Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Från Högvördiga Preste-Ståndet har till Stats-Utskoltet blifvit remitterad en motion af Herr Contracts-Prosten Sandberg, hvaruti anföres, att, 24 Statssamt ålim. Desv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande^ N\o 35. då Kongl. Maj:t, dels genom (lere ändamålsenliga Förordningar, dels genom personliga uppoffringar sökt bereda framgång åt enskilda fosterlandsvänners bemödanden att inom landel hämma fylleri las ten, det vore skäligt, att äfven den andra Statsmagten nu lemnade något stöd och uppmuntran åt ett så nyttigt företag; och har motionären, som ansett de medel, hvilka för nykterhetens befrämjande kunna anlitas, vara det egna efterdömet, den muntliga framställningen och utdelandet af tryckta skrifter , som tala till läsarens öfvertygelse, föreslagit: att Rikets Ständer mätte bevilja 5oo R:dr årligen intill nästa Riksdag, att användas för att från trycket utgifva och bland folket kringsprida samt gratis utdela lämpliga skrifter i detta ämne, hvilka medel hurde af Svenska Nykterhets-Sällskapet emottagas, med redovisnings-skyldighet, och understöd derifrån meddelas åt Landsorts-föreningarne för hesagde ändamål, efter sig fön teende omständigheter; samt aLt Rikets Ständer ville, under tacksamt erkännande af hvad i denna sak redan blifvit vidgjordt, bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t i Nåder täcktes allt framgent egna en synnerlig uppmärksamhet åt denna påbegynla reform uti folkets skadliga vanor och hushållssätt, samt utfärda de Författningar och vidtaga de åtgärder, som för ändamålet kunna finnas lämpliga; hvarjemte motionären uttalat sin öfvertygelse, att denna utgift, om den ändamålsenligt användes, skall uträtta mera till undanrödjande af hindren för de fattigare folkclassernes trefnad, än många andra stora summor, sorn från Stats-Verket utgå; samt att Rikets Ständer, genom beviljandet af ett sådant understöd, äro i tillfälle att ådagalägga, det de ej äro liknöjdare och kallsinnigare än Konungamagten för den arbetande folkclassens förlossning ur dryckenskapens elände.
Äfvenledes godkände Ståndet den för Fullrnägtige i Riksgälds-Contoiret föreslagna föreskrift, att de till extra Statsregleringen afsedda tillgångar höra, om möjligt, göras fruktbara, äfvensom sättet derföre; hvarjemte Ståndet gillade den af Utskottet gjorda hemställan om underdånig anhållan hos Kongl. M;.j;t, det måtte vederbörande erhålla befallning att lemna Fullrnägtige i Riksgälds-Contoiret underrättelse, om vid hvad tid de anvisade anslagens lyftning erfordras, m. m. S. D. Sedan Ståndet nu erhållit svar å dess lill de respective Med-Stånden aflåtna inbjudning att instämma i Preste-Ståndets beslut, angående bränvinsbrännings-tidens inskränkning till 3:ne månader, företogos nu ånyo de, af nämnde anledning, vid föredragningen af Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Memorial N:o 12, i anledning af Riks-Slåndens skiljagliga beslut, rörande grunderne och vilkoren för Bränvinsbränningens utöfning och afgifterne derför, öppna lemnade §. §. §. 1. Sedan Höglofl. Ridderskapet och Adeln nu med Hederv. BondeStåndet instämt, att Bränvinsbränningstiden må till sex månader för året fastställas, i enlighet med nu gällande stadganden, lät Presle-Ståndet ock bero vid hvad Utskottet här hemställt I sammanhang härmed blefvo ock 8, 10, 11 och 23 §. §. af Ståndet bifall na. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Stats-Utskottets Memorial N:o 4G4, med upplysning, i afseende å Riksgälds-Contoirets tillgångar for bestridande af de å extra Stats-regleringen anvisade utgifter. S. D. Vid nu förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärs<fch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 34, i anledning af väckta motioner om förändring af Landtmäteri-taxan, blef samma Betänkande af Ståndet bifallet. 236 Prot.
Canalföretaget i framtiden kan komma att hära sig, samt åt stora delar af Riket bereda desamma förmåner, som TrollhätteCanalen redan beredt Wermland, hvarom jag, äfvensom om sjelfva möjligheten af en genom Canalen riktad transitohandel, skall söka framlägga bevis. Om detta lyckas mig, hoppas jag, att vi skola håde till allmän fördel och åtminstone till någon nytta för ett,Bolag, som uppoffrat så betydliga medel, kunna i hufvudfrågan besluta. Atskillige yrkade på proposition. Herr Bråkenhjelm_, Pehr Reinhold: Jag ämnar ej upptaga Ridderskapets och Adelns tid med att inlåta mig uti någon undersökning af hufvudfrågan, huruvida Götha Canal kommer att medföra den påräknade nyttan, eller icke. Jag refererar mig i detta afseende till hvad Herr Franc Sparre uti denna dagens förmiddagspleno anfört. Emedlertid nödgas jag bekänna, att jag ejjbegriper den prist på takt, som röjer sig uti de åtgärder, hvilka Directionen vidtagit, för att genom Regeringen bringa detta ärende un - Den 26 Mars f. m. i55 der Rikets Ständers pröfning. Man fordrar förskott på ett bidrag, hvarom man först framd eles skulle besluta, och erbjuder, såsom säkerhet för detta förskott, i fall det äskade bidraget ej kommer att bi viljas, Canalens materiel och Proviant, som för mer än halfva beloppet af det äskade förskottet först skulle inköpas. Jag är för mycket vän af företagets fullbordande, för att någonsin kunna gilla detta förfarande. Dessutom måste man väl ock göra rättvisa åt Nationens fordran, att en gång se sig befriad från en beskattning, hvars eviga fortfarande den ej utan skäl synes befara. Den allmänna klagan, att gifna löften brutits; att man gäckar, snart sagdt roar sig åt Representationens ombud; att det återstående arbetet skall fullbordas endast för att leda till nya kostsamma företag, hvilka dels endast röra försvarsverket, dels stå uti en alltför aflägse beröring med Nationens Ekonomiska förhållanden, för att till sin medförande nytta kunna bedömas; denna klagan är för högljudd, att den ej här hör äga afseende. De garantier Herr
Innevånare i Städerne utom Burskap Minskning i a Art, v80,a67: 40: 1. Hela 3 Art. t ^ Hela 4 Art. Summa * Häitill kommer Bevillning för Socker och Alun, som nu blifvit directe beräknad till StatsVerkéts inkomster » Summa Afgifter år i8»i. Lfter nya CalcUlen. Gästgifverier, Värdshus och Krogar. re O~ p B « gä'* H Cfi ^ « 3 ? • ° *"*■ Ä C: i-j Summa För Landet N. N. Stad N. N. Dito Län för År 18 - [Litt. B. Afgift af Cn ct* o ro 5 ta 6 2 ~ S Cfi I - p o rc ^ o 3-ps C P° *- ? fr i K p c a - p po 3 H CL. Öfverflödigt Betjenter. i ! Antal. Afgift. Antal. Afgift. p a0 C/i C K kJ 3 ft5 Tillhör 5 Sami. 2 B. N:o 9 * J —I N:o 7. (E.) Sammandrag öfver Taxerings-Längderne N:o 5, uti N. N. Fögderi för År 18 L'tt. C. N. N. Socken N. N. Dito N. N. Dito *3 03 <*} cn I M CT3 » > or (tästgiAcerier , Värdshus och Krogar. > CJ? O tr 03 Ränte-Kammaren, uti nya Små-Sedlar m. m. för Landt Ränteriernes Behof: Skaraborgs Län Jonköpings D'o Östergöthlands D:o Södermanlands D:o Elfsborgs D:o Calmar D:0 Örebro D.-o . Wärmelands D:o WesterNorrlands D:q Gottlands D:o Hallands D:o Götheborgs och Bohus D:o Jemtlands H:o Uttagne Förskotter från Rikets Ständers Banque uti nya Småsedlar till utvexling: Östergöthlands Län Kopparbergs D:o Westerbottens I):o
ItiksgäklsConlorets återstående fordran icke finnes den säkerhet, som i 4:de punkten blifvit för esk rifven , skall utöfver, hvad sorn varit förfallit, så mycket inbetalas, att RiksgäldsContorets återstående fordran, med tillägg af alla äldre gällande inteckningar, ej kommer att öfverstiga» halfva köpeskillingen*. i/po Fullmägtigatigs? att låta upprätta lampliga formulärer till förbindelser för desärskilta, enligt 4:de och 5:te punkterne utgående lån, äfvensom att för Öfrigt stadga de v eg 1 c m enia riska fö r eskrifteiv sorn kunna finnas, nödiga. Den 17 Fehr 11 arii c, ro, N:o 3. Förslag till allmänna föreskrifter i anleda ning af RiksgäldsContorets nja uppoch Utlåning. 1:0 Öfver dennauppoch utlåning skall i RiksgäldsContoret sär-» skilt räkning förås, utan någon sammanblandning med Contorets öfriga bokföring, 2:0 Hela det genom upplåningen inkommande belopp silfver skall i banken på depositräkning insättas, och äge BancoFullmägtige, vid deras beräkning af silfverfondens förhållande till sedelstocken, i afseende på tiden, då realisatio.nen kan verkställas, att inberäkna den på denna räkning då innestående behållning i silfver ibland bankens öfriga metalliska tillgång, 3:o De attester, sona vid insättningen i banken erhållas, må, orri det skulle finnas lö - P, 1 af Utskottets förslag jemkad till redactionen. P, 3 af d:o jemkad. Härigenom förekommes Cursens stegring, i fall att allmänna silfverutvexlingen ej bör - Den i f F e b r u a r i i e. m. namie, kunna af RiksgäldsContoret forsaIjas.. 4:o Skulle lånefonden , genom en långsammare utlåning, temporairt äga större behållningar , må de kunna på Bankens upplåningsräkning insättas.
För den händelse åter, att Kongl. Majit skulle finna nödigt utfärda allmänt förbud emot bränvihstillverkning, anse Ut* skotten nu gällande stadgandet om redska* pens försegling böra blifva oförändradt. 6:0 Efter hvilken grund bör skatten utgöras för brunvinsbriinningen? Feträffande utgörandet af denna skatt» som för närvarande utgår, dels med viss af-, gift för den till bränvinsbränning berättigade jorden, dels med serskild Bevillning för sjelfva rättighetens bagagnande, hafva Utskotten dervid trott sig böra föreslå den förändring, att afgifterna må hädanefter påföras endast tillverknings-redskapen, hvilken taxering ansetts dels enklare i afseende å bokföring af intraderna, dels äfven billigare i så måtto, att den jord, hvarföre egaren ej ville af bran vinsbrännings-rättigheten sig begagna, icke eller måtte för sådan obegagnad rättighet med skatt beläggas. Hvad åter angår frågan om lämpligaste måttstockens utfinnande för debiteringen i detta hänseende, har sådant varit föremål för långvariga öfverläggningar och flera olika åsigter. Bih, till Rikt-St. 5 Semi. 2 A/J, 3;e H:t, 2 18 Bevilln.' Bog-och Oecdn.-Utsk, Bet. N.o 6, Viii hafva Utskottens Ledamöter varit derom öfverens, att tillverkningsbeloppet skulle innefatta den rättvisaste grund för motsvarande afgifts erläggande. Men genom svårigheterna att controllera den effectlvä productionen , till bestämdt kannetal, och deraf följande osäkerheten i calcul öfver den inflytande intraden, hafva Utskotten (som i detta hänseende jemväl funnit förslaget om tillmäskningseller gäsnings-karens mätning och taxering, på sätt i några främmande län* der tillgår, icke eller blifva här verkställbar^ i anseende till kostnaden och omöjlig* heten att i vårt land tillvägabringa de dervid vanliga och nödiga controller) alltså sett sig föranlåtne att, med bibehållande af den hittills använda methoden, medelst egentliga brännirigs-redskapens beskattande, söka åtmin» stone approximativt träffa tillverknings-be. loppet.
Ämnets betydlighet består nemi. deruti, att man, för att möjligtvis hjelpa ett ondt, hvars tillvaro jag ej åtager mig att bestrida och ej heller kan besanna, vill falla i hälften värre. Man vill förrycka den naturliga gången af Statens högre och lägre tjenstemäns tillsättande. Hvad skulle Hr Ribbing såsom sjelf domare svara mig, om jag hade äran vara landshöfding i det län, hvarest han har sin domsaga, och han klagade hos mig öfver att länsmannen icke gjorde sin pligt att upprätthålla ordningen; om Hr Ribbing deröfver anförde skarpa klagomål, och denne länsman verkligen vore en försumlig oskicklig och oduglig person, men jag då svarade Hr Ribbing, eller, ifall han anmälde saken hos Just.cancelleren, jag hos Just.cancelleren förklarade: "Hr Ribbing har rätt, "men hans företrädare satte 3 nöt på förslaget, jag nödgades välja bland dem och valde det bästa nötet, öfver li v i I — ”ket efterträdaren nu klagar; huru skall jag då lunna stå "tili svars för det jag har dåliga länsmän?” Jag nödgas gå så plastiskt tillväga, för att öfvertyga Hr Ribbing, att denna fråga icke är obetydlig, utan tvertom ganska vigtig. Jag vågar derföre anhålla, att Hr Ribbing täcktes låta denna motion förfalla. Den är sannerligen af den beskaffenhet, att den icke bor någonsin kunna bifallas. Frih. Cederström: Det må vara Hr Ribbing förbehållet, att anse frågan om förslags upprättande till länsmanstjenster vara i omedelbart sammanhang med hvad han förut yttrat om löne! i Ilökning och examen för dessa tjenstemän. Men, mine herrar! långt ifrån att så är, lärer väl en och hvar, som aldrig så litet följer med ämnet, finna, att hvad han förut yttrat, har alldeles intet samband dermed att häradsrätlerne skulle upprätta förslag till länsmanstjenslerna, samt att detta således är en ny fråga; och det lärer följaktligen medgifvas, att den icke numera kan lagligen upplagas.
Till beredande af ett enklare förfaringssätt för uppbörden af böter och vitén, som Kommunal-nämden ådömt, men hvilka icke uppå anfordran frivilligt inbetalas af vederbörande, hafva Rikets Ständer ansett Kronofogdarna böra åläggas alt — i likhet med hvad i § 71 är stadgadt angående uppbörden af resterande kommunal-afgifler — uppå anmälan af Nämnden och ulan alvaktande af särskilda ordres frän Konungens Befallningshafvande, meddela erforderlig handräckning lill sådana böters och vitens indrifvande. Och torde således denna § böra ändras sålunda : Böler och vitén, som enligt denna Förordning ådömas, uppbäras af den person, Kommunal-nämnden dertill utser. Erläggas de ej frivilligt, skola desamma på Nämndens anmälan al Kronofogden i orien utlagas, såvida icke den skyldige kan visa qvitto å redan erlagd betalning. Vid bristande tillgång till dessa böters och vitens gäldande afljenas de med arbete lill kommunen. I Furslaget till Förordning om Kommunalstyrelse i stad. § 2. För att komma i öfverensstämmelse med motsvarande § 3 i Förordningen om Kommunal-slyrelse på landet torde början af denna §:s andra moment böra erhålla följande lydelse: Der likväl en sådan gemensamhet i ett eller annat afseende nu eger eller anses böra ega rum, åligge det etc. Expeditions-UtskolieIs Förslaglill underd. Denna § skulle måhända rikligare uttrycka hvad dermed åsyftas, om densammas lydelse sålunda förändrades: Medlem af Stadskommunen med skyldighet att till dess gemensamma utgifter bidraga samt rättighet att i behandlingen af kommunens angelägenheter deltaga, efter hvad derom i denna förordning vidare säges, är en hvar i staden eller på dess område bosatt, som der är lör 'faslighet eller inkomst till allmän bevillning taxerad äfvensom hvar och en som, utan alt vara i kommunen bosatt, derstädes är för faslighet eller näring lill bevillning lagd. § 4.
”Jo, emedan jag, för den starka värmen, och äfven af någon annan orsak, tog nätterna till hjelp, hvaraf följde, att tvenne dygn motsvarade fyra dagar; och derföre var det så naturligt, att jag, ännu litet sömnig, råkade stiga miste, då jag hoppade i land med min fiskfångst.” ”Det medgifves,” inföll Hilda, ”och det enda, som verkligen förundrar mig, är att ni icke föredrog sömnen framför fisket.” ”Jag hemkom vid middagstiden, och försökte att hvila ett par timmar; men knappt hade jag somnat, förrän jag drömde, att fröken Hilda befallte mig stiga upp, laga i ordning min farkost, och fylla den med braxen och gäddor. Lydig och glad att slippa sofva längre, sprang jag upp, väckt af den angenäma drömmen, och hastade sedan att försöka min lycka, hvilken blef rik nog, för att vara i verkligheten.” ”Ja se, magistern är alltid lycklig, både i jagt och fiske,” svarade Hilda glädtigt, ”och kommer aldrig tillbaka utan god och rik fångst.” ”Och likväl tillfredsställer mig detta icke på långt när,” återtog Wallinder. ”Jag önskar af allt mitt hjerta, att lyckan måtte stå mig bi i mera än jagt och fiske. Tror fröken Hilda, att den nyckfulla gudinnan sviker mig t. ex. i kärlek? – Han såg henne dervid dristigt under halmhatten, djupt in i det leende, själfulla ögat. ”Det är mera än jag vet och verkligen mera än jag tror mig kunna besvara,” sade Hilda muntert; ”men jag har hört sägas, att man icke kan hafva lycka i allt, och de, som hafva den i dessa båda fall, kunna svårligen hafva den i det tredje.” ”Hvad fröken Hilda är obeskedlig!” invände Wallinder lätt rodnande, i det han böjde sig ned, tog hennes hand från arbetet, och lade den för ett par sekunder mot sitt högt klappande hjerta. – ”O, säg, skola dessa slag evigt klappa obesvarade?” frågade han med en ton, som trängde henne djupt in i själen. Högt sade en röst derinne nej; men läpparne tego envist.
— på, hur mycket lyckligare hon och han kunde ha varit, o m det allra mesta af hennes » trousseau » blifvit indraget och penningarne använda till de allra nödvändigaste bohagsartiklar för ett litet enkelt hem, som med tiden och klok hushållning kunde bli större och mera dyrbart, ifall makarne kände lust därtill? Bort det! Hvarken Angela eller Johan ' hafva ens den svagaste föreställning om, att kardborrar kunna och böra utrotas, gräfvas upp med rötterna; de anse dem tvärtom som oumbärliga dekorationsväxter och odla dem med förkärlek; de se ej, att de grofva stänglarne skjutit så högt, att unga blickar ej nå öfver knopparnes tusende hakar; se ej den enkla sanningen, att ingen själ i Sveriges land tvingas att bygga och bo, lefva, » representera » öfver sina tillgångar, tvingas ej af någon annan makt än den, som utgår från — skräppebladen, hvilka gro frodigt i deras egna små själar. Nej, Angela tänker blott på sig själf — liksom Johan — och hon beklagar honom blott, för det han ej har passande jordmån för odlande af en sådan praktblomma, som hon är. Högsommarens heta sol sätter den klara luften i dallring. Tvänne unga människor komma gående efter hvarandra vid vägens kant, just där skräpporna stå som högst. Borrarna gripa girigt fast i deras kläder och fastna därvid; flickan märker det först, stannar och plockar bort dem ur sin kjortelfåll samt gör ynglingen uppmärksam på, att äfven han fått sin andel af det efterhängsna ogräset, och hjälper så till att befria honom därifrån. Hon lägger därvid en stor energi i dagen. Innan de gå vidare, griper ynglingen en dagakarls spade, som står vid vägkanten, sätter det skarpa, breda järnet intill kardborrens rot, drifver det ned med hand och fot. Men roten är djupgående och flickan får hjälpa till med sina fina blottade händer vid detta röjningsarbete. Brefbäraren går förbi, ser med ett ömkans löje på de fina unga människornas sträfvan, men hans brefväska glimmar till, som af en glädjeblink, och klaffen öppnar sig till ett godt, bredt bifallsleende.
Grefve Posse har framställt i hvad dilemma Ståndet skulle komma, om det först beslöt, att publicitet skulle äga rum, och sedan ingeck i discussion, om den skulle tillhöra RiddarhusOrdningen eller icke. Grefven har vidare befarat, att derigenom skulle kunna uppkomma en stridighet emot vårt . 8o Den 3 F e b r u a r i i f. m. teslut. Det är naturligt, att, om vi fatta ett beslut, skall clet antingen blifva ett tillägg till RiddarhusOrdningen, eller till Ordningsstadgan. Man kan ej neka, att vi ja äga rätt att besluta ett tillägg i RiddarhusOrdningen, och enda skilnaden är, att om ett sådant beslutas, offentligheten ej kan äga rum vid denna Riksdag. Följaktligen kan ej någon svårighet deraf inträffa. Dessutom har Grefven förutsett, att vi skulle få en vägrad proposition. Om detta skedde, äro vi ej eller stängde. Yi skulle då först urskilja, om det instämmer med vår tanka, och i motsatt fall komme den frågan att af GonstitutionsUtskottet behandlas. Således är det icke farligt, och ingen dilemma kan deraf uppkomma. Hvad åter beträffar andan af RiddarhusOrdningen, som skulle ligga emot offentligheten, och att det skulle vara advocatur att säga, att den ej deremot strider, så öfverlemnar jag den saken att besvaras af RiddarhusUtskottet, sora varit af stridig tanka. Jag vill blott säga, att andan i alla våra lagar är för offentlighet. Jag hemställer ännu en gång, om det ej är nödvändigt, innan vi komma lill proposition i saken, såsom Herr von Hartmansdorff yrkat, och i hvilken jag gerna kan förena mig, sedan vi kommit så långt, om, säger jag, det ej är nödvändigt att först afskilja bifrågorne. Fri. I Den 3 Februari i f*. rm 81 Friherre Anckarswärd: Grefve Posse liar medgifvit, att från de åberopade §§:ne ej kan hemtas någon ordalydelse, till bestämmande af denna frågns vödvändiga integrerande i RiddarhusOrdningen.
Kapten-Löjlnanter (Subaltern-pfflcerare) Löjtnanter (DB*) Under-Löjtnanter (Di®) Summa Civile Tjenstemän Brigad-Läkare (Kaptens rang) Divisions-Läkare (Löjtnants rang) Brigad-Auditörer (Dito) Proviant-Kommissarier (Under-Löjtnants rang) Veterinärer (Styckjunkare-rang) Summa Batterier och Kompanier Väblar (Styckjunkare) Brigad-Trumpetare (Dito) Divisions-Trumpetare (Konstaplar) . Batteri-Trumpetare (vice Konstaplar) Sadelmakare (Konstaplar) Skräddare-Mästare (Dito) . , . , Skomakare-Mästare (Dito Skräddare-Arbetare (Artillerister) Skomakare-Arbetare (Dito) Sjukvaktare (Dito) Batteri-Adjutanter (Styckjunkare) Konstaplar Vice Konstaplar Artillerister , Afdelningstrumpetare (Artillerister) Vagnmakare (Ditt) Hofslagare (Ditt) Ett Batteri 6-Tt Åkande Artilleri. Hästar. Fotbatteriernas Konstaplar, vice Konstaplar, , Artillerister (Kuskar) och Trumpetare, tjenstgöra under fredstid på de Åkande Batterierna, hvilka de äfven i alla ekonomiska förhållanden tillhöra. T A B. 10. Ingeniör-Brigcidens sammansättning till Personal och Hästar. Officerare Under-Officerare, Korpraler och Soldater - Obs. Grader och Befattningar. Staben Kompaniet General, Chef och Inspektör för Ingeniör-Brigaden och öfver Rikets Fästningar Chef för Stabs-Expedition (Major) . l.-ste Stabs-Adjutant (Kapten) 2:dre Stabs-Adjutant (Subaltern) Liqvidations-Officer (Kapten eller Subaltern) Förråds-Olficer (Dito) Disponible Kaptener „ Kapten-Eöjtnanter . Löjtnanter „ Under-Löjtnanter . ) Kompani-Chef (Kapten) . Kapten-Löjtnant Löjtnant
Bifölls. N:o 125, i anledning af väckt motion om skyldighet för bergsfrälse-jorden inom Stora Kopparbergs län alt deltaga i skjuts. Afslogs; och 640 Prot-Utdrag den 21 November 1857. N:o 126, i anledning af väckta motioner, rörande nämndemäns befrielse från utgörande af reserv-skjuts. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Förstärkta Bevillningsutskottets Memorial N:o 28, i anledning af omröstningar, angående ifrågaställa förändringar i föreskrifterna om tull-bevillningen. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af meddeladt Utdrag af Högvördiga Preste-Ståndets Protokoll den 7 dennes, med inbjudning till Med-Stånden att instämma uti Preste-Ståndets beslut om anmodan till Lag-Utskottet att utarbeta förnyadt förslag till författning, angående en utvidgad religions-frihet, så tidigt, att det må kunna vid innevarande riksdag komma under Riks-Ståndens vederbörliga pröfning, lades samma Protokolls-utdrag till handlingarne. Den 21 November. Frän Vällofl. Borgare-Sländet. S. D. Föredrogs en af Herr Wallenberg, med anledning af 56 § Riksdags-ordningen, förlidne gårdag väckt motion, hvaruti föreslås, att, till förekommande a( ett på allmänna pennihge-ställningen menligt inverkande förhållande, Rikets Ständer måtte på Rikets Ständers Bank, under Kongl. Maj-.ts och Rikets Ständers gemensamma garanti, anvisa ett kreditiv af Två millioner Riksdaler Riksmynt, att af Kongl. Stats-kontoret begagnas, emot skyldighet för Stats-verket att för detta kreditiv till Banken erlägga en ränta af 3 procent, efter år räknadt, för så stor del, som af kreditivet blifver lyftad. Jemte yttranden, som flere Ståndets Herrar Ledamöter, under häraf föranledd öfverläggning, afgåfvo, remitterades denna motion till Stats-Utskottet, som ej lärer underlåta alt sammanträda med det Utskott, hvars deltagande i ärendets behandling dess beskaffenhet kan finnas påkalla. Från Högloft.