Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men jag borde vid detta tillfälle endast fästa afseende på, huru Rikets Ständer skulle betrakta saken, och ingalunda derpå, huruvida min åsigt skulle delas af ett större eller mindre antal Officerare inom Armeen, Hvad slutligen beträffar beloppet af den föreslagne vacanceafgiften och zifferberäkningen i min motion, anhåller jag få tillägga, att, då ifrån de 60 R:dr, som jag, i enlighet med vanliga vacanceafgiften i Westmanland, antagit såsom grund för beräkningen, böra afdragas de 8 R:dr, som Rotehållarne erlagt till följd af de hittills ingångne PassevolansContracten, och då ännu någre ytterligare afdrag torde böra äga rum, genom Den 23 Mars f. na. 253 förslaget, ifall möteskostnaden för hvarje karl upptages till 5 R:dr B:co, såsom i min tanka tillräckligt, den indragne eller vacante delen af Armeen skulle komma att blifva £:del, i stället för Tx?:del. Grefve Brahe_, Magnus: Jag får först yttra min förundran deröfver, att Herr Tersmeden tyckes vara stött, för det jag vid discussionen den i3 dennes, då jag flere gångor måste åberopa hans yttrande, den ena gången använde orden: ”Herr Lieutenanten, ” i stället för att å nyo upprepa dess namn, och således utmärkte honom genom hans Militaira titel. Jag tror ej mitt anförande på något sätt bär stämpel hvarken af persiflage eller personalitet. Så mycket mindre har jag ansett det kunna leda till någon misstydning af Herr Tersmeden, eller förorsaka dess missnöje, som vi ju ganska ofta inom detta rum hafva hört att talare, såsom stöd för opinioner, eller för att öka uppmärksamheten och gifva mera vigt åt sine yttranden, eller för att destomera fästa förtroendet för en eller annan mening, anfört att hvad som yttrats, kommit från den eller den, som bekläder det eller det Embetet. Huru ofta hafva vi icke hört detta sägas t. ex. i afseende på Konungens Rådgifvare eller Föredragande? Jag har dock ej hört, att någon dermed funnit sig mindre belåten, långt mindre sårad.
169 af de heraman och lägenheter, hvilka äro anslagna såsom boställen åt civile, militäre eller ecklesiastike embetsmål), utsträckas till alla andra hemman, af hvad beskaffenhet de vara må, alla skattlagda samt bebyggda och serskildt värde åsätta lägenheter, verk och inrättningar jemte alla på landet boende och borgerlig rörelse idkande handlande, under vilkor att vissa, med bestämd aflöning försedda fjerdingsmän skola för socknarne eller distrikten antagas, äfvensom att denna aflöning skall från samtliga ofvannämnda hemman, lägenheter, verk och personer utgå efter samma grunder, som för rättighet att deltaga uti sockenstämmas öfverläggningar och beslut, enligt Kongl. Maj:ts nådiga förordning den 29 Augusti 1843, äro stadgadej men att, om frälse-, kronoskattesamt kronohemmans innehafvare besluta, alt fjerdingsmans-befattningen bör utöfvas omgångsvis emellan hemmanen, bestyret fortfarande skall dem sjelfva ensamt åligga 5 anhållande Rikets Ständer i underdånighet, det Eders Kongl. Maj:t täcktes, med nådigt bifall till hvad Rikets Ständer härutinnan beslutat, en dermed Öfverensstämmande ändring i högstberörda nådiga stadga af den 1 Juni 1850 meddela. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 5 Juli 1851. Dih. till R. St. Skrifvelse, N:o 94. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 9 Juli 1851. Preste-Ståndet den 9 — -— Borgare-Ståndet den 9 Bonde-Ståndet den 12 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående af skaffande af handel med Apotheks-privilegier. (Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s Bet:de, N:o 108.) S. A. K.
