Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
k. detta Dans 8tat böra, i frän fcclesiastik-Verkets i lappmarken anslag, till 2:dra blukvud-liteln ökvertl^ttas, löner tor 2:ne Kapp-Dänsmän i Dnderäker och foblinge med 100 lt:<!r för hvardera 200: ftt ä detta Dans 8tat upptaget äldre anslag al 333 K:dr 16 sk. till huslig ror, s^nes höra ifrän 2:dra llukvudliteln uteslutas; hvaremot pä allmänna Indragniugs-8taten höra uppföras 25 ll:dr, säsdm b^ra för rum a Drovins Dandtmäteri-Lontoiret. /-^evitenöottsnv /arn. ^ detta Dans 8tat höra, enligt Kongl. Arrende säl^Inerup8 kanA8- ^ärd -200: c/.o.' — Dä böriblonll ökven sörekommil Xon^l.
För öfrigt, och på det Tullbetjeningens in« komster ej må igenom det nu föreslagna försälj-’ nings-sättet afkortas, få Riksens Ständer jemväl i underdånighet föreslå, att den förminskning L samma inkomster , som kan uppkomma genom en lägre försäljnings-summa, rnå genom en större andel i Försäljnings-Summan eller i Böterne eller ock på något annat lämpligt sätt godtgörasj Äfvensom Riksens Ständer lika underdånigt hemställa, om icke något förskott må af Tull-Direktionen tilläggas Beslagaren intill dess Auktionsxnedlen för de förbrutna varorna hunnit i ri fly fa. Slutligen hafva Riksens Ständer, vid betraktande af Gårdfari-handelns betydliga medverkan till yppighetens kringspridande , serdeles bland Allmogen, och de flere derifrån härflytande skadliga följder , bort, i sammanhang med närvarande ämne, hos Eder Kongl. Maj:t förnya den underdåniga anhållan , som Riksens Ständer vid sist förflutne Riksmöte i detta hänseende redan framfört. Riksens Ständer framhärda N:r 204? Uppl. och godk. hos Samtl. Riks-StSnden d, 13 Juni i8i8i Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om 48» Underdåniga Skrifvetser. förberedande åtgärd till befordran af Besparings - Banker för Arbets - och Tjenstfolk* Inseende värdet och vigten af det hos Riksens Ständer gjorda Förslag otrt inrättning här i Riket af sådana Besparings-Banker, som finnas i England för de fattigare arbetande Folk-klåsserne , der desse mot laglig Santa få nedsätta det öfverskott af lön eller annan inkomst, sorn de möjligen kanna vinna* för att på detta sätt småningom samla ett Kapital , till understöd vid sin Bosättning eller början till någon egen Rörelse, hafva JikVäl Riksens Ständer, då sådane Inrättningar kunna anses såsom nya eller åtminstone föga kände i Fäderneslandet, trott det ännu vara för tidigt att om deras ordnande föreslå några reglementariska föreskrifter innan allmänna omdömet pm deras nytta och sättet till deras användande hunnit stadga en öfvertygelse.
— Ingen mensklig beräkning förslår alt säga, om eller när de förenade Rikenas Konung kan af sjukdom eller annan orsak blifva hindrad att Sjelf utöfva Konungamakten, eller då något sådant fall kan inträffa, att Styrelsen af annan än Konungen måste utöfvas. — Vi skola hoppas att vi ej få uplefva sådant, men den angelägnaste omsorg oaktadt kan det dock ske när man minst förmodar det, och då få vi ej vara derpå oberedde. Då 1809 års grundlag stiftades fanns inom konungahuset på manslinie!) endast en åldrig, sjuklig Konung. Lagstiftaren hade således knappast något annat val, än att vid fall af Konungens sjukdom och öfriga i grundlagen omförmäldc händelser updraga Styrelsen åt Hans Råd. Redan samma år öfverlemnade Konungen någon kortare tid Regeringen åt StatsRådet, dock så, att Ilan derunder Sjelf deltog i ett och annat ärende af vigt. — Vid början af år 1811 angreps Konungen åter af sjukdom, men då hade Sverige lyckligtvis närmast Thronen en med stora egenskaper utrustad Furste, åt hvars kraftfulla hand ledningen af landets angelägenheter anförtroddes, en åtgärd, som ock af R. St. år 1812 godkändes och sedermera föranledde beslut om dylikt förfarande i enahanda fåll. — Om det redan vid denna tid ansågs oundgängligt, att högsta Styrelsen vore i en hand förenad, så måste sådant blifva ännu mera bjudande, sedan Sverige inträdt i Uhions-förhållande till Norge. — Då RiksAkten år 1815 antogs, hade redan så^väl Sveriges som Norges representationer öfverlemnat åt dåvarande Kronprinsen, att under Konungens sjukdom vara Regent, ett förordnande som sednare utsträcktes äfven lill dåvartde Arfprinsen. Stadgandet i RiksAkten om Interrims-regering kunde således af begge representationerna ej anses röra andra fall, än då de af dem särskildt utsedde Regenterne möjligen blefve förhindrade att utöfva Ko - 410 Den 18 Februari f. m. nungamakten.
