Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, som, i dess längsta utsträckning från Norrska gränsen i nordvest, till gränsorne af Halland och Småland i sydost, håller öfver 3o mil, företer således stora skiljagtigheter i fysikaliskt afseende och naturliga förmåner; men der saknas likväl icke inom något Härad, helt och hållet, hvarken jordmån för ett nödtorftigt åkerbruk, skog för husbehof, eller vattendrag för nyttiga inrättningar. Ibland ovanliga naturhändelser, under nu ifrågavarande qvinqvennium, må nämnas tvenne jordskalf, som blifvit observerade år i83o, i Januarii och April månader, inom åtskillige delar af Länet, bägge i rigtningar ifrån söder till norr. §. 2. Invånare. Folkmängden i Länet utgjorde vid slutet af förra qvinqvennium, enligt de år 1826 hällne Mantalsskrifningar för 1827, 184,900 personer, och har sedermera, jemlikt de vid slutet af hvarje år förrättade Mantalsskrifningarne för påföljande året, funnits utgöra, enligt bilagde Sammandrag: År 1827 i86,5qi 1828 • 189,445 1829 • • ? 191,643 1830 193,780 1831 ig5,2io nemligen: på Landsbygden bosatte, 186,864 och i Städerne boende . 8,406 samt af dessa alla: Skattdragande, af Mankön 47>°88 _ _ Qvinkön 49,001 q6,o8q 6 Skattfrie, af Mankön 47>f)63 Qvinkön 5i,i58 99,121 Under loppet af detta Qvinqvennium har således folkmängden, årligen varit i tilltagande, samt på det liela blifvit ökad med io,3io personer.
Trakten på östra sidan om Göta eif och vid Wenern, eller Wäne, Flundre och Ale härader, har öfverallt en bördig jord, likasom Dalslands slättbygd, Sundals och Nordals härader. Walbo härad är bergbundet, men med temligen fruktbar jordmån emellan bergen; Wedbo och Tossbo deremot i allmänhet af sämre beskaffenhet, med vissa undantag på Wenerns strandbygd. De spannmålsbehöfvande sock - 16 narne i södra delen af länet erhålla sina förnödenheter från Småland, Halland och den så kallade Falbygden i Skaraborgs län; samt norra Dalsland från slättbygden i samma landskap och till någon del från Bohus län. Hvad närmast belägne spannmålsköpande distrikter icke konsumera af öfverskotterne från länets fruktbara trakter, som alla angränsa Göta eif och Wenern, afsättes på Uddevalla och Göteborg. Odlingstillfällen af större omfång uppgifvas från de flesta härader. Inom Kinds härad: 2000 tunnland, erhållna genom Asundens fullbordade sänkning, 1200 tunnland genom pågående utdikning af Länghems mader och sänkning af Simmesjön samt kanalgräfning från Svenljunga mader; äfvensom madsträckorna från Sämsjön genom Månstads, Åsarps och Tranemo socknar af l£ mils längd och \ mils bredd. Inom Redvägs härad: maderna omkring Ätraån genom Hössna, Knätte och Åsarps socknar om 1800 tunnland samt Tidaåns mader i Liareds socken. Inom Åhs härad: maderne omkring Wiskaån från Warnumssjö uti Gingrids, Tärby, Warnums och Rångedala socknar 450 tunnland. Uti Gåsene härad: 2000 tunnland mader omkring Nossaån emellan Mollasjö och Hudeneds qvarnar samt omkring Lidaån inom Ora, Broddarps, Alboga, Eriksbergs och Mjelldrunga socknar. Inom Marks härad: betydande sträckor omkring sjön Weselången på gränsen mot Halland uti Istorps pastorat, hvarå nu arbetas medelst sjöns sänkning. Uti Kullings härad:
För att hämta några förklarande liknelser från naturens rika verld, må det tillåtas mig att påminna, huru som man ser den lilla myggan kunna lifsfarligt skada det ädla lejonet genom att bibringa dess ögon ett vådligt stygn; hurusom mullvaden, fördold i jordens djup, verksam eill. sin natur, lyckas att småningom med sin gnagande tand afbita en och annan rot-tråd af den stolta eken; hurusom i Afrikas inre man funnit de otaliga tempelråttorna medelst ihärdig flit under åratalens förlopp, undergräfva och försvaga de heliga byggnadernes grundvalar. Det tillgår på enahanda sätt inom idéernas verld. En tanke, oskadlig till utseendet, kan verka mycken skada, om den är ensidig och förvillande. Ämnet för motionen är af största vigt för vårt land. På den lagstiftning, man nu vill uphäfva, beror rättigheten att bibehålla arfvejord inom slägt. Motionären har föreslagit, att all jord, ärfd eller förvärfd, må egaren kunna borttastementera. Detta står i strid med andan af Svensk historisk rätt. Från urminnes tid bar egendomens förblifvande inom slägten varit af Svensk lag stadgadt. Och hvarföre, om ej af det skäl, alt redan våra äldsta förfäder .insågo värdet af en strängt sammanhållande familj-anda, der slägtens framtida välfärd och bergning ej ansågs böra göras beroende af individens godtycke. Testament friheten är en främmande inympning på Svensk rätt. Den härleder sig från den Romerska och den derur härflutna Romersk-Kalliolska, Kanoniska lagen. Det är gifvet, att under katholska tidehvarfvet det var serdeles nyttigt för det Romerskt katholska presterskapet alt kunna tillegna Romerska kyrkan och klostren enskildes egendomar. Att cgendomarnc på della Den 4 Januari c. m. 89 sall gingo nr enskild ego, var, efter värt sätt att se, en förlust för samhället i allmänhet och dess medlemmar serskildt, men detta var dock ett ringa hinder för ett presterskap, som utgjorde en stat i Staten, och som ansåg sig göra Gudi en tjenst genom detta sitt nit för hvad de kallade kyrkans hästa.
Då vidare tillämpningen under alla framfarna riksdagar varit sådan, tor-, de det icke vara underkastadt något tvifvel, att ju icke lagstiftarens mening varit den, jag deri vill finna. Huruvida han gjort klokt, då han sålunda öfverlåtit en af Secreta Utsk:s attributioner på Gonstit.Utsk., derom vill jag icke lemna något omdöme. Men då lagen finnes, skall jag icke draga i betänk, att ställa mig den till efterrättelse och inser tydligen, att lagstiftarens afsigt varit att från Stånden utesluta inflytandet af passionerna uti så grannlaga ämnen sorn ifråga var. Jag bestrider återremissen och begär propos. å memorls läggande till handlingarna, önskande, att den dag snart må komma, då man icke vid hvarje riksdag söker tolka samma grundlagsbud på olika sätt, hellre än att man i behörig ordning söker tillvägabringa ett sådant förtydligande, att något tvifVel icke vidare kan uppkomma. Ifr Tham, Wolrath: Då sjelfva frågan blifvit så fullständigt utvecklad af Frihtna Boye och Ehrenborgh samt 'Gr. Posse, anser jag det onödigt att upptaga R. o Ad:s tid med några ytterligare tillägg, ang:de densamma, utan hemställer jag blott till Hr Gr, o. Landtm., det han, med den rätt honom tillkommer, må förklara, huruvida han anser återremiss kunna äga rum eller icke. Utfaller detta förklarande så, att propos. på återremiss icke kommer att meddelas, lära vi derigenom förkorta discussionen, sorn i sådant fall synes fullkomligt öfverflödig. Gr. Horn, Glaes Fredr.2 Discussionen har numera öfvergått från sak till form, och jag nekar icke, att om denna förklaras så, att återremiss icke kan äga rum, är det öfverflödigt att återgå till saken. Men då Landtm, icke genom något sådant förklarande afbrutit discussionen, hvilket han 35o Don 3o Juni f. m. ock icke lagligen kunnat eller bort göra, skall jag begära att få något yttra mig i saken.
IX. B. 612. A. 790. X. E. 204. 206. — N:o 78. med anmälan om verkstiilld omröstning i Förstärkt Banko-Utskott. XI. B. 288, 304- Bankooch Lag-Utskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 1. i anledning af väckta motioner, angående förändring af Lagens stadgande om ränta. III. B. 232, 240, 253, 297. Å. 314, 317. VIII. U. 368. 413- — N:o 2. i anledning af återremiss af Sammansatta Bankooch Lag Utskottets föregående Betänkande, så vidt detsamma innefattar yttrande i fråga angående penninge-räntans Ingifvande. — N:o 5. i anledning af väckt motion om räntans digifvande i Banker. XI. B. 333, 360. A. 368- — M:o 6. i anledning af gjorda anmärkningar emot vissa delar at Utskottets Betänkande N:o 4 i fråga om lagstiftning för Enskilda Banker. XI. B. 333, 360. A. 368, 369, 371,382,383, 387, 368, 391. U. 436, 440- A. 442, 443. U. 466, 467. E. 466.
Ifrån Borgare-Ståndet har Stats-Utskottet erhållit återremiss å dess, under N:o 38, afgifne Utlåtande, i anledning af Fullmägtiges i RiksgäldsContoret gjorde anmälan af Hof-Marskalken och Riddaren Friherre Gustaf Ridderstolpes till dem ingifne ansökning om återfående af en intecknad förbindelse, utgifven till säkerhet för Handelshuset här istockholm, under Firma J. C. Miiller & Comp. af Rikets Ständer beviljad liquid för 7 stycken af Riksgälds-Contoret utfärdade, på Post-Contoret i Hamburg år 18x2 förkomne Partial-Obligationer, hvardera på 1000 Floriner Brab. Vexelmynt. Men som, enligt till Utskottet ankomne Protocolls-Utdrag, ofvanberörde Utlåtande blifvit bifallit af Ridderskapet och Adeln den z5, och af Prestesamt Bonde-Stånden den 21 sisth April, anser Utskottet, till följd af 75 §. i Riksdags-Ordningen, denna fråga vara afgjord och kan således dermed icke taga någon vidare befattning. Stockholm den 4 Junii 1834- Bihang till R. St. Pr di. 1834- 4'.de Sami. lista Af di it 29-de Håftet. 3 Stals-Utslottets Memorial N-.o i35. N:o 134- Ankom till Exp.-lltsk. d. 5 Junii. Memorial, i anledning af erhållen äterremiss på StatsUtskottets Utlåtande N:o 42. Ifrån Ridderskapet och Adeln har Utskottet erhållit äterremiss å dess, under N:o 42, afgifne Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å Handlingarne i fråga om dispositionen af en i Sundhets-Collegium ledig Assessorslön.
Skrifvelse, N:o 97. mer, att för åvägabringande af förändringen med arbets-skyldigheten till Hushagen, enligt E. K. M:ts Nådiga förslag, någon uppoffring å Statens sida icke blifvit ifrågaställd; att den för upphörande af dagsverksskyldigheten till Lilla Bjurum föreslagna ersättning icke blifvit beräknad högre än lill dagsverkenas uppskattade värde, med ofvannämnda afdrag, samt i den Nådiga Propositionen E. K. M:t förklarat, att den ersättning, som vid Kungsgärdarne i Skåne skulle kunna ifrågakomma åt boställs-innehafvarne, icke skulle öfverstiga skillnaden emellan de från hemmanen efter förändringen utgående indelda räntor, jemte den afgäld, som skulle af arbetshemmanen för dagsverkenas upphörande erläggas, samt det värde, hvartill den upphörande hofverieller arbets-skyldigheten blifvit vid 1844 års undersökning uppskattad; hvadan denna ersättning, som icke ifrågakommer vid Lillö och Svabesholms Kungsgårdar, sannolikt vid ganska få af de öfriga Kungsgårdarne kommer att ega rum, äfvensom densamma, der den medgifves, icke bör kunna uppgå till något betydligare belopp, hafva, på dessa och de uti den Nådiga Propositionen vidare upptagna skäl, Rikets Ständer väl funnit E. K. M:ts nu meddelade Nådiga förslag, såsom ledande till det åsyftade ändamålet, böra antagas; men då derjemte, i fråga om den ersättning, som skulle Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län tillkomma, Rikets Ständer inhemtat, hurusom, efter det Advokat-Fiskals-Embetet i Kongl. Kammar-kollegium, enligt Memorial af den 25 Oktober 1852, till Rådstufvu-rätlen i Fahlun instämt dåvarande Landshöfdingen i nämnda län, med påstående att, då det belopp, 2 sk. 8 rst., hvarmed Landshöfdingen, såsom innehafvare af krono-ängen Hushagen, årligen godtgjort
Jag instämmer äfven till alla delar i hvad hvad Friherre Åkerhjelm yrkat. Utskottet hade i första Betänkandet föreslagit olika tull. Det har sedan blifvit ändradt, på de skäl Utskottet anfört, men jag fruktar att Utskottet blifvit missledt. Äfven jag har sökt upplysningar i detta ämne, hvilka öfverensstämma med dem Friherre Åkerhjelm lemnat. Jag vill blott nämna, att Utskottet i första Betänkandet föreslagit 4 skillingars tull på lumpsocker; och jag hemställer derföre, om icke Havana Terres och krossadt Lump bör bestämmas till 4 skillingars tull. Friherre Åkerhjelm: Äfven jag tror denna tull kunna bestämmas till 4 skillingar, ty qvantiteterne, som inkomma häraf, äro så obetydliga, att det ej bar inflytande på höjning eller minskning i tullintraderne. Jag instämmer således i Herr Thams framställning. Den 3o O c t o b e r e. m. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken gjorde proposition till Lila 11 å Utskottets förslag rörande tullen å socker. Ropades Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapel och Adeln fann för godt godkänna Utskottets förslag med den förändring, att införseltullen å Ilavana och krossadt Lumpsocker må bestämmas till 4 sk. för hvarje Skålpund. Bifölls. Ull. Herr Marcks von Wurtenberg hade inlemnat ett anförande, som upplästes, så lydande: I afseende på den föreslagne medeltullen å ull får jag anmärka, att om förbudet emot utländske klädens införsel upphäfves, måste fabrikanten upphöra med sin rörelse, och han kan åtminstone ej då erlägga någon tullafgift på ull, vare sig hög eller låg. Tillätes till och med införsel af ull alldeles afgiftsfritt, skulle en sådan fördel likväl ej sätta honom i stånd att under närvarande förhållanden täfla med utlänningen.
Vårt »tidehvarf rikt på händelser af denna art, har lemnat oss lärorika exempel af de ytterligheters följder, dem Försynen i sin godhet än ui afvan dt ifrån oss, begagnom fe läror de oss gifva, glömmom ej att vid åsyn a£ Den 21 Jannar ii. 65 den sällhet vi njuta, knäböjande för den Alsmägtige, helga den Allgode Guden vara tacksamhets offer, och genom vårt uppförande, vår erkänsla och våra gerningar göra värdige af dess fortfarande nåd. Redlige Danneman, värdige afkomlingar af Thronens, Frihetens och Fosterlandets försvarare, minnens hvad Edre Fäder voro för Eder, de dyra pligter de Eder i arf lemnat, det förryade åligg J Eder påtagit, det ökade ansvar till hvilket J Eder förbundit, hvad J ären i Eder sjelfve, Edra hemmavarande bröder, Eder Efterkommande skyldige, erkännen värdet af de förmåner J agen framför Edre likar i Europas alla öfriga Länder, att sedan Secler se Edra rättigheter som frie Medborgare grundade och stadgade att deltaga i Fosterlandets lagstiftning i fördelningen af dess bördor i friJ villiga åliggandet af dess försvar, i äran af dess sällhet och dess anseende. Glömmom ej att rättigheter ännu aldrig gåfvos utan motsva* rande pligter, att säkraste bibehållandet af de förre endast grundas i noggrant uppfyllande af de senare. M å hädanefter som hitintills vördnad för Religionens heliga sanningar — tillgifvenhet för Regeringen — lydnad för lagarne _ omsorg för Medborgarens ömsesidiga rättigheter kärlek för den lagbundna friheten känsla för sjelfständighetens försvar, blifva föremålen för det Hedervärda BondeStändets bemödanden, stämpla alla dess förehafvande!!.
Han förskan-sade sig i kammaren bakom riksdagsordningen, men i protokollet hade han genom någon outgrundlig förvandlingsprocess endast och allenast arbetsordningen för att betäcka sin vägran att inlåta sig på en parlamentarisk duell med herr Dickson. Saken låter otrolig, men är sann. På herr Dicksons framställning svarade grefve Posse helt snäft, att » grundlagen medger ej rätt för en kammarledamot att återupptaga en diskussion, som talmannen redan förklarat vara af-slutad. Herr Dicksons statsekonomiska föreläsning är der-för ej på sin plats. Grundlagen och riksdagsordning berättiga mig ej heller att bemöta honom. Först då han i grundlagsenlig ordning fått kammarens tillåtelse att interpellera mig, är jag beredd att besvara hans anmärkningar. Emellertid måtte grefve Posse hafva ångrat sig och med skäl hållit före, att det väl icke ginge an ändå att låta de grava anmärkningar, som herr Dickson framstält, &lt;1 vars tå utan tillstymmelse till försök att vederlägga dem. Då nu herr Dickson efter den snäfva behandling, hau rönt af statsministern, alldeles icke var hågad att formligen interpellera honom, så mycket mindre som han naturligtvis icke ville medgifva, att han begått något formfel, som be-höfde rättas, måste nu annan kanal sökas for att grefven. och statsministern skulle få säga några ord, hvilka skulle kunna se ut såsom ett slags försvar. Man borde åtminstone i tidningarna få läsa, att grefve Posse haft något att säga. Herr Lyttkens vidtalades således att räcka en hjel-pande hand, och sålunda kom från honom en formlig inter-pellation, för livilken grefve Posse fann sig manad att af-lägga sin tacksägelse och hvilken han äfvenledes bjöd till att besvara; men det skulle hau hafva låtit bli. Hans yttrande är så karakteristiskt ocli hans försvars-försök så till den grad ur luften gripna, att det vore skadaatt undandraga detta yttrande läsarens kännedom.
R:drs värde, skulle i stället utgå med 3 R:dr 16 sk. per skepp. stäp. v.; 2:o att messing, arbetad, alla slag, gjuten, smidd eller pressad, oäkta lahn derunder inbegripen, nu åsatt införselstull af 16 sk. skålp., skulle indelas i »utan beläggning med annan metall», med 16 sk., »förgyld», med 36 sk., och 54 lievillnings-Utskoltets Memorial, M 14. »andra slag», med 24 sk. införselsafgift per skalp., jemte den anmärkning att gördelmakare-arbeten, deri tenn eller zink ingå, förtullas såsom messing, arbetad; samt 3:o att alla andra slag, arbetad, derå införselstullen nu utgör 1 R:dr skålp. skulle indelas i »förgyllda» och »andra slag», med tull af 36 sk. för förra slaget och 24 sk. för det senare per skålp. Borgare-Ståndet har godkänt samtlige dessa förslag; Ridderskapet och Adeln har bestämt införselstullen å marinmetall till 1 R:dr 16 sk. per skepp., men i öfrigt fastställt gällande tulltaxa; Presteoch Bonde-Stånden hafva i allo vidblifvit nuvarande bestämmelser. Utskottet inbjuder Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-Stånden att förena sig med Borgare-Ståndet om godkännande af Utskottets förslag i afseende på marinmetall, samt Borgare-Ståndet att, i afseende på de öfriga artiklarne, frånträda sin skiljaktiga mening och instämma i de öfriga Ståndens beslut; och föreslår, för den händelse dessa inbjudningar icke skulle bifallas, följande propositioner till omröstning : l:o angående marinmetall, dervid såsom Ja-proposition vid den bufvudsakliga omröstningen torde få antagas Utskottets af Borgare-Ståndet antagne förslag. ä) om kontrapropositionen. 82:o.
Fullmäktiges i Riksgäldskontoret berättelse 5. Furage-passevolans-afgiflerna, angående upphörande af 73. Fångne ogifte officerare, angående utbetalning af indragen aflöning till 75. Fåsjön och Norasjön, angående båtled mellan 158: 39. Färentuna härad, angående förvandling af tegelved i 91. Färjestaden på Öland, angående en hamnbyggnad vid 158: 19. H angående pension till 167: 69. Förskott å aflöningar för Riks-ståndens och Utskottens betjening . 10. 7 Utlåtandets Nummer och Moment. G. Garnisonsregemenlenas mathållning, angående anslag till Garnisonssjukhuset, angående löneförbättring för personalen vid Gefle-Dala jernväg, angående lån till Generalförslag öfver Arméens och flottans förråder, angående med delande åt Stats-utskottet af Geyerska huset på Riddarholmen, angående inköp af återremiss angående dito Grandinson, J. A., Assessor, angående pension till Gratifikationer åt Stats-kommissarien Kock » » åtskilliga af Stats-utskottets tjenstemän Grenna, angående hamnbyggnad vid Griesbach, Math., Geschworner, angående ersättning Grundal, Salomon, angående pension till Grundén, E., angående pension till Grundräntor, angående afskrifning för nedlagda qvarnar » angående sågoch tullmjölqvarnars befrielse från » angående friköpande af skattskyldig jord från Gråda kanal, angående ersättning för jordförlust vid Gunnarskogs socken, angående medelmarkegångspris å rotefrihetsafgift Gyllenhammar, G. W., angående pension till Gymnastiska Central-institutet, angående anslag till Gärdemantal inom Bodums socken, angående areal för Götha elfs norra utlopp, angående uppmuddring af Götheborg, angående anslag för skoloch gymnastikhus i Götheborgs hospital, angående anslag till Guvernör, angående pension till . .467: 71. Ha/reda Ågården, angående rotering för Kapellansbostället 4 30. Hagelskada, angående ersättning för förlust genom 106. Hahr, C. E. Löjtnant, angående pension till 167: 70.
Ständer, att hos Kongl. Maj:t framföra den underdåniga anhållan, att Kongl. Majit ville i Nåder anbefalla dess Befallningshafvande i det län, der undsättningsspannmäl kommer att erfordras, att vid dess fortskaflande, i händel se det ej, i likhet med hvad för kronans eftecter blifvit stadgadt, kunde sjöledes verkställas, hvilket då företrädesvis bör ske, anmana nndsättningstagarne, att genom egen försorg afhemta spannmålen, hvilket äfven sannolikt skulle för dem medföra minsta kostnad, samt att, endast i händelse oundvikliga hinder eller större svårigheter kunde dervid möta, låta undsättningsspann* målen deui tillställas genom kronoskjuts, 314 Besv. och Ekon. Utsk, Betänkanden. i hvilket fall likväl de skjutsande borda derföre erhälla full betalning, i likhet med hvad för Gästgifvarskjuts är stadgadt, helst, om något understöd för de förre skulle ega rum, detsamma synes böra blifva ett o. nus för samhället gemensamt, men icke enskildt för vissa jordegare, förmedelst deras hemmans läge. Hvilket dock Riksens Hög. lofl. Ständers egen pröfning vördsamt underställes. \ Stockholm d. 21 April 1825. Ankom den 26 April 1323. Ubiätande, rörande yrkad skyldighet: för -privilegierade hemman och lägenheter, att i allmänna byggnaders uppförande och underhåll deltaga. 1 detta ämne har Utskottet från Hederv. BondeStåndet fått emottaga: 1:0 Ett Memorial af Anders Andersson och Bengt Nilsson från Örebro län, hvaruti blifvit Besv. och Ekon. Utsk.
Jag gör icke nu något yrkande i detta afseende; men Den 30 November f. m. 551 jag reserverar mig emot detta äfvensom öfriga reglementariska stadganden. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: Med tillkänna gifvande, alt jag lill alla delar gillar den siste värde talarens åsigt, hoppas jag, att, då vi slutligen genomgått hela betänk, och kommit till sista punkten, pag. 33, den siste varde talaren skall finna, att hans åsigter der gjort sig gällande. Jag anser derföre, alt hans reservation icke behöft afgifvas, förrän sig visat, huruvida 11. o. Ad. afslår denna punkt. Den ifrågavar. § lyder sålunda: ”Slutligen, och då uti den nu föreslagna bevillningsstadgan förekomma, jemte bötesbestämmelser, vissa föreskrifter i afseende å verkställigheten, hvilka äro af den beskaffenhet, alt de grundlagsenlig! erfordra K. M:s nåd. godkännande, innan de lill efterrättelse kungöras, har Utsk., på sådan grund, ansett sig böra tillstyrka R. St. att till K. M., vid öfverlemnande! af bevilluingssladgan, uli uud. skrifvelse hemställa, det R. M., efter öfvervägande af hvad i afseende å så väl böters belopp och fördelning, samt andre i författningen förekommande lagstadganden, som af embelsoch tjenstemän beroende verkslällighetsålgärder, på Dess nåd. pröfning grundlagsenlig! ankommer, må täckas allmän författning i ämnet utfärda.” Hvad särskildt beträffar den §, som handlar om den pligt taxeringsmännen skulle äga att vara R. St:s ombud, så vill jag påminna mig, att detta uttryck, hvilket i den nu gällande författningen förekommer såsom en slags mellanmening, blifvit i betänk, uteslutet. Ilr Printzenskjöld, Carl: Jag är till alla delar förekommen af Gr. Cronhjelm och förenar mig med honom, böraudes jag upplysa, att de åsigter, som Hr von Rosen framställt, verkligen finnas i betänk, uttryckte uti § 123, hvilken det torde tillåtas mig alt uppläsa.