Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fullmäktige gifna berättigande att kunna tillägga de Kassörer, sorn tillhöra tredje tjenstegraden. förhöjda missräkningspenningar efter ålder i tjensten, hafva Fullmäktige, som för att bereda desse Kassörer lika löneinkomst, som enligt nya staten genast vid tillträdet till Kassörs-befattning tillkomme blifvande Kassörer, redan från och med detta års ingång tillerkänt samtlige förstbemäide Kassörer en förhöjning i missräkningspenningarne från 700 till 850 R:dr, beslutat att en bland desse, hvilken tjenat öfver tio år, och två. som tjenat öfver fem år, finge, i förhållande derefter, från och med Augusti månad uppbära ytterligare tillökning i missräkningspenningarne af respective 1,000 och 500 R:dr. Brandchefs-befattningen är bibehållen, hvadan derför i stat upptagna arvode fortfarande utgår. Bemälde Chef har förständigats att inkomma med förslag till nytt brandreglemente för Banken, numera erforderligt sedan Bankens brandanstalter undergått förändring genom införande i bankohusen af stadens vattenledning. Som Kassaskrifvarne, förut extra ordinarie tjenstemän, i sednast fastställda regementes 97 § äro upptagne bland ordinarie tjenstemän i första tjenstegraden, hafva Fullmäktige, på grund af 105 och 107 §g i reglementet, genom förordnande tillsatt sex Kassaskrifvare. På enahanda sätt har jemväl en Kommissarie-befattning blifvit tillsatt; men till andra ledigblifna och tills vidare erforderliga tjenster har tillsättning ej skett; dock äro fulla löneinkomster enligt stat tillagda vederbörande. ■§ 69. Äng. nya inEnär åtskilliga af de i 1860 års Banko-reglemente befintliga föreskrifter angående struktioner odt ■£)jskontoch Låne-kontoren från sednast utfärdade reglemente uteslötos. såsom varande tjenstgöringsstadganden, och enär. för göromålens besörjande i och för vissa i sednare * kontoren, arén tillkomna rörelsegrenar, särskilda arvoden blifvit till Låne-kontoren anvisade, hafva Fullmäktige förständigat Styrelserna öfver Lånekontoren i Götheborg och Malmö att till
§ I de fall, då Konungen eller Stain* Rådet sammankallar Riksens Ständer, fastställes tiden till Riksdagens begynnelse efter Tretionde och inom Fem nonne dagen från den, då kakelsen blifvit i Hufvudstadens Kyrkor kungjord. § Om, emot förmodan, i de fall föregående 4, 6 och 7 §§ utsätta, Riksens Ständer ej genast sammankallas, åligge det ovilkorligen Riddarhus-Direktionen, Dom-Kapitlen i Riket, Magistraten i Hufvudstaden, samt Landshöfdingarne i Lä - r ingen, genom öppet Påbud, Riksens kungöra. 6. Då Konung dör och Thronföljaren ännu omyndig är, utfärde Regeringen, i den omyndige Konungens namn, kai» —- kungöras. Skulle den olyckliga händelse inträffa, att. den Konunga-Ått, hvilken arfsrätten till Riket varit uppdragen, på manliga sidan utginge, kalle likaledes Regeringen. I de fall, då Konungen eller Re genten eller Regeringen sammankallar Riksens Siänder, —- — - kungjord. 10. Om, emot förmodan, i de fall föregående 4, 6 och 7 §§ utsätta, Riksens Ständer ej genast Konslilutionx-UtskotUls Ihmeriai N:o *. 15 nen, att, genom offentliga kungöranden ifrån Prediksiolarne, underrättelse härom låta meddela, på det Riksens Ständer må sammankomma, att deras samt Rikets — —skydda, rätt iakttaga och skydda. Sådan Riksdag Sådan Riksdag öppnes å Femtionde daöppnes å Femtionde dagen efter den, dä gen efter den, då fl egen ten eller RegeStats-Rådel sist bordt kallelse dertill i ringen sist bordt kallelse dertill i HufHufvudstadens Kyrkor låta kungöra. vudstadens Kyrkor låta kungöra. § 23. l:o Samma dag, då Riksdagens öppnande kungöres, utnämne Konungen Landtmarskalk för Ridderskapet och Adeln, samt till Talman för Preste-Ståndet ArkeBiskopen, eller, om han är sjuk eller frånvarande, eller hans Embete ledigt, någon annan af Biskoparne.
Departementet, sorn är af samma mening i detta hänseende som kommissionen, tillåter sig derföre föreslå, att detta stadgande icke upptages i den nya lagen. § 50 är dels i öfvensstämmelse med § 25 i lagen af den -i Aug. -1827, dels med den Kongl. Prop. den 5 Febr. \845, § 20. Kommissionen har derjemte, såsom under Beskattningen är anfördt, ansett nödvändigt, att ålägga politi-embetsmän och betjente att biträda kontrollörerne vid deras förrättningar, samt isynnerhet, ifall produktbeskattning blefve införd, vid mätningen och profningen af det färdiga bärnvinet. För sistnämnde fall har departementet uti 2:dra afdelningen $ -12 affatta! det stadgande, som dervid är af nöden. För öfrigt får departementet med afseende på närvarande g anmärka, att det efter departementets tanke är mera lämpligt, att i denna lag förutsätta, än, såsom kommissionen föreslår, stadga, att tillsynen öfver lagens hållande i kraft åligger politiets embetsoch tjenstemän, efter, som sådant följer med deras anställningar, enär do äro satta att vaka öfver lagarnes upprätthållande i det hela. På grund häraf är paragrafens lydelse något förändrad, såsom det kan synas af § 25 i departementets utkast. Då uti kriminällagens 24 kap. g 27 och 28 är stadgadt ett allmänneligt straff för öfverträdandc af de skyldigheter, sorn åligga erabetsoch tjenstemän, hvilket straff departementet an De motsvarande bestämmelserna i departementets utkast finnas under g 25. gg 52 och 55. Kommissionen har anfört, att i Danmark är för olaglig bränvinsbränning stadgadt, utom konfiskation och ersättning för undansnillad afgift, förlust af rättighet till bränvinsbränning. Detta straff synes emellertid mindre lämpligt hos oss, hvarest rättigheten att bränna bränvin, icke såsom i Danmark, grundar sig på särskildt beviljande, utan på en allmän tillåtelse, liksom det i sig sjelf är af mindre betydelse, eftersom det lätteligen kan eluderas genom bolag eller begagnande af annans namn.
I händelse att nämnde Direction anses öfverflödig torde blifva nödigt att lån, å spannemål i enskilt förvar , beviljades af Contoiret, med i procents ränta i månaden, mot lika säkra productions-bovis. 352 Dea 15 Feiniar ii. Slutsats. Denna plan har, jemte ofvanantydde, den stora fördel vid verkställigheten , att icke ågtadkoinrna minsta förändring i råkensätt; då Riksgäldssedlarne ärogångbare i kronans uppbörd, och i ali liqvid; då allmänheten mäst är van vid räkning i Riksgälds, och då den mästa handel ännu sker och bokföreä efter denna myntfot. Flere skäl kunde anföra9 till styrka för mitt förslag; men utan egenkärlek skulle jag, med glädje emotskåda, och för min ringa del, antaga ett somsäkrtre, i verk, ställigheten kunde Jeda till allmänt väl. Sveriges financesysteme , om det så kan kallas, har under sista Seklet varit högst vacklande och i samma mon menligt för modernäringen: dess olyckligaste epoque var korrt före och vid Konung Carl Xlhs död, då största delen af Rikets åker lades i linda, hvarå skog började växa, dä, i brist af händer och kreatur, mångå mantal stodo alldeles öde, då flere Rusthåll och skattehemman blifvit öfverlemnade för intet åt dem, som kunnat refutera och då t. ex. ett stort landtgods, i Westergöthland, köptes för tooo daler silfvarmynt i mynttecken, hvilka inom samma månad, i den säljandes hand, gälide lika inånga kopparrunstycken, Från 1720 till början af 174c:talet blef den mästa åkern åter upptagen , ehuru svagt brukad, och skog finnes ännu, icke mycket långt ifrån hufvudstaden, på mark som fordom Dm 15 Felruarii. fordom varit åkerj men landets egendomar fingo ett beständigt stigande värde ända till 1706, då den andra olycksepOquert inträffaJe, då de flesta landtgods Och hemman, för en ringa penning, ombytte ägare och mangi tusende arbetande nödgades vahdfa ur riket.
Jag måtte väl liksom » Ja, lyckliga de, som slippa skämmas för att alla både bildade o c h icke bildade människor nu deras hustru eller mamma gjort sig löjlig med för tiden ha » åsikter ». Till omvexling skall jag skrifveri. Det finns nog en hel mängd sådana, du. » ibland skrifva små intressanta berättelser, p o e - Min kära guvernant gjorde mig ännu en fråga, mer o. d. som dock lyckligtvis besvärade mig mindre än de öfriga, o c h det var o m jag kunde skrifva svenska. Tycker Ni inte, herr redaktör, att det där låter Jag tycker hon så gärna kunnat frågat, o m jag höra sig? » Nå, hur skall du då gå tillväga, sedan du beär en bildad människa. Jag skulle inte kunna skrifva mitt eget modersmål! Himlen vete, stämt dig för ämne o c h fått titel på din uppsats? » hvad nutidens guvernanter mena med sitt prat fortsatte Susanna. om att kunna skrifva svenska. De tyckas tro, att » Jo, först skall jag ha ett motto. Att inleda den föregående generationen ej fått mera bildning hvad man skrifver genom att anföra ett vackert än köksorna och la ' gårdspigorna. Visserligen medordspråk eller en tanke af någon berömd skriftger jag, att somliga skribenter ha ett underligt ställare ser så distingueradt ut o c h ger intyck af, sätt att uttrycka sig, men det har j a g alltid beatt man äger stor beläsenhet. Jag har redan samtraktat s o m ett slags originalitet. Aldrig har jag lat ihop några ordstäf, som jag tycker skola ta varit nog enfaldig att anta, att de skulle sakna sig bra ut som motto, t. e x. : Låta hvar inan ha förmåga att på ett fullt korrekt sätt skrifva sitt sin mening gör ingen vred — Elt kvintin förstånd är bättre än en ccntner lärdom — Kvinnoråd kan modersmål. Jag medger, att det i våra tider kan vara en smula kinkigt med stafningen, men såväl ock stundom vara godt. » den s o m interpunktionen åta sig j u förläggarne Här gjorde min kära Susanna ett inpass, som och redaktörerna. Eller hur? visar, hur grundligt oerfaren hon är i författarBref från landet. skapets hemligheter.
Föredrogs ånyo och biföllos StatsUtskis den 21 och 26 dennes på bordel lagde nedannämnde Utlåtanden: N:o Den 28 Februari e. m. 657 N:o 28, i ani. af väckt motion om eftergift af Kronans rätt till tfana-arf eller Enkan Ulrika Sofia Ekedal, född Nordenberg ; N:o 29, i ani. af väckt motion, ang:de vidtagande af nödiga åtgärder emot sjöns utskärningar 4 den i Öresund belägna ön livens stränder samt lindring för egarne till de å nämnde ö varande hemman uti deras skatter och onera; samt N:o 30, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. angide uphörande af det frän Rotchållarne och Soldaterne vid indeldta Infanteriet nu utgående bidrag till Soldat-beklädnadens anskaffande och underhåll. Föredrogs och bifölls BankoUtsk:s den 21 och 26 dennes på bordet lagda Mern. N:o 16, med upgift om och huruvida någon del af den sedan 1854 års början uplupna Bankovinst erfordrades för Bankens konsoliderande. Ånyo föredrogs BankoUtsk:s den 21 och 26 dennes på bordet lagda Utlåtande K:o 17, i ani. af Gr. Frölichs motion om reform af Rikets penningeväsende. Sedan R. o. Ad., uppå derom af Ur Gr:n o. Landtunn gjord hemställan, beslutat att detta Utlåtande skulle punktvis företagas till afgörande, förekom lista punkten, angrie Gr. Frölichs motion, om indragning och slutligen inställelse af Riks Bankens lånerörelse, guld-, silfver och kopparmynts antagande till Statens enda lagliga mynt m. m. Gr. Frölich, David: Ehuru jag icke var beredd på att detta ämne skulle förekomma i afton och derföre är i mistning af alla anteckningar så vill jag likväl försöka att försvara min motion mot BankoUtskis anmärkir.
Då Häradsrättens ifrågavarande domslut, i begge nu anmärkta hänseenden, var stridande emot bestämd och tydlig lag samt förthy påkallade laga beifran samt rättelse till undanrödjande af dess verkan, i fall den sakfällde skulle ånyo för tjufnadsbrott tilltalas, uppdrog jag, medelst skrifvelse den 16 Augusti 1842, åt advokatfiskals-embetet i Kongl. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge att emot tillförordnade domhafvande!!, under hvilkens ordförande Häradsrättens ifrågavarande olaga dom blifvit fattad, inför Kongl. Hofrätten anställa och utföra den talan, hvartill lag och sakens beskaffenhet föranledde, samt dervid tillika yrka, alt Häradsrättens utslag mätte, såsom lagstridigt, lill all kraft och påföljd för framtiden undanrödjas; hvarjemte tillfälle borde beredas Lindström att blifva hörd, om han för det honom öfvergångna olagliga lidande gjorde anspråk på upprättelse och ersättning. Sedan emedlertid Lindström ånyo blifvit vid ofvanbemälde
I anledning af yppad fråga om skyldighet för Götha Canal-Bolag att besörja underhållandet af de Vägstycken, hvilka tillhört sådana Hemman, som genom Canal-Anläggningen blifvit indragne, m. m. 3:0 Angående väckt fråga om bestämmande af Läkare-Arfvode för besigtningar å Karlar, hvilka af Roteeller Rusthållare anskaffas, för att inskrifvas uti Båtsmanshåilet eller Indelta Arméen. © Af den 2 Februarii, innefattande dels Aterremiss af Stats-Utskottets Utlåtande, i an* ledning af Riksdags-Fullmägfiges för Götheborgs Stad Motion, om Police Inrättningens derstädes underhållande af Allmänna Medel, dels bifall till nedan upptagne Betänkanden, nemligen: Ifrån StatsUtskottet: 1:0 Angående Riksdags-Fullmägtigen Olof Månssons frän Blekinge Län Memorial, om rättighet till Skatte-Lösen af Lots hemman. 2:0 Angående Herr Borgmästaren Cederborgs hemställan, om tryckning af åtskillige handlingar, rörande frågan om hämmande af Luxe och Öfverflöd. 3:0 Rörande föreslagne Prestebohls-friheter för Den 17 Februarii. 449 för nya eller framdeles blifvande Kyrkoherde, och Capellans-BostiilJen. 4:0 I anledning af väckte Motioner, om åtal af vederbörandes försummelse, att insända de för Riks-Hufvud-Bokens uppgörande anbefallde Omslut. f:o Om Postfrihet för Stadernes Magistrater för deras Embets-bref, samt vid afsändande af Krono-Uppbörden och Räkenskaperna m. m. 6:0 I anledning af Riksdags-Fullmägtiges från Blekinge Memorial, om tillökte Compag. nie-Mötes-Plattser för Länets Bätsmans-Indelningi 7:0 Angående Friherre Stael ven Holsteins Motion, om Jordransakniogars verkställande m. m. Ifrån BancoVtskotteti Om präglande af en Skådepenning till åminnelse af den dag, då Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland uppnådde myndiga Är.
Till en början får jag betyga min högaktning och tacksamhet lör Hr Krigs-Ministern, som genom sitt anförande visat att han icke hyser denna slags jalousie de métier, som är så vanlig hos Hrr militärer, ehuru, enligt hvad jag hört sägas, flere, om icke de flesta, af nyare tidens stora uppfinningar inom krigskonsten skola vara gjorda af män utom facket, och det vill derföre synas, som det icke skulle vara skäl att med förakt se ned på hvarje ny uppfinning, derföre att den icke är gjord af en general eller amiral. I anledning af hvad Gr. von Platen yttrat om det allt för skarpa klander, som jag skulle hafva framkastat mot den komité, som varit nedsatt för att anställa försök med och afgifva Den 24 November. 323 utlåtande öfver undervattensminorna, tager jag mig friheten upprepa, hvad jag redan i går nämnde, att denna komilé tillsattes för mera än ett halft år sedan, och jag tillägger, hvad som sedermera kommit till min kunskap, att försöket med de Nobelska minorna gjordes redan den 2 eller 3 Augusti, hvarför det synes mig att uti en så vigtig och skyndsamhet fordrande fråga, som denna, komiiéen under de 4 månader, som sedan dess förflutit, borde hafva haft tillräcklig tid att lalla sitt utlåtande. Att min motion icke kunnat hafva till ändamål att förskaffa pension för Hr Nobel, synes hafva bort för Hr Gr:n blifva klart deraf, att jag, såsom anledning till dess väckande, åberopade Danska Konungens död och de derigenom uppkomna hotande politiska förvecklingarne, hvilka väl svårligen skulle kunna åberopas till stöd för pensions beviljande åt Hr Nobel.
För den händelse Rikets Ständer komme att godkänna detta författningsförslag, förmenades E. K. Majit komma att, innan beslut i ämnet fattades, i nåder anbefalla Domkapitlen att, hvart för sitt stift, inkomma med förslag såväl till lämpligaste s. k. kapitelpaslorat som ock lill de arfvoden, som för tjenslgöringen i Domkapitlen möjligen kunde anses böra innehafvare af sådant pastorat tilldelas, äfvensom de befordringsgrunder, hvilka vid upprättande af förslag till sådant pastorat borde gälla. I detta förslag har för öfrigt blifvit hos Rikets Ständer påyrkadt ett förtydligande af dess 3 § i den syftning att, vid frågor om disciplinära straff för tjenstefel och särskildt om afsättning, samtlige ledamöters närvaro erfordras, för att utgöra domfört antal. Båda ofvanomförmälda förslag hafva den gemensamma afvikelsen från de föregående, att de, utom Biskopen, antaga allenast fyra ledamöter, hvilket, under förhandenvarande svårigheter att finna lämplig grund för ledamotsplatsernas besättande, synes åtminstone i någon mån underlätta frågans lösning, och, derest lämpliga stadganden Expedition*-Utskottet Förslug lill millvid. Skrifvelse, N:o 155. 21 om ledamöters adjungerande i händelse al förfall lör de ordinarie ledamöterna kunna uppställas, sä mycket mindre bör möta några betänkligheter, som, Biskopen inbcriiknad, ledamöternas antal i alla fall blir lika stort, sorn på hvar och en af Hof-rätiernas divisioner. Från hvad tillförene blifvit föreslaget bibehåller det andra i ordningen af omförmälda förslag Domprost och Theologie Lektor såsom sjelfskrifna ledamöter; och, ehuru de föregående förslagens bestämmelser i detta hänseende ingalunda höra anses bindande, om annat bättre sätt för platsernas fyllande kan finnas, så ligger dock obestridligen en stor förtjenst hos förslaget deruti, alt del i denna del upptager, hvad som enligt de föregående förhandlingarnes vittnesbörd varit Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers gemensamma lanke.
Jag skulle derföre önska, att ilian i denna fråga, likasom det i andra nödigt är, gick litet närmare ned i detalierna, för att undersöka i hvad man sednare tider öfverskridit eller afvikit från knekte-contracternas ursprunglighet. Jag skulle då tro, att det onda icke är så farligt sorn luten; och det torde till och med hända, att man på ett eller annat ställe kunde förspörja, att sednare tider medfört någon lindring i lotehållet. Jag anser likväl, att jag bör afbida Utskts yttrande om de öfverklagade afvikelserna, men att vid remissen af ifrågavar. motion jag bör tega mig friheten fästa H. TJtsk:s uppmärksamhet på vissa hufvudomständigheter, hvaraf, efter mitt förmenande, den väckte frågans utredande egentligen beror, — nemi. att för hvad rotehållare nu för tiden tyckas vara mera betungade i ett, är lättnad vunnen i något annat afseende; att enl. K. förordningen om militärs exercerande af den 20 Get. 1680, compagni-möte skulle hållas minst en gång i månaden, och reg:s-möte åtminstone \f\ dagar, samt deremellan borde manskapet öfvas och undervisas i camperande, vakthållning och andra stycken, nödiga i fält och emot fienden, hvartill då redan bestods 8 skarpa skott och 16 blinda; att, vid beräknandet af al! kostnad, vårt nuvar. myntförhållande jemföres med förhållandet, då 1696 års riksstat uppgjordes, och en tunna kronotionde uppskattades till 2 daler och 8 öre s:mt, hvarefter soldatens lega, lön, beklädnad och underhåll ännu bör evaiveras; och slutligen, att ett inträdt längre fredsförhållande icke måtte inverka på frågor om fäderneslandets försvar, ty man bör städse hafva för ögonen Romarens kända regel: Si vis pacem, para b e11um. Hr af Dalström yttrade muntligen. i GG Den 14 Mars. Det anförande jag na går att afgifva angår Gr. Anckarsvärds motion, med ordningsnummer!! på gamla listan N:o 110 och angar räntornas ingående till Kronan.
Oct. 1836) anser dem i det Europeiska Turkiet utgöra föga mer än en fjerdedel af befolkningen. De äro högst olika spridda. Armenianerne äro deras Bankierer, Judarne deras Mäklare, Grekerne deras Köpmän. De Christna Nationerna i det Turkiska väldet, Bulgarer, Servier, Albaneser, Greker äga innom sig i hög grad den lifsprincip, som deras herrar fullkomligt sakna. Det är till dessa Nationer, som väldet i öster troligen en dag skall öfvergå: om icke Chinesisk, Cochinchinesisk, Indisk och Kurdisk Adel. I China finnes ingen Adel nedåt; men väl uppåt. En Chines, som stiger till högre värdigheter, adlar med detsamma alla sina förfäder. – Hvilket anses såsom en stor lycka. I Cochinchina finnes en Adel; men en aftagande, ej en tillvexande. En son af en Mandarin i första klassen blir Mandarin i andra klassen, och endast om denne är i verklig tjenst, komma hans söner åter i tredje klassen. Hvarom ej, så tillhöra de folket. Så faller Adeln i hvarje Generation en grad, och förlorar sig; om ej dess medlemmar genom nya förtjenster åter stiga. (Tagebuch der Gesandschaft an die Höfen von Siam und Cochinchina von John Craufurd.) En Engelsk Officer, som nära tjugu år vistats i den delen af nordvestra Indien, som företrädesvis bebos af den Indiska krigare kasten, fann der en Adel och en Feodalförfattning, så liknande den Europeiska medeltidens, att han ej trodde sig kunna förklara det annorlunda, än genom slägtskapen med den Germaniska stammen, och har derom skrifvit ett stort verk. (Annals and Antiquities of Rayasthan or the Central and Western states of India, by Lieut. Colonel James Tod.) – Denna krigarestam har, såsom eröfrare, för många århundraden tillbaka, kommit i det land, den nu bebor, och underkufvat de gamla inbyggarne, som ännu vida öfverträffa dem i antal.
Herr Santesson} B. H., har, uti ett till Vällofl. Rorgare-Ståndet ingifyet memorial, sora till detta Utskott blifvit remitteradt, anfört, alt vid den behandling, som frågan om reglerande af Tullafgifterne kora att undergå, borde jemväl tagas i betraktande de serskilde förmoner Finland och med detsamma Ryssland, såsom derifiån omöjligt att åtskilja, njuta för handeln på Sverige; och då tractaten med nämnde främmande magt under innevarande år tilländagått, ville Motionairen fästa uppmärksamheten på angelägenheten deraf, att berörde tractat på enahanda vilkor ej ytterligare förlängdes, till skada i flere afseenden för landets egna näringar, hvilka numera kunna fylla, med egna producler, hvad som fordom måste, serdeles för hufvudstadens behof, hemtas från Finland, under det ökade tillfällen till afsättning, i senare tider lättade genom förbättrade communications-anstalter, erfordras för Rikets jordbruk, boskapsskötsel, skogshushållning m. in. UlskottPt har, vid behandling af delta mål, inhemtat, att flere motioner, angående Tullen å från Finland inkommande varor, vid denna Piiksdag redan blifvit af Rikets Ständer pröfvade och afgjorde ] I Allm. Besv. och Oecon.-Utskottets Betänkande A':o 108. så att Rikets Ilöglofl. Ständer, med bifall till livad Bevillnings-Utskottct, i afgifvet Betänkande N:o 10, tillstyrkt, och på sätt underdåniga Skrifvelsen, N:o 47 den *7 nasti. Junii, närmare innehåller, beslutat, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det hädanefter icke något serskildt undantag för Finland måtte ega rum, utan detta land vara underkastadt samma tullafgifter, som i allmänhet blifva af Rikets Ständer å inkommande varor bestämde. Vid sådant förhållande, och då frågan sålunda redan är afgjord, anser "Utskottet Herr Santessons ifrågavarande motion ej påkalla någon Rikets Höglofl. Ständers vidare åtgärd.