Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tryckningen och häftningen af ej mindre Justitie-ombudsmannens årliga embetsberåttelser, än hans särskilda berättelse till Rikets Ständer vid nästkommande riksdag, jemte dertill hörande bilagor, böra verkställas och papperet för dessa handlingars tryckning anskaffas genom Fullmägtiges försorg; dock skall den härvid erforderliga korrektur-läsningen besörjas på sätt förut skett: börande samtliga tryckningsoch häftnings-kostnaderna för ifrågavarande berättelser och bilagor omedelbart utaf Riksgälds-kontoret godtgöras, utan afdrag å de till expenser för sagda Expedition beviljade anslag; hvaremot de medel, hvilka inflyta genom samma berättelsers försäljning i bokhandeln, skola af Justitie-ombudsmannen, som härom eger foga anstalt, inför Fullmägtige särskildt redovisas. 12 Siats-Utskottets Memorial J\f 224. § 186. Den till allön in»' för Sekreteraren hos B onde-Ståndets Kansli-direktion anslagna summa, Etthundrafemtio R:dr ärligen, bör likaledes qvartalsvis utbetalas afRiksgäldskontorets medel. 8 187. Såsom arfvode åtnjuter hvarje Fullmägtig Ett tusen sexhundra R:dr årligen; hvarförutom Fullmägtig, som ej är i Stockholm bosatt, eger att för en resa årligen till och frän hemorten uppbära kostnads-ersättning, beräknad efter skjuts för Tvä hästar. § 188.
Ju mera municipal-verksamhetens gränsor utvidgas, desto ymnigare blifva dessa undervisnings-tillfällen och desto större sannolikheter att representanterne tagas ibland municipalförvaltarner 22 Bilaga. N-o 2 till Conslitutions-Utskottets Memorial, N.o 38. Vetandets detaljer föröka sig ymnigare, än fiskarne i hafvet: det gifves icke mera någon lärd, som känner en hel vetenskap. Statskonstens detaljer äro snarare denna regels högsta exempel, än dess undan Lag. Förr kunde ett rike slyras med en minister, ja ulan någon: snart är nu ett dussin otillräckligt. Allraminst kan man numera antaga hvar och en veta allt. Frågan är blott att förvissa sig, att hvar och en kan något, och att hvar och en stor detalj har sina målsmän och kännare inom national-församlingen. Dermed är tillika vunnet, att intet stort Statens intresse är i national-församlingen orepresenteradt. Denna omständighet ger classvalen ett ostridigt och oersättligt företräde framför dislricts-valen. Huru förfar en regent då han vill bilda en minister? Om han behöfver sju ministrar, icke indelar han derföre landet i sju någorlunda lika dej lar, och väljer eller låta välja, ulan afseende på andra qvalificationer, än de allmänna, en minister ur hvarldera districtet? Eller af hvilken trollkraft skulle han då vänta sig, att den ene företrädesvis förstode justitieärender), den andre finansärenden, den tredje sjöärenden, o. s. v. Är nu national-församlingen den ena Slatsmagten, så måste det för denna vara lika angeläget, sorn för den andra, att förskaffa sig den största möjliga sannolikhet derför, att inom dess sköte må finnas ett sortiment a-f de serskilda detaljkunskaper, som för ett förnuftigt utÖfvande af regeringsrättigheten erfordras. Huru är det för representationen möjligt, alt någorlunda tillförlitligt conlrollera, justera eller modifiera ministerns för sjöärendena åtgärder, om der icke fins en enda sjöofficerare, eller ministerns för bergs-ärendena, om der icke fins en enda bruks-idkare, eller justitieministerns, om der icke fins en enda jurist, o. s. v.?
Ynglingar om sexton år äro vanligtvis blott af tvenne slag; antingen obehagliga ända till löjlighet, och grymt tråkiga både för andra och sig sjelfva, skrangliga, påflugna och oborstade, med tuggade naglar, tjocka, röda händer och stora fötter; utan hållning hvarken till kropp eller själ, fulla af dumheter, olater och finnar; eller också kunna de – ehuru sällsynt – vara ytterst behagliga; deras mjuka smidiga former sakna väl ännu mannens kraftfullhet, men ega i stället ungdomens, eller barndomens förtjusande friskhet och grace; den fina hyn, som snabbt och vältaligt återspeglar hjertats rörelser, hvilket ännu vekt och ädelt gjuter rodnad eller blekhet öfver de qvinligt runda kinderna, de fylliga läpparnes purpur, knappt skuggade af det mjuka sammetslika fjun som skall föreställa skägg, och glansen i ögat, på en gång blyg och eldig, djerf och strålande, som talar om gryende mäktiga passioner, outredda känslor, och nyfödd kraft, – allt uppenbarar löftet om en man i detta ords vackra och verkliga betydelse. Edvard var en verklig typ för detta sistnämnda slags ynglingar, och man kunde icke se något vackrare än hans höga smärta gestalt, och hans vackra ansigte, infattadt liksom i en ram af det glänsande svartbruna håret. – Nåväl, Edvard, – sade hans mor med tillkämpadt lugn i rösten, i det hon fattade hans hand och behöll den mellan sina, – jag har nu bifallit den önskan du så länge närt; jag hade gifvit dig mitt löfte och du vet att jag aldrig ryggar ett sådant, du får följa Albrekt I morgon ännu i morgon reser du. – Hur skall jag kunna tacka dig, – sade Edvard med sin ålders hela liflighet, och tryckte hennes hand till sina läppar. – O mamma! mamma, jag vet hvilken uppoffring du gör, då du skiljer dig ifrån mig Och i tonen af hans röst, i blicken från hans öga låg en så svärmande ömhet, ett så oemotståndligt behag, att modren tankfull och stum lät sina blickar hvila på hans uttrycksfulla ansigte.
Majus disposition, för att i händelse af behof kunna begagnas. Och hafva i öfrigt af åtSkillige Ledamöter förslag blifvit uppgifne, så •väl angående Lånebeloppet för hvarje Person , som tiden och sättet för Lånens utgifvande, begagnande och återbetalning. Banko'Utskottet, som, lika med de Respéctive Ledamöter hvilka anmarkningatne gjort, icke kail underlåta att erkänna dé fördelar som blefve en följd af Sillfiskets framgång Vid Rikets kuster, har aldrig haft för afsigt att, i den lyck-* liga händelse denna Näring kunde återkomma till Verksamhet, underdraga dess Idkare skälige biträden i Låneväg; men anser deremot alldeleg icke erforderligt att en serskild Sillfiskeri.Laneanstalt eller Diskont, bör inrättas för att detta ändamål befordra; helst en så beskaflad serskild Inrättning, hvars verksamhet blefve alltför eventuel, blott skulle öka de redan förut nog vidlyftig» Administrations-grenar* 6o4 Bänto Utslötieis Bti'dnkdndin Med den betydliga Diskont-rörelse, som, enligt förslaget till Finance-Regleringen, kommer att fortfarande äga rum, tror Utskottet, att hvad vid serskilde tillfällen för Sillfiskeri-Idkare kan skjäligen erfordras, ej heller bör komma att sak-' nas; men att obegränsade biträden för denna Näringsgren deremot vöre så mycket olämpligare, Sorn densamma med inskränkta understöd af Allmänna medel i fordna tider haft framgång och förkofran.
Cederström: Då jag icke tvekat, att inom Utsk:n tillstyrka ett modifieradt antagande af motionen, så nemi., som i betänk. innefattas, har jag ock ansett mig förhindrad gå längre. Någon ytterligare inskränkning i R. o. Ad:s rätt i förevar:de hänseende, kan jag icke godkänna. Visserligen uppgifves del vara uti presterskapets intresse, att man icke allt för långt utsträcker rättigheten alt kalla huspredikanter, emedan desse sedermera vid befordringar inträda i täflan med andra inom församlingarne tjenstgörande prestmän; men ä den andra sidan kan väl icke nekas, alt, genom rättigheten att såsom huspredikant fä anställas, beredes tillfälle att blifva använde för yngre män, hvilka egna sig åt studier och andra med presterliga kallet icke alldeles obeslägtade ämnen, samt först sednare inlrädandes i mera aktiv presterlig verksamhet. Det gagn kyrkan framdeles kan hafva deraf att berörde personer icke straxt i början af sin vetenskapliga bana funnit sig afstängde från hoppet om en aflägsen framlida anställning inom församlingen, torde skäligen härvid lagas i betraktande. Jag har derföre icke velat, att man i allt för hög grad inskränker förbemälde rättighet. Ehuruväl det icke kan nekas, att Utsk:n gått temligen långt, då det uteslutit den mäst omfattande rubrik, under hvilken R. o. Ad. egt rättighet, att kalla huspredikanter, har jag dock ansett sådant böra tillstyrkas, allenast man ej går än längre. Då den åberopade författningen säger, att Den ä Juli e. m. 521 man äger rätt, att kalla kuspredikanter, när nian är af ålder och sjuklighet hindrad att gudstjensten i församlingens kyrka bivista eller eger aflägsen bostad, eller ock för egen uppbyggelse önskar enskild gudstjenst, har Utsk:n nemi. endast velat upphäfva den sistnämnde cathegorien af de tvenne. Man har alltså pä ett ganska väsendtligt sätt gatt motionärens önskan till mötes; hvarvid Utskm synes mig hafva träffat den rätta vägen; det vore olämpligt gå vidare.
I Frankrike, der allting centraliseras, löpa alla hufvudbanorna tillsammans så nära Tuilerierna, som det låter sig göra, men sprida vid gränserna Frankrikes viner och manufakturvaror öfver grannländerna genom de med de Franska förenade utländska jeruvägssystemerna. I England är hvarje större by en fabriksort, hvilken från och til! hamnarne och skiljda delar af landet hemta sina råämnen och sprida sina fabrikater. Allt detta betingar att den, från början genom Engelska ingeniörer, på Europas fastland införda spårvidden af 4,83 fot, utan afseende på om den verkligen är den rätta och bästa, fortfarande der tillämpas för utgreniugar och sammanbindnings - *) En ingeniör, i dess rätta bemärkelse, måste, utom fosterlandskärlek, sorn gör uppfattningen klarare och höjer honom öfver småsinnet, ega förmåga att rätt kunna på de ständigt vexlande förhållandena tillämpa hvad han setLJärt och erfarit, men ej som slaf, utan fritt och sjelfständigt; vidare bör lian i förening med god underbyggnad och fortsatta studier — i det intressantaste af alla yrken, — ega den möjligast vidsträckta praktiska erfarenhet; ty med sådan kan han reda sig t. o. m. ulan theori, då en lbeoreticns, utan praktik, ovilkorligen mäste begå misstag, om han skulle komma alt handla på egen hand; — och slutligen måste linnas en inneboende, innerlig lust för yrket, som mägtigl drifver till ständigt framåtskridande, ständiga uppfinningar och förbättringar, samt dertill djerfhet nog att tillämpa hvad han, enligt sin öfvertygelse, med säkerhet vet vara det rätta och för ändamålet bästa. Ju närmare en ingeniör kan nalkas detta ideal, desto säkrare och närmare kan han också hoppas upphinna målet för sin tillvaro, — att vara nyttig för sitt land, Stats-Utskoltets Memorial M 77. banor. Men oaktadt de olika Staternas jernvägar å Europas fastland, med undantag af Spanien och Ryssland, der spårvidden är olika, sålunda äro förenade till ett enda sammanhängande nät, så att samma tåg obehindradt kunna gå öfver alla maskorna, ser man likväl högst sällan de fördelar för personmen i synnerhet gods-trafiken tillgodogjorda, hvilka tillskrifvas den lika spårvidden.
DVid förnyad föredragning af Constia tutions-Utskottets Memorial N:o 57, 1 anledning af Höglofl. Ridderskapets och Adelns återremisa uti frågan om ändring af redaktionen uti Regerings-Formens 10a §, antogs förslaget såsom hvilande till nästa Riksdag, att då till afgörande förekomma»' Fran Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs å nyo Stats, och Bankör Utskottens under den 23 i denne månad afgifne Utlåtande öfver Kongl. Maj:t Nådiga proposition af den 12 förutgående, rörande behofvet af serskilta fenninge tillgångar till upphandling af Spannetnål; Och fann Bondeståndet skäligt detta Utlåtande bifalla, utom hvad angar det föreslagna tillstyrkandet af förbud och inställande af all Bränvins-Bränning, åtminstone uti de orter, som anmält sig till erhållande af Spannemåls understöd, hvilket förslag Bonde-Ståndet ansåg sig så mycket hälldre böra ogilla, som Utskottten till deras framställning härom ej haft anledning,' hvarken af någon för närvarande vackt och från Riks-Stånden till Utskotten remitterad motion, ej eller af Kongl. Majus meddelte förrberörde Nådiga Proposition, samt frågan dessutom efter fö-j regången behandling af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet redan vid denna Riksdag blif-' 7i8 Prat. XJtdr. d. 27 Junti 1818- vit af Riksens Ständer afgjord och på Kongl* Maj:ts Eget Nådiga godtfinnande beror* S. D. E när, i anledning af Siats-Utskottets förliden Pletiidag på bordet lagda Utlåtande öfver de anmärkningar, som i Riks-Stånden blifvit gjorda vid Utskottets berättelse angående verkställd granskning af Allmänna Magasins-Inrättningens Räkenskaper och förvaltning, jemte förslag till grunder för denna infättnings-Otgartisation, denna fråga till afgörande företogs, fann Bonde-Ståndet för godt bifalla hvad Utskottet yttrat och tillstyrkt, endast med vilkor, hvad Carlscrona Stads bränvins-bräntungsrätt angår, att samina
Antalet nyttiga sätt, hvarpå Aspinall ' s emalj kan användas, skulle kunna räknas i det oändliga — det behöfves blott att börja, och den ena idén efter den andra skall uppstå äfven i en medelmåttigt utrustad hjärna. För att åstadkomma billiga presenter är emaljen oskattbar, d å hvarje gammal sak kan så förskönas, att gåfvans ålder aldrig skulle k u n n a upptäckas. Hvar o c h e n, s o m användt m r Aspinall ' s emalj, skall beredvilligt betyga h o n o m sin tack, och förr eller senare skall m r Aspinall säkert i hvarje trefligt hem, der en burk af hans emalj hjälpt till att skyla mycken skröplighet, få sig ett tacksamhetens m o n u - ment upprest. LUNDBERGS &amp; ÅGRENS m. fl. firmor samt JOSEPHSON bosättmingsmagasiner ä f v e n en g r o s h o s hr JULIUS UNGEWITTER J:R. Kungchow Oonfa Moning Kaisow n:r 1 9: 7: 6: 5: Kaisow n:r 2 Kaisow n:r 3 Congou 4: 30 3: 50 2: 8 0 20 70 20 25 I N D I S K A SOUCHONG. Ö D R A R Försöken Th. Winborg &lt; &amp; i Stockholm tillverkningar af LANDSORTEN Lactoserin-Cacao, förordad af professorerna C. E. Bergstrand och Olof Hammarsten; r - RGJ [2582] STOR L C 9: 6: 6: 4: E M O T C Csis 8 L 4 Stora Moguls — - Mikadons - Kalifens Behausens, original. Behausens Smulthe 11: — Mal ty Cachar Pekoe Assam ._ Ceylon Darjeeling._ » R L 5 L © J 1 * £ O Ä ELLER POSTFÖRSKOTT. S E N A P, blandad snm engelsk o. fransk, flere sorter. Alla sorters uppritningar utföras. K n y p - peloch broderimöaster säljas. Färdiggjorda arbeten finnas till påseende.
Jag anhåller nemi. att få fästa deras uppmärksamhet derpå, att Presteoch BorgareStm aldrig haft den af R. o. Ad. antagna redaktionen under öfverläggning. Hade så varit, och dessa båda Stånd då afslagit densamma; då vore sannolikheten, för att R. o. Ad:s mening skulle segra, så ringa som de värde talarne den framställt; men då nu förhållandet är, att dessa båda Stånd endast haft tillfälle att granska Ulsk:s förslag, och då, Den 10 September. 331 på salt de båda talarne medgifvit, R. o. Ad:s förslag år både tydligare och bestämdare; så vore det ju ”mindre grannlaga alt förmoda”, att icke Presteoch BorgareStm, dä de fingo tillfälle att se och antaga detta bättre förslag, ej äfven skulle göra det. Hvarföre jag tror sannolikheten vara för R. o. Ad:s förslag eller åtminstone osannolikheten för dess antagande ej så stor, som de värde talarne uppgifvit. Frih. Cederström, Jakob: Om uti någon slags lagstiftning bestämdhet är nödvändig, sä är det i en sådan som denna. Finnes der något obestämdt eller några förlydbara bestämmelser, så kan man förutse alt man derigenom skapar uppror, i st. f. att folksamlingar hittills blifvit skingrade utan någon sådan lag. Jag finner lika med de fleste amli e talarne R. o. Ad:s förslag vara bättre, och just derföre intet skäl vara all antaga inbjudningen. Fullkomligt öfvertygad om alt det upplysta PresteSt. skall, dä det får tillfälle alt erhålla ett bättre förslag, äfven antaga detsamma. BondeSt. åter, som afslagit det första betänk., bör väl förmodas, vid valet emellan det och ett mera bestämdt och lättfattligt, heldre antaga detta sednare. Skulle nu äfven för voteringen i förstärkt LagUtsk. så lång lid åtgå, alt riksdagen hunne att dessförinnan afslulas; så vore faran deraf ingen, ty Sverige har lefvat i så mänga är utan någon upprorslag, alt det kan allt slä ännu i några år utan alt en sädan lag blir stadfästad och fastställd.
Stockholm den 1 September 1840. Iteservation vid 5:te punkten: af Herr Helsingiusj som ansåg, att Rikets Ständer ej nu böra göra anvisningar på besparingar, då de vid denna Riksdag åtminstone synas häfva vidtagit åtgärder, att för framtiden förekomma sådane anordningar. STOCKHOLM, Kongl. Rättelse uti StatsUtskottets Memorial N:o 303. Sid. 5, rad. 4 nedifr. står: förordnade, voterar läs: förordnade, icke böra beviljas, voterar Jtih. till R. St. STOCKHOL M, Kongl. Ordtens-Boktrjckerietj 18/jo. Stats-Utskotlets Utlåtande, N.-o 3oS. L Nio 305. Ank. till Exp. Utsk. den S Sept., kl. 1 e. m. Utlåtande , i anledning af Olof Olofssons motion om rättelse i förment origtig tillämpning af den för Westerbotten gällande skattläggnings-method. (I. A.) X_Jti en ifrån Bonde-Ståndet till Stats-Utskottet remitterad motion, har Riksdags-Fullmägtigen Olof Olofsson från Westerbotten anfört, huruledes, enligt från saker hand erhållne upplysningar, vederbörande auetoriteter, vid behandlingen af skattläggnings-frågor de senare åren, origtigt och till jordegarnes skada tillämpat skattläggnings-methoden för Westerbotten af den 23 Augusti 1773, enär, då densamma stadgar, att för skog till husbehof' skall beräknas 3 öre och för godt muhlbete 4 öre efter hvarje tunnlands utsäde, detta icke blifvit beräknadt efter den geometriska åker vidden, som årligen kan besås, utan efter hvarje tunna säd, som åboen möjligen kan utströ; hvadan motionären föreslagit, att ej mindre vederbörande måtte åläggas att, vid hemmanens skattläggningar, beräkna endast den geometriska åkervidd, som för besåning kan behörigen begödslas af spillningen efter de kreatur, som utfodras med afkastningen från lägenhetens naturliga slåtter, än ock Kongl.
Var god och uppgif hans adress för Prenumerant. 1) Ä r Kemmerichs Bouillon, som tinnes hos Grafström, Stockholm, god och helsosam till soppa, och hur tillverkas sådan buljong? ' 2) Huru beredes det bästa kaffesurrogat? 3) Huru tillverkas den bästa hushällssirap? 4) D:o maccaroni och potatisgryn? 5) Huru beredas karameller Bocks och Dröps? G) Huru tillverkas forsilfringsvätska att fursilfra med? 7) Huru beredes Sundhetsbalsam? 8) Enklaste sättet att sjelf göra sina brefkuvert? 9) Tillreda jästpulver och skursten? B. P. — E. A. Skulle någon af Iduns mänga välvilliga läsarinnor vilja byta knyppelprof med mig, såväl smalare som bredare uddspetsar och mellanspetsar? Jag har redan ganska många, som jag å min sida gerna vill stå till tjenst med. Van af knyppling. Ä r, då nybörjare räkna takten vid pianospelning eller annan musik, det fordom brukliga å emellan de olika noterna (exempelvis fjerdedelar: en — å — två — å — tre — å — fyr — å) ännu användt, och är det nödvändigt eller till någon fordel, frågar tacksam prenumerant. B ref låda. » Barnet » torde vid tillfälle kunna användas. Det andra manuskriptet får återhenitas å byrån. E. IF. Tack. Användes med nöje. Gerd. De inlemnade poemen antagas. Max. V i hade redan förut ett poem liggande, påminnande om edert och med samma rubrik, hvilket ni återfinner i dagens nummer. Denna afdelning står afgiftsfritt ö p - pen för våra prenumeranter. 11 — a. Det tyckes, som om eder lilla uppsats om » Homeriancn • på något sätt förkommit, om den ens någonsin ordentligt kommit Bed. till hända. Var god, sänd den på nytt, skall den finna plats. Bed. En ung flicka familj, der hon, genom Antoinette Trebelli; af F. Ilbg. (Med porträtt.) — September; poem af Daniel Fallström. — Om qvinnans värde. Tre artiklar af Irma von Troll-Borostydni.
Nej t Hvarefter Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, med ogillande af den nya Redactionen, låta 4 §• i RegeringsFormen förblifva oförändrad. Bifölls. §. 28. I första Momentet hade af ConstitutionsUtskottet blifvit föreslagit, att efter ordet: ”Fästningar j” må införas: ”att till S/sslor vid Aca demierne - Den 13 Martil. 385 demierne befordra utländske hårde af utmärka te förtjenster I serskilt Moment näst efter ordet: S3/<5/*- tjensterf* i händelse nämnde tillägg antages, men* i motsatt fall, näst efter ordet: Fästningar; ”att i tjenst antaga utländske Män till SprAkoch EixerciticeMästare, samt Idkare af de Fria Konsterna, samt vid §;ns slut, efter orden: Den rena Evangeliska Läran: ”Språka o c h Konster ne , allena undantagne” Friherre Cederström, Jacob: Då de föreslagne nya Redactionerne synas mig otydligt uttrycka det, som med ändringen åsyftas, trot jag icke att någon af dessa Redactioner au kan antagas. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus z Samma Anmärkning har också jag gjort. Men vid närmare eftersinnande fann jag Lagstiftarens mening, att utländske Lärde , som befori' dras till egentligen Academiska Sysslor, skulle vara af den Evangeliska Läran, vara uttryckt $ då deremot ExercitiaeMästare derifrån dispeu-: seras. Det är sant, att meningen kunnat än klarare uttryckas. Jag ser dock icke något hinder för den nya Redactionens antagande. Friherre Cederström: Jag ihstättimer det* uti, att meningen , som man genom den nya Redactionen sökt uttrycka, skall vara den Grefve von Schy/erin uppgifvit j men då denna me■Ridd, 0. Ad, Fröt, IV, B. I, Afd» 4?» 336 Den 12 Martti. ning icke är uti Redactionen tydligt och be* stämdt uttryckt, anser jag Redactionen icke vara antaglig.
Företogs äter twänne särftilte. af Herr Majoren Friherre (u l Henrichofsamt Herr H fwer - Jägmästaren Silfverhjelm til Riddcrftapet och Adeln ingifne och til Utskottet, den 1 i denne Mänad, remitterade Memorialer, angäende ätftillige föreflagne indragningar af Ämbeten och tjenster, m. m. Wid Lfwerläggning om de t desse Memorialer punctewis uptagne ämnen, fann wäl Utskottet de samma förtjena all möjlig upmarksamhet, hwarföre det äfwen more af wigt, ak de sä fort möjeligen sse kunde, til nödig handläggning blifwa uptagne; Men som af dessa ämnen, Utskottet endast ansäg ykde puncten i Friherre kos. seg samt i:sta och 4 de puncterne af Herr 8Ukverhjelms Memorialer, säsom rörande Allmänna Oeconomifta ärender, enligt sz §. i Regeringsformen, höra til Utskottets arbets omfattning. besiöt Utskottet at genom Protocolls Utdrag detsamma hos Högloft. Riderskapet och Adeln anmäla, pä det de öfrige puncterne mätte til »vederbörlig ätgärd kunna remitteras. Ut supra. Lx ?rotocoIIo, Utffottets Secreterare. LadeS pä bordet. Utdrag af Protocollet, hällit hos Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärsoch Osconomie-Utftott den 22 Julii isoq. S. D. FSe §44 Den 11 Augusti. S. D. Föredrogs et af Herr Handelsmannen Kutk til Wällost.
På grund häraf och då för öfrigt, enligt hvad af de debatter, som vid sednaste riksmöte, då frågan om den nya konkurslagens antagande förevar, deröfver egde rum i de särskilda Riks-Stånden, visar sig, den i 35:te § deraf uttryckta grundsats, som nu egentligen utgjort föremål för motionärens framställning, icke tillkommit i följd af något förbiseende af frågans vigt, samt det är en gifven regel för all lagstiftning, att man ej bör förändra antagna lagar, innan något behof af förändring låtit förnimma sig, men sådant så mycket mindre kan vara händelsen i förevarande fall, som den lag, hvari ändring nu blifvit yrkad, icke förr än med ingången af nästa är träder i verkställighet, får Utskottet vördsamt hemställa. att ifrågavarande motion icke måtte till någon lagstiftningsåtgärd af Rikets Ständer föranleda. Stockholm den 27 November 1863. Reservation: af Herr Lemchen. 6 Lag-Utskottets Betänkande N:o 92. Ank. till Exp.-Utsk. den 27 Kor. 1863. kl 12 tnidd. Betänkande, i anledning af motion om förklarings meddelande öfver Kongl. Förordningen den 8 Oktober 1861, angående ändring i vissa delar af 17 Kap. Handels-balken och andra författningar, rörande borgenärers rätt och företräde för hvarannan till gäldenär s egendom. I 17 Kap. Handels-balken stadgas, att, om flere ega inteckning i fast egendom till säkerhet för fordringar och egendomen ej räcker till för alla, den skall hafva företräde, som har äldre inteckning, dock att de inteckningar, som blifvit meddelade ä samma Häradsting eller å samma Rådstufvudag, medföra lika rätt, ändock att den ene förr och den andre sednare sin rätt bevakat. Häri har genom 1861 års omförmälda förordning blifvit gjord den ändring, att, med upphäfvande af hvad sålunda förut varit stadgadt, införts en bestämmelse af denna lydelse: ”Är fast egendom intecknad för fleras fordringar, och räcker den ej till för alla; håfve den, som äldre inteckning eger, företräde. Hafva flera inteckning sökt å en dag; ege lika rätt.”