Uti första punkten af denna reservation hafva Anders Jansson från Westerås län och Lars Johan Gezelius från Stora Kopparbergs län, saint uti tredje punkten Johan Pehrsson från Upsala län, Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län, Johan Samuelsson från Kalmar län och Peller Claesson från Elfsborgs län instämt. Af Lektor D. Söderberg: ”Bland föremålen för lagstiftarens omsorger bör med skäl räknas den att tillse, det författningar inom serskilda grenar af lagstiftningen, i de beröringspunkter de kunde hafva inbördes, öfverensstämma eller åtminstone ej upphäfva hvarandra. — Jemförer man nu de af Höglofl. sammansatta BevillningsLagoch Ekonomi-Utskotten föreslagna förändrade stadganden i 57 § af nu gällande Kongl. Förordningen, ”angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin,” med föreskrifterna i nu gällande tulltaxa, så linner man snart, att dessa begge författningar ej ega den öfverensstämmelse med hvarandra, som vore all önska. — Tulltaxan beräknar väl tullafgifterna för införseln af utländska spirituösa drycker efter kannemått, men den förbjuder ej någon att införtulla dylika drycker i mindre qvantum än en kanna. — Manga dylika finare drycker införas äfven i synnerhet från Westindien, på kärl, som innehålla ett mindre qvantum än en kanna. Hvad som är tillåtet att införtulla, bör väl ej vara förbjudet att sälja. — Tulltaxan tillåter införseln af utändska spirituösa drycker i mindre qvantum än en kanna; 57 § af förevarande förordning förbjuder försäljningen af dylika drycker af annan person, än den, som har bränvinsminuteringsrätt, i mindre qvantum än en kanna. — För den, som, utan alt ega bränvinsminuterings-rättighet, likväl hade införtullat af utländskt spirituös dryck ett qvantum, understigande 1 kanna, vore, genom stadgandet i ofvananförde 57 §, möjligheten af varans försäljning afskuren.
N:o 73 ronde utgifterna under riks-slatens 4:de hufvudtitel) att utredn:safd:s utgifter hade under de fem åren 1842—46 öfverstigit samma afd:s ordinarie inkomster, men på så sätt att detta öfverskott utgjorde: år 1842 35,228; 2 5. 4. „ 1843 56,663: 45. 6. „ 1844 40,470: 11. 3. „ 1845 30,240: 46. 10. „ 1846 27,376: 9. 1.; hvaraf tydligen visar sig, att genom den hushållning, som allmänt medgifves hafva på den sednare tiden inom krigs-kolhm och dess utredn:s-afd. blifvit införd, hafva utgifterna inom denna afd:n ganska betydligen minskats på sednare åren. Öfvergår man till en annan del af samma reservation, så finner man den utredmsafd:n anvisade ärliga tillgäng utgöra 426,666| r:dr, under det att dess behof äro för år 1848 467,100 r:dr. „ 1849 459,520 „ ,1850 462,380 „ hvilket således utgör i medeltal för alla tre åren 463,000 eller 36,333^ r:dr om året utöfver nuvar. årliga anslag. Krigs-kollegii utredms-afd. har således funnit alt om man utöfver det nuvar. anslaget lemnade 36,333; r:dr om året, sä skulle derigenom alla behof blifva fyllda. Af dessa 36,333; äro redan 10.000 r:dr beviljade på grund af R. Sus bifall till det betänk, som afgafs i anleda. af återremissen utaf utlåt. N:o 73, hvilka 10,000 r:dr man förut velat afhända krigs-kolhm, derföre alt det var en tillfällig inkomst, uppkommen genom nedsäUningen utaf passevolans-kontraktet med Lif-Gardet till bäst.
19 i Bilagan specificerade utgiftsposter, anslås 708 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 440. statsmedel så mycket, att de må utgå till de belopp, hvartill de skäligen blifvit jemkade, och som i kanten blifvit tecknadt. Stockholm den 50 November 1862. A. W. Uhr, Irån Nerikes län. Af P. F. Mengel från Upsala län, otti upphörande af det lag stadgande, som bestämmer, att Magistrat skall förrätta bouppteckning efter afliden ofrälse person i stad, samt upphörande af boupptecktmgs-procenten, eller dess utgörande efter behållningen i boet. I en tid hvars syftning är, alt så vidt som möjligt söka åstadkomma lika fördelning af rättigheter och skyldigheter mellan medborgare, tyckes stunden vara kommen, då en af de mest orättvisa och lili sina följder stundom mest olycksbringande beskattningar borde afskalfas. Jag menar städernas ofrälse, icke till Preste-Ståndet hörande, invånares skyldighet, alt till Magistraterne betala boupptecknings-procent. För att inse sanningen häraf är nödigt att kasta en blick tillbaka till den tid, från hvilken ofvannämnda pålaga sannolikt har sin uppkomst, samt orsaken dertill. Troligen pålades denna beskattning på den tiden, då städernas invånare, om ej uteslutande, så dock till största delen utgjordes af borgare, hvilkas privilegier då tilläde dem uteslutande rätt att ensamma utöfva såväl handel som alla andra näringar, samt då det äfven i följd deraf ålåg dem att ensamma bekosta och underhålla såväl Magistrater som allt hvad till städernas drätsel hörde. Att Prester och Adel undansluppo såväl denna, som nästan aila andra skatter, berodde, dels på deras frälse, dels på det vid denna tid otänkbara, att en adelsman kunde förnedra sig ända derhän, alt utöfva ett borgerligt yrke. Småningom, och i mån som till städerna inflyttade, dels jordbrukande, dels på annat sätt sig närande ofrälse personer, fingo äfven dessas arfvingar vidkännas, att Magistrater funnos, genom äran alt få deltaga i dessas underhåll.
Nåder täcktes låta utarbeta ett förslag eller plan till en sådan inrättning, samt derefter lemna Bergsmännen tillfälle att sig i ämnet yttra, så att förslaget, sålunda förberedt, kunde vid denna Riksdag Rikets Ständer föreläggas; oell ett sådent förslag derefter blifvit af en dertill i Nåder förordnad Comité utarbetadt, nödigt antal exemplar så väl deraf som af Comiterades underdåniga Betänkande med tillhörande handlingar tryckte och till intressenterne i den föreslagna inrättningen utdelade, samt desses och E. K. M:s och Riket* Bergs-Collegu yttrande i ämnet infordrade; så har E. K. M., uti Skrifvelse af den 8 sistlidne Mars, detta ärende lill Rikets Ständer i Nåder öfver lemna t. Rikets Ständer hafva tagit kännedom af de utaf Comiterade uppgifna grunder för bildande af ifrågavarande låne-inrättning; äfvensom inhemta t, alt, vid hällne sammankomster, samtligejhy tteoch hemmans-delegare inom Ofvansjö och Thorsåkers Bergslag i Gefleborgs Län, Hellestads f. d. Bergslag uti Linköpings Län, Tabergs Bergslag i Jönköpings Län, samt Nora, Lindes, Lerbäcks, Lekebergs, Nya Kopparbergs, Hjulsjö, Grythytte och Hellefors Bergslager i Örebro Län alldeles afsagt sig deltagandet uti den föreslagna inrättningen, med undantag af en delegare i Ställdahlshyttan i Nya Kopparbergs Bergslag, hvilken förklarat sig deruti vilkorligen vilja ingå; alt inom Philipstads Bergslag de flesta Bergsmanna-hytlelagen afsagt sig deltagandet, under det endast deiegarae i Stjelpshytte Bergsmanshytla samt egarne af Kungsskogs, Bjurbäcks 0cU Nykroppa Bruks masugnar förklarat sig vilja uti inrättningen ingå. Expedit ions-TJtskot tels Förslag till und.
Ulsk:s Bet;de, N:o 37 och Uth, N:o 93.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit framstäldt, huruledes angeläget vore alt genom ändring eller tillägg uti Mäklare-Instructionen, förbjuda mäklare-slut om varors levererande på aflägsnare terminer, än 14 dagar Irån slutsedelns datum, med mindre än att köparen vid sådan afhandlmgs insående forpligtat sig att genast och contant betala till säljaren en handpenning af minst tio procent af den slutade varans värde, hvilken bestämmelse anså°s vara nödig, för att undanrödja det forderfliga missbruk, som nu lärer bedrifvas förmedelst slutuingar om leveranser, hvarvid säljaren säl - Expeditions-Utskolteti Förslag, tilt und. Skrifvelse, N,-o j6. 119 Ian innehade, eller ens ämnade anskaffa den bortslutade varan, lika litet som det ingått i köparens beräkning att emottaga densamma, utan vore den ömsesidiga speeulationen dervid att skörda en vinst på den andra contrahentens bekostnad sålunda, att, vid leveransterminens inträffande, en contant ersättning skulle utbetalas till det belopp, sorn svarar mot prisskillnaden emellan det i contractet bestämda och det vid sistnämnde tid å varan verkligen gångbara saluvärde, hvilket sednare dessutom ieke lätt kunde utrönas, alldenstund falska sådana blefvo noterade, till följd af fingerade försäljningar: ett af det nu öfverklagade föranledt serskildt vingleri. Rikets Ständer, som tagit kännedom af förhållandena med ofvan anmärkta missbruk, hafva icke kunnat underkänna vigten af en närmare lagbestämmelse i berörde afseende.
M:t likväl funnitiFörslaget kunna äga rum, förekommer äfven den, som fram ställes i anledning af den projecterade föreskriften att Boställsoch Boliemmans-räntor skulle för de Tjenstemän, hvilka anses med Boställen böra förses, till Staten indragas och af Boställs-inneliafvarne sålunda årligen erläggas samt endast afkastningen af hemmanen i öfrigt under lönebeloppet ingå i beräkning. Denna föreskrift har synts K. Mit ej vara behöflig, utan blott vara ledande till onödig omgång och vidlyftighet, helst Staten på sådant sätt ko rame att af samma Tjensteman taga emot med den ena handen hvad den åt honom skulle gifva med den andra; och i afseende på de under Bos täll srätt åt alla Embetsoch Tjenstemanna-Corpser anslagne hemman har också förhållandet hittills icke varit sådant. De hemman, hvarmed man anser nödigt, att visse Tjenstemän förse, syntes lämpligast böra af Tjenstemännen utan alla afgifter till Kronan åtnjutas, hvarigenom den behållna inkom - Betänk anden, Nio ra4- xiii Sten af hemmanet, som under lönen skulle beräknas, blifver större och det contanta lonetillskottet i samma molin mindre. Med bibehållande således af hittills varande ordning i detta fall, i hänseende till alla Boställen, anser K. M:t jemväl, att samma ordning efter liand, i den inolin sig göra låter, bör införas med de så kallade Bohemman, så att de under full Bostadsrätt blefvo vederbörande anslagne, hvarigenom enhet och ordning härutinnan vunnes. Beträffande åter löneregleringen för den indeldta Armeen; så innehåller, om grunderne derföre, den K.
Grefve Spetts: Mig synes det vara bäst, att det af Herr Grefven och LandlMarskalken, jemte bifall till Betänkandet, föreslagne tillägg lomme att utgöra en sexvskild Proposition, och att serskilt ProtocollsUtdrag expedierades till StatsUtskottet, att, i anledning af Grefve Gyllenborgs begäran, meddela de äskade upplysningar ne. Härigenom vore ingen §. i Grundlagen störd och Grefve Gyllenberg vunne likafullt sin afsigt att få de begärde upplysningarne. 380 Den 16 Maji. Friherre Cederström: I den af Grefve Spens nu föreslagna Form för expedierandet af Ridderskapets ogIi Adelns beslut i detta Mål, instämmer jag fullkomligt. Hans Excellence uppläste 56 §• i RegeringsFormen, samt yttrade, att då fråga icke vore om några anmärkningar, hvilka kunde till Betänkandets ytterligare granskning och jemkning föranleda, utan Grefve Gyllenborg endast begärt upplysningar i vissa med sjelfva liufvudsaken någon gemenskap icke ägande delar, funne Hans Excellence den af honom förut föreslagne Proposition icke vara på något sätt emot 56 §. i RegeringsFormen stridande. I anledning hvaraf Hans Excellence hemställde, om icke Ridderskapet och xideln behagade StatsUtskottets ifrågavarande Betänkande till alla delar gilla. Hvilket bifölls. Hvarefter Hans Excellence föreslog, att StatsUtskottet måtte anmodas; i anledning af Grefve Gyllenborgs vid Betänkandet gjorde anföranden, meddela de af honom begärdte upplysningar. Bifölls. Herr Heykenskjöld, Carl Fredric: Sedan StatsUtskottets Betänkande nu blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, synes mig, att Grefve Gyllenborg sjelf bör förskaffa sig de upplysningar, hvilka han kan åstunda. Ropades Nej. Den 16 Maji. 381 Föredrogs å nyo Constitutions-Utskottets den i dennes aflåtne och den 9 derpå följde på bordet lagde Memorial, innehållande Förslag till ändringar uti första puncten 2 Mom. af 107 §.
m e d varma potäter, som h o n först afsvalnade i sin egen m u n o c h sedan stoppade i ungarna. Jag g l ö m m e r aldrig tösens breda belåtna grin, då m o d e r n o c h j a g öfverlade (» ödet » fick en 50- öring o c h försvann till sina » profeter ») o c h h o n såg utsikt till att slippa fri från barnsläpet. » Jag skall försöka undvara henne, » sade m o d e r n. På min fråga, o m h o n hade snygga kläder, svarades: » Ja bevars, när hon i våras gick fram för prästen, fick h o n hatt o c h kappa, » o c h sist k o m — » e n klädning. » Så äfven dit h a d e tidsandan nått. Men nu är tösen hos mig, tillsvidare äro vi bägge belåtna, o c h härmed slutar m i n verklighetsskildring. FRU AXEL GRETA. CRONHOLM. NÅDHAMMARS OCH Men jag k o m m e r från ämnet, s o m egentligen är en liten skildring af m i n färd efter e n o pigo. » Allting stiger u t o m våra inkomster. » Se, i våras upph ö r d e vi (» vi&gt; äro en ämbetsmansfamilj, s o m lefver på pensionen) hafva två jungfrur, lönerna blefvo oss för öfvermäktiga. Men s o m jag fick en b ö n o m att taga m o t en inackordering på några månader, ville jag skaffa oss en 15 års flicka till hjälp o c h fick anvisning på en sådan ute på landet. T y att få en sådan i staden är omöjligt, d e skola » på fabrik » eller » lära bokhålleri ». V och Slumpen är lycklig ibland, jag beslöt följa mitt » ö d e ». M e d rätt stort intresse såg jag på ängen uppackningen af matkorgen o c h » pågens » längtande min.
