Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får derföre endast tillägga min 1 ifliga önskan, att hela denna framställning, måtte undgå stärn*: pel af en strid emellan personer; men deremot att den, såsom öfverläggning om sak, måtte under full opartiskhet framträda, nog kraftigt, för att antyda verkliga behofvet af Lagens upprätthållande i ett fall, som, ehuru stundom ringa ansedt, likväl möjligen kan medföra de betänkligaste följder. -v Den 7 April f. in'. 85 N:0 3- Iferr von Franchen, Auguft: Friherre Bjönstjernas motion rörande infora drahdet af vissa uppgifter för deh blifvande Financéplanen kan af mig visst ej annat än.höj geligen gillas, ehuru öfverflödigt det än tyckes ■ vara att vilja understödja ett anförande, framställt af en person som i ämnet visat verkelig kännedom och för detsamma arbetat.mer ån man ägde skäl att tro dess tid skulle medgifva. Just detta förtroende jag har till Friherre Björnstjernas insigt i de allmänna Financerna, gör ätt jag hoppas det ej misstyckes att jag begär ett tillägg i det antal frågor Frihrrren begärt besvarade af Statsoch BancoUtskotten, nemligen ingefära tiden då nämnde Uifkott tror sig till Stånden hinna hinna inkomma med sitt betänkande öfver Financeplanen. •e Skyndsamt svar på denna fråga tror jag är i synnerhet behöfligt för Högloflige Ridderskapet och Adeln, af hvars Ledamöter flere redan bortrest och ännu flere sedan nu tvåtredjedelar af den i Grundlagens för Riksdagens varande utstakade tid är tilländalupen, äfvensom af årstidens gjöromål kallade, otvifvelaktig! hemresa, men kanske af dem ganska många, endast de visste i frågavarande tid, icke göra afseende på 20 å 39 mils väg för att återkomma och öfvervara slutliga afgörandet af eri Si t)en i April J, m. Financeoperation som möjligtvis för några är kan gifva stadga åt vårt mynt, . men äfven lika möjligt för secler förstöra Svenska Inbyggarnes väl.
De härutaf uppkommande ganska ringa beloppen hafva disponerats på mångfaldigt olika sätt, allt efter socknarnas olika behof och tillfälliga förhållanden, till fattigvården, sockenbibliotheker eller andra kommunala behof. Angående Hushållnings-Sällskapets andel i dessa afgifter är uppgift redan meddelad i 3:dje afdelningen. 5. Kaincralförliållanden. Till upplysning öfver så väl antalet hemman och alla slag af jordlägenheter efter olika natur å Tab. N:o landet, som ock å tomter och jord i städerna, samt deras uppskattningsvärde, allt vid periodens slut 1860, har hosföljande tabell N:o 10 blifvit i Landskontoret upprättad; och som ovisshet uppstått, uti hvilkendera tabellen N:o 7 eller N:o 10 qvarnarna i länet rätteligen böra upptagas, har Konungens Befallningshafvande, vid det förhållande att, utom fastighetsbevillningen, grundränta för dem utgår, ansett lämpligast att qvar - Fortsättning af Tab. Litt. N. Minuteringsoch utskänkningsställen nedanstående är. U t s k ä n kningsställen. Afgifter i Riksdaler Riksmynt. 51 in uteringsFör helt år. För kortare tid och vissa tillfallen. Sammandrag. För år 1856 ställen. Gästgifverier. Schweitzeriet Spisqvarter. Krogar. På ångfartyg. Vid möten. Vid andra tillfallen. tering. ning. Kameralförhållanden. Laga skiften. narne, på sätt som skett, likasom sågarne i länet, till antal och uppskattningsvärde upptagas i tabellen N:o 10, sådant som förhållandet varit vid periodens slut år 1860. Något hemman har under nu ifrågavarande period icke blifvit ur ödesmål upptaget, och icke heller något krono-nybygge till anläggning beviljadt, men deremot har år 1856 ett hemman blifvit nyskattlagdt till l mantal, med ränta 17 R:dr 2 sk. Banko eller 25 R:dr 56 öre Runt, och år 1859 ett skogvaktarboställe till 3;t mantal, med ränta 13 R:dr 79 öre Runt.
A., Lille rik och hans Iekk ' ariiratei .. - C. Hamrn~rsköld, Srnh ~iu ' iidars ödeii. J. C. v. Hofsten, Eii resa omkring jorden. - HiisdJure11.- Bilderbok för sinå barii och för åsliådningsiiiidervisiiing. - Ilf .. ' ' Lcr.nglef, Våra vanner. - F. J: Pajeken, Trappern Jiin. : ' !~&amp;lilar,tt~ntz .Gr:; .R. Sve~ige, .-. C: .., Bh@-Holnzberg, Charles G. Gon-ion. - M. Sauuleis;. P &amp; ~ ' .Ka,io~, ' L i. ';, i.: .. Spillror. Fosterlandsstiftq ?seiis .f6~Iaagse~1) editio ?~: A. - E. S. K., Teckningar ur lifvet. - H. H. v. Essen, ba ?iKHqn$:; l$e$ri !kj q; g$sen$. ' &amp; $ ' $ad, I. - E. NBgia '; tilldcii&amp;&amp;ef Evers, Bland granar ch ' palmer. - K.. H. Caspäri, Skolmastareii ' och hans ': ' son? ' - E: * S.! I .. HOU; .~ ' S !1; afflick&amp;n, .. från,; Bci.iii \ peji, r+- L. S., -, #. g. u .. b C 1.. Barnens bilderbok. - Ur lifvet, ser. - Barnel ?s - tidning 1894. - Barnens van 1894. - Korn åt små fåglar. - Bibliotek för de unga, n: r 66-69. - M. Liebrecht, Liten. och värnlös. - M. Rpos, U r barndomens värld. - B. Suger, Syskonen.
Då R. o. Ad. företog StatsUtsk:s Betänk, med förslag till voterings-propos. angrde stats-regleringen antog R. o. Ad. för sin del — och denna åsigt har sedan genom 3 Stånds beslut, äfven blifvit godkänd af R. St:r —, att då alla Stånden beviljat anslag till samma ändamål, men 2 Stånd anslagit en högsta summa, ett Stånd en medelsumma och ett Stånd en minsta summa, så ansågs genom 3 Stånds beslut vara afgjordt att summan icke kunde blifva mindre än medel-summan, hvarföre man endast hade att votera mellan högsta summan och medel-summan. På samma sätt då två Stand beviljat_en högstajsumma, ett Stånd Den 2s November f. m. 719 en medelsumma och ett Ständ lägsta summa, så ansågs det vara genom 3 Stånds beslut afgjordt att summan icke kunde blifva höt gre än medelsumman oell derföre voterade man emellan den lägre summan och medelsumman. Om slutligen ett Stånd beviljat en högsta summa, två Stånd en medel-summa oell ett Stånd en .lägsta summa, så ansågs det vara genom 3 Stånds beslut afgjordt att summan ej kunde sättas högre än medelsumman, och genom 3 Stånds beslut afgjordt att den ej kunde sättas lägre än medelsumman, lioc est, medelsumman ansågs vara af lt. St:r antagen. Detta sätt att se saken är godkändt af 3 Stånd, nemi. 11. o. Ad., Presteoch BorgareStm. genom deras bifall till de af Utsk. framställda voterings proposma. Det är ej heller första gången som så tillgår; ty det har varit praxis sedan långa tider tillbaka. Hvad nu angår Gr. Itudenschiölds pension, så har ett Stånd beviljat 3,000 Rdr, 2 Stånd 2,000 oell ett Stånd afslagit all pension. I enlighet med hvad jag här framställt hafva således 3 Stånd förklarat att den icke får öfverstiga 2,000 Rdr och 3 Stånd förklarat att den icke får understiga denna summa, d. v. s. den är genom II.
Maj 1863, i anledning af väckt fråga om hemmanet Jlfl Fångamons, j mantal, i Jemtlands län, befriande från rotering. (91.) 1863 den 29 Maj i underdånighet föredragen: och remitterad till utlåtande af Krigsoch Kammar-kollegierne. 1864 den 13 December, sedan Kollegierncs utlåtande inkommit, ånyo föredragen: och skulle denna fråga närmare tiden för instundande riksdag blifva föremål för Kongl. Maj:ts pröfning, i afseende på Propositions aflåtande i ämnet till Rikets Ständer. 60:o af den 25 Juli 1863, angående öfverlåtelse till staden Malmö af förra fästningsbastionen Nyköping. (100.) 1863 den 11 Augusti i underdånighet föredragen: och vederbörande om Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers beslut förständigade. 61:o af den 25 Juli 1863, i anledning af Kongl. Maj:ts Proposition angående upplåtelse till Stockholms stad af Kronan tillhörig mark, för anläggning af strandgata utefter Ladugårdslands-viken från Nybron till Fredrikshof. (101.) 1863 den 11 Augusti i underdånighet föredragen: och vederbörande om Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers beslut förständigade. 62:o af den 25 Juli 1863, angående kostnadsfri upplåtelse, för den tillämnade jernvägen emellan södra stambanan och Landskrona, af viss del utaf Kronans omkring nämnde stad befintliga fästningsverk. (103.) 1863 den 11 Augusti i underdånighet föredragen och remitterad till utlåtande af Krigskollegium. Sedan detta utlåtande den 9 Mars 1864 inkommit, blef målet öfverlemnadt till Civildepartementet. 63:o af den 25 Juli 1863, i anledning af Kongl. Maj:st Proposition om tillägg i 15 § af Kongl.
Jag tror således att det af motionären afsedda ändamål kan vinnas genom de redan inom titeln gifna anslag och derå upstående besparingar, samt anhåller derföre om bifall till Utsk;s Utlåt, öfver denna punkt. Frih. Cederström: Stat.sUtsk:s ledamöter hafva afrått oss från att bevilja detta anslag på den grund, att It. St:r redan anvisat så betydliga summor på denna Hufvudtitel. Men, mine Ilrr, hvartill tjenar det att anslå stora summor i 100,000:tal, än för skolhus, än för lärare-löner, om man sedan icke vill vidtaga en åtgärd, som med ringa kostnad synes verksamt befrämja ett af ändamålen med de allmänna undervisnings-anstalterne? — Gagneligheten af det begärda anslaget hafva hvarken de värde talarne i dag eller StatsUtsk. gittat bestrida. Erinrom oss, att Skol-ordningen ändrat förhållandena betydligt. Förr var Latinet det språk, som borde först läras, nu deremot skall början göras med Fransyska. Kan man väl af lärarne begära, att de skola ega tillräcklig skicklighet att bibringa ungdomen kännedom i detta språk, som de sjelfve aldrig lärt att tala? Det torde vara tydligt, att en lärare, som inhemtat språket i det land, der detsamma talas, skall vara skickligare att undervisa deri, än den som icke åtnjutit denna förmån. Hr Lilljehöök har hänvisat på de resestipendier, som redan äro beviljade; men dessa äro anslagna icke blott till resor utan afven för lärda verks lifgifvande, och äro väl således icke egentligen afsedda, ej heller lära utan svårighet kunna till någon tillfyllestgörande andel användas för nu ifrågav:de ändamål. Man har också redan anmärkt, att allt för litet är anslaget för utgifvandet af lärda verk. Gr. Lagerbjelke har anmärkt, att K. M. ej fram - Den 24 November e. m. 717 ställt behofvet af detta anslag. Då fråga var om anslag för Riksregistraturens fortsättning, fann doek Hr Grm ingen betänklighet vid att afstyrka detsamma; ehuru det var af K. M. begärt.
Baron Funck yttrar äfvenledes, ali man utan undanlag behåller den jord man köpt, pantfått, eller i mät bekommit, om derå ej vederbörligen klandras inom lagfarten. Af allt detta synes tydligt, att åtminstone jurister tolkat denna § olika, och att således min mening måhända vore lika gilltig som Ulsk:s. Orsaken, hvarföre jag ansett denna motion af vigt, har varit den, att den K. förklaringen innehåller 3:ne olika praescriptionstider, nemi. först ett år från den tid en person sjelf vore i tillfälle att sin rätt bevaka, för det andra den personens lifstid, och för del tredje 20 år från den personens dödsdag, hvarigenom en så lång praescriptionstid uppkomma, att den kunde gå ända till 100 år i många fall, och att personer således kunna i 100 år sväfva i ovisshet huruvida de verkligen äro ägare till en egendom eller icke, oaktadt de, likasom förelrädarne, fått laga fasta derå. En sådan ovisshet är af desto vådligare beskaffenhet, som naturligtvis en person, hvilken ej är fullt säker om han får för - Den 4 November e. m. förblifva i oqvald besinning af den egendom han innehafver, icke anser sig böra vårda den så, sorn lian eljest skulle skola densamma, om han ägde en sådan visshet. Det har också in t rå lfa t ganska belänklign omständigheter i delta fall; det har handt, att personer blifvit fråndömde egendomar, hvarpå så väl de som deras föregångare erhållit laga fastor, och sådant kan dagligen hända. Jag har derföre trott, att någon bestämdare praescriptionstid borde stadgas; nya civillagförslaget har upptagit denna tid lill 20 år; jag har föreslagit 3o år, ehuru jag visserligen önskade att den kunde inskränkas till hvad nya lagförslaget innehåller; men jag har tagit till 3o år, emedan jag trodde att .Stäuderne för närvar. skulle lättare gå in på mitt förslag såsom något längre, hvarförutan jag får nämna alt Romerska lagen äfven stadgar en praescriptionstid af 3o år i dessa fall.
Bäst är att köpa små knoppar och blad, som jämte de förfärdigade stora rosorna och knopparne ordnas på en passande kvist. Man erhåller på detta sätt en utmärkt vacker dekoration. Den mörkare kalken af en gul eller laxfärgad ros kan man, i händelse det erforderliga papperet ej kan erhållas i flere nyanser, mycket lätt framställa därigenom, att man lätt fuktar skarlakansrödt silkespapper och därmed färgar rosens kalkblad. (Forts.) FÖRLO FVADE. Ingeniör SOM SALLAD. Stora SELMA EHRNGREN. Tillkännagifves endast på detta sätt. Stockholm den 21 september 1890. DÖDE. E N Tillkännagifves att Laura de Brunikowsky, vackra Ragu på oxgommar. född Torsk å la noble dame. ROOTH, stilla afled i Linköping den 18 sept. 1890, uti en ålder af 81 år, sörjd och saknad af barn och barnbarn, syster och vänner. Sv. ps. UNG, ANSPRÅKSLÖS flicka önskar till hösten plats i godt hem, villig deltaga i alla inom hus förekommande göromål. Svar till » E. 18 år », Mariestad p. r. [2614] Enkefru lingon urväljas, och man sticker här och där i dem med en fin nål. En lag kokas af 16 cl. vinättika, 11 Oxgommarne cl. vatten och socker, litet hvitpeppar, iorvälias, afputsas och kokas möra i sönderbruten kanel, krossad ingefära, slutet kärl, skäras sedan i den storlek nejlikor och muskotblomma i en påse. man behagar, blandas med färs af fisk, Skummas väl och slå * kokhet öfver kräftstjärtar, champignoner och hvit bären. Lagen omkokus med kryddorna sås. Raguen serveras mycket varm, 2 å 3 gånger och slås åter varm på garnerad med smörbakelser. bären. Bisgrynen Körsbär, sköljas helst mörka, och krusbär och kokas med vatten eller mjölk till på samma sätt. en stadig gröd, som sedan uppblandas ATT INLÄGGA HVIT SYLTLÖK. Löken lägmed dubbelt så mycket fast äppelmos.
251 §, angående den ort, der Fullmäktiges sammankomster böra hållas; 252 §, an gående tiden för sammankomsterna och protokolls förande dervid; 253 §, angående särskilda sammanträden; 254 §, angående tjenstledighet för Fullmäktige; 255 §, angående anmälandet af inträffadt förfall; 256 §, angående det antal Fullmäktige, som vid besluts fattande böra vara tillstädes; 257 §, angående rösternas afgifvande och beräknande vid skiljaktighet i meningar; 258 §, angående infordrandet af Kommissariatets yttranden m. m.; 259 §, angående föreskrifters meddelande; 260 §, angående sättet för öfverklagandet af Fullmäktiges beslut; 261 §, angående granskningen af Kommissariatets 6 Ståts-Utskottets Memorial JYi 293. anteckningsböcker och Ombudsmannens diarier samt inventering af de utaf Kommissariatet förvarade låne-och säkerbets-handlingar; 262 §, angående årliga besigtningar å Rikets Ständers .och Riksgälds-kontorets hus; 263 §, angående begagnandet af ,rum inom Rikets Ständers hus mellan riksdagarne; 264 §, angående berättelsers afgifvande till Rikets Ständer och deras Revisorer, samt 265 §, angående tryckning och utdelning af Rikets Ständers Revisorers berättelser, äro .lika lydande med nu gällande reglementes 230, 231, 232, 233, 234, 235, 236, 237, 238, 239, 240, 241, 242, 243 och 244 §§. 266 §, angående upphandling af papper och skrifmaterialier till begagnande under nästa riksdag, är lika ledande imed nu gällande reglementes 245 §; dock har, till följd af .Rikets Ständers beslut, genom bifall till Utlåtandet J\$ 270, sid. 14—15, punkten b, slutmeningen i samma §, angående vedergällning för utleipnandet och redovisandet af de för Riks-ståndens räkning uppköpta effekter, uteslutits ur den nu föreslagna §:n. 267 §, angående utseendet af en Ledamot i Strömsholms kanal-bolags-direktion samt ett ombud i de årliga revisionerna af nämnde kanal-verks räkenskaper, innehåller samma stadganden, sorn förekomna i 2:dra punkten af nuvarande reglementes 11 268 §, angående Fullmäktiges i Banken och Riksgälds-kontoret gemensamma åliggan den; 269 §, angående granskningen af fullmakterna för Riksdagsman af Preste-, Borgareoch Bonde-stånden, samt 270 §. angående val al
Direktör; att han under längre tid var en af Fäderneslandets mest ansedda och värderade, konstnärer och jemväl såsom lärare verkat på ett nitiskt och förtjenstfullt sätt, äfvensom att hans vid Akademien egande inkomster utgjordes af en Historie-Målarelön 300 R:dr, och ett Professors-arfvode 450 R:dr; att Hof-Måluren v. Heidecken, som föddes 1781 och från 1826 till 1829 innehaft en af de på Akademiens Stat anslugne resepensioner, år 1831 blifvit Ledamot af Akademien och 1838 anställd såsom lärare vid dess Elementar-tecknings-skolor, hvarest han allsedan tjenstgjort, och att han både såsom konstnär och lärare ådagalagt en aktningsvärd verksamhet samt att han för nämnde Lärarebefattning åtnjöte ett arfvode af 400 R:dr Banko; så har Kongl. Majit med afseende å hvad sålunda blifvit anfördt, och då hvarken Akademiens enskilda medel eller den inom Akademien stiftade pensionskassa förmådde hålla dessa personer skadeslösa för de löneinkomster, de genom afskedstagaridet skulle förlora, behagat föreslå Rikets Ständer, att Professoren, Hof-Intendenten Westin och Hof-Malaren J. G. v■ Heidecken, sedan de ifrån sina tjenstebefattningar vid Akademien erhållit afsked, måtte, för deras återstående lifstid, å Allmänna Indragnings-Staten undfå pensioner, den förre af 950 R:dr, och den sednare af 400 R:dr årligen. Ehuru Professoren Westin och Hof-Målaren v. Heidecken icke kunna räknas till antalet af civile Embetsoch Tjenstemän, hvilka, efter uppnådda vissa lefnadsoch tjenste-år, ega rättighet till pension, har Utskottet likväl, i betraktande af desse förtjente konstnärers och lärares höga ålder och deras, under en långvarig tjenstetid städse ådagalagda, nit och skicklighet, ansett sig böra hemställa, att Professoren vid Akademien för de fria konsterna Fredrik Westin och Läraren vid samma Akademis Teckningsskola J. G. v.
Det gifves ännu ett sätt att tillintetgöra grundlagar eller, rättare sagdt, betaga dem deras kraft, nemi. genom deras suspension, såsom det, af billigheten påkalladt, skedde vid 1817 och 1828 årens riksdagar. Afven dertill fordras likväl alla 4 Ståndens sammanstämmande beslut, hvarigenom afgörandet försvåras, och faran i samma mån minskas. Men det sätt att tillintetgöra grundlagar, som det blifvit vår tid förbehållet att påhitta, nemi. genom stiftande af deremot stridande civillagar, är vida farligare än de öfriga, emedan dertill endast erfordras 3 Stånds beslut, och det i samma mån måste vara lättare att utföra. Det gifves intet stadgande i våra grundlagar, som icke genom civillag på sådant sätt skulle af 3 Stånd kunna tillintetgöras. Detta sätt är så mycket farligare, som det ej ens blifvit förutsedt af våra grundlagsstiftare. Del gifves nemi. ingen direct utväg att förekomma ett sådant äfventyr, om ej Landtm, och Talmännen vilja riktigt behjerta, att R. St. utgöra den ena hälfv teu af lagstiftningen, och låta dem mot den andra Statsmagten begagna samma rätt, som denna ej sällan gjort gällande emot dem. Jag kan således icke utan största oro erfara, huru en Konungens rådgifvare vill försvara försöket att på lagstridigt sätt kullkasta en §. af Reg.F.; och jag skulle vil ja från det gamla Rom låna det bekanta uttrycket: ”Republiken är i fara.” Jag föranledes härtill, icke af fruktan, att förslaget till banklag nu skulle kunna blifva antaget. Jag tager för gifvet, att det redan fått sin bane. Det är sålunda för mig nu en småsak. Men det är för framtiden, jag fruktar, och för faran af prejudicatet alt låta på Ståndens godtfinnande ankomma stiftandet af civillagar, som upphäfva grundlagen. Jag förutser nemi. den möjlighet, att sådana lagar skulle i tidernas längd kunna stiftas till folkets förtryck, och fruktar, att deraf skulle förr eller sednare föranledas en contrabrytning, som kunde skaka timonen och kanhända vålla dess fall.
Skogarne förstöras ej, som man vill befara, genom en fri Export, utan genom svedjande, bränning till a ka, med mera , hvartill man föranledes af Trädvarornes försvårade Export. Skogarne vanvårdas just genom en för ringa betalning i ersättning för deras vård. Men blott temporaira tillåtelser till utförsel skada, och gifva anledning till skogens \ 70 Den 21 Maji. förstöring, för en blott momentel vinst! Vore Exporten fri, skulle det mera löna mödan för Enskifte, att, göra strömmar flottbara, och de från kusterna långt aflägsna skogar skulle derigenom blifva användbara till Export. OeconomiseUtskottet vill, att Målet skall öfverlemnas till Kongl. Maj:ts pröfning. Jag tror, att Ständerne göra rättast, om de taga denna utväg, men jag yrkar då, att deras önskan må förklaras vara innefattad idet förslag Herr Friherre Edelcrantz afgifvit. Herr Manner stam, Johan: Jag instämmer uti den anmärkning, som redan blifvit framställd emot ifrågavarande betänkande j att nemligen Utskottet icke bestämdt yttrat sitt eget omdöme öfver de dit remitterade Motioner, angående ProductPlacatets upphäfvande och om fri Export af Trädvaror. Jag delar med Utskottet den öfvertygelsen, att Kongl. Maj:t, som äger öfversigt af Rikets hela allmänna hushållning och af dess handelsförhållanden till andra Riken, 6amt är skild från de ensidiga interessen och åsigter, som någon gång kunna verka på Enskilta, bäst kan i detta, som andra fall, urskilja och besluta hvad som leder till Rikets gagnj men jag anser Utskottet hafva bordt i detta, lika som i andra Oeconomiska frågor, som dit re^ mitteras, afgifva bestämdt Utlåtande. Betänkandet innefattar trenne frågor, vid hvilka jag utber mig få göra några erinringar.
Derest Rätten ej finnér något förekomma, som fordringsansprdkets giltighet förringa bör, döme då genast till betalning och förordne tillika huruledes, i brist deraf, utmätning och by sått ning straxt ske må', dock skall för vexel, som med protest återkommit, utmätning eller bysåttning icke kunna emot vexelgifvare eller öfverlåtare verkställas förr, ån o dagar förflutit, ifrån det han bevisligen blifvit krafd. 43 §• Ar målet af sådan beskaffenhet, att det ej kan eller bår d forsta r åttegångsdagen af gåras, må likväl dermed ej fördröjas längre, ån högst nödigt pröfvas. VIII CAP. Allmänna bestämmelser. 44 > Inträffar tid, att betalning fordra eller fullgöra, att protestera eller att något annat iagtlaga, å helgedag, ela eger man det gåra d nästa såcknedag derefter. Ar i annat land iagttaget hvad, sorn a hvarje ort får sig hnn vara lag och sedvana likmätigt, dä håfve det sin laga kraft. I sammanhang härmed, föreslår jemväl Utskottet: att Rikets Ständer, vid öfverlemnande till Kongl. Maj:t af deras underdåniga förslag till ifrågavarande Lag, måtte uttrycka den underdåniga önskan, att Kongl. Majit täcktes, genom serskild Författning, sorn liktidigt med samma Lag kunde promulgeras, meddela de reglementariska föreskrifter, Kongl. Majit i Nåder han pröfva nödige, i stället för sådane, till Börsoch Mäklare-Ordning hörande lagbestämmelser, som åro intagna uti de serskilda Författningar, hvilkas upphåfvande blifvit föreslaget. Stockholm den i3 October i84o. Ank. till Exp. Utsfe. d. 15 Oct., kl. 11 f. m. Betänkande öfver väckte motioner, om uppliäfvande eller ändring af Kongl. Brefvet den 17 October 1778, angående barna-mord.