Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan votering blifvit begärd, uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan i 104:de punkten af Utlåtit N:o 153, röstar Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan och tillägger Hofsekreteraren Stenborgs dotter, Carolina Stenborg, en årlig pension af 300 rdr rmt, att af henne åtnjutas så länge hon lefver ogift.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 18. Utskits hemställanden biföllos. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Statsoch LagUtsk:ts den 19 och 26 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 43, i aid. af väckta motioner om förändrade föreskrilter i afseende på böters fördelning och om bötesmedlens användande. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 9 e. m. den det ej vill, röstar Fn fidem, O. Brakel. Tisdagen den 29 September 1863. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 5 prot.-utdrag för d. 28 dennes samt prot:t för den 29 s.stl. Maj e. m. Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Banko-Ut>k:t efter N:o 1956 Hr Clementcoff, hillin. Gr. Lewenhaupt, Carl Magnus Casimir, och en suppleant derstädes elter N:o 2080 Hr von Konow, fullm. Hr Paijkull, Lars Gustaf; och belanns hafva blifvit utsedd till Ledamot: N:o 1961 Hr Ehrenstråle, fullm. Frih. Bennet, Otto Reinhold; samt till Suppleant: N:o 267 Frih. Ehrensvärd, fullm. Hr Fahnehjelm, Gustaf. Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Särskilda Ulsk:t elter N:o 1788 Hr Psilanderhjelm, fullm.
Sedan mognare ålder iulrädt oell vanan alt trotsa lagarue öfvergåll lill näringsfång, är hoppet alt kunna rädda individen oftast aflägse. Men hvad har man väl all vänta af eli barns framtid, hvilket kanske oftast pä föräldrarnes inrådan, under deras ledning, begått brott och blifvit derför offentligen strallädt, om det derefter skall ålerlemnas till deras värd. Der, ett mål för hunger, behof och jonini undcrkasladt frestelsen af dåliga exempel, lärer föga förbättring vara alt vänta; eller uti det sednare fallet, om ej föräldrar kunna af en eller annan orsak åläggas dess emottagande, hvad Olifver dä dess öde? Jo, det afstraffade barnet öfverlemnas, sedan all hederskänsla blifvit borttagen, lill en församlings värd, hvars troligen enda åtgärd Olifver, alt vid sockenstämma besluta rättigheten för denna olyckliga och redan vid inträdet i verlden utstötta varelse, alt inom socknen fä gå frän dörr lill dörr, der erhålla några matbitar, oftast kryddade med oviljans och hårdhetens påminnelser om dess begångna förseelse. Stämplad sorn brottsling, undvikes delta barn af alla, och tvunget, dels af nöd, dels af del lill nienskligbcteu iusupne hal, förnyas sä länge brotten, till dess det mognat för lagnrnes hämnd och blifvit en lifslidsinnevänare pä någon fästning eller correclionshus. Del är då som ovillkorligen Statens pligt blir ali emottaga och försörja brottslingen. Månne det ej då vore bättre, del skedde i dess unga är, då ännu förbättring kan motses? Under genomgångne ransakningar har han ofta varit i fängelserna inqvarterad i uppväxtåren, och der, genom medfångars iustruclion i både sältet alt begå och dölja brott, erhållit kanske den enda uppfostran denna beklagansvärda varelse kommer alt åtnjuta. II.
Uti General-Tullstyrelsens Revisions-kontor har jag förskaffat mig upplysning om förhållandet med importen tinder år 1856 och framlägger den här. Den utgjorde, af Helsiden: alngods, andra slag, 17,192 g emot 2,487 g år 1855. shawlar och shawletler 5,872 g" » 1,488 g » » Halfsiden: alngods, andra slag, 31,151 g" » 26,307 g" » » shawlar och shawletter etc 7,315 g » 1,908 g » » Häraf synes dels att, äfven med nu gällande tull, importen varit ganska betydlig, dels hvilken minskning i tull-inkomst den föreslagna nedsättningen skulle medföra. Bomulls-väfnader : Segelduk, föreslagen tull 6 öre per g. Andra slag: oblekta och ofärgade d:o d;o . 40 » » » blekta och färgade d:o d:o . 70 » » » tryckta eller pressade d:o d:o . 90 » » » Då den för Bomullsgarn föreslagna tullen utgör 42 öre per g, tyckes det vara något oegentligt, att 4 g Segelduks-väfnad blott skall draga 6 öre per g i tull; och då de ofvan nämnda bomulls-väfnaderna, enligt förslaget, skulle träffas af en allt för stark tull-nedsättning, hvilken isynnerhet blef kännbar för oblekta och ofärgade, helst tullen å dem, istället för att nu med tilläggs-afgifterna utgöra 28 sk. 4 r:st. banko, icke skulle blifva mera än 42 sk. 9,60 r:st. eller 40 öre per g, och samma föreslagna tullsats, om ock gerna tillräcklig för de vid en och annan fabrik uteslutande tillverkade gröfre och tyngre väfnader, såsom Domestiks och Molesldns, likväl för de vid andra fabriker jemväl i större mängd tillverkade lättare väfnader såsom Kalikos och s. k. Printers skulle blifva allt för låg; så kan jag ej annat än obetingadt instämma uti Kongl.
Proposition M 119. ifrågavarande plats, såsom landtmätarens karta och beskrifning utvisade, både för ändamålet lämplig och utan synnerligt värde för bostället, Kollegierna funno sig böra tillstyrka nådigt bifall till afsöndringen af omförmälda jordrymd och densammas upplåtande till församlingen, med förbehåll att behörig afgäld derför, i den ordning Kongl. Förordningen den 19 December 1827, angående grunderna och vilkoren för hemmansklyfning och jordafsöndring, stadgar, varder bestämd att af församlingen lill boställshafvaren årligen utgöras. I anledning af hvad i detta ärende blifvit anfördt och upplyst, vill Kongl. Majit härmed föreslå Rikets Ständer att omförmälda jordrymd af 11,20 qvadratrefvar må från majors-bostället Hammar afsöndras och till Hammarö församling upplåtas, för att såsom begrafningsplats användas, dock med förbehåll att behörig afgäld derför, i enlighet med hvad Krigsoch Kammar-kollegierna föreslagit, af församlingen till boställshafvaren årligen utgöres. De till målet hörande handlingar skola vederbörande Utskott tillhandahållas, och Kongl. Majit förbiifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. A. F. Z. Reuterskiöld. Utdrag af Protokollet öfver Landtförsvars-Arenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet, å Stockholms Slolt den 7 Augusti 1865. Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Friherre De Geer, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Manderström. Statsråden: Lagerstråle, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld och Carlson. Chefen för Landtförsvars-departementet, Statsrådet Reuterskiöld, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förut fattade, af Stats-Rådet en - Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition
Upp för en långsluttande åker gingo vi till kungens gård och mottogos af en skällande hund, som smektes och tystades. Den som har sett det inre af en gård i fjällen, behöfver ingen beskrifning af den stuga vi nu sutto uti. Den, som icke har sett någon sådan behöfver en så lång, lefvande och detaljerad beskrifning, att jag icke vill inlåta mig därpå. Intrycket var torftighet och fattigdom, såsom alltid till fjälls — och i första ögonblicket. Om några timmar blir man varse ett och annat försonande. Om en dag eller ett par ser man ingen brist på komfort. Och blir man längre, skall man snart hålla en sådan otapetserad, torftig fjällmansstuga kär. Han hade två stugor, hvaraf den ena var helt och hållet beklädd med fjäll, som vid närmare påseende befanns vara tjock spån. Denna stugas förstugukammare fingo vi för oss. En präktig renhud och en pampig skinnfäll i dess tvåmanssäng lofvade en varm natt. H. M. kungen uppvaktade vid hr doktorns lever lät smörja hans långa pjäxor, passade på hvarje hans önskan, förhörde sig artigt om det ena och andra och riktigt insockrade sig i hans gunst. Ja, det gick för öfrigt lätt: han syntes riktigt godt om denne allvarlige man, som gick så många krokvägar och spelade på alla de strängar, som medlidandet kunde äga hos en man — för att få hjälp åt sina vänner vid den vackra sjön. Redan innan Jöns Jonsa hade sagt ett direkt ord om sina afsikter, förstodo vi, att han hade en eller annan, som han tänkte mana godt för, innan vi skulle aftåga till Blåsjön. I vår kammare uppstämde vi det ena glada skrattet efter det andra åt diverse originalkvickheter, medan Jormkungen säkerligen gick och tänkte, huru han på bästa sätt skulle få eskulapen att arbeta och ändock varliga fara fram med pänningbörsarne. Mycket riktigt.
