Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är det samma, om hvilket Herren budit hafver: Hvar och en församle deraf så mycket han äter för sig; och tage ett gomer till hvart och ett hufvud, efter själarnas tal i deras tjäll. Och Israels barn gjorde så, och församlade, den ene mycket, den andre litet. Men då man mätte det ut med gomer, vardt dem, som mycket hade, intet öfverlöpse, och dem som litet hade, fattades intet; utan hvar och en hade församlat så mycket, som han åt för sig. Och Mose sade till dem: Ingen låte något qvart blifva deraf till morgonen. Men de hörde Mosen intet, utan somlige läto något qvart blifva deraf intill morgonen; då växte der matkar uti, och vardt luktande; och Mose blef vred uppå dem. Så församlade de deraf hvar morgon så mycket, som hvar och en förmådde äta för sig; men när solen vardt het, så försmälte det. Och på sjette dagenom församlade de dubbelt af det brödet, ju tu gomer för en. Och alle de öfverste för menighetene kommo in, och förkunnade det Mose. Och han sade till dem: Detta är det som Herren sagt hafver: I morgon är Sabbath, den helga hvilan Herranom. Hvad I baka viljen, det baker, och hvad I koka viljen, det koker; men hvad öfver är, det låter blifva, att det varder förvaradt intill morgons. Och de läto blifvat till morgonen, såsom Mose budit hade; då vardt det intet luktande, och ingen matk vardt derutinnan. Då sade Mose: Äter det i dag; ty i dag är Herrans Sabbath; I varden i dag intet finnande på markene. I sex dagar skolen I församlat; men sjunde dagen är Sabbath, på honom varder det intet. Men på sjunde dagenom gingo somlige ut af folket till att församla, och funno intet. Då sade Herren till Mose: Huru länge viljen I icke hålla min bud och lag?
Bränvinstillverkning, hvartill jord berättigar, må ej annorstädes än å samma jord utöfvas. § 7. Den, sorn vill tillverka bränvin, utan att genom jords innehafvande vara dertill behörig, gore derom ansökning, om han å landet bor, hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet och, om han i stad är boende, hos Magistraten. Vid ansökningen 236 Expeditions-Utskottels Förslog till underd. Skrifvelse IS:o 106. foges bevis, som hans behörighet styrker. Derest sökanden finnes vara till handteringens utöfning behörig, varde tillståndsbref för honom utfärdadt. Besvär öfver Magistrats elier Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes beslut i sådan fråga anföras på sätt i § 45 af Fabriksoch Handtverks-ordningen föreskrifves. § 8. Bränvinstillverkning skall, minst sex veckor före den termin, under hvilken tillverkaren vill handteringen företaga, hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande skriftligen anmälas, hvarvid uppgifvas lid och ställe för tillverkningen, jemte beloppet deraf. Vid anmälningsskriften foges antingen tillståndsbref, som i § 7 omförmäles, eller ock bevis, att tillverkaren eger eller innehar särskild skattlagd jord. Vill någon för två eller tre terminer sig på en gång anmäla, håfve dertill rätt.
- Hiini detta nianE: att se och skildra förhSllnnden och inenniskor iitesliitnn (le frhi skiiggsiilaii griper onikring sig till och med bland ileni, som s j e h fördöma genren, liar nyligen risat sig p3 ett öf \ - erraskande siitt. Ke~laktioneii af en ny tidning ined prononceradt allvarlig riktning, har iiP~nligeii nieil anledning af Vaniel Stens delvis ytterst klanderviirila Ilok ~S51nrc folk., frainlagt eii i sitt slag lika inisstecknad skildring af svara nioilerna författarinnors som Fru Edgren i sitt drama gifrit nf niedlemniarne af v k hördsoch penning aristokrati, och den skildringen kan i ensidighet och hinfull ilvickhet viil mata sig med, om cj ufverträfia, hennes. Jag skick.u dig tidningen, och d11 kan sednii sjelf ilöinn. 0111 jag liar r5tt eller or5u d8 jag p h t h, att, lika litet som f ö r h till Hur man gör godt: kan k3nnns vid den Att karrikerade skildringen an (' z \ ' 91a moderna författarinnor, hrarmed ofvan .antydda fromma pressorgan inledde sin literiirkritiska \ ~erksanihet, lika litet kan .den stora verldenr k3niias rid den karrikatyr af dess s3llskapslif och familjförhallanden, som förf: n i det ifraga \, arande stycket ger. I&lt;nstaka lyten och missriktningar, som 119triiffas 9 ena eller andra sidan, in9 med allt sk31 h å l l s frani till förenibl för klander eller 9tlöje. Men frainstiillningar, som förinena sig kunna 3dngal: igga att htla den rika och Grnäma verldens lif, likasoin S andra sidan hela det moderna finfattarinneskapet Xr lytt och skeft, de blifva i sin ordning och med fullt sk51 Mrembl för klander och StlGje.
