Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu ingående på mitt 75:te år, så kan jag ej upplefva nyttan af hvad jag nu påyrkat, men anmanar mine härvar. slåndsmedlemmar af yngre är, att för sig och sine barns framtida väl, söka befordra de åtgärder jag här önskningsvis meddelat; ty skyndas icke dermed, så anser jag att allmaglen tillåter dess hämdedomar äfven öfvergå detta land, som de öfrige delarne, af det hitintills så kallade bildade Europa, iler nu förvillande vexationer Den 29 Maj. 185 och orimligheter, med en ohejdad fart utgrenar sig, således neinisis redan börjad till allmän upplösning, och detta allt för en föraktad och försummad religion, missvårdad barnuppfostran, oslrafläde skändeliga brott och oseder utan återhåll, för hvilket alli, i synnerhet för mitt fädernesland, jag innerligen skall bedja Gud oss nådeligen bevara. Hr von Hohenhausen: Jag får i anledn, af den siste värde talarens yttrande fästa uppmärksamheten derpå, att då till den skolinrättning, han åsyftat, fordras ökade anslag, såvida meningen är, att öka anialet af undervisare i folkskolorne genom särskilta seminarier för lärarinnor; det tillhör StatsUtsk., att inkomma med utlåt, deröfver och icke Ekon.Utsk. Hvad sjelfva saken angår, så torde man kunna hoppas, att, när undervisningen i folkskolorne en längre tid fortfarit, densamma, ål äldre flickebarn likasom i barnens spädare år, kommer att ombesörjas af raödrarne; när nu mödrarne i folkskolorna få inhemta kunskaper, att lära läsa, skrifva och räkna, blifva de i framtiden de rjeniigaste handledare åt sina uppvuxna döttrar. På dessa skäl tillstyrker jag bifall till Utsk:s förslag. Hr von Hartmansdorff: Jag hoppas visserligen, att det förhållande, som Hr von Hohenhausen omförmält, må med liden inträffa. Men det är en allmän erfarenhet, att qvinnor, såsom lärarinnor i boklig undervisning, icke hafva särdeles framgång.
N:r 36 (142) [et Gcmondf * skulle m e d i förening med aktningsbjudande ett herravälde öfver framställningssitt galleri af framstående formen, kvinnor införlifva dragen hon varit en flitig och taaf Cecilia H o l m b e r g. H o n langfull medarbeterska inhar gjort sig bemärkt p å om den periodiska pressen. flere på områden sätt, att läsarinnor helt visst lika många kunna Cecilia Bååth föddes i o c h detta sådant våra ur synpunkter fordra att i sin o c h slutligen har M a l m ö 1857. Fadern var garnisonspresten fil. d:r L. A. Bååth, o c h m o d e r n var en sondotter till den tidning få se hennes bild. vi valt tidpunkt därpå, just denna beror emellertid att de nordiska folkhögskolornas målsmän i dessa möte Cecilia ifriga böjelse för läsning och anlaget för literära sysselsättningar, som haft sitt spårades redan un der barnHvilan, och domen, kunna står nedärfda dagar vid Den skalden, Holmberg sägas vara både på fäderbland de allra främsta — net o c h mödernet, ty henom nes fader var en fint bilicke rent af främst — bland d e m, s o m arbedad tat för den kvinliga folksjälf m e d stor omsorg o c h högskolan vare i sig på vårt land, man nu tänker hennes denna art intresse för af kvinliga undervisningsanstalter på de vackra eller resultat man, o c h han faderligt intresse ters ledde sin dotundervisning. växte upp skånska på slätten Hon den i sydHammarslöfs vackra prestgård, dit föräldrarne flyttade hennes verksamhet på detsamma år hon föddes, o c h ta område medfört. lefde har dessutom känd och vi flitig och lar o c h husdjur, men framför allt b ö c k e r voro henen hafva för dande verk svensk inåtB l o m m o r, fågöfversättarinna, tacka författare som barn ett vändt lif. sig som skicklig Hon gjort att af henne flere att betyutländska blifvit klädda i dräkt. Därjämte nes käraste sällskap.
— Memorial till Högvördiga Preste-Ståndet, rörande dess skilj aktiga beslut öfver Utskottets voterings-propositioner angående 42. — Memorial, angående verkställde omröstningar rörande . , 43. — Memorial, med förslag till de formulärer, som böra bifogas Mantalsoch Skattskrifnings-förordningen 45. — Memorial, med dito dito dito den nya Bevillnings-stadgan . 46. — Memorial, i anledning af skiljaktiga beslut rörande dito dito 47. Uih. till R. St. 2 Betänkandets nummer. Bränvinstillverkning, Memorial, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande vilkoren för BO. Beräkning, Betänkande, angående beräkning af Tallmedlen, Salu-accisen, Postmedlen, Stämpelpappers-afgiften och Bränvinsbränningsmedlen 48. C. Cigarrer, Memorial, i anledning af verkstäld omröstning, angående ifrågasatt särskild beskattning på 44. F. Folkskole-afgift, Utlåtande, angående utgörandet af 24. — Utlåtande, i anledning af återremiss utaf en del af Betänkandet N:o 24 36. Formulärer, Memorial med förslag dertill i och för Mantalsoch Skatt skrifningarnes förrättande 45, — Memorial, med formulärer till den nya Bevillnings-stadgan 46. Hundar, Betänkande, i anledning af väckta motioner om skatt å 21. —• Utlåtande, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande Betänkandet N:o 21, angående skatt å 26, K. Kanslipersonal, Memorial, angående tillökning af Utskottets 1. Kur hus-afgiften, Betänkande, angående 15. Kortstämpling, dito, angående förändring i verkställandet 16. II. Motioner, Memorialer, angående återlemnande af 2—12, N. Nederlagsrätt, Betänkande, angående upphörande deraf för Bränvin och Sprit 14. 3 jpt Betänkandets nummer. Postbevillningen, Betänkande, rörande . 18.
Då jag för min del föresatt mig, att på det ifrigaste bidraga till Indelningsverkets återställande på en någorlunda god fot, så kan jag icke lemna min röst för tillstyrkandet deraf, att ett enda af Regementernas Chefsboställen vidare skall till någon General såsom lifstidspension bortskänkas. Considererar jag åter storleken af de löner Kongl. Maj:t äfven - Den 3o September f. m. 217 sorn StatsUtskoltel för de rj Generalerne i contant föreslagit, och Lillika considererar storleken af de revenuer Generalerna afsina innehafvande Chefsboställen, riktigt skötta, nu erhålla, så tinner jag det vara en stor hushållning, så väl för Staten, som dock förr eller sednare måste afhjelpa Armeens dåliga löningsfot, som för Arméen sjelf, att dessa höga Generalspersoner erhålla en modik contant lön, och att Arméens boställen återgå till ett mera ändamålsenligt användande för Regementernas egen personal. 1 afseende på dessa löners storlek har jag alldeles bedömt saken så, som Grefve Posse redan yttrat, och får derföre förklara, att jag tior en nedsättning mot hvad i den Nådiga Propositionen föreslogs, kunde äga rum. Förhållandet för det närvarande, så i afseende på Statens tillgångar, som i afseende på de loner, hvilka under 2:dra HufvudTileln äro anslagna åt Statens högsta Embetsman, torde icke tillåta, att uppsätta dessa Generalslöner till 7000 R:dr. Jag tror således, att hvad Utskottet i sitt första Betänkande föreslagit, eller 6000 R:dr Banco är den summa, som är fullt lämplig. Sedan jag öppet förklarat mina åsigter af saken, skall jag anhålla att få besvara några anmärkningar, som af en värd Talare, Herr Anckarsvärd, blifvit gjorde. Han har sagt, alt omtankan vore något för tidig, alt 2lS Den 3o September f. m. tillsätta Generaler för fästningarnes oell föryådernas efterseende, då vi icke äga några sådana.
"Har du då inga lyckblad hittat i sommar, efter du frågar mig så?" I stället för svar sprang Magda bort och tog ned ett gammalt kompass-fodral, som stod på hörnet af skåpet. "Se här..." Hon höll fram en hel hand full med torra klöfverblad. "Nå, ha de icke svarat, de!" I detta kompass-fodral förvarade Magda, så att säga, sjelfva blomman af sin husliga lycka. Från första året af deras äktenskap hade den unga hustrun under mannens frånvaro sökt dessa lyckans symboler, och sålänge hon hittade dem, var det ett tecken till hans fortfarande kärlek och tro. Och alla år var Magdas skörd lika stor. Då mannen nu så gladt och trovärdigt frågade: "Nå, ha de icke svarat, de?" kastade sig Magda om hans hals och böjde hans hufvud tillbaka, medan hon noga betraktade honom. "Hå, jag skall väl bli bättre i morgon, då jag riktigt fått finraka mig!" menade Ragnar, och kråmade sig lite smått i den blå kavajen. "Åh, du är så bra, att om du vore bättre, vore det vådligt... Men, Ragnar lille, du har icke mätt barnen ännu och sett hur långt de vuxit öfver märket det plär alltid vara det första du gör." "Men den här gången tog ni också emot mig med så märkvärdiga underrättelser, att jag glömde allt det vanliga. Innerligt bedröfvad blef jag ock att se Calle göra sig klar till den sista seglatsen nog var han lite skral förra vintern, men det gick snart om." "Under vår bekymmersamma tid förtog han sig med arbete, och se'n har han varit så vårdslös om sig, och se'n ... ja ja, det är något konstigt med pilten." "Hvad för konstigt? Han har aldrig varit så riktig menar du att det tagit till?" "Åh nej, det var just icke det.. "Men så säg då!" "Skratta bara icke åt mina inbillningar, och blif ej ond på stackars Calle! Det är så att ... att han håller mig lite för mycket kär, och det tär på honom, fastän han icke sjelf förstår det."
Det enda tvång, som Krysanteus ville pålägga Clemens, var det att icke pläga vidare umgänge med Petros. Men Clemens nekade bestämdt att efterkomma denna befallning. Petros var hans andlige fader, som han vore skyldig kärlek och ovilkorlig lydnad. Clemens besökte biskopen ofta i fängelset. Krysanteus kände det olycksdigra inflytande, som denne utöfvade på hans son, utan att likväl ana det i hela dess vidd. Han befallde, att fängelsedörren icke vidare finge öppnas för Clemens, och hoppades derigenom hafva afbrutit förbindelsen mellan Petros och honom. Men detta blef intet allvarligt hinder för Clemens att träffa sin fosterfader. Han smög nästan hvarje natt till fånghuset, samtalade genom den gallerförsedda gluggen med sin fosterfader, biktade för honom och emottog hans välsignelse. Petros uppmanade honom att så ofta som möjligt förnya dessa besök, emedan de voro honom en borgen, att fostersonens hjerta bevarat sig rent från den farliga inflytelsen af sin omgifning. Petros förklarade, att han med undergifvenhet bar sin fångenskap, och att den enda oro, som plågade honom, gällde Clemens och de faror, som i de lockande gestalterna af faderlig och systerlig kärlek, af hednisk filosofi, jordisk rikedom och en kättersk vältalighet omgåfve denne. Denna oro, försäkrade han, var förskräcklig och kunde endast stillas genom Clemens sjelf. Han besvor föreläsaren att noga hafva akt uppå sina tankar och känslor. Genom de ringaste medgifvanden åt dessa lockelser vore han förlorad, ty hade de väl fått insteg i hans själ, skulle de snart helt och hållet bemägtiga sig densamma: det vore ju svårt att besegra en belägrande fiende, sedan muren och portarne, som skulle utestänga honom, fallit i hans händer. Clemens lemnade sällan sin andlige fader, utan att hafva blifvit påmind om de orden: „den som älskar fader eller moder mer än mig, han är mig icke värd“.
Vid förnyad föredragning bifölls StatsUtskottets den 19 dennes på bordet lagde Memorial N;o 312, angående votering i Förstärkta StafsUtskottet, i afseende på frågan om inköp af Astronomiska Instrumenter för Observatorium i Stockholm. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls BevillningsUtskottets, den 19 dennes på bordet lagde Memorial N:o 20 , rörande vofering i Förstärkta StafsUtskottet i afseende på de olika beslut, hvari RiksStånden stadnat, angående grunderne för den blifvande Bevillning?:' n.. Trot, Ut dr. d. 42 Juli i 1823. 547 S D. Föredrogs och bifölls BevillningsUt skottets Memorial N:o 22, angående votering i Förstärkta SfatsUtskottet, i afseende på frågan örn en utvidgad Fribrefsrätt för Städernes Magistrater, S. D. Vid förnyad föredragning biföilos nedannämnde, den 14 och 19 i nenna Månad, på bordet lagde Utlåtanden och Betänkanden: * - ' StatsUtskottets N:o 288, Om Löneförhöjning för KronoFogdar ock Häradsskrifvare i Bohus Län. N;o 290, Angående upplåtelse af den under Gripsholms Kungsgård lydande Lagenheten Tegelhagen kallad. N;o 291, Om förhöjning af de så kallade Djeknepenningarne. N;o 292, Rörande Löneansiag för en Lä'rare i StatshushållningsVetenskapen m. m. N:o 293, Angående inrättande af en gemensam Ståndsklubb. N:o 295, Om ExpectanceLön för Gornetten Friherre Casimir Sparre. 548 Trot. Utdr. d. zz Julii 1325. N:o 297, Angående Löneanslag för en Expeditions Kronofogde. N;o 298, Om uppförande på IndragningsStat .af Löner till trenne Lärare vid Skeppsgosseskolan i Carlskrona.
Jag hem . ställer då, mine herrar! huruvida det låter sig göra, att, då StatsUlsk. inkommer med ett sådant förslag, förklara alt de dervid fästade villkoren förfalla. Tre eller alla fyra RiksSt:n kunde bifalla anslaget; men då fråga blefve oin villkoren, så fingo de stånd, som på god tio, i förlitande på villkorens iakttagande, bifallit andaget, veta att villkoret! ej Den 16 September e. m. kornato under någon pröfning. Jag kan ej .annat än fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på de vådliga följder, hvartill detta sätt att behandla stalsreglertn leder, och är tillfredsställd öfver att hafva nedlagt min protest deremot. Hr von Hartmansdorff: Jag tror visserligen det icke vara SlatsUtskrs fel, att det ej vetat hvad 2 Stånd beslutat, utan att det ligger i expedierandet af RiksSt:ns beslut. Men det är måhända StatsUtsk:s fel, att hafva, af för mycket nit för skyndsamhet, framkommit med förslag till volertspropos. i ämnen, der Utsk. icke vetat hvad 2 Stånd beslutat. För denna ofullständighets skull anser jag H. R. o. Ad. vara förhindradt, att yttra sig öfver denna propos. Mig synes att någon annan framställning icke kan af Hr Landtm, göras eller af Ståndet godkännas, än att antingen uppskjuta frågan eller också återremittera henne. Uppskof tjenar till ingenting, ty det är, i alla fall, genom StatsUtsk., som framställning skall göras till RiksSttn, innan de härom besluta. Således måste väl återremiss äga rum, och jag hemställer att Hr Landtm, måtte låta oss få propos. derom, på det vi måtte komma någon väg med våra ärenden. Frih. Cederström: Frih. Sprengtporten har trott, eller yttrat, att det vore RiksSt:ns och icke Ulsk:s fel, alt Utsk. ej fått del af deras beslut.
Med en så beskaffad conselj borde ingen, aldraminst de sorn ifra mot al.Iena-styrandet, vara belåten, —- och dessa skäl sammantagna tycker jag borde öfvertyga en hvar, huru stridande det vore, både mot samhällsinrättningens sanna väl, ja emot alla begrepp om nödvändigheten och. fördelen af en ansedd Styrelse, äfvensom mot all upphöjd moralisk känsla, 0111 R. St., utan att strängt begränsa sina officiella yttranden till hvad deras pligt och ändamålet med 107 §:n egentligen kräfva, tillåta sig några afvikelse!- derifrån. Som redan sagdt är, både grundlag, statsklokhet och rättsbegrepp förbjuda att någon samfälld opinionsyttring mot Statsrådets ledamöter får äga rum, annorlunda än af R. St., medelst lind. anmälan; och derföre är det rätt, att äfven Const.Utsk. afliållil sig från all sådan yttring, sorn icke var oundgänglig för att qvalificera anmärkningarna. Hade Ulsk., lika med sina företrädare, förbisett denna nödiga distinction, ,så hade det kunnat inleda R. St. på den fulska, banan, att antingen tadla eller berömma, hvilket är nätt opp lika obehörigt, lika grundlagsvidrigt. Det är af högsta angelägenhet att bibehålla ansvarighefis-ideen efter 107 §:n i sin renhet, och att etablera en bestämd typ lör dess utöfning. Det finnes nog mångå, sorn, under öfvertygelse att hela ändamålet dermed är en orimlig - D c u i Juli c. ra. i > 3 lighet, en illa uttänkt, i andra constitutionella länder okänd, utvext pä detta systeme, tillåta sig alt på sådan grund, eller lik godt på hvad grund som helst, tillintetgöra, i hvad de förmå, denna grundlagsenliga controll på Styrelsemakten.
Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den i4 sistlidne Februarii under N:o 5 afgifne, samt den 9 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga om KammarRättens rättighet att, i vissa fall, fullfölja gjorde anmärkningar. Herr IIjertaj Gustaf: Jag vågar vördsamt anhålla om återremiss af detta Utlåtande. Den motion, sorn deri besvaras, anser jag röra en af grundvalarne för lagLundet samhällsskick. Här är fråga om ett högst vigligt ämne, om Kammar-Rättens Domaremagt. Mången fäster ej synnerlig vigt vid KammarRättens granskningsoch Domsrätt; men KammarRätten i dess första inrättning var en Domstol, och måste ännu vara det, om den skall gagna samhället. Jag är öfvcrtygad, att all säkerhet i förvaltningen af Statsmedlen skulle försvinna, om man ej fästar större vigt på denna controll. KammarRätten måste vara Domstol i alla frågor, som röra redovisning för allmänna medel. Att undandraga dem en sådan öppen behandling vore detsamma, som att tillintetgöra all granskningsrätt. Jag tror derföre, att ifrågavarande Kongl. Bref af 1824 angående KammarRättens skyldighet att till Kongl. Maj:t hemställa, om åtal bör ske, eller ej, är al den beskaffenhet, att derå bör fästas största uppmärksamhet. Besynnerligt förefaller det mig, att sådune åt - Den 19 Mars e. m. 107 gärder vidtagas just vid samma tidpunkt, då man nyss förut sökt inskränka Rikets Ständers granskningsrätt, genom deras Revisorer, öfver de medel, som folket på god tro lemnar genom sine representanter, och hvilkas tillräcklighet och användande ej kan bestämmas eller controlleras, då det skall bero på godtycke att undandölja alla slöserier dermed. Jag förvånas öfver, att man vill undandraga Embetsmännen åtal och ansvar, när det rörer Statsmedlens användande, och jag finner här en ytterligare utveckling af samma origtiga princip, som vållat 1807 års förordning, hvilken hindrar enskild part, att utföra klagan mot Domstolar och EmbetsVerk. Med förundran har jag anmärkt, att 1809 års
Då Svenska Trädgårds-föreningen, som under sin tillvaro sökt i fyrfaldiga riktningar verka för spridandet af en lifligare håg för trädgårds-odlingen, hittills fullgjort de för Stats-Utskottets Utlåtande M 122. 49 de för åtnjutande af stats-anslag åt dess elev-skola föreskrifne vilkor och föreningen, efter hvad upplyst är, icke blott saknar medel att vid dess nuvarande ståndpunkt upprätthålla förenämnda läroanstalt, hvilken onekligen varit af mycken nytta för landet, isynnerhet för dess landtbrukare, utan äfven att åt densamma bereda en af behofvet påkallad utveckling till vidsträcktare verksamhet, får Utskottet, som anser denna skola förtjent af all uppmuntran från Statens sida och då den äskade tillökningen, under nuvarande tidsförhållanden, synes billig, tillstyrka, att Rikets Ständer måtte, på sätt och under förbehåll, Kongl.
och såsom den enda säkra utwäg, ait förekomma misibruk och försätta en medellös Fidei-Cwmmisiaric j tillfälle art göra rätt för sig i frågor om den mlösen, stiftaren stadgat, finner jag lämpeligast wara, att genom en utfärdad Författning päbjudes följande: 1:0. Den 27 November. *717 r:o. Enär stiftaren til! ett Fidci-Cemmifi föreskrisrit atk kiilrrädandc F^d-.ä-Commifiarun ffall ucgiswa lil! medarfwlngar eller kill andra inrällningar en wist löseskilling, lii! hmars erläggande FideiCommifiaricN är sjelf oförmögen och icke eller kan skaffa annan ntwäg, mäste Fidei - Contmiff - egendsinen driswas för tillträdande Fidei ConimitzarienS och nämnde Forörings-ägares gemensamma räkning, intill dest wederbörande till fnllo utbekommit den pä stiftarens förordnande grundade fordran, sa till hus» wudstod som laglig ränta, och fördelas afkastningen dem emellan i mohn af hwardera fordrans belopp, sedan likwä! Fivei-Commifiarien till sin bergning fäkt för stg ärligen afdraga sä stor del af af-, kastningen, som utgör den arfwelett i händelse samma afkastning blefwe lagligen skistad. 2:0.
Den som vill att införselstullen å Stearin, i enlighet med Utskottets af tre Stånd godkända förslag, bestämmes till 5 öre skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, fastställes, enligt Bonde-ståndets beslut, införselsafgiften för Stearin till 8 öre skålpundet. 46:0. Den som godkänner Utskottets af tre Stånd gillade förslag, att Talgljus åsättes införselstull af 4 öre skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes, i enlighet med Bonde-ståndets beslut, införselsafgiften för Talgljus till 5 öre skålpundet. Den sora anser att införselstullen å Palmitinljus bör, på sätt Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, bestämmas till 5 öre skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, jemlikt Bonde-ståndets beslut, införselstullen å Palmitinljus att utgå med 6 öre skålpundet. 48:o. Den som vill att införselstullen å Stearinoch Margarinljus skall, i öfverensstämmelse med Utskottets af tre Stånd godkända förslag, fastställas till 8 öre skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes, i enlighet med Bonde-ståndets beslut, denna afgift till 10 öre skålpundet. På sätt Utskottets förslag innefattar, hafva Ridderskapet och Adeln, Presteoch Metaller. Borgarestånden beslutat att Metaller, sammansatta, »andra slag» (än marin-metall) »oarbetade, Latun och Trådband derunder inbegripna,» skola vid införsel åtnjuta tullfrihet. Bonde-ståndet deremot har åsatt denna artikel en införselstuli af 2 R:dr per centnern Såvida Bonde-ståndet vidblifver detta sitt från de öfriga Ståndens skiljaktiga beslut, föranledes följande omröstning: 4 9:o.
Oc i då Konungen eger alt utöfva näringslagstiltningen i sin helhet, frågar jag, om det kan vara för mycket alt åt K. M. öfverlemna att afgöra, huruvida anläggande! af en barde är för landet nyttigt eller ej. Jag tror således att uttrycket »godtycke» icke bär är på sin plats. Hvad betriitfar den inkonseqvens, jag och Utsk:t skulle hafva begått, kan jag verkligen icke inse, hvari den skulle bestå. Det ilrågav:de förslaget står nemi. icke på något sätt i strid med den sats, att man icke hör omöjliggöra inrättandet al nya banker, ty detta förslag alser ingenting annat än alt nya banker må inrättas, men på de ställen, der de af behofvet påkallas; något tal om omöjliggörande af sådana anläggningar kan ingalunda uppslå. Tvertom hörde vi i går uppgifvas af en person, som är behörig att afgifva en sådan förklaring, att K. AI. visst icke skall omöjliggöra inrättandet af banker. Jag vill dessutom anmärka, alt det är en sak att medgifva, att en grundsats linder vissa förhållanden är riklig, och en annan alt taga i betraktande, om sådana förhållanden iiro liir handen, alt grundsatsen i sin fulla utsträckning bör tillämpas; och det kan icke vara fiirsigtigt att i detta alseende ställa upp dörren på vid gafvel, utan bör och inåste man gå småningom till vaga. 222 Den 12 September f. m. Ja? vill iifvpn nämna, alt då den allmänna åsigten beträffande näringslagsliftningen är deri, alt missbruk och öfverspeknini ion korrigera sig sjelfva, så skulle, med deri spridning vingleriet i vårt land eger, korrektivet i della fall blifva af alltför hård beskaffenhet för alt kunna af samhället uthärdas. Hvad anoår IIr Frihms forsla", alt förvallninosreglementet skulle af K. M. pröfvas, ber jag att lå fästa uppmärksamheten derpå, alt berörde förslag slår i sirid med det mål, Hr Frilen åsyftar, då lian säger, att K. M. ieke bör ega pröfva annat än bolagsordningens laglighet.