ej fråga. Här föreslås endast att Konungen skall kunna sammankalla dessa möten, när han önskar höra församlingens tanke i någon vigtig kyrklig fråga. Huru tillgår saken nu, jo Konungen öfversänder den till Konsistorium. Endast dessa få yttra sig; således inga andra än prester. Är det då ej ett steg framåt? om dylika frågor underställas möten, der presterna utgöra minoriteten och de af församlingarne valde flertalet. Bör man afslå saken derför att man ej på en gång kan upnå allt; eller vill man verkligen utestänga prerterna från dessa möten blott derföre att de äro prester. De hvilka egna sig åt ett visst ämne, måste väl vara mer än andra berättigade, ja passande att deri yttra sig. Motsatsen förefaller aldeles som om man ville utarbeta ett tjenstgörings-reglemente för arméen, men förbjöd att dervid använda någon militär. I korthet jag anser saken nyttig, önskar den all framgång och anhåller om bifall till förslaget. Gr, Sparre: Till en början får jag förklara Frih. Creutz, att jag aldrig sagt mig hafva ledsnat vid denna fråga, hvilken det dessutom är min pligt att handlägga. Men jag sade att jag tröttnat vid den hätskhet och den bitterhet hvarmed Utsk. blifvit anfallet i och för denna fråga, ehuru Utsk., så vidt jag kan förstå handlat efter bästa öfvertygelse. Gr. Liljencrantz åter får jag förklara, att om jag svarat för mig, så är det derföre att jag icke anser mig berättigad att svara för någon annan. Jag har intet updrag af LagUtsk:s ledamöter att försvara dem, och jag kan så jnycket mindre göra det som nära hälften af Utsk:s ledamöter äro reservanter. Jag har således endast haft att försvara min åsigt, såsom medlem af pluraliteten, och om jag dervid sagt »Jag», så är det derföre att språket icke erbjuder något annat ord att begagna. Jag inser således icke, huru Gr.
Coyets anhållan att, i mon af värdet på det sål-läder han, efter Engelska sättet, styrker sig hafva vid Wollsjö Säteri i Malmöhus Län det föregående året åstadkommit, fa, i vanlig Di* scontväg, uppbära Lån af ManufaCturDiscontFonden; af den 5 April samma år, hvarigenom Kongl. Maj:t , uppå Majoren C. G Stjern* svärds ansökning om Lån af ManufaclurDiscontFonden , funnit i afseende pä den nytta hans vid Engeltofta i Skåne inrättade Fabrik för tillverkning af alla slags åkerbruks och andre redskap, för Svenska'Jordbruket medförde, ett undantag från DiscontReglementets allmänna föreskrifter, böra till Majorens fördel äga rum, samt sålunda bifallit det Majoren Stjernsvärd finge, emot vanlig förbindelse, säkerhet och ränta i mon af värdet på de åkerbruksredskap af Engelsk uppfinning, som han styrkte sig hafva vid Engeltof a det föregående året åstadkommit, upp aga Lån i ManufacturDisconten, dock icke till ett belopp utöfver 10,000 R:dr Banko; af den 6 December 18X5, i grund hvaraf Kainereraren C. F. Kemner blifvit berättigad, att, i mon af Värdet utaf det sallader han styrkte sig hafva det föregående året på Engelskt sätt vid garfveriet Klippan åstadkommit, i Vanlig Di scontväg uppbära lån af ManufacturDiscontEonden; af den 19 Julii I815, som tillåter att ifrån och med år I8l6, 40,000 R:dr få vid den årliga repartitionen äf Lån i ManufacturDiscontFonden för Pappersbrukens räkning af - 14» Riks. St. Revisorers Berättelser. sättas, dock med villkor, att Discont-rättiglieten för Pappersbruksägare ej bör öfverstiga den pro* cent , som andre till Lån berättigade Fabriksidkare tillkommer; af den 10 Januarii 1SI6, hvarigenom KlädesFabriksIdkaren J. Z.
Utom det att man då utsträckt åtgärden äfven till det möjliga fallet af samma art, då lös egendom blifvit i taka händer deponerad , och emottagaren förbundit sig tillhandahålla dess saluvärde för utsatta fall i första rummet åt en person, och öfverskottet sedermera åt någon annan, har man äfven då den lördelen, att intet serskilt frö till misstroende, på grund af någre få möjligheter, fäster sig vid den för rikets penniogerörelse vigtiga classen af offentliga papper, som inteckningar innefatta. Jag säger ännu en gång att de fall, der den här befsrade vådan skulle kunna uppstå , äro få, emedan , så snart en intecknad egendom vid skeende utmätning , icke uppgår till alla fordringarnes belopp, uppstår merendels concurs, och den påskrift å hufvudskriften, som inne - Den 11 Juniif. m. 117 fattar den egenteligen verksamma åtvarningen lör allmänheten, är då ofelbar. Ändteligen förekommer ock i Utskottets redactions förslag ordet dödande af inteckningar, utan det till undvikande sf all misstydning nödiga tillägget, att endast deras gällande kraft, såsom pantbref i egendomen, men icke deras inbördes förhållande vid köpeskillingens fördelning har upphört. Herr Ribbing har ganska rigtigt S3gt, att alla inteckningar i lagligen försålld egendom, endast åro i köpeskillingen, m.n just detta hade kanhända i Författningen bordt vara utsatt, med afseende på möjligen återstående oafgjorde tvister, och emedan alla annorlunda dödade inteckningar, hvarom just samma 24 §. handlar, äro upphäfna till all kraft och verkan. I sammanhang med denna §., och vid omarbetningen deraf, synes mig en annan icke obetydlig omständighet, som förekommer vid salu af intecknade egendomar, böra ihogkommas. Den af Lagutskottet föreslagne redactionen skulle, om der. klefve antagen, tvinga hvarje köpare, om också de fläste äldre inteckningshafvare ville låta sina fordringar qvarstå, att underkasta sig ny inteckningskostnad.
Ännu känner hvarje Svensk rysning vid tanken på de scener medborgare emellan, hvarlilf Stockholm varit ett blodigt vittne; uppträden, hvilka icke ägt ruin sedan den utländske Kung Fredriks tid; tilldragelser, hvilka hvarje Svensk skulle rysa vid att se förnyade; en polisförordning utfärdad vid samma tid, mera lik den s. k. couvrefeu, som Nordmannen Wilhelm utfärdade för de kufvade Anglosaxerna, än en sådan man skulle vänta att se föreskrifven ett fritt folk, som ännu ej känt någon besegrare. — Sist måste uppstå den fråga, om folket missförstått sin Regering, eller denna folket, då den låtit fortfara en förordning uti den ekonomiska lagstiftningen, hvilken, huru den öfverensstämmer med folkets lynne och tänkesätt, uppträdena i Rikets städer kunna bevisa, eller dessa ej kunna vara nog för alt komma en Regering att förstå, att Svenska folket älskar att se hållet 16 §:n grundlagens hud: ”Konungen skall svärja folket en ed, att ingens frid uti hans hus störa eller störa låta.” Historien vittnar lill hvad nytta för sig Regeringarne följt det okloka råd, att ej lyssna till folkets röst; jag önskade man droge nytta af deras exempel! Sist måhända mången skulle lägga detta styrelse-systeme, denna Styrelse till Jast, att den genom att uppsöka, använda, framdraga och gifva företräde åt de s. k. brukbarheterna, nationens moraliska ogräs, förderfvet nationens moralitet; jag vill det icke. Minst vill jag fästa mig vid huru nationen ser sina utmärkelsetecken använda, ty derför innebära de uti sig sjelfva ett correctiv, då deras värde nedsjunkit till den metalliska valuta de innehålla. Att det, hvad befordringar vidkommer under denna Styrelse, var grefvens tid — eller rättare grefvars och friherrars, — torde ej här vara stället att omtala; om 28 §:n Reg.Frn i tillämpningen blifvit motsatsen af dess bokstaf, står till folket att bedömma.
Ständer att nu endast bekräf. ta, hwad som dä reglerades och widtogs. Men Den 29 September. igz Men fom Riksens Högloft. Ständer, wid iinderdäntg anmälan härom hos Kongl. Majit, ära, i sammanhang härmed, komma att sig Ura om det som wid Stats.-regleringen bör i. ^gttagas i afseende pä de utaf Stats-Utskottet i särsk-llte Memorial tillstyrkte nya tillkomne Statsckltgister, nemligen: Hans Kongl. Höghet Krom Prinsens HofStats Summa, ärligen Ridr 66,666:32. Löne tillökningen till penninge löntagagde Embetsoch TjenFemän pä wisia Stater ochCorp. ser, beräknad lill ärligen . 61,563: 39, 4. Taffel-penningar till Presidenten i Swea HosRätt, ärligen . 1,000. Lag - Comitteens anslags summa, ärligen till nästa Riksdag . 5,000 Lands. Statens i Jemtlands och Herjeädalens Län, ärligen . 3,355 Lands. Staten i Norrbottens Län, ärligen pä Förslag, till desi Stat blifwer af Kongl. Majit i Räder fastställd 3,55§. Högsalig Hans Kongl. Högbets Prints Carl Augusts Pen. fionairer 2,483: 16. Pensioner till blesierade Officerare och Under-Officerare 5,5OO. Ränta pä Hamburgska Baqwiererne Awer hoffs Sterbhus, E. W. A. von Halle L Son och Luis §e Jencquels Ca pita! - 144 Den 29 September. pital fordran af Pomerffa Kammaren, hwilken Ränta Stats. Utskottet ansett böra frän Stats. Werket utgä till Riksgällds Contoiret och hwartill pä Försina utföres 20,000. Sä har StatS-Utffottet trott rätta stället wara att här sia utläta om anskaffandet af de till defte Stats-Werkets utgifter nödige medel. De förut pä
I följd häraf och då om äfven sökanderne icke kunde sägas hafva uppsåtligen föranledt de tillgrepp, som af Finér föröfvats, likväl uppenbart vore, att en vida högre grad af efterlåtenhet uti tjenstepligternes uppfyllande läge sökanderne till last, än att med Statens säkerhet kunde förenas, att sökanderne blefve från allt ansvar befriade, funné Advocat-Fiscals-Embetet sig böra afstyrka nådigt bifall ej mindre till den sökte eftergiften från ersättnings-skyldighet för balancen, än ock till den ifrågaställde inhibitionen i fullgörandet af Högste Domstolens Utslag. För den händelse emedlertid en dylik eftergift af hvad ådömdt blifvit skulle sökanderne i Nåder förunnas, ansåg Ari v<)ca'-Fisca!s Embetet densamma åtminstone icke böra sträckas till så stor del af balancen, för hvars ersättande säkerhet dels genom qvarstad å Middendorffs och Winroths lösegendom samt innehållande af hälften utaf deras' loner från och med 2:dra qvartalet 1837, och dels genom ställd borgen af Presidenten af Billbergh ej mindre för hälften af dess å Kammar-Rättens Stal innehafde Presidentslon från och med 2:dra qvartalet 1838, än ock emot förskingring af Pre - 6 Sats-TJlskoUels Utlåtande, ff.o 88. sidenlens fasta och lösa egendom blifvit beredd, och hvilka tillgångar, oberäknadl Presidenten af Billberghs fastighet, uppginge till ett sammanräknadt värde af 17,984 R:dr 7 sk. 6 rst.; genom indrifvande af hvilka tillgångar icke allenast Kronan undfinge någon godtgorelse för sin förlust, utan äfven Advocat-Fiscals-Embetet bibehölles vid den detsamma tillförsäkrade rätt att åtnjuta 12 procents actorats-arfvode å hvad efter dess ålgärd i balance-mål till Kronans cassa blefve levereradt.
Från årets början till den 9 Maj, ä 125 sk. pr. st. den 9 Maj, ä 126 sk. „ „ den 4 September, h 127 sk. pr. st 1844. Från årets början till den 12 Juni, å 127 sk. pr. st. den 12 Juni till samma månads slut, å 128 sk. st. Bankens förråd uti Spanska Piastrar, som vid 1842 års början uppgick den 30 nästlidne Juni till endast .. i följd hvaraf en minskning uppkommit af . Skillnaden emellan detta belopp och det härofvan upptagna Bokförings - Berättelse af Banko-Fullmäktige. 17 Antal Påsar Piastrar om 1154i i hvarje.; Antal Piastrar. Försäljningssumma i R:dr Banko. Bokföring i R:dr Silfver. svärdet i R:dr Banko. >t af försålde Piastrar . 1,159.840: 16. 9. \ utgörande Silfver R:dr 1,029:34. 4. Tillhör Banko-Utskottets Men. 1844, N:o 2. 3 18 Berättelse af Banko Fullmäktige, motsvarar Bokföringsvärdet af de 1,100 st. Spanska Piastrar, hvilka, enligt Fullmäktiges beslut af den 24 Februari samt 14 och 21 April 1842, blifvit utlemnade till nedsmältning i och för försöks anställande. Ofvanberörde sätt att genom försäljning tillgodogöra Bankens förråd af Spanska Piastrar har af sednast församlade Herrar Revisorer (se tryckta Revisions-Berättelsen sid. 13) blifvit till alla delar gilladt, i följd hvaraf Fullmäktige för deras åtgärd i förevarande fall allenast åberopa Fullmäktiges derom hällne Protokoll.