Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att ulen för hvarje specielt lall, eller i örande lifa ren da särskilt uppbörd, ej blifvit i särskilta Kongl, Resolutioner uttalad till bemötande och afvisande af ända hittills oförsökta och derföre oförutsedda och aldrig anade anmärkningar, härrör säkerliden endast af en lyst löi utsättning, så väl hos Statens Öfver hufvud, som påbjudit och befallt de särskilta penningeförvalti inearna, som hos de underordnade Konsistorierna, som fåll emottaga dissa befallningar, — att rättigheten till arfvode för dessa befattningars ulföiande vöre en gång för alla erkänd och således ej hehöfde lör livaije särskilt fall omordas. Så är åtminstone påtagligen Ellet med de ifiågavarande, af Rikets Ständers Revisorer nu anmärkta piov isionerna å besparda pastoralier, vederlagsrnedel, kapellansléiner, prostetunnor m. 111. Dessa komxrio först i fråga, genom Kongl. Brefvet den 18 November 1 j83, enligt hvilket-de skulle användas ”för nödig fond till allmänna arbetshus, och af sådan anledning af Kongl. Kom mei st-Koilcgiuni uppbäras oell lorvaltas. Mtn detta Kollegium fann snart åliggandet så betungande, att det begärde och, genom Kongl. Brefvet den i3 September — 351 — T7,9°’ erböli befallning lil! Konsistorierna att till Kommprse-Kollegium ”insända hvad af de till arbefshusinrättningen anslagna medel tili hvarje S ift inflyta kan.” Från den tiden, ingingo härifrån årliga redovisningar till Kommerse-Kollegium, hvilka, säkerligen derstädes ännu förvarade, skola kunna utvisa, hvad äfven härstädes befintliga koncepträkningar och anteckningsböcker bestyrka, alt nemligen redan då, från första början, 3 procent af medlen här innehöllos såsom uppbördsoch redovisnings-provision för Konsistorie-Notarien. Härför låg tydligen Kongl. Brefvet den 7 Juli 1765 till grund.
Exc. sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Hr No rd e n f el t: Då nu R. o. Ad. för sin del beslutat återremittera 20:de punkten, men dermed löga ar vunnet, om icke enahanda åtgärd vidtages af de öfriga Stånden, hemställer jag, det R. o. Ad. måtte besluta att inbjuda dessa till instämmande i det nu fattade beslutet. Det torde kanske synas mindre lämpligt att begära frångående af så nyss fattade beslut, men då frågan blott gäller att få en tydligare redaktion, lära väl MedStånden åtminstone icke kunna finna sig förnarmade af en sådan framställning. Propos. å bifall till hvad Hr Nordenfelt sålunda föreslagit framställdes och, då dervid svarades mänga nej och åtskilliga ja, förklarades nej hafva varit öfvervägande. Sedan Hr af Funck begärt votering, anmälde sig och yttrade Gr. Hamilton, Henning: Jag har icke deltagit i diskus* tionen om denna puukt, och hade icke heller ämnat göra det, 100 11 en II April e. m. men vågar dock hemställa till Hr af Funck, om han icke vill afstå från sin begäran om votering, emedan det tyckes vara från K. o. Adis sida väl mycket hegardt af MedStånden, att de skulle instämma i ett här fattadt beslut, som de icke kunna veta hvad det innebär. De lära väl också icke komma att frångå sina förmodligen efter mogen öfverläggning fattade beslut, för att underkasta sig chancerna af det inflytande, som de här nu afgifna yttranden kunna vinna inom Utsk:t. Gr. af Ugglas: Jemte det jag förenar mig med Gr. Ha milton, får jag anmärka, att jag tror det vara utan exempel, att man beslutat inbjuda MedStånden att förena sig om en återremiss; åtminstone bör sådant icke kunna ega rum förr, än diskussionsprotma kunna åtfölja, så att man deraf kan inhemta, i hvad syfte punkten blifvit återremitterad. Härefter förklarade Hr af Funck sig vilja afstå från yrkandet A votering. 21 ista punkten, Gottlands NationalBeväring.
