Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bibliothekarien skulle utgå med 5,000 Ridr Riksmynt och till vice Bibliothekarien med 3,500 Ridr samma mynt; i öfrigt biföll Ståndet Utskottets i denna punkt gjorda tillstyrkanden; börande den för Kongl. Bibliotheket uppförda anslags-tillökning rättas i enlighet med delta Ståndets beslut. Bih. till R. St. Med afslag å Utskottets i I2:te punkten gjorda hemställan, fann Ståndet skäligt att, med bifall till Prosten Wdhlanders der omförmälda förslag, besluta, det skulle ett reservations-anslag af 75,000 R:dr Riksmynt under förestående statsreglerings-period ställas till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, för att användas tili löneförbättring åt svagt lottade komministrar och kapell-predikanter; och skulle de respektive Med-Stånden vördsamt och vänligen inbjudas att med Preste-Ståndet sig i detta beslut förena. Vid 2 lista punkten beslöt Ståndet, det skulle samtliga der omförmälda professorsoch 2:ne emeriti-löner utgå med ett årligt belopp, för hvardera, af 4,500 R:dr Riksmynt och lönen för de åtta äldste adjunkterna inom de verldsliga fakulteterna med 2,500 R:dr samma mynt för hvardera; hvaremot Ståndet biföll hvad Utskottet för öfrigt i denna punkt hemställt och föreslagit, likväl att anslags-tillökningen rättas i enlighet med hvad Ståndet i denna punkt sålunda beslutat. De i 22:dra punkten omförmälda Sine Professors-löner vid Lunds univer sitet beslöt Ståndet skulle förhöjas till 4,500 Ridr Riksmynt för hvardera samt att de 8 äldste Adjunkterna skulle erhålla hvardera en årlig lön af 2,500 Ridr samma mynt och de öfriga Adjunkterna hvad Utskottet i enlighet med Kongl. Majits Pro position föreslagit. Vid 24:de punkten ansåg
Ånyo föredrogs och bifölls BancoUtskts den 27 sisth Mars pä bordet lagda utlåt. N:o 160, öfver Capitaine»! C, F. Den 3 April e. m. 187 von Hennigs ansökning om eftergift af öfvenänta å discontina. Till pröfning företogs BancoTJtskts den 9.7 sist I. Mars på bordet lagda utlåt. N:o 161, i anledn. af väckt motion om nedläggande af all vidare ersättningstalan emot förre direeteurerne vid Malmö lånecontor, Contractsprosten Doctor Gollander samt Borgmästaren Kjellander, för den, genom Kamereraren Lindstedts bedrägliga förfarande i tjensten, lånecontoret tillskyndade förlust. Frih. Om det är en vanlig balancefråga, så lär det komma att bero på domstols pröfning, huruvida direetionen är ersättningsskyldig eller icke. Jag anser det vara ett vådligt proejudicat att så bär ex tempore gifva en sådan decharge, som är i fråga; men då jag icke känner förhållandet, så vill jag blott till prot. reservera mig mot ett sådant förfarande. Hr Ma nn erska n tz, Carl Ax el: Utsk:s betänk, upplyser huruledes saken varit vid domstolarna fullföljd, och alt det är på grund just af domstolarnes afkunnade utslag, som Utsk. ansett sig böra afgifva detta tillstyrkande. BancoUtskrs utlåt. N:o 161 blef af R. o. Ad. bifallet. På begäran af Frih. Cederström, Jacob, och Gr. Taube, Gustaf Joli., blef ånyo bordlagdt Bancooch LagUtsk:ns den 27 sistl. Mars första gången på bordet lagda mern. N:o 8, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksSttn fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af TJtsk:ns i utlåt. N:o 5 afgifna förnyade förslag till lag för enskilda banker. Vid förnyad föredragning af LagUtskls den 27 sistl. Mars på bordet lagda betänk.
Bark samt hans Husfru , Barn och Arfvingar, hvar efter annan herörde besittnings-rätt på Bergshammar gård och de derunder hörande och i Arrende-Cont rattet specificerade egor och lägenheter, aldeles efter Hennes Högstsalig Majlis honom deröfver gifne och här ofvanför® allegeradé Brefs innehåld af den 4 Aughsti 3711, så att han och de samma Gard och lägenheter mage framgent odrefne få njuta, bruka och besittja , och ingen dem deruti göra något hinder och förfång nu, eller i tillkommande tider, så länge de derföre den i C ontractet stipulerade Summan af 300 Daler Kopparmynt årligen rigtigf prästera och erläggja. Här alle som vederbör håfve etc. Till yttermera visso etc. ULRICA ELEONORA. Underdånigt Projekt till Ulricsdahls Kongl. Slotts Stat. Specie. B: dr sk J rSI otts-Kammererare. Hö in natura Bete för 3:ne KorBoställe Samt Plantage-jord om 1 Tunnland 16 Kappland ef ter Chartaä Beskrifningen. Lön i penningar 200 Lisp. Hö in natura. Bete för 2:ne Kor Boställe samt Plantage-Jord om 1 Tunnland enligt ChartaeBeskrifningen. 2:ne Fateburs-Pigor. Lön å 661 R:dr hvardera dessa Löner uppbäras och qvitteras af Ålt-Frunc 1. Slotts-Predikant. Lön i penningar i. Comminister. Lön i penningar 1, Skolmästare. Lön i penningar 183 if>. Till Ljusoch Skrifmaterialier för Skolan 16 32. aoo Lisp. Hö in natura Bete för en Ko. Husrum och Plantage-Jord om l Tunnland 11 Kappland enligt Chartse-Beskrifningen. Klockare. Lön i penningar Bete för en Ko Boställe s.nt Plantage-Jord om 27* kappland, enligt ChartteBeskrifning. Trädgårdsmästare. Lön i penningar
N:o 63. 8 dant val bör ega rum, så snart ett biskopssäte blifver ledigt. Lika beskaffad år ock tydningen af presterskapets privilegier, då, mot förutsedd beskyllning att motionen trädt äfven dessa för nära, ett skydd sökes i medgifvandet att nuvarande biskopar må behålla sina embeten och sina löner. Motionen sätter icke i fråga, huruvida sådana förrättningar, hvilka antingen, enligt löreskrift och föresyn från den Apostoliska tiden hos oss ensamt tillhöra biskopen, såsom prestvigningar, eller endast på uppdrag af honom af andra prestmän förrättas, såsom kyrkoinvigningar, installationer 0. s. v. kunna, utan att fela mot någon högre anordning, eller utan någon förlust för sakens helgd och värdighet, på annat sätt besörjas. Då det af många protestantiska församlingar med högaktning erkända företrädet i Svenska församlingens bibehållna renhet i lära och enhet i anda 1 betydande mån lärer vara en frukt af dess kyrkliga organisation, hvari Biskopsembetet, jemte de vist betänkta stadgarne för dess tillsättande, till väsendtlig del ingår, så ligger ock just i detta embetes nuvarande författning ett af de säkraste värn mot de af Romerska kyrkan aldrig ur sigte lemnade upplösande och värfvande försök, hvilka åsyfta återinförandet af den hierarki, hvaraf motionären menar vårt Biskops-embete vara en lemning. Afskaffandet deraf skulle säkert vara den tacknämligaste tjenst, som kunde bevisas papismen. I anledning af nu gjorde anmärkningar får Utskottet vördsamt hemställa, att motionen måtte lemnäs utan afseende. Beträffande åter Falcks motion, får Utskottet, med hänvisande till hvad redan rörande biskoparnes aflöning är sagdt — blott tillägga, att åtskilliga af dessa löner, åtminstone vissa år, ej lära uppgå till det normalbelopp, motionären föreslår, samt anmärka, att principen af biskopslönernas bringande till ungefärlig likhet med andra chefers och högre embetsmäns ej torde vara alldeles användbar.
