Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfrigt anhåller jag få förklara, att den erindran jag nyss gjorcle, om RiddarhusSecreterarens enskiIrlta justering ingalunda var riktad emot RiddarhusSecreteraren eller kunde innehålla någon ohöflighet emot honom, utan snarare emot de Talare, som ej skrifva begripligt och gramaticaliskt. Så länge Secreteraren anser sig pligtig att ansvara för det gramaticalika af Protocollet, måste han göra denna justering; men jag tycker, alt man gerna kunde dispensera honom från denna ansvarighet. Jag instämmer slutligen i hvad Friherre Cederström yttrat, och anhåller att i §. mätte införas, att Protocollen inom i4 dagar, sedan de blifvit hällne, skola justeras. Herr af EkeJistam: I händelse Ridderskapets och Adelns nya förslag skulle innehålla 8 dagar för Canzliet, och 8 dagar för Talarne, till justering, fruktar jag, att det komme att stå i motsägelse emot den tillförene antagna 49 §• i Riksdagsordningen. Jag anhåller om bestämd underrättelse, huruvida den föreslagne nya redactionen af §. Riksdagsordningen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen eller icke. För mitt minne står det tydligt, att den bifölls. Kanske Herr Tham derom kan lemna upplysning, emedan, efter Den 7 Augusti e. m. hvad jag vill påminna mig, han var af samma tanka som Friherre Boije, och, på samma grund som bemälte Friherre, afstod från sitt påstående, sedan det blifvit upplyst, att vi uti RiddarhusOrdningen redan hade strängare stadgande, an hvarom fråga då var. Grefve Posse: Jag deltog äfven i omförmälte discussion; men, så vidt jag kan påminna mig, blef det nya förslaget i 49 §• förkastadt; hvaremot förändringen i 52 §. bilölls. Herr Crusenstolpe: Från minnet anhåller jag, att få vädja till sjelfva Protocollet och de upplysningar Riddai husSecreteraren derutur kan lemna. Undertecknad Riddarhus-Secreterare :
Ståndet antog, att hvad Utskottet föreslagit måtte få, i stället för 89 §. af 1845 års banko-reglemente, inflyta uti det nya banko-reglementet såsom kontroll-föreskrifter, rörande ifrågavarande ombudsmäns uppbörd och redovisning likväl med den af herr P. J. Lagergren uti sin memorialet bifogade reservation föreslagne förändring, att orden uti 2:dra punkten af föreskrifterna: ”för att såsom gällande anses,” måtte utgå. Utskottets tillstyrkan, det banko-fullmäktige måtte berättigas att antingen åt någon ledamot inom direktionen vid diskont-verken i Stockholm och Götheborg, eller åt annan lämplig person uppdraga att genomgå verkets inom linien förde, å serskildt balansextract upptagne, lån och öfver förhållandet dermed afgifva berättelse, af slogs. S. D. Efter skedd föredragning bifölls Lag-utskottets den 23:dje dennes bordlagda betänkande N:o 65, i anledning af väckt motion om ändring af 2 §. 17 Kap. Ärfda-balken, angående vederlag för såld arfvejord. S. D. Föredrogos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens utlåtanden: N:o 74, i anledning af väckt fråga om ntdelning åt församlingarne i riket af 2:ne exemplar af svensk författnings-samling. Bifölls. N:o 75, i anledning af väckt fråga om rättighet för magistrats-personer och borgare att erhålla dagtraktamente, då de biträda vid syner och förrättningar för kronans räkning, äfven om sådana räcka blott en dag m. m. r.sta momentet, deruti Utskottet tillstyrkt en sådan rättighet till dagtraktamente, af slogs. 2:dra momentet, innefattande ifrågasatt ersättning för expeditionsdagar, hvilket Utskottet icke tillstyrkt, bifölls. 3:dje och 4:^e momenten ansågos vara besvarade genom det beslut, Ståndet fattat i afseende på Irsta momentet; samt N:o 76, i anledning af väckt fråga om nedsättning i räntan för äldre qvarnar, som genom nya qvarnars anläggande lidit eller lida minskning i mäldafkastning, bifölls.
