Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kommers-kollegii berättelse för utrikes handel och sjöfart år 1863, pag. 64, att vi endast under åren 1861, 1862 och 1863 importerat för 40,817,793 R:dr mera än vi exporterat — och detta endast under tre år. På detta sätt kan det icke fortgå — de mest kraftiga åtgärder tillkomma oss att vidtaga, vi måste beträda en annan bana och dervid: l:o) inskränka importen af lyxoch öfriga umbärliga artiklar, samt 2:o) se till att våra egna näringar icke förstöras eller tillintetgöras, utan att ett måttligt skydd lemnäs såväl jordbruket som alla andra näringar — icke må vi lemna detta skydd för fabrikantens eller näringsidkarens egen skull — långt deri från — nej — helt enkelt af den giltiga orsak att vi icke hafva råd att undvara den förädlingsvinst, som uppkommer genom våra näringars bedrifvande — vi behöfva den sjelfva och utländningen måste finna sig dervid. Hvad vill nu deremot vår finansminister och med honom alla hans kamrater inom Regeringen? Jo, införa oss i den radikalaste frihandel och på vårt fattiga undangömda Sverige försöka just de experimenter, som man ännu ej vågat utföra uti i alla afseenden långt lyckligare lottade länder. Den kloka läran går derpå ut, att borttaga tullar på lyxoch öfverflödsartiklar — och således lyckliggöra oss med den mest ohejdade import af allt utländskt skräp — men deremot beskatta nationen på några få artiklar, som tillhöra nu mer det mest oumbärliga af våra förnödenheter. Så har t. ex. å artikeln kafle blifvit af den genom herr finansministern tillsatta tullkomitéen föreslagen en förhöjning af den tullsats, som derå finnes bestämd uti den sednast i April månad detta år utkomna tulltaxa, med icke mindre än 2 öre pr skålpund; en förhöjning, som skulle utgöra, enligt komitéens egen beräkning, en beskattning på nationen af 317,830 R:dr endast på denna artikel. Ytterligare äro tullförhöjningar föreslagna på andra dylika förnödenhetsvaror, under det man utöfver all rimlighet nedsatt tullen på lyxoch öfverflödsartiklar. Hvarthän skall ett sådant system leda?
Skrifter, tryckta, om förhud emot försäljning af, på allmänna platser. lil. 255. Skrifvelse, und. till Kongl. Majit, ifrån Ridderskapet och Adeln, angående anstäldt val lill Revisorer öfver Stats-, Bankooch Riksgäldsverken vid 1841 och 1843 årens revisionsförrättningar. XXV. 162, 231. Skuldfordringsmål, om Bevisning i. Se Prsescriptionstid. Skuldsedlar, angående förändrade stadganden lör. III. 32 1. IV. R. 4o5. VIII. B. 378. A. 453. X. E. 23i. — om rättighet för Banken att belåna redan intecknade och på Banken transporterade. Se Banken. Skåne, om understöd åt Landtbruksskolan derstädes. Se Landtbruksskolan. ■— angående jemkning i dess ordinarie rotering. Se Rotering. — om rättighet för tiondegifvare derstädes att lösa kyrkornas behållna tionde efter årlig markegång. Se Tiondegifvare. Sköldebrand, Carl August, yttrande. I. 286. Slafveriet på ön S:t Barthelemy, om afskalfande af. Se S:t Barthelemy. Slagkrutsgevär, örn anslag till, för anställande af försök. VII. R. 486. XI. B. 188. XII. Å. 141. XIV. U. 346. XVII. Slitö hamn, om transitooch nederlagsrätt för. XII. B. 328. XIII. 64. A. 252, 273. E. 612. Småland, örn inrättande af en landtbruksskola för. Se Landtbruksskola. Smålands Grenadier-bataljon, om lindring uti rustningsskyIdigheten vid. Se Ruslningsskyldighet. Smålands Husar-regementes afsittning, emot erläggande af hästvacance-afgift, angående. XIII. B. 025. A. 652. XVIII. Småsedlar, förslitna, om förändring i föreskrifterna angående deras utbyte i landsorterna.
M §■ Denna §, som stadgar förlust af medborgerligt förtroende för alltid för den, som gjort sig förfallen till straff efter 2, 6, 7 eller 8 § och för alltid eller på viss tid för den, som gjort sig skyldig till straff efter 1, 3, 4 eller ä §, har blifvit godkänd af Ridderskapet och Adeln, men af Preste-Ståndet antagen med den i Kongl. Maj:ts Proposition förekommande lydelse, hvilken skiljer sig så till vida från Utskottets förslag, som enligt densamma förlust af medborgerligt förtroende för alltid blifvit stadgad för alla de i förevarande § åsyftade fall. Borgareoch Bonde-Stånden hafva deremot återremitterat §:n i syftning att få i alla dessa fall såsom påföljd be - 20 La g-Ut skot tets U'låtande N:o 55. stämd förlust af medborgerligt förtroende för alltid eller pä viss tid. Utskottets förslag ligger således emellan de derifrån5"skiljaktiga meningarne; och då Utskottet fortfarande anser de i 2, 6, 7 och 8 §§ omförmälda svårare fall of rån vara af den beskaffenhet, att på dem förlust af medborgerligt förtroende för alltid bör följa, får Utskottet inbjuda Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden, förstnämnda Stånd med frångående af sitt redan fattade beslut, att om antagande af ifrågavarande §, oförändrad, sig med Riddcrskapet och Adeln förena. 33 Map. ' §•
Lärande i detta, som uti alla andra lika beskaffade fall, det Böra ankomma på Expeditions-Ulskottet att uppsätta och Rikets Stander underställa förslag till den underdåniga Skrifvelse, som biifver en följd af Rikets Ständers nästnämnda beslut. Stockholm den 25 Februari iSzji. Ank, till Exp. Utsk. den 1 Mars kl. 1 e. m. Memorial, till svar å ett Riks-Stånds återremiss af Utskottets, under N:o 141, afgifne UUåtande. Vallöf!. Borgare-Ståndet bär, nndar den 6 innevarande Februari mån'ad, på grund af gjerde anmärkningar, återremitterat Utskottets, under ]N:o *41, afgifne Utlåtande öfvar väckt motion, angående utredning af de hinder, som från Banco-förvaltningens sida mött actie-egare i Gölha-Ca - Banco-UUhotlets Betänkande, N:o 155. 3 nal-Bolag, att för deras i Banco-Disconten belånade actier erhålla sådane bevis, som, enligt Bolagets Reglemente, erfordras för att för desamma föra talan vid Bolagets sammankomster. Då likväl, enligt till Utskottet ankomne Protocolls-Utdrag af den 3 och 6 i denna månad, omförmälde Utlåtande blifvit afHögiofl. Ridderskapet och Adeln utan anmärkning lagdt till handlingarne, samt afllögv. Presteoch Heder v. Bonde-Ståndet bifallet, lärer den eiliållne återremissen icke kunna till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 45 Februari iS/fi» JNT:o i 55. Ank, till Exp. Utsk, den 5 Mars kl. 1 e, m. Betänkandes i anledning af väckte frågor om förändring och förtydligande af de för Handelsoch Närings-Disconternes Lånerörelse, uti 4, 5 och 6 moni. af s3s §. i Banco-Reglcmcntet af den 26
Shäkspir var ett nöt, frun — ett förbannadt nöt minns det — och — och glöm inte att daskatra-tra-gedin i hufvu’t med narrbjällran, – och så — trikå — frun — mycket — trikå — förbannadt mycket trikå! eller hälst — utan! — Ha ha ha —! Det är — konsten — ser frun, nu — nutidskonsten!» »Gå och lägg sig, herr Holm», sa jag så vänligt jag kunde, fast jag fruktar det inte var så särdeles mycket jag kunde. Jag vet inte hvad jag ville ge, om jag hade det besöket ogjordt! Det är rysligt se en människa, man håller af, sänka sig så där. Senare: Utschaschad! Ingen människa vill bli hufvud! Som det egentligen tycks vara ett hundhufvud vi behöfver, så duger mitt kanhända. För öfrigt måste det duga! Senare: Ja, det säger jag, att hvad en teaterdirektör än må ta sig till, så bör det förlåtas honom på förhand. Det är ett rysligt kall! Vete Gud hvar jag ska få två döfva ifrån, och ingen älskare har jag häller! Älskarinnor kan jag däremot få en på hvart finger. Men hvad ska jag med dem att göra! Senare: Skalat kring hela staden: är upphettad som ett lokomotiv. Den unga döfven besatt, den gamla omöjlig få fatt i. Konversasjon samma afton i sängkammaren, sedan Ruffen och jag väl laggt oss. Jag, ljuft: »Ruffen lilla, visst vill du bli den döfva?» »Nej.» »Det är ju bara att inte höra det, och det är du ju så ovanligt skicklig i af naturen.» »Nej.» »Älskade Ruffen lilla!» »Nej.» »Jag känner att jag får hjärtkrampen.» Ett misstänkt långt andetag »Inte vill du väl, att din Lovisa ska dö af smälek?» En ljudlig snarkning Jag förgrymmad: »Ruffen!» En ändå ljudligare snarkning. Om det är sådant som kallas att »angaschera sysjetter», så får jag lof att säga, att det är ett bra otacksamt göra! Och ändå hade jag min sysjett i sängen.
Se MagazinsInrättningens Förvaltning, AnmärningsPuncter vid. Bokföringsoch Bedogörelse-Method, angående de af Bevisorerne föreslagne förändringar i den af MagazinsDirectionen hittills följda. StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s io55— io5y, bif. afPresteStåndet, IX s 343, af BorgareStåndet, IX s 349. Bolag, om upprättande af ett, till idkande af Handel på SydAmericaj Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1262. StatsUtskottets Betänkande öfver Motionep, IV 3. s 374—-376, bif. af PresteStåndet, IX s 666, af BorgareStåndet, IX 37 s 668, af BondaStåndet, IX s 673, af Adeln, IX s 683. Bomulsväfnader, utländska, förbudna, inhemska, fullkomnade, I i. BondeStåndets revocation af sin rättighet att sjelft tillsätta sine Notarier, IX s 34. Deri instämmer Adeln, IX s 43, PresteStåndet, IX s 61 och BorgareStåndet, IX s 63. Anmodan till ExpeditionsUtskottet att uppsätta underd. Skrifvelse angående Stäjidernes Beslut i ämnet, IX s 69. Underd. Borgholms Stad, önskad fortfarande, IV 1. s 20. BorgBätterne, om upphäfvande af öfre och nedre. Förslag af Hr Winblad, remitt. till Lagutskottet, VII 1. s 32 — 34- Utskottets Betänkande, VII 1. s 34» 35, bif. af PrcsteStåndet, IX s 102, återrem. af BorgareStåndet, IX s io5, bif. af Adeln, IX s 114- Ytterligare Utlåtande, VII 1.