Ank. till Exp. Utsk. den 18 Maj, kl. 11 f. n. Utlåtande, i anledning af söht understöd för Enkeoch Pupillkassan vid Riks g aids-kont or et. (Rgs Afd.) Till Siats-utskottet hafva fullmäktige i riksgä ds-kontoret öfverlemnat en af enkeoch pupill-kassans vid samma verk förvaltare gjord ansökning örn beredandet af ett sådant understöd lör nämnde kassa, att dess framtida bestånd derigenom klefve betryggadt; uti hvilken ansökning följande hufvud-sakliga uppgifter, angående denna kassas tillgångar och ptmsionerings-skyldighet, blifvit meddelade: det kassan tillhöriga kapital, som vid 1843 års slut uppgick till . • . - . r:dr 61,435:40. 3. kade, oaktadt den under sistförflutna riksdag till godtgörande af skillnaden emellan kassans utgifter och inkomster beviljade anslagssumma, sedermera förminskats med 3.158: 15. 3. hvaraf minskningen under nästlidet år ensamt utgjorde 1,220 r:dr 19 sk. 10 rst; oell hade alltså kapitalet vid detta års början nedgått till . 58,277: 25. — Omfönnälde kapital-förminskning hade förnämligast uppkommit till följd af ökad pensionerings-skyldighet efter delegare, som under denna tiderymd med döden afgått. Härigenom hade nemligen den från kassan utbetalda pensionssumma, hvilken för år 1844 utgjorde 4,764 r:dr 37 sk. 8 rst, derefter oafbrutet stigit, så att densamma för sistlidet år uppgick till 5,412 r:dr 32 sk. 2 rst; och som denna ökade pensionering tillgodokommit enkor och barn efter tjenstemän och vaktbetjening vid f. d. general-assistans-kontoret samt de å riksgäldskontorets pensionsoch indragnings-stater uppförda personer, så hade de qvarstående delegarnes afgifter till kassan minskat sig i samma mån, som pensions-utgifterna ökats.
Enligt de vid sista riksdagen fattade beslut, är bevillningen betydligt nedsatt; och ehuru de ständiga räntorna stigit i värde, och denna del af skattebidragen således varit högre än under nästföregående qvinqvennium, hafva de direkta utskylderne likväl utgått med större lätthet, till följd af alldeles samma förhållanden, som medfört nämnde förhöjning, eller de stegrade priserne å landtmanna-produkter och dagsverken. Folkskolor, författningsenligt ordnade, finnas numera inom alla församlingar, nemligen 60 fasta och 63 ambulaloriska skolor, deribland tre bruksskolor; dock Jior härvid anmärkas, att i flertalet af de så kallade fasta skolorna undervisningen fortgår blott en del af året, derefter samma lärare meddelar undervisning inom andra kretsar af skoldistriktet, så att skolan endast i det afseendet kan anses för fast, att särskildt skolhus finnes. I Wrigstad är derjemte en pedagogi med särskild lärare, som är prestman; och torde härförutan böra nämnas den, af ägaren till säteriet Stora Herrestad i Kärda socken, derstädes inrättade slöjdoch räddningsskoia för vanvårdade barn, hvarest särskild lärare linnes anställd och 29 barn under 7 månaders tid afgiftsfritt erhållit undervisning jemte kläder och föda; pä samma egendom finnes ock en fruntimmers-arbetsföreiiing, der fattiga inom Kärda oell angränsande socknar medelst spånad och väfnader erhålla arbetsförtjenst, som för år 1855 uppgått till 2,400 Riksdaler riksgäld. JNågot undervisningsverk för nyttiga slöjder linnes icke, utom den lägre landtbruksskola, sorn år 1842 inrättades å Bjedesjöholm i Östra härad och sedermera år 1851 förflyttades till Flishult i samma härad.
2:a och 15:e punkterne lades till handlingarne; 11, 18. 21, 23 och 24 punkterne återremitterades och öfriga punkter godkändes, äfvensom förklarades, att den bifogade tabellen ansågs, genom beslutet öfver 23:e punkten, återremitterad, samt att öfver berörde tabell hållen diskussion, således återremissen åtföljer: och N:o 86, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Femte Hufvudtitel. 10, 19, 21 och 22 punkterne återremitterades, och öfriga punkter biföllos. Från Heden. B onde-Ståndet. S. D. Föredrogs punktvis Stats-Utskottets utlåtande: N:o 82, angående regleringen af utgifterne under Riksstatens Första Hufvudtitel, hvarvid 1, 3, 5, 6, 7 och 8:e punkterne, af Ståndet biföllos, 2:a och 4:e punkterne återremitterades, samt, hvad Utskottet i slutmeningen hemställt, lades till handlingarne. S. D. Föredrogos punktvis StatsUtskottets utlåtanden: N:o 83, angående regleringen af utgifterne under Riksstatens Andra Hufvudtitel; der - Prot.-Utdrag den 28 och 30 April 1851. 253 vid punkterne N:ris i, 4, 5, 6, 8, 10,11 och 12 biföllos', punkterne 2 och 3 återremitterades med anmärkningar samt punkten 7, såsom ej föranledande till någon åtgärd, lades till handlingarne: och N:o 84, angående regleringen af utgifterne under Riksstatens Tredje Hufvud titel, hvarvid samtlige de 3 punkter, som utlåtandet innehåller, biföllos; hvarjemte föredragningen börjades af StatsLtskoltets Utlåtande N:o 85, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Fjerde Hufvudtitel, dervid Ståndet endast medhann behandlingen af första punkten, hvilken återremitterades med under diskussionen framställde anmärkningar. Den 28 April. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D.
Hvad för öfrigt beträffar det framkastade skälet, att fråga om KrigsAkademiens upplösning icke bör förekomma förr än det varder afgjordt, huruvida den stående Arméen skall förminskas, så enär dessa ämnen icke hafva något omedelbart sammanhang med hvarandra, samt KrigsAcadenaien först i sednare tider lemnat sujetter till Officerare åt Arméen, tror jag, då Historien visar, att Sverige under framfarne Konungar som fört krig, haft store och skicklige män inom MilitairStåndet, hvilka icke studerat vid någon KrigsAkademi, att nämnde Akademies bibehållande icke är af nöden, helst Academiens inrättande är en följd af efterapning»— lynnet, för det sådane inrättningar finnas i an. dra länder, samt dess indragning lemnar en betydlig besparing för Staten. Herr von Hohenhausen, Michael: Jemte det jag anhåller att få förena mig med Herr Lefrén, torde jag, då målet återkommer från det Utskott, till hvars handläggning det blifvit remitteradt, få besvara de särskilte af Herr von Hartmansdorff gjorda anmärkningar. Herr Lefrén'. Friherre Anckarsvärd har anmärkt, att jag skall sagt, att den egentliga vetenskaps-bildningen icke vid KrigsAkademien fullständigt inhämtas af en yngling, som vidig, ig eller 20 års ålder derifrån utgår. Jag med-' Den 25 Martil. gifver detta, och tror att förhållandet är enahanda i alla länder. Hvad sedermera angår det, såsom skäl mot Akademiens bibehållande, af Friherren uppgifne förhållande, att Historien skulle visa, att Sverige under fram färne Konungar haft store och skicklige militai er, utan att de hafva bevistat någon KrigsAkademi; så torde mig tillåtas anföra, att Konung Gustaf Adolph lät inrätta en såkallad PageSkola, hvarest dess sedermera så vidtfräjdade Generaler erhöll o undervissning i militaire-yrken; hvarförutan på den tiden i sådant ändamål, utskickades flera personer till RiddareAcademierna i Frankrike, Tyskland och Nederländerne samt Italien; och torde man till bevis härå endast behöfva kasta ögat på Bercks afhandling öfver ryktbara Svensk© mand
