Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Honom, likasom öfrige allmänna ombudsmän, måtte det vara obetaget att utföra bevakningarne genom skrifvelser lill Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och vederbörande Autoriteter. Jag röstar för afslag å Memorialet. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Så vidt jag fattat RiddarhusDirectionens och Utskottets samt de värde Talarnes yttranden i detta ämne, hafva de fästat deras uppmärksamhet endast på RiddarhusFiscalens göromål utom Directionen. Jag vill derföre erindra om en annan del af denne Fiscals befattningar, nemligen den, att controllera de öfrige Embetsmännen inom Riddarhuset; hvilket i hans instruction är honom ålagdt. Då åklagarekallet, såsom en hvar vet, är så högst obehagligt, hemställer jag om man väl kan hoppas, att anmärkning och åtal mot en försumlig Secreterare eller annan tjensteman inom Riddarhuset skall göras af någon annan, än en ordinarie RiddarhusFiscal, som i detta afseende har sin instruction att åberopa. Detta ensamt anser jag vara ett tillräckligt skäl för RiddarlrusFiscalstjenstens bibehållande. Friherre Cederström, Jacob: Jag kan ej annat än hålla RiddarhusUtskottet räk - Den 24 Februarii e. m. liing för dess bemödande att åstadkomma någon besparing för RiddarhusCassan; men om följden af RiddarhusFiscalstjenstens indragning skulle blifva en ökad risk för Cassorne, att tillskyndas förluster genom underlåtne bevakningar, så är det skäl att uppoffra besparingen och bibehålla tjernsten. En enda underlåtenhet att bevaka Cassans fordringar kan lätteligen tillskynda dem större förluster, än vinsten blef af Fiscalslönens besparande en längre tid. Jag är af den tanka, att i den mohn fonderne och utlåningarne deraf ökas, är det angeläget att hafva tjenstemän, som tillse och äro ansvarige för, att ej något genom försummelser förloras.
relse, den yttersta renlighet, lämplig föda samt För toi personer faller sig detta betydligt billien aldrig bristande omvårdnad. Me dig om Och gare äii att hålla piga för att k o k a; under ferijämför grändernas förtvinade hillll Med de lyckerna, eller på andra, tider, då ariilat arbete ej där " liga sådana, hvilka fått växa upp på landsbygden Med Éfstlmmasj lagar " luismoderii maten. Uppfen ö m, förståndig moders vård. Det kab passerskan dukar och diskar öcii är därmed fri Väl tyckas vara en enkel sak ätt tetlä Vipp kyckför dagern Extra ärenden ute i staden Uträttar ' lingar; men, mitt w) läsare, försök, o c h du skall hön, när höll ändå.är lité på förmiddagarnaj en på andra tankar. Men detta får ej afdel förnödenheter får nian limitera på bestämda » kräcka den tålige, ihärdige och arbetsamme — tider hemsända från leverantörerna, o c h för öfr ty han når målet o c h har Sedan en rätt g o d inrigt är » själf bästa piga », äfven, när det gäller komst till belöning: minst kr. netto o m året uppköp till hushållet. Eftermiddagskaffet samt för hvarje höna, M e n låtom oss nu börja i böreu e n l e l ititmhilåltid. m e d te.kräfva inga lejda jan. Till rufhöna utväljer man ett fjädér-fikt) händer, öcii hvarje frisk nläriniska bör fät kuifiiä äldre exemplar — ty öcll visdom följas ordentligt bädda sin säng. sällan åt —, anskaffar nyvärpta ägg af den ras man helst önskar: 11, 13 eller 15 till hvarje Men sällskapslifvet, kalasen, kafferepen?
Kungörelse tillkännagifves, afsigteii med de derigenom stadgade förändringar, rörande utarrendering af Kronans lägenheter, varit, A ena sidan, att vid arrende-auktioner inskränka en obegränsad tällan för arrende-anbuden och dessas deraf orsakade stegring till en ofta öfverdrifven höjd, samt å andra sidan att Kronan försäkrades om den högsta inkomst, som al dessa lägenheter kunde i både god och ond tid erhållas, utan att lägenheternas ändamålsenliga bruk och skötsel blefve äfventyr underkastade eller arrendatorns rättmätiga anspråk på skälig andel i afkomsten lemnades ur sigte; samt dessa ömsesidiga fördelar ansetts vinnas, dels genom bestämmande af ett maximioch minimi-belopp, dels genom föreskriften derom att förre innehafvare!), derest han väl brukat lägenheten, egde, då densamma ånyo utarrenderas, optionsrätt att, emot maximi-beloppets erläggande, bibehålla arrendet, hafva Rikets Ständer funnit att, vid utarrendering af Kronans lägenheter, den åsigt att sisla innehafvaren, så vidt han lägenheten väl brukat och för öfrigt fullgjort föreskrifna vilkor, bör vid arrendet bibehållas, vara med författningens anda och mening öfverensstämmande, samt meromförmälda Kongl. Kungörelse alltså tillämplig i det fall, att till enskild person förlänad Kungsgård, hemman och lägenhet skola, efter forläningstidens slut, på arrende utbjudas, äfvensom att med innehafvare af lill stats-verkel indraget boställe bör förstås den, som bostället sednast brukat och häfdal. Rikets Ständer hafva fördenskull, med tillämpning af 77 § Regerings-formen, beslutat, dels att, vid utarrendering af Kronans lill enskilde personer förlänade lägenheter, Kongl. Kungörelsen af den 17 Juli 1847 skall tillämpas, dels ock att med innehafvare af till stats-verket indraget boställe skall förstås den, som vid detsammas utarrendering för Kronans räkning bostället brukar och haldar. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c.
Hr deparhts-chefen har på här ofvan anförda grund ansett sig böra föreslå 5 sk. tull för allt hvitt bomullsgarn, såsom utgörande, i hans tanka, mindre än 25 procent pä rätta värdet deraf. Af det följande torde utredas huru detta antagande förhåller sig till verkligheten. I sådant ändamål torde det tillåtas mig få bilägga remissen af detta mitt yttrande till Bevilln.Ulsk. en af härvar. affärsmän uppgjord kalkyl öfver kostnaden af Engelskt bomullsgarn af 3:ne sorter, nemi. den Irsta af Nro 8, 10 och 12, den 2:dra af N:o 26 och den 3:dje af Nro 30. Af denna kalkyl uppgjord efter priserna för år 1840, och grundad på verklig faktura, befinnes det, att priset pä 1000 Engelska skålpund s. k. oblekt watergarn af Nro 8, 10 och 12 efter 6 } pence per ti utgjorde brco rrdr 312: 23. 11, samt Tull och alla omkostnader 225: 19, — priset ä 1000 Soblekt watergarn af Nro 26 å7J pence 393: 30. — Tull och alla omkostnader derå 215: 10. 7. Priset å 1000 ti watergarn — Tull och alla omkostnader 215: 10. 7. Priserna på den Engelska varan, äro här upptagna efter fakturor för år 1846; men för att icke gifva anledn. till den förmodan att en period här blifvit vald dä garnet stått särdeles lågt, täger jag mig friheten tillika bifoga en med sista tisdags-posten hitkommen trvckt 2 H. ^ 14 210 Den 22 Januari. priskurant, daterad Manchester d.
H. till 1861 års revisions-bcrättelse, angående -stats-verket, sid. 69. lie bet., Balans från år 1858: Tillgångar Uppbörd: Riksstatens 4:de hufvudtitel Extra statsanslag för landtförsvaret Krutoch salpeterförsäljnings-medel ••••• Eu-per-mille-fonden Trosspassevolans-fonden Förenade mötespassevolans-fonden Norrbottens hästjägare-sqvadrons fond Volontär vakansmedels-fonden Wadstena krigsmanshus-kassa Militieboställs-kassan Invalidhus-tondeo •••• Balans till år 1860: Riksstatens 4:de hufvudtitel Balans från år 1858: Skulder 193,272: 11 f . Utgifter: Riksstatens 4:de hufvudtitel ... Extra statsanslag för landtförsvaret Krutoch salpeterförsäljnings-medel .. En-per-milie-fonden Trosspassevolans-fonden Förenade mötespassevolans-fonden Norrbottens hästjägare-sqvadrons fond Volontär vakansmedels-fonden Wadstena krigsmanshus-kassa Militieboställs-kassan ; Invalidhus-fonden S:r 402.203 34 Balans till år 1860: Extra statsanslag för landtförsvaret .. Krutoch salpeterförsäljnings-medel \ ii* . c ■ - nr!lii • ‘ ' i,. '“*1 ‘ * ■: *1 - Si, jh«idSS?,0I£,8I jucnirj?. V'., - A1 ’ ... :q. Jörn then _ l Ii A ' i! J i - r i; 11 :jlA V ._ - lii i-i1 • j I I/t . fiyh£&V?.uxlMij;v!]I — 59 — Transport: 657,428: 56. 151,996: 17. Återstående kostnad för 2:ne förtöjnings-moringsflottor vid Fårösund 934: 82.
— Beträffande såväl vilkoren för erhållande och åtnjutande af statsbidrag till allmänna arbeten af ofvanomförmälda särskilda slag som kontrollen å arbetenas utförande enligt fastställda planer, tillstyrkte Stats-rådet, att Kongl. Maj:t måtte föreslå Rikets Ständer bibehållandet af de i berörda afseenden nu stadgade föreskrifter. I öfrigt föreslog Stats-rådet i underdånighet, det Kongl. Maj:t måtte af Rikets Ständer äska: till aflöning för Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader samt dess tjenstebiträden, så väl i hufvudstaden som i landsorterna, 27,550 R:dr årligen, eller för de tre åren 1861 —1863 82,650: — till arfvode för lärare vid Mariebergs Artilleri-läroverk i de kunskapsämnen, som tillhöra Civil-ingeniörer, 3,000 R:dr årligen, eller för nämnda tre år 9,000: — samt till stipendier för elever, som vid nämnda läroverk genomgå den för Oivil-ing enior er bestämda kurs, likaledes 3,000 R:dr årligen, eller för samma tre år 9,000: — Hvad Stats-rådet här ofvan i underdånighet yttrat och tillstyrkt, blef' till alla delar af Kongl. Maj:t gilladt, och befallde Kongl. Maj:t att utdrag af protokollet härom, i de delar sådant erfordrades, skulle Finans-departementets Expedition meddelas, till behörigt iakttagande vid upprättandet af Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer om Statsverkets tillstånd och behof, uti hvilken proposition borde gifvas Rikets Ständer tillkänna, att Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader ofvannämnde berättelse och förslag rörande verkställda och ytterligare ifrågasatta allmänna arbeten komme att meddelas Rikets Ständers Stats-utskott, äfvensom att de dertill hörande kartor och kostnadsförslag, jemte öfriga handlingar rörande dylika arbeten, för hvilka Kongl. Maj:t nu ville föreslå statsbidrag, blefve för vidare upplysning att hos beinälde Styrelse tillgå. Ex protocollo: Alfred Grandinson. Stockholm, tryckt hos Isaac Makctjs, 1859.
Då han nyss hegärde en upplysning om livad meningen kunde vära med resej'valionei na mot en puukt i StatsUtsk:s betänk., så hörde jag icke, att det var fråga om 5;te punkten; men jag är nu i tillfälle att kunna lemna den upplysning, alt minoriteten hade önskat en annan redaction af framställningen uti denna punkt , nemi. en sådan red a c tion, till följe hvaraf R. St. hos K. M. skulle begära, att alla de embetsverk, som sedan sista riksdag fått arfvoden på besparingarna, skulle gå i mistning deraf; men majoriteten hade icke trott sig böra sträcka framställningen ända derhän. En annan talare har trott, att K. M., på grund af den föreslagna rättigheten att af reservfonden göra anvisningar på 54.ooo r:dr, skulle anvisa dessa penningar för t. ex. sådana utgifter, som anslag till diplomatiska corpsen. En sådan disposition skulle i min tanke icke mycket öfverensstämma med de principer, som StatsUtsk. framställt såsom grunder för sitt förslag. Ett annat skäl är, att denna summa icke blir disponibel för ett sådant ändamål, emedan den tyckes vara behöflig för helt andra ändamål. Att det i visst afseende för K. M. kan vara mera önskvärdt, att dessa löner uppföras på stat, vill jag icke bestrida; ty i samma mån får Regeringen också ett större besparingsbelopp alt disponera. Det är nemi. gifvet, att i samma mån som lönerna för'dessa embelsverks tjenstemän up"pförås på stat, så behöfva besparingarna mindre användas för detta behof och förslå således bättre för andra ändamål; men under närvar, förhållanden, då man fått departemental-styrelsen införd, då man med skäl fordrar stora förändringar af embelsverken, då roan finner anlednlr att förmoda dem af sjelfva K.
Herr Cederschjöld, Pehr Gustafa hemställde, om ej Utskotts-Ledamöternes antal bor» de vara udda, på det Stånden icke skulle, vid votéringarne, kunna paralyseras, derigenom att ett lika antal stadnade emot hvarandra; samt föreslog derföre, att Utskottet kunde bestå af 5 medlemmar utaf hvarje Stånd, i * Herr von Hartmansdorff, August: Jag skulle också vara af den mening, Herr Morath yttrad t, att det ifrågavarande Utskottet borde bestå 6 Ledamöter af hvarje Stånd, så vida det är möjligt för de öfriga Stånden, att lemna ett så stort antal, då de fleste af deras meda lemmar redan äro Utskotts-Ledamöter. Denna min mening stöder jag deruppå, att ämnet är af så vidlyftig beskaffenhet, att till dess ordentliga beredande behöfyas personer, sorn höra till flera af Styrelsens olika grenar. Således synes det mig Önskeligt, att i Utskottet funnes en Ledamot ur Konungens Canzli, en ur liefIlätterne, en ur de Civila Collegierna, en Qi'~ Den 11 Martii, ficer af Arméen och en af Flottorna samt en upplyst Landtman, som ej vöre i tjenst. Att vinna allt detta är ej möjligt, med 'mindre Utskottet består af 6 Ledamöter från hvarje Stånd , ty endast hos Ridderskapet och Adeln kan en sådan förening af Ledamöter från särskildta yrken åstadkommas. I hvad en annaji värd talare föreslagit, att nemligen, Comitéens arbete måtte tryckas, instämmer jag visserligen, men får blott nämna , hvad jag förut haft äran tillkännagifva, att mitt yttrande i Comitéen, ehuru till saken utarbetadt, dock i redaction och i afseende på det historiska, är ofullständigt, emedan jag ej ännu hunnit eller kunnat erhålla de upplysningar, som tarfvats. Likväl bör jag nämna att jag gått i författning om tryckningen af en del af mitt arbete. Återstoden, ehuru icke alldeles färdig att läggas under prässen, är likväl så fullständig, att jag tror den kunna af Utskottet begagnas.
Ordningen för communication af beslut och remisser inom representationen. 84—87. Protocollens förande, justering och tryckning. §§. 88, 89. Underskrift för Riksens Ständers expeditioner och utfärdande af förordnanden, hvarom Konungen och Riksens Ständer gemensamt beslutit. §§• 9°—92, Utväljande af vissa Val-Nämnder. §. 93. Dito af Opinions-Nämnden. §. 94. Dito af Tryckfrihets-Comiteen. §§. 95—100. [Dito af Bancooch Riksgälds-Fullmägtige samt Reviso rer jemte Suppleanter. §. 101. Val af Ordförande för Nämnder och Revisioner &c. §. 102. Ståndens serskildta conslituerande för vissa functioner. §. io3. Allmänna iakttagelser vid omröstningar. §. 104. Tillsättning af Secreterare och Betjening i Utskott och Revisioner. §. io5. Föremål för Urtima Riksdagar. § 106. Tid för Riksdagars afslutande. 107, 108. Riksdagsmäns personliga privilegier. §. 109. Ordningen för Riksdagsmäns permuterande.' 110. Arfvoden för Riksdagsmän, Secreterare och Betjening. §. iii. Kallelse i Riksdagsbeslutet till nästa Lagtima Riksdag. §. 112. Sammankomst å Rikssalen. Afskedsuppvaktning hos Konungen. Jemförelse-Tabell. Nuvarande Riksdagsordning. Nya Förslaget. §. 1. per. 1 motsvaras af . §. 1. per. 2 d:o . 33. §. 2. per. 1 d:o . 1. Constitutions-Utskottets Förslag till ny Riksdags-Ordning. 45 §• §• §• & §• 1 1: §• I: §■ §• §• §• i i 4 §• §• R* F « • ptagne i 5i och 95 §§.
Detta anskaffningssätt har flera olägenheter, bland hvilka de väsendtligaste torde vara: l:o Genom detta anskaffningssätt måste munderingen blifva kronan dyrare, emedan den om anskaffningen kontraherande personen alltid måste tillse, det han betingar sig en så stor summa, att den icke allenast är tillräcklig för behofvet, utan äfven lemnar ett tillräckligt stort öfverskott för att såväl ersätta allt det besvär och den omtanka som med anskaffningen äro förenade, som ock betrygga honom för all den risk, han ikläder sig genom kontraktets ingående. 2:o Verkar det menligt på soldatens ordningssinne, emedan han aldrig kan förblifva i okunnighet derom, att en annan person, hvilken är hans egen kompani-chef, har fördelen eller skadan utaf det mera eller mindre ordentliga sätt, hvarpå soldaten vårdar sina persedlar, m. a. o., att den person, som är hans naturliga målsman, måste äfven vara vinsttagande af så väl honom som Kronan. Hvad åter anskaffningssättet af indelta arméens beklädnad vidkommer, så har det visserligen icke samma olägenheter, som för den värfvade arméen, men dock alltid den, att ej göra soldaten intresserad utaf att väl vårda sina persedlar, då såväl den aktsamme som den oaktsamme åtnjuter samma förmåner. Men om, enligt hvad här blifvit visadt, den närvar, organisationen af landlförsvaret icke är tillfredsställande, skulle den väl blifva fullkomligare genom det förslag, som R. St. nu emottagit ifrån Regeringen, såsom depart:ts-chefens system och grunder för den närmaste framtidens militär-organisation ? Jag bar i detta afseende många tvifvelsmål; och ehuru det und. mern. af landt(örsvars-depart:tets chef, som blifvit R. St. meddeladt i sammanhang med den K. propos:n om statsverkets tillstånd och behof, i många delar utvisar att samma principer hyllas, hvilka här blifvit af mig åberopade, så äro de dock. vid förslaget om verkställigheten alltför mycket åsidosatte.
Ridderskapet och Adeln. SS. DD. Vid förnyad föredragning af Banko-V Iskottets den 22 och 25 sistlidfié Juni på bordet lagda Betänkande N:o 37, med förslag till reglering af Bankens lane-och kreditivröfelse, återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, 30 och 32 punkterne samt mom. litt. e af 39 punkten, lade Ridderskapet och Adeln till handlingarne ijtskottets vid slutet af Betänkandet framställda förbehåll, alt framdeles få afgifva yttrande om och i hvad mån ändring af nu gällande föreskrifter angående sedelstockens beräkning må, i följd af stadgandet om Bankens reserv-fond, blifva af nöden, samt bléf förevarande Betänkande i öfrigt bifallet, med följande förändringar: i:o Afdelningen litt. d i 2 mom. af 10 punkten skulle erhålla följande lydelse: ”Å lånen beräknas 5 procent ränta.” 2:o 4 mom. af 25 punkten skulle erhålla följande lydelse: ”För de sum mor, som å kassa-kreditiv till enskilda personer och sparbankerne lyftas eller insättås, beräknas Fem procent ränta.” 3:o 47 punkten, deraf sista meningen uteslöts, skulle erhålla följande lydelse : ”Filial-bank erlägger till Riks-banken ä lånet Fyra procent. För de summor, som å kreditivet lyftas, vare räntan Fem procent.” 4:o Af 48 punkten uteslöts sednare delen, innehållande: ”Filial-bank ege icke alt beräkna högre ränta än Fem procent eller högre kreditiv—afgift än en half procent å det beviljade kreditivets belopp.” 5:o Uti 52 punkten nedsaltes summan 4,681,000 R:dr, till 3,681,000 R:dr och summan 7,000,000 R:dr till 6,000,000 R:dr. Den 13 Juli. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D.
Den begag - 716 l)en 28 Februari. lias i Frankrike, hvarest, såsom jag tror, de säkraste försigtighetsmått i penningeväg äro vidtagna. De summor som der af uppbördsman deponeras i allmänna kassor äro till belopp så ofantliga, att jag icke vill uppgifva dem, ty man skulle icke tro att så förhöll sig. Staten gifver der ränta på medlen, hvarigenom de tjenstemän, som lånat summan, godtgöras den kostnad, som räntan eljest skolat dem ådraga. Så torde man äfven böra förfara hos oss, ehuru fråga derom icke varit af motionären väckt, så vidt jag kan af betänk, inhemta. Den 2:dra frågan som här blifvit framställd, är den, att i st. f. kaution för kronoarrenden, skulle på enahanda sätt säkerheten deponeras i penningar. Jag anser denna utväg jemväl äga företräde framför den, som nu begagnas. R. o. Ad. har för en stund sedan mäst skänka efter 500 r:dr åt kammarrätts-rådet Sylvander, hvarföre? — Jo emedan han icke tillsett att borgensförbindelsen för ett hemmans arrende i Blekinge blifvit vederbörligen förnyad. Således inhemtar R. o. Ad. genom ett färskt exempel hvad staten förlorar, genom det nu brukliga sättet att gå tillväga. Man fordrar af vederbör. embetsmän att de skola passa på dessa särskilta försigtighetsmätts iakttagande; men när uppmärksamheten icke räcker till och tillgångarne icke förslå hos embetsmännen, så äro de förlorade, om icke R. St. af barmhertighet efterskänka statens fordran. Lage deremot penningarne i statens kassa, så förlorade kronan ingenting och vederbör, embetsman vore befriade både från besväret med dessa små bestyr och från ångest för penningeförluster; någon grund och farhåga, att icke få arrendatorer eller att icke få fördelaktigt arrendera hemmanen, anser jag icke vara för handen. Det är icke någon brist pä arrendatorer, men väl på säkra arrendatorer.
K:o i Hamburg om öppnande af räkning med Banken. Köp af vexlar å £ Sterling har ej ifrågakommit. De med köp och försäljning af vexlar förenade göromål hafva under den tid, hvarför redovisning nu lemnäs, blifvit besörjda i Stockholm af Herr Professoren N. H. Selander och Herr Grosshandlaren J. G. Schwan, och i Götheborg af Herrar Grosshandlarne Ckr. Arvidson och A. W. Levgren, samt vid någonderas förfall af Herr Grosshandlaren J. O. Grén. I Malmö har genom dervarande Låne-Kontor hvarken köp eller försäljning af vexlar egt rum. silfver. § 19 För att vinna förstärkning i förrådet af omyntadt silfver !nk»P «/ och hufvudsakligen för att, till åtlydnad af föreskriften i Bankoreglementets 112 åstadkomma förminskning af behållningen å utrikes ort, hafva Fullmäktige, under detta år, genom Nord-Tyska Banken i Hamburg indragit silfver in natura till ett sammanlagdt belopp af B:ko mark 1,190,027: 9 /.; eller: enligt faktura af den 14 Maj detta år B:ko mark 300,160: lo. „ d:o , , 1/ , , „ „ , 300,188: s. „ d:o „ „ 22 „ „ „ „ „ 298,617:14. „ d:o „ „ 2/ „ „ „ „ „ 291,060: 9. S:gr B:ko mark 1,190,027: 9. Dessa fakturor upptaga följande omkostnader, nemligen: emballage och forsellön m. m 354: jo. assurance 2,394: - stämpel 66: 8. provision . 1,485: il. 4^00: 13 Revisor emes Berätt. ang. Silfrets verkliga värde i Hamburg utgjorde således B:ko mark 1,185,726: i*. som efter kurs af 15.‘B R:dr pr 100 mark B:ko, utvisa i Runt 1,580,969:
Vekligt känslospråk tillät ej tidens lynne, och mycken ordståt förbjöds af granitens hårdhet, men hvad behöfdes också många ord, när människohjärtats ljufvaste känslor kunde uttryckas så kort som det skett på Götlundastenen: » Anunds dotter är min ro! » Med respekt för alla de vackra uttryck, som våra skalder och författare gifvit åt kärlekens drömmar, något i all sin enkelhet vackrare, af den ljufvaste poesi mera genomandadt än det nyss nämnda vet jag icke. Enhvar man, som kämpat med lifvets svårigheter och eger, egt eller drömt om maka och hem, skall säkert för bäggedera ej veta skönare namn än detta:, min ro! Och han åtminstone skall lätt kuuna föreställa sig Anunds dotter, där hon » sitter vid sin stickbåge », som runstenen säger. Det är j u hans egen dröm upp i dagen. Och enhvar, som egt en älskad moder, skall med lätthet ' — utan att Iduu meddelar porträtt — kunna få en föreställning om en annan af runstenarnes kvinnor. Det lefde en gång under den tidigare medeltiden i Spånga socken i Upland en moder, som miste sin ende son, » Anund, sin gode son. » För hans jordiska lycka kunde hon ej längre arbeta, men för hans själs salighet kunde hon dock, enligt tidens föreställningssätt, göra något. Och hvad hon kunde, det gjorde hon. Hon byggde en bro så ståtlig, att hon på minnesstenen, ställd där bredvid, kunde stolt försäkra, att » ej skall vägmärke bättre varda ». Men hvad räckte dock detta till, och ack, huru gärna hade hon icke velat göra oändligt mycket mera! När därför bron var färdig och minnesstenen skulle resas, lät hon på den senare ock rista denna bön: » Gud hjälpe hans ande och själ bättre än hon gjorde till! » Huru mången moder, som sträfvat och arbetat, kanske intill döds, för sina söners andliga och lekamliga väl, har ej bedt med denna moders bön. Eho du är, o främling, som vandrar vägen fram, stanna med vördnad inför stenen, rest af Anunds moder! Var Thorgunn Tove Brydes maka, så har jag nämnt fästmö, maka och moder.