Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
K o s h, Iivilka offrat tid och niöda för planens rippgörande och stadxarnes utarbetandc, Iieiiibaras liar Förbundets Iijertliga tackstigclser .. Uttalande om qvinnofragan. 1 Hamburg hdva under viiitem flera föredrag h9llits rörande qvinnofrilgan, bl. a. en nf en högre embetsman, juris doktor Schwabc, rom qvinnomns ställning i staten och inför lagen *. Föredraget inleddes med följande bchjertnnsvitrda ord: r (~vinnoriirclrcii, soiii dagligen tillvaer i dlvar och vigt, IStcr sig lika litet ignoreras soin bortresoneras, än mindre k m den skaffas or vtigen genom tomma doktriner eller spott och han. Det gäller derföre att rätt fatta den i ögat, att ratt pröfva den och. för s i vidt den syner ber3ttigad. bidraga till dess lusning *. Talnren vidriiide derpi de sitrskilda moment i nutidens kiilturlif, som inverkade pa qvinnofrlgan. I ' örst gäller det anska6andet af lifvets nödtorft och sedan det Itinlpliga anvanduidet af qvinnornas inneboende krafter. Det problem man clervid har att lösa är ett dubbelt, först att hjelp räckes, att hindren undanrödjas och an fönlomama iifrervinnas; men sed.an att könets värdighet och egendomligheter fa blifva oantastade. Stort ar nntalct af dem, som tillbakavisa qvinnan till hemmet, som vilja stämpla hvarje utom detsamma gåcnde verksamhet och hvarje utanför äktenskapet, barnauppfostran och hushallsbestyren liggande kallelse som oqvinlig, okristlig och otysk, och som anser qvinnofrå.gan öfverhufvud som ett tecken till v i t folks urartande. Dessa man niaste man gifva svar pa tal.
Häröfver har Kongl. Majit infordrat underdånigt utlåtande äf Dess och Rikets Kammar-kollegium, sorn, i anledning häraf, låtit Färentuna häradsboer inför vederbörande Härads-rätt i ämnet höras, hvarvid desse väl godkänt Kongl. Majits Befallningshafvande» förslag till föreskrifter för arrende-fondens förvaltning, men. deremot beslridt förslaget angående bropenningarnes förhöjning, helst härads-boerne redan hade andra långa broar emellan, öarne att underhålla, och särdelies allmogen, sorn nödgades färdas flera mils väg till hufvudstaden med landtmanna-produkter,. icke syntes böra betungas med en ytterligare afgift, som. minskade behållningen af dessa varor; och har Kammar-kollegium, för egen del,; uppå anförda skäl, ansett sig, icke kunna understödja Kongl. Majits Befälfningshafvandes förslag, utan trott enklast och säkrast vara, att Stats-verket af sina årliga tillgångar besörjde kostuaderne för ifrågavarande trenne broars byggnad och underhållande, hvilka alltid kunde antagas öfverstiga de inkomster, arrendet af bropenningarne lemnar och deremot bland' sina årliga inkomster upptager dessa, likasom öfriga kronan» arrende-medel; i sammanhang hvarmed Kammar-kollegium gifvit tillkänna, att kollegium, i afvaktan af Kongl. Majits Nådiga beslut i denna fråga, genom utfärdade arrende-kontaakter den 4 Oktober 1852, endast för tre år utarrenderat bropenninge-uppbörden,. emot årlig, arrende-afgift för Tranebergs bro af 300 ridr samt för Nockeby och Drottningholms; broar af 533 ridr 16 sk., tillsammans Åttahundrade trettiotre ridr 16 sk. banko, med knonam förbehållen rättighet, att sex månader före hvart arrende-års utgång uppsäga kontrakt em,. Kongl. Maj:t$ Nåd. Proposition, N:o 5. Vid föredragningen af detta ärende har Kongl. Majit, i afseende på tillkomr sten af och utgifterne för den så kallade
Horn, och på det vi må få den formfråga afgjord, som blifvit framkastad af en så hög auctoritet i grundlagstolkning som Frih. Cederström, så, under det jag förklarar, att jag skall med nej besvara propos., vågar jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla, att sedan förevar, betänktn blifvit, det ena lagdt till handlingarna och det andra ogilladt, Hr Gr. o. Landtm, ville göra propos., huruvida B. o. Ad. anser, att Rikets väj kräfver, det contrasignanten af det K. bref, hvarom betänk. N:o 12 handlar, må blifva från embetet skiljd i den ordning, 107 § Reg.F. uppgifver. Hr Dalman: Jag ur till största delen förekommen af Gr. Cronhjelm. Jag begärde nemi. ordet för att bemöta Frih. Boyes yttrande, att man borde åberopa en viss grundlags-5, sorn vore öfverträdd, då man yrkade, att 107 § Reg.F. kunde tillämpas. Jag är af den öfvertygelse, som Gr. Cronhjelm nyss yttrat, att då en grundlags-§ blifvit öfverträdd, bör saken bedömas enligt Reg.Fts 106 §. 107 § är deremot en opinions-^, under hvilken Konungens rådgifvare blir ställd, då grundlagen ej bestämdt blifvit öfverträdd , ehuru stora fel kunna hafva blifvit begångna, för hvilka han ej kan juridiskt åtkommas. Jag skulle likväl tro, att det fel, som blifvit begånget af contrasignanten af det sista K. brefvet, augtde gardesregJternas löneanslag, jemväl är så gravt, att t. o. m. 106 § skulle kunna tillämpas å detsamma, såsom innefattande en öfverträdelse af 64 § Reg.F.; och jag kan alldeles icke till rättigheten att disponera besparingar hänföra ett öfverskridande af de anslag, R. St. fastställt.
Det är i högsta grad farligt att röra i eller gräfva i jord med handen, om på den (in nes äfven ett mindre sår blott. Jorden, i synnerhet den gödda, innehåller en massa bakterier, hvilka, om de inkomma i ett sår, förorsaka blodförgiftning. Har man ett sår på handen, men dock är nödsakad att arbeta i jorden, bör man ombinda såret med en lapp, doppad i treprocentig karbolsyrelösning. J. B. Brännblåsor undvikas, om man genast man bränt sig håller stället öfver brinnande eld eller ännu bättre drager det hastigt genom eld. Smärtan är visserligen för ögonblicket stor, men hvarken blåsa eller sår uppstå. Naturligtvis gäller detta endast om så- dana brännsår, hvilka man så lätt ådrager sig under sysslandet vid spiseln, men hvilka dock ofta vålla långvarig olägenhet. M ö b l e r n a. Rottingstolar rengöras bäst, om man vänder dem och tvättar dem grundligt med en svamp, fyld med kokhett vatten. Derefter få de torka i tvärdrag. Härigenom blir ilätningen åter spänstig och hvit, så att den ser ut som ny. H u s g e r å d e t, Svarteller brunpolerade tafvelramar rengöras med petroleum. Man gjuter lig smak: hon valde beständigt de lysande och mest doftande. » Hon har smak, du mor; hon har vid Apollo omdöme och smak. Du skall få se, det blir något stort af henne med tiden, » spådde han i förtjusning. Emellertid gingo de glada sommardagarne helt snabbt sin kos, och det blef höst. Ute i täppan stodo ännu aplarne och syrenhäcken i löf, höstbruna, purpurröda, guldgula löf, men öfver de svarta sängarne, skördade för året, bredde frosten om nätterna sin hvita filigrams, och äfven dagarnes luft blef bitande och grå, så att Ruth beskedligt måste hålla sig inne i kam m arvärm en. Och en vacker dag fick pappa Rebolledo taga fram partituren och den långa öfverrocken på, kyssa Ruth till afsked och tåga ned till » inrättningen » vid Gustaf Adolfs torg och köröfningarna för Norma.
Det kan icke vara fråga om någon misshushållnings förekommande, så snart man finner sig, såsom man måste finna sig, nödsakad att, till ersättning för hvad som borttages, bevilja ett creditiv, motsvarande de borttagna öfverskottens belopp, och för detta creditivs lyftning fastställa sådana vilkor, som göra en egentlig controll å Stats-hushållningen nästan alldeles omöjlig. Den controll, som blefve den enda hufvudsakliga, vore alldeles densamma som förut, den som åstadkommes genom kloka och endamålsenliga Statsrevisioner. Deremot kunde man åsyfta, att, genom den nya och utvidgade förvaltning man uppdroge åt Riksgälds-Contoret, komma till ettmål iständernas Stats-Utskottets Utlåtande> N:o 66. *9 frånvaro, något när liknande det man stundom vill ernå genom en skattevägran. Proceduren skulle då vara den, att, vid en verklig eller förment våda för friheten eller landets välfärd, Riksgälds-fullmägtige läste sin i full öfverensstämmelse med Stats-fördraget författade instruction, såsom man säger, mellan raderna, och ulan afseende på sin åtgärds lagstridighet samt i förhoppning på Ständernas indemnitets-förklaring helt enkelt vägrade att utbetala de penningar, hvarom de erhållit föreskrifter. Vöre dessa föreskrifter tvetydiga eller delade de, såsom sannolikt är, alla andra gudomliga och menskliga föreskrifters lott att kunna göras tvetydiga, så vore denna väg så mycket mindre törnbeströdd och så mycket lättare att beträda. Vöre den spänning, som uppkomme emellan regering och penninge-fullmägtige icke större, än att lag och ordning ännu i en viss mon aktades, så kunde fullmäktige genom denna enstaka laglöshet tilltvinga sig en Piiksdag. Vore åter misshälligheten icke derhän kommen, att fullmäktige undandroge sig sina åliggande betalningar, dock tillräcklig för att förråda med hvilken obenägenhet denna laglydnad ginge för sig, så egde regeringen i sin fria förvaltning af den s. k. reserv-fonden ett medel att pliktfälla Ständerna till icke obetydliga ränteförluster och hålla fullmäktige i bryderi.
V S t ä t s-Uts k o 11 e ts B et änka n de ji. 5o5 N:o. 554. Ankom elen éj Öctob. .Memorial till vällofl, Borgaré-* Ståndet i anledning af derstädes gjorde Anmärkningar vid Utskottets t/tlåtande, angående Pension för Kamereraren J. Tingberg* I anledning af gjorde anmärkningar har Stats-Utekottets under den fade sistl. September afgifne Utlåtande N:o 472> angående pension för Casseuren vid GeneralAssistance-Contoiret * tillförordnade Casseuren vid Riksgälds-Contoirets Credit Sedelverkj Kamereraren Israel Tingberg, blifvit från Väilofl. Borgare-Ståndet till Utskottet återremittefadt; Hvaremot nämnde Utlåtande är vordet bifallet, af Höglofl. Ridderskapet och Adeln den September samt af Ilögvördige Preste-Ståndet 4:de Sami. 5 Band. 3a * 5o6 Stäjts-Utsk-ottets -B el ii n k audiens. och Hedervärda BondeStåndet de® 18 i samma månad. Med tilikännagifvande att målet således renligt 6g §. Regeringsformen redan är afgjordt får Utskottet endast tillägga, att då i förevarande fråga icke Blifvit styrkt, att Kameraren TingBergis ögonsjukdom år obotlig, Utskottet ock saknat anledning att, på sätt aninärkningarne synas åsyfta, nu meddela yttrande i afseende på beloppet af den pension, som i sådant fall hade kunnat fö r Tingberg tillstyrkas. Riksens Högloft. Ständers Stats*» samt Banco - i/tskotts Utlåtande, i anledning af väckt S l a ts-Ul&katt e t s Betänka uden. £07 fråga, om RiksgäldsContoirets öfvertagande af Banken. Tili Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande har Hedervärda Bonde-Ståndet, remitterat Riksdags-Fullmägtigen, från Wifolka och Walkebo Härader af Östergöthlands
Siår offentlig ffåmning utfårbaö, forn nu fagbt år, mare mannen för lagfofning ef fri, ber h<w V f*« rgenbom till SBorgenårerne aftråber. 86 tiri 7'.bc (Tapttlet infSrco, nåf? efter i2:te §., en ny, fa lybanbe: #ar, feban bojTillnaben fofteo, någon egenbom, genom arf, teffamente, gåfma eOer annorlebeé, faUic buffrun till, mare (jon ej ffplbig, att, meb ben Del af fattima egenbom, (jmari mannen ej eger giftorätt, eller, meb fm gifte# ratti ben öfriga, anfmara för ben gå (b, forn unber ågtenjTapet, innan Goffin# naö6#anföftiingen tiU Ovatten incjafö, g/orb år, ånbå att (jon för ben gålb i borgen gått, ener lifa meb mannen till betalning ftg férbunbit, utan få år, att §on fjelf gålben gjort bäfver, i ocb för föpenjTap eUer annan näring, forn (jon efter ferjTtlbt tiUffånb ibfat. £>tn förmälning af ben egenbom, forn (jrt# (trun få tillfallen år, mare lag, forn i 12. §. om unbanjfiftab egenbotn fågeS. 8:be Cap. 6:te Sfterlefmanbe tnafa, forn egenbomen råttcliga aftråbf, mare fri från ali gålb, fjmarfor ben anbra mafan enfam fmara borbt. Jpar enfa aftråbt åf# men fin lott i boet odj enfFtlb egenbom, få långt be förflå, tiU betalning af ben bel i gålben, forn å (jenne belupit, efter t(jp i rr. £ap. ©iftermålS#
Afven jag lemnade min röst för det ädla Lagförslaget och jag skall, så länge jag andas, aldrig upphöra att tacka Gud för den glädje, Han ibland tidspröfningarne mig tilldelade, då jag ifrån mitt obemärkta runi i den lagstiftande församlinf gen fick tillfälle att bidraga till delta i Lagstiftningsväg tagna stora steg framåt. Men då mina handlingar, — mina yltrade täuke*! sätt, äro det enda, som efter min försvinnande varelse qvarstår r-är allt annat jordiskt sjunker undan och en utsigt af oändlighet öppnar sig för mig; anser jag mig skyldig att i detta vigtiga ämne ytterligare låter upprepa mina, under öfverläggningarne8 flere gånger yttrade tänkesätt. Då det brott, hvarå straffbestämmelse af Svensk och Norrsk lagstiftning äskås, både i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition CN:o ,4 a sidan i, raden 9). och i den deri a bero» ffagUtskottets Utlåtande Nio 4o.’ 3 g pade (ractat emellan Hans Majit Konungen af Sverige och Norrige, å ena, samt Hans Majit Konungen af Stora Britlanien och Irland, å andra sidan, eger benämning af Slaf~ handel, har mitt hjerta , sorn innerligen er^ känner sin skyldskap med hela det på jordklotets vidsträckta yta utbredda, efter friheten och ljuset trängtande menniskoslägtet, [varmt slutit sig till den önskan , att förenämde allmännare benämning Slaf handel, i stället för den inskränktare benämningen Negerhandel, måtte uti sjelfva Lagstiftningssprå-* ket införas, eller ock ordet Negerhandel deri bibehållas med tillägg af Slaf handel. Ingen enda stam af det stora menniskoslägtet skall då, hvarken nu eller framdeles, få anledning att med tårfulla, blickar fråga: Hvarföre skyddade Ni endast väre svarta Broder, Negrerne? Behöfde för denna min nu framställda enskilda öfvertygelse jag någon ytterligare autoritet.
Kongl, Haj:t har deraf i Nåder inhämtat, att ifrågavarande Härad från äldre tider åtnjutit frihet från rotering och utskrifning emot årlig afgift till Kronan af tvenne tunnor spannmål för hvarje helt oförmedlat mantal, under namn af Drängspann , samt emot arbetsskyldighet till Kongsgårdarne , bestämd, utom de Ordinarie Ränte-dagsverkena , till nära 4 Hjelpe-Oke och 8 Hjelpe-Drängdagsverken, som för 14.^^ till en del förmedlade och enligt sin natur roterings-skyldiga uppgifna hemman i Häradet utgör 345 Tunnor 6 Fjerdingar afKappar Spannmål, 578J Hjelpe-Öke och 1037 Hjeipe-Drängdagsverken, hvarförutan för 11 f på Lofön belägna Hemman, hvilka i stället för Spannmål nu lemna dagsverken, e fter ofVamtämnde betäknings-grund belöper t?3§ Tunnor öränge spannmål samt 47 Hjelpe-öke och 94 Hjelpe-örängedagsverken, så att hela summan af Rote-frihets-spannmålen uppgår till 369 Tunnor g Fjeidiugar ssf Kappar, samt hela avtalet af Konungens Nåd. Propositionen< af de för samma frihet utgörande Hjelpe-dagsverken till 565! Öke, saint 1131 Dränge-dagsverkenOm åter, emot upphörande af berörde serskilde ouera, de roteskyldiga 14 7^ .Tordeboks. mantal i Farentuna Härad indelades till ordina-* rie rotering, enligt den i Stockholms J.än vanliga voteringsgtund af omkiing 3 liela Mantal på roten, skulle endast 4 9*3 ^;de 1 s Båtsmans rotar erhållas, deremot en uppgjord beräkning uppå kontanta värdet af meranatnnde onera pä det hela så utfaller, att på hvarje Bote efter 1814 årS Markegångbelöper 72-J
Frill, Rehbinder: Hr Arnell har såsom mig synes icke vederlagt något af mina skäl. Del enda sorn han genmält var ett exempel, som jag begagnade, om en mängd oxar, som stingas af bromsar. Detta Hr Arnells yttrande har dock Hr Adelborg antagit för fullt giltigt; han har förklarat, alt han icke ens behöfde vederlägga mina skäl, emedan Hr Arnell hade fullständigt vederlagt dem. Delta förefaller mig ungefär som det står i visan, att när jag dricker är det rätt. Jag kan icke linna annat. Annorlunda har Hr Gripenstedt förfarit. Han är visserligen, ehuru moderat, af andra åsigter, men medgifver att motslåndarne kunna hafva rätt. Skulle R. cr. Ad. finna skäligt att återremittera frågan, så vore det i min tanka vida lämpligare, än att Frih. Hjertås reservation nu skulle antagas. Hr Gripenstedts förslag kunde kanske vara ganska bra, men det beror på den närmare utvecklingen deraf. Jag nödgas likväl begära bifall till Utsk:ns förslag, men skulle detsamma blifva återremitterad!, så vore jag icke mycket ledsen deråt. Man talar om våldgästning just genom gärdesgårdarne. Jag hemställer då om icke våldgästning kan äga rum äfven om inga gärdesgärdar funnos, och huru skulle man då kunna säga hvem som gjort skadan ? Man har talat om vårt fögb utbildade jordbruk. Jag hemställer likväl till R. o. Ad:s ledamöter, om detta verkligen är förhållandet och om icke tverlom jordbruket på de sista tio åren gått ganska mycket framåt. Egendomarne hafva stigit i värde och vi producera nu dubbelt så mycket spanmål som för 20 år sedan. Oaktadt sista året icke var godt, så hafva vi dock exporterat ganska betydligt med spanmål och jag förmodar alt under det kommande äret ännu betydligt mera kommer att utföras. Jag tror således att vårt jordbruk är i starkt framåtskridande. Man har talat om att småskogen förstöres genom stängseln. Man kan likväl till stängsel använda ganska betydligt med grof skog och det sådan skog, som eljest icke duger till annat än ved; men det låter så bra att endast lala om småskogen.
