Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tre af hvarje Riks-Stånd, enligt 67 § Riksdagsordningen, valde Fullmägtige, vid hvilkas sammankomster ordet föres af den Ridderskapet och Adelns Fullmägtig, sorn. jemlikt Riddarhus-ordningen, dertill berättigad är. § 225. Genbm dödsfall eller af andra tillfälligheter bland Fullmägtige, mellan riksdagarne, uppkomna ledigheter ersättas, när så fordras, medelst nya val, på sätt af det Stånd, för hvilket sådan ledighet inträffat, är föreskrifvet (69 § Rikdagsordniugen). Då någon Fullmägtig afgått, bör dess Stånds Kansli-direktion, genast efter det sådant blifvit hos Fullmägtige anmäldt, derom underrättas samt anmodas foga anstalt om ny Fullraägtigs inkallande i den afgångnes ställe. Stats-Utskottets Memorial N:o 230. 19 § 226. Enär, i anseende till samtidigt inträffade förfall för flere Fullmägtige, göromåiens oafbrutna gång sådant fordrar, eger Fullmägtiges Ordförande att, under tiden, i den af hvarje Riks-Stånd bestämda ordning, inkalla erforderligt antal Suppleanter. § 227. Fullmägtige äro förbundne att vid Riksgälds-kontorets förvaltning ställa sig till efterrättelse ej mindre rikets grundlagar, än äfven detta reglemente samt öfriga rörande Riksgälds-kontoret af Rikets Ständer meddelade föreskrifter; börande Fullmägtige doldt oell förtegat hålla hvad vid Kontorets förvaltning före faller, som tyst vara bör. § 228. Kommer Fullmägtig i den författning, att han icke kan vara Riksdagsman och Ledamot af Utskott, skall hail genast frånträda sin befattning såsom Fullmägtig. och ledigheten efter honom, i föreskrifven ordning, återbesättas. 8 229.
N:o 48, i anledn. af Täckta frågor, huruvida de vid sednaste riksmöte embetsoch tjenstemännen beviljade löneförhöjningar skola bibehållas och på ordinarie stat upföras eller om nedsättning deri bör ega rum m. m. Den 11 Febrneri I. m. lista och 2:dra punkterna. Utskits förslag biföllos. Då härefter förekom Utsk:ts framställning rörande det al K. M:t gjorda förslag, beträffande de vilkor, som vid löneregleringen tor civila embetsoch tjenstemän borde bestämmas, anmälde sig och yttrad e Hr Gripenstedt, Joli. Au g.: De af StatsUtsk:t, i afseende å K. M:ts i'den 2:dra och 3:dje punkten föreslagna bestämmelser, gjorda förändringar äro i så obetydlig mån från de förstnämnde afvikande, att jag just ingenting mot desamma har att anmärka. Utskit har nemi., i fråga om afdrag af löneinkomsterna vid inträffande sjukdomsfall, föreslagit, att det skulle bero på K. Mits nådiga pröfning att bestämma, om löneafdraget skall utgå med något mindre belopp än '/4 e^er och hållet efterskänkas. I afseende på den i tredje punkten medgifna vilkorliga rättighet att förena flera tjenster, har Utskit blott ansett, att det borde vara bestämdt uttaladt, att tjenster af högre grad än de tvänne liigsta icke få hos samma person förenas. I båda fallen har jag ingenting att anmärka, utan ber att fä tillstyrka bifall till Utskits förslag. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, blef, uppå gjord propos., K. Mits ifrågavarande förslag med de af Utskit tillstyrkta ändringar af R. o. Ad. bifallet. 3:dje punkten. Gr. Lagerbjelke! I denna puukt har sannolikt Utskits mening varit att tillstyrka bifall till K. Mits nådiga propos.. men med den upställning, som eger rum i Betit, så föreställer jag mig att bilall till denna punkt skulle medföra ändring af K. Mits nådiga propos; punkten innehåller nemi.: » tillstyrker alltså Utskit, det R.
Försegling verkställes af dem, på hvilka sådan ankommer, utan att panne-egaren är förpligtad att sig derom anmäla. § 24' Afven under den för bränvinsbränning lofgifna tid må bränvinshränningsredskap icke oförseglad af någon innehafvas den eller de terminer, för hvilken han till bränvinsbränning sig icke anmält, eller ej, på sätt §. 11 omförmäler, vederbörligt tillstånd dertill erhållit, utan galle härvid hvad i förestående §. i afseende å redskaps aflemnande eller försegling stadgadt är. Hvad Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. 49 Hvad i denna och nästföregående § stadgas, må dock ej tillämpas på ny redskap, som är i tillverkarens vård eller på gammal redskap, som iir under arbete pä kopparslagares verkstad. § Bränvinsbrännings-redskap, som finnes å kopparslagares eller annan tillverkares verkstad eller i bans vård eller inlemnad i allmänt förvar, beböfver ej vara förseglad; men om den derifrån flyttas, skall innehafvare!!, om lian ej sednast inom åtta dagar derefter är berättigad att densamma begagna, den till försegling anmäla. Detsamma iakttage den, sorn sig till bränvinsbränning anmält, men innehafver flera brukbara bränvinsbrännings-redskap eller delar deraf, än lian till begagnande uppgifvit.
Detta, forn l)dr förut (Brifmoet flår, bc* jlutat, förafjFebat od) bewiljat, bäfwe QBi, ©werigeé fKifc» famtlige ©tanber, welat tneb 'äöåra namtié od) infegelé unberfdttanbe fabant jli>vf'a od) bekräfta; bwilfet jlebbe i ©tocfl)o(m ben fjcrbe bagen i September tnånab, året efter Q)rifli börD bet <£tt ^ufenbe Sitta «£)unbrabe od) på bet ^emtionbe $örfta. %*d o eli & aino ludina v: L. II e r m. Gyle e n h a a l. it. w. Qaiibhnavffatf. L. S. Grefve Oxenstierna af Korsholm Ful lin. Grefve A. G. Gyldenstolpe. L. S. N:o 75. Fabian Lagerberg. L. 5. Grefve Hård. N:o 115. G. Lager Fullm. Friherre C. O. Palmstjerna. L. s. N:o 118. Grefve von Essen. Fullm. S. G. von Troil. N. Snoilsky. L. S. L. S. N:o 3. Nils Gyllenstierna. L. S. N. 26. A. G. Leijonhufvud. l. s. N:o 40. A. E. Ribbing. L. S. N:o 59. Claes G. Sigfridson Rålamb. L. si N:o 140. A. R. Lenhnsen. Th. Stiernstedt. Carl Bennet. L. S. N.o 177. W. von Knorring. Carl Joli. Gust. D’Albedyhll. L. s. JN:o 234. Friherre Djurklou. Fulin). Carl G. Mörner. L. S. N:o 245. Carl Lagerfelt. l. s. N:o 279.
(1841 års Rev. Ber. pag. 153. Revisorerne hafva fästat uppmärksamhet vid en uti Strömsholms Stuteris räkenskaper upptagen utgift af 1,299 Rrdr 30 sk., för anskaffande af beklädnads-persedlar åt Stallbetjeningen. Utskottet, sorn, lika med Revisorerne,. anser lämpligt, att, till controllerande af dylika utgifters behörighet, ordentliga beklädnads-stater varda Stuteriens räkenskaper bilagde, får af sådan anledning tillstyrka, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla om Nådig befallning till Stuteri-Öfver-Styrelsen att för framtiden låta vidtaga den i berörde hänseende äskade åtgärd. Salp eter-Fou den. § 75. (1841 års Rev. Ber. pag. 159.) Sedan Rikets sednast församlade Ständer, som ansett bestyret med salpeter-näringen lämpligen kunna förenas med inseendet öfver krut-tillverkningen, uti underdånig Skrifvelse den 16 December 1840, anhållit, att Salpeter-Comitéen måtte upplösas och dess befattning öfverflytta» på Kongl. Krigs-Collegium, så har Kongl. Majrt, enligt till bemälde Collegium den 4 September 1841 aflåtet Nådigt Bref, deraf Utskottet tagit kännedom, förklarat, att som Comitéens Ledamöter i och för den af dem med nit och omtanka bestridde förvaltningen af salpeter-ärendena icke åtnjöte någon vedergällning, samt upphörandet af Comitéens befattning med nämnde ärenden icke skulle leda till besparing i förvaltnings-kostnad, men väl kunna medföra olägenheter genom nödiga förändringar i organisationen af det embetsverk, sorn komme att ifrågavarande förvaltning öfvertaga, Kongl. 3Taj:t vid dessa förhållanden icke funnit skäl att då bifalla Rikets Ständers ofvannämnda hemställan. Stats-Utfkottets Utlåtande, N-.o S4. I betragtande af de uti Kongl.
Rlimlhäcli, JöllS, från Göteborgs och Bohus län, Motion N:o 123, om upphäfva nde af 8 § i adliga privilegierna, rörande befrielse för säterierna inom vissa län från skyldighet att deltaga i underhållet af vägar och broar, samt om utfärdande af ny lag i ämnet. Sammans. Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 6 och Mern. N:o 35. Motion N:o 124, angående ändring och tillägg i 1 § 1 kap. Rättegångs balken, rörande nämndemansval. Motion N:o 125, om utfärdande af ett lagstadgande rörande skyldighet att inom viss tid till domstol ingifva arfskiftes-instrument. Lag-Utsk. Betänk. N:o 17 och Mern. N:o 23. Motion N:o 284, om indragning af karantäns-inrättningen på Känsö, samt der anställde tjenstemäns uppförande på indragningsstat. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Motion N:o 285, om revision af Kongl, förordningen den 24 September 1861, angående tillsyn å förmyndares förvaltning af omyndigs egendom. Lag-Utsk. Betänk. N:o 32 och Utlåt. N:o 86. Motion N:o 286. derom alt fabriksbolag måtte tillförbindas att lemna fattigskatt till hvarje kommun, der de sin rörelse bedrifva m. m., äfvensom att Fattigvårds-inspektörer mätte förordnas. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 66. B. St. underdån. Skrifv. Motion N:o 287, om befrielse för Rotehållare från alt ansvara för båtsmäns beklädnadsoch utredningspersedlar och sagda persedlars anskaffande af Kronan. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 12. R. St. underdån. Skrifv.
Hr Frih:n har då icke gifvit akt på ansvaret för husfridens störande; men husfriden störes icke, då anledn. finnes att göra husvisitationen; ty ingen lagbrytare må skyddas inom huset. I motsatt fall borde äfven mördaren och rånaren skyddas inom sitt och andras hus. Intränger någon i huset till anställande af visitation och ingenting olofligt påträffas, då först har ett störande af husfriden inträdt, hvarför ansvar följer. Våld och förstörelse kan icke inträffa annorlunda än i följd af våld emot våld, och då är felet på den sidan, der våld brukas mot dem, hvilka äga, då det annorlunda sig ej göra låter, alt med våld bana sig väg till fullgörande af sina åligganden. Frih. Cederström, Jacob, medgifver alt rättigheten att förrätta visitationer uti öppna salubodar och magaziner vore gifven, emedan denna rättighet följer med försäljningen. Jag vill medgifva, att rättigheten att visitera uti salubodar följer med försäljningsrättigheten ; men då magaziner äro enskildta rum, uti hvilka ingen får ingå utan ägarens tillåtelse, så skulle ju visitationer äfven der kunna anses såsom ett störande af husfriden. De många öfriga skäl, som tala för Ulsk:ns förslag, hafva redan förra gången, då betänk, förevar, blifvit så fullständigt utvecklade af flera talare, att jag anser mig 25 H. 45 354 Den 26 Maj. icke böra längre uppehålla R. o. Ad:s tid, utan blott anhålla 0111 bifall lill betänkandet. Frih. Christopher: Uti ifrågavar. §, soin skall motsvara den 34:de i nu gällande författning, hafva Utsk:n föreslagit bortskänkande af en af de mest heliga, mest ömtåliga och från de äldsta tider af Svenska folket högt skattade rättigheter. Utsk-.n hafva föreslagit ett stadgande, hvaraf följden blefve ingenting mer eller mindre, än ett snart sagdt ansvarsfi itt störande af enskilde fredlige medborgares i grundlagen med konungsligt hägn tryggade husoch heinfrid.
Det sker likväl icke, om taxeringsvärdet'åsättes efter sista försäljningssumman; ty följden blifver, i anledn. af ökade egendomsvärden, att en fastighet, som icke varit försåld under längre tid, blifver lågt, och att den som nyligen är inköpt, blifver jemförelsevis högt beskattad. För alt afhjelpa den obillighet, som härigenom upkomme, synes vara nödigt att återgå till det stadgande, som förefanns i 72:dra §:n af 1848 års BevilIn:s-Förordn., enl. hvilken Taxeringskomitéerna, egde att årligen, medelst höjning eller nedsättning, jemka egendomsvärdet till närmaste möjliga inbördes likhet, dock alltid med noga iakttagande deraf, att den för hvarje län, i tabellen fastställda minimi-summan icke understiges. Afven under nu gällande Bevilln:s-Förordn. har händt, att ett helt län, nemi. Stockholms, kunnat nedsätta taxeringsvärdet med 10 proc., utan att understiga minimi-tariffen. Om än taxeringsvärdet kan inom ett län, på detta sätt, någorledes jemkas efter det rätta förhållandet: så varder detta, om än alla andra gjorde likaså, dock icke infördt dem emellan inbördes, emedan minimi-tarifferna icke äro vederbörligen rättade efter hvarandra, utan taxeringsvärdet öfverhufvud är lägre i det ena, än i det andra länet. Lättaste sättet att åstadkomma rättelse i hela fastighetsbevillningen utan hennes höjande, torde vara att i Riksg:s-konl:s räkenskaper efterse hvad hon i medeltal utgjort under de 10 sista åren, samt att fördela beloppet på länen efter deras verkliga fastighetsvärde. Till dessas utrönande, torde man böra, i upbuds - 358 Den 27 Maj f. in. förteckningarne från hvarje län, efterse hurti mycket ett mantal af hvarje slags natur i medeltal kostat att inköpa. Man erfore då hvad landtegendomarne inom hvarje län, vore värda.
I afseende å förvaltningen af Stockholms allmänna barnhus under de begge år, Revisions-berättelsen omfattar, hafva Revisorerne hufvudsakligen anmärkt, att, ehuru barnhusets kapital-fond årligen förminskats, så att densamma, som vid 1841 års slut utgjorde 514,575 R:dr, vid 1849 års utgång nedgått till 331,666 R:dr 32 sk., och de årliga utgifterna vid inrättningen betydligt öfverstigit dess inkomster, likväl åtskilliga kostsamma byggnader, utan att sådant varit af ett oundvikligt behof påkalladt, blifvit uppförde, af hvilka byggnader den, som innehöll bad-, tvättoch tork-inrättning och hvarför kostnaden, i det uppgjorda kostnadsförslaget beräknad till 16,000 R:dr, hvilket belopp ej fick öfverskridas, likväl uppgått till mera än 40,000 R:dr, vid Revisorernes besök å stället befunnits i flera delar Slats-Ulskoltets Utlåtande, M 21. 31 förfallen och derjemte i sitt närvarande skick icke fullkomligt motsvarande det dermed afsedda ändamålet, äfvensom det i anseende till de med berörde inrättning förenade kostnader vore alt befara, att bibehållandet af samma inrättning allt framgent skulle komma att tära på barnhusets tillgångar. Utskottet har inhemtat, att sedan den af Kongl. Maj:t i nåder utsedda kommitté, för anställande af noggrann undersökning rörande tillståndet inom barnhuset, efter emottagande af ett utaf barnhusets Direktion på nådig befallning upprättadt förslag till förändrad organisation af nämnde inrättning, algifvet underdånigt betänkande i ämnet och Kongl. Majit, efter det Stockholms Stads-nämnd och Kongl. Sundhets-kollegium blifvit deröfver hörde, den 28 December 1830 med upplösande af den dåvarande Direktionen och tillsättande af en annan Styrelse, som erhöll ny instruktion, tillika genom nådig remiss öfverlemnat handiingarne till sin Justitie-kansler för vidtagande af de åtgärder, hvartill de gjorde anmiirkningarne vid förvaltningen af barnhuset lagligen kunde föranleda; så och efter det Justitiekanslers-embetet, sedan den upplösta
Kommitteen ansåge, på ofvan upptagna skäl, alt denna bränvinsbränning, om också mindre ändamålsenlig, än den, sorn drifves i fabriksväg, dock kunde här i landet uthärda täflan med fabrikerne, samt att om ifrågavarande bränvinsbränning finge fortgå vid sidan af fabrikerne, med en väl beräknad beskattning, bränvinsbränningen ofelbart skulle, allt efter lokala förhållanden, småningom i den ena fruktbarare, mera uppodlade, mindre skogrika trakten sammandraga sig i större verk, och deremot i den andra, mindre uppodlade och odlingsbara, skogbevuxna, der längre afstånd skilja hemman och odlade fält, förblifva fördelad i mindre brännerier. I andra orter, Eih. till R. St. Proposition, Nio 26. iler en lätt afsättning kan påräknas för ile råa produkterna och inga särdeles gynnande omständigheter uppehålla bränvinsbränningen, kom me den måhända alt alldeles upphöra. Kommitteen, som således ansett ifrågavarande mellanklass af brännerier icke böra undertryckas, tillstyrkte i underdånighet, att äfven hädanefter rättigheten dertill, måtte grundas på innehafvande af jord uti en lämplig progression af värdet å densamma. Det vore ej rättvist, att den, sorn eger eller innehafver jord för ett värde af 1000 r:dr, skulle dela lika med den, som innehar jord för ett värde af 20,000 r:dr och derutöfver; och kommitteen ansåge det också hafva varit under synbar afsigt att rättvist fördela bränvinsbränningsrätligheten på jordbruket, som tariffen i 3 § af 1 <345 års förordning blifvit uppgjord. Denna tariff, oförändrad sedan år 1812, hade emedlertid visat sig ingenting mindre än rättvis, ty med den tillåtelse, som nu är lemnad åt hvarje bränvinsbrännare, alt öka pannans afverkningsförmåga genom förändring af dess form, samt tillsats af mäskvärmare, rektifikator, ångapparat m. m., visade sig, alt, för närvarande, jord af ett ringa värde kunde vara tillräcklig, för att derpå anlägga en bränvinsfabrik af flera hundra kannors daglig tillverkning.
Det ena af dessa förslag åsyftar att inskränka denna tid till ett, det andra att bestämma den till tre år, men med uttrycklig förklaring, att motionären icke skulle tveka att yrka Riksdagarnes hållande hvart år, om han hade hopp om framgång för denna idee. Utskottet, som dessutom funnit framställningar af samma syfte i flere, angående representations-förändring inkomna förslag, om hvilka Utskottet hoppas framdeles få yttra sig, har emedlertid icke tilldess kunnat uppskjuta sitt utlåtande öfver förstnämnde förslag, hvilkas enda föremål är tiden för Riksdags-sammanträde. Med afseende derpå, att de långa mellantider, som nu skilja Svenska Kational-representationens möten, naturligen bringa handlingar och meningar från den ena Riksdagen till den andra i glömska, och derigenom, samt genom det större ombytet af personer, dels öka arbetets svårigheter, dels, i stället för enhet och sammanhang, förorsaka olikhet och vacklande i grundsatser, stundom till och med kunna leda till en vådlig reaction, och att, i en mera utbildad författning, national-represen ta tionens jemnare verksamhet synes vara ett oundgängligt vilkor för möjligheten, att Styrelsen skall kunna uppfylla sin bestämmelse, drager Utskottet icke i betänkande att förklara, att den nu stadgade tiden mellan Rikets Ständers sammanträden bör förkortas. Ehuru Utskottet för sin del äfven tror kostnaden i jemförelse med nyttan blifva mindre för de oftare återkommande, än för de med längre mellantider skilda Riksdagarne, så vågar dock Utskottet, som förutser, att, så länge vår närvarande representation med sitt vidlyftiga arbetssätt qvarstår, fruktan för den ökade kostnaden knappt skall kunna fullkomligen lugnas af hoppet om de öfvervägande fördelarne, nu till grundlagsenlig behandling, enligt 56 och 81 §. §. Regeringsformen, blott öfverlemna det förslag, att 49 §. Regeringsformen och 2 §. Riksdags-Ordningen må erhålla följande lydelse: Bih. till R.
N’o a5, i anledning af väckt motion om serskildt tillskott af allmänna medel för de församlingar inom Stora Kopparbergs län, hvilka i följd af den personliga skydds-afgiftens nedsättning fått vid kännas minskning i den bestämda skol-afgiften; och blef berörde utlåtande till Stats-utskottet åter remitteradtj hvarvid skulle åtfölja under öfverläggningen härom afgifna skrifLliga och muntliga anföranden. S. D. Föredrogos Banko-utskottets memorial’. N:o 8, med återlemnande, af herr C. G. Indebetous hos Vällofl. Borgare-ståndet väckte och derifrån till berörde Utskotts behandling hänvisade motion, angående gjord hemställan, det någon del af banko-vinsten mätte afses till premier åt dem, som anställa försök att bereda socker af potatis; samt N;o 9, med återlemnande af herr prosten Setterblads inom Högv. Preste-ståndet väckte och lill Utskottet remitterade motion, angående afskrifning al Kotlholms kanal-bolags skuld; och ansåg Ståndet dessa motioner böra Lill Stats-utskottet remitteras. S. D. Efter skedd föredragning af Bevil/nings-utskottets memorial JV:o 4.» ,ned återlemnande af Magjius Månssons från Östergöthlands och Ola Perssons från Blekinge län inom Ståndet väckta och till berörde Utskott remitterade motioner, om ändring i nu gällande föieskrifler angående stämmo-böters fördelning, sa nt N:o 5, angående återlemnande af Kongl. Majrts utaf Högv. Preste-ståndet och Bonde-ståndet till Utskottet 24 Prot.-utdrag den 19 Januari 1848. remitterade nådiga proposition, som, enligt dess rubrik, skulle afse befrielse för de vid Kongl. Maj:ts beskickningar å utrikes orter anställde embetsoch tjenstemän från bevillning å den del af deras aflöning, som utaf Norrska statens medel bestås, blefvo såväl nämnde motioner, som ock ilrågavarande Kongl, proposition till Stats-utskottet remitterade. S. D.
Utsk-.ts tanke kan nemi. detta ändamål från det allmännas sida kraftigare befrämjas, dels genom åtgärder för att bereda den qviuliga ungdomen en förbättrad upfbstran, dels ock hufvudsakligen cenora att lätta tillfället för qvinnan att ärligen försörja sig genom eget arbete. I denna riktning fortgå äfven sedan en längre tid lagstiftningens bemödanden, och deraf kunna säkerligen för framtiden påräknas ännu mer gynnsamma verkningar i afs:de på qvinnans ställning. Det finnes 2:ne olika delar i denna punkt, nemi. först referatet af motionen och sedan yttrandet i sjelfva saken. Vore nu fråga om qvinnans upfostran och att afhålla henne från brottets bana, anser Utsk:t att lämpliga åtgärder från Statens sida böra vidtagas, men deremot finner Utsk:t, att uptagandet af sådane olyckliga varelser, som redan beträdt brottets bana, tillhör icke Staten, utan den enskilda välgörenheten. Jag ber nu att få fästa upmärksambeteu derpå, att denna fråga sammanhänger ganska nära med frågan om fängelserna, och att då vid 1840 års riksdag ett betydligt anslag till fängelser beviljades, ansågs såsom ett nödvändigt accessorium för en sådan reform inrättandet af s. k. skyddssällskaper, som åtogo sig brottslingarne, då de utkommo ur fäu - 3 n Den 2S Juli e. m. gelserna, och hvilka, derest brottslingarne visade bättre anlag än förut, skulle kunna underlätta dessas existens. I Christianstad bildade sig också ett sådant sällskap, och den, som tagit kännedom om sällskapets verksamhet, har erfarit, att resultatet visat sig särdeles tillfredsställande, synnerligast emedan enskilda personer egnat sig åt vården deraf. Afven i Stockholm gjordes försök i samma riktning som i Christianstad, men misslyckades totalt. 2:ne Magdalena-hem hafva blifvit inrättade här i Stockholm, men af brist på tillgångar har det ena måst uphöra. Resultatet af dessas verksamhet har visat sig särdeles godt, ty af de qvinnor, som å anstalterne varit intagne och om hvilkas vidare lefnadsöden, efter deras afgång derifrån, underrättelser kunnat erhållas, har ej fullt Vg ånyo beträdt lastens väg.
Stockholm den 14 Maj 1840. Stats-Vtskottets Memorial, N.-o i3/j. 11 Reservation af Herr Friherre Sprengtporten: ’’Då jag anser det leda till Statens directa förlust att vägra måttliga anslag, som hafva för ändamål att sprida upplysning i hvad rigtning som helst, samt jag finner en tillämpningsskola för pharmaceutiska studium vara af behof vet påkallad och således, lika med andra tillämpningsskolor, skäligen böra komma i åtnjutande af understöd å Statens sida, så mycket heldre, som Apothekare-Societeten dertill komme att till betydligaste delen bidraga; så och enär till aflöning för nödige Lärare vid det ifrågavarande Institutet en summa af 3,ooo R:dr synes vara tillräcklig, och Apothekare-Socielelens bidrag, enligt hvad upplyst är, utgör omkring 2,000 R:dr årligen, tillstyrker jag, att för berörde institut må beviljas ett årligt anslag af i,ooo R:dr, att utgå så länge ApothekareSocietetens nyssnämnde bidrag utgöres och Institutet af Societeten upprätthålles, men i annan händelse till Riksgälds-Contoret besparas, samt med vilkor, att Institutet ställes under Kongl. Sundhets-Collegii inseende.” Härmed förenade sig Herr Grefve von Platen, Herr af Harmens, Herr Doctor Björkman samt Prostar ne Afzelius och Ahlqvist. Ank. till Exp. Utsk. den 21 Maj, kl. 9 f. m. Memorial, i anledning af skiljaktige beslut, i fråga om den af Stats-Rcidets förändrade organisation föranledde lönereglering. (£/.