Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Redaktionssekr. : J. Nordlincj. Våra landshöfdingsfruar. i. EBBA ELLEN TAMM f. f. Tersmeden » I ill tings! Till tings! Budkafvein går kring r berg ock dal! » Tronskifte och politiska förvecklingar ligga ej till grund för allshärjartinget, det gemensamma rikstinget, i fråga: dess mål är hemlandsindustriens uppsving, dess förhandlingar äro glänsande industriella kämpaspel, och dess namn, i detta nu på tusendes läppar, är Stockholmsutställningen 1897. Budkaflarna — tallösa tidningsartiklar och prospekt — likt skurar af brandpilar månader i förväg utsända kring land och rike, hafva ej, som deras förelöpare i forntiden, hotat tredskande till egendom och lif, men upptändt och eggat, manat och lockat, tills sjäfva de kalle och motspänstige skiftat håg och i fosterländsk hänförelse slutit sig till de sammanströmmande skarorna. I jämbredd med männen draga Sveriges kvinnor till tingsplatsen, dels för att med tindrande blickar följa täflingskampens gång och tilljuhla segrarena sitt bifall, dels för att som sköldmör med själfsmidda vapen träda inom skranket och bryta en lans till den väna, den blomstrande kvinnoslöjdens ära. Märkesmän och märkeskvinnor vid den stundande expositionen blifva ej blott de manliga och kvinnliga utställarna. Äfven de män, som uppmuntrat och främjat utställningstanken, satt det betydelsefulla nationalföretaget i scen, leda dess gång samt vid de officiella högtidligheterna representera större grupper af de exponerande, och de kvinnor, som på grund af sin sociala ställning mer än andra blifva i tillfälle att fläta rosor i lagern samt förfina och fördjupa festglädjen, komma gifvetvis att tilldraga sig allmän uppmärksamhet. Främst bland de förra märkas, ISBJCRG Lundquist.
Uiskot. tet har derjemte uti redan afgi.fne Betänkan, de gjort såsom ett hufvudvilkor för I^ånet, att den sednare Assecurancen årligen skall vidmakthållas, och bevis deröfver i rättan tid insändas till Banquen. Onekligen har Höglofl. Utskottet beredt Staden en stor fördel uti den lindring, sorn blifvit föreslagen i den olyckliga händelse, att Staden något år skulle brista tili sine skyldigheters fullgörande. Deremot har ock icke inom deRespectivé Riks-Stånden någon anmärkning blifvit gjord, och det är med denna lindring jag endast vågar att hoppas, att de Auotoriteter, som blifvit ålagde att teckna den nya Borges-förbindelsen, skola derpå ingå. Höglofl. Utskottet har icke kunnat finna några nya anledningar sedan sista Riksdag för deri begärda ränte -nedsättningen. Jag beklagar det; men om Hög! ofl. U tsknttets samtlige Ledamöter varit i tillfälle, att förnimma den förlägenhet och det betryck, som sedan sista Riksdag varit och ännu är i Götheborgs Stad, skulle Höglofl, Utkottet visserligen icke så ansett saken.”1 ’’jEn nedsättning af Räntan skall ock, en* Banco.Utskotttts Bctltnkanden. 713 ligt Högloft. Utskottets tanka, vara utom exempel, och stridande ernof en viss grundsatts, att ränta bör förblifva vid hvad den vid Länets lifgifvande var utsatt till. J ig tror likväl, att efter ett extra ordinairt tillfälle, sorn vid förra Riksdagen föranledde detta Län, kan ett ordinairt, nu genom Högloft. Utskottets och Ständemes medgifvande bereda en lindring deruti, utan att träda någon princip för nära. Högh Utskottet befarar prejudicater deraf af dem, som hafva 5 procents Fastighetslån från GeneralDisconten och Wadstena KrigsmanshusCassa. Mig synes denna fara icke stor. Af deras Lån är redan mycket afbetalt. De hafva från början fri villigt ingått på de vilkor, emot hvilka de dem erhållit.
