Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Arfda-Hålken stadgas, att den, som testamente fått, bör inöm sex månader sedan hart gifvarens död och testamentet veta fick, det hos 3D omaren uppvisa och derjemte ingifva en rigtig afskrift deraf, sorn skall arfvingarna tillställas, samt uti 3 §. af samma Capitel förordnas, att den 588 Den 8 Juni. elen som vill klandra testamente, skall sådant göra inom natt och ar, sedan han kunskap derom, på sätt i l §. blifvit sagdt, erhöll, och 17 Cap. g §. af nämnde Balk ater bestämmer, att örn bördköpt jord blifvit genom testamente bortgifven, arfvingarne äga magt att lösa den åter, innan laga stånd Skommer, finner Utskottet, att genom dessa lagbud, behörigen tillämpade, nödig föreskrift j förbemälte ämne är meddelt, och att således, något ytterligare Stadgande derom icke erfordras. Till Riksens Höglofl. Ständers vidare ompröfvande valder dock detta vördsamt öfverlemnadt. Stockholm deri 27 Maj 1815. På Höglofl. Ridderskapets På Högvörd. Prestoch Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar II. F. Strömfelt. Joli. Olof Wallin. På Vallöf!. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar !'■ O. 11 olin. Petter Jernström. A. J. Wahlstjerna. Upp - Dm 8 Juni. 889 Uppläst hos samteliga Riks-Ståtiden den 8 Juni. Vördsamt Memorial: Herr Psofessoren m. m.
Nå sjung den då, men bussig skall den vara. Tionde Scenen. De Förre. DANIEL HJORT. DANIEL HJORT. Hvar är er amiral? För mig till honom! FÖRSTE SOLDATEN. Pass, min gosse, hvad vill du honom? DANIEL HJORT. Det rör dig ej. Släpp in mig eller skjut Mig genom hjertat. Det mig qvittar lika. Elfte Scenen. De Förra. Amiral SCHEEL (träder ur boningshuset). SCHEEL. Hvad föregår här? Hvem är ni, som tränger Er genom vakterna och stör min hvila? DANIEL HJORT. Jag är ej, hvad jag är. Jag kommer ej Från slottet, fast jag kommer derifrån. Jag har ej namn, fast jag har tvenne namn. Dagsgammal är jag, fast en man till år, Och mer än tusen lif jag gäller dock För eder, hertigens och folkets sak. SCHEEL. Ett sällsamt, dunkelt tal, af hvilket man Blott fatta kan, att ni från slottet är, Det tidens dårhus. Och hur vill ni tros? DANIEL HJORT(upptager sin ring). Du ring, blif du min förespråkare! O, stod här hertigen för mig som ni, Och denna ring jag lemnade åt honom, Som nu åt er, han visste hvad den gällde. SCHEEL(betraktar ringen). Det är min hertigs vapen. DANIEL HJORT. Denna ring Han åt min far engång som minne gaf; Som den jag ärft, med den jag ärft hans blod, Hans sak, hans hämnd. SCHEEL. Kom, följ med mig, så få Vi talas närmre vid. Följ med, soldat! (Scheel, Daniel Hjort, första soldaten gå in i boningshuset.) Tolfte Scenen. ANDRE SOLDATEN(ensam). Det der betydde något. Har den der icke något ondt i sinnet mot oss, så har han det mot någon annan. Huh, det är så hemskt och dödstyst i månskenet. Jag vill sjunga min visa. (Sjunger.) (Mel.: O, Wermeland, du sköna, du m. m.) I stugan väfver vännen, jag håller så kär,
Riddarhuset beredas och till följe deraf gårdens ordnande till parkanläggning på samma gång göra all nybyggnad i och för Riddarhusets egna behof öfverflödig och bäst uppfylla smakens fordringar på en med Riddarhus-byggnaden fullt harmonierande gårdsplan; — hörande Riddarh.-Derektm derjemte, med fästad uppmärksamhet derå, att Riddarh.-Sekret:ns löneviikor, just med alseende å möjligen blifvande förändring med byggnaderne å Riddarhusgården, icke äro definitivt bestämda, taga i noggrannt öfvervägande, om och i hvad mån ersättning åt nämnde tjensteman för förlorade uthus skäligen bör ifrågakomma; samt med anledning häraf vid nästa riksdag äfven inkomma med förslag till definitivt reglerande af Riddarh.-Sekretms löneförmåner. Begärdes på bordet. Föredrogs och remitterades till Lag-Utsk:t K. M:s den 21 dennes bordlagde Nåd. Propos. ang:de antagande af en författning om nya strafflagens införande och hvad i afseende derå iakttagas skall. Föredrogs K. M:s den 21 dennes bordlagde Nåd. Propos. med förslag till ny jagtstadga. Gr. Lewenhaupt, Glaes Magnus, anförde skriftligen: Vid remissen af K. M:s Nåd. Propos. om förnyad Jaetstadga anhåller jag att få bifoga några anmärkningar, hvilka här upptagas i den ordning, det nådiga förslaget dertill gifver mig anledning. § 10. Bland rofdjuren, som i denna § äro uppräknade, anser jag ej att Lekatten, Gladan eller Fiskljusen böra upptagas; Lekatten eller Vesslan är visserligen rofgirig, och uppäter äggen, och äfven ungar i småfoglars bon, men gör en otrolig nytta genom den mängd råttor och möss, som af henne förtäres, och kan den, som varit så lycklig att uti sin ladugård få in en familj vesslor, Den 26 Mart f. m. 273 vesslor, vara säker på, att de vida mer skadliga råttorna försvinna.
Tillfälliga rotevakansaj'gifter, som vid förra statsregle ringen beräknades till 7,000 R:dr, hafva i medeltal under åren 1858 —1860 inbragt 9,375 R:dr och kunna derföre nu upptagas åtminstone till 14:o. Vakansafqifter för nyroterad jord hafva utgjort år 1858 Runt R:dr 52,011: — » 1859 » » 59,312: — » 1860 » » 59,308: — eller i medeltal » » 56,877: •— och kan det vid sista riksdagen beräknade beloppet 55,000 R:dr således nu höjas till 15:o. Rotevakansafgift af utsockne frälsehemman i Halland, beräknad vid förra statsregleringen till 16,000 R:dr, har i medeltal under åren 1858—-1860 utgjort 17,515 R:dr och kan således nu höjas till 16:o. Trosspassevolansafgiften har lemnat en i det närmaste oförändrad årlig inkomst och bör derföre bibehållas vid förut beräknadt belopp 17:o. Båtsmansvakansafgiften, som i nu gällande statsreglering beräknas till 65,000 R:dr, har väl i medeltal under de tre åren 1858—1860 gifvit 68,042 R:dr; men då denna inkomst till en del är af mera oviss beskaffenhet, torde det vara rådligast att bibehålla samma belopp 18:o.
De 28 millioner räntor, som desse consumenter i England årligen uppbära, gifva icke allenast afsättning ål en motsvarande produetion, som annars skulle hafva sökt sig väg öfver verldshafvet, och sannolikt blifvit förqväfd under tällan med andra nationer; utan äfven, på den inhemska väg de gå, alstrade en ny rörelse , och ett nytt lifs-systeme, som utom dem icke hade funnits, och icke kunde finnas. Ty ej blott de tusendelals handlande och fabrikanter, som emottaga dessa 28 millioner i första händerna från consumenterna, lefva af denna vinst, utan äfven de tusende gånger lusen arbetare, som sysselsättas af dén produetion, sorn härigenom uppstått. För hvarje million, som fonderas af statsskuld, organiserar sig äfven en produetion af en million; och då Englatid har fördjupat sig i en skuld af 1,5oo millioner, hvad har det då i sjelfva verket gjort? — först bevarat en besparing af 1,5öo millioner, och derefter framkallat en produetion af en ungefär!, lika summa. Deraf denna allmänna fruktan i England för indragningen af Englands statsskuld, som ej härleder sig från annat, än det instinctlika medvetandet, att den skulle förvandla en stor del af dess ofantliga industri till en qvarn utan vatten. Efter denna framställning af några af de vigtigaste fördelarna af statsskulds-systemet, fråga vi, om dessa fördelar äro vigtiga endast för ett rikt land, eller om det icke är tvertom för ett fattigt land, för ett inom sig slutet land, för ett land, hvars hela samhällsbyggnad är grundad på en inre utveckling, som dessa fördelar äro vigtiga och stora. De redan inom Sverige förhandenvar. elementer till en rörlig statsskuld, eller de, hvilka kunde bilda den, utan att 3öo Den 7 Mars e. ni. föröka landets tyngder, eller utan att blifva förderfliga för Regering och folk, äro ungefärl. följande: i;o Ordnandet af sädesmagazineringen i 12 län*). 2:0
Hvad sjelfva saken angår, så lärer det vara ostridigt, att, då skatten eller räntan af jorden först blef af staten åt den enskilde egaren upplåten, dermed var förenad skyldighet för denne att utgöra rusttjenst, och att den enskilde alltså endast mot denna prestation egde räntan tillgodonjuta Istället för skyldigheten att åter utgifva sagda ränta till staten, när sedermera rusttjenstens utgörande såsom natura-prestation upphörde, fick den rustljenstskyldige sig ålagd viss bevillning i förhållande till storleken af räntan, beräknad efter hvad den gjorde i myntslaget marker; och då, på sätt nyss är visadt, sjelfva rusttjensten motsvarade räntan, lärer det icke heller kunna ifrågasättas, att icke den bevillning, som sedermera kom i rusttjenstens ställe, bör utgöras af den rustljenstskyldige d. v. s. den, som är i åtnjutande af räntan. När nu härtill kommer, att med ordet jordegare i Bevillningsförordningarna af åren 1824, 1831, 1835 och 1841, icke i dess obestämda form nödvändigt måste hafva afsetts egaren till jorden, i hvilket fall den bestämda formen jordegaren bort användas, utan lika riktigt kan hafva afsett ränte* egaren> hvilken ur flera synpunkter är att betrakta såsom jordeller fastighets-egare, enär för förvärfvande eller afyttrande af frälseränta m. m. gälla alldeles samma bestämmelser, som om fast egendom i allmänhet är stadgadt; så och utan afseende derå, att räntan någon gång, vid skedda öfverlåtelser på annan man utaf den, som från början varit i besittning af både jorden och räntan, kunnat bestämmas att utgå på ett sätt, som numera icke svarar mot hennes rätta värde, och derigenom möjligen kan komma att icke lemna öfverskott åt egaren, sedan belöpande onera blifvit utgjorda, anser, med anledning af allt detta, Utskottet hvad i berörda motioner blifvit anfördt och yrkadt, icke böra till någon åtgärd föranleda. § 26.
M. afgå för berörde saks lämpliga anordning i hvad på K. M. kan bero och Högstdensamme täckes besluta. Jag har hoppats att genom denna motion göra R. och Ad. upmärksam på en vigtig angelägenhet för Örlogsfiottan samt tillika bereda den fattiga kustbefolkningen medel till utkomst genom spridning af ett indirekt statsbidrag, som, om det motsvarar det åsyf - Den 4 December e. m. 373 tade ändamålet och med tiden omhuldas af R. St:r genom ökade anslag till enrollering, af ett för flottan fullt behöfligt antal, omkring 6 ä 8,000 man, så skall om detta sker, visserligen 60 ä 80,000 R:dr b:ko årligen spridde bland fiskare-familjerna, utom öfverskotten af infjenta hyror, i sin mån betydligt förbättra deras ställning och föröka antalet tjenstbart krigsfolk för flottornas behof i krig. Jag anhåller att denna motion måtte till vederbörligt Utsk. remitteras. 9:0 En af Frih. Leijonhufvud, Bror Abraham, inlemnad, så lydande motion: Som uti det i den officiella tidningen allmängjorda K. M:s Nåd. förslag till författning, ang:de en utvidgad lleligions-frihet, 2:ne frågor förekomma, hvilka kunna från hvarandra skiljas, nemi. Religionsfrihet, som tillåter olika tänkande att utträda ur Statskyrkan, och Andakts-frihet, som lemnar Statskyrkans medlemmar frihet att till gemensam upbyggeise och andakts-öfning sammankomma; och då det ej kan tagas för afgjordt, att båda frågorna i sitt sammanhang vinna R. Stms bifall, men jag för min del är viss att den sednares nödvändighet af de fleste skall erkännas, så får jag vördsammast föreslå antagandet af en så lydande Lag om Andakts-frihel.
— N:o 161. i anledning af ifrågastäldt understöd för Enkeoch pupilfcassan vid RiksgäldsContoret. VII. B. 32, 133. A. 160. X. U. 560. A. 564. — N:o 164. angående utbetalningen af återstoden utaf extra statsanslaget till uppförande af en residensbyggnad, med erforderliga embetsrum för Landshöfdingen i Wexiö. VII. B. 329. A. 332. — N:o 165. i anledning af vackt motion om befrielse för Comministersbostället Waxtuna i Årkesta socken af Stockholms län från utgörande af indelt ränta, m. m. VII. B. 329. A. 332. — N:o 166. i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande till lindring i rustningsbesväret för berustade odalcjvarnar i Skåne. VII. B. 329. A. 332. — N:o 167. i anledning af väckt motion om rättighet för qvarnägare att utgöra skatt in natura i stället för med penningar. VII. 329. A. 332. — N:o 168. med Kongl. BergsCollegii berättelse, angående Löfås silfververks drift, samt de i afseende derå vidtagna åtgärder från och roed år 1840 till och med år 1S43. VII. B. 329. A. 332. IX. U. 381. A. 664. — N:o 169. i anledning af erhållen ålerremiss å utlåtandet N:o 85, angående väckt fråga om upphörande af rusthållarnes vid cavalleriregementena åliggande att utgöra s. k. trosspassevolanceafgift. VII. B. 329. — N:o 170. i anledning af väckt motion, att skattläggning å Finn. torp och nybyggen i Stora Kopparbergs län icke måtte föranleda någon rubbning uti socknarnes knektehåll och öfriga allmänna praestationer.
Häraf följer likväl icke, att alla lagliga begränsningar med afseende å och till följd af religiös bekännelse skulle anses böra upphöra, utan bör, enligt Utskottets tanke och såsom i det föregående är antydt, det ifrågasatta tilltfädet till allmänna befattningar för andra än bekännare af den rena evangeliska läran blifva beroende dels deraf, huruvida den troslära, för hvars bekännare sådant tillträde yrkas, innefattar lärosatser, som för dessa bekännare göra en verklig anslutning till Staten i medborgerligt hänseende omöjlig, dels ock af de allmänna befattningarnes egna beskaffenhet och huruvida skiljaktigheten i trosbekännelse kan å deras behöriga utöfning anses ega inflytande. Utskottet har sålunda icke funnit någon anledning att tillstyrka medgifvandet af de rättigheter, som för mosaiska trosbekännare blifvit ifrågasatta, jemväl åt andra icke kristna trosförvandter, då åtskilliga bland dessa, t.) ex. Mormonerne, omfattat läror, som äro oförenliga med våra medborgerliga förhållanden; men då de här i riket bosatte mosaiske trosbekännare under en längre tid i allmänhet gjort sig kända för redbarhet och laglydnad samt inom den omfattning, som varit dem medgifven, utöfvat en för det allmänna i flera hänseenden gagnande verksamhet, hvadan de ock numera blifvit berättigade att i valen tili Svenska folkets ombud deltaga, så har Utskottet trott så väl hvad här ofvan blifvit yttradt om angelägenheten för hvarje samhälle att, så vidt sådant kan ske utan äfventyrande af dess bestånd eller högsta intressen, icke låta skiljaktighet i trosbekännelse förhindra de särskilda samhällsmedlemmarnes likställighet i medborgerligt hänseende, som hvad särskildt förekommit i afseende å här bosatte mosaiske trosbekännare, utgöra tillräckliga skäl att för dem öppna tillträde till de allmänna befattningar, för hvilkas behöriga utöfvande deras religion ej kan anses utgöra hinder. Emellertid, derest en dylik rättighet tillerkännes här infödde och bosatte mosaiske trosbekännare, synes billighet fordra, att den äfven tillägges här infödde och bosatte bekännare af annan kristen troslära, än den rena evangeliska.
GYLLENSTORM. EVA. GYLLENSTORM. EVA. GYLLENSTORM. EVA. 35 GYLLENSTORM (sluter henne intill sig. Musik Ack, ljuft är hoppet, ljuflig är dess lek, Dess dröm, som längtan ammar i mitt bröst. Mitt lif var intet, men din hulda blick Har tändt mång tusen stjernor i mitt mörker; Vid deras sken mig syntes lifvet ljust. Min själ har famnat din, då dina läppar Mot mina tryckta, blef den purpurväg, Der himlens ljufhet, lifvets friska lust Försmälte saligt, blef ett helt tillsamman. Du älskar mig... Säg om de orden än, Så vill jag dem derborta mig påminna, Nej, säg mig intet... Se blott varmt på mig, Jag vill se hoppets bild i mina stjernor. Ser du ej sanning uti denna blick? Skall du ej tro, fastän du mig ej ser? Tro, som den arme, hvilkens öga brustit, Tror under natten uppå dagens ljus. Mig nalkas intet tvifvel, ty jag tror Min kärlek är mitt Allt tag Något fråu Då sjunker lifvets allt och blir ett intet. (Hon lutar sig mot hans bröst). SJUTTONDE SCENEN. DE FÖRRA, BELLMAN utan att märkas af dem. Var stark min Eva... Nu farväl Farväl? Det säga vi båda åt Sverige... Hvad ämnar du? GYLLENSTORM. EVA (reser sig modigt upp) GYLLENSTORM. EVA. beledsagar det följande af scenen). 36 Följa dig... Dela ljuft och bittert... Det var en qvinna med hjerta... Gud låte mig kunna hjelpa dem... Jag skall försöka genom Schröderheim... Det är min beskyddare... Tack för allt bistånd, tack för det jag får ta' ert minne med mig från fosterjorden. Ni reser? BELLMAN. GYLLENSTORM. EVA. EVA (blir honom varse). BELLMAN (för sig). EVA. Jag kan ej taga emot ett sådant offer. Offer...
Högvördige PrästeStåndet har, genom Protocolls, Utdrag af den 2:dra sistledne Martii, till Statsutskottet återremitterat frågan angående Herr Adlerbeths Förslag om medels anslående i och för Isländske Handskrifters öfversättande; Uti hvilket ämne Utskottet den i2:te förutgående , Febiuarii afgifvit Dess Utlåtande, hvarvid, j anseende till skiljaktige meningar och då 2:ne Stånd stannat i olika tillstyrkande med de andra s:ne, det blifvit alternativt hemstäldt, att an - StatsUtskoltets Betunftanden, ©67 tingen med berörde öfversättning, derest den, Utan StatsWerkets betungande kan företagas, må till en lägligare tid upskjutas, eller ock Riksens Högloft. Ständer i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj t i Nåder serskildt å detta ämne fästa upmärksarnhet samt, om någre medel skulle finnas, då i Nåder dermed under. Stödja detta nyttiga företag. De härvid gjorde anmärkningar åsyfta, att då Herr Adlerbeths förslag vore för Fäderneslandets litterära heder och vettenskapsodlingens tillväxt af vigt och värde, ett diretft anslag af medel, för detta ändamål matte göras, på sätt en Fedamot innom StatsUtskottet, Herr Assessoren Lagerhjelm, uti serskildt yttrande för sin del tiilStvrkt, hvilket anslag likväl skulle ifrån den af Herr Adlerbeth föreslagne Summa af 3,000 R:d årligen, nedsättas till omkring 1,500 R:d.
Frän Hederv. Bonde-Slåndet. S. D. Föredrogs ånyo och Indes till handlingarne Konslitutions-Utskottets Memorial, JVS 17, angående Talmannens i Bonde-Ståndet vägran af proposition i fråga om votering i Förstärkt Stals-Utskott med anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande ifrågasatt kostnadsersättning för en del resor i tjensteärendeu. S. D. Vid förnyad föredragning godkändes Lag-Utskottets Memorial, M 87, med voteringspropositioner i anledning af de olika beslut, Biks-Stånden fattat vid pröfning af Utlåtandet, JVs 80, öfver gjorda anmärkningar och Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i anledning af Betänkandet, JVs 57, rörande motion om förändring af Kongl. Förordningen, angående vissa föreskrifter till kyrkotuktens uppehållande, den 4 Maj 1855. S. D. Föredrogos och godkändes Expeditions-Utskottets förslag till Rikets Ständers nedannämnda underdåniga skrifvelser: JVS 165, angående rättighet för Kyrkoherden G. A. von Ztveigbergks enka, Maria llceggren, att uppbära arrendet ro. m. af indragna predikantsboställena Törnestorp och Hofstena Lunnagården i Skaraborgs län; JVs 166, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående med Konungariket Belgien afslutade traktater om upphörande af Scheldetullen m. m.; och JVS 167, angående beviljadt understöd i anledning af den staden Warberg öfvergångna eldsvåda. S. D. Upplästes och remitterades till Expedilions-Utskoltet Kongl. Maj:ts nådiga Svar, i anledning af åtskilliga utaf Rikets Ständer vid innevarande riksdag antagna grundlagsoch andra logförändringar. 744 Prot.-Utdrag den 18 November 1863. Den 18 November. Frän Hoglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D.
Så länge detta mål ej är hunnit, när man vägrat att i sådant afseende försträcka capitaler, när man vägrat, att få belåna säd under säkra garantier, så länge må ej representanten yrka, att Styrelsen skall uraktlåta att vidtaga de åtgärder , hvarigenom den förekommer ej brist, men hungersnöd. Det har blifvit anfördt af Grefve Horn , att Styrelsen genom en grundlagstydning tillvällat sig den ekonomiska lagstiftningen. Jag vill i detta afseende fästa uppmärksamheten på 8g §. RegeringsForinen. Jag tror ej någon tydning här behöfves. Den lyder sålunda; Uti Rikets Ständers plena må frågor väckas om förändringj förklaring och upphäfvande af Lagar och Författningar, som Rikets allmänna hushållning röra; om sädane nja Lagars stiftande samt om grunderna för allmänna inrättningar af alla slagj hvilka Den 11 Juni i f. m. 37 frågor skola till utredning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet förvisas. Rikets Ständer äge dock icke magt, att i dessa mål annat eller mera besluta, än föreställningar och önskningar, att hos Konungen anmälas, och hvarå Konungen, sedan Stats Rådet deröfver blifvit hör dt, gore det afseende Han för Riket nyttigt finnér. Det måtte ej behöfvas någon förtydning, för att det är klart, att Styrelsen äger denna magt. Det har blifvit yttradt, att spanmålsprisens stigande eller fall blifvit motverkadt genom den fria bränvinsbränningen. Jag skulle förmoda, under medgifvande att detta till en del är riktigt, att om ett ymnigare år bade ägt rum år 1826, hade prisen här blifvit så låga, att säden för vida högre pris kunnat afyttras utrikes till förmån för samhället. Detta vare i förbigående anfördt, för att säga, att, intill dess enskilta speculationen blifvit liflig, man ej kan uppgöra något för upprätthållande af prisen till hvad de böra vara. Friherre Anckarswärd har funnit, att han ej vill medverka till upphäfvande af det nu uppgifne förbudet. Det är verkligen beskedligt, att ej vilja hvad man ej kan.
Äldste samt bolaget för hamnbyggnad hafva hos K. M. i underd:het anhållit om Statsanslag utan återbetalningsskyldighet till belopp af 45,730 R:dr 42 sk. b:ko, hvarunder de ej tilltro sig, att, under nuvande dyra tider, ingå i detta, i alla fall för enskildta vidt utseende företag. Jag är emellertid öfvertygad, att om dubbla summan, och hvartill arbetet lärer komma att upgå, lemnäs på lån, under numera vanliga vilkor, 5 års frihetstid, och derefter 2 proc. ränta och 6 proc. årlig kapitalafbetalning, intill dess det blifver betaldt, ett sådant lån äfven med tacksamhet emottages, i st. f. det begärda anslaget, utan återbetalningsskyldighet. Såsom medlem af en bland de församlingar, som hos K. M. i underd:het petitionerat i frågan, och boende nära i orten, der hamnbyggnaden är börjad, och öfvertygad att den för rörelsen är alldeles oundgänglig, hvilket bäst bevisas, oaktadt nuvar:de lastbryggas ofullkomlighet, af den alltjemt tilltagande in - och utförseln af varor, hvarom ock tillförlitliga intyg äro handlingarne vidfogade, och i hänseende hvartill Landsli.Emb. i Jönköpings län i underd. Mern, af d. 7 sisth Juli bland annat förklarat, »att mer än tillräckliga skäl gifvas »för öfvertygelse derom, att kostnaden för en fullständig hamns byg »gande vid Grenna skulle fullt motsvaras af den oberäkneliga fördel, »som derigenom tillskyndades innevånarne i en del af Östergöthland »och de bästa delarne af Jönköpings län»; vågar jag hos Höglofl. E. o. Ad. förorda och väcka den motion: Att förenämnde 45,730 E:dr 42 sk. b:ko måtte till Grenna hamnbyggnad utan återbetalningsskyldighet anslås, eller ock att dubbla summan lemnäs såsom lån, på vilkor, som jag här ofvan tagit mig frihet framställa. Och anhåller jag vördsamt, att Höglofl.
Kungörelser, om bestämmande af tiden, efter hvilken de, upplästa från predikstolarne, skola anses gällande. VII. 12, 79. R. 153. XXI. B. 581. XXIII. A. 160. XXIV. U. 5i4- XXV. A. 24. Kungörelsers publicerande i kyrkorna, angående förändrade föreskrifter i afseende på. V. B. 44* • VII. A. 12. Kurck, Friherre Fredrik, yttrande. I. 286. Kurhus, om anläggande af ett sådant i Carlshamn. VI. B. 645. VII. 75. A. 35o. XII. U. 328. XIII. A. 64. Kurhusafgift, om rättighet för Stockholms stads innevånare att åtaga sig högre, än 5 sk. på person, lil. 135. - Kurhusafgifteo, om vidare fortfarande, förvaltning och användande af den vid sistförflutna riksmöte intill slutet af det nästpåföljande åtagna. A. 63. XVIII. Kurhusanstalter, om utgående från Statsverket af de dertill erforderliga medel. XXI. B. 98. XXIII. A. 118. Kuylenstjerna, Carl Fredrik, yttrande. III. 102. Kuylenstjerna, Otto Wilhelm, yttrande. VI. 6. ( ‘32 ) Kyrkan i Hernösand, om understöd för byggande af. Se Banken. Kyrkan i Hernösand, om låneunderstöd till. Se Hernösand. Kyrkohemmanet] i Halland, angående dispositionsoch jordäganderätten till. XIV. B. 170, 33i. XVI. A. 179. XVIII. E. 177. — samt annex-, stomoch mensal-hemmanen i Skåne, Hallund och Blekinge, angående .besittningsrätten lill, för de å dessa hemman antagne åboer. XIV. B. 170, 33«. XVI. A. 204. XXII. U. 207. XXIII. A. 174.