Dylika uppenbarelser blifva af dem, som hafva någon kunskap om kristendomen och englarnes natur, ansedda för englauppenbarelser; men af andra, som knappast hört talas om englar, anses de för gudar, storjunkare eller andra, som de tro understundom uppenbara sig för dem. Bland allmogen tror ännu mången, att menniskor funnits och finnas, som blifvit hugnade med uppenbarelser direkte från himmelen genom s. k. “Himmelsbref“. Innehållet af dessa urkunder är sig i allmänhet temligen likt och utgöres af bestraffningar för ett syndigt lif, uppmaningar till bättring, hotelser med himmelens vrede, hvar så ej sker, o. s. v. En afskrift af ett dylikt himmelskt dokument visas ännu i Linköping. Om originalet dertill berättas, att en bonde, vid namn Thure Månsson, år 1677 träffat ett blått papper med förgyllda bokstäfver hängande i luften, och som sedermera öfverlemnades till kommendanten i Bohus. Ännu i senaste tid förekomma dylika himmelsbref. Så år 1820, då ett “Himlabref“, undertecknadt Emanuel Jesus Christus, tryckt hos Axmar i Falun, var i omlopp i Dalarne, och exemplar deraf insändes af en prest till hofkanslersembetet, som infordrade sitt ombuds och boktryckarens förklaringar samt derefter genom kanslirådet Kullberg den 11 Maj samma år sände handlingarne till landshöfding Järta “på dess begäran“. Saken lär emellertid sedan ha förfallit. Vidare år 1834, då från trycket utgåfvos ej mindre än fyra skrifter med denna titel, hvilka emellertid af vederbörande mottogos mycket obeskedligt, i det åtal anställdes mot boktryckarne, nämligen mot en i Malmö för Himmelsbref, det är ord af den store mästaren etc., samt mot en i Wenersborg (Qvist), en i Göteborg och en i Christianstad (Cedergréen) för Himmelsbref.
Häruti instämde Stats-Rådets Öfrige Ledamöter. Justitiae-Rädet Torén förklarade sig vara af samma tanka som Hans Excellence Herr Grefven och Justitiae-Stats-Ministern. Justitiae-Rådet Manmrstam, som deltagit i Högste Domstolens underdåniga yttrande, åberopade detsamma. Tillförordnade Justitiae-Cancelleren instämde så mycket heldre i det slut Hans Excellence Herr Grefven och Justitiae-Stats-Ministern tillstyrkt, som den föreslagne Lagförklaringen vöre i likhet med det sätt, hvarpå tillförordnade Justitiae-Cancellerea, såsom Domars til - *82 Ang.förkl. öfv. 5 §. uti 35 Cap. Rätteg. B. m. m. lämpat Lagenj och den, så vidt ban kände, hittills varit allmänt tillämpad. Kongl. Majrt täcktes i Nåder bifalla hvad Högste Domstolen i underdånighet härutinnan yttrat och befallte, att, i enlighet dermed, Pro. position till Rikets församlade Ständer skulle afgå. Ex ProtocoIIo R. von Langenberg. Transwtit af Protocollet ofver JustititfAr ender, hållet uti Kongl. Maj.ts Högste Domstol d. II April 1823. Närvarande: Justitise-Råden: Poppius. Blom. Grefve Hamilton, Friherre Kurck. Noréus. Pettersson. JWannerstam. Tillförordnade Föredraganden, Protocolls-Secreteraren Nordenstolpe föredrog i underdånighet : Götha Hof-Rätts underdåniga Skrifvelse af den 12 sistlidne Februarii, hvaruti, under förmälande, att icke allenast olika omdömen hos Under-Domare visat sig, huruvida mål angå - Ang. förkl. öfv. 5 §. uti 8 J Cap.
Min afsigt var att yttra hågra tankar, dem jag ville skulle åtfölja återremissen af betänk. Om det är lämpligare att det sker sednare, så uppskjuter jag gerna. Hr Tersmeden, Carl Reinh.: Jag var icke närvar, i StatsTJtsk., när beslutet i denna fråga fattades; ty då skulle jag bestridt detsamma, och hade icke min röst kunnat bidraga till ett resultat, motsatt det ifrågavar. betänk, vill söka åstadkomma, skulle jag funnits bland reservanternas antal. Jag anhåller om afslag på de grunder Gr. Anckarsvärd anfört, och de som finnas i Hr von Troiis reservation. Frih. Cederström, Jacob: I afseende på sakens formella del instämmer jag i hvad Hr Lefren redan yttrat. Jag har egentligen begärt ordet i anledn, af Gr. Frölichs framställning , som visar att den värde ledamoten icke ens gjort sig den mödan att läsa det betänk., hvaröfver han talat. Han anser det vara en K. propos., i följe hvaraf Stnts TJtsk. nn yttrat sig, och således en fråga, hvaröfver Stän derne kunde besluta: betänk, innehåller likväl tydligen och bestämdt blott ett tillkännagifvande att Konungen anbefallt Stats-cont. alt utbetala lönerna af statsmedlen intill dess Ständerne uppfört beloppet på indragn.stat. Det är ett tillkännagifvande helt simpelt, och ingenting annat. Rätteligen har Gr. Frölich anmärkt, alt då detta icke är annat än en legal sak, en form, så är det också naturligt, att den måste gå Ständerna förbi; men sorn Ständerne äro samlade, så faller det af sig sjelft, att den tillökning uti indragn:sstaten, som, derest Ständerne varit frånvar., blifvit uppförd till nästa riksdag, nu, just i anledn. af deras sammanvaro, tillkänagifves för att vid indragn.statens reglerande kunna tagas i beräkning.
Utskottet har tagit kännedom om Kongl. Maj:ts åberopade Nådiga Bref den 7 December nästlidet år, och deraf inhemLal, att tillåtelsen att constituera extra Länsmän blifvit Konungens Befallningshafvande meddelad, i anledning af dess underdåniga framställning, om behofvet af ökadt antal Kronobetjening inom Blekinge Län, som med en folkmängd å landsbygden af 65,327 personer, vore försedt endast med 2:ne Kronofogdar och sex Länsmän, hvilkas mångfaldiga göromål och nog vidsträckta områden ej lemnade dem tillfälle att med den omsorg och noggrannhet, som, lindér ett tilltagande fylleri med deraf följande oordningar, mera än förr påkallas, fullgöra deras åligganden för allmänna lugnets och säkerhetens bibehållande, hvarföre Konungens Befallningshafvande anhållit om Nådigt tillstånd, ej blott att förordna extra Länsmän till biträde för de ordinarie, der sådant kunde finnas af nöden, utan ock att å de gästgifvaregårdar eller andra ställen inom Länet, der vården om allmänna säkerheten det fordrade, antaga extra Police-gevaldiger, hvilken, med det skydd annan Kronobetjening tillkommer, kunde afstyra förefallande våldsamheter och inträffande förbrytelser åtala, till hvilken senare hemställning Kongl. Majtts ifrågavarande Nådiga Bref likväl icke innefattar bifall. Vid öfvervägande häraf, har hos Utskottet stadgats den öfvertygelsen, att Tjenstemän, utan lön eller annan säker och tillräcklig inkomst, blottställde för armod, antingen svagt eller alldeles icke fullgöra deras åligganden. Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N;0 St. 9 den. Att de ifrågavarande extra tjenstemännen, hvilkas åtgärder hufvudsakligen lära komma alt afse ordningens vidmagthållande, ej kunna påräkna nödtorftig bergning, utan att, på ett eller annat sätt, falla allmänheten, i orten der de anställas, till last, synes påtagligt.
Hade hon en afsikt med bikten, så gällde den Carl Gustaf, den unge fursten af Pfalz-Zweibrücken, hennes barndoms trolofvade, och i denna hjärtefråga hade rådgifvaren kommit till korta. Lägg betsel på den svallande vågen! tänkte han, bekymrad och misslynt. Hon vet icke själf hvad hon vill och begär att andra skola veta det bättre. Gud styre! Flickan har ännu icke fyllt sitt sextonde år. Lärdom mot lärdom. Hvarför skall hon, som äger hela världen, gifva sig i en tiggares våld? Man var nu i början af November. Brandenburgs sändebud hade afrest från Stockholm med sin höfliga korg, som gillades af riksförmyndarne en stor, tom korg, som innehöll tillintetgörelsen af vidsträckta politiska framtidsplaner, uppgångna i rök. De, som nu begrunda begynnelsen af det matfriska preussiska riket, kunna efter behag tänka sig de skickelsedigra möjligheterna af en förbindelse mellan Fredrik Wilhelm, »den store kurfursten», och Sveriges Kristina, en ny dynasti, ett nytt stort protestantiskt östersjörike, tryckande med hela sin tyngd på Tyskland och det öfriga Europa samt sålunda förverkligande Gustaf II Adolfs segerdrömmar vid den tid, när han stod på maktens höjder. Eller kunna de tänka sig två rivaliserande kronor på samma hufvud, nya tronstrider mellan Sverige och norra Tyskland, ett stort radergummi öfver tre väldiga Carlars tidehvarf och allt annorlunda, ända till våra dagars politiska råmärken och nuvarande maktförhållanden. Det är allt gagnlösa kombinationer, där man glömt att intaga i beräkningen bottenbjälkarna i historiens mausolé öfver förgångna tider: världsstyrelsen, folken och utvecklingens lagar. Utan världsplan finnes intet förnuft i tillvarons virrvarr; utan folk inga regenter; utan utveckling kaos. Den unga drottning Kristinas hand var vid denna tid det mest lysande och mest eftersökta parti i världen. Den stora korgen gjorde på ryktets vingar sin rund kring Europas hof och emottogs öfverallt med tillfredsställelse, utom där, hvarest man kände sig förnärmad och sviken i Berlin. Danmark, som fått två korgar förut, missunnade ej sina grannar den tredje.
R;dr, hvaraf Committerade ansett hälften böra vara att tillgå för innevarande år, samt den andra hälften under de a:ne påföljande åren, hafva Committerade i underdånighet anhållit, det täcktes Kongl. io8 Stats-Utskottets Maj:t i Nåder utse nödige medel, hvaraf Committerade må ega att uppbära genast R:d. 3ooo inom detta års slut omkring 17,000 och derefter i6,5oo R:d. 36,5oo samt att dessförutan det må blifva Committerade upplåtet, att i och för Maehinernes inrigtning jemte oförutsedda behof disponera årliga besparingen å Mynt-anslaget, som äfven hittills, så länge tillgången medgifvit, med Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd fått användas till oundgängliga reparationer och anskaffande af de nödvändigaste machiner. Kongl. Maj:t, som funnit ifrågavarande utgift af behofvet påkallad, vill härmed i Nåder hafva öfverlemnat till Rikets Ständers Stats-Utskott, att till återstående kostnader för Kongl. Myntets iståndsättande, utse särskildta medel, derest Rikets Ständer ej funne lämpligt, att dessa kostnader, äfvensom den för Myntets drift hädanefter skola af Banken bestridas. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-Utskott med Kongl. Nåd och ynnest välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. % C. D. Skogman.” Betänka/iden. i og Det är väl uti den Nådiga Propositionen ådagalagdt, så väl, att vid Myntverket i Stockholm erfordras ett nytt Valsverk, som att åtskillige Machiner för Myntets behof böra anskaffas.