Balans till påföljande år: Credit. Balans från föregående år: Afkortningar och afskrifning ar: Utgifter: Balans till påföljande år: Summa 47,201: 17. — 52,347: 21. 11. § 1- I anledning af åtskilliga vid 1847 och 1849 års stats-revisioner skedda anmärkningar emot Kongl. oGh Hvitfeldtska stipendie-fondens räkenskaper, har väl, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid 1850—1851 års riksdag derom gjorda framställning, förenkling i räkenskapsföringen åstadkommits, äfvensom en annan method, än den förut följda, vid räkenskapens upprättande blifvit införd. Åf Rikets Ständer vid nämnde riksdag framhölls dock derjemte angelägenheten deraf, att redovisningen för stipendie-fondens medel komme att omfatta en viss tiderymd, helst kalender-år; och, enligt hvad Revisorerne inhemtat, hafva Kuratorerne öfver ifrågavarande fond hos Kongl. Maj:t, uti underdånig skrifvelse af den 20 Juni 1850, ahmält, att fondens räkenskaper för framtiden komme att uppgöras och till Kongl. Kammarrätten insändas före utgången af December månad året näst efter det, sorn redogörelsen omEE - 226 — fattade. Det oaktadt, är räkenskapen för år 1852 icke förr än den 30 Mars 1854 afslutad och den 28 påföljde April till Kongl. Kammar-rätten insänd, samt 1853 års räkenskap först den 28 Februari innevarande år afslutad och den 23 sistlidne Mars till bemäite embetsverk aflemnad; å hvilket förhållande Revisorerne ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet. § 2.
Jag vill, att det mest lysande i hof och stad, af begge könen, skall täfla att få bevista akademiens sammanträden; men våra grefvinnor och fröknar skulle ej våga ta solfjädern från ögonen utan rodna midt igenom sminket, om de högtidsdagarna befunne sig ansigte mot ansigte med den, som så illa tilltygat la haute volée, som Bellman, t. ex. i Fredmans 29:de Epistel: «Till de förnäma.« – (Schröderheim suckar) «Tyvärr går svenska akademien således miste om Sveriges största ryktbarhet bland skalderne!« – «Vidare i uppgiften af dina kandidater.« – «Hos baron Ehrensvärd sammanträffar så mycket utmärkt, att afgörandet är svårt, hvilkendera skickligheten hos honom är den mest öfvervägande. Hans teckningar hafva redan så högt värde, att efterverlden knappt lärer kunna uppväga dem med guld. Hans konstkärlek och konstsinne, hans fina och djupa omdöme göra honom lika mycket på snillets och smakens vägnar till en i alla afseenden behörig konstdomare, äfven hvad vitterhet beträffar. Han har bevisat denna behörighet i afhandlingen om «De fria konsters filosofi«. Någonting mera ursprungligt i stil och tankar söker man förgäfves, än hans «Resa till Italien«, och den «Underdånigste Promemoria« till Eders Maj:t sjelf, hvilken han aflemnade just då Ers Maj:t stod i begrepp att personligen taga konsternas hemland i ögonsigte, synes berättiga till förhoppning om en akademisk ländstol 114. – «Det der allt är icke så orätt. Men Ehrensvärd är för mycket egen i åsigter och framställningssätt. Han kunde som konstdomare innefatta en akademi för sig och göra de öfriges närvaro der öfverflödig. Åsigterna skulle icke stå väl tillsammans med mina öfrige akademisters, och framställningssättet är för litet akademiskt; det saknar rundning och prydnader; det är blomsterfattigt. – Nå, du synes bestört, Elis, öfver min utgallring. Bekymra dig ej derom. Mönstringen roar mig i alla fall. Fortfar!«
Härigenom förorsakas så mycket uppehåll, att o.n gäldenären endast begagnar sina rättigheter, men Domare och Executor iagttaga ali möjlig 52S Dea ti Februarii. skyndsamhet, likväl ingen fast egendom på landet kan blifva utmätningsvis försåld pi mindre, än år, och dubbelt så lång utdrägt kan uppkomma, om en gäldenär vill gynnas. Der fast egendom till gälds godtgörande uimätes och försäljes, utan att införsel eller lagfart sökes, är all värdering öfverflödig, då det icke får stadgas, att egendomen vid försäljningen ovilkorligen skall till visst belopp uppgå, och för sjelfva utmätnings-åtgärden, så vidt den innefattar bestämmandet, huru mycket egendom som för gäldens betalande skall försäljas , torde taxeringsvärdet kunna tjena till grund, hälst värderingen ingalunda ger någon säkrareIngen köpare gör sitt anbud i följd af värderings-instrumentet och dess större eller mindre noggrannhet är alltså af ringa vigt. Om 3 månaders tid emellan auctionens kungörande och verkställande skulle vara nödig, i det afseende, att speculanten förmodas behöfva denna tid, för att göra arrengementerom penningars anskaffandeinserjagicke något behof af så lång tid emellan den första och andra, eller emellan denna och tredje auctionen; och jag anser icke heller tjenligt, att flera auctioner anställas utom i det fall, att oöfvervinnerliga hinder anses inträffa förspeculanter att infinna sig. Den, som verkligen vill köpa en egendom, inställer sig troligen vid första auctionen, och man ser sällan, att en utmätt fastighet vid senare auctioner uppgått högre, än hvad vid den första bjudits. Den 21 Februarii. 527 Genom alla dessa utdrägter förlorar gäldenären, sorn skall betala kostnaderne och fordrindsägaren, som icke får sina resor och besvär ersatte, samt länge måste vänta på sin betalning. I frågan om lös egendoms utmätning och försäljning inträffar väl ej så långt uppehåll, ty utmätning och värdering ske der på en gång, och tiden för auctions-kungörandet är kortare, men samma praxis gäller der i afseende på flere auctioner.
Så länge de inhemska tillverkningarne ej i fullkomlighet närma sig de utländske, kan icke den Svenska Handlverkarens öde förbättras och de i lättja och sjelfsvåld oftast förspillda läroåren äro icke någon förberedelse till vinnandet af detta syftemål. De inskränkta begären och ulsigterna att med Handtverket endast betjena den närmsta omgifningen och deribland endast dem, hvilka ej hafva lägenhet att förse sig från andra håll, förvandla handtverkaren till daglönare och stå i strid så väl med hans egna fördelar som tillverkningens förbättrande. Några Fabriks-anläggningar synes här icke vilja hafva framgång, härrörande troligen icke så mycket af Stadens mindre passande läge derföre, som af brist på en åt detta håll riktad omtanka. Dock finnas en Tobaksoch en Spegel-Fabrik, den förre med någorlunda betydlig (förut uppgifven) tillverkning. Erforderlig tillgång på dagsverken äger Staden förnämligast af såkalladt försvarsfolk, Stadens Timmermän, Brandvakter och Ringare m. m. äfvensom under sommarmånaderna lill öfverflöd infinna sig på arbetsförtjenst uttågade Dahlkarlar och Wermlänningar. Priset på ett karldagsverke är merendels under den ljusa årtiden 32 sk. banco och något deröfver. Staden har gemenligen god tillförsel från den kringliggande landsbyggden på alla slags landtmanna producter, särdeles de såkallade lorgdagarne; och saknas icke afsättning, ehuru åtskillige producter, trägårdsväxter och dylikt odlas inom Stadens eget gebiet. Den närmast Staden belägna jorden är, i anseende till ymnig gödning och god skötsel, ganska bördig, men eljest är marken på Staden tillydande jordägor stenbunden. Utsädet består mest af Råg, Korn och blandsäd. Mindre biuklige sädesslag äro: Hvete, Hafra och Ärter. Vanligtvis hvilar en tredjedel af åkern hvarje år. Stadens obebyggda tomter användas merändels till trägårdar eller planteringsland och odlingen derå utgöras förnämligast af rotoch skidfrukter samt till någon del af tobak och gurkor, som exporteras lill Stockholm. Landsh. S-årsberättelse fur JVeslmanltmds