Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bjuder man icke sålunda något till att sätta i verket hvad Konung och Ständer i öfverenskomne och utfärdade lagar redan föreskrifvit eller som till antagande föreslagit är och nödigt bcfinnes, utan slappt lemnar derhän så väl det ena som det andra, så blifver följden särskildt hvad nya folkskolestadgan med dertill hörande anstalter beträffar, endast ökade tjenstemän, pensioner, kostnader och besvär utan motsvarande gagn; och att äfven så - 48 Den 3 December. dana ädla bemödanden för skolans bästa sorn Gr. Th. Rudcnscliölds, stranda mot den allmänna dåsigheten och liknöjdheten. Dessa af Hr Ribbing väckta motioner begärdes på bordet. Föredrogos och begärdes på bordet K. M:s nedannämnde, i dag ankomne Nådiga propos:r till R. St.: l:o Ang:de de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling; 2:o Ang:de uphörande af den åtskilliga hemman åliggande skyldighet, att utgöra dagsverken in natura till Kungsgårdar och andra kronolägenheter; 3:o Ang:de anslag till erforderliga ersättningar för beredande af rättelse uti salpeter-hjelpens beräkning inom Calmar, Kronebergs och Jönköpings län; 4:o Ang:dc nedsättning i kopparräntan å tillverkningarne vid Stora Kopparberget samt i anledning af ånyo väckta frågor, dels om uphörande af allmogens inom vissa trakter af Kopparbergs län skyldighet, att till Stora Kopparbergs bergslag in natura leverera hemmansränteoch mantalseller qvarntulls-kolen, dels ock om upliäfvande af öfrige åt stora Kopparbergs bergslag och hytte-egare tillerkände privilegier och särskilda förmoner; 5:o Ang:de åtgärder till behöfvandes undsättning i missväxtår ; 6:o Ang:de anslag till ombyggnad af Nockeby bro å vägen emellan Stockholm och K. Lustslottet Drottningholm å Lofön i Färentuna socken af Stockholms län; 7:o
I öfverensstämmelse med den reservation, som emot Utsk:ts ifrågav:de förslag algilvits, anhåller jag om propos. på alslag å Utsk:ts tillstyrkan och bilall till K. M:s Propos., eller att statsverkets bidrag till öfverståthållarens aflöning måtte höjas till 10,000 rdr. Gr. Mörner, Carl Göran: Den af Gr. Cronstedt nu gjorda framställning kan väl synas vara billig; men då man ihågkommer, att statens högsta embetsman, Justitie-Stats-Ministern, uti ett för allt aflönas med 15,000 rdr, kan jag icke finna att en aflöning af 18,000 rdr för öfverståthållaren bör anses vara för liten. Frih. Cederström, Rudolf: Då Gr. Mörner erinrat om beloppet af Justitie-Stats-Ministerns aflöning, får jag genmäla, att samma aflöning, elter min öfvertygelse, ovilkorligen är för låg. Så ofta det, i fråga om nyssnämnde minister-aflöning, varit mig förunnadt att afgifva min röst, har det städse skett i den syftning, att densamma skulle uppgå lili ett högre belopp. Af det låga beloppet utaf aflöningen för en embetsman bör väl icke heller den slutsats dragas, att man skall sätta andra em - 4 Den 3 Juni f. m. betsmäns löner lägre än deras samhällsställning och do med befattningen förenade utgifter kräfva. På dessa skäl förenar jag mig med Gr. Gronstedt; och yrkar bifall till den reservation, som af Hr von Troil m. fl. ledamöter blifvit afgifven. Hr Lagerstråle, Henrik Gerhard: Då jag instäm mer med de ledamöter, som yrka bifall till K. M:s Propos. i denna del, får jag fasta uppmärksamheten derpå, att fråga hos K. M. icke förevarit att vid innev:de riksdag reglera lönen för Justitie-Stats-Ministern, och att således den jemförelse, som Gr.
De derefter inträffade olyckliga förhållandena i länet komma väl nu att, utan hinder af nämnda föreskrift, påkalla min underdåniga framställning om anslag af allmänna medel till någon af dessa vägbyggnader, och företrädesvis den förra, så snart arbetsoch kostnadsförslag hinna afslutas; men jag har trott mig under tiden böra begagna min enskilda motionsrätt hos Ridderskapet och Adeln, för att redan nu till Rikets Höglofliga Ständer göra vördsam framställning om detta behof för Jemtland. Jag hyser härvid förhoppning att, förrän frågan kan hinna i Stats-Utskottet företagas, fullständiga vägbyggnadsoch kostnadsförslag skola kunna framläggas; kommande, efter hvad jag har anledning antaga, kostnaden dock icke att för den förra vägen understiga 150,000 och för den sednare 90,000 R:dr. Men om, mot min förmodan, en närmare utredning af kostnaden icke skulle hinna att i rattan tid till Stats-Utskottet inkomma, vågar jag dock hemställa, huruvida icke de i länet nu inträffade omständigheter, i förening med hvad jag här haft äran uppgifva rörande länets allmänna vägbehof, må innefatta giltiga skäl för bifall till den motion jag här vågar vördsamt framställa: att, med anledning af inträffad missvext i Jemtland, till Kongl. Maj:ts disposition må af redan förefintliga statsmedelstillgångar anvisas 100,000 R:dr R:mt, för att genom vägbyggnadsarbeten i nämnda län, efter Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och närmare bestämmelser i afseende på vilkor och användningssätt, bereda länets innevånare tillfällen till arbetsförtjenst. Om remiss till Stats-Utskottet får jag vördsamt anhålla. Stockholm den 8 November 1865. C. G. Lagercrantz. Bih. till R. St. Af Herr Lagercrantz, Carl Gustaf, om anslag lill hästoch fårafvelns förbättring i Jemtland Ett bland Jemtlands vigtigare behof är det af en förbättrad boskaps-, hästoch /drafvel.
— Vi behöfva väl icke utpeka huru mycket vi skola kunna bespara vid anläggning af ett sådant spår; men minst blir det 50 procent pä de första kostnaderna å linien, vändskifvor och materiel.» —- Så långt citat erne, hvilka visserligen icke intagits, om ej af Kapten Nordeufelts framkallade. Siats-Utskottets Memorial M 77. 39 Till besvarande häraf och för att göra jemförelserna mera åskådliga, har jag utarbetat hosgående tabell J\s 2, hvilken åter, hvad kostnaderna beträffa, grundar sig på bilagde tabell JV2 1 *). För att med hvarandra kunna rättvist jemföra jernvägar af olika spårvidd och byggnadssätt, i afsigt att utreda de relativa fördela me och olägenheterna al desamma, fordras ej allenast att de antaganden, hvarpå kostnads och andra beräkningar grunda sig, såsom terräng, trafik, lutningar, hastighet, arbetsoch material-priser m. m. för alla öro lika, utan äfven att man, hvad de olika spårvidderna och starkare eller svagare byggnadssätt beträffa, ej uppgör opraktiska theorier, utan, så vidt som möjligt, endast med hvarandra jemför för våra förhållanden ändamålsenligt befunna jernvägar, såsom de enligt nyaste erfarenhet blifvit utförda. På sådana grunder, de enda efter min åsigt rigtipa, äro kostnadsberäkningarna öfver banorna för 4,83 fots, 4,1 fots och 3,3 fots spårvidd, JVS 1, 4 och 7 § tab., (hvilka jag skulle vilja kalla normalbanor) upprättade, hvarvid JVs 1 till konstruktionen representerar Statens jernvägar, JV° 4, med 13 fots bankbredd och 13 “5 räler, Borås, Hudiksvalls och Söderhamns jernvägar samt JV2 7, enär exempel på jernvägar af denna »cert» saknas här i landet, den på Norska Statsverkets bekostnad utförda 3 V2 mi! långa banan emellan Hammar och Elverum, som har omkring 13 fots bankbredd och 13 ® per fot tunga räler **).
Äfven i denna punkt, liar jag instämt i det förslag lill skrifvelse, som inom Utsk. gjort sig gällande, och anhåller derföre, att mig må tillåtas alt till vederläggning uptaga de skäl, som Hr von Troil i sin betänk, åtföljande reversation anfört. Frågan har der blifvit betraktad från 2 serskilda synpunkter, nemi. försl från den, huruvida det vore riktigt att taga lästetalel till grund för beräkning af de afgifter, som skola utgå ifrån de begge förenade rikena, till skyddande af deras handel och sedan från den, huruvida nu vore lämpligt eller ej, att II. Sl:s yttrade någon åsigt om grunderne för bidragens utgörande. Hvad första frågan, eller rättsgrunden beträffar, så torde det vara obestridligt, att om 2:ne Stater skola lemna bidrag till ett och samma ändamål, såsom t. ex. här, lill skydd för handeln, så måste bidragen utgå i mån af hvardera Statens vidsträcktare eller inskränktare handelsförbindelser med andra länder, d. v. s. att om den ena Staten idkar större handel än den andra, så bör ock den, som det gör, lemna ett större bidrag. Om man skulle tänka sig, att Sverige dref aldeles ingen handel, eller ganska liten, men Norrige deremot en ganska vidsträckt, så vore det ju pålagligen oriktigt, att Sverige skulle bidraga lika mycket som Norrige, lill den gemensamma handelns skydd. Ar delta rigtigt, så mäste det vara en klar slutsats alt de ifrågavar. bidragen böra utgå efter lästetal, emedan storleken deraf beror på handelsflottans storlek, som återigen är måttstocken på handelns beskaffenhet. Den åsiglen, att man endast på den ena sidan, men icke på den andra, skall jemka med sig, kan jag icke godkänna, utan fö reställer mig tvertom, alt, derest man skall fortfarande kunna vara i sämja med en kompagnon, så böra alla gemensamma förhållanden vara så reglerade, alt deras grund hvilar på rättvisa och billighet.
Uplästes Allmänna BeswärS. och Oeconomiä^tskorre-s betänkande angående Riksdagsmannen Jokan Olsson I^onAkÄrZs >rä» G steborgs Län memorial, deruti Riksdagsmannen Jonns Lrsson frän Östergöthland sig fdrenar, ogi förbud pa past ät al» ka fä kallade skojare, air a landet eller pä marknader kringfara, under förewändning, gtr drilw» handel nied glas, jernimide och hästar, samt att i fall sadana perlaner finnas kringstryka i landet, ke dä mätte med ansenligt spöstraff warda belagdq och derefter til nägot Kronans arbe-e försändas 11 k» skottek hap krodl fig böra tilstyrka Riksens Ständer att hos Kongl. Maj:t undrrdqmgst nedlägga den önckan, att för sädana personer tillåtelsen att besöka marknader salunda inffränkes, att past deni tvid strängt answar icke mä meddelas, sä wida de rj kunna »pwisa Pastors benus om en god C.hristendoinskunffap och en flerärigt förd oklandrad ymgdel och wederbörande cmbelSoch tjenstemän fly - Den 2§ Hunn, 72r Noga rilhällaS att waka deröfwer,^ att beras kringstrykande i orterne ma uphöra. Äfwen förestår Ut, Potter, att det mistbruk matte förekomknas, hwar» igenom flera personer njura skydd af samma past, att deras resekonr mä i paster NoggranNl utsättas jemte Len rid h martil dei högst mä gällas LadeS pä bordet. UpkästeS Allmänna Besrvärs. och ^>ecönomiäUtskottets betänkande, i anledning as Riksdagsmannen fran Carlstads Län Anflers kristoris, af samtelige Bonde-SrändetS ledamöter gillade, memorial, as innehall, all Lä äldre utfärdade werkönde bestnt, särdeles va bemälce ansökningar och besvär wld 1734 och 1756 arens Riksdagar urwisa, der innehafware af sädana, pä åtskillig?
Det är icke utan skäl man befarar ett alltför stort inflytande af embetsmännen inom representationen, icke blott ur deras synpunkt betraktadt, som frukta embetsmännen, såsom de der blott vilja yrka anslag, hvilket' är det vanliga motivet, men äfven hos andra, (hos 350 Den 28 Maj e. m. mig kommer visserligen icke fr rikta n från det hållet, ty ehuru tjensteman, tror jag mig kunna med samma samvetsgrannhet som någon annan behandla sådana frågor,) upslår fruktan egentligen för de kastningar som ofta upkomma mellan för mycket embetsman och för litet embetsman, och der embetsmännen någon gång blifvit för mycket öfvervägande, har en återgång inträffat, så ali de så vidt möjligt är vid derpå följande val blifvit alldeles uteslutne. Vi veta att i Norrige började man i allmänhet med alt välja embetsman till Storthingel, och detla fortgick under del nya Statsskickets första 10 a 12 år. Hände slutligen att ernbelsmännen lingö en betydlig majoritet i Storthingel, och derefter inträdde den reaktion mot embetsmännen, som gifvil sig luft i de följande Storthingen, der åter jordbrukarnes antal egt en betydlig öfvervigt, ja en alltför stor öfvervigt, hvilket troligen-icke handt, om embetsmännen från början varit af ett mindre och afvägdl förhållande lill representationen. I Frankrike har förhållandet ledt till ännu en annan skada. Afven der inträffade t. o. m. efter 1830 att embetsmäunens antal inom Deputerade Kammaren blifvit så betydligt stort, att derföre lärer åtskilliga förslag ang;de uteslutande af vissa embetsmanna-kategorier från valbarhet hafva upståtl, och det var ett af de aldra kraftigaste medlen, som af reformvännerna i Frankrike begagnades för att åstadkomma banketterna och öfriga tillställningar som slutligen frambragte Februarirevolutionen.
Jag vädjar till Herr Tham sjelf om bland BergsTingsRälternes domböcker finnas vid ett BergsTing 10 mål af vetenskaplig beskaffenhet, då deremot 3o äro rent juridiska. Detta ämne är af synnerlig vigt; och jag anhåller att hvad jag nu yttrat måtte bifogas Herr Thams Memorial till Utskottet och MedStåndcn. Friherre RidderstolpeFredrik: Såsom innevånare i en Bergslagsort, kan jag ej underlåta att instämma i Motionairens åsigter. Herr Lagerhjelm, Pehr: Det ämne, som Herr Tham nu vidrört, är länge omtvistadt, nemligen frågan om nyttan och nödvändigheten af privilegierade Domstolar. Det har varit föremål för stridigheter emellan Sveriges störste Theoretici och Practici. Att här ingå i något fullständigt yttrande derom, vore för vidlyftigt; och jag vill derföre nu blott anmärka i korthet några 344 Den 10 December f. m, omständigheter, som hafva gemenskap med Herr Thams anförande. Kongl. Maj:t har genom de åberopade Författningarne fråntagit Bergscollegium och andre Administrativa Verk deras domsrätt i åtskillige ärender. De olägenheter, som åtfölja privilegierade domstolar, bestå nu hufvudsakligen deri, att en Domare, som tillika är vetenskaplig Embetsman, har svårt att på en gång förena de erforderliga juridiska och vetenskapliga kunskaperne. I annan ställning var Domaren för ett sekel tillbaka, då pretentionerne på en sådan Domares skicklighet uti ingendera delen voro så stora. Man har insett desse olägenheter, och sökt afhjelpa dem derigenom, alt domstolarne Berättigades att af sakkunige personer och Auctoriteter infordra nödige upplysningar. Jag har jemte Geschworner Rothoff erhållit uppdragatt granska BergsFörfattningarne; och dervid inkommo vi äfven på ifrågavarande ämne. Vi hafva till Kongl. Majit i underdånighet ingifvit våra tankar härom; och ansett domstolarne icke böra vara i saknad af den nödige sakkunskapen inom sig.
Af den 31 sisth Januarii, angående Herr Fabian Mnntgommeries förslag om Sockneskrifvares antagande och aflöning. 8:0 Af den 31 sistl. Januarii, angående Rlksdags-Fullmägliges fran Vesteroch Norrbottens .Län Memorial om respenningar för Krono Betjeningen i desse orter. 9:0 Af den 31 sistl. Januarii öfver gjorde motioner om Boställen för Länsmän. 10:0 Af den 31 sistl. Januarii angående föreslagen tillökning i Post-skjutslegan. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande från I.ag-Utskottet inkomne samt den 13 i denna månad på bordet lagda Utlåtanden: 1 :o Af den q 8sistl. Januarii angående föreslagen ändring i författningen rörande Barria-mord. 2:0 Af den 28 sistl. Januarii, rörande föreslagen ändring uti 19 Gap. 1 och 2 §. §. Af den 30 sistl. Januarii, angående förrymd makas rättighet att i nytt äktenskap ingå. S. X). Vid forenyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 4. i denna månad afgifne samt den 13 derpå följde på bordet lagde Memorial , i anledning af väckt fråga om utfärdande af en Fördrdning rörande vattenverks ägares åligganden, blef samma Memorial, på grund af Grefve von Schiverins , Fredric Bogislaus, dervid gjorde anmärkning, tilt Utskottet återremitteradt. S. D. Sedan något mera än 2:ne månader redan framflutit från den 5 sistl. December , å hvilken d3g HonglMaj:t i Nåder låtit Riksens Ständers Stats-Utskott om Stats-Verkets tillstånd underrätta, och da de ännu återstående Riks - 124 Prof. Utdr. d. 17 Febr. 18 lS - dags-gocomålen äro af den mängd och vigt att desamma omöjligen kunna innom 3:ne månader från sistnämnde dag hinna afslutas; fann Höglofl.
Ehuru den af R. St:rs Revisorer dervid gjorda anmärkning, att mjöl i stället för gröpad säd blifvit till bi än vinsbränning användt, icke föranleder till någon åtgärd, har Utskottet dock velat härmed förklara, att det instämmer i Revisorernes berörde 296 Stats-Utskottets yttrande, helst förklaringen icke nöjaktigt vederlägger det anmärkte förhållandet och man från denna anstalt, i icke obetydlig mon, torde kunna härleda orsaken till det genom vidbränning skadade bränvin, som, efter hvad här nedan näinnes, befunnits i K10- noLagerkällarne härstädes. (R. B. 1820 pag. 10. Förkl. pag. 84)- 3 Moni. Med afseende dels å hvad f. d. Allm. MagazinsDirectionen i dess underd. förklaring anfört samt dels å innehållet af K. Brefvet den 16 Maji 1824, finner TTtskottet Revisorernes anmälan, angale den Redogöran. e vid Ladugårdslands f. d. Kronobränneri, emot hvad förut skall varit medgifvit, beviljade afskrifningsprocent å gröpe, icke kunna föranleda till någon åtgärd. (R. B. x8a5 pag. io, 11. Förkl. 85—87.) 4 Mom, Då Revisorerne icke varit i tillfälle att fullständigt utreda förhållandet med de högst betydliga qvantiteter dels underhaltigt dels vidbrändt eller med unken och vidrig smak besväradt bränvin, sorn, efter Verkets öfvertagande af UtredningsStyrelsen, upptäckts i härvarande KronoLagerkällare, utan endast anmält att de, i anledning af berörde förhållande, väckte anmärkningsfrågor, ännu vid Revisionstidens slut, icke voro till pröfning upptagne, men att K. KamraarRätten under d. 4 Nov. 1825 återförvist målen till UtredningsStyrelsen att af densamma afgöras, med hänvisnings lemnande åt de missnöjde till besvärs anförande i K.
Detta företag, tom ehvad nytta det framJ deles kan tillskynda Sra*en ontheligen för det närvarande är hufvudorsaken till Penningr förlägenheten , till Mynt-värdets förfall och ue olyckor, som drabba en mängd'af Rikets Innevanare, hvilka, ehuru sjelfva mer eller mindre vällande till sin olycka, val böra, men icke kunna räddas från undergång, utan att artingen Lagarne skola våldföras eller Folket ä:äggas tillökning i Skatter, redan så dryga att de näppeligen dermed uthärda, eller ock Banquen genom utgifvandet af en ökad Sedelmassa ytterligare försämra sin Credit och derigenom bereda ett nytt hinder för Myntvärdets stadgande och den derpå beroende allmänna säkcrhe - Den i April, 79 ten i Penninge-transactioner. Detta företag säges nu, sedan utsigterne icke svara emot hvad som väntades dä der föreslogs, vara af Rikets Ständer till Konungen framstäldt. Der är sannt, om man utan någon critisk granskning haller sig vid det sorn står tryckt på papper, så förhåller det sig så; men om man nogare betragtar, att aliade som väckt frågan, äro antingen employerade vid Verket och erhållit lucrativa befattningar, eller ock Actie-Ägare, som i det ögonblicket icke tviflade om de förmaner, denna Canal skulle tillskynda Bolaget, utan fastmera vore öfvertygade, att denna Inrättning skulle medföra Interessenters sanna vinning, som Tull-Arrendet, de andra Disconterne, samt flera dylika Corporationer, det vill säga minst 12 å iy proCent för Capitalet; vidare att aå man sökte motverka Forslaget, såsom kostande
Inneslående medel för ännu icke fulländade hamnbyggnadsarbeten vid samma kanal, emot dito, 1,942: 1,942: — - Beviljad och afsatt fond för Södertelje kanals underhållande, emot dito, 30,000: 30,000: — - Dito dito för ombyggnaden af Strömsholms kanal och slussverk, hvartill, under 15 års tid från och med år 1842, skall af Riksgälds-kontoret utbetalas ett årligt anslag af 50,000 R:dr; bestående denna fond för närvarande af Skånska Hypotheksföreningens, till Riksgälds-kontoret föryttrade, obligationer med 4-J procents ränta, 440,000: 378,000: Transport: 3,916,618: 4,684,868: 4 Transport. 3,916,618: 4,684,868: Innestäende lösen för de å skattejorden växande ekar; för hvilka medel 4 proc. årlig ränta Ekeplantering s-kassan godt göres, 181,563: 35. 8. 184,222: 7. 8. Uti Riks-arkivets nuvarande hus intecknad skuld till Stockholms Borgerskaps Enkhus, för hvilken, enligt skuldförbindelsen af den 6 November 1794, borde till en början erläggas 5 proc. och sedermera allt framgent 4-{- proc. årlig ränta, 11,600: 11,600 4,109,781: 35. 8. 4,880,690: 7. 8. Bl än t c fr i st: Dito med dito dito, utfärdade för Svenska medborgares erkända fordringar hos Franska regeringen, 559: 20. 4. 559: 20. 4. Af in tecknad skuldförbindelse, jemte andra säkerhetshandlingar, bestående fond för Hjelmare kanalsoch slussverks framtida underhållande 21,106: 24. 4. 23,269: 44. 4. Återstoden af den, vid Kongl. f. d.
A. €fctnentrtr»2rtrowerf en. Då anfiaget tid befia, nemligen 42,000 9f:br findé fördelas, befunnoS tidgångarnc ma* ra minbre ocb bebofmen fiörre, än 2äromerfS 33cbofmen moro beremot öfabe, enteban be nya Särarnc, forn borbe tidfättaS mib be gamla Säromerfen, ocf) be nya ©folorna font reban blif* mit utlofuvabe, eder anfågoS för oumbärliga, utgjorbe, innan några gamla 2ärare*befiädnin* gar eder Säromerf funbe, tid följe af en föränbrab organifation odb perfonalenS afgång, in* öragaS, ett fiörre antal af bäggebera, än för broilfet tillgångar blifmit af Coiniten beräfnabe, ocfj af 3fifetS ©tänber anfiagna. $5å bet att änbautålet lifmäl icfe findé förfelaö, befiöt Äongl. 9J?aj:t, ben 22 December 1831, bereba befparingar, belö berigenom att löneförbättringen åt be reban befintliga Härarne icfc fiulle taga fin början förr, än meb ben 1 9J?aj famina år, belö genom uppfiof, tid ben 1 Sfifaj 1832, meb förorbnanbet af be nya Sararne, odb genom anfiånb, rid obefiämb tib, meb fiiftanbet af be nya Säromerfen. SBiö famina tidfäde mebbelabcö meberböranbc
Riksdagsmannavalen skola ske på sätt å hvarje ort hittills öfiigt varit, som 17 §, hvari förbjudes, att någon Embetseller Tjensteman må i valen med sin Embetsmyndighet obehörigen verka, hvilket vid det nya valsättet skulle äga rum, då Borgmästare och Rådmän i valen deltaga; men sedan Herr Commerce-Rådet på efterfrågan i Kammar-Expeditionen inhemtat, att expeditionen blifvit innehållen, och beslutet således ej gått i verkställighet, ansåg Herr CommerceRådet det med anmärkningen åsyftade ändamål redan vara uppfyldt. Herr Professoren Munck af Rosenschöld ansåg anmärkningen såsom en af de vigtigaste, som blifvit gjorde, och fann, att densamma uppå berörde anmälan, som ej i behörig väg blifvit Utskottet meddelad, icke borde förfalla, i synnerhet som det icke tillkommer Utskottet att efterfråga eller granska verkställigheten af ett fattadt beslut. Han ansåg derföre Herr Commerce-Rådet Egge Bilaga I till Meni. N:o 27. 935 utsträcka Constitutions-Utskottets rättigheter utöfver den i Grundlagarne utstakade gräns. Herr Baron Cederström, Jaeob, instämde häruti och ansåg Utskottet böra utlåta sig om Stats-Rådets yttrande, emot hvilket anmärkning borde göras, utan afseende å verkställigheten, som vore ett ämne hvarmed Utskottet ej ägde att sig befatta. Herr Kammarherren Silverstolpe fann nödigt att känna, om det i Staden Lund förut öfliga valsätt alltid tillförene blifvit oförändradt iakttaget. Begärdes på bordet. Stats-Råds-Protocollerne för den 8 October 1812, den 8 April 1813, den 24 i samma månad och Berednings-Protocollet för den 18 Maji och Stats-Råds-Protocollet för den 28 i samma månad 1813. Anmärkningarne, som derå uti Afdelningen blifvit gjorde, förföllo. Protocollct för den 17 Maji 1814 angående Handelsagenten Sederholms underdåniga anhållan om understöd till uppletande af en förlorad malmgång begärdes på bordet.