Herr Reutersvärd, Per Adam: Hos Herr Grefven och LandtMarskalken samt Höglofl. Ridderskapet och Adeln anhåller jag vördsammeligen om en stunds uppmärksamhet, då jag nu dristar miggöra några anmärk»ingar vid Herr af Ekenstams memorial, rörande fångars användande till boxering af fartyg, eller fartygs fortskafFande med användande af trampning genom ett enkelt machineri, till Ivars förfärdigande Herr af Ekenstam begärt förskott. Jag förmodar att denna mekanik är densamma som Assessoren Juringius här i Staden, redan uppfunnit, och med framgång försökt, den han kallar rörlig vcindningsplan, på hvilken menniskors eller kreaturs krafter kunna användas vid allahanda machinerier och äfven till fartygs fortskafFande. Under förleden sommar var jag flere gån-i ger i tillfälle att få se denna, troligen blifvanJ de nyttiga inrättning, och äfven huru bemälte Assesor på det enklaste sätt man kan tänka sig, låt 2:ne karlar trampa fram en 8 årig slanga. Detta fartyg, 60m med sitt machineri, nu händelsevis är liggande på strömmen här vid Riddarhusgården, och kan beses af hvilken son det åstunda^ har blifvit af en häst fort - Den 17 Februarii. 45* skaffadt, med ungefärligen lika stor hastighet,' som den, ångfartygen här i Stockholm hafva. Assessor Juringius har äfven under de många försök han förliden sommar anställt, utrönt huru mycken tyngd, som ungefärligen fordras, för att få vattenhjulen att gå omkring med erforderlig skyndsamhet, och uppå dessa rön, har han grundat de ytterligare försök han framdeles ämnar anställa med användandet af trampning. Hvad han således redan utrönt och öppet communicerat mig med flere, bevisar således att möjligheten att använda menniskors tyngd till fartygs förskaffande redan är gifven; hvarföre jag för min del icke kan finna skäl, att Herr af Ekenstam må beviljas något förskott till det försök han erbjuder sig att anställa eller eftergöra.
Stadgan för rikets allmänna elementarläroverk af den 29 Januari 1859 meddelade bestämmelser angående erläggandet och användandet af de för lärjungarne föreskrifna afgifter blifvit hos Rikets Ständer anfördt, dels att, då, enligt 134 § 1 mom. a) af nämnda stadga, skall till läroverkets s. k. egna kassa ingå en afgift af 4 R:dr 50 öre af hvarje lärjunge, som inskrifves; enligt samma §:s 2 mom. b) till läroverkets premieoch fattig-kassa er. afgift af minst 1 R:dr; samt enligt 135 § mom. c) till bibliothekskassan en afgift af 50 öre; men från dessa i allmänhet stadgade afgifter vore, enligt den nådiga stadgans 31 § frikallade sådane lärjungar, som antingen äro bevisligen medellöse elter som öfvergå från lägre till högre läroverk; samt denna sista bestämning klarligen antydde, att lagstiftarens mening varit, det ifrågavarande inskrifningsafgifter af lärjunge icke borde mer än en gång och vid ett läroverk erläggas, så vida icke sä lång lids uppehåll i studierna och frånvaro från läroverk för lärjunge inträffat, att han i följd deraf måste såsom nyinskrilven betraktas, — det alltså, i fråga om förflyttning af lärjunge från ett till annat läroverk, syntes hafva undfallit lagstiftarens uppmärksamhet, att sådana fall rätt ofta kunde inträffa, då lärjunge komme alt förflyttas från det ena högre läroverket till ett annat af samma omfång; 22 Expedilions-Ulskottets Förslag till underd.
Landsförvisning lämpligen hafva kunnat bibehållas såsom straffpåföljd för åtminstone åtskillige politiska förbrytelser, samt att Vattenoch Bröd-straffet bordt qvarstå dels såsom serskildt straffsätt för sådane, mera af öfverilning, än inrotad ondska, begångna brott af icke allt för svår beskaffenhet, hvilka måste näpsas, men der någon uppfostran till ett bättre lefverne dock icke kan för lag-öfverträdaren anses egentligen af beliofvet påkallad, och dels såsom förvandlings-straff vid bristande tillgång Bila till R, St. Prot, 184S, 7 Sand. 1 Ajd. 3o Häjt, 1 2 Hur till Lag-Utskottets Betänkande, N:o g3. till böler i sådane fall, der det uti Lag-förslaget beskrifne fängelse, hvarmed böter skola aftjenas, synes mig uppenbarligen allt för lindrigt. Emot användande af Landsförvisning har man anmärkt, att detta straff skulle vara föga verksamt och ej afse brottslingens förbättring; alt det skulle drabba olika individer olika strängt; att det vore orättvist emot den främmande Stat, som finge emottaga missdådaren, och att det skulle vara opolitiskt, såsom föranledande ett utbyte af brottslingar, Staterne emellan. Af alla dessa skäl synes mig intet enda vara antagligt, då det är fråga om att emot politiska jörbrjtare tillämpa landsförvisning.
