Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men jag tror mig icke misstaga mig, då jag förmodar, att jemte det skråtvånget, menligt för Städerna sjelfva, vid denna Riksdag kommer att upphäfvas, Landtmannen då tillika kommer åter i åtnjutande af den Näringsfrihet, som honom ur enahanda skråanda varit beröfvad. Af denna förändring anser jag böra följa, att Städerne äfven måtte äga att fritt använda sina krafter och gagna den jord de innehafva lill jordbruk på sätt de hittills förmånligast funnit, samt således äfven berättigas till förädling af spannmålen, efter lika grunder sorn Landtmannen. Men intill dess denna allmänna frihet blifvit medgifven, anser jag bränvinstillverkningen ej tillhöra Städerna, då de ej ärö berättigade att producera spannmål ; hvarföre jag för min del fäster, såsom vilkor för Jordbrukande Städers bränningsrätiighet, ett föregånget medgifvande af Näringsfriheten, och i allt fall anses de Städer, som ej hafva Jordbruk, oberättigade att bränvin tillverka, på samma grund och med lika skäl, som bränrringsrättigfeet nu icke tillhör , Fabriques-inrättningar på Landes - Dm 8 Junii 8-3.1 idet, till hvad personal som belstj då de icke ära förenade med Jordbruk af äsatt mantal. Ehuru jag för min de! är fast i den öfvértygelsen, att någon naturligare och nyttigare grund för bestämmandet af pannryihden icke gifves, än hvarje Landtmans eget omdöme, grundad! på dess förråd af säd eller rötter, Ladugårdens hellof, varans afsättning, skogstillgång och flera omständigheter, olika på särskildta orter, finnér jag farhågan för missbruk så allmän, att bestämda grunder och föreskrifter i detta fall ej lära kunna undvikas. Med principe vore det mest enligt, att efter kreaturens antal uträkna ka-nnrummet; men då controllen är svårare och man nödvändigt vill en sådan, torde det nu gällande sätt, efter hemmansvärdet, vara den lämpligaste.
Utdrag af pcstocollet, hältet hos Hederwärda Bon^e-Stander, wid Urrinra Riksdagen i Örebro den 21 Julii >8»2. S DOöredrogs Allmänna Beswärsoch Economie-Utttoktets ytterligare sedan sista Plenidag pä bordet lagde utlåtande, angående Skattelösen af Kyrko, Academie och Schole-Hemman; Hwarwid Bonde, Ståndet lät forblifwa. Ut suxrs. klx krotocollo, 6. Lrlnl^man. Utdrag af protokollet, hället hos Hederwärda Donde-Standet, wid Urtima Riksdagen i (örebro den 21 Julii 1812. S. D8öredrogos och bifölloS Allmänna Beswärsoch Economie-kltssottets sedan sista Plenidag pä bor, det lagde Betänkande», angående: r:o. Jagt - Författningarnes öfwerseende, s:o. Den för Staden Wisby sökte Nederlags - frihet. Ut supra. Lx krotocollo, 6. Lrinl^mLN. Den 12 Julik. 1925 Utdrag af protocollet, hället hos Hedcrwärda 2-onde-Gtändet wid llctima Riksdagen i Orebro den 21 Julii i8>2. S. D. ^)onde - Ständer har till slutelig pröfning förehast Allmänna BeswärSoch Ekonomie-Utskottets den 18 sist!- Junii algifne Betänkande, med dest, efter skedd äterförwisning, den ni denne manad meddelte ytterligare Utlåtande, i fräga om jemkning i Städernes och Landers styldkghcter till Bätsmanshäll; Och esler den as Utskottet meddelte förklaring, att ärendet obehindradt ma hes Kongl. Mant i underdånighet anmälas, funnit all widare fräga derom för det närwarande komma att upphöra. Ut supra. klx krotocollo, 6. Lrin leman.
