Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
”Jag förstår icke,” sade Gabriella, otålig vid kaptenens liknelse, ”hvad som kunde hindra Rosenberg att återkomma, då hans affärer nu blifvit upphjelpta?” ”Jo, det kunde ju inträffa ett helt naturligt fall,” återtog kapten Kocher. ”Jag talar nu i allmänhet, min unga mamsell: ingen är ju, äfven i sina bästa och raskaste år, säker att öfverraskas af döden?” ”Af döden!” eftersade Gabriella långsamt. ”Är då Rosenberg död?”.. Och för andra gången grep samma isande skräck hennes unga hjerta. Hon såg på kaptenen, som, ur stånd att uthärda oron i hennes frågande blick, vände sig åt annat håll, i det han yttrade: ”Jag lemnade honom icke död, men har mera anledning att tro, det han nu snarare vandrar i himlen än på jorden. Då, på hans trägna förfrågan efter en svensk skeppare, en af hans bekanta skaffade reda på mig och förde mig till honom, fann jag honom angripen af en svår feber, eftersläng af en föregående sjukdom, som han ådragit sig någonstädes i tropikländerna. Jag kunde endast dröja få minuter, och dessa begagnade han för att af mig taga det löftet att jag vid återkomsten till Sverige sjelf skulle besöka ön, der hans fästmö bodde, och säga henne att, antingen han dog eller, emot all sannolikhet, fick lefva, var hon målet för all hans sträfvan, alla hans tankar. Hittills hade det gått honom väl i handom; men vid möjligt inträffande dödsfall fruktade han att affärerna i fremmande händer ej komme att gifva stor behållning. Vore det åter Guds skickelse att han kom upp igen, hoppades han icke allenast vara hemma vid utfäst tid, utan han ville äfven dessförinnan skrifva till sin fästmö, så snart han kunde föra pennan. Emellertid var detta det enda minne, som tiden tillät mig att hemföra.” Kapten Kocher upptog härvid ett par små snäckor af sällsynt skönhet. ”Jag tog dem ur hans egna händer!” försäkrade han och lade dem i Gabriellas. Med underbar ansträngning afhörde Gabriella budskapet. Under dessa hennes första pröfningsår utvecklade hennes unga själ sina krafter och liksom härdades och bereddes för de möjliga slag, framtiden förvarade.
Staissamt Ållin. Besv.- ock Ekon.-Vt skottens Utlåtande, N.o 128. i N:o 128. Ank, till Exp. Utsk. den 7 Januari i84i> kl. ro f. ns. Utlåtande, i anledning af återremiss å Utskottens Betänkande, N:o 5, rörande Allmänna Stadgandeti och anslag till Folkundervisningens befrämjande. Sedan samtlige Riks-Stånden till Utskottens vidare handläggning återremitterat detta Betänkande, till följd af de anmärkningar, som deremot blifvit inom Riks-Stånden framställde, så hafva Utskotten, efter tagen kännedom af dessa anmärkningar, äfvensom af de nya, ämnet rörande förslag, som, jemte desamma, afgifvits, åter företagit frågan. Utskottens uppmärksamhet har först blifvit fästad på det serskilda missöde, som träffat deras i 17 §. införda allmänna slutförklaring, nemligen det, att allt för litet hafva blifvit bemärkt, eller åtminstone ej uppfattad i den ali manlighet, som vid dess afgifvande varit åsyftad. Utskotten ansågo det lända både till större redighet och till undvikande af ett alltför ofta återkommande till samma ämne, om på ett enda ställe, i slutet af Betänkandet, den allmänna åsigt uttalades, att olika förhållanden på olika orter kunde i hög grad försvåra tillämpningen af åtskilliga föreslagne sladganden, eller göra den alldeles omöjlig, i hvilka fall likväl de såsom nödvändige uppgifne undantagen alltid borde serskildt pröfvaS och, så vida de funnos af omständigheterne påkallade, medgifvas af vederbörande embetsmyndigheter. Den åberopade förklaringen har följande ordalydelse: ”Slutligen få Utskotten erinra, att, ehuru sorgfälligt Utskotten bemödat sig att föreslå stadganden, som öfver allt måga finnas tillämplige, måste Utskotten föreställa sig, att å en och annan ort, serskilda hinder för tillämpningen skola möta, som det icke varit möjligt att nu taga i beräkning, men som måste föranleda till undantag, der de af vederbörande embetsmyndigheler bekräftas”.
Sits framställning i ämnet lemna nåd. bifall under annat villkor, än att Sländerne anslogo särskildta medel dertill. Samma förhållande inträffar med Nummerlotteriet; vi hafva nyligen fått emottaga en nådig skrifvelse, deruti Konungen visserligen gillar R. St:s åsigler ang:de nämnda verks upphörande; men att Konungen för sin del funne betänklighet vid, eller icke ansåg sig i frågans nuvar. skick böra bifalla Ständernes framställning, utan i sammanhang med en indragningsslat för detta verkets tjenstemän. Jag kan ej finna annat, än att förhållandet måtte vara likadant i det ena fallet som i det andra; och skola ärendena för framtiden, sorn hittills, behandlas med ömsesidigt förtroende de begge statsmakterna emellan; så tror jag det vara omöjligt att kunna förvägra Ständerna att göra allmänna förbehåll och lemna föreskrifter för anslagens användande, hvilket håde instämmer med hvad som skett under föreglde riksdagar och ligger i sakens natur, som ock hemtar stöd af grundlagens föreskrifter i många fall. På dessa skäl finner jag mig böra anmäla min reservation mot hvarje sådant R. o. Ad:s beslut, lill följd hvaraf det kunde hända att en statsregleringsfråga — som denna olvifvelaktigt är — skulle kunna förfalla på grund deraf, att två Stånd stannat emot iva. Grundlagssliftaren har velat, att en obeslämd majoritet skulle uttryckas, och sådana frågor, som denna, kunna icke af nyssnämnda skäl förfalla. Om detla skulle ske, så ledde en sådan princip till en bestämdt vådlig rubbning i våra constitutionella förhållanden. Det är just derföre, att denna fråga är af så stor vigt, som jag önskar att R. o. Ad. ville besinna saken från denna synpunkt och fatla ett beslut, hvarigenom detla ämne i frid och sämja kunde mellan Representationens 4 kamrar afgöras, oell ej föranleda brytningar, hvilkas följder ej kunna förutses eiler beräknas. De öfriga Ståndens prot.utdr. i ämnet, upplästes, nemi. från PresteSt. af den 7:de, från BorgareSt. af den 4:de och 7:de dennes, samt från BondeSt. af den iy:de Octoher.
Jag kan således för min del icke bifalla detta Utsk:s förslag, och skull tro det vara för långt lidet på riksdagen för alt återremittera detta betänk, för erhållandet af något annat, som kunde upfylla ändamålet och i delta afseende vara lämpligt. Jag instämmer sålunda med dem som hafva tillstyrkt afslag på hvad Utsk. i denna del föreslagit. Gr. Sparre, Erik: Jag vill icke bestrida vigten och giltigheten af de skäl, som af talare här, och i synnerhet af den siste värde talaren blifvit anförda mot en förhöjning i skjutslegan. Jag erkänner att flere af dessa skäl äro giltiga, men behjertansvärd är också på andra sidan de skjutsskyldiges öde, och det kan icke nekas, att denna skjutslega af 16 sk. b:co milen är alltför liten, och en alldeles otillräcklig betalning för en häst och karl, ty till stor del åtgår detta för att resa lill hållet, ligga der hela dagen och slutligen återvända hem igen. Jag anser således att man icke bör lemna utan afseende de motioner som blifvit ingifna af en så stor del af BondeSt:s ledamöter, afseende förändring af vissa villkor för de skjutsskyldige. Om nu också de skäl måste godkännas, som, på sätt jag redan nämnt, blifvit anförda mot förhöjning i skjutslegan, och om vid det snart instundande slutet af riksdagen det är för sent alt bevilja en sådan förhöjning, som skulle medföra rubbning i redan be - 572 Den 23 Juli. stämda anslag, om säger jag, R. o. Ad. icke åt denna punkt skulle kunna skänka bifall, så förtjenar den efterföljande punkten så mycket mer att tagas i behjertande, den nemi. rör:de viikoren för de skjutsskyldige eller bestämmandet af det antal hästar, som af skjutsentreprenör bör hållas, samt andra villkor, som af K. Bef:h:de kunna åstadkommas för att underlätta entreprenaderna. Jag vill nu icke yttra mig öfver denna punkt, emedan det är den efterföljande och jag således sparar mitt yttrande till dess den föredrages.
Naimi den siste talaren yttrat, att R. o. Ad. borde vidblifva sitt redan fattade beslut, så har han således begagnat en alldeles oriktig term, emedan det blott var en gemeusam tanka. Om den sammanjemnkning, Utsk. föreslagit, nu skulle ogillas, hade Ståndet bort uppställa en annan redaetion i stället till sammanjemnkning, och om Hr Gr. o. Landtm, ansett sig kunna derå göra propos., hade den visserligen måst komma under öfvervägande; men då blott en gemensam tanka är fattad, ser jag ej, huru detta kan blifva ett beslut emot tre Stånds godkännande af Constit.Utsk:s voter:spropos:r, och det vore besynnerligt, om några personers olika tydning af grundlagen äfven hädanefter skulle få borttaga tiden med ändlösa strider. Det är af vigt, att stadgandet blir oförtydbart, och jag tror, att Utsk:s förslag är nyttigt genom deri rätt, R. St. deri lemnäs att afslå Constit.- Utsk:s förslag till grundlagsändringar vid första riksdagen. Jag inser ej heller, hvartill den gräns, som den siste talaren velat hafva, skulle tjena, enär hvarje ledamot har rätt att ä Constit.Utsk. väcka nya frågor om grundlagens förändring ända in i sista stunden af en riksdag. Jag tillstyrker bifall till betänk. " Tr Den 16 Maj. 169 Hr Hjärne, Harald: Detta ämne är nu för tredje gången föremål för discussion, och här är nu fråga, om Utsk. ställt sig grundlagen till efterrättelse vid behandlingen deraf, hvilket vi väl nu för tjugonde gången hafva före. Återremiss af Utsk:s förra betänk, beslutades på grund af de anmärkn:r, Gr. Horn nu yttrat, och det vore besynnerligt, om R. o. Ad. nu fattade ett deremot stridande beslut. Jag vidblifver ännu samma åsigt, som Ståndet förut uttryckt, och yrkar afslag.
Denna fond kallas till dess den utdelas »Axel Roos af Hjelmsåterska von Axelsonska fonden», och kommer donationvn, i händelse ifrågavarande slägtgren då utgått, att öfverflvttas på öfriga då lefvande äkta manliga medlemmar af von Axelsonska (i. 000,000: 30,000,001): 8,000,000: Ulddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 15. 11 ätten N:o 2,022. Lika rått tillkommer dem af denna ätt, hvilka tilläfventyrs blifvit upphöjda i Friherrligt eller Grefligt stånd. Skulle hela ätten på svärdssidan hafva utslocknat, tillfaller donationen Riddarhuset, på sätt i 3:dje punkten här ofvan förmäles. 5:o till lika fördelning emellan då lefvande åkta manliga afkomlingar så val efter min kå a syster Britta Lovisa Gust fva Norén, född Roos af Hjelmsäter, i hennes gifte med Kyrkoherden J. Norén, som äfven efter vice Häradshöfdingen Carl G astaf Ostlund, son af min aflidna syster Sophia Wilhelmina Gustafva Östlund, född Roos af Hjelmsäter, och före henne aflidne Komministern J. Ostlund Denna fond kallas, till dess densamma utdelas, »Axel Roos af Hjelmsåterska Norén Ostlundska fonden», och åligger det medlemmarne af slågterna Norén och Ostlund, att genom årliga, behörigen styrkta uppgifter till Riddarhus-Direktionen hålla sina slägtregister kompletterade, vid äfventyr att den, hvilkens ätteledning ej kan genom de till
Nar bolagsreglorna vunnit laga kraft, skola de af rådhusrätten kungöras i tidningarna på bolagets bekosfnad, äfvensom på lika sätt de förändringar i bolagets eller directionens personal, hvilka tid efteT annan inträffa, böra afdirectionen till rådhusrätten anmälas och af denna ratt kungöras. 7 §. Provincial-banker må ej utgifva andra tryckta eller graverade fordringsbevis till innehafvaren än : 1:0 creditsedlar att vid anfordran, men utan ränta, inlösas i det bank-contor, hvarifrån de blifvit utgilna, och till den valör, som af It. St särskilt varder bestämd; 2:0 invisningar å 11. St:s Bank, i enlighet med derföre gällande författningar. Skolande creditsedlar och invisningar alltid vara försedda med handskrifna namn af minst tvänne directions-ledamöter och bankens kamererare eller annan tjensteman. Genom bankbolagets försorg, skall inom <4 dagar från bankens öppnande uppgift å de personer, som komma att underskrifterna meddela, i allmänna tidningarna kungöras. 8 J. Ej må provincial-bank utgifva creditsedlar och invisningar å lt. St:s Bank till större sammantaget belopp, än som motsvaras af 1:0 behållningen i dess egna cassör af Rikets gångbara mynt i silfver eller sedlar; 2:0 af återstoden å deposition i R. St:s Bank; och 3:o af sådana bolagets odisponerade tillgångar i guld och silfver samt hypotheker, som i 5 §:n under litt. a äro uppräknade, — bankens egna lånehandlingar sålunda icke härvid inberäknade. g §. Upplåning, vare sig i form af försträckning, deposition eller creditiv, må ej heller af bank göras till ett belopp, som öfverstiger hälften af hvad å tecknad grundfond blifvit i banken insatt. Alla för dylik upplåning utgifvande fordringsbevis skola ställas till viss person eller verk, samt uttryckligen innehålla, att öfverlåtelse deraf ej må ske, utan till viss man, efter föregången anmälan i banken. 10 §.
I det första projectet var Lund uppfördt 4*4 Den 12 Mars e. m. till 25 Båtsmän i stället för 8, som det nu framställda upptager, förutan en mängd dylika olikheter, hvilka jag nu icke erinrar mig; och när man besinnar, att Utskotten, vid uppgörandet af det sednare Betänkandet, icke ägde tillgång till andra upplysningar, än som funnos då det första utarbetades, men så bety^dliga olikheter likväl ägt rum, så tyckes som Utskotten icke baft mycket säkra grunder för sina åtgärder, utan att de snarare berott på godtyckliga suppositioner. Det är också icke underligt om Utskotten begå misstag, då de vilja på en gång föreställa Collegier, LandshöfdingeEmbeten och Magistrater, och det skulle tvärtom förundra mig om all den, för ett sådant företag som detta, erforderliga localkännedom kunde finnas hos Ledamöter i ett Utskott. För öfrigt anser jag saken af mindre vigt, då jag är öfvertygad, att Regeringen icke kan gå in på den; och vore jag StatsSeereterare, så skulle jag bestämdt afstyrka det; men på det Ständerne ej måtte för ofta komma med Förslag, som icke kunna antagas, tillstyrker jag bifall å Betänkandet med uteslutande af hvad, som rörer den provisoriska fördelningen af Båtsmanshållet. Herr Rosenbladj Bernhard: Jag är egentligen af samma tanka som Friherre Cederström, att alla erforderliga prceliminär-undersökningar redan äro verkställde, samt Den 12 Mars e, m. 4i5 alt den föreslagne jemkningen är grundad på chartor och andre tillförlitlige upplysningar, hvaraf det resultat otvifveiaktigt skall visa sig för hvar och en, som vill göra sig mödan att granska dem, att de städer, för hvilka nedsättning är föreslagen, aldrig kunna erhålla en mindre lindring i denna börda. Då hela antalet af Båtsmän utgör 886, och staden Öregrund deraf hittills underhållit g, så hemställer jag, om det är för högt beräknadt att Stockholm prasslerar 15g.
Genom Kongl. Maj:ts den 27 sistlidne Maj meddelade Nådiga bislut rörande förenämnde, af Riksens Ständer för deras del godkända, förslag, har behofvet af ett sådant Ulskotlets yttrande, som här ofvan är uämndt, blifvit inskränkt till eu enda af de i Memorialet N:o 68 upptagne Grundlags-paragrafer, och Utskottet får, lill fullgörande af sin ofvannämnda förbindelse, hos Riksens Ständer anmäla, att, lill följd af Kongl. Maj:ts rörande Regerings-Formens 60 f. meddelade beslut, den i Memorialet N;o 68 föreslagna 85 §. af Regerings-Formen erhåller följande lydelse: ”till Bevillning ir räknas Tulloch Accis-medlen, Postmedlen saint hvad Riksförsamlingen dessutom serskildt såsom Bevillning fastställer. Ej må utan Riksförsamlingens samtycke kunna förhöjas, tullen å fastställa.’’ Stockholm den a Juni 184». Ank. till Exp. Utsk. dea 3 Juni 1841, kl. 10 f■ Memorial till Rikse ts Ständer, med anledning of Riks-StAndens yttranden, rörande Constitutions-Utskottets Memorial JV:o 87. Det uti Constitutions-Ulskottets Memorial N:o 87 framstälda fö;slag Ull Ändring af Riks-Rättens organisation, har af Bonde-Ståndet blifvit antaget - Coustitutions Utskottets Memorial, N:o 118. 5 get till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, vid föredragningen af Utskottets Memorial N:o i 14> återremitterat Memorialet ]NT:o 87, med den af Stånden, livart för sigT såsom gemensam tanka, förklarade anmärkning, att de uti sistnämnda Memorial intagna förslag af Ståndet ansetts hvarken nyttiga eller nödiga. Preste-Ståndet har likaledes återremitterat Memorialet N:o 87, med förklarande, såsom Ståndets gemensama tanka, att det af Constitutions Utskottet afgifna förslaget hvarken vore nyttigt eller lör närvarande möjligt att verkställa.
Att detta helt och hållet beror af omständigheterna och omöjligen låter sig bestämmrs, skall nog litet hvar vid närmare eftersinnande inse. Hvar och en som med nå- gon uppmärksamhet odlat växter har nog funnit, att en och samma växtart under olika förhållanden mer eller mindre hastigt kons * merat det erhållna vattnet. Så- lunda kräfver växten oftare vatten, om den står i solen, än i skuggan, på en varmare än på en svalare plats, om den är hårdt rotad i krukan eller nyss omplantad, vegeterar eller befinner sig i hvila o. s. v. Som allmän regel gäller, att växterna under den mörka årstiden böra vattnas sparsamt, med undantag af sådana, hvilkas vegetationstid då infaller, samt växter, som » drifvas », såsom hyacinther, tulpaner m. fl. Med sparsam vattning me* Vi skola i nästa n:r på småafdelningarna under rubrik » Fönsterträdgården » lemna anvisning på de växter, som fördelaktigast öfvervintras i boningsrum. nas dock ej, att växterna för hvarje gång blott skola erhålla helt litet vatten, så att blott jordytan fuktas af detsamma. Nej, hvarje gång vattning verkställes, gifves så mycket vatten, att jordklimpen helt och hållet genomfuktas, men sedan får man dröja med att vattna, till dess jorden blifvit till en viss grad uttorkad, eller så att det öfre jordlagret nått den torrhet, att en nypa däraf, tagen och sammanpressad mellan fingrarna, ej längre vill häfta samman. I större krukor bör jorden på detta sätt vara uttorkad till 2 å 3 centimeters djup, innan vatten tillföres dem. Hålles jorden under denna tid allt för fuktig, blir följden den, att rötterna ruttna, något som vanligen ger sig tillkänna genom att bladen gullna och afialla, i hvilket fall man måste gifva akt på växterna och undersöka, huruvida rötterna äro angripna af röta, hvilket lätt utrönes genom att taga växterna ur krukan. Men lika litet som man under denna tid får slösa med vatten, bör man vara allt för njugg på detsamma. Växter, stående i varma rum, kräfva äfven under vintern rätt ofta vatten. Dagligen bör man vid en något större samling efterse, huruvida någon växt är i behof af att vattnas.
I anseende till förbudet att Utborga bränrvrn torde böra tilläggas t mrnur för att icke guma anledning kill mitzlydning wid försäljande af större partier för hwilka credit skulle lemnäs.. 7:de Mom. I anseende till förbudet af utländskt bränwins införsel torde Ridderffopet och Adeln i cn! dning of Herr äun-, Lio,.s wälgrundabe fc^mställntng böra instämma i Borgare-Släiidets i drtta afseende gjorde lördchäll. L dra Arr. Ilt' 2 dra Art. irsta Mom. är till flutet föreflagit, ctk deu st mter stedd Toxenng will sig tili Bränwins brä-ning anmäla, bör emot aiord angiswelse hss wedubörande Embeiömän och företedt qwNko o>t hon erlagdt afgl-ten, lä of en sädan frihet sig begaana. Detta lm es mig stade! gt i flera afseendenDet minst.r möuligheken os controlten öfwer Embeksmän lom stola göra uppbörden, det skulle kunna ge anledningar lili underslef och hemliga Den 20 Janunril. 92z aftal emellan Uppbördsmännen och de Skattstyldige, och skall således säkerligen minska antalet af dem, sorn wid Taxeringarne sig anmäla. Allt detta blir en minskning i Kronans inkomster, som är lika otillbörlig som onödig, och hwarsöre jag anhällrr, att det stadgande loin dertill ger anledning, bör utur momenler utgä. stte Mom. Uti samma Artikels stte Moment bör ibland dem som ej fä göra angiswelser i stället för tjenstefolk införas orden: Eger Husfolk och r;enare. I omseende till det med förordnandet om bränwins brännmgcn förenade förslag till afgift derföre torde det tlliäraS mig ail siutciigen fä göra nägra anmärkningar. Dä Högloft.
Att rättigheten ti11 Discont-rörelsens besörjande i Skåne, genom ett uti någon af dess Städer inrättadt Contoir, må ifrån den tid, då Malmö Discont-Verks utlåningar i ofvanberör O de måtto upphöra, till Götha Canal-Bolag öfverlemnas, att under de nu föreslagne Byggnads åren begagnas, emot följande vilkor, förbindelser och förmåner: i:o Bolagets hela Discont-rörelse blifver underkastad Banco-Administrationens generela Öfver-Styrelse, så att de föreskrifter för Discont - Contoirens Förvaltning, sorn Riksens Ständers Banco-Utskott, deras Revisorer öfver Stats-, Bancooch Riksgälds-Verken , eller Banco-Fullmägtige, efter förekommande omständigheter finna nödigt meddela, för att i tnöjeligaste måtto leda dessa Discont-Verks Operationer till allmänt nyttiga ändamål och bereda den enhet och sammanhang i Förvaltningen af de särskildta Penninge-Verken, som utan deras samfällda medverkan och en gemensam Ofver-Styrelses kloka anordningar icke kan åstadkommas, ofelbart, och yid förlust af den åt Bolaget upplåtne rättighet, verkställas och efterlefvas. 2:0 Jämte den, i 22 §.3 Mom. af de för Bolaget i Nåder utfärdade Privilegier, BancoFullmägtige förbehålloe rättighet att välja en Directeur i Directionen för Canal-Verket, samt vid de årliga revisionerna äfvenledes en Fullmägtig; blifver det Banco-Styrelsen obetaget,' att Den 2 S Juli. 4*7 att jämväl imellan revisionerna, genom särskildt för .Bankens räkning och på dess bekostnad afgående Ombud, göra sig underrättad, huru de meddelta föreskrifterna blifvit iakttagne, samt i hvad mån, vid något af Contoiren, sådana åtgärder kunnat blifva vidtagne, som med deras ändamål och Bankens eller det AUmännas bästa är o oförenliga. 3:0
Majit i nåder skäligt att, med bifall till den af provinsens ombud vid knekte-kontraktets underskrifvande framställda och af dåvarande landshöfdingen i länet understödda begäran, för sin del medgifva, att, ehuru genom 20 § i nämnde kontrakt, de roteringsskyldige blifvit förbundne, att nummerhästarne under mönstringar och möten underhålla, de dock borde från delta åliggande fritagas, under vilkor, att hästarne under marschen till och från möteseller mönstrings-platsen af dem underhållas; men som, i följd häraf, för hästarnes underhållande och sjukvård å sjelfva mötesoch rnönstrings-platsen, komme att erfordras ett årligt anslag, uppgående, enligt från Krigs-kollegium infordrad uträkning, för 200 rauimmerhästar under regements-, och 24 hästar under befälsmötet, sarnmanlagdt till 1,940 r:rk banko, hvartill någon disponibel tillgång icke förefunnes, ville Kongl. Maj:t i nåder af Rikets Ständer begära, att nämnda belopp blefve för ändamålet anvisadt såsom förslags-anslag, helst prisen på fourageartiklar voro beroende af årsvexten, och således icke ständigt kunde blifva lika med de i omförmälda uträkning antagna; att likaledes och enär, af enahanda skäl, som i afseende på hästunderhållet förekommc, kronan borde för den del af Ilästjägare-korpsen, hvdken motsvarade den nuvarande rusthålls-sqvadronen, ensam öfvertaga underhållet af bevärings-, remtygsoch utrednings-persedlarne för manskapet, och till hälften med rolama underhållet af manskapets beklädnad och hästarnes sadetmundering, blefve till bestridande af de härigenom föranledda utgifter nya anslag erforderliga, hvilka, enligt de uti Krigskollegium uppgjorda uträkningar, bestiga sig för 100 nummer årligen till 1,219 r:dr 34 sk. 1 r:st banko; men då, i följd af den ifrågaställa förändringen i användandet 12 Statsoch Ekon.-Utskottens Betänkande, Piro 22. af de för nya roteringens understödjande, afsedda medel, de genom Kongl, brefvet den 13 Augusti 1831 till enahanda utgifter vid Hästjägare-korpsens nuvarande 2:dra sqvadron bestämda tillgångar icke vidare blefve derför disponibla, samt för öfrigt tillförene icke varit svarande ernst behofvet, föranlåtcs Kongl. Maj:t, vid sådant förhållande, att af Rikets Ständer äska hvad till betäckande af de, kronan, jemlikt nya roteringsgrunderna, åliggande utgifter för manskapets beklädnads-, bevärings-, remtygsoch utrednings-persedlar samt hästarnes sadelmnndering vid hela Jemtlands hästjägare-korps, efter Krigs-kollegii förberörda beräkning, årligen erfordrades, med tillhopa 2,439 r:dr 20 sk. 2 r:st banko; att, i afseende på de inom Jemtland utan förvandling utgående,