Å. brytningsomkostnaderne utgjort 28 sk. 5 rst. tunnan, och priset vid malmauktionerne varit 1 r:dr 46 sk. 5 rst. tunnan, samt således något stigit efter perioden 1801—1810, då de förra belöpte' sig lill 13 sk. 2 rst. tunnan och det sednare till 1 r:dr 9 sk. 6 rst. tunnan, hvaremot malmpriset, som under 1821—1830 uppgått till 2 r:dr 7 sk. 6 rst. och under åren 1831—1840 till 2 r:dr 30 sk. 4 rst. tunnan, fallit. Den afkomst fjerdeparls-egarne tillfallit under innevarande århundrade bar utgjort i medeltal som följer: af Grufvan för åren 1801 till och med 1810 r:dr b:ko 27: 8/5 1811 fy 1820 >f 40: 38.
Då nu å nyo föredrogs ExpeditionsUlskottets den 5 dennes under N:o 2iy af - Den 9 November f. rn. 27 låtne, oell den 6 derpå följde e. m. på bordet lagde, Memorial, angående ifrågaställd förändring i formen för Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse!’; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde läggas till handlingarne. Å nyo föredrogs och bifölls Statsoch BankoUtskottens den 29 sistlidne Julii under N:o xo afgifna, och den 21 derpåföljde September f. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt motion om inrättande af ett LåneContor till understödjande af utflyttningar efter skeende ägoskiften. Föredrogs å nyo BevillningsUtskottets den 11 sistlidne September under JN:o [\5 afgifne, och den 21 i samma månad e. m. pä bordet lagde, Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 26 förut meddeldte Betänkande om Tull å Spannemål. Friherr a me Åkerhjelm , Gustaf Fredrikj och af Nordin j Carl Johan} anhöllo, att detta Utlåtande måtte ytterligare få hvila på bordet. I anledning hvaraf Hans Ecccellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att då flere Ledamöter förenat sig i begäran om Utlåtandets ytterligare hvilande på bordet, kunde sådant, enligt 49 §• Riksdagsordningen, icke förvägras. Den 9 November f. m. Föredrogs å nyo och bifölls Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottels den i i sistlidne September under N:o 153 afgifne, och den 21 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande i anledning af väckte motioner om 3'tterligare åtgärders vidlagande, dels till befordrande af den inhemska hästculturen, dels till lättnad vid Reinonteringsskyldighetens fullgörande. Herr von Troila Samuel Gustaf, anförde skriftligen:
Men om din sommar redan är helt och hållet upptagen, hvilket är sannolikt, stannar jag väl här ännu ett par veckor och återvänder sedan med Foufi till Stockholm där jag slår mig ned någonstans i skärgården och arbetar af alla mina krafter. Jag vill icke nu taga något steg för att anordna något roligt. Du vet i hvilken grad jag är fatalist och jag tror mig läsa i stjärnorna att jag icke bör vänta mig något godt för denna sommar. Det är då bättre att taga sitt parti och icke vidare göra några fåfänga ansträngningar. I går skref jag början till Væ Victis. Troligtvis skall jag aldrig komma att fullborda den.12 Kanske i alla fall att det jag nedskrifvit en dag kan tjäna dig som material. För att skrifva matematik behöfver man känna sig litet mer installerad än jag gör för ögonblicket. I ett senare bref från det ställe i Stockholms skärgård, där hon slagit sig ned, skrifver hon: »I Ryssland hade jag mycket trefligt (sista tiden) och har äfven gjort några ganska intressanta bekantskaper, men en gammal konservativ pedantisk matematiker som jag kan ej arbeta bra när den icke är i sitt eget hem; därför återvände jag till gamla Sverge till mina böcker och mina papper.» Och senare från samma ställe: »Om vår förstfödde har jag tänkt mycket, men alldeles uppriktigt sagdt börjar jag att upptäcka rysligt många organiska fel hos det stackars kräket, särskildt hvad själfva kompositionen angår. Som för att gyckla med mig har ödet just i sommar fört mig tillsammans med tre upptäckare, hvar och en mycket intressant i sitt slag. Den ena af dem, den minst begåfvade efter hvad jag tycker, har redan fått framgång; den andra, mycket genialisk i vissa afseenden och nästan löjligt inskränkt i andra, har just börjat sin kamp för lyckan. Hvilken skall utgången bli kan jag icke alls förutsäga ännu. Den tredje, en mycket intressant typ, är nu redan ohjälpligt bruten både till kropp och själ. Men för en författare är han en ganska värdefull typ att studera. Dessa tre upptäckares historia i all sin enkelhet tycker jag så mycket mera innehållsfull än allt hvad vi diktat ihop om Karl och Alice. På din brors önskan har jag tagit ett band af Runebergs dikter, Hanna, Nadeschda etc., med mig och läst dem här.
Då nu å nyo föredrogs Constitutions-Utskottets den x 1 dennes under N:o 82 aflåtne, 4 Den 16 Decemberl samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, rörande sättet för sluteliga behandlingen af frågan om Allmänna Brandförsäkrings-Verkets Lånerätt i Banqven; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde till Statsoch Banco-Utskotten remitteras. Vid förnyad föredragning af Constitulions-Utskottets den 11 dennes under N:o 83 aflåtne samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte förslag lill ett tillägg i 56. §. Regeringsformen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att det af Constitutions-Utskottet i nyssnämnde Memorial nu framställde förnyade förslag till berörde tillägg, till den behandling 56. §. Regeringsformen föreskrifter, godkänna. Föredrogs å nyo Förstärkta Stats-Utskottets den 11 dennes under N:o 664 aflåtne, samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i fråga om Pensions anslående åt Rikets Ständers förre JustitueOmbudsman, Herr Friherre L. A. Mannerheim; och skulle samma Memorial till Statsutskottet öfverlemnas. Deri 16 December. Vid förnyad föredragning af Förstärkta Stats-Utskoltets den ii dennes under N:o 665 aflåtne, samt don i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i fråga om inlösen af f. d. Filial Disconterues ännu utelöpande Skuld-förbindelser; fann Ridderskapet och Adeln att samma Memorial borde till Statsoch Banco-Utskotten öfverlemnas.
» Hvem år dett Du själf nu hos mig, du forna flyktiga hopp, min långa längtans flicka, som nu till maka jag har, och magisk är du, du ljufva, i din snölwita peignoir. » Och in med henne i rummet af minnen trädde en här: en blomstrande sommar, en skog och en slingrande gångstig där, en granomskuggad dalgång med dallrande ekons soar, en sjö, som på ensliga böljor en enda farkost bar. Jag vet ej hur; men det kändes som nu blef vår vigselstund, som nu först för evigheten vi slöto ett förbund; du satte dig hos mig på soffan, och i nya, flämtande ord jag talade om att ingen som du blef älskad på jord. » Ja, jag med mitt älskar dig med en hvit hjärtas vekaste all kårlek, både snö- och purpurröd, fibrer och med blodets glöd; Ip Ett ord i vårstöksdagarna. •CJ-LÅ nu tiden är inne för vårrengöring och invenn&amp;f tering i skåp, källare och skafferi, vilja vi tala om ett par småsaker, som kanske rätt ofta förbises, men som så mycket höja trefnad och renlighet, nämligen fat, spilkummar, skedar och knifvar för skafferiet; var i detta fall ej allt för sparsam! Det gifves många hem, hvarest mycken och fin mat serveras på finaste porslin, — af kokerskan med stort besvär tillagad för de många onadiskningars skuld, som just i brist på ofvannämnda saker måste företagas. Ett besök i köket visar en brist i allt hvad köksutensilier heter, som man blott skulle tänka sig förekomma i förening med verklig fattigdom. Kakor och puddingar tillblandas i soppskålen, salladen i mjölkfatet, och deg ställes att j ä s a i första, bästa, för tillfället lediga kärl. Öfverlefvorna från bordet sättas undan på den fina servisen, ty inga kärl finnas, afsedda att lägga dem u t i; bleckformarne äro rostiga, hackhoarna spräckta, skärbrädena nötta och illa åtgångna, ty allt begagnas hur som helst och ej till sitt bestämda ändamål.
Beträffande discussionen rörtde detta ämne i öfrigt, så har äfven häruti det K. prserogativet blifvit insvept, och jag får med anledn. deraf bekänna, att jag rättnu ej vet hvaruti Ständernes praerogativ består, då Konungens inblandas i snart sagdt hvarje ämne, som här till öfverläggning förekommer; ty när det skall kallas olofliga vägar att Bevilln.Utsk. föreslår skattebelopp, som just bar detta sig uppdraget, när det, säger jag , kallas att kringgå konungamakten; så vet jag i sanning icke hvaruti vår lagstiftningsrätt numera består, eller huru man skalt kunna undgå ett s. k. kringgående och olofligt förfarande. Jag beklagar slutligen, att de, som så mycket ifra för konungamaktens helgd genom försvaret för, som en maktens attribution , att utdela karaktersfullmakter, derigenom äfven försvara möjligheten att kunna förstöra samhällets moral. Man har sagt, att bruket ej bör borttagas för missbruket: jag ber en hvar, med handen på hjerta!, svara om det ej är just missbruket, som bör borttagas, mera än bruket. Hr Printzensköld: Del är redan i denna fråga så mycket taladt, att jag har föga att dervid tillägga. Jag vill derföre icke vara vidlyftig, utan blott besvara en anmärka., framställd af Hr Ribbing, som skäl hvarföre den ifrågavar. bevillningen borde bifallas, att det stundom händer, att en lägre tjensteman, försedd med en högre karaktersfullmakt, derigenom ställer sig framför en högre tjensteman, som ej äger annan fullmakt än den som åtföljer hans verkligen innehafvande grad, och hvarigenom denne sednare kunde anse sig förnärmad. Jag skulle mycket beklaga, om det funnes någon tjensteman med verklig förtjenst, den der icke sökt någon karaktersfullmakt, som skulle anse sig förnärmad, då vid enskilda sammankomster eller vid ceremoniella tillfällen den lägre tjenstemännen gick framför honom.
Jag ber till en början, med anledning af en föreg:de talares anförande, få yttra, att jag tror mig tillräckligt tydligt halva tillkännagifvit, att det icke var min mening att minska eller borttaga de skyldigheter, som vidlåda jorden. Jag anser blott att man icke bör ordna dessa skyldigheter så, att indelningsverket hlir ännu mera hatadt än det nu orättvist är af en stor del af den jordbrukande befolkningen. Jag önskar, som sagdt, blott att bördan icke skall blifva tyngre än den är. Jag delar också den värde talarens åsigt deri att de nuvarande vakans-kontrakterne äro af den beskaffenhet alt de kunna höjas, och att, om det öfverlemnas åt K. M. att uppsätta hvilket reg:te han vill, så bör rusthållarne kunna förmås att höja vakansalgiften. Om således R. o. Ad. vill aflåta en skrifvelse till K. M. i denna riktning, har jag ingenting att deremot erinra, och förenar mig i Hr Björnstjernas förslag, i händelse detta vinner R. o. Ad:s bifall. Hr Fahnehjelm, Gustaf: Lika med en föregrde talare, får äfven jag erkänna att jag i detta af K. M. framlagda förslag ser en stor omvårdnad om Svenska arméen, och en önskan att för framtiden göra den ännu mera tjenstbar. Men jag vågar likväl uttrycka den åsigten att detta organisationsförslag, liksom åtskillige andra i vårt land framlagde, lider af ett väsendtligt fel, nemi. att vara stäldt på en alltför långt aflägsen framtid, ty, som en talare anmärkt, genom antagande af detta förslag skulle arméens, och i synnerhet kavalleriets styrka minskas under en längre tid. Men då jag således bestrider förslagets fördelar, vill jag ingalunda gå in i det pathetiska, och påstå att våra Svenska hjertan skulle svida vid tanken på att man skulle låta det reg:te afsitta, i spetsen för hvilket vår störste hieltekonung föll. Af sådan anledning hafva våra hjertan fått svida vid så många tillfällen, att derom icke är mycket att orda. Om man uppslår vår Svenska krigshistoria, skall man på hvarje reg:tes blad (inna sådana minnen, som göra, att det borde för alltid bibehålla sitt namn och vapenslag.
Då för några maJ nader tillbaka frågan förevar om bestämmande af Högstsalig Hennes Maj:t EnkeDrottningens appanage, vågade jag skilja mig från Ståndets pluralitet och framställa den tanka, att Ridder-, skåpet och Adeln icke uppfyllde hvarken rättsbegreppet eller sin pligt, då man år 1818 erbjöd 70,000 R:dr af våra nu så djupt talina BancoSedlar, i stället för de 60,000 R:dr i godt Banco-mynt, som, jemte andre ganska betydliga fördelar, år 1774 i GiftermålsContractet voro utfäste: och jag skulle nu anse mig brista i consequence, om jag ej vid detta tilfälle anmärkte den dubbla åsigt jag tyckt mig finna i Stats-Utskottets BetänkandeUtskottet hac nemligen tillstyrkt bifall å den af Kongl. Maj:t föreslagne summa 16,666 R:dr 32 sk-, men vid dispositionen deraf fogat sådana villkorr hvarigenom nyssnämnde bifall måste till |:delar förvandlas till afslag, och hvarigenom troligen inga andra än Domestiquer torde komma att erhålla pensioner; ty bland de HofStaten tillhörande personer lärer knappast någon finnas, som icke tillhör ett eller annat af de fall, för hvilka undantag äro i villkoren stadgade, oell der alltså afslag skulle följa. Så har man likväl icke förr förfarit vid reglerandet af pensioner åt afledne EnkeDrottningarnes Lovisa Den 4 Julil. Ulrichs och Sophia Magdalenas HofSfafer. Jag skall alltid täfla med hvar Svensk man i undersåtlig vördnad och nit för vår nuvarande dynasti, men jag skall derföre icke så hastigt glömma den verkeliga tacksamhet Sverige är skyldigt vårt nu mera utslocknade Konungahus 5 på hvilket Riksens Ständer vid så månd ga tillfällen förut slösat beröm och smicker.
Friherre Boijes} Ludvig, den-16 dennes f. ta. pä hordet lagde motion, angående pensionsrättigheten för de Landshöfdingar, hvilka från och med början af år i83o tiil närvarande lid tagit afsked, tillika med de i anledning deraf så val den 16 dennes, sorn i dag afgifne yttranden; Banco-Ut skott et: Grefve Frölichs> David, den i5 dennes e. m. på hordet lagde motioner : i:o med förslag till Lag för offentliga Bolags-Banker, tillika med de i anledning deraf denne dag afgifne yttranden; a:o Angående några föreskrifter för Rikets Ständers Bank, till iakttagande, i händelse offentliga Bolags-Banker skulle uppstå. S. D. Lag-Utskottets den ii dennes e. m. på hordet lagde Betän kande N.o. 107, öfver väckte motioner, angående förändring af Högsta Domstolens organisation samt arbetsordningen för Högste Domstolen, HofRätterne och Justitias-Revisionen m. m. hlef, vid förnyad föredragning, bifallet. S. D. Föredrogos å nyo och hifollos Banco-Utskottets den 11 och s3 dennes e. m. på hordet lagde Belänkanden: JV:o 22, i anledning af väckt fråga, om belåningsrätt af Armeens accordsfonds obligationer; . N:o 24, angående bestämmande af viss praescriptionstid för uppvisande i Banken af alla äldre utelöpande invisningar och insättningsbevis, de der i räkenskaperne år från år balanceras; N:o 25, angående afskrifning af ett från Banken till nu mera aflidne Handlanden i Uddevalla Paul Wiks tröm utgifvet fastighetslån. S, D. Biföll Ridderskapet och Adeln Banco-Utskottets den ii dennes e. m. på hordet lagde Berättelse N:o ar, orri Banco-Fullmägtiges åtgärder och förvaltning på det hela efter nästförflutne Riksdag. S. D.
Om nu den af Utsk. föreslagna redaction antoges, kunde någon med grundlagen i hand påstå, att sådana sedlar skola inlösas efter deras ordalydelse, d. v. s. med kopparmynt eller specie efter 1664 års myntfot. För klarhetens skull, som hvarje lag och isynnerhet en grundlag bör äga, skulle jag således önska, att sådana sedlar i denna grundlags-§ må särskildt nämnas. På grund af dessa skäl vågar jag vördsamt föreslå följande redaction af 72 §.: “R. St.-s Bank förblifver linder R. St.-s egen garanti och värd, sä att den ostördt mä förvaltas af de fullmägtige, hvarje RiksSt. dertill förordnar, efter R. St.-s i öfverensstämmelse med särskild bancolag och Rikets öfriga gällande lagar gifna föreskrifter. I afseende pä dessa föreskrifter vare Irenne Stånds mening R. St.-s beslut och, om tvä Ständ stadna mot tvä, förblifver viel hvad förut finnes stadgadt. R. St. fylla den brist, som möjligen kan uppsta i Bankens tillgångar för fullgörandet af dess genom lag stadgade förbindelser. R. St:s Banks sedlar skola, vid anfordran, med metalliskt mynt efter ordalydelsen inlösas; dock galle för inlösningen af deni, sorn utgifvets före d. 1 Oct. l83/j, hvad särskildt derom af K. M. och R. St. blifvit stadgadt. Bankens och inga andra sedlar kunna i Kronans uppbörd och i alla betalningar till staten emottagas lika med Rikets metalliska mynt. Tinn - Den a» December f. m. 433 B am olag stiftas eller andras pä sätt 8j § stadgar för annan allm. civillag. Gr. Posse:
I anledning af Utskottets Memorial N:o 81, med förslag till vissa nya eller förändrade föreskrifter i 5 Artikeln 1 Afdelningen af Banko-reglementet, angående Bankens vexlingsoch kassa-rörelse; hafva Biks-Stånden, enligt Protokolls-utdrag af den 18, 20, 21, 24 och 25 dennes stadnat i följande beslut, nemligen: Ridderskapet och Adeln har bifallit nämnde förslag, utan annan förändring än att för momenterna litt. a och b af 26:te punkten följande lydelse är vorden antagen: a) att, vid tillämpningen af del nya räknesättet, Rikets Ständers Rank skall utgifva Sedlar att med Silfver inlösas å nedannumnde valörer, nemligen: å § R:dr Riksmynt, att inlösas med 1 { R:dr Silfver Specie, enligt 1830 års myntfot. K 10 dito 2 i dito dito. » 50j dito 121 dito dito. i 100 dito 25 dito dito. å 500 dito 125 dito dito. å 1,000 dito 250 dito dito. Btt. titt R. St. 1 3 BankoVIskoi leia Memorial, N:o 89. L) tall texten u dessa Sedlar Lär lyda, som följer: »Sveriges• Rikes Ständers Bank inlöser vid anfordran denna St del ä Riksdaler 00 Riksmynt med 00 Riksdaler Silfver Specie, enligt 4 $50 års mynt fot.
S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 7 dennes på bordet lagda Memorial N:o 1, angående tillökning af Utskottets Kansli-personal. S. D. Föredrogos och biföllos Expedilions-Utskoltets nedannämnde, den 7 dennes på bordet lagde Memorial: N:o 1, angående ökadt Kansli-biträde, ui. m.; N:o 2, angående upplagan af Bihanget till Riks-ståndens Protokoll; och N:o 3, i fråga om prenumeration å Bihanget till Riks-ståndens Protokoll. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs Höglofl. Borgare-Ståndets, uti meddeladt Protokolls-utdrag af den 7 dennes, gjorda inbjudning till de öfrige Riks-stånden att biträda Vällofl. Ståndets vid föredragning af Ridderskapet och Adelns inbjudning, rörande bildande af ett särskildt Rikets Ständers Utskott för behandling af frågor rörande bränvinslagstiftningen, fattade beslut, att instämma uti Ridderskapet och Adelns berörda inbjudning sålunda, att ett särskildt Utskott må nedsättas, för att upptaga och i hela deras vidd grundlagsenlig! behandla alla, angående bränvins tillverkning och försäljning uppkommande frågor. Bih. till R. St. Preste-Ståndet antog så mycket heldre Vällofl. Borgare-Ståndets ifrågavarande inbjudning, som Preste-Siåndet ansåg Borgare-Ståndets beslut i sak fullkomligt öfverensstämma med Preste-Ståndets redan i frågan uttryckta mening. S. D. Föredrogos och remitterades till Lag-Utskottet: l;o Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer atlåtna Nådiga Skrifvelse, med förslag till ändring af 7 och 17 §8 i 30 Kapitlet Rättegångs-balken; 2:o Rikets Ständers Justitia?
Majit har i följd häraf föreslagit att, i likhet med hvad som vid nästförflutna riksdag för anläggning af jernväg från Borås till vestra stambanan vid Herrljunga beslutades, Rikets Ständer, för utförande af särskilda, till begagnande med ångkraft afsedda jernvägar från Eslöfs station vid södra stambanan, eller den punkt som af Kongl. Majit i nåder bestämmes, dels till Ystad dels till Helsingborg och Landskrona, måtte bevilja särskilda lån, motsvarande två tredjedelar af den verkliga anläggningskostnaden, men hvilka låns belopp dock ej borde öfverstiga för banan till Ystad 2,450,000 Riksdaler och för banan lill Helsingborg och Landskrona 2,300,000 Riksdaler, att utgå på hufvudsakligen enahanda vilkor med dem, hvilka i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 26 Oktober 1860, angående lånet till Boråsbanan, finnas upptagne; dock att, med afseende å förevarande jernvägars mera allmänna vigt och betydelse, lånevilkoren i så måtto borde blifva lindrigare, att, med bibehållande af lika kapitalafbetalning, eller en procent, och befrielse ifrån densammas erläggande under den för arbetenas utförande afsedda tid, årliga räntan borde nedsättas till endast f/-«)procent, hvarjemte Kongl. Majit ansett sig till Rikets Ständers bepröfvande böra öfverlemna, huruvida det till Statsverkets betryggande må anses erforderligt att, såsom vid förenämnda lån blifvit föreskrifvet, äfven nu stadga, det teck - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 88. 7 ningssumman skall uppgå icke blott lill den tredjedel af hela beloppet, soia af aktieegarne inbetalas, utan ock till enahanda belopp derutöfver.