Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ion må anslås för en Provincial-; [Läkare i Östbo och Westbo Härader: 2:0 att desse HäraJer måtte, i proportion af deras bidrag , erhålla Utdelning af Länets Lazaretts-Cassa och Fond, för att vid Wernamo uppbygga ett Lazarett , samt 3:0 att samma Lazaretts afgift, som nu utgår af dessa båda Härader, inåtte få till Lazarettets underhåll disponeras, efter enahanda grund, sorn för de dfrige Lazaretten i Riket. Då detta ärende till granskning förekommit, har Bevillnings - Utskottet desto mindre funnit sig kunna detsamma upptaga, som Utskottet icke har sig anfdrlrodd någon annan befattning med frågor, som röra sjukvården, än hvad angår fortfarandet och beloppet af den så kallade Curhus-afgiften; och enär Utskottet altså återlemnar ifrågavarande Motion, hvilken icke lärer kunna hänföras till någon gemenskap med Curhus-afgifterne, får Utskottet sådant härigenom vördsamligen anmäla till den åtgärd, sorn 44 §. 3 Momuti Riksdags-Ordningen föreskrifyer. Stockholm den 31 December 1828. Memorial, angående återlemnandet af en från Hedervärda Bonde Ståndet remitterad Motion af Riksdagsmannen An - 8 Jievilln>~Utskottets lietiinlanda N:0 4. ders Nilsson från Isie, Malmöhus Län, om jemkning i Räntorne lor Tull-väderqvarnar. Under den 12 i denna månad har Hedervärda Höride Ståndet till Höglofl, Siatsoch Bevillnings-Utskottens gemensamma handläggning rerniuerat ett, af Riksdagsmannen Anders Nilsson från Lilla Isie i Malmohus Län, inlemnadt Memorial, angående en, uppå anförde skäl, yrkad nedsättning i Qvarnräntorne för de under sistförflutne åren skattlagde Wäderqvarnar, men emedan Bevillning? - Utskottet, vid detta måls föredragning denna dag, funnit detsamma angå en grundskatt, hvilken icke bestämmes genom åtagen Bevillning, och ingalunda kan hänföras till de uti 60 §.
Lina blef öfvergifven och gifte sig slutligen med en fändrik, som rest hem på permission och som sedan fann för godt att blifva hemma och ärfva svärfars gamla ruckel, tältsängarne, de brokiga sängkläderna, de söndriga och rankiga borden och stolarne, ett upplag af gamla pulpeter, utom alla andra dyrbarheter, samt framför allt salig svärfars ekonomie-mästareskap, och konsten derjemte att med besked kunna debitera alla dem, som framdeles kunde komma att logera hos vår fändrik, likasom härtills kära svärfar det gjort. Hos Surstedts bjöd jag i alla fall till att visa mig nöjd och framsläpade der nära 4 år, eller till dess jag dimitterades till universitetet. Herrskapet Surstedt och jag åtskiljdes som goda vänner, och fändriken, som var något hederligare än jag trodde, gaf mig till och med litet respenningar. Lina hade nemligen tutat honom i öronen, att jag ämnade bli prest, och hade knappa tillgångar; hvarföre fändriken, som hade särdeles aktning för prestaståndet, begåfvade mig med en skänk på tio banko, som kommo mig väl till pass. Mina trägna studier gjorde, att jag med heder genomgick min första examen vid universitetet, och det dröjde ej länge derefter, innan jag omfamnades af de mina. Sjette Kapitlet. "Sakta hör jag dörren knarra, Och en ljusklar blick mig slår; Tår och löje än der darra Ifrån morgondrömmars år." Jag anträdde således min hemresa, såsom välbeställd student. Vid mitt inträde i rummet hos mamma Segerman lyste glädjen från alla håll; mina berättelser väckte intresse. Mamma dukade och fejade; men Johanna gladdes mest åt min återkomst. För henne meddelade jag allt hvad jag sagt och hört; hon log åt mina infall, tårades åt min smärta, deltog uti mina intryck. Hon sade slutligen att hon alltid skulle innerligt hålla af mig, och huru lyckligt föreställde jag mig icke då att mitt lif skulle blifva. Dagar, veckor och månader förflöto med snabb och ilande fart. Denna tid var den sällaste jag någonsin erfarit: jag var omgifven af moderlig ömhet, bevakad af ett systerligt öga.
