Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Här ute på landet förvåna vi oss på det högsta, öfver att Stockholms frihetsälskande, intelligenta och i allt annat — till och med i teater och musik — så strängt fordrande befolkning ställer sig, uti en så viktig fråga som det dagliga brödet, beroende af andras nycker, slarf eller vinstbegär m. m. och nöjer sig med att betala det en, två, tre, ja ända till fyra gånger mera än det, i förhållande till spanmåls-, mjölk-, vedoch arbetspriser m. m. verkligen är värdt (hvarom hvar och en, som lärt sig de fyra räknesätten i enkla tal, med lätthet kan komma underfund), samt därtill finner sig uti, att detta bröd ändå, i regeln, alls icke tillfredsställer hvarken den sunda smakens eller properhetens fordringar. Ja, invänder ni, detta må nu vara sannt, men huru få det annorlunda? Jo, helt enkelt därigenom att I balcen edert bröd själfva. Är det omöjligt! Ingalunda. Här på landet baka numera de flesta hushåll — från kojan Hvitkål kokt i mjölk. Beståndsdelar: 1 fast och till slottet — sitt mesta bröd uti en sådan hårdt hvitkålshufvud, 1 matsked socker, rifven där liten tingest, på hvilken all annan mat muskot efter s m a k, 1 matsked hel kryddpeppar, 3 matskedar hvetemjöl, salteft er s m a k, 2 hönsägg beredes — järnspisen — hvilken nog finnes smör, hos hvar och en af eder; och alla materialier, A l l a gröna blad borttagas från hvitkålshufvudet, som erfordras, finnas ju städse hos eder att hvilket skares i bitar och läggas i en väl förtennt tillgå, till och med jäst — pressjäst —, som kopparkastrull och brynes i smöret, hvarefter mjölken, sockret, pepparn och musköten slås i för oss här ute på landet stundom sträjkar och kålen, som under flitig omröring får koka öfver sätter oss i förlägenhet. sakta eld. Då kålen kännes kokt, redes den m e d Jag medger visserligen, att det är litet bemjölet och litet mjölk. Saltas efter s m a k. kvämare för frun att sända jungfrun — frö- Fläskryggsoppa.
Hvad beträffar tilldragelserna, när min Revisorstjenst indrogs, så är förhållandet dermed följande. Då, i anledning af Kongl. Brefvet den s5 Februarii 1818 till MagazinsDirectionen, med nådig befallning, att inkomma med underdånigt Förslag till tjenstcrnas reglerande vid Verket, det förmodades, att någre indragningar deraf skulle ske, ingaf jag, efter föregånget aftal med Verkets Ordförande, sommartiden samma år, till Directionen en skrift, deri jag förklarade mig nöjd att derifrån afgå, med det uttryckliga förbehåll, så vida det skedde med bibehållande af min innehafvande lön, men alldeles icke sökte jag då att blifva RevisionsCommissarie; ty den tjensten fanns då icke vid Verket, utan tillkom först genom Kongl. Brefvet af d. 23 Jan. 1819. Men då uti delta Bref Kongl. Maj:t, i anledning af Directionens hemställan om indragning 234 Den 19 Jun i i f. m. af min Revisorstjenst, utan att förklara, det jag borde afgå, endast förordnade, att då det skedde, jag icke finge bibehålla min lön, sökte jag icke afsked, som skall synas af StalsContorets Utlåtande, utan jag sökte endast att blifva förordnad till RevisionsCommissarie, emedan af de 4 Revisorerne en borde indragas, och således här var tillfälle att få honom employerad. Detta afslog Directionen, hufvudsakligen ur det skäl, att jag var Contorsförman i Kongl. KrigsCollegium, och icke skulle kunna tillika vara det vid Directionen. Till RevisionsCommissarie antog Directionen en fremmande, en som var och någon tid derefter förblef Kamererare vid den upplösta KrigsGommitte^ns slut-redogörelse, och tillika var och ännu är Revisor i KammarRätten. Jag anförde underdåniga Besvär, dels öfver mig nekad befordran till RevisionsCommissarie, dels öfver mitt uteslutande från Revisorstjensten. Kongl. Majrt gillade
Sverige icke kan fullkomligt utveckla sina krafter förr, än alla statsinkomster utgå såsom bevillning i proportion efter hvars och ens förmåga, d. ä. inkomst, så att icke den som har millioner betalar lika låg capitationsafgift som hans dräng. Ilär liar blifvit åtskilligt yttradt om vådan att lemna embetsman för stort deltagande i representationen. Jag medgifver också, alt detta vid första påseendet kan väcka farhågor, men man torde likväl nödgas erkänna, alt om man vill inom representationen (inna erfarenhet och sakkunskap, så får man icke utesluta embetsmännen. Hos dem finner man kanske äfven allmännast en af representantens förnämsta pligter, sjelfförsakelsen. I st. f. alt såsom vanliga medborgare söka sin egen förkofran, måste embetsmännen för det allmännas bästa uppoffra största delen af sin lifstid och ofta en stor del af sin förmögenhet, utan annat hopp om enskild fördel, än en tarflig bergning på sin ålderdom. Långt ifrån att anse Ulsk:s förslag såsom ett fel härutinnan, anser jag det såsom en förtjenst. Jag vill nu öfvergå lill den form för den framlida behandlingen af detta ämne, som man anser böra äga rum, och i afseende hvarpå man föreslagit åtskilliga besynnerliga gemensamma tankar. Hr von Troil, Emil, som yrkat att Ståndet ville förklara Hr Ekholms förslag såsom sin gemensamma tanka, har behagat uppläsa för R. o. Ad. en opinionsyttring från Östergöthland. Sådant kan vara ganska intressant att läsa i tidningarne för dem, som derpå fästa något afseende. För dem åter, som vela huru lätt dylika opinionsyttringar kunna tillvägabringas för hvilken sak som helst, äga de intet värde. Hvad de behaga yttra för eller emot det ena eller andra grundlagsförslaget förutsätter en ren okunnighet om de former, som för ändring i grundlagen äro föreskrifna, hvarigenom det tillhörer Ständerna och icke dem alt sig deröfver yttra.
Författningarne äro tydlige i frågan, huru förhållas bör, då en tjuf bekänner på sig flera brott å särskilta Or. ter begångne. Och jag tillstyrker således, ätt Utskottets Förslag, rörande detta ämne, afven må förfalla; hvarom jng utbeder mig Eders Excellence, Herr Grefven» och LandtMarskalkens Proposition. 64 Den 21 Maji. Herr Stråle t Utskottets Betänkande In* nefattar icke någon ändring, utan endast ert utveckling af förut gällande Författningar, hvilka stadga, att om tjuf bekänner brott å annan Ort föröfvade, skall uppgiftens sannfärdighet genom brefväxling med Domaren i den uppgiine Orten utrönas Detta har likväl icke alltid med tillbörlig noggrannhet iagttagits, och det är derföre Utskottet ansett nödigt, att meddela en ytterligare föreskrift i detta afseende. Utskottets Förslag innefattar ingenting, som kan föranleda till förnärmande af någons lagliga rätt, utan går endast derpå ut, att Ransakning öfver ett brott, som en redan förvunnen brottsling å sig bekant, kan ske utan hans personliga inställande i de fall, der ingen omständighet sådant fordrar. Hans Excellence, Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde derefter, att det af Utskottet föreslagne ifrågavarande Rättegångssätt äfven måtte af Ridderskapet och Adeln afelåsj hvilken Proposition med Ja besvär iades. Då nu ånyo föredrogs LagUtskottets, den 28 sistlidne April afgifne, samt den 16 dennes på bordet lagde Utlåtande , i anledning af de hos Ridderskapet och Ä.deln samt PresteStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets ulen 5 sistlidne Martti meddelte Betänkande i frågaa D;n 2 i Maji. 65 frågan, att de publique Auctoriteter, som å Kongl» Maj:ts och Kronans vägnar afsluta Contracter eller Afhandlingar med Knskilte, ej må äga att vid tvist om uppfyllande och tolkning deraf sjelfve deröfver dömma; k‘ef samma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln gilladt.
