Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ex. Ilr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle Stats-samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms utlät. N:o 97 oförändradt. Ropades nej. Med tillkännagivande, att den af Frih. Palmstjerna tillstyrkta jemkning i Frih. Sprengtporten förslag lill redaction af mom. e) blifvit af den sistnämnde medgifven, hemställde H. Ex. sedermera, om R. o. Ad. behagade bifalla förevar, utlåt, med de förändringar, som blifvit föreslagne af Frih. Sprengtporten, Ilr von Hohenhausen och Gr. Sparre. Ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. tillkännagaf, det han trott sig finna, att denna propos. blifvit med öfvervägande ja besvarad. Frih. Sprengtporten: Jag får fästa Hr Gr. o. Landtnäs uppmärksamhet på den anhållan, som framställts af Hr Silfverstolpe, beträffande en inbjudning till de andra Stånden. Hr von Hartmansdorff: Jag tror icke, att mitt förslag till ändring i mom. a) står i strid med de förslag, som af öfriga ledamöterna blifvit gjorda, och anhåller således, att det mätte framställas. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. bifallit Ulskms utlåt, endast med de förändringar, som blifvit föreslagne af Frih. Sprengtporten, Ilr von Hohenhausen och Gr. Sparre, samt att följaktligen någon annan förändring deri ej syntes kunna göras. Hr von Hartmansdorff: Det är milt fel, att jag icke hörde, det Hr Gr. o. Landtm, nyttjade ordet endast med de förändringar, som af dessa ledamöter blifvit föreslagna. 9 H. 77 610 Den 19 April f. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att lian också icke i propos:n hade nyttjat ordet endast, utan hemställt, omR. o. Ad. bifölle utlåt, med de af Frih. Sprengtporten, Hr von Hohenhausen och Gr.
Dess fartyg segla under Svensk flagg och dess HandelsConsuler äro gemensamme med våra. Men Svenska Riket styres dock efter en Grundlag, och den dispence från denna Grundlag, som, hvad representationen och uppbörden beträffar, blifvit beslutad för Colonien, kan icke gälla derhän, att ju icke förvaltningen bör, på sätt 6 § i 1812 års Riksdagsbeslut jemväl innehåller, ombesörjas af ett serskildt Departement, det vill säga, en gren af vår Administration, och Konungen vid hvarje Riksdag lemna Rikets Ständer del af det sätt, hvarpå denna förvaltning skötes. Delta »54 Den i6 Mars f. ni. visar också bäst Coloniens sammanhang med Sveriges Rike. Ty sannt är, att Ständerne icke äga någon afgörande rätt i de delar, der de afhändt sig all delaktighet i förvaltningen, men den redogörelse de förbehållit sig utvisar dock, att Colonien är en sammanhängande del af Riket. Men nu kan, mig veterligen, Sveriges Konung icke omgifva sig med andra Rådgifvare, än dem Grundlagen bestämmer, och utom dessa kan ingen råda Konungen i Styrelsen af ens någon del af Sveriges Rike. Till följd häraf är det således gifvet, att Ön S:t Barthelemy måste stå under någon af de i Grundlagen upptagne ansvarige FörvaltningsChefer, ty någon Aulhoritet måste finnas, genom hvilken Konungen ombesörjer Administrationen af denna Ö, liksom af Rikets öfrige delar; och det är på denna grund, som jag ansett, att anmärkningen bordt rigtas mot StatsMinistern för Utrikes Ärenderna, såsom den, hvars befattning ColonialÄrenderna ligga närmast. Dessutom, Mine Herrar! Hvarföre har icke ConstitutionsUtskottet sökt anledning att komma ifrån anmärkningen uti 6 § af 1812 års RiksdagsBeslut; hvarföre har icke Utskottet häldre öppet sagt, att det ansåg Ön S:t Barthelemy såsom en serskild Stat, hvars förvaltning vore fritagen från all Constitutionel ansvarighet enligt våra Grundlagar, än att antaga en hittills aldrig erkänd princip, alt området för CunslilulionsUtskotlels
till doktorns, och då stannar han väl der — » mindre än 25 täfiat öfver det tredje ämnet, Tiden bä- » Algot har bestämdt gått bort. » Det trodde inte Stina, ty då hon var inne sta och rikhaltigaste samling af praktiska råd och på kontoret med cigarrer, som kamrern bedt » Då säger han alltid till, » afbröt modern. rön för hus och hem ». I täfiingen om det utsatta henne hemta i boden, var just doktorn der » För öfrigt kommer han visst nu. » extra priset för den bästa beskrifning öfver skandinavisk badort eller sanatorium ha 7 skrifter deltagit. Riktigt! Någon kom uppför trappan. Maria och talade om, att han fått sjukbud och Inom första gruppen har ingen af de insända skrifsprang ut. ' skulle åka bort.och bad att få låna vagnsterna synts ega så framstående egenskaper, att den » Det var bara vedpojken, » sade hon misslyktorna, ty hans egna voro sönder, » och fasderför ensam förtjenat det utsatta priset. Bedaktionen har derför beslutat dela detta pris, så att fru lynt, » och han säger, att ingen är på konligt illa lät han öfver, att han måste ut i C / ara Romdahl, Linköping, för uppsatsen: » Må exemptoret, men lamporna brinna ännu. Det är mörkret och halkan, » slutade Stina. len tala! » erhåller 15 kr, och fröken Inga Schennästan underligt, att Algot inte skulle släckt » Nej, det här är förskräckligt, » utbrast fru felt, Vexiö, för en artikel, benämd: » Qvinlig verksamljusen, när han gick. » Ternitz. » Här har någon olycka händt! het utom hemmet », belönas med ett pris af 10 kr. » Kanske han är uppe hos inspektörens, » Maria, Ingeborg — det står inte rätt till! » Inom andra gruppen tilldelas priset 20 kr. åt fru Ebba Larsson, Lund, för en uppsats, benämd: ' Marmorbilden ', som tycktes lystra till namsade modren. » Skicka Kalle att höra efter. » Det torde anmärkas, att vi icke kunna undvara sömnen, men mången tillbringar nio timmar i sängen, under det åtta skulle vara tillräckligt, eller tio timmar, fastän hans eller hennes konstitution endast behöfver nio.
Denne person, den sist ankomne jaktkarlen, var en liten rörlig figur, hvilken såg ut att ega hvad man kallar både näbb och klor. Hans blick förrådde det öfvade ögat, som temligen säkert slår ner på sitt rof; men hans sätt att bete sig röjde äfven vana vid lydnad för sin förmans vink. Den unge jaktlöjtnanten, Arve Arnman, hvilken läsaren anträffar på den farliga post, hans värdige fader en gång beklädde, gick med lyktan i handen ett par steg framåt, hvarvid han bemödade sig att hålla den så, att den så klart som möjligt upplyste föremålen. Hans första blick föll på kapten Rosenberg, till hvilken han äfven vände sig och yttrade: ”Hvem har jag den äran att träffa i detta besynnerliga sällskap?” ”Mitt namn är Rosenberg,” svarade vår kapten med den stolthet, han alltid fann för godt att antaga mot de hatade ’tullsnokarne.’ ”Jag för skonerten, som ligger härutanföre, tillhörande kapten Birger Haraldson, och finner för min del ett litet oskyldigt fisknöje mindre ’besynnerligt,’ än ett så oförmodadt afbrott deri. Jag skulle också hafva trott att herr jaktlöjtnanten snarare visat mig äran af ett besök på mitt fartyg, nemligen vid ljus dag.” ”Man kan icke alltid vara till hands i samma stund ett fartyg kastar ankar; men man kan godtgöra sin försummelse! Om det emellertid icke stör herr kaptens fisknöje, vill jag med mitt folk bege mig ett stycke uppåt stranden, för att söka fågelägg eller ungar. Sjöfåglarne hafva skrikit här hela aftonen, så att jag tror det jag möjligtvis kunde göra en god fångst.” ”Tiden är visserligen besynnerligt vald; men som herr löjtnanten behagar,” svarade Rosenberg med ett tvunget leende, dock icke utan en liten stockning för bröstet. ”Tillåter kapten,” yttrade Haraldson, med en illslug blick på Rosenberg, ”så skall jag lysa herr jaktlöjtnanten; för skall en fånga fåglar här på ön, så måste en se och det klart – eller hvad säger herr löjtnanten?”
Är blott uppfördt till ♦ . ■ 3)682,400? NB. Jag håller mig till jemna 100 Riksdalerstal , i sådana Calcu-, ler är ej värdt räkna Skiliingar och Runstycken. Pifferencen derå gör 78,100, Härtill kommer, hvad genom denna uträkning äfven blifvit för litet påräknadt uti Ränta för utredningstiden med minst , ? 10,000- ytom den utelemnade contanta Gassa - tilgången i BancoSedlar vid Contoiret i Stockholm af belopp R:dr 2000, hafva IJtskotteq förbigått, eller icke käntGöthaCanaiDiscont Contoirefs yttprligar"* säkra tillgångar uti Kamere^arens vid GötheborgsContoiret Blance,- förhvilken full säkerhet är ställd j uti förskjutne och framdeles inflytande p.s60°knings kostnader, 6amt några 1812 öfvertagca egna Adier, som sammanlagdt bör ' antagas till en säker tillgång af 48,500, gunima Ökade tillgångar R:dr 136,600, 153 Den 17 Martti, t. m. Deremot har utelöpande Assignat tionernas Summa, den 1 Jan.s i stället för R:r 680,000, blifvit upptagen , ^ till blött 4 , 643,300, sorn skiljer . , , , . 36,800* Och TreprocentsSkuldernas belopp i stället för , , . , 2,630,200 lill , , 2,581,700 Skiljer , , . 48.500* När dessa , S5>ZQQ* R:dr fråndragas, så återstår sorn missräkning , , , R:dr 51,30a, Hvarmed alltså åter Götha CanalDiscontens tillgångar förminskats Qch den uppgjorda förlusten ökats, Höglofl. Utskotten hafva behagat , att, sned ordagrann framställning af sin fråga till ÅctieBolagen, yttra :
I anseende härtill och då således uti stadgan borde uttalas en bestämd föreskrift om den fasta skolans inrättande, ansåge motionären, att ordet helst” borde utur denna §:s 1 mom. utgå, samt, enär det visserligen vore nödvändigt, att i den fasta skolan hafva till lärare en person, som blifvit vederbörligen examinerad, men detta likväl ej kunde anses vara af behofvet påkaliadt i de flyttbara skolor, som, jemte den fasta, kunde uti försa tillingarne inrättas, ett förtydligande i afseende å uttrycket "vederbörligen godkänd lärare’’ ega rum, så att det Klefve bestämdt, huruvida lärarne i de flyttbara skolorne äfven borde vara från lärare-seminarierne utexaminerade; och har Herr Doctor Gumcelius alltså föreslagit, alt denna §:s t mom. måtte erhålla följande hvarje stads-församling och hvarje socken pä landet bör finnas åtminstone en fast skola> der fullständig undervisning i de stycken, som denna stadga föreskri/ver, bör lemnäs af vederbörligen godkänd lärare."’ Af Herr Doctor Sandberg: att då tillämpandet af föreskriften i folkundervisnings-stadgan, rörande fast skolas anläggande, på flera ställen mött svårigheter, samma föreskrift måtte förändras och det stadgande med - lydelse Statssamt Allni. Besv.- och Eken.-Utskottens Betänkande, N.o ^o. 3 delas: “att i hvarje Socken eller Pastorat skall ovillkorligen finnas en skola med en i skolhus invid kyrkan boende lärare, som eger de egenskaper, som författningen föreskrifver” ; att flyttning af skolan under vissa tider mätte få ega ruin oell folkundervisningen besörjas ej blott i denna skola, som vore att anse såsom en Öfvereller Central-skola, utan äfven genom hemläsning och ambulatorisk lärare.” Af Riksdagsfullmägtigen Niklas Nilsson från Calmar Län, som framställt hufvudsakligen enahanda förslag, som Herr Doctor Sandberg. Olaus Ericsson från Götheborgs och Bohus
Maj 1847 meddelade dom, blifvit ålagd sterbhusdelegarne efter bonden Mats Anderssen i egenskap af arrendator utaf indragne bataljonspredikant-bostället Forssa, om '% mantal i Tensta socken och Upsala Län, att med 12 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, årligen i 24 är, räknadt ifrån midfastan 1844 till samma tid 1868, till Kongl. Majit och Kronan utgifva, måtte varda efterskänkt; i hvilket afseende motionären anfört, att sedan berörde boställe blifvit på arrende under 30 år, räknade från midfastan 1838, upplåtet till bemälde Mats Andersson, hvilken, enligt det för honom af Kongl. Kammarkollegium den 15 September 1837 utfärdade kontrakt, åtagit sig, bland annat, att i årligt arrende erlägga 39 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, samt för arrendeskyldigheternas fullgörande under de fem första arrendeåren ställt borgen, hade arrendatorn sex veckor efter boställets tillträdande afl idit, hvarefter hans enka och löftesmän, med ansträngande af yttersta förmåga, kunnat, ehuru med uppoffring af sterbhusets alla tillgångar, utgöra fulla arrendet under de fem första arrendeåren; att, då dessa tilländalupit, sterbhusdelegarne efter arrendatorn icke mäktat fullgöra den förbindelse, han sig jemväl iklädt, att för nästpåföljande 10 år anskaffa borgen för arrendet, hvadan bemälde sterbhusdelegare blifvit dömde förlustige arrenderätten till ifrågavarande boställe, hvilket ock af dem midfastan 1843 afträdts, samt omsider, sedan detsamma blifvit under sistnämnde år brukadt för Kronans egen räkning, utan att ens inkomsterna varit tiliräcklige för bestridandet af brukningskostnaderna, än mindre lemnat någon behållning, ånyo utarrenderats, då vid den tredje af de för sådant ändamål Bih. till II St.
Såsom ersättning till Garnizons-skolan i Christianstad för den till nämnde skola, under namn af portpenningar, utgående afgift, bör, i händelse dessa portpenningar varda afskaffade, ett deremot svarande anslag af T vå b und ra fy ra t io Riksdaler årligen utaf Riksgälds-Contoiret i vederbörlig ordning utbetalas. §- !4- Till befremjande af Skandinaviska Naturforskarnes och Läkarnes sammanträde sistlidet år, äfvensom till befordrande af enahanda, under åren 184» och 1844, inträffande sammanträden, hafva Rikets Ständer anvisat en summa af Tretusen Riksdaler att, under loppet af nämnde år, till större eller mindre del för hvartdera året, af Riksgälds-Contoiret utbetalas, uppå reqvisition af Kongl. Vetenskaps-Academien, som derefter eger att om dessa medels fördelning och användande för det åsyftade ändamålet förordna. §. i5. I betragtande af Hof-Marskalken , m. m., J. A. Leijonm arks , såsom Secreterare hos Kongl. Tabell-Commissiouen, nedlagda möda och vunna utmärkta j4 Stats-Utsholtets Memorial, N:o 566. förljenster om Svenska Tabellverket, hafva Rikets Ständer beviljat honom en gralification af Tvåtusen Riksdaler, som af Riksgälds-Contoiret utbetalas. §• 16. Såsom rese-underslöd för den person, hvilken af Directionen öfver den vid stora Råby i Skåne inrättade Räddnings-anstalt för vilseförda och moraliskt vanvårdade barn utseg att i Hamburg och å andra orter inhemta kännedom om dervarande, för samma ändamål stiftade, Inrättningar, hafva Rikets Ständer anslagit en summa af Ettusen Riksdaler, som af Riksgälds-Contoiret bör hållas bemälde
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R, o. Ad. behagade besluta, att de väckta motionerna, jörtde riksdagens prorogerande, borde, med stöd af a meni. i 34 S Rih-sd.- Ordn., lill Constit.Utsk. remitteras. Bifölls. 38o Den 27 October c. m. Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 9 dennes på bordet lagda betänk. iV:o 137 i anleda, af Hr Gr. O. A. Cronhjeims motion om afskaffande af stockstraff. Bifölls. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Då jag icke motsett något förandradt resultat af en återremiss, har jag icke heller velat yrka derpå, utan får blott till prot. nedlägga min reservation mot R. o. Ad:s beslut, under förklarande, att jag anser stockstraff i alla möjliga fall kunna afskaffas. Hr Stuart, Carl Gust., förenade sig med Hr Dalman. Till pröfning företogs LagUtskrs d. g dennes f. m. på bordet lagda betänk. N:o 133 öfver Riksd.fullm. Joli. Erikssons motion örn inskränkning i allin, åklagares rätt att anställa åtal å vissa brott. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag vågar till R. o. Ad. hemställa, om icke ifrågavar. betänk, bör återremitteras. Mig synes, att motionären haft ganska mycket skäl för den lagförändring, han föreslagit. Han har nemi. utgått från den riktiga synpunkt, att allm. åklagares oinskränkta ratt till åtal i förevar, afseenden snarare skulle motarbeta, än befordra sedligheten, då åklagaren äger rätt att intränga uti husliga förhållanden. På den lägre punkt af bildning — 0111 än högre än i andra länder—, hvarpå vår allmoge står, kali ofta ordvexling emellan barn och föräldrar uppkomma rörande ohetydliga förhållanden inom husliga kretsen.
Häraf visar det sig, att de af Rikets Ständer vid 1840 och 1847 årens riksdagar till Länsfängelsebyggnader beviljade serskilda anslag af 900,000 r:dr vid den förra och under deal sednare riksdagen af 300,800 r:dr, hvilket sistnämuda^belopp blifvit fördeiadt att 52 Kongl. Maj:ts Prop. om Statsverk. 1850. användas under åren 1849, 1850 och 1851 med ^:del under hvardera året, beredt utvägar, att uti elfva af de större eller mera befolkade länen och uti Stockholms stad för kronans fångar anlägga fängelser, inrättade med celler, till ett sammanräknadt antal af 1,078; att till bestridande af utgifterna för dessa fängelsebyggnader skulle erfordras, utöfver samma anslag en ytterligare summa af 102,727 r:dr, samt att till betäckande af denna summa och för uppförande uti de öfriga tretton länen af Länsfängelser med celler, uppgående enligt Fångvårds-Styrelsens förslag till ett antal af 736, eller 98 utöfver hvad uti Justitie-Statsministerns reviderade förslag blifvit beräknadt till 1,000,000 r:dr banko ansetts vara af nöden. Då nu fortsättningen af arbetena vid de Länsfängelser som äro under byggnad, icke kunde utan skada och förluster inställas; då de län, för hvilka nya Fängelsebyggnader hittills icke kunnat i anseende till anslagens otillräcklighet företagas, tvifvelsutan ega grundade anspråk, att, i likhet med öfrige förses med sådana förbättrade fängelse-anstalter, hvilkas gagneliga verkningar och företräden framför gemensamhets-häkten mer och mer af erfarenheten äfven inom landet bekräftas; och dådet vigtiga ändamål, som afsetts med beslutet om Länsfängelsernas ordnande efter cellsystemet skulle i väsendtlig mån förfelas, derest detsamma icke fullständigt genomfördes, ansåg Hans Exellens dessa förhållanden innefatta tillräckligt bindande anledningar, att af Rikets Ständer äska de medel, som för närmandet af detta mål än vidare kunde erfordras.
Har ni dessutom någon gång befattat er med slöjd, måhända genomgått en kurs deri, så har ni här åter ett stort och tacksamt fält öppet för er julklappsverksamhet. » Men våra händer », hör jag eder, mina nådiga damer, förgrymmade utbrista! Bevars, påtagen handskar, när ni slöjda, och ingniden edra små händer om qvällarne med en blandning, bestående af \ glyeerin och § eau de Cologne, så lida de ingen skada hvarken af väfning, slöjd eller träsniderier eller dylikt » hårdt » arbete. Det finnes ju också ett annat sätt att gå tillväga vid åstadkommandet af julklapparne, och det är att rent ut köpa dem färdiga; härvidlag gifves emellertid en hel del anmärkningar både pro och contra, så att jag helst öfverlemnar åt edra egna samveten, mina damer, att utreda denna fråga. Nu har jag egentligen intet mera att tillägga. Men bra lycklig vore jag, om dessa rader tjenat att uti någon mån förhindra allt för många tapisserioch perltingestars inträde i verlden i form af » klappar » under den stundande julen. Dolly Roon. * $ * Qvinnan och skolan. id det diskussionsmöte, som » föreningen för gift qvinnas eganderätt » härstädes den 19 dennes anordnat, hade hvad hufvudstaden eger af framskjuten qvinlig intelligens mycket talrikt mött. Det gällde ock en fråga, Manuskript, som ej antages till Införande, återsändes, sä vida porto blfogas. Inga ofrankerade försändelser lösas. hvilken helt naturligt bör ligga hvarje moder och uppfostrarinna varmt om hjertat. Riksdagen ingick år 1887 till k. m:t med en skrifvelse, i hvilken betonades önskvärdheten af en förändring i de gällande stadgarne derhän, att äfven qvinna skulle kunna inväljas i skolråd. Från regeringens sida har dock till datum intet gjorts dervid.
Transport 43,810: ålats-Vtskottets Utlåtande, M 88. 7 Transport 43,810: — e) Remisslago-ersättning för Räntmästarne efter 5 års medium 2,793: — f) Chartae-Sigillatae-Kassörens provision, beräknad endast efler 4 års medium, enär genom Kongl. Maj:ls nådiga Rref den 17 September 1846 en förändrad beräkningsgrund derför blifvit faslställd 473: — g) Det belopp, som af sjunde hufvudtitelns besparingar årligen ulgått för Riksboksluts-kontoret 1.200: — h) Reloppel af de gratifikationer, hvilka årligen medgifvifs extra ordi narie tjenstemän för flitig tjenstgöring och bestridda ordinarie befattningar per medium för 5 år 716: — i) Så kallade statsskrifnings-arfvoden, efter 3 års medium 226: — k) samt slutligen det arfved esbo lopp, sorn, enligt Kongl. Brefvet den 28 November 1835, af Protokolls sekreteraren A. Homan årligen uppbäres för biträde vid handläggning af ärenden, rörande aflöning m. m. för ecklesiastik-verket i Lappmarken, hvilket framdeles, då Homan afgår, syntes kunna Statsverket besparas genom göromålens förflyttning till det i underdånighet föreslagna Kammar-kontoret . 433: 16. Summa R:dr Banko 49,653: 16. och skulle allså, enär den af Stats-kontoret föreslagna staten upploge endast 46,170 R:dr 32 sk., men till aflöningens bestridande hittills utgått nyssnämnde belopp 49,653 R:dr 16 sk., uppkomma en besparing af 3,482 R:dr 32 sk.
Kronans ångfartyg icke må vara i saknad af fullt skicklige personer till nödig uppsigt öfver1 raachinerierne, tillstyrka, att de af Kongl. Majit nu äskade anslag till löneförbättring åt 2:ne machinist-officerare 900 R:dr, och till aflöning åt machinist-staten 3,215 R:dr, må af Rikets Ständer beviljas, samt att, på sätt Kongl. Majit jemväl föreslagit, officerarnes löner måtte uppföras på flottans aflönings-stat, men % som lön, och '/a såsom tjenstgörings-penningar, och öfvermachinistoch machinist-aflöningen, såsom hittills egt rum, utgå i månadslön, samt lärlingarnes i daglön å underhålls staten. 5:o l eldighet med Kongl. Majrts förslag samt Utskottets uti 23 punkten af Utlåtandet JYs 69, angående reglering af utgifterna under 4:de Hufvud-titeln, gjorda tillstyrkande rörande fördelningen af det å nämnde Hufvud-titel till durchmarche-kostnader uppförda reservations-anslag af 20,000 R:dr, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer, med bifall till Kongl. Majrts derom gjorda framställning, måtte å 5:te Hufvudtiteln under rubrik: anslag för durch marche-kostnader uppföra ett reservations-anslag af 12,000 R:dr. 6:o Vid regleringen af denna Hufvud-titel har Utskottet jemväl tagit i öfvervägande den af Rikets Ständers år 1831 församlade Revisorer gjorda anmälan, om otillräckligheten af det till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus, m. m. för Kongl. SjöförsvarsDepartementets Kommando-expedition, och Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena anvisade anslag; och ehuru Utskottet visserligen finner berörde förhållande af räkenskaperne bekräftad t, kan Utskottet likväl svårligen, i frågor af beskaffenhet som denna, utan ledning af någon Kongl.
: * " Familjemeddelanden ". (DUN 1898 rot, då hänsyn tages till vår upplagas ovanliga storlek och den jämna och utbredda spridning tillännagifvandet därigenom erhåller. Redaktionen af Idun. biträde å matinén lämnades af fruarna Math. Linden och Dagmar Möller, fröknarna Hulting och Ahlander, operasångarne Lundqvist och Forsell samt konsertmästarne Zetterqvist och Aulin. Publiken var talrik och intresserad. Musikföreningen gifver sin 50-de konsert instundande tisdag, då Händels oratorium » Jefta » utföres med biträde af grefvinnan Math. Taube, fru Edling, frrr Lundqvist och Salomon Smith samt k. hofkapellet. Kongl. operan gaf äfven i år sin sedvanliga påskdagskonsert, hvilken denna gång upptog ett så gigantiskt nummer ur Beethovens nionde symfoni. Genialisk i hela sin anläggning och utgö- rande ett af de märkligaste alster inom tonkonsten kan denna symfoni med dess mäktiga korfinal ej undgå att göra det allra djupaste intryck. Utförandet var väl ej alldeles utan brister — det ställer ock i vissa fall nästan öfvermänskliga fordringar på de utförande — men det var på det hela taget värdt lifligt erkännande. Förste hofkapellmästaren Nordqvist fick ock efter hvarje sats emottaga publikens hyllning. Konserten inleddes med Beethovens präktiga Coriolanus-uvertyr, och till mellannummer gafs Bruchs violinkonsert i g-moll, i hvilken violinstämman utfördes af fröken Sigrid Lindberg på ett sätt, som visade, att den unga konstnärinnan tagit ett betydande steg framåt, sedan hon senast lät höra sig här. — Konserten bevistades af en fulltalig publik. — Gerhard Grim, Tor Hedbergs tankedigra och på skönheter rika drama, uppfördes skärtorsdagen å k. operan på föranstaltande af hr Emil Hillberg samt till förmån för de kungliga teatrarnas pensionsinrättning. Den dramatiska dikten, som väl ursprungligen ej varit af sedd att uppföras på scenen, visade sig dock äfven i detta fall kunna fängsla åskådarne.