Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag will wist ej derföre neka, alt icke twanne suppleanter derjemte kunna och böra wäljas, men jag tror, att desta böra blifwa de, som näst de 12 erhälla flasta rösterna, och att detta antal 12 är det som bestämdt bör wäljas till en nämnd som lagen bestämdt utsätter !ko'a wara 12 af hwarje Stand. Zerv 6akn ak Lolstuboun, ^arl pontus; Jag sar den äran nämna, alt wid sista Urtima Riksdagen i Orebro maldes pä sätt Herr LandtMarffalken nu föreflagU, pä 14 personer, hwaraf de 12 som finga flesta rösterna blefwo ordinarie leda - Den 2z Iulii. 361 ledamöter och de twänne dernäst i röstetal blefwo snpple utter. G efme Oe la Larckie: Deruti har Herr Ofwersten Lastn misteriigen rätt: jag tror mig haft ma last att det war just samma warda ledamot och Herr Friherre 8i!fver!KMcl som lottade. Men om praxis kunde anses såsom lag, kunde det afmen anföras, akt wid Riksdagen igro i Stockkholm maldes pä sätt jag nu begärt. För öfrigt fä/jag förnya hivad jag i början nämnde, alt jag hwarken will werka uppehäll eller hinder, utan ffall finna mig fullkomligen tillfredsställ) om detta mitt yttrande matie som min eustilka reservation i protocostet införas, dä enligt min öfwertygclse det förestagne voterings sättet af 14 ej är med Riksdags ordningen enligt. -Aspö Excellence Herr Grefwe krmtk: Jag för min del instämmer sä mycket heldre uti den pro osition Herr Landt-Marstalken behagat göra, som, i fall Ridderffapet och Adeln ffnlle malja endast pä !2 personer, den händelsen möjligen kunde inträffa, att dejsa tolf finge enhällig kallelse och rösterne icke blefwe till någon annan spridde, dä ändamälet, su.ple anters utwäljande pä samma gäng, icke more wunnit.
1 Ank. till Exp.-Utsk. den 2 Okt. 18 60, kl. 2 e. ni. Utlåtande., i fråga om Bergsskolans i Fahlun flyttning till Stockholm och förening med Teknologiska Institutet. (U. A.) Enligt hvad Stats-TJtskottet uti Utlåtandet N:o 93, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens 6:te Hufvud-titel (46:te punkten), redan anmält, kar vid innevarande riksmöte, dels genom en hos Borgare-Ståndet af Herr H. Gahn väckt motion och dels uti Kongl. Maj:ts den 9 sistlidno Mars till Rikets Ständer aflåtna särskilda Proposition (Nio 98), det förslag blifvit framstäldt, att Fahlu bergsskola skulle till Stockholm förflyttas och förenas med Teknologiska institutet; hvilken fråga, i följd af Riks-Ståndens derå meddelade remisser, Utskottet, efter inhemtad kännedom af hvad i ämnet förekommit, nu tagit i öfvervägande och härmed får underställa Rikets Ständers pröfning. Uti högstberörda Proposition, för hvars innehåll Utskottet ansett sig först böra redogöra, har Kongl. Majit behagat meddela, hurusom Bruks-societeteus Fullmägtige i Jernkontoret, uti en till Kongl. Majit den 30 Augusti nästlidet år ingifven skrift, i underdånighet anfört, att Bruks-societeten, bland hvars angelägnaste omsorger det alltid varit att till jcrnhandteringens idkare sprida kunskaper om bästa sättet för denna liandterings bedrifvande i dess särskilda grenar, och som derföre äfven, efter sin förmåga, sökt bidraga till ett ändamålsenligt ordnande af de undervisnings-anstalter, som för detta ändamål äro inrättade, vid allmänna sammankomsten nämnda år, i sammanhang med gjord anmälan om otillräckligheten af det åt bergsskolan i Fahlun anvisade anslag, till öfverläggning förehaft frågan, huruvida den plats, der bergsskolan nu är förlagd, vidare vore den dertill mest lämpliga, och om icke öfvervägande skäl talade för dess förflyttning till hufvudstaden och förening med Teknologiska institutet.
Uti juridiskt och ecklesiastikt hänseende gäller ännu den förra indelningen för Länet, och någon förändring bar icke inträffat dermed, likasom icke heller med de inom Länet befintliga 2:ne båtsinaus-kompanier. Något indeldt regemente finnes ej inom Länet, ulan endast befäl lill exercerande af Länets beväringsmanskap. Detta befäl utgör en särskild corps, som bär namn af Hallands Infanteri-Bataljon; och bar antalet af approberadt beväringsmanskap ulgjort: Helsovården besörjes nu, som förut, af 2:ne Provincial-Läkare, deraf den ene har sin station i Halmstad och den andre i Kungsbacka, äfvensom 2:ne Lazarettsoch 3:ne Stadsläkare, deraf den i Falkenberg under tiden tillkommit. Lazarettet så väl i Halmstad som Warberg vinner alltmer och mer förtroende, samt tillilas mera än förr af allmogen. Yaccinatörer äro att tillgå i alla städer och landsförsamlingar; men examinerade barnmorskornas antal är ännu alltför ringa. Uppmaningar till försam hogarne, att anskaffa och antaga sådana, mötas icke med någon beredvillighet. Reservskjutsen utgöres vid de flesta gästgifvaregårdar ännu utaf reservlagen, och endast vid Östra Karups, Laholms, Tjerby, Halmstads, Qvibille, Falkenbergs, Warbergs, Backa Sjögårds och Edenberga gästgifvaregårdar har entreprenad om skjutsen kunnat till vägabringas. Hindren vid mångå stationer för skjutsens reglerande i enlighet med Eders Kongl. Maj:ts nådiga Cirkulärbref den 2 Augusti 1844- bar jag redan i min förra berättelse uppgifvit. Det år 1841 på tio år stiftade Brandstodsbolag för Länet har fortfarande ägt bestånd och liv oktroj på obestämd lid är ingången. Blott en ringa del af Länet har inlrädt i bolaget, härrörande derifrån, att allmogen är synnerligen böjd för att socknevis bilda dylika föreningar, ehuru dessa aldrig kunna blifva så fördelaktige, sorn de i större skala tilltagne.
Och kungen blef så glad öfver att ha återfått sina barn, så att han tillochmed glömde att prinsessan ej var vacker, och Veli fick sitta på en gullstol bredvid thronen. Och när Veli blef stor, gick gamla kungen in i sin kammare och gaf kungariket åt Veli. Och då gick kung Veli till sin syster och sade: ”Syster, när modet jäser för högt, och kungen tror att intet finnes högre än han, då skall du hviska i mitt öra: Veli, solen är icke död! Och då sorgen trycker och verlden blir mörk och modet sviker och vill brista, då äfven skall du hviska åt mig; Veli, Veli, solen är icke död.” ”Hör du Siri”, sade Hebla efter en liten tystnad, ”nej min sann om jag vet hvar du tar dina ord, när du berättar sagor. Eljest får man ej höra många ord af dig på dagen, fast du ser så snäll och vänlig ut, att man ändå måste hålla af dig, men när du berättar, hvarifrån komma ordena då?” Sigrid log vänligt. ”Nå icke kan jag ju berätta sagor för dig, om jag icke dertill använder ord.” ”Ja, men vet du, jag tyckte om din saga. Jag ville vara ett sådant der konungabarn, som alltid skulle lefva för min bror.” ”Om också ej något konungabarn, så har ju dock Hebla en kär bror”, sade Sigrid. ”Ja, och en som är rätt så vacker och rar som Veli, och som väl förtjente att bli kung. Men se han är nu ändå helt stor och förståndig. Hvad kan jag, som ändå är ett sådant barn, göra för honom?” ”Hebla, är du nu riktigt snäll; tänker du inte på att du har en annan bror också?” knotade Peder. ”Dig kanske?” ”Ja, just mig. Har du ej många gånger sagt att du håller af mig, som om jag vore din bror?” ”Ja, när du säger att du håller af mig, lika mycket som af din syster.” ”Nå, har du då icke en bror, som ej är för gammal att leka med?” ”Åh jo. Men du är inte ändå Veli.” ”Hvarför inte?” ”Du är icke så vacker.” Peder skrattade. ”Ja, se der ha vi det.