Nägon wist tid til up sägning mäste nödwändigt bestämmas, Det är otjenlW 58 at springa och säga up hela aret igenom. Det lämpcli, gaste synes mig wara, at sju dagar bertil utsätter ä bäde sidor. Friherre kluäsieck yrkade at Orlofssedel mätte kunna begäras och gifwas när svin hälst. Herr Grefwen och Landt.Marskalken trodde, at fbr sakcrnes sammanhangs skull den 7 § borde företagas tillika med denna, 7 Z uplästcS. Friherre 8iifvei sckölst, hc-istälbc om icke böterne i 6 H kunde förswinna, Friherre Vp (leer ansäg wäl äfwcn beha böter kunna förswinna. Ingen klagar öfwer för god Orlofssedel, men i fall Husbonde gifwcr elak Orlofs-scdcl, sä kunde böterne äga sin nytta. Hans Lxaellence Herr Grefwen och Landt - Marskalken proponeraäe bifall pä 6:te och ?:dc L'2raZr2psierne godkälldcS med ben förändring, enligt gjord crindran af Herr von Lndström, josian, at de i 7 Z nämde g:ne upsägelse.dagar förlängdes til 7, i kraft ofwansirc om s:te ^ tagne beslut. 8:de § uplästcS. Hans hixceUence Herr Grefwen och Landt - Marstalkcn föreslog bifall til densamma med den förändring» at i stället fbr ben Zo 8eptswber, sättes den 2 November för Finland, och 16 ^sunii fbr Swerige. Friherre von OLNtinZssiauten hcmstälde, ym ej de sju frihetsdagarne kunde utsättas til hösten, k anledning deraf, a t dä förlorades mindre arbete än om tze sommartiden skulle bewiljaS. Friherre Oe Lsteer trodde cj det kunde läta sig, göra at bertil utsätta nägon wisi tid. Herr 8testr ansäg Utskottets xrojeÄ i denna delen wara det möjligaste man kunde pähitta.
När han kommer dit, är han blottställd för de frestelser, jag omförmält och hvilka förleda honom till dryckenskap. Enl. min tanka, hade Utsk. Den 5 Augusti f. m. 23 bort bestämma samma minimum för minuteringsställen, som för krogar, och låta del blifva så ringa som helst. Gör man den skillnad Utsk. föreslagit: så hindrar man minuteringsställens upkomst. Jag befarar, att man får blott krogar, oell man har förkastat ett verksamt medel mot dryckenskap. Jag har derföre tillåtit mig föreslå en ändring af ordalydelsen i 2:dra, 3:dje och 4:de §§:ne, hvilka skulle sammandragas till 2:ne, i händelse R. o. Ad. godkänner den mening jag här uttryckt. På sidan 8 i bilagorna till Utsk. Betänk, har jag nemi. föreslagit: att 2:dra och 3:dje §§:ne malte få följande lydelse: ”Vid handel, som i förestående § omförraäles, må, hvad såldt blifvit, icke afhämtas i mindre belopp än det minsta, som i hvartdera fallet säljas får”. 3:dje §:n: ”Den, som erhållit rättighet att idka minuthandel med bränvin, eller utskänkning deraf, må sälja huru litet belopp som helst. Endast å utskänkningsställe, der varm mat alllid skall vara att tillgå, må något af det sålda bränvinet på försäljningsstället förtäras”. B. o. Ad. lärer finna, alt genom detta mitt förslag är ingen ändring gjord i sak utom i fråga om det minsta belopp, som pä minuteringsställe må försäljas. Det öfriga är blott en olika ordalydelse, som följer af den ändring i sak jag föreslagit. Frih. Rehbinders förslag, att det minsta till försäljning å minuteringsställen på landel tillåtna belopp skulle nedsättas till | k:a, närmar sig mitt förslag och utgår från den åsigt jag uttalat. Frihm har 'velat, att den fattige skulle få köpa | k:a. Men jag kan icke inse något skäl, hvarföre man skall tvinga honom eller hvilken som helst att köpa mera bränvin än han sjelf vill. Om han åstundar köpa blott en sup, hvarföre skall det honom förmenas?
Jag får derföre vördsamt föreslå, att R. o. Ad. förklarar K. M. äga, rättighet alt, af det beviljade anslaget för första året, få använda hvad som erfordras till anskaffande af materiel för de ifrågavar. compagnierne. Gr. Cronhjelm: Jag delar så mycket hellre Hr von Rosens åsigt, som detta anslag skall ulga från och med näsla års början, och tiden således torde vara för kort att redan lill nästa är sätta dessa exercis-compagnier i verket. Denna medelväg torde också dertill bidraga, att sjelfva saken så mycket lättare kan förmodas vinna bifall inom det förstärkta StalsUlsk. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle Ulsk:s i denna punkt afgifna yttrande. Ropades ja och nej. Frih. Palmstjerna: Jag hemställer, att R. o. Ad. måttebifalla Gr. Gyldenstolpes förslag; likväl med den ändring, att man begagnar uttrycket öppet lemnadt, i st. f. rättighet för Konungen alt använda dessa medel till materielens anskaffande; ty Konungens rättighet vill jag icke sätta i fråga. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde härefter, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s ifrågavar. yttrande, med förklarande, alt K. M. är obetaget, alt af anslaget för instructions-compagnier vid indelta infanteriet för det första året använda hvad som erfordras till anskaffande af materiel för dessa compagnie!'. Ropades ja. 2:dra, 3:dje, f.-de, S.-le, 6:te och y:de punkterne. Lades till handlingarne. S:de, g. de och loide punkterne, an g ide anslag till bestyck - 196 Den 7 December f. ra. ning af Carlstens fästning samt fortsättning af befästningsarbetena vid Carlsborg och Carlsten. Lades till handlingarne, med förklarande, att R. o. Ad. vidblef sina härom fattade beslut. 11:te punkten.
Kollegium ansett sig böra framställa de betänkligheter i afseende å lämpligheten af nämnde beräkningsgrund, som hos Kollegium uppstått, nemligen dels att, då de engelska jernpriserna visat sig vara mycken och vida betydligare omvexling underkastade, än de Svenska, härvarande, fabriks-idkare svårligen torde, helst hvad jernvägs-skenor anginge, våga att på nämnde vilkor ingå, såsom varande för dem nog mycket äfventyrligt, dels ock att, i följd af svårigheten att bestämma qvaliteten af den vara noteringen afsåge, dåvarande beloppel af frakt m. m , beliih. till It. St. Orot. 4 Samt. 1 Afd. 2 Hand. 21 lläft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande Jt? 156. rörde vilkor lätteligen kunde blifva en källa till tvistigheter emellan Jernviigs-styrelsen och fabriks-idkarne, som borde undvikas. Kollegium bade derföre trott sig böra i underdånighet hemställa, att pris förhöjningen måtte beräknas, för jern vägsskenor till vissa procent å hvad sådane vid annonseller kontrakts-tiden bär kostade, eller i allmänhet sålunda, att priset, förhöjningen inberäknad, mätte kunna i blifvande kontrakt till siffran utsättas, såväl hvad jernvägs skenor som öfrige artiklar anginge. I sammanhang härmed har Kommerse-kollegium till pröfning för afgifvande af underdånigt utlåtande förehaft den af Grosshandlande!) 0. \V. Frestadius samt Fabriks-idkaren P. J. Ekman till Kongl Majrt ingifna underdåniga ansökning, angående låne-understöd för tillvägabringande af inrättningar för tillverkning af lokomotiver samt personoch gods-vagnar för jernvägarne.
Då nu lill pröfning förekom Bevilln.Ulsk:s d. 4 och 12 d:s på bordet lagda mern. N:o 10, i fråga om förändrade tullbestämmelser för raffineradt socker samt sockersirap, med hänseende till serskilda, sockerraffinaderiet i Fredrikshall beviljade förmåner, erinrade H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, att i sammanhang med detta mern., jemlikt af R. o. Ad. förut fattadt beslut, borde företagas till afgörande de af Bevilln.Utsk:s, i dess betänk. N:o 5, ang:de Den 13 Juni. tullbevillningen afgifne förslag, rörande arliklarne soeker och sirap, hvarom beslutet vid pröfningen af nämnde betänk, blifvit upskjutet. H. Ex. lät härefter upläsa Bevilln. Ulsk:s, i betänk. N:o 5, afgifne förslag rör:de tullafgifterne för socker, samt hemställde sedermera om R. o. Ad. först behagade serskildt, i afseende pä detta förslag fatta sitt beslut, eller om Bevilln.Ulsk:s meni. N:o 10 nti jemväl borde upläsas. Ilr von Hartmansdorff, Aug.r Jag anhåller vördsamt att, jemte den nu uplästa punkten i Bevilln.Utsk:s betänk. N:o 5, jemväl Utsk:s förslag i betänk. Nio 10 mätte varda npläst, hvarigenom frågan blir fullständigt framsläld och Ståndet försattes i tillfälle, att lättare fatta sitt beslut. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Då Bevilln.Utsk:s utlåt. N:o 10 afser icke blott artikeln socker, utan äfven artikeln sirap, torde det vara nödigt att Ulskis i betänk. N:o 5 förekommande yttrande, ang:de den sednare artikeln, föredrages i el t sammanhang med den förre. Hr Fahr* us, Olof Immanuel: Jagar af den mening, att då det af Utsk. uti betänk.
Den, som bifaller, att 600,000 R:dr må i Riksgälds-Contoiret afsältas; för att under 15 års tid, med upplöpande räntor, användas till 50,000 R:drs årlig utbetalning för ombyggnad af Strömsholms canaloch slussverk, med iagttagandc af de utaf Stats-Utskoltet i Utlåtandet N:o 435 föreslagne grinn der för medlens förräntande, äfvensom de uppgifne vilkor för erhållandet af desamma, hvarom i berörde Utlåtande, pag. 25—27, omförraäles under l:o—8:o, med det af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Stålidet beslutade tillägg: (9:o att en af Fullmägtige i Rikets Ständers Riksgälds-Conloir utsedd person kommer att såsom ledamot deltaga i Bolagets Direction, från och med dagen för utbetalandet af det allmänna anslaget, och intilldes att canaloch slussverket blifvit färdigbygdt, samt att ett på enahanda sätt utsedt Ombud deltager i den årliga revisionen af canal verkets räkenskaper; börande berättelse om arbetets fortgång m. m. hvarje år af Directionen till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifvas och derefter med olliciella Tidningen allmänheten meddelas) voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, anvisas för ifrågavarande arbete en summa af 50,000
Hr Prihtzensköld: Jag ämnade göra samma anmärkn. emot §:n och Frih. Raabs förslag, som af Ilr Braunerhjelm blifvit. framställd. Jag anser den rättighet till utskänkning, som bör ega rum vid sä beskaffade utskänkningsställen, sorn de hvilka Hr Braunerhjelm omtalat, jemväl böra sträcka sig till sådane utskänknings-ställen pä landet, hvilka besökas af vägfarande eller trafikerande allmoge. Det kan nemi. bända, att en person sjelf reser med sina produkter till en från staden långt aflägsen landsbygd, och intager på cn krog vid landsvägen t. ex. kl. fi på aftonen; han låter sina hästar beta och har sjelf behof af förfriskning. Enligt denna §:s lydelse, skulle utskänkaren icke ega rättighet, alt till denna person sälja cn sup bränvin, om lian en sådan åslundar. Delta kan icke vara Utsk:s mening, utan måste väl Utsk. hafva tänkt sig möjligheten och rättigheten för dylika trafikerande personer, att på de näringsställen, som K. Befh:de tillåtit för dem finnas, äfven en utskänkning må ega rum till J76 Den 9 Augusti e. m. fördel för dem, för hvilkas skull näringsställena äro inrättade. Jag tillstyrker bifall till Hr Braunerhjelms förslag, emedan jag anser det i detta hänseende kunna upfylla ändamålet, och emedan jag icke vill tänka mig möjligheten af alt icke K. Beflnde skulle hafva sfi mycket omdöme, att, då han tillåtit en krog på landsvägen finnas, för att tillhandagå de trafikerande, han också skulle begagna sig af den honom i författuingarne meddelade rättighet, att under sönoch helgedagar tillåta utskänkning under vissa tider. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller att få instämma med IIr Braunerhjelm. Jag tror alt denna föreskrift är af mycken vigt, emedan det just är på söndags eftermiddagarne, sorn den mesta dryckenskap på landet föröfvas.
Men alla dessa vinteraftnar vid den flammande brasan, då patriarken och hans äkta skatt lutade fram sina vördnadsvärda profiler öfver det svarta bordet, med de förgyllda ränderna, och en hel familjskara bildade cirkeln – hvad har det blifvit af dem, alla dessa aftnar? Ett skuggspel. Fortsättning af det krigiska dramat. – Bref mellan Gustaf III och prinsen af Hessen. – Huru danske befälhafvaren kom öfver Qvistrums bro. – Middagen på Bråland hos öfverstlöjtnant Funck. Under stora tidsförhållanden smyga sig de enskilta smärtorna in uti de allmänna händelserna och uppslukas af dem, tills de lagt sig och det enskilta lifvet åter får komma till välde. Nyheter i alla möjliga skepnader aflöste hvarandra. Dock var det isynnerhet tre ämnen som hade företrädet: Huru förhöll det sig med kungen? Hvad blef det af danska flottan? Skulle prinsen af Hessen få obehindrat fortsätta sin väg och slutligen utan strid intaga Göteborg? Hvilken mördande oro! Om kungen voro många olika meningar. Den ena förkunnade att han aldrig lemnat Finland, en annan åter att de store herrarne arresterat honom och höllo honom fången, en tredje att han rest i hemlighet till gränsen för att samla någon styrka mot danskarne. Ryktet att han kommit till Dalarne hann sist fram. Men ett rykte, det nemligen att han sjelf skulle ha tillställt hela kriget för att reda allt sitt trassel, kom ej till Strömstad, och väl var det, ty denna underrättelse skulle till otrolig grad hafva retat och ökat uppståndelsen bland folket, medan deremot det lojala borgerskapet hade harmats öfver att ett sådant rykte kunnat blifva utspridt och aldrig i evighet trott på tillställningen af en så kolossal dram. Såsom sammanhängande med denna vigtiga fråga må tvänne bref, före krigets utbrott vexlade mellan Gustaf III och prinsen af Hessen, här finna rum. Konungens adjutant och förste lifpage, herr Borgenstjerna, öfverlemnade i Kristiania sin kunglige herrskares bref till den blifvande generalbefälhafvaren öfver de danska trupperna i Sverge. Dess lydelse i utdrag är följande:
Utgående från denna synpunkt, vid målets behandling, hafva Utskotten funnit, att, om Jemtlands Regemente skall, efter Norriges förening med Sverige, kunna uppfylla sitt ändamål, bidrag till Rikets Krigsmagt i det hela, så måste det gamla vilkoret för dess rotering, eller manskapets användande endast inom Landskapet, upphäfvas, och Jemtlands Soldater följaktligen åläggas samma skyldigheter, sorn Kronans Indelta manskap i det öfriga Riker, vare sig i krig, eller i hänseende till Arbets-Commenderingar under fredstid. Men enär således Gontractet med Rotehållarne måste å Kronans sida brytas, synes ingen annan billig grund för det nya förhållandet dem emellan kunna af Konung och Ständer fastställas, än den. Kongl. Maj:t redan år 1806 uppgifvit, eller jemlikhet med roteringen i det öfriga Riket, utan afseende på om detta förhållande medför färre indelta Soldater än de 800 man, Kongl. Maj:t på förhand bestämt, eller flera än de 400 man, Länets Riksdagsfullmägtige på förhand erbjudit. Om denna jemlikhet bestämdes efter medeltalet af nuvarande rotering öfver hela Riket, så skulle åtskilliga Landskaps gamla rotering blifva ofördelaktigare än Jemtlands nya, och föranleda dem att i sin ordning begära nedsättning, hvaraf roteringens medeltal för hela Riket åter skulle förändras, och följaktligen Stats samt Allm,Besv-o. Oec-Utsk.Utl N:o 7 3. *3 ständiga rubbningar deri förvållas, intilldess roteringen öfver liela Riket blifvit nedsatt till likhet med den nuvarande lindrigaste, hvarigenom en betydlig minskning i den indelta Arméens styrka skulle förorsakas. Ville man deremot för rotejemkningen i Jemtland föranleda en allmän dylik åtgärd, på en gång utförd efter roteringens nuvarande medeltal öfver hela Riket, så kunde det icke verkställas utan förnärmande af deras eganderätt, som innehafva de lindrigast roterade hemmanen, och således icke utan hvarjehanda frågor om ersättningar och utredningar, hvilka möjligen torde förhindra eller oberäkneligt fördröja åtgärden.
I diöcusiionen öfwer fragan om afskrisuing tycktes Ridderskapet och Adeln ej wilja inga: och dä äterstode blott fragan huruwida Tull-Direc tronen sjelf wille behålla eller upsäga contractet. Friherre kljer, tas motion wore ett särskildt ämne som, borde hän» wisas till Statö Utskotlet. Herr Greswen och Landt-Marskalken I anledning af discurserna fär jag proponera, att det mä ankomma pä Tull»Arrende Societetens Ledamöter sjelswe, huruwida de anse sig kunna, utan någon af« skrifning för Finland, med arrendet fortfara, eller om de i annan händelse wilja, enligt comractetS 9 §. Arrende! upsäga. Bifölls. As - 1654 Den 29 December. Äfwenwäl bifölls akt Friherre k-ljerta!! motiog om en Comité skulle kill Slars-Uranet remik, stras. Justerades följande: Utdrag af Protokollet ballet f Riddcrskapet och Adeln § Plenum d. 29 Dec. 1829, S. D. Beslöt Högloft. Ridderstedt och deln att till det Hedermärda Bonde - SländelS uti Pcokocollö-Utdrag af den 19 Vennes gjorda begäran i afseende pä det i 28 §. af Riksdags Ordningen stadgade walsätk genom Elektorer, i sä matto sitt bifall lämna, att i berörde § ma införas akt det skall wara det Hederwärda Bonde-Siandet obetagct att sine Utskotts Ledamöter pa annat sätt ulwästa. Hmar« om sanitclige de Respeckivs Med-Standen skulle genom Utdrag as Protokollet wanligen underrättas. Uplästcs ä uno Stats-Utssottets Memorial rö, rande Flyinge och Dahlby kungsgärdar. Herr Gre swen och Land t - Mac ska l ken. Anser Ridderjkapet och Adell, Stuterierna wid Fly, »Me och Dahlby böra bibchallaö? Ropades Ja och Nej."
Hr Bildt öfverensstämmer roed StatsUtskit deruti, att för denna sammanbindningsbana ett anslag måtte beviljas, med vilkor att byggnadstomt för bangård i Orebro varder kostnadsfritt för Staten upläten. Detta villkor är, enl. livad man känner, redan npfyldt, och således kan det icke vara någon betänklighet att antaga detsamma. Sedermera tillkommer, utom detta vilkor, ett annat, nemi. beviljandet af detta anslag »under förutsättning att genom bidrag »från de orter, hvilka af banans anläggning ega fördel, t i Ilsk ju I ea »en summa, som blir tillräcklig för bestridandet af de med denna »anläggning förenade expropriationskortnader, beräknade till högst »1 0 5, l) 0 0 i dr rmt». Nu stannar man i någon ovisshet hvad Hr Bildt menar med denna förutsättning. Har han dermed velat uttrycka ett bestämdt vilkor, sfi har han icke bordt använda detta ord. Det ligger något så sväfvaude i detta uttryck, att man knappt kan tro, att det är ett alldeles oeftergiflig! vilkor, hvarförutan icke medlen få för ändamålet användas. Dock orri så är och för det fall Hr Bildts förslag antages, kommer man till det besynnerliga förhållande, att R. St:r anvisa ett anslag tor denna jernväg, men penningarne skola ligga i Riksgäldskontoret och få icke användas förr ii ii ifrågavrde 105.01)0 rdr blifvit insamlade. Nu är att märka, att, för att denna bana skall göra nytta vid vestra stambanans byggande, skall den likväl, enligt förslaget, genast börjas, så att materiel må kunna föras från Örebro till stambanan; men orri dessa 105,000 rdr icke kunna pä ett eller annat år samlas, så är heia den byggnadsplarien förstörd. Om det rut ock skulle kunna Ilända, att man kunde samla 90 å 95 tusen rdr, så lijelpte det dock icke. Kanske ändamålet kunde vinnas med 100,000 rdr? Nej! ingenting lijelpte annat än 105,000 rdr. Detta belopp måste blifva Irån orten hopsamiadt, annars förfaller hela förslaget.
R:dr årligen under åren 1838, 1839 och 1860 » anställande af geologiska undersökningar och utgifning af geognostiska kartor » uppförande och inredning af ett nytt boningshus å Landtbruks-akademiens experimental-fält » inlösen af arrendet, uppförandet af byggnader och anskaffning af inventarier m m. å den till Landtbruksinstitut anvisade kungsgården Alnarp i Skåne, att utgå med 100,000 R:dr under år 1838 och med 75,000 R:dr under år 1859 » utdelning vid landtbruks-möten af premier för djur, redskap och ladugårds-produkler af utmärk tare slag » aflöning för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader, 26,950 K:dr årligen under åren 1858, 1859 och 1860 80,850: — » undersökningar och inspektions-kostnader vid allmänna arbeten, 25,000 R:dr årligen under dito 75,000: — Transport 155,850: Anslag. R:dr. 91 28 Stnls Uttkottets Memorial M 291. Anslag. Lån. R:dr. ö. R:dr. ö. Transport 155,850: — Till arfvodcn för lärare vid Mariebergs Artilleri-läroverk i de kunskaps-änmen, sorn tillhöra Civilingeniörer, 3,000 R:dr årligen under åren 1858, 1859 och 1860 9,000: » stipendier åt elever, som vid nämnde läroverk genomgå den för Civilingenjörer bestämda kurs, 3,000 B:dr årligen under dito 9,000: — 7,222,881 173,850 175,500 91 » ersättning åt Kongl. Stats-kontoret för derifrån utgifna förskott till undersökningsm. (1. kostnader i afseende på jernvägs-anläggningarne 25,500: — » anställande af noggranna och fullständiga tekniska, topografiska och statistiska undersökningar rörande de för Statens räkning i frågaställda jernvägar 150,000: