Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Summa 335,870: 30. 1. 89 Härvid bör dock underdånigst anmärkas, att uti FögderiRäkenskaperne och RiksHufvudBoken icke intagits den kronotionde, som Upsala Akademi åtnjuter af Skeptuna, Nästuna, Husby, Långhundra, Odensala och Husby-Odensala Socknar i Långhundra Fögderi al' Stockholms Län, utgörande, enligt upprättade contracter, 506 T:r 6 kp:r Spanmäl, hälften Råg och hälften Korn, hvaraf likväl Akademien utgifver till ProsteTunnor, Kyrkoherdarnes vederlag, BibeltrycksTunnor, Allmänna Barnhuset, Upsala Domkyrka samt Kyrkornes Vinoch Byggnads-säd tillhopa 115 T:r kp:r, sä att Akademiens behållning endast utgör 390 T:r 292*ff kp:r. Enahanda förhållande har ock förekommit med 162 T:r 11 kp:r Kyrkotionde uti Vestra Hisings Härad af Götheborgs och Bohus Län. Varande i följd af dessa rättelser Tiondeanslagen uti Comiterades ofvanberörde uppgift beräknade till högre qvantiteter, än Räkenskaperne utvisa. I afseende å de under denna hufvudrubrik uppförde anslag bör anmärkas, att de 188 R:dr 17 sk. 8 r:st., hvilka upptagas under titel: Hofstallets utfodring, icke blifva föremål för serskild ersättning, enär de innefatta värdet af in natura levererade ränteslräpersedlar, samt i dylika fall, som framdeles icke skulle ifrågakomma, afdrag sker å det belopp i contant, som för Hofstallet å RiksStaten finnes anvisadt. Med åtskillige anslag är förhållandet sådant, att de tillfalla Inrättningar, sorn ensamt af allmänna medel underhållas, hvilket är händelsen med följande, nemligen: Kongl.
Bland de af Herpj Bomander vid dess Memorial bifogade Sedlar (hvilka härjemte till Vällofl. Börgare.Ståndet återlemnas) hafva utskillige, fenligt Cornmissariatéts förmälan, ej förr än nil varit i Banquen presenterade och således ej härstädes undergått granskning eller maculerlng. Utaf desse hafva 2:ne funnits antagelige, och i sådant afseende blifvit med vederbörlig inlösningspåskrift försedde i men de öfrige befinnas samte» lige bestå blott af sådane hopfogade osammanhängande stycken, söm, hvar för sig betraktade, ej ■är# inlösningsbare, derföre att om återstoden hel och orubbad skulle finnas i behåll, JPresentanten deraf ej kan förvägras att utbekomma hvardera Sedelns fulla värde. Stockholm den 31 Julii 1823. Bihang iill Rikt;, Si, Pret, o?/e Smtih ]V:D 38» 688 Baneo-Utskottets Betänkanden. Ankom d, II Aug. 1823. Betänkande till Rikets Häglof. Ständer , ii/vet Herr B. Rosenblads motion, om upplysningars meddelande i anledning af de vid Utskottets Memorial, N.o 1 5, bi fogade Tabeller, rörande Banco-Verkets tillstånd. Ilos Högloft. Ridderskapet och Adeln haf Herr 35. Rosenblad föreslagit, att Kanco-Utskottet motte anmodas meddela upplysning, dels huru stor andel af den i Tabellertie uppgifna Vexel-Banc» Skulden eller Banco-Sedtl Stocken för åren 1800—1822 utgjordts af utelöpande.
Domare åligger tolka och tillämpa Lagen efter dess hokstafliga föreskrift samt derefter döma, men ej efter eget godtycke, och, då sådane mål förekomma, som i Lagen ej så tydeligen utsatte äro huru med dem förhållas hör, Domaren likväl skall efter bästa förstånd, samvete och förnufts-skäl rättvisligen döma; alla Domar, som af Högsta Domstolen LagVtshotits Betänkande, goj lipphäfvas, alltså böra anses såsom orätt dömde, och i följd deraf, så väl Domare som DivisionsLedamöler, hvilka sådaue Domar eller Utslag utfärdat, icke kunna eiler böra undgå, att af Högsta Domstolen lill ansvar och straff derföre fällas, på det sätt, att för mål af betydligare vigt straffas med tjenstens förlust, de mindre betydliga med suspension på 3 å 6 månader, och de minst betydliga med böter från a5 till ioo Riksdaler för hvarje Domare eller DivisionsLedamot, som ej emot ett orätt beslut eller en orätt dom sig reserverat; lifs-saker härifrån undantagne, med hvilka bör förhållas som i allmänna Lagen är stadgadt. Hvad först angar den af Herr Grönhagen i i:sta och aldra puncterne af Memorialet yrkade förhöjning af det ansvar 7 och 8 §. §. af 20 Cap. Missg.Balk. utstaka; så anser Lagutskottet någon förändring härutinnan hvarken af behofvet påkallas att nu partielt vidtagas eller lämpligen böra komma i fråga förr, än i sammanhang med den nya BrottmålsLagstiftningen i det hela, lieldst de, enligt desse §., jemförde med 1779 års Förordning, nu gällande straffbestämmelser äro lämpade efter de för andra brott i Lagen antagne gradationer i straffen, och härtill kommer att den, som enligt desse §. §. gör sig till ansvar skyldig, ej mera än den, som annars gör annor man skada, kan undgå att gifva den lidande skälig upprät - 804 Lagutskottet! Betånkanden, telse, så att något nytt stadgande liärom nu icke erfordras.
Din brud har du icke återfått, – detta har jag redan hört. Agostinho aflade nu en temmelig omständlig berättelse om sina öden, och hördes af sin kejserliga herre med deltagande och förvåning. Min son, utlät han sig, sedan han slutat; du har genomgått rätt hårda pröfningar; jag beklagar dig, men tror ändock, att Försynen till slutet ganska välbetänkt sörjt för din framtid, i det den brutit dina band med denna flicka. Det är ju Andradas blod som flyter i hennes ådror, och deraf är föga godt att vänta. Äfvenså vacker, älskvärd, tjusningsrik som hon – du må tänka derom hvad du vill – var hennes cousine, donna Elvira; men jag har, i förtroende sagdt, befunnit henne vara på en gång coquette, halsstarrig, full af ränkor och de odrägligaste anspråk. Jag önskar nästan, att jag på anständigt sätt rigtigt vore henne qvitt. Villaflor hade icke tillbragt många veckor i landet förrän han erfor, att kejsaren egde skäl att vara än mer missbelåten än någonsin med sin belägenhet. Parti-stridigheterna hade, efter hans afresa, antagit en än mera förbittrad och oförsonlig charakter, särdeles i följd af ett af kejsaren begånget, högst oförsigtigt steg. Emedan de hemliga sällskaperna, hvilkas ledamöter med ett gemensamt namn inbegrepos under namn af Frimurare, voro de egentliga verkstäderna för folkrörelserna och de revolutionära stämplingarna, fick Dom Pedro det infallet, hvilket han betraktade såsom ett mästerstycke af politik, att förklara sig för Stormästare af det Brasilianska frimureriet och för Konungs-archont af Apostolatet, en af honom sjelf fordom stiftad hemlig orden, i afsigt att derigenom sätta sig sjelf i spetsen för revolutionen och göra dess rigtning för thronen oskadlig. Men detta steg åstadkom en alldeles motsatt verkan. Derigenom kom han nemligen i den mest onaturliga ställning: de exalterade gingo nu, icke mindre än förut, sin egen väg och läto för ingen del leda sig af sin nye Stormästare.
Nu är flickstackarn visst frisk te kroppen igen, och går ute i skogen och lullar i vallhorne som förr, men med förstånde är det inte riktigt. Prosten. På hvad sätt visar sig sinnesoredan hos henne? Jan. Jo, hon taler jemt om, att hon ska stå brud med necken eller strömkarl'n, som hon ock kaller honom, och hvar måron klä'r hon på sej den vackra hvita klänningen, som hon feck åf Mamsell på herrgåln, och kammer ner håret och styr ut sej med en krans åf sjögräs och mosse, eller hvad grönt hon får tag i; se'n går hon opp i skogen, eller ock ställer hon sej nere ve sjön och sjunger och ropar hele da'n, liksom hon vänta', att strömkarln skulle komme och hemte henne. Men när det blir qväll och ingen strömkarl hörs åf, då går hon hem igen och gråter ända te dess hon somner åf trötthet. Så illa är det, vördig Prost. (^Anna visar sig på kullen^) Men tyst! der kommer hon bort på höjden. Se, käre herr Prost! Kan jag inte gråta mej te döds, då jag ser mitt barn så olyckligt! Prosten. Vi ska' ställa oss så, att hon inte blir oss varse. Jag vill se och höra hvad hon tager sig före. TREDJE SCENEN. De Förre. ANNA (^i hvit klädning och utslaget hår, samt med en krans af sjögräs på hufvudet och ett vallhorn i handen. Sjunger, och blåser i hornet vid slutet af hvarje vers^) Nu jag sjungit har i dagar, Nu jag sjungit har i tre; Men hvad båtar det mig, hur jag klagar? Vännen vill ej svar mig ge. Nyss en blomma dog i skogen Och jag gret vid hennes bår; Ty den blomman het Anna-lill trogen Månn' hon vaknar nästa vår? Men nu är ej tid att gråta, Då i dag jag skall stå brud; Dock hvi dröjer min brudgum, den såta? Jag står re'n i bröloppsskrud. Stig då opp utur din bölja Och gif svar uppå min sång! Sedan skall jag till altaret följa Allt ibland sjöjungfrur mång'.
Sedan Utskottet, vid pröfningen' af detta Memorial, funnit detsamma innehålla anförda besvär öfver en af enskildt Embetsman vidtagen åtgärd inom Gottlands Län, hvaröfver någon granskning, enligt Regeringsformens föreskrift, ej tillkommer Utskottets befattning; och då Utskottet dessutom helt och hållet är i saknad af nödiga upplysningar öfver de skäl och omständigheter, eom kunnat föranleda till det nu öfverklagade, men förmodligen icke utan all grund utfärdade pä - 324 Den 8 Juni. påbud; så anser Utskottet sig ej Jeunna härvid lämna någon vidare åtgärd, än att till svar härå meddela detta utlåtande, som dock vördsamt underställes Biksens Höglofl. Ständers egen pröfning och algörande. Stockholm den 6 Juni 1815. På Höglofl. Bidderskapets På Högvördiga Prestoch Adelns Ledamö- Ståndets Ledamöters > ters vägnar vägnar A. Lantingshausen. Carl Fr. Ortman. På Vällofliga BorgareStåndets Led arnöters vägnar And. Fredin På Hedervärda Bonde* Ståndets Ledamöters vägnar Hils Mänsson. M. M. RosbecL Uppläst hos Höglofl. Bidd. och Ad. d. 8 Juni. _ Högvörd. Prest-Ståndet d. 22 .Maj. Vällofl. Borgare-Ståndet d. 1%. _ Hederv. BondeStåndet d, 22* Vördsamt Memorial! Sedan Biksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskott, under den 18 sistlidne Maj, afgifvit Betänkande i anledning af den Den 8 Juni. den , utaf Herr Öfver - Intendenten m. tn. Pehr Tham väckta fråga, om indragning af de fem Helgedagame: Trettondedagen, Mari® Bebådelsedag, Christi Himmelsfärdsdag, Annandag Pingst oell Midsommarsdagen ; så hafva, vid föredragandet deraf, hos Höglofi.
Utskottet, till hvars behandling denna motion blifvit remitterad, har deröfver inbemtat Banko-fullmäktiges utlåtande, samt får, i öfverensstämmelse med hvad af dem är vordet anfördt, fästa uppmärksamhet derå, att, som de medel, hvilka ingå på uppoch afskrifnings-räkning, få i låne-rörelse användas till det belopp, hvilket anses icke böra för mötande af skeende uttag i kassa bibehållas, så förlägges numera laneoch kreditiv-rörelsen i Banken af icke allenast egna, ulan äfven på omförmälta sätt upplånade kapital; att, enär de egna kapitalen redan äro till hela beloppet använda, kunna för ny utlåning andra medel ej finnas att tillgå, än dels sådana, som å uppoch afskrifnings-räkning insättas, utöfver hvad som är utlånadt, och dels sådana, hvilka inflyta genom inbetalning af redan utgifna lån, samt att i fall, såsom föreslaget blifvit, alla som hafva förfallna skulder erhölle hetalnings-anstånd, skulle hela utlåningen afstanna och, hvad värre är, Banken tvingas att utgifva sedlar utöfver stadgad gräns för att kunna återgälda penningar insatta på uppoch afskrifningsräkning när uttag deraf, hvilket snart nog kan vara att emotse, ifrågakommer utöfver den i kassa bibehållna summa. Förslaget, som således komme att i verkställigheten möta betydande hinder och svårigheter, synes Utskottet derjemte blifva till sina följder af den mest betänkliga beskaffenhet, i det att detsamma ofelbart komme att på allmänna förtroendet inverka mera störande samt medföra vida större vådor, än som af den närvarande förlägenheten, huru bekymmersam denna än är, kunna 16 Banko-Utskottets Utlåtande JYi 74. befaras. Det torde nemligen vara klart, att ett af Rikets Ständer medgifvet betalnings-anstånd för Bankens gäldenärer skulle framkalla anspråk hos andra gäldenärer på enahanda eftergift och vara tillräckligt att hos kapitalisten verka en rädsla, som mera än nu är fallet kommc att från rörelsen undandraga kapital-tillgångar och derigenom förvärra det onda, man med förslaget afser att lindra och förminska.
Hon såsom Brudskatt med sig förde, erhålla af Kongl. Maj:t och Sveriges Rike ett lika stort Capital, eller 100,000 R:dr Specie uti vederlag, och det tillika blifvit aftaldt, att visse gods, hemman och rentor borde, medelst särskild förskrifning, anvisas Hennes Kongl. Höghet till säkerhet; så hade Kongl. Måj:t för Sig och Sina efterträdare på den Kongl. Svenska Thronen, på det Hennes Kongl. Höghet måtte vara så mycket mera förvissad om vederlaget, m. m., velat lemna invisning på de flera i samma Höga förskrifning uppräknade Kongl. Maj:t och Kronan förbehållne rentor; hvarjemte Kongl. Majrt slutligen försäkrat på Dess Höga Kongl. Ord för Sig och Efterträdare på den Kongl. Svenska Thronen, att allt hvad Giftermåls - Contractet innehåller skulle oryggeligen hällas och verkställas. Och har, i följd häraf, Justitias-Rådet, m. m. Herr Gabr. Poppius, som i Nåder blifvit förordnad, att bevaka Högstsalig Hennes Maj:ts Enke-Drottningens Sterbhus-delägares Lagliga rätt, yrkat; att Deri s Juli. att sedan de bägge Höga Personer, som år 1766 ingingo förberörde Contract, nu äro genom döden afgångne och. arfvingar efter sig lemnat, oinförmäldte Brudskatt jemte det deremot utfästade vederlag måtte med en sammanslagen Summa af aoo,ooo R:dr Hamburger Banko, Sterb. hus-delägarne tillgodo komma.
För det husliga lifvets ordentlighet, trefnad och renhet, hör huit egentligast bildas, och inom familjen synes också denna bildning lättast och säkrast kunna åstadkommas. En mors undervisning, icke endast på skolans utstakade timmar, utan under en ständigt vakande örn vård och ledning genomtränger hos doltren innerligast både förstånd och bjerta och hildar säkrast caracleren. I brist derpå måste annan qvinlig undervisning i stället inträda, trien alllid med förutsättning af en vård, liknande och ersättande den moderliga, och af ett slutet familjelif. Formen för statens lemnade undervisning och uppfostran är deremot skolan, alltid i förening med en viss grad af offentlighet och således i någon nion stridande just mot den caracter, som egentligen tillhör och utmärker qvinnans uppfostran. Om man än kan hoppas, att denna motsägelse bör kunna till någon del häfvas, så är likväl sältet, på hvilket detta skulle åstadkommas, ännu icke funnet. Tvertom, detta är just sjelfva problemet, som skulle lösas. Den berömda enskilda stiftelse, som motionären åberopat, den så kallade JVallin ska flickskolan, är endast ett försök i denna rigtning. Antingen man afser den tanke, sorn derför ligger till grund, eller sältet för dess utförande, erkännes delta försök gerna såsom lofvärdt och i viss grad lyckadt; men motionären sjelf har ej påstått, att det är fulländadt. Med dea större rörlighet, som alltid tillhör en enskild stiftelse, har den under vaksam vård och uppsigt småningom kunnat bota hvarje upptäckt brist och aflägsna hvarje fel, som legat i inrättningen. Men endast såsom ofulländadt försök fortfar den dock ännu och skall, såsom man bör hoppas, fortfara, tills den fullkomligt hunnit utveckla sig, blifvit säker på sina grunder och fullständig i sin form samt hunnit lemna sådane resultat, hvilka blifvit allmänt erkände, såsom fullt tillfredsställande. Då måsle andra enskilda inrättningar af dylik art böja sig derefter och tillegna sig det fullkomliga undervisningssältet, så vida de vilja erhålla och behålla förtroende; och derigenom uppnås småningom, men säkert, det mål, som motionären på annan väg velat hinna.
Sedan, med stöd af io5§ Regerings-Formen, Constitutions-Utskoltet, genast efter dess organisation, äskat de i Stats-Rådet förda Protocoll, hafva till Utskottet blifvit aflemnade Protocollen öfver Juslitiae-ärenden, från den i5 Januarii 1823 till den 3o Octoher 1828, och öfver General-Auditeurs-ärenden, från den 3i Januarii 1823 till den i5 October 1828; öfver de af Hof-Cancelleren, under åren 1823 och 1824, föredragna egentliga Riksdags-ärenden; öfver Krigs-ärenden, från den 28 Januarii 1823 till den 29 Octoher 1828; öfver Kammar-ärenden, från den 18 Januarii 1823 till den 3 November 1828; öfver Handelsoch Finance-ärenden, från den 10 Januarii 1823 till den 29 October 1828, samt öfver Ecclesiastique-ärenden, från den 25 Januarii 1823 till den 29 Octoher 1828, jemte de till Stats-Expeditionernas föredragning hörande, i Rikets allmänna Ärendens Beredning hållna Protocoll; hvarförutan Utskottet meddelats åtskilliga i uppgifna händelser begärda Protocoll öfver Commandomål för Armeen och Flottan. Constitutions-Utskottet, sorn saknat skäl att tillämpa 106 § Regerings-Formen, Coustitulions-Utskjottets Memorial. N:o 36. 3 har, under handlingarnas pröfning, endast funnit sig befogadt att, efter 107 § af samma Grundlag, anmärka: 1:0 Emot Siats-Rådets Ledamöter, utom Herr Stats-Rådet Grefve Löwenhjelm3 frånvarande, och Föredraganden, tillf. StatsSecreteraren Danck vardt: rådgifvande åtgärden till det i Kammar-Expeditionen den 32 December 1824 fattade beslut om gillad indragning och förbjuden fortsättning af Tidningen Conversations-Bladet.
BondeStåndet gjorda Motion om förmån af en Canals anläggande emellan den 8 mil långa Sjön Fryken och Clara Elf, får jag uppgifva följande Förteckning, på de effecter, som årligen passera landvågen öfver Frykstad, omkring 5000 famnars längd. Efterföljande Bruk: löfstaholm, Gårdsjö, Dömle, Qvarntorp, Björke, Antonström, Ohleby, Bada, Wågsjöforss, Christineforss, Thonsby, Yållsforss, Stöpa, Kymsberg, Tresko, Fredras, Skarped, Rotneholro och Rotnedal, hafva, sammanräknadt, ett ärligt smide af 12,000 hvarföre i forlön betalas Rd. 3250 Efterföljande Sågverk: Bada, Åstabyholm, Vägsjöfors*, Skarped, Gundtan, utom nya an* J02 Eesv. och Ekon! Utsk. BetänkancLen. å 56 sk. å 18 sk. a 24 sk. a 1 Rd. 5.000 750 3.ooq 8.000 läggningar,tillverka årligen omkring 4.000 Tolfter plank Q,ooo D:o Bräder 6.000 — Sågblockar 8.000 st, Bjelkar RG:s Rd. 18,000 Utom förutnämnde effecter, transporteras denna väg: tjära, näfver, smör, talg, skeppsvirke af aila slag m. 111. ned till Carlstad; och derifrån åter upp: spannemål, sill, salt, kalk och andra förnödenbetsvaror, hvars forlön efter all sannolikhet uppgår till 25 prC, af förutnämnde Rd, 18,000 — men hvilka jag nu här ej upptager, utan be räknar Capitalet, sorn efter 6 pr.C. kunde användas till Canalbyggnad och utgör Bd, 500.000 RG:s,
Se Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 12. — angående bildandet af en Comité' för att undersöka dithörande ämnen. I. 205. R. 206. V. B. 168, 192. A. 485. Skogsoch Jägeri-staten, angående förklaring af instruktionen derför. Se Instruction. Skogsplanterings-Cassan, i anledning af gjord begäran om utredning af dess inkomster och utgifter. Se Utredning. — angående ett bidrag derifrån, af 66,666 R:dr 32 sk. b:co att efter Rikets Ständers pröfning användas till förefallande behof. II. B. 490. A. 605. Skojare och hästhandlare, om förbud för dem att på deras resor inom landet medföra qvinnor och barn. Se Hästhandlare. Skolhusbyggnad i Södra Finskoga Capell-församling af Carlstads C 125 ) stift, angående ett stats-anslag af 1000 R:dr b:co för uppförande deraf. VIII. 13. 270. A. 275. Skolmästareskäppa, angående befrielse för hemmanet Fårhult från utgörande af så kallade. III. IV. E. 118. Skomakaren eller Simpnäs klubb, skäret, angående en fyranläggning derå samt å Agön. Se Agön. Skrifvelse und. till Kongl. Maj:t ifrån Ridderskapet och Adeln, angående capitations-afgifiens fortfarande. III. 413. Skrifvelse!1, und. till Kongl. Maj:t ifrån Rikets Ständer. Se Expeditioner. Skyldskap å sidone, angående den lagförändring att, endast med undanlag för syskon, personer i sådanl slägtförhållande må med Konungens tillåtelse kunna med hvarandra ingå äktenskap. I. R. 369. Se vidare Lag-Utskottets Betänkande N:o 35. Skåne, om utbekommande från Danska archivet af äldre handlingar rörande denna provins. Se Handlingar. Skånska cavalleri-regementerna, angående upphörande af dess s. k. loloch ådermöten.
Still anffaffning af refertosfälttattericr 48,000: 6:o Still fccftydntng af SÖarliolinä fäfhttngS utantoerf, 26,666 Slfcbr 32 ff. årligen unbcr åren 1854, 1855 odj 1856 . 80,000: 7:o Stid fccfU; öfning af ftranbmerfet ©uftafööorg toth (SarlftcnS fäfhttng 20,666 9l:br 32 ff. b:o . 62,000: 8:d Still anffaffntng af nt;a getuår, 66,666 9t:br 32 ff. unber åren 1854, 1855, 1856 cd) 1857 266,666: 32. — 9:o Sill anffaffntng af fängffålötappar, [arnt rengörittg& Sid anffaffmng af BcFläbttab8 Sid tmberljådattbe af BclDäriitgStttanfFayctS ctttför Std i garntfon förlagbe, tneb inattnrättningar för SDrtfHgljetett uteb intoentarier ut. ut 124,148: 2l:o Std e,rtra arbetSBiträbc tuib befja ItmefFepyä Fottts Wettering 12,000: 22:o
Icke var denna persoidiga inställelse nödig för att meddela Sluss-Inspektoren beslutet om ett högre vite eller någon ann n påföljd för olydnad emot Konungens Befallningshafvandes bud, ty sådant hade kunnat ske, lika väl då som förut, genom Kronobetjeningen; icke heller var sagde åtgärd påkallad af verklig fara, att Sluss-lnspektoren skulle resa från orten, hvilken fara dessutom genom hämtningen endast för en kortare tid kunde förebyggas, enär afsigten ej var att den hämtade skulle i häkte qvarhåIlas; och icke heller kunde hämtningen hafva varit ämnad till påföljd för den emot Landshöfdinge-Ernbetets befallningar visade tredska, ty den skulle då hafva utgjort ett straff af sådan beskaffenhet, som lagen ingenstädes tillåter. Häremot hafva Landskamreraren och t. f. Lands-Sekreteraren hufvudsakligen anfört: att Landshöfdinge-Ernbetets ifrågavarande åtgärd att förelägga hämtningsäfventyr, då flera förut stadgade vitén visat sig overksama, efter deras förmenande, stödde sig på lagens uttryckliga stadgande, och att Kaptenen Hellströms inställande bos Konungens Befallningshafvande, hvarmed afsigten varit bland annat, att genom lämpliga föreställningar förmå honom att ställa sig Landshöfdinge-Embetels föreskrift till efterrättelse, haft till följd att samma föreskrift omsider blifvit åtlydd, hvarföre och då meranämnda åtgärd ej varit så ändamålslös, som å andra sidan vore påslådt, Landskamreraren och t. f. Landssekreteraren bestridt, att de genom det ifrågavarande beslutet gjort sig till något ansvar förfallne. Kongl. Hof-Rätten har i Utslag den 7 November 1860 förklarat sig hafva funnit, Landshöfdinge-Ernbetets ifrågavarande åtgärd att, i anledning af Kaptenen Hellströms visade tredska att åtlyda Landshöfdinge-Ernbetets föreskrifter, låta på sätt som skett inställa Kaptenen hos Konuagen Befallningshafvande, ehuru olämplig och ej oundgängligen af nöden, dock ej vara af beskaffenhet att lagligen böra till ansvar föranleda.
»Ni är här med er tant som är döf och som skämmer bort er Och ni har varit i Paris » Han gjorde en kort paus mellan hvarje bevis, som han framdrog; och han betraktade henne hela tiden med en halft spefull min som om han ville säga: ser ni hur väl jag är underrättad. Detta tycktes emellertid alldeles icke förvåna henne. En danslysten ungherre hade hon under samtalets gång affärdat under föregifvande att hon icke orkade. Nu anmälde sig ännu en. Hon drog åter fram med sin trötthet, men den nye kavaljeren, som tycktes var en äldre bekant, lät sig icke afspisa. Det var en blekfet grosshandlare med ett jovialiskt och tvärsäkert sätt. »Är frrröken trött? Det ska’ vi dansa borrrt», sade han. Hans tvärsäkerhet tycktes imponera fröken, ty hon reste sig upp, liksom halft motvilligt, och tog hans arm. Hvem man kommer att umgås med vid en badort beror i allmänhet på en ren tillfällighet. Societetens medlemmar känna hvarandra oftast helt ytligt; det mera intima umgänget dyrkas i smärre kotterier. Ett par unga damer med likartade intressen och vanor slå sig samman under en eller ett par äldre matronors hägn och utvälja sig hvardera en eller ett par unga herrar till riddare för sommaren. – Den naturhistoriska iakttagelsen att det är mannen som väljer tycks åtminstone i detta fall vara föråldrad. Fröken Alma Hagberg hade vistats 14 dagar vid badorten utan att bilda kotteri. De bäste ungherrarne voro, då hon anlände, redan upptagne och af de nye, som uppenbarat sig, hade ingen fallit henne i smaken. Hon egde i en mycket utpreglad grad den kvinliga svagheten att vilja synas och taga sig ut. Att bilda kotteri med ett par löjtnanter eller vice-häradshöfdingar skulle hon i och för sig icke haft något emot, men det skulle ha varit första klassens löjtnanter och första klassens vicehäradshöfdingar. Hon var nemligen i det fallet mera skarpsynt och erfaren än sina jemnåriga att hon visste, det fans skilnad också på löjtnanter och vice-häradshöfdingar. De exemplar af arten, som ännu voro löshästar, hörde icke till första klassen.