Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti ett hos Ridderskapet och Adeln afgifvet, till Stats-Utskottet remitteradt, Memorial, har Grefve von Platerij Baltzarj fästat uppmärksamhet å samhällets förbindelse att söka från brist och bekymmer på gamla dagar värna sina medlemmar, isynnerhet dem, som fört en verksam och gagnande lefnad, samt å lämpligheten att genom i tid vidtagna åtgärder minska behofvet af det allmännas bidrag för sådant ändamål. Få voro de, som egnade sig åt ett hårdare arbete under mannaåldern och oftare hemfölle åt lidande och nöd vid en tidigt inträffande ålderdom, än Coopvaerdie-sjömannen. Denne ägde alltså rättvisa anspråk på fäderneslandets omtanka och välvilja. Dessutom måste det anses vara af vigt för fäderneslandets försvar, att flottan, vid tillfälle af krig, från nämnde manskap hade att påräkna en förstärkning af dugligt sjöfolk, hvilken ej blefve obetydlig, då antalet af detta manskap uppgick till nära 10,000 personer. Om för denna klass en väl ordnad och tillräcklig, till stor del genom egna medel skapad, pensions-inrättning komme till stånd, skulle densamma otvifvelaktigt förminska, om än ej helt och hållet förekomma, de nu allt för ofta inträffande rymningarne till andra nationers fartyg, genom hvilka sjömannen visserligen kunde erhålla en för tillfället högre aflöning, men tillika ginge 4 Stats-Utskottets Utlåtande, -N:o 180. i mistning af fördelarne utaf en någorlunda bekymmerfri ålderdom. Frågan om en sådan pensions-inrättnings tillvägabringande hade alltsedan år 1841 varit föremål för såväl Konungs som Rikets Ständers uppmärksamhet. Med anledning af ett utaf utsedde Kommitterade för afgifvande af betänkande angående handels-sjöfartens behof och utvägarne till dess befrämjande år 1837 väckt förslag om upphörandet med utbetalningen till Sjömännen af den desse tillkommande s. k. Föring och anvisandet i stället af ett motsvarande anslag till deras pensionerande, erhöll Kongl. Kommers-kollegium Kongl. Maj:ts nådiga Befallning att i denna fråga höra vevederbörande Sjömanshus-direktioner och med eget yttrande i ämnet till Kongl.
– Nådig herre, sade nu Ingrid allvarligt, – jag känner er sinnesart och förlitar mig derpå. Och derför säger jag till er, hvad jag aldrig trodde att jag skulle säga till en yngling af er börd: kom till mig och min dotter, då ni känner er hågad dertill! Det var nu tid för Adolf att återvända till Signildsborg. Han tryckte Ingrids hand, tillhviskade henne några ord om förtröstan till framtiden, kysste Ellen på pannan och anträdde sin återfärd efter hästen, som med honom delat icke blott den förflutna nattens äfventyr, utan äfven den kloka Ingrids gästfrihet och omvårdnad. Men Ellens ögon följde honom genom det lilla fönstret, tilldess häst och släda försvunnit bakom granarne vid vägen. Gästgifvargården. – Spänn från hästarne, Nils, bred täcken öfver dem och rykta dem väl! Vensterskon på Grålles bakfot har lossnat: laga, att det blir hjelpt ... God afton, kyrkovärd! Du passar bra på din tjenst; stånkan står på bordet och väntar dig. Vår sista ölbrygd har lyckats förträffligt, kan jag säga, utan att skryta ... Här ha vi sockenboar och långvariga resande, Östgötar med ärtsäckar och Småländningar med oxdrifter, och törstiga sen J alla ut att vara. In, godt folk! J vet, att Vår Herre icke skapade gästgifvargårdar, för att stå tomma, ej heller ölkrus, för att stå fulla. Så talade Klas gästgifvare, der han stod framför sin förstuguqvist bland resenärer, hästar, oxar och vagnar. Han talade ej heller förgäfves, ty många voro de, som gillade hans ord och gingo in i skänkrummet, der en treflig brasa flammade i spiseln, och öl och bränvin rikligt vankade mot vinterkölden.
Banko, eu tredjedel utskiftades på Catharina Åkermans slägtingar, en tredjedel tillerkändes de fattiga i Köping och den tredjedel, eller 1,69 1 R:dr 24 sk. Banko, som. enligt Johan Kindbergs testamente, skulle tillkommit hans slägtingar, ansågs, i brist af sådana, hemfalla till Kongl. Majit och Kronau, såsom dana-arf, enligt 15 Kap, 1 § Ärfda-Balken. Enär denna arfskiftes-bandling skriftligen godkändes, bland anuat af Charlotta Kindbergs alla kända arfvingar på mödernet, har all vidare rätt till de kronan sålunda tillerkända dana-arfs-medlen blifvit i derom sedermera uppkommen tvist, genom Svea Hof-rätls laga kraftvunna dom deu 12 Juni 1855, frånkänd Catharina Åkermans nedanuämnde fränder, nemligen, aflidne brödren Erik Olssons son, Erik Fagerström i Åltorp och döttrar Anna och Catharina Fagerström, aflidna systern Maria Olsdotters son Lars Oiofsson i Arboga, aflidna systern Brita Olsdotters sonsöner Anders Andersson i Tveta och Lars Andersson Björklund i Ågesta samt de begge sistnämndes syster Carin Andersdotter, gift med Jan Erik Jansson i Stentorp. Dessa Catharina Åkermans fränder hafva nu (Anna och Catharina Fagerström genom sin förmyndare, Färgaren C. W. Öström, samt Carin Andersdotter genom sin man Jan Erik Jansson) hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om vidtagande af sådane åtgärder, alt kronans rätt till omförmälda dana-arfs-medel, tillika med derå upplupen och vidare upplöpande ränta, måtte varda på sökauderne öfverlåten, helst kronan icke syntes böra vidhålla en henne genom skiftesmäns uppenbara misstag tillagd fördel, hvaraf sökanderne gått i mistning endast till följd af en, med hänsigt till deras samhälls-ställning, förlåtlig okunnighet.
Något sådant har jag aldrig sagt; ty jag vet mycket väl att både Komiterades förslag och K. M:s Propos. innehåller förslag till en sådan göromålens fördelning; men jag har anmärkt, att föremålet för embetsverkets verksamhet ännu är sväfvande och obestämdt. Skulle allt göras sorn Komiterade föreslagit, så behöfdes ett mångdubbelt antal embetsman. Jag vill icke uppehålla mig vid frågan om nyttan af embetsverket, och derom är ej heller nu fråga, emedan R. St:r vid föregående Riksdag hos K. M. änhållit om inrättandet af ett statistiskt embetsverk. Men jag påstår att då Ständernas afsigt med delta embetsverk naturligtvis var alt få statistiska arbeten verkställda, så kunna de, utan alt begå någon inkonseqvens, i st. f. att organisera ett fullständigt embetsverk, åt K. M. öfverlemna en viss summa för statistiska arbetens verkställande. Hvilka svårigheter de personliga intressena kunna åstadkomma vid organiserandet af ett embetsverk, visar sig bäst deraf att redan, innan en enda tjensteman är tillsatt, börjar man här tvista om, huruvida dessa embetsman på samma gång skola kunna innehafva annan tjenst å Rikets Stat. Låt nu alla dessa embetsman, som hittills endast finnas på papperet, blifva lefvande varelser med personliga intressen, så skola dessa svårigheter blifva mångdubblade. Om K. SI. nu erhåller en summa att disponera till statistiska arbeten, så har man någon erfarenhet att stödja sig på vid nästa riksdag, och det blir då vida lättare att upgöra en fullständig stat, i händelse man skulle anse en sådan nödig. Efter hvad man sagt mig, så hafva 3 Stånd redan afgjort denna håga. och således kan R. o. Ad:s beslut icke hafva någon verkan. Jag vill derföre blott tillägga en varning, hvilken kommande tider skola bekräfta, att detta embetsverk vid hvarje Riksdag skall framkomma med påståenden om utvidgning och förhöjda anslag. Om man tillsätter en enda person och ställer medel till hans disposition, så skall han kunna uträtta mångfaldigt många gånger mera, än om han får en skara underordnade tjenstemän på ordinarie stat. För att visa huru tungt och trögt maschmeriet i embetsverk kan blifva, vill jag anföra ett exempel
