Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Alldenstund icke sällan inträffar att på landet två socknar, utgörande ett pastorat, naturligen bilda ett beredningsdistrikt, men den ena socknen kan vara stor och vidsträckt med verk och inrättningar af hvarjehanda art, då deremot den andra är obetydlig till hemmantal och folkmängd, har det ansetts för den större socknen vara behöfligt att, till en mångsidigare utredning af förhållandena, kunna invälja mer ån en ledamot i bevillningsberedningen, hvilket nu af författningen förbiudes; och hafva Rikets Ständer derföre, utan att förbise lämpligheten deraf att beredningarne, hvilka endast skola upprätta förslag till taxeringarne, för arbetssättets underlättande bestå af ett så inskränkt antal ledamöter som möjligt, likväl med hänsigt till först omförmålda förhållande medgifvet att, då flera socknar på landet åro förenade till ett beredningsdistrikt, för hvarje socken må kunna inväljas två ledamöter i beredningen § 36. Föreskriften att beredningarnes sammanträden skola hållas inom beredningsdistriktet har funnits icke lämpa sig för hufvudstaden, i anseende till det ståndigt återkommande behofvet att rådfråga dels sådana för taxeringen nödvändiga uppgifter och andra handlingar, som åro gemensamma för hela staden och icke kunna upprättas för hvarje distrikt särskildt, dels ock mantalsoch taxeringslångderna för andra distrikter. Då härtill tages i betraktande olåmpligheten af uppbördsmånnens frånvaro under en längre tid från deras af allmänheten ståndigt besökta tjensterum, så visar sig äfven deraf otjcnligheten af att hålla beredningarne i andra lokaler ån så nära intill hvarandra och intill uppbördskontoren som möjligt. Rikets Ständer hafva derför ändrat berörda föreskrift på det sått, att den kommer att gälla endast för beredningar på landet. § 37. I öfverensstämmelse med Rikets Ständers hår ofvan vid § 32 omförmålda beslut i afseende å det antal ledamöter, hvaraf sådan beredning, som omfattar flera socknar bör bestå, har en förändring blifvit vidtagen i föreskriften om det antal ledamöter, som i beredning bör vara närvarande för att beslut må kunna fattas. § 45.
Eken, utan äfven förekomma begäret eller behofvet för egare af Skatte-jord, att för framtiden hindra detta trädslags fortplantande; och ehuru Riksens Ständer anse, att utdelandet af premier och gratificationer, på sätt här nedan omförmäles, visserligen skall i så måtto befrämja det åsyftade ändamålet, att Jord-egarens uppmärksamhet der - T/nderdåntga Skrifvelser. *23 * igenom kommer att närmare fästas på nyttan af Ekeskogen* fortplantering ; likväl och då erfarenheten visat, att Allmogen sällan vet begagna aflägsna fördelar, utan framför dessa vanligen väljer hvad för tillfället bereder den största vinst, äfven om det skulle ske på efterkommandes bekostnad, hafva Riksens Ständer alltså icke kunnat instämma uti den af Committerade för Flottornes Reglering yttrade mening, att en dylik åtgärd är egenteliga grunden, hvarpå man må§kunna uppföra ett förbättradt Systéme för hushållningen med Ekeskogarne. Detta ändamål synes ej eller kunna vinnas genom bibehållandet af de gamla eller stadgandet af nya Förbuds-Lagar i afseende på Ekeskogens användande; ty, om äfven antoges, att en skärpt Lag, med nit af vederbörande tillämpad, skulle afhålla Jord-egaren ifrån ett olofligt nedhuggande och förstörande af de redan befintlige fridlyste träden, skulle det dock blifva omöjligt, att, genom Lagens band, hindra honom, att upprycka, afhugga eller nedtrampa den unga plantan, som han anser växa till sitt förfång.
ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, om afslag af BancoUtskottets Betänkande, angående förändring af de inom BancoVerket gällande befordringsgrunder, 288. •—• — om gillande af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande, angående nödvändigheten af förklaring utaf Kongl. Kungörelsen den 3 April 1816', om öfverenskommelse!' rörande Presträttigheter, 289. — angående StatsUtskottets Utlåtande om Intraderne från Ön S:t Barthelemy, dito. — rörande Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Utlåtande, angående ändring uti Tjenstehjons flytttningstid, 290.—■ angående samma Utskotts Utlåtande, i afseende på föreslagne ändringar uti sk juts väsendet, samt derom nu gällande författningar, dito. — rörande Ridderskapets och Adelns Beslut att låta bero vid sistnämnde Utskotts Betänkanden, angående så väl jemnkning uti BåtsmansRoteringen i Halland, som ock rörande förhöjd Tullafgift på BoktryckeriStilar, som införskrifvas, 291. — om Åtérremiss till Särskildta Utskottet af dess Betänkande, angå - 239 ende grund erne för en allmän reglering af Statens Embeten och Tjenster, 4o5. ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, oin Återremiss till ConstitutionsTJtskottet af dess Memorial med förslag till en förbättrad NationalRepresentation, dito. — om Remiss till RiddarhusUtskoltet, att, i anledning af den del utaf ConstitutionsUtskottels förslag, i frågan om en förbättrad NationalRepresentation, som angick Ridderskapet och Adeln, inkomma med ett Reglementarisk! förslag lill ett förbättradt Representationssätt, 4o6. — angåendeConstilulionsUtskottets Memorialer i frågan dels om upphäfvande af 114 §•
Men han kände en förfarande magt inom sig, som ville tvinga honom, att midt uppe i detta sorgehus brista ut i högljudt jubel, och han måste bära det största våld på sig sjelf för att ej blotta det. Han vände sig med hårdt sammanpressade läppar bort från de andra och gick, i ett plötsligt intresse för hvad som tilldrog sig på gatan, fram till fönstret. Bakom sig hörde han läkaren med lugn, lågmäld röst läsa upp brefvet för Klara. Han hörde systerns häftiga andedrägt. Och när det var slut blef allt plötsligt pinsamt tyst. D å vände han sig åter om. Klara satt djupt nedböjd, i orörlig smärta, med händerna tryckta för sina ögon. Läkaren kom fram till honom. » Detta är verkligen ett synnerligen märkligt sammanträffande », sade han. » Men fallet är inte enastående. Nu ha vi den närmaste förklaringen till de oklara fantasierna i hennes yrsel, till talet om sjelfmord, skjutvapen och blod. Helt tydligt har hon i natt, omedelbart före den häftiga svimningen och feberkrisen under en hallucination sett hela den uppskakande tilldragelsen framför sig, tvänne dygn efter att den i verkligheten der nere passerat, men en hel dag innan underrättelsen nått hit. » » Men kan dock detta vara möjligt », utbrister Karl; » det är j u ren öfvertro, det är spöksagor. » » Det är både möjligt och visst », svarar läkaren och svänger sig om på klacken. » Vetenskapen i våra dagar får syssla med mycket, som man for blott 10 år sedan skulle förklarat för galenskap. » Men nu måste jag se till den sjuka. Skö- terskan är visserligen der inne, och fru Kruse är något lugnare nu mot qvällen. » K o m ett ihågl Det måste dröja länge, innan hon kan få en den minsta aning om detta. Och ej på vilkor förr, än jag gif vit tillstånd. Er systers besök blir bäst att uppskjuta till morgondagen. » Och med en afmätt bugning gick han ut. * Ruths sjukdom blef både långvarig och kritisk. Den häftiga febern med yrsel och vilda drömmar höll henne fjettrad i tvänne långa veckor, under hvilken tid Klara troget höll vård om henne genom dag och natt.
Vid föredragning af Statsoch Oeconomie-Utskottens Memorial, N:o 135, till Bihang tili Riks-St, Prot. l82§—30i 9 SamiBundet, g 5'.le H:t. 66 Prot -Utdrag den 8 Mars 1830; Rikets Ständer, med förslag till Voteringspro* position i afseende å fördelningpn af det vid innevarande Riksdag för Undervisnings Verken beviljade tillökade anslag, fann PresteStåndet för godt den föreslagna Voterings-propositionen godkänna» S. D. Sedan Vällofl. BorgareStåndet samt Hedervärda BondeStåndet antagit Höglofl. Ridderskapets och Adelns, genom Protocolls»Utdrag, den 2 6 sistlidne Februarii, gjorda inbjudning till de öfriga resp. Riks-Stånden, att med Ridderskapet och Adeln förena sig deruti, att den, såsom ersättning för Herr Adlerstams lidande, genom de öfriga RiksStåndens beslut, nu me* ra bestämda summa af 4,650 Rtdr Banco må öfverlemnas till Herr Adlerstams egen dispo» sition, samt följaktligen till honom utbetalas, fann Ståndet, enär frågan genom 3"ne Stånds beslut redan var afgjord, för godt att dervid låta bero. S. D. Antog PresteiStåndet Bonde Ståndets, genom Protocolls-Utdrag af denna dag gjorda inbjudning, att, i afseende på de allmänna grunderne för utlåningen till Fastighets* egare af det beslutna Statslånet, i öfverensstämmelse med Stats-Utskottets förslag i Betänkandet Nto 415, samt lika med hvad Bor - Prot.-Utdrag den 8 Mars 1830, 67 gareoch BondeStånden beslutit, bestämma minimum för utlåningarne till a 00 R:dr Bc:o. S. D. Vid föredragning af Vallöf!. Borgare-Ståndets Proiocolls Utdrag, af den 4 i den.} na månad, innehållande inbjudning till PresteStåndet au förena sig uti BorgareStåndets fattade beslut, angående öfverlemnande till Ifongl.
Grefve af Ugglas, Gu fia}: Då nu den delen af 5;dje Punkten förekommer, som angår de 25,000 tunnörne till District-Magaziner för Rikets Södra Orter, tager jag mig friheten på de skäl, jag i förra Plenum framställde, afstyrka detta förslag. Förhållandet i de Södra Orterne är så olika mot det uti de Norra. De förra ärö alltid i tillfälle att skaffa sig Spannmål till brödföda och utsäde, sä att jag tror det vara ohehöf. ligt och orätt, att af MagazinsDirectionens tillgångar borttaga ännu 25,000 tunnor. Jag underställer eåledesj om icke förslaget bör afslås. Den 27 Oetober /. m. H err Roos, Jonas Emanuel; Om Vart Fädernesland vore så lyckligt att öfver allt äga en lika ymnig Sädesproduction, som i de Södra Orterne, så vet jag icke, huru ett sådant förslag, som det Utskotten nu gjort, rörande Spannmålslagren kunnat framställas. Att Ridderskapet och Adeln beviljat de Norra Provincerne, som ofta härjis af frost och missväxt, ett sådant anslag, förutsätter väl icke, att äfven de Södra dertill skola vara berättigade Jag tror att, om man vill handla eonsequent i detta fall, så bör man rätta Anslagen efter behofvet, och der ej nöden påkallar ett understöd, bör sådant icke komma i frå-i ga. Jag skulle tro, att detta Förslag så mycket häldre bör afslås, som de Södra Orternas invånare annars t i 11 en del kunna se sin industria förqväfd derigenom, att Lånetillgångarne minska omiatikan och fliten, samt göra åkerbruket mindre hufvudsakligt och magtpåliggande, efter det gifves en mera beqväm utväg att erhålla det bröd, som för dageri erfordras, utan att genom mödor och arbete bekymra sig om morgondagen. Herr Tham, Wollrath: Jag förenar mig till alla delar med hvad Grefve af Ugglas anfört:
Men sedan man försummade eller wägrade ifrån 1790 att »inderhälla Folkets kistiga energie i wapen-öfningen, hwjlken dels af Ryssa besöket, dels af Konungens befallning ater mäste wäckas, 06) dä derigenom nu ändteligen 1,200 Landels innewänare uti gewärs handterande hunnit till den färdighet/ att Ofwersten Baron ckleetcvoocl högtidligen förklarade, att Landtwärns-Bataillonerne pä Gottland i den delen uti ingen omständighet estcrgäfwo den reguliera Trouppen, sä förmodade iag, att, under sä krigissa tider, det skulle wara ett förloradt arbete och längr farligare lämna hela Ryssa akttraillen nied de siere wid hamnarne anlagve batterier utan minsta förswar, sedan 6oo man Landlwärn redan i Junii eller Julli mänadcr uplösteS, och all anledning war att de ännu qwarstående 600 man innan korrt och »vid wnnnen fred med Ryssland skulle förasssedas. I händelse hwaraf jag ansäg det i min ian - Den 27 November1665 tanka nyttigare borrtföra frän ö-n alt krigsförråd och ammunilion, och »u som förut lämna Landet lill sitt egit öde, utan minsta bemödande att af Landets egen styrka underhälla hwarken Landtwärn och Landtstormcn, an mindre Arrillerie eller någon regulier Trouppe, och stille vä detztmänader, under min sränwaro, detta blifwir emot förr öen radande tankan hos mine Landsmän, sä olik en as htvilken w> gemensamt lifwadee under Hogflsalig Konung Qustnk den Zidjes regering, dä är snarare min önskan att Allmogen och öfrige Landels irnewäxare, Befallande och lydande, rala t rent st-räk och sade öppei: ''Wi kunne, Wr wilfe icke försvara ost. Olc>k ^solr. käkissus. Likheten med det lill Högloft.
Då ingendera af dessa Pensioner bör gravera nyssnämnde fond, äro Riksens Ständer af den tänka, att fonden bör derifrån befrias, hvaremot Riksens Ständer få i underdånighet anmäla, dessa pensioners öfverflytt ande och anordnande från nästa års börjar! på Allmänna In dra gnings-Staten ; och få Riksens Ständer härvid i underdånighet göra den hemställan:, att inga andra pensioner för framtiden matte på Allmänna Magazins-fortden beviljas, än åt sådana Inrättningens och Qfverstyrelseiys Embetsoch Tjeu - 430 Den 8 Augusd Tjenstemän samt Betjente, eller Jc-ras i fattigdom efterlemnadc Enkor, hvilka icke j.å Allmänna Pensions-Stateii aro till slikt understöd enligt Författningarna berättigade. Da Eders Kongl. Maj:t i Nåder' täckts lofva att framdeles ! Naclér sig yttra om ersättningen till Magazins-fonden för en i förra tider till Krono-.Bränneri nyttjad, i Örebro Stad belägen Egendom med Tomt, hvilken, till underdånjgste följe af Eders Ko*gl. Maj:ts Nådiga Bref den 15 Öctober 1810, blifvit till Stadens. Scbolas behof upplåten; få Riksens Ständer, som ansett billigt, att Magazins-Directioner. hålles skadeslös för förlusten af denna Egendom, hvilken vid aftriidet uppskattades till ett värde af 1541 R:d 32 sk. B:co, i underdånighet anhålla, det Eders Kongl. Maj:t i Nåder täcktes så föranstallta, att den utlofvatle ersättningen måtte Magazins-Fonden till godo komma. Sorn Magazins-Inrättningens rätt och bästa beror på en .skyndsam granskning af dess räkenskaper; anhålla Riksens Ständer ’i underdånighet hos Eders Kongl. Maj:t, det Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar - Rätt måtte blifva förständigad om en verksam handläggning vid de dit inkomna äldre anmärkningsmålen och en behörig granskning , inom före» skrifven tid, af de hädanefter inkommande Räkenskaper för ifrågavarande inrättning.
Hatten, med fastsittande ångrör, skall äfven till hela sitt kubik-innehåll uppmätas, och, om den innehåller mer än två tredjedelar af pannans rymd, öfverskottet ingå i pannerymds-beräkningen. Den fals, som är ämnad att nedskjutas i pannan, Hör till Be v.- Lagsamt Allm. Bcsv.- och Ekon.- Utskottets Utlåtande, N:o 2. 9. nan, ingår ej i mätningen till större del, än hvarmed den öfverstiger en och en half tum. Likaså uppmätes mäskvärmare, der sådan finnes, till hela sin rymd, med afdrag af derigenom gående rör. Då pannan, som är försedd med aflappningsrör, iippmätes, skall tappen eller vridhanen insättas och intet afdrag för rörets innehåll ega rum. § 16. Med undanlag af tackjerns-pannor; skall på alla pannor och dertill hörande hatt eller stängsel-skifva, lösa pannebröst, rektifikations-apparater och mäskvärmare, ehvad dessa sednare äro af metall eller träd, justeraren å hvarje af dessa delar med stämplar utmärka initial—bokstäfverna af sitt namn och årtalet, då uppmätningen skett, samt derjemte å pannan redskapens uträknade pannerymd. Stämpeln på panna sättes å halsen eller dess öfversta del; på de öfriga ofvan uppräknade de larne å de ställen, der den blir väl synlig, utan att skada redskapen. * § 17 Justerare, som, för att mäta och stämpla bränvins-brännings-redskap, kallas från sitt hemvist af enskild man, ålnjute derför af denne sistnämnde resekostnadsersätlning och arfvode, såsom för andra embets-förrättningar. Kallas han åter till uppmätning och stämpling af flere redskap på ett och samma ställe eller by eller socken, der flera redskap vid ett och samma tillfälle af honom kunna mätas och stämplas, tillkommer honom resekostnads-ersättning och arfvode endast såsom för en resa, jemte den serskilda betalning, som han hör erhålla, då mätning och stämpling sker i hans hemvist.
»Hvad skulle den der förskräckliga ridturen tjena till. Jag tänkte just, att det skulle ske en olycka, när jag såg dem galoppera i väg. Och allting hade kanske ändå gått väl, om inte den främmande fröken hade varit med.» »Hvar är hon?» frågade Nina hårdt. Hon höjde hufvudet och såg sig omkring, som om hon väntade, att Julia skulle finnas gömd någonstädes i närheten. »Hon?» svarade den gamla jungfrun. »Hon är hemma hos sig. De säga, att hon är alldeles utom sig af förtviflan, och i morgon reser hon härifrån. Hon ville resa redan i qväll, men det går intet tåg förrän i morgon bittida.» Nina hade lagt hatten och sjalen ifrån sig, hon svarade icke, men gick mot dörren, der hon visste att Tofte låg. Utanför stannade hon ett ögonblick med handen mot bröstet, men så gick hon in. Der inne var ett underligt ljus. Sommarnatten var icke mörk ännu, och ett par ljus, som brunno på bordet, sände ett dämpadt, rödaktigt skimmer öfver det halfmörka rummet. På sängen låg Tofte med slutna ögon. Han var likblek, så blek, att Nina i första ögonblicket trodde att han dock var död, men då hon närmade sig, lyfte han långsamt de svarta ögonhåren och såg på henne. Han talade icke, men hans ögon hade detta rörande milda uttryck, som hon på länge icke hade sett, och hvari det nu blandade sig en pinsam smärta. Han giorde blott en liten rörelse med handen och såg på henne, som ett såradt djur ser upp i sin stumma ångest. »Jag vill» — han stannade och andades djupt. »Jag vill säga dig farväl!» »Du skall inte dö», sade Nina. »Doktorn säger, att du inte behöfver dö!» hon talade häftigt och fort. »Men vi två skola ju skiljas. » Du är fri», — sade han sakta. »Fri!» Nina log. — »Tror du, att jag nu vill skiljas från dig?» Han lyfte åter ögonen mot henne. All hans gamla kärlek, all den värme och hängifvenhet, som dessa ögon kunde uttrycka, lyste henne till mötes.
LagUtskottets Memorial, VII 1. s 41» lagdt till Handlingarne af BorgareStåndet, IX s io5, bif. af Adeln, IX s 114. — om upphäfvandet af, fördem, som förfallolöst uteblifva från Krono-Uppbördsstämmor. Ekon. Utskottets Betänkande, VIII, s 4°9 — 4*7» återrem. af Adeln, IX s 220, af BorgareStåndet, IX s 247. Ytterligare Utlåtande, afgifvet gemensamt af Bevilln. och Ekon. Utskotten, V 1. s 465— 47^» hvaröfver BorgareStåndet fattat sitt beslut, IX s 1027. Utlå tan - 49 landet bif. af BondeStåndet, IX s 1021, afsl. af PresteStåndet, IX s 1025. Ekon. Utskottets Memorial med förslag att sammanjemnka de olika besluten, VIII s 1533 — 1535, och i anledning deraf Pi’esteStåndets slutliga mening, IX 3. Memorialet lagdt lill Ilandlingarne af Adeln, IX 3. s 433. BorgareStåndets slutliga mening, IX 3. Böter, ersättning för, anvisade å extra utgiftsmedlen, III s 131 ■— 144* C. Callerholm, för Häradshöfdingen Nils, borde Förordnande uppsättas, att vara Justitia» Ombudsmannens Suppleant. Adelns Beslut, IX s 1087, PresteStåndets, IX s 1096, BorgareStåndets, IX s 1100, BoudeStåndets, IX s iio5 Ilar afsagt sig förtroendet, IX 3. s 4» 7, 12, 19. Calmar, om medel till reparation å Domkyrkan i.
Den, sorn godkänner Utskottets af tre Stånd bifallna förslag, att utförsels tullen för Jern: gjutet: tackoch barlast-, kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, ostämplade och oborrade, hällar öfver 0,8 tums tjocklek, jemte lod och lödjor till vigter af större tyngd än 1 Centner, skall från dess nuvarande belopp af 50 öre nedsättas till 25 öre per Centner, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Preste-Ståndets beslut, utförselstullen å nämnde artiklar att bibehållas vid dess nuvarande belopp. 23:o. Koppar. Den som, i enlighet med hvad Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, vill, att utförselstullen å koppar skall från dess nuvarande belopp, nemligen 5 R:dr per Centner för rå, och 60 öre per Centner för garad samt kopparskrot, alla slag, äfvensom kopparaska, nedsättas till hälften häraf, eller 2 R:dr 50 öre för den förra och 30 öre för den sednare kategorien, röstar Ja; Jern. Koppar. Lumpor. Den det ej vill, röstar Nej; Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 28. 21 Tinner Nej, kommer, enligt Preste-Ståndets beslut, utförselstullen å koppar att vid de nu stadgade beloppen bibehållas. 24:o. Den som bifaller Utskottets af tre Stånd godkända förslag, att utförselstullen å Lumpor skall från dess nuvarande belopp af 2 R:dr per Centner nedsättas till 1 R:dr, röstar . Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Tinner Nej; kommer, i enlighet med Preste-Ståndets beslut, utförselstullen å Lumpor att bibehållas vid dess nuvarande belopp.
D. Stats-Utskottets den 18 och 19 i denna månad afgifna, och sedan sista Plenum på bordet livilande Betänkanden angående: 1:0 Den Summa som för Statsoch Riksgälds-Verkens behof erfordras, att genom allmän Bevillning utgöras. a;o Uiqviderandet af Skulderna efter sista Krig. 3:0 I anledning af Kongl. Maj:ts till Utskottet, under den 6 sisth Juli, aflåtne Nådiga Skrifvelse, angående den Utländska Gäldens indragande och inlösen. 4:0 I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om Rikets Utländska Gäld; och 5:0 Öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss af Skånska Stenkolsgrufvans Interessenters underdåniga ansökning om Exportations-prsemier och | publikt #. a«4* Den si Juli, publikt Lån ra. rn.; föredrogos nu åter och blefvo till alla delar af Bonde-Ståndet bifallne. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. t). När Bevillnings-Utskottets den 18 Juli afgifna, och den 20 derpåföljande upplästa Ut* låtande, öfver de hos Högv. Prest-Ståndet och Vallöf! Borgare - Ståndet gjorda Anmärkningar vid bemälte Utskotts Förslag till förändringar i 1812 års Chavtas-Sigillatse-Förordning, nu å nyo föredrogs, ansåg Bonde - Ståndet sig endast böra förklara, det Ståndet förblifver vid sitt redan lemnade bifall till berörde Förslag. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. De af Constitutions-Utskottét den 19 Juli, Uti aine särskildta Memorial, afgifna förslag till förändring i 41 §. och till ny Kedaction af 2 9 §. Begerings-Formen, blefvo nu, efter det de, sedan sista Plenum, hvilat på bordet, åter föredragne, och hvarvid ingen anmärkning deremot var att göra; hvadan berörda förslag blefvo godkände till den behandling vid nästa Riksdag, som 56 §.
eder ärade tidning n:r 27 för i år finnes en uppsats med öfverskrift » Ett inkast i tjänarinnefrågan » af Hanna Kamke, däri såväl orsakerna till, som botemedlen mot den allmännt öfverklagade okunnigheten hos tjänarinnorna, och den till följd däraf rådande missbelåtenheten med desamma framhållas, och förekomma däri många behjärtansvärda uttalanden, som, om de af husmödrarna kunna följas, utan tvifvel skulle lemna tillfredsställande och goda resultat. Den, som varit i tillfälle att lefva bland folkets barn och satt sig in i deras förhållanden, vet nog, att bland dem finnes mycket godt, och att deras vänskap och tillgifvenhet äro ganska lätta att vinna, blott de behandlas rätt. Detta torde emellertid vara en konst, som af en del husmödrar aldrig kan rätt inläras, liksom det å andra sidan finnes människor, hvilkas tillgifvenhet ej kan vinnas, om man än vore fullkomligheten personifierad. Undantag komma således att gifvas, huru väl sakerna än ordnas, men man torde i allmänhet kunna blifva rätt belåten äfven utan ett fullkomlighetstillstånd. Det finnes bestämdt inga skäl för ett så- dant antagande, att den klass af människor, som kallas tjänarinnor, skulle vara odugligare än andra, och det torde ännu, åtminstone i vårt land, vara för tidigt att i den socialistiska rörelsen spåra en orsak till berörda missförhållanden, helst som dessa redan gjordt sig gällande, innan allmänheten här hade ens en aning om socialism. Orsaken torde däremot säkrare kunna sökas i det sätt, hvarpå upplysningen handhafves och ledes, icke allenast i folkskolorna, utan ännu mera vid de allmänna och enskilda läroverken. Den bildning, folkskolorna för närvarande lemnar, är ännu ej så hög, att lärjungarne i allmänhet yfvas däröfver, hvaremot många, för att ej säga de flesta af dem, som genomgått elementarskolorna, anse sig fullärda eller på god väg att blifva det och finna allt arbete vara under sin värdighet. Med arbete måste man därvid förstå något effektivt, som kan föda sin utöfvare, och icke de för flickor vanliga — v i r k n i D g, knyppling, konstsömnad och pianospel — hvarpå endast ett ringa fåtal kan uppehålla sig.