Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derefter föresiogs voteringen kl. ^ till 8, efter hwars fulländande röfterne befunnos hafwa utfallit som följer: Och skulle alltså frägan om NationalBewäringen till ConftitulionsUtstoltet remitteras. Högloft. Ridderfkapet och Adeln ätskildes kl. io em astonen. LilvLrllolFs. Den ro November§09 Fredagen den 10 November. Plenum kl. K 5 e. m. Justerades Protocollet för den 12 Ock. Justerades följande: 'Utdrag af Protocollet hällit i Högloft. Rid» derstapet och Adelns Plenum den 7 November 1809. S. D. Föredrogs StatsUtstoktets ProtocollsUtdrag af den 6 November innehållande Ut stöttets utlåtande öfwer en till detsamma ankommen Konungens Nädiga Propontion af den 20 September, rörande eftergift af RiksgaldsContoirets andel i utstylder, hwilka i Jönköpings Län blifwit Slagde al» derstigne och såsom werkeligen nödstalde, förut ifrän alla utstylder befriade personer; Hwilken Nädiga Proposition SiatsU.stottet/under förtröstan, det taktes Kongl Majit för framtiden widtaga sädane anstalter, akt Statens rä t med bibehållande af rättwisa och billighet ma bewaras, för fin del i underdånighet tillstVrkt, och mäle nu till Riksens Ständers eget ompröfwande hemstä lt: och blef detta StatsUtstottets tillstyrkande af Hög vfl. Ridderstapet och Adeln till alla delar gilladt och bifallit: hwarom de öfrige RespStänden genom Utdrag af Protocollet manligen stulle underrättas. Ur supra. Utdrag Den is November. Utdrag af Protokollet hällit i Höglost. Ridderstapet och Adelns Plenum den 7 November 1809. S.
Ankom och emottogs en Deputation från Högv. PresteSt. an - Den 22 November f. m. 11 förd af Biskopen i Hernösands Slift, Magister Israel Bergman, som helsade B. o. Ad. med följande tal: Genom oss Deputerade har PresteSt. den äran, att till H. R. Ad. framföra sin vördsamma välkomsthelsning vid nu öpnade riksmöte jemte uttrycken af sin högaktning och tillgifvenhet. Icke utan bekymmer och spänning emellan hopp och fruktan, enligt hvars och ens olika öfvertygelse om det sanna och rätta, motser ulan tvifvel hvarje fosterlandsvän resultaterne af detta riksmöte, då dervid, bland andra samhällsvigtiga angelägenheter, till afgörande förekommer den vigligaste af alia, frågan om en förändring af sjelfva Samhällets under århundraden orubbade grundvalar. Med billig bäfvan lägger säkert hvar och en Representant, som djupare begrundadt sakens vigt, handen vid detta ärende, då det gäller Fäderneslandets väl eller ve för en obegränsad framtid, och det vore af den menskliga kortsyntheten förmätet att tilltro sig förutse de yttersta följderna af sitt handlingssätt, antingen man bifaller, eller afslår. Så mycket dyrbarare skattar PresteSt. den förmånen att uti R. o. Ad:s uplysta och fosterländska nit ega en borgen för en ädel samverkan till befrämjande af allt hvad som för Fäderneslandet i detta och andra afseenden kan vara af en sann och varaktig båtnad. R. o. Ad:s Ledamöter ega ock härtill en särskild upmaning och stark driffjeder framför öfrige medborgare uti de namn, som de ärft af odödliga ättefader, namn, som i Sveriges häfder glänsa med en oförgänglig ära, hvilken sammanfaller med Fäderneslandets egen. Det hörer till vår tidsandas lyten att icke behörigt upskalta denna framtida ära, så vidt den sträcker sina lefvande minnen in i den närvarande tiden. Hvad vore likväl sjelfva samfundsandan, om den icke egde sin rot i det förflutnas minnen och derifrån liemtade sitt lif och sin näring.
Ett sådant förhållande bör ej, kan ej längre fortfara. Det enda, som kan dessa fabriker beviljas, är tid. Lemnom dem tillräckligt rådrum, att antingen småningom indraga, eller också att tredubbla deras anläggningar; så skall, efter 10 år, deras tillverkning blifva gynnande för landet. Men grundsatsen bör uttalalas nu, och lagen stadga, att de nya förhållandena på gifven tid ovillkorligen inträda. Den flygtigaste öfversigt af skrå-ordningarnes uppkomst och menliga verkningar på det allmänna måste öfvertyga en hvar om riödväudigheten af deras slutliga upphäfvande, om det rättsvidriga af deras fortfarande. "Hvarje menniska," säger Adam Smith, "äger, så länge hon icke öfverskrider rättvisans lagar, fullkomlig frihet att söka sin egen näringsväg, och att med sin industri och sitt capital täfla med hvarje annan individ eller näringsclass. Styrelsen är då befriad från en pligt, hvars fullgörande alltid är underkastad oräkneliga misstag och öfverstiger förmågan af all mensklig vishet — den pligten, att vara förmyndare öfver enskilda menniskors industri." Fl andelo och sjöfarten hafva alltsedan Amerikas oafhängighet tagit en ledande andel i hvarje upplyst regerings omtanka. Öfverallt äro dessa näringar föremål förundersökning och allmänt intresse. Äfven i de länder, hvars institutioner äro minst gynnsarhma för afhandlandet af politiska ämnen, blifva dessa frågor fritt och öppet discuterade och allmänna opinionens röst har dervid tagit ett gifvet inflytande på regeringarnas åtgärder och politik. Oceanen anses nu mera såsom en allmän tillhörighet, lika öppen för alla jordens folkslag. Bland civiliserade sjöstater står Sverige snart den enda, som ej med allvar upptagit detta ämne eller till sin fördel velat begagna denna gränslösa allmänning, och vi äro likväl bland alla Europas folk det, sorn lättast kunde lyfta sig till en stor sjöfarande nation.
Öfriga fSSerf och Snrättntngar, forn till bejfaflfenhet, rörelfe och infomfl äro ffiljafttga från De förra, utgöra fSeroiUning efter följanDe grunDer: 2l|&<£alctner*23t:ul, i Sre Slager: Sörjla Slagen 9v:Dr 20: — SlnDra D:o — 12: — SreDje D:o . — 5; — SDe, forn enDaft förrätta raffinering, äro från fSeroillning fria. Sablu (Hvufwor: $jerDeparté>Delegare Deri betala §em procent af förra årets behållning, f>VDil?en afgift innehålleS voiD årliga utDefningar och af $3ergS» lagen goDtgöreö, hvaremot De <2Berf, af t>noilfa Denna infomfl utgår, ide fiola meD färffilD afgift efter Denna 2lrtifel beläggas, eller till wärDe upptagas. (Srufvvor och ömi fruedotter, utur ^n>ilEa malm af hmaD att forn hdfl till af falu lunnes, taperaö till §pra procent af Den infomfl, De anfcS gifnoa.
På Hedervärda BondeStåndets Ledamöters vägnar And. Sandstén. På Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets vägnar På Höglofl. RidderskaPå Högvördige Prestepets och Adelns LeStåndets Ledamöters damöters vägnar Carl Stellan Mörner. På Vallöf!. BorgareStåndets Ledamöters vägnar And. Fredin. vägnar Olof Ferlin. På Hedervärda BondeStandets Ledamöters vägnar Nils Mänsson. G. Knoch. Statsoch Besvärs-Utskottcns Betänkanden. 1095 Utdrag af Protocollet} hållit i Riksens Högloft. S tänders Statssamt A Ilma nita Besvärsoch Ekonomi - Utskotts gemensamma Plenum vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 26 April 1818. S. D. - Herr Capitain Flertzenhjel<n begärde och erhöll tillåtelse till uppläsande af dess till Utskottens gemensamma Berednings - Protocoll för deri 30 sist!. Januarii afgifne anförande i ämnet, så lydande: Kongl. ”Majtts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om medel att till ett nedsatt pris hålla den torftigare delen af Stockholms Stads Invånare gröfre brödsorter tillhanda, är ett förnyadt bevis af den Landsfaderliga omsorg, som sträcker sig till alla dess undersåtares klasser, och derföre lär med underdånigste erkänsla af Riksens Ständer upptagas. Hå nu öfverläggning härom i Höglofl Statsoch Ekonomi - Utskottens samfälte Beredning kominer att företagas, anhåller jag vördsamt, att deröfver få yttra mina tankar; min framställning skall grunda sig på de upplysningar, jag sökt inhämta, om de anstalter, som under loppet af förledit år blifvit vidtagne, att oaktadt ett högt uppstegrad t Spannemålspris anskaffa bröd åt de behöfvande, för ett pris svarande mot deras svaga tillgångar; och genom verkningarne af dessa åtgärder, söka en vägdelning vid frågans utredande, hvad för en framtid, kan vara nyttigt och möjligt att åstadkomma. ioqG Statsoch Besvärs-Utskottens Betänkanden.
Iramställt saken för Ståndet, och "får i detta hänseende afvakta punkternas föredragning, i händelse Hr Landtm, framställer någon viss puukt först, då jag torde få utbedja mig alt deröfver få yttra mig i mån af hvad jag kan finna mig befogad att anföra. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att flere ledamöter, då Hr Landtm, föreslagit föredragning punktvis, ansett lämpligare, att målet behandlades i sin helhet; och då ingen af Ståndets ledamöter sedan yrkat föredragning punktvis, ansåg Hr Landtm, intet hinder vara för hvar och en ledamot att i sitt yttrande omfatta frågan i sin helhet eller ock dess särskilda detaljer. Gr. Anckarsvärd: Efter min uppfattning af Ekon.- XJtsk:s betänk, i denna fråga, så stödjer det sig hufvudsakligen på K. M:s nåd. propos. i ämnet. Den K. propos:n utgår ifrån BondeSt:s redan vid förra riksdagen yttrade tind. önskan, 0111 jag ej alltför mycket misstager mig. Mig har det ej lyckats att göra för mig tydliga rättvisan, billigheten och nyttan af den föreslagna olikheten i skjutslegan för de districter, hvilka öfverenskomma alt genom entreprenad utgöra sin skjuts, och de, som ej vilja ingå på sä beskaffade entre - Den 14 November e. m. 433 entreprenader. Jag inser och godkänner fullkomligt Utslcs göda mening med dess sista betänk.; jag inser äfven den möjliga afsigten, alt genom detta betänk, befrämja skjutsväsendets förbättring oell forvagnars inrättande i Priket, hvilkas nytta jag på det högsta erkänner; men jag kan ej inse, att R. St. nu välja det rätta sättet till detta ändamåls vinnande.
St. annorlunda derom förordna, utöfver hvad nu i och för lån å fastigheter äro använda, anvisas 550,000 r:dr för lån å landtegendomar — derunder inberäknadt hvad som från årets början kunnat i capital-afbetalningar inflyta, — samt 50,000 r:dr för lån å stadsegendomar. 2:o Att likaledes, såsom ett temporärt förskott, till allmänna discontrörelsen återställas de 350,000 r:dr, som under första halfåret innevar. år blifvit indragna, dock med rätt för Bancofullmäktige att fördela dem emellan de särskilda disconterne, i mån af behofvet. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anhåller alt denna motion må få hvila på bordet, för alt en annan gång tagas under närmare skärskådande. Hr Rosenblad har deruti sammanfattat allt hvad förskräckligt vara kan, med afseende på sedelstockens förminskning; mendet torde väl finnas i detta fall några tröstegrunder att anföra. Deribland må nämnas beloppet af den betydliga sedelmassa, som fans i Finland och som nu blifvit inlöst, utan att förminska den i Sverige utelöpande sedelstocken, fastän inlösningen förminskat Bankens utelöpande sedelmassa. Jag vill nu icke nämna summan, för att icke äfventyra ett misstag, men till nästa plenum kan jag vara i tillfälle att derom upplysa. Emedlertid då nu förhållandet emellan silfver och sedlar i Banken är sådant, att det brister silfver för 1^ million sedlar, eller rättare sagdt, det är million sedlar mera i rörelsen, än der borde vara, för att såsom 5 till 2 svara mot den silfverfond, som finnes i Banken; så förefaller det mig besynnerligt, att en Bancofullm. föreslår att ännu mera öka denna sedelmassa. För hvar och en som lefver öfver sina tillgångar är det en naturlig följd att han förspiller sin capitalförmögenhet. Så länge Sverige inför mera varor än det med varor kan betala, så är det gifvet, alt Bankens silfverfond får vidkännas mellangiften.
M. redan fastställt, att Hofrätten, efter dess ständiga fördelning för ökade göromål på 4 divisioner, borde bestå af t.!\ ledamöter eller 6 på hvarje division, med afseende hvarå E. K. M. ock vid sista riksdag behagade hos R. St. äska anslag å stat till lön för 3 nya ledamöter, men blott 2 nya Assessors-löner blifvit å staten uppförde, och i följd hvaraf den a4:de platsen måst sedermera fyllas med en adjungerad ledamot, mot beviijadt årligt arfvode af 4^4 •' •'dr 4° sk-, — E. K. M. skulle i nåd. täckas, efter det behofvet af den ifade ledamoten, ytterligare, genom flera års erfarenhet, blifvit ådagalagdt, förhjelpa Hofrätten till ord. lön å stat för denne ledamot, i"och hvarmed det extra anslaget kan upphöra.
Man hör så ofta kvinnosakens vedersakare säga: » Fastän kvinnorna n u själfva kunna förtjäna pengar, så visa de ofta, att de ej kunna sköta dem. » Om de unga flickorna n u lärde sig konsten att hushålla med sina inkomster i stället for hushållskonsten, som de förut fingo lära, så skulle de sedan som fruar ha det både angenämare och bättre, och det är svårt att nödgas säga det i » damernas egen tidning » — männen skulle mycket mindre än nu begå hvarjehanda förfalskningar oeh brott, ty på botten af dessa gömmer sig oftast ett rosigt leende kvinnoanlete, som varit yttersta orsaken till ruinen. » Ou est l a femme » säga fransmännen, och j a g tror, att vi få säga så med. Om fruar kunde vara nöjda med enklare hem och mindre dyrbara lefnadsvanor, vore mången säkert räddad, ty nu anstränga männen sig till det yttersta, blott för att tillfredsställa orättmätiga anspråk af oförståndiga hustrur, hvilkas uppjagade fordringar på » high life » ej lämna vare sig dem själfva eller deras männer tid till sans och eftertanke. Men en tröst är » att männen velat ha hustrurna just sådana som de äro » — det är konsekvensen af den uppfostran, de under århundraden skänkt kvinnorna, och det vill sannerligen mycket arbete och mycken energi till för att få de skador, som männen i sin tanklösa själfviskhet tillfogat kvinnorna, botade, så att de nu, när fordringar på lika arbetsduglighet och arbetsförmåga hos kvinnorna höjas rundt om, äfven må kunna med heder träda fram och intaga sin plats. D e arbetande klassernas kvinnor, de ha redan gjort det, men ännu fattas mycket, innan de bildade kvinnorna kunna säga, att de lärt sig konsten att arbeta. Ur notisboken. Kronprinsessan Victoria bar som bekant för ett par veckor sedan inflyttat till hufvudstaden. Vistelsen i blidare klimat har på h. k. höghets hälsa utöfvat ett välgörande inflytande, så att hon nu synes äga god grund för sin länge hysta förhoppning att kunna tillbringa en vinter i Sverige. Under den korta tid, som förflutit efter hennes inflyttning, har hon redan hunnit visa sitt sedan gammalt kända intresse för en hel del allmännyttiga anstalter och välgörenhetsinrättningar.
Nät uralster, Svenska, om anslag för dylikas öfversändande till 1855 års exposition i Paris. Se Paris. Naturalie-samlingar, gjorda under Fregatten F.ugenias verldsomsegling, om anslag till inköp af. V. 517. VI. R. 6. VIII. B. 157, 411, 412, 606. IX. A. 8. XIII. Naturalisation af utländsk man,' förslag till tillägg vid 28:de §:n Regerings-Formen angående. Se Grundlagsändringsförslag. — angående väckt motion i fråga om beredande af förslag lill lag angående. XIII. Naturhistoriska Riks-Museum. Se Museum. ( 132 ) Navigalions-Skolor, afgående anslag (ill ålskillige. Se Slats-Ulskoltels Ullålande N:o 7 1. Nerman, C. ö., om pension åt enkan efter aflidne Landshöfdingen. V. 517. VI. R. 8. Neulraliiels-förldaring, Kongl. Maj:ts Nådiga meddelande i anledning af den å de förenade Rikenas vägnar afgifna. V. A. 259. — angående underdånig tacksägelse-adress till Kongl. Majit, med anledning af berörde förklaring. E. 23. — angående inbjudning till de öfrige Riks-Stånden att deltaga uti nämnde underdåniga adress. V. 288. — angående beviljande af ett kreditiv för neutralitetens vidmakthållande. Nockeby bro, om anslag lill ombyggnad af. I. 48. R. 123. VIII. B. 157. Norbergs jernväg, angående understöd för fullbordandet af XI. R. 44. XII. B. 416, 421. XIII. 13. A. 25. E. 337. Nordenfelt, Enar Wilhelm, yttranden: III. 425, 475. Nordensvan, Otto, yttrande: V. 286. Nordre eif, om anslag lill uprensning af. Se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 158. Norra
Nov. 2 A. P. 268, 326. — angående Lagfart å sådane lägenheter, som blifvit inköpta för att derå uppföra Mechaniska Inrättningar. Sept. 2 A. P. 34o, 407, 521. — öfver Konungens Proposition med förslag till Författning om fast egendoms försäljande å Lotteri. Oct. P. 328. Dec. 2 A. P. 162. — om rättighet att obehindradt få uppföra YäderTullqvarnar. Nov. P. 3c)5. — angående förändring i nu gällande Brandstodsföreningar å landet. — om ändring i gällande föreskrifter angående vården och förvaltningen af Kyrkornes fastigheter och medel, samt granskningen af redogörelserne derföre. Dec. 2 A. P. 162. — angående afskaffande af BergsTingsRätter 238 och BergmästareEmbeten. Dec. 2 A. P. 162. Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, i anledning af Återremiss å Utskottens Betänkande, i frågan om Näringsfriheten, samt dermed gemenskap ägande ämnen. Dec. P. 497* —. angående förslag till jemkning uti RiksStåndens beslut, angående en föreslagen och utarbetad ny Författning om Mått, Mål och Vigt. Dec. P. 101. — angående förslag till jemkning uti RiksSlåndens beslut, rörande en Författning om utrifning eller ändring af Vattenverk, som genom uppdämning skada jord eller hindra dess odling. Dec. P. 497* —- i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande, angående utfärdande af en Författning, som bestämmer ordningen för fastställelse och ändringssökande i afseende på af Landtmätare verks,tälde gärdesgårdsdelningar. Nov. P. 586. Nov. 2 A. P. 268, 326. — i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande, angående ändring i Kongl. Brefvet 1791 och Kongl. Förordningen om Landtmäteriet i Riket 1783 i hvad rörer föreskriften om skiftens antal vid Storskif - 239 tes-förrättningar.
Fäderneslandet när dek kog sikt beslut akt framdeles utse banco utwägar än deni jag föreslaget med anledning af en Kongl, proposition, som hwarkcn jag eller H af Ilkstotrets ledamöier ännu känner, sa synes mig omättligt, att de med sadan bitterhet och hastighet förkastade min mokion utan att wela gä i någon öfwerläggning eller granskning af densamma. Herr Landt-jNärskalken gjorde proposition akk, i sölje as alt delta, Friherre Lscierströms motion mätte förfalla» Bifölls. Grefwe förner; ^clvlpk 6öran: Det är ej Min tanka ali göra nägo» lnmändning emot Srats-lltskoktets i desi nu bifalina betänkande anförda tankar. Jag äger ej insigt nog atk i hast hitta pä huruwida de af Friherre Legerström gjorda förslag kunna wara lämpeliga eller i werkMligheten möra alt för stora swärigheler. J^g har L76 Den 20 Jun!!. har ockla aldrig yttrat mig öfwer dessa frågor itta» endag hällik mia wid den, hurnwida denna motion lagligen hos Riksens Erander kunnat göras och bordt kill rvederbörligt vtffott remitteras, och det är nn öfwer den fräaan huruwida Riksens Ständer äro genom grundlagen bcrättiga-de att för ett förcfedt behof i förhand utse och bestämma en witz summa, som jag nu will haswa den aran anföra nagra ytterligare förklaringar. Den 57 T Regeringsformen innehåller endast att ingen annan äi» Riksens Ständer sjelfwe kan beskatta swenffa folket och att fädant kan ske endast wiv allmän Riksdag. Den 73 L star dermed i fullkomlig öfwerLNssiammelse. Af ingendera följer något hinder för Riksens Eländer akt, med förutseende af tillkommande behof upgifwa en bestämd tillgång. —. I den 74 H bestämmes endast
Tredje Hufvudtiteln: Utrikes-Departementet Fjerde Hufvudtiteln: Landt försvars-Departementet . I anledning af skilj akti ga beslut Voteringsresultat Femte Hufvudtiteln: Sjöförsvars-Departementet . Register öfv. Hilt. t. R. St. Kongl. Proposit. 1 eller Skrifvelse!-. Samling. Afdelning. eller Memorial. ! Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens beslut. Underdånig Skrifvelse’ w CO £U, P cr? co tö CD 1 CO G* Ridd. 0. PresteBorgareBondeN:o N:o Sid. Adeln. Ståndet Ståndet. Ståndet. I anledning af återremisser Voteringsresultat Statsreglering: Sjette Hufvudtiteln: Civil-Departementet I anledning af skiljaktiga beslut V oteringsresultat » Sjunde Hufvudtiteln: Finans Departementet I anledning af skiljaktiga beslut Voteringsresultat » Åttonde Hufvudtiteln: Ecklesiastik-Departementet Förslag till sammanjemkning eller voteringspro positioner I anledning af återremisser Voteringsresultat I anledning af återremiss å skrifvelseförslaget. » Nionde Hufvudtiteln: Pensions och Allmänna Indragningsstaterna Förslag till voteringspro positioner Voteringsresultat » angående den under innevarande riksdag verkställda m. m » extra, om dess bestämmande för 3:ne år m. m Statsråd, om anslag tillbekostande af bostäder åt , Statsråds-leäamot, angående förordnande af en för handläggning af viss riksdagärenden . Ridd. o. Adeln. Preste Ståndet. Borgare Standet. Bonde Standet. Sjette g. 14 dunig. 15 Juni g. 27 Nov.
blir slagen af cleniia hans originalitet, ar det. in2kta godt att sa1nti: Iigt kanna sig s % öfvertygail o111 hans allvar, djup och sanningskarlek, att ~ n a n e j v; " lgar nhgoii opposition inför sig sjalf, utan lamnar Iioiiom hans l j i m tro, att högsta godhet ar jainval högsta vishet, ocli att Gelta ar gsuiideii för viirldsfö~eteelserna. Hans svar pH alla frligor och tvifvel ar: 2Giiti ar kiirleken:) och » Klirlek karlek ger igen. : ifveii den rent yttre form, Olof Stig gifvit sina dikte~, ar aiimarkuiiigsvärd. Haii liar ett Iierraviilde öfver fomen, som Iios eii clilettaiit 8s Iiögst ovanlig. Han anviindei. oftr, och gam. alliterationer, särskildt i 4-fotade spondeiska verser (se » ' lTid aftackandet af Vega-stenen2 och wJiilafton %r 1 8 7 9 ~). Ti finna ej ofta i v&amp;s litte' ratiir s&amp; nialmljudande och osökta bolistafsrim. Detta (; ch mycket aniiat visar en iitinarkt forintalang, s i att det kan sv2rligeli vara 11 % gruiid af någon bristande förmkga i den viigen, soni en del rim iiii kiiniia stöta lasmen. Jag liar redan omniiinnt de skämtsamma brott mot riniläsans budord, hvartill förf. gör sig skyldig i wTriikol3. Skval dar som i de andra dikterna spisa vi jamria en viss förkarlek för kliifiia rim, d. v. s. tvenne enstafviga ord, som rimma p i ett tvkstafvigt.
Hetta skulle föranleda, att den, som bor på landet, måste antingen inskicka brefvet öppet, eller sjelf inresa och uppräkna penningarne. Men det är ej blott penningar man recpm, menderar, det a? äfven angelägna papper. Hl behöfdes äfyen en tariff för att uppskatta deras värde. Afgiftpn skulle då egentligen kargt ma att drabba dem, sorn äro mycket skuldsatte, och skulle blifva en ny skatt på dem. Qm detta öfverensstämmer med de af Eriher* ren förut yttrade gynsamme grunder för de skuldsatte, det lerpnar jag derhän, Herr von Qvanten: Det kunde yäl synas, som Banken ej ferde göra någon fpr« lust, men om den nya ägaren inväxlar sedeln, jnnan den hunnit blifva förbjuden, så uppkommer åtminstone förlust för endera partén. Jag begär således återremiss, i anledning af hvad som blifvit anfprdt pm recommenda; tions-penningarne. Den 2 g Julii f. m. Friherre Boye: Till »varpa Herr Tahms yttrande, får jag blott erinra» att jag ej gifyit en ny Motion ; jag har blott linderstedt dfn Herr Hjerta gjort. I öfrigt Vill jag , för Herr Therns egen fördel , önska , att läsaren af våre Protocoller måtte, t Herr Thams yttranden i FinanceAmnen, vid denna Riksdags början och dess slut, finna s^mma öfverensstämmelse i grundsattser; sorn jag är säker, att man skall finna i rojna, räknade ifrån första gången jag talade vid 1815 års Riksdag, tjll sista gången jag talar vid 1823 års Riksdag. Herr von Hartmansdorff.- Jag tror det tjenligaste vöre, att denna afgift, likasom andre, finge ingå till Statsverket, och Postmästarne deremot erhålla tillräckligare löner af Staten. Sådane måtte icke vara svårare att uppgöra för dem, än för andra tjenstemän, och då rm en allmän reglering är i, fråga, bör den äfven ske för dem.