Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti sitt under JV2 188 afgifna utlålande hade Stats-Utskottet pä anförde skäl afstyrkt Rikets Ständers bifall till Kongl. Maj:ts uti aflåten Nådig Proposition framställda förslag, att, utaf Kronans medel i de till Tullverket inflytande konfiskationsoch bötesmedel, 50 procent mätte anvisas såsom årligt stats—bidrag till Tullstatens enskilda pensions-inrällning för enkor och barn, att, från och med innevarande år, pensions-inrältningen tillgodokomma. Berörde af Utskottet uti dess betänkande JM 311 förnyade afstyrkande är godkändt af Borgareoch Bonde-Stånden, hvaremot Bidderskapet och Adeln beslutat, alt, till betäckande af den i nämnde pensionsinrättning möjligen uppkommande brist, bevilja en summa af högst 8,000 R:dr att för hvardera af åren 1855, 1856 och 1857 af Tullmedlen utgå, samt PresteStåndet åter bifallit hvad Kongl. Maj:t uti sin Nådiga Proposition föreslagit. Den skiljaktighet, som emellan Riks-Ståndens beslut sålunda förefinnes, i fråga om och till hvilket belopp understöd af allmänna medel må omförmälda pensionsinrättning beviljas, måste genom omröstning i Förstärkt Stats-Utskott afgöras. Då härvid förekomma att, såsom af den Nådiga Propositionen inhemtas, Kronans andel i de till Tullverket ingående konfiskationsoch bötesmedel i medeltal under de 10 sistförflutna åren utgjort 34,294 R:dr årligen, har alltså Preste-Ståndet, genom bifall till den Nådiga Propositionen, deruti hälften af Kronans andel i dessa medel blifvit såsom stats-bidrog för ifrågavarande ändamål begärd, anvisat ett större bidrag, än Ridderskapet och Adeln; och är följaktligen Preste-Ståndet ensamt om beviljandet af skillnaden i de olika bidragen. Vid sådant förhållande har Utskottet funnit sig böra inbjuda Preste-Ståndet, att i Ridderskapet och Adelns beslut sig förena.
St:r hafva begärt dels räntornas förvandling endast till penningar, dels ock förändring endast i afseende å sättet för årliga beräkningen af räntornas 224 Den 11 Augusti. värde och utgörande, och slutligen har man stannat dervid, att önska några persedlars förvandling i penningar. Nu är blott fråga om, huru mycket sorn skall i penningar bestämmas, d. v. s. huru mycket, som skall anses för små-persedlar och till följd deraf förvandlas till penningeränla. K. St:r tyckas vara ense om alla dessa frågors detaljer, med undantag endast af en ränta, nemi. dagsverksräntan. Hr von Hartmansdorff har nyligen talat örn dess belopp, men jag befarar, om jag icke misshörde mig, att den värde talaren dervid begått något misstag. Denna ränta utgör nemi., efter de sammandrag, som ligga lill grund för K. M:s Nådiga Propos. vid sista Riksdagen, en summa af 370,884 R:dr. När man härifrån afräknar värdet af de dagsverken, som ingå i de Småländska länens salpeterverk, minskas denna ränta med åtminstone 10,000 R:dr. Då summan af de öfriga persedel-räntorne, enl. nyssnämnde beräkningsgrund, upgår till 3,050,000 R:dr och dagsverksräntan till ungefärligen 360,000 R:dr, torde man finna, att denna ränta egentligen utgör 15 proc. af det hela. De småpersedlar, som, enl. K. M:s förslag, skulle förvandlas till penningar, upgå till något öfver 5 proc. af det hela, och enl. samma Nåd. förslag skulle dagsverksräntan anses såsom en hufvudränte-persedel, hvilken borde bibehållas. Detta K. M:s förslag grundade sig på den öfvertygelsen, att dagsverksräntan vore en af dem, som minst fluktuerade i anseende till pris. Likväl kan icke nekas, att denna ränta, under tidernas lopp, .jemförelsevis med silfvervärdet, i någon mån förändrat sig.
