Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Grefwe körner, ^ödipst 6örsn, anförde till Protocollct följande: — Onekeligen wittnar Economie-Ulstottcts Betänkande, i ftägan om fri Bränwins-bränning om de framsteg i allmänna HushällS» principer, som tidchwarfwcts nplysning päkallat, som erfarenheten bekräftat, Men uti tillämpningen härafsynes mig Economic-Utstottet warit ätci hållit af betänkligheter som gjort dess stutföljder waElande, När man erkänner billigheten och förmäncrnö af ett fki BränwinS - bränning och försäljning, är dek ett misstag, Utan tPifwcl härstedt as en loflig orntanka för Kronans fördel» men som kati hända äswetr ! det afseende! blir misstag, att anse Nagazins - Inrättningens förening med Brännericrne som oumgängcligatt till ben förras bibehållande tillstyrka en inskränkning af Bränncri-frihctcn pä de ställen - der den kart wara af de wigtigaste fölgdcr för de skattdragande, där desse hittils Mäst kändt tyngden af ett warande kävno^ postum. Ock är under denna synpunkt, som jag ej annat kan än anse ben föresiagne inskränkningen af Bränneri-rättigheten för Skäderne Slockholm - Göthe» borg och Carlscrona. För den senare är detta sä mycket mera obilligt, som den hittils warit i ätnjntande af samma rättigheter i detta afseende som alla andra Städer i Riket; När man för öfrigt mcdgifwit at öfwerlämNandrt af hwarje handtering ät cnskildta om» tankans wärdär den säkraste utwägcn att förena samhällets och enstildtas fördelar, när man en gäng erkänt - att Förmynderskap för fullmyndigt Folk i sädant afseende blott medför ofullkomlig tillsyn och stadeliga werkningar, ofta rakt stridande emot de ändamäl Man wille winna, dä man medgifwit allt detta, dä är bet wäl en motsats och ett af» wikande frän denna princip att föreflä inskränkning i pan»
Ty den var som en liten blå flik på en molnig himmel, din lilla berättelse, med sitt käcka innehåll och sin lifliga stil — den var ej någon lösning på själfva den viktiga frågan om långa förlofningar, det har du säkert aldrig menat, men den innehöll dock ett surrogat, som ej är att förakta, och den var så full af glad, ungdomlig tillförsikt, att det gjorde mig godt ända in i hjärtat att läsa den. Nog förstår jag, att du inte menar, att ett älskande pars lycka under förlofningsåren uteslutande består i att sitta uppe på fästmannens ungHuru skall t. ex. en flicka kunna veta, att mannen med allvar fäst sig vid henne, såvida han ej tydligt sagt henne det? Så länge, som de äro tillsammans på samma ort och kunna träffas litet emellan, är det ju godt och väl, men skiljas de åt, då komma tviflen, åtminstone å flickans sida. Kvinnan är ju i allmänhet beständigare i sin kärlek, det är nu en gång så förhållandet, men vet hon ej säkert, att den hon älskar verkligen älskar henne tillbaka, så kan ju lätt orsaker göra,-att äfven hon ej kan hålla ut och ej törs lita på sin älskade. Huru många, i synnerhet fattigare flickor, få ej gifta sig mot sitt tycke, därför att ett parti erbjuder sig för dem. Och när de ej hafva annat än sin egen kärlek till ett kanske i andras tycke ovärdigt föremål, måste de uppoffra sig och, i många fall åtminstone, blifva olyckliga för all sin tid, därför att den, de med hela sitt hjärta älskade, ej vågade begära deras tro, då det kanske skulle dröjt för många år, innan de kunde reda ett eget hem. Mitt råd är detta: radens aldrig att förlofva eder, så vida er kärlek är verklig och kan bestå det prof vet att några år vänta på den fulla sällheten! Så mycket ljufligare tycker jag den skall vara, när man tillsammans arbetat, hoppats och byggt luftslott. Och nu äfven en annan sak: hvad gör det, om ni i början ha det enkelt i ert lilla hem? Arbeta tillsammans i kärlek, så sakna ni nog ingenting, och för öfrigt blir det nog bättre år från år, om ni blott äro förståndiga. Jag hoppas, att åtminstone några tänka som jag och ejalla helt fördöma Ysabels skiss.
