Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag måste i anledn. häraf ånyo uprepa hvad jag förut anfört, att de, som kunna förlora på denna sänkning i priserné, ega ju att exportera spannmålen till länder, der priserne äro högre. Sverige är väl icke det enda land i verlden, der spannmål köpes och säljes, ty denna vara går i hela verldshandeln, och således kan jag icke inse, att mitt förslag i något afseende verkar störande på handeln. Hvad åter angår Frih. af Ugglas’s yttrande, att det är hvarje representants skyldighet att följa grundlagen, så får jag förklara, att jag alldeles icke begärt någon remiss af min motion pä sidan om grundlagen och jag har icke heller, såsom Frihin förmodat, frångått de skäl jag för min motion först framställt utan jag bar till dessa lagt andra. Skulle likväl min motion här blifva undertryckt, så får jag underrätta Hrrme, att den i dag på f. m. blifvit af Nils Jönsson från Christianstads län uptagén inom BondeSt. och detta torde något tala för de åsigter, jag här sökt göra gällande. Hr Hjärne: Af Gr. Gyldenstolpes yttrande upkallad får jag förklara, att jag icke ernar vidare yttra mig i sak. Jag anser min pligt mot R. o. Ad. fordra, att jag besvarar Grins yttrande, såvidt det rörer mig. Grin sade nemi., att han begärt ordet i anledn. af ett mitt yttrande, hvilket han ansåg innebära en insinuation emot föregide talare i detta ämne. Ordet insinuation innebär enl. min upfattning något stötande, något sårande för den, mot hvilket det blifvit yttradt. Jag vädjar dock till R. o. Adins protir för de Riksdagar jag bevistat, hvilka dock icke äro många. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Pr o t o c o 11, hållna hos H ö g 1 o f I i g e Riddérskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1840. ♦ Femte Häftet. STOCKHOL M. Hörbergska Boktryckeriet, 1840. Onsdagen den i April i84o. Plenum kl. 10 f. m.
M. så mycket mindre skäl att till den gjorda underd. ansökningen lemna Nåd. bifall, som de genom ordinarie staten förhöjda lönerna inom Förvaltn. af S.-Ä. äro anslagna endast för de i effcctiv eller ordinarie tjenstgöring anställda personer. Men, i betraktande deraf, att Strandberg, som nu är 66 år gammal och för nära 43 år tillbaka inträdt i publik tjenst, fullt uppnått den både lefnadsoch tjensteålder, som K. M:s Nåd. Bref d. 12 No v. 1823 föreskrifver såsom vilkor för civila embetsoch tjenstemäns rätt att vid afskedet behålla sina löneförmåner oafkortade; så, och enär han redan år 1025, jemte den i anseende till försvagad syn och förslappadt minne begärda och då beviljade tjenstledighet, anhållit att, när K. M. i Nåder honom dertill pröfvade berättigad, på allmänna pensionsstaten under sin öfriga lifstid oafkortadt få åtnjuta den å Förvaltnrs interimsstat då uppförda Kamererarelön, vill K. M. i Nåder tillåta, att Strandberg, då han begär och erhåller Nåd. afsked, må varda med nu innehafvande lön, 911 R:dr med derunder begripna 80 t:r spannmål, på allmänna indragningsstaten öfverflyttad; hvilket vederbörande till underd. efterrättelse länder. Datum ut supra. CARL JOHAN. C. W. Riben. Likheten med det i K. KrigsExpoditionen förvarade original+conccpt intygar A. M. Lundström, Prot.-Sccrct. och t. f. Registrator. Den 4 Mars f. m. i3 Hr Rosenblad, Bernil.: De farhågor, som hos mig uppstodo, då Hr Hårds motion remitterades, hafva ännu mera ökats, sedan jag sett, att en dylik motion nu blifvit väckt, och jag sett, att i stöd af Hr Hårds framställning, som kunde vara rättvis, en motion blifvit gjord om en person i helt andra förhållanden.
