Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-Utskottet del, och hwilketHerrar "vjsorsrL förhållande Ståts-Utskottet gillat. "Fullmägtige trodde sig pä goda och för <tn"toiret förmonliga stal gjort denna befordran, men "til ytterligare styrka, får jag äran för Högloft. "Aidderstaper och Adeln upläsa Hemliga UrstottecS "Ar 1822 gifna befallning til Fullmägtige uti Riksgälds-Lomoiret, ac befordra da warande Lomrol"leuren 8cbenbsr§ pä (lontoirets OrclmariL Stat, "och synes derföre at Herrar Uevikorer8 Ar 1305 "gifna Lxpe6ilion, som förebrärFullmägtige/ akmed "misthushaUningfoc werket hafwa befordrat en "främmande perfon, wara tilkommen i saknad af "riktige upgifter. "Jag har aldrig hört talas om detta hemliga "Utstottets förordnande, men det bör intet möjligen "hafwa warit okändt för Lecl-etel-Ei 8)'IVLN, dä "han, i alla mål som rörde Riksgälds-Lomoiret, "förrättade damris-tjenst i nämde Hemliga Utstött, "och sedan wild revisionerns och Stats-Utstottel wa» "xit ZeerLterare. "ödmjukeligen anhäller jag, ak Stats-Utskottet - io6g Den 24 Mars. ^tet matte anmodas lemna nu warande Herrar Full"magrige i Riksgälds-Lonkoiret delaf detta förord» "nande til efterlefnad; äfwen ar fa wanda mig med "detta mitt ödmjuka Memorial til de öfrige kssxeHl"ve Sländen." Stockholm den 12 Februarii 1810. Lclv. Larlsson.
Det har gått hårda stormar öfver många gamla hus här i staden, och att de bestått dem i heder, har uteslutande berott därpå, att de gamles söner haft en djup känsla af traditionens ansvar, af de förpliktelser, namnet för med sig. Ett sådant namn som Säfve, Kurt & comp. — Ständigt ansvar för något, som man aldrig önskat eller begärt. — Du skyller alltid från dig med, att du ej önskat det, men du har ändå tagit emot alla fördelarne af din ställning. Hennes röst hade ljudit allvarlig, nästan sträng, den blef på en gång mjuk, då hon sade: — Förstå mig rätt, Konrad, jag förebrår dig ej, att du icke är en initiativets man, det kan du inte hjälpa. Men du kan hjälpa, att du inte stått emot. Du har låtit Eleonore styra och så har Säfve, Kurt & companis inflytande användts att lära oss att duka våra middagsbord, möblera våra rum och att ge relief åt våra utseenden genom dyrbara och uttänkta toaletter! Han såg trött framför sig. — Mig har det aldrig roat. — Och har du aldrig grubblat öfver den verkan, ert lefnadssätt haft och har på andra? Inser du inte, att det är ni, som till stor del ha skuld i Mazère’s olycka och i de många, som troligen komma att följa på hans? — Jag har hjälpt Mazère så mycket jag kunnat, kanske mer. — Det vet jag. Det är därför jag är här. Jag har fått en större summa uppsagd, som jag gärna vill placera. Tag den! — Du talar om traditioner. En Säfve tar inte sin systers pengar. — Tar en Säfve sin kompanjons hustru? Hon var själf bestört öfver, att orden undfallit henne. — Nu återstod intet annat än att fortsätta: — Jag hade alls inte tänkt att vidröra detta ämne, men både du och hon stå mig så nära, att jag inte kan låta bli att bedja och besvärja dig: Konrad, gör inte detta! Du kan inte taga Wilhelm Kurts hustru! — Jag älskar henne, jag har älskat henne från första stund, jag såg henne. Det är henne, jag drömt om, och det är henne, jag kunnat lefva med! Jag kan inte låta henne gå. — Du kan inte göra denna dubbla skilsmässa, Konrad! Det gamla namnet! Wilhelms och vår fars!
