Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De tullvaktmästare, hvilka icke anses lämplige till under-uppsyningsmän, komma att såsom vaktmästare qvarstå i tullverkets tjenst tilis de varda pensionsmessige, då de från tjensten endtledigas. Om remiss till vederbörligt utskott erhålles. Stockholm den 22 November 1862. CBohmansson• Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JW 59. lil JW »»■ Af Herr Rooth I Angående dels anslag till uppförande af ny gymnastik byggnad för elementar-läroverket i Helsingborg, dels tillökning af lärarepersonalen derstädes. Rikets sednast församlade Ständer hade för elementar-läroverket i Helsingborg den välviljan, att till detsamma ansia en summa af 12,000 R:dr Runt. Staden har i år uppfört en vacker och storartad läroverksbyggnad, innehållande alla de lokaler, som för undervisningen Imhöfvas, och detta arbete kommer att kosta öfver 00,000 Kalr Runt, men gymnastiklokal, motsvarande det närvarande behofvet, saknas, och tills vidare mäste den gymnastikbyggnad begagnas, som tillhör den förra, numera till folkskola bestämda skollokalen, och som alltså, oafsedt dess öfriga ofullkomligheter, är ett ”commune bonum”, hvars begagnande blir förenadt med ganska väsendtliga och kännbara olägenheter. De timmar, som äro lämpligast för undervisningen i, gymnastik för den ena skolan, äro det lika mycket äfven för den andra, och hvilkendera skall blifva den lidande? Stadens tillgångar äro för det närvarande hardt anlitade dels förmedelst en beslutad betydlig utvidgning af dess hamn, dels ock på grund af en större teckning, såsom bidrag till en projekterad jernväg, och medgifva således inga vidare kostnader i och för laroverket. Genom läroverkets utvidgning till 7-klassigt, bereddes samhället en förmån, som det med tacksamhet erkänner. Den praktfulla byggnad det nu uppfört vittnar nogsamt derom. Men dock räder i ett afseende ganska mycken missbelåtenhet med den nya anordningen. Genom de gamla språkens uteslutande ur de begge öfversta klasserna, skulle alla de, som vilja bereda sina söner klassisk bildning, blifva nödsakade att förflytta dem till annat läroverk.
Sin disposition en summa af omkring .1,250,000 r:dr, ty enl. den uträkning Utsk. framlagt, sidan 16 i betänk, skulle under loppet af nästföljande år, utom nyssberörde kreditivsumma vara i och för undsättningar att påräkna omkring 750,000 r:dr, eller åtminstone 700,000 r:dr. Jag skulle visserligen icke motsätta mig förhöjning i den summa som uti ifrågavande afseende må ställas till K. M:s disposition, om jag såge någon möjlighet alt genomdrifva ett sådant beslut, men dä jag tror alt sådant icke står i mensklig makt, får jag vördsamt anhålla om bifall till 4:de punkten af förevaride betänk., sådan den deruti finnes uppställd. Hr von Hohenhausen: Den siste värde talaren förbigick helt G H. “ 36 562 Den 8 Juli. och hållet den anraärkn. jag gjorde om det kända behofvet af medel till kolerafarsotens utestängande. Sä vidt jag vet hafva de redan utgående kostnaderne i och för karantäns anstalterna icke blifvit på stat uppförde; det kunna de icke heller blifva såsom varande af tillfällig beskaffenhet. Till huru högt belopp dessa utgifter kunna uppgå låter sig ej på förhand beräkna, men att de blifva ganska betydliga, det kan man taga för afgjordt. Att icke StatsUtsk, med sädana förhållanden under ögonen, möjligen skulle kunna inse behofvet af ett serskildt kreditiv, det kan jag icke fatta; men äfven om icke StatsUtsk. skulle behaga tillstyrka sådant, så är det dock IliksStm och icke StatsUtsk. som i sista hand örn frågan besluta. Jag anser saken vara af alltför stor vigt för att medgifva att man blott och bart för den obenägenhets skuld som anses råda emot förhöjning i kreditiverne, (hvilken obenägenhet åtminstone i viss grad icke kan anses klandervärd) skulle afstå från återremiss af denna punkt, då dermed afses att vinna bifall till en sak, som synes mig påtagligen nödvändig, ty R. St. böra väl lika som K.
Ilen som bifaller 8latsocb LancoVtskollens i :3:de puncten sk Betänkandet H:o r4 gikna tillstyrkan: att kor 8tatsVerkets Lapitalskuld kör 1808 ärs krigskostnader sipola sk L:zsLontoiret utlardas körskrikningar, ä k. 8t:rs vägnar, ställds till Lanken eiler Ordres, 3 minst ro,ooo L:dr L:co kvardera till ett samwanlagdt belopp ak 4,4oo,ooo L:dr L:co, ocb dessa förbindelser ställas pä betalning ak allenast 4 proc:ts ränta krän oeb med >83o ocb pä betalning dessutom ak 2 proc:t ärligen i afräkning L primitivs capitalet kran ocb med >835; under körbebäll derjemte kör L:gsLontoiret, att göra större eller mindre afbetalning pä Ospitalet, röstar la. Ven det ej vill, röstar Nej. Betänkande», H-c» 46. 535 Vinner Hej; anses det vara ak k. 8l:r beslutadl: att för Lanken» fordran bos 8taten, 4,4oo,ooo L:dr, L.gsLontoiret skall utfärda en förskrifning till Lanken utan ränta kör närvarande; men med förbindelse a L:gs6ontoirets sida, att ekler ak Lancofullmäktige irenne inanader körut gjord uppsägning, till Lanken afbetala sä stor del derak, som Lanken för sine operationer kai, bebökva, Iivarmed skall kölja k. 8t:rs anclorisation för L:gsLontoi,ets fullmäktige, att i detta ändamål ombesörja läns upptagande p» lindrigaste vilkor. Voteringen bärom utköll med 6l la ocb 56
Qvinnan, jag tvekar ej att säga det sjelf, är för det mesta utrustad med en skarp iakttagelseförmåga, och denna egenskap skarpes allt mer och mer i den mot) hon lägger sig vinning om att begagna sig af den samma. Hennes tid och sysselsättningar tillstädja henne dessutom att befatta sig med att studera och lära känna sin man, under det att denne för det allra mesta måste hafva sina flesta tankar rigtade på de göromål och förrättningar, som taga hans arbetskrafter och omtanke i anspråk. Mannen lefver dessutom sällan före äktenskapet i denna öfverspända drömverld, om jag så må säga, hvilken nästan alltid omgifver qvinnan och ger henne en skef och oriktig föreställning om äktenskapet. Det är derför, vill jag säga, af den allra största vigt, att man såsom gift söker att i grund lära känna den man, åt hvilken man gifvit sitt hjerta och sin hand. » •iijjigupén var slut. Musiken hade spelat upp en vals och de dämpade tonvågorna banade sig väg ända in i förmaket. Hvilken behaglig smekande melodi förde icke den vågformiga takten med sig hit till det hälft upplysta rummet med sin smakfulla möblering; de tjocka, dyrbara mattorna voro i sin ordning betäckta med sällsynta djurhudar, speglarne räckte ända upp till taket, och de rikt veckade gardinerna med sina dyrbara spetsar sopade mattan. I en stor länstol, klädd med rödblommigt siden, halflåg värdinnan och gaf förstulet akt på sin väninna, som stod och samtalade med sin man vid en trädgrupp af lummiga palm» Men hur skall jag bära mig åt då? » växter. » Ack, vet du, kära Ellen, det der är en Hennes egen man visade sig nu i dörren sak, som man alls icke kan upprepa ord för och frågade: » Ellen, vill du ej dansa? » ord. Vill man blott och man sätter sig före » Nej, tack du, jag är trött. » att vinna sin mans hjerta, så skall man ytterst Så gick han. » Agnes, » sade Ellen, » vill du uppoffra denna sällan misslyckas.
I bägge afseenden är Carlskrona ett af de minst tjenliga ställen i Riket — För det närvarande är utrymmet otillräckligt, och ehuru jag gerna medgifver, att försändningen af Lösdrifvare stundom må hända i sednare åren blifvit för mycket utsträckt, och att så väl F'örfattningarne i d^tta fall, som deras verkställighet torde böra underkastas en närmare granskning, hvarigenom antalet af Arbets-fångar betydligt skulle minskas, anser jag likväl Arbetsoch Corrections-Husen böra på andra ställen än de ai Utskotten föreslagne inrättas Om Wadstena och i synnerhet Borgholm dertill äro de tjenligaste, kan jag icke af egen fullständig 5co Dm s? April. kännedom bedomina, men att Carlskrona icke är passande, vågar jag med full öfvertygelse pasta — Uti en Stad, der en mängd grofva brottslingar förvaras och dereu större Garnizon är förlagd, bör icke — äfven om Localen vore till ändamålet afpassad, en större Correctionsänstalt inrättas. Jag kan visserligen icke klandra , att StatsUtskottet, som under denna Riksdag sorgfälligt sökt bespara Utgifter för Stats-Verkef, icke anslagit större Summa årligen; men jag befarar att den för de tvenne ofvannämnde ändamålen blir otillräck elig , hellst jag anser nödvändigt, att Corrections-Hus äro i ordning till dess att det nya Lag-Verket hinner fullbordas, hvilket man till nästa Riksdag torde kunna vänta; och j3P tar mig häraf anledning föreslå, att, på det ett så allmänt vigtigt ändamål, sorn det ifrågavarande, icke skall förfelas, Banquen må förskjuta fyllnaden, i den af Kongl. Majit proponerade nödiga Summan, derifrån likväl förmodeligen kommer att afräknas den kostnad, som erfordras till Arbetsfångarnas underhäll på de ställen der de nu äro förlagde. Ehuru mycket Banquen blifvit anlitad, finner jag mindre betänkeligt att tillstyrka förskott till sådana Företag, hvaraf hela Riket får nytta, än de som till uppbyggande af Scholor och Kyrkor för serskilta
Men att en sådan olydnad under alla förhållanden skall kunna medföra äfventyret af ett så ytterst strängt ansvar, som möjligen lifvets förlust, synes icke vara med sunda rättsprinciper väl öfverensstämmande, helst då man besinnar, alt om flera personer ’’med förenadt våld sätta sig upp emot verkställighet af offentlig myndighets bud,” eller, med andra ord, begå ett så groft brott som uppror, är det straff, som af domstol kan ådömas, vida ringare, ja upprorsmän, som deltagit i uppror, kunna till och med i visst läll från straff blifva helt och hållet fria. 52 Lag-Utskottets Betänkande N:o Hl). Jag erkänner likväl att en skilnad både kan och bör göras emellan till straff redan dömde fångar, som äro intagna på allmänna straffanstalter, och fångar, som blott äro under ransakning, eller personer som blifvit häktade på angifvelse eller lagua i förvar såsom försvarslöse. Emot fångar, som äro af domstol dömde lill straff och å allmän straffanstalt förvaras för straffets undergående, bör en större stränghet af samhället kunna ulöfvas i händelse desse söka rymma undan från det ställe, der de äro insatte eller der de förrätta arbete. Om derföre, i stället för 57 §, införes en § af lika ordställning, som den, hvilken i 7 Kap. 8 § af Lag-Beredningens förslag till Straff-Balk finnes intagen, vill jag förorda antagandet af en särskild §, att, om straff-fånge försöker rymma, del våld må emot honom brukas, som till rymningens förhindrande nödigt är. På grund af hvad jag nu anfört, får jag vördsamt föreslå: l:o att rubriken till 8;de afdelningen erhåller följande lydelse: Om de fall, då ansvar enligt denna lag icke eger rum. 2:o att de särskilda §§ komma att lyda sålunda: § 55 (
Pral. 1865 & 1866. 9 Samt. 30 234 Prol.-Utdrag den 18 April 1866. rätt äfven i Norge tillerkännes svensk undersäte, samt såvida i de särskilda rikena kunskapsprofven äro och fortfara att vara hufvudsakligen lika. M 79. i anledning af väckt motion om beredande af emeritilöner åt ålderstigna eller sjukliga prester. Med afslag å Utskottets hemställan beslöt Preste-Ståndet, för sin del, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med det i Herr Grefve Björnstjernas reservation framställda förslag, att Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t ville låta genom sakkunnige utreda, på hvad sätt och på hvilka grunder tillfälle till pensions erhållande skulle kunna beredas åt de prestmän, hvilka genom ålder eller sjuklighet blifvit urståndsatte att förrätta sitt embete, samt till Riksdagen derom aflåta nådig proposition. JVs 80. i anledning af väckta motioner angående ändringar i Kongl. Förordningarne den 21 Mars 1862, om kommunalstyrelse på landet, om kommunalstyrelse i stad och om landsting. Bifölls S. D Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande M 64, i anledning af väckt motion om eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter aflidne Klockaren C. P. Bergstedts jemväl aflidna hustru Anna Maria Reis. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Bevillnings-Utskottets Utlåtande 9, i anledning af dels återremiss i vissa delar, dels ock Rikets Ständers skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet ■JVz 3, angående allmänna bevillningen, lades detta Utlåtande till handlingurne med godkännande af hvad Utskottet yttrat i afseende på Riks-Ståndens beslut öfver dels § 38, dels Instruktionen för Taxerings-förrättningarne. Fran Hedera. Bonde-Ståndet.
Han var marskalk på mitt bröllop i tiden och var då en tusan så fin och fiffig karl. Elegant och parfymerad, nätt som en fröken, glad och lustig. Men fattig, kan jag tro, nu är han rik, men glad är han inte. Hvad tusan! Är han rik, då hade han skulder som en löjtnant, och björnar ett helt kompani. Rik? Gift således? Enkling, herr löjtnant, gifte sig till pengar. Åhå, jag förstår, gjorde som jag. Med en ryska också, eller hur? Nej, hon var allt från vår egen hufvudstad, rik, faderoch moderlös köpmansdotter, uppfostrad hos kommerserådet Johansons, hon hette Olga Alén, söt flicka. Aj för fan, hon! En liten gås för resten. Var hon så rik. Par stenhus i stan och den här ön som han snart sköflat ren från skog för resten, ingen menska vet hvart han gör af med sina pengar, allting förfaller härute, hela östra och norra ön är som en hed, åkerjorden är oskött och ger bara gräs, trädgården likaså, han näns inte hålla sig hvarken arbetsfolk eller kreatur ... ja han är en muntergök, patronen. Han ser kuslig ut, det är inte som samma menniska! Han som förr var en sprätt, det var fan så maläten han är... Många barn? Der ä' de alla tre det talas om att han uppfostrar dem med ris och konfekt ömsom, allt som det passar, och fransoser ska' de bli, och för att få kurage på dem låter han dem hjelpa till med slagten pojken håller på med att anatomisera grodor och kattor och sådant der, men hjeltemodig ser gosstackarn inte vidare ut, det får jag säga. Han är sorgklädd, är han nyss blifven enkling? Hon dog för sex eller sju år sen, det är bara för att folk skall se att han ännu firar hennes dödsdag. I den kostymen beger han sig vanligen till kyrkogården med barnen... Stackars karl, han är tydligen på dekis. Nå, är han i Revisionen än? Ja, han är en duglig embetsman, säges det.
Utan att fästa något afseende vid Hr Björnstjernas historiska upgifter, vill jag endast fästa upmärksamheten derpå, att det icke är mig denna tillvitelse gäller, då jag i likhet med de af Hr Björnstjernas frami, fader vid 1810 års riksdag yttrade åsigter, icke allenast velat, utan äfven vid både denna och förlidne riksdag föreslagit hela nationens beväpning och ändamålsenliga vapenöfning; utan det är Hr Björnstjerna sjelf\ som genom sin uttalade förkastelsedom öfver nämnde förslag, motsatt sig detsamma. Hr Björnstjerna säger: att jag från Landtförsvarets kostnader ur 1810 oriktigt afdragit ”66,000 r:dr hästvakans-medel från de reg:ten, som afsutit efter 1810, äfvensom 13,000 r:dr ständiga votevakans-medel vid Skånska infanteriet.” Uti första hänseendet bar han rätt, eftersom Westgötha reg:te och Smålands Grenadierkorps icke afsuto förrän efter nämnde tidpunkt (det förra 1812, den sednare 1821). Deremot har han orätt hvad Skånska infanteriet angår, eftersom något knektehåll icke fanns inom Skåne förrän år 1811. Herr Björnstjerna säger: ”att jag ex officio önskar vända upp och ned på alltsammans.” Den slägtskap, som detta yttran - 238 Den 1 Februari f. m. de eger med ett af en föreg:de illuster talare ex officia afgifvet omdöme, torde vara tillfyllestgörande för hvarje sakkunnig, med lugn och oväld tänkande person, för alt utan vidare argumenter finna obefogenheten af Hr Björnstjernas påstående. Hr Björnstjerna säger: att jag påstått, ”det fältläkaree böra i Algeriet och Kaukasien studera sjukdomars behandling, på det för vårt nordiska klimat mest ändamålsenliga sätt.” Det utgör icke bevis på ärlig strid, att påföra sin motståndare yttranden som han icke haft.
Sådant skulle blifva en anledn. att begära nedsättning derunder och tvista derom. Att det gamla stadgandet icke är äfventyrligt att tillämpa, när man jemför ordalagen i 68 och 72 §§, vet en hvar. Det står nemi. så här: ”och åligger det taxeriugseomiteerne med omsorg tillse, att alltid värdet må föras lill dess rätta belop, så att alla medborgare i samhället, i förhållande till deras egendom, lika beskattas och den ena icke mer än den andra undanhålles.” Nu kunde man säga, att häraf följer, det hvarje egendom skall uppdrifvas till det högsta möjliga belopp, efter jemförelse med egendomar, sorn blifvit försålda. Men sedan kommer ett tillägg i denna § af följande innehåll: ”ägande comite'erne, att, så länge denna stadga, enligt R. St:s beslut och Reg.F., länder till efterrättelse, årligen, medelst höjning eller sänkning, till jemförelse med rätta egendomsvärdet, jemka detsamma till närmaste möjliga inbördes likhet; dock alltid med noga iakttagande Den J Dac ernber. 23 deraf, att den för hvarje län i tabellen fastställde minimisumman icke understiges.” När man rätteligen tillämpar detta stadgande, så tillser man, att ingen egendom blir olika taxerad emot en annan, hvars afkomst är lika. Derigenom föranledes ofta nedsättning, till och med emot ägarens vil ja. Sådan har min erfarenhet varit, både såsom tjenstförrättande Landshöfding och såsom President i Kammarrätten. Personer, som funnit sin räkning vid att få sina egendomar högt laxerade, hafva fått afslag derpå, emedan jemnhet i beskattning egendomarne emellan bör iakttagas. Det är således i min tanka ingen fara att låta det gamla stadgandet qvarstå , meu deremot skadligt att borttaga det. Jag anhåller således om afslag på ifrågavar. förändring. Hr Printzenskjöld: Jag skulle för min del tro, att de anmärknrr, som Frih.
Upsala Läns Landskansli den 30 December 1843. 24 Ekonomiska och Statistiska uppgifter, rörande Upsala Kongl. Akademi, å Consistorii Acadcmici vägnar afgifva, för ändamål att ingå i den Fcmårs-Berättelse om Länet, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Upsala lill Kongl. Maj:t i underdånighet aflemnar', hvilka uppgifter likväl icke omfatta Akademiens Hemman, Verk, Lägenheter och Frälseräntor utom Upsala Stad, emedan dessa anses hafva i de särskilda FÖgderi-berättelserna redan blifvit intagna. Den Akademiska personalen, studerande ungdomen oberäknad, bar genom inrättandet af (lera nya lärarebefattningar under sednare tider blifvit ökad och uppgår nu, efter medium af närmast förflutna fem år, till 1,220 personer, deraf Mantalsskrifne Männer 291. „ Qvinnor 483. Mantalsfrie Männer 24. „ Qvinnor 67. gj Underåriga Gossar 166. „ Flickor . 189. ->r r : 1,220. Större delen ,af denna personal utgöres af Lärare och Tjenstemän; men dertill räknas äfven 2:ne Boktryckare med 9 Konstförvandter och 7 Lärlingar, 1 Apothekare med Provisor och 4 Lärlingar, 1 Bokhandlare med Handelsbetjent, 1 Bokbindare med 1 Lärling, 1 Instrumentmakare med 1 arbetare, samt Vaktmästare, Cursorer, Landskapsbetjente, A aktdrängar, Brandvakter, Stalldrängar, Timmerkarlar med flere. Beträffande Studentcorpsen, hvilken icke i Mantalsoch Skattskrifningslängden ingår, så meddelas upplysningsvis, att densammas medelantal, räknadt efter läseterminerna under åren ifrån år 1838 till och med 1842, utgjort 1,356, deraf de närvarande uppgått till ett medium af 851 och 25 och frånvarande inom 2:ne år till 505.
Ren 29 J a n n a r i i f. fn. «c 11 alt skriften är en sådan skrift. Det kunde utgå; men i annat fall måste det hafva något predicat, sorn närmare forenar det med det föregående. Herr Cederschjöld: För att visa nöd-» Väildigheten att utbyta eller mot och , torde jag få uppläsa min reservation pag. 5i. Herr Cederschjöld uppläste härefter i fråga v a ra nd e reser v ä ti o 11*1 Herr Cederschjöld fortfor mundteligen: Men i afseende på den siste talarens anmärkning att annan skulle utbytas emot «?- dan, fruktar jag att det icke går an. Det lomme då att låta så: Med periodisk skrift betecknas, i denna Lag, Dagblad eller sådan skrift, som i nummerföljd och på bestämda tider utgifves. Det skulle då synas som vore Dagblad icke ansedt för periodisk skrift, emedan ordet eller på detta ställe antydde en motsättning emellan dst föregående och efterföljande. Men jag hemställer, örn icke periodisk skrift är af det slags begrepp, som förlora i tydlighet genom bemödande alt definieras. Om man vill definiera hvad som i sig sjelf är tydligt, ger man ofta anledningar till misstydning. Herr von Schulzenheim, David: Den olikhet i behandling, som TryckfrihetsFörordningen redan i vissa fall stadgar för periodiska och icke periodiska skrifter, en Den 2g Jan u a r ii f. ru. olikhet^ som har sin naturliga grund uti deras ganska olika inverkan på den läsande Allmänheten, gjorde visserligen önskeligt att äga en mera bestämd definition, än den närvarande, på hvad som bör förstus med periodisk Skrift, ehuru erfarenheten likväl icke hittills visat någon större olägenhet af den gamla redactionen. Lika med Herr Cederschjöld, anser jag att den i förslaget framställda definition omfattar för mycket, men jag tillägger, att den äfvenväl omfattar för litet} hvaraf följer , att den hattar på båda sidor, och att således någon ytterligare bestämmande ingrediens vöre erforderlig, Definitionen omfattar för mycket, der-s före att vanliga bocker, som utgöra flere Torner, kunna sägas utkomma i nummerföljd; de äro dock icke därföre periodiska skrif-, ter.
Öfver denna ansökning har Utskottet infordrat Utlåtande från Fullmågtige i Riksgälds-Contoret, hvilka, med afseende å sjelfva ansökningen, andragit; att enär Controleuren vid Chart® Sigillat® hvitstämplingen, enligt det under den 26 Julii 1811 (af Fullmägtige) för Riksgälds-Contoret fastgtälde Toui’-Reglemente, åtnjuter lika befordringstour med Bokhållaren i Boksluts-Contoret, och den lönförhöjning, sorn, vid 1815 års Riksdag, för Riksgälds-Contorets Tjenstemän i allmänhet beviljades, jemväl kom Controleuren till goda, i följe hvaraf och enär han äfven då ansågs vara i samma cathegorie som de öfrige Tjenstemännen vid Riksgälds-Contoret, det, med afseende jemväl å vigten och trägenheten af de med Controleurs-befattningen förenade göromål, vöre med billighet öfverensstämmande, att ifrågavarande vid sistförilutne Riksdag beviljade provisoriska löntillökning äfven lår af Controleuren tillgodonjutas. Vidare hafva Fullmägtige, med föranledande af Utskottets derom äskade upplysningar, uti ofvanberörde Utlåtande förklarat: att förenämnde Conlroleurs-tjenst nu är lika sysselsättande, som vid dess första tillkomst; alt densamma derjemte i trägenhet och ansvar är med Bökhållaretjensten i Boksluts-Contoret fullt jemförlig; samt att, så länge de Conl:oleurs-tjenslen för närvarande tillhörige åligganden och ansvar fortfara, att dermed vara förenade, kunde samma tjenst icke med annan beställning in.om Riksgälds-Contoret sammanslås. Vid öfvervägande af hvad sålunda blifvit anfördt, har Utskottet funnit skäligt tillstyrka, att Controleuren vid Chart® Sigillat® Hvitstämplings-Conloret får uppbära enahanda lön, som för Bokhållaren i BokslutsContoret å Bil. Litt.