Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit kan i Nåder finna medföra den allmänna nytta och gagn, att de deraf förtjena delaktighet. Sluteligen håfve Vi förordnat, att, i händelse Vare Revisorer vid granskning af Manufaktur-Diskont-Fondens Förvaltning finna större eller mindre del af Fondens hela belopp vara disponerad och förvaltad i annan väg eller efter andra grunder, än Vi såsom vilkor för ytterligare fcidrags meddelande nu bestämt och! Reglementet för Manufaktur-Diskonten af den 12 Februari 1817 i allt öfrigt innehåller, ega Revisorerne , så vida Två tredjedelar af dem uti Beslutet instämma, att genom Vare Fullmäktige i Bankers genast låta indraga det ytterligare tillskott för Fabrikernes understöd, som Vi nu beviljat. X allt öfrigt, och angående så väl grunderne för Lånens meddelande som tillsynen öfver tillverkningarnes belopp och hvad mera , Vi i sammanhang härmed till Kongl. Majit hemställt, åberopa Vi den underdåniga Skrifvelse, som här ofvmföre omförmäles. RiksdagsBeslutet Som Vi, lika med förra Sfanderj ansett en hufvudsaklig oinskapning af Tull-Verket med fullkomlig ändring och förbättring i detta Verks Styrelse och Förvaltning vara af största angela* genhet , såsom äfven af allmänna rösten länge påkallad, inea dertill fordras vidsträckle undersökningar och upplysningar , hvilka Vi ej kunnat medhinna, håfve Vi genom underdånig Skrifvelse den 2 2:dra sistlidne Juni, under förnyad anhållan att Tull-Verkets alla Embetsoch Tjenst-, män måtte flyttas på Rikets Stat, öfverlemna! till Kongl. Maj:t att vidtaga de för nämnda ändamål nödige reglementarisk© åtgärder.
Enär man allt mer och mer inser nödvändigheten att, genom betydligt hög accisafgift för brännvinsförsäljning, dels försvåra missbruken af denna vara, dels inskränka antalet af förderfliga utminuteringsställen, anser jag, att gästgifvare, för den rättighet till brännvinsminutering, som de måste bibehålla, kunna åläggas större skyldigheter än hittills, såväl i afseende på iakttagande af ordning och tillsyn inom de s. k. hållstugorna, der en större personal samlas, som ock i afseende på gäslgifvarnes skjutsskyldighet, isynnerhet örn dem tillätes att åtaga sig skjutsbesväret för andra såväl inom hållsom reservlagen, sedan skyldigheterna först blifvit för olla bestämda, så att ej någons rätt deraf förnärmas. Då synes det mig att gästgifvaren skulle kunna åläggas, sedan det för dagen af districtet underhållna hästantal till skjuts utgått, att inom viss ej för kort tilltagen tid fortskaffa resande, hvartill gästgifvarne måste, utom egna hästar, arrangera biträde åt sig af deni, hvilka gerna frivilligt skjutsa. Den i September. Jag instämmer gerna uti rlen af en motionär begärda och af Utsk. tillstyrkta framställning, rörtde en und. anhållan örn en ny gustgifveri-ordning, deruti reglementariska föreskrifter för skjutsande, äfvensom för resande och gästgifvare, må med största noggrannhet bestämmas, och hvilken ovilbörligen bör linnas anslagen å alla gästgifvaregårdar samt af vederbörande med stränghet handhafvas, emedan det är angeläget, att livar och en känner sina ömsesidiga skyldigheter och rättigheter, hvarförutan de ej kunna iakttagas och efterlefvas, ej heller ordentligt handhafvas. Men vid itsta punkten af Utsk:s förslag till nämnde stadganden får jag anmärka, att det ej bör få bero af den resandes begifvande, utan ovilkorligen bestämmas, att ingen qvinsperson får såsom skjutsande begagnas.