Bränvin är för menniskans Physique skadligt och för dess moralitet ofta fördärfveliget lärer ingen, med öfvertygande skäl kunna bestrida. Best!- och\Eko}i. Utth Betänkande^ Drankens beprisade egenskaper och nyt-, ta är likaledes af ärfarenhet och kundskap vederlagda. Att både Bränvin och Drank kunna i yårt Land umbäras, visar forntiden, då desse ej voro kände, Derom öfvertyga ärfarenheten under da tider då de varit förbudne samt för närvä» rande intygas af mångå och stora Landtörn» kare, sqm aldrig begagnat Rränningstillåtel» ?en, Smaken för Bränvin och vinningslyst» riaden, att få sälja Bränvin blifva således en» da skälen för en äskad fri tillverkning och försäljning; och desse äro verkeligen frestande; men jag är det oagtadt öfvertygad, att hvarje redlig och rättskaffens Svensk har både vilja och styrka att kufva smak och vinst, då de ej äro förenlige med Fäderneslandets pch den fattiga Medhorgarens väl. Vi hafva inhämtat af Landshöfdingarnas, och MagazinsDirectionens Berättelser, Sades» tillgångar och brister, de förra obestämda till qvantiteten, de sednare mer gifna. Att åvsgrödan, om än den vore jemt för» delad på Riket, blir otillräcklig, är ty värr en bedröfvande sanning och Regeringens far» håga för brist på groft bröd bekräftar denna olycka och torde vara en vink åt de Vise att visligen hushålla med brödfödoämnen.. Vår goda, ömsinta och välgörande Öfverhet skulle omöjligen kunna, utan medlidande se en uthungrad undersåte än mindre Best)., och Ekon. TJtsk. Betäiikanden, larina hela trakters lila uselhet — men mech* Jen att afhjelpa detta mäste Nationen bereda.
Jemväl är en Vexel-Undervisnings-Schola för i5o Barn der grundad, genom gåfva af Eders Kongl. Majrt och serskild donation af bemälte General-Auditör, jemte tillskott af Stadens Invånare, samt underhålles i godt skick på Invånarnes bekostnad; Varande dessutom invid ScholaeByggnaderne en väl ordnad Gymnastik uppförd. För allmänn Sjukvård har Staden icke någon serskild Inrättning, men lönar i detta afseende Stads-Läkare och Stads-Chirurg; hvarförutan ena Pr-ovincial-Läkaren är stationerad i Staden, så alt nödigt Läkare-biträde derstädes icke saknas. Fattigvården besörjes af en för ändamålet inrättad Comité. De fattige, som till någon del njuta fria Bonings-rum, understödjas i allmännhet genom erhållande månatelige bidrag, hvartill Stadens Invånare sammanskjuta medel. Efter missväxterne 1826 och i83o hafva Stadens Invånare, med berömvärd enighet och menniskokärlek, dessutom gjort betydlige extra omkostnader för fattigvården, genom Soppkoknings-Inrältningar, derifrån under nästpåföljde vintrar soppa dageligen utdelades till fattige och behöfvande. I afseende på Drätsel-Verket anmärkes, att detta är i godt skick och Ordinarie-Inkomsterne ännu så tillräckelige, att hela den contingent Borgerskapet erlägger till Stads-Cassan, egenteligen, för att äga någon grund för röstberäkningen vid voteringar, allenast utgör omkring 60 R:dr årligen. — Sedan Stadens rättighet att uppbära 53 HamnErooch Vägpenningar af Segelfarten förbi Staden, blifvit öfverlåten på Styrelsen öfver Segelfarts-anstallerne emellan Wenern och Hafvet, emot 2,000 R:drs ersättning årligen till Stads-Cassan, har Staden nu mera icke någon annan inkomst af Tolag eller djrlike afgifter. b) Alingsås. Först bebyggd af flyktade Invånare från det af fienden uppbrände Ny-Lödese; Och har år 1619 erhållit sina äldsta privilegier af Konung Gustaf Adolph den Store.
Med stöd af denna åsigt om tillräckliga krafter bos kyrkans presterskap att på den väg, hvilken dess pligt såsom själasörjare anvisar, kunna leda lekmannaverksamheten till ett nyttigt mål och förekomma alla skadliga följder af densamma, hemställer Utskottet vördsamt, med afseende på ofvan omförmälda förslag till inskränkningar i nämnda verksamhet, alt desamma må lemnäs ulan afseende. Under förutsättning att hans ofvanberörda förslag skulle vinna bifall, har Kontraktsprosten Jamon vidare föreslagit: ”att lekman, som anser sig kallad och skicklig att förkunna Guds ord, må, försedd med preslbevis, infinna sig hos sin Biskop för att pröfvas till kristendomskunskap och praktiska lårareanlag, och ali, om han godkännes och hans frejd är väl vitsordad, Biskopen då, ulan afseende på bristande vetenskapliga studier, må gifva honom rättighet alt på de i gällande lag tillåtna tider och med församlingens pastors goda minne förkunna Guds ord på konventiklar, så länge han visar sig oförvitlig i lära och lefverne”. Härtill anslutar sig på det närmaste Doktor Almqvists förslag: ”att den som känner en inre kallelse att förkunna Guds ord, men saknar de kunskaper, som fordras för preslerlig ordination, må anmäla sig hos Biskopen, som då skall med honom anställa förhör i den Heliga Skrift, till utrönande såväl af klarheten och redan i hans uppfattning, som hans gåfva att utlägga skriften till uppbyggelse, samt att, om han i dessa stycken gifver tillfredsställande besked och för öfrigt gjort sig känd för en i allo rättskaffens och oförvitlig vandel, Biskopen icke må förvägra honom tillåtelse till ordets förkunnande, utan under bön och välsignelse inviga honom dertill”. Bih. till B. St. M 10 Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 21. I händelse Rikets Ständer bifalla hvad Utskottet i föregående punkt hemställt, har den förutsättning förfallit, på hvilken Kontraktsprosten Janzon byggt sitt nu omförmälda förslag. Doktor Almqvist åter har grundat sin framställning äfven på ett annat skäl, som torde påkalla en särskild granskning.
Föredrogs, men lades på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., Frih. Raab, Adam Christian, m. fl. ledamöter, ånyo på bordet Const.Utsk:s nedannämnde i gårdagens plenum bordlagde mern. N:o 15. om ändring af 52 § Reg.F. och 24 § Riksd.Ordn., ang:de tillförordnandet af BondeSt:s secreterare: N:o 16, med förslag till förändringar i 53, 69, 70 och 71 §§ Den 22 Juni e. m. 225 §§ Reg.F. och 31 § Riksd.Ordn., ang:de åtskilliga BeVilln.Utskis åligganden; Nio 17, med förslag till förändringar uti 53 och 56 §§ Reg.F. och 33, 34, 49 och 51 §§ Riksd.Ordn., ang:de motioner; Nio 18, med förslag till ändring och tillägg i 36 och 43 §§ Riksd.Ordn., rörande sammansatta Utsk.; och Nio 19, med förslag till närmare bestämning, af tiden för motioners afgifvande. Föredrogs StatsUlskis i gårdagens plenum på bordet lagda mern. N:o 210, med förslag till sammanjemkning eller voteringspropositioner, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till Stalsregleringen hörande frågor. Detta mern. företogs punktvis till afgörande. lista punkten. Utskis i denna punkt afgifna yttrande godkändes. 2:dra punkten. R. o. Ad. vidblef sitt i ämnet fattade beslut samt godkände den i denna punkt föreslagna voter.propos. 3:dje punkten. R. o. Ad. godkände Utskis i denna punkt gjorde hemställan. Den i denna punkt föreslagna voter.propos. godkändes. 5:te punkten.
Frimurare-Barnhuset Barnhusen i landsorlerne Kyrkors underhåll Rese-Stipendiers samt Läroböckers och lärda Verks utgifvande Reseoch Traclaments-penningar, Förslags-anslag. Indelt på rörslag. Oindelt. Summa. Summa Banko. Mått. Värde å 62/3 R:dr Tunnan. Mått. Värde förslagsvis ä 6V3 R:dr T:n. Mått. Värde. Pensions-Staten för Civile Embeteoch Tjenstemän . Dito för deras Enkor och omyndiga Barn Dito för Militaire Embelsoch Tjenslemäns samt Un Officerares Enkor och Barn Ersättning för minskade Lönc-innehållningar Dito åt Pensions-Cassorne för Nådårsoch ningshjel ps-bespa ringa r: Civil-Statens Pensions-Cassa 4,360 Arméens Pensions-Cassa 18,720 Amiralitets-Krigsmans-Cassan 1,720 Begraf - Wadstena Krigsmanshus-Cassa (deraf ersättning för flemmansräntoroch Kronotionde, För$I.-ansl. 52,200) Amiralitets-Krigsmans-Cassan Invalidhus-Fonden: Ersättning för Hemmansräntor och Arrenden, För* slags-anslag Ailmänna Iiiikagningg^fatcu Förslags-anslag: Derunder ingå Reservations-anslagen: Blesserade Ofveroch Under-Oflicerare 3,000: Markegång pa förslag. S p a n m å 1. Indelt på förslag. Oindelt. Summa. Mått. Varde å 62/3 R:dr Tunnan. Mått. Värde förslagsvis å 62/3 R:dr T:n. Mått. St.
På denna grund reserverar jag mig på förband emot alla beslut, att ändra elt Stånds Representation innan det bela ändras. Hvad angår de väckta frågor ne om Fullm ågier och val, förenar jag 16/j, Den 18 Juni i f. m. mig med de flere Talare, som framställt svårigheterne af val; jag anser dem väl ej oöfvervinnerliga, men tror att betydliga förändringar böra föregå, innan något sådant förslag kan antagas. Jag vågar hemställa, om ej frågan om Fullmagtsrättens borttagande är en fullkomlig Constitutions-fråga, och således ej hör till oss. Sedan ett sådant beslut vore fattadt, borde man, för att handla consequent, taga bort allt Adelskap från dem, som ej voro Capita. De ägde i sjelfva verket af sina privilegier endast tolfringningen qvar. Man skulle åstadkomma på en gång det, som 1809 års Ständer ärnade låta tiden verkställa, nemligen, att blott en Adelsman af hvar familj funnes, och alla de öfriga skulle tillhöra de andra Stånden; att detta vore det rättaste, deri instämmer jag af allt bjerta, men hemställer, om det icke är en Constitutions-fråga. Borttages dessutom Fullmagtsrätten, så har man afhjelpt den öfverklagade bristen af jemn fördelning på Nationen af representationsrätten, genom ett ökande af ojemnheten; man har gifvit en yngre Ledamot af en talrik familj af Adelsmän ingen sannolikhet tili representations-rätt, i jemförelse med en Ledamot af en mindre talrik; man har rätteligen ökat antalet af de orepresenterade i Staten. Friherre Åkerhjelm: Jag önskar endast att få i Protocollet anmärkt min åsigt rörande utseende af Ridderskapets och Adelns Representanter genom val.
Ångfartyg äro särdeles passande för vårt behof, våra tillgångar och vårt lynne; men de äro dyrbara att anskaffa, och ännu dyrare att underhålla, så alt en varsam behandling å Statens sida fordras örn de skola föröka sig och förkofras. Vi hafva flere högt dyrbara Canal-verk, som ingen far på, vi hafva i allmänhet stora afstånd alt tillryggalägga, och Ångfartyg öfverfara dem hastigare än på något annat sätt; jag får således anhålla, att Herr Grefven och Landtmarskalken täcktes göra proposion på bifall å Oeconomie Utskottets första Betänkande med den Ridd, o Ad. Afd, i& ijj Den 17 'Noveaher f m förändring, atti stället för 10 är såsom längsta tiden för befrielse från Lots oell J>Akafgifters erläggande för Ångfartyg, det må heta, tills vidare. Herr Riben: I anledning af hvad Herr Nordenskjöld yttrat, skall jag be att få utur Betänkandet upplåsa några rader; -— lliir står: Utskotten få vördsam t föreslå, att Lotsoch B å k-a fg fit er n e jnå ifrån nästkommande års början tills vidare för Svenska Ångfartyg, ehvad de s e g 1 a p å ineller utrikes orter, nedsättas tili hälften eiri o t li v a d andra fartyg af lika djup g åen-* de enligt 1111 gällande författningar erlägga. Ont således Betänkandet bi Tilles och Herr Lennings motion om nedsättning i Lots och Båk-afgifterne för inomskärs seglande fartyg äfven kommer att bifallas, så blifva ändå dessa afgifter af Ångfartyg alltid utgående endast till hälften, af hvad andra får-* tyg erlägga. Herr von Hohenhausen! Om blott ordet n u bortages från Utskottens Utlåtande, torde allas meningar kunna förenas. Herr Grefven och Landf-Marstal k en gjorde Proposition till Jbiiali af Stats - D°n 17 November e. m* och Oeconomic-Utskotlens förevarande Utlåtande, Ropades Ja och Nej, Hvarefter Mer r
Att jag icke fullkomligen gillat det memor., som nu ar föremål för R. o. Ad:s discussiou, derom vittnar min reservation. Men då mitt Stånds förtroende kallat mig till ledamot af ett Utsk., hvars grannlaga och vigtiga pligt det ar att framlägga förslag till grundlagsändringar, hade detta Stånd kunnat fordra af mig, alt denna reservation icke inskränkt sig till ett blott ogillande af hvad som blifvit gjordt, utan äfven innefattat ett annat förslag. Min vilja har sagt mig, hvad jag borde göra; men min förmåga har icke räckt till. Måhända kan jag hemta något försvar för denna underlåtenhet från de debatter, som inom dessa dagar föregått inom Representationen, der måhända inom denna talrika mängd förmågan icke kunnat följa viljan. Det tillhör icke mig att försvara det Utsk., hvaraf jag är ledamot, vidare, än att försvara de motiver, som legat till grund för Utskts handlingssätt. Utsk. har nemi. trott, att man borde gå en allmän röst till mötes i så måtto, sorn Utsk., så vida grundlagen det tillät, lemnade åt representanterna vid 1834- års riksdag tillfälle att öppet tillkännagifva, huruvida den opinion, som man utanför Representationen hört om densamma, är sann eller oriktig. Utsk. har trott detta vara nödvändigt, synnerligast i den stund, då en mängd medborgare, på en väg, som måhända icke var den fullkomligen lagenliga, framställt inför timonen en önskan om representationsförändring. Utsk. hade bort framlägga ett förslag till någonting sådant, som man önskade; men jag upprepar ännu en gång, att skälet, hvarföre ej så skett, ligger deruti, att förmågan ej svarat mot viljan; och då Utsk. icke varit mägtigt att finna något bättre helt, än det redan bestående, må det förlåtas Utsk. att hafva försökt uttala den princip, att uti det bestående ligger någonting godt, som icke bör lättsinnigt bortkastas, innan man har något bättre att sätta i stället.
