Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lief under sistlidet år här i staden inrättad; och antalet af krogar, som år 1827 utgjorde 38, är nu mera inskränkt till 17. Undervisningsverk i Gefle äro: ett Gymnasium, en högre Lärdomsskola, en sä kallad Elementar-skola (för ynglingar, som ämna ingå i bandel eller andra näringar), samt tvenne Vexel-undervisningS' skolor. Elementarskolan och den ena Vexel-undervisnings-skolan äro, på sätt förut blifvit anmäldt, stiftade genom enskifta medborgares frikostighet. Genom testamente har aflidne Handels-kassören i Stockholn1 Joachim Ternberg anslagit s7- delar af sin qvarlåtenskap till inrättande af en skola i Gefle för fattiga barn. En fond af 22,843 R:dr sk. Banko har härigenom erhållits, men den tillämnade stiftelsen har ännu icke hunnit komma till verkställighet. Lä - 33 Länets lazarett och hospital samt kurhuset för Gestrikland äro I 1 ^e^e’ ^.er sjuhvården skötes af en stadsläkare och en I a“s'kirurg; hvarjemte provincial-läkaren i Gestrikland, samt för Svarande äfven regements-läkaren vid Helsinge-regemente, här aro boende. Den allmänna fattigvården i Gefle besörjes af en Direktion, hvile. n’ genom de i stadens distrikter tillsatta uppsyningsman, erhåller ^er kännedom örn de nödlidande och om dessas större eller mindre ei°f af understöd. Denna angelägenhet skötes i allmänhet med nit; nen antalet af behöfvande har 1 sednare tider så tilltagit, att de för attig-försörjningen anslagna tillgångar blifvit otillräckliga, och nya r Åskott måste för detta ändamål anskaffas. Bland särkilta välgöenhets-anstalter förekomma: en sjömans-huset tillhörig kassa, hvar0ran understöd årligen tilldelas ålderstigne eller bräcklige skeppare
Då man har skäl att frukta det vagnarne skola blifva öfverfylda, hvilket ofta är fallet om söndagarne, gör man derför klokt att gå omnibusarna till mötes och stiga på vid nästföregående station. Seineångarne stanna vid hvarje brygga; man betalar för en tur 10 centimer utan afseende på dess längd. Gördelbantågen komma främlingar ytterst sällan i tillfälle att begagna sig af. Om man under vistelsen i Paris icke vill bo i en privatpension, hvaraf det finnes tusentals med.varierande priser från fem francs för allting äfven inberäknadt vin till måltiderna, så kan man taga in på ett hotell och i lugn och ro söka ut åt sig en privat våning, eller ock kan man lemna alla sina reseffekter vid bangården, taga en fiaker och åka genom några boulevarder och studera de der upphängda annonsskyltarne om uthyrande af möblerade rum. Härvid torde lämpligen böra påpekas, att synnerligen väl belägna äro de bostäder, som ligga vid Elysé, Opera, Palais Bourbon och Passy. Bland restauranterna kunna särskildt rekommenderas alla de olika » Duvalska » etablissementen. Dessa äro allesamman utmärkta matställen, som stå under samma ledning och finnas i alla delar af Paris. Men märk väl, att man i Paris aldrig får glömma att gifva drickspenningar! Tafvelsamlingen i Louvre; studium af gallerierna; vid middagstiden besök i S:t Denis. Trinité S:t Augustin och Parc Monceaux; vid middagstiden zoologiska trädgården. Versailles, färden fram och åter med bantåg, slottet med dess museum, slottsparken, stora och lilla Trianon, vattenkonsterna. Inköp; besök i des magazins » Louvre »; vid middagstiden Trocadero med dess härliga utsigt och en promenad vid sjön i skogen. Tafvelsamlingen i Louvre, Apollosalen och franska skolan; besök i gobelinsfabriken och färd tillbaka genom parc de Montsouris. Salongen i palais de lTndustrie och panoramat. Döme des Invalides med Napoleons graf och afskedsfärd utefter quaierna ända till pont d ' Austerlitz och tillbaka öfver boulevarderna ända till place de la Concorde.
Hade penningar icke kommit i fråga, hvilka för officiella tidningar behöfvas i andra länder lika så väl som här, och gifvas ännu mera; så hade Const.Utsk. förmodligen saknat all anledn. att göra siri anmärkning. Men med penningarnas anskaffande hade jag såsom stats-secret. för eccles.ärender intet alt göra vid första föredragntu, den 5 Juli i8>4i såsom prot. äfven ådagalägger, der penningefrågan hänvisades till Finance-expedtn. Den 26 Qct. 1838 bestämdes ej heller något anslag, utan anbefalltes blott Hofen neel lers-em be te t att före uppsägningstiden uppgöra förslag till nya villkor, åsyftande förminskning i kostnaderna. Den vanns också, ty år 183g förringades bristen tili t ,c)^5 r:dr. Det är således sannolikt, att an märk 11:11 knappast eller aldraminst kan drabba mig, ehuru milt namn äfven blifvit uppräknad t. Här anmärkes , att 'hinder det Konungens rådgifvare på "ofvanuppgifna sätt vållat Staten utgifter, sorn utan svårighet ”kunnat undvikas, hafva de dels dels afstyrkt bifall till "It. St:s anhållan om undersökning rörtde Statens äganderätt till ett stort antal hemman, ehuru en sådan undersökning .. år i83o af 5 bland Konungens dåvar. rådgifvare ”tillstyrktes.” Af bilagan upplyses, att härmed menas de Halländska kyrkoheinmanen. Den sista erinran angår väl icke mig, emedan jag ej blef rådgifvare förrän åri83i;men jag har måst intaga henne, för att bringa Utskts mening till slut. Den förra delen af dess framställning liar jag, för att utbekomma min andel, nödgats transsumera, emedan Utsk. haft munnen så full af anmärkntr, att det ej hunnit sätta punkt emellan hvardera, utan en förebråelse innefattas merendels i försatsen, 2 eller 3 i mellanmeningarna , och vanligen i eftersatsen någon eftersläng, hvilken, i närvar, fall, sträcker sig 2 riksdagar tillbaka.
lnyclret omstB.ndlig, men dBrnf liar ocl-rsi ~ ~ e l l ~ strul~its, ~ blifvit en fbljd, ntt flera af bol-ieus m e s t ~ i n d i ~ ~ i c l samtal samt, ntt Atminstone pB ett stiille en h&amp;nvisning slrer till nitgot, SOM bortfallit. D W en ny upplaga nu ntgifvits, hade det sewit onslrv8rdt, att Qtsldliga franslca uttryclr, hvilla verlra siirdeles gaminalmodigt, ersntts med sreuslra. Yi anteclrna:)) ett je ue sais quai. )), w chnperon~, B ~ U fnit D, # ma chkre *, w ent.r&amp;~, lpilket sennre forelrom~ner stafvadt biide)) eiiti: B och entrBe)). Atslrillign oegentligheter i ofvers5ttniugeu fiunas, t. es. )) iilslrlig gellorn sitt eget, b e h q p, d8r det myclcet vmliga felet beg&amp;tta att iifversatta lovelyvnclrer nled ii.ls1slig; hens obetvingade fortroende w)) ban led obetydligt af familjestoltbet)). NBgra sm81: re tryckoc11 staffel insmyga sig 1gtt i en sR vidl yftig bolr och bora ej forfinga dess v~rcle. Fiir dem, so111 ej nodvsudigt behofva spiinaancle hiindelser for att roas, bor bolien ined fo1: del ktlnaa liiinpa sig, dock ej pB liigre stadinin iin 15-1 7 AT. ' a£ J. Humblz. Teckningor af Glutme Do1.4. Dessa sagor: Askungen, Prinsessan i den sofvande skogen, Eiddar BlHskapg, Katten i stoflor, Turnmeliten m. fl.
Lotterier, angående utländska och inländska. III. g4- IV. R. 247. IX. B. 324. A. 386. X. E. a3i. Lottkastning till urskiljande hvilken som skall undergå dödsstraff, om uppbäfvande af Kongl. Brefvet derom af den 3 Juni i752. lil. 2g5. VIII. E. 4. A. i58. Lottsedlar, inoch utländska, angående förhud emot försäljning af. II. 3i8. 11. 422. IX. B. 324. A. 386. X. E. 23i. Louis De Ge'ers uppfostringsanstalt, angående subscription till. III. 233. IV. R. 72. VII. B. i37. Å. 5o5. X. U. 23o. A. 274» Luggude härad, om rättighet för Brandstodscomiteen derstädes, att utmätningsvis uttaga obetalda brandstodsafgifter. Se Brandstods-comiteen. Lumpsamling, angående förändrade stadganden i afseende på. lil. 6g. IV. R. 243. VIII. B. 148, 228. A. 240. IX. E. t72. Lund, angående anslag till Cathedralskolan derstädes, i stället för dertill anvisadt klockarehelgonskyldskorn. Se Cathedralskolan. Lunds stift, om fördelning af. X. 131. R. 26g. XIII. B. 625. A. 660. — om inrättande af sacellanier derstädes. Se Lönevillkor för Presteadjuncter. Lurendrejadt eller tullförsnilladt gods, om återställande af den i Kongl. Förordningen den 12 Februari 1820 stadgade rättighet för yisitationers anställande efter. XIX. 21. A. 402. Lysekihl, om beviljande af åtskilliga förmåner för. XVII. B. 3go. XVIII. A. 140.
Hr Hallen, Filharmoniska sällskapets dirigent, är ock värd det största erkännande. De båda styckena å aftonens program fingo ock ett på det hela taget synnerligen godt utförande. En andra konsert med samma program gifves i afton å k. operan. Operasångaren Johannes Elmblads konsert, hvilken måst uppskjutas ett par gånger, gifves i morgon lördag i Vetenskapsakademien. Förebådade konserter. Den bekante pianisten Franz Mummel och den likaledes väl kände sångaren Conrad Behrens gifva konsert härstädes i denna månad. Dagen är ännu ej bestämd. På nyåret hitväntas fru Teresa Carenno. (FORTS.) enne personligen hade ingenting händt, som kunde göra framtiden ljusare, men hon hade så mycket mera att lefva af. Hon hade aldrig vetat, att världen var så stor, så skön och vid. Hon satt ofta med tårfyllda ögon och såg — bara såg — insupande i fulla drag skönheten rundt om. Själfva tankarne tycktes domnade — insöfda i ett opierus af lycka. Detta var hvila! Med hvarje dag blef hon starkare, gladare, angenämare och oumbärtigare för sitt ressällskap. Det var inte alltid så lätt att vara till nöjes, sätta sig själf i sista rummet och endast tänka på en annans bekvämlighet o c h trefnad, men i den sinnesstämning b o n var, såg hon inga svå- righeter. Soien sken liksom rakt in i hennes hjärta o c h värmde upp där. Doften från skogar och fält slog emot henne stark och kryddad, berusande som eldigt vin. Detta var att lefva! Endast sparsamt nådde henne underrättelser från hemmet, ty routen var ej uppgjord på förhand och ändrades mer än en gång. Böcker o c h tidningar såg hon ej åt. Det var ej tid till läsning, och hvad natur och konst hade att bjuda var så ötverväldigande stort, att allt annat föreföll smått och intetsägande. Vänliga ögon o c h händer mötte hennes, vänliga ord upplifvade och stärkte hennes sinne; hon var alldeles frisk nu, både till själ och kropp. Så småningom — utan att hon kunde göra sig reda för, när det började — smög sig hemlängtan öfver henne. Midt i skönhet och lycka kom den — tog först en helt liten plats och så allt större och större.
Utskottets Utlåtande öfver dessa Motioner, Vill s 207 •—210, Lif. af Adeln, IX s i58, af BorgareStåndet, ix s 173, af BondeStåndet, IX s 178. Underd. Skrifvelse, X 1. s 201, 202. RiksdagsBeslutet, §. 44* — Lemman med 8 mils postföring, om, må fritagas från extra rotering, Vill s 862, 871, 886. — Medel, I 1. s 842. — Mästares skyldighet, om, att mot ersättning hålla Postbok med Landtboer. Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1255. Utskottets Utlåtande, Vill s 59 — 6r, Lif. af Adeln, IX s i36, återrem. af BorgareStåndet, IX s 139, bif. af PresteStåndet, IX s i48, af BondeStåndet', IX s i54- Ytterligare Utlåtande, Vill s 1273 — 1275, af BorgareStåndet, IX s 1004. Underd. Skrifvelse, X 1. s 120, 121. RiksdagsBeslutet, §. 44* — verket, anstalter i afseende å, I r. s 70, 71. om ett förändradt Uppbördsoch i5 32G Controllssätt a de Staten frän, tillflytande inkomster. Motion, remitt. till Bevilln. Utskottet, II s 1261. Utskottets Utlåtande, V 1. s 108 — u4, bif. af PresteStåndet, IX s 3o8, af BorgareStåndet, IX s 3i2, af BondeSlåndet, ix s 315, af Adeln, IX s 556. Underd. s 476 — 479* Postverket, om DoupletteChartors insändande, från, till Controlls vinnande å afgående Bref. Bevilln.
Ridderskapet oah Adeln, Vä Hofi. Borgare Ståndet - Stats-, Bcv.- samt Allm. Besv. och Ekon.-Utskotlens Memorial, N.-o 113. 5 Ståndet och Hederv. Bonde-Ståndet gcdkändt, men af Högv. Preste-Ståndet, på grund af deremot framställde anmärkningar, återremitteradt; och då sålunda 3:ne Riks-Stånd bifallit Utskottens yttrande, lärer dervid böra bero.) Stockholm den 27 Mars 1845. Ank. till Exp. Utsk. deli 23 April, Ll. 11 f. m. Memorial, angående Riks-Stundens olika beslut, i anledning af betänkandet N:o 3y, dels om Stämmoböternes nedsättning och fördelning, dels ungdende straff bot erne för jörsummad inbetalning af Krono-utskylderne i Stockholms Stad. Utskottens uti ofvannämnde Betänkande framställda förslag, att Upbördsmännens andel i stämmobölerne må minskas till en fjerdedel, samt de återstående tre fjerdedelarne tillfalla socknens fattiga, derom underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t skulle aflålas, har blifvit bifallet af Hederv. BondeStåndet; men som de öfriga Riks-Slånden ogillat Betänkandet i denna del, i följd hvaraf nu gällande bötesfördelning blifvit bibehållen, få Utskotten detta förhållande vördsamt anmäla. Stockholm den 22 April 1845. Bih. till R. St. Stalssamt Allm. Besv. och Ekon.-Utskoltens Memorial, N.-o 114- 1 I;o in. Ank. till Exp. Utsk. den 28 April, kl. 5 e. rn. Memorial, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut öfver Utskottens Utlåtande, N:o 28.
Spe - 682 StalsUtsköttcls Betänkanden. eie icke är af den natur, att införsel derföre ager ruin uti Kungsgårds jord eller ränta; äfvensom, hvad åter angar clp utaf Sökanderne till vinnande af den föreslagne immissionen, upgifne underdånige Skatterättsfordringarne från Tullgarns Kungsgård af 18 Rid 33 sk. 11' rsf. Specie, StatsUlskottet inhämtat, att, sedan uti 77 § af 180g års RegeringsForrn det blifvit Stadgadt, att Kungsgårdar och KungsEadugårdar med dertill hörande Hemman och Lägenheter med flere Kronans illhörigheter, icke måga, utan Riksens Ständers samtycke, genom försäljning, förpantning eller gåfva, eller på någqt annat sätt Kronan alhändas, samt att de skola förvaltas elter de grunder, Riksens Ständer derom föreskrifva; så har Kongl Majit genom Nådigt Rref den 2 a Maji 1810, förklarat, det icke eller vara med Rikets sanna fördel förenligt, att för beständigt från Kronan afsöndra Kungsoch KungsLadugårdarne, hvilkas värden och afkastning i framtiden kunde blifva högre, än som då påräknades, och hvarföre Kongl. Majit i Nåder funné, det ägande-rätgen till berörde Gods altid mtlste Et Kronan förvaras, desto häldre, sorn det i åberopade 77 § af RegeringsFormen stadgades, au Kungs.- och KungsLadugårdar med flere Kronan tillhprige Fastigheter, skola förvaltas efier de grunder, Riksens Ständer föreskrifva, men hvilken förvaltning uphörde, om samma Egendom skulle till full ägande rätt r.t enskildte uplåtas.
Beträffande härefter den vid Södermanlands regemente till knekten utgående en tunna kronotionde-spanmål, så förekommer väl dervid, att berörda spanmålstunna, enligt 1 686 års Knekte-kontrakt, vore beviljad roten till understöd för knektens underhåll, men då karlen hittills omedelbarligen och utan rotens mellankomst fått densamma in natura uppbära, samt manskapet, vid Södermanlands regemente vid sådant förhållande och enligt hvad här ofvan blifvit utredt, skulle för år 1855 fä vidkännas en för hvar och en af dem betydlig minskning i sin aflöning, i händelse del måste emottaga lösen för spanmålen efter medel-markegångspris, enär rotehållarne icke torde, på grund af nu med manskapet gällande öfverenskommelse^ anse sig förbundne eller kunna förpligtas att lemna detsamma ersättning för hvad genom det nya sättet för spanmålsprisets beräkning skulle förloras, ansåg Departements-Chefen sig böra i underdånighet tillstyrka, att Kongl. Maj:t, till förekommande af den betydliga förlust, som för manskapet skölle uppkomma derigenom, att års - 28 Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. JY§ 51. markegångspriset i Nyköpings län är 4 R:dr 27 sk. 7 r:st högre än medelpriset, täcktes i Nåder anbefalla Stats-kontoret att äfvenledes förskjuta hvad sorn för år 1853 kan erfordras till betäckande af den sålunda belöpande skillnaden i värdet för 1 tunna spantnål efter ortens årsmarkegångspris och de 10 årens medelmarkegång, spanmålstunnan heräknad till det kappe-antal, som hittills för manskapet utgått; af hvilken förmån samtliga manskapet vid Södermanlands regemente borde komma i åtnjutande, samt vid anordningen och utbetalningen af prisskillnaden i öfrigt skulle förfaras på sätt uti 2:dra punkten här ofvanföre angående Korporalernes ersättning finnes föreslaget.
Uti Protocollsiitdrag af den 18 September, liar RiddarhusDirectionen, i anledning häraf, åberopat stadgandet i 6g §. af nu gällande Riksdags-Ordning: ’’att de ledigheter bland Rikets Ständers Revisorer, som emellan Riksdagarna uppkomma, böra ersättas genom nja val af de Stånd, der ledigheterne inträffat, pä 'det sätt S(änden , hvart för sig > lämpligast finna; och dess förutan, ibland annat, förmält, att uti 1 Art. 4 §. af den, till följd af Högloft. Ridderskapets och Adelns vid sista Ridsdag den 20 Junii 1818 fattade beslut, från sist berörde tid och ännu för närvarande gällande Instruction för Riddarhus-Directionen, skall finnas stadgadt: att Directionen bör genom val återbesätta de Revisorers Berättelse. 721 ledighet er, som emellan Riksdagarna kunna yppa sig bland Revisor erne af Ridderskapet och Adelfi j samt alt Häglof!, Ridderskapet och Adeln uti den vid sista Riksdag .beslutade nja Riddarhusordning, skall hafva förändrat det uti 4-7 §• influtne stadgande om dylika vals förrättande; hvilken förändring jemväl förmåles vara den 16 Julii 1818 af Kongl, Majit i nåder sanetionerad, Då efter hvad sålunda finnes meddeladt, vi ej kunnat sätta i fråga, alt ju valet blifvit förrättad t i öfverensstämmelse med de grunder, Höglofl. Ridderskapet och Adeln genom formligt beslut utstakat, dertill rättigheten är för Ridderskapet och Adeln förvarad i Riksdags-Ordningens 69 §.; så har någon erinran mot valets behörighet å vår sida ej kunnat ega rum.
Med anledning af dessa förhållanden har Kongl. Maj:t täckts vidare yttra: att som vid den år 1833 skedda lönereglering för arméen, salpeterhjelpens utgående med markegångs-förvandling i de Småländska länen beräknades bland de tillgångar, hvilka anslogos att framgent, oförminskade, till förenämnde regementets.och korpsers löning användas, måste Kongl. Maj:t af Rikets Ständer äska ett mot ofvanstående minskning i samma löning svarande kontant anslag af 5,853 R:dr 42 sk. 4 rst., hvilken ersättnings-summa borde på Riksstatens 4:de hufvudtitel uppföras och der tilläggas förutvarande beloppet i penningar; att förminskningen uti omförmälde till förra Adelsfane-Regementet börande indelning borde godtgöras med motsvarande kontant anslag af 97 R:dr 28 sk. 10 rst. på Allmänna Indragningsstaten intill Friherre Silfversparres afgång och derefter upphöra att utgå; att, som vid den tili följd af Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 24 Februari 1837, i mån af sig yppande ledigheter, utan tillökade anslag af statsmedel verkställda reglering af Landsköfdingarnes lönevilkor, salpeterhjeipen i Småland blifvit inberäknad att härtill utgöra en tillgång enligt det belopp, hvarmed densamma genom förvandlingen efter markegång allt hittills utgått, nödgades Kongl. Maj:t nu att af Rikets Ständer äska ett mot förenämnde löneminskning för ofranbemälde Landshöfdingar svarande kontant anslag af 828 R:dr 40 sk. 7 rst., alt uppföras på Riksstatens sjette hufvudtitel bland penningeanslagen för Landtstaten; att, enär behofvet af förbättring i de fleste Landtstats-tjenstemännens alltför svaga lönevilkor länge varit insedt och Kongl. Maj:t nu Stats-Vlslcotlels Ullålande, Jtä 64, Lill. A. 7 enligt Rikets Ständers redan vid 1823 års Riksdag yttrade önskan, aflåtit förnyadt förslag till Rikets
Vid kusterna torde Skutskeppare, Fiskare och måhända äfven lurend röjare blifva de mest ingredierande delarne uti corporatiohen; hvilka följder kunde deraf uppstå? Dessa äro oberäkneliga. Med hänsigt dertill, alt en barmhertigliets-inrättning, (jdenna egenskap lärincj kunna bestridas Dykeriet) ej bör innebära Den i4 Augusti e. m. i43 elementerne för en vinstanstalt, skulle jag vara'af flen mening, att Staten borde öfvertaga Dykerilnrättningen; men dä flere skäl, och serdeles StatsVerkels knappa tillgångar tala deremot, så lärer en enskild association icke kunna undvikas. Men månne det rälta då är att påbjuda en Actieteckning? Jag tror, att, om Rikets Ständer, sedan det reglementariska blifvit utarbetadt, till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnade, att, såsom hitintills, åt någre redliga välsinnade och förtjeiite män uppdraga att underhålla och bedrifva Dykeriet, emot en viss afgift till Staten, skulle det maktpåliggande ändamålet häst uppfyllas. Och manne detta mera Strider emot 60 §. RegeringsFormen, än flere andra associationer, om hvilkas tillvaro jag ej bär behöfver erinra. Det är ju endast fråga oni en association, som i det ena fallet skulle bestå af flere och i det andra af färre personer? Men garantien för Inrättningens bestånd och dess egentliga bestämmelse skall, efter hvad mig synes, alltid blifva säkrare och närmare uppfylld, om associationen komrne att utgöras af färre personer kända för hedrande tänkesätt, samt med den förmögenhet att de förmå upprätthålla Verket; men förminskas i den nion assiöciationen kommer alt utgöras af flere okände oell kringspridde, endast efter vinst traktande Actie-egare, Så tänkte och handlade Rikets Ständer vid iSafl års och föregående Riks - >44 Den i4 Augusti e. m. dagar, och erfarenheten skall otvifvelaktigt snart komma att visa, hvilkendera tankan är den rätta och mest ändamålsenliga.
Tersmeden. Hr Westfelt: Äfven jag reserverar mig, och förklarar, att jag ej kan deltaga i voteringen. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att under discussioncn öfver 1 punkten af nu förevar, hufvudafdelning flere ledamöter af R. o. Ad. yrkat, det Ståndet måtte instämma i PresteSt:s beslut i sin helhet i afseende på dessa anslag, och Ståndet hade då beslutat att sista delen af PresteSlrs beslut icke skulle pröfvas, förrän R. o. Ad. pröfvat alla punkter under denna hufvudafdelning om vattenaflappningar, m. m. Hr Landtm, ville nu föredraga denna uppskjutna del af PresleSt:s beslut. Hr von Hartmansdorff: Jag får, till min upplysning, fråga, huruvida icke PresteSt:s beslut omfattar äfven anslagen till väganläggningar. Om så är, skulle jag tro att, för erhållande af fullkomlig öfverensstämmelse mellan PresteS(:s och vårt beslut, denna fråga borde uppskjutas till slutet af betänk, litt. B. Hr Frih. o. Landtm, lät till upplysande häraf uppläsa PresteSl:s prot.utdr. i hvad det rörde den fråga, hvarom Hr von Hartmansdorff talat. Hr von Hartmansdorff: Jag finner det jag misstagit mig, och att saken kan genast företagas. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att första beslutet i den uppskjutna delen af PresteSCs beslut vore, att de för Emmåns och Stångåns samt Himble och Tolleruds åars upprensning och för ultappning af myror på Gottland beviljade understöd, hvilka af en eller annan orsak kunna komma att icke utgå, må på enahanda villkor af K. M. disponeras till andra odlingsföretag inom sistnämnda län af Riket, det villsägaden södra delen, förhvilken ioo,ooor:dr hlifvitanslagna. Gr. Mörner:
Enligt komiténs förslag skulle vår krigsfot uppgå till 70,000 man; ty de 50,000 äro, såsom Öfverste Rosensvärd i går riktigt anmärkte, endast en fredsfot nog stark att tvinga den stat, som vill öfverfalla oss, till allvarligare rustningar. Om för besättande af befästningar och för åtskilliga detascheringar härifrån afdragas några och tjugutusen man, så återstå dock nära 50,000 eller, med tillägg af 12,000 man ifrån Norge, omkring 60,000 man. Besinnar man nu att fienden någorlunda stark mäste skydda transporter och kommunikationer, som af uppbådad landstorm kunna hotas, och att det för honom är nödvändigt att uppträda med så stor styrka att han icke utsätter sig för ett afgörande nederlag, hvilket, på främmande kust tillfogadt, vore liktydigt med undergång, inser man lätt att (belägrings-trupperna kring Stockholm inbegripna) minst 100,000 man till ett allvarsamt krigsföretag emot Sverige måste användas. Huru svårt det är att öfver haf underhålla en så stor armé med alla dess förnödenheter, derom vittnar fälttåget på Krim och den brist, som särdeles under den första vintern inom de allierades läger förefanns. Yäl eger vår östra granne många 100,000:tal soldater, men han kan icke blotta sitt stora land, sina vidsträckta gränser. Ser man till hvad styrka han utom dessa gränser under sednare tider förmått uppställa, finner man att han uti Ungern uppträdde, ej med 190,000, såsom en talare i går förmälde, ty dessa funnos endast uti förslagen, men med cirka 140,000 man, och att, år 1831, uti Polen aldrig mer än 130,000 man voro samlade. Vid båda dessa tillfällen hade dock Ryssland ett mäktigt intresse uti att förkrossande uppträda. Af allt detta drager jag den slutsats, att Ryssland svårligen till Sverige skulle kunna sända, och der underhålla, betydligt mer än 100,000 man; och emot denna styrka är Sverige, enligt komiténs förslag, rustadt.