Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till Bevillnings-Utskottet remitterades ett af Herr Hesselgren den 8 dennes ingifvet skriftligt anförande, i anledning af Kongl. Majlts Nådiga Proposition, angående förändringar i tulltaxan; S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N;o 38, i anledning af väckta molioner, angående återupplifvande af de tills vidare inställda Författningarne om stapelstädernes handlandes och skeppsredares skyldighet att årligen införa vissa saltbelopp och hålla ständiga saltupplag; hvilket betänkande afslogs. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet: l:o Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, om upphörande af den till statsverket nu ingående arrende-afgift lör Carl Gustafs stads krono-tullmjölqvarn; 2:o Dito Dito Proposition, angående utbyte af ett Häradshöfdingen i öfre Fryksdals samt öfre och nedre Elfvedals tingslagers domsaga pa lön anslaget qvarnställe; 3;o Dito Dito om understöd af allmänna medel åt Tull-statens enskilda Pen sions-Inrättning. 4:o Dito Dito angående anslag till Åuditören Georg Scheutz och hansson Edvard Scheutz för en af dem uppfunnen machin för uträkning och tryckning af mathematiska tabeller; 5:o Dito Dito angående beviljande till Stockholms stad af ett räntefritt Ian utaf 100,000 R:dr, till understöd för bestridande af de kostnader, staden i anledning af kolera farsotens härjande derstädes fått vidkännas; samt 6:o Ett af Anders Andersson från Skaraborgs län, samt ett af Gustaf Bjerkander från nämnde län ingifvet anförande, angående skatteförenklingen. S. D. Föredrogs och bifölls StatsUtskottets Utlåtande, N:o 24, i anledning at väckt motion, om__ anslag af allmänna medel till anläggande af ett krono-magasin vid Mörbylånga köping å Oland. S. D.gä
Skillnaden synes ”ock Utskotten vara ganska ringa och obe”tydlig. Enligt 1812 års Förordning skedde valet af Sockne-deputerade inför Kongl. ”Maj:ts Befallningshafvande, för hela Länet ”eller för vissa Disrict; efter 1827 års Slad”ga förrättas det af Socknemännen sjelfva ”å Socknestämma, för Församlingen; men ”i valet af person äro de icke ovilkorligen ”förbundne att hålla sig inom Församlingen”. Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Vtsk. Bet. IV. o 8. 23 ”Något hinder finnes således icke att ”lemna förtroendet åt deri, som bäst forsenar det; och om än undantag kunna ”ega rum, tro likväl Utskotten den allmän”na förutsättning vara obestridlig, att personer, som äro boende inom en Socken, ”ega största och säkraste kännedomen om ”egornes och jordmonens beskaffenhet derstädes”. 5 C a p. 2 §. Af Petter åndersson frun Hallands Län: att denna § hänvisar Rågångstvist till behörig Domstol, utan att det finnes vara bestämdt, antingen EgodelningsRätten eller Härads-Rätten är denna behöriga domstol. Af 18 Cap. 8 § kunde synas, som Rågångs-frågor icke tillhöra Egodelnings-Rätten; men då icke eller HäradsRätten finnes omnämnd, kunde i Motionairens tanka, denna obestämdhet föranleda till olika behandlingssätt både hos Domare och Landtmätare, hvarigenom onödiga kostnader skulle åbringas delegarne, och skadliga uppskof uti förrättningarne beredas; och sorn det tillika är föreskrifvet, att det står de tvistande fritt, att målet till behörig domstol instämma, hvilket för andra delegare i förrättningen, som i tvisten ingen del hafva, skulle, genom de tvistandes underlåtenhet att målet instämma, medföra a4 hagsamt AUrn. Besv. o. Oec. Utsk. Bet.
Fem millioner Riksdaler Banko, bestå af obligationer, hvilka, ställde på längre förfallotid och löpande med minst 4 procent ränta, äro utgilna af Riksgälds-kontoret, Arméens Accords-Amorlerings-fond, Skånska Hypotheks-Föreningen, Bruksegares Hypotheks-kassa eller andre Verk och inrättningar, hvilkas obligationer Banko-fullmägtige anse lemna full säkerket. 3:o. att sedan beloppet af de Riksgälds-konlorets obligationer, som Banken redan innehar, blifvit genom kapital-afbetalningar nedsatt från 3,608,000 R:dr till 3,500,000 R:dr, alla vidare kapital-afbetalningar å dessa obligationer upphöra. Och torde, om Rikets Ständer godkänna denna bestämmelse, Statsoch Banco-Utskotten få inkomma med yttrande, angående de förändringar i stylisalionen af berörde förbindelser, som med anledning deraf kunna anses vara af nöden. Banco-Utskottets Betänkanda, N:o 29. 15 4:o att Banko-fullmägtige berättigas, att medelst anskaffande af något eller några af de i 2 punkten omförmälde räntebärande papper ersätta den minskning, som genom infriande af obligationer uppkommer, så att Banken i möjligaste måtto alltid förblifver innehafvare af lätt realisabla förbindelser, till belopp af 5,000,000 R:dr Banco.
Mig förefaller det rättare, om det stadgades att Konungen ej må till riksdagen framställa förslag till stiftande, ändring eller upphäfvande af kyrkolag, eller till sådant af Riksdagen för dess del beslutadt förslag lemna sitt bifall, med mindre förslaget blifvit af kyrkomötet godkändt. Vidare önskar jag, att 37:de §:n R. F. måtte helt och hållet utgå. Jag tror mig förut hafva framställt skäl för den åsigt att genom förslagats antagande konnngamaktan skulle försvagas, men i alla fall önskar jag, att den åtminstone ej måtte försvagas på det farligaste af alla sätt, nemligen så att den blefve löjlig, och löjlig skulle den göra sig, om, efter förslagets antagande, Konungen utnämnde Adelsmän. Jag fordrar detta älven för vår egen skull, ty det vore verkligen ett hån mot R. o. Ad., om denna § finge stå qvar. Man må vara nöjd med att hafva tillintetgjort vår politiska makt, men man har ej rätt att sedermera håna oss. Yttermera anhåller jag, att 114:de §:n, för så vidt den innefattar något, som rör R. o. Ad., måtte ur R. F. utgå. Man kallar oss det privilegierade Ståndet, och jag har återfunnit samma uttryck i en af mig förut åberopad brochure af högt ursprung, men hvad är i delta ögonblick vårt enda privilegium? Det är vårt forum privilegiatum. Jag måste dock tillstå att, om vi förlora vår representationsrätt, finnes icke det ringaste skäl, hvarföre vi skulle motsätta oss att beröfvas äfven detta privilegium. Äfven de öfriga grundlagarna böra sättas i full harmoni med det hvilande förslaget. Jag fäster visserligen icke särdeles mycket afseende vid tidningarnas klander, och då de för två år sedan sökte göra misstänkt den känsla, som utan tvifvel är hos mig den renaste, min fosterlandskärlek, förorsakade detta mig icke en enda sömnlös natt. Jag antager dessutom med goda skäl, att dessa tidningars ställning till den nya representationen skall blifva bättre än till den nuvarande, men, det oaktadt, kan jag icke annat än önska en förändring i 3:e §:n 6:te mom. TryckfrihetsFörordningen.
Jag dristar ock hoppas att Rikets Höglofliga Ständer så mycket mindre neka anvisande af medel härtill, som Jönköpings läroverk jemförelsevis i ringare mån än många andra i och för lärarnes aflöning betungar Statsverket, i anseende till de icke obetydliga bidrag, hvilka dertill af den s. k. Wisingsö-fonden utgått och utgå. Men skall ändamålet med de begärda 6 nya lärareplatserna fullt uppnås, så böra de så ordnas, att undervisningen jemnt och lämpligt kan fördelas mellan läroverkets högre och lägre klasser. Skall detta kunna ske, så måste minst tvänne af dessa lärare vara Lektorer. Först derigenom kan den mängd af läroämnen, som till tunga för lärarne och till skada för undervisningen, äro hopade på hvar ocK en af de nuvarande Lektorerna mera ändamålsenligt kunna fördelas. Exempelvis må nämnas att af de nu anställda Lektorerna, har en sig ålagdt att undervisa i matheinathik, fysik, kemi, botanik och zoologi, samt en annan i theologi, historia, filosofi och svenska språket. Att ett sådant hopande af vigtiga läroämnen på en person hindrar undervisningens fortgång i hvarje ämne genom flere klasser är klart, likasom att detta för imdervisningen verkar menligt. Också har lektorsundervisningen i några läroämnen måst uppdragas åt Adjunkter. Men obilligheten deraf att den såsom Adjunkt aflönade läraren år efter annat ålägges Lektors göromål och ansvar torde lätt erkännas, likasom att läroverkets bästa af ett sådant förhållande icke kan främjas. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt får jag vördsamt föreslå och anhålla, Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 103. 207 att Rikets Höglofiiga Ständnr måtte anslå lön till 2:ne nya lektorssamt till 4 nya adfunktsbeställningar vid högre elementar-läroverket i Jönköping efter de för hvardera af dessa befattningar stadgade grunder. Jag anhåller vördsamt om remiss af denna min motion till Höglofiiga Statsutskottet. Stockholm den 28 November 1862. H. O. Hultman. Af Biskop H. G. Hultin an: Om ärlig pension åt Enkefru Biskopinnan Elisabeth Heurlin.
2,j. , Betjening, Riks-Ståndens och Utskottens: förminskning deruti 5 se Riksdags-kost11 a der. aflOningcn till densamma 5 se dito antagande deraf, utöfver livad Riksdagsordningen §. 24 medgifver: i;o i Stats-Utskottet af 1 Secreterare för Riksgälds-ärendcna, x Kamererare och 1 Cancellist ,,, Ytterligare 2:11c Cancellister , , , 2;o i Bevillnings-Utskottet, 3:ne Cancellister samt angående arfvode för tjenstgöring under en Cauceliists sjukdom ,*>>, 3*.o i Banco-Utskottet, 2 Cancellister samt om Notarie-arfvoden åt 3;ne Prolocollsförande Ytterligare 1 Cancellist och tractamente åt en Protocolls-förande, , 2- r* rT 2 ~ oq X • W 0 3 — i — p* ra Riks-Ståndens Beslut. llidcl. o. I PresteN. o | Pag. | Adeln. | Ståndet. V 34 b. 34 b. I 34 b. ! 34 Bonde Ståridet. b. -i 34 b. v 34 34 b i 34 c. Cancef/je-Betjcning, Riks-Ståndens och Utskottens: 4;o i Lag-Utskottet, i Cancellist, samt i Secreterare för Lagoell Oeconomie-Utosktten 5-jo i Oeconomie-U tskottet, 1 Cancellist ,,,,,,,11, C;o i Expeditions-Utskottet, i Cancellist ,,,,,,,, Arfvode för Correctur-läsningen under Riksdagen ,,,,,, dito dito efter densamma m. m.
BorgareStåndet blifvit bifallen, i enlighet med Ut skottets sednare Betänkande, så är någon annan förändring deruti af Hedervärda BondeStåndet icke besluten, än att ’’vanliga Bevi. sionerne årligen vore tillräcklige, derest icke BancoFulltnägtige. med anledning af förekotnne omständigheter, funno nödigt påkalla särskild granskning, dertill likväl alla fyra Revisorerne borde på en gång sig infinna;’ hvarjemte Högloft. Ridderskapet och Adeln yttrat sig, att ”årliga revision af HiscontLåi eContoiren borde förrättas på lika sätt som för BancoDiscontVerket är stadgadt, BancoFullmägtige likväl 5 2 o Banco f~tskattets Betänkandet!\ obetaget, att när som heldst genom Ombud låta anställa särskild Ifevision. ’ jjäraf anser Utskottet endast den delen af ifrågavarande §., som rörer de af Utskouet tillstyrkte improvisoriska Revisionsförrättningarns kunna blifva ämne för Utskottets yttrande, och finner, att, på sätt de Kespective Stånden utlåtit sig, alla fyra Stånden bifallit att improvisorisk revision må få ega rum, samt 3 Stånd, nemligen Högloft; Ridderskapet och Adeln samt Högv. PresteStändet oell Vallöf. BorgareStändet, giilat den af Utskottet tillstyrkte rättighet för Herrar BancoFullrnägtige, att genom Ombud, när som heldst anställa särskild revision; roen. som Hederv.
Utan att veta eller behöfva veta alla de speciela yttranden, som ifrågavande personer enskilt (ty det var icke såsom corps) om komiterades förslag afgifvil, fastän jag icke heller är så okunnig derom, som den värde bägaren kanske 234 Den 9 September e. m. förraenar, torde derföre så väl han, sora Hr von Hartmansdorff hafva svårt att vederlägga den absoluta riktighet af min anmärkt).; och hvad jag dessutom ytterligare vet och till de värda Herrarnes upplysning kan närana, är, att många af den indelta arméens befäl, som förut delat farhåga för indelningarnas indragning, förklarat sig ingalunda hafva något deremot, om den korame alt verkställas på sådant sätt och med de vilkor, som nu äro föreslagna, samt erkänt alt deras fordna motvilja i åtskilliga afseenden hvilat på ett missförstånd. Frih. Palmstjerna: Den upplästa §:n i PresteSt» privilegier känner jag ganska väl, och det afslag PresteSt. gjort pä 20 punkten af Utsk:s förslag är mig också bekant, men della afslag gällde StatsUtsk:s förslag, hvilket innehåller att indelningsverket skall blifva orubbadi lills vidare; men det innehåller äfven alt alla löntagare, så snart de nuvartde innehafvarne afginge, skulle få sina löner i kontant utsatt en gång för alla, och det är delta förslag som PresteSt. afslagit. Det förslag, som jag tagit mig friheten framställa, är något helt annat, något som PresteSt. ännu icke pröfvat och således ännu icke kunnat afslå eller fälla något omdöme öfver. Om det kommer till PresteStrs pröfning, så kan utslaget måhända då blifva något annorlunda; men föregifvandet att det redan skulle vara af PresteSt. afslaget, det hänger icke ihop. Hr Sandströmer: Hr von Hartmansdorff har, då saken nu skall förekomma till votering, förmodligen trott sig kunna gifva förslaget ett dråpslag, såsom man säger, genom den anmärkmn att det skulle vara stridande mot PresteSt» privilegier, och att således R. o. Ad., genom bifall till förslaget, skulle göra en förändring i nämnde privilegier.
Tarif för WJIförsels-lutlen 519 Qvantitet foi Tullberäkningen . Utförselstull. Riksmynt. Bert, andra slag än Elfen* och Hvalfisk-, oarbetade Jern: 1 centner R:dr öre. 50 gjutet: Tackoch Barlast-, Kanoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, oslämplade och oborrade, Hällar öfver 1 tunis tjocklek, jemte Lod och Lödjor lill vigler af större 50 Koppar: rå 1 centner 5 gårad samt Kopparskrot, alla slag, äfvensom Kopparaska 1 centner — 60 Lumpor 1 centnei 2 — Mahn, rå och osmält, i Införsels-tarifen ej specificerad l centnei — 50 Trädnaror: Virke, oarbetadt, sågadt eller tillhugget: Alm, Ask, Bok, Björk, Ek och andra ej specificerade sådana trädslag, sorn vexa inom landet Furuoch Grantimmer af mindre än 10 tunis diameter i lilländan, äfvensom Master, Bogspröt, Spiror och Telegrafstolpar samt Pumpträd, oborrade Il00 R:dri 'Riksmynt. Bandslakar af furu och gran tullbehandlas såsom Läkter, huggnc eller täljde. Läkter, huggne eller täljde 1 tolft 0 50 Sparrar af furu och gran af mindre tjocklek än 8 tum midtpå 1 slycke 20 Anm. Sparrar af furu och gran kunna utföras håde liksidiga och platta. Dimensionen af deras tjocklek bestämmes efter fjerdedelen af deras total-omfång midtpå, så att t. ex. en Sparre, som på två motsatta sidor innehåller 10 tums tjocklek och på de öfriga endast 6 tums, kommer att vid tullklareringen behandlas lika med en, hvars alla fyra sidor tvärtöfver innehålla hvardera 8 tum. Ved: Björk1 famn UUe. Ofl l! .t t. 'tb C i 2 25 Bokoch Ek 1 famn 3 — alla andra slag 1 famn 1 — Anm. Famnen beräknas till 8 fots längd, 6 fots höjd och 3 fots bredd.
