Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I fråga om de särskilda tull-satser, hvilka härvid må bestämmas, har Utskottet ansett sig böra, så vidt möjligt, bibehålla den i gällande taxa antagna proportionen emellan afgifterne för olika slag instrumenter, och vid sådant förhållande icke funnit behöfligt att, på sätt Herr Grape i sin motion hemställt, fritaga Kompasser och ej specificerade Navigations-instrumenter från den billiga afgift, som för dem skulle ifrågakomma. Med vidare fästadt afseende å den införsels-tull, som nu är i allmänhet bestämd för de ämnen, arbetade, hvaraf instrumenterne hufvudsakligen bestå, tillstyrker Utskottet alltså, att hufvudrubriken Instrumenter: Fältskärs-, Mathemaliska, Optiska, Fysiska och Navigations-, med eller utan fodral, må indelas i: Cirklar, Passare och Cirkelbestick, Glasögon och Lorgnetler, med 24 sk.; samt 28 Bcvillnings-Utskotlets Betänkande, N:o 3. al/a andra slag monterade optiska Glas samt Instrumenter, ej specificerade, med 10 sk. införselstull pr skålp. Inventarier, Sjelfva taxan upptager nu endast »Skeppsinventarier, brukade å förolyckade eller Skepps-, sjöskadade utländske fartyg;» och bestämmer införsels-tullen derå till 10 procent af anktions-inrops-summan; ölen i 13 §. af underrättelserna tilt tull-taxan är vidare föreskrift Vet, dels att slöjde-varor eller fabriks-, handtverkerioch manufaktur-varor, i taxan ej specificerade, hörande, såsom inventarier, till fartygs byggnad, tackling och utrustning, men ej hänförliga till husgeråds-saker eller beklädnads-persedlar, i allmänhet finge införas mot 10 procent tull, dels ock att Kommers-kollegium, för vissa läll, kunde medgifva införsel af sådané inventarier, mot en tull af fem procent å värdet Herr Grape har yrkat tullfrihet för ej specificerade skeppsinventarier.
Så djupt är jag sjunken i elände, att det enda i världen, som jag nu kan afundas, är deras snygga hvita skjorta. – Min stackars vän, – svarade Rabenius stilla. – I Svarta bataljonen – om du nu tror på den – får du stort sällskap. Gyldenstolpen och Sperlingen och öfverstelöjtnant Mörner ligga redan skjutna ute på fältet. Och minns du de tusen andra? Minns du den vänliga öfverstelöjtnant Wattrang, som kom ridande till vårt regemente och gaf ett äpple åt hvar soldat och som nu ligger bredvid lifdrabanterna och alla kamraterna under ängen vid Holofzin? Och minns du min företrädare Niklas Uppendich, ordets väldiga förkunnare, som vid Kalisch stupade i prästerlig ornat? Det har växt gräs och snögat öfver hans mull, och ingen kan med foten utpeka torfvan, där han sofver. Rabenius böjde sig ännu djupare och kände på hans panna och händer. – Om tio eller högst femton minuter har du upphört att lefva. Kanske kunna de minuterna ersätta de gångna tre åren, om du helgar dem rätt. Du är inte längre en af oss. Ser du inte, att din själasörjare ligger på knä hos dig med hufvudet blottadt! Tala nu och säg mig din sista önskan, nej, din befallning. Kom blott ihåg en sak. Regementet står upprifvet för din skull, och under tiden gå de andra framåt med heder eller stå redan på stormstegarna. Du har skrämt de yngre karlarna med ditt banesår och din kvidan, och du ensam kan göra det godt igen. Nu höra de bara på dig, och du ensamt har i din makt att få dem att gå mot fienden. Kom ihåg att dina sista ord skola senast glömmas och kanske en gång upprepas för dem där hemma, som sitta och steka sina päron bakom ugnen. Bengt Geting låg orörlig och det drog en skugga af grubbel öfver hans blick. Så lyfte han sakta sina armar som till åkallan och hviskade: – Herre hjälp mig att fullgöra också detta! Han gaf ett tecken, att han nu endast förmådde hviska, och Rabenius lade sitt ansikte intill hans för att kunna höra hans ord. Sedan vinkade Rabenius till soldaterna, men hans stämma darrade, så att han knappast kunde göra sig hörd.
För afhjelpande af omförmälda brist, bar jag låtit genom Chefs-embetet vid Ingeniör-korpsen upprätta förslag till bildande till en början af en min dre stam för ifrågavarande trupper; och skulle, enligt detta förslag och dervid fogade beräkningar, vid hvilka jag icke funnit något att erinra, till första uppsättningen af en dylik trupp, bestående, utom nödigt befäl och underbefäl, af 60 man värfvade Sappörer, och påräknad att utgöra stam för det bevä - 41 beväringsmanskap, som kan finnas tjenligt alt densamma tilldelas, erfordras eli anslag för en gång af 8,995 R:dr samt till aflöning för befäl och trupp, äfvensom den sednares brödkorn och beklädnad, m. ro., en summa af 10,621 R:dr 42 sk. årligen. Vid detta förslags uppgörande är äfven afsedt, att den nya truppen skulle förläggas på Carlsborgs, fästning, för att der, jemte dess egentliga åligganden, bestrida fångbevakningen i stället för de dertill nu beordrade komroenderingar utur indelda armeen, hvilka underhållas af anslaget för fångvården; och då jag föreställer mig, att enahanda underhållsm. il. förmåner, sorn hittills varit dessa kommenderingar bestådda, äfven skola den nya truppen af nyssberörda anslag tillgodokomma, anser jag endast en mindre del af ofvanberörda underhållskostnad, eller förslagsvis 3,640 R:dr behöfva under 4:de hufvudtiteln anvisas; hvaremot särskild tillgång borde beredas till hvad som fordras till truppens uppsättning. Under uppgörandet af förestående förslag till landtkrigsraaktens behöriga ordnande och bildande för kriget, har jag ej kunnat förbise ett ämne, som dermed eger det närmaste sammanhang: jag menar armeens sjukvårdsanstalter. Af dtssas beskaffenhet blifver utan tvifvel i väsendtlig mån beroende, huruvida armeen skall, då det gäller, med kraft kunna uppträda till fosterlandets försvar samt sålunda återgälda de kostnader, nationen under freden för dess underhåll och öfvande användt.
HrvonWeigel, Christian Ehrenfried, Förste Archiater, C. W. O. St. K. 4.8-de Bänknv.s-Afd. i\:o 22.55. Hr af Pontin , Magnus Martin, Lif Medicus, R. N. och W. O. 4<):de Bänkm:s-A/d. N:o 2275. Hr Lefre'n, Johan Pehr, GeneralMajor, C. S. O. 5o:de Blinkm:s-Afd. Hr Tamm, Pehr Adolf, Brukspatron, C. W. O. St. K. Efter förrättningens slut, kl. tre qvart till 1 e. m., anmodade-H. Ex. Hr Gr. och Landtm. Ordföranden bland Bänkmännen, Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf, att, i enlighet med 18 §. Ridd.Ordn., låta till kl. 6 i dag på e. m. sammankalla Hrr Bänkman för att förrätta Electors-val. Å nyo föredrogs Gr. Cronhjelms, Otto August, d. 20 dennes på bordet lagde motion om Läktarens i Ridd.-salen upplåtande åt främmande åhörare. Det af H. R. o. Ad. d. 11 Mars i83o i anledning af detta ämne beslutade tillägg till R. o. Ad:s Ordningsstadga upplästes. Hr Rosenqvist, Fredrik Leonhard: Vid sista Riksdagen beslöt R. o. Ad. att tillåta publicitet vid sina sammanträden. Det tillhör således Ståndets nuvarande Ledamöter att låta detta beslut gå i verkställighet, och det kunde endast väcka tvifvel om vår afsigt, i fall motionen nu icke genast bifölles. Jag anhåller derföre om den proposition, att det vid nästa Plenum må vara hvem som helst tillåtet att bevista öfverläggningarne. Uppå derom af H. Ex. Hr Gr. och Landtm, framställd proposition beslöt II. R. och Ad., att främmande Åhörare under denna Riksdag fa bevista Ståndets öfverläggningar.
Uti den Nådiga Proposition, sorn Kongl, Majit under den i sistlidne Mars till Riksens Ständers Stats-Utskott afla t it, angående Stats-Ver*' kets tillstånd och behof, liar Kongl, Majit, ibland annat , i Nåder behagat framställa , huruledes åtskilliga oförutsedda utgifter; för hvilka intet anslag uppå Stat befunnits, tillkommit och att dessa utgifter, tillsammans utgörande 161,613 Ridr 16 sk. 2 r. Råneo, icke fordra pågon ny tillgång, utan torde blott böra uti Staten upptagas, 105® Den 11 Juli. tagas , för att sedermera afföras. Under sådana ■utgifter innebegripes äfven en post af 5,283 R:dr 3 sk. 5 r. Banco, hvilken efter hvad uti Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådige Proposition omförmä'es, består utaf de, enligt äldre och sednare Författningar, uppå Bevillnings-Uppbörden i Stockholms Stad, för Uppbörds och Mantals» Commissarierna tillåtne afdrag ; men hvarföre någon tillgång af Bevillningsmedlen nu ej kunnat erhållas, så att dessa afdrag måst Riksens Ständers Riksgälds Contoir ersättas. Då nu Stockholms Stads rättighet att på Bevillnings Uppbörden derstädes gora dylika afdrag och innehållningar , som de nyss omföririälte, blifvit af Herrar Fullmägtiga i Riksgälds-Contoiret bestridd, och denna fråga äfven står uti oskiljaktigt sammanhang med Hans Exc., Ofver-Ståthålla* rens m. m. Hr Gr Carl Mörners till Stats-Utskottet öfverlemnade underdåniga Skrifvelse af d. 1 0 sisth Mars, angående den Stockholms Stads, KronoUppbörds-betjening tillagde ordinarie aflönings förflyttande på Kronans Stat , och hvaröfver StatsUtskottet under denna dag Betänkande afgifvit ; så har, af dessa förenade anledningar , Utskottet trott sig böra särskildt
Synnerligast torde den tilltänkta öfversta våningen å Hebbeska huset kunna inbesparas; den upptager nemligen åtta rum afsedda för tillfälliga Utsk., och när dessa Utsk. tillsättas, torde man lämpligen kunna tillgripa fyra eller fem af de åtta rnm på nedra botten, hvilka äro ämnade till restaurationslokal. Dertill kommer, att 7 rum uti R. St:rs hus för närv:de 200 Deu 9 Maj e. m. användas till boningsrum, och 4 af dessa tyckas med skäl kunna på ett mera direkt sätt komma den blifvande representationen till godo. Förhållandet skulle då blifva, att öfra våningen af Ilebbeska huset, lemnande åtta rum med en areal af 2,778 qv.-fot, skulle utelemnas och ersättas med fem rum af schweitzerioch cafée-lokalen, utgörande 2000, och 4 runi af boningslägenheten, utgörande 1,250 eller tillsammans 3,250 qvadratfot. Detta intrång på restaurationslokalen bör väl kunna medgifvas, då minst 4 rum dertill återstå, och synnerligast när hela den tilltänkta anordningen allenast är provisionel. Någon olägenhet af påbyggandets undvikande synes ej heller vara att befara med afseende å R. St:rs hus. De stora salarne, äro nemligen 28 fot höga å det af Kongl. Arkitekten Abom uppgjorda, af Utsk:t förordade förslaget; men de kunna, utan ringaste förhöjning af yttermurarne, endast genom takets ombyggande, och utan att det ringaste ändra eller störa den goda indelningen, göras 24 fot höga, och då läktareplatserna ej heller deraf inskränkas, torde sagde höjd af 24 fot vara, med iakttagande af nödig ventilation, fullt tillräcklig, då det blott gäller en provisionel anordning.
Detta icke blott inom konst och litteratur, utan äfven vid andra arbeten; och hur bra det till exempel än kan vara att förfärdiga ett broderi för en utställning, så tror jag icke, att den, som utför det med tanken fästad pä hvad uppseende det skall göra och om det skall vinna pris, kan känna den fröjd vid skapandet, som flydda tiders kvinnor erforo, då de under veckans trägna husbestyr och ansträngande göromål i andanom sågo hän till lördagseftermiddagen för att då få tid utföra något finare arbete eller profva mönster och uppbindning till någon ny väfnad, hvartill idéen och planen uppstått under de dagliga sysslorna. De voro ljufliga, dessa lördagseftermiddagar, då handen utförde hvad fantasi och tanke skapat, var det än ingenting större eller mera än randningen till ett nytt klädningstyg eller mönstret till en ny stickning. Glädjen i att skapa, att verka, är en stor och välsignelserik drifkraft; olyckliga äro de människor, som fått den utbytt mot afund och äresjuka! Skalden J. Moe har skrifvit ett litet poem, » Ungbirken », hvilket borde läras och uppfattas i hvarje hem. Poemet förtäljer om en ung björk, som fått sin plats vid brädden af en fjord, hvari den kan spegla sig. För hvarje är, med hvarje dag växte det unga trädet, och dess krona blef allt större och löfrikare samt erbjöd tak åt hvarje sångfågel. Men björken förundrade sig däröfver; den kände icke själf sin rang och skönhet, utan böjde stilla och ödmjukt sina fina, bladrika kvistar ned mot fjordens vågor och blef därigenom skönare än alla andra träd. Hvaraf kom sig denna tilldragande blygsamhet? Den unga björken stod bredvid buskar och IDUN tufvor, och då den speglade sig, tog den miste om sin egen spegelbild, och i samma mån som björken höjde sin krona mot ljuset, tyckte hon sig stiga nedåt och blifva mindre och ringare. Och så utbrister skalden till slut: » D u dejlige birk, du ksere! på dig vil jeg ofte se.
Uti 3X03 Den 11 Juli. Uti blotta Bevillningar består den delen af utskylderna soin Kronan tillfaller och Stockholms Stad erlägger samt af Uppbörds-Commissarierna uppbäres. Bevillningarne ufgingo fordom under särskilta benämningar, nemligen: Allmän Bevillning , Urinoch Betalnings-Afgift, Slottshjelp och Medic'nal-Fond; rrien alla dessa inbegripas nu, efter taget beslut vid i8o<) och I810 års Biksdag, uti den Allmänna Beviilnin» gen , hvaraf Stats-Verket ifrån Riksgälds Contoiret väl erhåller en viss vid hvarje Riksdag bestämd Summa, men hvilken intill Skillingar och Runstycken är lämpad efter Stats Verkets af Ständerna pröfvade, bestämde pch påräknade behof, hvaribland allsintet är uppfordt for UppbördsBetjeningen i Stockholm , eller någon annan Stads Uppbörds-Verk i Riket. Enligt Riksens Ständers ofvan åberopade förordnande vid 1734. års Riksdag borde väl Stockholms Stad, sorn uti Uppbörden ingen an del äger , icke eller besväras med UppbördsCommissariernas aflönande, hvarföre de löner, som för dem då fastställtes ock sedermera, än af Konungen och än af Riksens Ständer, förbättrades, skulle godtgöras af Kronan; men sedan Konungen och Ständerna vid I756 års Riksdag förklarat, att hvad Kronan då till deras aflöning bidrog, var en viss summa, som blott kunde ökas med en Uppbörds-Commissarie-lön, omen sådan Betjent pröfvades nödig , samt att Staden af egna medel borde tillägga hvad derutöfver tarfvades; så har pa ofvan i underdånighet anföldt sätt, endast den bestämda summan af Kroner* - Den 11 Jtlli. 1103 no-Uppbörden blifvit innehallen och det, efter tillika vidtagen författning, af Bevillningen allena, efter som Uppbörden bestätt endast i Be* villningar.
Den ifrågavar. nedsättningen i deras onera är dem lofvad redan 1680. K. M. förklarade att ingen nedsättning då kunde ske, men han ville taga i betraktande hvad som framdeles kunde göras för all lindra dem. Indelningsverket fastställdes några är derefter, men rusthållarne förlröstade på det Kungliga ordet, att lindring skulle för dem komma att äga rum. Indelningsverket var, såsom Hr von Troil förut ganska riktigt erinrat, en fastställelse af hvad som förut existerat, och således anser jag att icke allt för mycken vigt bör fästas derpå att denna fastställelse 558 Den 13 Maj. inträffade några år efter det K. M. lofvat att göra afseende på deras förhoppning på en nedsättning. Här har blifvit sagdt, att ifråga var. rusthållare hafva stora augnientsräntor, så att de på intet sätt behöfva en lindring; men jemför man de indelta räntorna för ifrågavar. Kungsörs kompani med de indelta räntorna till de andra kompanierna af regementet, så finnér man, alt augmentsräntorna till detta kompani alldeles icke är större än de andra. Jag kan således icke upptäcka, att ifrågavar. kompani haft någon lindring. Ätt kammar-colhm år 1816 afgifvit ett utlåt, i strid emot detta förhållande, del bevisar ingenting annat, än att auloriteterna först sedermera blifvit upplysta om rätta förhållandet, på grund hvaraf de tillstyrkt hvad som rättvisan fordrar. Det är icke att förmoda att kammar-colhm skulle hafva förbisett ett utlåt., som några få år förut i delta ämne derifrån utgått. Det är tvärtom att förmoda att kammar-collegii president gjort colkm uppmärksamt derpå, men det oaktadt hafva bemälta autoriteter äfvensom K:s bekde och K. M. funnit skäl att tillstyrka den bestämda lindringen. Om ifrågavar. rusthållare under 170 år hafva lidit en orättvisa, är det väl derföre skäl att denna orättvisa skall fortfara, eller är det icke snarare skäl att tillse, alt det engång gifna löftet uppfylles?
Stats-Utskottet har trott sig i anledning häraf endast böra yttra, att sedan Stats-Vtskottets B et änkan elen. 027 Kongl. Maj:t i Nåder förordnat, att Strömstads och Skee Pastorater skulle sig-om en Pastor förena, i följd hvaraf de, såsom vederlag åt Pastor i Strömstad, anslagne 5o Tunnor Spannmål blifvit indragne och tillslagne StatsVerkets öfrige Inkomster, synes det blifva Stadens åliggande, om den vill åter skilja sig från Skee Församling och erhålla särskild Pastor, hvilket, enligt hvad Riksdags-Fullmägtigen anmält, Kongl. Majit likväl en gång afslagit, att för hans anständiga bärgning bereda nödig tillgång, utan något bidrag dertill af Stats-Verket, som tilt sådane utgifter saknar medel och måste påräkna sina tillgångar för oundvikliga utgifter, dem Staten har bestämd förbindelse att besörja. Hvilket till Riksens Högh Ständers bepröfvande vördsamligcn hcmställes. Stockholm den 21 Martii 1823. Åukom d. 25 Mars 1823. Utlåtande, i anledning af Herr E. Lagerstrands Memorial, om anslag af allmänna medel till kostnadernes bestridande vid uppmuddring af Upsala Å. Tiu Stats-Utskottet har Vällofl. Borgare Ståndet remitterat ett af Riksdags-Fullmäg - 3a8 Stats-Utskoltets Betänkanden. tigen för Upsala Stad, Herr Erik Lagerstrand, afgifvet Memorial, hvaruti är anfördt, att sedan Riksens Ständer anslagit medel lill befordrande af Strömrensningar och Kongl. Maj:t, genom en förordnad Strömrensnings-Committee, låtit undersöka den ifrån sjön Mälaren till Upsala ledande Å, deraf funnits, att uppmuddring af samma Å är nyttig och verkställbar samt att kostnaden skulle uppgå till 20,000 R:dr B:co, så har Riksdags-Fullmägtigen blifvit af sine Committenter uppdragen begära, att Riksens Ilögl.
Långt senare, d % lians namn äradt genljöd öfver helaEiwopz., omtalade han henne så: oDu, mina barns älskade moder, som jag i dag begråter, som jag skall begrkta under hela mitt lif - dig lärde jag kanna ej under segern, utan i motgång och skeppsbrott, och l %ngt mer än min ungdom, mitt utseende och min förtjänst, r a r det mina olyckor, som faste dig vid mig för hela lifvet - Anita, dyra Anita! D Vackrare minnesruna kan ej en gift kvinna erlialla. Den 2.r ett vittnesbörd om en sann kvinnosjal, hrars kärlek, lidelsefull och glödande i lugnare dagar, i motgång och olycka, höjer sig till verklig storhet. J: J: e: Hon ' följde honom ombord B hans skepp, och inom kort blef hon i tillfälle att visa prof på sitt mod. Garibaldi rikade i strid med ett hans eget vida öfverlägset brasilianskt krigsskepp, hvilket efter en kort stiind tog till flykten, p e n endast för a t t - %terkomma ined förstarkning af trenne andra fartyg, hvilka alla genast började en häftig kanonad mot Garibaldis skonert. Denna blef nu fullkomligt öfversållad af kolor, dess ena sida var sönderskjuten och masten krossad, pH. däck vältrade sig döende och sårade, men de tappia .sjomännen svaro. att förr låta döda sig till sista ' man än gifva sig fångna. Vid Garibaldis sida stod Anita. Nidt i kidregnet, och lugn som deii tappraste soldat, affyrade hin sin bössa mot angriparne. Före stridens början hade Garibaldi enträget bedt henne begifva sig i land, men hon liade bestämdt nekat att skiljas från honom, då han var utsatt för fara, och i tysthet, stolt öfver liennes mod, motsatte han sig. ej hennes .vilja. Plötsligt kastades hon och. t r å matroser af en kanonkula ned på däck. Förfärad störtade ~ a r i b a l d i fram, troende henne vara krossad; men hon reste sig fullkomligt oskadd - de b&amp;&amp;, inännen vom döda.
I norska och danska tulltariferna utgör tullen också icke fullt 3 r:dr skålpundet, och i tyska tullföreningstaxan omkring en Slrumpslic fcor. Strängar. 56 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 40. tredjedel mindre; och föreslås, med hänsigt till dessa förhållanden, att sagda afgift må bestämmas till 3 r:dr skålpundet. Genom särskilt resolution har Generaltullstyrelsen under den 13 Augusti 1842 förklarat, att halfsidenstrumpor skola förtullas såsom silkes-; men då dessa i allmänhet stå dubbelt så högt i värde som de af halfsiden, torde, likasom för öfriga väfnader är stadgadt, dessa sistnämnda böra under särskilt rubrik till tullbehandling upptagas, och tullafgiften dervid bestämmas till hälften mot den å silkesstrumpor föreslagna, eller 1 r:dr 24 sk. skålpundet. Å bomullsstrumpor är tullen för närvarande bestämd till 2 r:dr 10 sk. 8 r:st eller 35V3 procent å det antagna tullvärdet 6 r:dr 52 sk. Enligt erhållna vigtoch prisuppgifter, utgör tullprocenten, med tillägg af konvojoch öfriga afgifter, likväl vida mera, ej under 40, men ända till 170 procent å verkliga värdet, hvilket värde i allmänhet ej kan antagas högre än till 3 r:dr banko skålpundet; och då äfven dessa slags strumpor och strumpväfnader, såsom af de ofta inträffade anhållningarna af desamma under beslagsanspråk ådagalägges, varit underkastade betydlig tullförsnillning, hvilket dessutom finnes bestyrkt deraf, att fastän, samtidigt med en jemt stigande förbrukning af varan, tillverkningen inom landet årligen minskats, den lofliga importen likväl aftagit i det märkbara förhållande, att densamma, som år 1842 utgjorde 3,826 skålpund, nedgick år 1843 till 1,689, år 1844 till 934, samt år 1843 ytterligare till endast 806 skålpund.
Landshöfdingen, General-löjtnanten, Herr Grefve Löwenhjelm, och denne embetsman, enär han, jemlikt ofvan åberopade Instruktion, under utöfning af Landshöfdinge-hefallningen ensam egt beslutanderätt i alla tili Läns-styrelsens afgörande hörande ärenden och följaktligen äfven i anordnings-frågor ostridigt jemväl haft åliggande att i sådana frågor undersöka och pröfva utgifternas behörighet samt för sina derutinnan fattade beslut ansvara, hvadan Herr General-löjtnanten, Grefve Löwen hjelms föregifvande, alt ansvarigheten för sådane besluts riktighet skulle ensamt hvila pä vederbörande Landskontors föreståndare lemnäs utan afseende; alltså finner Kammar-rätten Herr Generallöjtnanten, Grefve Löwenhjelm icke kunna undgå, att af de belopp, hvarå af honom oriktiga anordningar blifvit utfärdade, gälda hvad utaf den eller de Lands-kontors-föreständare, som anordningarne kontrasignera!, lagligen icke ulkräfvas elier af annan orsak ej godtgöras kan; i följd hvaraf Kammar-rätten, i förmågo af 1 Kap. 12 § Rällegångs-Balken, jemförd med Instruktionen för Landshöfdingarne i Riket, pröfvar rättvist döma Herr General-löjtnanten, Grefve Löwenhjelm att i förr omförmälda ordning till Kongl. Maj.i och Kronan utgifva ersättning med Tre Tusen Åttahundra fyralionio R:dr fyra skillingar banko. 3;o. Då af förrberörde utredningar öfver ifrågavarande oriktiga anordningar inhemtas, att Lagmannen Engelblom, i egenskap af Lands-sekrelerare, jemte vederbörlig Lands-kamererare, å Landshöldinge-Embetets vägnar underskrifva sådana anordningar Kongl. Muj-.ls Nådiga Proposition N:o 39. 11 lill belopp af 8,409 R:dr 42 sk. 6 rst. Banko; alltså och ehuru i afseende å bemälde tjensteman förekommer, att han allenast vid tillfälle af vederbörande
Herr bkAusrvolll, L»rl 6usksk l^einbolll. ^ag känner icke annorlunda an efter trowärdige Mäns berättelser tillstapelsen af de äbcropade Contracter om Skänffa Wargcringen; men deremot mä förhällandet warit huru som hallst, tror jag dock med full wiffhet, dels att med de Contracter hwilkas held blifwit stadgade uti 8v. §. af wär Regerings-Form, forstäs sadane, som i grund af gällande Regerings-bagar och Zndelnings-Werk i allmän, het blifwit upprättade emellan Kongl. Majit och Kronan ä ena samt Rust - och Rot!ältare ä amra sidan, ibland hwilkas antal ingalunda turna beräknas enskildt dem om Skänffa Wargering^, emedan nägot undantag för Pro» vinccn Skäne icke blifwit päbjudit, och Skänffa Rusthäll larne egenteligen under dä warande krig samt i och för detsamma ätagit sig uppsättandet af denne Fri-Corps, i likhet med öfrige F>i-Corpscr, hwilke under sa wal omfvrmälde som de scdnastc krigs-oroligheter blifwit tilldanade och efter Freds afflutande alltid upphört; dels att Rusthällarne i Skäne hwarken kunna eller böra äläggas större tunga, än som ar i öfwerensstammelse mcd Indelnings-Werket tch hwad öfrige Niisthällare i Riket mäste Vidkännas; dels ock att om Wargering i Skäne stall bibehällas, mäste afwcn Rikets öfrige Provineer pä lika sätt deltaga uti förswaret af ett gemensamt Fosterland eller ater om, i följd af Konungens Nädiga Päbud och Ri!sens Högloft.