Om denna Riksdag ägt en annan sammansättning, och dess arbeten en allvarligare riktning till Landels förkofran, hade jag måhända sökt göra gällande de mångfaldiga skälen och bevisen för nödvändigbeten af en annan organisation af Indelningsverket, synnerligast med afseende på Rusthållet; men öfvertygad om onyttan, eller rättare skadligheten af att under närvarande omständigheter vidröra ämnen af så djupt ingripande natur, vill jag endast med afseende på det närvarande möjliga, behandla frågan i det skick, hvari densamma, till följe af väckt motion inom det Hedervärda BondeStåndet, blifvit af Utskotten framställd. Det vore visserligen önskligl, örn ett accord kunde träffas emellan Kronan och Ruslhållarne, som i någon mån försäkrade de senare mot den godtycklighet, som va - 8 De n 4 Jan ua i i i f. in. rit öflig, men jag finner ej denna garanti uti Utskottens förslag. Med frångående af 1823 års Ständers mening, hafva Utskotten trott rättast vara, alt slitningstiden för Rusthålls-munderingen må bestämmas af erfarenheten, i stället att beräknas dubbel mot Värfvade Cävalleriets; men då de så kallade större Munderingspersedlarnes Cassation skulle ensamt bero af Mönsterherrens godtfinnande, inser livar och en, huru litet erfarenheten bär kommer att gälla i annat afseende än hvad den nu ådagalägger: att Cassalioner ske utan orsak eller urskilning, hvarom jag tror mig med säkerhet veta, att General Ad julanten för Armeen belt nyligen baft ett talande bevis för ögonen. De så kallade
Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts den 2:dra dennes bordlagda Betänkm: N:o 35, i ani. af väckt motion om begagnande af postremissvexlar vid penningeförsändningar emellan de förvaltande verken i hufvudstaden samt myndigheter i sådane städer, der privateller filialbank är belägen ; samt N:o 36, i ani. af väckte motioner dels om indragning af auditörstjensterne samt uphäfvande af KrigsEätter och af K. KrigsHofEätten; dels äfven om indragning af regementspastorsoch bataljons-predikants-befattningarne. Föredrogos och lades till handlingarne LagUtsk:t.s den 2:dra dennes bordlagde Mern.: N:o 56, ang:de verkställd omröstning i ani. af de hos RiksStånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskits Betänka N:ris 20 och 39, rör:de K. Propos. med förslag till förordning ang:de mord, dråp och annan misshandel; samt N:o 57, ang:de verkställd omröstning i ani. af de hos RiksStånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Sammans. Stais-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts Utkde N:o 21, i ani. af framställda anmärkningar emot nämnde Utsk:s under Nio 7 afgifna Betänk, öfver ej mindre K. M:ts Nåd. Propos. om förnyad förtattning rör:de utsk.rifningssättet och inrättningen af allmänna beväringsmanskapet, än ock enskilda motioner i samma ämne. Föredrogs Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts den 2:dra dennes bordlagde Betänk. N:o 181, i ani. af väckt motion om förändring i föreskriften ang:de edgångar. Gr.
Vill någon ur Betärik:t draga en dubbel konklusion, står det honom fritt, men något skäl dertill har han icke. Enligt min åsigt tala vigtiga skäl för bifall till Utsk:ts hemställan, ty Norge är ju med oss förenadt, och endast ett litet vatten skiljer oss från Danmark. Daglig beröring och liflig omsättning ega rum mellan Sverige och Danmark, och i Skåne skörda vi stora fördelar af dit inflyttade Danska handtverkare, i anseende till deras skicklighet och arbetsamhet. Nu är endast meningen att för Danskar borttaga de i den nya näringsförfattningen stadgade formaliteter. Utskds majoritet har sett denna fråga enkelt Den 31 Januari e. m. 247 oell praktiskt; men R. o. Ad. synes vilja uppfatta den från en högre ståndpunkt. Personer, som eljest föra liberalismens fana, hafva nu nedhalat densamma och motsatt sig den föreslagna näringsfriheten. Sådane statsmän förstår jag icke; men kanske en framtid skall förklara, hvad de egentligen mena. Fördelarne af Utsk:ts förslag äro verkligen så påtagliga, och några olägenheter deraf torde icke uppstå; det innehåller ju dessutom endast en uppmaning till Regeringen, att, när den finnér tiden vara inne, bringa saken till verkställighet. Mina Hrr! tagen frågan sådan den är, enkel och praktisk, och jag är öfvertygad om, att hvar och en, som ej vill se spöken på ljusa dagen, skall dertill rösta bifall. Gr. Mörner: Jag kan af Hr Tornerhjelms yttrande nogsamt finna, att lian ej följt diskussionen från dess början. Hans framställning af Svenskars ställning i Danmark öfverensstämde nemi. ej med den, som en föregående talare å samma sida, Hr Gr. Björnstjerna, derom lemnat. Deri ene förklarade, att Svenskarne derstädes halva endast fördelar att skörda; den andre medgaf, att der gälla, i afseende å dem, åtskilliga föreskrifter, mera restriktiva, än de motsvarande här i landet, såsom att en Svensk, för att i Danmark blifva naluraliserad, måste hafva vistats derstädes 5 år, då deremot här i Sverige en utländning kan redan efter tre år erhålla medborgarerätt.