Övad i öfrigt vidkommet den anmärkning, att Utskottet bör lemna särskilda föreskrifter för eldfators förekommande, samt att i den blifvande brännvinsförordningen vederbörande autoriteter må kraftigt Uppmanas, att söka genom föreningar eller nödiga polis-författnihgar få sådana anstalter Vidtagne, som trygga ®n hvars rätt i detta afseende^ så kan Utskottet icke heller frångå sin förr yttrade öfvertygelse, att detta bör öfverletnnas åt hvarje stads polis och enskilda omtanka, heldst eldsvådor kunna Uppkomma på oändeligt mångå andra sätt än genom brännvinsbränning, och, hvad eldsvådors afvärjande i allmänhet beträffar, har Utskottet redan afgifvit ett särskildt Betänkande, rörande Byggnadsoch Brandordningar i städernaj hvilket nu å nyo åbe® ropas. Andra Momentet. Lika med Herr Huldberg, tror Utskottet, att de 2:ne frågorna, om kronobrännelierna och magasinsinrättningen icke hafva Besv, cch Ekon. Utsk. 'Betänkande». 'så nära sammanhang, att, om än denna sed. »are kommer att bibehållas, de förra jii kunna upphöra; och med Herr Ekelund, att kronobrännerierna medfört både direct och indirect beskattning på landet, den förra genom statens deraf lidna förlust, och den sednare genom det intrång, de gjort i andras fördel af brännvinsbränningen: Och är det i synnerhet i anseende till denna sista omständighet, som det onekeligen tillhört Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet, att yttrande afgifva, utan att Utskottet tror sig hafva inträdt på Högloft. StatsUtskottets område. Upphörande af en kronans inrätt* »ing, som gör intrång »ti Rikets modet-näring och lägger hinder i vägen för den i ‘synnerhet skattdragande medborgare-klassen!, att skatterna kunna erlägga, mäste blifva ett föremål för allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets åtgärd, enär det enligt grundlagen åligger detta Utskott, att anmärka brister i Allmänna hushålls-anstalterna och upptaga frågor om allmänna inrättningar af alla slag.
En ibland dessa, de andra att förtiga är om 200,000 r:dr äro lillräcklige ehuru vida öfver hvad som kunde belöpa sig på denna ö af de ej fullt 13 mill.,som för alla dessa lånerörelser äro anslagna för bela riket, så kunde dock öens invånare linna sig mindre belåtne att blifva inskränkta lill egen liten fond, än då de få vända sig lill en mångfaldigt större, lill hvilken icke alltid samtidigt ett proportionerlig! lika antal sökande anmäla sig från de andra iånedistriklel tillhörande orter; men jag skall ej sätta mig deremot. Jag vill likväl nämna att omkostnaderna, som uptages till 3,000 r:dr, förekomma mig dryga, relativt till den afkastning, sora möjligen kan komma alt ega rum, då man för det hela kan på sin höjd beräkna 4 proe., hvilket för hela den tillstyrkta fonden, utgör en afkastning af 8,000 r:dr. Delta vill jag dock äfven lemna det hän med afseende på de serskilda förhållanden, som för ön äga ruin, och efter man är så angelägen om den ifrågavar. inrättningen; men jag hade önskat att någon beräkning varit gjord, som utvisat huruvida, med den föreslagna summan, alla omkostnader vid låne-kont. kunna bestridas; — någon sådan linnes icke. Första vilkoret härför är emedlertid, att de fyra Direktörerne, som i 4:e moni. oinfönnälas, ex nobili oflieio ålogo sig befatlningarne utan arfvode, och det vore verkställbar!, om utaf hvardera af de 4 lliksSt:n, utsagos på ön bosatte ock aktade män, en adelsman, en prest, en aktad medlem af BorgareSl. och en ansedd bonde, alla utan aflöning. Men äfven för den öfriga oundgängligen nödiga Ijenstemannapeisonalen, mäste en beräkning finnas, som visar att man kan gå i land med saken: — en sådan finnes icke heller, och derföre anhåller jag vördsamt om återreraiss. Frih. Palmstjerna:
