Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror att man får lof att granska historien om denna saks tillkomst, för att inse hvilkeu ställning K. M. och Dess rådgifvare kunna anse sig intaga i detta ämne. Jag tinner då att, under det § 10 af Reg:sF:n innehåller: »Innan ärenderna hos Konungen i »StatsRådet föredrages, skola de genom nödiga uplysningars inhära»tande från vederbörande embetsverk, af den föredragande beredas»; så hafva i afseende å det Ericsonska förslaget, ehuru det innefattade så många nyheter af oberäknelig vigt, icke några utlåt:n blifvit infordrade från några vederbörande. Man vet att föredraganden för inrikes ärender hade Hr Ericsons Betänk, hos sig i 10 dagar, och skulle således studera sig in i hela saken på denna korta tid; under hvilken han dessutom hade en stor mängd andra mål att bereda oell öfvervara i konseljen, med afseende på den påbörjade Riksdagen. Derefter föredrog han det hos K. M., och på en enda förmiddag afgjordes det i konseljen, hvarefter det blef till R. St:r aflemnadt. Jag hämtar häraf anledn. att betrakta detta förslag såsom temligen lösligt upkommet. Man har äfven sagt, att det var med fullt^ förtroende till Ofverste Ericsons kunskaper och erfarenhet, som K. M. afgifvit detta förslag; men otvifvelaktigt måtte dock K. M:s afsigt hafva varit, att R. St:r skulle företaga detsamma till pröfning, för att utfinua de åtgärder, som kunde vara behöfliga. Jag liar ännu en annan anledn. att tro detta, nemi. att den ende K. M:s Rådgifvare, som yttrat sig, icke sagt ett enda1 ord om det s. k. systemet, utan tvärtom låtit förstå att han afsigtligen med lätt hand öfverfor denna del af frågan och endast höll sig vid den financiella sidan deraf. Huruvida man haft skäl att af honom Den 9 Juni c. m.
Jag sade att Svenska jordegendomen var en af de mest intecknade; jag skall söka gifva skäl för detta yttrande. Enligt C. E. Ljungbergs förträffliga statistiska arbete, 3 Del., (3 Haft. till C. A. Agardhs Statsekonomiska Statistik,) pag. 214, upgick inteckningssumman i landtegendom år 1851 till 201,300,000 Den 19 November f. m. 205 r:dr b:ko: under följande 5 Sr eller till d. 1857 ökades deu med 62 mill:r r:dr b:ko, eller upgick till 263,300,000 r:dr b:ko eller i rundt tal 395 milbr r:dr r:mt. Under året 1857 intecknades i landtegendom, enl. Just.StatsMinisterns Berättelser, 54 millrr r:dr r:mt och dödades 11 milbr, återstå således 43, eller tillsammans med föregide summan af 395 milbr, 438 milbr r:dr nmt, hvilket var inteckningssumman d. 1 Jan. 1858. Om jag beräknar att under följande t,vänne år, 1858 och 59, inteckningarne endast upgått tillsammans till 62 milbr, så skulle hela denna inteckningssumma i Sveriges jordegendom upgå för det närv:de till 500 milbr r:dr, säger: Fem Hundra Milbr ibdr Ibmt! Om härifrån afdragas alla de summor, som blifvit inbetalda, men icke vid domstol dödade, alla de som äro i Privatbankerne deponerade såsom säkerhetshandling. eller såsom säkerhet för beviljade kreditiver, eller möjligen icke använda, och om denna summa upgår ända till Vs inteckningssumman, eller m. a. o. ifrån dessa 500 milbr afdrages V5 eller 100 milbr, qvarstår dock den oerhördt stora skuldsumman af 400 milbr r:dr nmt, eller nära nog hela Svenska jordens taxeringsvärde (43) milbr r:dr nmt).
