Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bunquens; elle; ock, att hos Utskottens Ledamöter den mening varit rådande, ait Sveriges Snancielia belägenhet nu är tifl den grad olycKlig, att ett afsteg tran Lagar och Lagformer kan tillåtas. Jag har hort denna tanka, i mer än ett enskilt sällskap, yttras äfven utaf män, som odelt äga min högaktning — jag medger att en belägenhet, till den grad, sorn sades, olycklig, kan finnas, men jag tror, att denar högst sällsynt, och att ingen StatsOeconomisk. orsak kan vara af sådan vigt. När Fienden är i landet, eller anarchi råder, eller despotisme, då är det tid att för. en god sak sälta sig öfver minutierne i Lagens former; till dess är det onödigt, och farligtsåsom prmjudicat. Ty .Värre belägenhet, än den nu varande, kan blifva , och samma rätt, som vi nu göra gällande, att afgöra om Discont-massornas Borgenärers öde, utan att höra dem, samma endast styrkans rätt kan en gång. i örås gällande, för att afgöra, om både Stats-Verkets, och Ständernas, öde, utan att höra oss. Jag yrkar, i anledning häraf, att hvarje åtgärd, hvarigenom en suspension af Lagarnes allmänna stadgandeo, i afseende på massors ytredning, blifver nödig, må, om ock den äg - Den 17 Martii, f. n. 93 de alla andra förmåner, obesedd förkastas. Att en sådan suspension bör äga rum, hafva Utskotten så väl bevist på 5 te sidan af det tryckta Betänkandet, att det vore öfverflödigt, att här upprepa alla skälen. Men Utskotten påstå sig hafva tillstyrkt ett så förmånligt liqvidationssätt, att hvarje Borgenär pa.agligen skall finna sig obefogad till klagan Om detta verkligen är det när^ varande förslagets egenskap, hvad anledning har då Utskottet, att frukta en Proclama? Om man tror, att hvar fordringsägare med glädje skall utbyta sin
Karta-sigillata-omkostnaderna åter hafva utgjort 163,608: 22. hvilka, jemförda med riksstatens förslagsanslag, 105,000: — utvisa en brist af 58,668: 22. Om deremot från karta-sigillata-uppbörden 1,544,381: 53. afdragas omkostnaderna, 163,668: 22. uppkommer statsverkets egentliga behållning 1,380,713: 31. B) Allmänna Magasins-ärenden, hvilka omfatta: l:o) Redovisningen af statsverkets spanniäl iu natura: Denna spanmål redovisas i kronomagasiuens räkenskaper, hvilka för revisionsåret blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskade med anmärkning. Till någon erinran från Revisorernes sida hafva berörde räkenskaper ej föranledt. 4 - 26 - Åf Kongl. Stats-kontorets till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelse, angående statens spanmålsrörélse under nämnde år, inhemtas följande förhållande: Balans från år 1860: Uppbörd: Arrendemedel och diverse inkomster 6,876: 52. Levp'åH'ingar: Från Kongl. Fante-kammaren och länets ränterier 235,722: 56. Balans till år 1862: Ofverlevereringar, skulder och återstående utgifter 13,523: 88. Summa 360,644: JO. Kredit. Balans från år 1860: Ofverlevereringar, skulder och återstående utgifter 1.906: 37. Utgifter: Levereringar: Till Kongl. Ränte-kammaren och länets ränterier 46,966: 49. Balans till år 1862':
Och att pä egen hand utveckla någon kraftig verksamhet, till fosterlandets gagn, dertill är representationen ändå mera oförmögen. Men denna oförmåga att någonting uträtta, hvari de båda samhällsmakterne sålunda äro försatta mäste nödvändigt leda lill de mest förder (liga följder för fäderneslandets hela samhällslif. Under den absolul-monarkiska samhällsformen, ju mera enväldigt Konungen styr desto mera är hos honom ensam samhällets hela kraft och väsende förenad. Inom den konstitutionella monarkien deremot, löpa alla lifsådrorne tillsammans uti den af folket valda lagstiftande församlingen, derifrån kraft och hälsa skola strömma fram och äter emellan samhällets alla delar. Men när den Svenska samhällkroppens hjerta — dess nalional-representalion — är så organiseradt att det blott kan slä med matta och ojemua slag, mäste nödvändigt både den öfverst styrande lanken, och lemmarnes minsta funktioner hämmas i deras fria och nyttiga verksamhet. — Och när Svenska samhället sålunda lider i dessa ädlaste delar, har deraf nödvändigt mäst följa, att det fordom, framför andra folkslag, djerfva och lilllagsna Svenska folket, och som då aldrig saknade män med snille kraft och kunskaper nog att leda dess handlingar och styra dess öden, nu slår handfallet stilla, visar sig svagt och overksamt, och derföre, på industriens och civilisationens bana lemnäs långt bakom af förbiskyndande medtäflare, samt sedan länge saknar det allvar, och den fasthet i viljan, elen kraft i nationalandan, som ensam förmår hålla ett folk tiprält, göra det starkt och mäktigt! — Denna skildring är kanske hållen i bjerta färger, men dess trohet tviflar jag någon skall jäfva, som har inträngt i verkliga förhållandet, och rätt opfattat och bedömt dess både orsaker och följder. Och del må åtminstone ej förundra, om de, sorn hafva en sådan öfvertygelse om det närvar, samhällstillståndets djupa förfall, och faran af detsammas fortsättande, känna sig drifne att ihärdigt påyrka representations-reformens ofördröjda genomförande. Den 18 December. 79 I afseende pä sältet för reformens verkställighet räder dock en ganska stor skiljaktighet.
