Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer finna för godt at ät detsamma updraga; i följd hwaraf de til Riksgälds Merker hörande och dit anslag» ne medel icke ma under nägon förewändning eller med hwad willor som hälst derifrån ryckas eller anwändas til andre behof, än dem Riksens Ständer bestämt. Alt förordnande, som häremot strider, ware derföre kraftlöst. ° 3 §. Ibland Riksgälds-contoirets wid förra Riksdagarne af Riksens Ständer garanterade Skulder förekommer: 1:0. Den sa kallade gamla Riksgälden, bestående uti Myntteckensoch Imere8se.Försäkrings-Sedlar samt andre ligviäeraäe och redan til betalning fastställde Kronofordringar. 2:0. De äldre ännu outredde Kronofordringar och pretentioner, hwilka i laglig ordning och inom förestrifwen rid arv bewakade samt lil betalning fastställas. Den 29 Mars. e. m. iziz z:o. Riksgälds-Lontoirets öfriga Inrikes Gäld, dels utan märtta och dels löpande med Intsress. 4:0. Utrikes Gälden, bestäende dels uti uptagne
Men då landet ej kan umbära spannmåls-understöd vid de ofta inträffade missväxtår, utan att äfventyra dess alltför höga stegring genom den enskilta vinningslystnaden, så skulle jag önska att härmed kunna förena ett nyttigt förslag huru ett sådant understöd skulle kunna verkställas, och då jag härutinnan bekänner min oförmögenhet, så vill jag dock, till mera upplyst pröfning och utveckling göra den framställningen, att den primitiva Magazins-fonden insatt uti Banken skulle fördelas på Länen, med betraktande af deras folkmängd t och iner eller Den i Martil, mindre äfventyr för missväxter, för att af Harrar Landshöfdingar kunna användas till uppköp af spannmål inom deras Lån i goda år, tili ett pris som förenade förekommandet af spannemålens alltför låga fallande, celi förmon af understödet i missväxt-år, hvilken spannemål borde af Kron-Fogdarne emottagas för att bespara kostnaden af särskild Magaziris-hetjening, hvars underhåll så betydligt okar spannmålspriset, oell hvarvid borde iakttagas att ingen spannmål borde uppköpas, seni ej vore torkad på det af Friherre Skjöldebrand föreslagne sätt. Jag anser mig i förening härmed böra framställa den önskan att inrättningen af SockenMagaziner, genom frivilliga tillskott i goda år kraftigt måtte understödjas, på det Svenska Allmänheten må framdeles kunna undvika behofvet af det allmänna understödet såsom alltid för Landtmannen betungande, hvarigenom Magazinsfonden slutligen skulle till Statsverket kunna ingå. Att detta mitt Anförande måtte till vederbörligt Utskott blifva remitteradt, derom anhåller jag ödmjukeligen. Herr Anckarsvärd, Michael Gujiaf: Om rättvisa och billighet böra utföra gränderna för alla 8 f handl ingar enskilte Medborgare Den i Martii. 93 emellan, så är det vål lika obestridligt, att Statens förhållanden vid fråga om den enskildtes behandling, måste hvila å samma grunder.
Herr Grefwe skIIgi;Ias, stannade ett ögnablick, hwareftcr han frägäde om han ej finge tala oafbrutet? Grefwe I) o finn, swarade, att dek e) warit hans tanka att wilja Hans Exccllence bet förmena. Hans Exccllence fortfor: Genom Herr Grcfwens infallande i mitt kal, har jag blifwit sä afbruten, att jag swärligcn igenfinner hwar jag stöt.' Men jag skall bjuda till. Jag bar hört sägas, atk nägon Riddarhus-Ordning cj mer skall finnas, att ben skall wara uyphäfwcn genom den nya Regerings-Formen; men om de aktni-gswärda Ledamöter»? af ConstitutionsUtskottet, som sädant föreslagit, derföre kunnat mena att wi ej skulle följa nägon witz ordning till betz en ny Författning hunne blifwa stadgad, det underkastar jag Högloft. Riddcrskapets och Adelns omdöme. För öfrigt har jag wid upplysningarncs aflcmnande, rörande mitt sbrhällande, trott mig gä Ridderskapets och Adelns önskan till mötes, och om mina anföranden ej smakat Herrarne, är det en sak som icke af mig bcrodt. Herr kLkImsnt I anledning af hwad Hans Cxcellence yttrat, att han gätt Ridderskapct och Adeln till mötes, och att hans anförande icke skulle smaka otz, fär jag för min del förklara, att hwad jag anfört, bet förswarar jag, och om det ej smakar Hans Exccllence Herr Grefwe ak OAZIns, är det en fak som jag beklagar: och skulle Hans Exccllence känna - Den 2 October. UAL na igen stg trid sädane ställen i mitt nu uplästa anförande , bär Hans Excellencc icke blifwit nämnd; sä är det mig icke eller emot.
Jag får vördsamt hemställa till den värde talaren, som begärt votering, om han icke ville derifrån afstå, samt instämma med dem af R. o. Ad. som begärt återremiss. I anledn. häraf erinrade II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, alt sedan, enl. hans förklarande, den framstälda proposm till bifall å Utsk:s mern., blifvit besvarad med öfvervägande ja, återremiss ej kunde ega rum utan votering, hvarefter följande voler:s propos. uplästes och godkändes. Den, som bifaller Ridd.Ulsk:s mern. n:o 8, i anledn. af Ridd.- Direklms anmälan i afseende å behandlingen af frågan om ersättning för de utur Ridd.Kont. bortslulne medel, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, anser R. o. Ad. de emot förenämnde mern. gjorde anmärkmr föranleda till detsammas återremitterande. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallil, som följer Ja — 28. Nej — 26. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne utlåtm, nemi. från Lag-Utskottet: N:o 14, i anledn. af väckt motion om förhöjd kartering af boupteckningar i adliga sterbhus; Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottet: N:o 59, i anledn. af väckt motion om nedsättande af en komité för utredande af förhållandet med städernes privilegier och förmåner; N:o 60, i anledn. af väckt motion, att R. St. mätte hålla egna tidnings-referenter och låta utgifva en riksdags-tidning; N:o 61, i anledn. af väckta förslag om inskränkning i den genom K. Förordn. d. 22 Dec. 1846 beviljade frihet att å lan det idka handel m. m.; samt 156 Den 26 Mars. N:o 62, i anleda, af väckta förslag om utsträckning af den i K.
StatsRådet skall bestå af Fjorton Ledamöter, hvilka äge rätt att alla der förekommande mål öfvervara, nemligen: E11 JuslitifeSlalsMinister, som tillika alllid vare främste Ledamot af Konungens Högsta Domstol: En StatsMinister för Utrikes ärenderne, samt Tolf StatsRåd. Ej må Fader och Son eller två Bröder på en gång vara ständige Ledamöter af StatsRådet. 6 §. Af StatsRäden skola Sex vara Föredragande, nemligen: En Krigs Minister, för Land försvarets är ender; En SjöMinister för Sjöförsvarets är ender; En Inrikes Ministerför ärendersom angå Näringarna , Allmänna Hushållningen och Ordningen; En FinanceMinister för Camera!- och Drätsel-ärender ; En Ecclesiastir/ueMinister för Ky rko-ärender, derunder in - 42 Den 23 Febr uarii f. m. begripne maij rörande Allmänna Uppfostran samt Hälsooch Fattigvården; och En JustitioeCanceller, för Grundlagsoch Justitioe-är ender, med undantag af frågor om Nåd i brottmål, hvilka af BevisionsSekreterare må föredragas. — Bland de öfrige Sex StatsRäden _, hvaraf minst Tre böra hafva förvaltat Civilt Embete _, skall Ett kallas IiofCancellerj och äga de serskilta befattningar, som i Grundlagarne vidare bestämmas. Herr Rosenblad^ Bernhard: Bland de steg vi redan framgått lill utbildningen af vår närvarande Samhällsinrättning, anser jag de förslag, som i anledning af Serskildta Utskottets vid sednaste Riksdag afgifna Betänkande om StyrelseVerken, framställdes såsom Grundlagsfrågor, hvilka nu förekomma till afgörande. Men jag befarar, att den farhåga, som man vanligen har för ändringar i gamla Inrättningar, och sorn fordrar tid för att utrotas, möjligen ännu kan hindra antagandet af desse förslag; jag befarar, att mången, som instämmer i sjelfva ideerne, hvarpå förslagen sig grunda, tror sig finna fel i redactionen, hvilka föranleda Förslagens ogillande.
Friherren börjar med att medgifva vigten af en myntbestämning, men vill icke medgifva, att något fast värde gifves Bancosedeln förr, än den kan realiseras. Här är likväl blott fråga om att nu säga hvad som bör ske. Jag har åtminstone ej fattat Utskottens förslag annorlunda, än att de först tillstyrkt, det en myntbestämning bör ske, och sedermera att den må verkställas, så fort sig göra låter. Jag medgifver visserligen olägenheterna af lång mellantid mellan beslut och verkställighet; men jag hade väntat, att Friherre Rantzou med sina praktiska kunskaper snarare skulle hjelpa oss att' finna utvägar, huru denna verkställighet genast kunde ske; jag hade trott, att Friherren, som lättare än andra kan bedomina inoch utländska handelsförhållanden, skulle kunna uppgifva de tillgångar, som kunna erfordras till fyllande af behofven, och jag hade trott, att Friherren härvid icke skulle förbise den idee jag angifvit, att begagna utvägen af Bankens egna obligationer. Jag frågar, huru Friherren sjelf gör, när hans cassa anlites, och flera vexlar väntas? Köper han upp silfver, eller lånar han upp sedlar? Friherre Kant - Den 6 Julii e. m. 183 zou påslår vidare, att Realisationen ej Sr af behofvet påkallad. Detta förundrar mig isynnerhet. Jag kan ej fatta annat, än att den redan i i5 år varit påkallad af behofvet, allt sedan continental-systemet upphörde ; sedan England åter började directe handla på Tyskland; sedan det blef upptäckt, att våra köpmän endast varit commissionärer åt utlänningen, och att de uppätit arfvodet; sedan det röjt sig, att Sverige i stället för att äga något förråd af colonialvaror, ej förmådde liqvidera räntan på den utländska skuld, sorn dess handlande ägde, på annat sätt, än medelst 5 till 6oo banquerutter; alltsedan tror jag, att en myntbestämning varit af behofvet högt påkallad; ty detta allt var endast följden af vårt myntlösa tillstånd.
Majit kan i Nåder finna lämplig, ”meddelas de publika Verken och Domsto”larne, så på landet som i städerne, Kärn”nersRätterne derunder inbegripne.” Jag önskade, att det klefve bestämdt ultryekt, att hvarje Domstol borde erhålla sitt exem - Den ii April e. m. plar, oberoende deraf, att en Domare vore gemensam för flere Domstolar. Herr Ribbing, Jrvid: Jag anhåller att få instämma med den siste värde Talaren, så mycket heldre, som det för extra Domare är alldeles nödvändigt, att vid Tingsstället, dit han såsom främling anländer, i Rättens Archiv hafva tillgång till alla utkomne Författningar. Nu finnas de endast hos ordinarie Domaren, hvarigenom händer, att en extra Domare ej sällan sättes i nödvändighet, att döma utan annan ledning för tillfället än sitt minne af desse Författningar, hvarpå hvarken han eller de rättsökande vinna. Samma förhållande eger ock ofta rum med ordinarie Domarne sjelfve, emedan, om de än vilja underkasta sig kostnaden och besväret att kringföra Archivet för hvarje Tingstour och extra Ting ofta på flere Tingsställen, Archi vet omöjligen härdar ut med den skakning och nötning, som nöd vändigt åtföljer tillståndet, att ständigt vara på resande fot. Uppå derefter af Herr Grefven och Ordföranden framställd proposition, blef Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens ifrågavarande Utlåtande, på grund af dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten ålerremitleradt. Den 2i April e. m. 119 Vid förnyad föredragning af ConstitutionsUtskottets den 18 sistlidne Mars under N:o io aflålne, och den 23 i samma månad e. m. på bordet fogde, Memorial, angående verkställd granskning af JustitiaeOmbudsmannens Diarier och Registratur, fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial endast borde läggas till handlingarne. Justerades PleniProlocollen för den 3o sistlidne December e. m. samt den 5, 9 och 12 derpåföljde Januarii.
Om Presten ser att sårnaden icke hafver vidare ätit sig på klädet eller på varpenom, eller väftena, eller allahanda skinnverk; Så skall han bjuda, att man tvår der sårnaden är, och skall sluta det inne i andra sju dagar. Och när Presten ser, sedan sårnaden tvagen är, att sårnaden intet förvandlad är för hans ögon, och ej heller hafver vidare ätit sig, så är det orent, och skall uppbrännas på elde; ty det är djupt inätet, och hafver befrätit det. Om Presten ser, att sårnaden något försvunnen är, sedan han vardt tvagen; så skall han rifva det af klädena, af skinnena, af varpenom eller väftena. Synes det ändå sedan på klädena, på varpenom, på väftena, eller allahanda skinnverk; så är det en fläck, och skall det uppbrännas med elde, der den sårnaden uti är. Men klädet eller varpen, eller väftet, eller allahanda skinnverk, som tvaget är, och sårnaden afgången är, skall man på nytt två, och så är det rent. Detta är lagen om spitelskosårnad på kläder, ehvad de äro ullen eller linnen; på varp eller väft, och allahanda skinnverk, till att säga dem ren eller oren. Och Herren talade med Mose, och sade: Detta är lagen om den spitelska, när han skall rensad varda: Han skall komma till Presten; Och Presten skall gå utu lägret, och bese huru spitelskosårnaden är på dem spitelsko hel vorden; Och skall bjuda honom, som rensas skall, att han tager två lefvande foglar, de som rene äro, och cederträ, och rosenfärgoull, och isop; Och skall bjuda att slagta den ena foglen uti ett lerkärile vid rinnande vatten; Och skall taga den lefvande foglen med cederträt, rosenfärgoullen, och isopen, och doppa uti den slagtade foglens blod vid rinnande vatten; Och stänka på honom, som af spitelskone rensas skall, sju resor; och rensa honom alltså, och låta den lefvande foglen flyga i fria markena.
St. sig med att i djupaste underdånighet till K. M. hemställa, (i önskningsväg) att apologistskolor, lägre skolor och gymnasier skulle få sammanslås till gemensamma läroverk. Vid denna riksdag (trenne år sednare) skulle R. St., i fall de bifalla StatsUtsk:s förevande förslag, tillåta sig att, på samma gäng som de, i öfverensstämmelse med K. M:s uttryckta begäran, bevilja ett mycket större anslag än K. M. äskat till en förbättrad organisation af läroverket, dervid fästa vilkor, som ganska hetydligt i detalj ingå i reglementerande om skolväsendet. Der föreslås t. ex. alt i hvarje skola ej ovilkorligen skall läsas latin; der föreslås styrelser för hvarje läroverk, samt huru hvar och en af dessa styrelsers ledamöter skola väljas m. m. d. - Jag hemställer, om sådant ej är ingrepp i Konungens rätttigheter? Och då nu Utsk. dertill har sagt att, om K. M. ej vill ingå på dessa vilkor, så är det K. M. obetaget, att lemna de 90,000 r:dr obegagnade; så hemställer jag till Eder, mine Hrr, huruvida ett sådant förfarande är 334 Den 29 Juni. rimligt och rättvist, eller huruvida man på detta sätt vinner det mål man önskar ? StatsUtsk. har af K. M:s nådiga propos. sett hvilken del af föredragandens för ecclesiastik-ärenden förslag K. M. har bifallit; ty der står bestämdt: ”det och det har K. M. bifallit, och de eller de grunderna har K. M. fastställt”. Icke destomindre har Utsk. nu framställt vilkor, som helt och hållet stå i strid med de grunder, som K. Sig hafva fastställt på grund af 89 § Reg.F. Jag hemställer då till en hvar, uti hvilket dilemma man sätter Regeringen. Vare sig den använder de 90,000 r:dr, utan att sorgfälligt följa de vilkor, som här fastställas; eller den använder detta anslag, ordagrant fullgörande vilkoren derför; så hafva R. St. vid nästa riksdag ganska giltiga skäl, alt göra anmärkn:r deremot.
Den benämning af konstbränneri, hvarigenom Utskotten sökt gifva en tecknisk anstrykning åt sitt Utlåtande, är i min tanka alldeles falsk och endast ledande till förvillelse, då konsten uti Utskottens mening ligger i bränvinsredskapen, och icke uti bränneriet, hvilket kan innefatta mycken konst, vid begagnandet af ett enkelt verk, och vara alltför litet konstigt, oaktadt rörelsens bedrifvande med det mest sammansatta apparat; hvadan sjelfva bränneriet i den mening, som härafses, aldrig får nämnas, utan i del stället enkel, eller sammansatt, bränneriredskap blifva föremål för stadgandet. I sammanhang med hvad jag här ofvan yttrat em fortfarande rättigheten att begagna a:ne go-kannors pannor, efter nu tillvarande grunder, anser jag äfven ett pistoriskt verk, hvars egentliga panna innehåller go kannor, böra utgöra maximum, för den Tariff till erläggande af skatt för bränvinsbränningens utöfvande, hvilken Rikets Ständer äger att utfärda, och åberopar jag i detta hänseende Friherre Sprengtporten Reservation. Emot Utskottens förslag, att med särskild afgift belägga Mäsk värmare och Recli - 222 Den 14 September f. m. ficatorer, protesterar jag, på den grund, att dessa tid och ved besparande inrättningar snarare böra befrämjas, än bruket af dem, genom höga och orimliga afgifter, undertryckas. Jag anmärker härvid ytterligare, att Utskotten torde få svårt, att göra fatlligt, livad som menas med enkel Rectificationsapparat, då en dubbel uttryckes såsom Elglundsk, och Kopparslagaren Elglund, i likhet med andra Kopparslagare, förfärdigar Rectifications-apparater af mångfaldigt slag; den författning, som skulle upptaga Utskottens ordalag, blefve säkerligen ganska svår att tillämpa, då otydljglieterne och ofullständigheterne deruti skulle visa sig ännu klarare, i den nion förståndet af författningen komme i fråga att rådfrågas.
Är vexeln ställd att betalas i utländskt mynt, bör, derest curs en stigit, sedan vexelslutet skedde, betalningen erläggas efter den curs för vexlar, pä enahanda förfallotid med den förra vexelns, som är gällande när liqvid sker, men, om curs en emedlertid fallit, utgöras efter den curs, hvartill vexeln blifvit köpt, eller sorn, i händelse curs-beräknini köpet ej ingått, eller ej kan till beskaffenheten visas, var vid köpetillfället i allmänhet gällande: allt med förhöjning, motsvarande ränta till i för 100 i månaden under omförmälde förfallotid, dock med afräkning af den tid, som för den protesterade vexeln ännu kan återstå. 33. S Vexel-innehafvare ege rådrum, att, i saknad af godvillig betalning instämma vexelgifvare och öfverlåtare till den i 40 f>\ omf örmälde domstol inom följande tid: är vexeln ställd att betalas i Sverige, stämmes svaranden, om han bor eller vistas i samma Län, der betalningen s/ie bort, Lag-Utskottets Betänkande N.-o lyf). bort, eller i Länet näst intill, inom sex veckor, men eljest inom tre månader: är vexeln icke ställd att betalas i Sverige, bör vexelgifvare eller öfverlåtare, som i Sverige bor eller vistas, vara stämd inom sexmånader frän rätta betalningstiden, derest betalningsortcn är i Europa, eljest inom ett år från nyssnämnde tid. 34 $.
Den bästa af mig kända apparat inom vårt land är den, som blifvit konstruerad af physices professorn vid Kongl. Vetenskaps-akademien och i denna akadeinies nya hus anbragt. Men denne berömde vetenskapsman kan icke och bör icke, till följd af vida vigtigare vetenskapliga sysselsättningar, specielt egna sig åt detta fack, och det synes derföre vara af nöden, att Staten söker anställa en särskild i ämnet kunnig person. Utsk:t har anfört, att nödigt biträde torde kunna beredas genom aftal med särskild person. Detta kan visserligen till en del vara sannt, men denne person skall ju betalas, och antagligt är, att den sammanlagda betalningen för de uppdrag har erhåller kommer att vida öfverstiga det ifrågasatta årliga arfvodet af 1000 rdr rmt, och man kan ju äfven tänka sig att det begärda biträdet skulle vid förefaHaele behof kunna vägras. Jag har mig bekant att för den af K. M:t föreslagna platsen finnes numera en fullt kompetent ingeniör, som under resor i utlandet specielt studerat detta fack. Den 10 Mara f. m. 315 På grund af hvad jag anfört, anhåller jag att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. å afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till K. M:ts förslag i ämnet. Frih. Klinckowström: För min del kan jag icke komma till samma resultat, som den siste värde talaren. Jag tror nemi., att då anbringande af de omhandlade apparaterne ilrågakommer, bör det vara lämpligast att i hvarje särskildt fall hänskjuta frågan till vetenskapsakademien, och jag är öfvertvgad, att akademien, som städse nitälskat för det allmänna bästa, med glädje skall se att man gör rättvisa åt dess kunskaper. Naturligtvis kan man icke fordra att de utan ersättning skola tillhandagå med upplysningar, men Staten torde ega tillräckliga medel för att ersätta vetenskapsmännen deras möda. Jag anser det icke vara förenligt med en klok hushållning, att inrätta sinekurer, och måste derföre motsätta mig Hr Huss’ förslag.
Tycks Ej hans skäl Förrän Låt tro ej alt sörja han så hellre du säker till dig vara, döds för sitta honom det: lät, fara. Din älskling Stor gläd / e Dock skrifver gör ligger Äro du ej Om kon du hviskaf Och icke oblid, hennes må du Om så hon ett blidare släp, blir därtill kära? förr, vid låg till Örats dörr, steg i din hustru kan * nära: än du som henne till, / ill '; honom smicker ifall dikter Jlicka tvifvel dikterna När Då dig, tyvärr eller På dig det väg, ta ', koka bra. Albert Roderich. En svensk osed. Några ekonomiska funderingar. Af Ellen Bergström. John Randolph reste sig i amerikanska senaten och utropade m e d hög röst och under lifliga åtbörder: » Mr Chairman, jag har funnit de vises sten, som förvandlar allt tili guld, den heter: Betala kontant. rediten är en form af tron, denna makt, som stöder hvart människolif såväl som samhällslifvet. Krediten kommer med * kulturen eller med ett mera utbildadt själslif. » Vilden » förstår sig ej på annat än att omedelbart byta: i samma ögonblick lämnar han ifrån sig sin mussla eller dylikt och mottager för den några glaspärlor. Det är — så vidt vi kunna se - — icke möjligt att reda sig den förutan i vårt närvarande, om ens i något tänkbart civiliseradt samhälle. Krediten är ett godt, som vi böra uppskatta till dess fulla värde. Men tillika är den en mycket känslig sak, som lik mimosan spritter till för hvar grof beröring, eller, än mera, den liknar ett elektriskt batteri, som gifver farliga stötar åt den, som ovarligt handskas därmed, och såsom allt godt kan den missbrukas. Lika nödvändig som krediten är för allt samhällslif, lika olycksbringande är missbruket af den — därpå har man dagligen sorgliga bevis. Här är det emellertid endast vår afsikt att påpeka ett af dem: den i vårt land, efter hvad som blifvit sagdt, mer än i något annat rådande oseden att » taga på räkning ». Då denna osed är orsak till mån • gas ekonomiska obestånd och för vårt folk i dess helhet kan betecknas som en verklig samhällsskada, är det på tiden att allt flere röster höjas mot den.
N:o 22, i ani. af verkställda omröstningar ang:de ifrågaställda förändringar i förordningarne om vilkoren för bränvins tillverkning och försäljning. Anmäldes och bordlädes Exped.-Utsk:ts Meni. N:o 8, till Vällofi. Borgare-St., i ani. af återremiss å skrifvelse-förslaget N:o 81. R. o. Ad. åtskiljdes kl. k 2 e. m. In fidem, O. Brakel. Plenum kl. 1 e. m. Justerades ett prot.-utdrag för den 19 dennes. Upplästes och godkändes Exped.-Utskits skrifvelseförslag: N:o 94, med öfverlemnande af ny bevillnings-stadga; N:o 99, i ani. af K. Mits Nåd. Propos. angide folkskolelärares pensionering; N:o 100, i ani. af K. Mits Nåd. Propos. angide disposition af kronobonden på Gotland för dervarande presterskaps aflöning; N:o 101, i ani. af K. Mits Nåd. Propos. i fråga om inlösande af de s. k. frisocknarnes tjenstbarheter till Dylta svafvelbruk; Nio 102, angide de i 63 § R. F. föreskrifna kreditivsnmmor; Nio 103, med ny riksstat; Nio 104, angide upprättadt nytt reglemente för Riks - gälds-Kontoret; Nio 105, i ani. af K. Mits Nåd.