Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Art. 5:te) •— om Capital-afbetalningarnes pä Bankens till återbe talning i Sedlar ställde fordringar, emot pant af fastigheters användande till nya Fastighetslån —• stadganden i gemenskap med Sedel-utgifningcn om tjenstegrader, befordringar och grunder för pensions beräkning ... - — -— om lånen mot orörlig pant och på längre terminer .. — om Commissariernes åliggande och befatt ningar — *—* om revisionerne af Banken, dess Discont och Läne-Con toren (Se ofvan fö re) — stadgande om medgifne särskilte utbetalningar, till välgörarde ändamål m. m — om dess Discontrörelse . — om dess närvarande ställning, jemte upplysningar, om fordna Författningar etc — rörande Författningars om Banco-Verket inlösen och utdelning bland Rikets Ständer — Publika Verks behållningar derstädes, att i Discont väg utlånas — om upphörande af dess rätt att draga vederpart från dess lagliga Domstol — om lägenheters afböjande af denna rättighet, för dess Medborgenärcr i Concurser — fordran för liqviderandet af f. d. Kongl. Familjens förmögenhet ~ *—• fordringar för Spanmåls-Creditivct och hos Magazins Inrättningcn angående .. Bank-Inrcittningens i Sverige uppkomst och historia Banker i andra Länder, upplysningar derom angående Barkarby' hemman, arrendet deraf angående (Se arrende-afgiften) B ar mhertigliets-Inrättning ars befrielse frän Bevillning 17 Aterremiss Barn, oäkta, angående arfsrätt för dem efter deras mödrar Aterremiss • — minderåriga, angående straff för den som bortförcr eller undanhåller annans 73 Aterremiss Barnamord, om upphäfvande af Kongl. Brefvet den 17 Octo ber 1778, angående . a p n“ O C+ 73 p eyq< p w 0 g-p: " t*' P Riks-Ståndens beslut. Undcrd. Skrifvelse. RiksdagsBcslut. N:o Ridd. 0. A. Prestestånd.
JustitieKanslersEmbetet afgifne ödmjukaste förklaring af den 23 Juni innev:de år är ett försök vågadt att förklara orsakerne till H. K. 11. Kronprinsens död, utan tillhjelp af kemiska reaktionsprof. Ehuru K. Colhm Medicum, efter erhållen del af denna förklaring, uti dess den 16 sisth Juli afgifne allmänna utlåt., rör:de orsakerna till H. K. H:s död antagit och följt min (Engelharts) yttrade tanke, har likväl samma K. Colhm anfört saker, som vi anse innefatta uppenbara misstag, så mycket mer anmärkningsvärda, som de kunna underhålla de rysligaste och nationen mest vanhedrande misstankar. K. Colhm säger: »Det år visserligen beklagligt, men det år ej Colltii fel, att medicinska vetenskapen ej kunnat afgifva sä säkra grunder för ett sådant bedömande, att man skulle kunna hoppas undanrödja alla tvifvelsmål och utplåna alla misstankar, väckte af den rättmätigaste sorg öfver den oersättliga förlust, man känner sig hafva lidit. Vidare: »Att gift kan åstadkomma dylika förstörelser i underlifvet år ostridigt;» och slutligen: »Att absoluta omöjligheten af en föregtde förgiftning icke kan bevisas. » Vi tro deremot: 1) Att absoluta omöjligheten af en föreg:de förgiftning i detta Den 3 December e. m. 139 fallet kan bevisas, om ej med matematisk visshet, åtminstone säkrare enl. medicinska vetenskapens grunder, ån genom chemiska ron; 2) att gift ej kan åstadkomma sådana förstörelser i underlif vet, som de der funnos hos högtsalig II. K. II. utan i samband med helt andra omständigheter än hår inträffade, och 3) att det ej år medicinska vetenskapens, men väl K. Colini medici fel, att förekomne och allmänheten i tid öfvertygad om ett misstag, som äfven den mest smärtande sorg ej bort kunna väcka och aldrig rättfärdiga. Ehuru relatift begreppet om gift är (så att de säkraste botemedel kunna verka såsom gifter, och dessa åter blifva välgörande läkemedel), torde likväl K. Colkm Medicum dermed förstå detsamma, som man i allmänhet gör, och vi således ej behöfva gifva någon definition derpå.
Men fiskerierna inom vårt land äro så i högsta grad vanvårdade, samt fiskrarne så okunniga i sitt yrke, och så vidskeppliga, att det skulle fordras ett mycket mera vidtomfattande förslag, än det af Motionairen afgifne, för att uphjelpa fisket. Jag kan således ej gilla förslaget, såsom utgörande en enda liten del. Skola Statsmedel i vårt fattiga land använ - Den 19 Februarii e. m. användas till fiskeriets uphjelpande, böra de, med hänsigt till det hela af yrket, och efter en upgjord plan, användas. Hvad Professor Nilssons förslag angår, kan jag försäkra, att jag efter den noggrannaste läsning deraf funnit det vara ett theoretiskt foster, för hvars upgörande han icke behöft resa kring kusterna. Hade han varit mera fiskare, och mindre Professor, hade han visserligen ej alstrat ett sådant. Detta skulle man visserligen få anledning erkänna, om man nu, såsom Utskottet föreslagit, ingick med en önskan till Kongl. Maj:t, att Högstdensamme ville i anledning af Professor Nilssons förslag låta anställa experimenter och undersökningar. Jag tror, att det enda resultat, som följde deraf, vore, att man utan ändamål hade bortkastat några tusende, R:dr. På alla dessa skäl afstyrker jag bifall eller återremiss å Utlåtandet, samt föreslår afslag å detsamma. Friherre Cederström, Jacob: Jag delar ej Professor Nilssons öfvertygelse. Jag har haft tillfälle se, huru hafsfisket kan vara af nytta; jag har sedt detta på tyska kusterna, och derifrån fått en fiskare till Gottland. Han gör sin sak ganska bra, och så, att jag tror det förtjena att blifva mera kändt, men han håller det också hemligt; i3 H. 16 Den 19 Februarii e. m. han låter aldrig några Gottländningar följa med sig. Notens beskaffenhet och uptagande utur sjön är det egentligen vigtiga, att känna. De försök, som äro föreslagne, kunde vara af mycken nytta, -och derföre behöfde vi alldeles icke större population. Ty kände man blott sättet, och kunde bestrida kostnaden, vore det tillräckligt. Jag tror, att åtskillige af kustboerna med begärlighet skulle omfatta saken, om staten blott lät såsom modell anskaffa de första notarne.
N:u 220. vid Expeditioner från Utskotten uti förevarande afseende iakttagas bör, har ExpeditionsUtskottet nu ansett sig böra hos R. H. St. vördsamt tillstyrka: att, i likhet med hvad förrberörde motion innehåller, Utskottets Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser hädanefter må, på sätt 72 §. Riksdagsordningen, i afseende på de från Utskotten afgående Expeditioner i allmänhet föréskrifver, varda utaf främste närvarande Ledamoten af hvarje Stånd undertecknade. Stockholm den 5 November 1829. Uppl. och gcdk. hos Ridd. och Adeln d. 9 Nov. 1829. Preste-Ståndet d. 9 Borgare-Ståndet d. 10 Bonde-Ståndet d. 11 jRikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående bestridda utgifter och beviljade afskrifningar på Ö/verskotten å Statsverkets inkomster. S. A. K. Efter förehafd granskning af de utgifter, som dels före, dels efter sista Riksdag, blifvit af öfverskotten på Statsverkets inkomster bestridda och hos R. St. anmälda fingersättning eller af skrif - Exp. Utsi. Förslag till und. Skrift. N:o 220* skrifning, hafva R. St., i afseende derå, stannat uti följande beslut, dem de härmed få hos E. K. M. till vederbörandes förständigande och iakttagande i underdånighet anmäla. Vid sistförflutna Riksdag väcktes fråga om afskrifning af de 6000 R:dr, som blifvit använda till inköp af ett hus till Biskopsboställe i Götheborg; men uti underdånig Skrifvelse den 20 November i8a3 tillkänna gå fvo R. St., att, då utväg till ersättnings vinnande blifvit beredd, dels genom försäljning af Tomten till förra Biskopshuset, dels ock genom den inkomst, som var att förvänta af Säteriet Sannegården, sedan Biskop Lambergs Arfvingars besittningsrätt derå gått till ända, Summan emedlertid borde balanceras.
Jag är ock fullt öfvertygad, att ganska få af dem, som söka befrielse från beväringspligten, äro till den grad likgiltige lör sitt fosterland och ovärdige att tillhöra ett ädelt och fritt folk, att de skulle kunna overksamt åse huru egna hus och gårdar sköflades, under det fränder och grannar, för att sådant förekomma, ofirade lif och blod. Stockholm den 10 Maj 1859. Axel Happe. 1 förestående reservation instämmer Carl Gust. Indebetou. Transsumt af Protokollet, håltet hos den, för utarbetande af förslag till lämpligaste sättet för bcväringsskyldighetens fullgörande, nedsatta Kommité den 4 April 1859. S. 1). __________________ Härefter togs under behandling den af Herr Öfversten Friherre Rappe den 30 nästlidne Mars väckta och påföljande dag bordlagda motion att uti Kommiténs betänkande och förslag lill Beväringslag måtte intagas jemväl grunderna för upprättandet af en landtstorm; dervid, sedan Herr Friherre Rappe närmare utvecklat det af honom väckta förslaget jemte motiverne derför, Herr Ordföranden, sorn på anförda skäl förklarade sig icke kunna biträda förslaget, tillkännagaf det lian jemväl ansåg sig förhindrad att framställa proposition till bifall derå, enär, om detsamma antoges tillhöra de ämnen, hvilkas utredande och ordnande blifvit åt Kommitén uppdraget, det komrne att medföra sådana rubbningar i redan fattade beslut, att de, enligt den af Kommitén antagna arbetsordning, numera endast genom enhällig öfverenskommelse kunde åvägabringas, och, om det åter ansågs icke stå i samband dermed, Kommitén saknade befogenhet att deröfver yttra sig förr, än sådant genom officiel skrifvelse från Ilegeringen begärdes. Stockholm sorn ofvan In lidcm Adolf Wallenberg.
Westerbottens „ 39,633 „ , Norrbottens „ 31,733 „ eller tillsammans för alla länen 160,643 R:dr hvadan, då det å Riks-Stalens Sjette Hufvudlilel till »Skiften och Afvittringar» uppförda anslag utgjorde endast 63,000 „ en summa af 97,645 R:dr blefve derutöfver erforderlig för de årliga behofvens fyllande. Föredragande Departements-Chefen anförde i underdånighet: Då Rikets Ständer vid sednast förflutne två riksdagar beviljat betydligt förhöjda anslag till storskiftesoch afviltringsförrätlningarnes fortskyndande, hade det visserligen varit önskligt att Eders Kongl. Maj:ts framställning om medel för dessa förrättningars fullföljande under nästkommande statsregleringsperiod kunnat inskränkas till att af Rikets Ständer äska de nu befintliga anslagens anvisande till oför - 24 Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. ändrade belopp; men då, oaktadt afvittringen inom Gefleborgs län, enligt hvad Kongl. Maj:ls Befallningshafvande upplyst, med säkerhet kan antagas komma att under innevarande statsregleringsperiod afslutas, samt afvitlringsgöromålen inom Jemtlands län äfven i allt väsendtligt fullbordats, så att endast utstakning och rörläggning af rålinier på åtskilliga ställen derstädes återstå alt verkställa, de för berörde ändamål vid sisllidne riksdag anvisade särskilda anslag om tillsammans 133,575 Riksdaler årligen ändock icke blifva tillräckliga, så fromt arbetena inom de öfriga norra länen, för hvilkas ekonomiska förkofran ifrågavarande regleringars snara fullbordande är af synnerlig vigt, skola kunna med oförminskad personal bed i ifvås, anser jag behofvet oundgängligen kräfva att af Rikets Ständer begära ytterligare förhöjning i förevarande anslag. Den af Ofver-Direktören vid landlmäteriet beräknade summa synes dock kunna i icke obetydlig mån nedsättas.
Ständer göra Nådig framställning, angående ytterligare bestämmelser i fråga om granskningen af Civil-lag-förslaget, med det mera, som till Lag-Beredningens verksamhet kan höra, i Nåder föreslagit, det Rikets Ständer nu måtte medgifva, att, till betäckande under liden och till detta års slut af kostnaderne för Lag-Bered ningens nya Ledamöter, linge af ifrågavarande besparingssumma användas så stort belopp, som för berörde ändamål erfordras. Rikets Ständer hafva tagit detta ärende under behörigt öfvervägande, och dervid, i afseende på förhållandet med ifrågavarande Slals-anslag samt derå uppkomna besparingar, inhemtat, alt Rikets Ständer vid nästlidne Riksdag, till arfvoden for Ledamölerne, Secreterares aflöning samt expeneer för Lagberedningen, å Riksgälds-Coutoret anvisat 12,000 Rdr årligen, att utgå från den tid, densamma trädt i verksamhet och intill 1844 års slut, dock att hvad af anslaget möjligen icke erfodrades, blefve innestående i Riksgälds-Contoret, till kommande Ständers disposition, hvarjemte Rikets Ständer, som serskildt anvisade, för tryckning af Lag-Beredningens arbeten, ett förslagsanslag af 3000 Rdr, medgåfvo, att, i fall E. K. M. kunde täckas till Ledamöter i nämnde Beredning inkalla de ännu lefvande 2:ne Ledamöter af f. d. Lag-Comitéen eller endera af dem desses arfvoden finge bestämmas, oberoende af den pension, som blifvit dem å Allmänna IndragningsStaten tillagd. Enligt E. KM:s Nådiga Bref den 2 Febr. 1842, trädde Lag-Beredningen i verksamhet i November månad år 1841, och anslaget borde således beräknas med påfoljde December månad, i följd hvaraf dess total-summa ä 12,000
Gör Riksdagsman framställning angående allmän fråga eller lagförslag sedan Trettionde dagen tilländagått efter den, som är i Riksdagskallelse till Riksdagens början bestämd; elen framställning må ej upptagas, der den ej är föranledd af beslut, som under Riksdagen fattadt, eller ärende, sorn derunder upptaget är, eller ock af händelse, som då inträffat. 76 §• Statsråds-ledamot, som till Riksdagsman är valbar, vare berättigad och, der Kammare det äskar, förpligtad att i Kammarens öfverläggning deltaga och upplysning meddela; deltage dock ej i beslutet, der han ej är Kammarens ledamot. Bih. till R. St. Hör till Conslitutioiis-Utikottets Memorial, N:o 36. 77. §• tinner Utskott mål, som dit oiverlemnadt är, till ny frågas upptagande föranleda, atla te sig derom till Förste Kammaren. 78 §• Finnér Utskott sig behöfva af någon Konungens Embetsman eller af aslmänt Verk, inhemta muntlig eller skriftlig upplysning, begäre genom sin ordförande bos den Statsrådets ledamot, Konungen vid hvarje Riksdag dertill förordnar, Konungens befallning till vederbörande, att den äskade upplysningen lemna. Stats-Conioret vare dock skyldigt att, i Råga om sjelfva redovisningen af medlen, alla äskade underrättelser utan såsådan befallning meddela. Verk, som under Riksförsamlingens egen förvaltning står, skall hos vederbörande Utskott, på dess begäran, skyndsamt redovisa för allt, som Verket rörer. Har Utskott erhållit tillstånd att af enskilda Svenska män infordra upplysningar i samma mål, åiigge det hvar och en, som Utskottet i målet frågor förelägger, att de frågor besvara. 79 §• Alla i Riksförsamlingen och dess Kamrar hållna protocoller skola, så tidigt ske kan, genom trycket ytgifvas till deras fullständiga innehåll, med undanlag blott af sådant, som enskildt rör en Kammare. Konungens framställningar, Utskottens utlåtanden samt de prolocolls-utdrag, genom hvilka Kamrarne meddela hvarandra sina beslut, skola icke i prolocollerna intagas, utan endast till sitt innehåll kortligen deruti anföras.
N:o 88, ang:de verkställda omröstningar i förstärkt Lag-Utsk., i ani. af RiksStåndens skiljaktiga beslut ang:de åtskilliga lagfrågor. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | 3 e. m. In fidem, 0. Brakel. Tisdageu der. 24 November 1863. Plenum kl. 12 på dagen. Justerades 2 prot.-utdrag för den 23 dennes, samt prot:t för den 20 sisth Juni. Hr von Francken, August, uppläste en motion, N:o 277, angående anvisande af ett särskildt anslag för anskaffande af bepansrade fartyg. Begärdes på bordet. Föredrogs K. M:s den 23 dennes bordlagde Nåd. Propos. till R. St:r, om beviljande af ett särskildt kreditiv till försvarsverkets fullständigare ordnande. H. Exc. Hr Frih. Manderström, Ludvig, anförde dels skriftligen dels mundtligen: Under gårdagens plenum vände sig en af detta Stånds ledamöter till mig med anhållan att få några upplysningar med afseende å Sveriges utrikes politik. Om jag då icke genast besvarade den gjorda frågan, var det emedan jag ansåg att jag i dag skulle få tillfälle att återkomma till samma ämne. Dessförinnan vill jag dock fästa uppmärksamheten,derpå, att, oaktadt Svenskarne äro ett folk, som har mycken benägenhet att antaga främmande bruk, göra det de dock vanligen efter sin egen beqvämlighet och endast i de delar, som anstå dem, men uraktlåta hvad härmed icke passar i stycke; hvaraf en halfhet uppstår. I England, — det Iand der interpellationer till regeringen från representationen oftast förekomma, — är det bruk vedertaget, att den ledamot, som vill vända sig till regeringen med begäran om upplysning, på förhand tillkännagifver att iian någon viss dag ernar till den eller den ministern ställa en förfrågan om upplysning i ett visst ämne. Detta förfarande har goda skäl lör sig. I främsta rummet får derigenom den tillfrågade personen anledning att sätta sig in i det ämne, som bragts å bane, och hvilket möjligen kunnat till sina detaljer undfalla honom.
Det var efter denna purifikation, som Aprilministeren trädde mot den sammanträdande riksdagen, och om äfven denna purifikation kommit konseljen att förlora två fram-stående förmågor, så hade den i stället gjort den mer homogen och för så vidt det ligger en sanning i det gamla ordspråket, att enighet ger styrka, så hade onekligen minoriteten vunnit på denna purifikation, då konseljen såsom ersättning erhållit statsrådet Richter, forr domare i Skåne, men hvilken icke spelat någon politisk röl, samt byråchefen i tullstyrelsen, Themptander, hvilken genom detta inträde i konseljen uppenbarligen gjort en stor uppoffring, då han derigenom antagligen tagit farväl af sitt riksdagsmannaskap för Stockholm, ty näppeligen lärer det vara troligt, att hufvudstadens valmän skola finnas benägne att låta sig representeras af en medlem af den landtmannapartistiska mi• nistéren Posse. På vanligt sätt och med öfliga ceremonier öppnades riksdagen och konungen helsade, för första gången omgifven af sin nya minister, det svenska folkets representanter med ett trontal, hvars ord icke äro till fyllest så tydliga, som önskligt och godt hade varit, hvarforutom dess tendens synes gå i en riktning, som afspeglade den nya ministéreris skaplynne i en nyansering, som man hoppats icke skulle vinna auktorisation från sjelfva tronen. Den passus i trontalet, som väckt de nedslående känslor, hvilka här nämnts, är af följande lydelse: » Nödvändigheten att på ett tillfredsställande sätt ordna landets skatteväsen och försvarskrafter erkännes af mig icke mindre lifligt än af eder. En fullständig lösning af dessa båda, genom så många band sammanknutna frågor bör ske i ett sammanhang och med tillbörligt afseende fäst på bestående rättsförhållanden. Sedan de förberedande åtgärder, jag låtit vidtaga, hunnit afslutas, är det min afsigt att till riksdagens pröfning öfverlemna omfattande förslag till ordnande af dessa så betydelsefulla angelägenheter. Jag underskattar ingalunda de svårigheter, som härvid skola möta, men enighet mellan konung och folk, grundad på rättvisaoch fosterlandskärlek, skall dock slutligen förmå öfvervinna dem samt bereda en for landets framtida trygghet och lycka gynsam utgång åt detta lika vid tom fattande som djupt ingripande arbete. »
Herr af Grubbens, Nils Wilhelm, denna dag väckta motion, angående nedsättning af kurhus-afgiften för Stockholms stads innevånare; Herr Anckar svärds, Michael Gustafdenna dagväckta motion, angående upphörande eller nedsättning af den bevillning, som af artister i och för deras yrke erlägges; Herr Kröningsvärdsj Carl Gustafdenna dag väckta motion, angående hevillnings-afgifters erläggande för förbrukning af cigarrer och för hundar, som icke begagnas till jagt eller såsom gårdseller boskapsvakt. Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten: Herr Reutersvärds_, Pehr Adanij denna dag väckta motion, angående förändring i nu gällande förordning, rörande bränvins-bränningen; jemte de i anledning deraf afgifne yttranden. Banko-utskottet: Herr Sandels, Pehr Benjamin, denna dag väckta motion, angående förändring af tiden, då tjenstemännen inom banko-verket må vara berättigade till afsked, med bibehållande af fulla lönen såsom pension. Lag-utskottet: Friherre CederströmSj Jacobf denna dag väckta motion, angående utbyte af korrektionella cellfängelse-straff emot vid kolonier i Lappmarken under sex års tid ålagd krigsoch arbets-tjenst för manspersoner, och arbets-skyldighet för qvinnor; Fri - Prot.-utdrag den 22 December I8i7. 65 Friherre Cederströms, Anders > denna dag väckta motion, angående den lag-förändring, att, endast med undantag för syskon, de personer, som äro i skyldskap å sidonie, må med Konungens tillåtelse kunna med hvarandra ingå äktenskap. Herr von Knorringsj Bernt Georg Knutj denna dag väckta motion om prygel-hestralfningens afskaffande. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten: Friherre Cederströms_, Jacob, denna dag väckta motion om förändring af författningarne, rörande lego-stämmo-tid för lagstadd tjenst. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet'. Densammes denna dag väckta motion, angående socken-skolornas utvidgande för meddelande af soldat-bildning, samt undervisning i handtverk och slöjder.
Men att se tjocka öltunnor, på hvilka magarna svabba, och sannskyldiga benrangel, hvilkas knotor gnissla mot hvarandra, – att se dem hoppa kråka i en galopp, kippande efter andan, som om de fullgjorde en besvärlig plikt! »Det är mig oskönt. Ser ni, fröken Sigrid, mänskligheten har nu i så många hundra år försummat kroppens ans och rykt, att när det gäller en rent lekamlig skönhetsprestation, det hela blir en ömklig parodi. Och i lika många hundra år har man lagt nöjet för fäfot; när man nu vill roa sig, gör man en löjlig figur, liksom en förläst professor som ger sig till att hoppa bock.» »Ni tycks inte hålla mycket på glädjen här i lifvet, herr Björkman. Det kan ju nog vara, att ni kan undvara nöjet; men jag tror, att de flesta behöfva det.» »Ni misstar er alldeles, fröken. Ingen kan skänka glädjen sannare dyrkan än jag; jag tror till och med, att det är vår största olycka, att vi glömt vara glada. Men jag vill ha mening i glädjen, jag vill, att nöjet skall ha en smula själ, jag vill ha behållning och ge något i utbyte. »Vi dansa galopp genom hela vår ungdom och kalla detta glädjen. Och ändock göra vi anspråk på lyckan. Vi få för litet ut af lifvet och hvarandra, fröken Sigrid. Lifvets träd hänger fullt med röda och gula frukter, och vi alla bära inom oss större skatter i pärlor och ädelstenar än österlandet drömt om. Vi leka kurra gömma för hvarandra, – däri ligger hela felet.» »Jag tror inte jag förstår er så alldeles. I alla fall har ni inte ännu sagt någonting om sättet, hur.» »Nej, Gud bevare mig väl för det,» log han. »Hur så?» »Det törs jag inte.» »Hvarför det då?» »Nej, ty då skulle ni genast springa er väg eller också resa er upp och säga, kallt, med förnärmad min: ’kanske vi skulle bryta upp, herr ingeniör?’ eller något dylikt. Se bara, hur ni redan ser misstrogen ut, som om ni i mina oskyldiga ord anade satans list och djäfvulens funder!
Detta är ingen hotelse; men det är en öppen förklaring af den, som icke vill våldet, hvarken såsom medel att uppreta, eller såsom medel att frelsa — och’som med bekymmer ser, att förnärmandet af den talrikaste folkclassens lagliga rätt, kanske, slutligen framkallar det.— Jag uppmanar Riks-Stånden, att på ett alfvarligt, rättvist och väl öfvertänkt sätt godtgöra sista Riksdagens feltag i denna sak, som otvifvelaktigt i alla landsändar väckt mycket missnöje. — Det är ej enligt med våra Grundlagar, att Statssamt Allm. Besv.- och Oecon.-Vtsk. Utlåtande IV.-o 35. alt Contractsbrott göras, utan alt Domstolar få upptaga dem; och lika litet, att tre Stånd kunna beskatta det fjerde. Det då vidtagna beslutet i denna sak, är således påtagligen olagligt. Som detta beslut likväl redan trädt i kraft kan det icke utan trassel och oreda på en gång tillintetgöras; men det kan rättas för framtiden, och livad mer är: det måste det. Att nu med Utskotten antaga, att Passevolancen icke kan upphöra, för det att tre Stånd gillat ett Stats-Utskotlets Betänkande, deri man afstyrkt denna åtgärd; att förneka Jemtland att få utgöra möteskost in natura; att förneka Rotehållarne deras ursprungliga befrielse från medicamentskostnader under möten, fältskärsarfvoden vid soldaters antagande, trossens forsling samt trossbodars uppförande; att påtvinga dem betalningar under år, då möten icke inom provincen hållas, eller att beskatta dem för mera, än hvad möteskostnaden verkligen utgör: allt detta är att fortfara i laglöshet, emedan Contract än i dag binda Staten och Rotarne i hvarje Län ömsesidigt.