Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han tänkte på åtskilliga af sina vänner, och han måste erkänna, att de hunnit långt före honom i den ekonomiska traftäflingen; på det hela taget var han j u ingenting annat än en obetydlig löntagare, för hvilken framtiden " ej öppnade några vidder, så framt han icke förstode att skaffa sig en n y verksamhet med större inflytande och större ansvar. Slutligen tänkte han på Wahlberg med en, gryende känsla af afund, och glömmande sin egen lilla, men solida lycka, önskade han, att han varit i dennes ställe. Om kvällen kunde de båda makarne ej få sömn i sina ögon, sedan de gått till hvila, utan lågo tysta och missmodiga och stirrade ut i mörkret, medan de sågo i sin inbillning som i en laterna magica, hur lyckan kom alla andra tillgodo, men lämnade dem lottlösa. Ungefär så där formade sig mina tankar, slutade revisorn sin historia, och änskönt jag kanske tecknat bilden väl mycket på fri hand, hyser jag den öfvertygelsen, att grundlinierna äro korrekta. Och livar gång jag nu sätter telefonluren till örat och min trumhinna nås af många rösters orediga sorl, tycker jag mig återigen höra fru Dora tala — och inte endast henne, utan oss alla, som fått ett lyckopund att tära på, men till vår bedröfvelse märka, att andra blifvit hugnade med ett ännu större. Och ur djnpet af vår själ säga vi alla, hvar och en i sin tonart, medan vi med afundsam trånad snegla på det större lyckopundet: den som hade det ändå! FREDSADRESSEN. E N ADRESS till fredskonferensen har som bekant anordnats af Sveriges Kvinnliga Fredsförening på initiativ af en förening i Paris; uppropet till densamma har utgått i de svenska fredsorganisationernas namn. Då arbetet för fredssaken hör till de rörelser, som aldrig borde kunna blifva någon partirörelse, så vågade Sveriges Kvinnliga Fredsförening sätta denna namninsamling i gång, emedan den tänkte sig att ett sådant företag, oaktadt den korta tid, på hvilken det måste utföras, hade goda utsikter att leda till ett tillfredsställande resultat, då intresset för detsamma borde kunna väckas inom vidt skilda partier.
Och så dog min onkel och begrafningen firades med pomp och ståt, och om jag icke, som hans gamla hushållerska, försökte att dränka mig i ett haf af tårar, var jag likväl djupt rörd och täflade med de andra slägtingarne att blomsterströ hans graf och uttala min välsignelse öfver hans stoft. Det var ju intet tvifvel underkastadt att han var den personifierade godheten och med gåfvan af sin låda afsåg att göra mig till en bland de sorgfriaste männen i riket. Men allt för snart skulle jag tagas ur min villfarelse; någon tid efter begrafningen erhöll jag kallelse från utredningsmannen i boet att å utsatt dag och tid infinna mig i sterbhuset för att taga mitt arf i besittning; och jag kom, jag såg, men segrade, det gjorde jag platt inte. Efter några preludier, som medförde obehaget af ett svettbad för de längtande slägtingarne, skred utredningsmannen till brytandet af förseglingen å den ominösa chiffonieren, och hvad hände? jo jag stod kall och liknöjd som en marmorbild under den tid som upptog uttagandet och öfverlemnandet af högra sidans lådor, och var mer än likgiltig för de ack och ve, som utstöttes af de i sin väntan bedragne slägtingarne; men knappt hade man öfvergått till den venstra sidan, då jag öfverfölls af en hjertklappning, som var nära att spränga mitt bröst och som efterföljdes af en yrsel, så svår, att då mitt namn uppropades och jag genom någons tillhjelp fick lådan i min famn, jag, liksom jagad af furirer, rusade in i min onkels kabinett och öfverväldigad af sinnesrörelse nedföll på en der stående pinnsoffa. Efter några ögonblick väckt till besinning, föll mitt öga på den i mitt knä hvilande lådan, och hvad tror du, käre läsare, att jag såg i den? hundra tusen kronor i kontanter eller några obligationer på enahanda belopp, hör jag dig svara ... nej, nej, och tusen gånger nej endast en samling af fullklottrade papperslappar.
Ridderskapets och Adelns Plenum den 28 Juli 1815. S. D. Föredrogs det voterings Protocoll, Sorn denna dag varit hillet uti det Förstärk - Den 51 Juli e. m. l5<>7 ta ConstitutionsUtskottet, och hvaraf befanns, att vid omröstning öfver de skiljaktigheter, hvaruti RiksStånden, i afseende pa den föreslagna förändringen i /j. §. Regeringsformen, stadnat, rösterna så utfallit att det af de Tre öfriga Riksstånden godkända förslaget Frälse och Ofrnlse blifvit af det Förstärkta Utskottet antaget; i följe hvaraf detta förslag skulle såsom ett Riksens Ständers utlåtande, enligt 56 §. Regeringsformen, blifva hvilande till nästa Riksdag. Ut Supra. Upplästes å nyo StatsUtskottets den 27:de Juli på Bordet lagde Betänkande, angående aflöningen vid RiksgäldsContoiret. Herr Zengerlein, Jacob, anförde skrifteligen följande; Vördsamt Memorial! Höglofl. StatsUtskottet har till jemkning af det lönebelopp för RiksgäJdsContoiret i likhet med Banken, hvarpå sedermera denna af Ständerna föreslagna lönetillökning skulle utgå, ansett de 5 RiksgäldsCommissarier jemte åtskilliga andra Embetsoch Tjenstemän böra undfå det högsta Lönebelopp, som deras vederlikar i Banken; nien deremot uteslutit, vid en sådan jemkning, en kammarskrifvare samt 5 å 6 Cou - loirskrifvare, af hvilka tvänne tjent vid Verket öfver 25 år, de andra 19 och 20 år; sådant tror jag icke vara grundadt på den rättvisa soni Höglofl. Utskottet, vid nogare inhämtad underrättelse, visserligen icke lärer frångå.
Collegii merberörde Betänkande af år 1810 föreslagne tiotial af år, eller från och med 1778 tili och med 1787, utan äfven under ett annat sednare deeen - 6 StatsUtskottets jiiurn eller åren emellan 1813 oell 1824, ela priserne mei a omvexlat ; att Collegium användt ett sådant reduelionsoell förvandlingssält, hvarigenom den nya Räntan under desse tvenne epoker så nära som möjligt skulle sammantiäffa med den gamla både till Kronovärdi och förvandlingsbelopp , under förutsättning att, 0111 detta ändamål kunde uppnås oell likhet i Räntebeloppen vinnas, under tvenne så olika tidskiften, då dels stadga och säkerhet i myntet och deraf påräknad jemlikhet i varuvärden efter 1776 års Mynt-realisation, dels ock mera omväxling och olikhet i dessa varuvärden, sedan Silfvermyntet kom ur rörelsen oell en mångfaldigad Sedelstock intog dess ställe, ägt rum, det från ingen synpunkt vore att befara , att Räntepersedlarnes omsättning , nu eller i framtiden kunde leda till förlust, vare sig för Räntegifvare eller Räntetagare, utan ömsesidig fördel deraf kunna förväntas; att förmedelst penninge-räntans begagnande till regulator vid persedeljernkningen, utan att ändock de penningar, som i nya Räntan blifvit föreslagne, i betydlig mån öfverstigit hvad i den gamla ingått, men väl ofta kunnat blifva mindre, K. Collegium kuruftit framställa exempel på ett sådant reduetionssätt för vanliga Skattehemman inom hvarje Län, dit förändringen behöfde sträckas, med undantag af Stockholms Län, hvarest dock icke någon förlust för Räntegifvaren uppkommer, som gifvit fullkomligt tillfredsställande resultat i ofvannämnde afseenden under bägge tidrymderne; alt, K.
Det har rätteligen blifvit anmärkt mot mitt anförande, alt i händelse R. o. Ad. bifölle denna punkt, skulle någon skrifvelse till K. M. icke komma att afgå. Jag anser likväl denna punkt vara af den beskaffenhet, att den icke borde förbigås i den tind. skrifvelse till K. M. som i alla fall kommer med anledn. af delta betänk, afgifvas. Derföre anhåller jag all ytterligare få fästa Ståndets uppmärksamhet på den rättelse i skolstadgan, som synes mig lämplig. Hr von Hohenhausen har yttrat, att sådan rättelse ej erfordras, enär erfarenheten visat, att de af mig föreslagna förändringar kunna af skolstyrelsen vidtagas, ehuru derom icke finnes något bestämdt i skolstadgan. Jag skulle deremot tro, att en sådan stadga bör gifva församlingarne anvisning eller ledning huru de böra bete sig för att rätteligen förfara, och ej meddela föreskrifter, till hvilkas kringgående de nödgas skärpa sin skarpsinnighet. Stadga bör följagteligen vara uppgjord i enlighet med sakens natur och icke i strid dermed. Hr von Hohenhausen har jemväl sagdl att då jag erkänt qvinnor icke vara så lämpliga till boklig undervisning, som karlar, borde icke jag yrka deras antagande i seminarium. Jag tror mig icke fela i minnet från den tid, då jag hade en närmare befattning med ecclesiastika ärenden, då jag nämner att en skola fanns, jag tror det var i Landskrona, hvarest man bestämdt fordrade, alt fruntimmer skulle undervisa flickor. Jag vill äfven erinra mig alt en qvinna derifrån blifvit bildad vid härvarande Normalskola, för alt i hemmet mottaga undervisningskallet. Det är icke blott föreskrifter som bestämma, att qvinnor skola undervisa. Det gifves äfven fall, då undervisning i qvinliga arbeten fordras, men skolans ringhet eller lillgangarnes otillräcklighet icke medgifva en manlig lärares aflöning för den bokliga undervisningen. Flere torde dessutom dela Hr Hammarhjelms mening att flickor böra undervisas blott af qvinnor.
R:dr årligen under oftanämnda år, eller tillsammans Etthundrafemtio Tusen R:dr; StaisUtskottets Memorial N:o 220. l3:o. till aflöning åt den ökade arbetspersonal, som erfordras för det militära kar teverkets skyndsamma utförande, 3.200 R:dr årligen under samma år. eller tillsammans Niotusensexhundra R:dr; 14:o. till understöd åt officerare af arméens särskilda hufvudvapen, sorn inträda i aktiv krigstjenst hos någon i vänskapligt förhållande till Sverige stå ende magt, hvars armé till större eller mindre del befinner sig på krigsfot, 9,000 R:dr under kvartdera af åren 1864, 1865 och 1866, eller tillsammans Tju gusjutusen R:dr; 15:o. till betäckande af de årliga kostnaderna för arrest straffets tillämpning vid indelta arméen, såsom reservationsanslag 10,000 R:dr årligen under åren 1864, 1865 och 1866, eller tillhopa Tretio tusen R:dr; 16:o. till uppförande af kokhus samt vaktoch arrest-byggnader för Andra Lifgardet samt förändrad inredning af regementets kaserner, Etthundraåtta tusen uiohundrafvratio
Nådiga stadgande utdelning nu verkställes; varande Magistraten uppdraget, att tillsätta en Syssloman, som årligen redovisar medlens användande, och derföre får disponera 2:ne rum i ofvannämde hus, samt i årlig lön åtnjuter 50 R:dr Banko. För närvarande begagnas sjelfva huset, dels till Curhus med 14 sängar för veneriske sjuka, så väl lör staden som landet häromkring, dels till arbetshusinrättningen och dels till en år 1824 inrättad Lancasterskola, der både fattige och förmögnare mäns barn äga tillfälle lära läsa, skrifva och räkna, under ledning af en lärare, som åtnjuter lön af både Fattigvårds och Stads medlen. 35 Skjutsen bestrides, med 11 hästar, af fyra dertill anslagne, på stadens mark belägne, torp, hvilka, om någon gång behofvet så skulle fordra, understödjas af i staden boende skjutsande personer. Blott en enda allmän landsväg af ungefärligen 1 mils längd leder till staden, och den underhålles, så långt stadens mark sig sträcker, af samtlige husägarne, i förhållande till tomlernes storlek. Hufvudnäringen är Handel, och stadens större eller mindre välstånd beror på det förhållande hvaruti dess utrikes handelsrörelse under omvexlande conjuncturer sig befinner. Denna drifves med22 större och mindre fartyg af 1,297 lästers sammanräknad drägtighet, hvilka besöka flera närmare och fjermare utrikes hamnar, samt exportera ortens producter, såsom Jern, Beck, Tjära, Bräder, Plankor och Bjelkar, hvarpå likväl i senare åren varit liten eller ingen vinst. Stadens import har egentligen bestått i Salt, hvilket i anseende till den nog dryga tullen å denna nödvändighetsvara, gifvit ganska liten förtjenst. Afsättningen deraf har skett dels till Norrige och inrikes släder, dels till angränsande skärboer, dels ock till allmogen från detta och Östergötlands Län. Dessutom finnas 10 jakter af tillsammans 170 lästers drägtighet som endast begagnas lill inrikes sjöfart. Tvänne skeppsvarf äro vid staden inrättade, hvarest gemenligen byggas 2:ne fartyg årligen af större eller mindre drägtighet.
Bankens Reservfond, förnyadt förslag till föreskrifter angående — 6 1 38 — b. 15 Sept. b. 15 Sept. b. 15 Sept. g. 15 Sept. Banko-Diskontverket, angående förrättad revision för 1859 af, se Berättelse. 2.* W »§ ^ era CO ~ z* O CO » 3 > 2 O) EL g 3 2. å s S*a B 1 ST § D Riks-Ståndens Beslut. CO ? -j Pj —• n> Jta ^ 2L VV to cara era co td B. ro “3 5T1 O CD r1 r3 .ra 3’ T* 5 O-d CO CD g 2. • era (T> CO cT Ridd. 0. PresteBorgareStåndet. BondeN:0 N:o Sid. Adeln. Stå lidet. Ståndet. N:o 8 Banko-Diskont-Verket: om en gratifikation till Vaktmästarne vid — 6 1 29 — b. 20 Juli b. 20 Juli b. 20 Juli b. 20 Juli » om val af Revisorer för granskning af, se Revisorer. » om Instruktion för Revisorerne af, se Instruktion. Bankolån, om statsanslag för inbetalning af ett till uppförande af Calmar Stifts läroverks-byggnad upptaget, se Calmar. I anledning af olika beslut — C 1 36 — 1 Sept. 8 Sept. 5 Sept. g. 22 Aug.
N:o 4° till grundlagsenlig behandling, skulle upptaga dessa 2:ne mom. bland de hvilande grundlagsfrågorna, och 2 andra ledamöter hade yrkat, att R. o. Ad. skulle anmoda Constit.Utsk. att i öfverensstämmelse med Ståndens beslut upprätta voterrsproposrr. Hvad den sista meningen anginge, ansåg Hr Gr. grundlagarna förhindra en sådan forms iakttagande i närvar. fråga. Hvad åter de öfriga meningarna anginge, och då först bifall till Exped.Utsk:s memor. blifvit yrkadt, hemställde Hr Gr., om R. o. Ad. behagade godkänna Exped.- Utsk:s nu föredragna memor. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr von Hartmansdorff begärde votering. Hr Gr. o. Ordföranden yttrade, att i fråga om contrapropos:n vore det 2:ne opinioner, som sökte göra sig gällande: den ena, som önskade, att Exped.Utsk. skulle åläggas att såsom hvilande till grundlagsenlig behandling upptaga de 2:11c första moram af Constit.Utskrs memor. N:o4o; Deli ao Maj c. m. den andra, sorn ville, att alla tre moram skulle fa upptagas. ' Det vore dä nödvändigt, att lt. o. Ad. först afgjorde hvilken af dessa meningar borde blifva conlrapropos.; och hemställde Hr Gr. altså, om R. o. Ad. behagade till contrapropos. antaga, att Exped.Utsk. skulle anmodas upptaga bland de till nästa riksdag hvilande grundlagsfrågor de n första mom:n i Constit.Utsk:s mernar. N:o zj.o. Ropades starka ja, blandade med nej. Frih. Cederström begärde votering. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag anhåller att få till prot. förklara, det jag icke deltager i voteringen om contrapropos. emedan jag anser begge contraproposmsförslägen olagliga. Hr Dalman: Jag anhåller, att i contrapos:n måtte tydligen utmärkas skillnaden emellan den propos., som af Frih.
Enligt hittills gällande stadganden skall första uppbördsstämma!! hållas höstetiden, helst i November månad; och detta har varit en möjlighet, så länge flyttningstiden var bestämd till den 1 October; men se dan denna flyttningstid blifvit utsatt tili en månad senare på hösten, så att husförhören, dervid Kyrkooch Förhörsböckerne upprättas, icke kunna förr än under loppet af November månad ega rum, hafva mantalsskrifningarne, hvilka skola grunda sig på nyssberörde handlingar, redan blifvit framflyttade till December oell Januarii månader; och då dessa förrättningar skola hållas af Häradsskrifvaren, som är skyldig tillika controlera Fogdens uppbörd vid stämmorna, så har redan inträffat, alt antingen första stämman måste hållas långt senare än i Förfatlningarne är Stadgadt, eller att Kronofogdens uppbörd blifver af obehörig person contpolerad. Också har, enligt Motionairens förmodan, vid denna första stämma, enär den hållits vid en tid, då landtmannen ännu ickeafyttrat sina producter, så ringa belopp af uppbörden influtit, att det ofta icke Stals-Litskoltds Utlåtande iV/o 4^3. svarat emot uppbördsmännens resekostnader samt vanligen för hela Riket icke bestigit sig till mer än 100,000 R:dr, hvadan denna stämma, utan afsaknad för Stats-Verket, kunnat långt för della afskaffas, och, om den icke anses böra helt och hållet inställas, åtminstone utan all olägenhet framflyttas till Januarii månad, då, efter Motionairens tanka, början med Kronouppbörden för förflutna året först borde göras. Och kunde sedermera, efter de i hvarje ort förekommande förhållanden, uppbörden fortgå under loppet af vintermånaderne, så att sista uppbördsstämma?! icke börjades förr än den 1 Mars och allestädes, der det kunde ske, afslutades under samma månad, eller ovilkorligen inom den 5 April, hvarefter uppbördsmännen egde att under återstoden af April samt Maji månader indrifva hvad vid ordinarie uppbördsstämmorna icke influtit, så att den redovisning för uppbörden, som nu aflägges första dag i Maji månad, i stället kunde inför Landshöfdingen af Uppbördsmännen fullgöras den 1 Junii.
Deremot liar Högvordiga Prestö! åndet, örmodligen vamadt af händelsen vid i8»2 ars Riksdag och fruktande för följderna af den brådska, som af göromålens manvd och vigt vid slutet af denna Riksdag synes bli nästan oundvikelig, genom comniuniceradt protocollsUtdi ag, som blifvit uppläs', annu lärer ligga på Bordet, gjort sina M< dStänder ett förslag, sorn lill en betydlig del kan uppfylla ändamålet af mitt föreslagna RevisjonsUtskott. Högvordiga Pn stöta a - V. 8- Den 27 Juli e. m. Ståndet har nämligen inbjudit de andra Stånden, att utvälja 2:ne Ledamöter af hvarje Stand, hvilka det, under Riksens Ständers JustitieOmbudsmans Ordförande, skulle åligga, att hålla noga tillsyn och ansvara för, alt Riksdags Beslutet och Bevillningsförordningen blifva rigligt och i enlighet med de af Riksens Ständer justerade Expeditioner utfärdade. _ Ehuru härmed icke på långt när vinnes den fullständiga säkerhet i afseende på alla Expeditioner, hvilken jag med det föreslagna ReVisionsUtskottei åsyftat, och hvars organiserande säkert är ett annat Riksmöte förbehållet, så finnér jag och säkerligen de fleste af Högloft. Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter det af Högvordiga PxestStåndet gjorda förslaget så nyttigt, att det af Ridderskapet och Adeln kan bifallas, och får jgg till detta bifall anhålla om Eders Excellences Bögvälborne Herr Grefven och LanötMarskalkens proposition, med det tillägg, att alla från Bevillningsutskottet föreslagna och af Ständerna antagna författningar måtte komma att undergå samma föreslagna granskning. Äfven får jag anhålla att de andra Respectiva Stånden måtte inbjudas, att till samma projecterade tillägg lemna sitt bifall. Under tecknad Silverstolpe, Axel Gabriel: I afseende på hvad Herr Brukspa Ridd. o. Ad. Fröt. 363. 164» 1298 Den 37 Juli e. m. tronen Spaldencreutz behagat anföra, att
Säkert är dock att Svenska landtmannen ej gjort sig känd för sådan oordentlighet, taktlöshet och revolutionsyra, att han derföre mera än andra bör förnekas sammanträda med sina medbroder för att fritt få öfverlägga om t. ex. en vägförbättring, ett ärende rörande skarpskytteväsendet, en politisk fråga eller hvad det vara må, som menigheten röra kan. Kan icke motsatsen bevisas, hvartill då dessa bevis, hvartill prestens granskningsrätt? Skulle det icke kunna vara nog, att den, som utfärdar en kungörelse till en menighet, sjelf ansvarar för den likasom för en tryckt skrift enligt tryckfrihetslagen? Om det nu anförda ej är sannt, om åter vår församlingsfrihet i vissa fall är en drömbild, hur då försvara andra möten af sällskaper, stånd och klasser ? Hvarföre Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 447 då tillåta hemliga ordenssammanträden utan att tillståndsbevis af vederbörande lemnäs och tänk dertill om vederbörande sjelf är en ordensbroder, hvilken kontroll ? Det sagda torde vara nog för att visa, det hvarje fri, ärlig medborgare bör ega rätt sammankalla sina medbroder och att tillståndsbevis dertill äro mest på landsbyggden öfverflödiga likasom prestens granskningsrätt. Detta, tillika med behofvet att inskränka eller alldeles borttaga en mas a öfverflödiga sig sjelf motsägande reglementariska föreskrifter, icke minst i nu omrörda fall, föranleder mig att härmed vördsamt föreslå: att Rikets Höglofliga Ständer måtte för sin del besluta, att allt hvad hitintills i lag och författningar stadgadt är, rörande kungörelsers utfärdande och uppläsning, varder upphäfdt och i stället stadgadt som följer: sedan Gudstjenst slutad är, uppläse presten från predikstolen för församlingen, först hvad Kongl. Maj:t har att i nåder bjuda och befalla, så auktoriteters kungörelser samt derefter hvad enskilda personer hafva att tillkännagifva.
Materialierne, som erfordras, åro spridde, och hafva icke efter någon viss plan varit samlade; men ifrågavarande arbetes beskaffenhet påkallar i denne del af sig sjelf, efter hand, en fortsatt utveckling, emedan det upptäcker bristerne och ger’ en fullständig anvisning på hvad som bör sökas. Man har i en del andre Lander kommit till visse grunder för bidragens fördelning i i3a Riksens Ständers 2:ne Classer, nemligen, de som inflyta i StatsCassan och komma till beräkning och jemföring mot Statens allmänna behof, samt de sorn, inom vissa inskränktare områden, efter der antagne ordningar, utgöras, utan att bero af någon profning utom detta område. Hår i Riket utgå en mängd, nästan de vigtigaste och betydligaste, af forre Classens bidrag, hvarutaf en del aldeles icke och en annan del på ofullständigt sått komma till Statsberåkningen; då deremot andre små och obetydlige bidrag, som borde hora till sednare Classen, igenfinnas i de allmänna Anslagen. Den säkerhet, som för ett rigtigt bedömmande erfordras, igenfinnes således ej; och forhållanden, som borde vara utredde till grund för en vigtig åtgärd i ett härtill hörande ämne, innan den tages, framstå icke sällan oförvåntade och bekymmersamma, i följderne deraf. Utan allt tvifvel år det af en större angelägenhet, att fullständigt utreda de forhållanden, som härutinnan nu finnas, ån att gifva förslag till andre; råttelserne framstå af sig sjelfve, då utvecklingen blir fullständig och sann; men nya åtgärder blifva möjligen skadliga, alltid osäkra, om de ställas i verket, utan sammanhang med någon sådan föregången undersökning. Uti Tabell-Verket och uti det nu gällande sättet till uppskattning af Jord och Egen - Revisorers Berättelse. 133 dom, finnas Q:ne hufvudsaklige elementer för Rikets Statistik, af företräde för hvad de fleste andre Lander i dylikt afseende ega.
Om man betraktar dessa öfversättningar, visar sig dem emellan en ganska betydlig skillnad; ty då den i Författningssamlingen utkomna öfversättningen alser endast bran vinstill verknings-afgiften, alses åter i den andra, alla algifter, som drabba fabrikanten, såsom t. ex. a) den förökade kostnad, som blir en följd deraf att bränvinsskalten skall erläggas i förskott, b) utgifterna flir att under den tid bränvinsbränningen fortgår förse kontrollören med kost samt eldadt runi med städning äfvensom uppassning, c) besväret att vid uppmätningen af varan lemna kontrollören nödigt biträde, äfvensom d) den ränteförlust, som kan tillskyndas fabrikanten derigenom alt K. M:f kunde finna för godt, alt icke låta en full tillverknings-lerniin utgå, utan afkorta densamma, dervid fabrikanten väl återfår skatten för det belopp bränvin lian icke fått tillverka, men deremot ingen ränta å dessa penningar, af hvilka han dock någon tid varit i mistning och för hvilkas anskaffande lian måhända lått vidkännas dryga utgifter. Förutom tillverkningsafgiften tynga således ganska många andra afgifter på denna fabrikation, och det är derföre af nöden att den Svenska öfversättningen rättas till närmare öfverensstämmelse med den Franska texten. Det kan dessutom hända, att man i en framtid skulle finna sig böra, i stället som nu sker, nemi. att låta dem, sorn nu hafva handelsrätt, betala en viss rund summa såsom ulskänknings-afgift, deri ingår älven afgift för utskänkning af utrikes-ifrån kommande brända och destillerade drycker, låta denna utskänkningseller titminuterings-afgilt för utländska spritdrycker uttagas vid deras förtullande, hvarigenom kontrollen blelve noggrannare. Ty jag tror, att den nuv:de methoden är ett alltlör dåligt sätt att utöfva kontroll, och jag vill i detta afseende åberopa förhållandet med England, Frankrike och Belgien, i hvilka länder de utifrån kommande spritdryckerna betalas vid tullstationen, då man kan bestämdt veta, att för hvarje kanna erlägges den afgift, som befunnits nödig.