Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Reservat ioner: af Herr Doktor Runsten: »Hvad stort sker, det sker tyst, — så i ondt, som i godt. Det gifves tysta revolutioner, likaså omstörtande, som de bullersamma ; och en sådan tyst revolution synes mig innebäras i den Kongl. Kungörelse, angående boställsinnehafvares godtgörelse för kyrkooch prestgårdsbyggnadskostnader, hvilken, vid årets början, den 16 sistlidne Januari utfärdad, i Utskottsbetänkandet anförts såsom hufvudskäl till min i ämnet väckta motions afstyrkande. Jemväl efter Westerås Recess har all den boställsjord, som då blef för kyrka och presterskap reserverad, allt hittills fått behålla sin privilegii-natur af kyrkojord, samt alltså städse utgjort ett andeligt frälse, deröfver Kronan aldrig förr egt att såsom öfver egen kronojord förfoga. Men genom den nykomna Kongl, boställskungörelsen har i dess första paragraf samma det andeliga frälsets rätt blifvit, som det synes, med ett enda penndrag öfverkorsad, och dymedelst äfven återstoden af all kyrkans jord helt tvärt slagen under Kronan, såsom vore ock densamma ej annat, än kronojord, och den ecklesiastike boställs-innehafvaren intet annat, än en tillfällig kronohemmans-åbo eller, enligt 2 §, en ombytlig kungsgårds-arrendator. I högbemälda kungörelse skäras nemligen öfverhufvud Bih. till R. St. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande \:n ii aila boställen, så väl de kyrkliga, sorn de civila och militie-boställen, (ifver en kamm ; och, enligt ordalydelsen i den förra §:n, skulle numera äfven den eekiesiastike boställs-inneliafvaren böra »på grund af i laga ordning tiilkommct beslut få vidkännas betydligare kostnad» likaväl för nybyggnad af •»prestgårds’, som »för nybyggnad af kyrka.»
På enahanda grunder, som blifvit anförda vid rubriken bouppteckningar, hafva Rikets Ständer ansett, att den stigande skalan, som nu gällande förordning innehåller i afseende å kontrakter bör upphöra, samt att i betraktande deraf att bevillning erlägges för den fästa egendom, som ifrågavarande kontrakter angå, stämpeln å kontrakter endast bör, i likhet med hvad för certeparlier och skuldebref är stadgadt, bestämmas till 30 öre för hvarje fulla 100 R:dr, beräknad då inteckning på grund af dem sökes, efter den arrendesumma, hyra eller afgäld, som för ett år i penningar eller penningars värde utgöres, eller för kortare tid i förhållande derefter, samt, då de för fordrans utbekommande vid domstol eller hos exekutor löretes, efter den summa, hvarför betalning sökes, äfvensom alt för kontrakter, dervid städja erlägges, stämpeln må efter enahanda grund 12 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, /V:o 135. beräknas å den summa, som uppkommer derigenom att fem procent af städjan jemte värdet af de årliga prestationerna, der sådana äro förbehållna, sammanläggas. Då, enligt § 5, bilagor i allmänhet äro fria från stämpel, hafva Rikets Ständer ansell köpekontrakt desto heldre höra få tillgodonjuta denna afgiftsfrihet, som det derpå följande köpebrefvet skall med stämpel beläggas; och hafva Rikets Ständer, derför beslutat, att slämpelskyldigheten för köpekontrakt skall upphöra. Beträffande stämpeln å bytesoch gåfvobref stadgas, sid. 19, i nu gällande kungörelse angående stämpelpapper, att den skall beräknas efter nästföregående årets taxeringvärde, samt, sid. 20, att om i bytesoch gåfvobref å fast egendom visst värde ej är egendomen åsatt, stämpeln skall beräknas efter det värde, som för egendomen blifvit vid sista bevillningstaxering faststäldt.
Jag har icke rätt uppfattat, hvarföre icke. PloPosskulle göras på Consl.Utsk:s betänk, till hvilan^®. >n6ll nästa riksdag för grundlagsenlig behandlingoch förslå»- icke hvarföre den motsatta meningen skalf först göra . s’g Kallande. Det är möjligt att jag misstager mie men >ag vil1 litväl blifva uPPb’st om orsaken. b > Hr Lefren, Joli. Pehr: Det synes ju vara klart, att om propos. göres på bifall till Coust.Utskls förslag; så måste man derpå kunna svara både ja och nej, och följaktligen kan man af voteringen finna, att nnmärknrr dervid blifvit gjorda. Det är klart att Coust.Utsk:s förslag har det proerogativet, att om inga anmärknrr framställas som Ståndets gemensamma, så blir förslaget hvilande på bordet intill nästa riksdag. Jag tror att Hr Frih. o. Landtm, framställt saken så sorn den grundlagsenligen bör framställas. Hr Tersmeden, Gustaf Reinh.: Om icke mitt minne felar, sa har i fraga om grundlagsändrings-förslag,Landtm, alltid gjort den framställning, huruvida icke Ståndet ansåg att förslaget borde hvila intill nästa riksdag. Skulle derpå olika tankar uppstå och votering derom yrkas, så blir fråga om contra-propos., eller hvilka anmärkntr, som Ståndet förklarar utgöra dess gemensamma tanke. Jag yrkar således, att den första propos:n må blifva, huruvida Utskts betänk, far hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Frih. Cederström, Jacob: Hr Frih. och Landtm, har i fullkomlig öfverensstämmelse med a mom. i 56 §:n 13 c n 19 Augusti f, ni. Reg.Ftn föredragit betänk, d. v. s. alt som anmärkn:r blifvit gjorda, så är det de, om hvilka först bör utrönas, huruvida de utgöra Ståndets gemensamma tanke, emedan det i §:n heter: "Göras i R. Sits [ilena icke några anmärkn:r emot Coust.Utsk:s yttrande, hvile detsamma såsom eli R. Sils utlåt.
Den ene hade med högljudt bifall förestått 4 v i g t i ga allmänna verk Den andre tillerkändes i Rikets Högsta Domstol domarens främsta egenskaper: orubblig rättrådighet och upplyst juridiskt vetande. Båda beledsagades till rådssätel af allmänna omdömets odelade välvilja; och den ene, synnerligen, af en verklig popularitet. Denna afveta de, som minnas den lid, då första förslaget skedde till vår läktares egnande åt våra öfver läggningars offentlighet Ehuru rädgifvarens öde må i opinionsvag utveckla sig, qvarstå ju sådana antecedenlia såsom fact a, de der af inga subsequenlia i ringaste målto rubbas; och rättsbegreppet vill ju att allmänna omdömet, således dettas organ, Representationen, aldrig upphör att dem erkänna, och sålunda meriterade män tillgodoräkna. Denna rättsbegreppets fordran är så mycket riktigare, som — pa sätt en värd reservant, Hr Major von Troil, ganska träffande anmärkt — ingen i en rådkammare inträdd statsman kan vara viss att behålla den majoritet, som honom dit ledsagat. Ja, jag skulle vilja utsträcka denna åsigt till vissheten för honom, ehvad hans egenskaper vara månde, att icke behålla populariteten. Deri har jag stöd af alla länders parlementära krönika. Så är maktens öde. Så är folksinnet beskaffad! allestädes. Så var det i alla tider. Ostracism öfvergick Aristides. Nu hade detta, tidt eller sent, sålunda oundvikliga öde träffat ifrågavar. 2.‘ne statsmän och alla deras äldre embetsbroder. Huruvida det var förtjent, det är den der främst af mig beskrifna opinionsfrågan , i hvilken icke mat hemåt is k , men blott arithmetisk bevisning är tillgänglig. Eller hvad annat kan jag, vid majorilelernes ökända omhytlighet, kalla den bevisning , som ytterst medelst voteringar föres och som, olik den veltenskapliga och den juridiska bevisningen, D c n u6 Augusti e. m. 36j hvilken väger och icke räknar meningarna, tvertom räknar och icke väger dem. Men nu antager jag, att dessa rådgifvare? handlingssätt bevisligen förtjent det pnrlementära omdömets afifal.
Det fria Närings-systemet deremot bjuder att taga bort alla så väl hinder, som uppmuntringar för vissa Näringar, då det enkla systemet af naturlig frihet etablerar sig sjelf, Den 13 April, Och hvar använder sin industri åt det håll , der han linner sig vinna mest. Consumtion anser det lör enda ändamålet af all production, och att producentens intérSt bör befordras blott så vida, som det kan vara nödvändigt, för att befordra consumentens. Det nekar ej, att Jordbruket är modernäringen, inen visar tillika, att Köpmän, genom att skaffa Åkerbrukaren för bättre köp, än han sjelf skulle kunna, utländska producter, äfvensom att Fabrikanter och Manufacturister, genom att förarbeta Åkerbrukarens egna producter, sätta honom i stånd att helt och hållet använda siri tid och hog på Jordbruket, och att de Således medelbarligen öka jo dens pröductef, samt äfven skaffa Jordbrukaren en ökad afsättning af dem. Plogen går derföre ofta lättare och bättre, säga detta systems försvarare, genom en Mans arbete, som är mest aflägsen ifrån den Jag har vågat upptaga Ridderskapets och Adelns dyrbara tid med att förutskicka dessa allmänna anmärkningar, för att kunna bli bättre förstådd i de följande. Herr Grefve Mörner hat* tämligen tydligt i sitt Memorial gifvit tillkänna, att han ej gynnar Jordbruks systemet. Jag kan icke tro, att Herr Grefven är mera för det mercantila, då Sveriges geographiska läge och andra locala omständigheter göra det för Sverige ännu mindre passande, än för de flesta andra länder, i Synnerhet England, hvars läge gjort detta land .till en trafiquerande Stat. Således bör jag för - 302 Den 13 April» moda, att Herr Grefven är mera benägen för Näringsfrihets-systcmet, Om jag härom är i tvehågsenhet, härleder det sig deraf, att Herr Grefven ofta i nog obestämda uttryck framställt sina tankar i detta ämne ; elier rättare deraf, att jag ej tilltror mig kunna reconciliera dem med något af dessa system.
- Att du, en patricier och Senekas ättelägg, med gammalt romerskt blod i dina ådror, bör kunna vinna samma lycka, som kommit söner av illyriska bönder och arabiska rövare till del. - Karmides, du talar i gåtor. Jag fattar icke ett ord av vad du säger. - Jag förutser möjligheten, att diademet skall pryda dina lockar. - Mina lockar? Elake vän! Mina lockar äro offrade på statens och en gagnlös teologis altaren. Mitt huvud är kalt som Julius Cesars. - Gör då som han! Diademet är eftersträvansvärt, om ej för annat, så emedan det döljer en skallig hjässa. - Jag börjar förstå dig och måste varna dig. Ditt tungomål närmar sig högförrädarens. Julianus, min vän, är yngre än jag. Låt oss icke spela okloka och narraktiga inför varandra! - Perserna äro goda skyttar och kristianerna vana giftblandare. Det kringlöper spådomar, som icke lova kejsaren lång levnad. - Styr din tunga! Gudarne hägne kejsarens liv! Om du fortfar med detta gudlösa tal, måste jag bryta upp och försaka den enkla måltid, varpå jag gjorde räkning för att i afton njuta ditt sällskap. Skymningen är inne, och jag återvänder först i morgon till Korintos. Jag har dessutom till dig ett särskilt ärende, som jag icke får förgäta. Du känner min svaghet för Eusebia. Eusebia har bland andra nycker även den att vilja omgiva sig med vackra ansikten. Hon har sett din unge Alexander och uppmanat mig att köpa honom. Vad är ditt pris? - Jag säljer honom icke. - Bah, du säger det endast för att göra mig ivrigare. Vid bordet torde dock ditt hjärta uppmjukas. Vi skola till dess uppskjuta underhandlingen om saken. Du har förmodligen avsagt dig spelets nöjen? - Ja. - Jag kunde vänta detta av Krysanteus' blivande svärson och Hermiones trolovade. Vi skulle under andra förhållanden rafflat om slaven. Märkvärdiga öde! Vad vi båda äro förvandlade! Vi äro nu stadgade och sedliga människor. Mig själv tillräknar jag detta ingalunda som förtjänst, ty jag är fyratio år och därutöver ... min mognadstid är inne.
Till stöd för detta förslag har motionären anfört, att orsaken, hvarföre Banken skulle bibehålla eli för Rikets Ständer så kostsamt verk , som Tumba, ej kunde vara annan, än en ofelbar kontroll vid sedelpapperets tillverkning, jemte den omständighet, att så beskalfadt paper skulle kunna endast vid Tumba tillverkas; men att, hvad den ofelbara kontrollen beträffade, Banko-fullmäktige sjelfve just icke syntes ega någon full visshet eller öfvertygelse derom , emedan, då papper lill de högsta sedel-vaiörerne skall tillverkas ”ett särskildt kansli, bestående af kontrollörer och skrifvare” lil! Bruket utsändes, för att öfvervalla tillverkningen, och att, i fråga åter huruvida Bankens sedelpapper vore af sä märkvärdig beskaffenhet, att detsamma skulle kunna åstadkommas allenast vid Tumba, det torde vara tillfyllest att hänvisa till det faktum, att Banko-Ulskottets Ledamöter redan för 2:ne Riksdagar sedan voro i tillfälle att hos Grefve Ambjörn Sparre, hemma i dess bostad, erfara huruledes Bankens nuvarande sedelpapper skulle af en hvar kunna till fullkomlig likhet eftergöras med en kostnad af endast några få Riksdaler; att, oaktadt både Franska och Engelska Bankerna hade betydligt, större sedel-emission, än Rikets Ständers Bank (den Engelska skall vissa år hafva haft behof af ända till 10 millioner sedlar), ingendera af dem likväl ansett sig vara nog rik för att bekosta underhåll af eget pappersbruk; att, då Banker, hvilkas sedlar äro gångbara öfver hela verlden, funnit sig med full trygghet kunna använda samma kontroll som 4 Banko-Utskottets Utlåtande N:o 25.
St:r anhållit, kan Den 14 Oktober. 73 anses såsom en instruktionsbok för Arméen; om ett arbete, som skulle erfordra en häst för att transportera detsamma, kan åläggas en subaltern att medföra. Af hvad jag nu yttrat så ber jag oafsedt den utgång frågan kan få inom RiksStin, att R. o Ad. måtte afslå de båda Betänkme och besluta en särskild skrifvelse till K. M. i den rigtning som blifvit motioneradt. Detta är det Stånd som bäst är i tillfälle att upskatta vigten af dessa arbeten; om det finnes några personer af den hastiga upfattning att de endast behöfva kasta en blick på en bok för att känna dess innehåll, så finnes det åter andra som hehöfva detta innehåll tryckt på papperet för att deraf göra den tillämpning som erfordras. Jag anhåller hos Iir Gr. o. Landtm, om propos. af hvad jag framställt. Sedan härefter på förfrågan af Frih. Creutz, undertecknad Riddarh.Sekret, uplyst att enl. ankomne prot.-utdr. BorgareSt. bifallit såväl Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s Utlåt. N:o 23. samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s Betänk. N-.o 112, och BondeSt. godkänt förstnämnde Utlåt.; men att BondeStis beslut ronde Betänk. N:o 112 samt PresteSt:s beslut ronde i fråga v:de Utlåt, och Betänk, ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelade, anförde Frih. Creutz: Då jag är motionär i förev:de fråga anser jag mig böra uttala motiverne till densamma. Motionen är i korthet af följande lydelse: »att R. St:r måtte till K.
Det redan nu kända behofvet af jernväg från södra stambanan till Helsingborg blir således för hvarje dag mera trängande, och tager man dertill i betraktande denna banas vigt ur Skandinavisk synpunkt, såsom eli kraftigt medel till underlättande af såväl det materiela som ideela utbytet mellan de samslägtade foiken, bör väl knappast tvekan kunna uppslå, huruvida denna bana bör blifva stats bana eller icke. Drages den från någon punkt af södra stambanan mellan Eslöf och Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 417. 673 och Bosarp i någorlunda rak sträckning mot Helsingborg, kommer den på en gång att beröra skogsbygden oell gå genom den bördigaste delen af södra Sverige, hvadan utsigterne för att denna bana skall bära sig äro åtminstone fullt så goda, som för någon annan i bela Sverige. Helsingborgs hamn är nu under ombyggnad och afståndet emellan denna stad och Helsingör är endast omkring en half, medan det mellan Malmö och Köpenhamn år fyra sjömil; således kommer efter Helsingborgsbanans anläggande, äfven under sommarmånaderna, den egentliga persontrafiken mellan Sverige och Danmark samt vidare till utlandet alt taga den förra vägen, hvilket ock naturligen till följd af besparade frakter och assuranser blifver förhållandet med godstrafiken troligen äfven från Norrige (när jernväg kommer att sammanbinda delta land med Sverige) under minst fem månader al året. Landskrona hamn, om ock ej så lång tid af året tillgänglig som Helsingborgs, är måhända dock den rymligaste och djupaste i södra Sverige, och kunna således de mest djupgående fartyg dit inkomma, hvilket anvisar denna stad en gifven plats såsom det sydliga Sveriges blifvande fabriksort, och redan nu hafva dessa fabriker börjat i betydlig mån uppblomstra. Sträcktes derföre en bibana från Landskrona till Helsingborgsbanan, skulle denna otvifvelaktig! tillföra södra stambanan mycken trafik och mägtigt bidraga till landels förkofran oall utveckling.
Då nuvarande Stats-Utskott dessutom redan föreslagit, ej allenast att all Kronotiondeoch afrads-spanmål samt de af hemman och lägenheter till Statsverket utgående räntor måtte lösas i contant, utan ock att med utgörandet af den utmarkerne på Öland åsätta spanmålsskatt måtte anstå intilldess, efter anställd undersökning, en förnyad skattläggning derå skett, så finner Utskottet sig, i följd häraf, nu äga ökade anledningar afstyrka det föreslagna uppförandet, på Stats-verkets bekostnad, af ett spanmålsmagasin vid ofvannämnde Köping. Stockholm den 6 Augusti 1840. Ånk. till Exp. Vtsk. den 7 Ang., kl. 12 midd. Memorial, i anledning af 2:ne till Utskottet remitterade motioner om Vexel-controllörs-befattningarnes upphörande. (Rgs Afd.) Till Stats-Utskottets behandling och utlåtande har Högh Ridderskapet 6 Stats-Ulskottets Memorial, N.o x]4- och Adeln remitterat 2:ne, inom bemäldte Riks-Stånd, af Hr Friherre J. A. Kantzow och Hr L. Hjerta väckta motioner, angående förnyandet af Rikets Ständers, vid de sista Riksdagarne, hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjorda framställning om indragning af Vexel-Controllörs-befattningarne i Stockholm och Götheborg; Men som Rikets nu församlade Ständer, genom bifallandet af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets under N:o 35 afgifna Utlåtande öfver enahanda af Hr C. F. TVcern, inom Vällofl.
Detta är ett thema, hvaröfver så många variationer blifvit declamerade, att det ärmed fägnad, som jag i dag ändtligen fått höra någon i förbigående upplysa, det de bestå uti vexelundervisning och ämnesläsning. Så förträffliga jag tror dessa vara i de lägre Läroverken, så omöjligt tror jag det vara att införa dem i de högre; och jag finner, att exemplen af de män, som utgått från våra gamla Undervisningsverk, tillräckligen vittna om deras brukbarhet; det mesta beror helt visst på Lärarnes beskaffenhet. Det är nemligen icke läromethodcn, som allena utgör förträffligheten, utan Lärarnes förstånd och förmåga att använda den; och jag är fullt öfvertygad, att mången Lärare, som nyttjar en annan method, kan göra mera nytta dermed, än densamme skulle kunna göra med vexelundervisnings-methoden. Dessutom synes ju Regeringen ingenting heldre vilja, än att förbättra läromethoden och läroverken; men bör man väl begära att Regeringen skulle på en gång sönderbryta allt, hvad som finnes, utan att nogare hafva känt sig före genom försök i smått. När man bar experimental-fält för jordbruket, bör man väl då icke äfven hafva ett för själens odling. Man har så ofta bort omtalas Carlberg; och huru den förändring i läromethod , sorn der ägt rum, är ojemförligt öfverallt hvad som förut Den i4 Augusti f. m. funnits. Jag tillstår, alt, när jag hort detta i dag yttras af en man, som sjelf der blifvit före förändringen uppfostrad, och besinnar, huru utmärkt han sjelf är för stora egenskaper, kan jag ej annat än häpna för hvad det skall blifva af dem, som sedermera der blifvit danade. Och jag gratulerar Svenska Folket och detta Hus, när de stora ljus, som vid Carlberg nu tändas, hinna här vinna inträde. Jag kan således icke annat än på det kraftigaste tillstyrka bifall till Utlåtandet. En sak vill jag blott tillägga. Man har trott det så hälsosamt, att en fullkomlig Lärarefrihet finge äga runi, och att hvem som helst finge hålla föreläsningar.
Förklaring, yikat, att, dä det sulima inneholle, det en klagande Part icke vöre förment, att ej allenast följa målet, då klagan blifvit upptagen, utan äfven ovillkorligen beiäitigjfl att, jemte Actor Publicus, af. gifva slutpåstående, och Herr Bagge ej hade sig bekant, att någon fått begagna en slik förmån eller att något Lagrum eller Förordning tilldelade den klagande en sådan rättighet, samma rättighet matte tili utfärdande Författning blifva allmänneligen kungjord; samt, då ifrågavarande Författning icke afsåga andre än UndeiDomare, men Herr Bagge hoppades att Forum vid denna Riksdag måtte blifva bes arndt, hvarest RivisionsSecreterare och Ledamöter i Pikets HofRätter och Collegier kunde för tjenstefel tilltalas, hemställt, om icke för likhetens vinnande i Lagskipningen , ofvanberörde Förklaring borde erhålla följande redaction: ''Hvarje enskild Part, som förmenar sig vara föroråttad af UnderDomare, eger att anmäla sådant i HofRatten, hvarunder Domaren lyder eller hos JustitiaGancelleren eller RiketsStänders Justitieombudsman, hvilka myndigheter det tillkommer, i händelse, det som anmäles synes vara sådant att det förtjenar ansvar, oln det i bevis ledes , att öfverlemna saken till utförande af vederbörande AdvocatFiskalsÄmbete, hvarefter och sedan den anklagade blifvit hörd och fått sig förklara olver klagoskriften, jemte dervid fogade hand - 710 LngUtskottet! BetHnkanden, lingar samt Actors i anledning deraf gjorda anmärkningar, HofRätten har att, pröfva huruvida undersökning bör anställas vid någon Domstol i Landsorten, uti klagandens och AdvocatFiscalens elier tillförordnad Actors närvaro, för att få rälta förhållandet utredt. Skulle HofRätten derefter finna, att målet icke fean på skriftvexlingen eller den skedde undersökningen afgöra?», bör UnderDomaren stämmas, att personligen inställa sig till svaromål inför HofRätten, för att vidare ransakning undergå.
Hr Lilljehöök har i sin motion föreslagit att utplacera Svenska örlogsfartyg på vissa stationer vin' de aflägsnaie orter af verlden, der Svenska handeln f. n. är af något betydligare intresse; och han stöder denna sin motion på egen erfarenhet af de olägenheter han haft att bekämpa, till följd af den ömsesidiga obekantskapen mellan dessa länder och vårt eget. Samtidigt med Hr Lilljehöök, har jag besökt samma trakter af verlden; men under del olika förhållandet, att då Hr Lilljehöök farit såsom Befälhafvare pä Svenskt handelsfartyg, har jag tjenstgjort såsom Officer på Engelska örlogsskepp, utsände just i samma ändamål, som Hr Lilljehööks motion afser med uprättandet af de Svenska örlogsstationerne. bi::; Kunde nyttan för Svenska handeln af Svenska örlogsstationer bedömmas efter den nytta, som Engelska handeln haft af de Engelska örlogsstationerna, så vore det ganska lätt, att med noggrannhet beräkna både vidden och beskaffenheten af denna nytta, och antagandet af Hr Lilljehööks motion voro snart sagdt en nödvändighet; men som tankarne derom äro delade, så tillåter jag mig några allmänna reflexioner, öfver dels vissa nödvändiga vilkor för förvärfvandet af en tillvexande andel i verldshandeln, och dels öfver Öriogsfartygs förmåga, att upfylla dessa vilkor, hvarigenom jag hoppas kunna anföra några talande skäl för antagandet af Hr Lilljehööks motion. Det finnes för vinnande af andel i verldshandeln hufvudsakligen 3 vilkor, nemi.: l:o En noggrann kännedom om olika länders behofver och tillgångar; 2:0 säkerhet till lif och ett lagenligt föifarande med egendom för de trafikerande; 3:o frihet från onödiga formaliteter och alltför tryckande umgälder. Dessa trenne vilkor kunna upfyllas endast genom ett öfver hela verlden utsträckt auktoritetsbeskydd, och detta åter sker lämpligast genom utsändande af örlogsfartyg, hvilka blifva för verldshafven och dess kuster hvad Regeringen och Polisen äro för länder och städer: ordningens och lagens uprätthållare.
Majit anser förenämnde beräkning kunna antagas, äfven för nästföljande Statsregieringstid, med 6:o. Silfver-Tionde, Myntarelön och Slagskatt, som under de fem åren 1847—1851 i medeltal uppgått till 10,931 R:dr, kan i beräkningen för nästa Statsreglering med säkerhet upptagas till i 1,690,200: 678,000: 258,000: 627,120: 109,200: 4,400: 128,000: 10,500: Transport R:dr 3,505,420: Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverket 4833. Koppar-Räntan har utgått år 1847 med 486 Skepp, försålde till 65,997 R:dr » 1848 — 558 68,254 .. » 1849 — 594 77,700 » » 1850 — 655 - 83,080 » » 1851 — 636 82,591 >» Tillverkningen är i betydligt stigande och priset derå har jemväl sednaste tiden varit högre än förut, hvarföre denna Statsinkomst synes kunna fullt beräknas till 82,000: Skulle Rikets Ständer lemna bifall till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om framtida nedsättning uti afraden utaf Fahlu bergslag för Stora Kopparberget, torde likväl, då slutliga verkställigheten ej kan ega rum utan bergslagets medgifvande, någon, minskning härutaf knappast föranledas under tiden för nu skeende Statsreglering. 8:o. Tiondeoch Hammarskatls-jern, beräknadt vid sednaste Statsreglering till en inkomst af 68,000