149 §, angående de anslag, som under denna riksdag beviljats till understöd för Folkskole-lärares aflöning, samt tili Seminarierna för sådane lärares bildande, äfvensom till stipendier åt elevernc vid nämnde seminarier, grundar sig på Rikets Ständers beslut, genom bifallandet af 2:dra punkten utaf SfatsUtskottets Utlåtande N:o 160, och öfverensstämmer dessutom med nu gällande Reglementes 131 §. 151 §, angående anslaget till ersättning af grefve Thorsten Rudensköld* resekostnader för folltskole-undervisningens ordnande, enligt hans dertill uppfunna plan, innefattar Rikets Ständers ■ beslut, genom bifallandet af ofvannämnda Utlåtandes Salje punkt. 152 §, angående den till beredande af framtida tillgång för Folkskole-lärares pensionering afsatta fond, grundar sig på Utskottets af Rikets Ständer bifallna Utlåtande N:o 161 och är för öfrigt hufvudsakligen af samma lydelse, ■sorn 130 § i 1851 års Reglemente. 153 §, angående de återstående riksdags-kostnadernas utbetalning, är lika lydande med samma Reglementes 132 §. 154 §, angående anslaget1 för riksdags-arkivets komplettering, hvilken § motsvarar den I33:dje i meranämnde Reglemente, är redan af Rikets Ständer godkänd, genom bifallandet af Utskottets Utlåtande N:o 304. 155 §, angående aflöningen för Rikets Ständers Justitie-Ombudsman och hans tjenstebiträden, motsvarar 134 § af 1851 års Reglemente, hvars stadganden, undantagandes föreskriften om den under lönerna beräknade spanmål, också blifvit intagna i denna §, hvilken dessutom innehåller Rikets Ständers beslut, enligt Utskottets bifallna Utlåtande N:o 61, i fråga om förhöjning af sekreterare-lönen vid Justitie-Ombudsmannens Expedition samt beviljandet af ett särskildt arfvode lör ökad t biträde vid fånglistornas granskning.
En värd talare har yrkat, att nya lagförslaget borde tagas till grund för lagbestämmelserna uti den principfråga, som afhandlas i delta betänk.; men då föreskrifterna härom, afseende enskild egendoms användande för nyttiga företag af större eller mindre allmän omfattning, i min tanke måste vara hufvudsakligen enahanda med dem, som gälla i fråga om vattenverks upplåtande och rifning, i och för odling af vattensjuk mark; så torde de stadganden, som i sistnämnda hänseende redan finnas, lämpligare böra tagas lill föresyn för lagstiftning rör:de förevar, ämne, än hvad lili nya lagförslaget derom förekommer, emedan i annat fall, och derest i fråga var. lagstiftning borde lämpas efter nya lagförslaget, jemväl de af mig antydda redan befintliga författningar uti ämnen , som med det förevar, äga närmaste gemenskap, borde förändras till öfverensstämmelse med nya lagförslaget. De författningar, som redan finnas, äga, i min tanke, framför Ulsk:s förslag företrädet af mera enkelhet i formerna. I Utsk:s förslag heter det nemi., att Konungen skall pröfva behofvet af den enskilda markens begagnande för det allmänna ändamålet, hvilket visserligen är en ganska vacker omtänksamhet, men sorn likväl icke torde vara behöflig; ty, sä vidt jag har mig bekant, har ingen klagan försports öfver bristen på föreskrift om en sådan nåd. pröfning lili våra nu gällande författningar, ang:de vattenverks utrifning och vattensjuk marks ultappning och odling till allmänt gagn. Slutligen önskar jag, att EagUtsk. ville undvika att uti redactionsförslag använda främmande talesätt eller utländska ord såsom com p r o m i ssr ä 11, helst det är uttryckligen förbjudet att nyttja främmande språk och talesätt uti ali - D c ii 16 Maj f. m. manna handlingar. Begreppet compromissräll kunde lämpligen, såsom i lagboken, uttryckas med benämningen: gode män. Af dessa oell utaf öfrige talares anförda skäl , som äga lika syftning med mina, anhåller äfven jag om ålerremiss af betänkandet. Frih. Cederström, Anders:
Register ofver de af Rikets Ständers Lag-Utskott vid 1850 och 1851 årens Riksdag afgifna Betänkanden, Utlåtanden och Memorial. Expeditionens N:r. Afträdestid, om förändring deraf, se Fardag. Akademiska jurisdiktionen, om upphäfvande deraf 57. Andaktsöfningarj angående upphäfvande af Kongl. Plakatet den 12 Januari 1726 emot oloflige sammankomster till andaktsöfningar, jemte öfrige i samma ämne utfärdade författningar 59. Arf, om tillträdande deraf, då rätter arfvinge försvunnit 65. Arfsrättj om förklaring af Kongl. Förordningen den 19 Maj 1845 angående arfsrätten 43. „ för oäkta barn 45. Arfvode, åt Ökad kanslipersonal 3. „ för bouppteckning i städernc. Se Bouppteckning. Assigneringsrätt, enskildes å Banken 1. B. Bankerj enskilde, om förändring i lagstiftningen derför 2. Berättelser i skriftliga, om upphörande deraf i mål, som från Hof Piätt hos Kongl. Majit fullföljas 28. Borgenj solidarisk, om uppsägning deraf 56. Bouppteckning, om förändring i beräkningen af arfvode derför i städerna 8. „ om förhöjd kartering derå i adliga sterbhus ... 14. „ angående ett nytt stadgande om hvad egendom deri bör upptagas och värderas 46. Brottmål, om sättet för fullföljd af mindre brottmål, som med tvi „ stemål ega nära gemenskap eller deraf härflyta 34. Brottmålsdomstolar, om inrättande deraf „ 26. Bördsrätt, om upphäfvande deraf 40. Bördeskilling, huruvida Privatbankssedlar dertill kunna användas . 41. C. Civil-Lag, om antagande af ny 5. D. Dammlucka, förändrad tid för dess öppnande 24. Svar på återremiss 32. Domar, om vissa dagar för utgifvande deraf i Hof-Rätt och Rådstu fvu-Rätt 50. Domare, jäf emot dem 27.
Domstolen af skiljaktiggrunder för Lagstiftningen, hwarken kan eller bör äga rum, och att hwad som är nyttigt i ctt fall mäste wara det i alla andra af lika beskaffenhet: och deremot om Mot Banquens eller andre publique Castors säkerhet det more stridan. de att antaga hwad Riksens Ständer i öfrigt förestagit , bör icke eller samma Författning säfoM lika »586 Der; 28 Zebruarii. ledande kill andre fordrings-agares försäng antagas. Pä desie grunder fann Högste Domstolen sig ej kunna tillstyrka bifall af Riksens Ständers hemställan, sadan den nu gjord blifwit. In Mern xrotocoll! Lamuel Arkenius. Desie bägge Kongl. Propositioner remitterades till Lag-Utskottet. Företogs till afgörande Stats - Utskottets den 2i Februarii pä bordet lagda Memorial, rörande Lön-tillökning för Öfwer - Commiftarierne wid General AssistanceContoiret Heirick och UönkerZ m. m. Bifölls. Uplästes: Riksens Högloft. Ständers Lag-Utskotts Utlåtande öfwer de hos Högloft. Ridderskapet och Adekn anförda, till Utskottet remitterade anmärkningar öfwer desi den n sistl. December afgisne Betänkande om inskränkning i friheten att göra §u dei Lommiper. Den - Den 28 gehrnar». Den anmärkning att hafwa sträckt sitt Utlä' tande utöfwer den ai äerr Uinäliröm wäckte motion hade Mstottet minst wantat sig. Herr Iflnck. liröm har mkat utarbetande af en Lag, som, i afseende pä Testamenten, Donationer och andra dylika afhandlingar, stadgade sädane grönför dispositionsrätten af Fastigheter, att sä förderfligt: Författningar som en del Fidei-Commisi Stiftelser, hädanefter icke mä kunna göras. Han har widare önskat, att en dylik gräns, som den i Frankrike redan bestämda , äfwen hos osi i detta afseende wore gifwen.
Rosenberg anade icke att hans tillkommande svärfar varit den argaste sjöröfvare, en öfverdådig sälle, hvilken aldrig skytt något medel, som kunde främja hans ändamål. Det enda Rosenberg gifvit akt på, var det hånande bistra uttryck, som stundom uppflammade i den gamles ögon, då Birger med lugn bestämdhet, men likväl saktmodigt, motsade honom, eller Anton kom att yttra några af sina sällsamma, gåtfulla ord. Men dervid tänkte kaptenen att denna otämda vildhet blott var en följd af gubbens naturliga lynne och fordna råa lefnad. Ty så mycket visste han att det var blott sedan Erika emottagit det husmoderliga bestyret, som Haraldsons hus blifvit en så kallad herrskapsboning. Såsom svar på gubbens framkastade förmodan, att han troligen bestyrt sin sista affär, svarade Rosenberg: ”Nästa år få vi hoppas att det går oss bättre i handom; ty, gudnås, i sådana fall gör skadan en icke visare. Åtminstone har det på mig den verkan att reta lusten; och så vidt vår Herre bevarar lif och helsa, har jag till hösten åter mina packor med mig!” Den gamles ögon tindrade vid utsigten till en ny älsklingsbragd; men då han blinkade med ögonen och drog stolen närmare, hviskade han: ”Är någon i kammarn, som kan höra oss?” ”Nej, far! Gabriella är hos Anton, Erika i hörnkammarn, och Birger står dernere på bryggan.” ”Birger ja, det var just det jag ville säga, att han inte serdeles tycker om att kapten smugglar. Nog var han med sist och blir det kanske härnäst också; men han gör det bara som väntjenst, och inte för det att han numera är road af ett raskt äfventyr. Aj, aj, Birger! Kapten må tro det var ämne, det, till en karekarl – så flink i vändningarne, och djerf se’n, som han haft hin håles farmor till fadder! Ja, det skär mig genom märg och ben, när jag tänker på att en lurendrejare, hvars make skärgåln inte kan uppvisa, i honom gått förlorad. Men det är hustruas skull alltsamman!
Detta kan visserligen ske på Dera sätt: men om Staten, på samma gång den genom inköp af konstnärens arbete bereder honom medel lill den för honom nödvändiga utveckling och gör utsigterna för hans lifs bergning mindre mörka, 48 Expeditions-UIskottets Förslag' till under d. Skri frelse, N:0 222. äfven sjelf derigenom förskaffar en värdefull tillökning i sina samlingar, synas i sjelfva verket tvenne goda ändamål dermed kunna ernås, dervid Statens fördel ofta icke torde blifva den minsta. Rikets Ständer, som således ansett sig ega full anledning medgifva, att det till inköp af Svenska konstnärers arbeten hittills beviljade anslag ökas, hafva likväl föreställt sig, att ändamålet med berörde statsbidrag bäst skulle kunna främjas, om i förbindelse härmed någon åtgärd, ledande (ill täflan mellan konstens idkare vidloges. Utan ali i detta afseende vilja uppgifva något bestämdt förslag, har det dock synts Rikets Ständer som skulle sådant lämpligen kunna beredas dels derigenom, att de arbeten, hvilka befinnas ega högsta konstvärde och af sådan anledning för Statens räkning inköpas, såsom bevis på största utmärkelse och belöning, uppställas i en derför särskildt bestämd afdelning i National-museum, dels på det sätt, att sådana konstalster, hvilka, utan att ega detta höga värde, likväl anses förljente att för Statens medel anskaffas, blifva använda lill prydnader i kyrkor, embetsrum, skolor och andra offentliga samlingsrum. Om derjemte förordnades, att hvarje, sådant uppköp för Statens räkning skulle ombesörjas af dertill utsedde kommitterade, bestående af Ledamöter från fria konsternas Akademi, konstnärer och konstälskare, torde dylika anordningar i icke obetydlig mån komma att bidraga till konstens uppmuntran och utveckling.
Jo, använden i Edra hushåll * • Ä n éw B &amp; A drygast, Rekvirera profver af våra nyheter i svarta, hvita &amp; kulörta sidentyger. Gediget urval till bal-, jillsjia-pBoco ai-omonadtoaletter. Sändas direkt till privatpersoner meter&amp; styckevis. A M f l W i % A M Ap^ Äuncner-Maemyger till fabrifcspriser Pellerlns Margarin, Göteborg, som är bäst, * r l k m Jr9 A. från franfeo E ocb tullfritt och Äkta Nyttiga Julpresenter. EN 18-ARIG BILDAD FLICTillhandahålles äfven på 5-kilos lådor. Varumärk !. Svarta och kulörta Örebro Ylleklätlningstyger. Kex Marie-Briquetter. M a r i n b l å Bäst! • Billigast! färger. 3äl] es hos herrar Specerl-, Dellkatessoch Kaffehandlande. 5 k r. iRiks» $ 7 5; från TTNG, NÅGOT MUSIKALISK, FLICKA U Önskar efter nyåret plats som sällskap och hjälp hos äldre dam el. i familj. Var vid inomhus förekommande göromål. Lön önskas samt att anses - som medlem af fa miljen. Svar till » 22 år », Ringstorp p. r. (961) X j j - u. s e t 1 5. 1 ä c a. : Ö. i n g; &lt;31 y s o r i siden, halfsiden, mohair och helylle, alla moderna färger. Sidenoch CflH^SOfl. Manufakturmagasiner. Atim. S t o c k h o l m. l: m a XXiasliållslcol. Säljes på alla apotek. Partiförsäljning Instruktionsapoteket Nordstjernan. Prof gratis från HECTOR &amp; C:o, Skeppsbron 18, Stockholm. A N T H C o k e s. R ^ A C I T. Allm. Allm.
I flera afseenden vore det onekligen lämpligast, om skatterne erlades under loppet af det år, för hvilket de utgöras och då de fördelar åtnjutas, som derför skola ligga till grund. Afvikelse derifrån försvårar äfven uppbörden, i följd af de många förändringar uti skattskyldiges vistelseort och ekonomiska ställning, som under en längre tidsutdrägt kunna inträffa. Enligt hvad i det föregående är vordet utredt, har ock förhållandet ända till år 1794 varit sådant, att de fleste skatterne bordt under skatteåret i flera serskilda terminer erläggas, samt äfven derefter till och med år 1836 utskylderne, med undantag af de på markegängsförvandling beroende hemmansräntorna, rätteligen bordt liqvideras höstetiden, fastän dermed ansvarsfritt kunde till sednare eller reststämman uppskjutas. Detta visar således, att serskilda uppbördsterminer, som Comiterade anse af behofvet påkallade, ingalunda 169 utgöra någon nyhet, utan fastmera varit bestämdt påbjudne och intill sednare tider bibehållne, fastän föreskrifternes beskaffenhet föranledt, att slutligen det dermed åsyftade gagn icke vunnits. Vid bestämmande af lämpligaste uppbördsterminerne mäste naturligtvis i hufvudsakligt betraktande tagas den tid, då utskylderne med största lättnad och beqvämlighet kunna af de skattdragande utgöras. I afseende ä nuvarande terminen förekommer då, att dermed åsyftats, att landtmannen dessförinan må ega tillfälle att afyttra sina produkter. Detta skäl gäller likväl aldeles icke i fråga om samma termins fastställande för uppbörden i Städerne, utan kan fastheldre deremot anmärkas, att, då Städerne lill icke obetydlig del äro afnämare af Landets alster och landtmannen således före den tid, då utskylderne skola erläggas, hufvudsakligen derstädes måste söka den afsättning, hvarigenom tillgång dertill skall beredas, denna omständighet just utgör ett talande skäl emot skatternes indrifning vid samma tid i Städerne.
Arells enka, Alberlina Heimberger, från utgifvande af observalionsprocenl och anmärkningsmedel, hvilka blifvit hennes man i lifstiden lill gäldande ådöriiua. 51. d:0 d:o, angående eftergift till förmån för enkan Märtha Nilsdotter Tulpan af Kronans rätt lill qvarlåtenskapen efter bennes syster enkan Auna Nilsdotter i Makrismåla. 52. — -— d:o d:o, angående utbyte af jord emellan Kronan och Malmö stad. 53. d:o d:o angående upplåtande under ständig besittningsrätt af en jord rymd vid Kungsäters Norra kungsladugård. 54 d:o d:o, angående försäljning till skatte af den under Elfsborgs kungs ladugård lydande lägenheten Klintens Bana. 55. angående eftergift af Kronans rätt till Danaarf efter Andrietta Lund borg. 56. angående d:o efter enkan Anna Chrislina Löfgren. 57. angående utarbetande af förslag lill en ny lag rörande vattenrätten. 58. angående åtgärders vidtagande till beredande af tillfälle får qvinna ali erhålla anställning i för henne passande befattning i det allmännas tjenst. 59. i fråga om ändring i Kongl, förordningen den 12 Januari 1855, an gående Svenska jerneffehlers stämpling. Underdånig skrifvelse, angående förklaring af Kongl. Serafimer-Ordens-Gillets cirulärbref den 2 Mars 1804 och Kongl. Cirkuläret den 23 December 1852 i fråga om ersättning fur å Lasarett vårdade, fattiga sjuka från annat distrikt.