Da härtill lagges skyldigheten att öfwerse och g-anska sa träl Riksgälds - Contoireks som StatsWerkets tillstånd: dä det icke är okändt, att dc Comitterade, som till Statens Utredning i senare tider flere gängor warit förordnade blott med detta enda göromål warit systelsatte icke blott flere mannder utan äfwen hela ar nödgars fortfara med fln befattning, sä lärer Slars. Ulffottet genom framställningen af rr78 -Den 22 November, Desi hvarjehanda och mängfaldiga göromål hafwg tillräckligen för Riksens Högloft, Ständer förklarats hwarföre ekt resullak häraf icke förr kunnat läggas under Deras ögon, Sats.Ukffotlet ffyndar' nu till Utredandet af de egeiueliga föremålen för detta Desi Betänkande enligt zz Z. i Regerings , Formen och hwilka äro; Staks-WerketS Förwaltning; Dcsi tillstånd sädant det efter de vrojecrerade och upräktade Stater sig wifar, samt Dest behof, uköfwer hwad Dest påräknade Inkomster utgöra; och hwarwld förekommer:. no Stats werkets Zörrvaltning. Intill är 1680, har Stats-Werket stätt under Kammar - Collegiis styrelse och »pftgt t Men dä inrättades Staks-Contoircl den r i December samma är, dock ägde StatS-Contolret gemensam President med Kammar-Collegium intill är 1720, dä del enligt Zi §. af samma ärs Regerings, Form feck sin egen President, Efter StatS-ContoirekS inrättning har StatSWerket blifwit fönvalrat, enligt be för Stats-Conroirct utfärdade Instruetioncr af den 11 December 1680, den 9 December, 1685 den 2A April 1687, ben 9 April 1700 och den 26 Junii 1720.
Collins ansökning om afskrifning af straffränta å ett Banko-Diskontlån. IX. B. 290, 315. A. 326. — N:o 85. angående Instruktion för Rikets Ständers Banko-Utskott vid nästkommande Riksdag. IX. B. 394. A. 398. Bankooch Lag-Utskottens Betänkanden och Utlåtanden. — N:o 1. i anledning af väckta motionär, angående förändringar i lagstiftningen för Privatbanker. — N:o 2. i anledning af återremiss i viss del utaf Bankooch Lag-Utskottens Betänkande N:o 1, angående lagstiftningen för "“Privat-Banker. Banko-Verket, dess organisation, angående. Se Banko-Utskottets Utlåtanden N:ris 46, 62 och 74. Banko-vinsten, angående upgift om och huruvida någon del af den sedan 1848 års början uplupna, erfordras för Bankens konsoliderande. Barn, oäkta, angående deras arfsrätt. Se Lag-Utskottets Betänkande N:o 45. Barnamord, om uphäfvande af Kongl. Brefvet den 17 Oktober 1778, angående. II. R. 277. Barnhuset i Stockholm, Allmänna, angående väckt motion om statsbidrag till. E. 496. — angående förhöjning i dess inkomst af kortstämpliDgen. Barthelemy S:t, angående ersättning till Handelsoch SjöfartsFonden för förskjutne medel till Slafvarnes friköpande på ön. I. R. 24. III. B. 414. IV. 29. A. 36. E. 100. — angående Stats-Kontorets ersättande för de under år 1850 ut - ( 23 ) betalte medel till koloniens förvaltningskostnader. V. B. 557. VI. A. 224. Barthelemy S:l, angående framlida utgifter för. (Se Stats-Utskottets Betänkanden N:ris 165 och 227.
Således erkännande vigten af ämnet och derjemte den stora förtjensten, som tillhör Gr. af Ugglas, att hafva lemnat ett detaljeradt förslag, anhåller jag att motionen måtte få hvila på bordet, på det jag må komma i tillfälle att derom taga kännedom. Jag vill nu endast fästa upmärksamheten derpå att de af Gr:n föreslagna Länsnämnderna svårligen kunna sammansättas ändamålsenligare, än de i hvilande representationsförslaget tillämnade valnämnderne för utseende af ledamöter i Öfre Kammaren, och jag ber derföre Gr. af Ugglas närmare öfverväga om ej det Kongl, förslaget äfven för denna orsak bör kunna påräkna Hr Gr:ns understöd. Gr. Horn, Claes Fredr.: Då den af Gr. af Ugglas väckta motion blifvit begärd på bordet, så torde jag kanske icke nu böra mig deröfver yttra, men sorn jag måhända icke är närvar, när densamma nästa gång förekommer, så anhåller jag, att deröfver nu få Tälla ett omdöme. Jag gillar på det högsta den vackra syftningen af motionen och anser den vara med mycken förtjenst författad samt tror att i de vackra fraserna finnas en kärna som icke är utan värde. Emot den reglementariska upställningen skulle jag deremot vilja göra en och annan anmärkn. Jag fäster mig hufvudsakligen dervid, att denna Länsnämnd skulle ega beskattningsrätt. Den kunde blifva af en vådlig beskaffenhet. En annan omständighet, hvarpå jag velat fästa motionärens eller Utsk:s upmärksamhet, är den, att till all kommunal styrelse, som skall kunna verksamt upstå, alldrahelst i vårt fattiga land, fordras bestämdt en penningfond, och vill man tillstyrka inrättandet af nämnder med en så vidsträckt omfattning som elen ifrågavar., så anser jag högst nödvändigt att Staten dertill lemnar en fond alt anlita för kommande behof. Dessa behof anser jag synnerligast vara: utgifter för fattigvården inom länet och ordnandet af arbetsinrättningar. Jag tror det vara förgäfves att af en Länsnämnd vänta en tillfredsställande organisation af denna beskaffenhet med de små tillgångar, som för denna nämnd vore möjliga att ifrån socknarne uttaxera Frih. Cederström, Jakob:
Rdr och åtskillig annan egendom till värde af 506 Rdr 36 öre, på ett annat ställe från flera personer åtskilliga varor och tillhörigheter för ett värde af tillsammans 1,687 Rdr och på ett tredje ställe varor uppskattade till 489 Rdr eller, tillhopa räknadt, penningar och varor motsvarande ett värde af 3,318 Rdr 36 öre. Dessa stölder hade skett inom tre olika domstolars jurisdiktioner, hvarföre fången, då han derefter ertappades, tilltalades och undergick ransakning vid tre särskilda domstolar. ' Han bekände alla de sålunda emot honom angifna tjufnadsbrotten. Den första domstolen fann det vara upplyst, att den tilltalade till en del undergått den honom genom Kongl. Majits utslag den 21 Januari 1850 ådömda bestraffning för tredje resan stöld och att Kongl. Majit sedermera genom utslag den 2 Juni 1854, med förskoning från den honom för rån och stöld tredje gängen med flera brott ådömda dödsstraff, af nåd tillåtit honom alt umgälla dessa sina brott, bland annat, med lifstidsarbete å fästning, och att han sedermera från fästningen rymt och begått de brott, för hvilka han vore under tilltal, på grund hvaraf domstolen förklarade den tilltalade, som undergått bestraffning för tredje resan stöld, hafva jemlikt 14 §. i Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855, gjort sig skyldig till ansvar för fjerde resan stöld. Den andra domstolen yttrade att, den tilltalade, då han icke utstått hela den bestraffning, som genom Kongl. Majlis utslag den 2 Juni 1854 blifvit honom för tredje resan stöld med flera förbrytelser ådömd, vore, jemlikt 9 punkten i Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, för den åtalade inbrottstölden saker till ansvar allenast såsom för tredje resan stöld, enligt 1, 10, 12, 14 15 och 20 §. §. i ofvanåberopade 1855 års Kongl. Förordning.
Bref funnos derå tecknade, för att med Porto-Charta lösas3 hvarefter och sedan denna ilo Bevillning}-Utskottets Befänkandtru åtgärd blifvit genom nämnde Commissionairef besörjd, dess anteckningar å couvertet om lös* hingsskyldigheten af Brefvet ettstruken, brefven borde ytterligare fortsändas af Postförvaltaren, hvilken jemväl egde att åtaga sig denria bef.tt» ning, äfvensom Allmogen skulle tillita i grannskapet boende Ståndspersoner, att föranstalta det Bref, ställde till de förre utlöstes; att recommenderade Bref skulle emottagas med lika PortoCharta, som för andre bref och qvittencer. så vid emotsom Uttagandet uthandigas; att Postmästare borde förses med en tillräcklig lön i ett för allt, ej vid förlust af ett halft års lön oell ersättningsskyldighet, vägra att en timma före Postens verkliga afresa emottaga Bref, likväl ej sednare än kl. 8 om aftonen. Vid samma ansvar utlemna
För närvarande fins det ingen annan som är värd den äran.149 Det var märkvärdigt att det första intrycket af att han kommit hem var ett slags ”Skuffelse”.150 Nej det var för resten inte märkvärdigt. Det var just det jag väntat och det som gjort att jag bedt honom icke komma som en öfverraskning. Jag vet ju så väl att det gamla skall hänga oss i armen, att vi icke så skola kunna vara kamrater när vi träffas som när vi skrifva bref. Jemför bara detta stela ”ni” med ett raskt, okonstladt ”du”. Bä! Det kan aldrig bli det samma. Nu har jag emellertid försonat mig med att han är här, nu tycker jag till och med att det är roligt; det var endast strax det kändes så tomt att veta att nu hade man ingen att få bref från, ingen att skrifva till. Men jag undrar om vi kunna bli bekanta, – så bekanta som vi voro i brefven. Jag tror knuten är att komma riktigt in i ett arbete. Försök! Och ingen fruntimmersaktighet, sipphet och tillgjordhet! I går läste Christian slutet på Pengar.151 ”Hos patronen fins något af mig,” sade han på qvällen. ”Det skall inte vara mycket,” svarade jag med hela sanningens jemnmod. Jo jag tackar! ”Den är spännande, den är rent af glänsande på sina ställen, det är ett fyrverkeri med tankar, som fängslar en, – men i hennes förhållande till honom kan man allt ha en del att anmärka.” Aha! tänkte jag, nu kommer det. ”Jo först när hon känner sig nervös och saknar sin Richard, så är han så beskedlig att resa med henne till Stockholm för att förströ henne, och när han så för att muntra upp henne och visa henne en smula uppmärksamhet vill bjuda henne på champagne blir hon med ens som en furie. Man kan väl inte tänka sig något värre. Det är ju höjden af otacksamhet.” Jag teg och tänkte blott att det är förunderligt hur lätt man kan glömma gamla synder. Inte brydde jag mig om att säga något. Det är icke till honom jag talar i min bok. Och nu, sedan jag är fri, fins det icke skymt till harm. ”I detta fall tycker jag åtminstone att du låtit honom uppträda schángtilt.”
Att således frågan om Starby KungsRidd. och Ad. grot, V Bf 2 AJd, y , 6. 34 Den hg April. gård och Wadstena Slott, efter min tanka, icke egenteligen hör till ämnet, utan att här endast är fiåga om det anslag, som Utskottet föreslagit, kan till Hennes Majrts underhåll anses tillräckligt eller icke} dervid vidare jag icke kan vägra mig att tillkännagifva min öfvertygelse, att Utskottets Betänkande är uti sin grund obilligt, hellst jag icke inser någon den ringaste anledning hvarföre, enär Riksens Ständer funnit alla anslag så väl till Embetsman, som de Kongl. Personerne, hvilka 1809 bestämdes tarfva en billig påökning, i anseende till tidernas förändrade skick, Hennes Majit EnkeDrottningen skulle vara den enda, som icke skalle få till godo njuta en förmon , som Riksens Ständer sålunda tillerkändt hvarje Penninge-löntagare. Då jag icke kan neka mig den tillfreds, ställeisen att emot en, efter min tanka, så orättvis grund högeligen protestera, tror jag mig derjemte skyldig att här ofifenteligen förklara, att Hennes Majit Enke-Drottningen långt ifrån att hafva ådagalagt något missnöje öfver hvad Stats-Utskottet föreslagit, tillkännagifva att Hon alltid skulle finna sig nejd med det ödo åt Henne ämnades, och kan jag nu å Hennes Jvlaj-t Enke-Drottningens vägnar försäkra, att Hennes Maj:t, om än Riksens Ständer antaga det af Stats-Utskottet, efter min tanka, på mindre billiga grunder uppgjorde ringare anslag , åndock alltid skall finna sig nöjd med det beslut Riksens Ständer härom fatta. Då jag icke kunnat neka mig art framställa dessa tankar inför Ridderskapet och Adeln, uti eiträmse, som så nära ligger mig om hjertat, utan Den 18 April. 3? att dervid anse mig bunden af det beslut, de andra Ständen derom kunde redan häfva fattat ; är likväl discussionen i ämnet nu mera öfverflödig, sedan de tre Ståndens beslut redan bestämt resultatet) hvarföre jag för mitt del ej yrkar återrefniss af Betänkandet.
