Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkandet måtte få hvila och i öfrigt förenar mig uti hvad Herr Tham yttrat. Herr von Hartmansdorff: jag förenar mig afven med de värde Ledamöter, som begärt, att frågan måtte få hvila, men jag måste dock emot Frinerre Cederströms yttrande anmärka, att controllen på handeln icke bör vara så sträng och besvärande , att handeln derigenom till intet göres emedan controllen då vore utan ändamål Detta synes dock vara förhållandet med de Städer, hvarå motionen har afseende; och om det förhåller sig annorlunda, hade Utskotten utan tvifvel boidt upplysa Riksens Ständer om osannfärdigheten af det uppgifna factum. Grefve Cronhjelm, Polycarpus t I afseende på hvad Friherre Cederström anfort, torde jag få anmärka, att då motionairen yttrat, att Fartyg öfver femton lästers drägt icke kunna inlöpa i hamnen vid Åhus, han förmodeligen dervid supponerat, att de haft den förmånligaste construction •, och att förhållandet är så - Den 6 Junii /. »i. 63 dant, det blifvit uppgifvit, kan äfven jag intyg*- Friherre Boije, Lurfvig: Då vi veta att, vid denna Riksdag, Motion är gjord, till införande af en fullkomlig Handelsfrihet; men vi omöjligen icke nu kunna veta hvad utgång samma motion tår, på hvilken utgång likväl beror om någon Controli på Handeln, eller åtminstone huruvida den controli, som nu utgör öfverläggningsämnet, mera behöfs, eller om hela frågan derom alldeles förfaller; så synes äf. ven mig rättast vara, att nu förevarande Betänkande finge hvila, intill dess fragan om Handelsfriheten förekommer, då båda frågorne kunna i sitt naturliga sammanhang med hvarandra, på en gång afgöras. Friherre CederJlråm:
Sålunda mumlande, förnämligast om egen förträfflighet, förde denne hedervärde stadens betjent Anders med sig ut på gatan. Här kom han emellertid att närmare granska sin tyste fånges förstörda utseende. — Se så, inte ska' du hänga läpp för så'n strunt heller, — sade han med ett fryntligt grin, som visade en ojemn rad af fula tänder. — Rapp pojke, som du är, bör icke vara rädd att sitta en vecka eller par på gillstu'n; och längre blir det nog inte, kan jag tro. Men det var nog ölet, som inte ville gå ur skallen på dig, kan jag tro, som var skuld till allt samman. Anders skakade sorgset på hufvudet. Hvartill skulle väl friheten gagna honom, då all hans lycka gått i qvaf, tänkte han. — Hör, hvad jag säger... för sämre har du hört förr, — återtog mäster Kinkel, förargad öfver att hans tröstegrunder icke tycktes hafva någon verkan. — Det var ju en sakramenskad bra snäsa, du gaf den der rödgölingen, ja så bra, att han inte kan sköta tjensten på mången god dag. — Kommer hon då att ligga nere? — frågade Anders lifligt. — Jag tyckte dock, jag hörde klockorna nyss. — Var det likt, att svartrockarne skulle låta hindra sig af sån't lappri. Nej, de ha både Gudmund Åkesson och så Halte Lars, handtlangaren och hvad de alle heta. Folk som vill hjelpa annat folk till evigheten, ser du, fins det alltid godt om. Anders ryste till vid detta svar. — Se der en som presten anammat, — sade en borgare, som mötte dem, i det han försigtigt drog sig tillbaka bakom sin låga bodskärm. — Åh nej, — hördes hans granne svara, — ser du inte på gehänget, att det är den förrymde myntklipparen, som stal hos Mårten Guldsmed, och som de nu ska' hänga. — Upp med hufvudet pojke! — skrek mäster Kinkel, som hörde deras tal, och fattade Anders under armen. — Jag vill icke tagas för en rackardräng, hör du, som ska' hänga folk. Upp derför med ögonen och se solen stint i synen, säger jag dig.
Skulle det wara en möjetigher, at rörande ^ccoröorns göra er lika stadgande, som för Swensta Gardet,wore det wisserligen wal, och jag stulle ej sätta mig deremot, I Stats - Utstottets förstag önstar jag stuteligen allenast en förändring, at den utsatte tiden af Z ar, som dessa OMcergre böra tjena, för at erhälla ^ccoi-äs-ersättning, mätte förfwinna och hela fragan öfwexlemnas til Kongl. Maj:ts pröfning. Friherre I^iljencrrltttL, stohlan^ VVil chelm. Den z Mars. iz; kelm. Som i Utskottets lMitLire-Beredning Herr rZtilman och jag warit af samma mening, kan jag ej annat än helt och hällit instämma i hans anförande, och synnerligen i den önffan, at utwäg ma kunna uptänkas at ät Finsta OklicerLre under expeÄ.nce-tiden bereda/ lika förmonliga wilkor/ som Herrar Oklicersre af f. d. Swensta Gardel fa begagna. Huruwida anwändandet af det numera öfwerfiödige anstaget lil Pommerst LxpeÄance. Stat härtil kunde bidraga, derom saknar jag fullkomlig uplysning/da jag uphörde at wara en Ledamot af Utstotter, innan desse ämnen hunnit komma lil fluteligt afgörande. Herr Larlkeim tZ^llensKöIZ yttrade/ at da ingen bestridt de 2 xrmÄsr han föreflagit/ och hwilka han nu uprepade de samma til ?roxosition, af Herr Grefwen och Landtmarstalken mätte uptagas, Friherre lUl^encrsiitx.
På grund häraf har Anders Jansson föreslagit, att Rikets Ständer måtte besluta, att, sedan nu gällande arrende-kontrakter om krut-tillverkning gått till ända. sådane icke vidare må få uppgöras rörande tillverkning af bergssprängnings-krut, utan en hvar vara berättigad att tillverka denna vara: Erik Olsson, att kronoskjuts-skyldigheten blefve ganska kännbar i följd deraf att det ofta inträffade, att krut från Akers krut-bruk reqvirerades af enskilde personer till bergslagen, hvilket krut i större eller mindre qvantitet måste fortskaffas med kronoskjuts emot en ersättning af 16 sk. b:ko milen. Det hände ofta i de större och vidsträckta socknarne, att de skjuts-skyldige hade tre å fyra mil till stället, der krutet skulle emottagas, för att sedan fortskaffa detsamma en mil, hvadan färd på 8 eller 10 mil finge företagas utan högre ersättning än berörde 16 sk. b:ko. Då det således vore en alltför stor uppoffring jordbrukaren måste vidkännas för enskildes räkning, enär han i många fall knappast finge ersatt mer, än TV del af verkliga kostnaden för ifrågavarande skjuts, har Erik Olsson yrkat, att jordbrukaren måtte helt och hållet befrias från all krut-skjuts för enskilde personers räkning, vare sig till bruk eller bergslag, samt att legan för krono-skjuts måtte höjas till 32 sk b:ko milen; Johan Andersson, att i granskapet af Klosters krut-bruk i Husby socken måste med krono-skjuts två eller tre gånger om vintern och lika många gånger om sommaren allt det krut, som vid bruket tillverkades, fortskaffas genom orten med minst 70 eller 80 hästar hvarje gång, men ofta med vida större antal, ehuru andre tillverkare fingo sjelfva med dryga kostnader låta transportera sina tillverkningar till bestämmelseorten, utan afseende på om de för statens räkning behöfdes eller icke, hvarvid forlönen blefve godtgjord af förbrukaren genom det pris, som bestämdes högre eller lägre i följd af längre eller kortare transporter. Det funnes ej skäl hvarför icke staten i detta hänseende borde, för sina behofs fyllande Ålim.
Irågan om lindring i utgörande af bevillning för innebyggarne i Näs - Prot.-Vldrag den 9 12, 15 16 och 18 Maj 1860. 399 gårds och Vester-Bergslags Fögderier af stora Kopparbergs Län, så länge de utgöra den s. k. Kungsgårds-bjelpen vid Näs Kungsgård. Förslag till Instruktion för Taxerings-förrullningarne. §§ 1, 2 och 3 bi föllos. §§ 4, 5, G, 7, 8, 9 och 10 äfvensom i sammanhang med den 9 § Ut skottets i afseende derå algifna yttrande, sid. 43 i Betänkandet, återremitterades. § 11 jemte Utskottets yttrande derom, på sid. 43 af Betänkandet, bifölls. § 12 bifölls, endast med införande af orden: det föijlutna emellan ordet: hela och ordet: årets, på 3:dje raden nedifrån. § 13, 14 och 15 dlerremtlterades. §§ 16 och 17 biföllos. §§ 18, 19, 20 och 21 återremitterades. Utskottets hemslällanden, på slutet af sid. 43 och öfverst på sid. 44, angående formulärer för Debet-sedlar m. m. samt öfverlemnande af Instruktionen lör Taxerings-förrättningarna till Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse, biföllos. Förslaget till förordning angående Mantalsoch Skattskrifning arnes förrättande. Ingressen samt §§ 4, 2 och 3 biföllos. Af § 4 biföllos 1, 2 och 4 morn., mer återremitterades det 3:dje. § 5 och, i sammanhang dermed, Utskottets å sid. 45 af Betänkandet förekommande hemställan, i anledning al en utaf Riksdags-Fullmägtigen Johan Lönn väckt motion återremitterades. §§ 6, 7, 8, 9 och 10 biföllos. Af § 11 återremitterades 6:te och 9:de morn., men de öfriga mom. biföllos §§ 12 och 13 biföllos.
Förberedd under ett par tiotal af år genom Nykterhets-Sällskapernas inverkan på allmänna opinionen, har denna stora sedereform framstått såsom en välsignad frukt af de senare årens lagstiftning rörande bränvinstillverkning och försäljning. I förening med den i allmänhet rikliga förtjenst, hvartill arbetaren haft tillfälle, måste nykterheten mägtigt bidraga att öka hans välstånd, och att detta tillväxt i ett glädjande förhållande ådagalägges ej blott af det som här ofvan blifvit anfördt rörande den starka folkökningen, utan ock af de uppgifter, som femårsberättelserna innehålla rörande fortgående förbättringar i bostäder och spridning af ej allenast komfort utan till och med lyx i kläder, föda och annan förbrukning, som förr varit inskränkt inom de rikare klasserna. Om visserligen skäl ingalunda saknas att beklaga en ofta förefallande öfverdrift i dessa hänseenden, så sammanhänger dock i vissa delar icke blott sundheten utan sjelfva sedligheten så nära med renligheten, utrymmet i bostäder, och den trefnad, som är en följd af ordentligt fyllda lefnadsbehof, att sjelfva lyxens öfverdrift och skadliga verkningar måste bedömas med blicken fästad på det olyckliga förhållande, som är en oundgänglig följd af öfverdriften i motsatt rigtning. Tillverkning af porter och särdeles så kalladt Bajerskt öl har alltmer blifvit en inom de flesta län spridd och lönande fabriksindustri. Förbrukningen af utländska varor, deribland den af kaffe och socker äfven bland de fattigaste sainhällsklasserne nått en höjd, som knappast bör kunna öfverstigas, måste en gång förr eller senare betäckas med produkter af Svensk härkomst och derigenom blifva en häfstång för inhemsk produktion eller af sig sjelf inskränkas. Den fortgående minskningen af antalet för brott tilltalade och häktade personer, hvilken ådagalagts dels af Hans Exc. Herr Justitie-Stats-Ministerns underdåniga berättelser dels af femårsberättelserna, år ett förhållande hvars orsaker ©tvifvelaktigt till en del ligga uti ökadt välstånd och minskadt bränvinsmissbruk. Saknaden inom största delen af vårt land af sådana för själsoch kroppskrafter förädlande och stärkande folknöjen, som i flera andra länder förefinnas, är anmärkningsvärd.