Utskottet anser deremot, efter hvad ofvan äfven finnes anfördt, Creditiv-Fonden böra ensamt för sig afslutas, på det verkliga resultatet af undsättniiigsanstalteu efter 1826 års missväxt må komma att synas. 356 Stats-U tsLottets 7:0 Att Vårsäd från Kronans Magasiner skall för låga priser år 1826 förvttrats, äfven då missväxten redan var fullkomligt befarad; Enligt hvad Utskottet ofvan härom anfört, kan, i Utskottets tanka, något i detta hänseende ej läggas Magazins-UtredningsStyre.lsen till last. — 8:0 att Magazins-Inrättningens tillgångar må användas till betäckande af Bankens fordringar och icke annorlunda kunna disponeras. Denna åsigt öfverensstämmer med hvad Utskottet här ofvan tillstyrkt i i:a punkten, angrde grunderne för MagazinsFondens skyndsamma utredning. 9:0 Att f. d. MagasinsDirectionens tjenstemän böra till andra Verk öfverflyttas och ej, genom uppiörande å IndragningsStat, belasta StatsVerket såsom Pensionärer ; Utskottet har i detta hänseende tillstyrkt enahanda behandlingssätt, som i dylika fall hittils varit vanligt och med billighet synes öfverensstämmande; kunnande Expectanters användande inom andre Embetsverk , endast i mån af yppade lampliga vacancer, för sig gå. — 10:0 att inga afskrifningar må beviljas utan R. St:rs samtycke; Utskottet har i anledning af K. Mits Nåd. Proposition af den i3 Febr. detta år, angrde afskrifningen i vissa fall af Magazins-Inrättningens fordringar, trott sig böra tillstyrka några undantag från den af Frih. uppställdaJprincip. (Se Betänkandet Nro 209.)
Af rodnaden på dina kinder, lilla Celia, finner jag, att du ganska väl anar, hvartåt jag syftar. Din discipel håller mycket för mycket af sin guvernant Nå nå, det der är allt saker, för hvilka Celia icke rår det ringaste, ty hvad kan man rå för, att man är älskvärd och gör intryck Emedlertid måste denna hans känsla för dig på något sätt afkylas. Huru skall sådant tillgå? Huru tycker Celia? Jag framstammade någonting om frånvaro och tid. Du har rätt, mitt barn. Ditt guvernantskap med Axel bör nu ta slut. Jag ärnar på ett par månader skicka honom till min svåger, majoren. Der har han sina kusiner att jollra med. Ett barns känslor lära väl icke vara så djupa, att de ju icke på en så pass lång tid mattas af. Axel skall få lära sig att glömma sin guvernant. Jag hviskade, att jag var tacksam för en sådan anordning. Men värre, berättade hofrättsrådinnan dagen derpå, hade det sedan blifvit med Axel. Han hade först bestämdt förklarat, att han allsicke ville fara, att man, för att få honom dertill, måste binda honom med rep i släden. Sådan hade han varit i går. Men i dag kom han raskt in i min kammare och sade: Mamma vill att jag skall resa bort och att jag flera veckor skall vara hos morbrors. Vill Celia så med? Ja, jag tror att det är för Axel ganska nyttigt. Tror Celia jag icke förstår, hvad mamma menade, när hon sade, att jag här hemma blir alldeles olycklig. Derföre, menade mamma, att jag håller så mycket af Celia. Men skall jag bli mindre olycklig, när jag icke får vara nära Celia? Axel kommer att glömma Celia och det är bäst. Bäst ja, derföre att jag aldrig kan få Celia, som är förlofvad med den elaka karlen, som jag icke kan tåla. Då jag åter icke kunde tåla sådana ord, och troligen uttryckte det i minen, sade Axel: Förlåt, söta, älskade Celia. Jag skall försöka börja hålla af honom, efter Celia gör det. Men glömma Celia, det tror jag jag visst icke kan. Just när jag dör, skall jag ännu minnas Celia. Härvid började han snyfta öfverljudt. Jag smittades af exemplet.