Herr Lagerhjelm, Pehr, Z>en 31 Oetobtr /, m. 573 Herr Grefven och LandtMarshalken tillkännagaf, att tid efter annan mtur Förstärkta StatsUtskottet afgått: Grefve Posse, Arvid; Friherre Wrangel af Adinal, Henning* Herr Tham, Wollrath; Herr Uggla, Carl; Herr Hammarhjelm, Carl Fredric, och Herr Flach, Eric; efter hvilka 6 Suppleanter bland de Ordina* rie Uedamöterne inträdt; och hemställde Herr Hand t Marskalkon | i följd häraf, om icke Ridderskapet och Adeln behagade å nästa Måndag den 3 November utvälja 6 nya Suppleanter i Förstärkta StatsUtskottet» Bifölls. Upplästes en till Herr Grefven och LandtMarskalken ankommen så lydande skrifvelse: Högvälbornö Herr Grefve och LandtMarskalkl jag har i dag haft den äran emottaga det Constitutorial, hvarigenom jag blifvit kallad, att i Embeset efterträda Riksens Höglollige Ständers Justitieombudsman, i fall han innan nästa Riks^ dag med döden afgår. Af alla händelser i min lefnad Var mig ins 574 Dan 31 öst ober J, ni. gen mera oväntad än denna. Djupt rörd af Riksens Högloflige Ständers förtroende och lifligt kännande min skyldighet, att för allmänt väl uppoffra alla mina krafter, har jsg bordt för mig sjelf redogöra, om min förmåga möjligen kunde svara emot de pligter jag skulle mig åtaga, Jag har dervid noga begrundat, hvilka åligganden tillhög ra JustitiseOmbudsmannens Embete och funnits atc man af denne Embetsman bör fordra, att han med fullkomlig kännedom i alia administrationens och Lkgskipningens grenar, med fasta och orubbeliga grundsattser samt med en, genom erfaren» heten förvärfvad säker blick skall följa dera båda, vaka öfver Lagarnes efterlefnad och rätta inträffande mkstag. Möjlighetén ätt uppfylla dessa pligter förutsätter både en uppfostran , rigtad åt högre
Sågverksegarne hafva, i eget intresse naturligtvis, lyckats, att, genom Kongl, brefvet den 11 April 1844, åvägabringa och blifva tillförsäkrade om, det all skadad skog, som finnes å deras oerhörda skogsvidder, skulle för deras enskilda räkning utstämplas emot en afgift* af endast 12 öre, eller efter då gällande myntberäkning 4 sk. Banko, per träd, då deremot skadad skog ä Kronans odisponerade skogar betingar från 16 till 18 öre per träd.
I 8 Kap 'I § Ärfda-Balken stadgas nemligen, att, om man aflar barn i lönskaläge och sedan tillsäger qvinnan äktenskap, men endera dör förr än vigsel Skommer, barnet får taga arf såsom barn af laggift säng, och 6 § af samma Kap. innehåller, alt, om qvinna våldtages och blir deraf hafvande och föder barn. det barn skall njuta samma rätt som annat äkta barn, hvilka båda stadganden, ehuru de medgifva arfsrätt utan äktenskap, icke befunnits vådliga för den högre betydelse, äktenskapet såsom sedlig inrättning innebär. Man har vidare emot arfsrättighet för oäkta barn åberopat den skandal inom familjen, denna rättighet skulle kunna medföra. Men för en sådan möjlighet torde icke rättvisan böra uppoffras. Skandalen ligger väl också i sjelfva det begångna felet och icke i de anspråk, deraf kunna uppstå. Dessutom finnes redan nu enligt lagen samma tillfälle lill skandal, då oäkta barn har rättighet alt af föräldrarne njuta bidrag till föda och uppfostran. Slutligen har det blifvit invändt, att med den utsträckning, testamentsrätten numera erhållit, arfsrätt för oäkta barn vore öfverflödig. Men med samma skäl skulle kunna påstås, att Lag-Utskottets Betänkande JVJ 69. 3 all arfsrätt vore öfverflödig; och för öfrigt torde ofta hinder uppstå emot teslamentsrättens utöfning, såsom genom hastiga dödsfall, bristande kännedom om sättet för-testamentes upprättande m. m. Utskottet anser således för sin del, att nu gällande lagstiftning, hvarigenom oäkta barn blifvit uteslutna från all arfsrätt, bör undergå förändring. Beträffande åter den utsträckning, denna förändring bör erhålla, kan Utskottet icke dela den af Herr Dalman och Riksdagsfullmägtigen August Carlberg uttryckta åsigt, att barn, födda i hordom, icke böra uteslutas från arfsrätt Samma skäl, som tj ’ ' talar för arfsrälts medgifvande åt andra oäkta barn, gäller äfven här; och drager Utskottet i tvifvelsmål, att, såsom Herr Dalman förmält, genom ett sådant uteslutande lagförändringen skulle hafva mera utsigt till framgång.
Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets, den 42 och 15 dennes på bordet lagda, Utlåtande N:o 38, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 13, angående medels anvisande till fortsättning af fästningsbyggnaderne vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona under år 1851, blef berörde Betänkande N:o 13 bifallet; viljande Ridderskapet och Adeln, vid pröfningen af ifrågavarande anslag för åren 1852 och 1853, tillse huruvida hela den, för detta ändamål af Kongl. Maj:t vid innevarande Riksdag äskade summa må kunna beviljas. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets nedannämndo, den 15 dennes på bordet lagda, Utlåtanden: N:o 48, angående ett föreslaget förklarande i fråga om National-musei-byggnaden och det dertill beviljade anslag; N:o 49, angående ett för staden Halmstad begärdt amortei ingslån af 4,533 rdr 16 sk.; samt N:o 50, angående 2:ne serskilda, för inköp af Prest-boslälle inom Lekvattnets kapellförsamling i Wermland, beviljade anslag. Från Höge. Preste-Ståndet. S. D. Sedan Rikets Ständer beslutat, att, på sätt 97 och 98 §§ Regerings-formen och 63 S Riksdags-ordningen bestämma, Rikets Ständers Justitie-Ombudsman och den man 160 Prot.-Utdrag den 19 Februari 1851. honom efterträda bör, i händelse han afsäger sig det erhållna förtroendet eller innan nästlöljande Riksdag med döden afgår, skola denna dag utväljas, företogs nu i behörig ordning ral af Elektorer för detta Stånd, hvilka komma att med Deputerade från de respektive Medstånden förenämnde Justitie-Ombudsman oeh dess Suppleant utse; och befunnos, efter valaedlarnes öppnande och rösternas summering, följande hafva af Ståndet blifvit utsedde: till Elektorer:
Bidrag lill fonden för Sveriges och Norriges gemensamma utgifter 98,753: 11. — 103,295: 13. Bidrag till ombyggnaden af Trollhätte kanal oeh slussverk - 60,000: 60,000: Dito till mätningar å sjön Wenern 4,000: 4,784: 34. 3. Dito till byggandet al ny skeppsdocka vid Stockholm — - 30,000: 30,000: Dito till dockbyggnaden i Norrköping 33,333: 16. Bogseringskostnader å Götha eif 1,741: 12. 7. 1,461: 44. 8. För signalering med en tidkula - 400: 400: Diverse utgifter 35: 2. — 71: 26. — Bidrag till uppmuddring af inloppet till Norrköping , 13,862: Dito dito till Gefle hamn 9,000: Förskott till slafvarnes friköpande på ön S:t Barthelemy - 119,760: 19. — S:r 354,435: 17. T. 473,995: 29. 2. 15, — 46. 8. 47. 6. — 44 — Balans till påföljande året: — I afseende på det bär ofvan balanserade förskott af 119,769 Rdr 19 sk. till slafvars friköpande på ön S:t Barthelemy, få lievisorerne anmäla, att Kongl. Majit den 21 Mars 1851, med bifall till Rikets Ständers underdåniga hemställan, i nåder tillåtit, att beloppet finge afskrifva», oell att, i följd deraf, ifrågavarande förskott blifvit i samina års räkenskaper affördt. Sveriges och JSärriges gemensamma fond. ».ebet. är 1550. år f§5®. Balans frän föregående äret: Uppbörd: Balans till påföljande året: Credit. Balans frän föregående året: .Skulder i. 47,900: — 10. 12,735 — 4.
St:s uppmärksamhet derpå, att, genom de förändringar här äro i fråga, skollärarne ej mer skulle komma att så ofta ingå i kyrkans tjenst, utan komma mästadels att sluta såsom skollärare; så att, då de ej mera förmå att fullgöra i skolan de åligganden, som de åtagit sig, och hvartill de i ungdomen varit tjenlige, men (som vanligen med lärare händer) vid en mera framskriden ålder ej mer befinnas skicklige för alt undervisa ungdomen med samma kraft och framgång, som de i de yngre åren ådagalagt, att då, säger jag, en sådan lärare mäste af statsmedlen pensioneras eller erhålla hvad som för professorer kallas emerili-lön. Denna omständighet är likväl ej af StatsUtsk. på något sätt påpekad. Det blefve dock en följd af sakens förhållande, om den går i verkställighet, att hela det med förändringen åsyftade ändamål skulle förfelas, i fall man blefve nödsakad att behålla de gamla skollärarne ända till deras yttersta ålderdom. Af dessa skäl, och på det att StatsUtsk. malte utreda frågan något klarare för R. St., sorn skola anslaget bevilja, anhåller jag alt denna punkt mätte återremitteras. Jag har äfven ett skäl till för denna anhållan. Af erfarenheten torde nemi. R. o. Ad. hafva funnit, au StatsUtsk. vid vissa tillfällen har vid anslag fästat vilkor och icke på något sätt låtit rubba sig derifrån af något Stånds motsägelse. Ett sådant förfaringssätt har äfven af ett och annat Stånd blifvit godkändt, hvaraf följden blifvit, att antingen Den 0 Maj e m. 405 de vid anslaget fästade vilkor måst följa med beviljandet af anslaget, eller ock att man måst afslå anslaget. Då nu punkten b) innehåller åtskilliga vilkor, som jag är oviss huruvida R. o. Ad. vill antaga för sin del, och som jag af belänkis syftning i öfrigt slutar till, att SlalsUlsk. icke vill skilja från anslaget; så är det ett ökadt skäl att begära återremiss äfven på punkten a).
I l:sta mom. af den gamla §:n står: ”sedan i 35:te §:n allmänna bolag bevilln. blifvit ålagd genom föreskrifven afgift å utdelningenoch detta sistnämnde ord torde således, i öfverensstämmelse med ofvannämnde beslut, böra qvarstå. Gr. af Ugglas: Som jag icke riktigt minnes, huruvida Utsk:s hemställan, ang:de 35:te §:n, b ifvit af R. o. Ad. afslagen eller återremitterad, torde jag få anhälla om benägen uplysning derom. Hr Gr. o. Landtm, uplyste, att R. o. Ad. beslutat, att i 35:te §:n införa orden ”årliga utdelningen” i st. f. ”årliga behållning, ” hvarefter R. o. Ad. fann, att enahanda förändring uti 146:te §:n borde ega rum. De öfrige §§:ne af Utsk:s förslag till RevillmsStadga lemnades utan anmärkn., hvarefter, då den dervid fogade Tariff öfver hemmanens värde förekom, Hr Palmcrantz anmälde sig och yttrade: Jag anhåller vördsamt att få veta, huruvida tariffen är föremål för öfverläggning eller ej. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, i anledn. häraf, att tariffen blifvit föredragen, på det de anmärkn:r, densamma kunde anses föranleda, nu måtte framställas. Hr Palmcrantz: Jag anhåller, på sådan grund, att få framställa några anmärkn:r, i afseende på tariffen. Till en början får jag då förklara, att jag icke inser skälet, hvarföre denna tariff skall finnas Bevilln:s-Stadgan bifogad. Vidare, och såsom under discussionen äfven blifvit anmärkt, kan jag icke gilla, att icke de serskilda taxerings-summorna inom hvarje län få sättas lägre, än hvartill de i denna tariff blifvit fastställda; ty derigenom har man i väsendtlig mån förminskat friheten för taxeringsmännen att, på grund af sin ed, pröfva fastigheternas värden. Jag kan derföre icke annat än yrka, att denna tariff i sin helhet borttages.
Räntan af inlagde och obefintlige hemman. 12: 1. 6. Presternes Utlagor af Presteborden och Bergsfrälset. 5: 8. 5. Räntan af t mantal Backa, underlagdt Avesta Gårmakeri. 133: 41. 6. Räntor af Jernhyttor och Hammarsmedjor, som redovisas af vederbö rande Bergsfogde. — 30. 4. Räntan af Capellansbordet i Transtrands Capell. Omslut. Hvarifrån nfgår och påföres: Anordning efter Stat å 7:de HufvudTiteln: Städers Friheter: Kronobergs Län 4: 1. — 8:23. — Hallands 3: 80: — -— Örebro •— 10. 10. — Westmanlands 133: 10. — 799: 12. — Anordning efter Stat å 8:de HufvudTiteln: Origtig Debitering: — Återstår Hvartill kommer från: Ersättnings Hemman och Räntor Östergöthlands Län Summa Inoch Under-lagde Hemman Afliyste Hemman oell Räntor. Östergöthlands Län , Blekinge Öreb ro Summa Ordinarie Ränta. Kronovärde. Markegångs värde. Spanmäl. T:r. kpr. Markegångs \ärde. R:<lr. sk. rst Anmärkning ar: Boskapsoch Skjutsfärds-penningarne af mantal berustad! Säteri. IRäntan af Frälsehemmanet Eketorp N:o 39, •§ mantal, och Dagstorp N:o 40, 4 man* tal, i Hjortsberga Socken, afhyste under Säteriet Johannishus, enligt Kongl. Brefvet den 7 Februari 1685. Räntan af Blanken, en äng i Grafva Socken, afhyst under Åkerby SäteriRusthåll. Omslut. Härifrån afgår och påföres: Adliga och Säteri Friheter: Östergöthlands Län —10.— —10.— Blekinge 3: 47. — 3: 47. — Summa Afhyste Hemman och Räntor Obefintlige Hemman och Lägenheter. Södermanlands Län Elfsborgs
Vakna min älskade! vak Birger (skyndar till Erikas hjelp). sådant blef således ditt förfärliga beslut Haraldson (vill rusa på Anton, men hålles tillbaka af Stadstjenarne). den tänker du, att få far och bror din, i Vrålande) Missfoster pestböld från afgrun 89 galgen låten mig krossa det afskummet, sönder och samman! (Arnman och Gabriella komma häftigt utspringande.) Gabriella. Erika goda, älskade Erika! hur är det med dig Himmelske Gud hvad är på färde kronobetjeningen med lugn.) Oaktadt det inte kan vara er obekant, att denne usling, denne min egen bror, i flera år lidit af en ofta återkommande sinnesförvirring, hvaruti han troligen äfven nu gjort denna så onaturliga anklagelse, skall jag likväl jag er Vårda och trösta henne, min syster (till Birger (till Gabriella). inte motsätta mig er myndighet; således följer Anton (som då han får se Arnman, springer fram till honom, och med vansinniga åtbörder visande på fadren och brodren). ner kring deras händer ha, ha, ha! vill Ser ni ser ni hur er fars blod rin ni ännu gifta er med Gabriella (halfhviskande.) gåfva Men kom nu! kom! kom! Ni skall då få bägge deras hufvuden till brölloppskänner ni då inte, huru tulljakten sjunker Ridån faller. _______ (Arnman visar tecken till den yttersta bestörtning.) FJERDE AKTEN. Ett halfupplyst fängelse. Vid ridåens uppgång ligger gubben Haraldson sofvande, på ett simpelt läger. Birger, sitter med hufvudet tankar. lutadt mot ena handen, försjunken i djupa FÖRSTA SCEN. BIRGER, HARALDSON. Således i dag skall, inte jorden, men Skaparen, Birger (för sig sjelf). återta sitt lån det blef mig då inte förunnadt, att i en redlig ånger i ädla och nyttiga välgerningar, få aftvå mina brott Nåväl äro dessa brott försonade, med mitt eländiga lif, hvarföre då knota? hvarföre då ej med glädje gifva lagen sitt offer! men hon!