Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Företogs till pröfning Lag-Utskottets den 16 sistlidne Januarii under N:o 19 afgifne, och den 16 derpå följde Februarii e. m. på bordet lagde, Betänkande, öfver väckt Motion, att Rikets Ständer den 8 December i8a3 till Kongl. Maj:t aflåtne underdåniga skrifvelse, angående Rådmäns och Kämnerers befrielse från deltagande i ansvaret för försummelse, att till ÖfverDomaren insända renoverade Domböcker och Protocoll m. m., måtte å nyo till Kongl. Majit inlemnas. Herr Ribbingj Arvid: För några dagar sedan förevar bär en fråga om fördelningen på vederbörande förvaltare af den brist, som genom deras försummelse kunde upstå i Fattigoch Kyrkokassor. LagUtskottet afslog den motion som blifvit väckt om en lag, huru ansvarigheten i berörde af - i32 Den 2 Mars e. m. seende borde bestämmas. Jag förklarade mig då emot LagUtskottets Betänkande, och är följugteligen nu för det i likartad fråga för Motionairen mera gynnande nyss upläste Utlåtandet; anhållandes om proposition till bifall derå, samt att, sedan det är afgjordt, åter få ordet. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall å LagUtskottets förevarande Betänkande. Ropades Ja. Herr Ribbingj Arvid: Det torde tillåtas mig fästa upmärksamheten derpå, att de Reservationer, som ankomma med Utskotts-Betänkanderne, undantagande från StatsUtskottet, ofta uptaga långa inledningar, innan reservationen kommer. Först kommer Utdrag af Protocollet &c. &c., vidare en lång recit af målet, hvilket afgjorts så och så, utgörande således blott en omsägning af hvad uti Betänkandet redan fullständigt är sagdt, och änteligen det egenteliga företalet till Reservationen. Jag tror, att alla Utskotten borde såsom StatsUtskottet blott utsätta ordet reservation eller reservationer; och datum i stället för inledningen, samt derefter sjelfva reservationen.
R:dr årligen hitintills icke behöft anordnas och troligen jemväl för den närmaste framtiden torde kunna besparas, hvarigenom fördenskull en årlig tillgång af ej mindre ån 900 R:dr Runt uppkomme, har Utskottet, som anser det af Herr Anrep äskade tillskott, för lefnadskostnaden under tiden arbetet fortgår, icke skäligen böra eller kunna, såsomi något hänseende öfverdrifvet, nedsättas, ansett sig böra vördsamt tillstyrka: det måtte Ridd. o. Adeln för möjligheten att fortsätta och afsluta det utaf Herr Anrep påbegyhtaarbetet under titeln: »Svenska Adelns Ättartaflor», omfattande de i Riddarlius-Archivet förvarade stamtaflor öfver Svenska Adeln tillhörande atter, tilldela utgifvaren, såsom ert uppmuntran för detta, i Utskottets tanka, förtjenstfulla företag, en gratifikation af 2,500 R;dr R:mt, att, under de första sju qvartalerne, med 300 R:dr s. m. vid hvarje qvartals slut från och med innevarande års början från Riddarhus-kassan utbetalas, under vilkor, att, utan afvikelse i någon väsendtlig mån från de å Riddarhuset förvarade original-stamtaftor och med fästadt serskild noggranhet å korrekturet, arbetet fortgår i enlighet med det mellan förläggame Boktryckeri-boläget Norstedt & Söner upprättade, här ofvan omförmälde kontrakt, så 4 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 11. att manuskript, motsvarande minst fyra ark i månaden, till Boktryckaren aflemnas; hvarom behörigt bevis alltid före medlens utbekommande bör företes, hvarjemte i afseende på utbetalningen af de återstående 400 R: dr R:int torde stadgas att Herr Anrep dessförinnan styrker, att manuskript till Svenska Adelns Attar-taflor blifvit af honom fullständigt utarbetadt. Stockholm den 1 Mars 1860. W:o flf. Utlåtande i anledning af återremiss af Utskottets Memorial N:o 6. Hörsamt Memorial.
Jriedervärda Bonde-Ståndet liar, enligt ProtöcolIs Utdrag för den lgtde nästlidne April, lill Uag-, samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten återremitterat det Betänkande, hvilket Utskotten den i8:de föregående Martil afgifvit , dels öfver de flere till IJtskoten remitterade Metnorialer, innehållande förslag om vidtagande af Stadganden till befordrande af en mera allmän och utvidgad näringsfrihet, dels i sammanhang dermed öfver den uti VällofL BorgareStåndet väckte motion om gränsors bestämmande emellan Stads och Landtmanna-handteringar, genom hvilket Betänkande Utskotten på anfcirde skäl hemställt, om icke Riksens Höglofl. Ständer skulle anse lämpligast att till Kongl. Maj:t. i underdåniphet öfverlemna, att, till förenande af O ' både allmänt och enskilt gagn, i Nåder meddela sådana rättelser och förbättringar af de rörande handeln och näringarne nu gällande Författning gar, som tiden oundgängligen kräfver, utan att 64o Lagoch Besvärs-ZJtsietttns Betäniandeni hvarken rättvisa eller något Stånds Privilegier förnärmas, samt att .Riksens Ständer tillika må frambära den underdåniga önskan , det Kongl. Majit i Nåder - täckes med första låta sådant till verkställighet komma. Berörde återremiss finnes hafva blifvit för* anledd af den anmärkning, hvilken af RiksdagsFullmäktigen Pehr Jönssön från Kronobergs X.än blifvit gjord, och hvaruti Ståndets allmänna röst funnits instämma, hvarigenom Pehr Jonsson för* meni, att berörde af Utskotten föreslagne åtgärd hvarken skulle vara med behörig ordning öfverensstämmande , eller till ändamålets vinnande fullkomligen ländande, utan att det således skall tillhört Utskotten , att uppgöra förslag till de nödige ansedde Uagförändringar angånde näringsfriheten, om verkställigheten hvaraf Pehr Jonsson ansett Utskotten böra anmodas, och att rfied förslaget till Riksens Höglofl. Ständer inkomma.
Angående väckt fråga om utvidgad smides-rättighet, samt om upphäfvande af det nuvarande smidesförhud på vissa ställen inom Bergslag. N:o i52. I anledning af gjorde an märkningar vid Utskottets under N:o 101 förut afgifne Betänkande, rörande yrkadt förbud mot införsel af Danska hästar. I anledning af väckte mo tioner om ytterligare åtgärders vidtagande, dels till befordrande af den inhemska Ilästculturen, dels till lättnad vid Remonteringsskyldighetens fullgörande. Lades på bordet. Justerades fem ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i plenum den 17 dennes fattade beslut. Den ai September e. m. 77 Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloft. Riddcrskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 17 September 1829. S. D. Vid förnyad föredragning af RidilarliusUtskottets den 20 sistlidne Augusti aftåtne, och den 7 dennes e. m. på hordet lagde, Memorial, innefattande dels förslag till Ridderskapets och Adelns underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, med anhållan om Sanction å en ny Riddarhusordning, dels ock en fullständig Redaclion af berörde Riddarhusordning; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att nämnde Förslag till Skrifvelse och Redaction godkänna, likväl under iagttagande af den förändring, att i stället för den uti skrifvelsen förekommande period: ”får hos Eder Kongl. Maj:t Rid” der skåpet och Adeln lika underdånigt anthalia, det Eder Kongl.
Jag tror, att det är af stor vigt, att ett dylikt tillägg göres, helst inom detta Stånd, hvars medlemmar till betydlig del komma att tillskyndas förmånen af den ifrågasatta löneförhöjningen. Den 7 Jali e. m. 127 Det finnes ytterligare en annan brist i Utskis hemställan. Yi veta nemi. alla, att det finnes personer, som innehafva två- eller flera tjenster. Det kan nu ieke vara meningen, att på Statens bekostnad gifva dessa personer en högre förmån, än andra, utan jag tror att det enda, som It. St:r hafva att tillse är, det hvar och en kommer i åtnjutande af så stor inkomst, att han är någorlunda fredad från ekonomiska bekymmer. Jag tror således, att ett tillägg af följande lydelse bör göras, nemi. att hvar och en, som innehar flera tjenster, hvilka tillsammans gifva en inkomst af 3,000 Kdr Ernt, ieke bör komma i åtnjutande af lönetillökning. Jag tror ej att rättvisan i detta tillägg kan jäfvas. Slutligen tror jag också att det finnes en annan omständighet, som man vid denna punkt icke bör förbise. Här har visserligen yttrats, att det är en slags mani, att reorganisera allting, som rör Arméen. I K. M:s Propos. har på flera ställen blifvit yttradt, att betydliga brister vidlådde vårt försvars system, och att det endast är till följd af svårigheten att dem afhjelpa, som den behöfliga reorganisationen undanskjutes. En af de största bland dessa brister, och den som förorsakar den största misshushållningen, är den militära indelningen. Gå vi till grunden och söka göra oss reda för, hvaraf Arméen består, så finna vi, att den består af 2:ne hufvudelementer, nemi. det administrativa och det verkställande. Det är på dessa elementer, som Corps-indelningen bör hvila, och man bör såsom utgångspunkt härvid antaga det antal verkställande, som en styrande kan administrera. Så eger dock icke hos oss rum.
Utskottet något skäl icke vara att tillstyrka bifall af hvad Herr Grefve Gyllenborg i denne del föreslagit; äfvensom, enär i öfrigt för en Skattehemmans ägare, hvilken åt annan till bruk uplåter denne sin egendom, är öppet att föreskrifva Brukaren skyldighet, att årligen med qvittenser eller bevis styrka det alla de utskylder och förbindelser, sorn åtfölja Hemmanet, och Brukaren bör gälda eller uppfylla, äro i vederbörlig ordning erlagde och fullgjorde, samt bemälte Hemmans ägare jemväl kan , då Brukaren häruti brister, honom dertill lagligen förmå, eller ock för hvad af Brukaren är åsidosatt, hos honom söka säkerhet, finner Utskottet, att, för ändamål att freda en skatte-jordägare från de förluster hos en antagen Brukare , som den förre på nämnde sätt lätteligen kan undanröja, någon ändring icke kan tillstyrkas uti den rätt Lagen i 17 Cap. 3 §, Jorda-Balken tillagt den som ränta af skattejord äger , till utfåendet deraf. Riksens Höglofl. Ständers pröfning varder detta vördsamt understäldt. Stockholm den 2S Januaria 1818. LagUtskottets Utlåtande, angående föreslagen ändring i Författningen rörande Barnamord. T. ill Lag-Utskottet har Högvördige PresteStåndet remitterat det af Herr Prosten Palm till Lag~TJtskoltets Betänkanden. 77 till Prutocollet den 30 nästlidne
Att återbringa dera dertill bör likväl, som jag tror, vara ett syftemål för all Lagstiftning i desse ämnen, och således äfven, hvad utrikes handeln beträffar, i möjligaste måtto åsyftas, jemväl vid tillfälle af HandelsTractaters afslutande och förnyande. Med tillämpning häraf på HandelsTractaten emellan Sverige och Ryssland kan jag, långt ifrån att tillstyrka någon inskränkning af den nu tillåtna Handeln emellan Sverige och Finland, ej annat än önska dess utvidgande, så vidt de Respective makternes politiska interresse medi gifver, och att den måtte befrias ifrån alla da pålagor och band som icke befinnas nödvändiga i anseende till det ömsesidiga behofvet af Tullinkomster och angelägenheten att före-, komma deras försnillning. Det öfriga torde för den Finska handeln liksom för handeln i allmänhet reglera sig bäst af sig sjelft, då de handlande få sköta sine egne saker efter sitt eget omdöme, utan tvång eller ledning och utan annan uppmuntran än frihet, beskydd och rättvisa. Den g September e, m. 79 Bilagor till PleniProtocolIetför elen 9 September, eftermiddagen. Herr Ribbing, Arvid: Då Höglofl. Besvärs, och EconomiUtskot-i tet med bifall till det Förslag jag vågat framställa: ”att i likhet med hvad Motionairen framställt äfven under inträffande ledighet i Consistorielt pastorat, förening om blifvande Fastors rätt må kunna verkställas,” så synes väl genom orden: i likhet med, ingen tvifvel vara att ju Förslaget är bifallet, sådant som jag framställt det; msn då vi ofta — ej längesedan inom detta rum haft exempel på olägenheten af mindre bestämda uttiyck i Betänkanden, anhåller jag att Utskottet matte, genom återremisä sättas i tillfälle, att, i stället för hänvisning till min hemställan, densamma i sitt utlåtande intaga. Herr Biskopen af Wingård har vät i sin reservation ansett 3 månaders tid otillräckelig för Föreningsförrättningen, och att den således ej kunde hinna att ske före valet.
Ehuruväl denna omständighet allena kunde vara tillräcklig att fordra ett uppmärksammare behjertande, enär Rikets Ständer, under Riksdagens lopp, emollagit motioner 3:ne serskilda gånger , rörande det betänkliga i ett dylikt förhållande. Men vådligare är dock ovedersägligen den obehagliga ställning, uti hvilken härigenom vår Regering blir försatt till andra Magter och det misstroende, som i politiskt afseende häraf kari uppkomma. lag har väl någon gång hört, alt vår Regering hos andra Nationer icke skall ega synnerligt förtroende. Jag anser dock sådane vitsord föga pålitliga, då så klara bevis under en så lång följd af år tala deremot. Men skulle nationen sjelf begynna att undandraga sin Regering förtroendet, så må det väl icke heller väntas länge kunna fortfara bos främmande. Men den svåraste påföljden är dock ovedersägligen, alt Regeringen lätt kunde anses falla i ett fullkomligt omyndighetstiilstånd. Nationen förklarar sig icke kunna med den uppgifna skulden taga någon befattning, enör den är emot Grundiagarne tillkom men. Att likväl skulden är verklig, erkännes; ty Utskottet har deraf lemnat en summarisk utredning. Att skulden belastar Svenska Cabinelts-Cassan och uppkommit genom Svenska Regeringens åtgärd, erkännes likaledes; ty Stats-Utskottet har derom gjort anmälan i Constitutions-Utskottet, som äfven denna anmälan grundlagligen upptagit och behandlat. Det är sålunda uppenbart en Svenska Regeringens, och icke någon enskild åtgärd, som bär är i fråga. Men Nationen skulle icke vilja godkänna den, emedan den är emot Grundlagen. Deraf skulle då följa, att inga andra regeringsbeslut ega gällande kraft, än dem Nationen finner med Grundlagen en liga. Sålunda skulle traktater med andra Magter, afhandlingar med egna undersåtare, resolutioner och beslut i hvilka mål, som helst till deras giltighet ytterst bero på Nationens pröfning, huruvida de instämde med våra Grundlagar. Det vore väl detsamma, som att förklara det Svensk Regering icke fanns. Våra Dih. till R. St.
Riket betydligt gårds/lottans q[{ats men än mera sedan bevärings-öfningarne utsträckts från 1 år till 2 och H'1 UTI Yl. o o bataljoner, följaktligen måste fortgå i två omgångar årligen, har det befunnits olämpligt och tillika för arméens befäl för mycket betungande att, såsom nu, fortfarande exercera icke allenast den henne tilldelade talrika beväringsstyrka, utan äfven den till Flottan hörande sjöbeväringen, och fördenskull blifvit nödvändigt att vara betänkt på särskiljandet af de vid de olika vapnen bevärings-skyldiges öfningar och att söka ställa dem så, att framdeles endast Arméens beväring komme att vapenöfvas af arméens befäl. Möjligen kunde det dä synas lämpligt och naturligt, att sjö bevärings-manskapets vapenöfvande öfverloges af Flottans befäl; men häremot uppställa sig svårigheter och hinder, så allvarsamma, att de hvarken böra eller kunna lemnäs utan afseende.» »Då Flottans exercis-anslag endast i ringa mån medgilver att medelst kom - Bil. JM 3 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. JM 1. om Statsverket 1859. 37 mendering å vära egna örlogsfartyg bibringa öfning i yrket ät Flottans befäl, blir det ock för detta befäl nödvändigt alt söka förvärfva sjömanna-erfarenhet så väl å fremmande nationers krigsskepp, som å enskildes så seglande som ångfartyg; och så länge denna nödvändighet beklagligen qvarstår, ligger det i vapnets och statens intresse att, långtifrån alt hindra, tvärtom så mycket som möjligt uppmuntra så väl Officerare som
St:r förordar beviljandet af ett sådant anslag som det nu begärda, för att befordra utvecklingen af landets välmåga äfven i denna del. Jag förutsätter nemi. att om 15 premier af 100 r:dr r:mt årl. i hvarje län, med rättvisa och omtänksamt afseende på ändamålet utdelades, skulle ganska snart massan af mindre jordbrukare icke med så stor njugg - Den 3 December f. m. 105 het beräkna födan för sina kreatur samt lofvande ungboskap med mera sorgfällighet vårdas, samt exemplet så väl af vunna praemier, som af sjelfva de prisbelönta djuren, inom otroligt kort tid åstadkomma förbättring af ladugårdsskötseln och kreatursracerna och i följd deraf åter lätthet att inom landet kunna upköpa och välja goda och vackra kreatur. Om man endast besinnar hvad värde ett kokreatur och dess afkastning har för den fattige arbetarens hushåll — beloppet af importen af viktualier — prisen derå — bristen på dugliga gödkreatur, då oftast genom svält och vanvård i ungdomen kreaturen gjorts oduglige till gödkreatur — värdet af några milkr k:r mjölk eller några 1000 skepp:d smör mera årligen —då kan man ej underlåta att fatta frågans vigt och värde. Slutligen vågar jag tillägga, att allt nalionelt bör upmuntras och att våra inhemska racer, så väl af hornkreatur som hästar, äro i grunden ypperliga och endast sakna nödig vård, urval och bättre behandling i allmänhet, för att blifva jemngoda med de bästa utlärdska mode-racer och lemna stor afkastning till fäderneslandets välstånd och trefnad.
Om detta är sanning, hvilket jag icke vet, så kan deraf icke heller härledas någon skyldighet för Rikets Ständers Bank att träda emellan och lösköpa friherre Anders Cederström den yngre från en förbindelse, hvars uppfyllande erhållandet af betydliga egendomar kan för honom vara en samvetspligt, och ännu mindre är det tillbörligt att bereda herrarne Skotte en dubbel ersättning från både Banken och egendoms-innehalvaren. Slutföljden af allt detta är, att efter min öfvertygelse nuvarande Banko-Utskott bort afgifva ett betänkande till Bilsets Ständer uti enahanda syftning, som Banko-Utskottet vid sistlidne riksdag afgaf. J)å icke några nya eller förut obekanta upplysningar i frågan kunnat erhållas, kan jag icke hvarken utur juridisk eller moralisk synpunkt med min röst understödja denna icke på grund af arfsrätt, utan på grund af testamente fordrade ersättningen, hvilken, om den bifalles, skulle i sin mån undergräfva öfvertygelsen om domstolarnes rättvisa samt utan tvifvel framkalla flera anspråk på ersättningar af det allmänna till många andra, som tro sig hafva lidit förluster genom någon verklig eller förment försumlighet eller orättvisa af statens tjenstemän, och icke blott upprifva 2:ne föregående riksdagars sammanstämmande beslut, utan ock till den grad handla tvärt deremot, att nu skulle beviljas dubbla beloppet emot den summa, som förr blifvit begärd, och som då, oaktadt den var hälften mindre, likväl blef afslagen. Det förekommer mig sannerligen mycket tvifvel underkastadt, huruvida Rikets Stander ega rätt att använda Bankens allmänna medel till ett sådant ändamål, som det nu tillstyrkta, och detta är en fråga, som ännu torde få anses icke vara så alldeles afgjord. I denna reservation hafva instämt Riksdags-fullmäktige Olaus Eriksson från Götheborgs och Bohus län, Nils Andersson från Christianstads län, Jonas Andersson från Östergöthlands län, Nils Svensson från Blekinge län, Carl Dahlgren från Elfsborgs län, Nils Nilsson från Örebro län, J. E. Rudberg från Kalmar län, Lars Gustaf Andersson från Elfsborgs län och Herman Öbom från Norrbottens län.
Och allmän upplysning? LARSSON. Ja! AKTÖREN. Och religionsfrihet? - LARSSON. ANNO FYRTIÅTTA Om regeringen vill det? Ja! AKTÖREN. Ni är således liberal? LARSSON. Liberal! Gud bevara mig! (Gossarne på puffen släppa boken i golfvet.) LARSSON(häftigt). Hvad är det för ett förfärligt väsen på barnen! Gå ut i barnkammarn genast! Genast, sa' jag! (Gossarne gå). DE FÖRRE (utom gossarne). Frun ber att få tala med patron! LARSSON. Jag har inte tid! PIGAN 1. Men frun sa'... LARSSON. Hörde du! (Pigan går dröjande). Gift er aldrig, herre! DE FÖRRE (utom PIGAN 1). Sedan M:LLES DINA och LINDA. LARSSON (antyder de spelande). Ni känner de der herrarne? AKTÖREN. Nej, men det förvånar mig att se dem här! - LARSSON. ANNO FYRTIÅTTA Ni menar att de se slarfviga ut AKTÖREN. Nej, inte det! LARSSON. Det är genier, ska' ni tro; stora genier, men stora stackare! AKTÖREN. De lära ega en god vän i er? LARSSON. Hå! Ja! Det förstås, man säger... (M:lles DINA och LINDA gå fram till de spelande). DINA (till adjunkten som för protokollet på en griffeltafla). August lilla! Får jag tala med dig! ADJUNKTEN. Söta vän, du ser ju att jag är upptagen! (Till k. sektern.) Gå och kurtisera henne, medan jag räknar! AKTÖREN och LARSSON hos ADJUNKTEN. DINA. (K. SEKTERN och DINA; LINDA och PER bevakade af LINDQVIST. Det är förskräckligt hvad herrarne röker! K. SEKTERN. Det är det enda som kan ersätta förlusten af damernas sällskap. DINA (smäktande).
Föresthdminnans ruin med flygeln och de vac * lu.a kriikviisteriin ar viil på saininn g h g heinrnets salong och dess allra heligaste, dit de unga komma ined sina Tört.roenctcn till den iiiodt~liga viininrinn och begarn hennes rid. Hon måste iii alltid rara t.ill huricls, p&amp; e11 gång den styrcande och den iippoffrande, p6 henne iir det jii soiii ansvaret för att » Elevheiiimet:) ratt iippfyller sin bestiimmelse friinst hvilar. Hennes plats fordrar raksnurhet och t.raget arbeto, men den bör lrunna skiinlra gladje och tillfredsstallelse i rikt inatt. N i r jag hörde frii Holinblaii tala om sina flickor, Iiim roligt det kr att på deras födelsedagar ställa till nligon liten enkel ~firiiiiig:, och ibland om söndagskviillarna bjuda n8grn nf deras vanner till tlein, och nar jti.g såg, hur hjärtligt och aktningsfiillt fkiclrorna halsade pli henne, nar de koiiiirio hem till frukosten, trodde jag mig förstii, att, förhållimdet mellan föreståndarinnan och dem &amp; r det d r a basta. J a g fick det intrycket - hvilket sedermera belrraftades af en » Elevhemmet » nksttiende person - att fru Holmblad är siirdeles passande för och ov8rderlig p&amp; sin plats. Det är nu tred; je 5uet hon innehar den, ty » Elevheminet » # r ju icke nytt, ehuru det från och ined i höst börjat ett nytt skede i sin tillvaro. Redan tio år h m det på enskild perso11.s bekostnad utöfvat sin gagnande verlrsamhet, men n.u handhafwas dess angelagenheter af en styrelse, hvillzen blifvit vald bland de varinhjktnde Iwinnor, som i v b a s satte sig i spetsen för en insamling af medel till.
Utskottets i Om Allmänt kungörande af Banco-SedelStockens belopp för hvarje år. Stat*'Utskottets uppgifne t:sta ATfernanitiv, af innehåll, att Kongl. Nummer Lotteriet må indragas. Angående Remiss till BanCo-Utskottet af Den 25 April. Stats-Utskottets Utlåtande i frågan om Lanerättighet i ManulacturDisconten för Skeppsvarfsägare. Ogillande af Stats-Utskottets Utlåtande om Taiemäns-Taff:arnes indragning. Instämmande -i Ridderskapets och Adelns yttrade önskan, att få till trycket befordra Handlingarne uti det till Constitutions-Utskottet remitterade Anmärknings-mål, i afseende på de till Befälhafvarne för en i Nåder anbefalld Kustbevaknings - Expedition utfärdade Ordres. Af den 18 April-. Om Åferremiss till Bevillnings-Utskottet af dess Project till en förnyad Chartae-Sigillats-Förordning. Om bifall til! följande Stats Utskottets Betänkanden, angående: 1:0 Beräkning af Inkomst - Titlarne uti näst upprättande Riks Stat. 2;o Förfärdigande af en Tafla öfver Högstsalig Konung Carl Xlllrs Kröning. 3:0 Kronans Ränte Hö och Halm från Vestmanlands Län, sorn är anslaget till utfordring vid Kongl. Hofstallet. 4:0 Medels anslående till Riddarbolms Kyrkans iståndsättande. 5:0 Den 25 April. 337 ?:o Tillökning i anslaget för fria Konsternes Academie. , ^ t ' 6:0 Medels anslående för Reparationer ä Kongl. Theaterhusen. 7:0 Tiilökt antal Löner för Justitiae-Revisions Expeditionen. 8:0