Det skulle kunna hända, att den å visse varor förelagne Tullafgiften vore så hög, att de ej kunna importeras, i hvilket fall äfven Tull; afgiften uteblef; det skulle å annan sida vara möjligt, att Tullafgiften å andra varor vore allt för låg, för att skydda inhemska producenter och att Regeringen alltså, till följe af dess rätt fann för godt, att slike varor till införsel förbjuda, då Tullafgiften meddetsamma i lika mohn försvann. Vid ett sådant, i sakens natur grundadt förhållande torde det synbart leda till missräkning, om BevillniDgsUtskottet å införväntade högre Tullinkomster grundade en nedsättning af vår Bevillning, med hvars bestämmande Utskottet alltså torde kunna fortskrida, utan afseende på utgången af den väckta frågan om större Handelsfrihet, hvars behandling tillhör ett annat Utskott. Utaf dessa skäl får jag ödmjukeligen föreslå återremiss af Betänkandet, i den form det nu åger, samt att Höglofl. Utskottet må - ^ Y Den 28 Jun ii e. tit. 283 anmodas inkomma med en efter dess åsigter uppgjord Tulltaxa, under det enkla förutsättande, att den kommer att gälla, i afseende på alla de artiklar Konung och Ständer, genom serskildt beslut, finna för godt tili införsel tillåta. Bilagor till Pleni-Protocollet för den 28 Junii, eftermiddagen. Herr Silfverberg, Magnus Diedrich Vid det af Högloft Bevilln. Utskottet utarbetade Förslag till en förändrad Tulltaxa,utbeder jag mig vördsamt, att få afgifva några anmärkningar, föranledde af de betänkligheter, som äfven vid en blott flygtig pröfning deraf framställa sig emot användbarheten af flere grundsatser, hvarpå Högloft. Utskottets Utlåtande hvilar, så länge närvarande organisation af Tullverket och bristande controll öfver TullFörfattningarnes handhafvande och efterlefnad 284 Den a8 Juni i e\ m, äger rum; ehuru jag för öfrigt ej vill bestrida deras theOretiska rigtighet.
måste att besnart återfå med ett fara sanna hans h o n o m, ilar hon ut på gräset löpa de af den gamle dit så fort sätter sig der o c h skakar honom helt en mindre noggrann fru ej då lilla griper med oärlig, oordentlig o c h dåligt lynne uti, tjena bjelp skyndar vingar, som i solen tyg hvad som glans. dig ut och häftigt: drunknar! » afvakta Insekten våga detta ropar ned o c h räcker den nödstälde fjärilen ett b e - så fäster sig kanske utfärdar och som sticka u p p ur vattenbrynet, lutar sparsam tygen att förmå bära på håfven. sanna för att bevisa, att o m en ordentben lig, vid fjärilen utan stenarne, våra det husliga området. med att fort, skynda d i g! K o m o c h bjelp m i g, Och sina Hvarför j a g nu sammanblandat ned darrar o c h söker till hälften drunknande » Farfar, till ej sköta o m kunna han Han belägenhet matmödrar. F. sjunker nödstälda åt tjenarne, Laura skick o c h klibbiga bladen. hans m e d en liten öfverlemna allt ömkligt s o m nedfaller vingar tunga, o c h köper upp lemnade m i g matmödrarna låtom oss taga bilda ångest vattnet, g ö r hans Fjärilen sätta sig på Den lilla flickan har sett denna hvad det skulle man Men sig. att sig fast. o c h försöker lätt stänk, de hala » i IN » Asch, allting; min förra fru i k ö k e t, hon bara källsprång räddad ett | | U px U näckrosblad. som öfver. Handlade sig ett på såsom nu ofta höra tjenstfiickorna säga: sorlande tror hvad inkomsterna förmå, men ingen ting derutl I och gång! oförsonlig, Barn — öm o c h grym och dock redan Maria. Fj är ilen. F r i t t efter A / phonse ugustisolens vackra smäktande strålar falla brännheta trädgården, sitt hufvud liten flicka i luftig ben en samt under och Från vakas en f. sitter med följa der två just att med röda omkring de glänsande i trädhennes hela fjärilarne.
Proposition, N:o 66. 13 jande, då uppbördsstämmor för hemmansräntorna hållas, men att alla öfriga utfalla vid slutet af det år, för hvilket de beräknas; viljande, i händelse dessa grunder varda af Rikets Ständer godkände, Kongl. Maj:t, sedan vederbörande embetsmyndigheter blifvit hörde samt afgifvit den närmare och fullständigare utredning af förhållandena, som, med afseende å härvid förekommande flerfaldiga och af serskild beskaffenhet varande omständigheter, må finnas af nöden, i nåder besluta angående de vidare åtgärder, sorn för till vägabringande af omförmälda reglering erfordras. Angående sättet för hemmansräntornas och kronotiondens utgörande. Enligt hvad redan blifvit antydt, anser Kongl. Majit en af de väsendtligaste olägenheterne af nu gällande grunder för hemmansräntornas och tiondens utgörande vara det missförhållande emellan skattebeloppet och de skaltskyldige egendomarnes afkastning, som uppkommer genom skyldigheten att antingen utgöra persedel-skatterna in natura eller lösa dem efter för året fastställda markegångspris, och hvilket har till påföljd, att skattebeloppet ökas i samma man, som felslagna skördar eller missväxt minska tillgångarna till dess utgörande. Så länge omständigheterna icke medgifva upphörande af all skatteberäkning i persedlar, är derföre, i Kongl. Maj;ts tanke, bland alla ifrågaställde förändringar i nuvarande beskattningssystem den, som åsyftar undanrödjande af förenämnde olägenhet medelst fastställande af medelpris till grund för räntepersedlarnes och tiondens lösande, företrädesvis förtjent af uppmärksamhet; och Kongl. Majit, sorn derjemte delar de i skatte-reglerings-kommitténs underdåniga betänkande framställda åsigter, så väl i fråga om lämpligaste sättet för bestämmande af ett dylikt medelpris, som angående nödvändigheten deraf, att de skattskyldige, för tillgodonjutande af härmed förknippade fördelar, frånträda rättigheten att utgöra persedelskatterna in natura, hvilket Kongl.
Majit, ehuru Peterson såsom ordinarie Länsman icke tjenstgjort mer ån 14 år, likväl måtte, i betraktande jemväl af det utblottade tillstånd, hvaruti Peterson, på sätt af företedda betyg styrktes, med hustru och tre barn befunne sig, tillägga honom efter afskedstagande! en pension å rikets Allmänna Indragningsstat. Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande hade Statskontoret, af anförda skäl, på det sätt tillstyrkt bifall till den underdåniga framställningen, att Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition derom, att, när Peterson med behörigt läkarebetyg styrkte, att han vore till vidare tjenstgöring oförmögen, ett bolopp motsvarande det, som Peterson för närvarande under tjenstledighet jemlikt författningarne eger af lönen, 700 Ridr årligen, uppbära, eller tre fjerdedelar deraf med 525 Ridr, måtte å Allmänna Indragningsstaten uppföras, för att af Peterson, efter erhållet afsked, såsom SiatsUtskottets Utlåtande N:o 74. 23 pension åtnjutas; men under erinran, hurusom Peterson under ledighet för sjukdomsförfall uppbär icke blott tre fjerdedelar al lönen utan jemväl oafkortad hyresersättning, 150 R:dr, har Kongl. Maj:t föreslagit Rikets Ständer, att, när Peterson med behörigt läkarebetyg styrker, att han är till vidare tjenstgöring oförmögen, ett belopp motsvarande tre fjerdedelar af hans nu innehafvande länsmanslön, 700 R:dr årligen, tillika med den honom tillkommande hyresersättning, må med 675 R:dr få å Allmänna Indragningsstaten uppföras, för att af Peterson efter erhållet afsked såsom pension åtnjutas. Länsmannen
Fullmägtiges i nämnde verk deröfver afgifna utlåtande: I. 484, R. 484; R. II. 204, 260, 268, A. 268. —, Rikets Ständers år 1865 församlade, deras berättelse angående den under nämnde år förrättade granskning af de under Kongl. Maj:ts och Rikets Kommers-Collegium ställda fonder och medel: I. 484, R. 484; R. 11. 155, 158, A. 158. —, Rikets Ständers åren 1863, 1864 och 1865 församlade, deras berättelser angående Ranko-Verket: 1. 20, R. 20. B. 414, 464, 478, A. 478, 479, 480. —, Rikets Ständers, för granskning af Stats-Verkets, Bankens och Riksgälds-Kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning, angående val af dem: II. 3; IV. 634; V. 608. —Valet förrättadt: II. 157; V. 242, 637. —, Rikets Ständers vid innevarande Riksdag valda, angående den revisions-förrättning, som för dem kan ifrågakomma: II. 4. —, Rikets Ständers, af Stats-verket, i anledning af väckta motioner angående ändring i vissa delar af Instruktionen för dem: B. II. 155, 158, A. 158. Ribbing, Gustaf Edvard, dess yttrande: I. 431. Riddarholmen, i anledning af Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Skrifvelse i fråga om upplåtelse till Stockholms stad af vissa tomt-delar å Riddarholmen: B. V. 76,130,213, A. 213, E. 459.
Men efter min öfvertygelse är någon så beskaffad inspek - — 277 — tion i deras instruktioner deni ingalunda ålagd eller med minsta ord antydd. Om man betraktar innehållet af våra instruktioner, nemligen 6 § i afseende på statsverket, 3 § i afseende på Banko-verket, hvartill nu kommer 2 § i afseende på Banko-diskonten äfvensom 2 § i afseende på Kiksgälds-kontoret, så gripes man af en ovilkorlig fruktan, huru det skall blifva möjligt att på 2:ne månader fullgöra allt hvad här föreskrifves, på ett sådant sätt att man derföre kan ansvara inför sitt samvete, sina kommittenter och Rikets Ständer. Och om detta skall blott i någon, ehuru ringa mån kunna uppfyllas, så ser jag sannerligen ingen möjlighet att våga företaga några resor, sorn på kortare eller längre tid skola afbryta revisionsgöroinålen, och derföre nödgas jag deremot afgifva en bestämd reservation. I sammanhang dermed får jag härmed på förhand frånsäga mig såväl allt ansvar som ali delaktighet uti de anmärkningar, framställningar och förslag, hvartill dessa inspektionsresor och besigtningar kunna gifva anledning.» dels ock af Herr Petre. b) beträffande berättelsen om besöket. dels af Prosten Lundholm: »Uti de af Revisorerne framställda omdömen och förslag rörande anslags beviljande i och för fästningsbyggnader vid Karlskrona, äfvensom angående inrättande af en särskilt poliskår för bevakningen inom skeppsvarfvet derstädes, har jag ej kunnat instämma, emedan jag anser uttalandet af omdömen och förslag i dessa afseenden å Revisorernes sida hvarken vara erforderligt eller af behofvet påkalladt, helst Rikets snart sammanträdande Ständer säkerligen hafva att ifrån Kongl. Majit förvänta nådig proposition angående försvarsverket till sjös i sin helhet.» dels af förre Riksdagsfullmäktigen Jan Andersson: »Då jag icke i allt kan godkänna den berättelse, som Revisorerne afgifvit rörande besöket i Karlskrona, så får jag deremot afgifva min resei^vation.
Efter tagen kännedom af dessa och öfriga frågan rörande handlingar äfvensom af åtskilliga hos Rikets Ständer i öfrigt gjorda framställningar i ämnet, hafva Rikets Ständer nu tagit detta ärende under öfvervägande; dervid Rikets Ständer, med antagande af de allmänna grunder, pä hvilka E. K. Maj:ts ifrågavarande nådiga förslag hvilan, dock ansett förändringar erfordras i vissa särskilda delar deraf, hvadan Rikets Ständer uppgjort ett nytt härhos bifogadt förslag, för hvars innehåll, såvidt detsamma afviken dels från de hufvudsakliga grunderna i den nuvarande lagstiftningen, dels från de bestämmelser, som innehållas i E. K. Maj:ts förslag, Rikets Ständer nu gä att i underdånighet redogöra. Det nådiga förslaget innefattar stadganden, som röra dels jagtnät tighet, dels rofdjurens utödande, dels jaglens vård, dels slutligen dertill hörande allmänna polisföreskrifter och ansvarsbestämmelser, hvilka ämnen här nedan hvart för sig behandlas. Derlörinnan få Rikets Ständer, som funnit förslagets uppställning i en fortlöpande följd af §§:r, ordnade med afseende å förenämnda fyra hulvudämnen för den ifrågavarande lagstiftningen, ega ett väsendtligt företräde framför den nuvarande Jagt-stadgans anordning i artiklar och §§:r, endast anmärka, alt Rikets Ständer i afseende på redaktionen, vidtagit några förändringar i syfte att, då den del af lagstiftningen, som angår den såkallade jagtpolisen, till sin natur är allenast en inskränkning i den enskildes fria dispositionsrätt till sin egendom, dithörande stadganden äfven målte erhålla formen af undantagslagar från den allmänna regeln af jagt frihet inom del område, som af de privaträttsliga stadgandena bestämmes ; och har af sådan anledning vissa stadganden af permissiv natur uteslutits ur §§ 10 och 11. Om jagträttighet. §§ 1-7. I dessa §§ hafva Rikets Ständer ansett några mindre redaktionsförändringar höra vidtagas.
Knappast hade de kommit till Westminster förr än de visade sin verkliga farg, kallade sig “ home-rulers “ (anhängare af inhemsk styrelse) och fordrade återställandet af ett särskildt irländskt parlament. En del af partiet utvecklade sig till “ obstruktionister “ d. v. s. personer, som ' förslösa sin tid på att söka hindra ärendenas behandling i den förhoppning att kunna göra irländarne så odräglige för engelsmännen, att dessa skola blifva mera beredvilliga att låta dem utträda — ett oroligt, vanryktadt följe, som åfven de respektable irländarne icke kunna fördraga. Men missväxten och nöden bland landtfolket 1878 — 80 arbetade agitatorerna i händerna och ledde till agrariska våldsgerningar, i det man intalade dessa arma menniskor, att deras godsherrar (landlords) och icke, såsom alltför ofta var fallet, deras egen brist på förutseende voro skuld till deras olyckor. Icke mindre än 2,590 sådana^ våldsgerningar begingos endast 1880, och medan ett mord i England sysselsätter hela den irländska pressen, egnade de irländska tidningarna knappast någon uppmärksamhet åt mordet på en irländsk godsherre eller förvaltare (bailliff). Mord blefvo hvardagliga händelser, en dygd i deras ögon, som begått dem; och desse blefvo hjeltar i sina vänners ögon. Så stor var den terrorism, som utöfvades af landligan och de andra upproriska sällskapen, att icke ens de laglydige bönderna vågade vitna mot dem, som gjort sig skyldige till dessa brott. För. att kunna lagföra och hindra sådana brott antog man 1881 en tvångslag (coercion act), som på det parlamentariska språket kallades en bill till bättre skydd för person och egendom i Irland. Denna bill gaf den irländske vicekonungen makt att utfärda häktningsorder mot hvarje person, som med skäl var misstänkt för att ha gjort sig skyldig till försök att hindra eller störa upprätthållandet af lag och ordning. Home-rulers i underhuset, hvilka denna bill naturligtvis icke föll i smaken, sökte hindra dess antagande af parlamentetgenom att föreslå betydelselösa och blott på tidsutdrägt beräknade amendementer samt hålla långa tal för att förspilla tid för kammaren.
M:t serskilda gånger framförda önskningar att roteringen i Jemtland måtte jernnäs till likhet med roteringen i det Öfriga Sverige, städse fästat det förbehåll alt hemmanens godhet, grundränta och öfriga utskylder borde emellan länen behörigen jemföras och tagas i beräkning, hafva Rikets Ständer ansett sig således böra tillse, huruvida, vid betraktande af samtlige dessa förhållanden något vore att emot den verkställda roterings-förrättningen påminna; men som härvid förekommer: att då i provinsen Jemtland ursprungligen varit indelade 100 man kavalleri och 1,048 dragoner eller infanteri, men, enligt den föreslagna nya roteringen, oaktadt i densamma intagits nära 1,140 tunnland skatt, eller omkring 190 mantal förut oroterad jord, endast 925 rotar skulle uppstå, deraf dock en betvdlig del icke kan på längre tid påräknas till utgörande af effektiv rotering; att, enligt den äldre roteringen, pä hvarje rote beräknats endast 2j skatte-tunnland eller -\-'f mantal, men 1111 dertill blifvit anslagne nära skatlo-tunnland, eller -§■ mantal, och således mera än hvad E. K. Mets och rikets Krigsoch Kammarkollegier uppgifvit, under antagande af lika skatte-förbållanden, som i Jemtland, skola i det öfriga Sverige på en rote belöpa; att grundräntorna i Jemtland nu utgå i kontanta penningar, utan förvandling, med ett medelbelopp af ej fullt 10
Betänkande innefattade ämnen af synnerlig vigt , Ridderskapet och Adeln skulle anse nödigt, att, innan Betähkandet till pröfnihg löretages , detsamma, jemte de dervid bilagda Utdrag af de sammansätta Utskottens Protocoll och Calculer, bör , genom Utskottens skyndsamma föranstaltande, utaf de till Riksdags-kostnaderne anslagna allmänna Medel till trycket befordras , samt ett Exemplar deraf till hvarje Ledamot af RiksStånden utdelas* Friherre Anckarsvärd^ Carl Hinric, före* hade sig med Grefve von Schwerin* Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition , blef Grefve von Schwerins ny.snämnde hemställan af Ridderskapet och Adeln bifallen* SX2 Den i Martil Upplästes ConstitutionsUtskottets Memorial af den ig sistledne Februarii, i anledning af en från Ridderskapet och Adeln remitterad Anmärkning mot Konungens Rådgifvare i CornmandoMål för Arméenj deruti Utskottet, efter det upplyst blifvit , att anledningen till Anmärkningen vore hämtad från en, genom Kongl. Majlts GeneralAdjutants Expedition för Arméen, den 24 Maj 1817 » under N:o 353 utfärdad GeneralOrdres, angående förbehåll vid KneckteContracters uppgörande , om Beklädnad af Rotehållare på viss3 år, förklarat, att Utskottet, som ej trott sig tillständig?, att utöfver ordalydelsen af GeneralOrderne och af det enda härtill lämpliga Grundlagens rum jemka och leda dem båda till ett Resultat af det beifrande efter allmän Lag, som Anmärkningen åsyftade, ansett Konungens Rådgifvare i CommandoMål för Arméen i denna sak ej kunna, enligt icö §.
De hesta synas sammanstämma om inrättningen af en Krigs-Minister; men att den Collegiala formen och ansvarigheten, som säkrast skyddar den enskildes rätt, bibehålies för alla andra Ärenders behandling, samt att EcclesiastiqueDepartementet alltid må förvaltas af en egen Chef. I ett sådant sakens skick hemställer jag, hvad svar Utskottet kan afgifva på den erhållna remissen. Rent tilleller afstyrkande vore väl det rättaste, men då meningarne äro så olika och svårligen lära kunna derom förenas, ville jag föreslå en tredje utväg, den nemligen, att Utskottet svarar sig hvarken hafva å den ena sidan funnit sådana betänkligheter, som fordra afstyrkande af Konungens Proposition, eller å den andra sådane olägenheter och hinder, som kräfva dess antagande förr än en hvilotid gifvit rådrum att bepröfva nyttan och nödvändigheten af en dylik anstalt. Imedlertid ville Constitutions-Utskottet inskränka sig blott till det yttrande, att, med bibehållande af Stats-Rådets närvarande antal, Grundlagen ej hindrar någon fördelning dem imellan af Allmänna Ärendernes förvaltning, aldraminst att lemna allmänna inseendet öfver Krigs-Ärender åt en enda person, då Regerings-Formens föreskrift i 15 §, att Commando-mål må Konungen afgöra i närvaro af den Embetsman, åt hvilken Konungen allmän befattning dermed uppdragit, gifver så mycket mera grund för Utskottets framställning om Konungens rätt att genast vidtaga en sådan författning. Herr Kammarherren Silverstolpe m. h. Ledamöter förmente, att Utskottet måste gifva ett bestämdt utlåtande af tilleller afstyrkande på remissen. Friherre Adlerberg, Öfver-Intendenten Edélcrantz, Lagman Sandberg m. h. begärde proposition till bifall på hvad Konungen föreslagit, i anledning hvaraf om - Bilaga E till Mern. 523 röstning med slutna sedlar företogs öfver följande proposition : Tillstyrker Utskottet den af Konungen föreslague redaction af 5 § Regerings-Formen? Den, det vill, skrifver Ja 5 den, det ej vill, skrifver Nej. Vinner
Riksdag fastställt den form, som följdes vid Riksdagen 1S17 och 18x8, samt tillika förordnat, att Utskottens Memorial, Betänkanden och Förklaringar böra i tryckte Exemplar till RiksStånden ingifvas; så finge ExpeditionsUtskottet, som ansett sin pligt vara, att så skyndsamt, som möjligt är, bringa detta förordnande i verkställighet, hos Riksens Ständer anhålla, att i öfverensstämmelse med Utskottets, den 5 Jan. 1818 uppgifne och af Rikets Ständer godkände förslag, vederbörande Utskott mä varda anmodade, att af deras Memorial , Betänkanden och Förklaringar låta utskrifva och ExpeditionsUtskottet tillställa 2:ne Exemplar, det ena, att såsom j' Original Trot. Utdr. d. 2g Fehr. 18*3. ffr Original hos Utskottet förvaras, och det andra att begagnas för tryckningen. Vid föredragning hvaraf BondeStåndet fann skäligt, * Expeditions - Utskottets be'rörde Memorial bifalla. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos StatsUtskottets sista Plenidag på bordet lagda Utlåtanden: N:o 13, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående Handlanden A. R. Lorents ansökning, om Skatteköp af någre lägenheter under Elfsborgs KungsLad ugård. N:o 14, I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss , uppå Landshöfdingens m. m. A. Rosens underdåniga Ansökning, om befrielse från ansvarsskyldighet i aflidne KronoFogden Grönvalls Balarice. N:o 15, angående Allmogens, i åtskillige Härader af Malmöhus Län. dagsverksskyldighet till Flyinge och Dahlby Kungsgårdar. S. D. Vid ytterligare föredragning af Stats Utskottets den 2ö:te i denna månad på Bordet lagde Utlåtanden: N:o IS, i anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Remiss, angående MinisterResidenten Hjorts i Frankfurt underdåniga ansökning om utbekommande af afl.