Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De innehållningar, dem de fleste embetsoch tjenstemän, så väl militaire, sorn civile, jemlikt äldre och nyare författningar, måste vidkännas vid tillträden af ordinarie beställningar å rikets stat, hafva, såsom varande af en för löntagarne oftast betungande egenskap, vid mångfalldiga tillfällen påkallat Kongl. Maj:ts uppmärksamhet och behjertande; äfvensom detta ämne rörande frågor vid åtskilliga riksmöten tillförene utgjort föremål för Rikets Ständers behandling. Dessa innehållningar bestå dels uti såkallad begrafningshjelp eller nåd-årsbesparing, för hvars iakttagande den, som tjll en syssla vunnit be - 14 Kongl. Maj:tsjftådiga Proposition IV.o 7. fordran, måste under sex månader, räknadt från och med månaden efter den, hvari utnämningen skett, tjena antingen utan lön, om han förut icke innehaft ordinarie tjenst, eller, i fall han egt sådan tjenst, med den lön, som åtföljt den frånträdda befattningen; dels ock uti en för uppkomne ledigheter bestämd s. k. vacanceoch förslags-liggetid, utgörande för sådane civile tjenster, hvartill underdåniga förslag uprältas, tre månader, för de civile embeten och tjenster, hvilka af Kongl. Maj:t omedelbart bortgifvas, två månader, samt för alla militäre embeten och tjenster fyra månader, allt med beräkning från och med månaden efter den, hvari ledigheten inträffat, och under hvilken liggetid lönerne icke få tillträdas af dem, som till de deremot svarande embeten och tjenster befordrats.
En sådan slutsats är riktig, så framt ej någon del af denna vinst redan före förlidne riksdag varit disponerad; den är deremot oriktig, om detta varit förhållandet, och att det varit sådant är hvad som af föregående utredning är uppenbart. För att nu ådagalägga huru Utskottet några räder längre ned i betänkandet motsäger sig sjelf, och sjelf nödgas erkänna, att beloppet af den disponibla vinsten ej är sådant, som Utskottet i början uppgifvit, så vill jag anföra följande Utskottets uttryck: Genom realisation af 1,616,892 R:dr 10 sk. 8 r:st., som Banken för närvarande eger utöfver de 4,245,000 R:dr, som uti Banko-reglementets 213 g omnämnas, och Banko-Ulslioltels Memorial, JYi 28. 19 genom utsläppning af det belopp 526,878 R:dr 11 sk. 9 rst., som likmätigt — skulle visserligen en summa af omkring 2,000,000 ll:dr kunna under loppet af delta år frun Banken aflemnas, utan att det fastställda maximum för sedelstock derigenom öfverskrides, men Utskottet etc. Här har ju Utskottet ej kunnat uppbringa den disponibla vinsten till högre belopp än 2,000,000 R:dr? Hvar hafva de återstående 700,000 R:dr, hvilka i början af betänkandet uppgifvas äfven vara disponibla, tagit vägen? Jag liar ansett denna utredning nödig, på det att Ständerna må blifva satta i kännedom om, att de, genom bifall till Utskottets’ beslut, verkligen afhända Banken 900,000 R:dr utöfver hvad Banken i närvarande stund kan undvara, och jag skulle för min del önska, att Banko-Utskottet finge sig ålagd förbindelsen, att utreda huru stor del af Bankens kapitalöfver skott är bundet i och för fullgörande af Bankens egna förbindelser, på det man en gång måtte komma på det klara i denna punkt, och en gång få rättade de misstag, hvilka gå tillbaka ända till år 1844.
Då det jemväl vore en fördel, att den egendom, som innehafves under fidei-kommissrätt, ingick i den föreslagna skattejemningen, torde hindret deremot kunna uudanrödjas, om sådane vilkor för lyftandet af den blifvande ersättningssumman stadgades, att efterföljande fidei-kommiss-innehafvares rätt derigenom betryggades. 4:0 För alt bereda skattejemningen, är nödigt att söka värdet af all den jord, som i densamma ingår. Detta ändamål torde kunna vinnas, om medium af sistförflutna 10 årens taxeringsvärden å denna jord sammanlägges med värdet af derifrån utgående nu ifrågavarande grundräntor. Detta grundräntornas värde bör utrönas på det sätt, att desamma förvandlas efter medium af sistförflutna 10 årens markegångspriser ifrån kronovärdi till r:dr b:ko, och derefter bringas tili kapital efter 100 för 5. Denna sålunda uppkommande summa uttrycker den ifrågavarande jordens värde, om ingen grundskatt derifrån erlades. 5:o Jemföres nu grundräntornas hufvudbelopp med fastighetens totalvärde, utrönes, huru stor procent det förra utgör af det sednare, och denna procent utgör grundräntans medium för den jord, som i skattejemningen ingått. 6:o Den fastighetsegare, som nu betalar mindre i grundskatt än medium, och som, i följd af en skattejemning, skulle komma att betala mer än han nu erlägger, blir derigenom berättigad att erhålla ersättning för hvad han förlorar af dess fastighets i köp, arf eller uppskattning beräknade värde, nemligen ersättning för differensen emellan hvad han nu betalar mindre i grundskatt än grundskattens medium, denna differens förvandlad tilli kapital ä 100 för 5. 7:o Den fastighetsegare, som nu betalar mer i grundskatt än medium, och Allmänna Besvärsoch Ekonomi-hIshollels Betänkande, N.-o 128. 5 sorn, i följd af en skattejemning, skulle komma att betala mindre, än lian nu erlägger, blir skyldig att gifva ersättning för hvad lian vinner i sin fastighets derigenom ökade värde.
Utom den förut nämde Savolaks infanteribataljon, hvilken under öfverste-löjtnant Lodes befäl utmärkte sig vid Alavo, bör jag äfven göra Åbo Läns regemente den rättvisa, att det, för att godtgöra felsteget vid Sarvikka, slogs vid Alavo med största tapperhet. Öfverste-löjtnant Lode, som redan förut vid Revolaks och Lappo så mycket utmärkt sig, att han begge gångorna af general Adlercreutz rekommenderades till nådig hugkomst, blef ändtligen för denna drabbning utnämd till öfverste, och erhöll sedermera, den 3 Juli 1809, tillika med öfverste Aminoff vid Karelska jägarena, svärds-orden med stora korset. För denna träffning utnämdes, vid Savolaks infanteri, major Tavast riddare samt derefter öfverste-löjtnant; och kapiten Carlqvist, löjtnanterne C. M. von Fieandt, Orbinski och Meinander, samt fendrikarne Hjelmman och Savander tillades svärds-ordens medalj. Vid Savolaks jägare blef kapiten Germund Aminoff riddare; han, tillika med löjtnanterne Berner och Collan, voro sårade. Vid Karelska jägarena erhöllo löjtnanterne Humble och Salmén samt adjutanten Fr. Aminoff svärds-ordens medalj. För öfrigt blefvo rekommenderade: grefve Cronstedt; vid Savolaks jägare, kapiten von Fieandt, löjtnanterne Ekestubbe, Hartman och Klingspor; vid Karelska jägarena, kapiten von Burghausen; samt vid Karelska dragonerne, löjtnanterne Ruthensköld och Schlyter General Adlercreutz upphöjdes till friherre. Före stridens början hade Ryssarne afsändt sin tross, med 2 à 300 mans betäckning, på vägen åt Töysä och Etseri. Major G. Ehrenroth, vid Savolaks infanteri, beordrades derföre, efter slutad träffning, att med sin bataljon förfölja fienden åt denna väg.
Nödvändigheten af en sådan åtgärd, omfattande förhållandena i hela riket, har äfven tillförene varit af Sveriges Regering erkänd, hvarom de uti 17:de århundradet - Expeditions-Utskoltets Förslag till und. skrifvelse, N:o 39. 57 hundradet anbefallda och verkställda inskränkningar af öfverflödigt stora församlingar utgöra vittnesbörd, utan att likväl sedermera något mera omfattande förfogande i nämnda afseende egt rum, ehuru missförhållandet emellan folkmängden i pastoraten och det antal af församlingsboer, hvilkas andliga vård skäligen bör antagas kunna af en Kyrkoherde bestridas, emedlertid allt starkare tilltagit, i synnerhet i de mera bergiga och skogbeväxta delarne af riket, hvarest ifrån början större rymder för socknarne blifvit utsedda och inom hvilka odling och befolkning på sednare tider hastigare tillväxt5 utvisande de i afseende härå Rikets Ständer tillhandakomna uppgifter, att pastoratens folkmängd i medeltal under de sistförflutna fem åren, länsvis beräknad, omvexlat emellan 1,000 och 8,000 personer, med den ännu större skiljaktighet, vid betraktande af hvarje församling serskildt, att åtskilliga deribland befunnits eg a en befolkning af ellofvatill adertontusen personer hvardera, dervid jemväl bör anmärkas, att just i samma orter, der folknummern på sednare tider hastigt ökats och själavården sålunda blifvit försvårad, äro, i följd af landets mera brutna yta, afstånden i allmänhet ansenliga, hvarigenom således ytterligare svårigheter uppkomma, förde norra orterna tillväxande i högst betydlig mohn, under det att folkmängden i hvart pastorat serskildt, till följd af landets vidsträckta läge, i allmänhet företer en något lägre siffra än i åtskilliga andra landskaper. Af hvad i detta ämne förekommit hafva Rikets Ständer ansett det vara ådagalagdt, att, i följd af förändringar, hvilka odlingens och befolkningens naturliga tilltagande medfört, missförhållanden uppstått i landels ecklesiastika indelning.
Reservationer å riksstats-anslagen Odisponible uppbörds-medel den 1 September 1856, nemligen: Restantier den 1 September samma år: Summa 28,470,532:42 Bilaga Litt. E. till 1858 års Jlevisions-berättelse, angående Ståts-verket, sid. 5. K x 11*a Stats-reglcringsfonden för år 1850. Ilclic-J. Ingående balans: Fondens behållning vid 1856 års ingång, bestående af: Reservationer å extra stats-anslagen: 3. jRiksgäld s-verkets fond: Extra stats-reglerings-f ondens inkomster: Credit. Extra stats-reglerings-f ondens utgifter: Riksgålds-verkets fond: A diverse extra stats-anslag uppkomna besparingar 8,022: 24. 3. Utgående balans: Fondens behållning vid 1856 års slut, bestående af: Reservationer å extra stats-anslagen: F. till 1808 års Reinsion s-berättelse, avgående Statsverket., 5. Fondens behållning vid 1855 års slut, bestående af: Kontanta behållningar Utlånta medel . Utestående k ron o-uppbörd den 31 December 1855: Levererad inom den 31 Augusti 1856 Resterande den 1 September samma år: Förskotter till liqvid och redovisning Proprie-balanser Fordringar: Andel i öfverskott och besparingar: Afbetalning å ett byggnads-lån till brandskadade i staden Gustavia Efter afdrag af: Gfverlevereringar v Skulder: Till stats-verkets grundfond: ° o o Återstod å 1842 års statsfyllnads-summa Tili extra stats-reglerings-fonden: Reservationer å extra stats-anslag Utgörande netto Ordinarie stats-reglerings-fonden: Bidrag till bestridandet af Riksgälds-kontorets utgifter för år 1856 Andel i öfverskott och besparingar för år 1856 ! Afbetalning å byggnads-lån till brandskadade i staden Gustavia j Extra stats-reglerings-fonden: i o A diverse extra stats-anslag uppkomna besparingar Allmän bevillning: Credit. Extra, stats-reglerings-fonden: Anordning å Riksgälds-verkets inkomster:
Prot. 1840. 9 Sami. 1 Band. 80 Prot. TJtdr. d. 10 Oct. 1S40. tagna läste-afgiflen utgör, erlägge hail ej den serskildt stadgade läste-afgiflen: och e) antog de tvänne sista momenten af denna §., vid hvars slut en hänvisning, i afseende på uppgift öfver egande fartyg, bltf, i öfverenstänimelse med Utlåtandet N:o 27, rättad ifrån §. 66 till §. 64. §. 11. Ståndet beslöt följande lydelse af ingressen Lill denna §.: "Handtverkare, med dem jemförlige Manufacturister, och andra förut icke uppräknade Borgare skola, med bibehållande af den i allmänhet fastställda grund, till fem procent af inkomsten taxeras, med ledning af nedanstående, till närmare lättelse fastställda, classification, nemligen:” Yid de, enligt förslaget vid Betänkandet N:o 12 uppförda classer, som utgöra för Stockholm och Götheborg 14, för Städerna af första classen 12, för städerna af andra classen 10, för städerna af tredje classen 9, för städerna af Fjerde classen 9 och för städerna af femte classen 8, beslöt Ståndet skola tilläggas för de serskilda classernas städer ytterligare en minimi-class med ett belopp af 2 R:dr mindre, än hvarje nuvarande minsta dass, hvarigenom för Stockholm och Götheborg bestämmes en femtonde dass, med en taxations-summa af 8 JR:dr, för städerna af första classen en trettonde dass, med en summa af 8 R:dr, för städerna af andra classen en elfte dass, med en summa af 6 R:dr, för städerna af tredje classen en tionde dass, med en summa af 5 R:dr, för städerna af fjerde dassen en tionde dass, med en summa af 4 R:dr, i följd hvaraf Utlåtandet N:o 27, i denna del var bifallet, och för städerna af femte dassen en nionde dass, med en summa af 2 R;dr. Derjemte beslöt
Om någon legat för hennes fötter och bedt henne om lifvet, hade det ej kunnat gripa henne djupare. Hon blef så upprörd, att hon darrade. Det var det mest hjärtslitande hon förnummit i hela sitt lif. Aldrig hade hon trott, att någon kunde bedja med en sådan ohygglig ångest. Gång på gång bådo läpparna: – Låt mig ej gå. – Och för hvarje gång blef ångesten starkare och starkare. Ingrid förstod ingenting, stod endast stilla, gripen af ett obeskrifligt medlidande. Hon tyckte, att det måtte gälla mer än lifvet för den, som bad så, måtte gälla själfva själens räddning. Läpparna rörde sig ej mer, de stodo halföppna i slapp förtviflan. Då de togo detta uttryck af slöhet, gaf hon till ett utrop, tumlade ett par steg nedåt trappan. Hon kände igen dårens ansikte, just sådant hon nyss sett det. – Nej, nej, nej – sade hon. – Det kan ej vara så, det får ej, det kan ej. Det är ej möjligt, att det är han. I samma stund var ansiktet borta. Hon satt kanske en hel timme i den kalla trappan och grät i ohjälplig förtviflan. – Men till sist kom dock hopp öfver henne, ljust upplyftande hopp. Hon vågade åter lyfta upp sitt hufvud. Allt, som händt, tydde på, att hon skulle komma att rädda honom. Hon var ditförd för den skull. Hon skulle få den stora, stora lyckan att rädda honom. Inne i lilla salongen talade hennes nåd med jungfru Stafva. Det lät rörande ömkligt, då hon bad jungfrun, att hon skulle öfvertala sonen att stanna ännu ett par dagar. Jungfru Stafva gjorde sig hård och sträf. – Be honom kan man nog – sade hon – men hennes nåd vet, att ingen får honom att stanna längre än han vill. – Vi ha ju pengar nog. Han behöfde ej alls gå. Kan ej jungfru Gustafva säga honom? I detsamma kom Ingrid in. Dörren öppnade sig ljudlöst för henne. Hon gled genom rummet med lätt, sväfvande gång. Ögonen glänste, som om de sågo bort mot något härligt, aflägset. Då hennes nåd såg henne, drog hon ihop ögonbrynen något litet.
Maj:t derjemte i nåder bifalla, att, i öfverensstämmelse med hvad departements-chefen i underdånighet hemställt och föreslagit, framställning till Rikets Ständer finge göras: om den indragna 6:te fordelnings-generals-lönens användande till pensioner åt så väl general-befälhafvare och inspektörer som regementsoch sekund-chefer, äfvensom korps-chefer, med iakttagande dervid att general-befälhafvare eller inspektörer, som kommit i åtnjutande af så beskaffad pension, sedermera kunde, mot densammas frånträdande, uppflyttas lill erhållande af någon bland de å allmänna indragnings-staten uppförda högre generalspensioner, då sådan blefve ledig; — om medgifvande till en framtida reglering af kommendant-staten; — om öfverflyttande till allmänna indragnings-staten, af så väl de pensioner och indragna löner till belopp af 4,168 R:dr 25 sk. banko, hvarmed militiae-boStiills-kassan 1111 är betungad, som oek de aflöningar m. m., å tillhopa 1,702 R.dr 4 sk. 6 r:st., hvilka ännu qvarstå på indragnings-staten för lif-gardet (ill häst, och om rättighet för Kongl.
"Åh, Calle är min egen gosse!" Och medan Magda pratade, redde hon ut garnhärvorna, dem hon till blekning hade upphängda på gården. "Hör", sade Calle, i det han nalkades henne på några stegs anstånd, "skulle Magda gråta en endaste tår på min mull, om vår Herre toge bort mig?" Det låg så mycken ödmjukhet och tillika en så stor ängslan i denna fråga, att Magda helt bevekt svarade: "Det blefve visst mer än en endaste, min Calle, ty jag tror icke att någon har dig så kär som jag." "Tackar aldra mjukast!" inföll Calle och gjorde en ordentlig liten grop i marken genom de skrapningar, som skulle föreställa en bugning. "Magda skall icke ha sagt sådana ord för intet jag är Magdas gårdvard, och det vill jag vara till min död!" Efter att hafva sagt detta, vände han sig om och sprang bort med verkliga lunkentus-steg. "Stackarn har så innerligt godt hjerta!" mumlade Magda, medan hon, utan en halfdragen aning om det verkliga tillståndet i Calles hjerta, fortfor att reda sitt garn. Derefter gick den unga qvinnan in för att tillaga frukosten; och snart omgifven af sina tre äldsta barn, hvilka högt skrikande af glädje sletos om hararna och rapphönsen, började hon styra och ställa med en godhet, en stillhet och ett förstånd, som tillkännagaf att hon var väl hemmastadd i husmoderns bästa konst. Jägaren i skogen och vid hemkomsten. Vi återvända nu till patron Fabian, hvilken, sedan han blifvit uppfriskad genom en stärkande sömn, helt glädtigt uppvaknar, sträcker sig, sätter sig till hälften upp och, utan att vända hufvudet, mekaniskt utsträcker handen efter sitt byte. Troende att han ej så noga beräknat distansen, bekymrar det honom ej att handen icke får tag i annat än gräs och buskar. Han skjuter sig med hela kroppen makligt framåt, men underbara slump finner ändå icke sina harar. Nu sätter han sig upp helt och hållet, gnuggar med beslutsamhet sömnen ur ögonen och borrar dem, så att säga, tvers igenom jorden.
Nådiga uppmärksamhet derpå, att, de löner och arfvode», som genom fastställd stat al den 15 Juni 1841 finnas anslagna för Ijenstemannaoch lärare-personalen vid bemälde Akademi, voro i allmänhet otillräckliga, och de med Akademiens läroanstalter förknippade materiela bchofven kostsammare att uppfvlla; alt Akademiens undervisningsanstalter, synnerligen med hänsigt lill bildande af skicklige målare, mäste utvidgas om Akademien skulle kunna motsvara sitt ändamål och i någon om an ringa mån följa den utveckling af konstbildningsverksamheten, sorn i andra länder egde rum; samt slutligen att. dess samlingar i vidsträcktare mån än hittills borde förökas, äfvensom renoveras till den del deraf, om begagnades för tekningsundervisningen, har Kongl. Majit, med öfverlemnande af ett utaf Akademien tillika uppgjordt förslag till nv stat, deruti lönetillökningar, anslag lill emerililöner och arfvode upptagits till Ridr Runt 5,225; anslaget lill belöningstipendier och medaljer till , , 225 och anslaget till betjening och expenser, jemte 1,100 R:dr lill samlingar nes förökande, lill , „ 2,350 Hulr R:mt 7,800, hvarifrån likväl borde afdragas nu på stat uppförd! arfvode för en ornamenls-bildhuggare som Akademien föreslagit till indragning . 300: så att ett belopp af R:dr R:mt 7,500: såsom tillökning i Akademiens anslagssumma erfordrades, i berörde hänseende gjort framställning, alt Akademiens stat måtte med nyssnämnde summa 7,500 R:dr R:ml förhöjas. Oe af Akademien uppgifna behof måste så mycket hellre erkännas vara giltiga, som, efter hvad upplyst blifvit, Akademien redan mäst med arfvoden af sina enskilda medel vedergälla den ökade tjenstgöring, som fordrats af vissa bland lärare-personalen och vaklbetjeningen, samt beläcka den brist, som å del nuvarande statsanslaget uppstått för fyllande af de materiela behofven. Akademiens inkomster, hvilka, sedan mer än 53.000
Utht gifver vid handen, att Ruckman ingått till Kongl. Majit med underdånig framställning i ämnet, att vederbörande Kongl. Maj:ts Be(h:de deröfver blifvit hörd, samt att Kongl. Majit funnit Den'5 September e. m. skäl lemna ansökningen utan afsrde. Vid sådant förhållande har dock Buckman icke ansett otillständigt att genom enskild motionär underställa frågan R. St:rs pröfning. Motionären åter, riksdagsfullmäktigen Söderholtz, är redan tillförene van att gå riksdagsvägen med sina framställningar. Vid en föregående riksdag har nemi. samma motionär lyckats få framställning gjord hos R. St. derom att han skulle få sig efterskänkt en del af arrendet å en kungsgård i Nyköpings län, emedan nästföreträdande arrendator af samma kungsgård icke betalt husrötesersättning och motionären icke före öfvertagandet af arrendet å kungsgården gjort sig underrättad derom att borgen för berörde ersättning icke varit stäld. Vid sista riksdagen blef regleringen af lönerna för LandtSfatens tjenstemän icke fullständigt genomförd; men då med dess bringande till slut icke kan komma att dröja så serdeles lång tid, synes mig sannerligen att jemväl Ruckman kan afbida tiden, samt att några särskilda framställningar rörande hans boställe icke äro af behofvet påkallade. Om Ruckman vore så synnerligen angelägen att blifva af med bostället, kunde han anhålla om dess utarrenderande på 30 år, då han äfven skulle kunna komma till en närmare och säkrare kännedom om, hvad detta boställe verkligen är värdt. Jag hemställer om afslag å detta Betänk:de. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framstäld propos. blef Utsk:ts ifrågav:de Utkde af R. o. Ad. afslaget. Slutligen föredrogs och lades till handlingarne BankoUtsk:ts den 1 dennes bordlagde Mern. N:o 37, ang. verkställd omröstning öfver åtskilliga föreskrifter i det nya Banko-reglementet. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 e. m. In fidem, O. Brakel. 02 I)cn 8 September f. m. Lördagen den 8 September 1860.
Maj förmiddagen till bemälte Utskott återremiterade utlåtande, i anledning af väckte motioner rörande HotRätten* öfver Skåne och Blekinge ställande på JndragningsStat, samt upphörande af en AdvocatFiscalen i Kongl. Götha HolRätt tilla *d ersättning för förlorade sportler, jemte de af åtskillige Ledamöter, i anledning af berörde memorial denne dag^afgifne yttrande. Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 26 sistledne Maj under N:07i afgifnesamt den 3 dennes på bordet lagde Betänkande, angående yrkad förändring uti Skyldigheten till vägarnes underhållande; fann Ridderskapet och Adeln för godt bifalls det i samma Betänkande upptagne första alternatif, eller att Bruk och skattlagde Qvarnar icke böra uti väg ha 11- ningsskyldigheten deltaga; hvarjemte berörde Betänkande äfven i öfrigt af Ridderskapet och Adeln gillades. Ut supra. Veu 11 Junti f ni. i65 S. D. Vid förnyad föredragning af BancoLJtskotiets den 28 sistledne Maj under N:o 17 afgifne, samt den 3 dennes på bordet lagde Betänkande, med upplysningar angående de i Banken emot deposition af BancoSedlar lyftade Piastrar; fann Ridderskapet och Adeln att samma Betänkande, sorn icke erfordrade någon åtgärd, borde läggas till handlingarne. Ut supra, S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 10 sistledne Maj under N:o 73 afgifne samt den 3 dennes på bordet lagde Utlåtande, angående rättighet till grustäckt å andras ägor för underhållande af allmänna vägarne samt 6ättet och ordningen till samma rättighets bestämmande och begagnande ; b!ef samma Utlåtande, i anledning af dervid gjorde anmärkningar1, till bemälte Utskott återremitteradt. Ut supra. S. D.
M^nr/re. ^.o ^F. 15 k//l,'c,At,/ lbo/ocottc^, ti/ber Ilttnc/e/soe/r ^/»ttnee-^renlc», /rl/^e^ r'»/ö> litt »8 Ko»r/»^e?r r K^rls-Iillet u ^loeL /robns le/r 2l il/ttrs Isäkverenle: liens Kxcellens. 8tets-lVlinistern kör Iltrilces Xrenlene llerr Kriberre 8tets-llelen: lieir biilierre i leri' Kriberre Kiiliecie von ^c/rrc/26/r/re/m^ 6rekve Kriberre 6^//en/mo^ lkillkororlnele IIok-Len^leren, Lebinetts-8ecr6t6reren lillkörorlnele 8tgt8-8eer6t6reren Mmk^e. lillkörorlnele 8tet8-8eer6tereren Mcnk/re uppläste i unlerlänigbet till justering ett» 1 köljl ek Kongl. Hiej:ts förut kettele Kelige beslut, utsett körsleg tili Kongl. lVlej:ts Melice blcrikvelse tili Ililcets 8tenlers 8tetsKtsbott, engäenle Kenlsböklingen o/ Mmglz-ok unlerlenige enbellen oni befrielse krän ränte kör en äei bouoin tili ersättning älömle beleneemelel.