Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är icke Riksens Ständer obekant, hwad betydande biträden Rikets 3tat8-Werk, under Rikets högst trängande och ofta desi sjelfbestånd hotande behof , uti Län för dels lindrig dels ingen Ränta allt ifrän Werkets första inrättning fatt ätnjuta; och af hwilka Lall, tid efter annan, samt sednast är 1773 fast otroliga summor, til lindring för samtelig» Rikets Innebyggare uti de utlagor, hwarmed allena samma summor kunde och borde äterbetala-s, blifwit såsom en kanhuenr förlust afstrefna, Med ..12 L25 Med full wiflhet kan antagas, at berörda dä för Riket oumgängeliga biträden omöjligen kunnat af kLUiiuen bewiltjas, eller med Wcrkets bestånd utgift was, om wid de tider dä de utgingo, dest »verkelig» förmåga, äfven til ziffran, warit allmänt uppenbar; men lika säkert är äfven det, at om ej Stats-Werket ' wid de flesta tilfällen, da meranämnda biträden blift wit meddeldta, med denna yttersta nödhjelp sätt blift iva uuderstödt, hela Rikets om icke ounvwikeliga fall, ärmindstone obotelig» wanmagt, warit at befara. Sank är det, at wid de flesta dest» allmänna be» höfve s stunder, Rikets nödwändiga räddning, mer än Langens dä ägande werkeliga förmäga, at bertil pä sätt sorn stedt, bidraga, fatt wara gällande; men hwilken Rikets Inbyggare skulle nu ej willja fägna sig deröfwer at Riket, och dermed tillika äfven kan non, pa sädant sätt kunnat räddas: och at, sadan» nästan otroliga upoffringar til Riket oaktadt, under den HögsteS fortfarande nädiga hägn, samt kloka Författningars bestånd och efterlefnad, Werkct i denna stund upnätt den grad af loliänL och sjelfbeständ, som det ännu aldrig förut ägt.
M. om ändring i gällande lagar eller anstalter af större omfattning må icke af SockenNämnd eller menighet annorlunda än genom LänsNämnden göras. 13 g:n. För de medel LänsNämnden förvaltar aflemnas redovisning för hvarje år vid den tid, som särskildt af LänsNämnden bestämmes. 14 §:n. För granskning af denna redogörelse utse länets alla HäradsNämnder turvis hvarför sig inom HäradsNämndsDistriktet 2:ne, och länets alla städer turvis hvarför sig 1 bland bofaste personer, hvilka icke äro ledamöter i Länseller HäradsNämnder, att vara LänsN ämnds-revisorer. 15 §:n. a) Alla länets HäradsNämnds-distrikter indelas för detta ändamål i vederbörligt antal afdelmr. Turen dem emellan bestämmes för första gången af LänsNämnd, hvarefter afdeln.ne i samma ordning omvexla med hvarandra, hvaröfver LänsNämnd vakar. b) Dessa LänsNämds-revisorer sammanträda i länets residensstad och granska LänsNämnds räkenskaper och förvaltning, hvarvid Nämndens tjenstemän skola vara narrande för att med uplysning tillhandagå. Revisionsberättelsen skall öfverlemnas åt Ordf:den i LänsNämnd inom 3:ne månader efter sista LänsNämndens ordinarie sammanträde. Så vidt tillgångar finnas, låter Ordf:den befordra densamma till trycket. Alla Häradsoch SockenNämnder erhålla deraf hvardera 2:ne exemplar, hvarjemte Revisionsberättelsen genom allmän Kungörelse församlingarne delgifves. Den 12 November. 1G9 IG §:n. Förekomma vid granskningen inga anmärkmr eller blifver anmärkt förhållande genast rättadt eller förklaradt på ett sätt, som revisorerne finna nöjaktigt, skall decharge af dem meddelas. Om åter revisionsberättelsen uptager anmärkmr af en sådan beskaffenhet, att de föranleda till närmare undersökning, utredning eller åtal, då skall Ordf:den sammankalla LänsNämnden och inhemta dess förklaring derom, för vidtagande af de mått och steg, hvartill förhållandena kunna föranleda. Förfaller saken, då anses decharge vara gifven.
Sit— och lyssnar till de fjufva, smältande tonerna T I ter du och arbetar än? Det är allaf ackompagnementet till en folkvisa. Han Qyy deles mörkt härinne. Lägg ifrån dig blir förtjust, det är klart, gör sig underrättad den där gamla ylletröjan nu, så ska ' vi fira om mig — och så • — så är min lycka gjord. • Tänk dig, lilla mor, när du får gå och skymning 1 » pyssla med mina buketter och ordna de långa Siri Wall hade nyss kommit hem från en breda sidenbanden. Och så ska ' du vara värspellektion och höll nu på med att lägga in dinna vid mina supéer och se rar ut i en hatt och handskar, allt under det hon pratade svart sidenklädning med släp, så långt du vill, med modern på sitt friska, glada sätt. och hvit mössa med lilasfärgade band. — Och » Nå, vill du inte lyda, mamma lilla? Hvad glace ska ' det vara till dessert; någonting extrasäger du? Sluta den där först! Nej, det blir fint, som ska ' föreställa » Framgångens fe », allt sedan det, när lampan blir tänd. Du får eller någonting sådant där. » inte förstöra dina ögon helt och hållet häller. » Hon kysste innerligt moderns skrynkliga kind Öfver fru Walls bleka ansikte flög ett matt och såg på henne med sina vackra, lifliga ögon. leende. » Men för allt i världen, jag glömmer ju » Du vet ju, barnet mitt, att jag måste lofva fabrikören att ha det färdigt alltsammans i bort, hvad jag skulle bjuda på nu! ». Som en vindfläkt var Siri ute och tillbaka morgon, och för resten. » » Är det den gamla visan, » skrattade Siri. igen med en glastallrik, på hvilken några helt » Ja, jag förstår: pengar, pengar och pengar! anspråkslösa kakor lågo utbredda. » Var så god, medan du väntar på glacen! » Men var du lugn! Jag har fått betaldt i dag Siri gjorde en djup nigning. » Tack, tack, Sissan lilla, men nu få vi allt lof att tända lampan, om jag ska ' få färdigt i kväll. » » Inte än, det är då rakt omöjligt! Jag ska ' hjälpa dig hela kvällen se ' n, det ska ' gå som en dans.
A 219. — suppleant, angående förordnande för Hof-Rälls-Rådet m. ro. Grefve C. G. D. Mörner. III. E. 78. #». Kamererare!! hos Stats-Utskotlet, angående arfvode för honom. VII. B. 172. A. 181. — i Cassa-afdelningen af Banken, angående löneförhöjning åt honom. Se Banken. Kammardrängar, Bankens, oro arfvode åt dem. II. B. 398, 459, 601. Kalkbruk å Gottland, privilegierade, angående skadestånd åt egare af dylika för lidna förluster i följd af medgifven utvidgad frihet att å närande ö tillverka kalk. II. B. 97, 101. A. 105. Kaulbars Gustaf Willielm, Friherre, angående hans behörighet att utfärda fullmakt för ätten. II A. 302. Klinkowström, Friherre Rudolf Mauritz, yttrande. III. 128. Klingsporr, Anders Magnus, yttrande. I. 372. Klingström, Capitainen F. G., angående inteknings-säkerheten för ett honom meddeladt byggnadslån. V. B. 139. A. 159. Klockare och Orgelnister, om ändring i sättet för deras antagande. IX. B. 325. A. 332. Klubb för Ridderskapet och Adeln, angående Operahusets upplåtande till. I. 5. Knorring, Berndt Georg Kuut von, yttrande. I. 375. Kock, t. f. Slats-Commissarien A. V., angående gratifikation åt honom. VII. B. 109. A. 149. Kol, hemmansränteoch mantalseller qvarntulls-, om upphörande af allmogens inom åtskilliga socknar af Stora Kopparbergs län skyldighet att in natura till bergslaget leverera. Se Kopparräntan. Kolhaudeln, angående förändring i Kongl. Förordningen den 27 April 1846 derom.
Ytterligare Utlåtande lagdt till Handlingarne af Adeln, III. s. i4g. af Presteståndet, III. s. 157, bif. af borgareständer, III. s. 159. lagdt till Handlingarne af bondeståndet, lil. s. i75- Sjö- och Stapelstäder beviljade afgifter, om upphörande af de, för Fartyg som besöka Eandthamnar; EkonomiZ/tskottens betänkande återrem. af Adeln, s. 285. bif. af Presteståndet, s. 287. af borgareståndet, s. 292. återrem. af bondeståndet, s. 294. Ytterligare Utlåtande bif. af Presteståndet, s. 702. af borgareståndet, s. 708. af bondeståndet, s. 724. Skara Stads Consistorium, om Eånebiträdet till bancoUtskottets Utlåtande återrem. af borgareståndet, s. 12x* bif. af Presteståndet, s. 129. Ytterligare Utlåtande lagdt till Handlingarnej af Pre. steståndet, s, 603. Skepp, om behandling af norrslce i svenska Hamnar; EkonomiTItskottets betänkande, bif. af Adeln, s. 260. af Presteståndet, s. 263. af Bondeståndet, s. 269. afsl. af Borgareståndet, s. 277. Skiften, örn anta! af, vid Storskiftesdelningar; Eag. och EkonomiUtskottens betänkande, bif. af Borgareståndet, s. 907. af Presteståndet, s. 923. af Adeln, s. 964. återremit. af Bondeståndet, s. 989. Ytterligare Utlåtande, lagdt till Handlingarne af Pre - 35* stestlndet, III. s. i3o. bil. af Bondeståndet, lili s. 138. af Ådelri, lil. s. 149* af Borgareståndet, lil. s. 158.
Om, såsom under öfverläggningen inom Utskotten antagits, fattigvårds-samhälles fördelning i kretsar eller rotar bör, så vidt ske kan, ega runi och således åstadkommandet deraf befordras, torde sistnämnde sätt till förekommande af en orättvis fördelning vara att föredraga; och skulle det till förändring ifrågakomna stadgandet i den nådiga Förordningen möjligen då kunna lyda sålunda: §• 2. 1 mom. På hvart och ett Uppstår fråga att i afseende på fattigvården fördela samhället i kretsar eller rotar, med åliggande för en hvar af dessa att dithörande fattighjon försörja, vare sådant ock tillåtet; dock att i fättigvårds-samhälle, der fattigförsörjningen dittills icke rotevis besörjts, och vid indelning dertill kan inträffa, att en eller annan krets eller rote, genom ett derinom varande större antal fattighjons försörjande skulle tillskyndas särdeles mera tunga än de öfriga, jemkning i försörjnings-skyldigheten de förre och de sednare emellan bör ega rum, intilldess ett motsvarande antal af fattighjon i de mera betungade afgår. Beslut, om fattigvårds-samhälles fördelning i kretsar eller rotar galle hvarje gång för fem år, efter hvilkas förlopp frågan ånyo skall tili öfverläggning förekomma och dervid bestämmas, om fördelningen må ytterligare för fem år fortfara. Har sådan fördelning Besvärsoch Ekoii.-Uts/cotiens Betänkande, M 20. Af Herr Ribbing, A., som, jemte (let han instämt i Herr Friherre Alströmer» mening, tillika afgifvit följande reservation: “Derest någon underdånig skrifvelse från Rikets Ständer skulle tillstyrkas, åsyftande rättelse i den blott ett år gamla fattigvårds-förordningen af den 13 Juli 1853, sä anser jag att skrifvelsen jemväl bör innefatta underdånig begäran om uteslutande af beskrifningen i 20 §. 1 mom. på huru en till sitt yttre vanlottad kan bettla, nemligen, som det beter: “genom framvisande af kroppsliga lyten."
Deremot anser jag af största vigt, att man icke i någon väsendtlig mån förrycker den framlagda planen, och isynnerhet ej en så ytterst vigtig puukt i densamma, som den hvilken flera talare här velat borttaga, då de föreslagit att man skulle ännu ytterligare, underen obestämd tid, utesluta hufvudstaden från de fördelar, som en jernväg till densamma skulle medföra. Både i egenskap af hufvudstad, och såsom vår förnämsta handelsplats, och i militäriskt afseende torde det vara af yttersta vigt att Stockholm snart får en jernväg, och flera andra talare hafva redan med öfvertygande skicklighet utvecklat de närmare skälen härför. Jag anser, för min del, icke blott oklokt, utan rent af förnärmande för hufvudstaden, som dock utgör landets hjerta, om hon skulle uteslutas ur den plan 88 l)en 9 Juni e. m. som E. St:r nu gå att i detta afseende fastställa, och jag får således äfven af denna anledn. med fullaste öfvertygelse tillstyrka E. o. Ad. att godkänna det förslag, som StatsUtsk. i förevar:de fråga framställt. Ett stort antal ledamöter hördes härtill yttra bifall. Hr Adelborg, Anders Otto: Det måtte i sanning vara svårt att med sans behandla denna fråga, då det inträffat att en talare förklarat, att han ville hålla sig endast till Pinjasjön och dock hamnat på orätt ställe, en annan försäkrar sig skola tala blott en qvart, och håller på i en halftimme, och då man säger sig älska sitt fosterland, men dock säger att ett mord kan begås för en tolfskilling, på samma gång som man säger att lättsinnet hos representationen är så stort, som om de köpslagade om en gammal häst. Pör egen del får jag bekänna, att jag till alla delar gillar Utsk:s förslag, oell mina grunder derför äro, att det står i öfverensstämmelse med Eegeringens förslag, som hvilar på noggranna och under lång tid fortsatta undersökningar, att Utsk. under 3 å 4 månader grundligt behandlat frågan, då icke allenast dess ledamöters åsigter, utan säkerligen äfven alla de meningar, som nu här framträda, gjort sig gällande.
— Till ingen nytta; skiss af Dolly Roon. — Frukt den bästa medicin! — * Dnt kommer från täuderna »; af d:r G. — Teater och musik. — Skogsfrun. Berättelse för Idun af Ave. (Forts.) — Gymnastik för unga, arbetande qvinnor. Matlagning. — Efterrätter. — Bakning. — Huskurer. — Handarbeten. — Läkareråd. — Frågor. — Brefiåda. Annonser. Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Ingen annons införes under 1 kr. Förlofvade. Gustaf Petersson. A g n e s Åsberg. Den 11 september. Meddelas endast på detta sätt. (G. 23250) [430] LED / GA PLATSER. P å en större egendom är plats ledig den 1 eller 24 okt. för en flicka, som vill åtaga sig skötseln af tvänne små flickor och för öfrigt är kunnig i sömnad och villig att deltaga, i förefallande göroroål. Reflekterande härå torde med snaraste insända svar, helst åtföljdt af fotografi, till Källunda gårdskontor pr Karda. | " 425J God p l a t s att deltaga i tillfälle att lära sig hushållet. är gerna villig så fordras. Hon Svar torde benägat adrespöste restante, Gö- [4-29] En ung flicka, af god familj, som på egen hand skött hushåll i ett års tid, önskar nu genast eller till hösten plats att vara behjelplig i en familj med inomhus förekommande göromål. Svar torde godhetsfullt sändas till Nässjö, p. r., märkt » L. J. » [428] En ung, anspråkslös flicka, van att undervisa minderåriga barn, egande lust och vana vid husl. sysslor, har genomgått bokhålleriskola, önskar plats i vänligt hem. Plats hos någon äldre dam som hjelp och sällskap mottages gerna. Svar till » E. e », Johannishns, pöste restante. [427] En båttre flicka, van vid alla inom hus förefallande göromål, önskar till hösten plats att gå frun till hända, eller ock att förestå ett ungkarlseller enkemans hushåll. Små pretentioner!
Också blef vid nämnde riksdag det stadgande infördt i Banko-reglementet, som allt sedan der oförändradt qvarstått, eller att någon utlåning från Banken till städer och korporationer icke vidare eger rum, hvilket stadgande synes Utskottet innebära en af Ilikets Ständer en gång för alla uttalad grundsats, angående olämpligheten af försträckningar från Rikets Ständers Bank af ifrågavarande beskaffenhet. Denna grundsats anser Utskottet sig nu ega sä mycket mindre skäl att frånträda, som densamma vunnit ytterligare styrka af Rikets Ständers vid sedermera förflutna riksmöten vidtagna åtgärder att från Banken helt och hållet afskilja eller ock småningom förminska sådana lånerörelsegrenar, som funnits icke vara med dess ändamål rätt förenliga; hvadan, och då det ej heller vore med Bankens säkerhet öfverensstämmande att, såsom motionären föreslagit, endast mot namnsäkerhet bevilja lån, hvilka icke förr än efter en lång följd af år skulle blifva återguldna, Utskottet, ehuru med erkännande af det önskvärda deri, att församlingarne för det af motionären uppgifna vigtiga ändamål må kunna från det allmännas sida beredas mera kraftigt och verksamt understöd, än som kan vinnas genom insamling af penningebidrag medelst s. k. slamböckers kringsändande, föranlåtes hemställa, 3:o att Rikets Ständer, med afslag å Riksdags-fullmägtigen Lars Gustaf Anderssons ofvanberörda motion, mätte besluta att Banko-reglementets 140 § skall förblifva så lydande: Mom. 1. Någon utlåning från Banken till städer och korpora tioner eger hädanefter ej rum. Mom. 2. I afseende på lånebifräden till städer och korporationer, mot enskildes ansvars-förbindelser, ehvad inteckning till större eller mindre del blifvit lemnad, skall fortfarande iakttagas, att, i läll betalning ej inom behörig tid varder verkställd, icke hela lånet, utan endast det belopp, hvilket för året bort inbetalas, må såsom förfallet ansesoch indrifvas. Mom. 3.
Hvad dernäst rörer det i Memorialet gjorde förslag, att skogsåverkan borde anses och bestraffas lika med tjufnad; så enär jemväl i denna fråga, hvilken på derom likaledes vid detta Riksmöte väckt enahanda särskild motion hos I-ag-Utskottet under skärskådande förevarit, detta Utskott uti faststäldt Betänkande, som utaf Irenne af de Respective Riks Stånden blifvit bifallit, uppgifvit de skäl, på hvilka Utskottet funnit, det ett sådant förslag icke kunde till antagande tillstyrkas, anse Utskotten sig icke böra frångå att instämma i lika yttrande; såsom en följd hvaraf Utskotten äfven finna anledning icke vara att föreslå antagande af någon förändring uti det nu tillåtne bevisningssätt vid åtal af föröf - 648 Lagoch Besvärs-Uts&ottens BeänHanden. •vad åverkan, elier att i dylike mål en annan Eättegångs-Ordning än den, som Lagen litt allmänhet stadgar, må tillåtas.
Huru än sådant skedde, uppstode alltid ett högst betydligt antal beväringsskyldige, som ej kunde tjena för nummer. Fordrade man af de i nummer insatta uppfyllandet af alla de skyldigheter, som indelta soldaten åligga, såsom arbetscommenderingar, garnisonstjenstgöringar, fångbetäckningar, m. m., skedde påtaglig orättvisa emot de beväringsynglingar, som måste bestrida allt detta, i jemnförelse mot dem, som endast undergingo den lindriga, vanliga beväringsexercisen, äfven om densamma, som sig bör, betydligen utsträcktes. Då i dylikt fall, eller alt beväringskarlen för 5 år antogs i nummer, alla således ej derigenom kunde exerceras, vanns icke heller ändamålet, "att hela den uppväxande generationen, efter hand, på detta sätt, blir vapenför," etc. Huru med cavallcri-tjensten skulle tillgå, omnämnes ej i motionen; jag förbigår den således äfven bär. Då nu, genom den beväringsskyldiges tjenstgöring under 5 år, hufvudändamålet, nationens allmänna krigiska bildande, icke kan vinnas, återstår att efterse, huruvida i anseende till de stora summor, som genom vaeance-afgifterna skulle inbringas, tjenstgöring för endast ett år kan åstadkommas, eller, i händelse tillgångarna icke heller sådant medgifva, om öfningen åtminstone kan utsträckas så långt, att beväringsmanskapet i någon mån kan anses erhålla den skicklighet, som af en arme' måste fordras och, ehuru alltför ringa öfningen inom den indelta är, likväl kan motsvara densamma. Indelta Infanteriet utgör, som ofvan nämnts, något öfver 20,000 man, och vi vilja för jemnhetens skull antaga 22,5oo man; recruternas antal per medium för året har, ehuru deruti äfven mindre exercerade soldater äro inberäk7 II. i< 8a Den 24 Maj. unde, utgjort omkring 900. Divideras förestående summa med den sistnämnda, blir qvoten a5, som ungefärligen är det antal år, soldaten tjenar.
Usta punct gjorde förbehåll, alt icke Arrendatorn, utan FacloriFöreständarenj skulle äga disponera vattenhöjden i Bruksdammentolkadt i dess hela vidsträckthet må anses hafva berättigat FactoriStyresmannen till den af honom i anseende å Qvarnens gång vidtagne öfverklagade åtgärd; likväl och som berörde stadgande icke med den bestämdhet synes utmärka Arrendatorns ovilkorliga beroende af FaeloriFöreståndarens föreskrifter, att Sökanden af samma förbehåll kunnat hafva skälig anledning befara en så väsendtlig inskränkning uti dess dispositionsrätt öfver Qvarnverket, som nu, jemväl endast till följd af en utomordentlig svår och långvarig torka, inträffat, samt upplyst och vitsordadt är, att Sökanden härigenom måst vidkännas en betydlig minskning uti den af Qvarnen påräknade årliga Tullinkomsten; synes billigheten tala emot ett ovilkorlig! afslag å Sökandens underd. ansökning; hvarföre ock Utskottet, utan att längre sträcka den omedelbara pröfningen, får tillstyrka R. St:r: att till K. M:ts Egen Nådiga pröfning i underd. öfverlemna att bestämma i hvad mohn eftergift i arrendet må kunna Sökanden beviljas för den förlust han 83 Stats-Utskottets sålunda måst vidkännas, hvarjemte K. M:ts Nåd. uppmärksamhet torde i underd. böra fästas på angelägenheten af ett vid upprättandet af nytt ArrendeContract om ifrågavarande Qvarnlägenhet vid slutet af nu gällande arrendetid, gränsen för FactoriStyrestnannens rättighet till disponerande af Qvarnen? drifvatten måtte närmare bestämmas, eller ock på sätt GevärsFactoriDirectionen anmärkt, en säker grund uppgötus, efter hvilken det för framtiden må blifva Arrendatorn förbehållet, att njuta ersättning för de förluster honom kunna tillskyndas genom sådane FaetoriStyresmannens åtgärder, som de nu öfverkbgade. Utlåtande, i anledning af Herr Pehr Löf venii från Vällofl.
På en bazar för ett välgörande ändamål exponerade han sig en gång som jättekvinna, ä la Sigurd, och väckte ohejdad munterhet. H a n är koloniens viktigaste svensk I Porträttet framställer honom i en roll i komedien » Han är icke svartsjuk ». JAMES FORSSTEDT. patiska bilden af f. redaktionssekreteraren i » Skandinavia », herr Hjalmar Nilsson, den ende svenskfödde af solisterna i ofvannämnda opera, där h a n återgaf Björns parti. I fråga.om spel och utseende lär h a n tagit lofven af alla de uppträdande. H a n kunde göra något karaktäristiskt af sin roll, ty h a n h a r alltid haft godt vikingagry i sig. H r N. är mest känd som sångledare för flere sångkörer i Boston och Worcester och har bl. a. stiftat sångför. Brage, en af de största i staden. H a n har äfven tillsamm a n s med » Skandinavias » affärsföreståndare, herr Eric Knutson, utgifvit ett mycket förtjänstfullt arbete öfver » Svenskarna i Worcester 1868 — 98 », rikt illustreradt. H r N. är född i Nora 1860 och har studerat vid Tekniska elementarläroverket i Örebro. H r N. är n. m. redaktör för illustrerade veckotidningen » Svea ». E n annan af stadens mera bemärkta svenskar var i flere år fotografen Ferdinand Flodin, som helt nyligen flyttat sina penater till sin fädernestad Stockholm och etablerat sig i Drottninggatan 29 A, där h a n s utställning af fotografier i s. k. platinaoch pigmenttryck väckt icke så litet uppseende. H a n h a d e en af de elegantaste ateliererna i hela New England och var en tid sekreterare för New England Photographers Club, hvilket visar, att h a n är populär bland sina kolleger. Det är han, som utfört de fotografier, som beledsaga d e n n a uppsats.
— I sadane Församlingar der nitiske och ordning älMnde Prester finnas, är det föga märkcligt. Jag Mille kunna häraf citera slete exempel. Men vek wöre säkerligen inför detta itplysta Samfund öfwerflödigt. — Att fylleri är en last, dch i alla afseende skadligt, kan lika sa litet bestridas/ som att trägener dertill bidraga^ och dä Stais-WerketS inkomst ej lärer böra deraknas pä tiftäkande af Mdeljga inrättningar, och vensamma Vefiniom i dei hela, blefwe Mnska obetydelig, sä kan jag icke finna något gällande Ml, hwarsöre man skulle tillåta krog inrättningar pä Landet. — Skars-Werket bör ej riktas pä sedernes förfall. — Att derigenom endast kart Fjerde Baird. 14. söre - Lio Den 4 December. förekommas lönnkrogar, uti det hopp, att de privili-' gierade krögarne skulle läkare kunna controllera och an, giswa de förre, är ett sätt arr upmunkra enskilde perr söner till Fiskaliska actioner, medförande oenighet emel» län grannar och medborgare, och möjligen lika obehageliga nplrädcn som förut åtföljt oloflig BränwinS bränningS angifwelscr, dä man till och med nödgakS sammandraga Troupper arr förekomma Wäldswerkan. — Lönnkrogarne mätte »val icke i andra afscenden anses wara skadligt, än i anseende till det tillfälle derigenom lämnas till fylleri, ty i moraliskt afseende kan det ej wara wärre att sälja ^bels än z.kels kanna bränniln; da förtärandet af ett större quantum af denna wara, har en ännu wadeligare »verkan pä förständer, och dä detta ej kan bestridas, medföra ju alla krogar, de Mä wara hemliga eller uppenbarliga, lika skadliga följder, och äro ett ondt i Samhället.