Afgiften fortfar ännu och lärer troligen komma att fortfara, så Den 3o Julli f. m. 2l5 länge Församlingarne finnas, eliuru den är olaglig, så väl lill det sätt, på hvilket den blifvit sista gången beviljad, sora till det sätt, hvarpå den numera användes. I min Motion liar jag alldeles icke bestridt, att de administrativa myndigheterna må ega rättighet att på Socknestäramor begära afgifter till vissa allmännare nyttiga ändamåls tillvägabringande, ehuru Grundlagen, strängt tillämpad, endast tillägger Rikets Ständer rättigheten att handlägga sådane frågor. Men jag har yrkat, alt de, sora icke äro närvarande vid Socknestämmorna, ej kunna anses förbundna genom de närvarandes beslut. Mig tyckes, att de administrativa myndigheterna ändock hafva vägen öppen, att vinna sina ändamål, enär Församlingarnes Pastorer kunna åläggas, att låta tillfråga hvar och en af de Församlings Ledamöter, som vid Soekneslämman icke varit närvarande. På detta sätt är åtminstone hvars och ens rätt bibehållen, samt Grundlagens 57 , så väl som eganderätten icke för nära trädd. Såsom några ytterligare exempel derpå, huru man inom Stockholm genom denna 14-åriga praxis vant sig, alt under Socknestämmo-öfverläggningar draga mål, som aldrig förut varit derstädes handlagdc, får jag nämna, att inom en Församling, Curhusafgiften blifvit höjd från 3 till 5 skil - ai6 Den 3o Jul i i f. m. lingar, oansedt denna afgift alltid tillhört Rikets Ständer eller PröfningsCommittéerne, sora äro Ständernas deputerade, att bestämma. I andra Församlingar har man på Socknestämma beslulit, att i stället för den frivilliga afgift, som vid Kyrkogång nedlägges i håfven, hvar och en person skulle erlägga årligen la sk., den rike millionären, så väl som den fattigaste arbetskarl. Håfafgiften är likvisst af den natur, att ingen kan till en sådan afgifts erläggande blifva tvingad.
— För att närmare ådagalägga detta förhållande, få Utskotten upplysa att packhus-procenten i Stockholm vanligen under de sednare åren utgjort omkring 4,500 R:dr ärlige»), då deremot beslagare-andelarne uppgått för samma tid årligen från 6,000 ända Lill 8,000 R:dr. Detta upphörde med 1841. hvarefter de Lill packhus-föreslåndarne utbetalde medel för af dem gjorda anmärkningar vid godsegares angifningar utgjort, för år 1842 4,813: 8. 6. — 1843 . 5,767: —- 6. samt — 1844 . 4,361: 7. — Häraf synes, att den ifrågavarande af motionären öfverklagade extra aflönings-utgiflen lill större delen redan försvunnit, och således det genom Rikets Ständers framställning vid sista Riksdagen i detta afseende åsyftade ändamål hufvudsakligen redan vunnits. I afseende nå frågan om bibehållandet af packhus-procenten, hafva Bih. till R. St. Dt sv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande. N:e> 127. vederbörande embetsverk ansett densamma möjligen kunna, vid i öfrigt förändrade förhållanden, på ett fördelagtigare sätt regleras, men att, för närvarande, merberörde stadgande, hvarigenom denna extra inkomst tills vidare har blifvit åt Tulltjenstmännen bibehållen, såsom hvgdt på en, under hänsigt till betryggande af statens rätt, administrativt rigtig princip, icke borde upphäfvas. Embetsverken hafva likväl äfven tillstyrkt, att detsamma ej måtte uti Seglations-Ordningen upptagas, dels derföre, att ifrågavarande extra aflönings reglerande ej utgjorde något egentligt föremål lör Seglations-Ordningen, samt dels på det att nämnde Författning ej måtte komma att lägga hinder i vägen för en sådan reglering, då den på ett lämpligare sätt framdeles torde kunna beredas. Kongl.
I anledning af Läroverks-Comileens och Skol-Revisionens sammanstämmande tillstyrkande, att Prasbende-pastorat, Comministraturer och andra Presl-sysslor måtte från alla Lärare-beställningar vid Skolor skiljas, har E. K M., i sammanhang med Dess Nådiga Proposition om Stals* Verkets tillstånd och behof den 32 Januarii 1834, behagat meddela Rikets Ständer de af åtskillige Consistorier i sådant afseende gjorda framställningar, nemligen: «) af Consistorium i Westerås, att enskilda bidrag, och af Consistorium i Götheborg, alt boställsrum och husbyresmedel, hvilka Gymnasiioch Skole-Lärare åtnjöto, måtte från beräkningen af deras löne-inkomster undantagas; men hvartill E. K. M. funnit desto mindre skäl lemna bifall, som dylika anslag redan blifvit, vid upprättandet af 1819 års InterimsStat, tagna i beräkning; b') af Westerås Consistorium och till en del jemväl af Consistorium i Götheborg, att Gj^mnasiioch Skole-Lärares behållning både af Prmbende-pastorat och af Piasbende-hemmans afkastning tillika måtte från Interims-Statens tillgångar afdragas, samt löne-förhöjning, utan afseende å dessa inkomster, tilldelas innehafvarne, såsom åt deras med Praebendepaslorat eller Piaebende-hemmnn icke försedde vederlikar; men hvilket af Stats-Contoret bestridda yrkande E. K. M., af enahanda skäl som vid nästföregående punkt, icke bifallit; dock ville E. K. M. meddela R. St. både förenämnde anspråk och de från Stats-Contoret inkomne uppgifter, på det att R. St. måtte ega tillfälle att deröfver sig yttra; c) af Consistorium i Wexiö, gtt Barnarps Pastorat, hvilket vore anslaget åt Rector vid Jönköpings Skola, såsom Prasbende, måtte, vid nu varande innehafvareris afgång, skiljas från Recloratet och återgå till Stiftet, hvaremot åt Rector borde, för hans deraf uppkommande förlust, tilldelas Expcditions-Ut skottets Förslag till und.
(255) friska och gamla ärr, ros, hettblemmor, fistlar, vårtor, brännsår, förfrusna lemmar, klåda, utslag, spruckna, sträfva händer m. m. och förtager hufvudvärk, susning, reumatism, gikt, ILDAD, ANSPRÅKSLÖS FLICKA med örvärk m. m. Detta medel bör, såsom första hjälp, icke saknas i någon familj, i syngodt och jämnt lynne erhåller nu genast nerhet under influensa-,., koleraeller andra epedemier. Ett enda prof öfvertygar bättre än någon kungörelse. Hvarest syn till barnen (2 st. å 3V4 — IV4 år) och i Öfrigt biträda vid inomhus förefallande göroej depöt finnes torde man beställa direkt under adress: Schutzengel-Apotheke des A. Thlerry in Pregrada bei Rohitsch-Sauerbrunn, Österreich, Franko hvarje postmål. Svar, åtföijdt af rekommendationer och helst af fotografi samt med uppgift å station i Skandinavien kosta 12 små eller 6 dubbelflaskor kr. Mindre sändas icke. ålder och anspråk, sändes till » OfficersfaSändas mot efterkraf. milj », Nord. Annonsbyrån, Göteborg. Kraft och verkan (Nord. A. B. nrofverl S c h w e i z. M U NG, ENKEL OCH ANSPRÅKSLÖS flicka, villig att deltaga i hvarje i ett hem förekommande göromål, önskar mot fritt vivre plats att gå frun tillhanda. Svar till » Astrid », adr. S. Gumaelii Annonsbyrå, Stockholm. (G. 3928) " pN UNG FLICKA, van att undervisa i all ~ slags konstväfn., äfven gobelin, önskar plats i ett godt hem, för att underv. i ofvanst. mot fritt vivre samt undervisning i matlagn. Önskar vara medlem af familjen. Svar till » P. J. », Landskrona p. r. (292) E H N I MATLAGNING, bakning, sömnad och handarbeten kunnig flicka söker plats. Sparsam, villig, ordentlig. Svar » Flit », Iduns exp.