som hafva helsa och krafter att egna sig åt » Jag vill vara ensam, » löd det afvisande svaett handtverk, särskildt framhålla bageriyrket. ret på mina enträgna böner att komma in. Detta yrke inläres vanligen på kortare tid Öfverväldigad af trötthet och rörelse gick och till billigare pris än de flesta andra, och jag till mina egna rum, der jag snart föll för drifvande af det samma fordras icke något uti en tung dvala, ur hvilken jag tidigt på större » rörelsekapital », hvilket ju är en bemorgonen väcktes af Beatrix ' kammarjungfru, aktansvärd fördel äfven i det afseende, att som lemnade mig ett bref. Jag slet hastigt företrädesvis qvinnor hysa en verklig förupp det; en guldgul lock föll derur. — skräckelse för att låna penningar och » sätta sig i skuld ». Beatrix hår I Hvad betydde detta? Bageriyrket kan nämligen begynnas med » Kära Dolly, » skref hon, » döm mig ej för hårdt. Jag älskar honom ändå, öfver allting, förhyrandet af 1 större och 1 mindre rum mera än mitt lif, och utan honom kan jag samt kök, försedt med god bakugn. Vid ej lefva. Farväl! Låt ej verlden ana hvad. stationer böra sådana lägenheter erhållas till någorlunda moderat pris, hvarjemte den ved, du vet. Din Beatrix. » Förskräckt frågade jag kammarjungfrun, som under bakningen förbrukas, äfven der livar hennes matmor vore; hon svarade mig, faller sig billigare; men omsättningen kan att nådig fröken ridit ut kl. 7, men vore nog beräknas blifva lifligare i städerna. ännu ej återkommen. Under så lyckliga konjunkturer, att man Jag skyndade upp, blef klädd i hast och behöfver dagligen baka bröd och småbröd ilade obemärkt ned till stallet, der jag fick m. m. måste, man dock, för att icke sjelf se Beatrix ' ridknekt, Jurgen, gå af och an, blifva allt för öfveransträngd, hafva ett qvinligt biträde, som kan tillaga åtminstone en förtviflad vridande sina händer. På mina frågor framstönade han, att Beatrix del af degarne och sköta ugnen.
Skrifvelse, Aro Sd. t3 Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-utskot» med all Kongl, nåd •ek ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR,? P. Genberg. Utdrag aj Protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet på Stockholms Slott den y Maj i85i. Närvarande: flans Excellens, Justitie-Stalsniinistern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern tor Utrikes Ärendena, Herr Frih. Stierneld. Stats-Rådeu: Fåhreeus, ron Hohenhausen, Wallensteeny Gunther, Genberg, Gripenstedt och Grefve von Platen. Chefen för Ecklcsiastik-departementet Stats-rådet Genberg, uppläste tili ju-* 24 Kongl. Majit* Nåd. Skrifvelse, N:o 80. stering underdåniga förslag till följande, af Kongl. Maj:t förut beslutade nådiga skrifve'ser till Rikets Ständers S ats-utskott, nemligen. l:o i fråga om bildande af en fond till understöd för afskedade folkskolelärare ; Kongl. Majrt behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, berörde förslag i nåder gilla, och befallde, att, i enlighet dermed, nådiga skrifvelser sådana de finnas detta protokoll bilagde, skulle till Rikets Ständers Stats-utskott afgå. Ex protocollo, Gust. Ribbing. N:o 81. ■Kongl. Majlis Nåd. Skrifvelse, l\':o 81. ' N:o 81. Ank. lill Exp.-Utsk. d. 9 Juli 1851, kl. 1 e. m. KONGL.
