Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är denna omröstning, hvaruti jag för min del vägrar att deltaga och hvarföre jag skulle önska återremiss, öfvertygad, att när de öfriga Stånden blifva underrättade om 1836 års K. bref, så skall PresteSt. nogsamt finna, att det icke går an att Comm.coll. hörer Bergscoll., utan att dessa embetsverk böra gemensamt yttra sig i frågan. Gr. Horn, Claes Fredr.: Såvida icke Bevilln.Utsk. har communicerat denna fråga med de Ständ, som misstagit sig om sjelfva uppställningen af voter.proposm, hvilket jag icke känner, så tror jag verkeligen, att Utsk. skulle med fog kunna återfå sin voter.propos. för att göra den hemställan till nämnde Stånd, att rätta propos efter det förhållande, som existerar och hvilket R. o. Ad. så riktigt observerat. Jag tror således, att det icke vore ur sin ordning att denna punkten återremitterades, till den åtgärd, som ännu kan af Bevilln.Utsk. bero. Jag medgifver visserligen, att Utsk. formelt, enl. bokstafslydelsen af Ståndens särskilda beslut, gått tillväga dä det framställt dessa olika beslut och upp ställt dessa alternativa förslager till voter.propos., men jag hemställer dock om man ej bör kunna begära af Utsk. att det gör en framställning till de Stånd, som misstagit sig i en formsak, att de måtte rätta felet, ty derigenom förändras icke Den 2 April e. m. 45 sjelfva beslutet. Jag tror derföre, att det vore i sin ordning att fästa de 2:ne Ståndens uppmärksamhet på det begångna misstaget och begär på sådan grund propos. på återremiss. I anledn. häraf fästade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, ånyo uppmärksamheten derpå, alt, enligt ankommit prot.utdr., PresteSt., som haft lika mycken del af besluten i denna fråga som R. o. Ad., hade vidblifvit sitt beslut. Gr. Cronhjelm: Om jag rätt uppfattat Gr.
I föl,d däraf böra Taxerigsmännen tillse, att, sä wida ej serskrllta kände händelser och förhällanden gifwa anledning till undantag, inom samma District, samma waru-wärdén mä följas: att lön och underhälls-kostnad för sädane personer, som för den Skatrskyldiges Näringsfäng äro oundwikkgen nödiga, mä, efter lika grunder fastställas; och ändteligen, att dä det, som ätgätt till den Skattskyldiges egit, hans Hustrus och Barns samt öfrige till hus. hället hörande personers underhäll, alltid skall upptagas säsom Inkomst; sä bör för personer af lika willtor och lefnadssätt, underbällskostna. den till lika summa beräknas; hwarwid likwäl jakttaqes, att da Skattskyldige med ringa förmogenhet äga minderärige barn, af hwilka de icke kunna hemta nägot gagn, mä Barnens underhäll icke för högt beräknas, och att den, som pä egen bekostnad underhäller wanföre, swag - 44 Den 11 Oetoöer. finte och bräcklige flägtingar eller andre perso, ner, som äro utur ständ att något bidraga tilr fitt uppehälle, mä, i följd af i. Art. §.
Diarier och Registratur; Af den 10 dennes: N:o i4. Med öfverlemnande af en uppgift på godkände förslag till Grundlags-ånd-, ringar. Frän StatsUtskottet rAf den 5 dennes: I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte yttrande öfver Riksens Ständers! Revisorers Berättelse om den år 1822 förrättade Revision af StatsVerkets förvaltning och Räkenskaper åren i8igoch 1820. Af den 9 dennes: N:o i46. Öfver väckt motion om större frihet i Järn-tillverkning och försäljning. Af den 10 dennes: N:o 147. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Grosshandlaren Weners underdåniga ansökning om nedsättning af Arrendet för Svartsjö Kungsgård. Den 12 Maji e, m. s6o Af den 9 dennes: N:o i48. I anledning af Kongl. Maj:ts Nå-; diga Skrifvelse rörande Löfås SilfverVerk. Öfver våckt motion om nedsätta ning utaf Controll-Ståmpel-afgiften å Metaller. Från BancoUtskott&t. Af den 6 dennes: N:o ii. Om präglande af en Skådepenning,’ i anledning af H. K. H. Kronprinsens förestående Biläger. Angående tillökning dels i de för Bankens Casseurer bestådde missråknings-penningar och dels uti tvånne från längre tid tillbaka för Extra befattningar anslagne arfvoden. Om prägling af så kallade JubelRiksdaler i enlighet med hvad förut blifvit iakttagit. Från Lagutskottet Af deri 24 sistl. Mars: N:o 25.
