Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att några svårare uppträden ' nå- gonsin ägt rum mellan makarna Bellman, må dock på det högsta, bétviflas, och skaldens allra senaste biografs antydan om att fru Bellman möjligen kunnat vara den » Malin », pm hvilken Bellman sjunger i én af sina visor, att då mannen kommer hem från krogen hon helt enkelt smörjer upp honörn, faller inom det rent löjligas område. Till sina svärföräldrar och sin husfrus syskon tyckes Bellman. ha stått, i ett oafbrutet godt och hjärtligt förhållande. om man undantager en liten hälften fransk, hälften svensk ariette » till Lousie », hvilken dock torde varit riktad till annat föremål. aldrig ägnat någon af sina i hundratal räknade dikter till sin maka eller ens i någon af dem nämnt henne. Ett sådant poem finnes dock, fastän det, såsom icke kändt af vare sig Sondén, Carlén eller Eichorn, ej intagits i någon upplaga af Bellmans skrifter. I Sjöholms arkiv finns nämligen ett dokument, egenhändigt skrifvet af Bellman, och särskildt af ett stort liter a t u r h i s t o r i s k t intresse, såsom visande det f ö r s t a u t k a s t e t till en af skaldens allra skönaste och mest bekanta sånger. Dokumentet i fråga, stäldt till ej namngifven person, men, som man finner, egentligen adresseradt till Armfelt, då ståthållare på Haga lustslott, lyder: » Min Herre, Broder och Vän! Efter gifvet löfte får jag härmedelst äran att aflämna en afskrift af det poem, jag i min makas ärender, till Herr Generalen m. m. Baron Armfelt afgifvit. Det har roat mig att utrita den gudomliga Hagaparken, blott i några drag; framdeles ärnar jag i cantable kapitel på det nogaste få afmåla den minsta vue, så n ä r den läses och sjunges man lifligare skall igenkänna den och den gången, rundel eller berceau. Fjäriln kring det lugna Haga redan syns i vingadt lopp i .sig sitt gröna skjul tillaga under blommans bleka knopp.
Efter Fullmäktiges förmenande, vöre det väl mera sällan händelsen, att tjensteman, hvilken besitter sådana egenskaper att han, såsom bos Kanslisten fordras, kan besörja Notariens göromål, derjemte eger nödig kännedom i räkenskaps-föring; men då Banko-Sekreteraren, under vanliga förhållanden, vore oförhindrad all handlägga räkenskaps-göromålen, hafva Fullmäktige tillstyrkt, att 216 § må från blifvande Begleinente uteslutas; hvaremot de ansett sig icke kunna gilla Under-stvrelsens i sammanhang härmed framställda åsigt, alt Notarieoch Knnslist-befattningarne borde sammanslås till en, för såvida icke den grundsats skulle göra sig gällande, att all renskrifning borde besörjas genom extra ordinarie tjenstemän, och att i följd häraf samtliga, hufvudsakligen i och för renskrifning afsedda ordinarie befattningar varda indragna. Då Fullmäktige ansett räkenskaps-biträdet vid deras expedition kunna undvaras; hemställer Utskottet att 216 § i Banko-Reglementet må från blifvande Reglemente uteslutas. Beträffande åter frågan om sammanslagning af Notarieoch Kanslist-befattningarne; så enär indragning af räkenskaps-biträdet synes hafva skett under förutsättning att en del af nämnde biträdes göromål kunde på Kanslisten öfverflyttas, har Utskottet ansett sig icke böra biträda detta förslag. Utskottet får, i följd häraf, tillstyrka, att personalen vid Banko-Fullmäktiges expedition må utgöras af: Banko-Sekreteraren, en Notarie och en Kanslist.
Antalet af Stadens fartyg är för närvarandeendast 32,- mätte till 1428 svåra Läster. Handtverkerier och Näringar; Deribland upptages:' Stadens Skeppsvarf som under de sista fern* åren bedrifvits med omkring 4P Manialsskrifna ständige arbetaresamt dessutom, då tillfälliga arbeten påkallat ökad ansträngning, med 10 å 20 extra arbetare. Dessa hafva hufvudsakligen varit sysselsatta med' reparation af dels Svenska och dels utländska Fartyg, hvarförutan under ifrågavarande tid blifvit uppbygde 10 större' mindre Fartyg aftillsammanräknade1 275 svåra Lästers drägtighet oell afl 1 vi 1 k‘a. etti blifvit såldt till Utrikes ort, 4 till1 Inrikes och 5* äroosålde.- — 72 “ En Segé Iduksoch Buldans-Fabrik, tillhörig ett Bolag af 100 lotter, hvarest, under förled i t år, åtta Väfstolar användes af 18, dels Mantals-skrifna dels minderåriga arbetare, samt tillverkningen uppgick till 68g3 alnar Segelduk och 2909 alnar tältduk, till ett sammanräknadt Värde af 54^7 R:dr Banco. Tvänne Färgerier, der, med åtta mantalsskrifne aebetare, varor under loppet af nästlidet år blifvit färgade för 9,664 R:dr Banco, Tjånne Hattfabriken, hvarest, i följd af individuella förhållanden, någon tillverkning under nästlidet år ej ägt rum. En Kärlfabrikj som med nio arbetare, nemligen 7 mantalsskrifne och 2:ne barn, tillverkat under förlidet år 96 gross finare och gröfre sorter kort, till ett värde af 3,84o Frdr Banco. En privilegierad Pennfabrik, der utan annat arbete än det ägaren ensam förmått åstadkomma, i,3io bundtar pennor efter Holländska sättet till ett värde af 298 R:dr Banco förlidet år blifvit beredde. Ett Såpsjuderi', förut tillhörigt ett Bolag af 100 Lotter; bruket har varit i verksamhet allt sedan sisla berättelsen afgafs, men innevarande år blifvit helt och hållet nedlagt.
Uti denna Reservation hafva RiksdagsFulIraägtige från Wermland Nils Nilsson och Anders Nilsson instämt. Af Hr von Hartmansdorff, August: Jag anser öf verflödigt att begära den af Utskottet föreslagna undersökning ”om beskaffenheten och omfånget af de ersättningsanspråk, som vederbörande Bruksägare möjligen skulle kunna göra, enär Nyeds Bergslags innebyggare, vid förlusten af Bergslags-privilegierna, skulle ”befrias från den inskränkning i deras kolförsäljning, ”hvilken de nu äro underkastade;” emedan alla till detta ämne hörande förhållanden redan synas vara tillräckligen utredda af de handlingar, sorn K. M:t låtit meddela StatsUtskottet. Den åberopade K. Resolutionen af den 26 Julii 1726, innehåller: ”att det må blifva alldeles förbudet ”att föra och föryttra Kol ifrån och utom bemälde ”Nyeds Socken, eller att några bruksägare, som haf"ver Jernverk derutom, må understå sig dem att emottaga, och till sig draga vid 100 D:r S:mts vite, irsta ”gången, och 200 D:r S:mt 2:dra gången, för den ”som sådane Kol sig olofligen tillhandlar, samt 4° ”M:kr S:mt för säljaren, till hvilket sednare eller 200 ”D:r S:mt de böra vara förfallne, så ofta de sedan med ”slik föibuden Kolhandel kunna beträdas.” Huruvida denna Resolution ännu gäller, synes tvifvelaktigt, emedan en yngre K. Resolution af d. 10 December 1771, stadfäster K. resolutionen af d. 22 Dec. 1697, som är af följande ordalydelse: Betänkand eu, N;o 370.
Ordet las te lig t har likväl det stora företräde att öfver 100 år hafva stått i Sveriges allmänna lag och derifrån blifvit tillämpadt. Om betydelsen af ordet smädelig t torde meningarne vara delade, då det stundom anses af mindre svår art än 1 astel i g t, och användandet deraf i Tryckfr.lagen borde i sådant fall förkastas, såsom rubbande garantierna för majestätets helgd, hvaremot detta ord ofta, om ej alltid, synes innebära något synnerligen skymflig!, som knappast borde vara tänkbart. I denna sednare bemärkelse tagel, borde man måhända dermed förfara, såsom Lycurgus, när han, vid stiftandet af lagar för Grekland, icke ville utsätta något straff för fadermord, emedan lian önskade, alt det skulle anses omöjligt; och äfven ur denna synpunkt vågar jag tro Utsk:s förslag vara i högsta grad olämpligt. Men det vigtigaste skälet mot Utskts förslag hemtar jag från Utskts egna premisser. Utsk. har nemi. börja t med att yttra sig vilja uppresa liksom eu skyddsmur mot den förtryckta oskulden, som genom för lång utsträckning af lagen eljest kunde blifva offer försitt uti tal och skrifter uttryckta klander. Jag öfverlemna!' till en hvar, om, med det sjelfsvåld i yttranderätt som härstädes ägt rum, med den allmänna fr ihet som i de flesta Europeiska stater gjort sig gällande, och med den tryckfrihet som nu äger rum nästan öfver hela verlden, man bör uppresa en Chinesisk mur till fördel för sniädelsen eller för majestätet. Jag tillstyrker afslag på Utskts förslag såsom onödigt och onyttigt. Gr. Frölich, David: Icke den siste värde talarens oratoriska föredrag, utan skäl af en helt annan natur, hafva föranledt mig att nu uppstå och förklara mig vara en bland dem, som afstyrka antagande af Const.Utsk:s förslag till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. För min del anser jag visserligen att ordet lasteligt borde utgå, att ordet smädelig t vore lämpligare, egentligen derföre alt ordet lasteligt numera icke begagnas i allmänt tal och kanske aldrig oftar e än man läst lagen förekommit för någon af den nuvar. Svenska generationen, hvaraf handt alt ordet småningom upphört att äga någon viss betydelse och således
Man har försökt många medel d kalfvarne for att hålla dem vid lif, stundom med rätt god framgång; men fröet till denna sjukdom har kalfven med all sannolikhet mottagit redan i moderlifvet och orsaken är då en, ofta för hög, mindre tjänlig utfordring och ett olämpligt lefnadssätt för mödrarna under dräkti^hetsperioden. Det är sålunda nödigt att, synnerligast i högt mjölkande och starkt utfordrade ladugårdar, söka i tid motverka det onda, dels genom att utesluta eller minska ett möjligen misstänkt foderämne, såsom rostig halm och kärna, stark utfodring med betmassa, dränk, oljekakor och dylikt, för de betäekta djuren och dels gifva sinkorna en så enkel och helsosam utfodring som möjligt — hö, något rotfrukter, gröpe, kli och halm — samt pa bästa sätt sörja för deras välbefinnande. Dessutom skola kättarne hållas rena och väl kalkade samt vara förlagda på torr grund, och mjölken skall gifvas åt kalfvarne — om man ej vill låta dem dia sina mödrar, hvilket ju är bäst och naturligast — ofta och i mycket små portioner samt alltid första veckan af moderns mjölk. Skeppar Ludde. Tack; vi hoppasvinna utrymme för ert bidrag, Skutta lätt. Som ofvan! Mna K. Visst icke utan förtjänster — i synnerhet som första försök. Gerdis. Uppgif adress till tidningens expedition, så skall nytt nummer sändas. Stig. Idéen nog bra, men formen för bombastisk. Tesva W. Ej lämpligt. August. Comme il faut kanske ej, men på intet vis mindre passande! Gertie. Vi hade redan fäst oss för ett annat vårpoem. Kanske kunna vi dock vid tillfälle begagna er lilla dikt, som rätt väl tilltalar oss. Tack; antages. Eva. Möter oöfvervinneliga praktiska svå- righeter. Medlem af Svenska kvinnoföreningen. De sträfvanden, för hvilka Ni ordar, kunna visserligen vara såväl lofsom behjärtansvärda, men uppsatsens längd hindrar dess intagande i Idun, liksom ämnets stridiga art gör det lämpligare att afhandlas i de stora politiska tidningarna. Bed. Innehållsförteckning *: Furstinnan Johanna von Bismarck. (Med porträtt af furst Bismarcks maka och moder.) — Sommarminne; poem af Karl Wåhlin.
Skrifvelsej N.o 221. ställning blifvit gjord derom, att, sedan Commerce-Collegium i föreskrifven ordning utfärdat fribref för fartyg, desamma icke måtte behöfva årligen ombytas, utan gälla, så länge samma egare eller intressenter ännu hafva fartyget, utan afseende derpå, om ombyte af skeppare inträffade, samt alt omförmälde bref borde, för att ega varagtigbet, utfärdas på pergameut, genom hvilket allt både enskild och allmän fördel förments skola vinnas, emedan det ej allenast tryggade skeppsredericn vid att erhålla ett document, sorn uti alla utrikes hamnar i mer an 100 år varit kändt och respecteradt, utan ock sparade dem all den omtanka, tidspillan och kostnad, sorn med årliga uttagandet af fribref är förenad. Rikets Ständer hafva delta ärende i öfvervägande tagit; och emedan åliggandet för skeppsredare att anskaffa nytt helfrihetsbref så ofta, som genom nu gällande Författningar är föreskrifvet, onekligen är förenadt med besvär och kostnad och mången gång kan verka ett ganska menligt hinder för sjöfarten, utan att en sådan iagttagelse synes vara af behof vet påkallad vid andra tillfällen, än då egande-rätlen til! fartyg öfvergår från en till annan person, få Rikets Ständer härigenom ånyo hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att Kongl. Förordningen den 22 April 1829 måtte sålunda förändras, att, sedan Commerce-Collegium i föreskrifven ordning utfärdat helfrihetsbref för fartyg, dessa helfrihetsbref icke behöfva årligen ombytas, utan må gälla, så länge samma egare eller intressenter innehafva fartyget, ulan afseende derpå, ora annan skeppare för fartyget antages eller icke; äfvensom att helfrihetsbref ven, såsom oftast blottställda för fukt och väta, må, för att icke förstöras under den längre tid, hvarunder de, vid sådant förhållande, torde komma att blifva gällande, hädanefter skrifvas på pergament. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 6 Februari 1841.
Skr'/velse, .V.o s3i. 625 samt då det å åttonde hufvudtiteln uppförde anslag till extra utgifter, serdeles sedan detsamma på sätt E. K. M.. i nåder föreslagit och Rikets Ständer bifallit, genom öfverflyttning från sjunde hufvudtiteln, blifvit ökadt med 4,000 r:dr, bör lemna full tillgång för meddelande af lämplig vedergällning for det ytterligare arbetsbiträde, som, i följd af den omförmälda tillfälliga förökningen af de inom expeditionen förefallande göromål, må finnas erforderligt; Rikets Ständer ansett sig icke böra bifalla hvad E. K. M. i förberörde hänseende begärt. 2:o Kongl. Eibliotheket. Då Rikets Ständer förmoda, att det i E. K. M:s högstberörde nådiga proposition omförmälda behof af ökadt tjenstemanna-biträde vid Kongl, biblolheket torde vara föranledt deraf, att, i följd af de tid efter annan beviljade tillök ni ngar i bibliothekets materiel-anslag, nu utgörande 8,000 r:dr, blifvit inköpt ett större antal böcker, hvilkas ordnande icke kan af de nu anställde ordinarie tjenste männen med nödig skyndsamhet verkställas, hafva Rikets Ständer, som med hänseende till statsverkets inskränkta tillgångar, icke ansett sig kunna bevilja det af E. K. M. i nåder äskade anslag af 1,200 r:dr till lön för en tjensteman vid nämnde bibliothek, i grad emellan Bibliothekarien och första Amanuensen, dock medgifvit, att af det för bibliothekets materiela behof anvisade statsanslag ett belopp af högst 1,200 r:dr må, så länge nu för handen varande tillfälliga förhållanden sådant påkalla, ärligen användas till arfvoden åt den för bibliothekets ordnande er personal. 3:o Kleresi-staten. a) E. K.
St:r måtte under 8:de hufvudtiteln anvisa en årlig utgifts-summa af 6,000 rdr rmt, jemte resekostnads-ersättning, till lön åt en Generalinspektör öfver Elementarläroverken, hvilken skulle af K. M. i nåder utnämnas, och räknas bland de embetsmän, som innehafva förtroendesysslor, samt hvars åliggande skulle blifva: att utöfva noggrann tillsyn öfver undervisningens gång vid Rikets Elementarläroverk och pedagogier, vaka öfver uprätthållandet af tukt och god ordning inom desamma, och tillse att Rektorer och lärare upfvlla sitia åligganden; att vaka deröfver, att alia från K. M. eller Chefen för Eckles.- Depart:t utgående föreskrifter ronde läroverken riktigt och likformigt tillämpas; att under årliga inspekt.ionsresor personligen besöka åtminstone alla högre läroverk och, såvidt sig göra låter, närvara vid den afgångsexamen, som är föreslagen att vid dessa anställas för dimitterande till Universitetet; att, i händelse oordningar eller förvecklingar af mera betydande art skulle vid något läroverk yppas, personligen på stället undersöka förhållandet och detsamma hos att så väl till K. Ml på nådig befallning afgifva utlåtande i alla frågor rör:de läroverkens organisation och administration i allmänhet, äfvensom ang:de behofvet af ökade lärarekrafter; som ock hos K. M. anmäla och föreslå de åtgärder, hvilka Generalinspektören kan finna nödiga och lämpliga; samt att vara Ordförande i en lärare-konferens, som. i likhet med hvad skolkomitén föreslagit, borde hvarje år under ferietiden sammanträda i Stockholm, för att till K. M. afgifva betänkande, och förslag ang:de nya läromethoders stadgande, pröfning af läroböcker, m. m. Jag anhåller vördsamt om remiss till vederb. Utsk. Denna motion bordlädes. Hr Montgomery, Gustaf, upläste en motion af följande lydelse: De gamla lifvas af sina minnen. Om dessa någongång äro tillfredsställande, så kunna de förtjena både att uprepas och lända yngre medvandrare till föredöme.
*"S p p ^ CL pr p" 2 CD ~ CT> t—i. 3 O: Ä O: pr p T-'73 P 3 ® 2 CD ** 1. 7. 80. lil. 27. 13. § 2. I afseende å den vid Navigations-skolorna i Stockholm, Göteborg, Gefle och Karlshamn under läsåret meddelade undervisning i ångmaskinlära, inhemtas af den underdåniga barättelsen följande: Bil. Litt. N. till 1863 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 100. Debet, Balans från år 1860: Tillgångar Uppbörd: Anslaget till aflöning Dito till underhåll Diverse inkomster Stockholm. Göteborg. Gefle. | Malmö. Westervik. | Wisby. Karlshamn. j Kalmar. U tgifter: Debet. Balans från år 1860: Tillgångar : Upphörd: Statsbidrag Delä-gares bidrag Räntemedel Ersättning från Arméens pensionskassa Observationsmedel Besparade pensioner Tjenstemanna-fondens bidrag till enskilda enkeoch pupillkassau S:r Summa Kredit. Utgifter: Pensioner och begrafningshjelp Förvaltningskostnader Afskrifningar och restitutioner Till enskilda enkeoch pupillkassan S:r Balans till år 1862: Af elever aflagda examina. *o pr g-s; p co‘ pr (x> 3 3* t—< (B 03 3 o> Examina, aflagda af personer, som icke begagnat skolan. O: •i O) P? cr ~ O: 3. PÄ (gf ga iv> 5 Ö- c pr o> . 5! Oi Ecr O: po 2. 09* po p 3 (D cn? <*- CTQ o: I Stockholm 29. 9. 1. 19. Revisorerne hafva härvid icke funnit något att erinra. Civilstatens p ensionsinrättning.
Den 14 Ap ril f. ni. ansåg sig med afseende härå böra till B. St:r hemställa, att sådana åtgärder måtte vidtagas, att ett visst penningebelopp skulle kunna bestämmas. Utsk:t trodde sig hafva funnit en för frågans lösning lämpligare utväg, då det föreslog förhöjning af det utaf K. M:t begärda kreditiv A 5 0,000 rdr årligen till ett belopp af 100,000 rdr för år, eller en årlig förhöjning af 50,000 rdr. Jag vill i korthet redogöra för de skäl, på grund af hvilka Utsk:t ansett att nämnde belopp skall för ändamålet blifva fullt tillräckligt. Af det kreditiv, hvilket, senaste It. St:r för ändamålet beviljade, behölde år 1858 endast 12,67 5 rdr 44 öre användas, år 1 859 ett belopp af omkring 50,000 rdr. Vid den tidpunkt, då StatsUtsk:t up-' gjorde sitt förslag i ämnet och från arméens PeusionsKassa infordrade upgilt rörande det belopp, som då af förutnämnde kreditiv uttagits, uplystes att detsamma då upgiek till 4 9,000 rdr. Efter denna tid lära de utgående pensionernas antal ökats, så att detta belopp nu upgår till 64,500 rdr. Det kreditiv, som nu beviljats till ett belopp af 100,000 rdr, är således för den niirv:de tiden mer än öfverflödigt tillräckligt. Då Hr StatsRådet och Chefen lör LandtförsvarsDeparteinentet andragit, att behofvet för fyllnadspensionerna skulle komma att tilltaga, har dock den tillväxt i dessa utgifter, sora af honom blifvit antagen, synts tpig öfverdrifvet högt beräknad. Bemäldte talare har medgifvit att af detta kreditiv, 100,000 rdr, skulle vid 1861 års början 25,000 rdr återstå.
Vin finnes införtulladt, an hvad sorn årligen åtgår tili CöittrhUniönVin, jag anser derföre att nedsättning å Tullen skall medföra långt mera Tullinkomst å denna varä, än örn detl äfverdrifna Tulieh htbehålles, i likhet med hvad Utskottet föreslagit, hvarföre jäg Vördsamt vågar föreslå , att den af mig projecterade nedsättning må blifva ähtägeh. Herr Ehinger, Johan i Uå man Vill före» 1 komma Tullförsnillning, så är framförallt nödigt, att en Tullafgift bestämmes, sorn icke alltför mycket retar vihnings-lystnaden dertill» A sådana Varor, söm kunna inom Riket produceras ellet tillverkas har väl Utskottet vid betraktandet af 0« ; Bevillning!- Utskottets Öelänkandtrt* 4i5 hiojelighfeten för vare Inhernské Fabriker att hålla lika pris med de Utländske, och för att förhindra att de förre af dé senare i priset Undétsäljes, fuhhit nödigt att bestämma en i förhållande härtill förhöjd Tuliafgift* men på Varor, hvilka icke kanna i Riket produceras, linner jag icke Vata lämpeiigt att bestämma en Sa hög tull, sorn 25* 30, 40, 50, till och med fco procent af Varåns Värde* sådahe Varor äro Årrac hvarföre är föreslagit ätt betala 60 proCaf Värdet Riirti 3o d:o Cacao 2 5 d:ö Caffe 35 d:o Cartel 25 do Calmus 50 d:o CaViär 25 d:ö Citroner och Pomeranser ä 5 d:ö Lagerblad 25 d:ö Rödt vin 40 procent och hvitt Vih 50 proc* Dennä Tuliafgift stöder sig icke 1 det tiri» gaste på billighet och då billighet, saknas 1 en lag* så må män. ej förundra sig öfver om Lagbrytare uppstå.
Det må vara någorlunda möjligt för bevilln.-beredmn att göra sig begrepp om att en person, som har t. ex. ett handtverkeri på samma gång som han är kapitalist och möjligen har en handel, besitter en inkomst om året af så och så många rdr, men det är omöjligt för bevilln.- beredmn att säga att dessa t. ex. 5 ä 6,000 rdr, som man anser personen ega, äro så fördelade att han af sitt kapital t. ex. har 1,000 rdr, af sin handel 2,000 o. s. v. Bevilln.-förordmn har endast föreskrifvit att beredmn skall i det hela göra sig begrepp om hvad en person har för inkomst, men alldeles icke fördela den på de särskilda brancherna af inkomst. Om man nu tvingar bevilln.- beredmn härtill, sä blir följden att densamma, sedan den, på sätt förordmn föreskrifver, i allmänhet föreställt sig att en person har så och så stor inkomst, på ett ungefär fördelar den på dessa brandler. De blifva då vanligen oriktigt fördelade; den person, som är i fråga, kommer att fästa sig vid den branche, som blifvit för högt taxerad, beklagar sig öfver att han blifvit oriktigt taxerad, men bryr sig icke om de öfrige brancherna. Det är således, såsom jag sagt, för att få statistiska osanningar som man skulle göra fördelningar, hvilka bevilln.-förordmn icke känner. Jag anhåller om bifall till Hr v. Köchs förslag. Gr. Mörner: Då jag förra gången hade ordet, upgaf jag visserligen icke att det fanns officiela upgifter för alla de kolumner, som förekomma i § 7.
Maj:ts Befallningshafvande, sedan redogörelserna förut i Lands-kontoren blifvit granskade; men Kollegium anser, för sin del, ifrågavarande skiljaktigheter sannolikast kunna förklaras, dels af länens olika storlek och utsträckning, dels och hufvudsakligen af de i författningarne medgifna skjutsoch traktaments-ersättningar, som i en del län utgått lill embetsoch tjenstemän, hvilka, när laga förfall inträffat lör Landshöfding, Landssekreterare eller Regements-chef, de der icke äro berättigade till särskild resekostnadsersättning, i deras ställe, mönstringarne verkställt eller i desamma deltagit. I afseende på räkenskaperna för förenade mötespassevolans-fondema är af Revisorerne anmäldt, att, vid 1846 års ingång, summan af fondernas fordringar oriktigt varit ökad med ett belopp af 129 Rdr 35 sk. 8 rst, som redan år 1843 till Elfsborgs läns Landtränteri lefvererats i afräkning å aflidne vice Kronofogden Rabes proprie - — 211 — Till bemötande häraf, får Kollegium i underdånighet anföra: att då Kollegium icke kan meddela afföringsorder på en balanserad fordringspost, innan visshet om densammas inbetalning vunnits eller behörigt beslut om afföringen blifvit fattadt och Kollegium dclgifvet, Kollegium, som, enär balansmålet icke blifvit handlagdt af Krigs-kollegium, utan af Kammar-rätten, ej hade kännedom om den år 1843 skedda afbetalningen, måst inbalansera Rabes hela propriebalans i 1846 års hufvudbok och först kunnat rätta den anmärkta öfverdebiteringen samt afskrifva återstående beloppet, sedan Kollegium nämnde år, genom Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Elfsborgs län, erhållit del af Kammar-rättens, redan den 7 December 1843 utfärdade, i Revisorernes berättelse omförmälda, resolution; och får Kollegium i underdånighet åberopa denna förklaring äfven i afseende på Revisorernes anmälan om den balans, hvari Kronofogden Rabe häftat hos trosspassevolans-fonden.