Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den så vigtiga Veterinaire vetenskapen har ej kunnat undfalla en Huld Regerings upmärksamhet; förnyade gånger hafva Stipendiater blifvit affärdade till Utrikes Orter, för att inhämta kunskaper, men en fond till inköp af Tomt och Byggnader har hittills icke blifvit anslagen; kunde medel härtill erhållas, så synes rättvist, att början göres med Institut, ty en person, som blifvit utsedd art besöka främmande Inrättningar af denna art, kan efter hemkomsten dock ej gagna med sine kunskaper, utan tjenlige Boningsrum för sig, jemte Bibliotheque, Anatomiteoch Preparat-Salar, SjukStall, Smedja 8éc.; hvilket tillkommer en dylik inrättning. Han ligger af sig under det han vantar, tycker svårigheter - StatsUtskottelå Uetänkanden. na vara oöfvervinnerliga, förlorar en nödig va? ma för saken, och sedan kan ändamålet anseS förfeladt, och Respemiingen, om ej böltkastad, åtminstone mindre väl använd. Monne just nu stunden ej vara kommert till de första vidtagander i detta ämne, sedan Styrelsen för hela Rikets Hästväsert kan anses organiserad och på ett stadigvarande sätt komma att sträcka sine omsorger till det hela? Ad. Ehrengranat.” Med Herr Öfversten Tersmeden förenade sig åtskillige af Utskottets Ledamöter; öch skulle, efter begäran, desse serskildte yttranden åtfölja Utskottets Utlåtande till Rikets Höglofb Ständer. N:r 13Gb Riksens Högloft. Ständers Stats-• och LagUtskotts Utlåtande, angående Herr Jf. D. von Engest rö rrt s M morial om ärlige LagSamlingar. t-Jti till Högloft. Ridderskapet och Adeln ingifvet sämt derifrån till Statsoch LagUtskottens gemensamma behandling remiueradt Memorial, har Herr Jan Daniel von Engeström, med afseende å svårigheten för en hvar att känna och äga lätt tillgång till alla uti åtskillige ämnen utkommande Författningar, hvilkas föreskrifter likväl böra åtlyclas, föreslagit, att Riksens Högloft.
Har pågon, sorn till straff-arbete förfallen är, derjemte gjort sig skyldig till arbete å fästning, skall hela det arbetsstraff, hvartill han sålunda dömas må, till arbete å fästning utsättas. 2:o en Förordning af följande innehåll: Straff af spö eller ris må ej vidare någon ådömas; skolande i de fall, der ovilkorlig bestraffning af spö eller ris är stadgad, fängelse vid vatten och bröd i stället åläggas, med iakttagande af de grunder för straffmätning, som i hvarje fall stadgade äro. \ I 3:o att genom en Förordning måtte stadgas: Kyrkoplikt, vare sig offentlig eller enskild, skall ej hädanefter någon ådömas; blifvande förthy hvad lag och författningar i delta ämne innehålla, till ali verkan upphäfdt. 4:o samt en FörfaJtning af denna lydelse: Sedan, genom säj skild författning, blifvit stadgadt, att kyrkoplikt icke skall någon ådömas, varder dock till kyrkotuktens upprätthållandeförordnadt:
Det består deri, att sedan bevillningssumman först blifvit bestämd, densamma fördelas mellan de särskilda större eller mindre distrikterna, inom hvilka sedermera göras fördelningar ända ned till hvarje särskild individ, som sålunda antages få sig pålagd den rättvisa anparten af skattebördan. Detta är icke någon nyhet, utan tvärtom ett uråldrigt sätt att upptaga skatter. Systemet kallas af vetenskapsmännen repartitionssystemet (sy sterne de reparation), i motsats till det så kallade qvoteller qvotitetssystemet (sysléme de quotité), enligt hvilket man i hela landet uttager af hvarje skattskyldig dess enskilda del eller qvot i afgiften. Det är obestridligt, att man genom en dylik fördelning bör kunna i hög grad förekomma ofvan antydda olägenhet af ojemnhet i beskattningen och minskning i statens inkomster, men man stöter deremot på andra svårigheter. Striden mellan de särskilda distrikten eller delarna af landet blir nemligen framflyttad till sjelfva fördelningsåtgärden, dervid hvarje distrikt genom sina representanter naturligtvis sträfvar att erhålla så ringa del som möjligt. Det möter dessutom i sjelfva verket nästan oöfvervinneliga svårigheter att inom ett större land utfinna en rättvis grund för skatters uttaxering mellan de särskilda provinserna och dessas särskilda stadsoch landtkommuner. Också har numera på de flesta ställen fördelningssystemet, så vidt nya pålagor angår, blifvit öfvergifvet, och i ett af de länder — Frankrike — der detta system ännu i större skala användes, har man sett sig tvungen att till grund för uttaxeringen lägga en föregående särskild uppskattning af alla egendomar, och efter de sålunda funna egendomsvärdenas sammanlagda belopp inom hvarje af de särskilda distrikterna verkställa fördelningen emellan dessa. Komiterade kunna derföre ingalunda, under nuvarande förhållanden, tillstyrka delning af bevillningen emellan särskilda distrikter, och tro, att, om detta beskattmngssätt i en framtid hos oss skall kunna införas, så måste man i alla fall göra början nedifrån och uppskatta hvarje fastighet i stad eller på landet, hvarje persons kapitalförmögenhet och inkomst af rörelse, tjenst eller yrke, äfvensom hvarje distrikts större eller mindre fördelar af läge och kommunikationsanstalter, som lätta utvägarna för allt förvärf.