Mot alla andra – bara inte mot mig – derför att jag älskar henne och derför att min kärlek gör mig vek. LOUISE. Jag tycker, ni skulle kunna vara så lyckliga, ni två. Hon har ju sjelf velat vinna dig, och du begär inte bättre än att få vara henne trogen. HENRIK. Hon borde ha varit karl. Deri ligger hela felet. Hon har en fullkomligt manlig karaktär. Hon tröttnar och hon kastar bort. LOUISE. Är en man alltid sådan? HENRIK. Jag är inte sådan. Men annars Ifall han inte träffar på en kvinna, som vrider hjertat ur bröstet på honom, som pinar honom med glödande tänger Sådan är hon! Böjer sig ned och snyftar. LOUISE. Stackars barn! Du blir aldrig någon man! HENRIK knyter händerna. Jo! Jag skall bryta med henne! Jag står inte ut med dethär. Erna och Bergström komma från trädgården, glada och upprymda, blossande på cigaretter. Efter hand komma flere konstnärer in och bilda konverserande grupper på golfvet. Sången har tystnat. BERGSTRÖM. Jo! Tjo hej! Jag skall ut till Fontenay och måla naket ute. ERNA. Du är tokig! BERGSTRÖM. Snick snack! Det ska’ bli någe’ styft må du tro! ERNA. Hvad ska’ det bli då? BERGSTRÖM. En naken pojke, förstår du! ERNA skrattande. Han fryser ihjäl. BERGSTRÖM. Asch han är delvis klädd i pels. ERNA. Delvis klädd i pels? Skrattar. Hvad skall han föreställa? BERGSTRÖM. Det vete fan – ett namn hittar man väl alltid. Kolossalt vacker kropp! – Du skulle se hans ben! Det vore något för dig. ERNA. Gör mig en cigarett så är du hygglig. Min tobak är slut. BERGSTRÖM. Det är min snart också. Men för dig skulle jag offra min sista droppe hjerteblod, det vet du. ERNA. Tack. Jag föredrar tobaken. Bergström sätter sig ner på en stol och rullar cigaretten. LIND i det han kritiskt skärskådar Allands byst. Styf karl! Ja, gu’bevars!
Härigenom uppstå bvarjehanda syrnptomer, som visa, att blodomloppet är stördt. De närmaste äro de så ofta förekommande o c h ytterst besvärliga krampådrorna med deras mången gång farliga följder. De uppträda vida oftare hos kvinnor än hos män, och främsta orsaken härtill är just strumpebandet. Dessutom påträffar man ofta ansvällningar i fötterna, hvilka om aftnarne äro starkare och föda en förtidig känsla af trötthet och olust till arbete. Sjuklingarne — de förtjäna detta namn — äro då faktiskt icke mer i stånd att uppfylla sina husliga plikter; de kunna endast med svårighet taga ett steg. Afläggas strumpebanden, försvinna symptomen nästan alltid, men uraktlåter man allt för länge att använda detta försiktighetsmått, kunna förändringar inträda, s o m starkt inverka på benens bruk, och s o m icke vidare kunna bekämpas. Sålunda, mina läsarinnor, bort med det för så oskyldigt ansedda strumpebandet. inte, M e n adjö f ö r si ta gången. » Fru B.: Fru A.: jag — » Adjö! Smånotiser från kvinnovärlden. A.: väder; » I man har är g l a d att oeh ä n d å för det. anmärkning. Bort med strumpebanden! J p l e n medicinska vetenskapen, hvilken blandar (&amp; ff sig i allt, och som i synnerhet på ett nästan allt för indiskret sätt befattar sig med damtoaletten, djärfves nu för liden till och med taga itu med — strumpebandet. Efter det snörlifvet, löshåret och toalettens öfriga hjälpmedel underkastats en skoningslös kritik, har nu turen kommit till det mångbesjungna, hedervärda strumpebandet. Det beständiga trycket, säga läkarne, stö- rer näringsförmågan hos väfnaderna, hvaröfver bandet utbreder sig, så att ämnesomsättningen försiggår långsammare och mera ofullständigt. Icke blott de mjuka väfnaderna utan äfven bensubstansen angripas på ofvan nämnda sätt.
Hos det Vallöf! Borgare-Ståndet liar, uti ingifvet memorial, som blifvit till Allmänna Ekonomioch Besvärs-Utskottet remitleradt, Herr Borgmästaren Bagge anfört, att, då nu gällande Inslruction och Taxa för justering af mått och vigter vore utfärdade den 3o November iy56, deraf vitsordades, hvilket äfven vore händelsen, alt desamma behöfde öfverses och förbättras, motionären funne sig föranlåten hemställa, att Bikels Ständer måtte om en sådan åtgärd hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla. Detta ärende hafva de förenade Utskotten till gemensam pröfning forehaft; och ehuru Utskotten icke kunna underlåta att vitsorda, det nu gällande Taxa för justerare af mått, mål och vigt är för närvarande lid olämplig, till bestyrkande hvaraf den härjemte bifogas, med utförd förvandling af deri bestämda arfvoden till nuvarande myntberäkning, måste likväl Utskotten derjemte erkänna, att den med skäl öfverklagade bristen icke fullkomligen afhjelpes endast genom en förändring af berörde Taxa, utan till en betydlig del härleder sig ifrån saknaden af en fullständig Instruktion eller Författning om hvad så väl justerare och krönare af mått, mål och vigter, sorn de, hvilka desse bruka, åligger att iagttaga. I detta ämne tjena för det närvarande till efterrättelse en sådan mängd af i äldre och sednare lider utkomna, mer och mindre speciella och generella påbud och föreskrifter, hvilka dels motsäga och dels upphäfva hvarandra, alt något sammanhang af det hela är svårt, om icke omöjligt att igenfinna. Af sådan anledning, och för att på en gång undanrödja alla de olägenheter och det missförstånd, som häraf onekligen för allmänna rörelsen i landet måste uppkomma, oberäknadt svårigheten för domare och executorer att, när tvister och åtal uppstå, kunna Förfaltningarne tillämpa, anse Utskotten sig böra tillstyrka Rikets Ständer att, med underdånig anmälan härom till Kong! Maj:t, anhålla, det mätte de i delta ämne ulkomne serskilda stadgar 28 Lagsamt Allm.
Chefen om den stora fördelen af en sådan tjenstemännens ställning, att en vidlyftig statistisk redogörelse vid behof kan af dem alla gemensamt bearbetas, och alt alltså hvar och en af dem eger nödig kännedom af och öfning i arbetets alla detaljer, äfvensom alt vid liktidig bearbetning af flere olika grenar jemväl tillgång må finnas pä öfvad personal, som kan närmare följa arbetet i hvarje särskild gren och öfvervalla dermed sysselsatta biträden, eller att i detta sednare fall hvar och en af de ordinarie tjenstemännen kan fungera såsom en slags Afdelnings-Chef; då någon egentlig Sekreterare-verksamhet af den beskaffenhet, som i flertalet af andra embetsverk erfordrades, ej toges i anspråk inom en Statistisk Central-Byrå, som ledes blott af en Chef och der några förhandlingar inför protokoll ej förekomma; då utan gemensamhet i arbetet detta skulle blifva högst ojemnt fördeladt och ofta, exempelvis för Revisorn och den så kallade Sekreteraren, alldeles öfverväldigande, men för Arkivarien för ringa; då den nya plan för befolknings-statistikens bearbetande, hvilken vid sist förflutna Riksdag blifvit af Preste-Ståndet antagen och snart komme att Kongl. Maj:ts 4 Bil. N:o 4 lill Kongl. Mojsls Nåd.
Förwiscs fåken till ett Utskott sä skall det af 12 Ledamöter bestä, ders eif Landt - Marskalken utnämner 6 och ben anklagas de lika antal, körandes 4 kland dessa 12 Grefwelig eller Frlhcrlig wärdighct innchafwa. vetta Utskott, hwarafen genom lottning utgär, pröfwar genast walet» och läninar dcrkfwcr sitt betänkande till Riddcrskapct och Adelns kler-um, antingen till befrielse eller att ders med skall förfaras pä sätt irsta momentet i no Z af RegcringS-Fornien stadgar. Om tvid en sädan votes ring Pluralitctcn, till det belopp sistnämnde Grundlag stadgar, skulle utfalla, klitwer deraf en följd att den anklagade frän säte och stämma pä Riddarhuset för det! Riksdagen utesluten är, § 48. Uti alla säbana mäl, som personligen röra en eller annan af Riddcrskapct och Adeln, böra dess när-, mäste skyldemän till och med syskonebarn, ingen stämma äga, utan skola, sedan den som saken angär och de kjelfwe ägt tillfälle till Prokocollet andraga hwad de nödigt agtat, jemte honom frän Riddarhuset taga afträ» de, sä länge ben frägan der förehafwcs. Skulle nägon som pä oswanberbrdc sätt kcfinnes slägt wara uti sädan Den Z0 Octsber. 4761 fräga votera, ware han skir Riksdagsmanna - rätt för dea Riksdagen förlustig. Z 49- Enär ett Mäl till siuteligt afgörande företages vch dcrukinnan är tillräckcligen bfwerlagt, sä att ingen sig widare anmält att i samma ämne tala, samt pro» posttionen derefter blifwik med allmänt Ja beswarad, dä mä ingen försöka att uti Beslutet genom np öfwer» läggning förändring werka. Alla propositioner böra göras till bifall sä atk ben som samtycker dertill kan smara Ja och den som bestrider
Bevillning'» - [tshottcts Memorial, N:o 30. 17 Parasoller: 3, af siden eller halfsiden 1 st. 1 Rulr — sk. 1. andra slag . .1 16.— Sorn ilen nu gällande utaf Ridilerskapet och Adelil bibehållna införselsafgiften slår i samma förhållande till uppskattningsvärdet som de af de tre öfrige Stånden stadgade lullbelopp lill de af dem antagna bestämda värden, samt desse tre Stånd varit ense om ändring i förtullningssättet från värde till stycketal, lärer Ridilerskapet och Adelns skiljaktighet icke kunna föranleda till någon vidare åtgärd, utan Paraplyer och Parasoller böra per stycke förtullas; Men såvida icke Borgare-Ståndet frådträder sina från Presteoch Bonde-Ståndens beslut i flere afseenden afvikande redaclions-värdes och tullbestämmelser, måste derom röstas i Förstärkt Slats-Ulskott sålunda: 99:o Den, som bifaller Utskottets förslag lill redactionsoch tullbestämmelser för Paraplyer och Parasoller, nemligen: Paraplyer och Parasoller: 1 ullvärde quantitet för Inf. lull, tuliberäkningen* 6 Siden 1 st. 2 R:dr — d — —- andra slag 1 — 1 röslar ja; den, d:l ej vill, röstar nej. Vinner nej, antagas dessa redactionsoch lullbestämmelser: Bih. till n. St. {‘rot. 1845. 5 Sami. 1 Afd. 16 Haft’ 3 18 BeviUning i-Utskottets Memorial, N:o SO. Paraplyer: 6. af siden eller halfsiden . 1 st. 2. — 2. - — andra slag .1 32. Parasoller: 3. af siden eller halfsiden . 1 st. 1. — 1. — andra slag 1 10. Pelsverk eller Peller ier: oberedda: Får och Lamskinn: alla andra oklipptaj alla andra slag.