Efter tagen kännedom om Kongl. Stats-kontorets, angående nu ifrågavarande medels belopp och användande, afgifna och i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition åberopade berättelse, har Stats-Utskottet, till hvilket högstberörda proposition blifvit remitterad, ansett sig böra, såsom fortsättning af de undsättningsfonden rörande upplysningar, hvilka förekomma i sednaste Riksdags Stats-Utskotts Utlåtande N:o 95, meddela följande, dels från bilagorna till nämnde berättelse hemtade och dels på infordrade uppgifter grundade upplysningar rörande samma medel samt deraf beviljade undsättningar. Fid slutet af år 1855 utgjorde undsättnings-fondens kontanta behållning 123,222: 22. 2. till Riksgäldskontoret öfverlemnade och der då innestående medel 1,222,821: 5. — utestående fordringar för erhållna undsättningslån 572,002: 5. 7. proprie balanser och anmärkta medel 8,860: 41. Samma fond bestod deremot vid slutet af innevarande års förra hälft utaf den i Rikets Ständers Bank då innestående behållning 5,005:6. 5. 5. samt det i Riksgälds-kontoret deponerade belopp 895,821; 5. — qqq g2g. 5 äfvensom af de i länen vid sistnämnde tidepunkt utestående fordringar för erhållna undsätt ninSar 475,596: 20. 1. ^37^422: 31. G. Undsättningsfonden har således under åren 1854, 1855 och 1856 samt förra hälften af innevarande år förminskats med R:dr B:ko 727,585: 45. 8. hvilken minskning egentligen föranledts deraf, att, enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut, en summa af 700,000 R:dr B:ko blifvit utaf dessa medel anvisad för andra statsutgifter.
Districterne, inom hvilka Beslagen skett. 1824 års Beslag. I&2 5 års Beslag. 1826 års Beslag. 1827 års Beslag. 1828 års Beslag. Antal. Värde. Antal. Värde. Antal. Värde. Antal. Värde. Antal. Värde. I ullbeloppet, som är niinsladt. calculeradt resultat, T A B L E A U, sorn utvisar den sänkning eller förhöjning emot nu gällande Tullbestämmelse, som af Bevillnings-Utskottet blifvit å Import-Tullen föreslagen, samt det förmodade resultatet. barometrar och Thermometrar Beck-Olja • ••••••••» ••< Bilder, gjutna, huggna eller formade Bildthuggeri-arbeten af träd och Architectoni ska arbeten Boksvärta, befriad från Tolag Böcker, på Svenska, tryckta Gitron-skal Compasser Oricka, Porter, Öl och andra slag Fisk: saltad och inlagd, Cabeljo, Längor och Torsk „ Lax „ Sill, all annan „ Torr eller rökt, Gråsidor eller Sey . Långor och Torsk Varans minsta qvantitet. 48 Kannor „ Andra slag Färg-träd fritt från Tolag Garn: Bomulls-, hvitt, öfver N:o 28 .. färgadt, Turkiskt rödt . allt annat ofärgadt, otvinnadt, odubbleradt färgadt, tvinnadt, dubbleradt Cardereller SeylerKamullseller Redgarn, ofärgadt, otvinnadt och odubbleradt „ färgadt, tvinnadt, dubbleradt Linne-, ofärgadt , fäigadt ... Glas: Burkar och Flaskor under -|:dels kanna „ grönt, Fönster„ hvitt Gryn: alla andra slag, utom af spannmål I 1 ampa Harts . Hudar och Skinn, oberedda, torra , „ „ , saltade • . Befriade från Tolag. Instrumenter: Fältskärs Ister:
Jag har med förundran och en känsla af missnöje sett såväl af landsortstidningarna som af enskilda href och äfven hört af resande, aftt opinionen är exaspererad deröfver, att Regeringen icke i tid vidtagit spärrningsanstalter. Jag tror, att opinionen härutinnan är orättvis och förvillad samt harleder sig blott från den exaltation och det missnöje, som alltid är en följd af calamiteter. Jag tror, att R. St. handla värdigt, om de med mera lugn betrakta saken, och jag tror, att både motionären och Representationen kunna taga på sitt samvete en sådan tillstyrkan, som motionären nfser. Jag tillstyrker således motionen; men jag förenar mig uti den anhållan, att densamma må få hvila på bordet, emedan'jag anser R. o. Ad. vid en opinionsyttring, sådan som denna, icke böra representeras af så få ledamöter, som nu äro tillstädes. Gr. Frölich: Såsom motionär anser jag mig höra förklara, att jag i allo instämmer uti de H:rrs önskan, som begärt motionen på bordet, men att jag, med kännedom derom, att morgondagens plenum egentligen kommer att upptagas af val, ansett mig böra begagna detta tillfälle att väcka motionen, på det densamma emedlertid måtte kunna närmare begrundas. 36o Den 28 Augusti. Hr Silfverhjelm: Sedan Ridd.secret. tillkännagifvit, att morgondagens plenum är annonceradt att börjas med val, tillåter jag mig den hemställan till Hr Gr. o. Landtm., om icke morgondagens plenum kunde öppnas med den förfrågan, huruvida R. o. Ad. önskar börja med ifrågavar. ämne. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att enligt det redan utfärdade anslaget måste det utsatta valet blifva det första ärende, som i morgondagens plenum förekomme; men derefter skulle, i fall R. o. Ad. ej hade något deremot att erinra, Gr. Frölichs motion blifva första föredragningsämnet. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. i till 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe.
M. täcktes i Nåder vidtaga alla de medel Eagarne lagt i Eders Kgl. Maj:ts händer till upptäckande af illgerningens upphof; på det straffet och vanäran må drabba den brottslige, ingen misstänka sväfva öfver redlighetens boningar, och ingen fläck sättas på svenska namnet eller på Svenskarnes från urminnes tider vitsordade trohet och tillgifvenhet för de Regenter, hvilka, i likhet med E. K. M., omsorgsfullt vakat för Sveriges ära och väl, och hvilka velat i tacksamma undersålares kärlek hämta sin största belöning. 34 Protocolls-Utdrag. Riksens Ständer anhålla, att t E. K. M:ts ynnest och Nådiga' benägenhet städse få vara inneslutne. Riksens Ständer framhärda etc. Protocolls-Utdrag från Iloglvfl. Ridderslcapei och Adeln, den 12 Mars 1825. S. D. Upplästes till justering ExpeditionsUtskottets förslag till Riksens Ständers underdåniga Adresse till H. M. Konungen samt H. K. H. Kronprinsen; och fann Ridderskapet och Adeln för godt att berörde förslag gilla, likväl med den förändring, att, i stället för den period i samma förslag, som börjas med orden: ”Om någon gäng skiljaktiga meningar kunnat uppsta”, och slutas med orden: ”tillgifvenhet och erkänsla”, skulle införas en så lydande mening: Det är sä , ledes vid detta tillfälle hos Riksens Ständer endast en gemensamt radande känsla, den att inför JE. K. M. nedlägga förklaringen af deras undersätliga vördnad, kärlek, tillgifvenhet och erkänsla. Från Idog cord. Preste-Ståndet den i3 Mars 1820. S. D. Expeditions-Utskottets förslag till Riksens Ständers den 1 1 dennes belsutna underdåniga Adresse till H. M. Konungen och H. K. H. Kronprinsen upplästes och blef af PresteStåndet gilladt, med de deruti af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, samt Hedervärda Bundet Ståndet gjorda ändringar och tillägg.
Jag bekänner, att jag dels af consideration för aktade individer, dem jag ryktesvis hört vara medlemmar af bolaget, och ibland hvilka åtskillige, utan kännedom om tillställningen, lära lem - 6 Den 16 November f. m - nat bidrag, dels af min tillit till det H. StatsUtsk:s egna uppmärksamhet och statskunskap, höll inne med anmärknrua. Föremålet för anmärknln hade bolaget kunnat undanrödja sedan den fått så god lid på sig; ty ingenting hade varit låttare — skulle jag tro — än alt få en lista framlagd på actieteckningen till fulla beloppet 750,000 r:dr; men då sådant hittills icke skett, och mina fromma beräkningar visat sig vara hvad sådana vanligtvis äro: nemi. falska mått och steg till ändamåls vinnande; så anser jag, i det ögonblick allt hopp om godvillig rättelse måtte anses vara aflägsnadt, min oeltergifliga pligt vara alt fästa StatsUtskts uppmärksamhet på förutnämnda ofullständighet uti incorporations-aeten. Man kan icke bestämdt erfara af de allmänheten meddelade handlingar, huruvida någon sådan förhandling eller intercommunication enskildt ägt rum emellan förbemälda associationsstiftare och primitiva agent samt Reger:n eller dåvar. Statssecreteraren för handelsoch finance-ärenden; men äfven i sådant fall, och ifall Regertn funnit Hr Schön & comp. hafva fullgjort prcestanda, saknas all offentlig handling, sorn antingen innefattar juridisk garanti för incorporations-acten, eller ock meddelad dispence ifrån uppfyllande af de i bolagsreglorna föreskrifna villkor. Således, huru man än vill vända frågan, återstår någonting, såsom antingen ogjordt, eller gjordt i hemlighet, utan att vara, som sig bör, uppenbaradt. Frågas nu: kunna statsanslag under sådana förhållanden, annorlunda än villkorligen, anordnas? Jag tror det icke. Vidare frågas: Då, vid hittills lemnade anslag af allmänna medel till dylika företag, alltid den grundsats iakttagits, att icke allenast byggnadens verkställighet inspecterades, utan bolagets räkenskaper reviderades af publikt ombud; skall nu någon sådan revision icke äga rum? —• Det är klart, att en blifvande statsrevisors första fråga skulle blifva :
Privat-Banken i Örebro, hvars teckningssumma den 1 December 1842 var ökad till en million R:dr, hade under sin tioåriga oktroj, som upphörde med November månads utgång 1847, år från år utvidgat sin rörelse, så att den, som under första året af oktrojen uppgick till endast 3,176,390 R:dr b:ko, deremot under sista året steg till 14,674,803 R:dr 16 sk. på det sätt, att å kreditiv voro insatta 4,803,110: — , „ uttagna 4,789,840: — å diskont insatta 1,187,293: 16. „ uttagna 1,285,830: — å uppoch alskrifningsräkning insatta 1,291,930: — „ „ „ uttagna 1,516,800: — Summa B:ko R:dr 14,674,803: 16. Första året anställde banken endast två lagsökningar. Bankens fordringsbclopp, som derefter utsöktes så här som i andra orter, hade redan under andra året uppgått till 31,040 R:dr och ökades vidare årligen till dess det å sjunde året eller år 1844 nådde sitt maximum, 126,730 R:dr 13 sk., men har sedermera varit i fallande, så att det å tionde året utgjorde 19,663 R:dr 36 sk., deraf vid hufvudkontoret i Örebro 3,845 R:dr 36 sk. och vid afdelningskontoret i Mariestad 13,820 R:dr. Lagsökningarnes antal har följaktligen berott mindre på utvidgning eller inskränkning af bankens rörelse än på fluktuationen i allmänna penningerörelsen och den förlägenhet deri, som företrädesvis utmärkte året 1844. Bankens förlust å lånerörelsen har varit så ringa, att för hela oktrojtiden icke blifvit till afskrifning anmäldt högre belopp än 769 R:dr 45 sk. 8 r:st.
Riksdagsordningen icke innehålla att Wadstena Krig manshusMilitineBoställaoch Pass-vo - Dtn 6 Februarii. hnceCassornes samt de under SeraphimerQrdens-GiTets styrelse skällde Hospitalsoch LaZarettsfonders tillstånd, styrelse och förvaltning, skulle af Rikets Ständer eller deras Revisorer öfverses och granskas Då 30 §. Rikcd jgsOrdningen bokstafveligen föreskrifver, att Konungen late för StatsUtkottet uppvisa StotsArkets tillstånd (ej i någon eller några genom viss benämning utan) i alla (less delar} till inkomster och utgifter &c.: *å synes det vara tydeligt, att intet inkomstgifvande Verk, och ingen till StatsUtgifners bestridande ingående inkomst, kan Riksens Ständers genom 30 §. Riksdagsordningen förbehållne granskningsrätt under någon förevändning undandragas Med StatsVerkets inkomster och utgifter tr.åtte väl förstås allt hvad under namn af skatter, bevillning, räntegifvande inrättningar, eller contracter till Statsverket ingår, för att bestrida Statens utgifter. Den åberopade 3# §. innehåller icke heller under bestämd ordalydelse, att Bevillning eller Kronans behållne räntor m. tn. förstås under StatsVerkets inkomster, hvadan snart nog skulle kunna dragas den slutsats att StatsVerkets öfverseende kunde inskränka sig till ett aldeles betydningslöst ord, om ett sådant som ofvan åberopade sätt, blefve vedertaget för Grundlagarnes tolkning. Hvad Tulltnedlen beträffa, si äro de enligt 60 §. Regeringsformen Bevillning, och af natur , att af Riksens Ständer kunna bifallas eller indragas j och bör det således synas så mycket mera underligt hutu man kunnat ar* Den 6 Februark, gumentera denna del af Bevillningens styrelse och förvaltning vara mindre än den öfrige, Riksens Ständers granskning underkastad.