Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inom åtskilliga församlingar har man dock öfverenskommit om årliga bidrag till aflöning åt den eller de personer, som åtagit sig fjerdingsmanstjensteos bestridande, hvarigenom undanröjes behofvet af de årliga omflyttningarne och, utom andra fördelar, vinnes äfven den, att sålunda aflönade fjerdingsmän, hvilka vanligen qvarstadna länge i tjensten, hinna att förvärfva erfarenhet och vana uti dertill hörande göromål. Men försöken att göra denna method allmän hafva på de flesta ställen hindrats af allmogens obenägenhet -att underkasta sig erläggandet af de årliga aflöningsbidragen, hvilka anses såsom en ny beskattning. — Kronobrefbäringen fortfar att vara ordnad på det i sednaste underdåniga berättelsen omförmälda sätt. Till Länets förut ägda 97 gästgifverier har kommit ett nytt sådant i då varande köpingen Döderhultsvik, som innevarande år blifvit stapelstad under namn af Oscarshamn. Vid sistlidet års slut var skjutsentreprenad införd å 17 af dessa gäst - gifvaregårdar. Förhållandet med gästgifvaregårdarne å landet var i öfrigt följande 54 (X3 os: c/> cKT Gästgifvarnes De reservskjutsskyldiges Hästantal, som skall hållas af Gästgifvaregårdar, belägne A ntal varegårdar. antal. hemmantal. antal. hemmantal. Gästgifvarne. Reservlaget. Summa. Vid stor landsväg Af förestående förteckning synes, att gästgifvareskjutsen ökats i en ganska betydlig grad, synnerligast under de två sednaste åren. Orsaken dertill torde vara att söka dels uti en, i jemnbredd med kommunikations-anstalternas förbättring, tilltagande 55 håg för resor och dels i den af en gynnsam konjunktur framkallade större liflighet i handel och rörelse. Fattigvårdsväsendet har under ifrågavarande tidrymd undergått de förändringar, som föranledts af Eders Kongl. Maj:ts nådiga Förordning den 13 Juli 1853.
Maj berörde år yttrade sig för dess del i underdånighet icke hafva något att påminna vid de föreslagne presenter af juveler, ej eller vid dea bestämda summan, utgörande 56,000 Ridr B:o, hvartill de blifvit uppförde , men likväl fann sig böra i underdånighet erinra, ej allenast, att af da till presenter uppräknade juveler, så många som svarade emot 49,500 Ridr Banco, och hvilka å det vanliga sättet Hennes Kongl. H. Prinsessan lomme att presenteras, borde blifva för Riks-juveler ansedde, på det att i framtiden allt misstag härom måtte förekommas och all redighet hållas öfver det, som Kronan tillhörer, utan ock i fall Kongl. Majit och Hennes Majit Drottningen, utom ofvannämnde presenter, skulle åstunda att gifva några enskildt, den öfriga summan af 6,500 Ridr B:o, som blifvit' föreslagen , hnge dertill anslås , derförede i förtekningen stående presenter kunde uppköpas; men, i händelse Kongl. Majit med H. Majit Drottningen det icke åstundade, komme förrberörde summa att tillökas med dessa presenter. Hvad sålunda blifvit beslutat, har Kongk Majit uti Bref Dess och Rikets Kainmar-Collegium och Stats - Contoir förständiga!; hvarjemte Herr Riks-Rådet, m. m. Grefve Horn erhöll det uppdrag, att föranstalta om upphandlingen af juvelerne, hvilka efter af honom uppgifven räkning kostat in alles 50,968 Ridr 30 sk. Banco och således 5,031 Ridr 18 sk. Banco mindre, än de anslagne 56,000 Ridr, och har Kongl. Den sj Juli. 189 Kongl. Stats - Contoiret ut-a^slgnerat berörde 50,968 R'dr 30 sk, med g,168 R:dr 30 Mark Holländsk Courant och 41,800 Ridr Hamburger Banco, emedan Coursen då varit al pari.
England importerar årligen 7 a l i millioner tunnor spanmål, 24 å 30 millioner lisp. mjöl, samt 5 å 5| millioner lisp. ost och smör; men derförutan införes dit också stora qvantiteter gödningsämnen från främmande länder, och förbrukas derjemte inom landet hvad dess jordbruk frambringar, och samtliga dessa importerade produkter blifva naturligtvis ökade medel att förhöja den Engelska jordens produktionsförmåga; således om vi al omständigheterna tvingas att exportera spanmål, får detta, såsom jag nyss sade, icke så obetingadt antagas såsom någon anledning till fröjd, utan fastmera såsom följden af en tvjngande nödvändighet. Utsk:t säger: »beträffande spanmål, har Sveriges åkerbruk hunnit den förkofran, att någon spanmålsinförsel icke kommer i fråga, utom till obetydliga, qvantiteter för utsäde.» 1 delta afseende har Utsk:t rätt, i hvad det angår vårsäd, men orätt, i hvad det rörer de ädlare sädesslagen. Hvad alltså först beträffar hvete, så exporterades t. ex. åren 1856—60 visserligen betydligt mera omalen spanmål än deraf infördes; men deremot importerades d.es.sg år i medeltal 217,000 lisp. hvetemjöl utöfver det belopp sorn utfördes, så att på det hela ölverskottet af exporten ej einolsyarade mera än 4,000 tunnor, ett belopp alltför obetydligt att utgöra föremål för mycken tillfredsställelse. Hvad deremot råg beträffar, öfversteg importen i medeltal åren 1856—60 exporten med 43,000 tunnor, och 1861 endast H. IV. '32 495 D«n 27 Maj f. m. i mjöl med icke mindre än 1,491,140 lisp., och räg-importen utgjorde, på det hela räknadt, 600,000 tunnor. Om man nu pålagt dessa varor en tull af t. ex. 75 öre för tunnan råg oell 33 öre för en centner mjöl, så hade man beredt statskassan en liten nätt inkomst af omkring en half million rdr.
Fråga har väckts uti detta stånd om, att Riksens Ständers revisorer skulle äfven granska den under Kongl. Krig Coliegii vård stälde PassevotanceCassa; det är med anledning deraf jag tager mig friheten att underställa detta vördade samfund, ipine åsigter uti ämnet. År 1778, inrättades mbtespassevolanceCassan för Indelta Cavalleriet och 1812 den för Indelta Infanteriet. Dessa båda Cassör äro nu förenade och utgöra för mötena ett belopp af 34000, efter dem ungefärligen 250,000 R;dr Banco, vid hvilken summa Cassan biber; hållit sig under de sednare åren. Mötas PassevolanceCassan är stäld under Kongl. KrigsCollegium. Den revideras äfven af det samt undergår vidare ånyo granskning uti KammarRätten. Mig synes, att en sådan Controll är tillräckelig Och all vidare öfverflödig om ej fkcdligi grunderne för ett sådant förslag kunna ej heller af mig gillas, då Cassans uppkomst och 6 24 Den 7 Martil. närvaro är framkallad genom en enskilt öfverenskommelse, med Kongl. Maj:t och Kronan å ena, och rustoch rotehållare å andra si* dan,samt på sammagrund som Riksens Ständers Revisorer skulle förses med rättighet att granska denna Cassa, borde de äfven öf verallt kunna intränga på Passevolancens område och till och med komma uti befattning med Ecsqva?- dronsoch CompagnieChefers egna Cassör. Jag tror att Riksens Ständers Revisorers vida och besvärliga omfattning ej bör tröttas vid ändamålslösa öfversigter, och är äfven öfvertygad att den säkerhet denna för Landtarméen så angelägna Cassa nu äger, bestående deri: att ej lån på annat sätt beviljas, än att de sorn bifallit dessa Lån, äro äfven ansvarige att balaneer ej få uppstå, skulle genom förenämde åtgärd af Riksens Ständer försvinna.
Vid lägre skola meddelas undervisning uti religion, historia, geografi, matematik, naturkunnighet, svenska, tyska, skrifkonst, teckning, sång och gymnastik. Vid medelskola meddelas undervisning uti desamma ämnen, jemte fransyska och latinska språken. Vid högre skola meddeles undervisning uti aila i §. 3 uppräknade ämnen. De serskilda skolorna sättas, i afseende på klassernas anordning, läroämnenas fördelning mellan klasserna samt lärjungarnes behandling, i 6? sådan öfverensstämmelse med hvarandra, att klasser med samma ordningsnummer motsvara hvarandra. §. 6. Läroämnena blifva föremål för undervisning i följande ordning: uti första klassen göres början i alla till lägre skola hörande ämnen med undantag af tyska språket; uti andra klassen tillkomme tyska språket; uti tredje klassen tillkomme latin eller för dem, som icke läsa detta språk, fransyska; uti fjerde klassen tillkomme fransyska för dem, som uti tredje klassen börjat latin; uti femte klassén tillkomme grekiska eller för dem, som icke läsa detta språk, engelska; uti sjette klassen tillkomme engelska för dem, som uti femte klassen börjat grekiska och derjemte åstunda undervisning i engelska samt filosofi; uti sjunde klassen tillkomme hebreiska för dem, som det åstunda. §. 7. Undervisning och öfning forlsättes uti hvarje ämne, sedan det inIrädt, genom de öfriga klasserna, på sätt genom serskildt reglemente närmare bestämmes, med hufvudsakligt afseende på löljande mål uti de serskilda ämnena, nemligen: l:o uti religion: att lärjungen göres förtrogen med Guds ord, den bibliska historien, kristendomens hufvudläror och grunddragen al den kristna kyrkans historia, hvarvid lärarens bemödande vare, att kristendomens sanningar af lärjungarne icke blott lattas med minne och begrepp, utan äfven omfattas med en för lefvernet fruktbärande tro. 2:o uti historier, alt lärjungen väl känner fäderneslandets historia och eger en klar öfversigt af den allmänna verldshistorien, förenad med en närmare kännedom om de vigligaste epokerna deruti samt om gången af den menskliga odlingens utveckling.
I anledning af deras, vid sista Riksdag,1 gjorde underdåniga anmälan, rörande väckt fråj ga om försäljning under Skattenrannarått af Kungsgårdar och OfficergBoställen; 2.o8 Den 29 Januarii. 2} Rörande den, i följd af Riksens Sanders underdåniga begäran, skedde undersökning örn Kronans förpantade Henrman och Lägenheter i Riket; 5) Om Kongl. Maj:ts sednaste Nådiga Beslut, iden vid flere föregående Riksdagar, förehafde fråga om nedläggning af Löfås Silfververk; 4) Om de af Kongl. Maj:t infordrade upplysningar och Kongl. Majds derefter vidtagne Nådiga Beslut i den, vid sistlidne Riksdag, fört komne fråga angående Allmogens i åtskiliige Härader af Malmöhus Lån, arbetsskyldigheter till Dahlby och Flyinge Kungsgårdar. Hvarjemte Hans Excellence öfverlemnade ett af tillförordnade Consifterade utarbetadt förslag till allmän stadga lör Fattigvården i Riket och Tiggeriers hämmande jemte Comitterades dervid fogade underdåniga Betänkande j hvaröfver Kongl. Maj:t velat inhämta Riksens Ständers underdåniga yttrande. Herr Grefven och LandtMarsvalken anmodade Hans Excellence Herr HofCanzleren, att till Kongl. Majit framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad, jemte försäkran, att Kongl. Maj:ts Nådiga propositioner och skrifvelser skulle med första varda till handläggning företagne. Sedan Hans Excellence Herr HofCanzlej ren Den 2g Januarii. ren blifvit på vanligt vis utbeledsagad, börjades justöring af PleniProtocollet förden 35 dennes. Efter uppläsning af Grefve von Schwerin* sämma dag framställde begäran , att den af EondeStåndet väckte fråga angående en underdånig Tacksägelseadress tili Kongl. Majjt måtte hvila på bordet, anförde Friherre Sparre, Sixten, skrifteligen i (Se Bilagan N:o i.j Grefve von Schive riri, Fredric Bogislaus:
Pen l4 Juni i /, /??, 217/ BevillningsUtskottet; Af Olof Jonassons med flere Riksdagsfu!ljpägtiges från Elfsborgs Län Memorial, angå'» ende ändring af de grunder sorn innefattas i 3 Artiklen af 1818 års Bevillningsförordning 5 af Johan Svenssons från Elfsborgs Län , om minskning i Beskattningen; af Fullrnägtiges från Gottland , om nedsättning i Bevillningen för Skattehemman; af Johannes Svenssons från Jönköpings Län, angående bevillning för Capitalister; af Lars Ericssons från Gefleborgs Län, om KronoUppbördsStämmornes hållande annor tid på året; af Johannes Anderssons från Skaraborgs Län, om förändrad grund för Re» villningens,utgörande; af Nils Håkanssons med fleres från Kronobergs Län , angående fattige inhyseshjons befrielse från Kronoutlagor, enär de utgöra Dagsverken till LandshöfdingeBostäliet Kronoberg; af Nils Håkanssons från Christianstads Län, om minskning i Chartte Sigillattp-afgiften för Testamenten; af Anders Nilssons från Jemtland, om Rotefrihets-afgift; af Fullrnägtiges från Gottland, angående nedsättning i Bevillningen; af F. Gråbergs och Daniel Nordqvists från Carlstads Län, om jemkning i afgiften för Rränvinsförsäijning af Gästgifvare; af Anders Hanssons från Upsala Län, angående lindring i Gapitations-afgiftens erläggande för Revärings-skyldige; af Pehr Perssons från Örebro Län , rörande jemkning i nämnde afgift i allmänhet; af Eric Andersson Bångs från Jemtland, om lindring i Bevillningen för Ianevånarne i Herjeådalen; af Eric Den 14 Junii J, m. Anderssons från Stora Kopparbergs
Brefvet den 5 April 1770 tillförsäkrade rättigheter, innan utröndt blifvit, att han brustit uti sine ingångne förbindelser att verket behörigen vidmakthålla, efter den föreskrift, Kongl. Bergs-Collegium utsatte; att på anstäldt åtal emot Verkels då varande innehafvare, angående underlåtenhet vid verkets drift, hvarigenom förläningarne förmentes vara förbrutne, Kongl. Maj:t, genom Nådigt Utslag den 19 December 1820, med ogillande af Aclors påstående 0111 Contractets förverkande, i Nåder pröfvat rättvist förklara innehafvaren icke kunna anses efter Lag hafva förverkat de till silfver-verkets drift upplåtne förläningar och förmåner; all derefter Rikets Ständer den 26 Februari i83o anhållit, det Kongl.
Ja emot 4 Neij blef afslag härtill beslutadt, på grund att Beredningen ansåg den besparing, som, genom å eu eller annan ort instäldle möten, kan uppkomma, hafva Den 26 O c to ber f. ni. 23 ingått i beräkning och gjort för Kongl. Maj:t möjligt ntt nedsätta beloppet af Passevolance-afgiften till 7 R:dr. 5:o Huruvida, pä sätt blifvit yrkadt, Passevolance-afgiften blott till halfva beloppet må erläggas de år, då missväxt eller allmänna farsoter inträffa. Hvilket Beredningen ansåg sig icke kunna tillstyrka, enär Armeen behöfver öfvas till tjenstbarhet, likaväl vid sådane tillfallen som eljest, och dyrhelen på lifsmedel, serdeles då, gör någon nedsättning i den årliga afgiften omöjlig. 6:0 Huruvida, enligt hvad blifvit föreslagit, kostnaden för större läger, utom hvarje Regementes stånd, må afBevillningen utgöras? Då Konungen ensamt äger bedömma för hvarje serskildt tillfälle, om Regemenlerne böra exerceras Regemenlsvis eller samlade i läger, och Konungen icke begärt något serskildt anslag för stora läger, borde, enligt Beredningens tanka, all fråga derom förfalla, 7:0 Huruvida proviantering och fouragering å Passevolänce-inrättningens bekostnad må vidtaga med den dag, Ryttaren och Soldaten lill Compagniesamling ankommer, eller om Ryttaren, såsom hittills, bör dit medföra 3 dagars fourage? Ansåg Beredningen böra förblifva vid hvad hittills varit brukligt, så att Kronan öfverlager så väl manskapets sorn hä - 24 Den 26 O c t o b e r f. m. starnes underhåll på Compagnie-mötesplatserne, reen Rusthållnrne åligga att dit medföra 3:ne dagars fourage för hästens bortoch hemfärd. 8:0 Huruvida Passevolance må utgöras blott i penningar eller få afbördas med natura presta tioner efter Rustoch Rotehållarens eget val?
Rörande frågan om de under stats-medlen inbegripna serskilde fondernes inbördes begränsning, eller afgörandet af hvad, vid dessa fonders utbrytning från stats-medlen, borde till dem hvardera hänföras, har Stats-utskoltet, som ansett det leda till alltför stor och onödig vidlyftighet, om bär upptoges fullständig recit af de, i afseende på hithörande förslag, uti såväl Stats-revisorernes berättelser som Kongl. Statskontorets med anledning deraf afgifne utlåtanden förekomramande serskilde motiver, trott det göra tillfyllest att under hvarje sådant härnedan uppgifvet förslag endast åberopa och hänvisa till berörde handlingar, hvilka, såsom redan längesedan tryckta och bland riks-ståndens ledamöter utdelade, icke kunna vara för dem obekanta. Likaledes bar Stats-utskottet ansett tillräckligt alt endast korteligen omförmäla resultaterne af hvad angående dessa ämnen förekommer uti Kongl. Stats-kontorels, kommitterades för skatteväsendets förenkling ock Rikshoksluts-kontorets ofvan anförda utlåtanden öfver Rikets Ständers skrifvelse N:o 156, då hufvudsakligen alldeles samma grunder, sorn för eller mot förslagen uti revisions-berättelserna och Kongl. Stats-konloiets deraf föranledda utlåtanden förekomma, möjligen i vissa fall uti mera ut veckladt skick äfven uti först berörde yttranden blifvit anförde. De under denna fråga hörande förslag, dem revisorerne, hufvudsakligen under sitt bemödande att utreda och från öfrige stalsmedels-fonderne afskilja Grund-f'ondens rätta belopp, framställt, men derom i mer eller mindre mån ski 1 jäktige åsigter eller serskilde erinringar blifvit anförde, är.o följande, nemi.: i :o yl 11 stats-medel s-uppbörden med det debiterade beloppet, icke endast med den till riks-statens utgifter be häl
Vi skulle hafva puddingformar, för att kunna variera i mat med liten kostnad, och sedan något att göra puddingar utaf, för att ej låta formarne stå obegagnade; nytt möbelöfverdrag och gardiner, för att ej skämmas för fremmande, och sedan fremmande, emedan rummen just nu voro så väl i ordning. Ja, hon inbillade mig slutligen, att jag tyckte så mycket om både puddingarne och fremmandet – något som jag sjelf i all min dar icke vetat – och så blef det på sistone jag, som ställt till alltsammans.» Jaså, min herre! – afbröt honom Lina, förnöjdt leende – Hvem är det då, som så gerna hör på Thildas sånger och ännu hellre kysser hennes «melodiska purpurmun» för att tacka? Om alla andra unga flickor och fruar vill jag ej tala, för att ej tala om min egen olycka. Det såg nästan ut som om Lina vetat, att en man, som fruktar att vara för gammal, gerna låter bry sig för unga vackra fruntimmer. Magnus fortfor: «Se der hafva vi det! Så låter det alltid. Nå väl, sedan alla dessa manövrer satt mig i bekymmer för nödigt munförråd och försvagat mina trupper, då först gjordes attacken. Nu hette det, att penningarne ju likväl framdeles skulle användas för barnen, samt att det derföre vore lika så godt att göra det nu genast, för att slippa allt bryderi. Blott deras behof blefve dermed betäckta, så skulle det öfriga gå som en dans. Man måste medge, att det allt låter temligen förnuftigt. Men gif blott en sådan der fresterska ett finger, så har hon snart hela handen. Ty nu skall man tro, att detta här småherrskapet fick behofver i mängd. Det var alltid bäst att göra en klädning först åt mamma, för att sedan ändras åt dem, ty det skulle nog duga; och så kom den på deras räkning. Och likväl fanns aldrig någon af dessa gammal nog, just då småherrskapet behöft en sådan, utan kassan måste åter tillgripas.
Prop. N-.o o. utskvlds beräknande inom sistberörda Län, sådane omständigheler förelunnes, som lill någon förändring deruti borde föranleda; bar Kongl. Maj:!, efter det Kammar-Kollegium den 15 November 1853 underdånigt ytlande i ämnet afgifvit samt sedermera, gemensamt med Kongl. Maj:ts och Rikets Stals-Konlor, enligt särskild meddelad Nådig föreskrift, den 28 nästlidne Mars ylterligare upplysningar i frågan meddelat, della ärende Sig föredragas låtit, och dervid, bland annat, inhemtat: att salpeterhjelpen väl utgör en i hemmantalsräntan inbegripen hufvuddel, men icke allestädes i Riket utgår, utan från början uppkommit derigenom, att på de ställen, der Salpelersjuderier inrättades, allmogen i orten ålades alt dit framföra de persedlar och utgöra de dagsverken, som för Salpetersjudningen erfordrades: — att denna skyldighet i allmänhet upphört till följd af Kammar-Kollegii, på nådig befallning, den 28 April 1638 utfärdade circulärbref: — alt, då likväl, utom det alt penningar i enlighet dermed erlades, en del af allmogen fortfarande betungades med att utgöra ved, mat och ”annan forderskap” till Salpetersjudarne m. m., Kongl. Maj:t uti 14 § af nådig Resolution å allmogens besvär den 13 December 1644 förordnat, att delta missbruk skulle upphöra och allmogen befrias från all annan postation i detta afseende, än salpelerhjelpens betalande i penningar efter deröfver fattad ordning: — alt äfven inom Södermanlands
Då har man bibehållit dussenia, och då kan ej heller uppslå någon fråga att tjenstehjon eller stattorpare skulle kunna blifva representanter; ty ingen annan bör kunna föra andras talan, än den som äger alt öfver sig sjelf och sitt råda. Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Sällan torde någon fråga hafva förekommit, som blifvit mera invecklad, och ur hvilken man har mera svårt att reda sig, än denna. Man har sagt att det icke ginge an alt förkasta detta betänk, en bloc, emedan tvänne principer deri förefunnos, som blifvit bifallne af förstärkta Const.Ulsk. Men jag ber att få förnya min eriuran att det var ett verkligt misstag att dessa principer bänskötos till nämnda Utsk., emedan endast redactionsförslag till ändringar i grundlagen kunna så behandlas. Och af ett begånget misstag kan man ingalunda blifva bunden att begå än flera. Om man enligt 56 §:ns föreskrift ville göra anmärkn:r vid hvarje särskild § inom de 4 RiksStm, för att sedermera hänskjuta desamma till förstärkt Disk., så skulle mun, just af mångfalldighelen af dessa anniarkmr och »sammanhanget af' desamma, fä eli praktiskt D c 11 21 A p r i 1 f. m. bevis på rik I ig heten af hvad jag yttrat, att l8og års lagstiftare icke synas hafva tänkt sig möjligheten af en alldeles ny grundlags stiftande, — ty jag vågar påstå, alt ingen ny grundlag kan tillskapas efter de former, som finnas föreskrifna. — Man har velat att saken skulle öfverlemnas till nästkommande Ständer, emedan man tycker det vore synd att den frågan skulle för fa I la , och emedan man vill hafva henne öppen för att då åter kunna behandlas. Men de, som yrkat detta, förutse sjelfve att lion då kommer att förfalla, och hafva äfven tillkännagifvit att de med sina röster dertill vilja bidraga; och jag hemställer om ej just detta vore rätta sättet att få frågan att för lång tid förfalla? Deremot, om hon afsloges nu, kunde Standerup hos K.
Förmodligen hafva Utskotten tyckt sig ega behof af flere motskäl, efter de begagnat ett, som det endast tillkommit Stats-Utskottet att anföra, nemligen Statens presumerade förlust af mitt löningsförslag. Den 7 Maji e. fti. a63 Jag besvarar icke denna framställning, emedan den kommit ifrån orätt man, och jag väntar icke, att se den å nyo anförd af Stats-Utskottet, ty huru hushållsaktige StatsUtskottets Ledamöter än äro, har jag för mycken aktning för dem att tro, det de i någon mån vilja grunda Statens inkomster på dess innevånares trätgirighet, eller afstyrka förslaget derföre, alt det skulle kunna verka, att rättegångarne blefvo färre, och sålunda Chartse-åtgången mindre. Jag yrkar derföre Stats-Utskottets yttrande, och begär upplysning, om det varit med afsigt som det ej blifvit meddeladt,' då ärendet till dess handläggning blifvit remitteradt. Jag yrkar det, ty hafva de Utskott, som handl agt ärendet, glömt hvad Lagboken slutas med, att orätt saköre gore ingen herre rik, således icke eller Staten, så bar dock säkerligen icke Stats-Utskottet förgätit, att för alla Staters omsorg frid på jorden icke är ett fremmande, utan det högsta, mål. Herr Danckwardt j Magnus Georg: Uti 2:dra och 4;de punkterna af Lagoch Ekonomi-Utskottens förevarande Betänkande hafva Utskotten föreslagit förnyande af Rikets Ständers hemställan vid sista Riksdagen i tvenne omständigheter, den ena att i Expeditioner, som från Embets-Verk och Auctoriteter mot lösen utgifvas, minst 7 stafvelser borde beräknas för hvarje rad, och den andra om öfverseende af Expeditons - 264 Den 7 Maji e. m. taxan, egentligen åsyftande förhöjning i Expeditionslösen för Stads -Domstolarne, till likhet med Landt - Domstolarne, samt en bestämdare Taxa på lösen för Fullmakter och andra Expeditioner i Konungens Canzli.