Uti den inkomst, för hvilken bevillning skall utgöras af löntagare samt dem, som åtnjuta arfvoden eller traktamenten m. m., inberäknas icke löntagares inkomst af boställe, hvarför fastighetsbevillning redan blifvit innehafvaren påförd; icke heller den del af indelta arméens löner, som utgör afkomsten från de genom vederbörande boställsdirektioner utarrenderade boställen, för hvilka fastighetsbevillning erlägges; icke heller hvad som anvisats för bestridande af de med erhållna tjenster eller uppdrag förenade särskilda kostnader, såsom: resekostnadsersättning, å stat uppförd hästoch båtlega, officerares hästoch fouragemedel, anslag till skrifmaterialier och andra expenser, traktamente för förrättning å annat ställe, än tjenstemans eller i förrättningen deltagande persons vanliga boningsort, arfvode eller traktamente för kommendering utom station, fält-aflöning under krigstid, arfvode eller traktamente för riksdag eller revision å annan ort, än der arfvodeseller traktamentstagaren är bosatt, presterskapets prostetunnor samt den ersättning, som under namn af inqvarteringspenningar utgår till indelta arméens officerare för bristande karaktershus å deras boställen. BevillnibgsUtskottets Betänkande N:o 3. 21 Likaledes må afdrag ske för följande utgifter, nemligen: den afgift, tjensteman, såsom sådan, åligger utgöra till pensions-, enkeoch pupilleller annan unclerstödskassa, aflöning eller annan ersättning till vikarie eller tjenstebiträde, presterskapets s. k.
Den mångsidiga och hastiga utveckling, som, på sätt genom det ofvan anförda är skildradt, den industriela verksamheten i Göteborg under senare tid vunnit, har icke allenast befrämjat stadens eget välstånd utan äfven på kringliggande landsorters näringar och konstflit haft och måst hafva ett fördelaktigt inflytande. Den lifliga afsättning, som landtmannens produkter och slöjdarbeten här funnit, vittnar derom uppenbart. Den försäkringsanstalt, som, under namn af Göteborgs Sjö assur ans-förening, den 15 Mars 1840 med oktroj till den 1 April 1843 härstädes bildats för försäkring af fartyg, hvilkas redare är o här i staden, eller i dess förstäder boende, eller härstädes hafva burskap, äger, efter förnyade oktrojer, fortfarande bestånd. Dess verksamhet under ifrågavarande tiderymd inhemtas af tabellen Litt. T. å följande sida. Tab. Litt. T. Den i nästföregående femårsberättelse omförmälda »Göteborgs nya brandstodsförening», har år 1856 blifvit upplöst. Sedan oktrojen för den i sista femårsberättelsen omförmälda, här inrättade, privatbank under ifrå- Tab. Litt. u. gavarande tidskifte tilländagått, har ny oktroj år 1858 blifvit meddelad för dylik inrättning under benämning af »Göteborgs enskilda Bank», med ett tecknadt kapital af 5,000,000 R:dr. Denna inrättning har visat sig 36 Göteborgs och Bohus län. Göteborgs stad. Enskilda banken. Sparbank. Ränteförsäkringsanstalt. utöfva ett gagneligt inflytande på ortens handelsoch fabriksrörelse, hvaråt de genom banken ökade penningetillgångar och hittade liqvidationssätt bidragit att gifva en större omfattning. Tab. Litt. U. åskådliggör dess verksamhet. Denna öfversigt ådagalägger, att Göteborgs enskilda bank drifver verklig bankrörelse och icke inskränker sig till endast en låneinrättnings verksamhet.
Förhållandet har emedlertid ända hitintills förblifvit oförändradt; och ehuru Revisorerne nogsamt finna att fonden sålunda blifvit redovisad och att vid dess förvaltning rätteligen tillgått efter ännu gällande method, är det likväl ostridigt att förenämnde årliga utgift 8,000 R:dr sålunda undandragits den allmänna granskningsskyldighet sorn åligger Revisorerne i följd af gällande Instruction, hvilken åter hemtar sin grund från 64 §. i Regerings-Formen samt 68 §. i Riksdags-Ordningen. Det vill äfven synas af nyss åberopade Contract och Kongl. Bref, att i alla läll blott 6,000 R:dr rätteligen få hänföras under benämningen af hemliga utgifter, ty bestämmelsen för de öfrige 2,000 R:dr är tydligen utmärkt, och något undantags vilkor i afseende å redovisning kan ej slutas från ordalydelsen i nämnde handlingar. Sistnämnde summa synes den tiden hafva motsvarat det extra anslag af 16,000 R:dr, som vid ombytta förhållanden och ökade utgiftsbehof blifvit anvisade, fastän TullDireclionen år 1813 anfört så giltiga skäl att det mindre anslaget, i stället att inbegripas i ett större och dymedelst upphöra, jemväl fått oafkortadt bibehållas. (10) Efter Revisörernes tanka, är det föga lämpligt och måhända jemväl mindre rättsenlig!, under nu gällande constitutionella former, med ett bestämdt antaget granskningssystem i afseende på förvaltningen af Ordinarie Slals-medel och inkomster, att bibehålla formen för en utgift lill allmänt behof, som leder sin uppkomst från en tid, då andra förhållanden äfven inom Tullförvaltningen voro, i flera' hänseenden, gällande.
Hvad vidaie angår frågan om förändrad föreskrift i afseende å de s. k. byvägars byggnad och undei håll, så kunna Utskotten icke annat än instämma uti de anmärkningar, som af motionärerne, för vinnande af en dylik förändring, blifvit anförda. Genom Kongl, resolutionen den 8 Januari 1735 är stadgadt, att "de s. k. byvägar skola endast underhållas af dem, som sig deraf betjena, så ali landet dermed icke vidare, för en eller annans beqvämligliets skull, bör besväras.” Denna skyldighet mäste, synnerligast inom större skifteslag, blifva alltför tryckande för de delegare, sorn vid skiftet erhållit lot - 8 Bagsamt Ålim. Besv.- och Ekon,-Utskottens Betänkande, N.o f.2. ter, belägne på längre afstånd från allmän väg, än de öfrige delegarne, enär de förre ensamme få bekosta byggnad och underhåll af den mångdubbelt längre utfarts-väg, som erfordras. I ändamål att emellan delegare inom samma skifteslag bereda en lämplig och med billighet öfverensstämmande fördelning af ifrågavarande besvär, hafva Utskotten derför trott sig böra tillstyrka Rikets Ständer att i underdånighet hos Kongl. Maj:t. anhålla , det Kongl. Maj:t täcktes genom utjärdad författning i nåder stadga, att utfarts<vägar Jör byar eller enstaka gårdar, som undergått eller hädanefter komma att undergå laga skifte, skola, der annan öfverenskommelse icke träffas, af samtlige delegare i skifteslaget byggas och i färbart skick underhållas efter den delningsgrund, som vid skiftet blifvit följd, eller, der sådant ännu icke för sig gått, efter den delningsgrund, som vid verkställande skifte kan komma att bestämmas. Vidkommande slutligen det af herr friherre Duvall väckta förslag om ändring uti den ansvars-bestämmelse, som för underlåtenhet att hålla allmän väg i lag-gildt stånd nu finnes stadgad; så anse
Majrts Nådiga bifall, kan til!vägabringas; så och i den händelse Höglofl. ftidderskapet och Ådeln skulle finna för godt att ifrågavarande privilegium sig afsäga och de öfrige Riks-Stånden afsägelsen gilla, samt Kongl. Majrt dertill lemnar Dess Nådiga sanction, får Utskottet vördsamt tillstyrka, att sista Mom. af i/j. §. i Höglofl, Ridderskapets och Adelns Privilegier den 16 Oclober 1723 må till vidare kraft och verkan upphöra. Hvilket likväl Rikets Höglofl. Ständers egen upplysta pröfning vördsamt underställes. Ankora till Exp. Utsk. den 27 Mars kl. 8 e. ra. Utlåtande, i anledning af väckt motion om anställande af Norr-’ ska Hingstar vid Rikets Stuterier. Riksdags-Fullmägtigen Nils Persson från Örebro Län har, uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och till Utskottet remitteradt Memorial, anfört, att ehuru flere fördelar tillskyndats landet och företrädesvis de orter, der Cavallerie-Regementen finnas, genom finare hästracers spridande, skola berörde hästslag, såsom saknande den uthållighet och styrka, som hos arbetshästar erfordras, icke vara lämplige för allmogens behof, hvadan Motionairen föreslagit, alt ett visst antal hingstar af den i Guldbrandsdalen i Norrige befintliga race borde vid hvarje Stuteri underhållas, för att såsom beskällare till alla delar af Riket årligen utskickas; för befrämjande af hvil - Allm. Be: v* och Occ.-Uis’?. Bn N:x i & ket ändamål jemväl blifvit hemställdt, om ej hingstantalet af finare race kunde vid Stuterien minskas och Norrska hingstar i stället anskaffas. I hvilken framställning sig förenat Nils Insulin från Stockholms och Nils Strindlund från Wester-Norrlands Län., med anmärkning af den sistnämnde, att de hästracer, som för närvarande från Stuterien utgå, för Rikets norra provincer icke skola vara tjenlige.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder endast hade yrkats, att §:n måtte erhålla den al K. M. föreslagna lydelse med uteslutande af ordet »bindande»; hvarefter och sedan propos. på bifall till §:n enligt Ulsk:ts förslag först blifvit framställd, men med nej besvarad, propos. gjordes på antagande af §:n enligt K. M:s förslag, med uteslutande af ordet »bindande», samt besvarades med ja. § 79. Hr von Ehrenheim: Jag hemställer att orden »sönoch» målte, på sätt It. o. Ad. vid förra §:n beslöt, utgå, och redaktionan således blifva densamma som i Iv. M:s Nåd. Propos. Gr. Sparre: Vid bestämmandet af liggedagarnes antal har förslaget följt stadgandet i Norska lagen. Det måste derföre förefalla besynnerligt att. samma förslag vid bestämmandet af priset 1'iir ölverliggedagarne så väsendtligt ahikit från det Norska stadgandet, att det här i Sverige skulle blifva fyrdubbelt mot i Norge. (För ett fartyg orri 200 läster betalas i Norge 7» rdr rint. men skulle, enbet förslaget, här i Sverige betalas 300 rdr pr öfverliggedag). En så stor olikhet mfiste, om ett Svenskt fartyg kominer till Norge, väcka missnöje och förargelse, och jag undrar just hvad motiv legat till grund för berörda föreslagna stadgande. Hr af Ström: Gr. Sparres anmärkning synes grundad på den förutsättning, att en Svensk ny last skulle vara lika med en Norsk kommers-läst. Så är emellertid icke förhållandet, ty en Norsk kommers-läst motsvarar ungefär en Svensk svår läst, hvilken åter är i det närmaste lika med | af en ny läst. Der - 352 Den 17 September f. m. igenom minskas i betydlig mån den skilnad, som i det anmärkta hänseendet synes förefinnas mellan den Norska lagen och förevarande förslag. Gr. Sparre:
Utskottet får således hemställa, 4 Stals-Utskollels Ullålande M 243. alt Herr Lallerstedts motion, rörande ansvarigheten för de af oftanämnde inrättningar upptagna lån, måtte lemnäs utan afseende. Stockholm den 28 Januari 1838. Ank. till Exp.-Utsk. d. 29 Jan. 18S8, kl. 2 e. m. Utlåtande, angående fortfarande understöd för Riksgdlds-kontorets Enkeoch Pupill-kassa. (R:gs Afd.) I anledning af Förvaltarnes af Enkeoch Pupill-kassan vid Riksgälds—kontoret gjorda anhållan, att det vilkorliga understöd af 1,300 R:dr B:ko årligen, som, enligt 258 § af det för Riksgälds-kontoret nu gällande reglemente, blifvit nämnde kassa tillerkändt intill innevarande Riksdags slut, måtte, under de i åberopade § stadgade vilkor och förbehåll, få fortfarande utgå till och med det år, då nästa Riksdag slutas, — hafva Fullmäktige, med anmälan, att de skäl, som föranledde Rikets Ständers vid sednaste Riksdag i förevarande ämne fattade beslut, ännu egde lull tillämplighet, uti skrifvelse till Stats-Utskottet af den 5 nästlidne December, hemställt, att den, genom åberopade <§, Enkeoch Pupill-kassan vid Riksgäldskontoret tillförsäkrade förmån måtte få fortfara till och med det år, hvarunder nästkommande Riksdag slutas.
B:ko, utgörande, efter 5tV procent, 40 R:dr 84 öre, är i nuvarande stat inberäknad i tre lektorslöner med 12 R:dr 70 öre för hvardera, eller tillsammans 38 R:dr 10 öre; och ansåges skilnaden mellan hvad slaten upptager och det verkliga räntebeloppet härröra deraf, alt de Robsahmska stipendiimedlen blifvit för högt beräknade, — Då emellertid i följd häraf, för närvarande saknas tillförlitlig grund för bestämmandet af statsanslagen till berörda lektorslöner, torde det vara nödigt, att förhållandet med dessa ränlemedel närmare undersökes. e). Genom testamente af' den 8 December 1762 hade Assessoren J. Westman Jacobsson anslagit räntan af 20,000 daler kopparmynt, att ”utgå till Adjunctus Gymnasii i Westerås, såsom en viss och årlig tillökning i den lön, som han eljest efter ”stat Expeditions-Utskottets Forsing till underd. Skri/vn/se N:e '197. 169 ”stat åtnjuter’; varande (enligt 16:de punkten) nämnda ränta, som numera utgör 83 R:dr 33 öre årligen, inberäknad i lönen lör en af läroverkets Adjunkter. 1 betraktande af de anförda ordalagen i berörda testamente, torde någon minskning al läroverkets uti statsmedel utgående adjunklslöner i anledning af denna donation icke böra ega rum ; och skulle, enligt Rikets Ständers tanka, donationens ändamål, sedan numera Gymnasii-adjunktsbefattningen upphört, närmast vinnas derigenom, att omförmälda räntebelopp tillerkändes den äldste af Läroverkets Adjunkter såsom tillökning i den enligt slat utgående lönen. /).
Utlåt. N:o 78. R. St. underdån. Skrifv. Heijkensköld, S., Motion N:o 96, om anslag för Örebro—Arboga-jeruvägens fortsättande till Köping. Stats-Utsk. Utlåt N:o 80. R. St. underdån. Skrifv. N:o 83. Motion N:o 144, om upphörande, i likhet med hvad i afseende å jernhand teringen egt runi, af tionde å tillverkningen af öfriga metaller och mineralrikets produkter, der denna icke är i besittning af särskilda förmåner. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 22, Bil. Litt. B. R. St. underdån. Skrifv. N:o 61. Motion N:o 145, angående ändring af 13 § förra mom. i Kongl. För ordningen om kommunalstämma på landet den 21 Mars 1862. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 80 och Meni. 89. R. St. underdån. Skrifv. Helsingborg, angående dess högre elementarläroverks förändring till fullständigt, äfven på den klassiska bildningslinien. Motion N:o 140. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. Hemgrafven och Sundsvall, angående jernväg mellan. Se Jernväg. Hemmansklyfning, angående vissa förändrade bestämmelser i fråga om. Motion N:o 147. Sammans. Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänk. Henschen, L. V., Motion N:o 14, angående dels upphörande af skyldigheten för klagande part i brottmål att nedsätta eller ställa borgen för honom ådömda böter, m. m., dels ett tillägg till 5 § i 3:dje Kapitlet Utsöknings-Balken. Lag-Utsk. Betänk. N:o 24 och Meni. N:o 50. R. St. underhåll. Skrifv.
