Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Se här nedan ett och annat derom, o c h skall undertecknad känna sig mycket glad, o m det kan lända någon till gagn. Remontantrosorna böra fram i september, o m de ej hafva knoppar, d. v. s. blomknoppar, eller äro i blom, ställas på en kall plats inne eller också ute i ett skjul eller dylikt, så att de äro i skydd för höstregnet, samt vattnas allt sparsammare. De få der qvarstå till slutet af oktober eller början af november. Skulle de derigenom utsättas för en 4 ä 5 graders köld, gör det ingenting; tvärtom är det dem ganska nyttigt, särdeles de som skola drifvas. Mången torde kanske tro, att ett par graders köld är absolut dödande för en i kruka odlad ros, men detta är ej händelsen. Genom lämplig betäckning kan också flertalet af de i odling varande törnrossorterna uthärda våra vintrar på kalljord. Hafva de vid den ofvannämda tiden ej fällt sina blad, böra de afplockas, men få ej våldsamt afslitas (då man på en växt vill borttaga gulnade blad och de ej vid lindrig beröring falla af, bör man afskära eller afklippa bladet, så skaftet qvarlemnas vid växten, det släpper sedan af sig sjelft). Nu inflyttas de i sitt vinterqvarter. En vanlig, någorlunda fuktfri källare, ett oeldadt boningsrum eller liknande lokal passar härtill. Hufvudsaken är, att de ej få så varml, att de börja växa, eller fuktigt, så att de ruttna, långt bättre är då, att de utsättas för ett De böra vara någorlunda torra, då de inflyttas i sitt vinterqvarter. Stå de i en källare, behöfva de vanligen ej vattnas; i ett torrt rum händer deremot lätt, att de torka för mycket. Detta synes derpå, att de unga skotten börja skrumpna. Man måste då grundligt genom vattna hela jordklumpen. Som jorden då ofta skilt sig från krukans väggar, så att ett tomrum uppstått, genom hvilket vattnet rinner, utan att intränga i den torra jordmassan, blir det nödigt att ställa krukan i ett kärl med vatten, tills jorden sugit till sig nog.
N:o 35 ang:de stämplade pappersafgiften; Den 24 Februari e. in. BancoUtskottet: N:o 148, öfver en af Hr Biskop Agardh väckt motion, ang:de användande af en fjerdedel utaf bankens framdeles årligen blifvande räntevinst till allmänna arbeten; N:o i4g, med underrättelse om RiksSttns fattade beslut i anleda, af Utslits betänk. N:o 97 och utlät. Nto i3o; N:o i5o, i anledn. af väckt fråga om förstärkning af fonden för belåning af fast egendom i R. St:s Bank; N:o i5i, i anledn. af väckt fråga om uppbäfvande af föreskriften i 228 §:n af nu gällande bancoreglemente, ang:de förkortande i visst fall af lånetiden vid omsättning af från bancodisconten erhållet lån. Nto i52, med hemställan om afskrifning af obetald arrendeafgift för den till Malmö lånecontors hus hörande gårdsjord. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 12 om natten. In fidem prolocolli, F. O. Silfverstolpe. Lördagen den 27 Februari i84i. Plenum kl. g f. m. Justerades i prot.utdr. för den 18, 20 och 24 dennes, samt 1 för den 24 dennes e. 111. Föredrogs ånyo Exped.Utskts den 24 dennes på bordet lagda, ej mindre förslag Nio 246 lill R. St:s und. skrifvelse till K. M. angtde reglering af allm. indragn.staten, än ock mein. Nto 34, angtde en med regleringen af allm, indragn. staten sammanhang ägande fråga. Frih. Cederström, Jacob: Uti 3 punkten af i frå ga var. expedition angtde anslag till
De skäl Grefve von Schwerin härföre anfört, äro fullt rigtiga och tillfredsställande för honom; men jag tillstår, det jag häldre önskat, att äfven han genom trycket allmängjort sina tankar. Det är sannt, att vi äro honom mycket förbundne för hans Bok om vår Banks tillstånd och de upplysningar han deri meddelar, om andra länders BankInrättningar ; men jag tror mig ej misstaga mig, om jag yttrar, att flere än jag önskat se något af honom framstäldt i förslagsväg rörande detta ämne. I stället hafva vi nu fått höra Herr Hjerta och Grefve von Schwerin vara, om ej i sak, åtminstone i framställning, af olika meningar. Då jag är af Herr Rosenblad förekommen i yttra n - Den i December. 8r trande af dea önskan, som detta förhållande hos mig väckt, att få Grefve von Scliwerins härstädes hällne Tal till trycket befordrad t, får jag blott hemställa, örn det icke är nödvändigt, att äfven Herr Hjertås svar derpå blffver tryckt. Jag tror anraärkningarue vara af den vigt, att det är angeläget ej mindre för detta Stånd, som hort den intressanta discussionen, ari äfven för andra, att taga närmare kännedom derom. Jag anhåller derföre att allt hvad Grefve von Schwerin och Herr Hjerta nu i förevarande frågor anfört måtte, så snart Protocollet hinner blifva justeradt, på allmän bekostnad tryckas. Herr Rosenblad, Bernhard: Såsem Medlem i BankoUtskottet får jag tillfälle taga i närmare betraktande ifrågavarande Motioner, och har derföre ansett mig ej böra yttra mig i sjelfva saken; men då jag nu hört åtskilligt anföras, som ej blifvit besvaradt och möjligen kunde hos någon föranleda ett origtigt omdöme, finner jag mig uppmanad att försöka en kort vederläggning. I svaret å Grefve von Schwerins anmärkningar har Herr Hjerta bland annat sagt, att vår Bank ända från dess stiftelse år 1668, haft GreditSedlar i omlopp. Dock innehåller 1668 års BankOrdnings §. såsom genom
Sluteligen och hwad angar Swen Pehr sons yrkande, alt alla Frälsehemman lika med Kronohemman böra deltaga i alla styldigheter utan undantag, hwilka i Häradet eller Socknen efter hemmantal utgöras, har Utstottet pa enahanda grunder, som ofwannämnde arn, trott detta asyftade lemnande af rättigheter och styldigheter emellan hemman af alla naturer i Riket, dels förutsätta en rubbning af jordens natur, dels ett förnärmande af grunden för ägande ratten samt serstilde Corporationer tillagde rättigheter, deröswer, emot 90 och 114 §. §. uti 1829 ars fast - Den 6 Junii, gLz faststalde Regerings-Form, Riksens Högloft. Ständer eller deras Utlkott icke lärer tillkomma att öswerläaga, utan dero pa serskildt upprättande och af Konunaen bifallande öfwerkommelser emellan samtelige Riks-Stan den. Riksdags,Fullmagtigens Schares fran Bobus-Län till Utstottet ingifne Memorial, warder pa bans beaäran »vördsammeligen bilagdt. Orebro d. 2 Junii 1812. Pa Höglofl^ Ridderstapets PaHögw. PrestStanvch Adelns »vägnar, dets magnar, stoll. kl. O/IIsnborg. 6. V. Ikoseiesrein. Pa Wällofl. BorgarePa Hederrv. BondcStandets wägnar, Ståndets »vägnar, Ololk Ljösrellr. OI. sti. Leliaro. ^Llex. Utdrag af prstocollet, ballet infZr Riksens Högloft. Ständers Allmanna Beswärsoch Ekonomie-lUskott wid Urtima Riksdagen i Orebro den 2 Junit -8r2. <7x S. D. Inlemnade Riksdags-Fullmägtigen O. R. Schare fran Bohus-Län ett sa lydande wördfamt Memorial! För att i korthet utweckla stälen hwarfäre jaz warit af särstild tanka med Lofl.
Med afseende å de af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sålunda anförda omständigheter, tillstyrkte Stats-rådet i underdånighet, att Kongl. Maj:t måtte genom Nådig proposition föreslå Rikets nu församlade Ständer, att för ofvannämnda ändamål, ett förlagslån af 20,000 r:dr må varda staden Jönköping beviljadt under lika vilkor, som för det af enahanda anledning åt staden Christianstad, till följd af Kongl. Brefvet den 23 Juli 1847, utgifna förlagslån varit stadgade, nemligen att lånet finge räntefritt innehafvas under tvänne år från lyftningsdagen, hvarefter en tredjedel af kapitalet, jemte fyra procent årlig ränta, borde vid slutet af hvart och ett af de nästpåföljande trenne åren återbetalas. Kongl. Maj:t, som godkände hvad Stats-rådet sålunda i underdånighet tillstyrkt, befallde att, i öfverensstämmelse dermed, Nådig proposition i ämnet, enligt det af Departements-chefen uppsatte och nu till justering upplästa förslag dertill, som finnes protokollet bilagdt, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex Protocollo C. A. Schalén. 4 Kongl. Maj:ls A åd. Proposition, N:o 70. Ank. till Exp.-Utsk. den 6 April 1854, kl. 3 e. m. Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pension för framlidne Landshöfdingen m. ml C. V• Nermans enka; Gifven Stockholms Slott den o Mars 1854. Sedan landshöfdingen i Kalmar län, f. d. Justitié-kansleren m. m.
Hvad åter beträffar den, särskildte verk och inrättningar förunnade, befrielse från deltagande i vissa onera, så, och när enahanda skäl, som sist är anfördt, förekommer till deras bibehållande dervid, samt det derjemte lärer böra i betraktande komma, att en sådan befrielse blifvit tagen i beräkning vid deras anläggning, och således till en del grundat deras uppkomst, finner Utskottet sig föranlåtet, att i afseende på dessa verk och inrättningar yttra en lika öfvertygelse, som Utskottet hos sig stadgat i frågan om förändring i skyldigheterna för privilegierad jord. I följd häraf, och då motionerne icke innefatta något medgifvande af det vilkor, Utskottet förutsatt, för ett möjligt införande af likhet i onera emellan ali jord i riket, kan Utskottet icke tillstyrka bifall till framställningen om åläggande för hemman ef Besv. och Ekon• ali slags natur, samt alla verk och inrättningar, att deltaga i kostnaderne till uppförande och underhåll af publica byggnader, såsom tydligen åsyftande, att åt vissa medborgare bereda en fördel, på andra medborgares bekostnad. Öfver Olof Olofssons förslag till ett förändradt sätt för dagsverkens och körslors utgörande, vid allmänna byggnads företag, anser Utskottet icke något särskildt utlåtande erfordras, enär detsamma blifvit bygdt på förutsättningen af ett allmänt deltagande i byggnadsskyldigheter af alla hemman utan undantag, och efter ogillande af yrkandet härom således måste hafva för* fallit. Riksens Höglofl. Ständers egen upplysta pröfning varder detta vördsamt understäldt. Stockholm den 21 April 1825. Ankom den 26 April 1823. Xjtlatandé, rörande dels vackt fråga örn rättighet att för de till Extra Rotering indeldte Soldatnuminer anställa värfning inom 3i8 Be sv. och Ekon. tltsk. Betänkan/Jen. Beväringsåldern, dels yrkad tillåtelse för Rotehållare, att sjelfve besörja anskaffa ningen af beklädnad åt sine Soldater. ^-Jti ett, från Hederv.
Den ir §sbr«ävir de öfrige Rrfpective Standen, hwilka nägon wiff summa icke bestämt, härom ej eller annorlunda förordnar, hade Utstottek funnit detta belopp wara d§t, som härwid kunde antagas och derföre jemwäl uti dest redan uprättade Förslag till Sjö-Tullens förhöj, mng ä inkommande salt och ätskillige andre wahror afsatt för ofwanbemälte behof z.ooo R:d. ärligen frän och med ig'» intill nästa Riksdag, eller till. hopa 15,0-20 R d. Under Åberopande häraf, trodde Utskottet sig således nu böra tillstyrka arr §,ooo R:d. om äret mäkre till kostnadens bestridande för omnämnde saltkoknings-anstalt utbetalas i z:ne ärs tid af StatSWerkst, som deremot äger ait den vfwanföre anwiste Lrsätmingen af Sjö-Tullen upbära och sig godtgöra; Wsck skulle detta Rikets Högloft. Ständers egna Krmstmng och godtfinnande »vördsammeligen under. ställsS, samt Protocolls-Utdrag härom i sädant afse«ndk SMdirras. Ut Luxra. Lx krotocoUo L. 6. lnxmsu. Bifölls. Föredrogs ä nyo och bifölls Riddarhus-UtffottetS Lea io sistledne pa bordet lagde Memorial rörande effe - Den 12 Februarii. 4Z7 ciselering och upsättande ä Riddarhus - Salen af framledne Landtmarstalken Friherre kekr Buste. Zerr Landtmarflalken päminte att jemte Riddarhus-Urjkottels Memorial följde afwen ett ferskilt yttrande af Friherre kolentlsns, hwari hE tillstyrkt, att en liten Medaiste mätte fläs pä Rid» darhus-Casians bekostnad öfwer framledne LagmaMSn Larl Ouliak 6/Uencreutr.
Fäderneslandets wäl, meningarne understundom rakal wara något ffiljagtige; sä har dock ibland Utffoltets Ledamöter fräga aldrig upstätt, at afwika ifrän den i alla uplysta Srarer och Tidehwarf erkända sanning: ar Statens wäl icke beror pä kränkning af enffilde personers medborgerliga rättigheter och et oqwaldt Åtnjutande af j laglig wäg förwärfwade förmoner, dä de ej uppenbart finnas stridiga emot Lag, allmän rättwisa och billighet. Det har af alla blifwit ansett som en helig pligt, at icke pä nägok sätt förnärma Medborgares personliga frioch rättigheter, at ömt wärda allmänna förtroendet til Statens och detz Styresmäns förbindelser. Men ehuru Stats-Utffottet troget sökt följa detza grundsatser, är det dock långt ifrän at Utskottet ansett sina göromäl äga den grad af fullkomlighet, at derwid icke kunnat göras nägra anmärkningar, fastän af större eller mindre wigt; ky mitztag äro möjliga och ifrän dem, säsom ifrån alla Handlingar offiljagtige, lärer Stats-Utffottet icke eller kunna fritaga sig. Ar erhälla anmärkningar öfwer Utffottets göromäl har säledes icke warit owanradt; men at de med wärdighet samt tilbörlig anständighet och billighet borde göras, har Utffottet hast rätt at fordra. Til hwad Stats-Utffottet sälunda funnit sig befogad! anföra, har Utffottet hämtar en högst billig Sjette Bandet. N:v ros. ^588 Den 31 Mars. e. m. lig anledning af de Utssottet gjorde tilwitelser mi de anmärkningar, som ankommit ifrän det Hederwärda Bonde-Ständet öfwer Stats-Utssottets Betänkande angående Stats-keZIeririgen.
Eldigt 1854 års räkenskaper utgjorde arrende-afgifterna för fästningslägenheterna, inberäknadl hvad domkyrkan, till följd al äldre medgifvande!!, deraf åtnjöt, 1,081 R:dr Banko, hvilken summa, om den komme domkyrkan allt framgent lill godo, icke motsvarade fördelen af de räntefria lån, andia behöfvande kyrkor, hvar för sig erhållit. Statens uppoffring syntes således jemförelsevis härigenom icke blifva särdeles stor och den blelve ännu mindre för framliden, vid det förhållande att i ofvannämnda Expeditions-Utskotlets Forsing lill underd. Skrifvelse N:o 20G. 207 summa inginge el t belopp af ungefär 300 R:dr banko årligen för höskörden på vallarne samt hyresmedel för åtskilliga uti desamma befintliga hvalf, smedjor, kållrar och andra lägenheter, hvaraf inkomsten icke kunde påräknas lör längre tiel, än vallen och murarne komme alt ega bestånd. För domkyrkan äter inträffade härvid det förhållande, alt inkomsten äfven af dessa lägenheter kunde lör framtiden bibehållas oförminskad, om de till kyrkan ölverlemnades, med tillåtelse att på annor band få öfverflytta egande-rätten emot årlig afgäld af den summa, som för närvarande utgör dessa lägenheters afkastning. En sådan öfverlåtelse kunde med största lämplighet ske till Calmar stad, för hvilken, med afseende å en genom hastigt ökad handelsoch sjöfarts rörelse samt betydligt tilltagande folkmängd högst behöflig tillökning i utrymme, fördelen af vallarnas och dertill hörande lägenheters rasering vore större än al deras bibehållande, och sorn derföre vore benägen att, med afseende jemväl å kyrkans behof, på förenämnda vilkor öfvertaga ifrågavarande lägenheter.
Orsaken härtill hade, enligt Revisorernes förmenande, till väsendtlig del sin grund deri, att vid ifrågavarande resor skjutskostnaden, med stöd af gällande resereglemente, alltid beräknas efter ett visst hästantal för landvägen mellan resans ändpunkter, utan afseende derå, att större eller mindre del af resan kunnat verkställas och säkerligen ofta blifvit verkställd medelst begagnande af ångbåtslägenhet. Då emellertid meningen med stadgandet om resekostnads-ersätt. ning vid dylika förrättningar vore, att den resande skulle för sina dermed förknippade kostnader erhålla full godtgörelse, men icke derutöfver tillskyndas oskälig vinst, ansåge, jemväl på det att Staten måtte beredas någon lindring i utgifterna för ifrågavarande föremål, Revisorerne sig böra hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t göra underdånig framställning om den förändring af resereglemente!, att, vid resor i Statens ärenden, den resande, när lägenhet medelst ångfartyg eller jernväg kunde begagnas, icke för den del af resan, sora sålunda tillryggaiades, egde, utom stadgadt traktamente, åtnjuta ersättning till högre belopp, än den verkliga resekostnaden utgjorde. De skäl, Revisorerne till stöd för berörde framställning andragit, synas vara väl förtjenta att uppmärksammas, och Kongl.
Ridderskapet och Adeln, i förening med sine MedSfånder täcktes godkänna vederbörande Embetsmåns rättighet, att få dessa sine Embetsrum under vintermånaderne med ved försedda, utan någon sin enskilta kostnad, och det antingen genom anslag af Kronans ränteved, der sådan finnes, genom utsyning SfKrönans Parker och Allmänningar, der sådane åro närbelågne, i hvilket fall likväl vedens upphuggning och transport torde få af Kronans medel bekostas, eller, i brist af allt detta, genom uppköp af det erforderliga vedbeloppet å allmän EntreprenadÅuction, sedan samma belopp förut blifvit i vederbörlig ordning bestämd till vissa famnar för hvarje Embetsrum. Om remiss af detta Memorial till StatsUt” skottet anhåller jag ödmjukast. Herr Ehrenborg, Casper: Då Kongl. Förordningen om iateckq^ig i 64 Den. i Martti, f»»t Egendom af den 15 Julii 1818, torde, i afseende på underlättandet af de athandlingar, för hvilka inteckning tjenar till säkerhet, komma att i vissa delar undergå förändring, utber jag mig att få fästa Högloft. Ridderskapets och Adeins uppmärksamhet å behofvet af ett st dgande, rörande rättighet för den, som å Utmätningseller ConeursAuction inköper fast egendom, att få, sedan kÖoeskillingen blifvit erlagd Egendomen befriad från alla köpeskillingens belopp Öfverstigande gravationer. Denna rättighet har af åtskilliga Domstolar blifvit ifiågasatt, på den grund, att 24 §. i högstberörde
Lärares högre upplysning och känsla af sin pligt, helgilen af sin Ed och den skymlliga handlingens, äfven för andras rätt förnärmande, följder, Hvad ändtligen angår den anmärkta skiljaktigheten i bestraffning för den, som före, och den, som efter Valet blifver till den ifrågavarande förbrytelsen förvunnen, torde Utskotten höra erinra, att för den förra stadgas, jemte Förslagets förlust, ett års suspension, samt att den, hvilken af sådan anledning skiljes från ett Förslag, torde hafva lika svårt att derefter vinna någon befordran, som den, hvilken nödgas frångå en redan erhållen syssla. Ånsåges ej sistnämnde straff i sig sjelft nog hardt, skulle Utskotten hellre deruti föreslå en sådan skärpning, i stället för lindring, att, utom förlust af den på olagligt sätt erhållna lägenheten, den brottslige borde på ett års tid från Prest-Ernbetets utöfning suspenderas, helst bestraffningen derigenom skulle, enligt Utskottens åsigt, bringas till större likhet för alla. Att, i enlighet med Anmärkarens förslag, bestraffa förbrytaren, som olagligen fått en syssla, blott med tvänne års suspension, kunna dessutom Utskotten äfven af det skäl icke tillstyrka, att de för Lärare-kallets värdighet, och deir deraf beroende själavården, skulle anse högst Lags. Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Uti. 2V.-o 60. 6g menligt, att lill en Församling åter insätta elen, som genom lagbrott på samma ställe ådragit sig skymf och vanära. På grund af hvad sålunda, i anledning af dessa bägge §§, blifvit anfördt, hemställa Utskotten vördsamt, att alla anmärkningar deremot må utan afseende lemnäs. Dock hafva Utskotten funnit ett förtydligande vid slutet af 5p § nödigt, hvilket i det förändrade Förslaget är iakttaget. § 60. I stället för orden : andra brottmål är här föreslaget: andra Prest rörande brottmålj mot hvilket tillägg, om Piikets Höglofl. Ständer finna detsamma behöfligt, Utskotten, forsin del, icke anse sig böra något invända.
För sin enskilda dl wore det hans öfwerlyglse, att hwar Uiskotts Ledamot wore skyldig att deltaga i alla Ut,kottens öfwerläggningar, och i synnerhet i deras beslut. Ocn af Friherre Lehrström yttrade frugtan att nögot Ständ skulle lfrän Utskotten utcblifwa, syntehonom ganska ogrundad. Tredje Band, N:o Lig - Herr 4494 Den Lo Octsber. Herr kotKliLb förenade sig med Herk I»q^erkeim, och ansäg hwad som bliswit anfördt säsom ett nytt delvis pä olägenheter tvid omröstningen per c-rpi'». Hwad wike beträffar, worr det en sak, som hörde till hwart Skänds serskilda ordningar, Supposttionen vin ett helt StändS uteblifwande wore sä owänlig, att man knappast bchöfbe frugta derföre. Grefwe körner: Det är med smärta jag finner att Matt milder Constitutions, Utstöttes assigter och yttranden, vet har ej warit Constitulions - Utskottets asstgt att förolämpa nägvt Ständ» Zag wille för min del gerna wara öfwertygad att ingen finnes som inginge j nägon sädan sammansättning som Utskottet supponerat. Men den kunde likwäl wara möjlig; och möjligheten att förlora rösträttigheter» är den enda controll matt derföre kunde föreskrifwa» Herr K o tl, lieb: Jag önskar att hwad sag nämnde ej mätte anses säsom nägon misstydning» Zag har ej welat förolämpa Constitutions - Utskottet och jag tror att det här, som tvid mänga andra tillfällen, handlat med en ypperlig försigtighet: men ingen ting katt hindra mig att följa och förklara mitt Kfwertygelse. Friherre ^steikvsrö.
Visserligen hade h o n först tyckt, att det var både obehagligt o c h inte taktfullt heller af doktor Landell att tala, s o m han gjort, m e n så hade h o n tänkt på att han var doktor A l m s bäste vän, o c h så hade hon f * S bara blifvit glad, ju längre h o n h ö r d e h o n o m ta * • tala. H o n tyckte det var underligt, att hon .ii vt blifvit glad, fast än h o n fått höra, att han varit " i. farligt sjuk, — m e n det var ju öfver nu, — och -, att h o n blifvit glad alls. Det var underligt, hvad h o n var glad! Var det inte dumt af h e n n e? H o n visste det e j, men på förmiddagen, när h o n gick på torget för att k ö p a mat, tog h o n sin sista o c h enda enkrona o c h gick in i saluhallen o c h valde länge i blomsterstånden för att få den vackraste rosen, och sedan tog h o n 25 öre af sin m a m m a s torgpengar till stadsbudet o c h skickade rosen till doktor A l m. Det hade regnat, så att alla husväggar voro mörka o c h våta, o c h på gatorna silade det riktiga små strömmar mellan stenarna. M e n det var ändå en fröjd att gå ute nu, ty hela det tjocka lagret af brun smutsig snö, s o m smälte, hade man hackat sönder o c h skottat undan. Inne i parkerna lågo drifvorna ännu kvar, smutsiga, s o m o m man hällt ett regn af sot öfver dem, o c h i snön, s o m sjönk o c h smälte ihop, stodo de nakna träden våta o c h blåsvarta. Här dröjde det allt ännu någon vecka, innan det blef fint. Vattnet forsade på gångarna, o c h sanden rann med. Också v o r o de nästan tomma, ty folk gick hellre rundt o m o c h följde gatorna. Uppe biand de drifvande grå m o l n e n började det ljusna, o c h här o c h hvar strålade det upp i klaraste blått, o c h solen lyste.
När nu SlalsVerket ej påräknat högre afgift, än af Stockholm, och det rådande interesset är, alt få dessa Näringar så fria, som möjeligt, synes det billigt och befordrande, hvad man önskar, om man säger, alt en tredjedel afafgiften upphör för hvarje af dessa artiklar, som staden afsäger sig att uteslutande försälja. Jag skulle tro denna fördelning väsendtlig, äfven derföre, att jag ej annars kan inse, hvar man skall taga den ena tredjedelen, när ett af embetena afsagt sig sin rättighet. Det finnes då ingen tillgång, ty icke kan man ålägga ett eller tvenne embeten, att betala för det 3:dje, som, i följd af dess medgifvande åt landtmannen, att concurrera med sig, blir befriadt ifrån erläggandet af accis. Jag an - 246 Den a3 December f. m. håller således om proposition å det tillägg jag föreslagit. Herr von Hartmansdorff: Herr af Billbergh liar sjelf utvecklat ämnet så fullständigt, att jag har intet att tillägga, utom hvad behandlingssättet angår. Då det i 5g §. RegeringsFormen heter: Efter Rikets och StatsVerkets tillstånd och behof läte Konungen till Utskottets öfverläggning framställa hvad Staten kan tarfva utöfver de ordinarie inkomster , och hvilka behof genom Bevillningar böra fyllas; och i den påföljande 6o:de §:n: Till desse sejlare räknas Sjö- och LandtTulls samt Accis-afgfterne &c. ; så är det tydligt, alt alla fyra Ståndens sammanstämmande beslut, eller afgörande i Nämnd, erfordras för att ExpeditionsUtskottet skall kunna handlägga målet. Utskottet må vara aldrig så ifrigt, eller hafva aldrig så brottom, måste det invänta alla 4 Ståndens afgörande. För öfrigt, då man bestridt, att nfgiflen borde rätta sig efter proportionen af näringarnes afkastning, så får jag erinra, att man väl i vårt land hört omtalas, att Smeden nödgats dö i stället för Bagaren, men ej att Bryggaren eller Slagtaren tvungits, att för hans skuld göra några uppoffringar.