Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under det vid användning af komjölk enbart, eller uppblandad m e d vatten, en del barn ofta lida af förstoppning, som alltid inverkar ogynsamt på barnets utveckling, har jag däremot vid användning af här i fråga varande preparat kunnat konstatera, det denna benägenhet för förstoppning ganska snart häfves, samt att barnens matsmältningsorganer funktionera på ett fullt normalt sätt. Sv. Panoptikon C R 0 S S E Stockholm. Svar, j ä m t e betyg och fotografi, märkt » Landet », ins. till Iduns exp. Stort sorteradt lager af alla slags 3. Behandlingen fortgår till 15 m a j. Gymnastikafgifter: 20 kr. pr m å n a d; 50 kr. för 3 månader, 60 kr. för hela vårterminen. Närmare genom skrifväxling med kyrkoherden G. (259) Hvita Jag har äfven använd t " MELLINS F O O D " till sådana å fattiginrättningen i intagna harn, som genom vanvärd i h e m m e n befunnit sig i synnerligen medtaget tillstånd behäftade m e d rachitis (engelska sjukan), magoch larmsjukdomar samt stor allmän svaghet och har jag i s a m t l i g a d e s s a f a l l erhållit ett mycket gynsamt resultat, h v a d a n j a g " a n s e r m i g r k u n n a rekommendera " MELLINS FOOD " såsom särdeles lämpligt såväl vid artificiel uppfödning af späda barn som ock till föda åt mera försigkomna barn, hvilkas matsmältningsorganer af en eller annan anledning befinna sig i sjukligt tillstånd. och FoderVäfnader. Nöjda och belåtn * hafva de blifvit, som insändt fotografi till Kr. Löfvenmark, Moelfven, och fått sin bild fint och artistiskt förstorad till nära naturlig storlek (bröstbild) i svartkrita förödet billiga priset 5 kr. st. Det bevisa de m å n g a efterbeställningar och intyg, som inkommit. Porträtterna e x p. m o t postförskott. (S. T. A. 56948) Lennstrand, K. Ett mycket användt och utmärkt behandlingsmedel häremot är Salubrin.
Och det begaf sig, att de begrofvo en man; och som de fingo se krigsfolket, kastade de mannen uti Elisa graf; och då han kom vid Elisa ben, vardt han lefvandes, och stod upp på sina fötter. Alltså tvingade nu Hasael, Konungen i Syrien, Israel, så länge Joahas lefde. Men Herren gjorde nåd med dem, och förbarmade sig öfver dem, och vände sig till dem för sitt förbunds skull med Abraham, Isaac och Jacob, och ville, icke förderfva dem; och förkastade dem icke heller ifrå sitt ansigte allt härtill. Och Hasael, Konungen i Syrien, blef död; och hans son Benhadad vardt Konung i hans stad. Men Joas vände om, och tog de städer igen utu Benhadads, Hasaels sons, hand, som han utu hans faders Joahas hand med strid tagit hade. Tre gånger slog Joas honom, och fick Israels städer igen. Uti andro årena Joas, Joahas sons, Israels Konungs, vardt Amazia Konung, Joas, Juda. Konungs, son. Fem och tjugu åra gammal var han, då han vardt Konung; och regerade nio och tjugu år i Jerusalem; hans moder het Joaddan af Jerusalem. Och han gjorde det Herranom väl behagade; dock icke såsom hans fader David, utan såsom hans fader Joas gjort hade, så gjorde han ock. Ty höjderna vordo icke aflagda; utan folket offrade och rökte ännu på höjderna. Då han nu var mägtig vorden i riket, slog han sina tjenare, som Konungen hans fader dräpit hade. Men dråparenas barn drap han icke; såsom ock skrifvet är i Mose lagbok, der Herren budit hade, och sagt: Fäderna skola icke dö för barnens skull, och barnen skola icke dö för fädernas skull; utan hvar och en skall dö för sina synd. Han slog desslikes de Edomeer i saltdalenom, tiotusend, och vann den staden Sela med strid; och kallade honom Joktheel, allt intill denna dag.
Mycket mer skulle jag nog hafva att säga angående klädedräkten, såväl den minstes s o m de störres, men s o m jag i den frågan tyckes följa samma principer s o m » Mirran », skulle mitt ordande därom endast blifva ett upprepande af hennes meddelande. Hufvudgrundsatsen är d o c k: största enkelhet, hvilken dock ej utesluter prydlighet. Se nu på min lille: är han ej rar i sin röda stickade klädning o c h rena haklapp? V e mig, o m jag skulle vara orsak till att hans sinne vändes till flärd o c h fåfänga g e n o m att sätta på h o n o m bjäfs o c h grannlåt! Nu till frukosten: hafregrynsgröt o c h uppkokt mjölk, omväxlande m e d ölsoppa, älsklingsrätten; litet längre fram på förmiddagen en k o p p kokt mjölk, färgad m e d — törs jag säga det — litet kaffe, femton droppar i bokstaflig mening. Jag tror mig i den saken hafva de flesta e m o t mig, men har funnit, att chokoladen gör de små magarna så tröga. Inga mellanmål; skulle det nå- 1898 gon gång behöfvas, lyder o r d e r n: » e n bit hårdt bröd! » Så börja älsklingslekarna — spårvagn o c h lo komotiv — hvilka aldrig mista nyhetens behag. M a m m a o c h lillepys se på för att hjälpa tillrätta, när något k o m m e r i olag; kanske t. o. m. rättvisa måste skipas eller, ännu värre, olydnad eller osanning bestraffas. Då måste riset fram för min störste, s o m blir så vek och smeksam efter en risbastu; m e n den mellersta beröfvar jag friheten för en stund, d. v. s. jag stänger in honom i en garderob, ty han har visat sig så oresonligt styf efter aga m e d riset. Mången ogillar helt säkert detta sista medel, men jag törs komm a fram m e d det, därför att jag har en så stor auktoritet b a k o m min rygg: den store barnavännen Topelius.
Om också lians tjenstgöring inskränker sig till 2:ne månaders, så har han dock endast t r:dr i timmen, då en språkeller musiklärare för sina lectioner utom hus får i r:dr i timmen. Af hvad jag i korthet anfört, och med stöd af 56 §:n Itiksd.Oixhn, väcker jag den motion: att ett årligt anslag af 4ooo r:dr måtte i 5 års lid beviljas, endast och allenast till byggnadernas iståndsättande , och, sedan detta är fullgjordt, anslaget må fortfarande ulga till förbättrande af professoreroes och lärostatens lönevillkor samt behöfliga materiella elfecter, böcker och samlingar. Ehuru i förtid, torde jag dock få yttra deri önskan, att, i sednare händelsen, en professor finge uppdraget att praktiskt undervisa om färgernas öfverensstämmelse , deras användande, deras locaia förhållande, kort sagdt, sjelfva målningen; tv, mine herrar! vid vår Målare-acädemi läres endast teckningen, och livad sjelfva färgernas och penselns handhafvande beträffar, får eleven hjelpa sig så godt han kan, och livad han genom Den i3 M»j e m. misslyckade försök kan utröna. AnhAlles om remiss lill StatsUtskollet. Frih. Hamilton, Hugo: Äfven mot denna punkt af betänk. anhåller jag alt få göra några anmärkntr, förenande mig i hufvudsaken med den siste värde talaren. Det har, jag bekänner det, ej förundrat mig, att StalsUtsk. ej ansett sig böra bevilja detta anslag. Hvar och en önskar naturligtvis, dä man skall tillstyrka ett anslog, att vara förvissad om, alt det blir användt på ett nyttigt och ändamålsenligt sätt. Det förundrar mig då icke, om StatsUlsk., sorn icke kan hafva tillfälle alt ingå uti detaljerade undersökningar derom, skulle dömma, att vår academi är i lika delabreradt skick invärtes som den är utvärtes, då det redan är på 3:dje eller 4:<le året, som denna academi saknat en ordinarie styresman, och det är ännu flera år, som dess byggnader hotat att sammanfalla till en grushög.