» Tack vare eU oafiåtligt uppfmuararbelo och en oerhörd energiutveckling, hafva industriens män och framför allt uppfmnarne lyft den ena stenen efter den andra frän den börda som tryckte förra tiders kvinnor till jorden. » K|| denna tidning synas allt emellanåt uppgifter om, hur den eller den saken ställer sig så mycket billigare, i fall den tillverkas hemma, än om den köpes färdig. Det torde därför intressera Iduns läsarinnor att få göra bekantskap med en liten hustomte, genom hvars mellankomst de sättas i stånd att inom hemmet förfärdiga bland IDUN annat slrnmpor, kjolar, damasker, jägerylle, klädningsoch kostymtyger, kappoch öfverroekslyger samt gardiner, dukar, filtar, möbeltyg m. m. Men att förlägga allt sådant arbete till hemmet vore j u att gå ett par hundra år tillbaka i tiden? Ja, visserligen, o m arbetet skulle skötas på samma sätt nu som då. Men härvidlag förefinnes en så stor skillnad, att den fullt berättigar en uppmaning att åt hemmet återeröfra en del af fabrikernas arbete. Ty om genom en industriell uppfinning kvinnan sättes i stånd att inom sitt hem, till de sinas omedelbara gagn och med bättre ekonomiskt resultat, använda den tid och det arbete, som hon nu offrar, dels i och dels utom hemmet, för att kunna anskaffa och vidare bearbeta de alster, som produceras uti industrialismens stora Grottekvarn, så blir en dylik uppfinning icke ett medel att ånyo pålägga kvinnan ett arbete, hvarifrån hon förut varit befriad, utan den blir i stället ett nytt medel att lätta hennes arbetsbörda. En sådan industriell uppfinning ha vi i Per Perssons nya väfoch stickmaskin; och vi kunna i sanning känna oss stolta öfver att äran af densamma tillkommer en svensk man. Man häpnar öfver hvilken mångfald af artiklar, som kan åstadkommas på denna maskin. Den stickar lika bra groft ullgarn som fin ankartråd. A bolagets utställning i Stockholm finnas en mängd modeller samt väfoch stickprofver i de mest olikartade mönster. Väl bör märkas, att arbetet ej är på något sätt ansträngande, utan behagligt och lätt skött. Till och med barn på 10 å 12 år kunna på denna maskin utan spår af fara tillverka sina egna strumpor, klädningsoch kostymtyger etc.
Jag inser fullkomligt hela obehaget af min ställning vid detta tillfälle, jag föreser ganska vål Den 5 Julii f, m. 33 VÅ1 alla tydningar och misstydningar af mina beyekelsegrunder; men då jag eftertänker huru jag sjelf vid flere tillfällen påstått frimodighet och Sjelfförsakelse böra vara ifrån Konungens Rådgifvare oskiljaktiga egenskaper, så har jag vid detta tillfälle icke kunnat tveka emellan känslans och pligtens bud, då jag sorn Representant finner mig påkallad, att högt yttra min öfvertygelse. Det tillhör dessutom mitt sinnelag, att hellre ustålla mig för klandret, i anseende till den öfvertygelse jag hyser, ån att i tysthet ogilla sådane åtgärder, till hvars bifall eller afälag min röst varit offentligt påkaliad. StatsUtskottets Betänkande upptager äfven ett ökadt anslag af 5o,ooo R;dr B:co för Hans Kongl, Höghet KronRrinsén, i anledning af Dess höga förmälning och i följd af 1818 års Ständers Beslut; men StatsUtskottet föreslår dessutom en summa af 20,000 R:dr B:co till dea, Kongl Prinsessans enskiidta disposition. Enligt min öfvertygelse voro Hennes Kongl. Höghets handpenningar inberäknade i den summa a£ 5o,ooo Ralr, som af föregående Ständer anslogos såsom en blifvande tillökning för Han» Kongl. Höghets hofhållning vid tillfället af dess förmälning. Jag anser mig derföre icke kunna tillstyrka bifall till dessa 20,000 R:drB:co, och jag fruktar härvid icke tydningen af en elak vilja , då jag gör mig det säkra hopp, att detta unga Furstliga par skall veta att igenfinna deri Sanna hyllningen uti det samvetsgranna uppfyl - iffl, till Ridd. o, Ad, Fröt. Yl, Band. 5i 54 Dtn 5 Jalii /, m, landet af den medborgerliga pligt) som ålägger Representanten, att, så litet som möjligt, söka göra sig behaglig på sina representerade medborgares bekostnad.
Inteckning, förslag till förbättring af forfattningarne derom 5^,62,io3. „ angående skyldighet att låta inteckna vid köp af fast egendom gjordt förbehåll att framdeles få densamma återlösa 70. J. Jagt, angående skatts erläggande för rättigheten att sådan utöfva 7. Jordabalken, om förändring af dess 8 kap. i afseende å rättigheten att bortgifva jord, hus eller tomt - 36v „ om förändring af dess 5:te kapitels i2tte 8 i frå ga om tid för afträdande af i börd dömd fastighet „ om förklaring af dess i6:de kapitels 5:te § så vidt den angår ^uppsägning af på arrende upplåtet hemman - - 43. Judar, angående rättighet för dem att vittna 68. 6 Jurisdiktion, om upphäfvande af den akademiska - -86 Justitieombudsman, om granskning af dess embetsberättelse - i. Kanslipersonal, om ökade arfvoden åt densamma, se Jrfoden. Klander af syn, se Syn. Klockare, angående deras aflöning, se Likstol > Kommunerna, örn åliggande för Jern alt hafva tillsyn å ordningen vid fängelserna, se Fängelser. Konkurslagstiftningen, oin förändring deri 75, 97. Konsistorium, angående förändring i sältet för ändrings sökande i dess utslag - _____ a5. Konventikelplakatet af den 12 Jan 1726, angående upphäfvande eller förändring deraf, se Jnduktwfningar. Krigsdomstol, angående förklaring af Kongl kungörelsen den 18 Dec. i8a3 i fråga om brottmål, som böra af både allmän domstol och krigsdomstol ransakas, se Kungörelsen. Kungörelsen den 18 Dec. 1823, om förklaring deraf i fråga om brottmål, som böra af både allmän domstol och krigsdomstol ransakas - - 74* Kust-allmoge, angående utsträckning af dess rättighet att idka sjöfart, se Sjöfart.
Under hela dagen sade han icke ett ord, men ådrorna hade svält på hans panna af den häftiga vreden.Efter middagen försökte han att läsa en bok, men han kom ingen hvart, utan retade i stället upp sig allt mer och mer. Då klockan slog tio, fattade han sin väldiga ekkäpp, af hvilken han brukade betjena sig,- då han nattetid besökte någon sjuk. Och han betraktade småleende den väldiga påken, som han svängde i hotande cirklar med den breda, seniga handen. Och med ett hånskratt lät han den falla ned på en stol, hvars krossade ryggstöd flög långt utåt golfvet. Han öppnade porten för att gå ut, men förblef stående på tröskeln, öfverraskad af ett strålande månsken, hvars like han aldrig sett. Och som han af naturen hade ett svärmiskt sinne och var en drömmande, poetisk natur, kände han sig helt vek om hjertat vid denna den halfklara nattens höga och storslagna skönhet. I prestens lilla trädgård, som badade i det dallrande månskenet, aftecknade på vägen de i lång rad stående fruktträden sina smala, nästan nakna grenar i skuggornas mörka färgton, medan den gamla, jättelika kaprifolien, som klängt upp på husets vägg, utandades sin härliga, söta vällukt och kom en verld af lefvande dofter att sväfva omkring i den ljumma och ljusa qvällen. Han andades långtsamt och insöp luften lika girigt som en drinkare och vandrade framåt med långsamma steg, hän-ryckt, förundrad, glömmande allt, till och med sin niece. Då han var ute på fria faltet, saktade han sina steg för att betrakta den vida slätten, som utbredde sig, öfversväm-. mad af denna smekande halfdager och dränkt i den ljusa nattens ljufva och smäktande behag. Klockgrodorna läto för hvaije ögonblick sina korta och metalliska toner ljuda, och näktergalarne läto i f] en-an höra sin drillande sång, som kommer lyssnaren att drömma utan att tänka, som synes enkom ämnad att ackompagnera kyssar i månskenet. Abbén fortsatte sin väg framåt med beklämdt hjerta, utan att han visste hvarför.
Att ärendenas antal i högsta instansen skulle minskas, då i senare tider en mängd rättsfrågor blifvit förflyttade från förvaltningens inpå lagskipningens område, och då i öfrigt samhällsutvecklingen beständigt ökar Under-domstolarnes göromål, är en förmodan, sorn har all sannolikhet emot sig. Tvertom kan icke betviflas, att samma arbetsstyrka måste, hädanefter som hittills, i detta Embetsverk användas, så vida icke lagskipningens obehindrade gång skall lida; och då Kongl. Maj;t sålunda icke kan underlåta att sådant förordna, med hvilka medel, som möjligen kunna förefinnas, så måste det vara med ändamålet mest enligt att anslå, hvad som är nödigt; hvarföre jag för min del bifaller det begärda anslaget. Härvid förtjenar ock anmärkas, att igenom den stämplade pappers-afgift, som Staten uppburit i ersättning för tjenstemännens i lönings-staten beräknade sportler, Staten under de 3:ne åren i835, i836 och 183^ gjort en verklig vinst af nära i,5oo R:dr årligen, hvilken troligen, långt ifrån alt minskas, kommer att oafbrutet förökas.” Vid tredje punkten angående Kongl. Hof-Rätterne af Herr Biskop Hedrén: ”Utskottet har afslagit all tillökning för Hof-Rätternes tjenstemän, tills d essa Domstolar blifva så organiseradeatt de bättre motsvara sin bestämmelse. Men under tiden måste väl lagskipningen fortgå. Man vill måhända ännu vidare inskränka Hof-Rätternes Divisions-personal. Det är icke längesedan en sådan inskränkning, tvertemot en af våra mest erfarna och djuptänkta Domares tillstyrkan, verkställdes i Kongl. Götha Hof-Rätt. Följderna äro bekanta. Icke sällan blifva Divisionerna, vid någon Ledamots jäf eller förhinder, overksamma. Den årliga tillökningen af ärenden fordrar dessutom flere Ledamöters adjunction. Att dessa skola njuta i årligt arvode endast 120 R:dr, men ändock fullt ansvara för ett så vigtigt domare-kall, är icke blott OTättvist, utan orimligt. Jag tillstyrker bifall till den Kongl. Propositionen.” Häruti instämde Herr Prosten Afzelius.
Hr Tersmeden, Nils, efter lottning med N:o 473. Hr Coijet, Carl Fredrik, samt N:o 678. Hr Bildt, Didrik Gillis. Öppnades Hrr Electorers listor vid val af 2:ne ledamöter i Bevilln.- samt 3:ne ledamöter af Ridd.Ulsk.; och befunnos dertill utsedde i Bevilln ings-Utskottet: efter N:o 702. Hr Prytz, Lars Adolf, och N:o 1428. Hr Ridderborg, Jakob Fredrik Georg: N:o 212. Hr Lind af Hageby, Carl Aug. Ludvig; och — 2090. „ Adelborg, Anders Otto. Riddar hus-Utskottet: efter N:o 49. Gr. Frölich, Guslaf Erik; N:o 118. Gr. von Essen, fullm. Gr. Gyldenstolpe, August; samt N:o 212. Hr Lind af Hageby, Carl August Ludvig: N:o 875. Hr Gripenwald!, Carl Ulrik Berthold; — 1702. „ Törneblad, Carl Ottmar; och — 2151. Liljenstolpe, Axel Fredrik. Öppnades Hrr Electorers listor vid val af ledamöler att, under perraitterades frånvaro, inträda i Bevilln.-, Allm. Besv.- o. Ekon.- samt Exped.Utsk-.n; och hade dertill blifvit utsedde i Deni Maj. 349 Bevill n.-Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 243. Frih. von Roxendorff, fullm. Frih. Raab, Adam Christian, beviljad 14 dagars ledighet: N:o 184. Hr Silfversvärd, Isak Sebastian. Allmänna Besvärso. Ekonomi-Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 1948. B. Hr von Engeström, Jonas Fredrik Mathias, beviljad 14 dagars ledighet: N:o 1712. Hr von Nackreij, fullm. Hr Liljehöök, Bengt.
Beträffande derefter den föreslagna löneregleringen för nämnde tolkar, så förekomme dervid, att de af Kongl. Majtts Befallningshafvande uppgifna minimi löner, som inom de serskilda tingslagen till tolkarne hitintills utgjorts, beräknade i penningar efter de tjugo sednaste årens medelmarkegångspris i länet, uppgingo till endast följande belopp, nemligen: för Tolken inom Neder-Torneå och Carl Gustafs härad 9 tunnor 2 kappar korn å 13 R:dr 62 öre R:mt 123: 43, dito inom Ofver-Torneå och Pajala härader 17 tunnor 26 kappar å dito ••• 242: 61. Och då till tingstolkbefattningarne, utom en redbar och hedrande vandel, icke erfordrades andra kunskaper än kännedom bch skrifkunnighet i Svenska och Finska språken jemte förmåga att kunna rätt tolka och öfversätta skrifter författade på dessa språk, syntes, i förhållande till förutnämnde nu utgående lönebelopp och med hänseende dertill att, jemte Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 5 October 1860, tingstolkarne inom länets Lappmarker endast innehade 50 R:dr i årlig lön, de nu af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för tingstolkarne i Finska språket föreslagna årliga löner vara nog högt beräknade, serdeles som deras tjenstgöring vid de ordinarie förrättningar, för 4 Bil. N:o 1 b) till Kongl. Maj:ts Nåd.
Jag kunde med tillfredsställelse räkna de breda summorna af behållningar i min hufwudbok. Men hwartill gagnade mig allt mitt gull, mina ofantliga skatter, då mitt fädernesland suckade under barbarers ok? ”Må det springa alltsammans, blott en stråle af frihetens morgon uppgår för mitt ädla folk! Jag will ordna allt här, så som mitt hjerta och min heder bjuda det. Och sedan – farwäl, sköna, wällustrika Hindostan!” ”Wilson!” sade jag till min kassör, ”tillsäg kapten Nordeborg att han ställer kajutan i ordning åt mig! Jag reser sjelf med till Stockholm. Kom sedan in till mig i kabinettet om ett par timmar!” Jag gick in i min doftande trädgård. I skuggan af det gigantiska pagodträdet sutto der de mina: de woro mina, och dock woro de mig främlingar. Mitt hjerta drog mig till dem, men en kall windpust öfwer min själs innersta kastade mig tillbaka. Ack, jag hade wunnit kärlek men icke lugn, ty det hjertas språk, som mitt hjerta lyssnade efter, klingade mig så främmande. De ljud, som här talade ömhet till mig, dem hade min moder icke lärt mig. Dock – jag gjorde en orätt: hon talar min moders språk, hon är också mitt wäsendes skönaste blomma! Jag har lärt henne att tyda sitt hjertas känslor med mina ord, och wore icke mitt herrliga stora fädernesland tillgängligt, skulle jag af henne bedja tröst och wid hennes toner drömma mig dit. ”Mitt älskade barn, min Hindiah, min Hindostanska Swenska! Du skall följa mig!” Hindiah satt i pagodträdets skugga wid sin moders fötter. Hon sjöng till lutan en sång af den wemodsfulle Stagnelius. Wid de suckande tonerna uppflammade än högre hemsjukans brand i min själ. Jag tyckte att de kommo ur djupet af mitt eget bröst, de ewigt sköna orden: ”Wi lemne med oro De Scandiska skär: Wi trifdes, wi woro Så lyckliga der –” – Jag war en flyttfågel, en landsflyktig, det kände jag djupt.
Man har förut sökt hindra Revisorerne, genorri bestämmande af de två åren, att utfå några handlingar; men då Grundlagen och Tryckfrihetslagen båda förbehålla hvar och en annan rättigheten till allmänna handlingar, utan att lägga hinder för yttrande-rätten, synes sådant hinder minst kunna godkännas för Revisorerne. Den, som 1823 så förstod Grundlagen, alt proposition då kunde göras på det förslag till Instruction, som Rikets Ständer och Ridderskapet och Adeln afgåfvo, han kan säkerligen, så vidt jag rätt för - Den i5 Januarii f. m. står Grundlagen, icke göra proposition pu det förslag som nu är framlagdt, emedan, om det ena icke öfverensstämmer med Grundlagen, det andra, såsom stridande tvärt deremot, visserligen icke eller gör det. Det är redan ty värr af tre andra Stånd beslutadt, att den af StatsUtskoltet föreslagne lag eller instruktion för Revisorerne skall antagas. Tiden må vara lämplig eller olämplig, det må man af lidens tecken dömma, att föreslå denna lag, grundar jag likväl icke mitt hopp derpå att Ridderskapet och Adeln skall afslå denna lag. Om än jag hade detta hopp, tjenar det till intet. Det är endast vid Herr Grefvens och LandtMarskalkens bedömmande af frågan, huruvida denna sak är öfverensstämmande med Grundlagen, som mitt hopp är fästadt. I stråten af de allmänna ärendernas gång finnas dock de, det vet jag, och det har voteringarne i de andra Stånden visat, som icke följa denna gång. Jag vädjar till Herr Grefven och LandtMarskalken med hopp och förtroende, att Herr Grefven och LandtMarskalken icke kan göra proposition på det af Utskottet framlagde förslag , såsom icke öfverensstämmande med Grundlagen, såsom icke öfverensstämmande med RiketsStänders, med hvarjeSvensk mans, rätt att hafva tillgång till, och fritt yttra sig öfver, allmänna handlingar. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkänriagaf, att plenum korinne klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Dea i5 Janualii f. m. i83 Herr Tham, Wollrath:
Silfversköld, Öfverste, dess Ackordsersättning, S. U. Bet. IV: 204, Besh IX: 128, i3o. 139, i48. S, U. 41 Register.' Bet. IV: 623. Skrif. X; 106, Sillfiskare, se Fiskare, Sjöar, inom Stockholm, upprensning eller igenfyllning deraf, Remiss II: 478. 5 12, a. <fi5. S. o. E. U. Bet. IV: 65^. Sjö-Lag, dess öfverseende, Remiss II: 491. Bet: Bet. VII: 289. Besl. IX: 24g. 262. 263. Sjö-Tull, se TuH-Verket, Sjö-A ren der, Förvaltningen deraf, jemkningar i dess Aflöning, Remiss II: 467. Skallgång, mot Rofdjur, Remiss II: 466. 54o, L. o. E. U. Bet VII: i46. Skaraborgs Län, K. M. Befh:de, dess Utslag öfver Anders Hansson i Finkila, Just, Omb, Berätt. II: 218, öfver Carl Bersson i Bårstorp 026, dess Kungörelse om Väderqvarnars afstånd från Landsvägen 227. 31a Skatts kr if nings-S tamm o r, se U p bö rds-S tä m m or. Skepp, Lån derå i Manufaktur-Diskonten,- Remiss II: 470. S. U. Bet, IV: 306. Bes], IX: 520. 722• 527. 548. — som af Lots sättas på grund, Dykeriets befattning dermed, Remiss II: 4g 1. E. U. Bet. VIII: 144. I48- EU. Bet, VIII: 475. Skrif X: 110.
— I Fäderneslandets närwarsnde belägenhet mä ej rai.jS o>u npa Embete» och nya lö, Dm 6 December. Zi7 Löner: någon as de redan antagne Lärare, som ägde basta tid och fallenhet kunde derföre besörja underwisningen, hwilken wio Gymnasicrne fritt borde sä begagnas äswen af ynglingar utom Gymnasium, som bet ästundade; och torde det wara wast tjenlig!, att beha Gymnasii lectioner derföre pä någon witz tid as terminen oafbrutic blcswc sortsitke. — Der synes mig Liwen ganska billigt, att ingen sick antagas till Klockare i ben Landsort, ber denna underwisnings anstalt blifwer införd, utan betyg om kunskap lill cn witz grad i osta nämnde weten skap, emedan också ingen, som beijcnar Allmänheten lärer finnas i och för stensum mindre syrstosait. än de si esie nuwarande Klockare. I alla sall häller jag lckwäl söre, art ortens Medicus skulle wara förbunden art biträda med bade råd och åtgärd, när farsot bland Kreaturen yppades, eller han eljest anlitades, och i öfrigt, näst Collegmiii haswa öfwerin» seendet wid alt, som hörds kill denna delen as hans Embetö,Förwaltning. Om detta ämne, som jag wägar hoppas, förstenar något afseende; anhastsr jag ark ber får komma till wederbörande Utskotts närmare öfwerläggning och Utarbetande. Men skulle en inskränkt lid förbjuda Utskottet alt med detta mai besatta sig torde en unoerdäuig hemställan till Kongl. Majli om Dctz Höga åtgärd, blifwa den enda urwag som härmed kan widtagas. js. Wattrang. Remitterades till Allmänna Teswärs,ech Oecdnomiae Utskottet. - Her» Zi8 D?n 6 December. Herr Grefwe» 06) Land r-Marskalkett tillkännagaf, akt Rie dårhus-Ullkolt. t hade inlämnat Oswer-Amiralen m. m.
Hedervärda BondeStåndet fann för godt, att till alla delar bifalla hvad Högvördige PreSteStåndet sålunda föreslagit med tillika, uppå af BancoFullmägtigen Anders Danielsson m. fl. gjord erinran, förklarad önskan, att jemväl Rikets Ständers JustitiseOmbudsmans Berättelse för innevarande år måtte skyndsammeligen till trycket befordras ; Hvilket allt skulle StatsUt* skottet och de öfrige Respective Ståndeu vörd* ganjt och vänligen tillkännagifvas, S, X). Remitterades till Stats Utskottet j Riksens Ständers till deltagande i OfverRevi» sion af JKrigsRäkenskapeme utsedde Deputerades d. 11 sisth Nov, afgifne Berättelse, rörande sä väl 1808 och 180g som 1810 och sednare årens KrigsRedogörelse och RevisionsVerk, med dertill hörande Bilagor — samt till EagUtskottet: Riksens Ständers Justitioe-Ombudsmans till innevarande Riksdag afgifne Embets» Berätielse med dertill hörande Bilagor, S. D, Remitterades till StatsUtskottet: Riksens Ständers tillförordnade Revisorer» ProtokollsUtdrag d. 6 Dec. 1817. 423 anmälanangående granskningen af Hospitalsoch LazarettsRäkenskaperne, samt till Banco-Utskottet: Banco ■ Fullmägtigen Anders Danielssons från Elfsborgs Län den ag:de sistledne November väckte motion om förlängning i prasscriptions - tiden för omsättningar af Banco-Discontlån , och i sammanhang dermed RiksdagsFullroägtige Hans Hanssons, Eric Jo* hanssons. Anders Olssons och Pehr Nilssons från Stora Kopparbergs Län nu ingifne Memorial i samma ämne, jemte dervid inom Ståndet afgifne muntliga yttranden ; Hvarom Respective MedStånden skulle vördsamt och vänligen underrättas. Från Högloft. Ridder skåpet och Adeln. S. -O.