Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
– Nåväl, har ni ej förmärkt något misstänkt, något, som låter ana, att våra planer äro upptäckta ... Alla de församlade väntade utan att andas Bengt Skyttes svar. – Nej, svarade han, – men hvarifrån denna ångest? – Vi äro fångade i en snara, utbrast Ribbing, – vi måste åtskiljas, innan ... – Här finnes någon hemlig förrädare ... – Håll, mina herrar, sade herr Bengt, idet han bemödade sig att synas lugn, – vi måste gå i ordning med frågor och svar. Ni frågade mig om jag ej uppe i rådet spårat något misstänkt. Nej, mina vänner, såvida jag ej helt plötsligt blifvit förblindad, vågar jag påstå, att regering och råd icke hafva ens den mest aflägsna aning om hvad som förestår. Och då vi från det hållet icke hafva något att befara, så begriper jag i sanning icke, hvarifrån detta blinda allarm, denna paniska förskräckelse ... Med ett ord: hvad har händt? – Besynnerligt, sade Frisendorff, något lugnad, – och här befinna vi oss i största ängslan. Hör blott! Af våra utliggare hos skråhandtverkarne hitkommer den ene efter den andre och berättar, att de nu i elfte timmen stött på motstånd af agenter från Gud vet hvilken hemlighetsfull makt. Adelshandtverkarne och Kungsholmsfolket äro af samma agenter samlade, och det har kommit till handgemäng mellan dem och skråmännen. Från det hållet ha vi således intet att vänta. Men nu kommer något ännu oförklarligare. Våra vänner inom ofrälsestånden hafva blifvit varnade från obekant håll att uppträda. Af deputationen till Ridderskapet och Adeln blir således intet. Största förskräckelse råder bland våra anhängare. Huru förklara detta? Hafva vi ej skäl att frukta det värsta? Herr Bengt bleknade synbart. – Nå, hvad är er tanke? ropade flere. – Jag kan i sanning icke förklara detta ... men ... någon egentlig fara är dock icke för handen ... Regeringen vet ju ingenting ... och spelet är nu en gång för alla börjadt ... om en liten stund kommer upplösningen ... Vi afbide den i lugn, mina herrar ...
För mig är det derföre klart, att här blott är en brist af de \ eller 5 ord jag föreslagit, för att göra alltsammans fullkomligt tydligt, och jag anhåller alltså, att Herr Grefven och Landtmarskalken behagade inhämta, huruvida icke, såsom Ridderskapet och Adelns gemensamma tanka, kunde till Utskottet återremitteras: att Ridderskapet och Adeln icke anser någon förändring af 56 § nödig, utan finner deremot att all tvetydighet skulle upphöra, om, på sätt jag föreslagit, efter orden ”hvad Iio”nungen föreslagit” i 81 § tillsattes: ”och ”bifalla RiksStånden, på sätt 56 § stadgar, ”ConstitutionsUtskottets Betänkande, livile ”etc.” Då försvinner all otydlighet. Herr Rosenqvistj Fredrik Leonhard: Då Herr Grefven och Landtmarskalken förklarat, att något vidare anstånd med discussionen, än tills i dag eftermiddag icke kan komma i fråga, får jag tillkännagifva, det jag för min del, om flere skulle önska ett sådant uppskof, icke deremot har något att erinra; men skulle pluraliteten icke vara för 4o Deu 22 Februarii f. m. detta uppskof, utan frågan nu komma att afgöras, så och då nästan hvarje förslag lill Gi •undlagsförändring åsyftat en concession å Ständernes och folkets sida, önskar jag afslag å förslaget. Grefve Frölich, David: Äfven jag skulle önskat att frågan fått blifva hvilande till ett annat plenum, men sedan Herr Grefven och Landtmarskalken upplyst, att den redan 2:ne gånger varit bordlagd, och det följakteligen icke vidare får ske, så instämmer jag i den åsigt, att icke något vinnes med ett uppskof till eftermiddagen, och tror, att Ridderskapet och Adeln hör, genom den verkligen intressanta discussion, som nu redan länge varat, kunna bestämma sin öfvertygelse. Jag har funnit, af den utveckling Herr Hjerta gifvit ämnet, att här egentligen är a:ne frågor, som äro föremål för olika åsigter. I afseende å den första, eller huruvida för en Grundlagsändrings antagande skulle erfordras alla \
»Hvad får di för mat i himlen?» »Det vet jag inte heller.» »Grälar Gud aldrig ... fast di ä' fula?» »Nej, min gosse.» »Grälar han, om di inte bockar sig?» »Nej.» »Men om di inte svarar, när han frågar?» »Det måste man...» »Men om man ä' så rädd, att man darrar?» »Man ä' inte rädd för Gud.» Modern sade detta med en blick af den varmaste kärlek. »Jaså.» Åter en paus. Han smålog förnöjdt. Efter ett ögonblicks begrundande stack han åter ut sitt lilla hufvud i hålet. Men så kom fadern, tog honom ut och bad honom att för de främmande visa att han ej var så dum, som man kunde tro. Därmed smekte han honom, tog honom på knäet, gaf honom ett par sockerbitar doppade i toddy, och började frågorna. Barnet, ovant vid smekningar och goda ord, gömde sitt hufvud vid faderns bröst och begynte snyfta. Det var länge sedan doktorn känt det lilla barnets brännande panna mot sin hand, och hans hjärtas våldsamt häftiga slag mot sitt bröst. Han kysste gossens hufvud, strök det stripiga håret och värmde hans kyliga och våta små händer i sina. »Du behöfver inte svara, min gosse, du får gå igen, om du vill.» »Nej pappa, jag vill svara.» Han tittade litet upp med ena ögat, en tacksam men skygg liten blick. Så begyntes förhöret. Fadern gaf honom additionstal, först enklare, så mer komplicerade. Så subtraktion. Slutligen multiplikation, division och en smula regula di tri. Gossen gick segrande igenom. Han hade firat en verklig triumf. Kaptenen svor på att han själf inte kunde hälften, prästen öfveröste honom med smicker och själfva häradshöfdingen tog upp sin stora plånbok och gaf honom en femmarkssedel. »Underbarnet» log förnöjdt, han blef alltmer dristig och frispråkig. »Nå gå nu till ditt hål», sade fadern, »i morgon skall du få en ny docka från stan, och en lång pumpernickel!» »Får flickorna också pumpernicklar?» hans röst klingade så förtröstansfull.
7,099,780 pä en ta, ätgär af Staten elgäng, etter lät, det waler samma Jord ärligen ra tagit i en rund Sumtil Ränta R^d. 56o,ooo ma R d. 8,000,000 etter pä io är Riksdaler bertil ätgär en Sunnna 5,9oo,ooo. til Ränta och AmortifleMen efter ments-Fond pä io är af defle 10 ärS R:d 9,792,800 och derförlopp stär med upbör afgiften, emeännu Capidan dä bäde Ränta och talet obetalt 8,000,000. Capital aro betalte. Af denna gjorda jämförelse synes säledes, at <§ taten pä Funding - Systemet med 7 ProoentS Ränta förlorat Riksd. 3,8,07,200 pä 1.0 är och statt i samma förhättande ouphörligen förlora. Deflutom stal en stor del af et sädant Län stadna i utländske händer, ty med en sädan Ränta, och någorlunda förhoppning at förbindelsen honoreras för ätminstone nägre är, stola mycket mer» 1112 Der 2l Augusti. mera penningar utifrän inströmma, äir Riket kan förmä betala Ränta pä. Nog är det en möjlighet, at en hop allmänna medel, hwilka äga, til grund för sin tilkomst, det wilkoret at blotta afkästningen stal anwändas, rusa til at åtkomma benna oformliga Ränta, emedan disponenterne ock aldrig kunna önsta at äterfä Capita et sä lange det ger en fä hederlig profit; men en känbar skakning i hela förhällandet med penninge transactionerne i Landet ställe blifwa en följd deraf i anseende til upfägning af en stor del utlänte Capitaler.
Rektor vid en dylik pedagogi bestämdes en lön af 2,000 R:dr och för läraren af 1,000 R:dr med lättighet lill löneförhöjning efter vissa år, på sätt för de förre vore stadgadt, dock att den förhöjda löneluren borde beräknas först från och med året efter det, då pedagogiens utvidgning till 2 klasser egt rum, hade Kongl. Majit i öfverensstämmelse härmed fastställt nya lönestater för samtliga de pedagogier, hvilka under sisllidne statsregleringsperiod antingen erhållit ännu en lärare utom den förutvarande eller vid hvilka, till följd af undervisningens högre grad af utveckling, läraren fått sig beviljad förhöjning i den dittills bestämda lönen. I enlighet med dessa nya stater utginge, vid hvar och en af pedagogierna i lljo, Sköfde, Södertelje, Köping, Nora, Hedemora, Grenna, Kongelf, Kongsbacka och Borgholm, rektorslönen med 2,000 R:dr och kollegalönen med 1,000 Hulr samt lärarelönerna vid de enklassiga pedagogierna i Öregrund, Falköping, Ulricehamn, Linde, Avesta, Cimbritshamn, Engelholm, Falkenberg och Laholm med 1,000 R:dr vid hvardera, hvarjemte lönen för nuvarande pedagogen i Säther beslämts lill 800 R;dr, emedan denne icke uppfyllt de vilkor för behörighet tdl sådan befattning, hvilka i sammanhang med utfärdandet af tle nya staterna blifvit föreskrifna. Då i följd al dessa stater löneförhöjningen för lärare vid de enklassiga pedagogierna sålunda utginge enligt samma grunder och till samma antal lärare, som under åren 1858 och 1859, så toges härigenom icke i anspråk något större anslag lör nästinstundande statsregleringsperiod, än som redan under den innevarande erfordrats, utom för de vid 2-klassiga pedagogier anställde Kolleger, hvilka under de närmaste åren kornme att blifva berättigade att uppflyttas i högre lönegrad.
Det torde icke vara utan all vigt och betydenhet, om, å ena sidan, Riksgälds-Contoret nödsakas hålla en stor cassa och vidkännas vänte-förluster utöfver nödvändigheten, eller, å den andra, sakerna så ställas, att Stäts-Contoret en vacker dag måst inställa sina betalningar. Som det vill förekomma mig efter en ganska ofullständig undersökning, den enda sorn tiden rnedgifvit, är beloppet för flera fall lämpligt, men för andra alldeles otillräckligt. Det kan icke annat vara då Statens handeassa stundom är förvandlad i effecter, utspridda öfver hela landet, stundom till ganska betydligt belopp samlad och för Stats-Contoret disponibel. Dessa förhållanden hade behöft afses i förslaget, derest icke genom dess antagande antingen räntor skola bortslösas eller Stats-machinen afstanna; 3:o har Utskottet, äfvenledes emot mitt yrkande, icke föreslagit något sådant beslut, hvarigenom den sanctionerande Statsmagleq kunnat se sig be^ 22 Stats-Utskottets Utlåt ande, N:o 66. tryggad emot en framtida indragning eller förminskning af det crediliv, som ansetts erforderligt. Jag vill icke säga att regeringsmagten skulle behöfva till Rikets Ständers klokhet och rättvisa i detta fall hysa samma misstroende, som inom representationen stundom, lill exempel vid discussion af tolagsfrågan, låtit sig förnimma; men ju allvarligare Rikets Ständers afsigt och önskan att göra allt upptänkligt för att undanrödja så föga båtande misstankar, måste tänkas vara, destomindre måste det ock synas blott ett betänkligt öfverloppsverk eller en otidig sjelfberömmelse, om Rikets Ständer, då de verkligen åsyfta att få den sökta sanctionen beviljad, endast med några ord omtalte sin redliga föresatts, till exempel med den underdåniga anhållan, det täcktes Kongl. Maj:t, till livad Rikets Ständer sålunda beslutat, lemna Sitt Nådiga bifall, så ock bemälde beslut till verkställighet befordra, så länge Rikets Ständer Kongl. Maj:t fortfarande tillhandahålla de medelbelopp, som för Stats-utgifternas behöriga bestridande finnas erforderliga.
Utaf anslaget för myi utdikningar inom Ohre socken af samma Län, 390 R:dr, (Dito dito.) „ 180: — - Utaf anslaget för sänkning af Svärdsjön i Svärdsjö socken af samma Län, 900 B:dr, hvaraf 600 R:dr förut lyftals, återstoden (Dito dito) „ 300: — - Transport: 559,573: 2 — 39 - Transport: 559,473: Anslaget för utdikning af Östansjö Stormyren oc\\Kalk ugnskärret i samma Socken och Län (42§.6 mom.) 150: Utaf anslaget för utdikning af, myrer inom Als socken af samma Län, 1,320 R:dr, (Dito dito) „ 660: Utaf anslaget för sänkning af Kyrksjön i Jättendals socken af Gefleborgs Län, 1000 R:dr, hvaraf hälften förut Jyftats^ återstående (Dito dito.) „ 500: Utaf anslaget för sänkning af sjön Jerf stjern i Skogs socken af samma Län, 550 R:dr, hvaraf hälften förut anordnats, återstoden (Dito dito) „ 275: Utaf anslaget för sänkning af Grängsjön i Gnarps socken af samma Län, 1145 R:dr, hvaraf 700 R:dr förut anordnats, återstoden (Dito dito) , 445: Anslaget för utdikning af Äsmyr erna i Borgsjö socken af samma Län (Dito dito) „ 490: Utaf anslaget för aftappning af Lorås, Moj Bye, Sikås m. fl. myrer inom Hammardals och Stortjernsmyren i Ströms socken af Jemtland, 7,600 R:dr, hvaraf 3,900 förut lyftats, ytterligare (DiLo dito) 1,500:
M:s bef:de må ega att, på lika sätt som förfares med utskylder, hvilka i anseende till bristande tillgång icke kunna indrifvas, om dylika medels afskrifvande förordna, utan att beslutet K. kammar-rätten underställa”. Hvad beträffar efterlysniogen, så gjorde Frih. Cederström i går anmärkmr deremot, hvilkas giltighet jag erkänner, och hvilka jag åberopar för ogillande af Utsk:s förslag. Det sätt, som här blifvit ifrågasläldt för medels afskrifning, utan att beslutet underställes kammar-rätten, tror jag icke vore helsosamt; Ach jag afstyrker det så mycket mera, som det icke bordt föreslås, utan att kammar-rätten deröfver blifvit hörd. Sådant plägar eljest alltid iakttagas, med emhetsverken när ringare förändringar i deras instructioner komma i fråga. Mig synes följaktligen, att i ett så vigtigt mål, som delta, man icke bordt anse öfverflödigt att verkets yttrande infordrats. Hr Printzensköld: Jag vågar vördsammast fråga Hr Landtm, om det är min rättighet alt yttra mig öfver 56:te punkten, hvaruti förekommer ett förslag, som är af stor vigt. Hr Gr. o. Land tm. förklarade, att ehuru 56 §, då den nyss uppnämndes, lemnades ulan anmärkn. densamma ännu kunde blifva föremål för pröfning, men att dermed syntes höra uppskjutas tills den redan påbörjade öfverläggningen om 57:de punkten blifvit fulländad. 104 Den 2 Augusti. Hr Printzensköld, anhöll att i sådant fall nu få yttra sig om 57:de punkten, samt yttrade då han i anledu. deraf ånyo uppropades: Afven jag anser komiterades af Utsk. i denna punkt, biträdda förslag vara alldeles oriktigt.
(Efter Denna Slrtifel må föeroiilning tcfe påföras? vfjanDlanDe, ©feppöre» Dare, egare af ©feppöroarf och ^abrifer meD flere, unDer neDanflåenDe belopp, nemligen: 3 0tocfl)olm ocl) (Botheborg: ©rojthanölarc, täflare, ©feppéclarerave odj Slpothefare . 9c:Dr 30: — SlnDre ^tatiDlanDe — 20: — Egare af ©feppétrarf, $abrifer och SÖlanufacturier — 15: — ©feppéteDare, för hvarje cganDe täft & 3 5 or fia Claretta ©tåöer: åpanölattDe, täflare, ©fepps?clarerare och Slpothefare . — 20: — Egare af ©feppöroarf, §abrtfer od) SSUanufacturier — 15: — ©fepps?reDare, för hvarje egaitDe täft 7- 3 Slnöra Claretta ©tåöer: äpanblanDe, täflare, ©feppéctarerare odj Slpothefare — 16: 32. Egare af ©feppématf, $abrifer od) SDlanufacturier — 13: 16. ©feppöreDare, för hvarje egattDe täft 6. 3 CreDje Clafjena ©taber: «£>anblanDe, täflare, ©feppéclarerare och Slpothefare — 15: — Egare af ©feppömarf, $abrifer och ^lamtfacturier — 12: — ©feppöreDare, för hvarje egattDe täft 6. 8 jf Sjeu&e Clafene ©taber: Jpanbkmbe, täflare, ©feppéclarerare och 5(pot^cFavc 9v:br 13: 16.
M:s propos. till StalsUtsk. direkt öfverlemnas, som StalsUtsk. har rättighet att väcka förslag, som icke blifvit från II. St:s plena till Utsk. remitterade, så vida nemi. dessa förslag äro föranledda af den direkt till Utsk. öfverlemnade K. proposrn. Nu är dock i detta fall ingen framställning gjord i K. M:s till StatsUtsk. öfverlemnade propos., och då tror jag alt grundlagen är tydlig och klar derutinnan att StatsUlsk. icke har haft någon rättighet att den väcka. Det är visserligen sagdt att Ståndet har i går genom godkännande af framställningar ifrån StatsUtsk. redan tagit på hand i detta fall. lag får upriktigt bekänna alt jag icke förmärkte alt förhållandet var sådant.- Det är rätt beklagligt om så skett, men jag tror icke att, för det man begått ett fel man deraf bör taga sig anledning alt begå flera. Den principen kan jag åtminstone icke godkänna. Hvad deremot sjelfva hufvndsaken beträffar eller minskning i anslaget för Bergs-colhm, och förändring i dess organisation, så anser jag den förra möjlig och den sednare af behofvet högeligen påkallad. Det är allmänt bekant att Bergs-colhii göromål blifvit högst förminskade. Session lärer der i allmänhet ega rum en gång i veckan och man har sagt mig att ledamöterne till och med då understundom äro i förlägenhet oin sysselsättning under de 2 eller 3 limmarne. Det har handt mig sjelf, att då jag infunnit mig i Collegium för att träffa någon af dess ledamöter på den dagen, som man sagt mig att session skulle hållas, så har jag mötts af det svar, att session icke heller den dagen inträffade. Afven jag anser det derföre vara af behofvet högeligen påkalladt, att en reorganisation af Bergs-colhm kommer att ske, men den bör ske i grundlagsenlig ordning; åtminstone önskar jag att den icke må ske på annat sätt. Emedlertid är det af vigt att de tjenster, som f. n. äro vakanta, icke komma att till sättas innan R. St. vid nästa riksdag fattat beslut ronde en sådan reorganisation, och derföre tror jag att R.
M:s i ämnet atlåtna nåd. propos., samt ropodes härvid starka ja jemte några nej, hvarpå H. Ex. förklarade del han funnit ja öfvervägande. 8:de och 10:de punk terne. Lades till handlingarne. litle punkten. R. o. Ad. vidblef sitt förut i ämnet fattade beslut. 13: de punkten. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Då detta yttrande sista gången förevar, gjorde jag anmärkn. mot Utsk:s förslag, och anhåller alt Lektor Wallmans reservation, som åtföljer förra betänk. N:o 85 mätte upläsas, samt jag derefter återfå ordet. Sedan denna upläsning försiggått, yttrade: Hr von Hartmansdorff: Som Lektor Wallmans reservation är så omständelig, anser jag mig för ögonblicket, i fall e) någon annan ledamot är af annan tanka och yttrar den, icke böra göra annat än åberopa hvad reservanten anfört, och tillstyrker följaktl. R. o. Ad. att i detta hänseende bifalla K. M:s nåd. propos. Hr von Troil, Sam. Gust.: Jag vill för min del icke bestrida billigheten af den extra löne-tillökningen för de ifrågavar. pastorerne, men ber tillika att för R. o. Ad. få framställa den åsigt jag hyser i afseende på del beslut, som bör fattas, såvä! med hänseende till den 4:de som de öfrige hufvudtitlarne. Jag tror nemi. att man bör taga i betraktande att många af de frågor, som af R. o. Ad. kommer att bifallas, och hvaribland jag serskildt får fästa upmärksamheten på den om Ingeniör-lrupper, äro eller blifva af 2:ne Stånd afslagne; alt således flere af dem förekomma till afgörande i förstärkt StatsUtsk. oeh att fördenskull, om man vill bereda framgång åt de hufvudsakligaste punkterne af den ordinarie postregleringen om hvilka Ständerne kunna vara af olika tankar, så bör man ieke påyrka de mindre vigtiga fordringarnes upfyllande; och till dessa räknar jag den om lönetillökning till Regdspastorerne.
Deputerades ttndcroäniga an» sökmng, tamt med anledning af Kongl. Commerce, Collega grundeliga utlä>ande, och underdåniga tillstyrkande i Nader behagade uistläcka rättigheten till visitationerS anställande, efter förbudit goos, jämwäl till Bonrngs-rum, eger kill sä kallad Kammar-Handel, såsom förfördelande icke allenast Fabriks-Idkare ulan och LaglyLtga Kramhandlare; sä haftva härwarande Manu-actUd-rörelserna gjort nästan vwänlade framsteg, uti utwldgad drift ochsrillwerk»ungars förbättring, samt hase wcherlkgen kommit wida längreom icke det olyckliga kriger» pä fä mängsaldigr sätt föcswärat deras rörelse, genom hinder, ull införskrftningrn as vunbgängelige utländske Rudimaterler och besias oerhörda dyrhet, genom flera »ooche procents förhöjning, pä andra utländske iör Froriksdriften nödiga behof, samt genom saknad erforderlig tillgäng pä Arbetare. Under fordna tider hade FabriksJdkarne den uppmuntrande och owärderftge tillfredsställelsen, «tt Riksens Höglhfl. Ständer behagade, genom rusch Le Herrar Ledamöter, göra sig mödan taga en närmare kännedom as Fabrikernes tillständ Det är »väl rmsit att, os oswar, anförde krigets följder, tillståndet icke nu är säsom det ty förutan wlsierligrn warit; men man hade dock wid en flik tillsyn skolat bltfwa öfwrrtygad derom, att Idkar,:e haft mycken moda och kostnad ospard, för Slöjdcrnes borste Ridd. ych Ad. Pror. 5 D? rvan 72 s 8;8 Den 15 Januaris. wande, utwidgande och sörbättrande. Alt i sädan! ändamäl, stcrsalldiga Machinerier och lättande Arbetssätt bltswit införde.
Enligt Götha Canal-Directionens till Revisorerne ingifne Berättelse, uppgår kostnaden för det efter innevarande års slut å Canalen återstående arbete lill 20,o/p R:dr, hvaraf 15,565 R:dr för sådane arbeten som nästa år kunna obehindradt verkställas, och 4>777 för arbeten beroende af låg vattenhöjd i Sjöarne. Hvarjemte Directionen tillkännagifvit att kostnaden för innevarande års arbeten väl för närvarande icke kan bestämmas, men att, af de vid årets början befinteliga contanta behållningar af 286,000 R:dr, återslå omkring 3g,000 R:dr Banco. Och ehuru Directionen förmodat denna Summa icke vara tillräcklig för bestridandet af förut nämnde efter årets slut återstående arbetskostnad, jemte obetaldte utgifter för innevarande år, har Directionen likväl, då härtill äfven kan användas hvad som inflyter för öfverblifne och obe hofi ige diverse Effecter, ansett sig kunna antaga, alt ArbetsCassans behållningar blifva tiliräcldrge att betacka dess återstående utgifter. $.61 Bankens egenteliga Låne-Börelse, emot Panty Hypothek och serskilda Skuld - Förbindelser. På controlleradt Guld och Silfver hafva Lån, i öfverensstämmelse med de vid sista Riksdag stadgade helänings-grunder, blifvit meddelade. År i83o, 9,88r st., till belopp af R:dr 383,800: i5. —i — 1831, f),354 33i,o5^: i832 ultimo Julii 5,65i — 1— 184,689: Sedan Kongl. Maj:t under den 14 Oclober i83o utfärdat Wådig Kungörelse angående hvad iakttagas bör vid de af Rikets Ständer förordnade Auctioner å förfallne Guldoch Silfver-Panter, hafva intill närvarande tid nio sådana Auctioner blifvit förrättade.
Med Herr Prosten Nibelius förenade sig Herrar Prostarue Svedelius och Bergqvist, den sistnämnde, med tillägg, att som det förekom honom högst obilligt, att, för samma kannerymd, lika afgift skulle erläggas då 10 gånger större qvantitet bränvin tillverkades med lika stora pannor af olika 43 Sevillu.- och Oecon,~ Utsk. Betänkande N:o 3. bränvins-brännare, ansåg han den princip, att skatten skulle utgå i proportion efter den råmateria, sorn afverkades, vara den enda rättvisa li:o af Hr Prosten Lignell: ”Det hade varit mer än önskligt, att bränvins-brännings-frågan blifvit behandlad af orne serskilda, ej sammansatta, Utskott, — den ceconomiska delen af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ut_skottet, och först derefter beskattnings-frågan af Bevillnings-Utskottet. Ärendets förra del är ett önskningsmål, som måste underställas Kongl. Majrts Nådiga pröfning och bifall3 den senare deremot, eller Bevillningen, tillhör Rikets Ständer allena. Det synes mig innefatta en oformlighet och strida emot Riksdags-Ordningens gi och 34 §. §. att i ett sammanhang, på en gång, företaga dessa till afgörande. Det kunde nemligen hända att Rikets Ständer i den ceconomiska delen föreslogo sådane stadgar, dem Kongl. Maj:t i sin vishet icke funne skäligt godkänna, men hvilka hade ett väsendtligt inflytande på beskattningen: och det är icke osannolikt att sådane just i förevarande betänkande förekomma. Beskattnings-åtgärden vore i sådant fall tillintetgjord och måste föranleda till ny öfverläggning och tidsutdrägt.