Den manöver vid Sanna hed, som han omtalat, var emedlertid icke så särdeles svår, och regn inverkar icke just så menligt pä bästarne. Om för öfrigt ett regemente är väl beridet, så bevisar detta ingalunda, att icke hästafveln i allmänhet behöfver, med afs. å hela jandet, ytterligare förbättras. Jag är fullt öfvertygad, att Styrelsen öfver stuterierna gjort sin skyldighet, och jag vet detta så mycket säkrare, som de hästar, hvilka blifvit från utlandet införskrifna, samtliga varit af utmärkt god race; men felet ligger i sjelfva organisationen, tt en Chef kan göra om hvad en föregångare redan gjort, och att derigenom uppstår här i landet en blandning af olika racer, som icke kan hafva någon god inverkan. Jag vill i afs. härpå åberopa ett exempel. Då jag inträdde vid det regemente, der jag ännu har äran tjena, var detta reg:te särdeles väl beridet, och dess hästar väckte vid ett läger å Ladugårdsgärdet 1843 stor uppmärksamhet för sina ädla former och sina lätta rörelser; äfven de många utländningar, som der voro närvarande/lyckönskade Sverige att hafva en så konstant race af fullblod. Nu finnes emedler - Den 29 November f. m. 231 tid icke ett enda exemplar af denna race qvar. Jag har icke anfallit någon, och vill icke heller göra det; men jag tror det vara nödigt, att några vissa principer fastställas, som komma att gälla till efterrättelse. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef motionen jemte yttranderne remitterad till Stats-Utsk:t. Föredrogs ånyo och remitterades till Stats-Utslct Hr Stjernsvärds, Gustaf Mauritz, den 28 dennes bordlagde motion N:o 126, om förhöjning af de före år 1858 afskedade militäre embetsoch tjenstemäns pensioner. Föredrogs ånyo Hr Stjernsvärds den 28 dennes bordlagde motion N:o 129, ang. målskjutningars införande inom alla rikets socknar, samt beväringsmanskapets förpligtande att deri deltaga emot befrielse från vapenöfningar m. m.
Då anmärkningarne nästan allmänt voro af den anda, att deraf kunde skönjas pluralitetens mening vara den, att det ämne Utskottet behandlat, var blandadt af oeconomiskeoch bevillningsfrågor, så hade jag väntat att Utskottet i sitt förnyade Betänkande, blott behandlat det sorn egenteligen är föremål för Bevillningsutskottet. Deremot har äfven detta Betänkande bibehållit första punkten , och som den är af oeconomisk beskaffenhet, anhåller jag dervid få göra några anmärkningar: Härefter uppläste Herr Lefren, följande: (Se Bilagan N:o 5.) Hvarefter Herr Lefren munteligen tilläde: I följd af dessa grunder, hemställer jag, om ej den oeconomiska delen bör hvila på bordet till dess denna fråga, som OeconomieUtskottet behandlat i samråd med Bevillningsutskottets ledamöter inkommer. Hvad i öfrigt frågan be - Den ii Augusti f.m. träffar om TullTariffen, anser jag att öfverläggning derom kan äga rum och blifva upp-i lysande, samt anhåller, att deruti få deltaga, i händelse denna del till pröfning förekommer och öfverläggningen derom i dag skulle fortfara. Grefve Hård, Carl Gu/laf, hade inlemnat ett så lydande Memorial: (Se Bilagan N:o 6.) Friherre Cederftröm, Jacob: I afseende på Bevillningsutskottets nu afgifne Betänkande, i grund af de anmärkningar, som blifvit gjorde emot första puncten, an6er jag öfverflödigt att ingå uti någon utveckling af ämnet, emot Utskottets behandlingssätt, hälst Utskottet visat, huru litet afseende Utskottet gör på anmärkningart men i afseende på sjelfva saken, och på det att Ridderskapet och Adeln måtte kun. na conseqvent besluta, anhåller jag att Betänkandet måtte få hvila på bordet, intill dess Bevillningsoch OeconomieUtskottens gemensamma Betänkande om handelsfriheten inkommer, och derpå kan man ej komma att länge vänta, då inom afdelningen beslut redan är fattadt.
Mars i315, hvarigenom samma beslut blifvit meddeladt uppå Befäihafvarens för Norra Skånska Iufanterie-Regementet påstående, om skyldighet för invånarne i Christianstad och Landscrona att nied ljus och ved förse Öfveroch Underbefälet vid berörde Regemente, som i båda dessa städer var iiiqvai terad t. ■ I öfrigt hafva Herrar Ståhl och Klingvall instämt, den forre med Herr Halling, och den senare med Herr Hessle, äfven Herr Biörck ytterligare upplyst, att 1720 års InqvarteringsOrdning och Taxa i sjeltva verket tillämpades för Slockholm, dels efter öfverenskommelse, dels i följd af Kongl. Författning, på det sätt, att, hvad nämnde InqvarteringsOrdning utsätter i daler kopparmynt, förvandlas Lill Specie Riksdaler, sålunda, att 9 daler kopparmynt svara emot 1 Rdr Specie, hvilken senart åter förvandlas till Bancosedlar efter föregående årets medelcurs. Viii remissen af Kongl. Majrls Nådiga Skrifvelse har hos Hedervärda Bonde-Ståndet Puksdagsfullmägtigen J J. Rutberg yrkat: 1:0 att un dersökas mätte, om ejj Stockholms stad har mera inqvarteringstolag, än som till ändamålet erfordras och sålunda kan dela med sig åt de städer, som hafva billigt anspråk på ersättning för inqvartering; 2:0 att ifvert måtte utredas, huruvida icke de förmo ner, som åtnjutas af sådan# 2o Statssamt gillin.
Kännedomen af ömsesidiga egenskaper är endast tillfällig och hinner ej att på eget bepröfvande sig grunda, förrän ledamöterna någon tid gemensamt arbetat. Omdöme för ordf.val skulle således uppkomma antingen af ett hugskott, eller af lidningsskrifvares oförlikneligt grundliga och opartiska förord. Deremot välja Ridderskapets Electorer blott inom eget Stånd, sorn för dem måste vara närmare kändt. Dessa Electorer välja i fridsamhet, utan annat afseende än på tidell varfvets stora frågor. Vid Utsk:s val lill ordf. skulle derjemte tillkomma Ståndsafsecndcrna och andra företrädesstrider. Om uppträden och reservationer emellan Electorernc vet man intet. Om dylika beklagliga tilldragelser inom Utskm, vid tillsättandet af deras secreterare och betjening, vet man mycket. Inga val, hvarvid olika classcrs och olika intressens täflan kunna göra sig gällande, hafva någonsin varit eller skola blifva för samhället gagneliga. Ett exempel år redan anfördt; de flera befintliga äro ännu mera afskräckande. Några skäl lill försvar för den sökta ändringen kunna andragas. Ett nemi.: att Ståndet dömmer i sin egen sak. Den är det ej; dock vore än så, månne väl, när alla söka afkläda Ståndet dess rätt, sjelfförsvar, i detta liksom i andra fall, icke är tillåtet och nödvändigt? Ett annat: att Stånden hafva inom Utskm förlorat sin särskilda rösträtt och äga nu mera en gemensam. Visserligen! men icke har derföre hvarje Stånd upphört att derstädes njuta sin veder!). afsöndring och sin ordningsnummer. Ett tredje: alt vid taxeringsfrågor äger detta Stånd icke sjelfskrifven ordf.rätt. Jag skall ej granska huruvida detta undantag är tillbörligt, i fall vid dylik förrättning ledamot af första Ståndet vore närvar.; men då uteblifvande, eller en obefinllighct uti något district kan inträffa, äger ock ingen slutledning rum för riksdag, då Ståndet såsom sådant är församladt. Ett fjerde skäl: att klagan någon gång förspörjes öfver ombyte af ordf.
Lagberedningen ansåg vidare, att afseende mindre borde fästas vid behofvet af ökade tillfällen till rättegångars anhängiggörande, men deremot hufvudsakligen vid angelägenheten att uppskjutna tvistemål kunde oftare handläggas, samt föreslog af detta skäl och till följd af dess ofvan anmärkta betänkligheter emot Lagkomiléens förslag, att tingstimarne eller térmmerna till rättegångars anställande vid Häradsrätterna borde hädanefter såsom hittills blifva endast tre om året; men för målens fortsättande i de fall, då uppskof blefve nödiga, borde ytterligare tre tingsterminer utsättas, till hvilka dock stämningar i nya tvistemål ej skulle vara tillåtna. Lagberedningens inkast emot Lagkomitéens förslag, obetydliga i sig sjelfva, förlora ytterligare i vigt derigenom att Beredningen sjelf några år sednare vid utarbetandet af förslaget till Rättegångsbalk, i det närmaste och bland annat i de omtvistade punkterna, följde Komitéens förslag, såsom bast torde synas af följande §§ ur Bered ningens förslag till Rättegångsbalk, Förra Delen, Kap. 2, nemligen: »12 §. I domsaga, som för Landsrätt utstakad är, skall en tingsstad vara, och ej flera. Der hålle Rätten årligen två Ting, det ena mellan tjugondedag jul och midsommar, och det andra emellan Oktober månads början och jul. De kallas Lagtima Ting.» »13 §. Allmänna rättegångsdagar skola vara: sex under det första, och tre under det andra af de Ting, som i 12 § sagda äro, nemligen under första tinget: tjugondedag jul, då den på måndag infaller, men eljest nästa måndag derefter, och sedan hvar fjerde måndag, som inom tingstidens slut inträffar, så räknadt, att alltid fyra veckor blifva mellan hvarje måndag, sorn allmän rättegångsdag är; samt under andra tinget: första måndag i Oktober månad, och sedan hvar fjerde måndag, likasom under första tinget. Infaller helgedag på någon af de måndagar, som till rättegångs dagar nu föreskrifna blifvit; vare nästa söcknedag derefter allmän rättegångsdag; dock skall ändå tiden till nästa allmänna rättegångsdag från måndagen räknas.» »14 §.
Betänkande , i anledning af väckt motion om bildande af en. kommitté', för utarbetande af förslag till den medicinska undervisningens ordnande. Uti ett från Vällofl. Borgare-ståndet lill allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets handläggning remitleradt memorial, har herr H. B. Palmaer anfört, alt, då Sverige i mera än 3o Ar haft Irenne serskilda anstalter lör medicinsk uppfostran, nemligen den medicinska fakulteten i Upsala, den i Lund och det Carolinska medico-chirurgiska institutet i Stockholm, men dessa inrättningar sällan eller aldrig varit ense, ulan långt tillbaka, och isynnerhet sedan år 1829, legat i öppen strid med hvarandra, samt härtill komma, att det af professorerne vid Carolinska institutet till Kongl. Majit år 1833 afgifne förslag till reglemente för detsamma öppet erkändes hafva till följd hela den medicinska undervisningens förflyttning till nämnde institut, hvilken förändring åter af de båda universiteternas konsistorier och medicinska fakulteter, i deras år 183y lill regeringen afgifna betänkanden öfver förslaget på det lifiigaste bestreds, så, och enär verkningarne af denna strid Bih. till R. St.
Ständer deremot skulle finna för godt ingå uppå jernvägens utsträckning ifrån Örebro till Köping, borde för denna väg, utaf 6l/3 mils längd, och beräknad alt i anläggning kosta 2,020,000 R:dr, lemnäs garanti för 5 procent å minst 2,000,000 R:dr, på samma vilkor, som för vägen emellan Örebro och Hult kunde varda bestämda. Hvad sålunda förekommit och de ingifna handlingarne i öfrigt innehålla, har Utskottet tagit i öfvervägande, så väl i afseende på motionärernes framställningar om ändring i vilkoren för den af Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag lemnade garanti för räntan å anläggningskostnaden för en jernväg emellan Örebro och Hults lastageplats, som äfven beträffande det af Herr Waern, i sammanhang härmed, väckta förslag om samma jernvägs utsträckning från Örebro till staden Köping. Yid behandlingen af detta maktpåliggande ärende, deråt Utskottet egnat all den uppmärk samhet, sakens vigt kräfver, har Utskottet, lika med Rikets sednast församlade Ständer, funnit de fördelar, hvilka af ett väl ordnadt jernvägssystem kunna förväntas, vara så många och, ur industriel synpunkt betraktade, af den stora vigt jemväl för Sverige, att jernvägars inrättande härstädes torde få anses såsom ett oundgängligt vilkor för möjligheten att tillgodogöra en betydlig mängd af landets naturalster, hvilka, i följd af sitt, i förhållande till qvantiteten, låga värde, icke kunna bära så dryga kostnader, som nu erfordras för deras transporterande, och hvilket vållat, att en del af landets produkter och tillverkningar så fördyrats genom slöra fraktumgälder, att afsältningen blifvit försvårad och näringsidkarnes billigt påräknade vinst nedsatt. Afbjelpandet af dessa olägenheter, i den mån Statens tillgångar sådant medgifva, bör, enligt Utskottets förmenande, utgöra en af Statsmakternas angelägnaste omsorger, och Rikets sednast församlade Ständer hafva äfven, för vinnande af detta ändamål, ansett anläggningen af jernvägar vara ett af de verksammaste medlen.
S. D. Föredrogs å nyo Stats-Utskottets Memorial, N:o 357, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets förslag till sammanjemkning och voterings-propositioner i åtskilliga punkter rörande de extra anslagen; gillades. S. D. På väckt fråga, att, sedan Ståndets Archi v blifvit i dess Cancellie-rum uppställdt och ordnadt, det skulle, för Archivets behöriga vård och lättare tillgänglighet, tillåtas Archivarien att emellan Riksdagarne bebo de runi i Riksgälds-Contorets f. d. hus, hvilka af Preste-Slåndet under Riksdagarne begagnas, har Ståndet: 1:0 ansett nödigt att för sitt Arelli v hafva en passande local, hvartill ingen annan funnes ej heller någon lämpligare kunde finnas, än Ståndets nu varande Cancellierum: 2:0 för sin del icke funnit någon betänklighet dervid, alt Archivarien emellan Riksdagarne begagnade de rum, sorn af Ståndet och dess Cancellie under Riksdagarne nyttjas, på det vilkor, att Archivarien eller Ståndets ArchivCassa må bekosta sådane reparationer, som, till följd af rummens begagnande emellan Riksdagarne, kunde komma att behöfvas, och ingalunda Statens medel dertill tagas i anspråk; Och sorn Ståndet ansåg dessa frågor böra underställas samtlige Riks-Ståndens pröfning, beslöts, att de skulle till Stats-Utskottet remitteras. S. D. Prct. TJtdr. den 8 Dcc, iS34> 25 S. D.
Byggningens fodring, 11 tolft, bräder, h 3 i-:dr 8 sk. 3/j: 4°- — Hyfling af dessa bräder, jemte påspikning, å i ftdr ii: ii tolft, iock-läckter till dito, a i r:dr 32 sk 18: 16. — Dessas hyfling och uppspikning . i4: Till gesimsen, 8 tolft, bräder, å 3 r:di‘ 24: dito uppsättning 35: Framkörning af circa 75 tolft, bräder från Lidköping eller hamnen, a 32 sk. ... Taktegel 2700 st., å 20 r:dr pr tusende 54: Dess påspikning å taket i3: 16 — dito framkörning 13: 16. — Murtegel, 8000 st., till kakelugnar, pipor, nischer och skorstenar, å i3 r:dr 16 sk 106: 32. — HemköYning af dito 100: Grund till en spis, och kakelugnarna, med murning g st kakelugnarmed heinkörning och uppsättning, a 16 r:dr,32sk i5o: g st. niseher till dessa kakelugnar, å 2 r:dr 18: q st. iernplåtar till dito, å 26 sk. 8 r:st 5: Uppmuroing af en spis, 2:ne pipor, 2:ne skorstenar, med handtlangare inberäknadt Dörrar y 2 st. enkla till nedra våningen i sö'dra flygeln, med karni, foder, gångjern och lås,med insättning, ä 5 r:dr 10: dito en dubbel med dito 6: 32. — 4 fönsterlufter i nämnde våning med kavm, Transport 2 H. 1202 45 '4g 16 25 — 78 8 59 — 5o — 80 12 206 32 20 i73 66 32 16 32 I2128 5 “4 Den i5 Februari e. m. Transport