Behörighet tili undersöknings verkställande skall, dä sådant äskas, styrkas ^edelst uppvisande af tjenstefullmakt, förordnande eller tjenstetecken,” ”När behörig person — må uppehållas”; 2;o, återremitterades, till följd af gjorde anmärkningar, Utskottens förslag till ny redaction af 35 § i ofvannämnde Kongl. Förordning; 3:o, bifölls Utskottens förslag till ny redaction af 38 § i samma Förordning; 4:o, ansågs 39 § af oftanämnde Förordning böra erhålla följande förändrade lydelse: ”Har behörig man gjort sådan undersökning, som 1 mom. i 33 § medgifver, utan att olofligen infördt gods i något af de undersökte rummen upptäckt blifvit, bote för hvarje serskildt undersökt rum eller lägenhet, som af samma person innehafves ifrån Femtio till Trehundrade Riksdaler eller straffas med suspension från tjenst och lön från 2 till 6 månader jemte böter till nämnde belopp, allt efter omständigheterne.” 5:o, bifölls hvad Utskotten för öfrigt i ämnet tillstyrkt, hemställt och vttrat. rJ Prot.-Utdrag, den 22 Januari 1845, 551 S. D. Föredrogs och bifölls Expeditions-Utskotlets den 14 dennes e. iri. på bordet lagda memorial, N:o 12, om upphörande af utskrifningen utaf de s. k. original-exemplaren af Utskottens betänkanden, m. m. S. D. Vid förnyad föredragning af Siats-Utskottets den 17 dennes e. m. på bordet lagda memorial, N:o 133, med förslag till samman jemkning eller voteringsproposition, i anledning af Riks-Slåndens skiljaktiga beslut, angående Stats-regleringen, stannade Ridderskapet och Adeln i f-d jande beslut: 1 punkten: Med antagande af den till Ridderskapet och Adeln ställda inbjud ningen, godkändes den första af de föreslagna voterings-propositionerne, och ansags den sednare voterings-propositionen i följd af inbjudningens intagande förfalla: 2 punkten:
Det är visserligen sannt, på sätt Gr. Löwenhjelm anfört, att det är svårt, då man icke känner borgensmännen att se huruvida de kunna ansvara för sin borgen, för vanligen 5 år i sender, och man måste då, likasom vid diskont-lånen, nöja sig med det intyg att de, så vidt kändt är, äro vederhäftiga. Detta har likväl aldrig hindrat att ju icke förbindelserna blifvit riktigt upfyllde, och om det ifrågavar.-de stadgandet skulle komma att tillämpas på de boställen som äro lill Staten indragne, så hemställer jag: hvilken skall betala räntan, kronan eller indelningshafvaren? Således fruktar jag att stadgandet i delta fall åtminstone vore mindre användbart. Dessutom vet man, att bönder i allmänhet för det mesta arrendera boställena, och dessa hafva vanligen icke den summa, som fordras för att betala arrende-förskotten, samt kunna icke på något annat 428 Den 8 Feliruari. sätt, än genom borgen, skaffa säkerhet för den husröta eller vanhäfd bostället under arrendetiden kan åsamkas. Jag kan icke inse huru det skulle kunna tillgå på annat sätt än nu, ehuru jag för min del gerna skulle instämma i motionen om jag ansåg att något ändamål kunde dermed vinnas. I afseende på upfyllandet af de ingångna borgens-förbindelserna, så hafva Reg:ts-skrifvarne i allmänhet att tillse, det de förnyas då tiden är ute, samt göra anmälan i fåll arrendatorn eller borgensmännen komma på obestånd, och jag har aldrig funnit någon olägenhet häraf. På alla dessa skäl anhåller jag om bifall till Utsk:s Betänk. Hr Von Hartmansdoff: Jag vill icke yttra mig om borgens-förbindelsers lämplighet framför penninge-insättningar vid arrenden, emedan jag derom har nog ringa erfarenhet. Då jag kom till Landshöfdinge-embetets utöfning i Calmare län var eli bland mina första bemödanden att fä reda på huruvida inneliggande borgensförbindelser voro tillförlitliga, ullupna eller icke.
Tre Kammardrängar och Två Husdrängar, af hvilka den ene bestrider de denna befattning tillhörande göromål vid Rikets Ständers hus. Hör till Stats-Vtslotleti Memorial, JV:o 313. 13 § 33. (Motsvarar 173 § i 1841 års Reglemente.) I afseende på samtlige ofvan uppgifue embetsoch tjenstemäns samt vaktbetjeiiters göromål och öfriga åligganden, kommer den af Fullmägtige, under den g Mars 184a. utfärdade Instruktion och Tjenstgöringsordning att fortfarande tjena till efterrättelse. § 34. (Lika lydande med 174 § * 1841 ^rs Reglemente.) Ajlöningen för Riksgälds-Conlorets tjenstemanna-personal och vaktbetjening utgår, enligt de af Rikets nu församlade Ständer för detta Verk fastställda Ordinarieoch Interims-löne-stater, hvilka icke få öfverskridas; utan böra deremot kostnaderne för Verkets förvaltning, genom ytterligare indragningar af ledigblifna tjenster, så vidt med göromålens gång är förenligt, minskas. § 35. (Lika lydande med 175 5 i 1841 års Reglemente.) Till belöning lör extra arbeten och till uppmuntran för extra ordinarier, sorn ådagalagt synnerlig flit och skicklighet, må äfven hädanefter en summa af Sex Hundra Sextio Sex (666) R:dr Z2 sk. för hvarje år af Fullmägtige disponeras; dock får hvad häraf under årets lopp, ej behöft utgifvas, under ett påföljande år, icke för samma ändamål användas. Föröfrigt ega Fullmägtige icke att tilldela betjeningen vid Riksgälds-Contoret andra arfvoden, än de i Aflönings-Staten och detta Reglemente serskildt bestämda. § 36. (Motsvarar 176 § i 1841 ärs Reglemente.). Granskningen och Annulleringen, af de, under den återstående praescriptionstiden, inlösta mindre Riksgäldssedlar godtgöres efter förut stadgad beräkningsgrund.
Riks' dag forelapit, har Utskottet inhämtat, att sedan Herr Prosten Doctor Mellgren, uti ett till Högvordiga Prest-Ståndet ingifvet och till Allmänna Besvärsoch Oeconornie - Utskottet öfverlemnadt Memorial, föreslagit, att i Bahlun, såsom det dertill mest tjenliga ställe i Riket, måtte inrättas en Practisk i3ergs~Skola, der den studerande Ungdomen, som ägnade sin framtid åt Bergsveteoskipen, kunde hafva tillfälle att, efter fulländade studier vid Academien, förvärfva sig den Practiska insigt, hvikén, såsom varande i oskiljaktigt och nödvändigt sammanhang med dess förut förvärfvade Mathematiska och Chemiska kunskaper,' skulle bilda honom till en fullkomligt skicklig BergsErnbetsman, särdeles om han blefve Ledamot af det Collegium, hvilket har sig ålagdt högsta ansvaret och vården om Bergshandteringens skiljaktiga grenar samt den dermed förenade Oeconomiska Styrelse, och Herr Doctor Mellgren derjemte hemställt, om icke underhållet för Lärarne vid nämnde Skola kunde bestridas af den betydliga fond, hvilken vid Stora Kopparberget blifvit samlad under namn af Afrads-Cassa, hvars medel Icke ingingo till Statsverket, utan disponerades af Kongl. Majit och voro stälda under Kongl. Bergs-Collegii tillsyn; så hade Utskottet, uti afgifvet Betänkande , yttrat, att dä med tillförlitlig visshet icke kunde bedömas, huruvida den föreslag - JDen 2 2 Juni. reslagna Skole inrättningen inedförde någon vän senfilig nytia för Staten, ej eller om de dertill föreslagna fonder yorp pålitliga och användbara, samt Utskottet icke eller ägde tillräcklig kännedom
och sallader inlägger man Berberisklasar på följande vis: 250 gr. socker kokas i | liter god ättika med 4 gram kanel och 1 gram kryddnejlikor. Denna lag slås kokhet öfver klasarna, som naturligtvis kunna ätas med salladen. Den som vill tillvarataga Berberis för resten, gör klokt att göra sur saft däraf genom att krossa bären och pressa dem genom grof saftpåse. Den kan tjäna som ättika eller ersättning för citronsyra. Stenia. Skärbönor som sylt — särskildt att garnera tårtor med. Stora, dock ej gamla skärbönor rensas från trådarna och förvällas hela i vatten med litet salt, för att bättre bibehålla den gröna färgen, hvarefter de bredas ut på linne att afrinna och torka. Därpå skär man dem i snibb O, | kg toppsocker, doppadt i utspädd ättika sjudes till en klar lag, hvari sylten får koka, tills den ej längre känns seg och lagen ser ut som sirap. För att hindra, att de sedan sockra sig, tillsätter man litet alun (hvad som gäller för all sylt, där man fruktar för kandering). Stenia. Panorama international, Hamngatan 18 B, 1 ir. upp. (bredvid Svea-Salen) Från och med den 24 till och med den 30 augusti: Versaille — Trianon — S:t Denis. Abonnementskort, gällande för 8 besök, kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nvtt program. Dill. De flästa kanske torka sitt vinterbehof. Därvid kan dock knappast undvikas hösmak. Bådligare är att förvara den fint skuren, blandad med bordsalt; eller i ättika, hvilket tillgår på följande vis: De små kvistarna repas från stjälken samt förvällas några ögonblick i kokande vatten. En tillsats af litet alun eller soda tjänar att bibehålla den gröna färgen. Därefter uppslås de. på sikt, afkylas, läggas på glasburkar och öfverhällas med ättika samt korkas. Stenia Bönor som sallad. Mycket späda pärl-, rosen-, vaxeller vanliga skärbönor rensas från stjälkarne och half kokas i svagt saltadt vatten. Kalla och torra läggas de ned i en kruka.
Växel-Banken har således alltid kostat _Läne»-Banken och detta har rubbat förhållandet; ty man har ansett, att den derföre borde afven med sin Credit hjelpa DaneBanken. Jag tror derföre en depositions-afgift vara nödvändig; denna afgift kan vara obetydlig, dock! så, att den lönar den i och för saken nödiga betjeningen. Hvad angår den Grunglagsföxändring, som blifvit ozqtalad, tror jag att Den 15 Julii e. fn. 857 $en biir föreslås ar Riksens Ständer; men anser, 3!t det kan vara hvar och en enskilt tillåtet, att derom göra förslag, och har i min reservation föreslagit en sadan förändring, sorn genom en till. filtning i 72 §. af några få ord, lemnar en tillräcklig garantie för innehafvarne af Bankens sed. lar, i fall en gång växlingen återbegynner. Jag anhåller* om aterremiss af Betänkandet. Friherre Cederström, Jacob: Betänkandet innefattar i raisonnementerne åtskilliga ämnen, sorn (Pgenteligen tillhöra Betänkandet N:o 21, detta är, I afseende på redactionen. I afseerfde på sjelfva frågan, och först rörande inköpet af silfver, hvartill Utskotten föreslagit en summa af 2 65,666 Rfdr 32 sk., sä anser jag för min del ej denna summa vara svarande emot ändamålet, och vet ej hvarföre Utskotten föreslagit just summan af 266,666 Enir32 sk., då Utskotten ej kunna calculera den vinst, som uppkommer af utlåningen på exportable effect(er,“orn, sorn man hoppas, näringarne vinna förkofran och handeln blifver utvidgad. Jag tror, att summan kunde bestämmas till myckét högre belopp, åtminstone till 500.000 Rtdr, Jag skulle tfo, att om Ständerne vid regleringen af StatsVerkets utgifter ville besluta, att pn del utgifter skulle bestridas genom lån emot 5 procent, och 2 procents afbetalning, så bör af Bankens vinst ej mera dertill användas, än hvad som behöfves till ränta och capitäl-afbetalning.
Aflöning 2,800: 2,800: Stipendier till elev 20: Jettoner - 173: 16. — 186: 32. Balans till påföljande året: Kontant behållning Säkerhetshandlingarne hafva, vid anställd inventering, befunnits i behörig ordning. Kongl, llibliotheket. Af dess räkenskaper, som i Kongl. Kammar-rätten för båda revisionsåren granskats utan anmärkning, inhemtas följande: Debet. år år Balans från föregående året: Försäljningsmedel - S:r 8,056: 8,000: Summa Credit. 8,333: 9. — 8,220: 40. — Vid granskning af dessa räkenskaper halva Revisorerne icke funnit något att erinra. Kongl. Theatern. Räkenskaperna för spelåren 1850 — 1851 samt 1851 — 1852 äro granskade i Kongl. Kammar-rätten, för det förra spelåret med och för det sednare utan anmärkningar. Ställningen inhemtas af följande tabell: Spelåret Debet. Balans från föregående året: Uppbörd: Årligt bidrag af H. M. Konungen Statsanslag 40,000 6,000 Recettmedel — 109,979 Hyresmedel ; Extra inkomst af konserter, extra recetter m. m. Skulder Skulder 12,000: 28,000: — Credit. Balans frän föregående året: Utgifter: Aflöning till Direktionen, tjenstemän, informatörer och aktörstaten m. m Dito för Orkesterstaten : Balans till påföljande året: Kongi. Serafimerordens-^illet. (Allmänna Hospitalsock barnkus-fonden.) Räkenskaperna, som för de år denna revision omfattar blifvit i Kongl. Kammarrätten granskade utan anmärkning, hafva ej heller till någon erinran från Revisorernes sida föranledt. Nedanstående tabell utvisar förhållandet med inkomster och utgifter: öeliet. år 1850. år 1851. Balans från föregående äret: Uppbörd: Eftergifven ränta a ett från salpeter-fonden erhållet lån Tillökt värde å inventarier 1,215: 45. 2. Balans till påföljande året: Credit.
Och han hof åter upp sitt tal, och sade: Ack! ho må lefva, när Gud detta göra skall? Och skepp utu Chittim skola förderfva Assur och Eber; men han skall ock förgås. Och Bileam stod upp, och drog sina färde, och kom igen till sitt rum; och Balak for sin väg. Och Israel bodde i Sittim, och folket begynte bola med de Moabiters döttrar, Hvilka bödo folket till deras gudars offer. Och folket åt, och tillbad deras gudar, och Israel höll sig intill BaalPeor; då förgrymmade sig Herrans vrede öfver Israel. Och Herren sade till Mose: Tag alla öfverstarna för folket, och häng dem upp Herranom i solene, på det den grymme Herrans vrede måtte varda vänd ifrån Israel. Och Mose sade till de domare i Israel: Hvar och en dräpe sina män, som sig till BaalPeor hållit hafva. Och si, en man utaf Israels barn kom, och hade in ibland sina bröder ena Midianitiska qvinno; och lät Mose se det, och hela menighetena af Israels barn, som greto inför dörrena af vittnesbördsens tabernakel. Då Pinehas det såg, Eleazars son, Prestens Aarons sons, stod han upp utu menighetene, och tog en knif i sina hand; Och gick efter den Israelitiska mannen in uti horohuset, och stack dem, både den Israelitiska mannen och qvinnona, igenom deras buk. Så vände plågan igen af Israels barn. Och i de plågone vordo dräpne fyra och tjugu tusend. Och Herren talade med Mose, och sade: Pinehas, Eleazars son, Prestens Aarons sons, hafver afvändt mina grymhet ifrån Israels barn, i det han nitisk var om mig, att jag i mitt nit icke skulle förgöra Israels barn. Derföre säger jag: Si, jag gifver honom mins frids förbund. Och han och hans säd efter honom skall hafva ett evigt Presterskaps förbund; derföre, att han för sin Gud hafver nitisk varit, och Israels barn försonat.
Ständer på detta ämne må fästa uppmärksamhet, och vidtaga den åtgärd hvartill företeende omständigheter kunde föranleda. ( 5i ) Såsom utlåtande häröfver får Direclionen inför Eder Kongl. Majit i underdånighet framställa en jemförande öfversigt af Civila PensionsInrättningens sannolika ställning uti en ej aflägsen framtid, med bibehållande af de nu gällande grunder för pensioneringen och med antagande af den genom StatsRevisorerne deruti föreslagne förhöjning. CivilStatens Pensionslnrättnings verksamhet vidlog egentligen icke förr än år i83o; med hvilket år pensioneringen började. Under den sedermera förflutne korta tid af 6 år hafva 67 Delägare erhållit pensioner, hvaremot 8 af dem afgått. Under sistlidet år tillvexte pensioneringssumman med 3,160 R:dr och utgjorde vid årets slut ett belopp af 19,290 R:dr, utgående till 5g Pensionairer, hvilket per medium utgör en årlig tillvext af 3,215 R:dr för den förflutne tiden; och om en lika årlig