Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R;dr för år utgå från den tid, då von Hartmansdorff till embetet utnämndes; men då för de Häradshöfdingar, hvilka icke äro med boställen försedde, sådant utan tvifvel blifvit iakttaget vid regleringen af deras löneförmåner, får Utskottet, med hänseende jemväl dertill att genom 1855 års Expeditionstaxa landtdomares inkomster blifvit i ej ringa mån ökade, hemställa, att ifrågavarande motion måtte lemnäs utan afseende. Reserv ationer: Vid 4:de punkten: a) af Herr Grefve Cronstedt, Fr. b) af Herr A. W. Björck, som åberopade Utgifts-Afdelningens förslag till Utlåtande så lydande: “Det af Kongl. Maj:t framställda förslag i afseende på förändradt ordnande af sättet för Revisions-sekreterare-embetenas bestridande har Utskottet tagit i noggrannt öfvervägande; och då Revisions-sekreterarne hufvudsakligen åligger att bereda och inför Högsta Domstolen föredraga dithörande mål och ärenden, dervid de äro ställde under Högsta Domstolens kontroll, hvilken, om den än icke kan i hvarje mål genom handlingarnes granskning utöfvas, dock är oaflåtlig och i ständig verksamhet, finner Utskottet den af Riksdagsfullmägtigen C. A. Larsson gjorda jemförelse emellan Nedre Revisionens ledamöter och den ansvarige domaren, på hvars uppfattning och pröfning målens utgång beror, icke ega giltig grund.
StaperingSlångben unberffrifmeö af båbe npPemålbe tjenfteman od) frönö* ombubet, Ijmarjemte riftigljetcn af bernti ffebba, på SldperingSfommittéenö beflut grunbabe antecfningar åfmcn mitSorbaö af orbföranben od troå lebamöter i famnta Committé. § 58. ©örn bet åligger åpärabeffriftoaren på lanbet od; meberböranbe tjenfteman i ftab att, meb ben i uppbörbsförfattningarna ftabgabe anfmarigfjet, toerfftålla bebite* 53emiltning§*@tabga 1864. 33 ringen af be i benna fBemiltningö Sncrn tre toedor efter bet Staperingöfommittéenö förrättning afflutats, [fola taperingSprotofolt o<p tängber, femte ttltpöranbe panbltngar, tilt konungens 33efalt Stinan ftareringstommittéen upptöfeS o dt åtffiljeö, ffatt Jfommittéen btanb fina mebtemmar föreflå fora perfoner tilt tebamöter i fatnma års fPröfningöfontmitté, pmarmib, bereft £aperingöfommittéenS fammanfättning fåbant mebgifmer, i ftab bör utfes åtminftone en, font unber nåftföregåenbe år ber erlagt bemittning för tönein* fomft, fantt på tanbet åtminftone en, af pmitfen bå inom taperingSbiftriftet bernitt» ning btifmtt ertagb, antingen för fåban infomft elter för infomft af jorbbrufönärin» gen ide tillpöranbe röretfe.
I afseende på den förenkling af ärendenas beredning och skyndsamhet i behandling inom representationen, som förslaget afser, samt inskränkning af det så kallade motionsflödet till 10 dagar i st. f. 1 månad, tror jag att dessa verkliga fördelar mera hvila på suppositioner, än på bestämda resultater. Huruvida Stats-Utsk:t kan medhinna att på 4 månader med noggrann pröfning fullgöra sina åligganden, samt ärendenas beredning af vederbörande embetsverk mellan hvarje riksdag skall kunna med omsorg verkställas, vågar jag betvifla. Uti 1809 års primitiva R. O. var motionstiden 2me månader, men inskränktes till 1 månad vid 1812 års riksdag. Om en ytterligare inskränkning af tiden för en rättighet, som är hvarje riksdagsman gifven från uråldriga tider, skulle leda till det afsedda ändamålet, är osäkert, då hittills inskränkningen af tiden ej minskat användandet af rättigheten, hvilken likväl är ett uttryck af nationens behof. Ehuru jag lifligt önskar ett mera utveckladt politiskt lif och en jemnare vexelverkan mellan regering och folk, som är en genomgående grundtanke i det hvilande förslaget, kan jag likväl ej anse möjligt att ernå sådane resultater på grunden af vår nuv:de representation, så önskvärdt det än vore, och önskar derföre afslag på Betänk:t. 366 Den 6 December e. m. Gr. Mörner, Carl: En föreg:de talare har särdeles vidlyftigt yttrat sig ang. ifrågav:de förslag, deröfver jag ber att i korthet få yttra mig. Det torde dock tillåtas mig att fästa uppmärksamheten på några omständigheter, som ännu icke blifvit åberopade och möjligen icke komma att af någon annan åberopas vid öfverläggningen ang. denna fråga. Under den tid, vi hade riksdagar hvart femte år, inställde sig R. o. Ad. ganska talrikt vid riksdagarne, och ingen brist på personer, lämpliga till Utskotts-ledamöter, förefanns då. Man klagade visserligen öfver riksdagarnes längd, men R. o. Ad. ansåg sig dock till följd af de långa mellantiderna böra närvara vid riksdagarne. Deras tidsutdrägt trodde man sig kunna afhjelpa genom treåriga riksdagar.
Till de anmärkmr, som den siste värde talaren gjort emot 46 § 1 morn., anser jag mig böra lägga att, enligt den redaktion stim mom. nu innehåller, skulle den följd deraf uppkomma att, om tvist uppstode ang:de rätt mantalsskrifnings-ort, den skattskyldige komme all icke blifva i mantal skrifven förr än genom tvistens slutliga afgörande blifvit bestämdt, hvar anteckningen skall ske. Då denna tvist likväl egentligen endast skulle hafva afseende på de följer i fråga om fattigunderstöd, som af mantalsskrifnings-orlen kunde uppkomma, borde dock den skaltskyldige alltid kunna behörigen antecknas, till erläggande af de utskylder, som han till slaten skulle utgöra; ty det måste alltid vara orätt, att tvisten ang:de fattigunderstöd skulle kunna verka derhän, att möjligen kronans utskylder icke komme alt utgå. Jag instämmer således i det af Frih. Palmstjerna framställda yrkande om ålerremiss. Uppå härefter först framställd propos. å Utsk:s utan anmärkn. Iemnade förslag till redaktion af 43 §:ns 1 morn., blef detta förslag af R. o. Ad. bifallet. Då sedermera Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de emot Ulsk:s förslag till redaktion af 46 §:ns 1 moni. gjorde Den 8 April e. m. 115 anmäikn:r föranleda lill återremiss, blef denna propos. med ja besvarad. 29:o Ang:de ändring i 2:dra och efterföljande mom:n af 46 §:n. Hvad Utsk. i denna punkt föreslagit, blef af R. o. Ad. bifallet. H. R. o. Ad. åtskildes kl. § till 10 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck, Sedan K. M. d. 10 April 1848 i nåder till Justitie-statsminister utnämnt Landtm., Presidenten och Riddaren, Hr Gr. Gustaf Adolf Sparre, samt Hr Landtm, derefter samma dag till K. M. återställt Landtm:s-stafven, täcktes K.
Palmsjerna framstäldt, då Frilen visat omöjligheten af att med rättvisa och billighet pålägga bruksoch fabriks-inrätlningar afgifter för ifrågavar. ändamål, ansåg det likväl vara nyttigt att pålägga nyssnämnde inrättningar sådane afgifter, alldenstund, om flere delade delta onus, detsamma lättare skulle kunna bortlyftas från jordbruket, och han hoppades att sålunda komma till ett mer rationelt förhållande genom vägpennin7 II. 2 18 Don 17 Maj. gars läggande på de trafikerande. Det är väl temligen klart och gifvet att det finnes icke något mäktigare intresse i landet än jordbrnks-intresset. Om således påståendet innebär någon sanning, så är detta intresse nog olägligt att drifva igenom sin sak. Jag tror, att om saken vore rigtig, skulle den tala för sig sjelf och sådane skäl som desse af Frihrn anförda, tror jag icke tala för bifall. En annan talare, som står uogefärl. snedt emot Frill. Stjernstedt, liar yttrat att lian, nied erkännande af sin bristande sakkunskap, likväl ansåg det vara nyttigt om man lät en skrifvelse afgå för att få saken utredd. Då jag anser det vara olämpligt att R. St. skulle aflåta en underd. skrifvelse i detta ämne, utan alt bafva för sig tydligt oell klart att den ifrågasatta förändringen är en förbättring, tror jag icke att detta skäl bör hafva inflytande på R. o. Ad:s beslut. En annan talare, på samma sida, Gr. Lagerbjelke, har yttrat att då vägarne först aniades, så funnos inga andra vägar än häradsvägar, och alt det icke fanns några bruk och qvarnar. Det synes mig dock gifvet att qvarnegare måste hafva funnits, ty man mäste väl förmala säden, sorn skulle användas lill brödföda. Hade det således varit någon billighet uti att qvarnegare deltoge i väghållnings-skyldigheten, så hade de väl äfven då fått sig en sådan skyldighet ålagd. Gr:n liar äfven yttrat att det skulle vara skäl, att pålägga bruk, qvarnar och bergverk afgifter för att lindra jordbruket. Detta är ett sätt alt se saken, som jag icke kan gilla.
Utaf den för nationalmusei byggnaden vid sisiförlidne riksdag, enligt nuvarande reglementes 84 §» anvisade anslagsumma af i5o,ooo r:dr, har visserligen hittills endast ett belopp af 60,000 r:dr blifvit ifrån Riksgäldskontoret utbetaldt, men då Rikets nu församlade ständer, för samma byggnads fortsättande, å Riksgälds-kontoret ytterligare anvisat enahanda summa eller i5o,ooo, rdr, att utgå på det sätt och i den ordning förut blifvit bestämdt, har Utskottet ansett lämpligast, att stadgandena angående dessa anslagssummors utbetalande varda på ett ställe i det nya reglementet sammanförda; hvadan dessa stadganden skola intagas i den afdelning af reglementet, der föreskrifterne angående alla vid innevarande riksdag beviljade och till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade jtats-utgifler komma att meddelas. Som de, intill 1847 års slut, förskottsvis bestridda kostnaderna för ön S:l Barthelemys förvaltning redan blifvit af Riksgälds-kontorets medel statskontoret - Stais-UUkotlets Memorial, N:o 280. 9 kontoret godtgjorda; och då det af Rikets nu församlade Ständer för nämnde ös förvaltning beviljade förslagsanslag kommer att upptagas bland öfriga å Riksgälds-kontoret för åren 1848, 1849 och i85o anvisade serskilda anslag, så har jemväl det i 81 § af 1845 års reglemente införda stadgande, angående ersättningen för besagde kostnader, såsom fullgjordt, blifvit ur nya reglementet uteslutet. Till följd af Kongl. Maj:(s nådiga beslut, angående upphörandet af de i Götheborg och Malmö efter 1840 och 18^1 års riksdag inrättade ullsorteringsanslalter, och sedan det obegagnade beloppet utaf de för dessa inrättningar i Riksgälds-kontoret ly flade medel blifvit återbetaldt, har den i 49 § af nuvarande reglemente meddelade föreskrift förfallit.
Den förut omförmälda Hjortqvarns masugn i Svennevads socken anlades 1838 af Gryts, Haddebo och Häfla bruksägare, hvilka ingått kontrakt med Emme bergsmäns hyttelag i Lerbäcks socken, att på 75 år emottaga alia bergsmännens kol emot ett minimipris af 3 R:dr 16 sk. Banko per stig, samt under tiden ansvara för deras blåsningsskyldighet, genom hvilket af Kongl. BergsKollegium fastställda kontrakt bergsmännen kommit i tillfälle att draga afkastning af deras skog, utan att äfventyra förlust af tackjernsblåsning vid deras egna hyttor. 1 Carlskoga har tackjernsblåsningen varit grundad på malm, köpt från andra bergslag. Stångoch ämnesjerns-tiUverkningen, som, efter dels tillökning dels ock nedläggning af härdar och privilegieradt smide, vid 1841 års slut bedrefs vid 166 härdar, utgjorde i årligt medeltal under de fem åren: I Nora och Lindes bergmästared örne . , . 55,703 SkU.. „ Nya Kopparbergs d:o , 10,495 — „ Carlskoga bergslag 1,993 — Summa 68,191 SkU. och således 4,521 SkU. mera än år 1836. Om tillverkningsheloppet i början af denna period öfverstigit det privilegierade smidet, så har detsamma deremot på sednare åren icke fullt motsvarat den tillökning, sorn af Kongl. Maj:ts nådiga kungörelse den 26 October 1838 blifvit en följd; och lärer orsaken härtill igenfinnas deri, att den erhållna tillökningen ej hunnit utsmidas och att en del verk haft svårighet att erhålla tillräckligt kol. O 12 Jernmanujaktur-therken_, i den särskilda tabellen upptagna till ett antal af 31, hafva i medeltal lemnat en årlig tillverkning af 8,720 SkU eller vid pass 2,700 SkU. mera än under föregående qvinqvennium.
Vidkommande de belopp, som af den föreslagna anslagssumman å 25,000,000 R:dr borde till arbeten å hvardera stambanan och särskilda bandelar användas, har Kongl, Maj:t anfört: att då fullbordandet af den vestra stambanan, som förenar rikets bufvudorter vid Nordsjön och Östersjön, vöre under närvarande förhållanden af jemförelsevis största vigt; då mera än 17 mil af denna bana redan vore fulländade och arbetena å andra delar deraf långt framskridna samt lokalen särdeles gynnsam å banans återstående del emellan Katrineholm i Södermanland och Bodarne vid gränsen af Westergötland, så att hela banan torde kunna före slutet af nästa statsregleringsperiod vara fullbordad, om nödiga medel dertill beviljades; och då, hvad auginge Stals-Utskottets Utlåtande JU 84 S det af Kommittéen väckta förslag om utförande, i sammanhang med denna stamlinje, al en sammanbindningsbana frän Hallsberg till Örebro, en sadan bana, oalsedt att den kumme att utgöra en del af den jern viig, genom hvilken Örebro kunde finnas framdeles böra förenas direkt med Wettern, mäste, särdeles i förhällande till banans mindre betydliga längd och kostnad, blifva af högsta gagn, ej mindre för rörelsen inom en vidsträckt del al landet, än äfven till förökande af trafiken å vestra stambanan, hvilken såmedelst komrne i förbindelse med de från Örebro utgående, redan färdiga jernvägarne till Nora och Arboga, funne Kongl. Maj:t Sig böra af Rikets Ständer äska beviljande af de medel, som erfordras för fullbordande af vestra stambanan frän Stockholm öfver Södertelje, Katrineholm och Hallsberg lill Töreboda vid Göta kanal, och för utförande, samtidigt, af en sammanbindningsbana från vestra stambanan vid Hallsberg till Örebro; varande kostnaden af Kommittéen beräknad som följer: Från Stockholm till Katrineholm. » Katrineholm till Göta kanal, 1.3 mil, 4,100 fot 9.096,889. » Hallsberg till Örebro, 2 mil, 8,650 fot jemte bangård i Örebro 1,762,479.