Då sådana och flera påbud finnas, förvånar det mig, att de ännu saknas, hvilka förbjuda trupps samlande på morgonen af sönoch helgedag, jemte anställandet af mönstring med densamma just vid den tid, då gudstjensten som bäst pågår i sockenkyrkan; men att så likväl måste vara händelsen slutar jag till af flen omständigheten, att en militärmyndighet anmäler, att en truppafdelning blifvit beordrad att samlas kl. 9 på söndagsmorgonen, och civilmyndigheten, jemte tillkännagifvandet häraf, utsätter med densamma mönstring, eller, som det i afseende på kavalleriet benämnes, “håller ådermöte“ kl. 11 f. m., allt söndagen. Att ett sådant förfarande, som icke kan hafva en ursäkt i en tvingande nödvändighet, stöter det fromma, religiösa sinnet är gifvet och gillas icke ens af deu, som gerna ser sig benämnd “fördomsfri*. Det är ock en brist i våra författningar, som bör aflijelpas, och torde äfven, — hvad jag hoppas, — utan svårighet kunna afhjelpas. Lätt är visserligen att inse, vid tanken på våra öfver en vidsträckt yta spridda regementen och korpsor, som skola till möte sammandragas, att samlingen för någon mindre afdelning af dem, sqvadron eller kompani, måste ske på söndagen, på det samma afdelning, med iakttagandet af den våglängd, som för hvarje dag skall tillryggaläggas m m. må kunna, liktidigt med öfriga afdelningar, inrycka på den för korpsen gemensamma mötesplatsen; men deremot är icke lika iätt att inse, eller finna, hvarföre samlingen skall utsättas till kl. 9, och ådermötet till kl. 11 f. m., hvarigenom icke blott truppen, utan en god del af de rustande, som till samlingsplatsen måste åtfölja, förhindras att bevista gudstjensten. Ty, enligt hvad som förmäles och kändt är, skall hvad vid en sådan samling och möte förekommer, icke vara vidlyftigare, eller påkalla en längre tid än att alltsammans kunde både utsättas till och afslutas på söndagseftermiddagen, helst dylika förrättningar, i fredstid välförståendes, icke förekomma under annan årstid än vår och sommar, då dagarne äro långa och ljusa.
I fall prot.utdr. från de öfriga Stånden ankommit med underrättelse, huru målet der blifvit afgjordt, anhåller jag, att desamma må blifva upplästa, till utrönande huruvida det i sjelfva saken kunde vinnas något med att begära votering. TJnderteckn. Ridd.Secret. Från de öfriga Stånden är ingen underrättelse inkommen, rör:de denna fråga. Vid förnyad föredragning af Ridd.Utskts d. 2 dennes på bordet lagda memor., ang:de omtäckning af Riddarhusets tak, blef nämnde memor. ånyo hegardt på bordet af Hrr Gunther, Garl Gust., samt Stuart, Carl Gust. Upplästes och lades på bordet nedannämnda memor. och utlåt:n från Constitutions-Utskottet: Wto 94. till BorgareSt., med uppgift på oafgjorda mål; Wto g5. till BorgareSt. i anledn. af återremissen på memor. Wto 8q; Wto 96. till BorgareSt., ang:de återremissen på memor. Wto 81; Wto 97. till BorgareSt., ang:de dess återremiss på memor. Wto 82; N:o 98. till BorgareSt. i anledn. af dess återremiss på memor. Wto 83; Wto 99. med förslag till en redaclionsförändring i 114 § Reg.F.; Den j Mars e. m. g5 Stats-TJtskottet: N:o 4i9- i anledn. af vackt motion om de vilkor, hvarpå Fullmägtige i Riksg.cont. äga att upptaga lån; JV:o 42°- > anledn. af Fullmägtiges i Riksg.cont. hemställan om en årlig nådegåfva till förre t. f. Öfvercommissarien Åhman; Statsoch BevilJn. -Utskotten: W:o 56. i anledn. af åtskilliga motioner om vissa handelsförroåner för Rikets norra provinser och om exportpremier för vissa varor, m. m. Bevil In:s-, Lagsamt Allm.
Utskottet skäl ej vara för handen att för nuvarande Kassörer tillfälle må beredas att komma i åtnjutande af förhöjd lön efter vissa års tjenstgöring, enär derigenom Kassörerne, om än för bestridandet af befattningarne alldeles olämplige, qvarstå dervid, för att komma i åtnjutande af högsta lön inom graden; likväl och som Fullmägtige, utan att särskildt stadgande derom meddelas, möjligen må anses icke vara berättigade att, innan tjenster och göromål blifvit ordnade och den nya aflöningsstaten kan i sin helhet tillämpas, tilldela nuvarande Kassörer den förhöjning i missräkningspenningar, hvarigenom desse Kassörer komma i åtnjutande af den löne inkomst, som skulle hafva tillfallit dom, om do varit till lönförhöjning berättigade eller tillhört en lägre tjenstegrad; har Utskottet, med ledning af Borgare-Ståndets beslut, något jemkat förslaget i 9:de punkten samt tillstyrker, dels att motsvarigheten till 36 och 91 §§ i reglementet må erhålla denna lydelse: 3:0. Löneförmånerna äro å löuestat: Första tjenstegraden. Kontorsskrifvare, Kassaskrifvare och Kanslister: de yngre, hvardera R:dr 1,000: — de äldste, „ „ 1,500: — Till de äldste hänföres halfva antalet samt den öfver skjutande, derest hela antalet är ojemnt. Andra tjenstegraden. Bokhållare, Revisorer, Kassörer, Notarier,j Registratorer och Aktuarie: de, som tjenat i graden kortare tid än 5 år och alla, som innehafva befattning utom Verket, hvardera . R:dr 2,000: — de, som tjenat i graden 5 år och deröfver till 10 år, hvardera „ 2,500: — de, som tjenat i graden 10 år och deröfver, hvardera „ 3,000: — Tredje tjenstegraden. Kamererare, Advokatfiskal eller Ombudsman: de, som tjenat i graden kortare tid än 5 år och alla, som innehafva befattning utom Verket, hvardera .
I afseende på de grunder för skattejemkningen, som Gr. Liljencrantz föreslagit, delar jag föreg:de talares yttrade betänkligheter, och måste dervid göra en och annan invändning. Man har sagt, att en del hemman skulle genom förevar, förslag blifva öfverintecknade, att K. M. och Kronan skulle få sista inteckningen och således icke erhålla full säkerhet för sin fordran. Härtill har Gr. Björnstjerna genmält, att kronan icke kan förlora, enär den inkomst, kronan får, utgår såsom en utskyld från hemmanet. Jag anhåller, att härvid få bemärkt, att om Staten skulle få första inteckningen skulle alla öfrige inteckningsegare lida förfång. Gr. Liljencrantz bar sagt, att jorden skulle vinna så mycket i värde, som motsvarade den summa, som skulle i hemmanet intecknas. Gr:n behagade dock härvid ihågkomma, att många hemman äro redan öfverintecknade, och man kan således icke antaga, att hemmanens blifvande köpeskillingar skola betäcka både kronans och de enskildes fordringar. Denna anmärkn. är måhända mindre väsendtlig, men en annan af mera vigt år den nemi., att genom 3 H. 3 34 Den 4 Januari. Gr. Liljencrantz^ förslag en mängd obligationer komma i omlopp. De lemnäs den enskilde jordegaren såsom ersättning för den skatt, sora blifvit hans hemman påförd, men de stanna icke i hans hand, ulan komma att utbjudas i den allmänna rörelsen, och då vi redan i vårt land hafva ett stort antal af obligationer i omlopp, är det klart, att kursen på dem skall falla och derigenom skola vära närvar, hypotheksföreningar tillskyndas förlust och göras omöjliga. Jag vill icke längre uplaga tiden med anmärkmr emot de principer Gr. Liljencrantz lagt till grundförut för andet afen skaltejemkning, men tillåter mig dock att framställa eli annat enkelt sätt dertill. Jag vill nemi. föreslå, att hvarje egare af skattejord skulle få rättighet att köpa denna till samma natur med vårt allmänna frälse emot erläggande af 20-falldiga beloppet af den ränta jorden nu drager.
Jag förbigår att yttra mig om den judiska författningen afår i838, ty jag vill icke upplifva de sorgliga minnen, som vi hafva af Juli-dagarna nämnde år, och längre tid har ej förflutit, än att hvar och en väl kan minnas hvad då föreföll; men jag har i Coust.Utsk. väckt motion , till förekommande af dylika händelser. Nu vili jag blott till svar på ett yttrande af en värd ledamot, som ej velat begripa hvad denna min motion innefattar, tillkännagifva, att den innehåller ingenting annat, än hvad Hr Stahecks motion omfattade, i afseende hvarpå jag får hänvisa den värde ledamoten att läsa prot. vid i8i5 års riksdag, deri han finner en fullständig upplysning i ämnet. Remiss blef då icke i BorgareSt. vägrad , och ämnet blef här discuteradt. Sedan det blifvit i Utsk. beaibetadt, fick det samma ändalykt, som förmodligen denna min motion erhåller; men det är likväl min rättighet alt väcka motionen, och denna rättighet vill jag bevara, och jag önskar få'veta örn Hr Landtm, anser motionen vara så beskaffad, att derå kan vägras propos. till remiss. Hr von Hauswolff: Visserligen är det för mig ett svårt åliggande att tala i en så vältalig discussion, som den förevar., men jag önskar dock få yttra, att en föregående talare, efter min tanka, väckt en ny motion, då han uti frågan om Judarnes rättighet att till Riket inkomma, inblandat frågan om lagarna för deras existens i landet. Denna nya motion synes mig vara förtjent af särdeles uppmärksamhet, ty det är utom all fråga, att lagarna om Judarnes rättsförhållanden och beröring med Christna böra undergå revision. Delta är allt hvad jag nu velat andraga. Gr. Den n Min, 153 Gr. Gyldenstolpe: Att jag ej kan begripa Hr Rosenqvists motion på annat siil t, än den finnes skriftligen framställd, torde förlåtas mig. Om jag vetat, att Stabecks motion innehåller commentarier dertill, hade jag sökt upplysningar i den; men då sådant ej vafit antydt, bär jag icke dertill baft någon anledn.
Ett minimum af rörelsekapital och af personers antal mäste derföre bestämmas, likasom ett maximum af kapitalet, pä det att icke rörelsen skall kunna alltför mycket centraliseras. Om antalet af Banker härigenom skulle blifva särdeles stort, så skall deraf ingen annan följd inträffa, än den naturliga, att allmänna Svenska Bankens, såväl som samtliga de enskilda Bankernas rörelse i motsvarande förhållande lika minskas, utan att konkurrensen skall leda till en öfverflödig sedelutgifning. I alla händelser bibehåller allmänna Svenska Banken sin öfvervigt och inagten att reglera sedelutgifningen. Någon närmare redogörelse för de öfriga föreslagna ändringarne i Privatbankslagstiftningen torde icke vara erforderlig. X.) En särskild redogörelse torde deremot väntas för förslaget att den sedelutgifning, som motsvaras af nedsatte obligationer, skall kunna uppgå ända till 70 procent af beloppet utaf utelöpande sedlar, hvilket med andra ord vill säga att den kassa, som skall hållas för sedlarnes inlösen, kan nedgå till :i0 af sedolbeloppet. Härvid måste dock observeras, att i sedelbeloppet inräknas de af Staten och all - Motioner i Borgare-Ståndet 1862. J\fö 69. 139 manna Verk gjorda depositioner. Det har visserligen hittills blifvit och torde äfven framdeles förblifva en olöst fråga att uppgifva det rätta förhållandet, som bör förefinnas emellan den kassa en sedelutgifvande Bank bör hälla och beloppet af dess sedlar. Det bör dock tagas i betraktande att det icke tillhör lagen att Destämma detta förhållande, utan endast att fastställa den gräns, hvarutöfver sedelemissionen äfven under de gynnsammaste förhållanden icke må sträckas, och att det ankommer på Bankens styrelse att, efter omständigheterna, hålla sig från densamma mera eller mindre aflägsnad. Från denna synpunkt uppfattadt skall det föreslagna stadgandet knappast röna annan motsägelse än den, som kan hemtas från den åsigt, att det är mera lämpligt, att, i likhet med hvad nu är förhållandet, stadga ett visst maximibelopp för sedelutgifningar utöfver metallisk valuta.
Sände han ut tio unga män, och sade till dem: Går upp till Carmel, och då I kommen till Nabal, så helser honom, på mina vägnar, vänliga; Och önsker honom lycko, och säger: Frid vare med dig, och med ditt hus, och med allt det du hafver. Jag hafver hört, att du hafver fåraklippare; si, dina herdar, som du hafver, hafva varit när oss; vi hafve aldrig talat dem illa till; och dem hafver intet fattats på talet, så länge de hafva varit i Carmel. Fråga dina dränger derom, de skola säga dig det. Så låt nu dessa unga män finna nåd för din ögon; ty vi äre komne på en god dag. Gif dina tjenare, och dinom son David, hvad din hand finner. Då de Davids unga män kommo dit, och hade på Davids vägnar talat all dessa orden med Nabal, höllo de upp. Men Nabal svarade Davids tjenare, och sade: Ho är den David? Och ho är den Isai son? Det äro nu månge de tjenare, som gifva sig ifrå sina herrar. Skulle jag taga mitt bröd, vatten, och kött som jag för mina klippare slagtat hafver, och gifva de folke, som jag intet vet hvadan de äro? Då vände de Davids unga män om igen på deras väg; och när de kommo till David, sade de honom allt detta. Då sade David till sina män: Hvar och en binde sitt svärd vid sig. Och hvar och en af dem band sitt svärd vid sig; och David band ock desslikes sitt svärd vid sig; och drogo med honom ned vid fyrahundrad män; men tuhundrad blefvo qvar när deras tyg. Men en af drängerna gaf Abigail, Nabals hustru, tillkänna, och sade: Si David hafver sändt båd utur öknene, till att helsa vår herra; och han snubbade dem. Och de män hafva dock varit oss ganska nyttige, och intet talat oss illa till, och oss hafver intet fattats på talet, så länge vi hafve vistats när dem, medan vi i markene vorom; Utan de hafva varit våra murar dag och natt, så länge vi vaktade fåren när dem.
Pbo 47< i anledning af väckt fråga öm anslag af allmänna rnedel till aflönande af en Djurläkare i hvarje Län; N:o 48) i anledning af väckt fråga om en större och en mindre Sädes-Torkinrättnings uppförande på allmän bekostnad; och N:o 5o, i anledning af väckta motioner om inrättande af ett Curhus i Strndsvalls Stad. S. D. Vid å nyo skedd föredragning af AIIBill■ till Ji.-St. Pratt 1828 och 1829, 9 Sami, a Bandt otdjc Häjtt 14 lo6 Prot. TJtdrng tlen 3o Julii 182g. manna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtanden: N:o i3g, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkanden N:s io3 och 112; och N:o «41 , i afledning af gjorda anmärkningar vid 2:ne Utskottets Betänkanden, blefvo förenämn de Utlåtanden till Handlingarne lagda. S. D. Föredrogs å nyo Banco-Utskottets Utlåtande, N:o 64, med anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Memorial, N:o 33 , om antagande på Bankens Stat af en i byggnadsyrket erfaren person, i afseende på Bancohusens underhåll och värd, m. m.; hvarvid Preste-Slåndet, som vidblef sitt till Memorialet, den i4 sistlidne April, lemnade bifall, lade Utlåtandet till Handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning lades till Handlingarne Banco-Utskottets Utlåtande, N:o66, med anledning af anmärkningar från Vålloflige Borgare-Ståndet vid Banco-Utskottets Betänkande, N:o 44» angående grunderna för återbetalning af det till Götheborgs Stad utgift!» Banco-Lån. Från Vällofl. Borgare-Ståndet.
Biksdag skulle med döden afgaj fann Bidderskapet och Adeln för godt anmoda ExpeditionsUtskottet, att för dem uppsätta behörige förordnanden, samt att jemväl derom föreslå en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj;t. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Statsoch BancoUtskottens den 6 dennes under N:o 61 afgifne, samt den 7 derpåföljde på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af de beslut BiksStånden fattat, till sammanjemkning af deras förut yttrade skiljaktiga meningar i frågorne rörande Rikets Penningeväsende och de med detsamma gemenskap ägande ämnen. Ut Supra. S, D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 6 dennes under N.o 512 aflåtne, samt den 7 derpåföljde på bordet lagde. Memorial, angående RiksStåndens olika beslut i fråga om Ben 9 Öctebe.r t, m. om 3(skiIlige anslag för Försvarsverket; fana Ridderskapet och Adeln för godt, att, under godkännande af de utaf StatsUtskottet föreslagna voteringspropositioner, öfverlemna denna fråga till Förstärkta StatsUtskottets afgörande. Ut supra. S. D Föredrogos å nyo och gillades följande Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskot,’ tets den a o sistledne September och den 6 dennes afgifne, samt den 7 dennes på bordet lagda Utlåtanden; N:o 189- I anledning af väckt motion, om ökadt antal besigtningsman å Ekeskogarne i Riket. Angående anslående af ett ordinarie Canzlistarfvode tillfördelning emellan tven* ne af Utskottet antagne Extra Canzlister. Ut supra. S. D.
Genom protocolls-utdrag af den 9 dennes hade Högloft, Ridderskapet och Adelil meddelat, alt, vid föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens utlåtande, N:o 96, i anledning af vackt motion 0111 upphörande af, eller lindring uti de consulad-algiller, sorn erläggas för Svenska fartyg, äfvensom inskränkning uti afgiften till Svenska kyrkan i London, detta utlåtande blifvit af Ridderskapet och Adelil bifallet, med den förändring, alt uti den af Utskotten tillstyrkta underdåniga anhållan hos Kongl. Maj:t, angående afgiften lill Svenska kyrkan i London, orden ”sorn icke anlöpa denna hamn” skulle uteslutas, samt med del tillägg, att Rikets Ständer derjemte borde hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes af Handelsoch Sjöfarts-fonden anslå det mindre betydliga belopp, som till berörde kyrkas underhåll erfordras, och motsvarar den hittills utgående afgiften, hvilken hädanefter skulle upphöra; hvarjemte Högloft. Ridderskapet och Adelil inbjudit de öfriga Riks-Stånden att uti detta beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena : Vid nu skedd föredragning af nämnde inbjudning förklarade Ståndet, att det icke kunde densamma antaga. S. D. Föredrogs ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens betänkande, N:o 30, i anledning af väckta frågor 0111 förändringar i Slängsel-författningarne: af skgs. S. D. Föredrogs ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens betänkande, N:o 31, i anledning af väckte Irågor om ändringar och tillägg i Kongl. Förordningen om prestval den 1 April 1843: bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottens betänkande, N:o 32, i anledning al väckt motion 0111 inskränk ning i liden för besvärs anförande öfver sockenslämmobeslut.
På Kammar-Expeditrs föredragning utfärdades nya edsformulärer d. 27 Juli 1826 för Konungens Rådgifvare, för civila och militära tjenstemän, för borgare m. 11., samt för alla under Sundhets Colhm lydande personer, med undanlag af barnmorskor. Handlingarne öfverlemnades samma dag dels till Eckles.-Expedil:n i afseende å ecklesiastika tjenstemän, jemte de i Kyrkolagen förekommande eder; dels till Just.-Revis:s-Exped:n i afseende å eder förekommande i Sjölagen och allmänna lagen. Nya formulärer blefvo fastställda d. 15 April 1829, till eder för Prester, Kyrkoherdar, Biskopar m. 11., äfvensom för universiteternas rektorer, doktorer och studenter. Den 19 Sept. 1826 anmäldes ärendet i Högsta Domstolen som beslöt alt detsamma skulle handläggas i sammanhang med då derstädes pågående granskning af de nya lagförslagen. Hvarest, efter det denna granskning slutades, handlingarne blifvit lemnade, har hittills icke kunnat utrönas. R. o. Ad. torde emellertid, af hvad jag nu nämnt benäget finna, alt största delen af sådana edsformulärer, hvilka icke falla inom civil-lagstiftningens område, blifvit i senare tider granskade och förändrade. Förevar.-de Betänk, blef uppå härefter framställd propos. af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Banko-Utsk:s nedannämnde d. 14 dennes på hordet lagda Mern. och Utlåt:n. N:o 13, i anledn. af erhållen återremiss af 12 § i Utsk:s Berättelse N:o 8; Den fl Februari. 503 N:o 14, i fråga om afskrifning af 3 st. från Lånekont. i Malmö utgifne diskontlån; och N:o 15, om vissa förändrade föreskrifter, ang:de silfver-utmvntningen, Bankens sedlar m. m.