Sedan utwäg nu är upgifwen till fyllande af alla kände behof under de A nästkommande ärcn, följer i ordning att omtala, huru de päräknade inkomsterne, under hela tiden ma kunna göras tillgängelige, förrän manligt är, och särdeles huru de i Bilagan Litt. A uptagne 2,496,309 R:dr. 43 fi. 5 rst. skyn» Lesanit ma crhällas. — Jag sär ödmjukeligen förklara det jag icke inser, hwarförs Swerige ensamt skulle till årets stut afwagka de för samma ärs behof anstag» ne inkomster, och dermedelst wisa en förmåga, som Europas mägtigaste Stater icke kunnat upnä. Dä man ^ Den 7 December. 241 »nan i Frankrikeoch i England nödgas hjelpa sig genom amicipation, hwarsöre skulle icke äfwen här, an» wiöningar kunna utfärdas pä säkre as Riksens Ständer bewiljade tillgänqar? — Det som sökes är ju möjligheten att srän denna wanmagtcns tidepunkt, aflägsna bördorne och flytta dem sa midt möjligt är, till den ljusare framtid, som under en sa wiö och mild styrelse med säkerhet bör förwäntaS. Min mening är likwäl att amicipation aldrig bör komma i fraga utan werkeligt behof, för korrt tid, as högst ett halst är. Att summan <f anwisningar ä en gifwen inkomst, aldrig sär upgä till den sam, mas fulla belopp, och att alla pä en wist gren af upbörden stälde anwisningar, ofelbart böra wara inlöste, innan någon amicipation fä göras pä följande mets tillgäng. Sä mycket jag ifrot emot uptagande as Län i Banquen, som manga är bliswa stäenbe; sa angclä, git och litet wadeligt anser jag, att län derstädes utan ränta pä korrt tid mä RikögäldS-Contoiret bewiljaS, endast ingen länepost längre än 6 mänader fär wara obetald; och att samfäldte beloppet deraf, aldrig sträc, kes öfwer t Million R:dr.
En värd Ledamot Herr G<efve von Schwarin häri Ridderskapetsoch Adelns törsta Plenum väckfc fråga, huruvida Regeringens ansvarige Ledamöter böra kunna deltaga uti Bänkmannavalet samt sjelfve blifva Bänkmän} jag börjar medgifva att den värda Ledamoten ej saknade anledning till denna motion i Riksdagsordningens 41 §■ men får likväl anmärka, att skälen icke alla tala till förmon deraf, och att äfven andra ganska giltiga skäl finnas för sakens bibehållande i dess nu varande skick. Ehuru sjelf ej närvarande då Herr Grefve von Schwerin först gjorde sin motion, har jag likväl af den kännedom jag deraf nu sedan inhämtat, trodt mig finna följande; 8 Den 34 Januarii, Grefve voa Schwerin påstår i 1:0. Att sjelfva ordalydelsen i Riksdagsordningens 41 §. innebär ett förnekande åt Regeringens ansvarige Ledamöter att blifva Bankmän, eller att i Bänkmannavalet deltaga. 52 0 Att rättsprincipen fordrar, att den för ett Utskott ansvariga Embetsmannen (icke eDS indirect) deltager i valet af dess Ledamöter, Hvad ordalydelsen t RiksdagsQrdningens 41 § beträffar, är den visserligen mera talande till förmån för Grefve von Schwerins tänka, än för en motsatt, ehuru ej fullkomligen bestämdt, Jag får likväl hemställa till Ridderskapefs Och Adelnbepiöfvande, om ej pä Riddarhuset RiddarhusOidningen bör följas så länge den ej uppenbart är i motsatts med Grundlagen, hv lk t ej är fallet Denna gör ej un* dantag för någon att blifva Bänkman och att välja till Bäakman. Gammal häfd plägar göra lag där lagen är tvetydig och denna häfd har varit sådan den nu är, icke allenast sedan . Roy, utan äfven från »730 till 1773 då Riksens Råd, ansvarige för Riksens Ständer, likväl deliogo i Bankraannavalen. Hvad nu rättsprincipen beträffar, att den Den 24 januarii. 9 som är ansvarig eller redogörande för ett