Direktioneu genom ett i ofvanomförmälda kontrakt infördt förbehåll, träffat aftal derom, att i händelse detta tryckningsarbete anförtros åt samme boktryckare, som åtagit sig tryckningen af Ridd. o. Adelns Protokoll, honom åligger att, emot samma betalning som för denna sistnämnde blifvit betingad, jemväl besörja tryckningen af RiddarhusUtskottets Utlåtanden. Utskottet, som för sin del finner de af Riddarhus-Direktionen, beträffande tryckningen af Höglofl. Ridd. o. Adelns Protokoll af - 2 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 1. gifna förslag och anmälda förfoganden ändamålsenliga samt jemväl anser lämpligast, att, i likhet med hvad vid de tvänne sednare Riksdagarne iakttagits, tryckningen af Utskottets Utlåtanden med bilagor verkställes i den mån hvarje Utlåtande blir färdigt till expedition, med lika typer, uti enahanda format och till lika antal exemplar, som i afseende i Höglofl.. Eidd. o. Adelns Protokoll är stadgadt, samt öfvertages af samme för ordentlighet och pålitlighet vitsordade Boktryckare, med hvilken kontrakt angående sistnämnde tryckning af Direktionen redan blifvit afslutadt, får fördenskull vördsamt tillstyrka: att Höglofl. Kidd. o. Adeln täcktes godkänna de af Kiddarhus-Direktionen, såsom ofvan är förmäldt, framställda förslag och vidtagne åtgärder. På Kiddarhus«Utskottets vägnar. S. A. SANDELS. W. F. Dalman. Vördsamt Memorial. Enär, jemlikt 10 § af den för Kiddarhus-Direktionen utfärdade Instruction, det åligger
Historia och geografi läses 3 timmar; på dessa skall Svenska historien, begynt redan i första klassen, medelst berättelser och efter en kort lärobok, jemte Europas politiska geografi afslutas. De sakkunnige lära nog inse huru vida detta kan ske utan temmeligen dryga hemlexor, upptagande måhända andra 3 timmar af lärjungens lediga tid. Al malhematik egnas 4 timmar, på hvilka enkel regula-de-tri och Éuclides första bok skola inhemtas. Det sednare lärer väl icke heller kunna aflöpa utan hemlexor, om något skall fastna. I naturvetenskap skall den fysiska geografien, begynt året förut, fortsättas och afslutas. Vextorganografi, exkursioner och undersökning af lefvande vexler tillkommer; åt alltsammans är anslagen 2 timmars lärotid. Jag vill nu ej orda om dessa läroämnens tjenlighet för det 11:åriga barnet, utan blott erinra, att om de skola Bilt. lill B. St. 8 Sami. 35 Haft. 4 26 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskottets Betänkande N:o 416. medhinnas, åtgår nog mer än 2 timmars tid till hemlexor, de i sig sjelft vederqvickande exkursionerne oberäknade. Återstå ännu språk, tre språk, hvaribland tvänne nja, tyska och latin för dem, som ingå på den s. k. klassiska linien, för de öfriga två språk, hvaraf tjskao nu först begynnes. Åt dessa språk är visserligen en rymligare tid anslagen, nemligen tillsammans 18 timmar, men ser man på fordringarne, hvilka i franskan sträcka sig lill formlära, syntax, läse-, taloch skriföiningar, i tyskan håde formlära och syntax, utom läseöfningar, i latin det vigtigaste af formläran samt genus-reglor, läseöfningar, jemte delar af syntaxen, läseoch extemporerade skriföfningar, så kan det erfarna ögat omöjligt undgå att äfven häruti finna en rikhaltig källa till hemlexor, hvilka i omfång och tidsödande komma att öfverstiga alla förut nämnda tillsammanstagna.
För fortsättningen af Dockebyggnaden i Carlskrona, 100,000 R;dr; hvilket anslag Rikets Ständer beviljat att under Irenne år, med 33,333 R:dr 16 sk. årligen, utgå; anhållande Rikets Ständer i underdånighet, att, vid arbetets utförande, Nådigt afseende uiåtte fästas vid de förändringar, som uti fartygens antal och deras beskaffenhet kunna för sjöförsvarets ändamålsenliga ordnande pröfvas erforderliga. 2:o För nybyggnad af krigs-ångfartyg och ångkraftens användande å Flottan tillhöriga Fartyg, 300,000 R;dr; hvilket anslag Rikets Ständer likaledes bifallit att på af E. K. M:t i Nåder föreslaget sätt utgå. 3:o För ytterligare anskaffning af bombkanoner och projecliler, 50,000 R:dr; hvilket anslag blifvit af Rikets Ständer beviljadt. 4:o Till fullföljande af planen för nybyggnad och förändring af Fyrarne, återstående kostnad, 85,675 R:dr; hvilken summa Rikets Ständer likaledes beviljat. 5;o Till anskaffande af en hydraulisk press och inrättande af en ångpanne-verkstad i Carlskrona, 29,300 R:dr. Då, så framt ej de enskilda verkstäder, hvilka redan finnas anlagda, skulle anses kunna eller böra anlitas för reparationer å machinerne till Flottans ångfartyg, tillgång till bestridande af kostnaden för de inrättningar, som i sådant afseende må erfordras i Carlskrona, förefinnes i det för Flottans underhåll och nybyggnad anvisade årliga anslag, hafva Rikets Ständer icke ansett sig böra bifalla uppförandet af något anslag för anläggande af en ångpanne-verkstad i Carlskrona; hvaremot, enär, enligt hvad Bih. till 11, St. Skrif veise, N o 85.
Hospitalers och Staders Saköresmedel - 37:26.10. Fabriks-, Fattigoch Hall-Rätts-CaflorneS andelar 41:33:5. Upköpte förräder - 83: 6: Z. Postpenningar - 4965:13:10. Diverse utgifter -1958:14: s. Omkostningar wid Sockeroch TobaksStämplingar - 688:26: 8- Comoirs-Expencer 1164:43: — Tull-rrpck - 915:36: i. Zos Den 5 Zebruarii. Afkorkningar pä skedde Taxeringar ^ tili fjermare Äbo Afgist - 17: 9r 4- : ^.' -1 Återbetalningar af Landt-Tullsoch cnstilde Accis^ ser - 1753: . Dito af Qwarn Tull i Slockholm, Götheborg ochCarls, crona -5349:32:— " Dito af Delnings - Accis fer - 10,284» ^5»—. 22 ^^g'22' ? - —22,3.8.20. ^ Summa Statens förlorande intrader genom Landt-Tullarnes uphäfwande , , - , - 243,864: 42: i i« Ifrän denna Kronans behällna inkomst Den 5 Hedmar»» 303 inkomst afLandtTullarne, gär önun: - -243/664:42:11. Hwadhörukaf utgör netto provenuen widLandtTullarne i Finland 20,335:21:11» Äterstär altsä att ersätta till Kronan för LandtTullarnes uphäf wande 223,529:21: — Hwarutaf Kronan eller Tull-Arrende-Societcten under dest tid kommer a» aflöna Landt-Tullsoch Accis-Beljeningen, lill desi sädans genom befordran eller dödsfall afgä. Och har hela aflöningen
Medlet att vinna denna fördel får dock icke sökas i en beskattning, orättvis i samma mån, som den träffar just den allra fattigaste och minst arbetsföra samhällsklass, hvilken med ben uppsamlingen lörtjenar ett knappt lifsuppehälle; och då redan de höga magasineringsoch frakt-kostnaderna för en vara af så voluminös och svårhandterlig beskaffenhet, som den ifrågavarande, betydligt fördyra exporten, samt inhemska jordbruket derigenom eger företrädet af långt billigare pris, än den utländske förbrukaren, anser Utskottet sig äfven böra föreslå tull-frihet vid utförsel för artikeln »Ben.» Bly, Oaktadt bly-produktionen inom landet under sednare åren betydligt tilltagit, och oarbetadt. jen nu ^ oarbetad!, i tackor eller rullar» stadgade utförsels-tull af 20 sk. skep pundet, utgjort endast omkring ^:del af införsels-tullen å samma artikel, har utförseln år 1852 uppgått till endast 78 skeppund, men införseln deremot till omkring 1,000 skeppund, hvaraf det visat sig, att utförsels-tullen icke är behöflig såsom medel att till Bevillnings-Ulskollels Betänkande, N:o 3. 