Inom den 3i December 1826.. Behållningar oell Fordringar 70,204." 27. 8. Under den 16 Mars 1826 är för samma år en UtgiftsStat för TullVerket af K. M:t i Nåder fastställd, deri Utgifterne upptagas under följande Hufvud-ruhriker, nemligen: Ordinarie AflöningsStaten R:dr 2g8,545: IndragningsStaten „ 28,484: 20 — PensionsStaten för afskedade Embetsoch Tjenstemän „ 25,716: 25. 4* PensionsStaten för TullTjenstemäns och Be tjentes Enkor och Barn „ 3,720:21. 4* OmkostnadsStaten „ 113,7 5o: Summa R:dr 470*216: 18. 8. Jemföres härmed den för år 1825 fastställde Stat, som upptager en total summa af R:dr 296,249: 38. 8. så visar sig, att AflöningsStaten blifvit tillökad med R:dr 55,536. — PensionsStaten för Embetsoch Tjenstemän samt Betjente likaledes tillökad med 13,672 R:dr 17 sk. 4 r:st"> hvaremot Indragningseller Expectance-Staten blifvit förminskad med R:dr 2,553: 37. 4* Under sistnämnde Titlar hafva enligt hvad ofvanberördt är, uti 1826 års Räkenskaper på Tullmedlen blifvit afförde: Till Ordinarie aflöning R:dr 263,719: 20.
Om härvid, likasom då 11. o. Ad. beslöt det påbörjade utgifrandet från trycket af äldre Riksdagsprotir, ej någon viss tid bestämdes för arbetets fullbordan, hvilket särdeles för ett sådant arbete torde vara omöjligt, utan tillsvidare en viss årlig summa ansloges, t. ex. motsvarande den som lemnades såsom bidrag för förberörde Riksdagsprotrrs utgifvande, så och då jag lika med motionären finner det nu ifrågaställa arbetet både vigtigare och mera en R. o. Ad:ns såsom RiksStånd enskilda angelägenhet, än det nyssnämnda, hvilket såsom varande af en mer allmän natur snarare torde böra af statsmedel bestridas, vågar jag vördsamt föreslå: det R. o. Ad. behagade för granskning och fullständigande af Riddarhusets Genealogiska Tabeller utse en Komité beslående af sakkunnige män och till doras förfogande ställa en summa af 400 Rdr Bko årligen intill nästa Riksdag. I denna reservation instämmer jag till alla delar, och vågar till följd deraf vördsamt anhålla, alt R. o. Ad. behagade fatta ett beslut i enlighet dermed; men då det måhända skulle möta svårigheter för R. o. Ad. att här in pleno utse ledamöterna i denna Komité, torde det vara lämpligast att detta bestyr updroges åt lliddarh.Direkt., hvarom jag vördsamt vågar anhålla om propos. Den 13 Maj e. m. 629 Frih. Cederström, Rudolf: Med den kännedom jag bör äga om Riddarh.Kass8ns ställning, inser jag visserligen svårigheten för nämnde kassa att bestrida några större utgifter än de som redan åligga henne; men jag måste på samma gång vitsorda, att behofvet af en åtgärd lill afhjelpande af de i förev:de hänseende öfverklagade olägenheterna är i högsta måtto stort samt af den mest faktiska och handgripliga art.
N:o 89. för kostnad oell skada, om upphäfvande af lagens stadganden om skyldighet att vid fullföljande af talan mot underrätts och hofrätts dom eller utslag i tvistemål ställa sådan, nedsätta revisionsskilling och fullgöra dom. Motion N:o 177. Lag-Utsk. Betänk N:o 90. Bouppteckningom ändring i gällande stadganden angående. Se Ärfda-Balken. Bovill J. A., Motion N o 78, om ändring af 2 § 4 kap. i Jorda-Balken. LagUtsk. Betänk. R. St. underdån. Skrifv. N o 140. Motion N:o 79, angående viss tid för klander af husesyner, som å krono jord och kronolägenheter af kronobetjent förrättas. Lag-Utsk. Betänk. N o 51. R. St underdån. Skrifv. N:o 130. Motion N:o 187, angående statsbidrag till uppförande af ny läroverks byggnad i Sala. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrb v. Nm 169. Motion N:o 188, angående rättighet för Kongl. Majds Justitie-revision att meddela tillåtelse till hegardt vittnesförhör i hos Kongl Majit genom revisionssökande eller besvär fullföljdt mål. Motion N:0 189, om utfärdande af en författning, hvarigenom stadgas, att hvad redan gäller såsom lag, i afseende å kommunikation af besvär hos Hofrätt i skuldfordringsmål, jemväl bör tillämpas på alla andra mål, som genom besvär dragas under Ilofrätterna och icke angå häktade personer. — Motion Nio 285, om anslag för anläggning af en telegradinie från Westerås till Sala, Avesta, Hedemora, Säter och Falun med stationer vid dessa ställen. Stats-Utsk Utlåt. No 100. Motion N:o 286, om utfärdande af en förordning, hvarigenom förbjudes att öfver allmän landsväg anbringa grindar eller annan stängsel Allm. Besv - och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 44, Mern. No 106 och Utlåt.
Yttranden Komitén öfvergår nu till redogörelse för de yttranden, som inkommit från ‘ningsstridige skjutsningsskyldige i städerna, hvarvid Komitén först får i underdånigi fäderna, bet anmäla, att något sådant yttrande icke blifvit begärdt från Stockholms stad, hvarest det särskilda förhållande eger rum, att dervarande åkare, mot uteslutande rättighet att verkställa förefallande lego-körslor inom hufvudstaden, hafva skyldighet att bestrida skjutsen till de närmast staden belägna gästgifvaregårdar, emot rättighet att uppbära hästoch åkdonslega, som tid efter annan bestämmes och utgår till betydligt högre belopp, än i de öfrige städerna. Hvad Rikets öfrige 89 städer angår, så hafva de skjutsningsskyldige derstädes i allmänhet framställt den önskan att skjutsningen måtte öfvertagas af Staten, för hvilket fäll kontanta bidrag till kostnaden derför blifvit till de i bilagan N:o 2 upptagna belopp inom följande 47 städer erbjudne, nemligen: i Askersund, Calmar, Carlskrona, Cimbrishamn, Eksjö, Engelholm, Enköping, Eskilstuna, Falun, Gefle, Grenna, Göteborg, Halmstad, Hedemora, Helsingborg, Hernösand, Hudiksvall, Jönköping, Kungelf, Laholm, Landskrona, Lidköping, Luleå, Malmö, Mariefred, Mariestad, Norrtelje, Nyköping, Philipstad, Piteå, Sala, Strengnäs, Strömstad, Säter, Södertelje, Thorshälla, Trosa, Uddevalla, Umeå, Upsala, Westerås, Wexiö, Wimmerby, Wisby, Ystad, Öregrund och Östhammar; hvarjemte föromförmälda fall, att staten skjutsningsbesväret öfvertoge, de skjutsningsskyldige i följande 18 stä - 11 der, nemligen Borås, Carlshamn, Christinehamn, Falkenberg, Hjo, Linköping, Lund, Nora, Norrköping, Oscarshamn, Skenninge, Sköfde, Söderköping, Ulricehamn, Wadstena, Wenersborg, Amål och Orebro, antingen förklarat sig villige att lemna kontanta kostnadsbidrag, dock utan att bestämma beloppen deraf, eller ock erbjudit sig att för ändamålet afstå vissa byggnader eller andre lägenheter.
Den 5.2 November e. m. 357 Angående Hästars presterande i stället för Manskap af Extra-Roterings skyldige. Om aflijelpande af den årliga bristen i Sadpetter-Fonden och om ett förändradt sätt för Salpetter-gärdens uppbärande. a:do Kongl. Majrts den 29 sisllidne October aflåtne, samt den 20 dennes på bordet lagde, Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående yrkad befrielse från Rotering för Tynderö Socken i Wester-Norrlands Län. 3:o Herr von Hartm ansdorffs, August, den 20 dennes på bordet lagde Motion, om Riksdags-kostnadernes bestridande af Riksgälds-Contoiret, så väl under Riksdagens lopp, som efter dess slut. Statsoch BevillningsUtskotten: Kongl. Majtts den r3 dennes aflåtne, samt den 20 derpå följde på bordet lagde, Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående förändrade grunder för Legooch Sa lu Såg ars, samt Valkoch Stampverks beskattning. Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten: Kongl. Maj:ts den i3 dennes aflåtne, samt den 20 derpå följde på bordet lagde, 358 Den 22 November e. m. Nådiga Proposition, till Rikets Ständer, angående Anslag af vidare nödige medel till understöd för utflyttningar vid Ägoskiften, äfvensom till fortskyndande af Afvittrings-verket i Rikets Norra Proviucer. ExpeditionsUt skottet: Herr von Hartmansdorffs, August, den 20 dennes på bordet lagde Motion, att samtlige Rikets Ständers Utskott måtte anmodas, att i slutet af deras Betänkanden uppställa ett bestämdt tilleller afs tyr k ande i hvarje ämne. Ut supra. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 8 om aftonen. In fidem ProtocoHi, O. J. Lagerheim. Måndagen den 24 November. Plenum klockan half till i eftermiddagen.
VIII. B. 254. A. 486. Prins Gustaf, H. K. II., om anvisande af 30,000 B:dr banko för upförande af en minnesvård efter honom. II. R. 278. Pris, lösoines-, om förhöjning i kronans för Salpeter. Se Stats Utskis Utlåtande N:o 21. Privat-Banker, angående förslag att oktrojer för dylika Banker icke vidare må beviljas VIII. B. 77, 130, 133, 226. A. 245. — Ridderskapets och Adelns inbjudning i ämnet. XII. 117. Procent, Lane-, om förhöjning af denna vid inhemsk ulls belåning i Ulldiskonten. I. 163. R. 212. IX. B. 493. X. A. 13. XI. E. 3. —■ anmärknings, om ulbekoramande deraf för vissa Ijenstemän i Kongl. Kammar-Rätten. Se Stats-Utskottets Utlåtande Nio 105. Professorerna i Lund, om tiondegifvares rätt att efter markegångspris med 16 sk:s förhöjning å tunnan lösa den åt dem anslagna tiondespannemål. Se Slats-Utskottets Utlåtande Nio 225. Proletariatets hämmande på landsbygden, angående åtgärder till. XV. B. 167, 174, 177. A. 197. E. 266. Proposition, Kongl. Majus, om Statsverkets tillstånd och behof, förslag till tillägg i 49:de §:n Regerings-Formen och 27:de §:n lista momentet Riksdags-Ordningen angående. Se Grundlagsändrings-förslag. Propositioner och Skrifvelse!’, Konungens Nådiga.
— Servisen för manskapet, enligt förslaget — 93: 32. _ (Serviskostnaden torde kunna påräknas att tili en del blifva betäckt genom bidrag från den stad, i hvilken truppen kommer att förläggas.) Af anslaget till Krigs-Kollegii Departementer: till beklädnaden, enligt förslaget . K:dr 1,188: — malerielens undeihåll dito . — 100: Af anslaget till ved och ljus i fästningsoch garni sons-orter: till ved och ljus, enligt förslaget Af anslaget till lega för hästar till artilleriets exercis: Lega för exercishästar, enligt förslaget Af anslaget till fouragering för Artilleriets legda hästar: till fouragering för berörde excercishästar, enligt förslaget R:dr 565: 24. — 1,288, — 104: — 733: 16. — 275: Tillhopa R:dr 6,695: 10. — 40 Om från denna summa afdrages hvad här ofvan upptagits till utgående från förslags-anslaget till inqvarteringskostnader i landsorten, samt anslagen till ved och ljus i fästningsoch garnisonsorter, till lega för artilleriets exeercis-hästar och till deras fouragering, skulle således egentligen icke erfordras nya anslag för mer än dels aflöningen och underhållet af ifrågavarande artilleri-batteri, med ... R:dr 3,729: 18. — samt dels dess beklädnad och materiel med — 1,288: — —• eller tdlhopa R.di 5,017. 18. ~ Ofvannämnde kostnader, så väl de till första uppsättningen erforderliga 8,000
Att fastighets-län, mot vilkor att på 33\ år återbetalas i silf ver efter de i i8a3 års Banco-Reglemente utstakade grunder, må upphöra; dock att lånrättigheten, i enlighet dermed, förblifver öppen för en hvar, som, till undfående af sådant lån, sökt och. erhållit inteckning före 182g års utgång, samt med i öfrigt fullständiga handlingar sig hos Banken anmäler. Herr Hjerta, Gustaf'. I anledning af den långt utdragna tiden, innan Bankens lånerörelse förekommit till slutligt afgörande, och i anledning af den ytterligare tidsutdrägt, som kommer att äga rum, innan 70 Den j5 November e. m. Rikets Ständers beslut hinna att befordras till allmänhetens kunskap, anhåller jag, att terminen för silfverlånens upphörande må utsträckas till i83o års slut, i stället för 182g års slut, såsom Utskottet föreslagit. Det skulle i annat fall kunna hända, att mångå, sora redan beredt eller ännu vidare bereda sig behöriga handlingar för dylika låns erhållande, förgäfves skulle hafva använt kostnad och möda derpå, och delta finnér jag ganska hårdt, Herr Rosenblad: Den högsta utsträckning jag för min del, i anledning af Herr Hjertås anmärkning, anser mig kunna tillstyrka är, att Utskottets Förslag må så vida ändras, att rättighet till de så kallade Silfverlånen må slå öppen för hvar och en, som i sådant ändamål sökt och erhållit inteckning vid första Tinget af år i83o; men längre tror jag mig icke kunna gå, utan att rubba hela sammanhanget mellan allt det öfriga, som tillhör Bankens lånerörelse, Herr Hjerta", Jag skall visserligen ej mycket motsätta mig, i händelse p 1 uraliteter» skulle önska samma inskränkning i mitt förslag, sorn Herr Rosenblad; men att bestämma tiden lill första Tinget af år i83o, anser jag olätnpeligt, enär dessa Ting i olika orter infalla på olika tider, och dessutom flere Ting hållas på det ena stället, Den i5 Noveni ber e. m. än pä det andra. Jag tror det vara bättre, alt i detta fall antaga en viss termin, och dertill bestämma antingen den i nästkommande Julii, eller i83o års slut.
Ar det då välbetänkt att åt dessa klagomål gifva så skäliga anledningar? Lag Utskottets Betänkande M 8. 11 Sedlighetens intresse fordrar den ifrågavarande lagstiftningen — säger man. Hvilar då icke sedligheten på religionen? Och är icke den irreligiös», mot religionen stridande handlingen med detsamma en osedlig? Sannt är, att religion och sedlighet kunna vara till i annan gestalt, än kristendomens. Men den, som bekänner och fortfarande säger sig vilja bekänna kristendomen, kan dock väl icke bryta mot kristendomens fordringar, utan att med detsamma bryta mot allmän sedlighets. Skall då samhället, för att undanrödja osedligheten i en form, legalisera densamma i en annan? Eller handlar icke samhället rättast, om det låter den enskilde bära sin skuld, men icke gör sig i denna skuld delaktigt genom att påtrycka den otillbörliga handlingen laglighetens prägel? Af nu i korthet antydda skäl har jag ansett mig öfvertygad, att det framlagda lagförslaget icke väl låter sig förena med de samhällsgrundsatser, hvilka ännu bland oss bestå och hvilka förslaget ingalunda åsyftar att rubba. Så vidt jag förmår inse, har den föreslagna lagen till sin nödvändiga förutsättning en helt annan samhällsordning, än den nuvarande svenska. Den har till sin förutsättning ett samhälle, som förklarat sig sjelft religiöst-indifferent och till följe deraf inom sig tillvägabringat eller beslutat tillvägabringa en fullkomlig skilsmessa mellan stat och kyrka. Med ett sådant samhälles natur öfverensstäinmer det väl att medgifva ingående af äktenskap utan allt afseende på ens de största religiösa skilaktigheter; och då inom ett sådant samhälle kyrkan eller de särskilda religiösa samfunden åtnjuta fullkomlig frihet, så lida dessas grundsatser af det nämda medgifvandet ingalunda något intrång, emedan de hvar för sig städse hafva sin rättighet förvarad att inom sig genom sin ordning afgöra, om och på hvad vilkor deras medlemmar kunna tillåtas att, med bibehållna församlingsrättigheter, i de blandade äktenskapen ingå. Skulle alltså hos oss en sådan skilnad, som den nu angifna, mellan det borgerliga och det kyrkliga området framdeles komma att i lagstiftningen uppdragas, så hänger dermed den nu föreslagna lagen följdrigtigt tillsammans.
Nu åter göra sig helt andra makter gällande. Nu är det personlighetsprincipen, den egoistiska individualismen, som hota med de största vådor, ja de skola, om de ej mötas, skaka samhället i dess grundvalar. Ur denna synpunkt betraktad, synes mig den i förevande motion inneboende tanke vådlig. Redan vid sisth och flere föreg:de Riksdagar har motionären framkommit med enahanda förslag; han säger sjelf, att han uprepade gånger underställt Statsmakterne detta ämne, och fäster intet afseende på LagUtsk:s vid sisth Riksdag afgifna yttrande i betänk. N:o 63, af innehåll, att Hr Dalmans förslag ”skulle till sina väsendtligaste grundvalar rubba det i vår lagstiftning gällande odaleller arfvejordssystem, enär rättigheten att bortgifva arfvejord å landet står i uppenbar strid deremot, en rubbning, hvilken, såvidt Utsk. varit i tillfälle erfara ej skulle af allmänna tänkesättet gillas”. Motionären hvilken vid många andra tillfällen varit ganska ferm att åberopa allmänna tänkesättet, har likväl här ej varit emot detsamma lika medgörlig. Ilan säger nemi. ”att lagar böra stiftas af de ypperste och bäste, som förstått folkets behof och bedömt hvad som för detsamma varit nyttigt och rätt, utan en klenmodig fruktan att erkänna detta i lagen, långt innan det såkallade tänkesättet hos den stora allmänheten derom blifvit ense”. Det synes således, som vore det allmänna tänkesättet i detta fall enl. Hr Dalmans mening af oändligen ringa vigt. Detta förhållande synes dock i den värde motionärens ögon blott egentligen gälla när allmänna tänkesättet kan åberopas såsom stående i strid med hans åsigter. Eljest vore det en förträfflig auktoritet. Detta bevisas ännu tydligare deraf, att Hr Dalman förklarar, att de skäl, hvarpå LagUtsk. vid sisth Riksdag afstyrkt bifall till lians då väckta motion, skola ”föga bestå inför det allmänna omdömet, huru en lagstiftningsfråga bör behandlas”. Här åberopas ju åter ”det allmänna omdömet”, hvars större eller mindre värde för motionären således beror af omständigheterna.
S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande utlåtanden; N:o 78, i anledning af väckta motioner om beredande af aflöning för en vice Bibliothekarie vid Kongl. Bibliotbeket: Bifölls; N:o 79, i anledning af väckta motioner om anslag för en gång lill inköp af instrumentalier, m. m. för trenne Navigations-skolor: Bifölls; N:o 80, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga framställning om afskrifning af eller ersättning för åtskilliga, dels på öfverskolten af Stats-Verkets inkomster anordnade, dels från Kongl. Stats-Contoret af under hand hafvande medel beslridde utgifter: Bifölls; N:o 81, i anledning af Kronofogden A. G. Lidinsons underdåniga ansökning om eftergift af honom ådömd ersättnings-skyldighet, i och lör uragtlålen bevakning af kronans fordran i en concurs: Bifölls; N:o 82, i anledning af väckt motion om öfverlåtelse till Haparanda Prot.-Utdrag, den g December 1844- 407 siad af Capitaines-boslället vid Norrbottens Fältjägare-corps, Ilapaniemi, N o 1, i mantal: Bifölls; N:o 83, i anledning af väckt motion, rörande Waxholms stads invånares besittningsrätt till derstädes befintliga tomter och lägenheter; Bifölls; TN:o 84, i anledning af väckt motion, angående befrielse för en del hemmansegare i Hortlax by från erläggande af tillöknings-skatt: Bifölls; N:o 85, i anledning af väckt motion, angående upphörande af rusthållarnes vid Cavalleri-regementena åliggande att utgöra s. k. trosspassevolance-afgift; Bifölls; Nio 86, i anledning af väckt fråga om utbekommande af ytterligare begrafningshjelp efter aflidne Landträntmästaren J. F. Alm: