Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Bohnstedt var en af de första inotionärerna till förmån för högre elementarskolor för flickor, samt har nyligen med ord och handling visat sitt deltagande för Fredrika-BremerFörbundets stipendiefond. Norge. Sedlighetsfrdgccn. sistlidet år hölls i Kristiania ett af omkring 1,200 qvinnor besökt möte, hvarvid uttalades den förhoppning, at t regeringen genom upphäfvande af nu gällande förordningar rörande prostitutionen rnåtte göra ett försök till botande af denna samhällets gräsliga kräftskada. Såsom en följd af detta möte må kunna betecknas justitiedepartementets skrifvelse den 14 dec. till Kristiania stift, hvari meddelas, att den af polisen dittills utöfvade kontroll af prostituerade yvinnor samt dermed sammanhängande förhållningsregler komme att upphöra den 15 febr. 1888 och uppmanas helsovårdsmyndiglieterna att vidtaga de matt och steg de kimde finna saken pifordra. Danmark. Dccrz.~k kuindesantfund höll i nov. sistlidet år ett sammanträde, vid hvilket med. kand. fröken Eminy Kramp föreslog tillsättande af en komit6 med uppdrag att arbeta för utbildande af qvinliga handtverkare, hvilket förslag efter en kort diskussion antogs. Vid ett nytt äfven talrikt besökt möte höll Landstingsniand Th. Nielsen fö- redrag öfver k komin unalverksaniheten och qvinnors deltagande deri " samt framlade i samband dermed två lagförslag, nämligen ' förslag om förändrad valrätt och valbarhet till fattigvårdsstyrelse " samt förslag till lag om qvinnors valbarhet till skolråd ". ' Dansk kvindesamfund " har rönt god framgång under sistlidet å r; antalet medlemmar är nu öfver 1000 och Prenumeranterna på samfundets tidskrift hafva mer än fördubblats. Samfundet har föranstaltat 72 möten med föredrag i hela landet, hvilka möten öfverallt omfattats med stort intresse. Kr!
Att sjelfva grundsattsen ej varit såsom allmängiltig ansedd, visar sig deraf, att i städerne, der något hufvudsakligt afseende å jorden ej kunnat fästas, en sådan skillnad i arfsrätt aldrig egt rum } och att denna skillnad ej eller i senare tider funnits nödig eller gagnelig, derom vittna de vid Xonung Johan lilis kröning år 156g för Presterskapet utgifne artiklar, i hvilka Presterskapet, uppå dess egen anhållan, den frihet Iemnades, att Presters barn skulle få dela arf efter stadsrätt , hvilket stadgande sedermera upptogs i PresteStåndets Privilegier och derefter jemväl i allmänna Lagen infördes. Hvad emedlertid af sjelfva odalsystemet i Allmänna Lagen ännu qvarstår, synes väl åsyfta arfvejordens bibehållande inom slägterne ; men då likväl den fordna åtskillnaden emellan könen är i så måtto upphäfven, att begge hafva arfsoch börds-rätt till arfvejord; så är grund derigenom redan lagd för lagens ytterligare jemkande till öfverenssiäm» 4 LägUtsioCteii Betänkande N:o 68. melse med rättvisans och naturliga billighet tens fordringar. Enar således den skillnad i rätt till arf för serskilda kön, sorn finnes i Allmänna Dagen bibehållen, eller arf efter landsrätt, leder sitt ursprung från förhållanden, hvilka nu mera ej finnas till , har Utskottet, efter noggrannt öfvervägande af delta ämne, funnit sig ej böra tveka att understödja Motionen och tillstyrka, att omförmälde skillnad nu må alldeles upphäfvas. Det inkast emot en sådan lagförändring, som hemias från farhåga för olägenheterne af för långt drifven klyfning af hemman å landet, vederlägges af den erfarenhet, att inga sådane olägenheter försports i den landsort, der i snart sexhundrade år den lag varit gällande, att hustru skall giftas till hälften i bondes bo och syster med broder njuta lika arfvelott, (nemligen i de fem härader af Småland, som utgöra det gamla Värends land).
Enär de förluster, som vid regleringen af Arméens ackords-väsende möjligen kunnat tillskyndas en eller annan tjensteman, enligt Utskottets tanke, ej kunna medföra förbindelse för staten att tillägga en sådan tjenstemans enka understöd af allmänna medel, och något annat gällande skäl för den begärda pensionens beviljande ej heller synes i detta fall förekomma, hemställer Utskottet, att Eric Erssons motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 92:0 Enär Kommissions-landtmätaren Joli. Gabr. Zander, hvilken under en tid af 46 år varit i statens tjenst och erhållit särdeles fördelaktiga vitsord om mt och skicklighet i sin tjenste-utöfning, vid 69 års ålder aflidit den 21 Juni 1855 eller samma dag, då Kongl. Maj:ts nådiga bref utfärdades om afsked för Zander från nämnde befattning, dervid jemväl honom tillädes en årlig pension af 336 R:dr 45 sk. 4 r:st B:ko på Rikets allmänna indragnings-stat, har, uti en inom Preste-ståndet väckt motion. Prosten Melén föreslagit, att Zanders efterlemnade enka, Christina Magdalena Forssman, som, 60 år gammal och lidande af svår sjuklighet, vore ur stånd att sig försörja, måtte komma i åtnjutande af samma pension, hvartill hennes man, om en längre lifstid blifvit honom beskärd, varit berättigad. Som stats-verkets tillgångar ej medgifva beviljandet af pensioner i alla de fall, då Stats-Utskottets Utlåtande M 167. 65 då enkor eller barn efter aflidne tjenstemän kunna deraf vara i behof, har Utskottet funnit sig böra afstyrka bifall å denna motion. 93:o. Från samma Riks-stånd har Utskottet erhållit remiss å ett af Riksdagsfullmäktigen J E.
Någon brist på medel torde icke förefinnas, enär Utsk. funnit 20,000 R:dr för detta ändamål kunna disponeras. Om Staten af de anslagna medlen icke återfår 10,000 R:dr, så är väl icke saknaden af denna summa utaf någon större betydenhet; men för staden Jönköping utgör utbekommande af denna summa utan återbetalningsskyldigliet en väsentlig hjelp. Staden är redan skuldsatt sedan en föregående lid, dä eldsvåda derstädes inträffade, och om nu tomtregleringen skulle verkställas helt och hållet på stadens bekostnad, så komme dess skuld att så betydligt ökas, det jag förmodar, att tomtregleringen ej kan fullbordas. Jag får således hemställa, att R. o. Ad. behagade bifalla K. M:s Propos. i detta afseende. Den l:sta punkten är redan afgjord och dervid var icke heller något att anmärka, men, i afseende på 2:dra punkten, föreslår jag att 10,000 R:dr måtte beviljas som län och 10,000 som anslag utan återbetalningsskyldigbet. Efter hvad mig blifvit sagdt, har ett annat Stånd redan fattat ett sådant beslut. I anledn. häraf framställde Hr Gr. o. Landtm, nu äfven såsom föremål för öfverlägguingen 3:dje punkten, ong:de länet för tomtregleringen. Hr Bildt, Didrik Gillis: Frågan om understöd till Jönköpings samhälle, för verkställande af ny tomtreglering i nämnde stad, är, såsom R. o. Ad. har sig bekant, nu icke för första gången föremål för Ståndets pröfning. Saken togs af R. o. Ad. i öfvervägande, då StatsUtsk:s Utlåt. N:o 308 afgjordes, dervid nämnda Utlåt, blef -återremitteradt, hufvudsakligen pä det att StalsUtsk. skulle taga i förnyadl öfvervägande, huruvida det icke kunde vara skäl att bevilja Jönköping ett större understöd för tomtregleringen, än det af Utsk. föreslagna. Icke derföre, alt Utsk. ansåg den förut upgjorda beräkningsgrunden för understödet vara felaktig, utan för att ställa sig 3:ne
— N:o 179. i anledning af erhållna återremisser å betänkandet N:o 91, angående Commissarien Törnemans och Revisorn Nyströms ansökningar om bibehållande af sina vid Contorel för allmänna Magazinsärendenas utredning innehafde löner. — N:o 180. i anledning af erhållen återremiss å betänkandet N:o 94, angående Assessoren Rudolphis sterbhusdelägares ansökning om utbekommande af en inom stadgad praescriptionstid icke reqvirerad summa. VII. B. 333. A. 352. — N:o 181. i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 96, angående afskrifning utaf förskjutna medel till betalande af Statstidningens skuld. VII. B. 333. A. 352. — N:o 182. i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående bestämmande af vissa villkor för vinnande af dispositionsoch jordägänderätt till de så kallade kyrkohemmanen i Halland, dels särskilda i detta ämne inom RiksStänden väckta motioner. VII. B. 353, 385. A. 408. VIII. E. 548. IX. U. 381. A. 665. — N:o 183. i anledning af väckt motion om ett särskildt förklarande i afseende å det f. d. ConsulalSecreteraren Thulstrup beviljade understöd. VII. B. 354. A. 386. VIII. E. 393. — N:o 184. dels i anledning af erhållna återremisser å vissa punkter af betänkandet N:o 54, angående Statsverkets och andra af allmänna medel beslående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1838, 1839, 1840 och 1S41, dels i följd af RiksStåndens beslut uti öfriga delar af samma betänkande. VII. B. 354. A. 386. IX. U. 3.
Skrifvelse JVi 107. 91 Note ur särskildt Protokoll öfver Justitie-Årenden, hållet uti Kongl. Maj:ts Högsta Domstol Fredagen den 14 November 1856. Fortsattes och slutades föredragningen af det, enligt Kongl. Maj:ts genom Civil-Departementet, meddelade remiss af den 26 sistlidne Augusti, för afgifvande af utlåtande till Högsta Domstolen öfverlemnade, af särskilde kommitterade uppgjorda förslag dels till Förordning om skogarne i Riket och dels till ändring i vissa delar af Skiftes-stadgan, om hvilket ärende protokollet för gårdagen sednast förmäler; och företogs härefter till granskning först \ Förslaget till Förordning om Skogarne i Riket. Högsta Domstolen, som ansåg sig icke tillkomma att afgifva något omdöme, angående ändamålsenligheten eller lämpligheten af de uti ifrågavarande förslag intagna föreskrifter, rörande hushållningen med skogarne i Riket, fann sig förthy, vid granskningen af nämnde föreskrifter, endast böra tillse, huruvida genom desamma den enskildes rätt må anses vara för nära trädd, eller om de ordalag, i hvilka de voro affattade, kunde gifva anledning till olika uppfattning af deras betydelse eller annorledes orsaka svårigheter vid tillämpningen deraf, och under förutsättning att i den instruktion, som, enligt hvad kommitterades afgifna betänkande antyder, borde den föreslagna skogs-styrelsen och densamma underlydande skogsbetjening meddelas, den pröfningsrätt, som enligt 2 Kap. 5 § och andra i förslaget förekommande stadganden skulle i vissa frågor Styrelsen och skogsbetjeningen tillkomma, blifver ändamålsenligt reglerad och bestämd, så att den ej må komma att stå i strid med andra embetsmyndigbeters verksamhet, fann Högsta Domstolen vid de 7 första Kapitlen af förslaget anledning förekomma endast till följande anmärkningar, nemligen: vid 27 och 28 §§.
M. begärda anslagssummorna för andra ändamål, anslagit 45,000 r:dr till beväringen* beklädnad. 2.'ne andra RiksSt. hafva till samma föremål anslagit 54,000 r:dr, och i den tankan, att en summa bör anslås till bevänsmanskapets beklädnad, hafva således 3:ne Stånd instämt; och när så är, men summorna, som dertill blifvit anslagna, äro olika, kan jag ej inse annat, än att det är i fråga om beloppet af anslagssumman, som votering bör äga rum, och jag finner således, att den af Utsk. föreslagna votcr:spropos:n *74 Den 13 September. icke fordrar återremiss, utan är fullkomligt enlig med den enda conclusion, som jag för min del är i stånd att draga af detta betänk. Frih. von Schulzenheim: Jag vågar göra mig förvissad, att såväl R. o. Ad. som den värde talaren, hvilken yttrade sig näst före de sista, skall göra mig den rättvisa, att då jag ännu en gång för några ögonblick upptager tiden med ett yttrande, det icke sker för att nyttja advocatur, utan för att framställa en öfvertygelse, sorn är min, den må för öfrigt vara riktig eller ej. Jag har af den siste värde talaren till en stor del blifvit förekommen; men jag ber dock att ännu få yttra några ord i denna sak. Frågan tyckes bär vara om en slags classification af de beviljade anslagen, för att på grund af denna classification få desamma i voter:spropos:n uppställda. Till grund för denna classification tior jag, att anslagens rubrik måste tagas. Rubriken på de 70,000 r:drna samt på de ifrågavar. 54,000 och 45,ooo r;drna är alldeles olika. Piubriken på de 70,000 r:drna var anslag till underhållande af armeens materiel i allmänhet. Dessa äro af 3:ne Stånd bifallna. K. M. har äskat ett ytterligare anslag af 90,000 r:dr till materiellens underhåll. Med förändring af denna rubrik hafva 2:ne
Skälen till detta yrkande äro: att Kongl. Styrelsen, som låtit å en ort uppköpa hingsten «Scherif» för en summa, i Svenskt mynt, af 1,548 R:dr 80 öre äfvensom 3 ston för tillhopa 4,972 R:dr 80 öre, eller sammanlagdt 6,521 R:dr 60 öre, under samma år låtit i England inköpa en längst, »Winton», och som köpeskilling derför erlagt 1,075 pund sterl., hvilket gör, efter då gällande kurs 18 R:dr 9 öre, v. p. 19,450 R:dr fsäger nitton tusen fyrahundrafemtio Riksdaler Svenskt Riksmynt); att samtidigt härmed ett sto blifvit inköpt för 38 pund eller v. p. 687 R:dr, hvilket bevisar, att värderika hästar äfven i England kunna fås till måttliga priser; att Herrar Beyer och Silfverskjöld, hvilka haft upphandlingen sig anförtrodd, för fullgörandet häraf gjort en resa öfver Lybeck, Berlin, Dresden. Wien, Ungern, Lepitza, Triest, Stettin och åter för en annan öfver Hull till London samt åtskilliga orter inom England och åter för äfvensom att transporten och öfriga kostnader för hästarnes hitsk aflande utgjort v. p Summa R:dr 8,867: 69. Detta belopp utgör närmare 1,500 R:dr för hvarje häst, eller ungefärligen hvad man, vid den tiden, skulle kunnat köpa tre utmärkt vackra hästar för i Sverige. Tager man nu i betraktande den dryga kostnad, som varit med ifrågavarande inköp förenad, äfvensom den omständigheten, att ytterligare 50,000 R:dr för samma ändamål äro beviljade under nu ingående statsregleringsperiod, så framställer sig sjelfmant den fråga: hade det icke varit klokast att göra hela uppköpet för året i det ena riket och väntat till nästa gång med uppköp af den andra hästracen?
Men då, sorn jag vågar hoppas, kommitténs förslag i sin helhet vinner Rikets Ständers bifall och subaltern-officerarne i sådan händelse åtminstone skulle ega hopp om att, när de en gång hunno lill kaplensgraden, få en lön som medgåfve lifsbergning, så vågar jag äfven hemställa, om ej Rikets Ständer för subaltern-officerarne skulle vilja be-' vilja den löneförhöjning kommittén föreslagit. För Styckjunkare och Regementsskrifvare har hvad kommittén hemställt vunnit nådigt bilall och af Utskottet blifvit tillstyrkt. Men de af kommittén föreslagne löneförhöjningarne för Regementsoch Divisions-trumpetare, Sergeanter och Hofslagare hafva ej tillvunnit sig Kongl. Maj:ts nådiga bifall, enär de redan hafva ungefärligen samma vilkor som deras vederlikar vid den öfriga arméen. Ehuru således m. lill R. Kongl. Maj:t sorn det vill synas af Statsrådsprotokollet, med afseende å skedd jemförelse, ej ansett sig kunna, utan att afven föreslå löneförbättringar för den öfriga värfVade arméens underbefäl, göra Rikets Ständer förslag härom, så äro likväl de knappa vilkor, hvilka äro tilldelade desse, för vapnets tjenstbarhet vigliga ehuru lägre befälsplatser, för väl kända, för att jag ej skulle ega hopp om, att Rikets Ständer äfven i denna del vilja bifalla hvad kommittéen i underdånighet hemställt. Efter förmåga och under ständig fruktan att blifva för vidlyftig har jag nu fulländat granskningen af Utskottets utlåtande. Och den uppmärksamme betraktaren af förhållandena skall ej underlåta alt finna, att hvad artilleri-kommrttéen föreslagit är det minsta, som kan uppfylla ändamålet, som här är artillerivapnets upprätthållande.
Betan k än (leii 7G9 dre Inqvarterings-ersättning denna förtninskade styrka er holle, icke skäligen hordé fordras en lika vidsträckt underhållä-skyldigliet, sorn den Regementet med en tredjedels större personal sig åtagit, erindra* att något förbehåll vid Byggiiadefnes emottagande, i afseende på Regementets 1111- derhålis-skyldighel, icke gjordes för det fall att dess personal förminskades samt att den In (j var terings-afgift, Stockholms Stad till Regementet erläggfr, sedermera blifvit betydligen förhöjd, hvaraf lärer löija, att InqvarteringsfÖrmånerne icke ärö mindre för närvarande än. de voro då Fredrikshof till Regementets begagnande öfverlemnades. Stockholm dell 20 Sept. iSa3. 4’Aé Sa m 1. 4-’(le B ä n rjrjo Stal s-U t s ko 11 e t s Betan kan den. N:o 494- Ankom ilen 27 S^p*. 1823. / Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid dess Betänkande angående de för Beklädnaden vid Nerikes Regemente anslagne Hemmansräntorne. Till Slals-Utskollets förnyade åtgärd hafva Högloflige Ridderskapet och Adeln . samt Hedervärda Bonde-Ståndet återremitterat den af Herr Friherre Aug.
Sl. Prot. 1802—1863. 10 Sami I Afd. 23 Haji. 5 lämpligaste sättet och vilkoren för den ifrågasatta anstaltens till - 34 Expeditions-Lils kottets Förslag lill underd. Skrifvelse, l\’:o 200. hvilka kunde varda för åndamålet anvisade, finge, i likhet med de från KommersKollegium till sjömanshusen årligen ankommande fattigkollektmedel, på sjömanshusen i Riket fördelas till förstärkande af deras gratialfonder för orkeslösa sjökaptener, kofferdiskeppare och sjömån samt dessas enkor och icke arbetsföra barn. Sedan i anledning af dels komiterades sednare reglementsförslag, dels Calmar Sjömanshus-direktions omförmålda ansökning, ytterligare yttranden afgifvits ej mindre afi Sjömanshus-direktionerna i Stockholm, Göteborg, Norrköping, Gefle, Malmö, Carlskrona, Wisby, Westervik, Nyköping, Christianstad, Carlshamn, Ystad, Carlstad, Halmstad, Hernösand, Sundsvall, Hudiksvall, Söderhamn, Umeå, Piteå och Oscarshamn samt Magistraterna i Uddevalla, Landskrona, Helsingborg, Wenersborg, Luleå, Marstrand, Kongelf och Strömstad, ån åfven af skeppsredarne, sjökaptenerne och kofferdiskepparne uti åtskilliga af nämnda städer, hade Kommers-Kollegium under den 13 Februari 1862 med underdånigt utlåtande angående omförmålda frågor till E. K. Majit inkommit. E. K. Majit hade i nåder låtit samtliga dessa handlingar Sig föredragas och deraf inhemtat, att, om ån åsigterna i afseende på den ifrågastållda pensioneringens verkställande äfvensom vilkoren för pensionernas åtnjutande varit hos vederbörande i viss mån skiljaktiga, alla likväl öfverensstämmande vitsordat nyttan och behofvet af en pensionsanstalt för sjöfolket; och hade E. K.
Betänkanden. märkvärdighet, ej klott i förevarande mera inskränkta hänseende titan i synnerhet för de vådliga följder, den, utur sin absoluta synpunkt betraktad, för hela vårt financiella förhållande troligen skulle medföra. Så länge Sverige, äfven betraktadt såsom oberoende af alla Luxe-Artiklar, icke producerar salt och drog*er} så länge ett svårare climat, äfven med det bäst inrättade Jordbruk, pålägger den hårda lag att i inissvextår importera spannemål till förekommande af hungersnöd5 och så länge Landet icke äger tillräckligt förråd af ädla metaller till den solida myntreprese<ntation af dess varumängd 5 — lika länge måste det väl blifva en öppen ensidighet, att til! umbärlighet nedsätta jerniillverkniagen uti sjelfva jernets fosterland, och dessutom en gifven missräkning, innan man äger något surrogat att sätta uti exportens ställe. Skulle åter anmärkaren alludera derpå, att man påstått, det hela Svenska jerntillverkningen icke svarar emot importen af blott en enda luxe-artikel; så lärer det ej undfalla dess uppmärksamhet, att man på detta sätt fean bortargumentera sjelfva Spanmå|s productionen, emedan den och alla andra både naturens och konstflitens alster kunna orätt användas och missbrukas. I England och Tyskland, hvarest visserligen Landthushållningen är längst drifven, skulle den Statsman blifva föga välkommen, som, till förmon för Landtbruket, ville undanrödja Skottska Blygrufvorna och de Saxiska Bergverken. Med fullt erkännande af den sanning, att Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanäen. 945 åkerbruket är icke blott Sveriges, utan äfven alla Länders modernäring, hvarest Spannemål möjligen kan produceras, anser Utskottet densamma säkrast befordras genom sådana fabriksrörelsers inrättning, som förädla landets egna Rudimaterier och befordra afsättningen på jordbrukarens production, serdeles om sådana rörelser efter hand förflyttas ifrån de redan uppodlade till de oländigare tracter, hvarest sjelfva naturen åtmindstone ännu på lång tid icke erbjuder någon annan hufvudnäring, för att åter i sin ordning blifva uppodlade och befolkade.
Mnj:t täckts infordra RiddarliusUtskottets underdåniga Utlåtande öfver Majoren Henric Adolph Gyllensvans hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjorde ansökning, det han, hvilken såsom innehafvare af Westanå FideiCommissEgendom, vore genom FideiCommissFörfattningen förbunden, att icke bruka annat än namnet Gyllensvan, samt dertill, i grund af Kongl. Maj:ts å samma FideiGommissförfattning meddeldte nådiga stadfästelse, berättigad, äfven måtte förklaras böra tillgodonjuta alla de fördelar, hvilka namnet tillhöra, och deribland att få för Adeliga Ätten Gyl - Den 27 Maji. 501 lensvan intaga säte och stämma å Riddarhuset; helst lian, som vid äfventyr att förlora Fideicommisset, icke heller kunde till vinnande af inträde å Riddarhuset för den Ätt, hvilken han genom födseln tillhörde, betjena sig af sitt ärfda Adeliga namn, således, ehuru född Adelsman och tillhörande tvänne Adeliga Ätter, skulle vara beröfvad rättigheten att för någondera utöfva representationsrätt. Så väl af de Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss åtföljde, som andre vid Riddarhuset förvarade handlingar, har RiddarhusUtskottet inhämtat, det framlidne Öfversten och Riddaren af Kongl.
Uti nämnde Betänkande har Lag-Utskottet meddelat yttranden öfver tre serskilda förslag, nemligen: i:o af Herr Arnberg, att reverser till viss man, då utgifvaren är boende i stad, samt accepterade räkningar och räkningar, som blifvit, på sätt 1798 års Kong]. Förordning stadgar, bevisligen tillställda, men ej inom behörig tid klandrade, då den gäldskyldige likaledes är boende i stad, må kunna i utsökningsväg anhängiggöras hos stadens Rådhus-Rätt, som skulle ega att å krafvet meddela utslag och detsamma till verkställighet låta befordra; 2:0 af Herr JSordenanckar: att för erhållande af Konungens Befallningshafvandes utslag på ostridiga fordringar, det borde vara tillfyllestgörande, om vid lagsokningshandlingarnes ingifvande fogas bevis, det gäldenären förut erhållit del af samma handlingar; och 3:o af Riksdagsfullmäktige Niklas Nilsson och Nils Petter Pettersson från Calmar Län: dels att om utmätning sökes hos flere personer i en skrift, på grund af samma auktions-protokoll, Konungens Befallningshafvande skulle vara skyldig utfärda en enda så beskaffad resolution å alla de lagsökte, som omförmäles i Kong!. Förordningen den 10 Juni i84i» dels ock att denna föreskrift måtte utsträckas till ej allenast fordringar, som grundas på godkänd eller laga kraftvunnen räkning på arfvode för verkställd landtmäteriförrättning, än äfven Socken-Magasins fordringar. Enligt från Riks-Stånden ankomna Protokolls-Utdrag har detta Betänkande blifvit återremitteradt, beträffande Herr Arnbergs förslag, af samt-, Bih. till R. St. Frot. iS43. 7 Sami, i Afd. 34 Höft. 1 2 Lag-Utskottets Utlåtande, 2V;o 105. ]ige Riks-Stånden, hvad angår Herr Nordenanckcirs, af bloll Högv. PresteStåndet, och i afseende på Nik/as Nilssons och Ni/s Petter Petterssons, af sistnämnde Riks-Stånd samt Yäliofl.