Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den olägenhet man i England röner af en efter de ombytliga spanmålsprisernä ombytlig tull, bör bär ej kunna äga rum vid denna enda förändringen i tull, sorn här kan inträffa blott på 2:ne sädesslag och blott uti ett enda fall. Tili England äro variationerna många, förhållandena complicerade, skilnadefna uti de högsta och minsta tullbeloppen ganska stora och lockande till betydliga speculationer. Sådana speculationer, riktade på spaninålsprisernas temporära höjande, UrO der mera vinstgifvande, samt genom sammansättningar af personer lättare att åstadkomma, derföre att årliga importen der är så högst betydlig, att stora deruti nedlagda capitaler förena mångas intressen mot ett och samma mål. Olägenheterna i detta afseende skulle här i Sverige blifva ringa och troligen helt och hållet förekommas, om till regulator för tullbeloppet antogs det pris, som på Slockholms torg varit en hel månad gällande Under den tid af året, då skördens bebeskaffenhet säkrast gifvet' sig tillkänna, samt landtmannens transporter af spanmålen i allmänhet äro eller nyligen varit lättast verkställda, och om derjemte det span målspris, livilket skulle anses som ett minimum för tullens sänkning, bestämdes så pass högt, att spanmålen aldrig uppgår dertill utan under verkliga missvextår. På dessa skäl synes Svenska spänmålstullen rätteligen bestämmas, om, jemte antagande af K. M:s till R. St. gjorda förslag, att tullen blir på hvete i r.'dr 24 sk., på råg och ärter 1 r:dr, på vicker sk-, på korn och bohvete 36 sk., på hafre 24 sk., derförutan bestämdes, att de år, då Stockholms torgpriser Under hela loppet af Augusti månad uppgå till eller öfverstiga 9 r:dr b:co per tunna, hälften råg och hälften korn, nedsättes tullen å dessa båda sädesslag öfver hela Riket för nästpåföljande 4 månader till 24 sk. b:co. Remit - Den 5 Augusti e, m. Remitterades till Bevilln.Utsk. i sammanhang med återremissen af Bevilln.Utsk:s utlåt. N:o 21, ang:de tullbevillningen.
När jag en gång får ge mitt förtroende, då skall jag ge fullt ut och utan förbehåll, ty jag ger en gång för alla och för alltid. Hvem blir du? Du–som jag kan se in i ögonen utan att blygas, derför att du skall kunna förstå mig? I december 1886 känner hon sig övergiven av alla och försöker intala sig att ensamhet och frihet är vad hon mest behöver. ”Älskade gamla bok! Du är mig mer än fränder och vänner [...]”, utropar hon och fortsätter: Jag bryr mig icke om hvem som en gång får läsa min stora bok, när jag bara är död. Hvem du än är, så försök att förstå hur ensam jag är, hur jag måste kufva detta konstnärseller zigenarblod, som löper hetare i mina ådror än någon vet om. Victoria Benedictsson visade ibland vad hon skrivit i Stora boken för sina förtrogna, till exempel Axel Lundegård, Georg Brandes och styvdottern Matti. Vissa delar var hon emellertid särskilt angelägen att få behålla privat: dem skrev hon ner med chiffer, ett teckensystem som hon av allt att döma själv uppfunnit. Chiffret består av siffror, runor, streck och punkter med ett tecken motsvarande varje bokstav i alfabetet utom w som saknar eget tecken, och hon använder det i såväl almanackorna som i Stora boken och på pappersremsorna. Det erbjuder inga större svårigheter att tolka. Vad Victoria Benedictsson inte ville att andra skulle ana hennes intresse för, det skriver hon ner med chiffer. Det kan röra så skilda ting som misstanken att någon lider av syfilis eller vilka ämnen som kan ingå i en fil. kand.-examen. Chiffret dyker för första gången upp i almanackan för 1878 och finns med fram i den sista dagboksvolymen. Några av tecknen förändras under årens lopp eller byts ut, de flesta är dock hela tiden desamma. Här nedan återges chiffer-alfabetet i sin helhet så som det såg ut 1883–84, samt ett prov på dess användning: är blindtecken som inte motsvarar någon bokstav utan sätts ut för att försvåra chiffrets tydande. Siffror inne i chiffertext skiljer Victoria Benedictsson ut från chiffertecknen genom att antingen stryka under talet eller sätta en båge över det, t. ex. 400.
Jag finner af Förstaget, at Lompromis8-Rätten är ärnad at bestå af ; Ledamöter, 2uie som wäljas af^axerinKsclommitteen, 2:ne Utsedde af den klagande och en som wäljes af de fyra. Deraf följer, at 2 alrid hafwa (.'ommitteens interesse, och 2 et deremot stridande, sa at en förening dem emellan, om walet af den ;:te Ledamoten sällan är ac förmoda. De böra således merendels stadna i paria vota. Pl förekommande af denna olägenhet, torde jag fa föra Ridderffapet och Adeln pa det af Präste-Skändet upgifna förflag; at nemligen af Landshöfdingen matte förordnas 2:„e inom lgistMet boende Oompromis^aric-r, 2:nr Utnämnas af den klagande och den z:ke tilfättas af haxerinZs-Lommitteen. I denna Metliocle torde kanffe wara mera warfamhet än i den Den 9 Mars. e. m. 519 den som Utffottet föreflagit. En Ledamot af laxermzs Lommicreen synes mig wara tilracklig. Och litXeriiiFS-Lommittecns förut nästan öfwerwägande interesse blifwer derigenom förminffadt. Grefwe vs la 6Är6ie. Jag anhaller at fa swara den warda Ledamoten, at Utffottet i sit förstag förutsett möjligheten af votL och afhulpit olägenheten deraf genom Lottning emellan ve bägge nämnde personerne. Delta ffäl bör således icke wäcka någon förändring i förstaget. Utfforret har detzutom här följt den princip som i Riksens Ständers flästa författningar under denna Riksdag warit radande, at '.vid angelägenheter af denna beskaffenhet sä litet möjligt kunde wara, anlita och nyttja Kronans Embetsmän, i synnerhet da de ofta kunna wara åklagare. Grefwe körner, Häolk 6örsn.
Majit, med afseende å serskildaförhållanden, pröfva skäligt annorlunda förordna, någon del af sådant anslag innestå i Riksgäld*-kontoret, intill dess, arbe et ar vederbörligen alsynadt och godkändl. Lånemedel få, sedan behöriga handlingar allemnats, lyftas på cugång vid den lid de„ •om åtagit sig arbetets fullgörande, sådant Aslunda. 7:\ Alla statsbidrag, sorn, vid innevarande riksdag, beviljats uti ifrågavarande afseendeii, skola från R ksgälds-kontoret utbetalas, antingen omedelbart eller genom vederbörande Konungens brla'Iningshafvande eller den embetsmyndighet, som fatt sig i nåder uppdraget att medlen reqvirera och uttaga; börande, innan s'örre eller mindre del af beviljad! statsbidrag utbetalas, lins Riksgälds-kontorel företes: «J det ont arbetets utförande alsin atle och godkända kontrakt: Oden al Kongl Majit godkända säkerhet shand lingen för samma kontrakts fullgörande eller medlens åtel bäring; c) behörigt intyg alt arbetet är börjadt; samt derjemte då statsbidraget skall utgå såsom lån: O en till Hrksgålds-kontoret eller ordres ställd, af fullmakt igegodkänd skuldtQibiudclse, sorn, i fråga om låneunderstöd för vattenaflappning eller annat odlingsförctag, skall itmefaMa vederbörande* betalningsansvar, intill dess sådant låu, jemlikt Kongl, kungörelsen den 13, Juni t84ä och den 3 November 848, blifvit fördelade på de hemman, hvilka för återbetalningen skola svara, saint fördelningen är laga kraftvunnen och tili jordebok, på föreskiifvet sålt, antecknad; ey af fullmäktige i Riksgalds-kontoret godkänd borgen eller säkerhetshandling för den afgifiu skuldförbindelsensuppfyllande. 8:o. De Inneoch säkerhet shand'ingar, som för statsbidragets utbekom»ande till Riksgäldskontoret aflernuas, förblifva uti kontorets vård; dock skola så— dane, sorn vederböramle embetsniyndigheter kunna blifva i behof att begagna, till dem, p» behörig reqvisition, utlemoas. 9:o.
Jag får derför tillägga den önskan, att Utskottet måtte föreslå, att öfverenskommelse!’, der de icke förut skedt, vid Pastoraters ledighet ovilkorligen skola uppgöras, antingen de begäras af församlingen eiler icke; det bör vara C.onsistorii skyldighet, alt bringa contractet till verkställighet, då Consistorium äger tillfälle att å Pastors vägnar bevaka hans rättigheter, och Den a a J n n i i f. ro. 63 man icl<o behöfver befara, att judetta blir fullkomligt iakttagit. Emedlertid skall sådant alltid förekomma röslvärfningar i afseende på pastoraliernes utgörande. Hans E.vccllence Herr Grefven neli LandtMarskal ken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de emot EkonomiUtskottets Betänkande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Ja. Föredrogs å nyo BevillningsUtskoltets den 22 sistlidne Maji under N:o 28 afgifne, och den i5 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande om Grunderne för den blifvande Allmänna Bevillningen samt för värdering af Fastigheter, Friherre Anckar swärd, Carl Henrikt och Herr Hjerta} Gustaf, begärde, att detta Utlåtande måtte ytterligare få hvila på bordet; hvilket Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken förklarade, enligt 4,9 §• Riksdagsordningen, icke kunde förvägras. Föredrogs å nyo LagUtskottets den 22 sistlidne Maji under N:o 68 afgifne, och den 12 dennes e. m. på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckt Motion alt, i arfsrätt, ingen skillnad emellan kön må äga rum. 64 Den 11 Juni i f. m. Herr Tham, Wolrath: Jag känner väl, alt jag uppträder emot de nu rådande opinionerna i afseende på denna fråga, men då jag följer min öfvertygelse, torde Ridderskapet och Adeln ursäkta mig.
(Se 4 §• 6 mom. i och i pp.) 2:0 Är Skrift med qvarstad belagd, då skall åtalet anställas inom Ätta dagar i Hufvudstaden, och i orterna Åtta dagar efter det ldof-Canzlerns gillande af qvarstaden blifvit Executor tillkännagifvet; I annan händelse uphöre qvarstaden, och vare Skriftens försäljning obehindrad. Förbrytelser mot denna Lag skola, sedan först, på sätt här nedanför sägs, Un - Bil. till Constit.- VtsHts Memorial, N:o5i. 29 der-Rätt derom ransakat, afdömas vid den Ilof-Rätt, inom hvars Dom värjo Boktryckeriet, från hvilket den åklagade Skriften utkommit, eller, om Bokhandlare tilltalas, Bokhandeln, hvarest Skriften till salu hållits, anlagda äro, eller, enligt 3 och G §. tilt anläggande anmälda blifvit. (Nytt förslag.) 2:0 Målen inslämmes till Rådhus-Rätt i den stad, derunder Boktryckeriet eller Bokhandeln lyda; Universiteten dock förbehållen deras Jurisdictionsrätt, enligt Academiska Constitutionerna, öfver underlydande Boktryckeri eller Bokhandel. (Nytt förslag, med jemkning af 5 §. 6 mom. 1 p.) 3:o Upstår fråga om Boktryckares eller Författares af tryckt Skrift tilltalande eller hörande, böra han eller de inför Domstolen personligen till svars stånda, och åtnjute i öfrigt deras rättegångsförmoner, enligt allmän Lag och särskilta Författningar, uti allt hvad icke uttryckligen, genom denna Grundlag, annorlunda stadgas. Vid kallelse till Domstolen, erhålie den tilltalade del af Åklagarens stämningsansökning, som skall innefatta bestämd upgift om förbrytelsens beskaffenhet, jemte åberopande af det eller de Lagens rum , hvarå käromålet grundas. (Nytt förslag.) 3o Bil. till Cons tit.- Utslits Memorial, N:o 51. §• l9' i:a Under-Rätt åge i dessa mål endast ransaka samt öfver qvarstadsoch upkomniande rältegångsfrågor Utslag meddela.
Den Kammar-Collegium tillkommande uppsigten Öfver Landets Moder - Den 3 December e. m, 165 näring har i dess Instruction blifvit särskildt stadgad, och "då nu alla Nåringarne komma under Inrikes Förvaltnings - Chefen , så torde detta uteslutande icke behöfvas. Jag tlilstyrker vördsamt ConstitutionsUtskottetsFörslag i denna del. Herr Grefven, och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln instämde i Herr von Hartmansdorffs, i afseende å uttrycket Cameral-Årenden, gjorde anmärkning. Ropades Nej. Herr von Hartmansdorff •. I uppställningen af de serskildta Förvaltnings - grenarnes ordning sins emellan, har Constitutions-Utskottet blott iakttagit ancienniteten bland sfyrelsegrenarne, men icke afsett ärendernas beskaffenhet. Således hafva Justitiae-Ärenderne kommit sist, ehuru de äro vigtigast, emedan frågor om menniskors lif, ära och gods der förnämligast förekomma. Jag tror, att, då Constitu* tions-Utskottet i detta fall endast yttrat sig öfver Förvaltnings-grenarnes föremål, men ej om deras inbördes ordning , vore det rättast att ordalydelsen blefve följande: JJ Stats-Råden skola 6 vara Föredragande nemligen Justitiai-C ancell er en för Grundlagsoch Justitia:-Årender j med undantag af frågor om nåd i brottmål j som af Revisions-Secreterare föredragas , En Krigs-Minister för Landt-försvaret , och En Sjö-Minister för Sjöförsvarets A render j En Ecclesiastik-Minister för Rell - *66 Den 3 December e. m. gio?isAllmänna upplysnings, Helsö- och FattigvårdsÄrender; En Inrikes Minister för Ärender angående Näringarne . allmänna Hushållningen och ordningenj samt en FinanceMintster för Cameraloch Dr äts el-Ärender. Det är nu blott ordningen mellan Förvaltningsgrenarne, som jag vågar föreslå till denna med Särskildta Utskottets Förslag öfverensstämmande omställning.
Slutligen böra Rikets Ständer nu meddela föreskrift, angående disposition af Nummer-Lotteriets hus och öfrige vid Inrättningens upplösning befintliga tillgångar, med undantag af Brudgåfvo-fonden , om hvars levererande till Riksgälds-Contoret Rikets Ständer redan förordnat, på sätt uti deras till Kongl. Majit aflåtne underdåniga skrifvelse af den 29 sistlidne Augusti omförmäles; varande Inrättningens samtlige tillgångar af Directionen, uti den Utskottet meddelade uppgift, sålunda beräknade; 6 Stats-Vtskottets Utlåtande, N:o 385- Contant behållning af Lotteri-medel circa 82,000. Inrättningens fasta egendom, ansedd ega ett värde af minst . Intresse-medel af Brudgåfvo-fonden 8,000. Hvad angur fasta egendomen, så åberopar Utskottet det förslag till dess användande, i följd af nödiga åtgärder förberedande af tjenlig local för Riks-Archivet, som Utskottet redan under N:o 354 Litt. D. afgifvit; och hvad beträffar öfrige tillgångar utöfver Brudgåfvo-fonden; så hemställer Utskottet, det Rikets Ständer måtte förordna: att, förutan Brudgåfvo-fonden, hvarom redan är stadgadt, Nummer-Lotteri-Inrättningens alla öfriga tillgångar böra vid Inrättningens upplösning till Riksgälds-Contoret levereras; äfvensom det torde böra föreskrifvas, att Riksgälds-Contoret skall öfvertaga vården och dispositionen af så väl Inrättningens hus, intilldess hvad om dess användande beslutes, kan till verkställighet bringas, som ock de Inrättningen tillhörige effecter och inventarier, hvilka icke anses böra genom Nummer-LotteriDirectionens försorg försäljas. Stockholm den 3o November 1840. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 386. Ank. lill Exp.-Utsk. den i Dec., kl. i e. m.