Stannade af nöje ock: Bad, de ville lyssna till, Hvad af detta varda vill. Psyche, den för andra sköna, Hörde först med allvar på; Tog af marken sammetsgröna Snart ett blomster då och då, Band ihop en konstig krans Af de fagraste der fanns. ”Hör”, sad’ hon, ”Fru Venus väna, Och J systrar af mitt kön! Månn jag skall hans pipa läna, – Emot denna krans till lön, – Hans, som spelar vid den ek, Der som djuren hålla lek”? Venus sade: ”Flicka lilla! Är din frihet re’n försåld? Akta dig, att dig går illa, Om du råkar i hans våld! Akta dig, att du erfar: Pipan fågeln helst bedrar”. – ”Nej, Fru Mor! Nej, nej, Fru Fröja! Aldrig nånsin någon dag Skall han så mitt sinne böja: Aldrig skall det taga lag; Förr skall himlen smälta bort, Vilda hafvet blifva torrt”. – ”Gör då, hvad dig göra lyster; Du har sjelf ditt fria val”! – ”Än ett ord, vår söta syster”! Ropte hvar af Venus’ tal: ”Än ett ord: gör ock din flit, Att du honom sjelf får hit”. Psyche nu ifrån dem hastar I en nätt och ledig gång, Kransen i hans händer kastar, Till belöning för hans sång. ”Hör, Amandus”! sade hon: ”Lär mig denna pipas ton! Kransen vill jag dig förära, Den jag dig i handom bar; Vill du något mer begära, Tag då allt, ehvad jag har: Dock likväl med det fördrag, Att min vilja blir din lag”. Utaf hennes gudatycke, Hennes anlets dejlighet, Utaf hennes allt-för-mycke, Som jag ens ej nämna vet, Sjudde allt Amandi blod; Så att han i häpnad stod. ”Ej! Gudinna, verldens under”, Sade han, ”gack bort från mig! Söker du i skogens lunder Någon, som kan lära dig? Gack till Gudar, Gudabarn! Hvad skall silke hop med garn”? – ”Du äst silket, som jag söker, Du äst Gudars Gudason; Vällukt på ditt altar röker, Om din gunst är mången mån:
Jag liar i öfrigt icke att tillägga, då Friherre Cederström så fullständigt förekommit mig, utan får blott förklara, att om ej Ridderskapet och Adeln genast behagar bifalla Betänkandet i denna punkt, nödgas jag begära votering derom. Herr Cederschjöld: Att den siste värde Talaren kunnat så missförstå mig, som skulle jag menat, att Ridderskapet och Adeln ensamt skulle bestämma beloppet afbränvinsafgiften, förundrar mig verkeligen. Att Ridderskapet och Adeln endast utgör ^idel af Representationen var mig icke obekant; men jag liar blott påstått, att det vore Rikets Ständer, och icke BevillningsUtskottet, som borde bestämma den summa, som af hvarje Inkomst-titel skulle utgå, och hvarefter fördelningen borde inrättas. — En annan värd Ledamot har anmärkt svårigheten att bestämma Bränvinsafgiftens belopp, innan det vore afgjort, om eller till hvad utsträckning Bränvinsbränning får ega rum. Till svar derpå får jag erindra, att lika lätt som man med SlatsUtskottet kan beräkna 460,000 R:drs inkomst af denna titel, kan man äfven antaga den tili 600,000 R:dr, ty om bränvinsbränningen icke tillätes, så blefve den ena summan lika omöjlig som den andra att uttaga; och blefve tillåtelsen sådan, att den mindre summan kunde påläggas bränvinsbränningen i egenskap af näring; vore tillökningen snarare för liten på brän - Den 3o April e. m. vinsbränningen i egenskap af tillverkning af physiskt och moraliskt gift för Nationenj hvilken tillverkning knappt torde kunna nog hårdt betungas. Herr Nordenanckar, Gustaf: Jag tror, att man gör bäst, om man nu, liksom vid de föregående Riksdagarne, sedan Statsregleringen blifvit verkställd, låter Bevillningsutskottet genom föreslående af bevillning fylla den brist, som till utgifternes betäckande vid de ordinarie inkomsterne kan uppstå. Då blir Ridderskapet och Adeln i tillfälle, att pröfva, hvilka titlar kunna förhöjas, och till dess är det god tid, att bestämma någon viss summa för hvilken afgit, som helst.
Den påföljd för uraktlåtenhet deraf, jag föreslagit, innebär ungefär detsamma, som vår nu gällande lag stadgar för det fall, att en fordran göres anhängig hos K. bef:de, men der förklaras tvistig, nemi. att borgenären skall göra sin talan gällande vid behörig domstol inom natt och är derefter, vid förlust af sitt fordringsanspråk. Mitt förslag är likväl icke så strängt, utan det innefattar blott ett stadgande, att genom sagde försummelse den handelsbok, hvarpå krafvet sig grundar, skulle förlora det vitsord I § eljest tillägger den. Delta synes mig äfven i öfrigt stå i öfverensstämmelse med grunderne för ifrågavar. författning, som bland annat syftar pä, att, så vidt möjligt och lämpligt är, inskränka de långvariga utborgningar, hvaröfver man hil tills med så mycket skäl klagat. Om handelsboken alltjemt skulle medföra vitsord, kunde följden deraf blifva den, alt dä köparen, 9 å 10 år efter det han tagit varor pä kredit, klafves derföre, han icke alltid kunde med visshet kontrollera den tillställda räkningens riktighet, utan då blefve nödsakad, att åt handlanden öfverlemna att med ed fästa sin handelsbok. Afven för en redlig handelsman innebure det ofta en stor svårighet, att så lång tid efteråt, svara för riktigheten af det bokförda; äfvensom och då handlanden sällan sjelf förer sin bok, han i detta fall ofta torde få svårt att få reda på den person som vid tillfället varit hans bokförare. I afseende på hvad här är yttradt om motbok, får jag endast åberopa hvad jag förut haft äran derom nämna. Gr. Sparre, Erik: Jag erkänner riktigheten af den utaf H. Exc. Hr Gr. Posse gjorda anmärkning, alt Lag-Utsk:s åsigter i denna fråga undergått förändring sedan förra riksd. Vid berörde riksd. syntes man vara böjd för alt tillägga motbok det mest vidsträckta vitsord, men dä nuvar.
Fem Tusende Ett Hundrade Trettio (5,i 3o) Riksdaler Nio (9) skillingar Ellofva (11) runstycken, såsom ränta för innevarande år på de, i följd af Rikets Ständers beslut vid 1809 och afla Stats~Utskotlets Betänkanden. 1810 årens Riksdag, från Kongl. KrigsCollegium aflemnade Cassors medel. 6 Morn, Ett Tusende Tre hundrade Fyratio (1340) Riksdaler Fyratio Tre (43) Skillingar Två (2) runstycken, såsom Ränta för innevarande år å Behållningen af den, till följd af 1818 års Riksdags Beslut, från Kongl, Bergs-CoUegiurn aflemnade Gassa, <f. Morn, Femhundrade Tjugefem (525) Riksdaler, såsom innevarande års ränta å de, år 1820, från Kongl. KrigsCollcgium aflemnade Allmänna HingstMedel, 7 Morn, Hvad som återstår uppå den, genom 1812 års Riksdags-Beslut, åt Hans Maj:t Konungen och Dess Arfvingar efter Successionsordningen af den 26 September 1810 anslagne årliga Räntan af 200,000 Riksdaler, 8 j. ?, Morn. Den så kallade Allmänna Bevillningen, som Rikets Ständer, vid innevarande Riksdag, sig åtagit, till en påräknad årlig Summa af Två Millioner Ett Hundrade Sjuttio Tusende (2,170,000) Sta.ts-Utskottets Betänkanden. 2.G3 Riksdaler (häruti likväl icke inbegripen Revillningen får inkommande rått Socker och utskeppad Alun) och hvilken allmänna Bevillning skall utgå för år 1824 och följande åren intill nästa Riksdag, kommer att på förut vanligt sått till RiksgåldsContoiret levereras och derstädes redovisas.
S5,983:14. 7. 42,662:45. 7. Transport 2,474,290 43,320:17. — Utgifter: l:o Aflöning och pensioner, utbetald begrafningshjelp samt vakansoch lig getidsbesparing . 9,632: 21. 8. 2:o Taffelpenningar och Arfvoden till Kongl. Köllegii President och Ledamoten samt i och för extra biträden och revision af fondens räkenskaper m. m. 3,249: 40. — 3:o Extra utgifter i postporto, skrifmaterialier, ljuspenningar m. m 1,847:18. 5. 4:o Reparationer och diverse omkostnader, såsom brandförsäkringsafgifter för fondens fasta egendom, 935: 34. 7. 5:o Rikets Ständers Riks g aids-Kontor^ enligt Kongl. Brefvet den 9 November 1841, 14,000: 29,665:18. 8, Då vinsten på diskonteringen år 1844 blifver Balans till år 1845. Skuld er: l:o Till Rikets Ständers Rank, Kongl. Kommerse-Kollegii kreditiv för Manilfaktur-Diskonten, emot 3 procents årlig ränta å begagnadt kapital, : 1,500,000: Lit. C. Kapitalslut öfver Gamla Ull - in eib c t 1842. Balans från är S ku1d: Till Manufaktur-Diskontfonden för lemnade förskotter, Kapital 13,846:33. Hänta derå ... 397:17. Utgifter år 1843: Aflöning till Ull-Kontorets tjenstemän och betjening 3,168:16. Dito till Direktören Hofman Bang 1,000:
De känslor Riksens Ständer gå att inför Thronen tolka, äro glädjens och hoppets om varaktigheten af den förening, som blifvit slu - Dcu 10 Februarii. ien emellan déh lagkrönte Konungen och del laglydiga folket. Öm de föreslagne Lyckönskriingsadresserne till ExpeditionsUtskottet återremitteras, anhåller jag, att dessa anmärkningar måtte få återremissen åtfölja. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Äfven jag anhåller vördsammast, att Utskottets förslag till Lycköhskningsadresser måtte återförvisas för att omarbetas. Jag skulle nemligen önska, att dertill klefve mindre ordsvulst, men deremot eii värmare känsla. Denna känsla borde likväl $ tenligt ntiii öfvertygelse, tillräckligen ådagaläggas genom sjelfva framställningen, så att talaren sluppe med serskildta ord betyga sin förtjusning eller försäkra om upp r ig t ig heten af sin glädje. Men emedan detta är ett estetiskt arbete, så beror dess bedömande på hvars och éns énskilta smak. Det kan derföre hända, att mina åsigter icke delas af andra, eller ätt jag; enligt Utskottets talesätt, icke är nog ”mognad Christen” för att förstå rätt bedöma de ”vettet* vårdén,” som i dessa adresser torde liggä, förborgade. Herr Grefven och LandtMarslcaiken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg ExpeditionsUtskottets ifrågavarande förslag till underdånige Lyckönskningsadresser böra, i anledning af de, så val in Pleno den 6 dennes soni i dag Den iö Februarii, !> 21 i dag dervid gjorde anmärkningar) till Utskottet återförvisas. Ropades Ja. Friherre Lagerbjelke, Gustaf: Sedan beslutadt blifvit att de föreslagne Lyckönskningsadresserne skola till ExpeditionsUtskottet återremitteras, anhåller jag att i anledning af detta amne till Högloflige Ridderskapet och Adeln få göra en vördsam hemställan.