Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den vise Tjang-tschi-li skänkte mig sedermera åt Läkaren, och denne förde mig till ett underligt land, som heter England, och skänkte mig sen åt herrn här i huset, och så kom jag till detta besynnerliga land, der de en tid om året kläda öfver både gator och tak med hvitt tyg, såsom man ser der genom fönstret". Just bredvid den nickande chinesen låg en indiansk pil. Jag tyckte mig märka att äfven den ärnade sig att säga något, och verkligen hördes nu en stark manlig stämma yttra: "min broder, du hafver omtalat en saga om ditt land och din store höfding, jag vill säga dig en om mig sjelf. Jag är en krigare af Anantukals stam, och mitt namn är Den stolte Björnen. Jag var ung, jag hade ännu icke slagit många fiender och hade ännu icke tagit mig någon hustru. Då såg jag en ung qvinna, hon hette Det röda Hallonet och var den skönaste i vår stam. Hennes fader ville icke sälja henne för mindre än hundrade bäfverskinn. Den stolte Björnen ville äga henne, och hans Totam gaf honom god jagt. Han förde henne i sin hydda, och Det röda Hallonet trifdes väl, ty så har ännu ingen hustru blifvit aktad. Den stolte Björnen bemötte henne snarare som sin like än som sin hustru, och han hade ännu alldeles icke tänkt på att taga sig flera hustrur. Då öfverföll Schanano-stammen oss om natten, deras höfding ägde en knif, som han hade erhållit af de hvita männen, och deras trollkarlar hade gifvit den makt att alltid gifva seger öfver rödskinnen i hvems hand den än var. Den var spetsig på udden och skarp på båda sidor. Lifvets herre hade sändt oss en så tung sömn, att vi icke vaknade, innan de hade inträngt i våra hyddor; och vi föllo i deras händer, som bäfvern stängd från sin boning. De hade tagit mina vapen innan jag vaknade, men med min hand nedslog jag de tvenne första. Sedan slog mig en med sin tomahawk så, att jag föll som död, och så bundo de mig.
St. emedlertid ansett en af högsta billighet påkallad förbättring i lönevilkoren för Lärarepersonalen vid ElementarLäroverken och Scholorna, oberoende af dessa Läroverks, i afseende å läromethoderne, framdeles ifrågakommande reorganisation, nu genast böra, på sätt E. K. M. jemväl i Nåder hemställt, af allmänna medel beviljas, så framt duglige Lärare vid Gym - 516 Exp. Utsk. Förslag till und. Skrifva N:o 216,217. nasier och Scholor skola kunna för en längre tid fästas eller ens för en kortare vara att påräkna, samt den af E. K. M. till de öfriga behofveu ej mindre för Universitetens än TilJämpningsScholornas fullkomnande förslagsvis begärda nedsätta Summa af 18,000 R:dr Banco årligen ingalunda funnits för betydlig i jemförelse med det dermed åsyftade angelägna ändamål, hafva R. St. E. K. Maj:ts högstberörde Nådiga Proposition bifallit, i följd hvarafRiksStatens HufvudTitel kommer att, intill nästa Riksdag, ökas med en Summa af 60,000 R:dr Banco årligen, under förbehåll likväl dervid, att den Summa, stor 6800 R:dr, som till underhållande af en på försök inrättad ElementarSchola för ämnesläsning inom Hufvudstaden årligen erfordras, bör af 4;de HufvudTitelns tillökade anslag oafkortad utgå, och således icke, på sätt den Kongl. Proposition synes föranleda, blifva beroende af möjliga, men likväl ovissa besparingar å denna HufvudTitels tillgångar. Rikets Ständer framhärda etc. JV:o 2/7, Uppl. 0. godk. hos Ridd. och Adeln d, 4 Nov, 1829, Preste-Ståndet d. 6 Borgare-Ståndet d. 9 Bonde-Ståndet d. 9 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse_, angående ett beviljadt serskildt anslag för Exp. Etsk. Fårslag till tind. Skrif v.
Instructions-compagnier för recryters, corporalers och manskaps inöfning i 90 dygn, hvartannat år, till TT-:del af hela styrkan 31,370 R:dr, hvarifrån likaledes afräknas ■Jjidel med 3,137 R:dr, eller 28,233: „ „ Tillsammans i rundt tal Herr General-Adjutanten för Armeen upptager Armeens samtlige exercis-kostnader till 324,558: 45. 9 årligen, hvadan således, efter afräkning af sammanlagda besparings-beloppet för Smålands Husar-Regemente och Jemtlands HästjägareRegemente, de 2,000 Rotarnes och Cavalleriets fotmötens indragning eller 39,506: 7. 3, en difference emellan Herr General-Adjutantens och Utskottets calcul uppstår af 52,221:30. 9. Denna difference har sin grund hufvudsakligen i kostnaden för de större öfnings-lägren, af hvilka, enligt Herr GeneralAdjutantens underdåniga förslag, ett borde hållas hvart år med |:del af Armeen, och alternera emellan Ladugårdsgärdet, Ljungby och Axevalla hedar; dernäst i Commissariatskostnader och underhållet af mötes-platserne; men då denna kostnad synes kunna betydligen nedsättas, äfven i följd deraf, alt portions-priset är upptaget till 11 ä 12 sk., och priset på ration till 24, sk., till hvilka pris entreprenader sannolikt kunna ingås, hvarigenom Commissariats-kostnaderne kunna undvikas, upptages nu endast för detta behof en summa af. . hvarigenom således utgifterne för Armeens samtlige vapenöfningar skulle uppgå till 257,000 R:dr, öfverstigande de nu befintlige i Herr General-Adjutantens förslag upptagne tillgångarne af Passevolance-medel och Stats-anslag 221,233: 23., med 35,766: 25. S:r för Armeens vapenöfningar 257,000:
% Mathilda Lang / et. Iduns På Mars. VKgpå planeten Mars är det kvinnorna, som « !i$F utöfva den politiska rösträtten; männen äro utestängda därifrån, men på de senare åren har en del af dessa begynt agitera för att få del i statens styrelse. Detta väcker motstånd i kvinnornas läger, och det öfvervägande flertalet bland dem har en massa argumenter till hands mot en sådan omstörtning. De säga, att naturen har bestämt männen för vanliga handtverk och yrken och till att drifva handel, men att staten icke är deras sfer, och de uppdraga en högst oroande framtidsbild af männens politiska emancipation. Om männen få rösträtt, komma de naturligtvis allesamman att öfvergifva det arbete, de sysslat med i århundraden, och hur skall det då gå med världens pristäfling. å framställda förfrågningar få vi i följande punkter ytterligare komplettera våra förut gifna regler för pristäflingen om ordet Fosterland. Inga provinsialismer äro tillåtna. Sammansättningar däremot, som icke äro rent af krystade, tillåtas. Då punkt 5 i våra förut meddelade regler tyckes ha gifvit anledning till åtskillig tvekan, vilja vi nu förtydliga den så, att likaljudande af ord, som tillhöra olika ordklasser eller ha olika betydelse, få endast upptagas en gång. Om man således t. ex. har ros ( Eller om man hår leda (substantivet), har man ock rätt upptaga verbet, om man kan få det i en olikljudande form, så- ledes t. ex. ledas (passiven). former I DU N 1893 Flere brefskrifvare ha uttryckt sin harm öfver det geschäft, som af en del personer annonseras i tidningarna, nämligen ord till salu, bildade ur » Fosterland ». Vi behötva väl ej ännu en gång betona, att vi stå utom alla dessa affärer och tillbakavisa alla annonser i den riktningen, som till oss ingå.
Jag förbehåller mig reservationsvis att framdeles få dermed inkomma. Remitterades till StatsUtskottet. Ånyo föredrogs K. M:s d. 8 dennes på bordet lagda nåd. skrifvelse, i fråga om ändring af K. förordn. d. 19 December 1827, ang:de grunderna och villkoren för ' hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman. Hr Frih. o. Lndtm. hemställde, 0111 R. o. Ad. behagade remittera denna nåd. skrifvelse till LagUtsk. Ropades ja. Hr Sandelhjelm, Paul: Som jag först i går undfick del af denna propos., då de tryckta exemplaren utdelades; anhåller jag, att den K. propos:n måtte få hvila på bordet till nästa plenum, emedan jag ej hunnit taga kännedom af densamma. Hr Frih. o. Landtm, ansåg, att, sedan propos. om remiss blifvit framställd och bifallen, någon vidare bordläggning icke kunde äga rum; hvaremot intet hinder vore att framdeles särskildt remittera det yttrande i ämnet, som kunde afgifvas. 308 Den t2 Februari e. m. Hr Ribbing, Arvid: Jag iakttog tystnad ang:de denna propos., i anseende dertill, atL jag trodde det densamma skulle remitteras, icke blott till Lag-, utan äfven till Ekon.- [Jtsk., då jag i detta Utsk. kunde fä tillfälle yttra hvad jag åstundade; men sedan propos. om remiss endast lill LagUtsk. skett, hemställer jag, om icke propos. äfven kunde göras på remiss till Ekon.Utskottet. Ur Frih. o. Landtm, erinrade, att propos. om remiss till LagUtsk. af den ifråga var. nåd. skrifvelse!) blifvit utan anmärkning af R. o. Ad. bifallen, och att det alltid stöde LagUtsk. öppet alt, om det funne sådant nödigt, begära sammanträde med hvilket Utsk. som helst, sorn kunde äga att behandla frågan. Hr von Hartmansdorff:
Punkten 7:o, angående arfvodet till Ledamöterna i Direktiorieme Öfver Lönekontoren i Götheborg och Malmo, utom Banko-ombudet; punkten S.-o, innefattande aflöning s-staten för Götheborgs Låne-kontor, samt punkten 4 ho, hvilken upplager aflönings-slaten för Låne-kontorel i Malmö, äro dels återremitterade och dels med förändring bifallna al Ridderskapet och Adeln; men som de öfriga Riks-Slånden godkänt nämnde punkter, sådana desamme blifvit af Utskottet foreslagne; kunna Ridderskapet och Adelns fattade beslut icke föranleda lill vidare åtgärd från Utskottets sida. Uti sednare afdelningen utaf punkten U2.-o hade Utskottet hemställt, alt vederbörande■ Låne-kontors-direkiioner må på de särskilde tjenstemännen fördela göromulen pa säll lämpligast synes, samt derefter upprätta och vid nästa Riksdag till BankoUtskottets^ pröfning och fastställelse öfverlemna tjenstgöring s-ordning ar för de särskilda Låne-kontor en. Vid delta förslag, bifallet af Presteoch Borgare-Stånden, är inom de öfrige Riks-Stånden, hvilka återremitterat detsamma, anmärkt, att direktionerne öfver Länekonloren borde till Banko-fullmäktige inlemna de förslag till tjenstgörings-ordningar, som Utskottet ansett böra upprättas, på det alt Fullmäktige måtte komma i tillfälle alt dem pröfva, innan de till Utskottet ingå. Som Banko-Utskottet, i händelse sådant anses nödigt, är i tillfälle att öfver ifrågavarande förslag inhemta Banko-fullmäktiges yttrande; så anser Utskottet sig destomindre kunna frångå sin af två Stånd bifallna hemställan, sorn densamma står i lull öfverensstämmelse med Rikets Ständers, genom bifall till punkten /no, lättade beslut hvarigenom Banko-Diskont-direklionen fått sig uppdraget alt uppgöra och till Banko-Utskottets pröfning och fastställelse vid nästinstundande Riksdag öfverlemna förslag till Ijenstgörings-ordning för de vid Banko-Diskont-verket anställde tjenstemän.
Frih. Creutz, Stephani Ehuru det ingalunda är min mening att i allmänhet klandra Hr Braunerhjelms förslag, har jag likväl trott mig böra deremot uttala en anmärkn., nemi. i afseende på Kyrkoherdarnes inblandande och ingripande i bränvinsväseudet och kroginrättningarne. Finnas då icke andra personer än dem att använda uti så beskaffade värf? Jag tror att man lämpligare skulle dertill kunna använda t. ex. Ordfiden i sockennämden, ty det nu föreslagna är i min tanke ett gyckel emot presterne, hvilket påminner om den bekanta visan att ”prestefar lian skall nu allting bestyra.” Då presterne f. n., likasom mången annan, begagna bränvin, och jemväl ofta producera denna vara lika mycket som åtminstone de mindre bränvinsbrännarne i landet, så äro de visserligen fullt kompetenta lill det förtroende, som Hr Braunerhjelm velat gifva dem; men då man likväl måste betrakta presterne såsom Ordets tjenare, så tror jag det icke vara förenligt med deras kall, att de tillika användas såsom arrangörer för krogväsendet i landel. Jag kan väl icke 10 II. 9 130 Den 9 Augusti f. m. hoppas någon framgång åt min uttalade mening, men jag hatlikväl ansett mig höra uttala densamma, och det skulle verkligen förvåna mig, om ingen stämma här höjde sig i samma syftning, som min. Jag har äfven velat påpeka huru nyttigt det nu hade varit, om R. Sl:r icke hade afslagit frågan 0111 kommunal-nämnders inrättande i landet, åt hvilka man lämpligast hade kunnat updraga så beskaffade värf. Gr. Lagerbjelke: Den siste värde talaren har ordat åtskilligt ang:de olämpligheten af alt Presterskapet skulle hafva något bestyr i denna fråga, men då ingenting derom uti mitt förslag förekommer, anser jag mig icke behöfva bemöta detta yttrande. Hr Printzensköld har deremot verkligen i sak framställt åtskilliga anmärkmr emot mitt förslag, öfver hvilka jag anhåller alt få yttra mig.
Kommer en sådan person utifrån, d. v. s. ifrån en annan socken, än den, hvarest han vill inrätta skolan, så måste lian ju för alflyttningen från den socken, der han förut vistats, medföra prestebetyg, och som detta innefattar allt hvad man behöfver vela om den sökande i afseende på dess fräjd, så mätte han väl kunna uppvisa det för skoldirectionen inom det district, der han vill inrätta sin skola; och jag tror det vara lika vigtig!, att någon författning finnes, som stadgar huru en skollärare skall vara beskaffad, som inrättar enskild skola,— att, säger jag, det är lika vigtigt alt hafva någon controll öfver den religiösa, som den kroppsliga vården. Ingen läkare får i vårt land prakticera såsom sådan, ulan att hafva ådagalagt någon kunskap, och på samma sätt lärer det också böla förhållas med dem, som vilja blifva lärare. Jag tror alltså, alt Utsk:n afsett ett ganska vigtigt ändamål. Erfarenheten visar också huru ofta det händer, ali enskilde personer, som inrätta skolor, icke allenast äro oduglige och oskicklige för att kunna bibringa andra någon undervisning, utan tillika så osedlige och hålla så liten ordning i skolan, att det vore väl om man kunde köra dem på porten. Det tolde således vara väl, om någon auctoritet finnes, som håller ordning i detta afseende, helst den, som anser sig lida orätt, har vägen öppen att anföra klagomål. Jag önskar således, hvad i mom. angår, att delta måtte få förblifva oförändradt. Inom Utskrn föreföll en ganska intressant discussion i detta ämne; hvar och en fann behofvet af ett stadgande emot de skolqvacksalverier, att jag så må säga, som vilja göra sig gällande. De olägenheter, som möjligen kunna uppkomma genom denna §, tror jag således på intet vis svara emot de större olägenheter, som säkerligen skola uppstå, i händelse §:n borttoges. Hvad 2 mom. angår, har jag dervid icke hört någon annan anmärkn., än den Hr von Hohenhausen framställde, och instämmer i den begäran, han i afseende derå gjort. 20 II 46 36a Den 17 Februari e. 111.
Stån» det, alt den summa, stor 79,899 R:dr 3 sk. 8 rst., som blifvit från Hamnbyggnadsfonden disponerad till dragvägars anläggning uppefter Götha eif, m. »i. må af Stals-medel varda Götheborgs Hamn-cassa ersatt, med vilkor alt användas till hamnbyggnaden. 26:o Hvad Utskottet tillstyrkt, blef af Ståndet bifallet. Föredragningen fortsältes i näst inträffande Plenum. Från Wäll o fl. Borgare-Ståndet. S. D. Fortsattes föredragning af Stats-Utskottets Utlåtanden, N:ris 354 och 435, angående anslag å extra Stals-regleriugen, samt Bilagorna vid dessa Utlåtanden. Nu förekommo följande uti Utlåtandet, N:o 354, Litt, C. och Utlåtandet, N:o 435, Litt. C. omförmälda frågor om anslag för vallencommunicationer: Vestra Districtöt. 21 :o Till slussanläggningar vid Forsshaga och Deijeforss. a') Ståndet biföll, att Rikets Ständer må, för sluss-anläggningarne vid Forsshaga och Deijeforss, bevilja 75,000
Af tabellen inbetalas, att skatleförminskuingen i medeltal utgjort 365 R:dr 17 sk. 9 r:st. B:ko årligen. Grenna, den minsta af Länets städer, till utseendet mera liknande en större vacker by än en stad, hade år 1842 en folkmängd af 747 personer, hvaraf mantalsskrifne mankön 162 och qvinkön 259. Folkmängden har under de sistförflutne 5 åren ökats med 33 personer. Staden har mycken och bördig jord, som brukas på gammalt vis, utan någre anmärkningsvärde förändringar. Åkerbruk utgör också och skall troligen länge blifva innevånarnes förnämsta yrke. Flere af dessa handtverkare hafva ingen arbetare sig till biträde och borgerskapets ekonomiska ställning, samt de förhållanden som derpå inverka, äro ännu lika med hvad sista Femårs-berättelsen upptager. Omsättningen med spannemå! och viktualier fortfar att vara liflig de så kallade torgdagarne, då allmogen förser sig med sine behofver af handelsvaror och läder, till förmon för kramhandeln och garfverihandteringen. Tillståndet i afseende på sedlighet och laglydnad är lika med hvad i föregånde Femårs-berättelser uppgifves, och äfven här har genom inskränkning i krogarnes antal, samt genom bildandet af en nykterhetsförening, ett kraftigt steg blifvit taget att lyfta den lägre klassen till en högre moralisk ståndpunkt. Att förbättra lärarens lönevilkor vid stadens pedagogi, har man med detta årets början åtagit sig en bevillning af 6 sk. B:ko lör hvarje mantalsskrifven person. Stadens hamnbyggnad är i brist på medel, ännu ofulländad och beror på utgången af byggnads-direktionens underdåniga ansökan örn bidrag dertill af allmänna medel. I stället för en oexaminerad, är nu en examinerad Bataljons-Läkare bosatt i staden. Fattigförsörjningen som, till förlust för staden ännu är förenad med 45 laudlförsamlingens, har en gemensam kassa-behållning af 1,200 Riksdaler Banko.
R:dr i månaden vid större byggnads-företag, anmärkes, att, då aflönings-beloppet vore på förhand kändt, sådant skulle kunna föranleda till längre tidsutdrägt med arbetet; hvarföre lämpligare ansetts, det Banco-Styrelsen måtte få sig uppdraget att bevilja en discretion till den biträdande personen, allt efter hans möda och skicklighet. Herr Langenberg har yttrat: att då, enligt hvad af Bankens Räkenskaper står att inhemta, dess Byggnader och Reparationer kostat mycket, vore väl att förmoda, det Banco-husen nu borde vara i det skick, att de ej skulle så snart behöfva någon större reparation; men då likväl motsattsen blifvit vitsordad, så ansåges ej något vara att på - Banco-Utskottels Utlåtande N.-o 64- minna emot arfvode till en Bj^ggmästare för biträdet dervid, doek att det icke borde, såsom årlig Lön på Stat, uppföras, utan få ankomma på Fullmägtige att, då sådant pröfvas nödigt, en dylik utgift bevilja; — och hvad anginge den dagliga tillsynen öfver husens beskaffenhet, så vore det väl liufvudsakligast taken, sorn béhöfde efterses, hvilket syntes kunna af Bankens Vaktmästare verkställas. Herrar Monthan och Helsin gins hafva, med åberopande och närmare utvecklande af skälen och grunderna för Utskottets förslag, tillstyrkt bifall å Memorialet.
Ar 1854 var frossan särdeles allmän i de trakter af Länet, som gränsa emot Mälaren, men år 1855 var denna sjukdom gängse i alla delar af Länet, med ovanligt stor benägenhet att recidivera. Sinnessjukdomar förekommo till ovanligt stort antal år 1852. Samma år yppades rabies cania å hundkreatur i Westerås, och påföljande året 1853 visade sig nyssnämnde sjukdom i 6 socknar af Länet. Ingen menniska blef dock af denna sjukdom skadad. Rots och epidemisk qvarka ibland hästar, och mjeltbrand hufvudsakligen ibland svinkreaturen, hafva i ringa grad och på få ställen i Länet yppats. För öfrigt har helsotillståndet i Länet under ifrågavarande år varit tillfredsställande. Sedligheten kan med skäl anses hafva i flere afseenden under detta qvinqvennium vunnit förbättring. Dels har fyllerilasten aftagit, i följd deraf att allt flere, isynnerhet på landet, uppfostrats utan begagnande af bränvin, och att bränvinspriset blifvit betydligen förhöjdt efter den sista författningen om bränvinsbränning och försäljning af bränvin och andra starka drycker, samt att utskänkningsställenas antal undergått betydlig förminskning; dels också har den stigande välmågan samt Lagstiftningen och enskildes omsorg om det uppväxande slägtets uppfostran bidragit till sedernas småningom skeende förbättring. Denna har dock ännu icke sträckt sig till det, vid fråga om sedlighet, så vigtiga momentet, blygsamhet i förhållandet mellan könen. Antalet af årligen födda oäkta barn har beklagligen icke minskats. Fasta folkskolor äro i alla socknar inrättade och dessutom flyttbara uti några socknar, på sätt redan i förra berättelsen blifvit omförmäldt. Allmogen synes allt mer och mer sätta värde på det tillfälle till uppfostran för dess barn, som genom folkskolorna blifvit beredt.
Landth, famars-Berättelse för Gefleborgs Län. 6 Uträkning som visar Medium af nedanskrifne För År 1828. t En Tunna Hvete • c n pr W Q. 9 t1 Helsingland* I i24 En Tunna Råg med 4 kappar på Tunnan 6 32 — 6 32 — En Tunna Korn Dito . 6 5 16 En Tunna Ärter .. 8 16 — 6 32 - Eli Tunna Hafra • . ... 3 24 — 3 24 — En Tunna Blandsäd \ Korn och \ Hafra 4 16 — 4 5 4 En Tunna Dito i Korn och \ Torrt Kött ... 2 8 — 2 Ett LU. Fläsk . ... 2 38 — Ett LU. Humla 4 21 4 3 46 — En Oxe om i5 LU ... — 12 8 — Ett Tjog Ägg — 22 — 25 18 — En Tunna Lax 35 12 — En Tunna Sik ... 24 — 19 32 —! En Tunna Ahl om i4 LU .. 39 — 25 24 — Eli Tunna Strömming om högst i4 LU. 13 16 — 12 12 — En Tunna Laxöring 1 * 19 32 Ett LU. Torr Fisk ... 1 32 — 1 24 Ett Lass Åkereller Hårdvallshö om 4» LU 6 32 — 6 12 -* Ett Lass Ängeshö , om lika vigt 3 16 — 3 6 En Kjärfve Halm om a LU ...■•• — 8 7 6 Eli Tunna Skjälspeck 33 17 38 En Tunna Tjära . ■ .' . * 4 3 — 5 40 "" Ett st. Bjelke om 12 Alnar • 2 20 v' Arens Markegångs-Priser för Gefleborgs Län. För Å r 1829. För Ar 1830. För Å r 1831. År 1832 Medium. Gestrikland, j ■H I Helsingland. I Gestrikland. l-H O v. 5* h», cra^ ST c £- I j Gestrikland.
Jag anhäller derföre det täcktes Herr Grefwe» och Landt Marffalken göra den proposition, akt Ridderffapet och Adeln med gillande af sin förut gjorde anmärkning, förklara, att Expeditioner» bör förbliswa dermed enlig, och orden: sii wide möjligt är alrsä uteslutas. Grefwe k/ornsr, Öar! fiskris!. Jag tror äfwen att Z Ständ ej kunna förändra /ivad 4 beflutit, men derom kan ingen fräga här äaa rum. Riksens Ständer hafwa enstämmigt afMg walet och updragit ät Expeditions. Utskottet, attäeröfwer upiätta Expedition. När den hos Ridderffapet och Adeln justeras, anmärker Ridderffapet ock Adeln ett tillägg, Fjerde Bandet N:o 8, ^ ^ som Den i December. som deri blifwit gjordt. Denna anmärkning comnur/ niceras med de andre Ständcn, och dcjje forisara att finna Expeditionen rigkig. Deras gillande deraf innefattar, 'akt De ej funnit de killagde orden, ändra Beslutet, utan endast tydligare förklarat dest innehall. Riddcrfkapet och Adeln kan nu witzcrligen sörblifwa wid sin mening, men jag ser ej att sädant hindrar, alt Expeditionen förbliswer aldeles oförändrad. Cfreftve Os ls Oaräis, facnb. Dä jag fullkomligen instämmer med hwad de wärde Lcdamö- . terna Friherre 8rael och Herr Oagsrllsim anfört/äler» star för mig i denna sak. föga akt tillägga. Jag wagar allenast utbedja mig att sä erinkra Herr Grefwe» och Landt-Marskalken, att pä Expeditionens antagan» Le eller förkastande ingen proposition ännu blifwit gjord, och jag anhäller art den nu mätte göras. En sadan proposition är ock efter min tanka aldeles nödvändig innan Expeditionen till Konungen kan afgä.
Jag vill endast vördsamt hemställa huruvida icke äfven LagUtsk. borde deltaga i dessa frågors afgörande. Då testamentet icke är förklaradt vara lagligt eller handlingarne blifvit vid domstol företedda, så torde det vara nödigt att summan qvarstår i 10 år innan den får lyftas. Ehuru jag delar Utsk:s åsigt, får jag likväl hemställa huruvida icke R. St. sjelfve borde bestämma att medlen böra till år 1850 innestå i Justitiecolhm innan de få lyftas, ty om arfvihgarne icke dessförinnan gjort sina anspråk gällande, så få de intet; men komma de dessförinnan, så få R. St. äfven till dem utbetala summan. Jag hemställer derföre, om det icke vore skäl afl äfven till LagUtsk. remittera det ta mål. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Här är ingen annan fråga än den, huruvida R. St. vilja efterskänka Statens rätt till ifra - Den 29 Januari. 229 gavar. ringa summa. Något utlät, af LagUtsk. är dervid i min tanka alldeles icke behöfligt. Det är tillräckligt att StatsUtsk. afgör frågan. För en så ringa summa som den ifrågavar. synas mig inga försigtighetsmått behöfliga. Skulle dessa medel i 10 år komma att stå inne, så är det ganska möjligt att den fattiga enkan dessförinnan vore död och hade tillbringat sina sista år i en nöd, som hade varit afhulpen i händelse detta betänk, bifallits. Jag hemställer således att R. o. Ad. ville godkänna StatsUtsk;s nu föredragna betänk. R. o. Ad. biföll SlatsUtsk:s utlåt. N:o 23, med rättelse af namnet Eklund, som deruti blifvit intaget, i st. f. namnet Ekelund. Föredrogos och biföllos följande från StatsUtsk. inkomne d. 26 dennes pä bordet lagde utlåt:n: N:o 24, i anledn. af K.