B:co; och för hvilket sistnämnde belopp, Malm, efter Hrr Fullmäktiges tanka, ovilkorligen bör ansvara; emedan livad i öfrigt emot liqviden är vordet anmärkt, såsom att ränta deri skall blifvit beräknad, till endel af Betänk nnden, N:o 395. /fiq af tiden, för den hälft i Cassabrislen, derföre ITr GeneralMajoren von Utfall ansvarat oell betalt, är oriktigt, men har sin upprinnelse derifrån, att von Utfall ansvarade för ränta endast från den dag , lian sin förbindelse utgaf eller den i Julii 1820, då deremot ConcoitrsDomen ålägger Malm ränta från den jo Junii 1819, hvadan ränte-pretentionen emot Malin blir större, än den, som kunde göras emot von Utfall, i följd af dennes serskilda förbindelse. Hvad åter vidkommer de uti Iggeströms ansökning, under rubrik: 2:ne sedermera anmärkte DiscontLån, det ena stort 536 Tlrdr 34 sk. 4 r, och det andra 335 R:dr 33 sk. 3. r. eller tillsammans 872 R:dr 9 sk. 7 r. B:co, hvilken summa han likaledes begär få afskrifva, så hade Hrr Fullmäktige,! afseende härå, upplyst, att desse 2:ne poster icke äro egentliga Lån hos Disconten, utan bestå uti influtne utdelningar ur Handelsmännen Folkierns och J. J. Fabricii ConcoiirsMassor, dem Iggeström erkänt sig hafva uppburit, men icke redovisat, och såsom sådane i Iggeströms Concours bevakade och till betalning fastställde, samt Iggeströms Hustru ålagd, att så väl härföre, som för bristen i Cassabalancen, i förhållande till Boets öfrige skulder, deraf Man och Hustru gemensam nytta haft, ansvara med cn del af sin enskilda Egendom i Boet; och hvarå Ombudsmannen vid f. d. DiscontVcrkets utredning gjort anspråk, utan att något resultat ännu vunnits.
Redan samma år uppfördes några nya hus, men i anseende till den ringa handeln och rörelsen torde lång tid åtgå, innan alla de afbrända husen varda uppförda. Halmstad har under denna period börjat tilltaga, i följd af den ökade handelsrörelse, som genom hamnbyggnaden uppkommit. Denna byggnad påbörjades under inseende af Herr ÖfverDirektören och Riddaren A. E. von Sydow år 1837, samt blef färdig 1840. Kostnaden uppgick till 94,514 R:dr 19 sk. 7 r:st., deraf staten anslagit 60,000 R:dr Banko. Före hamnbyggnaden kunde ej fartyg, som gingo djupare än 4 fot, inkomma, då nu 10 fot djupgående kunna ligga förtöjda i yttre bamnrännan. Denna byggnad, den enda i Riket af det slaget, består af nersänkta faschiner, på hvilka sedan stenmur är uppmurad. Nissa-strÖmmen, hoptvingad inom dessa båda hamn-armar håller genom sin egen kraft strömfåran öppen och det ar delta ändamål man velat meri hamnbyggnaden vinna. Evporlen består nästan uteslutande i träd varor på Danmark och bokstafver på Norrige. I utbyte deremot tages å förra stället spannmål, de år sådan behöfves, och å sednare stället sill och fisk. Handtverkerierne äro i försvagadt skick och bland fabriker förtjenar endast att nämnas Klädesfabrikören Wallbergs fabrik, om hvilken uppgift redan är lemnad. Stadens årliga inkomster bestiga sig till omkring 5,800 R:dr B:ko, deraf ordinarie tolagen och hamnafgiften ensamme uppgå till 4,000 R:dr. Undervisning meddelas af en Rektor och två Kolleger i stadens allmänna skola, hvilken vunnit mycket förtroende. Dessutom finnas en Lan - 13 Lancasterskola och ea småbarnsskola, hvilken sednare har att tacka Fru Lanclshöfdiugskan A. Virgins outtröttliga omsorger för sin tillkomst och fortvarande. I stadens fattighus, inköpt för en del af de medel, Högstsalig Hans Majrt vid Dess besök här i Nåder gifvit, inhysas 12 äldre och bräcklige fattige och de öfrige njuta understöd i penningar. Laholm: