Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund af hvad jag anfört, får jag förena mig med dem, som begärt återremiss. Frih. Armfelt: Såsom svar på den siste värde talarens fråga hvarför Utsk:t begagnat uttrycket ogift qvinna i stället för mö, får jag tillkännagifva, alt man i alla sednare författningar bar nyttjat uttrycket ogift qvinna. Skälen dertill anser jag öfverflödigt att här utveckla, men ett faktum är, att såväl K. M:s Propos. om qvinnans myndighet som Lag-Utsk:ts i anledning deraf afgifna förslag till förändrade lagparagrafer, hvilket blifvit af It. St:r godkändt, innehåller detta uttryck. Hvad det beträffar att, då det står att ogift qvinna skall vara myndig vid 25 år, detta skulle innefatta att gift qvinna icke skulle vara det vid samma ålder, så tror jag icke att någon kan bli lurad till en sådan uppfattning. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall tili, dels återremiss af och dels afslag å Utsk:ts förevide förslag, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvartill svarades många nej, blandade med ja, sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren likaledes utföllo med många nej jemte åtskilliga ja, och slutligen propos. på afslag å förslaget, hvilken propos. besvarades med starka ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
För ifi ågavarande reparation aflemnades sedermera utaf bemälde Chef slutlig redovisning den 28 April 1841 till Banco-Fullmägtige och den 2 September samma år uti Berättelsen, angående Bankens ekonomiska ärenden, lill Rikets Höglofl. Ständers merberörde år församlade Herrar Revisorer, af hvilken redovisning inhemtas, att kostnaden på det hela, enligt 5 serskilta, tid efter annan, upprättade förslag, deraf de hufvudsakligare blifvit af t. f. Öfverlnlendenten, Herr öfversten och Riddaren Blom granskade, beräknats till contant R:dr 36,015: 7. 4., samt värdet af förut befintligt förråd af Byggnadsmaterialier R:dr 2,369: 24 sk., hvartill ytterligare kommit R:dr 4,072: 30 sk., i och för nödig ansedd nattpatrullering kring reparationsslällningarne, pålning, gräfning och uppmurning af en så kallad conlrefort vid gamla Bancohusets östra facade, månadsaflöning till Bankens Conducteur, nye åskledares anbringande å stora Bancohuset samt arfvode till bemälde Hr t. f. Öfverlnlendent, eller tillhopa 42,457 R:dr 13 sk. 4 rst., hvaremot den verkliga kostnaden utgjort 41,258 R:dr 31 sk. 4 rst., så att en besparing uppkommil af 1,198 R:dr 30 sk. allt Banco, oansedt flere bristfälligheter å bägge husen blifvit afhulpne, hvilka vid kostnadsförslagens upprättande icke kunde skönjas och sålunda icke eller uti dem beräknas.
Då de hittills icke varit i tulltaxan särskildt upptagna, sattes Generaltullstyrelsen i nödvändighet att förordna om sättet för tullbehandlingen, hvarvid de hänfördes till rubriken »pappoch pappersarbeten olackerade», enär någon lämpligare varubenämning i tulltaxan ej fanns att hänvisa dem till. Detta är likväl oegentligt, alldenstund lagstiftaren säkerligen icke under fabrikaterna »pappoch pappersarbeten» tänkt sig så obetydligt manufakturerade effekter som brefkuverter. Kommers-Coll. och Generaltullstyrelsen hafva till stöd för sitt förslag anfört, att högsta tullsatsen för papper utgör 18 öre pr skålp., men denna tullsats gäller endast papper, som är »färgadt, pressadt, glaceradt, etc.» och hvilket icke till brefkuverter användes. En (öreg:de talare, Hr von Kraemer, har ansett dertill vanligen begagnas »skrifpapper», som drager allenast 12 öre i tull; dock äfven om de förfärdigas af »postpapper», som är belagdt med 15 öres införseltull, finner jag, i förhållande dertill, den å brefkuverter föreslagna tullsatsen 20 öre vara tillräckligen hög. Jag röstar alltså för bifall till Utsk:ts tillstyrkande. Frih. Cederström: Det förefaller mig sorn om Hr Kraemer misstagit sig, då han uppgifvit att brefkuverter i allmänhet tillverkas af skrifpapper. Jag tror snarare, att de böra tillverkas utaf postpapper, som är tunnare och lättare, på det att icke genom en onödig tyngd hos kuvertet vigten af sjelfva brefvet må behöfva alltför mycket inskränkas. För öfrigt har man fästat sig vid det förhållande, att det endast på ett ställe inom landet, i Norrköping, finnes en fabrik för brefkuverter. Jag har likväl mindre fästat mig vid denna industri, såsom föremål för fabriksrörelse, än vid hvad jag har mig bekant om fabrikation af brefkuverter såsom föremål för husslöjd.
Då det af Herr Brummer inlemnade och nu uppläste Memorial lärer komma att till Expeditions-Utskottet remitteras, anhåller jag, att, jemte det jag instämmer i Herr Biummers mening, jag måtte få bifoga några ytterligare förslag till ändring i Bihangets form. Så väl för att moderera trycknings - kostnaden, som för att befordra skyndsamheten af Bihangets utgif - 270 Den i o December. vande, anser jag det vara af vigt att Volumen så mycket möjligt är förminskas. Till vinnarn de deraf skulle aila Protocolls-Utdragen för de fyra Stånden derur kunna, uteslutas j då dessa i alla fall igenfinnas i hvart serskildt Ständ! Protocoll, Mycket rum upptages äfven af de ofta repeterade underskrifterna under Utskottens Memorialer och Betartkanden, i afseende på hvilket det synes vara tillräckligt om de utsättas när de första gången förekomma. Skulle några ytterligare förkortningar anini kunna äga rum , så anhåller jag att Expeditions - Utskottet måtte anmodas att afven derti lagttaga* dock så att Handlingaroes fullständighet derigenom i ingen mån måtte rubbas. Herr Brummers Memorial, jemte Herr Silfverstolpes yttrande, hleivo derefter af Ricfderskapet och Adeln till Expeditions UtskoU tet remitterade. Herr von Heynne, Georg, uppläste följande: Jag tror icke att Rikets Ständer haft, sedan vi återfått vår frihet genom en göd Consritution, tuera än ett lika vigtigt öferläggnings ämne, som det hvilket nu är orsaken till vårt sammankallande och detta var bestämmandet af de förökade krafter vårt försvar fordradö mot utländska fiender. — I dessa krafter ligger då vår trygghet mot demj — men månne' vi icke inom vart egit sköte äga en frugransvärdare fiende, så mycket mera som den, un* Den io December.
Om nu hufvudmän fortfarande skulle hafva företräde framför ättemän och äldre ättemän framför yngre, torde mången tveka att företaga en kostsam resa till adelsmötena, om han kunde befara, att vid framkomsten icke få deltaga f mötet, emedan någon mera berättigad före honom inställt sig. Det kunde äfven Ilända, att när någon adelsman inställde sig med fullmakt, så befanns, att den, sorn utfärdat fullmakten, icke erlagt kapitations afgiften, så att fullmakten af den anledning måste underkännas, då fullmäktigen förgäfves användt tid och kostnader för resan. Sådana tilldragelser skulle, i min tanke, afskräcka mången från att inställa sig, och på så sält blefve mötena mycket fåtaligt besökta och skulle alltmera förlora i intresse. Utsk:t har till stöd för bibehållandet af de gamla stadgandena anfört tvenne skäl. Det första, att. man icke borde frångå adelsinstitutionens grund och ändamål; det andra, att den utsträckta representationsrätten skulle innefatta en orättvisa emot de efter 1800 adlade ätter, hvilka blott kunna representeras af en person. Hvad det första skälet beträffar, torde adelsinstitu tionen genom nationalrepresentationens ombildning hafva undergått en sådan förändring att adelsinstitutionens grund och ändamål icke längre torde kunna åberopas till stöd för det gamla förfarandet att låta endast ätterna representeras. Hvad det andra skälet angår, vill jag nämna, att antalet lefvande ätter, som blifvit adlade före 1809, utgöra 653, inom sig slutande icke mindre än 3,175 manliga persöner af lyida 25 år, och ätter, som blifvit adlade efter 1809, 153 Orättvisan torde icke blifva synnerligen stor, ty icke kan man antaga att det skall komma 30 Wästleltar och 32 Kuylenstjernor, utan torde förhållandena temmeligen utjemna sig, så att, om äfven ett större antal leda - Deu 7 April e. ni. 107 möter skulle infinna sig af några få atler, torde andra ätter alls icke sällda någon ledamot till mötet. Det af Gr.
29 ningen hvaraf Jus Patronatus varit förenadt, öfvergått, på grund af de i senare tider tillkomne och i laga ordning fastställde begifvanden , till ofrälse man, den nye egaren är otvifvelaktigt berättigad alt njuta alla de förmoner, som i öfverlåtelsen lago förvarade , oförryckta till godo, kan Utskottet å den af Motionairen föreslagna inskränkningen i Jus Patronatus, ehvad det hänfores till Ridderskapets och Adelns personela rättigheter, eller till sådane , som åtfölja besittningen af Sätesgård, Rikets Högloflige Ständers bifall icke tillstyrka. Stockholm den a6 Maji 1829, STOCKHOLM, Elméns och Granbergs Tryckeri, 18 a g» N:o 127. Ankom till Exped. Utskottet d. 5 Janii 1829. Utlåtande , i anledning af gjord anmärkning vid Utskottets Betänkande N:o 26, angående Rotehållares vid Båtsmanshållet åliggande att vid General-mönstringar sig inställa. Sedan Utskottet, i anledning af Riksdagsfullmägtigen från Vester-Norrlands Län Johan Bengtssons deröfver, inom Hedervärda Bonde-Ståndet, förda klagan, alt Rotehållare under Båtsmanshållet, hvilka underlåtit att vid Generalmönstring personligen tillstädes komma, blifvit plikifällde, änskönt deras närvaro vid tillfället icke i något hänseende funnits af nöden, tillstyrkt Rikets Högloft. Ständer att, genom underdånig Skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhålla, att, med upphäfvande af det öfverklagade stadgandet, det måtte på vederbörande Båtsmans-Rotehållares eget fria val ankomma, antingen de vilja genom person Bill. till R. St. Prot. 1828 och 1829. 7 Sami. 1 Afd. t 2j:dje H:t. a Desv. och Oecon.
Den, som vill att kontra-proposition vid den blifvande hufvud-voteringen skall, i enlighet med Preste-Ståndets beslut, innehålla, att ett belopp af 3,000 Ridr å Riksgälds-kontoret anvisas för hvartdera af nästkommande tre år, till offentliggörande af Svenska Riksdagars och Mötens förhandlingar från början af Konung Gustaf den Tistes regering samt äfven i öfrigt till utgifvande af handlingar, upplysande för fäderneslandets historia, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar. Nej. Vinner Nej, antages till kontra-proposition Ridderskapet och Adelns beslut, att ett anslag af 3,000 Ridr beviljas, att under hvartdera af åren 1855, 1856 och 1857 från Riksgälds-kontoret utgå, till offentliggörande af Svenska Riksdagars och Mötens förhandlingar från början af Konung Gustaf den Iistes regering. Denna omröstning, vid hvilken en sedel kasserats, har utfallit med 55 Ja och 65 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat enligt Nej-propositionens innehåll. 6:te voteringen (6:te punkt, i Mein. N:o 256). Den, som anser, att, på sätt Utskottet 'föreslagit samt Borgareoch BondeStånden beslutat, väckt motion om årligt anslag till offentliggörande af Svenska Riksdagars och Mötens förhandlingar från början af Konung Gustaf den I:s regering samt äfven i öfrigt till utgifvande af handlingar, upplysande för fäderneslandets historia, icke bör af Rikets Ständer bifallas, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, beviljas ett anslag af 3,000 R:dr, att under hvartdera af åren 1855, 1856 och 1857 från Riksgälds-kontoret utgå, till offentliggörande af Svenska Riksdagars och Mötens förhandlingar från början af Konung Gustaf l:s regering. & b , Och som denna omröstning utfallit med 66 Ja och 55 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat enligt Ja-propositionens innehåll. tule voteringen (7:de punkt, i Mein. N:o 256).
Det är dels i consequens af det understöd, jag leranat Hr v. Hohenhausens motion, och dels derföre, att jag ej kan annat finna, än att Hr Rosenblads motion är grundad på goda skäl, som jag ber att få förena mig med honom. Det går ganska väl an att förbjuda försäljningen af utländska lottsedlar; men efterlefnaden blir alltid fasligt svår att controllera. Man kan derföre förutse, att oaktadt de förbud, som kunna utgå, kan ganska stor spelning på de utländska lotterierna härstädes äga rum; oell jag tror i följd deraf, att det ändamål, som Hr v. Hohenhausen och jag sökt, skulle säkrare vinnas, om ett classlotteri inrättades här, hvarigenom man inom landet hade samma utväg att tillfredsställa spellusten, som man söker på utrikes classlotterierna. Jag förenar mig således med Hr ii II. Pen 6 Augusti f. m. Rosenblad i den anhållan, att Ilr Gr. o. Landtm, täcktes göra propos. på hans framställning. Hr Tham: Måhända sviker mig mitt minne; men jag tror, att jag för en liten stund sedan hörde nämnas af Gr. Cronhjelm, att antingen man förbjuder försäljning af utländska lottsedlar ellef ej, spelas det ändå. Det är på detta skäl, som jag förenar mig med Hr Rosenblad; ty örn ett sådant förbud skall hafva någon verkan, måste de spelare, om ej kunna hindras att spela, lemnäs tillfälle alt spela på inhemskt classlotteri. Det är således på det att förbudet mot försäljning af utländska lottsedlar må kunna hafva någon påföljd, som jag anhåller om Hr Gr. o. Landtnäs propos. till bifall på Hr Rosenblads motion. Gr. Cronhjelm: Det är sannt, att jag sagt, att antingen försäljningen af lottsedlar tillätes eller icke, spela våra storspelare med våra Svenska kort; men jag hemställer, om detta bör vara motiv för inrättandet af flera stats-spelanstalter, så att dessa spelare må erhålla tillfälle att ytterligare derpå tillfredsställa sin spellusta.
Utskottet bordt understödja Revisorernes i deras Berättelse gjorde hemställan om angelägenheten deraf, att R. St:r genom bestämde föreskrifter om hvad som af Hrr Fullmägtige Betänkande n. 379 bör iakttagas, vid lyftandet af de uti 63 §. af RegeringsFormen omnämnde Creditiver, på det derigenom en säker och ofelbar ledning må gifvas åt så väl Hrr Fullmägtiges, som Revisorernes omdöme och i afseende å den ränta som för de meddelade Lånen influtit, så synes det mig vara så mycket mera obestridligt, att samma Ränta bordt hållas R:g:sContoiret tillhanda, som detta Verk sjelf hittills till sine utgifters bestridande varit nödsakadt att emot Ränta upplåna Penningar. N:o 68- Memorial! Då R. St:r vid sista Riksdag, enligt Deras underd. skrifvelse till K. M:t d. 3 December i8a3, beslutit,att Allmänna IndragningsStaten, hvilken förut, i sammanhang med R. St:rs Revisorers Berättelser, hvartannat år blifvit genom trycket meddelad, i det ställe skulle, endast vid hvarje Riksdag till hela dess innehåll genom Trycket utgifvas, samt att, vid de emellan Riksdagarne inträffande Revisioner af StatsVerket uti deröfver utfärdande Tabeller upptagas och allmängöras de förändringar, som sedermera förefallit och hvarigenom denna Stat blifvit ökad eller minskad; i enlighet med hvilket beslut R. St:r jemväl förordnade, att IndragningsStaten för samma år 1823 skulle till trycket befordras, samt på enahanda sätt som publika författningar utgifvas till allmän kännedom , jemte Extract af Rikshufvudbokens Capital-räkning med bilagor att tued Postoch InrikesTidningen utdelas; så har Ut - 38o Stats-Utskottets skottet, med anmälan härom, funnit sig böra till R,. St:r vördsamt hemställa, huruvida R.
Lega för hästar till Artilleriets exercis Fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar, Förslagsanslag Mathållning för manskapet vid Garnisons-regementena Sgr Beväringen. Lifbeväringsregementet Gotlands Nationalbeväring Hallands Beväring Wester-Norrlands Beväring, lönefyllnad Beväringsmanskapets vapenöfning, Förslagsanslag Sgr Materielen. Försvarsverket till lands i allmänhet eller Arméförvaltningens departementer. Reservationsanslag Till lifoch släpmunderingar vid Botehålls-regementena fnqvarteringskostnader i Stockholm, Förslagsanslag Till inqvarteringens ordnande i dito, Reservationsanslag Inqvarteringskostnader i landsorterna, Förslagsanslag Salpeter-uppköp. Förslagsanslag Ved och ljus för fästningsoch garnisons-orter Diverse Anslag. För en Ridskola vid Strömsholms kungsgård Till Skjutskolor Spanmålsupphandlingsoch bageri-kostnader Durchmarcbe-kostnader, Reservationsanslag Beseoch traktaments-penningar, Förslagsanslag Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Arméförvaltningen m. fl. verk Skrifmaterialier och expenser ved m. m. för Departementets Kansliexpedition, Förslagsanslag Extra utgifter Sgr Summa 13 Penningar. S p a Indelt på förslag. Mått. Värde ä 2 R:dr kubikfoten. Oindelt. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Räntor, Summa Penningar. enligt Värde markegång Mått. förslagsvis Riksmynt. Sjöförsvars-Departementet. på förslag. ä 2 R:dr kubikfoten. Aflönings-Stater. R:dr. Ö. R:dr. ö. Kub.fot. k. R:dr. ö. R:dr. ö. Bil. Litt. B. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. Oindelt Spanmål. Penningar. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Riksmynt. R:dr. ö. R:dr. ö. Kub.fot. k. R:dr. ö. Exercis af Flottans bemanning Gemenskapens vid Flottans korpser naturaunderhåll, Reservalions-anslag
Förordningen den 19 Augusti 1762, måtte upphäfvas, samt 4 §• i samma Cap. ändras till denna lydelse: ”ali aflingejord och ärfda eller förvärfda lösören å landet, så ock allt gods i staden, ärfdt eller förvärfdt, rörligt eller orörligt, må man bortgifva eller testamentera till hvem man vill, skyld eller oskyld, barn eller andra arfvingar. Dock der omyndige barn äro, som icke ega något till föda och uppfostran, då skall dem först, efter stånd och värde, så mycket lemnäs, som Domaren skäligt pröfvar till dess de sig sjelf nära kunna." Uti härå meddeladt Nådigt svar af den i3 Mars i83o, förklarade Kongl. Maj:t, all, ”ehuru skäl syntes förekomma för utsträckning af testamentsrättigheten i stad, hade Kongl. Maj:t likväl funnit emot berörde förslag de anmärkningar ega rum, att, derest hela 5 §. i 17 Cap. Ärfda-Balken skulle upphäfvas, den i berörde lagrum arfvingar medgifna rättighet att till sig lösa borttestamenleradt hus, tomt, gård och jord i staden, således komme att upphöra, under det bördsrätt till försåld dylik egendom ännu qvarstode, samt alt, då, enligt den föreslagne förändrade lydelsen af 4 §- i nämnde Cap, man egde att bortgifva eller testamentera allt gods i staden, ärfdt eller förvärfdt, rörligt eller orörligt, deraf rätteligen borde följa, att stadgandet i 8 Cap. 3 §. Jorda-Balken, det man endast eger bortgifva sjettedelen af jord, hus eller tomt i staden, ehvad det är ärfdt eller afladt, komme att upphäfvas, hvarom likväl förslaget icke något innehölle; lrvadan Kongl. Maj:t, då dessa förhållanden voro stridande emot den enhet i lagstiftningen, som med det ifrågavarande förslaget åsyftades, ansåge Sig icke kunna detsamma antaga.”
Och, sorn det synes ländande till ordning och redighet, att hvad sorn i Vexlar inflyter i Hamburger Banco varder upptaget inom Colurnn i Rakenskapeme i berörde myntslag, så Vid TullVerket sorn hos Kongl. Stats-Contoiret, samt i Colurnn utföres Uti Svenskt Banco efter dagens Cours då uppbörden sker; så har Utskottet skolat tillstyrka Riksens Högkil!. Ständer, att i afseende på Tulltnedlens förvaltning och redovisning, hos Kongl. Maj:t i underdånighet härom 1700 Stats-Utskottets Betiinkanden. anhållan göra: Hvilket allt vördsammeligen underställes Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den 28 Maji 1818. (Bilagan eller General-Tull - Directioncns Utlåtande uteslutes här iåsom serskildt tryckt och kringspridt.) N;r 278- Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande angående Post - Verkets Intrader. ld den af Riksens Höglofl. Ständers Revisorer öfver StatsRåneooch Riksgälds * Verken , år 1817 förrättade granskning, hade Re-; visorerne i Berättelsen, angående Stats-Verket,' af den 20 sisth November, förmält att de, till inhämtande deraf, huru Postmedlen ingått, infordrat och erhållit Post - Verkets Hufvudbok för 1814. Och, sorn denne Räkenskap utvisade, att en betydlig Summa säsom oindrifven vore balancerad, samt att medel, som för året bort inflyta, ej till fullo blifvit lefvererade, funno Revisorerne, enär denne Uppbörd likväl borde, lika som Tull-medlen, inom en kort tid efter Uppbörds-året vara af vederbörande lefvererad, sig böra detta förhållande med Postmedlen hos Riksens Ständer anmäla; Och har denne anma. lan, i sammanhang med de öfrige af Revisorerne andragne omständighetar, blifvit till StatsUtskottet remitterad; Äfvensom Kongl.
Jag mötte imellertid ingen menniska; parken var som vanligt tyst och öde, ingen störde någonsin de skygga rådjuren, som här hade sin fristad, men gångarne tycktes vara nyss krattade, och blomsterrabatterna voro bättre vårdade än fordom. Man väntade ju också snart den unga husbondens hemkomst, Mary hade ju sagt mig det. Kanhända, ah kanhända att han redan var kommen! Denna tanke betog mig nästan andedrägten, jag stannade ovilkorligt — jag måste förvissa mig derom. Jag ville smyga mig fram till slottet; det var icke svårt, der fanns en smal och igenvuxen gång mellan tvenne höga och täta hasselhäckar, som gick ända fram till köksflygeln och slutade i en stor ovårdad grupp af syrener och fläderbuskar. Det skulle vara mig lätt att komma ända intill huset, utan att bli sedd, då denna väg, som endast ledde till ett skjul för trädgårdsredskap, sällan begagnades. Jag hade imellertid icke hunnit slutet af gången, innan jag nästan ansåg min aning bekräftad, ty genom grenarne såg jag, att på gården framför trappan stod en tom vagn. Kuskens sömniga utseende och hästarnes otåliga skrapningar i sanden tillkännagåfvo, att den länge väntat. Hvad betydde väl detta? Kunde det väl vara någon promenerande granne, som liksom jag af nyfikenhet besökte stället, eller var denna vagn Percys? Jag hann likväl icke länge fundera häröfver, ty högljudt prat och skratt väckte i detsamma min uppmärksamhet. Med klappande hjerta smög jag mig längre fram och såg snart genom löfvet vid gafveln af flygelbygnaden den höga stentrappan utanför köksdörren. Der satt en vacker svartögd qvinna, klädd i de italienska bondflickornas nätta drägt, och pratade med en betjent, som stod med ryggen åt mig. Hon skrattade oupphörligt, och hennes hvita tänder lyste i solskenet. Jag förstod icke hvad hon sade, hon talade italienska, men den gamla hushållerskan, som jag väl igenkände sedan fordom, stod bredvid på trappan och inföll i detsamma: — Se så, Enrichetta, sitt nu icke här längre och prata er besynnerliga rotvälska! Vagnen har väntat så länge, herrskapet skall väl fara.
Därpå lyfte han af kordongen, framför hvilken jag, som andra besökande, först nödgats stanna i främre delen af arbetsrummet, för att endast från detta se in i dödsrummet. Han öppnade också tapetdörren till biblioteket. Första och troligen enda gången välsignande min bristande själfbehärskning, erhöll jag sålunda rörelsefrihet och ro inom helgedomen. Goethe har själf förklarat, att han ville ha sitt arbetsrum »halft zigenaraktigt, oordentligt ordentligt», ty han fann »all äkta trefnad enkel» och blef andligt lat i praktrum; lyx, sade han, kan duga för folk utan tankar, men honom lullade den i en angenäm overksamhet, emedan han här, i sitt enkla rum och sin gamla trästol, kände sig fri och ostörd att skapa ur sig själf. Intet i dessa tre små rum är ändradt sedan Goethes död. Det enkla arbetsbordet och arbetsstolen, framför skinnkudden, där Goethe som gammal stödde armarna när han dikterade, intaga rummets midt; till höger skåp, i hvilka han hade samlingar, planschverk, bref, manuskript och dylikt. Till vänster ser man den pulpet af päronträ, vid hvilken Goethe helst skref. Invid ett af de två fönstren, som vetta omedelbart åt trädgården, står på en ställning en tallrik med jord, i hvilken Goethe gjort några undersökningar strax innan han dog; på pulpeten ser man en liten hvit, i blått och eldrödt skiftande, glasbyst af Napoleon, som Goethe brukade vid experiment till färgläran. Möblerna äro antingen betsade eller målade i ljusa träfärger. I det så kallade biblioteket äro de kring väggarna och midt på golfvet med smala mellanrum stående träställningarna för böckerna omålade, och man borde snarare tala om en bok-skrubb än ett bibliotek, ty, utom fönstren, fanns intet, som gjorde intryck af ett rum. Emellertid har man här, hylla för hylla, Goethes med hans egna pappersmärken försedda böcker. Men förnimmelsen af Goethes lefvande närvaro i dessa rum, tar bort intresset för hans böcker.