Sistnämnde summa bör likväl icke till hela sitt belopp tagas i anspråk för nu ifrågavarande ändamål, dels emedan deruti ingå, utom besparingarue å anslaget till folkskollärares aflöning, äfven, ehuru till ringare belopp, andra för folkundervisningen bestämda anslag, hvilkas användande till bemälde lärares understöd nu icke ifrågasättes; dels ock emedan det såsom besparing vid förstnämnde tidpunkt uppgifna beloppet väl är vid den tiden outtaget, men icke derföre helt och hållet odisponeradf. l)e till aflöning bestämda anslag torde emellertid, vid innevarande års slut, kunna antagas lemna en besparing af minst 80,000 r:dr b:ko. Om denna summa förräntas till 4 procent, och räntan, årligen tillagd kapitalet, jemväl göres fruktbärande, så uppkommer, efter 20 år, ett belopp af 175,2110 r:dr, och med 5 procent 212,284 r:dr; hvaraf räntan sedermera, i mån af behof, vore att använda till årlig utdelning. I hvad mån denna tillgång allt framgent kommer att motsvara behofvet, kan väl nu på förhand icke med säkerhet bedömas; men det följer af sig sjelft, att beloppen af de blifvande understöden måste bestämmas med afseende å då befintliga tillgångar. Någon förhoppning om dessa tillgångars framtida förkofran utan statsverkets vidare betungande torde grundas på den af Rikets Ständer yttrade förmodan, att frivilliga bidrag från församlingarne kunna i visst fall vara att för ändamålet påräkna. I öfverensstämmelse med dessa åsigter, vill Kongl. Maj:t hos Rikets Släudcr föreslå, att den summa, som vid innevarande års slut finnes besparad af anslagen till folkskolelärares aflöning, må under Riksgälds-kontorets vård och förvaltning afsättas till eli fond, i ändamål att, på sätt förut nämndt är, bereda medel till understöd åt sådane folkskolelärare, som till följd af ålderdom eller sjuklighet från lärarebefattningen erhållit afsked; viljande Kongl. Maj:t framdeles, i samråd med Rikets Ständer, beträffande detta ämne, meddela närmare föreskrifter. Kongl. May.ts Md.
Iåntermin skulle bidraga att öka begäret efter Discontlån, och såmedelst minska låntillgångarne för de verkeligeii lånbehöfvaftds. Vöre åter en serskild fond i Öis. conterne afsatt för Lahdtmän, så kunde en sådarl anstalt vara rigtig4 men i allmänhet är fiiscöntrörelsen beräknad på en hastig omsättning, ödti så länge den fördelning, jag omtalt, icke vidtages, skulle den företagna förlängda terminen icke vara fördelagtig för mängden af lånsökande, öller för Disconteri. Af Friherre Cederström har åtskilligt, blifvit anmärkt, beträffande tillsättandet af DiscontDirec^oneme. ' Utan att kunna bestämdt äfgöräj antingen det sätt hart föreslagit, eller det Utskottet Uppgifvit, är det bästa, tror jag dock det vara nödvändigt, så vida mati'Vill.tind vika collisiöh emellan Banken och filial -fördelningarna i —att man uppdraga? åt BancoFullmägiige, att tillsättä Directeurerne vid dessa fördelningar, och i sådant fall .Ser jag icke eller någon o/ägenhét deraf, att Fullmägtige äfven förordna de dervid nödige Tjenstemän! Här har äfven blifvit af Herr Munck af Bösenskjöld anställd en jemförelse emel. lan städetne Christianstad, Landscrona Och Malmö, i afseende på tjenligheten att utgöra station för det blifvande södra DiscontContoirét. Man har dock härvid förbigått én liufyudsakelig om* D«fj 16 September }■ m. 31 Standighet,— den nemligen, att äfven Blekinge Skall begagna ifrågavarande Discont, och då' man antager, att Disconter egenteligen inrättas fdr handelsstäder , så är onekeligen Carlshamn i närvai tande ögonblick den förnämsta af de Södra handelsstäderrje, nemligen jemförd med Malmö, Christianstad, Ystad och Landscrona. Af de 4 sistnämnde är Christianstad den lämpeligaste för Discontinrättningen, emedan denna Stad ligger på gränsen af de båda provincerne.
Hvad kommitteen yttrat om vigten af att ställa beskattningen å de pannor, sorn begagnas vid bränvinsbränning såsom binäring vid jordbruket, i förhållande till den å husbehofsbränningspannorna, gällde bär till fullo för beskattningen af fabrikerna. KommitBih. till R. St. Proposition, N:o 26. teens pluralitet ansåge att 8 rrst. banko per kanna bränvin vore det högsta, sorn fabriksbränningen. kunde i beskattning bära, utöfver den afgift, soin silades bränvinsbränningen såsom binäring vid jordbruket. Då t. ex. en tillverkning af 15,ooo kannor i fabrik således skulle få draga öfver 200 r:dr högre beskattning än samma qvantum bränvin, lillverkadt i den högre afdelningen af i:sta klassens brännerier, vöre denna ska tteli 1 lök ning allt hvad fabriken kunde bära mer än de andra brännerierna, utan att undertryckas. Kommilteens pluralitet hade derföre ansett, att fabriksbränningen borde beskattas efter 2 sk. 8 r:st. banko per kanna. Efter en beräkning, hvilken vore icke allenast theoretiskt rigtig, utan äfven grundad på trovärdiga uppgifter om begagnade bränvins-apparater, skulle en väl inrättad apparat för hvarje qvadratfots upphettnings-yta af bränvinspannan, då ångpanna icke begagnas, kunna afverka 54o kannor i månaden, hvilket, efter 2 sk. 8 just. per kanna, utgjorde 3o r:dr, och för hvarje qvadratfot af ångpannans upphettnings-yta, då redskapen drefves med ånga, 45o kannor, för hvilka, på lika sätt beräknadt, skatten komrae att utgöra 25 r:dr. Vid denna beräkning af afverkningen hade behörigt afseende blifvit fästadt å sådana hinder och tidsförluster, som erfarenheten visat vara oundvikliga.
Den , till afböjrnde af osäkerhet och äfventyr för långifvare, yrkade förpligtelsen för Underdomare, att öfver Fromma Stiftelsers så kallade ståndande inteckningar upprätta , föra och förvara ett serskildt Protocoll eller Diarium, synes Utskottet ej tjena till annat , än att på Domare hvälfva ett besvär och ett ansvar, som lamp. ligare och med större skäl rita åligga Stiftelsernas Föreståndare och dem, till hvilkas pligt det hörer att hafva uppsigt öfver och controllera Stiftelsernas förvaltning. •— Motionairerne hafva dessutom förbisett, att det är icke endast Underdomare , som meddela Gravationsbevis; men att dylike handlingar utfärdas äfven från HofRätternes Archiver. Det blefve då en nödvändig följd af förslagets antagande, att äfven i hvarje HofRätts Archiv skulle upprättas , förås och förvaras ett så beskaffadt Diarium för hvarje under HofRättens jurisdiction lydande stad och härad. Det icke ringa besvär, sorn härigenom skulle förorsakas, den vidlyftighet, hvartill dessa Diarier ined tiden kunde komma att växa , och <ien osäkerhet, hvartill irring eller glömska vid anteckningarnes verkställande sannolikt skulle föranleda, lära finnas utgöra så stora olägenheter, att de vida öfverväga den fördel, som blefve Fromma Stif. LngUtskotiets Betänkande N:o 5j'oc/i 53. 45 telser beredd, genom en Undantagslag, på hvars tillgodonjutande äfven andra Allmän-* na Verk och Inrättni ngar, af icke mindre angelägenhet oell vigt, kunde göra lika grundade anspråk. Utskottet tillstyrker alitsa, att ifrågavarande Motioner ej snå af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 11 April 188 9* Ankom till Expecl. Utskottet ilen i$ Betänkande öfver RiksdagsFulImägtigen Herr H. A. Falkmans förslag till ändring af 24 $. i Kongl. Förordningen den 13 Julli 1818, angående inteckning i fast egendom. Af RikdagsFullmägtigen Herr H. A■ Falkman är hos Vällofl.
Jag är redan deruti förekommen af F1 ih. von Kraemer och vill således enda't anföra, att behofvet af ifrågavar. byggnader vid båda universiteten är nogsamt kändt af hvar och en, sorn i sednare tider besökt de begge läroverken. Utan alt äga tillräckligt utrymme för ordnandet af de samlingar, som der finnas, skola dessa blifva ofruktbara för den vettenskapliga forskningen; utan tillräckliga och tjenliga arbetsrum är det omöjligt alt undervisningen kan behörigen fortgå. På båda ställena saknas så väl tjenliga laboratorier som anatornisabir. SlatsUlsk. har hänvisat lill det vid sista riksdag beviljade och nu ökade anslaget för universiteternas materiella behof; men häruti matte elt misstag hafva ägt rum , ty nämnda anslag afser, sorn jag tror, bibi iothekernes, de naturhistoriska samlingarnes, instrumentaliernas m. m. underhåll och förökande, men icke nybyggnader, hvartill det ej heller skulle förslå, såvida man icke under flera år besparade detsamma, hvarigenom åter samlingarna skulle gå miste 0111 det för dem oundgängliga understöd. Af dessa skal anhåller jag vördsamt alt StatsUtsk. måtte tillstyrka R. St. att åtminstone bevilja det af K. M. för båda universileterna begärda bvggnadsanslag, såvida icke Professor Geyers motion hos Utsk. kan vinna afseende, hvilket - Den 28 2i o v e in ber f. m. 4 25 ket vore deslo mera önskligt, som den i den K. proposm begärda summan svårligen kan motsvara bebofvet. Hr Grubbe, Samuel: Jag är förekommen af de 2:ne värda talare, som yttrat sig förenlig, och behöfver icke annat än alt till alla delar förena mig med dem i afseende på den ifrågavar. i punkten. Jag kan likväl icke yrka återremiss af della betänk., utan alt för rättvisans skull tillika förklara min tacksamhet för den välvilja, som StatsUtsk. och Ständerne vid denna riksdag visat undervisningsverken i allmänhet, och särskildt universiteten.
7* å odlingslånen omkring - 159,77;: 22. io.. — 332>2S°: 13. ;• —~6,909,720: 42. 8., Creditiv-fordringar och d:o behållningar ut-, gjorde'här ofvan 8>79?>9®i: 33* I0' deraf torde böra afskrif-. vas å JMagazins—Inrättningens Creditiv, hvad som ungefärligen motsvarar Magazins-byggnadernes upptagne fastighetsvärden, emedan desses Capital icke katt j rörelse användas, eipedan byggnaderne behöfvas, således alskrifvas å detta Creditiv 399,627: iS. 2.. dem star ende de-, len af den under Commerce-Collegii _ för-, vältning ställde loud 89,101: 5. 4V samt af Banquens direrse behållningar 104,769: 19. r. , , -593,497: 42. 7. ■ 8,204,463: 39. 3. Behållningen. uti Silfven och koppai; utföre s,. med ~ - 4,901,994: 16, 6. de fordringar, som. här ofvan före blifvit ansedde såsom underkastade afskrihiingar,. hvilkas belopp var 14,179,684: 25. 2. Utgjorde filiai-Disconternes utredning följande t Malmö f, d, Discout-räkliing 60,240: exi.iv Götha Canal dito dito 3o4,So5: ■Riksgälds - Conto irets särskilde Creditiv för utredningen af Malmö Discont - — t 24.3,008:- Götha, Ca.-,ia 1 _ i,700,306: 20. 11, Af hvilken summa _ B;co ltldr 2.3,13.359; 45. I,. enligt här ofvan meddelade uppgifter afgår förliic»t på Malmö.