Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndet biföll detta yttrande, likväl med förbehåll, att framdeles vid bestämmande af den Tull, som må anses lämplig för de varor, hvilka i nu gällande Taxa äro till ineller utförsel förbudne, få serskildt pröfva Prot.-C-tdrag, den i5 Januari :SJ5. 543 örn anledning förekommer, att hos Kongl. Majit i underdånighet auliada att dessa förbud Lill större elier mindre del ina upphöra ; 2:o, hvad Utskottet tillstyrkt om oförändradt bibehållande af Tullbestämrnelserna från utrikes ifrån inkommande spanmål, samt Kong). Ma j:ts fortfarande dispositionsrätt af denna Tullinkomst för serskildta ändamål blef af Ståndet bifallet; 3:o, angående Kongl. Majits rätt i afseende på förbuds utfärdande mot ineller utförsel at varor samt Tulls bestämmande för sådane varor, hvarå förbud i Taxan är utsatt: Ståndet biföll hvad Utskottet härutinnan tillstyrkt; 4:u, angående Utskottets afstyrkande af väckte motioner orri inlörseIsrättighetens inskränkning endast till ett färre antal hamnar: Bifölls; 5:o, angående Utskottets tillstyrkan af underdånig skrifvelse till Kongl. Majit om förstärkande af Tullcontrollerne och bevakningen, der sådant finnes af behofvet påkalladt: Bifölls; 6:0, de af Kongl. Majit, sedan nu gällande Tulltaxas utfärdande, enligt serskildte påbud förändrade tullbestämmelser för åtskilliga varor blefvo af Ståndet godkände i allt, utom hvad angår artikeln Stenkol m. m., för hvilka Ståndet, enligt Utskottets tillstyrkan, ansåg den i 1841 års Taxa utsatte tull, 4 sk. tunnan, böra oförändrad bibehållas; 7:o, Utskottets förslag, att utförselstullen för åtskilliga varor, sidan 19 uppräknade, bör alldeles upphöra, blef af Ståndet bifallet:
Ridr 300: arfvode åt en andre Under-Lärare vid nämnda skola, 400: under vilkor, att offentliga föreläsningar vid skolan i de delar af Fysik eller andra vetenskaper, som med navigationen ega sammanhang, skola från medlet af ' Oktober till medlet af December, samt från medlet af Januari till slutet af Mars hållas af den Ordinarie Läraren eller någondera af Underlärarne en limma dagligen eller tvänne timmar hvarannan dag; lill förhöjning i det för undervisnings meddelande vid samma skola i läran om ångmachiners konstruktion och behandling bestämda arfvode från 200 till 300 R: dr 100: till förhöjning i arfvodet för Underläraren vid Götheborgs Navigatioiis-Skola, från 200 lill 400 R:dr 200: — - arfvode för undervisnings meddelande vid samma skola i läran om ångmachiners konstruktion och behandling 200: förhöjning i arfvodet för Underläraren vid Gefle Navigations-Skola från 200 R:dr till 333 R:dr 16 sk 133: 16. — arfvode för undervisnings meddelande vid sistnämnde Navigations-skola i läran om ångmachiners konstruktion och behandling 166: 32. — förhöjning i arfvodet för Underläraren vid Malmö ■ Nauigations-Skola från 200 R:dr till 333 Ridr lösk. 133: 16. — Transport R:dr 4,433: 16. — 109,378: 16. Kongl. Maj:ls Nåd.
— slippa undan kroppsarbetet strandat, gick den tidens s. k. bildade ungdom till något praktiskt yrke eller syssla. Häraf följde naturligtvis, att städerna fingo en stark tillströmning af unga män och qvinnor, hvilka der sökte sysselsättningar som skrifvare, handelsbiträden och annat, som den tidens städer kunde erbjuda af sysselsättning åt dylika individer, medan landsbygden led brist på arbetskraft och våra naturliga rikedomskällor lågo obrukade, fastän en allt förtärande guldtörst hade bemäktigat sig detta slappa slägte, som ville skörda guld utan att hafva lagt skuldran till allvarligt, ihärdigt arbete med små medel och mångas förenade krafter. » Nöden i städerna tilltog, fattighus, fängelser och skolor, stora som palats, reste sig sida om sida, och i dessa senare inspärrades generation efter generation, läsande så, att sorlet af lexorna liknade bruset af en stark ström. Man synade, mätte, vägde dessa blodfattiga, skrofulösa lexläsare; man utvidgade skolsalarne; man dref de slappa skarorna till gymnastiken; man skref böcker för att lära barn leka; man gaf dem hvarje år fria så länge, att de hunno glömma det allra mesta af den inpluggade lärdomen; och man examinerade och premiebelönade, relegerade och — konstaterade en öfver allt tilltagande rå- het och sjelfsvåld hos ungdomen. » Tänk eder så, unge främling, hvilket lif der måste föras, hvilka mer eller mindre hemliga oseder der måste öfvas bland dessa från alla slags hem sammanrafsade och sammanpackade lexläsare! Efter det två slägtled genomgått dessa anstalter, var föräldramyndigheten nästan utplånad; de voro få, som då mera gittade att upptukta och uppfostra sina barn.
Drottningholm angränsande kommuner icke äro pligtige att till brons underhåll bidraga, lämpligast vore att ifrågavarande anslag utginge af de till Slottets underhåll anvisade medel. Under åberopande hufvudsakligen af enahanda skäl, som finnas upptagna i Riksdagsfullmäktigen David Anderssons från Hallands län mot förevarande punkt afgifna och Utlåtandet bifogade reservation, samt med instämmande uti den åsigt, att de kommuner, som af dylika byggnader draga fördel, sjelfva böra desamma underhålla, hafva de fleste talare, hvilka inom Bonde-Ståndet yrkat återremiss, bestridt allt statsanslag för nu ifrågaställa brobyggnad; varande af en ledamot föreslaget, »att kommunen af statsmedel, måtte erhålla ett lån på billiga vilkor, för att dermed försätta bron i behörigt stånd, med rättighet att derefter af alla trafikerande, utan undantag, uppbära bropenningar». Då emellertid Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallit Utskottets utlåtande i denna punkt, får Utskottet, som icke funuit sådana skäl vara anförda, som kunna föranleda till ändring deraf, sitt afgifna utlåtande vidblifva. 2:dra ■punkten, rörande äskadt statsanslag lill utgifter för kolonien S:t Barthelemy, har blifvit återremitterad af Ridderskapet och Adeln; men som de öfrige 3:ne Riks Stånden bifallit denna punkt, hvilken sålunda, jemlikt 75 § Riksdagsordningen, är af Rikets Ständer afgjord, har Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vidare befattning. Ank. till Exp.-Ctsk. den 10 Juli 1851, kl. 11 f. m.
„ Jakob Myhrberg från Westmanlands län, om anslag utan återbetal ningsskyldighet för sänkning af Wagnsån i Wester-Eernebo socken af nämnda län. N:o 285, „ Erik Mallmin från Westmanlands län, om undersökning till bestäm mande af den ersättning, som må kunna vederbörande tillkomma, för Bih. till B. St. Brot. 1865 f 1866. 11 Sami. 4 Afd. 3 18 Förteckning å Motioner i tionde-Ståndet. utgörande af augmentsräntan från den uti Altuna socken af nämnda län belägna utjord, kallad Altuna äng. Af Gustaf Bolin från Upsala län, om upphäfvande af gällande stadgan den, angående hembud och lösen af frälseskatteoch skatte-frälsejord, m. m. N:o 287. Olof Nilsson från Westerbottens län, om anslag till förädling af den i Norrland inhemska boskapsracen. N:o 288, „ Olof Nilsson från Westerbottens län, om anslag för anläggning af väg från Åsele till Wilhelmina kyrka. „ Olof Nilsson från Westerbottens län, om anslag för förbättring af all männa landsvägen mellan Wännäs och Umeå kyrkor. „ Anders Andersson från Skaraborgs län, om anslag för att befordra export af ladugårdsprodukter. „ Pehr Tjernlund från Wester-Norrlands län, om anslag för anläggning af jernväg från Hemgrafven till Sundsvall. „ Nils Petersson från Calmar län, om bestämmande af kortare preskrip tionstid för utsökning af soldats-, båtmansoch tjenstehjons löneförmåner. „ Carl Bernhard Rydström från Calmar län, om anslag för att sätta af hushållningssällskapen utsedde manspersoner i tillfälle att genomgå fullständig lärokurs uti allt hvad till boskapsuppfödning, m. m., hörer. „ Carl Bernhard Rydström från Calmar län, om bidrag af allmänna me del för att i staden Westervik uppbygga ett elementarläroverkshus.
Så länge skall mannen alltid vara i fara att misstaga sig; så länge skall qvinnan ej kunna höja sig till hvad hon verkligen är, och så länge skall hon vibrera emellan maschin och menniska. «Ni misstager er helt och hållet,» sade fru B., «om ni hoppas att er okunnighet skall i männernas ögon ursäkta era fel. Ty orättvisa ligger så gerna i mannens natur. Och han kan på samma gång bele en qvinnas okunnighet, som han föredrager hennes dumhet. Ni småler fru Säfve, men tiden skall väl lära er, att det icke är mina egna sorger som gjort mig så fördömmande. Ack! jag kan förlora förståndet, då jag tänker på allt. Man skulle kunna börja tvifla både på Gud och religion, då man ser allt det onda som får framgå ostraffadt.» «Jag säger detsamma,» sade Evelina, «jag har visst icke så mycket tänkt öfver det onda och goda här i verlden, eller kan dömma öfver menniskors handlingar. Men nog fruktar jag, att ni öfverdrifver era farhågor. Det skulle vara förskräckligt, om vi började tvifla om Gud. Moster sade alltid: tänk aldrig öfver Guds styrelse, ty hvad han gör är alltid godt. Moster trodde fast på Gud och aldrig skall jag heller tvifla på honom.» Fru B. sammandrog hånligt sina läppar, och såg åt himlen, liksom hon velat säga: Jag ser ingenting der som styrker mig i min tro. «Gud i himlen fru B.,» sade Evelina, «att jag skulle varit så olycklig, så felande; jag tog nödvändigheten för fördom, jag inser det nu. Jag tänkte endast på att Gud ser mitt hjerta, och hvad gör det då om verlden fördömmer mina handlingar. Det är ju endast Alberts hjerta jag här gillar som domare, och honom fängslar jag ju helt och hållet, genom mitt innerliga förtroende. Det bör ju bli en samvetspligt af honom, att alltid motsvara det.» «Ja det borde,» sade fru B., «och så var väl meningen, då man tillät denna frihet. Men författaren till uppfinningen betänkte icke, att först måste han helga, snart sagt, hvarje lefvande själs hjerta, innan en så farlig frihet erhölle sin helgd.
— Nio 273. i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition i fråga om Statens medverkan för jernvägars anläggning, jemte väckta motioner, angående sättet för dylika anläggningars åstadkommande. XI. B. 373. XII. 63, 127, 167, 193, 249. A. 289. XIV. U. 48. — Nio 274. i anledning af väckta motioner om Slats-bidrag för jernvägs-anläggningar. XI. B.. 373. XII. 63, 289. A. 317. XIV. U. 48, 168. A. 259. XV. U. 112. E. 208. ■— Nio 277. i anledning af Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse (Nio 75), om anvisande af fyllnad i ersättningen till Wadstena Krigsmanshus-kassa och Amiralitets-Krigsmans-kassan, för de lill Statsverket indragna Rusthållssamt En permille-afgiflerne vid fastig - ( 191 ) hets-köp. XII. B. 34. A. i 19. XIII. A. 272. XIV. E. 243. Stats-Utskottets Memorialer, Betänkande!] och Utlåtanden. — N:o 278. i anledning af Kongl. Majds Nådiga, Proposition (N:o 79), i fråga om erforderligt Slals-bidrag till upprätthållande af den Arméens Pensions-kassa åliggande pensionering. XII. B. 34. A. 119. XIII. U. 334. A. 373. XIV. E. 243. XV. U. 112. -— N:o 279. i anledning af Kongl. Maj:ts
Dess behof i flere andra afseenden har, på sätt nämndt är, länge varit erkändt: och det är med anledning häraf, som Utskottet, inseende nödvändigheten att behofvet skyndsamt afhjelpes, vördsamt föreslår att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t anhålla, att sorn, för befordrande af skyndsamhet och enhet i Hofrätternes arbetssätt, samt, på det större tillfälle, än för närvarande finnes för Hofrätternes tjenstemän att vinna utbildning och insigter under arbetet derstädes, måtte beredas, behof vöre af dels förändrade, dels ock nu saknade föreskrifter angående ordningen för arbetets bedrifvande, Kongl. Maj:t alltså täcktes låta utarbeta samt utfärda en för ändamålet lämplig och för alla Hofrätterne gemensamt gällande arbetsordning. De förslag, Utskottet nu framställt hafva, likasom de motioner, som dertill gifvit anledning, hufvudsakligen till föremål att bereda skyndsamhet i Hofrätternes lagskipning, så vidt den beror på rättegångsordning och arbetssätt, på det att icke blott olägenheterne af Lagmansoch Kämnersrätternes indragning må afhjelpas, utan äfven afsigten med samma indragning åtminstone i någon mån kunna vinnas. Olägenheterne äro af Utskottet till en början redan antydda. Efter indragningen har nemligen en sådan mängd vademål inströmmat i Hofrätterne, att motsvarande antal på långt när icke kunnat afgöras, hvilket åter medfört en oupphörlig tillvext på oafgjorde mål. Om man ser på förhållandet åren näst före indragningen och tiden derefter, får man i omförmälde hänseende den säkraste ledning. Efter hvad Justitie-Statsministerns för år 1840 afgifne underdåniga Berättelse angående civile rättegångsärenden och brottmålen i riket utvisar, uppgick Hofrätternes från 1839 ingående balans af instämde och vädjade mål till 271 för Svea Hofrätt, 361 för Oötha Hofrätt och 127 för Hofrätten öfver Skåne och Blekinge, och enligt dels sistnämnde, dels sedermera för tiden till och med 1848 utgifne Berättelser, inkommo af dylika mål till Bih. till R. St.
Det namn hon bär har länge varit frejdadt i Sveriges häfder och upprätthålles ännu i dag af värdiga ättläggar till aktade fäder} men det vann af hennes far en glans i Svenska Vitterhetei, som skall erkännas nu och i kommande tider af hvarje man, sora läser, talar och skrifver Svenska, som följer och granskar epokerna af Språkets förädling, och ser, huru det af Gurtaf Fredrk Gtjlleuborg erhöll lyftning och bilder och anda och kraft. I afseende på Hans Éxcellence Grefve Sarl Adam Wachtmeister, tror jag mig endast behöfva underställa Höglofl. Ridderskapet och Adeln, huruvida, om vid 1789 års Riksdag, dä den dåvarande Baron Carl Adam Wachtmeister uppträdde inom dessa murar som försvarare af Svenska Folkets rättigheter, efter att sjelfvilligt hafva frånsagt sig alla de förmåner, han af Staten eller vid Konungens Hof åtnjöt, någon hade frågat Ridderskapet och Adeln: kan Ståndet förmoda, att 26 år härefter, Riksens Ständer vilja fråntaga denne Man, med ökade anspråk pä medborgares tillgifvenhet och erkänsla, en redan åtnjuten löne förmån? icke Ridderskapet *ch Adeln i68 Den S Juni. hade ropat Nej för sina efterkommande? Må, således, Mine Herrar, minnet al den fordna förtjensten hos oss väcka samma intryck, som känslan af den närvarande. Jag anhåller om propos'tion till återremiss af StatsUtskottets Betänkande. Grefve von Lantingshausen conformerade sig med Friherre aj Wetterstedt. J anledning af nu gjorda anmärkningar , blef StatsUtskottets Betänkande, uppå gjord proposition, återremitieradt. Vidare föredrogs å nyo StatsUtskottets Betänkanden af den 26 Maj, hvilka den 29 derpåföljande blifvit lagda på bordet, rörande, det ena, RiksStatens Andra HufvudTitel, eller Civiloch LandsStaterna, och det andra rörande RiksStatens Sjette HufvudTitel; hvilka båda Betänkanden blefvo, uppå särskildta propositioner, bifallna.
Herr Tham yttrade, att hvar och en af Ridderskapet och Adeln redan stadgat sitt omdöme i ämnet. Det är väl sannt, då frågan blott angick detta Stånd; men jag tror förhållandet blir olika, då den äfven sträcker sig till de öfrige. För Öfrigt anser jag det vara både möjligt och troligt, att flere bestämt sitt omdöme om publiciteten, i följd af den felaktiga underrättelsen, som här meddeltes af flere Eedamöter om öfverhuset i England att dess sessioner ej äro offentliga, och att den Aristocratiska principen der ej medgifver sådant. Denna uppgift är ogrundad. Engelska Ofverhusets öfverlägguingar äro lika offentliga, som JUnderhusets. Det är afven ganska möjligt, att då publicitets-frågan här första gången förevar, Den 30 ^September e. m. 497 revar, flere bestämde sitt beslut på grund af ett misskännande utaf Kongl. Majus liberala tänkesätt i denna fråga. Nu deremot äro vi genom Dess Nådiga skrifvelse öfvertygade, att Konungen ej har något emot Pub) iciteten, så vida den sträcker sig till alla fyra Stånden. Således förmodar jag, att en och annan rättar sitt omdöme derefter; och jag förenar mig med de värda Ledamöter, som önskaj vidtagandet af förberedande åtgärder, på det publicitetens införande vid nästa Riksdag ej mätte alltför länge dröja ; och det gå med den som det gått med en äfven vigtig fråga, nemligen Bänkmäns afskaffande, hvarom beslut redan vid tre Riksdagar var fattadt, innan det blifvit ' verkställdt. Jag tillstyrker derföre äfven, att ämnet må varda remitteradt lill ConstitutionsUtskottet. Herr von Hohenhausen'. Jag instämmer hufvudsakligen med Herr Rosenblad, som tydligen bevisat, att frågan nu är i annat skick, än då hon förra gången såsom en detta Stånd* enskilda angelägenhet förevar. När Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse till Ridderskapet och.
— Hittills har han vid pröfningen varit helt och hållet lemnad åt sitt eget omdöme; men den lag hvarom nu är fråga; angifver bestämda grunder derför, samt undanrödjer således den våda man af grundsatsens utsträckning befarat; och af denna anledning torde man ej heller från gällande rättegångsordning kunna hemta giltigt stöd emot lagförslagets antagande. Utskottet har härmed fullbordat den genom särskilda anmärkningar och motioner påkallade pröfning af de väsendtligaste och på systemet i berörde förslag mest ingripande grundsatser; och som, af hvad Utskottet härvid yttrat, följer, att Utskottet för sin del gillar samma förslag så vidt det öfverensstämmer med dessa grundsatser, och således ej kan biträda deras mening, som från saknad erfarenhet om föreslagne frihetsstraffets lämplighet här i landet, eller från den i afseende på straffmätning antagne princips oförenlighet med gällande rättegångsordning, sökt föranleda uppskof med slutliga pröfningen af förenämnda lagstiftningsfråga, öfvergår Utskottet till redovisning af sina åsigter angående förslaget i öfrigt. 12 Lag-Ulskollels Betänkande, ]S:o 58. Den, som jemnför hittills gällande brottmålslag med det af Kongl. Maj:t framlagda förslag till strafflag, inser genast att en väsendtlig olikhet dem emellan äger rum ej allenast till innehåll, utan ock till form. Lagens yttre eller formella beskaffenhet är emellertid det, som först fäster granskafens uppmärksamhet; och Utskottet anser sig derför till en begynnelse böra i denna del uttala sitt omdöme. Vid granskning af förslaget visar sig, hurusom detsamma sönderfaller i två afdelningar, af hvilka den ena, omfattande de första åtta kapitlen, upptager generella bestämmelser, jemte reglor för pröfningen af förekommande fall. I den andra åter, äro brotten, hvart för sig, karakteriserade, och de särskilda straffbestämmelserna utsatte. Helt och hållet nytt är likväl icke detta ämnenas åtskiljande.
Ailä andre viner, sorn på Käril infö. ras Kannan minst | välderad till I^R.dr 4 ■— 6° B,ev\Un.ings Utskottets Bct\mkanden. 40<j Utdrag af Protacallet hållet pä i .-dra Afdelningen aj Riksens fjiiglajl. Ständers Bt - yillnifigsUtskott dea 2 6 Julii }S2 3. S, D. -Cj-erp Tagman Ståhle anförde ] Uå, efter gjord utveckling , det är adagalagdt, att ReyillrungstJäskottets förslag 1 att inga utländska Yapor skola anses fdrbudna, titan alla kunna emot Tull här inforas , blifvit missförstådd af alla de vä^de talare , som yttrat sig deremot, och Qrdet anses af dem tilhleladt en annan bemärkelse än det uttrycker och Utskottet dermed åsyftadt, fåt jag hemställa , om det ej , för att förena åsigterne och förebygga yidare missförstånd, i stället för ofvannämnde förslag , föreslå : Att Beyillnings Tull - Tariffen hör innehålla bestämda afgiftep för alla varors qbehtndrade Utoch Införsel , sarpt Tull * Reyillningen derefter utgå och redovisas, med iakttagande af den genom 6,0. och 89 §§■ i Regeringsformen .■Kongl. Rfaj:t til|agde tföga Raft, att, till befrämjande af allmänt val , genom offentligen kungjorde författningar på längre eliev kortare pid. annorlunda örn frihet i Handel och Tullens bestämmande å S,pannemål i Nåder förordna, Ut supra. Ex Protqcollq Q \ us X, i y ij a. Transurrit af Protöcollet hållet i Riksens 4o8 liev i ilning s ■ TJtsko-ttets Betänkande®! Injl. Steimlers Bevillning Utskott följand#: ii agar är 182 3- Denjj Julii.. Fösedr.ogs. å nyo samt upplästes Högloft,..
Denna afgift utgår årligen, ”från och med fyllda 17 till och med fyllda ”60 år, då densamma upphör för dem, som ”icke at egendom, tjenst eller rörelse, ega en ^inkomst af 50 Rtdr, eller som icke utgöra bevillning af Lön, Egendom, Capital, Rörelse el» ”ler Förtjenst.” * 2:0 ”Fjerdé Momentet bör erhålla följande lydelse: ”Bevillning af handel, rörelse, näringar, konstflit och arbetsförtjenst, utgår med vissa procent af den (efter de i nu gällande Bevillnings-Stadga eller annorledes medgifne afdrag) återstående inkomst, hvarvid dock för vissa Handlande, Skeppsredare, Borgare och andra Personer af åtskilliga stånd och vilkor bestämmes en maximioch en minimi-afgift, likväl efter den indelning för Städerne sinsemellan, sorn nu gällande Stadga innehåller; deraf åter följer, att den classification emellan högsta och lägsta summan, som i öfrigt blifvit intagen i II Art. 2, 3 och 4tde §§. af nu gällande Be« yillnings-Stadga kommer att upphöra.5’ 3:0 ”Femte Momentet har jag afdelat i (vänne perioder, som lyda på följande sätt: 40 Bil t Bevilln.-Utskottets Betänkande Na ”ilo Capitaler sorn äro instuckne i Faslig, heter, handel, rörelse, fabriker och näringar, beskattas pä det sätt, att Låntagaren, sam afgiften till Staten förskjutit, är berättigad till visst afdrag vid liqvid af räntan, med de controller för öfrigt, som 1823 års Bevillnings-Förordning innehåller, man annat undantag än det deruti medgifna för så kallade Sparbanker; dock varder dervid det förbehåll gjordt, att reglementariska förändringar måga i Författningen inflyta, derest bshofvet så fordrar,” s,2:o Vinsten af Capitaler, sona äro utlånte till personer, hvilka icke erlägga bevillning för fastigheter, handel, rörelse, fabriker eller näringar, skall uppgifvas och påföras till beskattning.
Rättegångsbalkens oftanämnde bud sammanställer ock dessa brott; men de stå ej i något sådant förhållande till hvarandra, att de måste i sammanhang behandlas, och den lag, hvarom nu är fråga, har således ej att göra med det sednare brottet, utan endast med det förra; hvaremot, efter hvad ofvan är antydt, meningen är att bestraffa hvar och en, som gör sig saker till detta brott. 12 Lag-Utskottets Utlåtande JYt 52. För alt åt förslaget i denna del gifva åsyftad mening är alltså en rättelse i redaktionen af 38 § behöflig; och sedan Utskottets uppmärksamhet blifvit fästad härå, har Utskottet ej kunnat underlåta att föreslå den nödiga förändringen i redaktionen af denna §, sorn motsvaras af den 37 § i det förslag, sorn följer här nedan. Den omständighet att 34 § sammanfallit med den nästföregående och att nummerordningen, hvad återstående §§ angår, i följd deraf måst förändras, har slutligen blifvit iakttagen i den sista § i förevarande afdelning, den der i öfrigt blifvit lemnad oförändrad, oansedt framställd anmärkning att de i 39 och 40 §§ i förslaget omtalade brott borde upptagas bland dem, som af allmän åklagare ej får beifras. Berörde brott äro nemligen af en mera allmän vådlig beskaffenhet; och den allmänna säkerheten kräfver således alt den offentliga åklagare-makten kan uppträda till förekommande deraf. Beträffande slutligen förslagets tredje afdelning, som innefattar: Gemensamma bestämmelser, så har Utskottet ansett vissa tillägg af nöden. Till en början har nemligen Utskottet intagit den uteslutna 49 § i Kongl. Maj:ts nådiga förslag. Då Utskottet uteslöt samma §, förutsattes att det förslag till lag om verkställighet af straffarbete och BingelsestratT i enrum, hvilket till nu församlade Ständer jemväl blifvit af Kongl. \Iaj:t framställdt, skulle antagas och dermed upphöjas till lag. Dymedelst hade det hufvudsakliga ändamålet med berörde § ock varit uppfyldt.