Från Riks-Stånden har Stats-Utskottet erhållit remiss å högstberörde Nådiga Proposition, innehållande, att, sedan vid år 1839 hållen Biskopsvisitation i Undenäs församling, öfverläggningar egt rum, i fråga om uppförande af ett capell i norra delen utaf denna församling, och derefter åtskillige ortens invånare i ämnet afgifyit underd. ansökning, hvaröfver vederbö - 16 Slatssamt Allni. Besv.- och Ekon.-Utsk. Utlät., N:o 34. rande blifvit hörde, Kongl. Majit, med afseende å församlingens vidsträckthet och betydliga folkmängd, hvaraf en del skulle vara boende pä 2, 3 till 4 mils afstånd från sockenkyrkan, den 2 Fehr. 1842 i Nåder förklarat: att norra trakten af Undenäs församling finge utgöra ett serskilt Capel-lag; att inbyggarne derstädes egde för sådant ändamål på dertill utsedd plan, 1J8 mil norr om hemmanet Sannerud, uppföra en Capell-byggnad af sten, under benämning af Tiveds Capell, och att serskild predikant dervid finge anställas; och hade Kongl. Majit i följd häraf anbefallt Consistorium i Skara, att, efter Capellagets hörande, söka tillvägabringa lämplig reglering af predikantens aflöning, samt öfverenskommelse om det boställe, hvarmed han skulle förses.
Sparre har upptagit denna anmärkn. men ansett henne icke böra gälla för mark, som blifvit odlad men åter utlagd till utmark, och Hr Rääf har erinrat om föränderligheten i markens beskaffenhet der, hvarest vexelbruk blifvit infördt. Men detta förhållande synes mig icke böra hindra den rättelse, som är i fråga, emedan det icke åstadkommer den oreda, såsom Gr. Sparre befarat; ty den jord, som blifvit lagd i vexelbruk lärer och bör väl anses såsom odlad mark. När i för slaget förekomma orden: ”der skog och utmark, som gränser intill åker och äng, blifver uppodlad”, och denna ordställning bibehålles, tror jag ingen fara för missförstånd vara för handen. Uti inledningen till denna § omförmäles sid. 10 i lagberedningens förslag till stadga så lydande: ”har skog, utmark eller beteshage blifvit odlad till åker eller äng, eller är åker eller äng lagd till skog, beteshage eller utmark, då må slängselskyldigheten efter sådant förhållande jemkas med afseende på den större eller mindre nytta stängseln medför för de ägor, som i förändradt bruk kommit”. Rörjan af detta stadgande synes mig rigtigt, men slutet deremot icke antagligt, emedan det är obestämdt. Det heter nemi., att stängselskyldigheten skall jemkas med afseende på den större eller mindre nytta, stängseln medför för de ägor, som i förändradt bruk kommit. Dessa ord, om de göras till lag, skola åstadkomma mångfaldiga tvister. Stadgandet torde derföre böra förkortas och lyda sålunda: ”har skog, utmark eller beteshage blifvit odlad lill åker eller äng, eller är åker eller äng lagd till skog, beteshage eller utmark, då må stängselskyldigheten efter sådant förhållande rättas”. Skulle likväl mot denna ordalydelse några anmärkmr vara att göra, tillstyrker jag, att för slaget måtte återremitteras; och jag är färdig, att yrka det genast af ovisshet derom, huruvida ett förslag, som på stående fot uppgöras inom ett Riksstånd kan blifva sä tillfredsställande, sorn det hvilket ett Utsk. med mera öfverläggning och lugn kan uppgöra.
Srebje bito 3o: gjerbe bito 20: gemte tito 10: 2fcteurcr 0# 2fctricer, IHujicanter, Bdngare, ©angerffor, Dane* mdftare meb flere, forn tindra antingen be .Kongl, ©pectaclerned ©tat, efler öfrige ©pectacle.Xroupper, tajeraé, bd be njuta infomfl af information, i gpra Slager: görfla Slagen !K:tsr 25: 2(nbra bito 15; Xcebje bito 8' gjerbe bito 51 Dcb för Söneförmdnerne fdrjfiltt, efter förut flabgab grunb. 2Jcbctsfolf i ©tdberne, forn icfe dro lagflabbe od> ej efltr njuta fldn. big dr^ön, utan arbeta för bagöpenning, efler efter fdrffilb öfroerentf. fommelfe ocb beting: tHanfdn: 3 ©tocfcljolm od) (Sageborg: Ogifte ocf) Snflingar, famt gifte utan minberdrige 23arn 9?:br 1: 24- ©ifte, famt Snflingar meb minberdrige 23arn 24. t$ Sfrf. II. §. 17. 3 de öfrtge ©tåöerne: ©e förre 1: 8> ©e fenare ~ 16, (kiPtnfön: Ogifta ener enfor utan minderårige 23arn: 3 Stocholm otf; ©öfdedorg 24. 3 de öfrige ©fäderne 16. 2ftttfter, i tätta £(a§er: görfia Slaten ~a — 100:
HofRättens Utslag afvagta, bar jag uti åser förnyadt Memorial d. 6 Dec. förstnämnde år ålagt bemälte RådstuguRätt, att inom Fjorton dagar ef' ter undfåendet deraf, vid vite ofvannämnde förklaring jemte RådstuguRättens Ransakning ochUtslag öfver lundström till mig insända; Men, då allt detta oaktadt RådstuguRätten i berörde afseende icke fullgjort sin skyldighet och Konungens Befallningshafvande i Nyköping dessutom hos mig anmält flere af samma RådstuguRätt begångne Embetsfel, har jag genom Remiss den lo Januarii 1814 anmodat AdvocatFiscalsEmbetet i Kongl. Svea HofRätt att RådstuguRätten derföre lagligen tilltala. Under loppet af denna Action har blifvit upplyst* att, ehuru Kongl. HofRätten redan den 22 Maji 18I1 till RådstuguRätten återförvist ett derstädes förehafdt mål , angående NålmakareGesellen Möller, till ytterligare undersökning, har densamma likväl icke blifvit företagen förr än den 14 September samma år och; först den 28 October 1812 till Kongl. HofRätten inkommit: Att, fastän RådstuguRättens öfver SrnedsUärlingen Rindström förrättade ransakning redan den 24 October 1812 varit fulländad, densamma dock icke förr än den 20 September 1813 blifvit Kongl. HofRättens pröfning understäld: Att de hos RådstuguRätten ifrån och med Martii månad I813 ända till den 26 April 1814 förde Protocoller öfver Inteckningar, Uagfarter, Agtenskapsförord och Förmynderskap till Kongl. HofRättens Archive icke blifvit afleipnade : Att, Justities Ombudsm. EmbetsBerdttelser. 245 oaktadt så väl Kongl. HofRätten, som Justitise.
Nu förstod friherrinnan hvilket djupt förakt biskopen hyste för dessa munkar, för hvilkas historia och skrifter han kände ett sådant varmt intresse. Landshöfdingen förstod, att biskopen var svåra missnöjd med att prestväldets dagar voro förbi. Nu hade ett annat stånd fått fotfäste på Roma mark, och det skulle veta hålla sig kvar. Han tänkte härpå, när han tog den pris biskopen bjöd honom ur den emaljerade snusdosan. Herrskapet var nu på väg upp till boningshuset. Landshöfdingen förde omsorgsfullt med käppen undan några löf, som lågo och skräpade på den finkrattade gången. Han var en boren ordningsman, det syntes på allt: på de väl ansade och klippta häckarna, på blomstersängarna, som voro utlagda i sirliga mönster, och på hela gårdens tukt och utseende. Det hela bar prägel af att så såg det ej endast ut under vissa festoch högtidsdagar, utan så såg det ut och skulle se ut sommar efter sommar, år efter år. Det hade varit en tröttsam dag för hans högvördighet, och han drog sig snart tillbaka till sitt rum. Men landshöfdingen, baron Grönhagen, utbytte festdräkten mot en bekväm nattrock, afhörde sin förvaltares rapporter och gaf order ända till fram emot midnatt. Strax före soluppgången följande dag, medan biskopen ännu sof, red baronen ut på ängarna och markerna. I dag var han iklädd en grof, grön jaktrock och höga kragstöflar. Peruken hängde hemma på stocken vid toalettspegeln, och det gråsprängda håret föll i några tunna stripor ner under den runda mössan. Han gaf ej längre intryck af att vara Fredrik den förstes högtbetrodde man, landshöfdingen öfver Gotland, utan liknade mera den driftige arrendatorn på Roma kungsgård. Det var en vacker, sen juniafton följande år. Landshöfdingens kaross kom rullande på vägen från Visby. Den höge herrn satt själf i vagnen, som han lät hålla vid ingången till alléen. Under vinterns trägna arbetsgöromål inne i staden hade tanken på det ögonblick, då han skulle stiga ur vagnen på denna plats, fyllt honom med stolt tillfredsställelse.
I sparbanken utgjorde insättningsfonden, år 1847, 59,510 R:dr 18 sk-, och reserv-fonden 2,569 R:dr 15 sk. allt Banko. Uti Arvika köping har folkmängden i medeltal under de sista fem åren till och med 1847 utgjort 599 personer. Under den 29 Augusti 1843 har Eders Kongl. Maj:t i nåder fastställt ett reglemente för köpingen, enligt hvilket municipal-styrelse derstädes är organiserad. Den lifliga trävarurörelsen under berörde år har icke varit utan inflytande på köpingens handel, som denna tid vunnit någon tillväxt. En folkskola inrättades i köpingen 1847; och åtskilliga åtgärder till ordnande af köpingens ekonomiska angelägenheter äro äfven vidtagne. Sedan 41 Sedan jag sålunda i underdånighet redogjort för tillståndet inom länet under de ifrågavarande fem åren från oell med 1843 till och med 1847, vågar jag slutligen anföra några ord angående skördarnes beskaffenhet och andra förhållanden, som på provinsens näringar och dess invånares ekonomiska ställning under nämnde tidrymd haft allmännare inflytande. Det första af dessa fern åren var skörden i länet medelmåttig och det andra god. De tre sednare årens grödor voro åter vida mindre gifvande.
Nedsättning Förhöjning å qvantiletenj för tullberäkningen. | uti årliga tullinkomsten efter medium af 1846 —1847 årens import. å qvantiteten för tullberäkningen. uti årliga tullinkomsten efter medium af 1846 —1847 årens import. Väfnader, ylle-: fris, frisad, doffel o. kalmuck 1 S 2 77 7 Zink, arbet., målad eli. lackerad 1 U 4 — kan ej be r. Varor, som ej kunna hänföras till någon af de i Införsels-tariffen upptagna bestämmelser: råämnen 100 R:dr v. 55 16 kan ej be rä knas Summa 39,123 4 0 2,855 55 — Afgår Summa förhöjning 2,833 53 Återstår Summa nedsättning 36,289 17 15 Litt. B. TABELL, utvisande de af Rikets Ständer beslutade förändringar uti nu gällande exporttullbestämmelser, jemte det i följd deraf beräknade resultat. Varubenämning samt qvantitet för tullberäkningen. Nedsättning. 1 örhöjning. å qvantiteten för tullberäkningen. uti årliga tullinkomsten efter medium af 1846 — 1847 årens export. å qvantiteten 1 för tullberäk-1 ningen. uti årliga tullinkomsten efter medium af 1846 — 1847 årens export. Aska, rå af träd 1 L« ej ex pörte ra de Fjäder, ospritad Nedsättning. Förhöjning. å qvantiteten för tullberäkningen. uti årliga tullinkomsten efter medium af 1846 — 4847 arens export. å qvantiteten för tullberäkningen. uti årliga tullinkomsten efter medium af 1846 — 1847 årens export. Horn: oarbetadt 1 SE — 2 — 117 1 — platter 1 SE ej ex pörte ra dt Humle 1 LS — 2 7 S Här: borst 1 L« — 10 — 9 15 — bäfvereller kastor. St ej ex pörte ra dt hareller kanin 1 ® » » » » » hästeller tagel 1 ffi — 2 22 i mennisko
Derest emot denna anrnärkn. det inkast göres, att 179"» års privilegium icke uttryckligen föreskrifvit det de anie localdirecteurerne vore skyldige svara inför domstol; så ber jag derå få genmäla, alt dels låg en sådan skyldighet i sakens natur, då bolaget på det hela, utan något i privilegium förekommande undantag i detta afseende, lagligen måste betraktas qvarblifvande i samma cathegori med alla andra bolag under i5:decap. Handels-b:n; dels var man icke den tiden Den ii Juli. så benägen eller så uppdrifven i tydningskonsten, att, på grund af ett felande ord, eller en mindre till ordalagen vårdad lagbestämmelse, någonsin ifrågasätta en tolkning i motsats med lagarnas allmänna anda. Man behöfde icke speciel lag för hvarje lättfattligt resultat af ”sundt förnuft, ” emedan man då ännu aldrig, åtminstone icke offentligen, tillåtit sig att åberopa detta höga väsende emot utlrvcklig lag; men nu, sedan, genom tillkomsten af 83 §:n Reg.F:n, ''ordalydelsen” företrädesvis alltid kan och måste åberopas, torde det vara nödigt, äfvensom det stadse blifvit iakttaget, då bank-bolagsreglor blifvit fastställda, att så ofta en Corporation såsom persona moralis uppträder i samhället, med rättigheter, mer eller mindre utsträckta öfver individers vanliga, i lag grundade, äfven uttryckligen bestämmes inför hvilken domstol, ifall det icke är alldeles sjelfklart, denna Corporation mäste sortera i afseende på sina skyldigheter. Då nu, hvad det nya Trollhätte-canalbolaget beträffar, jag icke af bolagsreglorna eller af contractet kunnat upptäcka ens några åtagna förbindelser lill det allmänna eller till de trafikerande, utan endast till K.
Dessutom må reserv-fonden, i den män medel blifva tillgängliga och Fullmägtige, med afseende å Bankens säkerhet, finna reserv-fondens ställning det medgifva, af Fullmägtige användas 5:o till försträckning åt redan oktrojerade Filial-banker, med det belopp, som ännu innestär af det till försträckning ät Filial-banker vid föregående riksdagar anvisade anslag af 9,000,000 R:dr; 6:o till kreditiv åt sådana Filial-banker, som hädanefter kunna varda oktrojerade, till det belopp § — (punkt. 46 mom. 3 i Betänkandet N:o 25) bestämmer; äfvensom — i den mån allmänna rörelsen sådant påkallar — 7:o till förstärkande af Handelsoch Närings-diskont-fonden samt till inköp af sådana räntebärande papper, som i § — (punkt. 48 i Betänkandet N:o 25) omförmälas; allt under vilkor att det i § — (g 117 i 1858 års Banko-reglemente) stadgade maximum för Bankens sedelstock ej öfverskrides; börande för öfrigt iakttagas, att de summor, som, enligt punkterne 1, 2, 4, 5 och 6, från reserv-fonden utanordnas, skola, i den mån sådant sker, från reserv-fonden afföras och således icke vidare utgöra del af samma fond. Då Utskottet i. Betänkandet N:o 25 afgaf förestående, af Utskottet nu förnyade förslag, anmälde Utskottet tillika, hurusom inom detsamma fråga blifvit väckt om bemyndigande för Fullmägtige att använda reserv-fondens disponibla tillgångar, i den mån sådant funnes lämpligt och för Banken fördelaktigt, äfven till inköp af säkra vexlar i Pund Sterling, dragna på London, under iakttagande deraf att någon sedelutgifning frän Banken icke komme att grundas på den metalliska valuta, som genom dylika vexelköp erhölles; hvarjemte
— För det närvarande då Banqaens fleste utlåningar ske i sådane vägar, sorn icke äro fö renlige med ändamålet af dess inrättning, är det väl icke möjligt att uti någon stor Scala utsträcka ett sådant LåneSysiem och jag har föreställt mig att antalet af de effecter, som nu borde tilläggas dem, som redan af Banquen belänas, icke kunde blifva särdeles betydligt, men jag har ansett sf vigt att grundsattsen blefve erkand, och att tillfälle öppnades att öfvergå , ifrån det nuvarande origtiga Utlånings-Systemet, till ett mera ändamåls;enligt Det är af sådan an - Banco -Utskottets Betcinkanden, .^tfx! ledning jag gifvit min röst för utvikning af elen beläning å EfTecter, som hitintills fran Banquen egt ruin. 3:0 Herr Lagmannen Norr&us. lag har icke kunnat förena mig med de sammansatte Utskottens pluralitet, att afslå den fråga, sorn blifvit vackt om utsträckning af Banquens Lane-Rörelse till alla sådape Export varor, hvilka i likhet med de hitintills belåribare Metallerne, kunna tagas under publique vård, och såsom pant innefatta fullkomlig sä kerhet för ' Lånebeloppet. En sådan utsträckning liar jag deremot ansett vara ibland alla ijppgifne medel, att frambringa ett saknadi lif i allmänna .penninge - rörelsen , det som minst afiägsnade Banquen ifrån återvinnandet af dess rätta plats ibland anstalterna för penninge - väsendet, och som, i fall en realisation genast skulle verkställas, icke behöfde inskränkas, utan alltid obehindrad kun de fortgå. Erfarenheten visar ock, huyu en sådan Lane - rörelse, under en lång följd a£ år, haft, och ännu har, de mest välgörande följder för de ExportArtiklar, som för densamma varit, och ännu äro, föremål ; huru den frambringar productionen och ltfvar den stigande Näringsfliten.