Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af den 27 Januarii, af innehåll att Ståndet ej kunde instämma uti Bonde-Ståndets inbjudande att Riksens Ständer genom ett allmänt besvär skulle hos Kongl. Maj:t anhålla, det alla sådana af Dess Befallningshafvande stadgade Vitén i Oeconomiska Mål» hvarigenom de uti Lag och Författningar redan bestämde Böter ökas och förhöjas, må förklaras ogillde, och Konungens Befallningshafvande förbjudas att på sådant sätt afvika från de i Lag gifne föreskrifter. Af den 2 Februariiom Remiss till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomi*-Ut - 442 Den 17 Februarii. skotten af Kongl. Majtts Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, angående Saltpetter-Näringens tillstånd. Af den 2 Februarii, om gillande af Constitutions-Utskottets Memorial, i anledning af erhållen Remiss uppå gjord anmärkning af Riksens Ständers Revisorer uti deras Berättelse om Allmänna Magazins-Inrättningens Förvaltning. ** Af den 2 Februarii, om Aterremiss af Statsutskottets Utlåtande i frågan om indragning af Talemäns-Tafflarne, samt till Oeconomi»- Utskottet af dess Betänkande om skyldighet för Gotha Canal-Bolag, att undathålla de Vägstycken, hvilka tillhört sådana Hemman, som genom Canal-Anläggningen blifvit indragne. Ifrån Valloflige Borgare-Ståndet ; Af den 10 sisth Januarii, om instämmande så väl uti de af Preste-Ståndet förslagne ordasätt uti Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, om Hans Kongl. Höghet Arf Prinsens rättighet att föra Regeringen vid tillfällen, då Hans Majit Konungen och Hans Kongl. Höghet Kron. Prinsen voro af sjuklighet derifrån hindrade, sorn ock uti Med-Ståndens inbjudning att berörde underdåniga Skrifvelse skulle genom en Stor Deputation öfverlemnas. Af den 19 Januarii, om Återremiss af LagUtskottets Utlåtande, angående sättet för upp - Den 17 Februarii. 443 läsning i Kyrkorne af Författningar och andra Kungörelser.
Då Riksens Häglof!. Ständers Bevillnings-Utskotts försök, att genom ett, under den 26 sisth September framlagdt förslag, förenade inom Respective Riks-Stånden uppstådde skiljaktigbeter, i afseende på dels derunder, hvarefter de genom Stora Sjö-Tullen inflytande Bevillnings - medel skola utgå, dels ock den derföre upprättade Bevillnings - Tariff, icke medfört den åsyftade verkan, enär Höglofl. Ridderskapet och Adeln, samt Vällofl. Borgare-Ståndet, enligt särskildte Protocolls-Utdrag, af den 9 och i5 dennes, i flere' delar vidhållit sine beslut, under det att Ilögv. Preste-Slåndet samt Hederv. Bonde-Ståndet, under den 11 och 17 i nämnde månad, biträdt Utskottets Memorial, återstår för Bevillnings - Utskottet, att med frånskiljande af hvad, på sätt Grundlagen föreskrifver, Utskottet anser vara afgjordt, uppställa de Vo.- 4 Bevilliiings-Ulskottcts terings propositioner, som i öfrige frågor blifva af nöden. 1:0 Hrad således angår lista puncten af Utskottets Betänkande, deruti föreslås att en allmän Införsel-frihet i Riket må emot Toll medgifvas, att derföre alla sådane varor, hvarmed handel kan i Sverige drifvas, skulle, uti den nu faststälda Tull-tariffen, intagas och att uti underdånig skrifvelse tili Kongl. Majit skulle anhållas , att i deri händelse Kongl, Majit, vid utfärdandet af Tull-Bevillnings-ta-> riffen, i Nåder skulle finna för godt, att ifrån Införsel-friheten göra några undantag, Kongl, Majit då täcktes genom särskild
Jag för min del kan och bör icke tala emot delta anslag, men 4ao Den 27 Mars e. m. sedan jag lemnat dessa upplysningar, får jag gifva tillkänna, att då redan en annan ledamot yrkat afslag, så kan jag icke undgå att votera nej. Hr von Hartmansdorff: Den siste talaren bar förklarat, att han ingen localkännedom ägde, men att lian grundade sina uppgifter på de muntliga uppgifter han hört. Då man icke äger localkännedom i detta hänseende på någondera sidan, så synes det vara skäl att mera lita på Utsk., som haft handlingarna 0111 hander och allt möjligt rådrum att granska förhållandet, än att tro på muntliga uppgifter. För min del åtminstone sätter jag mera tro till Utskottet. Att denna farled skulle bestå af sjöar, omgifna af oländiga stränder, må val vara möjligt; men det bevisar icke att företaget är utan den påräknade nyttan; ty när ortens innevånare sjelfve vilja bidraga med hälften af kostnaden, så är detta, efter min förmening, det bästa beviset på nyttan af företaget. Talaren har yttrat, att i conseqvens roed R. o. Ad:s beslut på f. m., borde äfven detta betänk, afslås. Nämnde beslut fattades med den knappa pluraliteten af 2 röster. Visserligen är det conseqvent af Gr. Frölich och andra, som satte sig emot det förra anslaget, att äfven afstyrka detta; men för mig och dem, som röstade för det förra, hoppas jag det vara obetaget att äfven rösta för detta, äfvensom för Ståndets nu närvar. ledamöter att afgöra hvad som är de flestes mening. I afseende på conseqvensen får jag erinra, att Ståndet förut beviljat anslag till upprensning af elfvar i Norroch Westerbotten utan något villkor, för en eif i Medelpad mot bidrag af en tredjedel, samt t. o. m. i sjelfva Upland med villkor alt orten skulle bidraga med en tredjedel af kostnaden. Det synes följaktligen vara fullt conseqvent att då bevilja anslag i Dahlsland mot bidrag af hälften från ortens innebyggare. Jag röstar för bifall till Utsk:s förslag. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.:
Häradshöfding Eskilson, domhafvande på landet, S i r i , hans brorsdotter, I d a , hans systerdotter, B i r g e r , Idas fästman, N i l l a , gammal hushållerska, Notarien, Flickorna Handlingen föregår på häradshöfding Eskilsons kontor. Ett stort rum, gammaldags möbleradt. Till venster ett stort skrifbord, strax der bredvid en telefonapparat. Stora fönster med små rutor samt tjocka, mörka yllegardiner. Till höger en stor gammaldags kakelugn med afsats, på hvilken står två stora vaser utan blommor. I närheten af kakelugnen ett mindre bord. Dörrar i fonden. Till höger en mindre dörr, vettande åt en korridor; högt uppe på dörren finnes en rund glasruta, på yttersidan försedd med en liten gardin. Dörren går inåt. Bokhyllor belastade med tjocka böcker, handlingar och papper. Ett par stora, beqväma stolar. På venstra väggen ett gammalt skåp. Lampan på skrifbordet är tänd, på det mindre bordet står ett syskrin. S i r i (sitter och skrifver. Det ringer i telefonen. Hon springer upp; talar i luren). Är det du, Karl? (Paus. Hon lyssnar på svaret.) Ja så, länsmannens pojke! Jag vet inte hvad det är för ett oskick att låta honom regera med telefonen, jag skall Nej, bry sig inte om det, farbror. Jag vänjer honom nog af med det. Ja, gör det. Och så adjö med dig, min pulla. Var nu inte ledsen för det du skall stanna hemma. Du är så ung ännu, och det är bara flärd och dårskap. Du har mycket bättre af att sitta här och skrifva; och din tid kommer nog. Var nu inte ledsen! (Går.) Häradshöfdingen. Siri. Häradshöfdingen. Hvarför har du inte ringt på under de här två dagarne? * * * Jag kunde just tro det! Det låter så underligt när du talar. Stryk talg under fötterna och bind en ullstrumpa om halsen i qväll när du lägger dig, men kom i håg, att afvigan skall vara utåt, annars hjelper det inte.
Teg gjorde gossen som alltid, när han inte kunde försvara fadern, men dagen därpå sålde han deras andra nyburna ko — också för brännvin! Då var det som Thora sprang till prästen och ropade, så det klang över byn: »Du måste hjälpa, präst, du måste!» Ja, så kom den prästen till Yxegården för att »förmana» och frälsa. Hövligt blev han emottagen och hövligt blev han bemött: mannen kunde slikt, när han ville. Thora sög in varje ord prästen sade: Här skulle nog hjälpen finnas! Jo, sonen lovade ju att gå i kyrkan någon gång — mannen med — »när han blev tillräckligt stark»! Gå i kyrkan? Du präst, du präst! Du sov nog gott den natten, du, och trodde dig ha gjort en Gudi behaglig gärning. Ett par dagar senare föll blixten, fast vår Herre styrde viggen. Sent mot kvällningen kom Thora genom hagen hemöver — från en sjuk; ty hur uselt hon än hade det själv, glömde hon aldrig de sjuka och elända. Det var hennes gåva. Hon kände som om fötterna rivit upp fåror i marken. Men så hade de också en tung börda att bära: henne. Allting var så tungt och så styggt i kväll. Ett — det styggaste av allt — såg hon jämt framför sig: gossens vackra ansikte med stadsherrns fula lastmärke uti. Han var född till sundhet — hennes gosse — inte till slikt otäckt. Hon kunde inte bära det, hon kunde inte! »De svarta tankarna, som gjorde håret vitt», flaxade omkring henne som sjungande fåglar. Hela veckan hade hon hört dem, Innan prästen kommit, hade hon trott så säkert på vad han sa’, men nu ...? Varken man eller son hade låtsat om hennes tilltag att kalla kyrkans hjälp till gården. Hade prästens ord trängt in till dem? Åh, inte drev munväder någon kvarn! Hu, så styggt allt var i kväll. Kunde då inte hon, Thora på Yxegården, hitta på något annat än detta stygg-stygga? Nej, hon kunde inte. Hon hade ju försökt allt. Hon var mald till döds mellan de där två som ett sädeskorn mellan tvenne stenar. Det var ju så lätt gjort — sjöngo fåglarna! »Det vita» hade hon ju. Och då vore gossen räddad?
Nio 15, i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende å laxfisket i hafvet utanför Listers härad. Bifölls. Nio 14, i anledning af föreslagna ändringar i Kongl. Reglementet för Skyddskoppympningen af den 29 September 1853. Bifölls. Prot.-Utdrag den 24 Januari 1857. 181 N:o 15, i anledning af väckta motioner om tillstånd att fortsätta auktion å landet sednare på aftonen än genom Kongl. September 1848 är medgifvet. Bifölls. S. D. Remitterades till Bevillnings-Utskottet ett af Komminister Beckman denna dag afgifvet yttrande i anledning af Kongl. Majits, till samma Utskott af Ståndet den 21 dennes remitterade, nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, med förslag till författning, angående stämplade pappers-afgiften samt livad vid kontrollen och uppbörden deraf bör iakttagas. S. D. Af tvänne till Ståndet ankomna, hos Rikets Ständers den 21 dennes valde Elektorer hållna, nu upplästa protokoll inhemtades, att Herr Professoren vid Kongl. Universitetet i Upsala, Riddaren af Kongl. Nordstjerne-orden, Philosophie och Juris Utriusque Doktorn Pehr Erik Bergfalk blifvit vald till Rikets Ständers Justitie-ombudsman, och att Herr Revisions-sekreteraren, Riddaren af Kongl. Nordsljerne-Orden Johan August Södergren var utsedd till den man, som skall efterträda Rikets Ständers Justitie-ombudsman, i fall han innan nästkommande Riksdag skulle med döden afgå; och blifver underrättelse om dessa val meddelad, genom utdrag af protokollet, till Expeditions-Utskottet, med anmodan att uppsätta erforderliga förordnanden, jemte underdånig skrifvelse, med anmälan om valen. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D.
IV) 1 eslagit såsom vilkor: "att, å förenämnde ställen,bränvin (under rf 4 kanna) må utdelas för betalning, äfven i minut, dock endast i förening med spisning, till de resande, vägfarande, samt gäster, hvilka å dessa ställen inlaga deras måltider.” Ehvad betänkligheter, man än må hysa och framställa, om verkställbarheten af och controllerne vid ett dylikt stadgande, ('betänkligheter, som, åtminstone efter min åsigt, böra vika för det allvar och kraft, hvartill jag önskat, att man i Författningen malte hafva nedlagt tiöet, med afseende på densammas efterlefnad), så synes mig dock klart, att, om äfven någon gång, vid detta, sorn vid lagstadganden i allmänhet, öfvert!ädelser komma att ega rum, som af lagens straffande hand ej kunde ålkommas, — detta stadgande likväl lämpligen bör bibehållas och tillämpas, såvida man vill (och detta är åtminstone fallet med mig), genom närvarande lagstiftning, jemväl bibringa en tjenlig och kraftig hjelp åt de mångå bemödanden, som i vår lid sig yppat, i ändamål att motverka och hämma fylleri-lasten. 2:0 Sedan Utskotten afvikit från de af Afdelningen i 42 och 4^ §§• föreslagne hufvtidgrunder; så hafva de ock i följd deraf uteslutit de ansvarsbestämmelser mot ofverlrädelser, i afseende på försäljning af bränvin , dera Afdelningen uppställt i 3:ne serskilde, näst efter den 44:c^e förekommande ■§§. Att dessa sistnämnde mätte af Rikets Högloft.
Obilligt vore äfven olikheten i värdet af gods, som blefve förbrutet, nemligen i salubodar 50 R:d, och i boningsrum 100 R;d, helst då det knappt vore tänkbart, att icke gods, som kunde anses förbrutet, skalle vid visitationen anträffas till så ringa värde, som 5o R;d. Så t. ex. om en del af ett med stämpel försedt stycke vore bristfällig, afskäres den vanligen och i sådant skick behålles utan stämpel, på grund af hvilket allt Herr Strehlenert yrkat: att samma föreskrift borde gälla för visitation i salubodar och boningsrum. Härförutan har Herr Hiessleiter sökt visa, att 58 §• lätt skulle kunna eluderas, om t. ex. en kammarhandlare bebor 6 rum, deraf de 4 äro uppfyllda med varor, hvilka endast i de a yttersta försäljas, Bev. Lag-s. Allm.Btsv o. Oec.UtsA.Ut/.N.o 3m 11 han kunde undgå visitation af beslagare, sorn anträffade stora varu-partier, hvilka han , då de legat der längre än 48 timmar, icke kun. de åtkomma. I sammanhang härmed har Herr Hiessleiter föreslagit, att i sådana boningsrum, der olofligen införda varor säljas, besia* gare, utan att behöfva visa, det de varor,sorn finnas upplagda i säljarens öfriga boningsrum, inkommit inom 48 timmar, måtte ega fullkomlig rätt till visitations anställande, äfven i andra rum, än der varorna säljas; och är under discussion inom Högvördige Preste-Ståndet af Herr Prosten Elfström, i anledning af de stadganden , som äro intagna uti 44 (43) §. i öfverensstämmelse med a:dra punkten af Herr Berg von kadt, att tiden, som förflutit ifrån det den lullförsnillade varan i huset inkommit, intilldess beslag dera gores, i intet fall bör inflyta pd beslagets laglighet.
Utskottet har tagit kännedom om Kongl» Majrts åberopade Nådiga Bref den 7 December i833, och deraf inhemtat, alt tillåtelsen att eonstituera extra Länsmän blifvit Konungens Befallningshafvande meddelad, i anledning af dess underdåniga framställning om behofvet af ökadt antal Krono-betjening. inom Blekinge Län, sorn, med en folkmängd å landsbyggden af 65,327 personer, vore försedt endast med 2:ne Kronofogdar och sex Länsmän, hvilkas mångfaldiga göromål och nog vidsträckta områden ej lemnade dem tillfälle att med den omsorg och noggranhet, som under ett tilltagande fylleri med devaf följande oordningar, mera än förr påkallas, fullgöra deras åliggande för allmänna lugnets och säkerhetens bibehållande; hvarföre Konungens Befallningshafvande anhållit om Nådigt tillstånd, ej blott att förordna extra Länsmän till biträde för de ordinarie, der sådant kunde finnas af nöden, utan ock att å de gästgifvaregårdar, eller andra ställen inom Länet, der vården om allmänna säkerheten det fordrade, antaga extra Polis-Gevaldiger, hvilken, med det skydd, annan K rono-beljening tillkommer, kunde afstyra förefallande våldsamheter och inträffande förbrytelser åtala, till hvilken senare hemställning Kongl Maj:ts ifrågavarande Nådiga Bref likväl icke innefattar bifall. Om det i allmänhet är angeläget, att hvarje tjenste-befatlning, såvida ett granfaga handbafvande deraf skall kunna påräknas, är förenad med löne-förinoner, som åtminstone motsvara de nödvändigaste vilkoren för bergning, anser Utskottet denna iagltagelse i synnerhet vara af vigt, hvad beträffar Krono-be!jeningen, i anseende till beskaffenheten af deras befattningar och de förhållanden, hvari de äro ställde i och fördem.
Under åberopande af de skäl, sorn uti Utlåtandet N:o 73 blifvit anförde för reorganisation af Låne-kontoren i Götheborg oell Malmö, och då äfven vid Bankodiskontverket en ändamålsenligare fördelning af så väl göromål, som löneinkomster, än den nuvarande, synes vara af behof påkallad, hvarigenom nödig lättnad torde kunna Ombudsmännen derstädes beredas i deras fyrfaldiga maktpåliggande göromål, hemställer Utskottet, 10: ö. alt åt Fullmäktige måtte uppdragas, att för Banko-utskottet vid nästinstundande lagtima riksdag framlägga förslag till reorganisation af Banko-diskontverket, vid uppgörandet hvaraf bör tillses, alt nuvarande aflöningsoch arfvodes-stat icke må öfverskridas. Stockholm den 16 Augusti 1831. Ank. till Exp.-l'tsk. d. 16 Aug. 1851, kl. 8 e. m. Utlåtande, i fråga om afskrifning af åtskilliga vid diskontverken i Stockholm och Götheborg balanserade öfverräntor.
Men jag får hemställa till Frih. Boye, såsom ett jemkningsförslag, och fastän jag derigenom går ifrån min egen sats, om Hr Frih:n icke skulle vilja på så sätt frångå sin begäran om votering, att vi låta vår mening om olika aflöning förfalla, och, med afseende på de ökade göromål, hvilka jag erkänner att Ridd.secret:n har framför de öfriga Ståndens secreterare, och hvarföre jag ej anser honom ersatt genom den lön, han har af Ståndets och icke af Statens cassa, och för hvilken han har särskildta åligganden, vi deremot måtte bifalla för alla 4 Ståndens secreterare ett arfvode af 4oo r:dr. Hr von Troil: Under den efter-discussion, som nu uppstått, hafva åtskilliga besynnerliga formvidriglieter förekommit. En värd talare har yrkat, att ja-propos:n måtte ändras till olikhet mot den Hr Landtm, framställde, och hvarom votering blifvit begärd. Jag tror, att sådant skulle vara alldeles stridande emot de former, som både bruka iakttagas och äfven framgent böra iakttagas, och måste således bestrida detta förslag. En annan värd ledamot åter har börjat discutera sjelfva saken, sedan votering blifvit begärd, och då han glömt att detta icke var enl. med den ordning, som borde iakttagas, så har han ytterligare glömt bort, alt troligen icke i mannaminne funnits någon secreterare i BondeSt., som icke tillika innehaft någon ordinarielön. Frih. Cederström, Jacob: Med Hr von Troil instämmer jag i formen, att ovillkorligen den propos., som först af Hr Frih. o. Landtm, blifvit framställd och af Ståndet besvarad, och hvaröfver votering jemväl blifvit begärd, måste blifva ja-proposition. — Hvad åter angår ett under discussionen i ämnet afgifvet yttrande om Ridd.secret:ns lön, så är det tydligt, att han ej har lön af Ståndet såsom dess secreterare under riksdag, utan såsom dess secreterare mellan riksdagarna i och för den tjenst han då utöfvar. Den 20 Juli f. ra, Gr.
O . • - ^ upprensning in åt landet, hvarigenom en lättad transport tili sjelfva hamnplatsen uppkom, bereddes derigenom så väl för denna orten, sorn för de härom norr och vester belägna trakter en stor fördel, som ej kan på annat sätt ersättas. Af nu varande, på hemman lagda onera kan skjutsningen anses vara det besvärligaste och mest motbjudande, synnerligast derföre att de skjutsskyldige äro öfvertygade, att sk juts väsendet kunde ordnas pä de flesta ställen inom Länet som ett frivilligt åtagande, hvarigenom den nu varande tvångskjutsen kunde upphöra. Under loppet af dessa sednare åren har uppbörden kunnat verkställas utan svårigheter. Ehuru de tvänne sednaste åren varit för Länet högst bekymmersamma och penningelillgångarne knappa, har kronoskatten på vanligt sätt gått in. Della bör så mycket heldre anmärkas, sorn Eders Kongl. Majlis Befallningshafvande derigenom sättes i tillfälle, att dels vitsorda uppbördsmännens nit och drift samt omtanka att på lämpligaste sätt liksom jemka in skatterna, till fördel för de skallskyldig^, utan handräckningsåtgärder, dels fä uttala den sanning att ännu finnes den anda hos menigheten, att i möjligaste mån ordentligt afbörda sig kronoskalten. Der dröjsmålet är allmännast, är hos dem, som i följd af större fastigheter hafva större skattebelopp att erlägga. Deras stämmoböter äro lör små, för att inverka på åliggandet att vid uppbördsstämman afbörda sig skatten, hvaremot beräkning kan göras att räntan derför, lill dess erläggandet sker, är en vinst. Den nya Nådiga författningen angående Kyrkoråd och Sockcnnämnder har så nyligen kommit i verksamhet, att följderna deraf ej kunnat skönjas. Fattigvården bestrides enligt gällande författningar. Saknaden af en ali - 14 miin fattiglag, med mera bestämda föreskrifter i flera afseenden, kanaes likväl ännu. Den af Eders Kongl. Maj:t gifna författning om folkskolor har visserligen satt en del församlingar i verksamhet, att ordna deras skolor i den syftning, den Nådiga föreskrift en ålägger.
Direction borde få ankomma, att efter tillgångarna skulderna afbörda; och sedan hvad som i afräkning å meranämnda Skuld sedermera eller ifrån 1825 års början influtit från vissa Curhus-Directioner, blifvit Stats-Verket er - 13 Kongl. Maj.ts Nådiga Propos. No 1"]. satt, vill Kongl. Maj:t härmed till Rikets. Ständer i Nåder öfverlemna att, i förhållande till Curhus-inrättningarnas ställning och de tillgångar, som hädanefter kunna blifva alt påräkna , bestämma antingen meranäpinda skuld hör af Curhusmedlen gäl-, das, samt i sådant fall, huruledes dermed förhållas bör, eiler om deremot afskrifning må beviljas; utgörande återstående fordran af förberörda förskotts-summor denna dag: af Stockholms Läns Curhus 1,27a: 1 q: 10. Wisby dito, , , 119: 26: 10. Wennersborg dito 198: l\T. 4* Östersunds dito . ; 234- 21 •' 6. Sluteligen vill Kongl. Maj:t hafva i Nåder fäsLat Rikets Ständers uppmärksamhet på den omständighet, att Hospitals-inrätt-r ningavna i senare tider fått vidkännas en utgift, som förut varit af dem okänd; dem har nemligen, med åberopad anledning af sista Bevillnings-förordning, blifvit påförd Egande-rätts-Bevillning för deras Hemman, med 2 R:dr för hvarje 1000 R:dr af hemmansvärdet, hvilken afgift Seraphimer-Ordens-Gillet trott Hospitalerna, såsom varan-* de Fattig-inrättningar, ej böra åläggas.
Ehuru det således skulle kunna synas, som hade Rikets senast församlade Ständer delat den af Banco-Utskottet yttrade åsigt, att tillverkningen af Bankens omförmälde sedlar borde upphöra, då de, på sätt nyss är förmäld t, beslutat, att Bankens sedlar å 16, 13 och 8 sk. borde till en kommande Riksdag bibehållas, likväl, enär den med tillverkningen af dessa sedlar förenade kostnad, enligt hvad Utskottet inhemtat, blifvit under senare tider betydligen, eller till nära halfva beloppet nedsatt, och sistlidet år i83t), med inberäkning, utom aila öfriga utgifter, jemväl af kostnaden för nämnde sedlars invexling i landsorterne, äfvensom deras slutliga granskning och korssning uppgått till endast 28,466 R;dr 27 sk. 4 rsteller, med tillägg af de löneanslag 8,410 R:dr, hvilka i och för utgifvandet af ifrågavarande sedlar utgått till 36,876 R:dr 27 sk. 4 rst. allt Banco, hvilket belopp, genom fortsatt vidtagande af lämpligare åtgärder till erhållande af ett bättre, mera uthålligt papper, bör ytterligare kunna förminskas, så att den kostnad, desse sedlars lifgifvande skulle medföra, vid jemförelse till den, som med en ökad utmyntning utaf smärre silfvermynt och detta mjmts spridande i landsorterne måste vara förenad, icke kan blifva betydlig, helst icke bör förbises, att någon förlust måste för Banken uppstå, i följd af silfvermyntets nötning, om äfven icke i betraktande tages den omständighet, att
Och N:o 25, i anledning af väckt fråga om betes-rätt för vissa hemman å krono-allmänningen Mösseberg. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Kongl. Maj.ts Nådiga Propositioner: 4:o Om antagande af en Författning, angående sammanläggning af straff. Remitterades till Lag-Utskottet. 2:o Om antagande af en Författning, angående straff-arbetes och fängelsestraffs verkställande i enrum. Remitterades till Lag-Utskottet. 5:o Angående afsöndring af jord från krouo-lägenheterna Hushagen, Kö pingsön och Byslätten, för utvidgning och rätning af Köpings-ån. Remitterades till Stats-Utskottet. 4:o Angående uppförande å stat af lön för Kronofogden i Westerbottens Lappmarker. Remitterades till Stats-Utskottet. 5:o Angående bibehållande af det vid 4853—4854 årens Riksdag, till ombyggnad af Långebro vid Christianstad, anvisade stats-bidrag. Remitterades till Stats-Utskottet. 6:o Angående försäljning af tomt-platsen efter Kronans nedbrunna span måls-magasins-hus i staden Carlshamn. Remitterades till Stats-Utskottet. 7:o I anledning af f. d. Landshöfdingen, m. m., Herr Grefve C. G. Löwenhjelms. f. d. tillförordnade Lands-kamereraren, Krono-fogden A. L. Petterssons och Lands-sekreteraren,' Lagmannen C. Engelbloms underdåniga ansökningar att erhålla eftergift af dem ådömda ersättnings-ansvar för Kronans förlust i följd af Läns-bokhållaren C. Langlets bedrägliga förhållande. Remitterades till Stats-Utskottet. Angående eftergift af den framlidne Öfversten J. af Ekenstam, i egenskap af Chef för Westra Tull-distriktet, till ersättande ådömda andel af Tull-kassören G. E. Bergvalls balans. Remitterades till Stals-Utskottet.