Sprengtporten åberopas, synes vara en tanke, som blifvit frambragt af StatsUtsk. af egen drift, emedan BorgareSt. alldeles icke yttrade något sådant, när dét första gången behandlade frågan, ålen sedan BorgareSt. numera omfattat StatsUtsk;s framställning, så har man härigenom verkligen tillvägabragt ett undantag. Det gäller dock icke för mer än ett Stånd, ty de öfriga hafva ej derutinnan deltagit. Följaktligen är det ej ett beslut af två Stånd emot två, såsom StatsUtsk. påstår. BondeSt. har likväl fattat ett annat beslut, hvilket StatsUtsk. för sin framställning begagnat, det nemi., att sedan BondeSt. lill handelsoch sjöfartsfonden anslagit de 10 proctn, så förklarar det, att dessa medel skola öfverlemnas till Riksg.cont., för att derifrån användas af vederbörande för de ändamål, som, R. St. bestämt, d. v. s. för handelsoch sjöfartsfonden. Men beslutet att liela afgiften skall ingå till Riksg.cont. hafva de öfriga Stånden ej bi träd t. Det mäste ock vara, om jag så får säga, ett misstag af BondeSt., emedan det strider mot vårt statsskick, att sådana medel, som af K. IM. disponeras, likväl skola af Riksg cont. uppbäras. Det kan synas underligt att StatsUtsk. icke fästat R. St:s uppmärksamhet härpå, men då det förklarat, att medlen skulle öfverlemnas lill K, M:s disposition, så ansågs förmodligen allt vidare yttrande i det hänseendet öfverflödigt. Om man skulle föreställa sig alt de fyra RiksSttn sulle tillsammans vid sina öfverläggnin - D c a 19 M a j f. m. gar, på samma satt som mrdlemmarne af Utsk , så är det mer än troligt, att erinran örn ett sådant förhållande hade föranledt beslutets förfallande. Hur har blifvit yttradt, att två Stånds mening vore lika god som de två andra Ståndens, och att derföre omröstning skulle äga runi i förstärkt StatsUtsk. Jag erkänner visserligen de andra Ståndens rättighet vara lika god som vår; men jag bestrider att sådana beslut verkligen finnas.
Distillerar den bränvin, som till distillering icke år berättigad, eller verkställer någon distillering under tid, då sådan icke år för honom tillåten, eller utöfvas distilleringprått, som på § 11 grundad år, under tid, hvarför anmälan till brånvinstillverkning ej skett eller tillverkningsafgift ej blifvit erlagd, eller varder sådan distillering, hvilken enligt § 12 idkas såsom särskild näring, utöfvad under tid, hvarför anmälan till distilleringen ej skett, eller innan afgift, motsvarande bestämdt arfvode åt tillsyningsmannen, blifvit i landtrånteriet erlagd; bote den, som distillering sålunda olofligen utöfvar eller olagligen förfar, från och med 100 till och med 1,000 R:dr. Den, som till distillering, hvilken på grund af § 12 utöfvas, använder redskap af annan beskaffenhet, ån han uppgifvit och till begagnande hvaraf han år berättigad, bote från och med 20 till och med 200 R:dr. § 45. Apothekare, som för farmaceutiska behof nyttjar oståmplad redskap eller distilleringspanna af större rymd, ån medgifven år, eller distilleringspannor utöfver tilllåt. et antal, bote från och med 20 till och med 200 R:dr. Använder apothekare panna med rektifikationsapparat, bote såsom i § 44 mom. 1 sågs. § 46. Utöfvar någon anmäld brånvinstillverkning utan att inför kontrollören hafva företett vederbörligt qvitto å enligt §§ 18 och 19 förskottsvis erlagd tillverkningsafgift, bote lör hvar dag sådant sker ett belopp motsvarande tillverkningsafgiften för en dag. Öfvertråder brånvinstillverkare det förbud, som i mom. 3 af § 2 gifvet år mot brånvinstillverkning eller måskberedning från klockan 10 om aftonen'näst före soneller helgedag till klockan 10 om aftonen a sådan dag; gålde, för hvarje gång 16 ExpeditionsUtskottets Förslag till anderd.
infontft i fpanntål eller pentman?räntor, febatt bcrifrån Blifvit afräfnabe enbaft fåbana, efter färffilb [tat utgåenbe löner, för pviffa innepafvarne, efter benna artifet? ofioauflåeitbc 6 § till bet belopp förut ftabgabt är, Bevillning erlägga; b) nteblcm af &onunga Befftcfttingar bo? ntlänbffa dafter anftällba, jemte atla öfriga uttbet tltrife? departementet Ipbaitbe entbet?* od) tjenftemän, för bett bet af bera? aflöning, forn motfrcarar 9lotf?a ©tatöverfet? bibrag till fautnta aflöning, famt främmanbe SJiafter? pätvaranbe beffidniitgar ocb fonfulater tillpöranbe perfoner jemte bera? betjening, fåtoiba be ide äro ©vettffa unberfåter eller inom rifet brifva panhet eller utöfva annat prfe; d) uflänbff man, hvilfelt enbaft fåfout refanbe [ig i ©verige uppehåller od) pär i rifet pvarfen ibfar någon näring efter är i ©tateu?, fommun? eller ©vettff unberfåte? tjenft anftällb. § 9. ^Bevillning för infontft af fapitat elter arbete påföreö: bolag, ber bolaget? röretfc förnäutligaft brifvc?, elter, i fall fåban beffäntb ort ide förefinne?, ber bolaget par filt ftprelfe; 8 ä3emillnittgg
Ulsk:ns Bet., N:o 16.) S. A. K. Enär erfarenheten visat, att den gårdfarihandlande, enligt Kongl. Förordningen den 5 Juni 1822, förunnade rättighet att för eget behof medföra sådana mindre partier af i allmänhet lofgifna handelsvaror, hvilka icke få af dem till salu hållas, icke sällan missbrukas och leranar tillfälle till eluderande af det lör dem i atlmäuhet stadgade förbud, alt andra än i Expeditions-Utskottets Förslag lill und. Skrifvelse, JY.-o 76?» hemorten tillverkade varor kringföra, så hafva Rikets Ständer ansett, lill förekommande af dylika missbruk, nämnde rättighet böra upphöra och få således hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att den gårdfarihandlande, genom högstberörde Nådiga Förordning medgifna rättighet att på sina handelsresor medföra mindre partier af i allmänhet lofgifna, men i deras hemort icke tillverkade, handelsvaror, måtte varda upphäfven ochgårdfarihand» lande förbjudas att under handelsresorue medhafva några andra varor, än sådana, med hvilka de äro berättigade att drifva handel, med undanlag endast af hvad de för egen räkning begagna och hvad, som hörer tili deras beklädnad. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 16 Januari 1845. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 20 Jan. i845. Preste-Ståndet den 22 Borgare-Ståndet den 22 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående mäklare-slut, i afseende på den så kallade leverans-handeln. (Allm. Besv. och Ekon.
) men i den kantabla satsen bilda deras stämmor trots intonationens ackuratess ingen fullt harmonisk ensemble. En prestation, som vi med nöje skynda att göra all möj-lig rättvisa, är hr Forsténs S: t Croix. Det orientaliskt flegma * tiska på samma gång som brutala och koleriska kunde ej bättre tillgodoses än genom denne sångares mörka ansigte, satta figur, ömsom loja, ömsom häftiga spel och något gutturalt ljudande sång. I afseende på sångsättet är ännu mycket att afslipa, men framsteg i den vägen har hr Forstén gjort i detta parti. Rolen, som råkar ha det lilla felet att ej ha något slut utan försvinner i luften, genomföres med vexlande schattering och verklighetstrogen hållning, som särskildt i 2: dra aktens qvartett är af god verkan. Fru Edling har haft den sjeuppoffringen alt åtaga sig Mealas i dubbel mening plågsamma parti, öfver hvars stötestenar hennes ganska betydliga rutin lyckligt hjelper henne i väg; (fe många små visorna kunde aldrig sjungas bättre än af denna sångerska med hennes färgrika röst och lediga teknik. Äfven fröken Karlsohn sjunger mycket nätt sin sorgliga lilla negervisa och om damerna Javette och SöhrlinyStrandberg i de begge mödrarnas roler är blott beröm att säga. Särskildt må man beundra den senare älskvärda subrettens lätthet att öfvergå till gumm-facket, som hon lofvar att tillgodose lika väl som sin svärmoder, fru C. Strandberg, äfven hon för icke så länge sen ännu qvar i de unga » flickornas » led, att icke säga » gossarnes », der begge dessa omtyckta artister gjort vår scen så stor heder och nytta. Hr Lundqinst, både i lifvet och på scenen ett praktexemplar af godmodig hedersman, passar sålunda bra i stycke som den hjertans hederlige Domingo, som han lånar sin vackrarost, med smak och urskilning emanciperande sig från sin » stora stil » i den högre operan. I enlighet med hvad vi ofvan |sagt, finnes blott loford åt kör, orkester och balett, dekorationsmålare, regissör och maskinist icke att öfverhoppa.
Departements-chefen, Statsrådet Herr Friherre Gripenstedt uppläste till justering ett i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, förut fattade beslut uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer angående kostnadsfri upplåtelse af kronomark för jernvägsanläggningen mellan Gellivara malmfält och Luleå eif. Kongl. Maj:t behagade, jemlikt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befallde att i enlighet dermed nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo Axel Ädelgren. \ Kongl. Maj:ts Nåd. An k. till Exp.-Utsk. den 11 Jan. 1866, kl. 12 midd. Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående väckt fråga om, öfverflyttning på Kronan af bestyret med anskaffning och underhåll af båtsmännens kappsäckar och s. k. småpersedlar; Gifven Stockholms Slott den 21 December 1865. Sedan, med föranledande af Rikets Ständers vid 1840 och 1841 årens riksdag hos Kongl.
R:dr 1,687,500: — kreditivbelopp 504,000: — riksmyntskassa 1,009,574: — Summa utgifningsrätt R:dr 3,201,074: — Förutsatt att realsäkerheter lör kreditiver hade blifvit nflemnade till sä högt belopp, att sedel-emissionen på sädan grund bade kunnat beräknas till omkring 100,000 R:dr, så linde, i öfverensstämmelse med Utskottets förslag, sedelutgifningsrätten blifvit följande: grundfonds-hypotheker R:dr 1,687,500: — kreditivbelopp » 104,000. — Summa utgifningsrätt R:dr 1,791,500: — Förminskning i sedel-emissionsrätten » 1,409,574: — en i sanning tillräckligt stor summa, för att ganska menligt och kännbart inverka på ortens ekonomiska förhållanden. Min öfvertygelse är dessutom, att under sådana vilkor och bestämmelser icke något bankbolag med större solidité kan bildas i landsorterna, och jag hemställer vördsammast, om det kan vara för allmänna rörelsen, industriens och landtmannanäringarnes utveckling nyttigt, att samtidigt frigifva räntan, borttaga filialbankerna och i det närmaste omöjliggöra enskilda bankrörelsen? Ett önskningsmål må ett dylikt förfarande vara för kapitalisten, diskontören och förläggaren, men för den arbetande delen af landets befolkning, lör jordegaren och fabriksidkaren blir det ruinerande. Jag föreställer mig att landets framtida väl och utveckling minst lika mycket är beroende af dessa sednare medborgerliga kategoriers välbefinnande, som af de förras, och jag vågar derföre föreslå: Att enskilda banker, fortfarande som hittills, må vara berättigade att beräkna inneliggande riksmyntskassa såsom fond för sedelutgifning.» Af Herr Grefve Hamilton, G. K., emot § 1 i fråga om Kongl. Maj:ts pröfning af bankinrättnings nyttighet.
Utlåtande, i anledning af återremiss af Betänkandet JV:o 28, angående beräkningen af tullmedlen, salu-accisen, postmedlen, c harta1-sigt lia t teaf giften och husbehof s-brännerimedlen. Enligt lill Utskottet sednast den 21 innevarande månad ankomna uldrag af Riks-slåndens protokoll, är nämnde betänkande, till följd af deremot gjorda anmärkningar, återremil leradt: från Ridderskapet och Adeln, i fråga om tullmedlens beräkning; från Borgare-ståndet, till alla delar, och från Bonde-ståndet, i afseende å beräkningen af husbehofsbränneri-medlen; hvaremot Presle-ståndet belt och hållet samt Ridderskapet och Adeln och Bonde-ståndet, utom i nyssberörda från samma Riks-slånd återremitterade delar, godkänt betänkande!. Härigenom hafva sålunda tre Stånd gillat Utskottets yttranden, angående salu-accisen, postmedlen och charUe-sigillatae-afgiften, äfvensom lidningsoch kort-siämpel-afgiflerna; och som förevarande fråga derom otvifvelaktig! är af beskaffenhet att vara, genom tre Stånds sammanstämmande beslut, af Rikets Ständer afgjord, anser Utskottet sig, i anledning af återremissen från Borgare-ståndet i dessa delar, endast böra om öfriga Ståndens beslut derutinnan meddela Borgare-ståndet underrättelse. Emot Utskottets förslag att beräkna tullmedlen lill 4>°75,ooo r:dr, är Ros Ridderskapet och Adeln hufvudsakligen anmärkt: att beräkningen bordt grundas på medium af de fem sista årens tullinkomst och icke endast på förhållandet de två sista åren, då Sverige varit gynnadt af en handels-kon junk tur, hvars like historien icke hade att uppvisa och hvars fortfarande under de skakningar, som nu öfvergingo Europa» icke kunde lith. till R. St.
Bland dessa löner böra särskidt nämnas Regementsskrifvarnés, hvilka äro upptagna till ungefärligen samma medelbelopp, hvarmed dessa löner inom arméen nu verkligen utgå; och anse kommitterade någon nedsättning deruti icke böra eller kunna ega rum, utan en fullkomlig förändring i arméens nuvarande löningssätt och en dermed följande inskränkning i Regementsskrifvaretjensternes vigt och ansvar. Då ett sådant förhållande redan nu i viss grad förekommer vid de Skånska infanteriregementena, derigenom att aflöningen till dessa regementen hufvudsakligen utgår i kontanta medel, hafva Regementsskrifvarelönerne der, på sätt äfven nu är fallet, blifvit upptagna till ett emot nämnda förhållande skäligen afpassadt lägre belopp än vid den öfriga arméen; och äro till samma belopp föreslagna dylika löner vid Hallands och Westernorrlands, enligt kommitterades organisationsförslag afsedda nya corpser, hvilka hufvudsakligen med kontanta anslag skulle komma att aflönas. Utom de sålunda för Regementsskrifvarne å stat uppförda lönerna, böra dessa tjenstemän fortfarande åtnjuta dem nu tillåten uppbördsprocent, hvarigenom aflöningen regleras i ett rättvist förhållande till uppbördens och ansvarets olika omfattning vid olika regementen. Sqvadronshästläkarne, eller Hofsmederne, nu försedda med nummerlöner, hafva af kommitterade icke blifvit dertill föreslagne, emedan dessa personer ej under Ired behöfva vara bundne, och kunna för tjenstgöringen i fält vid arméens mobilisering utan svårighet förses med hästar af för dem tillfyllestgörande beskaffenhet. Efter att sålunda hafva redogjort för sitt förslag till ny samfäld lönereglering vid indelda arméen, återstår för kommitterade endast att undersöka i hvad mon de tillgångar, som för aflöningen nu äro arméen anvisade, motsvara kostnaden för nämnda reglering, eller hvilka brister i dessa tillgångar behöfva fyllas; äfvensom kommitterade anse sig böra söka uppställa en jemförelse mellan berörda kostnad och den ursprungliga tillgången för arméens aflöning enligt Konung Carl XI:s indelningsverk, med beräkning dervid af det värdebelopp samma tillgångar numera skulle ega om de i sin helhet vöre för berörda ändamål oförryckt bibehålla.
Under sådana förhållanden förekommer det mig äfven oväntadt att oaktadt Kronprinsen mottagit regeringen under Hans M:s, som det säges, förestående resa, har likväl K. M. undantagit från regeriugsärendena de utrikes angelägenheterne, men inom oss förekomma i afseende på de utländska förhållanderne ofta så besynnerliga företeelser, hvilka visserligen icke inom andra konstitutionella länder, särdeles under representationens sammanvaro, skulle kunna ega rum. I vår egenskap af kringflutet land och handlande nation med konstitutionell statsförfattning måste vi finna våra intressen så nära förenade med England, vårt förbund med detta land så gifvet och fast, att våra försvars-anstalter i betydlig mån från denna åsigt bör utgå. Jag tager mig med anledning deraf friheten anföra öfver hvilka krafter till sjös England har att bjuda De utgöra Linieskepp för segel 5 6, för ånga 43, summa 99. Briggar och mindre fartyg » 61, )> 47, » 108. Ångfartyg med skofvelhjul » 120, » 120. Dessutom förefinnas 112 större och mindre fartyg som icke mera repareras. Hvad deras marinbudget upgår till, torde vara onödigt anföra såsom varande ojemförlig. Skulle nu Frankrikes sjömakt kunna intagas i beräkningen vore det väl, men att derpå bygga, vore måhända oförsigtigt. Autokraternas sympatier hafva redan börjat visa sig och man må ingalunda föreställa sig att de ryska ansträngningarne för sjöförsvaret afse oss. Så är icke förhållandet, det behöfva de ej, utan torde anledningen rättare träffas uti Rysslands naturliga hugkomst af Englands betydliga andel i det orientaliska kriget. För ryska Autokratiens välde har landvidden börjat blifva för trång, och Czar Peters anda som städse sväfvat öfver det ryska kabinettets sluga politik har visat huru man åsyftar att äfven tillegna sig herraväldet öfver hafvet såsom enda utvägen för vinnande af det universalvälde hvartill det synes sträfva. Jag har understundom hört yttras att tillvaron af aldrig så liten skymt af Linieflotta skulle för oss utgöra en angelägenhet för bibehållande af alliansen med Yestmakterne.