5. tillsammans Rdr 21,210: q. ii. och således företer, vid i83q års slut, en brist af r512 Rdr 24 sk. 3 rst., hvilken summa är inom linien anmärkt i i83g års Riks-Hufvudbok ; samt att Rikets Ständer, uti derasskrifvelse af den i2:Maj i84’i» t i 11 k ä n n a g i f v i t sig icke böra bevilja afskrifning af nämde brist, men tillåtit, att dess hela belopp finge ,. utan sammanblandning med skeende anordningar å de besparingar, som uppkomma från den tidepunkt, då den nya Statsregleringen tagit sin början, godtgöras af under händer hafvande medel och i räkenskaperna särskilt balanseras intill nästa Riksdag, då Rikets Ständer komma i tillfälle att, efter det slutliga beloppet blifvit tillförlitligen kändt, vidtaga de åtgärder, hvartill omständigheterna föranleda, hafva Revisorerne, med åberopande häraf, äfvensom att frågan angående besparingarnes användande till förhöjda löner och arfvoden är på Riks-Rätts pröfning beroende, angifvit de orsaker, sorn under revisions-åren vållat, att 2:dra Hufvudtitelns besparingar ej varit tillräckliga för godtgörande af Titelns utgifter öfver Stat, och dervid uppställt en jemförelse emellan stats-anslagen för Eders Kongl,. Maj:ts Kansli, Kammar-Kollegium och Kammar-Rätten, samt de för dessa Verk utfärdade anordningar, hvaraf det visar sig, att sammanlagda anordningarne för bemälte Då häraf synes, att den brist, som under berörde tvenne år uppkommit i Aflöningsstaterna för Eders Kongl. MajUs Kansli-Expeditioner, Kammar-Kollegium och Kammar-Rätten, blifvit till stor del fylld af 2:dra Hufvudtitelns allmänna Besparingar, och att anvisningarne å Titelns besparingar på det hela,utöfver tillgångarna, varit mindre, än bristen för nämde Verk, till hvars afhjelpande Rikets Ständer nu mera anslagit erforderlig tillgång, ifrån och med början af nu gällande Statsreglering, lrar Stats-Kontoret icke något att härvid yttra.
Genom vackra hopp utmärkte sig i synnerhet bland lärarinnorna fröknarna Emelie Nygren och Elisabet Tillberg samt bland eleverna fröknarna Gerda och Sigrid Ekblom, Maria Halldin, Tyra Ljunglin, Signe Bratt, Hedvig Johnson och Fredrika Jakobsson. Fröken Gerda Ekblom förtjänar dessutom en komplimang för sitt utförande af den traditionelle gardistens roll i kostymhoppen samt för Hytning med bundna händer och fötter. o Småstadslif. En verklighetsskildring för Idun af C. GUMSELIUS. (Forts.) an hade fått i uppdrag att inhemta sällI K A. skåpets mening rörande en mycket viktig JisW fråga. (Hör, hör!) Det har framställts fe ett förslag att begagna tillfället, då så mycket ungdom vore samlad i staden, att ställa till något roligt. (Entusiastiskt bifall.) Man har tänkt göra något för jultomtarne. Hvad säges om ett sällskapsspektakel? Allmänt bifall. Någon tillfogar: » Och då ställer baronen sig i spetsen. » Baronen lyfte afvärjande sina händer mot höjden. » Omöjligt I Huru ärofullt ett dylikt förtroende än vore, kan jag, som bor så långt ifrån, ej mottaga det. Jag föreslår att förslagsställarinnan, doktorinnan Vennersten, åtager sig detta förtroende. » Allmän rörelse. Doktorinnan kastar en blick omkring sig och bäfvar för sin framtida lycka, om hon skulle försöka sig på ett sålant äfventyr. » För all del, » utropade hon, » hvad tänker baron på. Det kan jag visst inte, » IDUN » Ja, kanske det borde vara någon äldre, » menade en. &gt;. eller yngre. » hviskade en annan. eller ett par stycken, en herre o c h en dam, » föreslog en tredje, och detta tycktes vinna bifall. » Om grefvinnan ville vara god och ställa sig i spetsen, » yttrade någon. » Ja, det förstås bara till namnet o c h utan att behöfva göra sig något besvär ... » » Ja, j a, » hördes rundt o m. » Nej, jag tackar, » sade den gamla damen leende, » endast tanken på ett sådant ansvar öfverväldigar mig alldeles.
Föredrogs, men lades, på begäran af Hr von Heland, Isak Fredr., och Hr Edenhjelm, Gillis, ånyo på bordet LagUtsk.-s d. 8 dennes första gången bordlagda betänk. N:o 6, i anledn. af väckt motion om rätt lill jord och lägenhet för anläggande af elektriska telegrafer. Vid föredragning af LagUtskts d. 8 dennes på bordet lagda betänk. N:o 7, i anledn. af väckt motion om verkställighet af Under-rätts beslut, i hyresoch utflytlningsmål, blef äfven detta betänk. ånyo bordlagdt, pä begäran af Hr Carleson, Edv. Henr., och Hr Bildt, Didrik Gillis. Föredrogos och biföllos LagUtsk:s följande, d. 8 dennes, pä bordet lagde betänka): N;o 8, i anledn. af väckt motion, ang:de förändring af grunden för beräkningen utaf det magistrats-personer i släderne tillkommande arfvode för boupteckningar; och N:o 9, i anledn. af väckt motion om förändring af det uti 17 Cap. 16 § R.B. föreskrifna formulär till vittnesed. Föredrogos, men lades på flere ledamöters begäran ånyo på bordet, Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 8 dennes bordlagde utlåtm och betänk.: N:o 28, i anledn. af väckt motion, ang:de förändring i föreskrifterne om fartygs upmätning ; N:o 29, i anledn. af föreslagen förändring i användandet af den s. k. Uelgonskylden uti Halland, m. m.; N:o 30, i anledn. af väckt motion om uphörande af vågafgiften å tackjern, som töres förbi Stockholms våg; samt N:o 31, i anledn. af väckt motion om den s. k. upfoslringshjelpens utdelande genom fattigvårds-styrelserne. Föredrogs Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 8 dennes på bordet lagda utlåt.
R:dr 32 sk. hemmansräntor, under liden från i836 års början, utan afdrag för hvad deraf å de vacanta rotarne belöper, till fulla beloppet fördelas emellan de effectiv soldathållning utgörande rotar efter 8 R:dr 16 sk. för hel rote, utan äfven, förutan de för rustande tillgängliga äldre räntor, det belopp af 1,000 R:dr, som förut genom Kongl. Brefvet den ig November 1831 varit de svagare rusthållshemmanen, lill understöd i rustningen, tilldeladt lill 1834 års utgång, dessa hemman ytterligare beviljas att fortfarande, från och med år 1835, och tills vidare utgå af 3:dje Hufvud-Titelns besparingar. I den händelse åter att vederbörande roterings-skyldige, emot förmodan, skulle vägra att den ifrågavarande vacance-afgiften vidare erlägga, ville Kongl. Majit förordna om uppsättning och utgörande af effectiv rotering för Regementets gamla styrka eller 1,000 man, intilldess den slutliga regleringen kan försiggå. 44:0 af den 22 Januari 1835. angående sät tet för utgörandet af Städernas inqvarteringsbesvär, samt örn en jemnare och rättvisare fördelning deraf. 1835 den 7 Februari föredragen; Och har Kongl. Majit öfver Rikets Ständers i denna skrifvelse gjorda framställningar i Nåder infordrat KrigsKollegii, Stats-Kontorels och Kommerse-Kollegii gemensamma underdåniga Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Emb. Ber. den 14 Jan. 1840. 3i utlåtande, sedan sistnämnde Kollegium, efter i det afseendet vidtagna förberedande åtgärder, blifvit i tillfälle att öfver Inqvarterings-Tolagens belopp, för alla Städer, der sådan äger rum, uppgöra en fullständig utredning, serskildt från den öfriga Tolagen; hvarjemte Kongl. Maj:t serskildt anbefallt Krigs-Kollegium, att, efter i laga ordning föregångna besigtningar och värderingar samt på de billigaste vilkor, som kunna betingas, med vederbörande upprätta förslag
Stats-Beredningen inser nogsamt, att ehvad stone eller mindre andel Kronan kan böra taga med Staden i denna aflöning, pröfningen och bifallet beror dertill på Riksens Ständer; men då all åtgärd af dem måste hvila till deras nästa, sammankomst; och Uppbörds sysslorna äro af den vigtiga och grannlaga beskaffenhet , att aflönings-vilkorens bestämmande för dem icke kan uppskjutas; så ankommer på Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och förordnande, om och huru stor summa utöfver den hittills bestådde, må ifrån detta års början årligen till UppbördsCommissariernas aflöning i Räkenskaperna afskrifvas. Och lärer, antingen en sådan tillökning i Nåder bifalles eller ej, Nådig framställning härom komma att göras till Riksens Ständer vid nästa Riksdag. Annan möjlighet att anskaffa de 1,000 R:dr, som Herr Grefven och Ofver-Stathållaren dessutom äskat på skäl, dem Stats-Beredningen måste godkänna, till utlofvad belöning åtUppbördsCom missari erna för hvardera äf de sednaste framflutna. arne-tåren I811 och 1812, ser Stats-Beredningen icke eller, än att, efter den nu varande eller, i fall af tillökning, blifvande proportionen imellan Kronans och Stadens bidrag till Den 11 Juli. 1*05 till de rya lönerna för innevarande och följan» de åren, berörde 1,000 R:dr imellan Kronan och Staden fördelas. På Restantterna för förra åren tyckes Kronans andel i denna Utgift, genom afskrifning i Krono Rakenskaperna, böra få göras, och , derest den koinmer att äga rum, sådant i framställningen till nästa Ständer äfven anmärkas.
Mai:ts nådiga Proposition blifvit föreslagna, nemligen: A) Tullmedel R:dr 10,000,000: - B) Saluaccis af städerna , 400: — O) Postmedel » 1,400,000: — D) Chartse-Sigillatae-medel „ 1,400,000: — E) Bränvins-afgift „ 8,000,000: — Summa extra ordinarie inkomster Riksmynt Riksdaler 20,800,400: - Bill. till It. St. Erot. Enligt förestående beräkning' skulle Statsverkets ordinarie inkomster utgöra R:dr 8,174,270: — extra ordinarie d:o „ 20,800,400: — hvadan samtlige statsinkomsterna komma att uppgå till R:dr 28,974,670: Jemföras dessa summor med de vid nästlidne riksdag antagne, då de ordinarie inkomsterna beräknades till R:dr 8,196,800: — och de extra ordinarie d:o upptogos till „ 18,277,900: — eller tillhopa R:dr 26,474,700: - / så, ehuru de ordinarie inkomsterna skälle undergå någon förminskning, visar likväl beräkningen i det hela en inkomst-förökning af R:mt R:dr. 2,499,970 Stockholm den 19 Januari 1860. Reservation: emot l:a punkten angående ordinarie räntan: af Riksdagsfullmägtigen Per Nilsson från Malmöhus län, som ansåg att den af honom väckta motion om halmstädj ans' upphörande bort hos Utskottet vinna afseende. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1860. Silfver-Tionde, Myntare-lön och Slagskatt Koppar-Ränta Penningar Spanmål Påräknade Inkomster enligt 1858 års Riks-Stat.
Förgriper sig någon mot Konungen med våld eller annan misshandel å hans person; miste lifvet eller dömes till straffarbete på lifstid. 2 §. Förgripelse, som i 1 § sägs, mot Drottning, Enkedrottning eller Thronföljare, varde med straffarbete på lifstid eller från och med sex till och med tio år belagd. 3 §. Begås förgripelse, som i 1 § sägs, mot annan person af Konungahuset, som Konglig eller Furstlig värdighet inom riket åtnjuter, än de i 2 § nämnda; då må, om för lika våld eller misshandel i allmänhet straffarbete ådömas bort, straffarbetet, der högsta strafftiden är bestämd till tio år, förhöjas till sådant arbete på lifstid, och eljest till två år utöfver den för hvarje fall bestämda högsta strafftiden. Är brottet i allmänhet med fängelse eller böter belagdl; dömes gerningsmannen till straffarbete från och med sex månader till och med två år. 4 §. Varder å någon af de i 2 eller 3 § nämnda personer dråp föröfvadt, såsom i 14 Kap. 3 eller 4 § sägs, miste dråparen lifvet elier dömes till straffarbete på lifstid. Sker å någon af dessa personer dråp, som i 5 § af samma kapitel sägs; dömes gerningsmannen till straffarbete på lifstid eller från och med sex till och med tio år. 5 §. Talar eller skrifver man smädligen mot Konungen, Drottning, Enkedrottning eller Thronföljare, eller förgriper sig mot någon af dem med hotelse eller annan missfirmlig gerning; dömes till straffarbete från och med sex månader till och med fyra år eller fängelse från och med sex månader till och med två år. 16 Lag-Utskottets Betänkande M 35. Sker det mot person, som i 3 § nämnd är; vare straffet fängelse i högst ett år eller böter från och med femtio till och med ett tusen Riksdaler. Ej må brott, som nu sagda äro, der ej dråp skett, åtalas af allmän åklagare, utan att Konungen dertill lof gifver. 7 §.
Oaktadt det förslag till ny Strafflag, som af Kongl. Majit först vid 1844 — 45 årens riksdag och derefter ånyo vid påföljande riksmöte framlades, vid det sistnämnde hos Rikets Ständer förföll, och förbättring af brottmålslagen sedermera genom delvis tid efter annan skedda förändringar åstadkommits, har likväl behofvet af fullständig, ny, strafflag varit allmänt insedt och erkändt, under uttryckt förhoppning, att de partiella förbättringarne skulle säkrast bana väg för erhållandet af dylik lag. I följd häraf och då vid de förändringar, som på sednare tider i de mest vigtiga delar af brottmåls-lagstiftningen egt rum och för hvilka omförmälda förslag legat till grund, de flesta nya principer, hvarefter berörda förslag var uppstäldt, hufvudsakligen gjort sig gällande samt vid tillämpningen erfarenheten om desamma vittnat fördelaktigt, har Kongl. Maj:t trott tiden nu vara inne att medelst sammanförande af de redan verkställda ändringarne af brottmålslagen och omarbetning af densamma i öfrigt söka få en gemensam och fullständig strafflag; och har Kongl. Maj:t förty låtit dertill uppgöra förslag, med ledning af det ofvan åberopade; varande i bilagda Statsråds-protokoll redovisadt för grunderna till de mera väsendtliga skiljaktigheter, som emellan de båda förslagen förefinnas. Efter att hafva i ämnet hört Högste Domstolen, hvars protokoll jemväl bifogas, vill alltså Kongl. Maj:t, som är betänkt att framdeles under riksdagens lopp till Rikets Ständer göra nådig Proposition om särskild författning angående den nya Strafflagens införande och hvad i afseende derå iakttagas skall, nu enligt 87 § Regeringsformen, till Rikets Ständers antagande framställa bilagda förslag. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. Louis De Geer. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1862. Förslag till / Kap. Om dem, som Svensk straffrätt underkastade äro. 1 §. Inländsk man varde efter Sveriges lag och vid Svensk domstol dömd för brott, som han begått inom eller utom Riket. 2 §.
Stormäktigste Allernådigste Konung! I anledning af hvad Rikets Ständers Revisorer, uti deras sistlidet år afgifna Berättelse om verkställd granskning af Stats-Verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1840 och 1841, i afseende å Tullverket anmärkt, åligger det General-Tull-Styrelsen, enligt nådig Remiss, att till Eders Kongl. Maj:t afgifva underdånigt Utlåtande. Efter att hafva om förmält de behållningar och fordringar i Tullverkets räkenskaper, som balanseras vid 1841 års slut, hafva Revisorerne, i likhet med hvad vid 1839 års revision ägt runi, anmärkt, att till gratifikationer åt ordinarie tjenstemän afiförts, för år 1840: 8,613 R:dr 16 sk., och för år 1841: 9,123 R:dr 16 sk., utan att behörigheten af dessa utgifter blifvit styrkt genom något i Protokollerna åberopadt stadgande, äfvensom att gratifieringen vore nog långt utsträckt, särdeles som gratifikationer blifvit tillagda sådana tjenstemän, hvilkas inkomster i och för innehafvande befattningar betydligt öfverstiga hvad andra Verks tjenstemän i motsvarande grader åtnjuta. I afseende härå får General-Tull-Styrelsen underdånigst upplysa: att utbetalningen af berörde gratifikationer, sorn utgått af det lill Styrelsens disposition ställda extramedels-anslaget, grundar sig på Kongl. Brefvet den 28 Juli 1813; och enär Styrelsen, uti dess den 29 Januari 1840 afgifna underdåniga Utlåtande, rörande Rikets Ständers Revisorers, vid 1839 års revisionsförrättning gjorda, enahanda anmärkningar, omständligen omförmält hvad som för ämnets utredande varit erforderligt, åberopar Styrelsen i underdånighet innehållet af berörde Utlåtande. Revisorerne hafva fästat uppmärksamhet dervid, att, ehuru den af Eders Kongl.