71 vidare förädling qvarhålla det inhemska bl vet inom landet. Då utförsels-tull deremot, såsom ytterligare beskattning å landets produktion, icke är lämplig, hemställer således Utskottet, att »Bly, oarbetadt, i tackor eller rullar» må medgifvas tullfri utförsel. Någon utförsel af Dref och Drefmat, emot nu stadgade äfgifter af 1 R:dr skepDref. pundet, har under år 1852 icke egt rum ; och införseln af dessa artiklar, hvarvid dref Drefmat. drager lika afgilt, men drefmat är tullfri, har varit ganska obetydlig. Dessa artiklar äro således icke föremål för egentlig handel, men genom tullfrihet vid utförseln, skulle möjligen kunna beredas någon afsättning, och större uppmärksamhet på tillvaratagandet af gammalt tågvirke sålunda framkallas; hvarför Utskottet föreslår borttagandet af utförsels-tullen å »Dref» och »Drefmat.»
På den senare omständigheten lägger jag dock ej 32 Hor till Lag-Utskottets Betänkande, N\o p3. synnerlig vigt, emedan brottens förminskning eller tillväxt liar en djupare grund och många orsaker dertill bidraga, Jag bör härvid anmärka, att la ngstyrelserna med stor omsorg sökt ingifva publiken öfvertygelse om fåugarnes förbättring, hvarvid de lösligaste kriterier antagas, till ex. att fångar ingått äktenskap o. s. v. Hvad Mittermaier anmärker om fängelset La Roquetle i Frankrike, att ”försvararne af nämnde inrättning befinna sig i ett tillstånd af sjeljförvi/lelse,j kan i allmänhet tillämpas. En af de utmärktaste och mäst oväldige domare öfver Philadelphiska melhoden anser det mycket sannolikt, alt genom densammas användande ”menniskorna blifva annorlunda än förut, men tviflar att de blifva bättre”, och anmärker, att om fångarne öfverletnnas åt sig sjeifva, så är ”sjelfförsämring den manligaste verkan af deras själs sysselsätta ing att i de Amerikanska fängelserna hafva fångarne oftare genom isoleringen blifvit ”till sina själsförmögenheter förlamade, än sedligt förädlade”, att ”antalet af de i Amerikanska fängelserna verkligt förbättrade är i förhållande till fångarnes stora antal obetydligt, och att systemets vänner i flera af dessa fall endast kunnat göra förbättringen sannolik” Fången liknar den kataleptiske, som angripes oförmodadt af den förstenande sjukdomen, såsom al en blixt, och efter timmars förlopp, då han återkommer till sig sjelf, fortsätter det hälft uttalade ordet och den kroppsrörelse eller åtbörd han börjat.
Hr Ribbing, Bengt: Om PresteSt. hade fattat tvänne beslut i denna fråga, det första huruvida bränningsliden skall inskränkas eller ej, utan att utsätta något visst antal månader för inskränkningen, och sedermera i ett annat beslut. bestämt att tiden skall inskränkas lill tre månader, så skulle jag biträda den meningen, att inskränkningen är genom två Stånds beslut antagen; men då jag ej funnit att PresteSt. fattat något ovillkorligt beslut om att inskränkning skall äga ruin, så kan jag icke heller anse, att här är en sådan fråga, som 75 §:n Riksd Ordn. förutsätter, då två Stånd stannat emot tvä, och då frågan lill följe deraf skall förfalla. Jag kan således ej annat än biträda det yrkande af propos., som Frih. Cederström gjort, på det att vi ej må löpa fara att stadfästa ett sådant praejudieat, som detta. Frih. Boye: Sedan Hr Landtm, förklarat, att han ej kan gifva en sådan propos., som Frih. Cederström fordrar, D e ii i j Murs f. m. oell då Frill, Hamiltons och Hr Ribbing* yllranJen ej lämna liafva för ändamål alt öfverbevisa Hr Landtm., alt han har orätt, eller rubba honom i sitt beslut, så behöfves intet vidare yttrande derom. Frih. Cederström har begärt att propos. må framställas till R. o. Ad., huruvida R. o. Ad. fordrar propos. eller ej. Pa denna punkt stå vi ännu, och ju förr vi få denna propos., desto bä11 re är det. Frih. Harn il ton: Jag får tacka den sista värda ledamoten, för det han hyst den aktning för oss, alt han ej trott oss vilja rubba Hr Frih. o. Landtm, i sitt beslut, hvilket skulle hafva varit en ganska underlig ide'e af oss. Det var likväl nu egentligen för alt svara Hr von Hartmansdorff, som jag yttrade mig, emedan jag ansåg det vara en rättighet å vår sida att besvara de framställningar, som å andra sidan gjordes. Det var endast detta jag önskade få. nämna.
Ojemnheterna i det • anmärkta hänseendet blifva dock mindre genom antagande af det föreslagna än genom det nuvarande stadgandet, enär boställshafvare för närvarande, utan hänsigt till boställets afkastning, ega rättighet till det stadgade afdraget. Pä grund af hvad sålunda blifvit anfördt och då de tre öfriga Riks-Stånden godkänt Utskottets ifrågavarande förslag, anser Utskottet sig böra detsamma vidhålla. § 9- I syftning att, i enlighet med Herr Renströms vid Betänkandet JG 9 fogade reservation, åstadkomma en bestämmelse angående stället der bevillningen skall 4 Bevillnings-Utskottits Utlåtande JW ld. påföras sådana bolag, som drifva handelsoch fabriksrörelse i förening, ehuru på skiljda orter, har Borgare-Ståndet återremitterat § 9. En dylik bestämmelse har ansetts af billighet påkallad, för att bereda de särskilda kommunerna dem tillkommande utskylder, enär dessa utskylder numera i allmänhet utgå efter bevillningen, och för ändamålets vinnande borde bevillningen fördelas i mån af rörelsens beskaffenhet på hvartdera stället, enligt vederbörande bolags egna uppgifter, eller ock kunde den enklare utvägen väljas, att dylika bolag påfördes bevillning för hälften af rörelsen der fabriken vore belägen och för den återstående hälften der bolagets styrelse hade sitt säte. Då Borgare-Ståndet ensamt återremitterat § 9, hvilken af de öfriga Stånden lemnats ovidrörd, samt någon med denna § gemenskap egande framställning icke blifvit af Utskottet gjord i annat hänseende, än att en af Anders Pehrsson från Malmöhus lön väckt motion om införande derstädes af en bestämmelse, angående embetsoch tjenstemäns skattskrifningsoch taxeringsort blifvit afstyrkt, hvilket afstyrkande samtliga Riks-Stånden äfven gillat, har Utskottet, då för öfrigt de i Borgare-Ståndets återremiss yrkade stadganden icke torde kunna så tillämpas, att det dermed åsyftade ändamålet, i förening med bevillningens behöriga utgörande, vinnes, funnit sig med anledning af återremissen icke böra något förslag framställa. Formuläret J\° 7.
II varje näring eller fabrik alser produktion och dessas beskattning har man bestämdt till eli viss proc. af behållna inkomsten. men jernhandteringen, som, säga hvad man vill, dock måste hänföras till näringar eller fabriker, beskattas antingen den har någon inkomst eller icke, och denna beskattning består i tackjernstionden och hammarskatten och är en grundskatt, den man med obegriplig envishet vill bibehålla. Man är nästan frestad att tro, att Staten, sedan den under århundraden ouphörligt gynnat jernhandteringen, blifvit ångerköpt och vill förstöra näringen. Så har nyligen blifvit afgifven en K. Propos. om tullen, hvari alla andra näringar blifvit tillagda ett om också svagt skydd men jernhand - Den 4 Mars f. m. 5 teringen har fatt intet, och jag uprepar, att om man icke kände förhållandet, skalle man vara frestad att tro, att meningen vore näringens omintetgörelse. Statens vård om densamma är för mig åtminstone oförklarlig. Efter dessa anmärkmr anhåller jag att få fästa mig vid de skäl, som af Utsk. blifvit anförda för det resultat, hvartill det kommit. Under åberopande af K. BergsCollegii berättelse om jernhandteringens tillstånd, hvilken visar, att tillverkningen under sednare åren stigit, har Utsk. kommit till det resultat, att detta vore ett bevis på, att handteringen bär sig mycket väl. Obetingadt vill jag icke godkänna denna sats utan är tveitom frestad att bestrida den, ty det har blifvit nödvändigt för jernt iil verkaren, att, om näringen skall kunna bära sig, utvidga tillverkningen för att genom fördelningen af de s. k. allmänna kostnaderne på en större mängd produkter kunna minska kostnaden på hvarje serskild del af produktionen. Detta har varit anleda, till den ökade produktionen och min öfvertygelse är att nied få undantag behållningen ändock varit ganska ringa.
Ank. till Exp. Utsk. den 19 Äng., kl. 8 f. n» Memorial i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut rörande en i utlåtandet N:o 281 föreslagen voteringsproposition. (I. A.) Sedan Stats-utskottet i Tule § af utlåtandet N:o 30 hemställt, att Rikets Ständer, ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, att de för försålde kasserade effekter och persedlar, af hvad slag och beskaffenhet som helst, till statens kassor hädanefter ingående medel, måtte ställas till Rikets Ständers disposition, för att vid en blifvande statsreglering tagas i beräkning såsom tillgång för den hufvud ti tel, hvilken de försålde effekterne tillhört, och denna hemställan blifvit af Borgareoch Bonde-stånden bifallen, men af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet afslagen; så och efter det, vid sådant förhållande, Utskottet uti 3:dje punkten af utlåtandet N:o 281 hemställt, att förevarande fråga, deruti således två Riksstånd stadnat emot två, måtte, jemlikt 69 § Regeringsformen, få afgöras medelst omröstning i förstärkt Stats-utskott enligt en af Utskottet föreslagen proposition, hafva, jemlikt aflåtna protokollsutdrag, Borgareoch Bonde-stånden godkänt berörde voteringsproposition , hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet densamma afslagit. Jemte anmälan af hvad sålunda förekommit, har Utskottet ansett sig böra hemställa, att Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet behagade med Borgare och Bonde-stånden instämma i godkännandet af den uti Salje punkten af Utskottets utlåtande N:o 281 föreslagna voteringsproposition. Stockholm den 18 Augusti 1848. Reservation: af Herr Friherre Cederström, Jakob. Emot Utskottets beslut anmäler jag min reservation. Fråu 69 $ Regeringsformen kan icke anledning hemtas, Bih. till R. St.
StatsUtskottets: Rörande nedsättning i arrendet för Kronohemmanet Berga, ett halft Mantal på Lofön, i Stockholms Län och Färentuna Härad; angående sökt nedsättning i arrendet för Edeby Kronohemman på Lofön; öfver i Den 7 September e. m. 3i3 ansökning om fortfarandet af beviljad minskning i arrendet för Hogsta och Lambarudds Kronohemman, samt om nedsättning i arrende-afgiften för Hemmanet Norrby; om upplåtelse af en plats å Eskilstuna Kungsladugårds ägor för förflyttande ditafösteroch Vester-Rekarnes Häraders i Eskilstuna Stad belägne Lazaretsoch Curhuslnrättning; om fortsättning af det arrende Eskilstuna Stad innehar af Eskilstuna Kungs-Ladugård; angående väckt fråga om löneförhöjning för Rikets Ständers Justitiae-Ombudsman; om införskrifning från England för Statens räkning af en Cylindrisk Boktryckarepress; i anledning af yrkad indragning utaf de i KammarBergsoch GommerceCollegierne varande PresidentsEmbeten; angående indragning af YäxelControlleurs-befattningarne; angående ifrågaställd belöning för Assessoren J. P. Juringius; angående inköp af Hemmanet Mellby för Staden Strömstads räkning utaf Allmänna medel; rörande den forssel-ersättning, som till Statsverket bör gifvas af de Räntegifvare, hvilka blifvit befriade från skyldigheten att in natura lefverera hö och halm till Kongl. Hofstallet; rörande f. d. Arrendatoren af Gripsholms Kungs-Ladugård, In.- spectoren H. Håkanssons underdåniga ansökning om eftergift af obetaldt arrende; angående ÖfverDirektören P. A. Norstedts underdåniga ansökning, att till Skatte få 4o H. si* 324 Den 7 September e. m. lösa under Carlbergs Kungsgård lydande Kronolägenheten Pihludden; och angående inrättande af en PaquetPost. Statsoch BancoUtskotlens: Angående Myntvärdets upprätthållande. Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens :