Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ack, om bara Harven vore här med sin kladd! Kvarterets port var låst, men vid klangen af drickspengar öppnades den genast med doft rassel. Portväktaren, som stoppade mynten i sin ficka, var blind. Han var alltså lika olämplig till väktare som en krympling utan händer till flöjtare. Men så var det med litet af hvarje i Orienten; det var ej så noga om det var ändamålsenligt bara det icke var något nytt. De befunno sig nu i de muslimanska kvarteren. Den stjernklara natten var stilla och smekande ljum, ty våren var redan kommen. De låga tvåvåningshusen föreföllo mörka och sofvande, men de talade i sömnen. Svaga ljud af pipor och handpukor berättade förtjusande haremsdrömmar om odalisker som med nakna armar och med den guldstickade, ljusblå sammetsjackan öppen öfver bröstet sakta dansade på den mjuka, brokiga mattan täflande om att för en kort natt eröfra sin herre, som var enda målet för deras åtrå. Der var intet buller, intet stoj, ingen högljud sång som vid vesterländska lustbarheter. Allt gick upp i en smäktande hviskning, en vällustig, halft medveten dvala. Sjelfva dansen var ingen dans i egentlig mening utan endast ett oafbrutet upprepande af retande åtbörder och ställningar. Högt ofvan stod den mörka evigheten med sina stjernor som ett väntande »i morgon» och vid foten af denna maskerade bedragare firade den dåsiga staden det närvarandes korta lycka. Ansigtet smektes af en varm andedrägt från dessa hundra yrvakna harem. Denna andedrägt var bemängd med smittämnen, hvilka till den förbiskyndande vandraren der ute öfverförde en inre, andlig asiatisk feber, som till all tid skulle komma hans pulsar att bulta fortare och hans hufvud att genomkorsas af vilda österländska fantasier. Vore han skald, skulle det gå honom som det gick Tannhäuser efter natten i Venusberget. Äfven då man väntade det minst, skulle till alla beskedliga åhörares fasa och öfverraskning dessa fantasier sprakande flamma upp ur hans dikt.
Justitieombudsmans, Rikets Ständers, Embetsberättelse. I. 417. II. R. 79. IV. B. 239. Å. 383. V. U. 400. VI. 6. A. 227. — anmälan alt 2:ne mål, hvilka, enligt hans förut afgifna embetsberättelse, blifvit hos Kongl. Majit i Dess Högsta Domstol omedelbarligen anhängiga, nu vore slutligen afgjorda. VII. 5o. — expedition, angående ny lönereglering för. Se Lönereglering. Jägeristaten, om upphörande af. Se Häradsallmänningar. Jägerskjöld, Lars Mauritz, om rättighet för, att utfärda fullmakt för Adeliga ätten Jegerskjöld N:o 1100. I. A. 220. Jönköpings Län, om befrielse från ersättning af oberäknade bevillningsafgifter för redogörare derstädes. Se Ersättning. Jönköpings regemente, om ersättning till rotehållarne derstädes, för kostnader åbragte under en arbetscommendering till Trollhättan. Se Ersättning. ( >47 ) K. Kalidygn vid tackjernsblåsning, om tillökning i. XIII. B. 6a5. A. 637. Kalling, Grefve Fredrik, yttrande. II. 422. Kamererare, Bankodiscontverkets, angående stadgande i afseende å hans skyldighet till borgens ställande för uppbörd. Se Bankodiscontverkets Kamererare. KammarCoIlegium, angående ett extra anslag till befrämjande af göromålens gång derstädes. XX. B. 117. XXL g. A. 8g. E. 45°. — om anslag till aflönande af en vice Advocatfiscal och några Kammarskrifvare derstädes. III. 264. IV. R. 73. V. B. 372,420. Se vidare Hufvudtitfarne, den Andra. — angående öfverflyttande af dess göromål, till en del, på Konungens Befallningshafvande. XXII. B. 548. XXIII. A. 188.
Jag antager äfven förslagsvis, att till Bankens behöriga iståndsättande att efter 128 sk. verkställa den för allmän och enskild säkerhet höet påkallade myntregleringen, Rikets Ständer anslå 3 millioner, hvilka af RiksgäldsContoiret böra erläggas till Banken, emot det, att alla Statens öfriga skulder afskrifvas. Frågan är sålunda: att för minsta kostnad underhålla en i sådant fall nödig Riksgäld af 7 millioner} utställd i Obligationer. Som likväl af dessa 2.*ne millioner art» till Banken anvisade, hvilka sannolikt icke af Banken behöfvas, titan endast torde tjena till en Reservfond, i händelse några oförutsedde händelser skulle göra den nödig; torde jag med skäl få genast inskränka mig, alt bevisa, huru 5 millioners skuld intill nästa Riksdag kunde af RiksgäldsContoiret underhållas, om en hälft af Bancovinsten anslogs till ränta och afbetalning å Riksgälden, utan att Staten skulle behöfva erlägga den ringaste Bevillning derföre; men tvärtom vid 1833 års slut, sktille äga en betydlig behållning, att använda till afbetalning eller andra behof, allt efter Rikets Ständers godtfinnande. 1831 1832 Den 29 December e ars urs ars års års års års års års års Öfverskottcr ~ Bancovinst Öfverskotter § Bancovinst Öfverskotter i Bancovinst Öfverskotter ■§ Bancovinst Öfverskotter i Bancovinst >er e. m 800,000. 3oo,ooo. .,••••» . 600,000. 3oo,ooo 5oo,ooo. 3oo,ooo 200,000. 3oo,ooo.. . TJtgifterne.. Till Canaler Till Försvars Till Bankens. m. m. verket. ränta ä i proc. 1829. 3oo,ooo. 700,000. Alltså utgör behofvet utöfver årliga öfverslå o Lien ungefär: 1829 1830 1831 . 183a 1833
Med beräkning på den till år 1835 fastställda Oetroytiden, hafva Riksens Ständer vid föregående Riksdagar löiesknlvit, att af det Götha CanaiDiscont förunnade Creditivet 1.500,000 R:dr, återbetalningen till Banquen ej skall äga rum för 700,000 R;dr förr än år 1S25, och för de öfrige 800,000, år 1831. Disconttns vinst efter den tid Canalbyggnaden blifvit färdig, har således i planen varit påräknad till Creditiv-aummans återbetalning. När denna Summa nu blifvit uppförd i Debet såsom Banquens fordran för ögonblicket, har det skett genom upphäfvandet af den fastställda Octroytiden, och utvidgande af den af Riksens Ständer beslutne Banquens rätt till återbetalning, sorn ej kan inträda förr än efter de föreskrifna årens förlopp. Utan upphäfvonde af Riksens Ständers Beslut och af ingångna, af Staten sanctionerade Contract, kan Creditivets liqvidering innom 5 år ej påyrkas. Om denna Summa så* Dm 17 Martu, e. m, 131 lunda drages ifrån det närvarande Debet, så Uppstår älven ett betydligt öfveiskoit för CahalDisconten , till och medOm den verklig! tillgången i dess fordran hos AfbetsCassan, ej deribland inberäkna®. fag tror mig således kunna yrka, att om Balancen blifvit upp jövd med afseende å Riksens Ständers orubbliga .Beslut, å vilkoren för sjelfva.Inrättningen, samt med ttoggrannt Upptagande af alia tillgångar, skulle CanalDiseonten hafva befunnits äga ett öfverskott, tillräckligt för densamma att fullt ut elter Lag uppfylla förbindelser. Om Götha Cånals och Malmo Dlsconter bägge råkat i samma förlägenhet, att nödga! inställa sina betalningar, äro dock de olika Orsakerna dertill nu mera ganska val kända.
A. K-clt. Nianen från Amerikas inbördes krig af Mary Livermore, gskildt afs. (utdrag). a kvinlig Ellen I&lt;i.ics. Nhgra drag af kokkonstens och bordsedernas historia i Sverige. Kassaförvaltarens rapport. Ur rakeiiskaperm anföres följande: K o ii ti. Kredit. Iniecknings-Garanti-Aktiebolaget . 9,060: By rån .,. Trycksaker ... 45: os. Tidskriften Dagny . 2,675: 08. - 5,4 * 30: - Siiindiga ledamöters afgifter ' ntriidesafgifter 1,183: 7 s. Möten 12: - 19: so. Bokhandlare och ' distributörer Transport kronor 29,570: ge. Förbundets filial i Malmö .. 300: - 36: ~ 7. Fru S. 1; Vhitloclrs stipendiefond . - 3,f 20: - Fru S. Whitlocks konto ... 3,120: N. W. Wallberg &amp; C: o .. 337: 6 7 676: 30. Obetalda arvoden 140: - 1 ' 73: - Arbelet för utredning af de till Danmark utvandrande allmogeflic1; ornas slillning 316: - .aeo: - och srbetsförhållanden - Vinstoch Förlristkonto ... 3,669: 1 3. Idun Fredagen den 20 juli 1888. kostar endast 1 krona för qvartalet. postarvodet inberäknadt. Ingen lösnumm erforsäljning! Redaktör FRITHIOF och utgifvare: HELLBERG. Träffas å b y r å n k l. AILm. Telef. TJtgfifning-stid: hvarje helgfri fredag. l:sta årg. Prenumeration I I sker: landsorten: å postanstalterna. Michael Cliorcous. » Icke så alldeles visst, pappa, » sade hon » Om ändå det varit endast denna möbel » och såg lycklig ut, då modern i det samma omhviskade Lydia oeh vände sig bort.
Maj:t och kronan icke komme att tillskyndas annan uppoffring, än det anslag, hvilket under nyssberörde tid borde utgå i ersättning åt Fälljägare-corpsens löningsfond; varande till upplysning i förevarande ämne och såsom skäl för det väckta förslaget hufvudsakligen anfördt: att sedan, efter förlusten af Torneå stad, anläggningen af en ny stad å Svenska sidan af Torneå eif funnits af behofvet påkallad oell till plats derför blifvit utsedd den i Neder-Torneå socken, en mil från elfvens utlopp belägne Önstinkentä utmark, så hade, enär denna plats sedermera visat sig för ändamålet olämplig, Kongl. Maj:t under den 3 September 1828 i Nåder bifallit, att en köping linge anläggas uti Haparanda by inom berörde socken å hvilken köping de för ofvannämnde stad utfärdade privilegier blifvit, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 10 December 1842, i Nåder öfverflyttade; att till plats för Haparanda koping eller numera stad blifvit upplåtet det af Statsverket för 4,000 R:dr inköpte kronoskatte-hem - Expedilions-Vlskottets Förslag till tind. Skrifvelset N.o »5a. J6y manet Krook N:o 2, mantal, emot skyldighet för dem, som derstädes sig bosatte, alt lösa gårdstomter elter derå bestämde värdell tillsanimanräkiiadt belopp af 4,022 R:dr 24 sk., äfvensom att ansvara för hemmanets utskylder och onera af alla slag; att utaf dessa gårdstomter numera blifvit, på sätt en af stadens ordningsman utfärdad, handliugarne bifogad, förteckning utvisade, af iuvånarne inlöste 52i stycken för 2,867 R:dr 24 sk., så att allenast 2Ti tomter, lill eLt värde af 1,155 R:dr, återstodo oinlöste; all ulskylderue lill kronan, hvilka för hemmanet Krook utgjort endast 25
Det torde således icke blifva någon svårighet, om den åldrige man, som inrättat detta räddningsinstitut skulle falla bort, att få detsamma underhållet på kommunernas eller länets bekostnad. Jag anser således orikligt, alt R. Sl. dertill lemnat något bidrag, och anhåller följaktligen, alt Ståndet vill vidblifva sitt i delta ämne redan fattade beslut. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oskar: Lika litet nu, som förra gängen denna fråga förevar, har jag kunnat öfverlygas derom, att beviljandet af det ifrågasatta anslaget skulle för stiftaren af Råby räddnings-institut medföra någon tillfredsställelse. Ulsk. säger visserligen, att, enl. motionärens upgifl, frågan icke skulle vara främmande för stiftaren, men deraf kan likaväl slutas, all han velat afböja den gjorda framställningen, helst Statens opäkallade inblandning i enskildas lörehafvanden, mången gång kan för dein vara mindre välkommen. Till alla delar instämmande i hvad Gr. Lagerbjelke och Gr. Gyldenstolpe yttrat, torde del tillåtas mig fästa uppiärksamhet uppå, hvarthän del kan leda, om man börjar all, utan desto giltigare skäl, lemna bidrag åt enskilda välgörenhets-anstalter. En större barnhus-inrättning, för hvilken jag för tillfället är föreståndare, har genom Riksbankens oförmåga alt fullgöra åtagne förbindelser, blifvit icke obetydligt lidande. För denna inrättning insattes i Banken, under medlet af 1700-laM, en kapitalfond af 16,000 R:dr Silfver-Specie, och R. Sl. garanterade derför för all framtid 4 proc:s ränta, mot vilkor, att kapitalet icke finge någonsin upsägas. Nu utgår denna ränta med endast 666 R:dr 32 sk. h:ko. Om det nu ifrägavarule anslaget till Räby skulle beviljas, komme sådant otvifvelaktig! att hafva till följd anspråk på ersättning af statsmedel för de förluster den af mig omnämnda, och andra i samma kathegori varande fromma stiftelser lidit genom Bankens obestånd; och skulle väl så beskaffade anspråk rättvisligen kunna tillbakavisas, om man en gång beträdt den bana, man nu har så mycken benägenhet för. Afven jag omfattar
För paketer erlägges förvaringsafgift. § 7. Rikets Ständers Bank må ej utgifva sedlar och depositionsbevis å silfver Banko-Utskottets Betänkande JVi‘ 32. 15 eller guld till större belopp, än som fullt motsvaras al sådan banken tillhörig eller der nedsatt metallisk valuta, i myntad eller omyntad form. § 8. Bankens grundfond, eller kapitalöfverskott, skall, oberäknadt bankens fasta egendom och inventarier samt myntoch medaljkabinettet, utgöra en summa af minst Tio millioner Riksdaler Riksmynt. § 9. Af grundfonden skall till en början minst hälften och sedermera det öfriga, i den män det kan realiseras, utgöras af lätt säljbara, räntebärande obligationer. Dessa får banken afhända sig om och i den män den metalliska valuta, hvarå banken får utfärda sedlar, visar benägenhet att understiga det i § 10 bestämda belopp. 8 10. Bankens metalliska valuta af sådan beskaffenhet, att banken tnå deremot utfärda sedlar, skall alltid bibehållas vid ett belopp af minst Tio millioner Riksdaler Riksmynt. § Il Rikets Ständers Bank ina ej befatta sig med uppeller utlåning, så vidt icke upplåning erfordras för fullgörande af föreskriften i 10 § och utlåning föranledes af en ändamålsenlig förvaltning af de sålunda upplånade medlen eller af grundfonden, till den del, den för tillfället må vara i metallisk valuta förvandlad, dock bör, så snart sådant ske kan. denna utlåning åter upphöra. För grundfondsmedlen inköpas ånyo lätt säljbai a obligationer. § 12. För tillverkning af Rikets Ständers Banks sedlar bibehåller samma bank styrelsen och förvaltningen af Tumba pappersbruk samt bankens tryckeri. Med bankens förvaltning skall jemväl vara förenad kontrollen öfver tillverkning och utgifning af Sveriges Banks sedlar, äfvensom öfver all afslutad räkenskap inom begge bankerna. § 13. Banken, som ansvarar för utelöpande s. k. Länebanks-obligationer, behåller, för deras infriande, ett fullt motsvarande belopp räntebärande, lätt säljbara obligationer. § 14.
En undervisningskurs i korgmaltari anordnad och bekostnad af Centralkomiten för Stockholms arbetsstugor för » barn » har nyligen egt rum härstädes inom Adolf Fredriks arbetsstuga. Däruti deltogo 15 lärarinnor från hufvudstadens olika arbetsstugor och 3:ne ifrån landsorten. På några veckor hade lärarinnorna, hvaribland flere äro frivilliga och obetalda, inhemtat konsten att tillverka mycket vackra korgar och arbeten af raffiabast, för att sedan kunna undervisa gossame i denna lätta och roande slöjd. Efter den ofvannämnda kursens slut började en annan kurs: i konsten att af klädeslappar göra skodon med seyelgamsbottnar, ett för arbetsstugornas flickor lämpligt arbete, hvilket ock användes såsom hemarbete, för hvilket de små flickorna erhålla betalning. i * Sen til!, att I d u n finnes hos alla med edra Modetidning bekanta! Teater och musik. Första symfonikonserten gafs i lördags å k, operan för fullsatt salong. Konserten inleddes med Saint Saens ' pikanta och lättfattliga orkestersuite i d-dur samt afslutades med Beethovens sköna symfoni n:r 7, hvars välkända och beundrade allegrellosats (» Tonernas vågor ») särskildt väckte lilligt bifall. Båda kompositionerna fingo ock, om man frånräknar några smärre ojämnheter, ett på det hela taget godt utförande. Programmet utfylldes med Wagners kända o c h målande Siegfridsidyll samt med Agathas stjärnariaur » Friskytten », hvilken senare på ett mycket tilltalande sätt fö- redrogs af fröken Esther Sidner. Fröken S. visade sig ega ett förträffligt röstorgan, af hvilket med tiden och under god ledning torde kunna bli nå- got verkligt framstående. Symfonikonserten leddes af direktör Nordquisi själf. Under inöfning å k. operan är Alphonse Daudets » Flickan från Arles » (L ' Arlésiemie) med musik af Bizet. Fröken Esther Sidners konsert eger rum om måndag den 2 november i Musikaliska akademien. Den unga sångerskan, som redan vunnit många vänner till sin konst, har lyckats erhålla biträde af bl.
Men hvad fortjmter arbetet mojligen m t aga ur estetisk s p - punkt, &amp; r det tkikternn som h a iir hufvudsak, och det iir eMer dem arbetet miste bedomas - och fordomas. Hvilka &amp; ro personerna i denna ~nutidsskildring~? Som namdt, 5ir handlingen ingen, hvarfor det hela bast karakteriseras genom personeina. En biskop, hvars blidhet 6fvergdr till fullkodig slapphet och som tycks vara alldeles renons p i en egen stbndpunkt. En hustiu, biskopinnan, som bekanner att hon haft ett barn fore iiktenskapet med en man, som hon alls icke iilskade. En ung flicka, hvilken utropar, att om hon i likhet med biskopinnan agde ett bsm, skulle hon ~ s a t t a det p&amp; en piedestal och fira gndstjiinst i diss betraktande~, pB samma gBng hon forklarar, att hon icke ens vill)) trampa pii det lagliga a.ktenskapet af fruktan att slnntsa sina skor D. ' E n tjugukrig yngling, som fAtt god uppfostran, som Br vid halsa och f d a krnfter och and&amp; sB utan allt mngdomsmod, att han misstrostar om lifvet och anser sig aldrig kunna fria till en lrvinna, emedan han ej tror sig kunna forsorja henne. Och till slut en rektor, sorn skall fora de gammalmodiga Asikternas talan om dygd och heder, och hvilken forf. lyckats p&amp; ett ganska listigt satt lrarrikern. InnehAllet ar med f l ord foljande. En ung bildhuggarinna, Saga., dotter till en den sfria Iz~rlekens apostel, en efter hvad det phstBs forst efter doden som ett lejon inom litterntnren erkand fijrfattare (daraf namnet ~Lejonets unge))), vistas som gast i biskopshuset ri en af vlra iildsta smBstadera for att utfora bestidlningen af en portrattbyst.
Gunther, så vidt grunderna för förslaget angår, men under uppgifvande af en annan redaction, instämt, anhåller jag dock att fä yttra några ord i frågan om svårigheterne, jag ville nästan säga omöjligheten att verkställa stadgandet uti 2 § af dessa båda förslag. Den 8 Oct. 1839 behagade K. M. i nåder infordra utlåt, från alla 3 Hofrätlerna i Riket samt Öfre Borgrätten öfver det förslag till ändring af I och 2 §§ i 23 cap. Arfda-b:n samt tillägg till 7 § 20 cap. samma balk, hvilket blifvit uppgjordt af visse comiterade för åtgärders vidtagande i afseende pä de nya lagförslagen. Uti det särdeles fullständiga och motiverade utlåt., sora inkom frän Götha Hofrätt, har denna Hofrätt emot comiterades förslag, i hvad det åsyftar skyldighet för alla förmyndare att hvart 3:dje år, vid vite af IS r:dr 32 sk., ingifva räkning till rätten, jemte åliggande för rätten att vaka öfver fullgörandet häraf, anmärkt: att, enär man kunde antaga, alt i de fleste domsagor årligen 200 förmyndare tillsättas, samt att de fleste förmynderskap fortfara i 10 är, komma hvarje domare att förteckna 2000 i utöfning af deras kall varande förmyndare, deraf 6 å 700 hade att hvarje år till rätten ingifva räkningar, och att, om man föreställer sig, att de fleste uteblefvo och att rätten således måste till vitet, 10 r:dr 32 sk., fälla en stor mängd, samt förelägga högre vite, skulle härigenom uppstå flere hundrade nya mål ärligen; dertill komme underökningar om ursäkter, förvarande och tillhandahållande af handlingar, förordnande af gode män lill granskning i utcblifne franders ställe, och slutligen det obehag och den ökade ovilja emot förmynderskaps åtagande, som af bifall till nämnde förslag skulle följa. Dessa Hofrättens anmärkmr torde vara tillräckliga, för att öfvertyga Den 26 October. 357 en hvar, att reservanternas förslag i denna delen icke kan verkställas.
Den 3 Mars f. m. 83 Uti Carl XI:s bref af den 24 Mars 1683 heter det: »Vi hafva alltid varit af de tankar, och Väre derom till vederbörande för detta utgångne ordres lära det innehålla, att officerarne skulle efter högsta görligheten accommoderas med hemman i compagnierne, såväl för god ordning och disciplin skull, som för andre deraf flytande nyttigheter, derföre Vi ock i Nåder agreere det som J härvid påminne Eder.» Jag frågar Eder, Mine Hrr! om det icke är något alt fästa sig vid, att en militärisk institution inom sig äger garantier för god ordning och disciplin, och huru kan man ålägga en person att bo inom elt visst distrikt, utan att gifva honom boställe? Kan han icke genom enskildte medel skaffa sig bostad inom sin verksamhetskrets, d. v. s. inom kompagniet, så har han alltid bostället att tillgå. Ar likväl bostället nödvändigt för ordningen och disciplinen, så är det för underofficerarnes existens ännu vigtigare, ty för dem kan ej den lyckan att ega eget tak öfver hufvudet nog uppskattas, och som af intet annat kan ersättas. Denna institution, som är egendomlig för Sverige, innehåller allt för många storartade elementer, att den icke bör af statsmagterna med varsamhet behandlas och väl vårdas, men den innehåller äfven stora missförhållanden. Hr von Geijer och Frih. Alströmer hafva lagt dem i dagen, och jag borde väl upptaga dem, om ej dermed en dyrbar tid togs i anspråk. De missförhållanden, som finnas, äro stora, men fäderneslandets intressen äro ännu större att bevara denna institution orubbad, hvarföre man, för att bota ett ondt, kan få ett ännu värre, genom att rycka undan hörnstenarne på en institution, som är Sveriges ära och stolthet. Jag anhåller om bifall till Utsk:ts Betänk. Hr von Ehrenheim, Per: Den siste värde talaren har utan tvifvel ställt denna fråga på dess rätta ståndpunkt, då han frågat: »vill man bibehålla indelningsverket eller icke.»
Med anledning af Hans Excellence Herr Gr ef vens och LandtMar skalkens derom framställde särskilte propositioner, fann Ridderskapet och Adeln vidare för godt att, under förblifvande vid dess i afseende å Fjerde och Sjette HufvudTitlarne förut fattade beslut, godkänna de af StalsIJtskottet rörande dessa IIufvudTillar föreslaglie Voterings-pr opositioner. Föredrogs å nyo och bifölls Lag-Utskottets den 24 sistledne September under N:o 103 afgifne, och den 2 dennes e. m. på bordet Jagde, Betänkande öfver väckt motion om ändring eller förtydligande af *7 och no §§. i 5 Gapitlet af ConcursLagen. Dom 26 Octo ber e. m. 183 Å nyo föredrogos oell Indes till Handlingarne följande Lag-Utskottets den 24 sistlidne September afgifne, och den 2 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 104. I anledning af gjorde anmärkningar vid åtskillige till Utskottet återremitterade Betänkanden. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 5 förut meddeldte Betänkande, öfver gjordt förslag till ändring af 1 §. i 26 Capitlet ByggningaBalken. Fö'redrogs å nyo oell gillades LagUtskottets den 24 sistlidne September under N:o 106 afgifne, och den 2 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande, öfver väckt motion om bestämmande af viss tid, inom hvilken dom i utförd sak skall fällas och utgifvas. Vid förnyad föredragning bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens den i5 dennes under ]M:o 61 afgifne, och den 19 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, rörande väckt fråga, att 1827 års SkiftesStadga icke måtte tillämpas på de enskiften, hvilka vid Stadgans utgifvande voro påbörjade, men ännu icke hunnit fulländas. iö4 Den 26 Ö et ober e. na.
Ståndet beviljade en summa af 150,000 R:dr Riksmynt årligen, såsom reservations-anslag, för det i 1 mom. afsedda ändamål, och andra momentet éller yttrandet, sid. 55, bifölls. 29:de punkten. Utskottets hemställan', sid. 56, bifölls, äfvensom Ståndet lät bero vid förklarandet näst derefter. 30:de punkten. Bifölls. 3lista punkten. Den af Kongl. Majit äskade tillökning i aflöningen för befälet vid Hallands Beväring, 2,160 Ridr Riksmynt, bifölls. 32:dra punkten. • Bifölls. 3 3:dje punkten. Första momentet, eller yttrandet. Ståndet beslöt, att, utan hinder af hvad, i afseende på Bevärings-manskapets uppbådande till tjenstgöring, är stadgadt i 11 § af Kongl. Kungörelsen den 27 Oktober 1812, angående Allmänna Bevärings-manskapets inrättande, sådan denna § lyder i Kongl. Kungörelsen den 13 Februari 1849, Rikets Ständer, för utsträckning af Bevärings-manskapets exercis tili 30 dagar, må förhöja det i nu gällande Riksstat uppförda förslags-anslag för nämnda manskaps vapenöfning med 278,333 R:dr årligen under nästa statsreglerings-period, dock med förbehåll, att berörde exercistid fördelas på 2:ne år i lika terminer, samt att de två Bevärings-klasser, som sålunda komma att årligen sammandragas, icke samtidigt exerceras. Andra momentet eller yttrandet. Kades i följd af nästföregående beslut till handlingarne. Tredje yttrandet. Återremitterades. Bifölls. 35:te punkten. Mom. litt. h afslogs, mom. litt. m, äfvensom yttrandet näst derefter, eller det, som slutar 55:te punkten, återremitterades; Och öfriga delar af denna punkt biföllos. 36:te, 37:de och 38:de punkterna. Biföllos. 39:de punkten. Återremitterades.