Vid pröfning af denna fråga förklarade Rikets Ständer, att, då de för vidmakthållande af Garnisons-regementernas matinrättningar afsedda tillgångar, bestående af det från Regementernes stater utgående gage och brödkorn, m. m. jemte de bidrag, som, enligt särskilda Kongl. Bref, å Fjerde Hufvud-titelns extra Utgiftsanslag anvisats, äfvensom, i den mån detta anslag härtill ej lemnade tillgång, befintliga reservationer å samma Hufvud-titels anslag till durchmarche-kostnader, vore så inskränkta, att matportionen, sådan den enligt fastställda spisordningar för de särskilda Regementernes matinrättningar soldaten för närvarande tillhandahålles, ingalunda kunde anses motsvara hans billiga anspråk på nödtorftig bergning; så och med afseende tillika å de ständigt vexlande prisen å lifsförnödenheter funne Rikets Ständer »bäst och rättast vara att, såsom för soldaten vid den indelta »Arméen och för Bevärings-ynglingen redaneger rum, underhållsportionen för Gar»nisons-manskapet, hvilken nu utgår olika inom de särskilda Regementerne, be»stämmes att med oförandradt och för alla Regementen lika belopp utgöras, -obe»roende af lägre och högre varuvärden, helst truppens behof alltid är lika, ehvad »dyrheten å lifsmedel vore större eller mindre.» Rikets Ständer förklarade således »nödvändigt, att denna underhålls-portion »blefve för soldatens behof fullt tillräcklig, så alt han icke måtte lida brist», samt anvisade för åren 1835, 1856 och 1857 en summa af 10,000 R:dr banko årligen, att efter behof och i den mån härtill förut afsedda medel icke lemnade tillgång, användas såsom bidrag för underhållet af sådana i garnison förlagda trupper, som äro med matinrättningar försedda. I anledning häraf täcktes Eders Kongl. Majit anbefalla Krigs-kollegium, att med ledning af meddelade uppgifter och uträkningar i ämnet, upprätta och afgifva förslag ttil. JM 3 till Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1836.
Rikes fördel icke blifver befordrad genom den hittils följde Metbode, har Herr Reutersköld sökt bevisa genom ett från Kongl. Kammar-Collegium erhållit Utdrag af en Skattläggnings-Act öfver Helleforss Silfveroch Jernverks-Recogni-' tions-Skogar och Mark, enligt hvilken hvarje Hemman fått 31,0 Tunneland i inägor och '■2363 Tunneland i Skogsmark eller inalles på hvarje Mantal 2713 Tunneland, oberäknadt Berg och Mossar; Herr Reutersköld yttrar sig ej kunna förklara, hvarföre i Örebro och Carlstads " iLän, där dessa Skogar äro belägne, 2713 Tunneland, innebegripne flere Hundrade lunaoJands redan inhägnade Ägor, blifvit på ett Hemman beräknade, när i Vesterbottens ödemarker, enligt Kongl. Brefvet af den 23 Maji 1780, endast nred afseende på Ortens svåra bela* v Stats-Utskottets Bztänkandeni 1453 genhet ifrån 700 till högst 1400 Tunneland kunna ett Hemman tilläggas; Icke eller vill han hedömrna, hvarföre Skattläggningen skett efter Savolaxska Methoden, hvarigenom värdet af ett Tnhneland så väl utsom inägor beräknas till |;dels Öre Silfveimynt eller Två runs:t, och hvaraf följden blifvit att En skilling Banco blifvit Skattelösen för ett Tunneland jord; Men Ilan förmäler sig icke kunna oanmärkt lemna: den betydeligä förlust Staten skall fått vidkännas, då TjugU med så ovanligt vidsträckta ägor * försedda Hemman blifvit försålda för den lump-i na löseskillingen af Ett Tusende Sextiosex Riksdaler Fyratioeu skil lingar Sex rst: Banco.
Jag vill icke besvära med några sifferupgifter, men får fästa upmärksamheten på följande vigtiga omständigheter. Det är sannt, att i en del af de Skånska hamnarne, äfvensom på Holländska kusten, från hvilka orter exporten har varit stark, priset upgått ända till 24 å 25 R:dr rdgs för råg, men deremot hafva vi i andra landsorter ett vida lägre pris. Jag har här i min hand en sammanfattning af Landshöfdingarnes berättelser, för några få dagar sedan inkomna till Civil-Depart:tet och dessa upvisa på flera ställen ett pris för råg af 10 till 12 R.dr b:ko T:n såsom t. ex. i Wimmerby, der den gäller 10 R:dr b:ko T:n. I Kronobergs län vet jag att nyligen en icke obetydlig qvantitet lönespanmål blifvit såld till 16 R:dr rgds T:n. Jag tror det var råg. (Jag vill icke tro, att det var råg och korn). I allmänhet äro priserna låga inuti landet, och gifva anledn. antaga ymnig tillgång i orter, hvarifrån export icke kan med lätthet ega rum. För korn gå de icke hö^re i allmänhet i riket, än till 8 å 9 R:dr b:ko och endast på några få ställen till 10 R:dr å 10 R:dr 32 sk. b:ko; men det finnes ett annat sädesslag, hvaraf den fattige kan i nödens stund göra bröd. Det är blandsäd eller blandkorn. Detta gäller i Upsala län 6 R:dr b:ko för T:n och i Östergöthland har man sagt mig att det blott gäller 4 å 5 R:dr b:ko. Om det så förhåller sig, så kan man icke antaga någon fara för en hungersnöd. Lägger man nu dertill att hafran gäller endast 4 till 6 R:dr b:ko och vi veta, att en stor del af Sveriges befolkning är van att lefva vid liafrebröd, så synes ännu mindre någon nöd och hrist på säd för den fattige vara för handen, såvidt man kan dömma efter priset. Härtillkommer
OBS.! Nyheter för våren äro nu inkomna. Beställningar å ktädningar emottagas och utföras å egen atelier. Profver sändas franko på begäran. bleckburkar etc. etc. I parti hos gat. Rikst. Idun Fredagen den 27 april 1888. Tidningen kostar Redaktör och utgifvare: endast 1 krona för qvartalet. postarvodet inberäknadt. Träffas å b y r ä n k l. Ingen lösnummerförsäljning! Mången civilisationens Allm. Telef. dotter är platt intet annat l:sta årg. TTtgifningstid: hvarje helgfri fredag. Prenumeration sker: I I landsorten: &amp; postanstalterna. Stockholm: hos redaktionen, å Stadspostens hufvudkontor, i d e större b o k - lådorna samt ä tidningskontoren. än sin klädning. Mark Twain. eller de, hvilkas arbete är nog inbringande att tillåta sådant. Det gifves ju tusentals mödrar, Hemmets uppfostran. som för att kunna förvärfva sitt dagliga uppeTJr s Vi och våra söner », af Mathilda Langlet. hälle måste lemna barnen så godt som åt sig sjelfva, men stundom är det bättre för sådana (Forts.) små stackare att vara alldeles på egen hand, lå man ger akt på andras barn, finner än att » vårdas » af lejda händer. Det är svårt, livar och en fel hos dem, från hvilka stundom omöjligt att på förhand rätt pröfva man med glädje anser sina egna fria. Men den, som skall handhafva barnen, och äfven det är icke otroligt, att dessa barns föräldrar den vaksammaste kan häruti blifva bedragen. hos våra älskningar upptäcka fel och brister, Numera har man nog också insett, der man som vi deremot äro blinda för. Helt säkert så hafva kan, att det är bättre att för barnens finnas fel hos alla barn och det gäller att söka räkning anskaffa en pålitligare, om ock dyrlejdare vårdarinna, och ehuru man nog ännu upptäcka dem oeh — bota dem.
Ända till 1880 bidrog Jakob Kulle med sina mönster och sin konstnärliga erfarenhet endast af intresse för saken. Det var emellertid ej endast Thora Kulle, som fått röna nytta af hans erfarenhet. Ända till 1881 hade han nämligen utveklat mycken flit inom Handarbetets Vänner, inöfvat denna förenings väfverskor och lagt grundstenen till det lifliga intresse för hemväfveriet, hvilket på senare åren kunnat iakttagas i hufvudstaden och som bland annat tagit sig uttryck i inrättandet af ett ej obetydligt antal enskilda väfskolor. Den största svårighet som de bägge medarbetarne rönt har beträffat färgen. De gamla och vi f. jjYLLENBOKG. glödde i glöd, som var mera än glöd, jag och min Annabel Lee. Ja, själfva himlen af afund greps, så älskade, älskade vi. Se, därför del var, som för länge se ' n, där en hafsvind drar förbi, en storm bröt ut ur en sky och slog min härliga Annabel Lee. Och hennes högborna släkt den kom; vi skiljdes vi båda, vi; de buro henne från mig till en graf, där en hafsvind drar förbi. Ty ingen ängel än varit liar i himlen salig som vi. Ja, af anden grep dem '; se del vet en livar, där en hafsvind drar se förbi; därför till slut orlcanen bröt ut, slog sä och tog så min Annabel Lee. Vår kärlek var starkare dock än de, som. voro långt äldre än vi, som visare voro än vi. Ty ingen himmel ej afgrund med änglars här, med djäflar uti kan vända min själ från hennes själ, mig skilja från Annabel Upp Lee. måne ej går, som med dröm mig ej slalom min flicka, min Annabel Ej Lee. stjärna tänds mer, därur icke jag ser henne blicka, min Annabel Lee. Hvarje midnattstid, ja, jag ligger bredvid min älskling, min älskling, min brud och min uti grafven med hafsvind förbi, under kulle med hafsvind förbi. Birger Mö frid, mer. ^ r m a b e l Lee. Dikt af Edgar Allan Poe. Barnens plantskola. r e n oc ® ^ åren gå.
Frendin framställt erbjudande, att, inom den 1 October innevarande år, med 759 r:dr 16 sk. 11 16 Banko-VIskotlels Utlåtande, ~N:o 22. rist. banko, inbetala återstoden af upplupne räntan ä 5 procent å ett af fru C. E. St Calissendorf, uti härvarande Handelsoch Närings-diskout upptaget, till kapitalet fullt betalt lån, stort 4,500 r:dr nämnde mynt, under vilkor, att den så kallade straffräntan, eller skillnaden emellan 5 och 8 procent, varder eftergifven och afskrifven. Utaf det, i anledning häraf, från direktionen öfver Handelsoch Näringsdiskonten infordrade yttrande, har Utskottet inhemtat, att förrberörda lån blifvit år 1836 upptaget emot hypothek af handlanden J. A. Lindströms revers å 4,500 r:dr banko, försedd med borgen af handlanden Axel Hägg-, att, sedan samtlige gälden.ärerne, vid anställd lagsökning, befunnits utan tillgångar och diskont-verkets fordran blifvit uti handlanden J. A. Lindströms inträffade konkurs bevakad, direktionen antagit ett af rådmannen P. II. Lindström och handlanden C. A. Engeström i Wisby gjordt erbjudande, att på det sätt liqvidera lånets kapital-belopp, att 500 ndr banko från och med 1838 årligen inbetalades med 333 r:dr 16 sk. af rådman Lindström och 166 r:dr 32 sk. af handlanden Engeström, enligt af dem, för fullgörandet deraf, utfärdade, till Handelsoch Närings-diskonten eller ordres, ställde förskrifningar, samt att, genom dessa inbetalningar, äfvensom erhållne utdelningar, utur J. A. Lindströms och C. A.