tillvext under nästkommande tio år antages, så uppgår pensioneringssumman efter denna tiderymd lill mer än 5o,ooo R:dr Banco med ett antal af 160 Pensionairer. Inrättningen äger då följande förslagsvis upptagne årliga inkomster: Statsanslag . \. Delägares afgifter 12,000: Besparde löner, Begrafningshjelp m. m. 9,000: Bäntemedel 5o,ooo: Summa j 11,000: Hvaraf skola bestridas följande utgifter: Pensioner till Delägare enligt beräkning 5o,ooo: Å Allmänna Enkeoch PupillFonden 20,000: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Om jag ock en ringa arbetare för mitt ringa tillgörande, för mitt förblifvande vid min öfvertygelse om rätt och pligt och skyldighet att göra den gällande såvidt jag förmår, lidit något, hvarföre får det jag lidit eller kan komma att lida derför icke bära samma namn af politisk förföljelse? Man anser sig väl, vill jag förmoda, icke annars nog kunna råga brädden af den giftkalk, hvilken jag skulle utdricka för mina redliga bemödanden, qm man icke kunde förringa mig så, att jag icke skulle anses tillhöra, icke en gång hafva tillhört samhället. Men jag skall såsom Atheus Sokrates utdricka bägaren lugn utan en tanke på att, då jag ser den i botten, utropa: ”Otacksamma Fosterland.!” Jag vet, det finnes en utväg äfven för den ringaste att vädja till Folkens och samtidens dom, äfven om hans lidande icke skulle blifva kändt af efterverlden och hans sak icke vinna resning inför Häfdernas Allshärjar Ting! Att jag, såsom man här lagt så mycken vigt pä att få det medgifvet, likvisst och således icke är någon politisk personlighet, om dermed menas en man med ett stort och vigtigt inflytande på sitt fosterlands öde och på sina medborgare, medgifver jag gerna; ty om jag det varit, skulle allting varit helt annorlunda. Jag har dock det oaktadt rönt orättvisor uti tillräckligt mått, kalla dem, hvad man vill, och jag har aldrig ett ögonblick Den 6 December. 79 tviflat på möjligheten, att man ju här skulle kunna vilja försöka våga detsamma. Men nu som alltid anser jag icke blott såsom en rättighet utan såsom en helig pligt, att göra min rätt gällande såvidt jag förmår, och det torde förlåtas mig, att jag är så mycket Svensk, att jag icke räknar hvarken mina vänner eller mina flender; ty jag vet, att jag ingenstädes är så öfvergifven och ensam, att icke Gud är den andre, och i förtröstan på Honom och den rättvisa sak, hvilken jag alltid haft till bundsförvandt, möter jag hvarje fiendtlig tillställning mot mig med gladt och oförfäradt mod.
St. anlagen; och då man förutsåg en alldeles ny omarbetning af krigslagarne sedan den nya criminallagen blifvit antagen, så var det detta, som föranledde uppskofvet med krigsartiklarnes omarbetning. Detta uppskof har likväl icke haft den verkan, att man lemnat della vigtiga ärende å sido. Arme'ens befälhafvare och officerare af alla grader hafva bemödat sig att sträfva lill det mål, sorn alla önska, och såsom bevis på det nit, med hvilket Svenska armeens officerscorps har gått tillväga, kan ibland annat anföras, att officerscorpscr finnas, som af sina egna knappa löner hafva gjort tillskott, för att bygga arrester inom regementena och derigenom göra det möjligt att utföra hvad redan 1812 års författning om extra-judiciel bestraff - Den 11 December f. m. 303 ning föreskrifver; och detta är ett vackert bemödande, som man icke bör glömma inom Svenska officerscorpsen, att då staten på ett snålt vis nekar de medel, som beliöfvas för alt göra det möjligt fullgöra livad lagen bjuder, så gå officerscorpserne med egen depens och uppfylla det åliggande, hvilket rätteligen ålåge staten. Vare detta ett bevis på den anda, som råder inom armeen och obehöfligheten att gå in till K. M. med den föreslagna skrifvelsen. Jag påminner mig en lid, då man var särdeles män om, när man fick höra att någonting förehades på högsta ort, att i tidningsartiklar, med hvilka man straxt var färdig, råda lill den åtgärd, som man genom sqvaller fått höra redan var färdig och nära på väg att utföras. Delta bemödande tyckes äfven här vilja göra sig gällande, dä man vill göra K. M. påmind uti en sak, hvilken man vet är under 'handläggning. Detta är i mitt tycke obehöfiigt. Jag hoppas, att denna förändring skall komma alt väl genomföras och på ett ädelt sätt blifva genomförd i Svenska armeen, och armeens diciplin derigenom likväl icke löpa någon våda, utan detta idkeliga tuggande. Då emedlertid tre