Slagsm fi I med dold t tillhygge, om bestämdare ansvarSLag för; LagZ/tskottets betänkande, bif. af Adeln, s. 181. af Presteståndet, s. 187. af Bondeståndet, s. iö3. af borgareståndet, s. 305. Smidens, om nya, anlägande EkonomiZ/tskottets betänkande , bif* af Prestéståhdet, s. 54i. återrem. af bondeståndet, s. 552. bif. af Adeln, s. 554. återrem. af borgareståndet, s. 586. Ytterligare Z/dåtande lagdt till Handlingarne af A-’ deln, 6. 1009. af Presteståndet, s. 1016. bif. af borgareståndet, s. 1017. af bondeståndet, s. io30. Småsedelskrifning, om den af bankens Tjenstemän å extra Stunder verkstälda, Banco ZTtskottets betänkande bif. af Adeln, s. 383. af Presteståndet, s. 287. af borgareståndet, s. 291. Snöplogning, om ändrad reglering i afseende på; Lagoch Ekonomi ZTtskottets betänkande, bif. af Adeln, s. 271. af borgareståndet, s. 277. af Bondeståndet, s. 280. af Presteståndet, s. 286. SockneStämmor och Kyrkoråd, rörande; EkonomiUt. skottets betänkande, återrem. af Adeln, s. 552. af Bondeståndet, s. 257. af Presteståndet, s. 261. Ytterligare Utlåtande, afsl. af Presteståndet, s. 589. JX Sami. Tredje B:d. 80 354 bif. af bondeståndet, s. 53.?. lagdt till Handlingar ne af Borgareståridet, s. 587. Socknestämmobeslut, om Kronobetjenters skyldighet, att å. skaffa fastställelse. Se befallningshafvande, Konungens.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 24 Jan. 1854, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om skyldighet för hvarje till fall arbetskraft kommen person, att årligen bespara något för sin egen framtid, intilldess den samma kunde anses nödtorftigt betryggad. Uti en hos Ilögvördiga Preste-ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion har hr lektor A. F. Sondén fästat uppmärksamheten vid angelägenheten deraf, att i en tid, då bekymret öfver fattigdomens ohejdade tillvext alltmera tilltoge, uppsöka och, så vidt möjligt vore, tillstoppa den ena efter den andra af dess flerahanda källor. För ett sådant ändamål, eller för att förekomma sjelfva orsakerna till fattigpersonalens stora tillvext, vore i vårt land ännu så godt som intet tillgjordt. Något komme visserligen i detta hänseende att rättas, om genom en mera ändamålsenlig bränvins-lagstiftning drvckeuskaps-lasten i större mån kunde hammas, men allt vore dock icke gjordt för ändamålets vinnande, emedan, utom nämnde last, flera andra bidrogo till en öfverhandtagande fattigdom, och orsaker förefnnnos, hvilka, utan att kunna kallas laster eller brott, likväl i hög grad förökade eländet. Något hvar hade utan tvifvel haft tillfälle att varseblifva den bekymmerslösa lättsinnighet, ofta gränsande till uppsåtlig vårdslöshet, hvarmed en njutningslysten ungdom gutge sin framtid till mötes. Mången, som fått ett arf, hvilket, väl användt och af arbetsflit un derstödt, skulle kunuat grundlägga en god framtida bergning, förslösade det utan nytta, och mången annan, hvilkens enda kapital utgjordes af en frisk arbetskraft, Bih. till R. St. Prof. 1853 § 1854. 8 Sami. 3 Haft. 1 2 Allm. Besv.- och Ekon.- Utskottets Betänkande, N:o 21. under ungdomen och medelåldern mer äu tillräcklig för uppfyllande af de dagliga behofven, förspillde onyttigt allt hvad han derigenom kunnat för eu kommande nödens stund samla.
Den elaka glädjen i Gus ansikte slocknade, käppen föll till golfvet, och han började att darra i alla leder. » Jag bara försöker väcka honom, » mumlade han skyggt. » Snygg väckning! » brummade den nykomne, en stor grof karl med godt ansikte, » fast på det hela - S t i g e t. » Resten dog bort i ett nytt brummande. » Se så, upp herr Guichet! » ropade han sedan. Med ett enda tag af sina starka armar lyfte han upp den sofvande samt ställde honom mot väggen. » Vet ni inte hvad klockan är? » N u kommo några ruskningar så våldsamma, att en annan dockteater. Men hon dugde inte — Guichet hälft omedvetet tog sig om hufvudet som det var något fel i mekaniken. I stället för att, för att hålla det på sin plats. Några omilda, nästan som sig borde, flyga sin brudgum om halsen, nöjde skadeglada doppningar i ett handfat, fylldt med hon sig med att göra två små tafatta armrörelser, vatten, fullbordade väckningen. Men när Guichet och när det gällde att sätta sig i hans knä, nekade fattade sammanhanget, blef han ursinnig. hon bestämdt. Naturligtvis borde direktören ha blifvit rörd öfver så mycken kvinnlig blygsamhet, » Hvarför har du inte väckt mig! » röt han åt Gus, men i dess ställe blef han så ursinnig, att han, midt » men vänta, du ska nog få ditt! » under brinnande representation, kastade henne i Två minuter senare var hela teatern i uppror. väggen. » Vackra Rosa », hon hette Kosa, » låg allMed fyra streck hade ett lusthus blifvit framtrolladt deles död en lång stund och bara surrade » (som i trädgården: det fick ersätta stad. Tjufven, som Gus brukade tänka sig saken), men sedan dess nekade den olycklige Gus klädt i slängkappa, skulle alls hon äfven att böja på hufvudet. Hon hade blifvit inte ha någon slängkappa förrän i andra akten — för djupt sårad i sin artistiska värdighet. Och med i den första skulle han spela sprätt. Länsmannen detta var hennes bana som aktris afslutad.
4. oeb dä medium bäret utAör 46,797 R:dr 38 8b. 3 r:st., söre8lär konAl. i>lej:t, ett er8ättninAen till lorenämnde pen8ion8- ee88or nu mä be8tämme8 till 46,800 k:dr, eller till 4,800: 1ren8port 24,800: Lik. r/// A. är. />or. rS^. r Lam/, r ^/rL r //ä/rer. 8 58 iVät/. /'^o^)0i'rrro/r, ^.'0 1.
Men inan skulle ofiillständigt uppfatta fröken Eeys personlighet, om man icke, jämsides med den nu omtalade hyperestetiska strömningen, anmärkte en annan lika tydlig, ehuru till siit viisen högst olikartad. Det är kitrlekeit till Aenzl~&amp;A, .i synnerhet siidat det gestaltade sig förr i viirlden, då fmiljen mera höll tills (~.rnmans, då hemsedorna vor0 enklare och hjärtligare, då makan och modern bildade den stilla. medelpunkten som allt kretsade kring, och då döttrarna tillsammans med henne läste och belindrade litteraturens basta alster. Äfven har har den nya tiden briitit in och i viss mening härjat hemmets frid och poesi, och fröken Key har siikert allas vår sympati, nar hon protesterar häremot och rill göra sitt till för att förmå mödrarna att skapa omkring sig något af den forna, alda hemtrefnaden. I pedagogiska nppsatser har hon förut på ett förtriiffiigt sätt iittalat dessa sina asikter, och det värdefullaste, det beståndande i hennes sista uttalanden %r just det, som utgått frh denna sida af hennes personlighet. Hopblandningen af dessa bada riktningar, å ena sidan kkleken till det patriarlcaliska hedifvet, å den andra det hyperestetiska öfverskattandet af, kanslan och den regellöss impulsen, hm åstadkommit den linderliga verkan, som anmiirkts af mariga, att man, nar inan laser Ellen Keys föredrag t ~ r k e r sig höra två olika röster, hvilktl föra helt olika sprAk. Lägger man nu därtill en tredje röst, som härrör från den forna kvinnosakskvinnan, så ar det icke underligt, om inkonsekvenserna äro iiitinga, och om b %de vänner och motståndare i dessa dagar ideligen fr %gnt hvarmdra: ~7wnd memr hon egentligen? D Anna Snndst~öm. Kvinnor och politik för l00 år sedan. Taine, den spirituelle franske liistorieskrifvareii nied sin skarpa blick för saIongslifvets betydelse i 1700-talets ki~ltiirntveckliiig, liar någonstädes kallat den franska revolutionstiden för, en kviiiiiornas gyllene tid.
De äro nästan lika gamla allesamman. Nej, inte Haqvin, han är bara sexton år, men nästa vår tar väl han också hvita mössan.» »Så-å», sade Börje intresselöst. »Jo-o, det är allt kläm i honom, fast sinnet rinner lite öfver allt som oftast.» Kamrern gaf Karl ett slag på axeln. »Se här ha vi den blifvande läkaren, och den här svarthårige blir jurist. I dessa dagar resa de från oss till Lund. Hvem skall den lille nu få att kälta med?» Den så kallade lille hade redan hunnit bli god igen. Han tog fadern om halsen och de började promenera fram och åter på golfvet. »Marianne du, den der friherrinnan måtte vara ett riktigt högdjur», sade Börje. »Hennes far var garfvare och hette Eskilsson. Hon var rysligt rik och baronen var rysligt fattig, der har du hela historien före bröllopet. När man sett hennes fysionomi, vet man också historien efter bröllopet. Stackars baron – han slapp då till sist ifrån det och det var allt väl för honom, ty han hade det nog inte för gladt. Men han åkte efter spann, han, med sitt kors.» »Jag skulle låtit henne rest till verldens ände med sitt spann, om hon velat, men inte hade jag följt med», sade Börje. »Han mådde ändå bra, han åt sig ihjäl», sade Walter, med en elak blick på Karl. »Han åt upp en stor del af hennes pengar också», inföll fadern. »Nå men är hon inte ledsam att ha i huset?» »Ahnej, hon har ännu tillräckligt qvar för att kunna betala så mycket som två andra inackorderingar», svarade kamrern, »hon är mors bästa.» »Ser du, Marianne», sade Börje lågt och böjde sig fram, »jag är öfvertygad att om hon inte hetat Eskilsson och hennes far intet varit garfvare, så skulle hon inte varit på långt när så förnäm som hon nu är.» »Hur då?» »Det blir så ofta så med uppkomlingar. Det är derför jag är så rädd.» »För hvad? Han svarade icke, såg blott in i hennes ansigte med en skalkaktig blick. Han ville icke upprepa sitt favoritord: – bonde.
S. D. Herr Tingvall uppläste, i anledning af en utaf honom väckt och den 22 December 1847 till Stats-utskottet remitterad motion, (N:o 98), angående dels afskrifning af Carlstads hamn-och kanal-bolags skuld lill handelsoch sjöfarts-fonden, dess ytterligare stats-anslag till nämnde hamuoch kanal-byggnad, en honom tillsänd tableau öfver bolagets ställning, i enlighet med afslutade räkenskaper, hvilka alla, utom år 1847, blifvit i behörig ordning reviderade och godkände; och beslöts, det skulle berörde tableau jemväl till Stats-utskottet remitteras. Från Heder v. Bonde-standet. S. D. Föredrogs ånyo och punktvis Konstitutions-utskottets sedan den 12 dennes på bordet hvilande memorial N:o 2, med uppgift å hvilande förslag till ändring i grundlagarne, dervid 2_, 3_, 4j 5j 6j 8 och g punkterne blefvo af ståndet afslagne. Sedan det uti y:de punkten först upptagna tillägg, att banken skulle vid anfordran med silfver inlösa sine utgifne sedlar efter deras lydelse, jemväl blifvit af slaget, ansågs det ytterligare tillägget uti berörde punkt böra förfalla. D, Till Stats-utskottet remitterades, efter skedd föredragning, dels fullmäktiges i riksgälds-kontoret utlåtande, i anledning af Rikets Ständers år 1847 församlade revisorets berättelse, angående granskningen af riksgälds-verket, samt Götha kanal-bolags och Malmö f. d. diskont-verks utredning, dels med till berörde Utskott förut remitterade Kongl. Majts nådiga proposition, om uppbördsoch skatte-väsendets förenkling, sammanhang egande anföranden af: Anders Jonsson m. fl. från Östergöthland; Ephraim Larsson m. fl. från Elfsborgs län; Anders Gustafsson från Östergöthlands län, samt Jöns Jönsson från Christianstads län. S. D. Föredrogs åter Stats-utskottets sedan den 12 dennes på bordet hvilande utlåtande
Lundberg, eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter 54. Lundgren, d:o d:o 74. Lyths barn, pension Ät 155: 100. Läkare vid Arméen och Flottan, pensionering af 153: 4. Löfgren, eftergift af Kronans ratt tili dana-arf efter 55. Löneberäkning, extra lärares, duplikanters och vikariers vid elementarläroverken 139: 57. , lektorers vid d:o 139: 58. Löneförhöjning, för Ombudsmannen i Stats-kontoret 1( 0: !i. , » Kammarskrifvarne i d:o 100: 13. , » åtskilliga Kammar-kollegii tjenstemän 100: 3—5. , » Kapellpredikanten i Jörns församling ... 139: 5. , » d:o i Muskö 159: 6. , b Komministrar och Kapellpredikanter 139: 8. , b Musices-direktorn i Upsala 159: 16. , » Rektorer vid elementarläroverken 139: 42, 43. ,o Gymnastiklärare vid d:o 139: 45. Lönegrad, ny, för elementarläroverks-lärare 139: 41—44. M. Magdalenahemmet, anslag till 139: 146. Malmö stad, utbyte af jord mellan Kronan och 51. Lith. till K. St. Manilla, pensionering af handtverkslärare vid 135: 68. Mantalspenningar, ny förordning rörande 43. B. Markaryds församling, kyrkobyggnadslån åt 9. Markegångsprisens bestämmande, ändring i Kongl. Kungörelsen om 127. Marks härad, beredande af arbetsförtjenst åt behöfvande inom 93. Medico-pneumatiska anstalten i Stockholm, anslag till 139: 85. Mejerister, stipendier åt 99: 22. Militie-boställen, ersättningsanslag för upphörd dagsverksskyldighet till . 68. , indragning och försäljning af 86.
Våren kommen är, Och allt däruppe vårens prägel bår. Väl ingingcn * ännu längs marken brinner, Men lågans slem för vårsolen försvinner, Och kolarkojans dörr Står öppen liksom förr, Fast vinterbrasorna därinne slocknat. Med jubeldrill på, lätta vingars par, Med lek och Jlax och skrik sig malm, tar Den lilla siskan, steglitsen och finkon. Kokett hon före, efter han i blinken! Och orren dansar kring i eoigt samma ring, l trånfull mollton går hans kär / eksvisa,. Se, liten hafstrut, fjäxieiiätt och jm, Går ned i vattnet, flgter ut och in, Och stolta svanarna förnämt, ses glida Så tgstu, ljudlöst vid hvarandras sida. De gitta icke se Ät a.nkpar, som får ge Sig in åt dyn och plumsar, dyker, snattrar. Karelerhingslen uti smidigt lopp — Guldfux Ull färgen — lar körbanan opp; Medvetna kraften hvarje sena spänner, lian trotsigt lyder tömmen, den han känner. Och stoet skrapar mark Med hofven, fm och stark, Vill ystert gnäggande sin styrka pröfva. Och litet åsnepar på banan gnor, I fula höljet goda viljan bor. S:t Bernhardshundarne helt muntert skålla, Liksom de gladde sig, att det skall gälla För dem att draga fram Fn liten lycklig dam I hufva röd och med guldgula lockar. Vårkvällen närmar sig — en sabbatskväll. Till fågelvårlden, till hvart litet tjäll Når helgdags-stämning. Helg målsklockan klingar Från gammal stapel, ljudet stilla svingar Kring rymden, manar frid, Kvällsolen lyser blid Och kasta / ' skimmer öfver furutoppar. 157 annars beräknade annonspris, eller för födelse-, förlofningsoch vigselannons kr. 1: 50 samt för dödsannons inom ram kr. 5: — ett pris som måste betraktas som synnerligen moderat, då hänsyn tages till vår upplagas ovanliga De ännu talrikt tillströmmande inläggen storlek och den jämna och utbredda spridning tilli denna fråga synas bevisa, att intresset kännagifvandet därigenomerhåller. för densamma är både lifllgt och allmänt.
Till vinnande häraf böra Fullmägtige, genom offentlig Kungörelse, införd så val i Svenska Postoch Inrikes-tidningen, som i Tidningar, utkommande i Hamburg, Paris och London, inbjuda hugade speculanter, att på någon bestämd dag, sorn af Fullmägtige utsattes 3 å 4 månader efter Kungörelsens första införande i Postoch Inrikes-tidningen, till RiksgäldsContoret aflemna skriftliga anbud, innehållande de (h H. iS* Den 17 Februarii e. m. vilkor, hvarunder de vilja sig ifrågavarande lån af 2 millioner R:dr silfver åtaga. 3:o På den bestämda dagen skola de aflemnade anbuden öppnas af Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, i närvaro af det ombud, Kongl. Majit kan förgodt finna förordna att denna förrättning öfvervara, samt af 4 deputerade, som BancoFullmägtige böra anmodas inom sig utse, en af hvart stånd, samt inför öppna dörrar; skolandes protocoll öfver förrättningen förås, samtinnan sammanträdet upplöses, justeras och offentligen uppläsas, äfvensom det sedermera skall i Post och Inrikes-tidningen införas. 4:o Af de anbud, som kunna inkomma, äge Fullmägtige att antaga det, som, under iagttagande af de här nedanföre stadgade förbehåll, erbjuder de för Punkterne 2—4 ^ga till föremål att undanrödja allt tvifvel att icke den friaste täflan under möjligaste offentlighet kommer att äga rum. Fe buan i e. m. >97 Contoret fördelaktigaste vilkor, dock bör långifvaren, om afseende å dess anbud skall göras, senast inom 8 dagar, hafva sjelf eller genom ombud, till säkerhet för uppfyllandet af de förbindelser, lian ingår, deponerat valuta eller antaglig borgen för 2 procent af lånebeloppet. 5:o
2:0 att de Sedlar, sorn framdeles af Banken utgifvas, med undantag af* de nuvarande skillingssedlarne, erhålla en förändrad form och lydelse, hvarom erforderliga föreskrifter äro Banco-Fullmägtige meddelade; 3:o att Bankens nya Sedlar, ehuru de fortfarande komma att lyda å B:dr Banco, utställas till inlösen med deremot, enligt Myntbestämningslagen, svarande belopp i Silfverspeciemynt; 4:0 att Bunkens nya Sedlar utgifvas å sådana valeurer, som jemt svara emot R:dr Riksgälds och dess multipler; 5:o alt vissa af dessa Sedlar varda utställda å samma belopp, somen del af de hittills i allmänna rörelsen begagnade Riksgäldssedlarne; 6:0 alt de nya Sedlarnes värde, enligt Riksgälds-beräkningen, varda å tjenligt ställe i samma Sedlar på ett i ögonen fallande sätt utmärkt; 7:0 att, till en början, Sedlar, enligt nya formulairen, må utfärdas endast å följande 7 valeurer, nemligen: a 32 sk. B:co att inlösas med £ R:dr Silv. Sp., motsvarande 1 R:dr Rgds 2 R:dr | 3 — 10 - 16 — 32 6 ^ 25 — -100 — 3 15 o — - 5oo — 1875 7^0 — Hvarvid Fullmägtige i Banken berättigas, att, derest, utom desse sedelvaleurer, någon annan skulle finnas vara för allmänna rörelsen serdeles nyttig och nödvändig, låta, enligt ofvan stadgade grunder, utgifva en, högst 2:ne andra valeurer, emellan 2 och 100 R:dr B:co; 8:0 alt lill alla de Sedlar, som, i följd af Rikets Ständers vid denna Riksdag fattade beslut, komma att erhålla en förändrad lydelse, användes färgadt så kalladt lamelleradt papper, enligt de för R. St. företedde prof; varande Banco-Fullmägtige dock obetaget, att, före sedelutgifningens början, låta detta papper erhålla den förbättring, hvartill jdterligare vunna insigter kunna föranleda; och hafva R.
Mern. 184-4-, N:o 2. 4 26 Berättelse af Banko-Fullmäktige. dan metalliska kassan nedsjunkit till oftanämnde förhållande och intilldess ett fördelaktigare inträffat, öka sedelstocken genom användande af de i §.§. 185, 186, 214, 215, 216, 218, 219 och 220 Banko-Styrelsen eljest lemnade rättigheter. Denna olika tolkning af ifrågavarande förekrift föranledde Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, att under öfvervägande taga de flere fullständigt utvecklade skäl, som för hvardera af berörde 3:ne olika meningar blifvit anförde, hvarefter Revisorerne uti en till Fullmäktige aflåten skrifvelse förmält, att de, med gillande af pluralitetens inom Banko-Styrelsen tolkning, såsom, enligt Revisorernes öfvertygelse, både med 120 §:s ordalydelse, samt andan och syftningen af det deruti innefattade stadgande mest öfverensstämmande, äfven godkänt Fullmäktiges på denna tolkning grundade beslut att icke indraga de förstärkningar i Allmännasamt Handelsoch Närings-Diskonternes lånefonder, hvilka med 700,000 R:dr till den förre och 390,000 R:dr till den sednare under åren 1841 och 1842 blifvit af Fullmäktige meddelade.
Konungs och Ständers förhällande till hwarannan, hwardera såsom ett helt betragtade, är onekligen uti wär nuwarande Statsförfattning upprättadt pä grunder, wida öfwerträffande htvad wi förut ägt; »nen om denna inrättning, som, rätt förstädd och rätt handhafd, säkerligen förwarar ät Folket all den frihet, som är förenlig med tidehwarfwets beskaffenhet, utan att skada den »verkställande Magtens oum - f>42 Expeditioner till Niks-StLnden. gängliga kraftfullhet, stall lända Riket till a stifta t r gagn, böra de brister sorgfälligt botas, hwilka icke otydligen wisa sig uti sjelfwa sanunansätt,lingen af Folk-representationen, som dels ett fordom orätt törstadt interesse, dels fördomar, kanske till det mesta slumpen, tilldanat, som åtminstone aldrig warit beräknad efter Landets behof och alldeles icke star tillsamman nied närwarande tidehwarfs upplysning. Desto mera ett Folk äterfatt af sin tillständiga frihet, med desto större omtanka bör det söka att undanrödja de faror, som hota den uti inbördes niisihälligheter, hwilka directc eller genom anarchieus förwillelser eljest oundwikligen stola kasta Landet ater under ett despotiskt ok. Hwilket fält för en lagstridigt herrsklysten Regering, för en Aristocratist brottslig ärelystnad hos individuer, för winglare eller för Dernagogiste enthousiäster, att hwardera, efter sine särskilde afsigter, begagna den gamla regeln: Divide et impera.