Det tillser, att inoch utförsel samt genomforsling af lifsmedel och köpmansgods icke underkastas andra än genom lag bestämda inskränkningar. UXXXIII. Rådet afgifver utlåtande öfver löreslagna förändringar i Provinsens, arrondissementernas, kantonernas och kommunernas omfång samt bestämmandet af deras hufvudorter. Rådet kan uppdraga åt en eller flera af sina medlemmar att på ort och ställe skaffa sig de underrättelser, af hvilka det inom sin verksarnhets-kompetens har behof. Det kan brefvexla med myndigheter och offentliga tjenstemän för dylika underrättelsers erhållande. Om Bilaga lill Allm Bcsv.- och Elcon.-Ulsk:ls Bet. J\! 127. <53 Om, oaktadt två på hvarandra följande påminnelser, bestyrkte genom brefboken, under ordnade administrativa myndigheter tredskas att afgifva infordrade underrättelser, kan Rådet afsända en eller flere af sina medlemmar alt, på de tredskande myndigheternas personliga ansvarighet för kostnaden, å ort och ställe inhemta underrättelserna. Rådet kan upprätta Reglemente för Provinsens inre förvaltning samt utfärda Polis-stadganden. Dessa Reglementen och stadganden kunna icke göras i sådana ämnen, som redan blifvit genom lag eller den offentliga styrelsens påbud ordnade. De anses utan vidare åtgärd upphäfde, om, i samma ämne sedermera utkommer en lag eller ett förordnande af den offentliga styrelsen. För upprätthållande af dessa Rådets anordningar, kan det stadga vitén, som ej öfverstiga 8 dagars fängelse och 200 francs i penningar. De skola bekantgöras i den form, som bestämmes i CXVII och CXVIII artiklarne af före varande lag. lil Kapitlet. Om Konungens eller den lagstiftande magtens bekräftelse eller mellankomst i fråga om Provins-rådets beslut. (De 1 approbation et de 1’intervention du Roi, ou du pouvoir legislatif relativement aux actes du conseil). Rådets beslut i efterföljande ämnen skola underkastas Konungens godkännande, innan de verkställas, nemligen: l:o.
Städernas utgifter, hvilka i regeln så lämpas, att de i det närmaste motsvara inkomsterna, äro af mångfaldig art och utgöras, oberäknadt de redan omnämnda för fattigvård och folkskola, hufvudsakligen af aflöningar till Magistraterne och städernas öfriga tjenstemän samt polisoch annan betjening, underhåll af allmänna byggnader och platser, vägar, broar, bryggor och kajer, kostnader för brandväserldet, gatubelysningen, skjutsväsendet samt hamnoch andra allmänna arbeten, båtsniansvakans-afgifter och diverse utgifter för tillfälliga behof. I Ronneby köping, hvilken har egen kommunalförvaltning, uttaxeras årligen 2,633 R:dr för brandväsendet, lyshållning samt aflöning till läkare, polistjensteman och bokförare m. m.; hvarjemte köpingen i hamnumgälder årligen uppbär omkring 1000 R:dr, som användas till underhåll af sjöfartsanstalterna och hamnens förbättring. Med afdrag så väl af upplånade medel, som äfven af de för kyrkoeller kapellbyggnader och inTab. Litt. i. köp af kapellansboställe gjorda sammanskott, hvilka äro af en mera tillfällig beskaffenhet, men med beräkning af de i nästa afdelning upptagne inkomster för fattigvården, hafva de medel, som för kommunala behof influtit inom länet under periodens särskilda år, utgjort de i nedanstående tab. Litt. Tab. Litt. 1!. Influtne medel för kommunala behof. Häradernas R:dr R:mt Församlingarncs: för kyrkoväsendet » » D:o för skolväsendet » » Politi. Utom Flottans skolor i Carlskrona för bildande af befäl oell underbefäl, nemligen Artilleri-, NavigationsTackel-, Machinist-, Varfsunderofficersoch Skeppsgosse-skolorna, finnas inom länet följande tillämpningsskolor: Länets landtbrukskola vid Marielund, Skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona, Navigationsskolan i Carlshamn, Carlskrona slöjdskola, jemte skolor för qvinliga handaslöjder i Augerums, Nettraby, Hjortsberga och Mjellby socknar.