Del afgifna förfaltnings-förslaget godkändes, med uteslutande ifrån .3 § af dess sisla period. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banco-Utskcitels utlåtande, N:o 49, öfver väckt fråga, atL Banco-fullmäglige må berättigas å deposition i Hamburg emottaga silfver utöfver det bestämda beloppet af 500,00U R:dr silfver specie. S. D. Upplästes meddeladt utdrag af protocollet, hållet hos Hederv. Bonde-Ståndet den 29 sisllidne Mars, innefattande dels de beslut, som nämnde Riks-Stånd fattat, i anledning af Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets memorial, N:o 134, till besvarande af ålerremiss af betänkandet, JN:o 109, dels inbjudning till Med-Slånden att förena sig uti Bonde-Stån dets öfver 2:dra moni., rörande likstol, vidtagna beslut, att, i denna del, bifalla memorialet, N:o 134, med den förändring, att detta tillstyrkande ej må sträckas utöfver den genom motionerna väckta fråga, och att sålunda Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län, der, serskildt ifrån del öfriga Riket, om likstol var förordnadt, och hvilka landskap förevarande fråga följaktligen icke angick, må härifrån bestämdt undantagas; och BorgareStändet fann skäligt alt denna inbjudning antaga. S. D. Upplästes meddeladt utdrag af protocollet, hållet hos Högloft.
Då mången, med stöd af erfarenheten, torde anse problematiskt, liururuvida den välmenande afsigt, att hålla bräuvinet uppe i ett passande pris, kan vinnas genom de stadganden, som nu på förhand komma att uppgöras, så får jag, såsom correctiv emot alltför starka aberrationer i denna väg, vördsamt föreslå, att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit i Nåder täcktes begagna sin rättighet till brännings-tidens inskränkande eller utvidgande, med ändamål att hålla bränvins-priset på Stockholms Börs i närheten af 1 Ridr 24 sk. Bibo kannan. Priset på denna lätt transportabla vara tager lätteligen i landsorterna sin luturliga rigtning, med hänsigt till afsätlningen på Stockholms Börs. 4° T evilla.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N.-o 3. a3:o Sedan chemie» nu förvissat derom, att all tillsats af erg i bränvinet absorberas fullkomligen af dermed blandad pulveriserad krita; så bör ett åläggande vid vite finnas för tillverkaren, att en sådan rening oeftergifligen verkställa. Införande af ett sådant stadgande uti Bränvins-förordnir. gen skall jemväl leda till den allmänna nytta, att detta enkla medel blifver kändt af alla dem, sorn med samma Förordning komma i beröring. 24:0 Af de förenade Utskottens Betänkande kan och bör jag införlifva med denna framställning stadganderne i dess här nedan specificerade punkter, nemligen: §. 3. Första momentet, rörande förminskandet af tillgång på bränvinet, jemte förhöjande af dess pris. 4^,6. Beslämmelserne af bränvins-brännings-redskapen, nemi. endast med hänsigt till Husbehof s-bränningen, dock med uteslutande af tillåtelsen, att till samma slags redskap få nyttja mäskvärmare, hvilken är classificerad bland den sammansatte redskapen; äfvensom, i afseende på hattens rvmd, förändring föreslås ifrån | till endast hälften af pannerymden. §. 7.
Prop. M 1, om Statsverket 1862. 33 anslaget, att derpå skäligen kunde grundas en framställning i ämnet till Rikets Ständer, anmodades af mig Krigs-Kollegium att uppgöra oell till Kongl. Maj:t afgifva: dels nytt förslag till utspisningsstat för ifrågavarande regementen, hvaruti, med uteslutande af sådana i den nuvarande utpisnings-staten förekommande proviantartiklar, sorn voro mindre ändamålsenliga, borde upptagas andra fullt lämpliga, så väl till användbarhet vid trupps utspisning, som ock i hänseende till pris, så att underhållskostnaden icke höjdes utöfver hvad behofvet oundvikligen kräfde, och hvarvid bland annat borde tagas i öfvervägande, huruvida icke manskapet® underhåll för dagen lämpligen skulle kunna utgöras af kaffe till frukost samt i öfrigt af två mål kokad mat; dels uträkning öfver aflöning®- och underhålls-kostnaden i sin helhet, i följd af det blifvande förslaget, då förhållandet med tjenstgörande styrkan vid regementena under år 186 1 derför lades till grund, särskildt för det enligt stat tjenstgörande manskapet och särskildt för det emellan exercistiderna i tjenstgöring qvarblifna, hvarvid förhållandet skulle upptagas särskildt för hvarje regemente, så väl i antal portioner, som hela den sammanlagda kostnaden; dels, för jemförelse emellan den sålunda uppstående kostnaden samt den nuvarande, en dylik uträkning öfver den verkliga aflöningsoch underhållskostnaden under samma år efter nu gällande bestämmelser; dels cu uppgift, i begge fallen, å beloppen af kontant gage eller portion®- skilling samt å hvad som följaktligen kunde eller kunnat, af det i staterna beräknade gage, påräknas eller användas till naturn-portioners anskaffande och hvad sorn derefter i fyllnadsmedel erfordrades för dessa portioners uppehållande; samt dels slutligen upplysning, huruvida den i staterna beräknade natura-spanmål vore tillräcklig för åstadkommande af den stadgade brödportionen.
Maj:t finner för godt, med afseende på annans mans rätt, i reglementarisk form bestämma, ansågo Högsta domstolens fleste ledamöter, Justitie-råden Ny blceus , Backman, Grefve Cati Sparre, aj Bolén och Schmidt, vid algifvaude af utlåtande Öfver ilrågavalande foislag, sig endast böra tillkomma alt i öfvei vägande taga, hvilka bestämmelser rörande aktie-bolag böra hänföras under naturen af allmän lag och i följd deraf till förslaget upptagas. Vid härefter företagen granskning af förslaget, förenade sig Högsta domstolens förutnämnde ledamöter om följande anmärkningar: Rubriken. Då förslaget förutsätter, att aktiebolag finnas, sorn ej lyda under den blifvande lagen eller få tillgodonjuta de deruti medgifna serskilda förmåner, foljaktigen torde böra för enskilda bolag anses, synes äfven, med hänsigt till innehållet af 6 § i 13 kap, Flandelsbalken, Lag-kommittéens förslag till allmän civil lag, hvaremot någon anmärkning i Högsta domstolen ej blifvit gjord, ifrågavarande aktie-bolag, till skillnad från de enskilde, böra benämnas allmänna och den lag, som innefattar deras rättigheter och pligter, lag om allmänt aktie bolag. § 1- Jemte åberopande af hvad om rubrikens lydelse blifvit yttradt, hvilket äfven skulle föranleda, alt först i en seiskild § bestämdes. Kongl. Maj.-ls Nåd. Propositionj N.-o 56. hvad med allmänt aktie-bolag förstås, ansågs föremålet för ifrågavarande aklie-bolags verksamhet vara af den allmänna omfattning och grundlägga rättsförhållanden i så vidsträckt syftning, att promulgation och kännedom om innehållet af den bolags-ordning, Konungen stadfästat till allmän efterrättelse, icke borde bero vid bolagsordningens införande i allmänna tidningarne, utan att Konungen, på sätt af ofvanberörde 13 kap. 6 § Handels-balken upptager, låter allmänneligen kungöra en så beskaffad ordning, för hvilket fall ock, i öfverensstämmelse med Lag-kommittéens åberopade förslag, ordningens införande i rådhus-rätts eller härads-rätts protokoll icka lärer vara af nöden.