R:dr, för fullbordande af hamnanläggningen vid nämnde stad; utaf hvilket lån årligen skola återbetalas 6 procent, hvarvid beräknas 4 procents ränta; utbetaldes år 1858 13,777: 3. till staden Amål. å 8,000 R:dr, för hamnbyggnaden derstädes, emot dito dito; utbetaldes år 1861 8,000: — » staden Grenna, å 37,500 R:dr, för byggande af hamn vid nämnde stad, emot årlig återbetalning af 6 procent, hvarvid beräknas 4 procents ränta; utbetaldes år 1861 36,745: 83. » staden Wadstena, å 48,000 R:dr, för hamnanläggning derstädes, emot dito dito; utbetaldes år 1850. 32,217: 56. » samma stad, för dess hamns fullbordande, å 15,000 R:dr, emot dito dito; utbetaldes år 1155 12,264: 57. » staden Linköping, å 30,000 R:dr, för hamnbygg nadsarbeten derstädes, emot årlig inbetalning af 5 procent af lånesumman, deraf 3 procents ränta för kapitalåterstoden beräknas; utbetaldes år 1841 11,284: 56. » staden Westerås, å 30,000 R:dr, för utvidgning och förbättring af stadens hamn, emot återbetalning af 6 procent å nämnde summa, hvarvid beräknas 4 procents ränta å återstående kapitalet; utbetaldes år 1849 19,079: 40.
Uppå Kongl. Majus Nädiga proposition, af d. 7:de September förledit är, om nödwändigheten af nägon undsättning för de olycklige Jnnewänarne i Westerbotten, hwilka igenom der förödande kriget och deh bedröfliga följder, blifwit bragre i Len mäst beklaganswärda belägenhet, hemställte til Riksens Höglofl. Ständer Stats-Utskottet wördsameligen, om icke af de i Riksens Ständers Landus för Stats-WerketS räkning insatte och da ännu o6isponi?ra6e friwiklige Län och gafwor, ett Län af 50,000 R:d. kanco mätte lemnäs Westerbottens Läns Jnnewänare, och fördelas och anwändas pa sätt Kongl. Maju i Räder pröfwade lämpligast, til befrämjande af Landers förmän och bästa, samt den allmänna nödens afhjelpande; och pa det Landets Jnnewänare mätte med den möjeligaste minsta tunga kunna »verkställa återbetalningen häraf; sa föreslog Stats-Utskottet, ar de under de 2:ne första arén mätte blifwa förffonce för all återbetalning, men at de sedermera ärligen borde betala ^:del, som til Riksens Höglofl. Ständers Riksgäldsc^ontoir borde erläggas, och hwarmed början skulle göras Den 17 Mars. 797 göras är i8i2, sä at Förskottet pa z:ne är eller til och med 1814 mätte wara fulleligen ersatt; och skulle werkställigheten härafupdragas Kongl. Majus Befallningshafwande. Denna Stats-Utffotrers hemställan hafwä Riksens Högloft. Ständer redan för detta til alla delar bifallit, med det tillagg, at detta Län äfwen borde wara Räntefritt. Som Riksens Högloft. Ständer alltsä härutinnan redan fattat deras beslut; sä anser StatsUlffottet sig icke tilhöra, at härutinnan tilstyrka någon förändring, utan anser det allena ankomma pa Riksens Högloft.