Sveriges allmoge, som är den talrikaste folkclassen och äger Sveriges mesta jord, skulle, såsom jag troi-, anse sig för sina hemmansbruk på det högsta förnärmad och förfördelad, om husbehofs-brännvinsafverkningen motverkades, och jag trodde icke och kunde aldrig föreställa mig, att en sådan författning i detta ämne skulle kunna föreslås, som jag inhemtar af H. Bevillnoch Ekon.- Utskms betänk. N:o 2, ang:de grunderna för förändrade föreskrifter om brännvinsbränningens utöfvande i städer och på landet. Jag anvisar till den i förslaget uppgjorda tariffen på beskattningen för en månad. Allmogen begagnar vanligen 25 kannors pannerymd, för hvilken pannerymd är föreslaget i beskattning, då tillverkningen drifves med eld, som är det vanliga, i första classen 16 r:dr 3a sk., och i andra classen med mäskvärmare r:dr, som, då afverkningstiden allenast är föreslagen till Irenne månader på året, utgör för 2Ö kannors panna i första classen 5o r:dr och i andra classen j5 r:dr. Stegringen på afgifterna går sedermera uti gradationer till den ansenliga höjd, alt för en 5o kannors panna, som drifves med eld, bör betalas i första classen 100 r:dr och i andra classen i5o r:dr, samt slutligen för en 90 kannors panna, som drifves med ånga, den betydliga beskaltningssumtnan af 2880 r:dr, hvilken summa är större än ett vanligt arrende af en egendom, som är värd 5o,ooo r:dr b:co, och med den särskildt föreslagna föreskriften, alt afgiften skall erläggas i förskott innan brännvinstillverkningen får påbörjas. Det hade, enligt min öfvertygelse, varit vida bättre och ändamålsenligare, att föreslå ett bestämdt förbud emot all brännvinsafvetkning, än att föreslå en sådan beskattning, som föranleder dertill, att averkningen af brännvin ej låter med fördel, utan deremot med förlust, verkställa sig. Med en dylik orimlig beskattning, 4oo Den Juni f. m. som Utskln föreslagit, och oin denna beskattning af R.
Det har för mig varit uplysande att höra Gr. Lagerbjelkes anförande, emedan det är det enda, som kunnat gifva mig någon kännedom om syftningen af den föreslagna förändringen. Det Betänk., som vi erhållit, uplyser nemi. icke det ringaste i detta hänseende. Det har af en föreg:de talare blifvit anfördt, att guldet har en tendens att falla; om nu så är, och då B. 8t:r hafva garanterat alla innehafvare af dess sedlar, eller dem hvilka äro Bankens fordringsegare, att mot silfver utfå sedlarnes belopp efter ordalydelsen, och den förändringen vidtoges att sedlarne skulle inlösas mot guld, så är det ju gifvet, att dessa sedlars värde skulle sänkas mot hvad de nu äro. Då jag anser det vara af vigt, likasom jag förut, i öfverensstämmelse med en annan talare, yttrat, att värdemätaren bibehålies stabel, så följer deraf att jag icke önskar det någon förändring i myntet må vidtagas, hvarigenom den nämnda stabiliteten rubbas. Vill man, såsom jag har skäl förmoda, etablera ett inhemskt fondsystem, så är det ju gifvet, att man bör grunda det på orubbligbet i myntvärdet. Blir åter detta myntvärde beroende af en metall, hvars eget värde är variabelt, så blir och följden att myntvärdet icke kan hållas oföränderligt. Dessa skäl äfvensom de, hvilka förut blifvit af en annan talare anförde, göra för mig nödvändigt att yrka afslag. Hr Gripenstedt, Johan August: Om frågan nu vore, att förändra den myntfot, som finnes i Sverige, skulle jag alldeles icke tveka att motsätta mig en sådan förändring. Det kan visserligen vara tvifvel underkastadt, hvilken myntfot, som under närv:de tidsförhållanden är den lämpligaste, antingen guld eller silfver, och mångå utmärkta nationalekonomer hafva i detta fall varit af olika mening. Men då vi nu sedan äldre tider hafva en viss myntfot, anser jag det vara af yttersta vigt, att med försigtighet behandla dessa saker och icke annat än i trängande nöd göra någon ändring 312 Den 14 December t. m. dervid.
Lag; Utskottets, den 12 sistlidne December, under jN:o 253, afgifna och, den 28 i samma månad e. m., på bordet lagda Utlåtande öfver gjor - Prat,'-Utdrag den 5 Februarii 1830. 61 da anmärkningar vid Utskottets, under N:o 44, förut meddelade Betänkande, i anledning af Rikets Ständers Justitise-Ombudsmans Embets, Berättelser och allmänna Redogörelse för den sedan sista Riksmöte förflutna tid. S. D, Föredrogs å nyo och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utsköttens, den 12 sisth Januaiii, under N:o n4j afgifna och, den 22 i samma månad e. m. , på bordet lagda Utlåtande, i anledning af väckta motioner om Spanmåls handel för så väl Kronans som Enskildes räkning , Districtoch Sockne-Magazins anläggning m. m. S. D. Föredrogos å nyo följande från Constitutions-Utskottet inkomna samt, den 13 sisth Julii e. m. och den 11 sisth December e. m., på bordet lagda Memorial: Af den 27 sistlidne Junii: N:o 39 , i anledning af återremiss från Borgare-Ståndet å Utskottets, under N:o 30 , förut meddelade Memorial, angående Allmän, na Beredningens Gonstitutionela befattning. Af den 8 sistlidne December: N:o 60, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorda anmärkningar vid Ut - 62 Prot.-ZJtdrag elen 5 Februarit 1830, stöttets, under N:o 30, förut afgifna nyssnärnn. de Memorial; och blefvo Utskottets ifrågavarande tvänne Memorial, tillita med det under N:o 30 aflåtna, af Ridderskapet och Adeln afslagne. S. D. Röred rogos å nyo följande Constitutions-Utskottets, den 16 sistl.
Dito till en del af Kominerse-kollegii tjenstemän 698: 75. Bidrag till , utgifvande af en lärobok i navigationsveten skap 1,000: Balans till år 186i: Tillgångar: Vid 1859—1860 årens riksdag afläto Rikets Ständer underdånig skrifvelse, angående indragning af ofvannämnde verk samt öfverflyttande till Kongl. Stats-kontoret af de verket åliggande göromål; och, sedan såväl Kommissariatet som Stats-kontoret deröfver afgifvit infordrade underdåniga utlåtanden, är denna fråga, enligt hvad Revisorerne inhemtat, på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning beroende. § 2. Den 4 September företogo Revisorerne inventering af Konvoy-kommissariatets säkerhetshandlingar, hvaribland befunnos 218 stycken, åren 1842 och 1844 utfärdade, al pari inköpte Arméens ackords-amorteringsfonds 4 procents obligationer till ett nominelt belopp af 162,300 R;dr R:mt, oaktadt, enligt Kongl, brefvet den 13 Februari 1836, Kommissariatet endast egt att uppköpa dylika obligationer till 5 %. De utlånta medlen, nämnde obligationer inbegripna, utgjorde 2,462,154 R:dr 93 öre; och befunnos skuldförbindelserna med tillhörande handlingar i god ordning. Kongl. Krigs-kollegium. Detta embetsverks räkenskaper redovisa alla under Krigs-kollegii förvaltning ställda medel, utgörande dels fjerde hufvudtitelns såväl ordinarie som extra statsanslag, dels åtskilliga, tid efter annan bildade kassor och fonder. Räkenskapernas granskning i Kongl. Kamrnar-rätten är ännu icke afslutad. — 60 — Till öfversigt af förhållandet under revisionsåret med samtlige dessa anslag och medel, få Revisorerne meddela följande, på Krigs-kollegii hufvudbok grundade sammandrag: (Bil. litt. M.)