Jag fortfar att understödja hvad Hr Lagerhjelm från början föreslagit. Hr Lagerheim, Lars Magnus: Den Babels förbistring, som är en nödvändig följd af vår represenlations fördelning på 4 kamrar, har utan tvifvel varit den orsak, som oundvikligen föranledt uppkomsten af inbjudningar emellan RiksSttn, sådana som den ifrågavar., oaktadt grundlagen endast omnämner rättighet för Stånden att genom prot.utdr. och deputalioner gifva hvarandra sina beslut tillkänna. Att man genom en sådan deputation eller prot.utdr. kan tillkännagifva ett beslut i en viss fråga och äfven begagna detta tillfälle för att begära ett instämmande deruti, när frågan förekommer, lider intet tvifvel. Sådana inbjudningar äro derföre icke grundlagsstridiga, men de skulle kunna blifva det, om man dröjde tills beslut redan blifvit fattadt i det Stånd, dit man ville skicka inbjudningen, och detta Stånd, af beredvillighet och önskan att hastigt antaga inbjudningen, ej fästade nog uppmärksamhet vid att först utreda huruvida 3 Stånd redan afgjort frågan. Eljest kunde den casus inträffa, att 3 Stånds sammanstämmande beslut derigenom kunde blifva rubbadt, hvilket vore grundlagsstridig!. I öfrigt förekommer, utom farhågan för en sådan collision med 3 Stånds beslut, att, såsom Hr Lefie'n nämnde, det synes vara en viss skyldig grannlagenhet och efter min öfvertygelse en mycket större uppmärksamhet, att man, innan MedStln fattat sina beslut, tillkännager dem hvad R. 3nG Den a4 Mars e. m. o. Ad. i frågan beslutat, med anhållan att de ville sig deruti förena. Jag får således förena mig med Hr Lagerhjelm i den motion han gjort om inbjudning till så väl BondeSt., som till BorgareStåndet. Hr Lagerhjelm: Visserligen fordras den öfverty gelse att ämnet är af vigt, för att man skall finna lämpligt alt besluta en inbjudning till andra Stånd alt instämma i den tanke, hvaruti R. o. Ad. stannat. Jag har likväl tyckt mig finna, alt det ämne, som nu nyligen varit före, och hvaruti beslut blifvit fattadt, är af en sådan vigt.
Den fond, som, ciiligt Banco Fnllipägtjges kanka, oundgängeligen skulle , fördrag, tild rikstäckande, sa wäl af de nu ifrägawara-ike, som af.de förut kill Statens understöd giflie förffottrr, utgörande crcditiv länet deruri beräkna», en summa af r r , 216,94g R dr 40 sk. - i rst. syneS icke til! mindre än 720,062 N:or om äret, böra bestam. mas, ark owilkoriigcn, sä länge och intill dest he« ka nämnde förffotts Ilifrvir till fullo ersatt af Llikcts Tull-inkomster, m/o 180,202 R:dr i qwartaler niga, hwaraf sedan 2 procent pa hela den förflumé ftrmnra u, bliswik Banquen jäsom ränta godtgjorde, ak istsdni pä sjclswa Capikalct borde afräknaS, man afseende pä hivad före detta, rörande räntan och asbetaiuingeu a credinv länet bliswit stadgadt. As, i det närmaste, lika Ml, font BäntoFullniägtige asstyrkt Baiiquens utgärd wid Realisationen af de ännu i rörelsen löpande Sex Millioner Riksgäldssedlar, kunna de icke eller understödja StarsNtstottetS sörsiag, att frän Banquen med l Million Riksdaler fylla nästa ärs päräknade Siars-brist, hälst den obcstäilidt försäkrade äkerbctolningen, stulle genom oförmodade händelser, kunna möjligen länge Utebliswa, hwarigenom Banco-WerketS calculerade inkomster, som icke tala någon owisthet, således blefwo rubbade.
Tull" umgalderne på <!e betydligaste produkter , sorn från dessa Nationer införas , dels vidtager samma nödiga steg, om någon regering elier handels sammansättning’ ville, genom ökade export premier eller eljest, försöka att hit i landet i mängd införa sådane varor , som här kunna tillverkas , dels ock , att om den o« i.4o rcvillningt Utskotttti BetiinhÅndmi förmodade händelsen skulle inträffa att någon fremmande magt aldeles förböde införseln af Sveriges förnämsta export-produkter, Kongl. Maj:t i detta fall , enär sådant kunde lända till Statens sanna fördel, förbjuda införseln här i Landet af de förnämsta exporter, som från en sådan Utländsk magt till Sverige annars vanligen directe införas. — Vid stadgandet af den grund, som bör läggas för utgörandet af de till Staten inflytande Tuli-afgifter har Utskottet funnit använda flere ski 1 jagtiga utvägar till närmande af detta mål. — Således har »nan än antagit ett verkligt eller supponeradt Tullvärde, hvarefter umgälderne blifvit uträknade, oberoende af varans under tiden stigande eller fallande pris, än förmodat vigt , mått och mål vara den säkraste måttstocken för Tull umgäldernes clarer3nde , än åter lämpat de samma efter varornes verkliga ock med otvifvelakiiga bevis styrkta värde. Detta sistnämde sätt, har Utskottet funnit mest förenligt bade med den skattskyldiges anspråk , att ej betungas utöfver Lag. stiftarens afsigt och med Statens gagn, dåden således af ett stigande pris å ena sidan dräger en billig vinst , under den å den andra medgifver en skälig ersättning; och har Utskottet af sådan anledning, vid utarbetandet af det härhos vördsammeliga bifogade förslag till en ny Tullbevillnings-Taxa, den Utskottet trott genom dess större fullständighet, men jnindre vidlyftighet, skola bättre, än dea bit. Bevfllnings*Utskotttts Betänkanden. 141 lills använde , uppfylla ändamålet , såsom grund antagit. 18:0
Hvad nu angår förevarande af Herr Renström väckta motion, får Utskottet, med hänvisning till ofvannämnda Betänkande N:o 3, deraf inhemtas, att såväl Götheborgs Låne-kontors Direktion, som Banko-fullmäktige, uti afgifna utlåtanden, afstyrkt bifall å samma motion, anföra, att, sedan, på sätt redan blifvit omförmäldt, Rikets Ständer vid innevarande riksdag afslagit gjord framställning om upphörande af tulltjenstemäns anställande vid jernvågarne i rikets stapelstäder, samt det måste anses medföra ökad säkerhet för Banken att de vågattester, sorn hos Banken och Låne-kontoret i Götheborg belånas, jemväl af dessa tjenstemän underskrifvas, Utskottet, som icke funnit skäl att tillstyrka någon förändring uti hvad ofvan åberopade författningar i afseende våg-attesters undertecknande stadga, anser sig böra vördsamt hemställa, att Herr Renströms motion ej må föranleda till någon åtgärd. Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Nov. 1857, kl. 3 e. m. Memorial, i anledning af Riks-Standens beslut (ifver Utlåtandet N:o 51, med förslag lill åtskilliga förändrade föreskrifter i 4:de artikeln af Banko-reglementet. Enligt till Utskottet ankomna protokolls-utdrag har om förmälda Utlåtande N:o 51 blifvit bifallet af samtliga Riks-Stånden, utan hvad angår 6:te punkten, innefattande föreskrift, huru ofta Diskont-direktionerna skola sammanträda, huru många ledamöter för besluts fattande dervid höra vara närvarande m. m., hvilken punkt af Preste-Ståndet, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterats, samt 13:de punkten, hvaruti Borgare-Ståndet beslutat den förändring, att förvaltnings-kostnaderna för Låne-kontoret i Wisby få, i ett för allt, icke öfverstiga 5.000 R:dr R:mt, i stället för af Utskottet föreslagna 4.500 R:dr samma mynt.
Asp, som deruti utläst sig att vid vite af 2(10 R:dr banco inom trettio dagar till kongl. Collegium inkomma med det i kongl. Förordn. angående passoch nationalitetshandlingar för svenska till utrikes ort gående fartyg af den 1 Mars 1841 föreskrift!» bevis öfver atlagd redareed af Lundstén; att genom denna åtgärd det lyckats Hellsten och Asp att från kongl. Collegium utbekomma fribref för Lundsténs fartyg, som i följd deraf blifvit afsändt till utrikes ort icke allenast utan hans samtycke, men till och med tvertemot hans till Asp yttrade önskan att låta fartyget afgå till Hernösand, och emot Lundsténs vid Tullkammaren i Gefle gjorda protes! emot fartygets afgång till utrikes ort, samt att fartyget derefter under vägen lidit hafveri, måst på Gottland upptaga bodmerilån, för att kunna repareras, och slutligen blifvit såldt i Köpenhamn för lånets återbetalning; hvarföre Lundstén, under förmenande, det kongl. Commercecollegium genom att utlemna fribref, utan att följa föreskriften i 9 § af högstberörde kongl. Förordning, varit orsaken till, att Klaganden blifvit beröfvad en egendom af minst 5,000 R:dr banco, och för att i framtiden förekomma sådana olyckor för sig sjelf och andra, hos mig anhållit om beifrande af nu anförda förhållanden. Häröfver har, på min begäran, kongl. Commercecolle,ginni den 22 Maj 1851 meddelat utlåtande; men då jag af angilvarens klagoskrift haft anledning att förmoda, det ofvan omlormälte af Grosshandlaren Asp afgifne förbindelse icke blifvit på det sätt uppfylld, att bevis öfver redareedens afläggande vore hos kongl. Collegium företedt; har jag anmodat kongl. Collegium att meddela underrättelse, huruvida det af Asp för underlåtenhet häraf utläste vite af 200 B:dr banco blifvit indrifvet, samt till hvad ändamål delta penningebelopp kunde vara användt; hvarå kongl. Collegium den 27 nästföljande
Bilt. till R, St, Vrot, iS/fo och 1841• 3 Sami. i A/d, 32 Haft, 7 Bevillnings-Utskottets Memorial, N'.o 41. go:o. bj Den, som gillar Utskottets hemställan, hvilken af Irenne Stånd blifvit godkänd, att å Glas: bouté!jer, burkar och Jlaskor af större rymd lin i kanna, bör bestämmas 14 R:dr värde och 4 R:dr 32 sk. inforseistull per ioo R:dr, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer, enligt Borgare-Ståndets beslut, dessa slags Glas att åsättas 16 R:dr värde ioo:det och 4 R-dr införselstull. gr:o. c) Den, som, lika med Utskottets af Irenne Riksstånd gillade förslag, anser, att för Glas? fönsterhvitt, bör antagas 6o R:drs värde och if> R:drs 32 sk. införselstull för 20 Band, röstar Ja; den, det ej vill^ voterar Nej; vinner Nej, blifver Borgare-Ståndets beslut, att Hvitt fensterglas skall, med bibehållande af ofvannämnda värde, beläggas med 15 R:dr införselstull per ao Band, gällande. 92:0. d') Den, som godkänner Utskottets af tvenne Stånd antagna förslag, att å Glas: spegelrå och oslipade eller sä kallade glasämnen bör sättas i5 R:dr inforseistull å hvarje 100 R:dr varuvärde, voterar Ja; den, del ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages, på sätt Ridderskapet och Adeln beslutat, införselsafgiften å rå och oslipade spegelglas eller så kallade glasämnen till 20 R:dr å 100 R:dr värde. 93:o. e')
Exc. sedermera framställt propos. derå, att de öfrige RiksStånden skulle inbjudas att äfven för deras del fatta likartade beslut med de härofvan omförmälde, samt K. o. Ad. dertill lemnat bifall, hemställde H. Exc. slutligen, huruvida icke B. o. Ad. funne skäligt att upskjuta frågan om sättet för utseende af R. o. Ad:s Deputerade, intilldess underrättelse ankommit om de öfriga RiksStåndens beslut i saken, hvilken hemställan jemväl bifölls. Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritzi Jag utbeder mig att hos R. o. Ad. få framställa, att jag icke deltagit i behandlingen af Exp.Utsk:ts förslag till und. skrifvelse i den Morska frågan. Jag har icke gjort det af den anlrdn att jag ansåg Svea R. Stir obehöriga — Hr Stjernsvärd afbröts här utaf H. Exc/Hr Grin och •Landtm., som erinrade, att, enär Hr Stjernsvärd, enligt nu gjordt tillkänuagifvande, icke varit närvarande då R. o. Ad. fattade beslut angide lydelsen af R. Stirs und. skrifvelse rörande Sveriges och Noriges ömsesidiga förhållande, hade Hr Stjernsvärd, enligt VO §:u Riksd.- Ordn., icke rätt att derå tala, utan egde endast att till protokollet anmäla, det han varit frånvarande och i beslutet ej deltagit. Hr Stjernsvärd: Det var endast såsom en anmälan til! prot., som jag yttrade hvad jag nyss påbörjat, då jag af Hr Grin och Landtm, blef afbruten, och det är min tro, att jag dertill har grundlagsenlig rättighet. Sedan H. Exc., i anledning häraf, upläst nyssnämnde grund* lagsparagraf, yttrade H. Exc., att Hr Stjernsvärd torde tinna, att densamma uttryckligen frånhände Hr Stjernsvärd all rätt att ingå i någon utveckling af sin åsigt i frågan. Hr Stjernsvärd:
Jag förenar mig derföre med den ledamot, som ansett min framställning icke vara någon motion. Medan jag har ordet skall jag till bestyrkande af det brott, för hvilket ... Betia yttrande blef härvid afbrutet af Ilr Gr. o. Landtm, med hemställan till Hr Printzenschöld, om han ieke, då frågan af flere ledamöter blifvit begärd på bordet, ville upskjuta med anförande i hufvudsaken till densamma kunde förekomma till afgörande, och yttrade Hr Printzensköld: I händelse Hr Gr. o. Landtm, förklarar, att, när flere ledamöter begärt frågan på bordet, hon bör blifva livilande till nästa plenum, har jag icke något vidare att anföra. I anledn. häraf anförde Ilr Gr. o. Landtm., alt, enl. 49 §. Riksd.Ordn., hvar och en allmän fråga, som första gången i något Stånd förekommer, skall, såvida ej. Ståndet enhälligt genast densamma lill vederbörligt Utsk. förvisar, ligga på bordet till nästa plenum, och att således dervid för bordläggning endast en ledamots begäran erfordrades. Den nu förev:de frågan vore väl icke allmän, enl. den definition, som i lliksd.Ordn:s 44 §. 1 mom. blifvit gifven, men, såvidt Ilr Gr. o. Landtm, var bekant, hade, oaktadt föreskriften i 49 §. 2 mom. ej vore fullt lika bindande, jemväl i afseende på frågor af annan än allmän beskaffenhet, bordläggning af R o. Ad:n icke blifvit vägrad, då begäran derom blifvit framstäld; hvarföre och då nu flere ledamöter begärt bordläggning Hr Gr. o. Landtm, ansett att R. o. Ad. skulle derom förena sig. Gr. von Platen, Baltzar: Efter Hr Gr. o. Landtm:s afgifna förklaring anhåller jag att få förena mig i de af Hr Cederschiöld uttalade åsigler.
Jag begär ingen Votering, jag är tilfredsställd med at til Pratocollet yttrar vesta mina tankar, som grunda sig pä min öfwertygelse. Mänga instämde i bifall til detta yttrande; men äfwen hördes rop as annan och blandad beskaffenhet. Derunder upstod Herr 8kjöläebrancl, och yttrade sigt Oredan kommer säkert af ett oriktigt begrepp om de ord jag nyttjat i det yttrande, bwarmed jag finner at flere af de wärda Ledamöter som sörut begärt Votering, wilja conformera sig. Mina ord lydde sorn föijer, sä wida jag nu minnes. och för öfrigt kunna dses i mitt Dictamcn: "Lemnom derföre ät dem det tilhör, nemligen "ät Stats-Rädet och Hemliga Utskottet, answa. ^ret inför Gud och menniffor, inför samtid vch "efterwcrld, om de utan den samwetsgrannasts "pröfning, tilstyrkt ett besiut m. m." Det wore för mycket begärt at menniffor skulle wara answarige för följder, dem de omöjligen kunnat förutse eller hindra. Jag har enj däst 353 Vett 18 Julik. däst yrkat ett Moraliskt answar om Stats-Räder och Hemliga Utskottet, utan dm samwetsgrannaste pröfning tilstprkt M. M., hwilketjag anhätler mätte noga obserweras. — Mycket bifall yttrades hertil, men ännu hördes tänkesätten wara delade om sättet utkomma til flut med förewarande ärende.