Hr Brakel har redan anmärkt att, enl. nu gällande Riksd.- Ordn., är Talmannen för Adeln, eller som han hos oss benämnes, Landtmarskalken, Ordf. för riksdagen, i sin helhet, eller med andra ord, riksdagens förnämsta person. Man undveke således alt göra en onödig rubbning i det närvarande förhållandet, om, i likhet dermed, den i Const.Utsk:s förslag bibehållne benämningen Landtmarskalk egnades åt ej blott R. o. Ad:s men äfven åt Riksnämndens, Ordf.; hälst dessa båda befattningar gerna kunde af samme man förenas. Man torde måhända invända att meningen icke är, att R. o. Ad. oaflåtligen skall intaga samma plats inora representationen som Ståndet hittills innehaft. Äfven jag medgifver gerna att man ej får göra skillnaden Stånden emellan allt för stor; men detta hindrar icke att ju något företräde mäste åt R. o. Ad. bevaras, derest ej dess hela tillvaro skall äfventyras. Jag erinrar mig i an ledn. Den 31 Maj e. m. 433 ledn. häraf, lifligen det af en aktad ledamot, Hr Rääf, Leonhard Fredrik, på della rum afgifne yttrande, då fråga förekom att Ordf:r i Utsk. icke mera skulle tagas efter äldsta nummern på Riddarhuset; dervid nemi. af honom så saunt, så träffande anfördes: ”hvilken plats kan väl Adeln ega ibland Medstånden, ora icke den förnämsta?
» Utskottet instämmer i detta förslag angående såväl rubrikens lydelse som tullens bestämmande till likhet med afgiften för stålarbeten; men sorn Utskottet ansett sistnämnde afgift böra blifva 32 sk. skålpundet, tillstyrker Utskottet, att »etuis med tillbehör, af sammansatta eller ej specificerade ämnen, äfvensom penning ebor sar» må åsättas 52 sk. införselsafgift per skålpund. Utländska fartyg med tillbehör äro i gällande taxa indelade i 3 klasser, nemligen; »när, i följd af serskilda omständigheter, hel frihet för sådane beviljas, eller Cor/farer. Dekorationer, platåer m. m. Etuis. Fartyg. 20 Bevillninys-Ulskoltels Betänkande, JVI 5. när de af utländning till Svensk hamn inbringas samt der prisdömas och försäljas», med 25 procents införselstull; »strandade och såsom vrak sålda» med 10 procents, och »alla andra» med 25 procents tull, i hvarje fall beräknad efter köpesumman. Herr Rosenblad har föreslagit den förändrade redaktion, att första och tredje klasserna skulle sammanföras i en rubrik: Fartyg och Bätar med tillbehör; och att vid andra klassen »strandade och såsom vrak sålda» skulle tilläggas: äfvensom sjöskadade, hvilka genom vederbörligt besigtningsinstrument förklaras så odugliga, att de med vrak kunna jemföras; äfvensom Herr Rosenblad tillstyrkt, att införselstullen, beräknad i förra fallet efter köpesumman, som af Svensk auktoritet eller konsul borde bestyrkas, och i sednare fallet efter den vid offentlig auktion erhållna bruttoförsäljningssumman, skulle bestämmas å första rubriken till 15 och å den andra, i likhet med hvad nu är stadgadt, till 10 procent; hvarförutan Herr Rosenblad ansett en anmärkning, angående utländska fartygs inregistrerande såsom helfria, böra i taxan inflyta. Deremot har Herr Murén bibehållit nuvarande redaktion, men föreslagit tullens nedsättning för första rubriken till 15 och för den tredje till 20 procent af värdet.
Iiidderskapet ochAdeln deruti, ”att Rikets nu försam 1'ade Ständer hes Kongl. Majrt skola anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes gifva Sitt Nådiga samtycke lill Rikets Ständers beslut, angående* bestämmandet af mynt-enheten och dess under-afdelningar;” Och skulle Välioflige Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet vänligen in-bjudas, att i delta, beslut med Preste-Ståndet sig förena. IS. D. Föredrogs å nyo och återremitterades Bevillnings , Lagoch Oeconomie-Utskottens Betänkande, N:o 6, angående reglemente]iska före» skrifter för bränvins-bränningens utöfning samt försäljningen af bränvin och beskattningen derå. S. D. Föredrogos och lades till liandlingarne : Stats-Utskottets Memorial: M:o 287, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Utlåtande N;o 96;. Fröt. Vtdr. dea 16 Oct. lS34. j\:o 288, i anledning af erhållen ålerremiss på Utskottets Utlåtande .Tf:o J99; £<:o 289, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets Utlåtande N:o a35. S. D.
Banko-Utskottet får i anledning häraf erJ inra, att den vighet och lättnad i Penninge-rö** reisen, som uppkommer genom rättigheten att i Banken insätta och efter behag disponera så väl allmänna som enskilde medel, utgjort ett ibland hufvudföremålen för Bankens inrättning ; att en sådan tillåtelse är införlifvad med sjelfva naturen af en Depositionsoch Vexel-Bank; och att, i en tid då Riksens HögloflStänders egenteliga syftemål är att upprätta allmän och enskild Credit, och efterhand consolidera Banko-Verket, fö.c 412 Banio-Utsiottets Betnnianden. att derigenom bereda stadga åt Myntvärdet, sådane Beslut framför allt ej bora vidtagas, sorn genom rubbning af bufvudgrunderne för detta "Verks tillvarelse, märkeligen försvara dess återförande till sitt primitiva skick, och sålunda motarbeta de ändamål, som sökas. Filial-Diskontemes exempel synes, i fråga om blott Privat Assignering, ej lämpeligen kunna åberopas; och, då Riksens Höglofl. Ständer vid närvarande Riksdag visligen lära för framtiden förekomma all vidsträcktare inflytelse af enskilde privilegierade Corporationer, på hela Landets financiella förhållanden, torde i och med detsamma frågan om någon Statens och det Allmännas ansvarighet i händelse af bristande tillgång för utfärdade As» signationers inlösen af sig sjelf förfalla. Det bör derjemte ej lämnas utan afseende att motvigten mot en för långt utsträckt privat Assignering på Banken före detta finnes beredd både uti det stränga ansvar, Författningarne utstaka i händelse missbruk å Assignantens sida yppades, och uti den vada för dess Credit som dermed ofelbart vore förenad; hvilken motvigt deremot icke äger rum vid Assignering private emellan, sorn dock troligen skulle ökas och tilltaga i samma nion en dylik rörelse genom Banken betydligen fösvarades, eller alldeles upphördeSå val inom Höglofl.
Lenk för 5 millions länet, gör ärligen 2OO,O02 Rival, Dito til 5 procent afbetalning pä Lapiralek2s6,So2 Ridr., tilhopa 450,060 Rival, som af Bewlllningcn til Langusn afgiswes isian och med den t. )ulii är »828 och sä widare, til (i!iipuglek more betaldt. Hwarwid iikwäl an» Märkes, at som stttsrsstsn» ärligen mindskas t man af Lsbekalningarna soM ske pä (^gpuUsr > sa bör ock landet i samma mäu slippa ett deremot svarande del af Bewjst, Nirsen. Z4 r;:o Ester denna Plan börjar resHlzrion i loppet af ar rgoi, hwilkcn lid frän denna räknadt, fordras til alla prc^srsliver som förenämnda äro, liksom dem ^usn har ar göra nred ruynruingen oc. oc. 12:0 8sngusn bör genast och til dest Riksgäldssedels rssliislio» sker, icke rttgiftva aimat än 2 , 4 och 8 still:s stycken för sina nu löpande Sedlar § hwarigenom Landet blir sörsevt med tilräckeligt still,emynt innan rackllmion ster, och pakänningen i lllancjuLn sä mycket mindre pa större rttwäplingen af Luscia emot Sedlar, yär reslilaiion werkstalles. iz,o8snguLn erhåller ratt, til en Discont -Anrättning för och priora för ^:del i densamma. Winsten fom DiLaomsagifwer för Länguans^ tilfallcr henne, intil dest de af Lsnguen i detta l?roj?LL förstutna z inillioner, som til gäldande as Länet pä janima summa af hennes nu ägande förmögenhet är henne betalt.
Man liar verkligen inom Utsk. gjort sig all möda för att påfinna någon öfvergångsmetod lill något bättre, men man har stannat vid att skjutslegans förbindande vid entreprenader vore enda medlet alt få tvångskjutsen bort. Jag instämmer alldeles icke i den här yttrade åsigt, att hållskjntsen vore den svåraste, tvertom anser jag reservskjutsen bestämdt vara det tyngsta besväret. Hållskjntsen träffar mig ungefär 4 gånger om året och på bestämda lider, så alt jag kan rälta min hushållning derefter; men för reservskjutsen är jag aldrig säker, och dc få dagar, som mäste användas till hållskjutsen, äro, oaktadt del förderfliga inflytandet i moraliskt hänseende, af mindre betydenhet, än den olägenhet att vid hvilken tid som helst, ofta under bästa skördetiden, nödgas spänna sina hästar från arbetet och in finna sig på gästgifvaregården för att fortskaffa resande. Detta anser jag vara mycket mer betungande, och efter min erfarenhet vill man allmänneligen hellre bibehålla hållän reserv-skjutsen. Men nu är fråga om att afskaffa dem begge. Svårigheten att förmå allmogen att ingå'på entreprenader tror jag alldeles icke skulle blifva så stor, som man här framställt; men om, dåj landshöfdingarne vid nästa riksdag afgifva berättelser om de vidtagna åtgärderna oell de svårigheter, som kunnat möta, det befinnes, att den skjutsskyldiga allmogen ej velat ingå på entreprenad, så har ingen skada skett, utan är skjutsen densamma sorn hittills. Har då allmogen visat sig nöjd med densamma, så mäste det en gång blifva slut på de 100-tals motionerna om förhöjd skjutslega, ty då har försöket blifvit gjordt att åstadkomma de förbättringar i skjutsväsendet, hvilka hittills, dd 2 Stånd stannat emot 2, ej kunnat tillvägabringas. Jag medger, att förslaget icke är fullkomligt, men det utgör en öfvergång. Här hafva åtskillige talare sagt, att man ej bör göra afseende på, att BondeSt. utan återremiss antagit detta förslag; men jag tror, att detta bifall af BondeSt. är af stor vigt, ty hvarenda motion från detta
Men efter nu på sådant ämne tanken föll, Begrundar jag, hur penningen har mycken kraft. Att hjelpa vänner med, samt, när man krämpa får, Der ur sig redat daglig nödtorft är likväl En ringa ting; ty mättad mage gör enhvar, Såväl den rika, som den arma lika fröjd. KHOREN. Stolte galejor, som drogen fordom till Troia, Slroph. 1. Med otaliga årors mängd, Bland Nereiderna hållande dans, Der flöjtvänlig svängde Delphinen sig, omkring mörksprö- tiga stammar vältrad, Beledsagande Thetis' son, I föttrens språng lätte Akhilleus, Med Agamemnon, till Troiske, Simoentiska stranden! Och Nereiderne, lemnande Euboias kust, Från Hephaistos' gyllene städ Hämtade vapnens konstfulla verk, Uppå Pelion, och i hö- ga Ossas heliga lunder, Nymphernas vårdtorn, Spörjande dessa, hvar hjeltens far, Riddaren, fostrat åt Hellas dess ljus, Thetis', hafsgudinnans, ättling, Åt Atreides ett snabbfotadt värn. Men af någon i Naupliske hamnen, Som från Ilios kommit, de hörde, Att, uppå din, o Thetis' son, Herrlige skölds omkrets, Följande bilder, skräckbilder För Phrygerna, ristats in. På kringlöpande randens rund Halsskördaren Perseus, med vingad Sko öfver hafvet, framfor, och Gorgos hufvud höll, Med Zeus' budbärare Hermes, Maias landtlige ättling. Och i midten af skölden strilade Solens blanka skifva Med vinghästarnas spann, och stjernors etheriske danshär, Pleiader, Hyader, för Hektors Ögon ett dödsbad. Uppå gullsirade hjelmen sågos Sphinger, med sjungna bytet i klorna Hållet; på pansaret, som är Ländvärnaren, i fyrsprång lopp en lejoninna, och blicken Peirenaiske fålen följde. På mordiska glafven fyrhofvade hästar sig stegrade, Epod. och kring ryggen hvirflade skyar af stoft.
Jag ämnar icke försvara min motion i förhoppning på någon framgång för densamma, ty så snart jag icke kunde lyckas att få ett särskildt Utsk. tillsatt, så visste jag hvad öde den bade att vänta. Den mest sprid da tidning har gifvit mig det »videtur:» att min motion var stridande mot sundt förnuft. Detta är snart sagdt det enda offentliga yttrande derom jag sett, med undantag af ett par andra som trodde förslaget skulle möta svårigheter; men jag har icke varit i stånd att framkalla en enda anmärkn. i sak. Till en början ansåg jag det vara sannolikt att jag i en och annan omständighet hade misstagit mig, åtminstone med afseende på verkställigheten, men nu sedan BankoUtsk. uptagit och granskat förslaget utan att kunna göra några andra sak-anmärkn:r än de som slå i Betänk., så är jag öfvertygad att jag måste ha fullkomligt rätt, och det är derföre som jag nödgas anmärka hufvudsakligen det ytliga sätt hvarpå Utsk. gått tillväga för att komma till förkastelsedomen. För det första får jag anmärka att Utsk. under sken af att ge mig fullständigt svar, hvilket lika lätt kunnat ske om hvarje punkt för III H. 42 658 Den 28 Februari e. m. sig blifvit granskad i stället bedömt förslaget en bloc. Äfven om Utsk. af artighet velat medgifva förslaget vara systematiskt upstäldt. följer väl icke, att man ju icke kunnat förkasta en del deraf och bibehålla det öfriga. En sådan grannlagenhet som låtsar icke vilja vidröra ett mindre fel som kunnat afsöndras, hade jag aldrig fordrat och innefattas icke i yrkandet att ämnena skulle granskas i sammanhang. Vidare har Utsk. icke på minsta sätt yttrat sig ang:de mitt påstående att vårt Bankoverk är mycket felaktigt, oaktadt jag just i detta mitt förslag utförligt motiverat detta påstående, hvarom jag dessutom hänvisat till flera mina tryckta skrifter. Detta U(sk:s förfarande innefattar enl. mitt förmenande ett tyst gillande af mina anmärkntr, de anomalier och reformfordrande fel som af andra före mig blifvit uttalade mot Banken.
Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets den 24 dennes på bordet lagda betänkande, N:o 17, i anledning af väckt motion 0111 förändring i 8 Cap. 7 § Ärfda-Balken. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskofets den 26 dennes på bordet lagda utlåtande, N:o 39, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Sjette Hufvud-Tilel, stannade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: Irsta punkten, angående Kongl. Commissionen öfver tabell-verket; och 2:a punkten, angående Kongl. General-landtmäteri-contoret: Bifollos-, 3:dje punkten, angående iandtslaten, bifölls, med undantag af Ulskottets under Litt. f.), i fråga om åtskilliga, löneförbättring åsyftande, motioner, afgifna yttrande, hvaremot gjordes anmärkningar, hvilka ansågos föranleda återremiss; 4:de punkten, angående gästgifvares friheter; och 5:te punkten, angående anslaget till laga skiften i Skåne, Skaraborgs Län samt på Öland: Biföllos; 6:te punkten, angående anslaget till vägar och communicationer, blef, lill följd af gjorde anmärkningar, återremitterad; 7:de punkten, angående undervisnings-anslaller för jordbruk och landtmanna-nä ringar:
Ridderskapet och Adeln icke förr än den i2:te innevarande Mars, nu mera i sakens förändrade skick ej kan utan förändring afsändas, får ExpeditionsUtskottet vördsamligen hemställa om icke i ofvannämnda förslag orden: vilja Riksens Stander o. s. v. till slutet må utgå, samt i stället införas följande: ”hafva Riksens Ständer, då detta ”likväl skett, samt den tid, inom hvilken lånet ”till fullo skulle återgäldas, i alla fall kommit att ”öfverskridas, och fråga endast varit om ett uppskof på kortare tid, lemnat bifall till hvad E. ”K. M:s Befallningshafvande föreslagit: Meri, som ”nu mera, innan Riksens Ständer hunnit gifva ”E. K. M. tillkänna sitt Beslut, ifrågavarande å. 5’terstod redan till deras RiksgäldsKontor influ - Protokolls-Utdrag. 149 ”(it, lärer E. K. M. i Nåder firma någon vidare ”åtgärd med detta ärende icke äga rum,” Stockholm den 28 Mars 1818. ProtokollsUtdrag. Fran Hogvord. Prest-Ståndet d. 1 April 1818. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls: Expeditions-Utskottcls Memorial N:o 75,0m ändring i underdåniga Skrifvelsen N:o 17, an. gående Westerbottniska Lånet, Ut Supra. Fran Fcillajl. Borgare-Ståndet d. 1 April 1818. S. D. X Anledning af hvad Höglofl. Expeditions-Utskottet genom Memorial af den 28 Mars anmält att med det så kallade Westerbottnhka Lånet den omständigheten inträffat, att återstoden deraf till Riksgälds-Contoiret redan influtit, innan den om anstånd med betalningen af detta lån beslutade underdåniga Skrifvelse hunnit blifva expedierad; biföll Borgare-Ståndet den förändring uti samma underdåniga Skrifvelse, som Expeditions*Utskottet i afseende på närvarande förhållande nu föreslagit. Ut Supra.
När härifrån afdrages skilnaden emellan fyllnadspenningarnes verkliga belopp, 1 sk. 3j%90 styfver, och antagne 2 sk., eller -/oV styfver på hvarje skatteriksdaler, belöpande lill ett sammanräknadl belopp i b:ko 6 6. återfinnes omstående förvandlings-summa 68: 34. 8. Kronobergs lillu. Litt. K Roihja Härad. Furuby Socken. Fägersta Boagården 1 mtl. Penningar ti Dagsverken . 8 Arliga Hästar !■$ Kungshäst . m . å - 3. — . å - 4. 10 ä - 9. 74. Hemmantals-rilnta. Land tolsgården Byggningshjelpen Sallpelerhjelpen . Boskapspenningar Skjutsfärds dito Dagsverks dito Summa Krono värdi. 2 17 U| 42 29 32 11 Förvandling efter medel-markegångspris för åren 1824—1843. Ränta n. ä - 22. - 1 i T:a Spanmål . a 7: 42. - ! 1 T:a Hafra å 3: 47. - 1| Lia Fläsk å 3: 34. - l| hti Kött å 1:42.- U Lit Smör å 4: 33. - li hti Humla å 4: t. - \ ti Talg Lft ä 4:39.- \iV Oxe ä 32: 40. - U Får å 2:36. _ J| Gås å 1:25.- Il Höns å— 17. - 1 \ Tjog Ägg .. å — 24. - 5 Lass Hö å 7: 1.- \ 5 Kjerfvar Halm . å — 10. - f9 Timmerstockar) eller alle1 ll Syll ) rum tant. j 15 T:r Jord å - 10. - 11 T:a Fårgödsel å - 23.- /4 T:a Aska å 1:21.- 12 Kjerfvar Långhalm å - 10. - |2 Dagsverken å - 22.- '3 Lass
N:o 8 angående verkstäld granskning af Justitise Ombudsmannens Diarier 850 Mern. N:o 9 i anledning af Kongl. Maj:ts Proposition om ett tillägg till 81 § Regerings-Formen 852 Mern. N:o 10 om tillägg till 53 och 96 §§ Regerings Formen samt 29 och 63 §§ Riksdags-Ordningen 855 Mern. N:o 11 med förslag till ändrad lydelse af 15 § Riksdags-Ordningen 862 Mern. N:o 12 om ändringar i Justitiic-Ombudsmannens Instruction .". 866 Mern. N:o 13 med förslag till ändrad lydelse af 28 § Regerings-Formen 871 Mern. N:o 14 angående en förbättrad National-repre sentation 873 Mern. N:o 15 med förslag till tillägg i 38 § Riksdagsordningen 885 Mern. N:o 16 med förslag till ändrad lydelse af 38 § Regerings-Formen 888 Mern. N:o 17 med förslag till ändrad lydelse af 56 § 1 Mom. Regerings-Formen 890 Innehållsförteckning. vu Sid. Mern. N:o 18 med förslag om tillägg till 14 § Riksdags-Ordningen 892 Mern. N:o 19 med förslag till ändrad lydelse af 4 § Regerings-Formen 894 Mern. N:o 20 med förslag till ändrad lydelse af 38 § Riksdags-Ordningen 897 Mern. N:o 21 med förslag till ändrad lydelse af 37 § Regerings-Formen 901 Mern. N:o 22 om tillägg till 28 § Regerings-Formen 903 Mern. N:o 23 med förslag till tillägg uti 29 § Riksdags-Ordningen 909 Mern. N:o 24 med förslag till ändrad lydelse af 46 och 56 §§ Riksdags-Ordningen 911 Mern. N:o 25 om jemkning af Tryckfrihets-Lagens bestämmelser om bestraffningssättet för brott emot Tryckfriheten till full enlighet med Allmänna Lagen : 913 + Mern.
Det är visserligen sant, att då hvarje directeur äfven är lottägare, så kan man i första rummet vända sig lill directeurerna; men det är likväl icke sagdt att så alltid skall ske, emedan directeurerna alldeles icke mäste vara de rikaste lott - 70 Den 23 April e m. ägarne, till hvilka del är säkrast alt vända sig. Och då det i alla fall är lotliigarnes fel, om de invälja personer i direclionen, sorn icke förslå att motsvara delta förtroende, så kan jag icke finna någon obillighet deruti, alt det får förblifva vid hvad hittills stadgadt varit, nemi. att direcleurerne icke åläggas något särskildt ansvar. r> Frih. Cederström: Jag instämmer med Hr Akerman i fråga om icke blott billigheten, utan äfven nödvändigheten, att göra ansvarigheten högre för direclionen, än för loltngarne. Efter lag borde bysätlningstvånget gälla för dem alla; här är endast fråga om utmätning och del kan vara nog. Jag tillstyrker bifall lill §, men med den rättelse i sista raden af 2 morn., att ordet ”gällde” utbytes emot ”gälle”, såsom del skall vara. Gr. Horn: Jag anser nödvändigt, att deri solidariska an svarigheten blir så sträng som den någonsin kan göras, och tror derföre, att Utsk:n gjort rätt, då de föreslagit denna §, sådan som den här förekommer. Jag skulle visserligen, lika med Gr. Cronhjelm, anse, att hvarje lottägare borde lika så Väl vara åtkomlig, i händelse en privatbank inställer sin invexling, men detta borttagande af qvarstadsbeläggningen, som Grefven föreslagit, anser jag likväl betänkligt. Jag skulle tro, alt när privatbankernas sedlar löpa såsom mynt i orten, så bör den fattige, som mottager dessa sedlar, vara förvissad, alt han genast kan fullt ut erhålla sin lilla cassa, och med tillämpning af denna § bör sådant alltid kunna ske inom en månads förlopp. Pä grund häraf yrkar jag, att § måtte bibehållas oförändrad. Hr Aminoff: