Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Spinnhuset i Stockholm har väl ännu icke fått något understöd, men är icke mindre i behof deraf. Kongl. Majit vill om förhållandet dermed, äfvensom angående hvad till försvarslösa hafvande Qvinnors intagande på Dazaretten erfordras, låta meddela Rikets Ständer en särskild omständlig, utredning-. Kongl. Majtt, som icke kan annat än godkänna hvad StatsCöntoiret i dessa afseendert hemställt, äfvensom hvad det anfört, om nödvändigheten af en tillökning uti anslagen till Ved och ljus för Fästningsoch Garnizons orterna, har, igenom de af vederbörande ofta förnyade ansökningar om ytterligare anslag till Kgl. Slottets underhåll, och för reparationer af Kronans Publika hus i Hufvudstaden och Eandsorterna samt andra Publika byggnader, blifvit fullkomligen öfvertygad om otillräckligheten af de för dessa ändamål på Stat uppförda medel. Ehuru dessa behof under olika tider äro af olika belopp, anser Kongl. Maj:t såsom afgjordt, att i det förfallna skick , hvaruti de flesta allmänna Byggnader sig nu befinna, fordras till en början ansenliga summor för deyas i ståndsättande , och att det blir först, sedan detta är' verkställdt, sorn tJnderhålls-summan karn med någon säkerhet regleras. >rid i8iä års .Riksdag blef intet anslag för kosf - * 3 300 Den 14 Juli. kostnaderna, vid inträffande underhandlingar med främmande magter och Freds-negociationer bestämdt. I.ikväl hafva sedermera vigtiga Förbund och flera Fredsfördrag blifvit afslutade , och Sverige deltager ännu, såsom en af de magter, som undertecknat Pariser-freden, uti underhandlingarna vid Wienska Freds-Congressen. Allt detta, fordrar ändock utomordentliga tillgångar, för hvilka det vanliga anslaget för Minister-Staten icke kan vara tillräckligt, och dessa kostnader hade omöjligen utan förskott eller skulder kunnat bestridas, om icke Flans Kongl. Höghet KronPrinsen funnit utväg att, till en stor del, med särskildta medel ersätta hvad som i Stats-anslaget saknades. Detta har likväl icke kunnat till alla fall, lämpas , och de ännu för
Men kommer det väl en gång dithän, då finnas knappast några hinder för samfärdseln vidare att öfvervinna. Indien och Kina skola varda i stånd att öfversvämma Europa och Amerika med alstren af sin industri i huru ston massor som hälst. Och på samma gång skola äfven transportkostnaderna genom täflan mellan olika linier » så nedbringas, att de icke längre lägga det allra minsta hinder i vagen för en storartad täflan mellan dessa lands gryende industri och vår egen.Och det blifver icke vår industri, som kommer att rosa marknaden vid en dylik förkrossande täflan. Huru följderna af en sådan vändning i det sociala kriget, i fall den en gång inträder, skola ställa sig för våra gamla kulturland, det är ännu knappast möjligt att öfver-skåda. Europas kapitalister kunde sitta i all sköns lugn i sina villor i London eller Paris och njuta frukterna af den vinst, de hämtade från sina fabriker i Bombay eller Calcutta. Men Europas egen industri komme att gå ohjelpligen tillbaka och skulle kanske till sist en vacker dag helt och hållet gå under, så att vi i industrielt hänseende blefve försatte minst ett hundra år tillbaka i tiden. De kraftiga försök, som med all sannolikhet komme att göras att genom höga skyddstullar eller rent af införselförbud skydda det inhemska arbetet mot den öfvermäktiga täflan från andra verldadelar, skulle i längden visa sig fruktlösa. Och arbetarne? — eller rättare de agitatorer, som genom sitt hänsynslösa öfverdåd drifvit sakerna till denna ytterlighet? Ja — de torde få finna sig vid att göra nedsättningar i sina anspråk, som gå långt utöfver rimlighetens gränser och som de nu länge sedan anse höra till en öfvervunnen ståndpunkt. Att emellertid dessa nedsättningar icke komma att ske godvilligt, det kan man vara fullkomligt förvissad om; — och det är för öfrigt alldeles icke att förundra sig öfver. Men öfver de händelser, som då skola följa, torde det vara bäst att draga en slöja. Det är icke någon glädjande framtidstafla, som vi här sökt utkasta grunddragen till. Men det är ej vårt fel, om färgerna kommit att blifva något mörka.
Jag tror derföre, att Utsk. ganska riktigt tillstyrkt ett maximum och ett minimum, emellan hvilka arrendet skall bestämmas, men jag kan ingalunda ingå på den af Utsk. föreslagna optionsrätt. Jag tror, alt det borde öfverlemnas åt Konungens Bef:h:de, att, derest flera personer bjöde samma summa, bland dem utvälja den, hvars personliga egenskaper mest försäkrade derom, att egendomen skulle väl skötas och värdas. Gifver man deremot iunehafvaren optionsrätt, så blifver följden, att ganska få speculanler anmäla sig, emedan man kunde vara förvissad om, att vid de flesta fall skulle den förre innehafvaren få behålla arrendet. Dä så många olika tankar blifvit yttrade, så vore det kanske lämpligast att återremittera betänkandet. För min del tror jag likväl, alt den första delen deraf skulle kunna af R. o. Ad. genast bifallas; men deremot tror jag icke att det går an att bifalla den sednare om optionsrätten. Fn likartad fråga har förevarit inom Ekon.Utsk., nemi. Prosten Almqvists motion om bestämmande af maximum och minimum vid utarrendering af militieboställen. Ekon.Utsk. ansåg sig pligligt alt afstyrka denna motion, hufvudsakligen af det skäl, att om också icke boställsdireclionerua i sjelfva verket skulle visa någon mannamån, sä skulle de likväl lätteligen derför kunna misstänkas. I detta fall bör sådant icke kunna äga rum, då så väl länets hushållssällskap och Konungens Bef:h:de först skola bestämma maximum och minimum samt sedermera landshöfdingen och Den 7 April. 151 de jemte honom i länsstyrelsen anställde tjenstemän skola bestämma hvilken af de sökande, som må erhålla arrendet. Jag tillstyrker således bifall till den del af Utsk:s betänk., som afser maximum och minimum, men afslag å den delen, som gifver förra innehafvaren optionsrätt. Frih. Cederström:
Förstår man Emilie Högqvists konst, derför att man får ¿öra anekdoter om henne, får veta, att hon var vacker, att hon hade en så och så beskaffad repertoar, samt att lir H. en gång i sin ungdom mött henne på Gustaf Adolfs torg? Säger oss citatet om Swartz, hvad som utmärkte just hans Hamlet? Är det icke tvärtom i sin emfatiska allmängiltighet ett helt enkelt känsloutbrott, hvilket en af dem, som beundra hr Lindbergs Hamlet, kan använda lika bra om honom, eller för resten om hvilken annan Hamlet som helst? Är det nog, när det gäller en skådespelerska som fru Kinmansson, att få veta, att » hon spelade icke Valborg i öhlenschlägers sorgespel, hon var etc. etc. » En fras, som kan användas om alla lyckade teatraliska prestationer. Kan man icke bli, låt oss Ur Dagens krönika. 32säga litet ledsen, öfver att se Knut Almlöf så knapphåndigt afiardad? Och är det icke rent af löjligt att icke visa ett spår af uppfattning, när det gäller Emil Hillberg, på hvilken hr H. haft ett sådant ypperligt tillfälle att visa, hvad han egentligen menar med sin misstämning gentemot den nya tiden? Ty Emil Hillberg representerar i hr H: s bok jemte Olga Björkegren denna tid, och det hade bland annat varit intressant att se, om hr Hedberg verkligen haft något i princip emot det spelsätt, som närmast uttrycker, hvad denna stackars tid tänker och känner, denna tid, om hvilken redan Palm aer utropade: » Det ska fan vara tid nu för tiden! » Men i det fallet är hr H. alltid lätt att handskas med. Han är rysligt grym mot tiden i böljan af boken. Men ju mer han kommer den in på lifvet, dess beskedligare och snällare blir han. Det fins ingen af dess här omnämda representanter, som han känner sig polemisk emot, med undantag af hr Hillberg, hvilken underligt nog af hr H. får uppbära förebråelser för, att han misslyckats som teaterdirektör i Göteborg.
Sirs Bank deponerade medel, och 3:o bolagets odisponerade tillgångar i guld och silfver samt hypotheker, bankens egna lånehandlrr dervid icke inberäknade. Detta är också alla de fonder, som för sedelinlösningen egentligen kunna afses. Hr Gunther har väl förklarat, det han anser Utskrns förslag antagligare, enär R. o. Ad. redan bestämt, hvaraf grundfonden skall bestå. Jag tror dock i motsats med denne talare, att just delta beslut gjort Gr. Frölichs förslag ännu mera lämpligt och antagligt. Hvad 1 mom. af den utaf Gr. Frölich föreslagna 9 § beträffar, så står detta mom. i oskiljaktigt sammanhang tned 8 §, och jag kommer således att ifra för dess bibehållande, enär jag anser betänkligt att medgifva en obegränsad upplåningsrätt, hvarigenom föreskrifterna i afseende på bankernas sedelrörelse skulle kunna nästan helt och hållet illuderas. I fall någon större erfarenhet af privatbankinrättniugar hos oss funnes, skulle jag måhända ej hysa samma betänkligheter som nu emot utvidgandet af deras rörelse elier anse alla de föreslagna försigtighetsmåtlen nödvändiga; men för närvar, torde dessa betänkligheter åtminstone vara ursägtliga, * helst vi från andra länder så ofta erhålla underrättelser om de mångfaldiga underslef, som kunna äga rum vid privatbankers förvaltning och rörelse. Hvad åter 2 mom. i samma § vidkommer, tror jag, att det kan utgå. Deremot anser jag 3 mom. vara af yttersta vigt, och jag tillstyrker således på det högsta dess godkännande, Meri för att nu återkomma till 8 § i Gr. Frölichs förslag, hvilken §:s oförändrade antagande jag för min del tillstyrker, så hemställer jag till Gr. Frölich, om icke uttrycket: ”pdisponerade tillgångar,” är i alla hänseenden lika lämpligt som orden: ”icke pantsatta.” Den tydning, sorn en annan åt detta uttryck skall hafva gifvit, nemi. atf dermed icke kunde förstås den del af grundfonden, sorn blifvit satt i allmänt förvar, finner jag åtminstone sakna ali grund; ty det är just 34« Den i•)
Med anledning deraf, att innevånarne i den till Muonio eif gränsande delen af Pajala socken, äfvensom uti åtskilliga byar inom Öfver-Torneå socken af Norrbottens län merendels brukade, i anseende till det betydliga afståndet från deras hemvist till nämnde församlingars kyrkor, besöka de närmare belägna kyrkorna inom Ryska området och anlita dervarande presterskaps embetsbiträde, fann Kongl. Majt lämpligt, för att bereda bemälde innevånare erforderlig själavård och lättadt tillfälle till presterligt biträde i öfrigt, att genom nådigt Bref den 19 Maj 1854 anbefalla Konsistorium i Hernösand, att inkomma med underdånigt förslag till bildande af en ny kapell-församling inom förberorde del af Pajala socken, samt att inom Öfver-Torneå församling vidtaga sådan reglering af de gudstjenstliga förrättningarne, som syntes bäst motsvara de aflägsna byarnes behof, äfvensom att anmäla, i hvad mån bidrag af allmänna medel för ändamålet kunde erfordras. Till åtlydnad häraf har Konsistorium, efter vederbörandes hörande och med vitsordande af innevånarnes inom de ifrågavarande trakterna medellöshet, hos Kongl. Majit i underdånighet föreslagit, att inom Pajala socken måtte få bildas en kapell församling, till hvilken skulle höra byarne Kätkäsuando. Mudoslombola, Merasjärvi, Muoniovaara, Muonionalusta, Kitkiajärvi, Kitkiajoki och Parkalombola med kapell på ' en holme i Muonio eif i närheten af Muonionalusta by på ett afstånd af 11 mil från moderkyrkan och med särskild Kapellpredikant, hvilken äfven kunde blifva Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 116. folkskolelärare inom kapellaget, samt att för detta ändamål stats-anslag måtte beviljas dels med 2,666
Statskontoret ingåenbe infomfter för något år ide ffulle uppgå tiU bet fantmanlagba Belopp, pioartill befamma nrib benna SftilSbag Blifttit af £)fj Berålnabe, Bör ben Brift, font, enligt 9tifS Statskontoret afrälningSmiS till 3tilSgälbSkcntoret aflentnabe, bet förra toerlet berentot, i pånbelfe af Bepof, förffottsmis från bet febnare erhålla erfättning för fig mifanbe Brifter i be Berålnabe inlomfterna, faftån befja Brifierö flutliga Belopp ide Blifmit genom af* flutab 9tilS< 15 urtagen i be Statens (ämbets* od; Sjenftemän tidbelabe lotter, utan annan för* änbring, än att för be (ämbets* od; Stjenftemän, forn tnnel;afma före år 1841 tid* träbba löner, Ijtoarunber fpanmål finnes beräfnab, pär, för ben tib förftnämnbe (Statsreglering femmer att omfatta, erfättningSbeloppet för ^ to arje unber lönerna nytagen tunna fpanmål blifmit, på grunb af 1860—1862 årS dtifSmarfegångS* prifer, beftämbt tid 3 9t:br 25 öre fftifSmpnt. § 7. £id utgaenbe från 9iifSgälbS
R:dr 3000 (se Fullmägtiges Berättelse pag. 70 och 7'i) c) Utbetalningar ad pios usus, sorn i stadgad ordning verkställas genom Commissariatet, äro upptagne å pag. 79, enligt bifogad specilication, till en sammanlagd Summa af R:dr 16S0:—- o A denna sistnämnda Summa har BancoUtskotiet, på förekomne ömande skäl, ansett böra tillkomma R.dr 36: 33; såsom tillökning åden enligt tryckta Förteckningen, sist upptagne nådegåfvan af 30 R:dr till en fattig enka, som genom fall från en ställning under sitt arbete vid Bancohuset < sommaren 1817, atbrutit båda armarne,1 och derigenom blifvit uturståndsatt att iBaneöWi stöt tets Memorial N:o 112, a? med arbete sig försörja ; hvadan beloppet utföres till R.dr 1716: 32. Banco , Utskottet vördsamt tillstyrker att, för de under Litt. a. b. oell c. uppgifne behof, anordnas årligen å Omkostnads-räkningen, intill nästa Riksdag. Angående de qvantiteter ljus eller deremot svarande ersättning i penningar, som , efter de olika tjenstegraderne inom Banken, må anordnas, skall Banco-Utskottet i serskildt Memorial ofördröjligen sig yttra. Och Iiemställes till Rikets Ständers upplysta pröfning hvad i det föregående anJ tnäldt och tillstyrkt blifvit. Stockholm den 9 Februarii 1830. Eib. till Riks. St, Prot. 1828-183o, 6 Sand. 3 B. 3. g:de H:t. a6 Bil. t,Bancö-Utskottets Memorial N',o uj. Reservation af Herr Kammarherren B. Rosenblad:
S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskottets Memorial N:o 16, med uppgift om och huruvida någon del af den sedan 1854 års början upplupna Bankovinst erfordras för Bankens konsoliderande. Med afslag å Memorialet N:o 16, beslöt Ståndet, att af Bankens vinst Femhundratusen Riksdaler Riksmynt årligen må, vid slutet af hvartdera året 1857, 1858 och 1859 ifrån Banken, i och för Statens allmänna behof, till Riksgälds-kontoret aflemnas. S. H. Föredrogos ånyo sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: |§N:o 2, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, i fråga om medgifvande al rättighet för Svensk man, alt i två eller flere inrikes städer samtidigt drifva handel. Afslogs. Pr ot.-Utdrag den 4 Mars i857. 229 N:o 5, i anledning af väckt motion om dels ändring i 3 §, och dels upphäfvande af 4 § i 3:dje kapitlet Handels-Balken. Godkändes; och N:o 4, i anledning af väckt motion om ändring af 3 kapitlet 1 § Handels-Balken. Godkändes. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Banko-fullmäktigen Erik Mallmin hemställde, om icke, enär de personer, hvilka Bonde-Ståndet den 11 sistlidne Februari utsett till Direktörer och Suppleanter vid Rikets Ständers Låne-kontor i Malmö och Götheborg, nemligen Ola Mänsson från Christianstads samt Anders Pehrsson och Pehr Nilsson i Ahlestad från Malmöhus län, af hvilka den förre blifvit vald till
Inbjudningen, förutsätter att trenne Riksstånd, Sveriges valde Representanter, i en af de vigtigaste Statsoeconomiska angelägenheter, som vid denna Riksdag förevarit, skulle hafva på så lösliga grunder fattat deras beslut, att de kunde förändra dem, i följd af blotta tron, att Ridderskapet och Adeln hade på ett upplystare sätt beslutat; ty, de motiver som här under diaeussionen blifvit framställde för beslutet, kunna lika litet de öfrige Stånden nu meddelas, som de, i min öfvertygelse, skulle hafva öfvertygat dera 9*n 7 W*s'ernber f, «■, Inbjudningen af ser i en rubbning i ett Rikets Ständers beslut som Grundlagen ej tillåter, och skulle om den vann häfd, bland de 4 Standen göra Riksdagarnes gång osäker, samt leda till oberäkneliga faror för samhällsordningen. Inbjudningen medför: att om ett enda Stånd ändrar sig, skall enligt 87 § RegeringsFormen frågan förfalla, och då qvarstår 1818 års RiksdagsReslut, som vållat ett så allmänt öfverklagadt ondt, för vår inrikes rörelse. Beslutet, grundadt på det som förra Riksdag fattades, till inskränkning i Svenska medborgares rätt, att lika som andra hyfsade folk, begagna sig af en fri invisningsrörelse, är en fortsättning af ett financesystem, hvars svåra följder redan i flera år nedtryckt landet; som, olyckligtvis tillkommit under en tid, då Statens sjelfbestånd hotades, deri finner en ursägt för sin första tillvarelse; men sorn sedan, hvad dess tillväxt angår, endast i enskildta och locala interessen, haft sitt skydd; och som måste upphöra, om Svenska Folket skall framgå i näringskraft och välmåga, samt begagnande den bildning och upplysning andra Europeiska folk äga, sedligt och lyckligt lefva på en jord, som kan belöna dess mödor, under en samhällsförfattning, som kan trygga dess framtida sjelfständighet. Jag anhåller, med anledning af 57 §.
förekommande momenter, som af slogos y ett stadgande af följande lydelse antogs: a) Bankens fond för utlåning genom Banco-Diseonten i Slockholm samt Låne-Contoren i Götheborg och Malmö bibehållas vid dess närvarande belopp, nemligen 3,850,000 R:dr B co för Ranco-Disconten,2,100,000 Prot.-Utdrag, den 16 si pr il t8j5. 819 R:dr för Låne-Contoret i Götheborg och 1,100,000 R;dr för Låne-Contoret i Malmö; b) dessutom ega dessa Discont-Verk att i låneväg begagna egande reservfonder, innehållna räntemedel och af Spar-Bauker insatta summor, på sätt enligt nu gällande reglemente medgifvet är. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets memorial, N:o 262, angående liqviderandet af kostnaderna för tryckningen al Riks-Ståndens protocoller samt utdelandet af samma protocoller med dertill hörande bihang: bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets memorial, N-o 263, angående den vid Riksdagens slut återstående tryckningen af Riks-Ståndens protocoller samt upprättande af register öfver de samma: Utskottets tillstyrkande i afseende på ersättning för besörjande af correcturläsningen, m. m.: bifölls; hvaremot Utskottets hemställan, det några serskilda register öfver RiksStåndens protocoller för innevarande Riksdag icke måtte, på det allmännas bekostnad, upprättas, på grund af deremot gjorda anmärkningar; Återremitterades. S. D. Föredrogos och lades till handligarne StaLs-Utskotlets memorial:
BondeStåndet gjorda anmärkningar dervid, att Utskottet icke serskilt redovisat för så kalladt recognitions-smide, får Utskottet vid handen gifva, att så väl Smidessom Skogs-recoguition upptages under Ordinarie Räntan och Sr inbegripen under de 497;OO0 R:dr som deraf äro påräknade såsom behållen för Statsverket; och skulle, i fall en speciel Utredning öfver Smides-recognitionen borde äga rum , denna äfven sträcka sig till Ordinarie Räntans öfriga mångfaldiga beståndsdelar, såsom Jordeboksoch Hemmantals-ränta, Sommarskatt, Vinterkörslor, Byggningshjelp, Kungshästar, Presternes Utlagor, Städernas Boskapspenningar o. s. v., hvarigenom! visserligen skulle vinnas en statistisk upplysning, som ifrån räkenskaperna kan 12 Stats -Utskottets hemtas, men hvarigenom tillika skulle åstadkommas en vidlyftighet som ej vore förenlig med inskränktheten af Utskottets åt många andra ämnen ägnade ar-betstid och som ej skulle närmare leda till ändamålet, en summarisk beräkning af Tillgångarne för den blifvande Statsregleringen. i4:° Alant alsp enni ngame. Emot Utskottets förslag, att denna ränta må tills vidare oförändrad bibehållas, hafva anmärkningar blifvit gjorda, hufvudsakligen sammanstämmande deri, att sedan R. St:r vid senaste Puksdagen gjort underd. framställning om denna afgifts beräknande till lika belopp för alla i mantal skrifna eller 12 sk. personen, samt de undersökningar^ som för verkställigheten häraf, ansetts nödiga, blifvit verkställda, hade Utskottets förslag om afgiftens utgörande till oförändradt belopp med hvad hittills ägt rum, funnits oförväntadt. Att nu åter ingå uti någon redovisning af hvad genom nndersökningarne blifvit utredt rörande denna afgifts tillkomst, olikheterna i beloppen, de dels kända, dels förmodade anledningarne dertill samt hvad vederbörande i ämnet tillstyrkt, anser Utskottet öfverflödigt, då allt detta fullständigt finnes utredt i det serskilda återremitterade Betänkandet i detta ämne, Litt.
Denna afgift fortfar alt årligen utgå, äfven efter fyllda 60 år, af alla dem, hvilka ulaf ijenst eller rörelse, eller genom undantagsbeling vid afhandlingar om öfverlåtelse af egendom, ega 100 Riksdalers årlig inkomst, äfvensom af dem, hvilka efter 2:dra Art, utgöra bevillning för fast egendom af öfver 200 R:drs värde, Ari II. Afgift af lön, egendom och rörelse, m, m. A) Bevillning af Embetsoch Tjenstemän samt Betjente m, fl, § 2- l:o. Alle Embetsoch Tjenstemän samt Betjente, af Hof-, Civil-, Minister-, Militäroch Ecklesiaslik-staterne, äfvensom vid öfrige allmänna verk, privilegierade bojag och inrättningar, af hvad beskaffenhet de vara må, i städerne och på landet, skola för den sammanräknade lön, de af en eller flere fjenster åtnjuta, antingen i penningar, ulan afseende derpå, att den fond, hvaraf anslaget skett, kunde vara med bevillnings—afgift belagd, kronotionde, spanmål från kronans magasiner, indelde hem^ mansräntor, anslagen åker och äng, eller andra sådana lägenheter erlägga: Bih. lill R. St.
RegeringsFormen samt 63 Riksdagsordningen utstaka ; a;o Herr von Hohenhausens, Michaél, den 3 dennes förmiddagen på bordet lagde motion, angående ett tillägg i ansvarighetslagen för Her« rar Fullmägtige i RiksgäldsConloiret, i afseende på utbetalningen af det mindre Greditivet. LagUiskottet: Herr von Hauswolff» , Carl Gustaf Reinhold, den 3 dennes förmiddagen på bordet lagde motion, att utur UnderRätts allmänna SakProtocoll och Dombok må utskrifva» endast de mål, som angå ägande rätt till fast Egendom, eller ock ägoskillnad eller delning af jord eller annan Fa* stighet ; och att detta renskrifna Exemplar må af Domaren till O-fverDomstol insändas inom slutet af nästföljande året; men alla öfrige mål utur det renskrifna exemplaret uteslutas. Ut Supra, S. D. Vid förnyad föredragning af RiddarhusUtskottets den 18 sistlidne Julii aSåtne8 »arnt den 11 d.rpåföljde Augusti eftermiddagen på bordet laede, Memorial, innefattande Utlåtande öfver Riddarhus Dirtctionens Riksdags berättelse, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att hvad Riddarhu-Uiskonet i betörde Memorial till»tyrkt och hemställt, till alla delar bifalla» Ut j»en * Oclobtr f, rit. Företogs till pröfning Allmänna BesvSrsoch OeconomieUtskotiets den 20 sistlidne September under N:o 188 afgifnp, samt den 30 derpåföljde eftermiddagen pl bordet lagde, Utlåtande, i anledning *f gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande rörande jemkning af Estra Koteringen i Riket. Herr Heykensköld, Ludvig Detlof'. Jag har med verkelig förundran hört, att OeconomieUtskottet i dess senare Betänkande frångått hvad Utskottet i det första yttrat, och i stället föreslagit , att Extra Koteringen ovilkorligen bör i manskap utgöras.