Det är fadern, som i minnet lefver om sin PER. Fadern! Men han ser ju så vänlig ut! Ja, ty han älskar icke sig sjelf allena. Och den ynglingen, som lägger sin arm om den PER. FÉEN. unga flickans lif, och nu (Han blir upprörd) trycker han sitt ansigte mot hennes deras läppar mötas hvad är det? Talar man så ute i lifvet! Det är kärlekens sätt att tala. FÉEN. PER. se allt detta? Kärleken! Det måtte dock vara härligt att få FÉEN. Det brinner ett enda ljus; ett fattigt eländigt ljus; (Tablå.) PER. Vänta! Se nu uppe der i gafvelfönstret! got skönt! Fattigdomen! den känner jag! Nej, visa mig nåFÉEN (betraktar honom). der uppe om kring det ensamma julljuset! Det lyser blekt, men det lyser varmt på den förnöjsamma fattigdomens bord. PER. Du är njutningslysten! Nåväl! Se fortfarande Nej, något vackert vill jag ha! få se! Se dit upp till slottet, der kungen bor! (Tablå.) O! PER. FÉEN. Såå! Fins något vackrare än men du skall FÉEN. kristaller; ser du huru väggarne återkasta ljusens Ser du hvilka präktiga kläder, hvilka gnistrande mångdubblade sken, och huru midt i vintern röda rosor och blåa liljor slagit ut sina blommor! O! PER. som skänka dét röda vinet i silfverbägare... Der vill jag vara! PER. Och dessa unga flickor, med de lösta lockarna, FÉEN. faten. Och nu bära de hvitklädda köksmästarne in PER. FÉEN. FÉEN. O! peterna ljuda... seende.) lifvet? Härolderna stöta med stafvarne i golfvet, trum(En klocka höres slå 3 slag. Tornkammaren återtar sitt förra utVe, tiden är ute! Per! vill du ut att pröfva PER. FÉEN. PER. Ja, ja! På godt och ondt! känna. Ondt tror jag mig känna, godt vill jag lära icke är godt och allt ondt icke är ondt. Jag vill ut bara!
K mmeise-Råd i lifstiden icke blifvit godtgjo.d nämnde förskottå g7Rdrigsk., hemsta Ide jag hos Kongl. Komme,seKollegium, hvad Kongl. Kollegium äfvenledes biföll, att det af Kommerse-Råuet Wennberg år 18-2 uppburna fö skott å 100 Rdr måste ansts redov.sadt.. blad nu beträffar Rikrts Stan Ivis Revisorers förm nande, att de 38' Rdr af oftaberörd. 97 R Ir 19 sk., sorn blifvit betalda utö ver tio år före räkningens datum, icke bort afsknfvas, hvarmed måtte menas, att godlg frelse för dtssi 38 Rdr icke boit komma Kommeise-Råd^t Wennbergs sterbhusdelägare t.II gido, så är det viss rligen ö v rensstämmaude m d sanna förhållandet, att s‘.e, bhus del äg arne i den afgjfna och god..ä..du läkning n dtböerat Kongl. Kommeis.-Kollegium af Kommers.- — 44 - Badet Wennberg bestridda utgifter till belopp af 38 Rdr, hvilka utgifter liIlkomia't före år 182g; men då bär icke var fråga om pröfning eller gilltigheten af fordrings-anspräk, som, eni gt lag oell författningar, skola göras gällande inom bestämd tid, så vidi godtgörelse vill erhållas, utan om redovisning för erhållet förskott, så måste den ingifna läkningens giftighet endast bedöenmas efter livad författningarne stadga, rörande skyldigheten att redovisa uppburna fö skott af allmänna medel. Och som Lä; vid förekommer, att Eders Kongl.
Medelskörden gifver ett öfverskott af 500 tunnor utöfver förbrukningen, men en skörd, som utfallit 10 procent lägre, uttryckt med 0‘90, blir redan otillräcklig att fylla förbrukningen, då den lemnar disponibla blott 4,850 tunnor, hvaremot en skörd, som utfallit 10 proc. högre än medelskörden, uttryckt med l'io, gifver utöfver förbrukningen ett öfverskott af ej mindre än 1,150 tunnor. En skörd motsvarande 0'50 ger alltså ej 3 utan 4 gånger mindre disponibel säd, än en dylik af 1'50, hvaraf tydligt följer, att det behöfves blott en ringa minskning i afkastningen, för att kännbart inverka på tillgångarne för konsumtion och deraf beroende priser. Ett progressivt utsädesbehof ökar än mer bristen. Knappast någon af länsberättelserna ifrågasätter otillräcklighet af sädesproduktionen för länets behof, under det de fleste vitsorda öfverskott till afsalu. Om detta lyckliga förhållande gäller den såsom »medelmåttig» antagna skörden, så visar föregående tabell dock, huru lätt partiel brist kan uppstå vid en något lägre skörd. Men fri spanmålshandel och lättade kommunikationer skola otvifvelaktigt snart förebygga de svåra olägenheter häraf, som förr ej sällan inträffat. En fortgående redogörelse öfver priserna å jordbrukets förnämsta alster erbjuder ett högt intresse Tab. Litt. m. ej blott i socialt, statsekonomiskt och politiskt hänseende, utan ock för den enskilde, producenten så väl som konsumenten, och utgör en nödvändig fyllnad i framställningen om skördebeloppens vexlingar. Uti formuläret för femårsberättelserna har alltså blifvit ifrågasatt, att dessa borde meddela handelspriserna å de liufvudsakligaste sädesslagen för hvarje år med särskild hänsigt till vexlingarne deruti. Härvid förutsattes, att den tillgång å uppgifter, som Kongl. Kungörelsen angående grunderne och sättet för markegångsprisernes bestämmande af den 11 Maj 1855 har beredt, bordt kunna begagnas. Oaktadt de värdefulla bidrag till ifrågavarande redogörelse, som från flera län lemnats, ser jag mig dock ej i tillfälle att göra något för hela riket upplysande sammandrag. För att dock ej hafva förbigått ämnet, följer här å nästa sida i tab. Litt.
N:o 125. gifvande å Allmogens sida, och Utskottet^ med fästadt afseende å den lindring i skjutsningsbesväret inom Länet, hvartill , enligt flerårig erfarenhet, de allmänt begagnade Angbåtstransporterna föranledt, och hvilken lindring skall i ökadt inåt! komma de skjutsskyldige till godo, i den mon Forvagnsväsendet, hvarmed redan början är gjord, hinner att för det afsedda ändamålet utvidgas , icke saknar grund för den förmodan , att en framställning om skjutsningsfrihet för Nämndemännen inom Länet skall af dess Allmoge mötas med beredvillighet och bifall;— kan Utskottet icke tillstyrka, att StatsVerket med några utgifter till den af Insulin alternativt yrkade ersättningen varder betungadt. Hvad dernäst den yrkade befrielsen för Nämndemän i Stockholms Län , äfven från skyldigheten att reservskjuts utgöra, vidkominer, så alldenstund Kongl. Majjt, genom Bref af den 3 April 1821, i afseende på Nämndemäns reservskjuts-skyldighet, i allmänhet förordnat, att ett hemman, som i öfrigt, efter Författningarne, är skyldigt att reservskjuts utgöra, må, oaktadt det af en Nämndeman nyttjas och bebos, till en sådan skjutsnings-skyldighet kunna anslås, men att dylika hemman, som vid nyssnämnde tid af Nämndemän brukades och beboddes, icke skulle en sådan skyldighet åläggas; jorden - Ålim. Besv. och Qec. Vtsk. Uti. N:o 155.' 27 skull och då högstberörde Nådiga förordnande är, till underdånig efterrättelse inom Rikets alla Län, gällande, och Nämndemännen inom Stockholms Län således icke äro i förevarande afseende mera betungade än deras vederlikar, kan Utskottet icke styrka till bifall å denna del af framställningen. Stockholm den ?6 Maji 182g; 'Antom till Exped.
Skatlskrifvaren skall om de personer, som af honom böra antecknas, derjemte söka alla nödiga upplysningar, för hvilkas säkrare och skyndsammare meddelande Stadsfiscaler i släderne, Länsmän, Fjerdingsman och Sexman eller Rotemästare, de tvänne sistnämnde vid lika ansvar, som i 4b §, angående uleblifvande från Mantalsoch Skattskrifningen, stadgadt är, skola vid förrättningen vara tillstädes. § 40. Hvarje skallskyldig skall, sä vida icke laga hinder af stadgandet i Kongl. Kungörelsen af den 5 December i~8y skulle möta, i Mantal uppföras och taxeras, der han bosalL är, till nästa fardag flyttar, eller största delen af året sig uppehåller. Embetsoch Tjenstemän skattskrifves och taxeras för sina egna personer, der de hafva tjenst. Rätter Borgare skall, for sin person och borgerliga näring, i den stad, der han är Borgare, mantalsoch skattskrifvas; dock taxeras, för Jära nde fartyg, Coopvcerdie-Skeppare uti den Staddit fartyget hörer. Contingenleller Genant-Borgare uppföres i Mantal och erlägger skatt i den ort, der han eger sitt hemvist eller älbosatt. I Uppstår fråga om den ort, der någon skall skattskrifvas, profves den af Konungens Befallningshafvande, med besvärs hänvisning till ort och ställe som vederbör. Bil. till Bev.-Utskotlets Betänkande, N:o 11. 45 § 47. Aila uppgifter, skriftliga eller muntliga, skola i Manlals-längden noga intagas, de skriftliga numereras och numren anmärkas i Mantals-längden, hvilken de bifogas § 48. De/i sålunda, upprättade Manlals-längden skall, minst tre veckor Jain I ä xerings-Comitéens sammanträde, skattskrif varén aflemna till vederbörande Pastors-Embete, sorn uästpåföljande Söndag utlyser allmän sockenstämma till dess granskning och i samma pålysning tillkännagifva' del ställe, hvarest den, före sockenstämman, blifver för socknemännen till genomseende att tillgå.
Den 26 September. 937 mig, saknat ägare; för alla dcfla samhällighcter, till Lo, cal, anwändande och nytta af skiljaktig beskaffenhet, äro sä gencrela Reglementen utfärdade, att desamma i lltöfningen ofta warit orillämpelige, stundom omöjcljga, och enär härtill kommer huru som de fleste Allmänningar oförsynt blifwit äwcrkade, och icke sä sällan skamlöst skdflade» deruti Skogs» Upsyningrn haft mer eller mindre dek, lyckeS det wara hög tid för handen, att rätta och förebygga ett sä Landsfdrderfligt behandlande. Det är utur dctza af mig uti ödmjukhet äbero» pade, och efter min tanka giltiga skäl, som jag med Riksens StänderHöglofl. StänderEconomie-Utskott derom är ense, at sä wäl Läns, som Häradsoch Sock, ne-Mmänningar mäge blitwa inom witza Districtcr emellan Hemman, och Jordägare fbrdeltc; men dock likwäl med sädana wilker, att nya Hemman, Boställen och större Torp med tiden anläggas, och ägor dertill anfläS, hwarest lägenheten slikt medgifwer, och att för all tildelt ägo af Skog och Betesmark, en öfwerens, kommen skatt ett är efter tilträdet betalar, som fram, gent fortfar; hwaremot med Nybyggen af Hemmans Torp sälunda kommer att förhällas, som Fdrfattningarne om frihets«är för upodlingar stadga, efter bwil, ken tid en wi§ fbreskrifwen ränta till Kongl. Maj:t och Kronan i stöd af fbrewarande eller framdeles förbättrade Skattläggnings-methober skulle utgöras.