Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De närmare bestämmelser och de modifikationer uti Hypotheksföreningarnes reglementen, som böra föregå den af mig föreslagna åtgärden, torde Utsk., sedan Fullmägtige uti Riksg:skont. blifvit hörde vara i tillfälle att säkrast upgöra. Begärdes på bordet. Gr. Mörner, Carl, upläste följande motion: Man har under en sednare tid allmänt insett nyttan och behofvet af ett utvidgadt antal Djurläkare, särdeles inom de orter der socknarnes aflägsenhet från berörde tjenstemäns stationer försvåra möjligheten att i rältan tid kunna begagna dessas biträde. Bland de län, der blott en enda Djurläkare med lön på stat är anställd är Kronobergs län. En stor del socknar äro belägne på 8 a 10 mils afstånd frän Wexiö stad der han har sin station, och man anser derföre ofta ändamålslöst att påkalla läkarehjelp af fruktan alt den kommer för sent. Erfarenheten har ock besannat att farsoter af svårare sjukdomar bland djuren kunna häfvas genom tidigt läkarebiträde: och då bondens redbaraste egendom ligger i dess boskapskreatur, synes det mig vara angeläget att söka förekomma farsoters spridande och de kännbara förluster hvilka af nuvarande orsak ofta tillskyndas en till läge missgynnad ort. 1 K. M:s Nåd. propos. om Statsverkets tillstånd och behof är äskadt ett förhöjdt löneanslag lill endast en Djurläkare i hvarje län; men jag vågar tro att Kgl. SundhetsColhm och främst Hr General-Direktör Ekströmer, som noga känner det af mig upgifne förhållande, skulle vilja instämma lili det förslag jag nu nödgas till R. St:rs behjerlande öfverlemna, att nemi. i sammanhang med löneregleringen för Djurläkare i Riket, särskilt löneanslag måtte till enahanda belopp som bestämmes för öfrige Djurläkare, anvisas till en sådan tjensteman för Sunnerbo och södra delen af Allbo härader af Kronobergs län med station i Ljungby köping. Af samma skäl som R.
Chefen för Ingeniör-Brigaden . G ener alSt a I) e n. Öfverste . Major Kapten . Elev Kanslist . Lithograf Gravör . Öfverste Major Liqvidationsoch Förråds-Olficerare Kapten Kapten-Löjtnant och Vederlikar samt Brigad-Läkare. Löjtnant och Vederlikar Under-Löjtnant Bataljons-Läkare och Vederlikar Proviant-Kommissarie, Fanjunkare och Vederlikar . Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Protocoll, hållna hos II ö g 1 o f 1 i g e Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Rihsdagen i Stochholm, Åren 1828 och 1829. Trettiondesjunde Häftet. STOCKHOL M. Tryckta hos Johan Hörbergj i83i. Måndagen deri t ö Augusti 1829:
Be vill ni ngs-Utskot tets Betänkande N:o 3. — angående tullfri sådan af ulloch kamullsgarn, eller nedsättning af tull-afgifterne derå, samt uphäfvande af det stadgande hvarigenom tullbehandling af grof ull blifvit tillåten endast till vissa städer. II. R. 433. Se vidare Bevillnings-Ulskottets Betänkande N:o 3. — af bjelkar, bräder m. m. från Finland, angående tullfri. X. 294. XI. 15, 62. R. 63. XII. B. 246. A. 321. Införsel och utförsel af varor, om ändring uti Kongl. Förordningen den 22 December 1841, angående oloflig. XV. B. 233, 238. A. 240. E. 270, Införsels-tull, på spanmål och mjöl, om uphäfvande af. IV. 167, 355. A. 367. — Trupp, angående anslag för bildande af. Se Hufvud-Titeln, Riks-Statens, Fjerde. Inhemsk ull, om förhöjning i låneproeeuten vid dess belåning i Ull diskontfonden. I. 163. R. 212. IX. B. 493. X. A. 13. XI. E. 3. IX. U. 367, 399, 401. A. 402. XV. E. 233. — af Stomhemman, om rättighet för enkor efter pastorer i Kalmar Stift, att äfven under extra nådår få tillgodonjuta dessa. V. B. 413, 496. VI. VII. A. 160. ■— af lediga pastorat, om deras ingående till folkskolorna. VI. B. 47 5. VII. A. 161. Inköp, om sådant för Statens läkning af en staty i marmor, tillhörig Majoren Schiitzercrantz’ sterbhus. XV. B. 146. A. 161. E. 175.
Jag är från en provins, der exempel derpå fordom funnits, att underhafvande på stora egendomar eller gods blifvit behandlade så båldt, att fattigdom hos deni ovillkorligen måst blifva följden deraf. Jag tror derföre att socknen eller den Corporation, hvilken allmänna fattigförsörjningen åligger, icke bör ensam drabbas af underhållskostnaden, då enskild person bidragit till fattigdomen. Detta har förändrat sig mycket, men det har öfvergåll derhän, alt hemmansbrukare och jordtorpare hafva upphört att existera, och en annan dass arbetare under namn af stattorpare och statdrängar hafva uppkommit. Jag hemställer oin del kan vara rättvist, att en socken eller en commun skall försörja dem, sorn sålunda med hustrur och barn hopas i en arbetscasern under tjenslehjonsvillkor, så alt de den 24 Augusti uppsägas alt flytta den 24 påföljande October med familjen på halsen. De äro dertill lörpjiglade enl. nu gällande författningar; men jag frågar, oin icke den jordägare, som tillskapar sådana familjer sålunda att han antager en statdräng och, ehuru denne endast får stat för en person, tillåter samt måhända erbjuder honom att gifta sig, för alt kunna derjemte draga nytta af hustrun och barnen, men, när denna familj ökat sig lill 7 a 8 personer, uppsäger den att flytta efter 2:ne månader och sålunda försätter densamma i yttersta fattigdom, — jag frågar, säger jag, 0111 icke en sådan jordägare ganska ofta är lika skyldig och mera skyldig att bidraga lill dylika familjers fattigvård, än socknen. Jag skall icke uppehålla R. o. Ad. längre, i förmodan att betänk, blir återremitteradt. Gr. Mörner, Carl: Sedan jag anmälte mig hafva åt skilliga välgrundade anmärkntr blifvit gjorda emot ifrågavar. förslag, så att jag ej har mycket att tillägga. Jag ber likväl R. o. Ad. besinna, alt fattigvården i allmänhet är en af våra vigtigasle samhällsangelägenheter, och att man således Den 9 September f. m. må väl besinna hvad man gör, då man stiftar en ny stadga, som i detta afseende skall tillämpas på landet i allmänhet.
Skulle det så vara, — och man måste befara delaf den fårglöshet som utmärker den s. k. nya minislcren, vid be-' traktandet af det nu pågående bemödandet att undertrycka1 national-representationens försök alt under sina ändamålsvidriga former genom någon allvarligare opinionsyttring likväl fullgöra sin pligt emot Svenska folket, oaktadt det redliga nitets djupa smärta torde nödgas erkänna oförmågaU alt kunna i sådant hänseende fullkomligt motsvara nationens billiga fordringar; — skulle ännu samma olyckliga hinder för Regenten att tala landets språk vålla samma oformligheter i denna massa af ärenders behandling, som maktbegäret ryckt under sig med en tantalisk törst, och som derigenom blifvit dragna ur de kretsar, der kännedomen af saker och personer eljest stått färdig att besluta, eller välja tilldet allmännas fördel: skulle ännu samma rädsla råda för sjelfständighet i tänkesätt, som inkastat så många bränder i sinnena, bjudit misstroendets tystnad uti våra samqväm och väckt harmen och hatet inom slägtförhållanden och vänners kretsar: skulle ännu den allmänna nationalkraft, som våra grundlagars stiftare tänkte sig stadgad och underhållen, genom yttranderätten anses såsom konungamaktens fiende, och denna rätt förföljas såsom en lockspion (agent provocateur) åt utländska makter, då den borde betraktas såsom värnet för vår frihet: skulle vi skåda samma sträfvande att draga allt under Styrelsens inflytelse och afgörande; att inkräkta på så väl folkrepresenlationens som domaremaktens gebitj och att, i stället för allmänna rättigheter och skyldigheter, ordnade genom bestämda för alla och en hvar gällande stadganden, afgöra allt genom beslut i hvarje särskildt fall, som lemna alla och en hvar beroende af styrelsegodtycket: skulle den med ingen föregående tid jemförliga utvidgningen af Konungens hof fortgå, och dessa rangtiteloch ordens-utdelningar fortfara att sprida flärd ibland nationen, under det att national-representationens bemödanden att genom beskattning hämma detta fåfängans öfverflöd godtyck-' ligt motverkas af Styrelsen: skulle vi ännu blott se nya ministrar med alla de fordnas oförmåga att framtvinga afseende på nationens behof, att förena dess krafter, och leda dess angelägenheter: —hvad hade väl då Svenska folket vunnit med alla de uppoffringar de nödgats göra, för att tillfredsställa regeringsmaktens fordringar, att under djupa freden hålla en lika stor krigsmakt, som fordom ansågs tillräcklig under kriget; att öka ett embetsmanna-antal, som, med en ändamålsenlig organisation och frånskiljandet af mångfalldiga onödiga och principvidriga bestyr,
Mynt, om antagande af ett allmänt . • Myntbestämning, förslag till lag derför (se Lag). om densamma och dermed gemenskap ägande ämnen . Memorial angående skiljaktiga beslut Aterremiss i samma ämne Förstärkta Statsoch Banco-Utskot.tens beslut Mynt.-'enheten, sladganden i afseende derpå (se Enheten). Myntreglering, dess föremål .. Myntsorter af Silfver, utländske, angående deras invexling af Banken ... — förvexling af Svenska och Norrska (se Förvexling). Myntvärde, dess upprätthållande angående (sc Myntreglering), dess bestämmande före beviljandet af löneför höjningen . dess bevarande från försämring Myrmalm, angående rättigheten att hämta sådan å andras ägor (se Grufvor). MVlndahls Qvarn-ägare, rörande målningen för Kronans räkning Aterremiss Mätt, Mål och Vigt, angående Kongl. Maj;ts Skrifvelse derom 46 37 Kongl. o Proposition S Samling. Afdelning w N:o Ridd. 0. A. Prestestånd. Mötes-Passevplancen, om dess förlängande . Aterremiss anmärkning i afseende på densammas utgörande utöfver den i Contracten bestämda tid . D:o d:o N. National-Beväringen på Gottland, om dess förvandling till conscription (se Beväring). Navigations-Skolor, om inrättning af sädaue . Aterremiss . ... Nederlagsfrihet för Städerne Gefle, Malmö, Hernösand, Ystad, Helsingborg, Calmar, Christianstad och Norrköping Negerhandel, Strafflag deremot Återremiss Nissa Å, omnmedel till dess upprensring Aterremiss Nord-Amerikanska Medborgares fordringsanspråk, angående liqviden deraf .. Norrbottens Län, om en Bergslag derstädes^ (se Bergslag). Norinal-Skola för Vexelundervisningen i Stockholm Aterremis-. .. • Norrby hemman, arrendets nedsättning
Om, såsom någre talare synes hafva åsyftat, del hittills Varande förhållandet föranledt anmärkmr, och man genom l!lsk:s förslag velat undanrödja sådant, har, enl. min åsigt, Utsk. gått längre, än beliofvet egentligen påkallat. Betraktar man sammansättningen af Taxeringskomitéerna på landet, så'finnér man uti dem 2:ne kontrollerande ledamöter, nemi. Kronofogden oell Häradsskrifvare!). Den förstnämnde är skyldig, att tillhandagå med uplysningar och båda dessa tjenstemän äro pliglige att tillse, det Kronans räll vid förrättningen icke blir förnärmad. För mig vill del synas, som om saknaden af en dylik föreskrift i afseende på de tjenstemän, hvilka vid förrätlningarne varit protokollsförande, icke varit serdeles stor, ty desse personer, när de vid förrätlningarne varit närvar:de, måste till följd af deras embetsäligganden bevaka Kronans rätt; men den egentliga bristen i förordningen har bestått deruti, alt hvarken Landsinne eller OfverStållen haft sig ålagdt alt i städerna förordna personer till bevakande af Kronans rätt. Dessa embetsman har endast ålegat, all förordna protokollsförande vid Taxeriugs-kömiléerne inom städerne, utan att desse tillförordnade varit pliglige att reservera eller bevaka Kronans rätt. Jag skulle derföre anse nödigt att stadgandet utsträckes sålunda, att desse tillförordnade blifva ålagde samma skyldigheter vid dessa förrättningar, som Kronofogdar och Häradsskrifvare på landet. Nu har man i stället infört en tredje kategori i förordningen, dä Utsk. föreslagit, alt en eller flere lämplige personer skola förordnas, för alt vid Taxeringskomitéerna Kronans rätt bevaka. Della skulle kunnat undvikas, om bevakningsskyldigheten ålagts protokollsföranden i Taxerings-komileen. Såsom skäl för det föreslagna tillägget bar raan åberopat den omständigheten, att Taxerings-komitéerne å en del orter arbeta på afdelmr. 1 afseende härpå får jag erinra, att om förhållandet är 486
Jag kan så mycket hellre säga det, som på nåsot ställe, bland moliverna till detta betänk., Utsk:n uttryckligen förklarat, att bäst vore om inga skolor hehöfde anläggas; men när man något närmare granskar förhållandet i orterna, så ser man att på många ställen föräldrarnes näringsomsorger, deras tvingande behof att använda sin lid till ekonomiska företag, hindra dem att jemnt sysselsätta sig med sina barn. Dessutom finner mari beklagligtvis nog ofta att föräldrarnes egen bildningsgrad slår på så låg punkt, alt de ej kunna undervisa sina barn. Något medel mot dessa brister måste finnas, och kan icke finnas annat än i en skola. När denna skola finnes, äga föräldrarne tillfälle dels till bemläsning och dels alt skicka sina barn till skolan, hvilket de helst önska, dock med pröfningsrätt bos skoldirectionen för att tillse huru föräldrarne vid hemläsningen uppfylla de villkor, som fordras för barnens undervisning. Jag föreställer mig dessutom atl den fasta skolan egentligen är en pröfningsinstitution, huruvida föräldrarne uppfylla sina pligter emot sina barn. När dessa pligler uppfyllas, hafva Utsk:n icke dragit i betänkande att låta föräldrarna sjelfva undervisa sina barn, men derjemte upplåtit åt föräldrarna alt icke dagligen endast, utan äfven kunna då och då skicka sina barn sill skolan för att inhemta hvad som icke i föräldrahuset kunnat läras. När nu fasta skolan står inom hvarje pastorat, likasom en rxamensinstitution, dels såsom en nndervisningsinstitution, dels såsom en pröfningsinstitution huru föräldrarnes undervisning sker, så har skolan uppfyllt sin bestämmelse. Det finnes icke något band, som tvingar barnen i skolan, såvida föräldrarne uppfylla sina åligganden. Äfven hör den fasta skolan, om jag påminner mig rätt, hafva ett slags tillsyn öfver den ambulatoriska skolan. Jag tror detta vara nödvändigt på <jet skäl jag förut yttrat, att läraren vid den ambulatoriska skolan i allmänhet icke är nog skicklig för att på egen hand kunna ombesörja skolundervisningen. Hvad 3 mom. beträffar,‘så yttrade jag mig i förmiddags i afseende på hvad Hr von Hohenhausen nämnde om D e ii 10 Februari e. m. eli tillagg deri, i finga om förbindelsen alt hafva skolorna i ordning inom 5 år.
Nådiga föreskrift i detta afseende, emedan ingen, i anseende till de postdagligen utifrån kommande underrättelser om prisens stegring, ville åtaga sig att till bestämda pris leverera spanmål; af hvilken orsak Kongl. Majits Befallningshafvande ock varit nödsakad, att anmoda ett af de större handelshusen i Götheborg, att å Danska öarne göra uppköp af korn till dagens pris, med tillägg af orakostningar och provisioner. Detta sålunda upphandlade korn har, efter Revisorernes uppgift, kostat Staten 10 R:dr 10 sk. 7 rist., då deremot det med Capitainen Wihlborg contraherade ej uppgått i kostnad till mer än 8 Ridr 4 sk. 7 rist. Kongl. Majits Befallningshafvande har, jemte andra anförde skäl, ådagalagt och med bevis styrkt, att dess försök om spanmåls erhållande från inrikes orter misslyckats och han således, för att hafva undsättningslagret bildadt före vinterns ingång, funnit sig nödsakad att, då seglationstiden nalkades sitt slut, från Jutland eller Danska öarne, medan kortare och mindre äfventyrlig segelfart gjorde företaget möjligt och sorn med framgång jemväl skedde, anskaffa spanmålen, hvars pris, enligt äfvenledes bi lagdt vederbörligt intyg, i stället för det af Revisorerne uppgifne af ioRrdr 10 sk. 7 rist per tunna, endast uppgått till 0 Ridr 41 sk. 8 rist tunnan; så lära Rikets Ständer, lika med Utskottet, finna, att anmärkningen i denna fråga må förfalla. i'4 Stats-Utskolleis Utlåtande N.o 2a. §• Att ifrån Danmark hade, enligt handelshuset Suhr &
Då jag nyligen tagit mig frihet hemställa, att en Fond af Tvåhundradetusende Riksdaler jmåtte afsättas till understöd för Silltiskeriern» i Riket, var denna summa väl icke föranledd af denna nä; rings närvarande belägenhet, ty nu finnes blott en fjerdedel qvar af de i den briljanta perioden befintelige salterier och fiskerier. Jag hoppas dock, att, om sillen återkommer, näringen i framtiden skall kunna uppdrifvas, om den förses med nödigt understöd. Under förklarande af min synnerliga tacksamhet för Herr Påhlmans och Grefve Mörners rörande Sillfiskeriernes understödjande afgifne yttranden, torde mig likväl tillåtas försäkra, att en summa af endast 100,000 Riksdaler är för ändamålet otillräcklig. Det är nödvändigt, att till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition i detta afseende öfverlämna minst 200,000 Riksdaler, eller mera, om det vore möjligt; hvaremot låneunderstöd från denna fond icke behöfva, att för längre tid än sju månader om året siUfiskerierne tilldelas. Grefve von Platen'. Med den erfarenhet framfarne händelser lemnat mig, tror jag mig ytterligare böra omröra några förhållanden, som tjena till att säkrare leda omdömet uti förevarande ämne. Den 8 Junii f mi Sillfisket, då det var i flor, har till och med på en höst lemnat 50,010 fat Tran, och några år derutöfver, hvartill minst kan räknas hafva åtgått En och en half Million tunnor Sill, hvarförutan en annan half Million tunnor kan anses vara använd till saltning och inrikes förbrukning. Priset var vid början ofta 4 R;dr, vid slutet af fisket 16 sk. och derunder. Man kan alltså med mycken säkerhet antaga medelpriset, att efter närvarande myntvärde motsvara minst En R;dr. Häraf kan bedömas, huru betydliga Fonder behöfvas, om en så vidsträckt Näring åter skall kunna komma i gång. Att vid en så lycklig händelse genast se allt åter i full fart, kan ej äga rum, men om fisket återkommer, vore det olyckligt, att ej kunna draga nytta deraf, i brist på Fonder.
Stockholm den 6 Februari 1858. i Expeditions-Utskottets Förs/tig tilt underd. Civildepar temén tels Expedition. 1,000 — Summa R:mt 44,100 — 168 ExpeditionsUtskottets Förstat) lill anderd. Skrifvelse M:o 196. TAB. N:o 2. liom niet •sekollegium. Aflöning R:dr Runt. öre I President åtnjuter fortfarande från Manufaklur-diskont-fonden i 1 Kommerseråd åtnjuter fortfarande från Manufaklur-diskont-fonden i arfvode 11: dr 1,000 1 d:o åtnjuter från Manufaktur-diskonten i arfvode R:dr 500 1 d:o, föredragande af ärenden rörande bergshandteririgen 7.500 4.000 4.000 4.500 — Kansliet. 1 Advokat-fiskal åtnjuter derjemte arfvode (rån Manufaklur-diskonlfonden. 1 Kanslist . åtnjuter från Manufaklur-diskont-fonden i arfvode R:dr 300 Ti: 1 befrämjande af göromålens gäng inom Kanslist-graden lör Kansliet 500 , Advokal-tiskals-konloret 100 2,400 COO 600 — Statistiska Kontoret. 1 Kamrerare 1 Kammarförvandt 3,500 2,200 — Expeditions-Utsi,'ali e/s Fira la g till anderd. Skrifvelse lY:o IOC. 169 1 Kammarskrifvare 1 d:o Fal tbetjening.
Mycket skulle ännu kunna anföras för nödvändigheten af en stark och väl organiserad sjökrigsmakt och nyttan och behofvet af krigsfartyg till Svenska kusternas försvar; men det redan anförda torde vara nog, då jag vågar tro att hvarje sann fosterlandets vän lika med mig inser denna nödvändighet. Icke heller vill jag klandra att olika äsigter om materielen fordom förefunnits; nu kunna de likvist svårligen ursägtas, och detta gäller ingalunda endast för män af yrket, förhållandet är nu i sanning vordet så enkelt och tydligt, att det icke behöfves vara sjömän för att inse, att båtar är ett sämre försvar än skepp, att det mindre måste i striden gifva vika för det större. Jag har vid ett annat tillfälle yttrat, att i sjöförsvarets fullkomlighet ligger en af grunderne för Sveriges sjelfständighet. Jag upprepar här dessa ord. Jag hänvisar till fäderneslandets historia och frågar om någon med den bekant kan annat än erkänna, att det hvarit flottan som mer än en gång frälst detta älskade fädernesland frän undergång? Slutligen vill jag, såsom stöd för nödvändigheten att stora skepp erfordras för Sveriges sjöförsvar, anföra en mans ord, hvars erfarenhet, fosterlandskänsla, förmåga och insigter ingen lärer vilja jäfva. Det hände sig nemi. att för 19 år sedan efter en slutad expedition med skärgårdsfartyg, företagen för att praktiskt utröna desse fartygs användbarhet i alla möjliga fall, så vidt sådant inom skärgården kunde ske, att framlidne H. Ex. Gr. Platen, som inbjudit alla expeditionen följaktige officerare till middag, vid detta tillfälle yttrade dessa märkliga ord: ”Jag har varit af den mening, att Sveriges kuster lämpligast och säkrast skulle kunna försvaras endast och allenast af skärgårdsfartyg, i förening med ångfartyg, men efter den expedition, som vi gjort tillsammans, och de rön som med dessa fartyg under expeditionen anställts, har jag så till vida ändrat min tanka, att jag anser det Sveriges kuster icke annorlunda kunna försvaras, än med alla sjövapnen i förening, från linieskeppet till kanonjollen. Dessa voro de sista ord den oförgätlige
Sälla sig två eller flera samman att stjäla, då skall hvardera straffas efter det tillgripnas värde; och den, sitt mist, njute det åter af honom, som har att gälda med. §. 17. Lockar eller bjuder någon den, som öfvermage ar, eller man sin hustru, fader eller moder sina barn, förmyndare den omyndige, förman den, som står under hans lydnad, husbonde eller matmoder sitt tjenstefolk eller inhyseshjon att begå stöld eller inbrott med sig, må, vid straffets bestämmande, tiden för straff-arbetet ej sättas under den, som, efter thy här ofvan sägs, å stölden eller inbrottet högst följa kan. Sker endast snatteri, skall den, som lockat eller bjudit, dömas så, som bade han stöld föröfvat. §. 18. Nu häfver någon eljest till stöld, snatteri eller inbrott med råd eller dåd hulpit; straffes så, som om han gerningen sjelf gjort hade. Den, som, med vetskap om den olofliga åtkomsten, emottagit, dolt, köpt eller föryttrat något af hvad stulet är, eller besörjt omarbetning eller förändring deraf, skall, med afseende å värdet af det, hvarmed han dylik brottslig befattning tagit, stralfas för stöld eller snatteri efter 1 eller 2 §. Samma lag vare, der någon med gods, som rånadt är, sådan brottslig befattning tagit. Köper man något af den, som misstänkt är, bote, der godset var stulet eller rånadt, tio daler och gifve åter det han så köpt. §. 19. Tager någon och brukar, utan lån eller lega, annars mans båt eller fartyg eller häst, och pröfvas han det hafva gjort utan ondt uppsåt, bote från och med tio till och med femtio daler och gälde skadan. §• 20. Allt, det stulet är, bör gäldas åter, förr än böter uttagas. Orkar den, som för stöld döfnd är, ej böta, skall han i stället hållas i fängelse vid vatten och bröd, dock ej under längre lid, än som motsvarar det stulnas värde.
Jag har således ansett Utskottet böra tillstyrka Rikets Ständer att i underdånig Skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t, efter vederbörlig utredning af ämnet, täcktes vid nästa Riksdag till Rikets Ständer göra framställning, dels om och i hvad mon indragning af Biskopsembeten må kunna verkställas, dels oek huruledes en förändrad disposition af ifrågavarande tillgångar må kunna for framtiden be - b 6 Statssamt Mim. Besv. och Ekon.-Utskottens Utlåtandej N.-o S3. stämmas, dervid, i den moa minskning af Biskoparnes inkomsts» kan ega rum, företrädesvis trode böra afses undvikandet af det missförhållande, som förefinnes deri, att Biskoparne tillika äro Pastorer, hvardera i ett eller flera Praebenden, der följaktligen Pastoralvården måste skötas af tillfällige vicarier, merendels till rida mindre båtnad för socknarnes invånare, än som kunde rara att påräkna, i händelse sådane angelägenheter vårdades afen på ordinarie fot varande Pastor. Då emedlertid, genom den nej-proposition, som vid voteringen antogs, nain åsigt af saken blef undertryckt, måste jag densamma sålunda reservera.” STOCKHOLM, e c k s t e i n s ic a. boktryckeriet. 1845. Siatssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.o 84■ * N:o 84. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Mars, kl. 8 e. m. Utlåtande i anledning af väckt fråga om förändrad reglering af tjenstgörings-tourén för Blekinge Läns Båtsmän. Utskotten hafva från Hederv.