Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse JYi 34. 7 erfordras, tillfälle således skulle åter öppnas för de bedrägerier, som 1835 och 1845 årens Författningar afsett att förekomma, samt föreskrifter deremot utan tvifvel snart ånyo finnas nödvändiga; att, i allt fall, då den nu anbefallda publikationen af omförmälda lösöreköp syntes vara af behofvet påkallad och äfven medföra nytta samt då Rikets Ständers förslag till författning om underpant i lösegendom icke kunnat antagas, skäl ej vore att godkänna det framställda förslaget om uppliäfvande af 1845 års Förordning; och att ej mindre de i förslaget till författning om förändrade föreskrifter i afseende på utmätning meddelade bestämmelser, huru förfaras skulle, när vid utmätning tvist yppades om gods, som i gäldenärens bo fanns, men uppgafs höra annan till, stöde i strid med hvad i 3 § at 1845 års ofvannämnde Förordning vore stadgadt angående förfarandet, då vid utmätningstillfälle jäf gjordes mot afhandling om handel af lösören, som köparen låtit i säljarens vård förblifva, än äfven de i 3 § af sagda förslag och 4 § af 1845 års Förordning förekommande föreskrifter i afseende å den edgång, som kunde åläggas den, hvilken ville gods från utmätning undantaga, icke med hvarandra öfverensstämde; hvadan samma förslag syntes icke kunna antagas, med mindre Förordningen den 20 November 1845 antingen helt och hållet upphäfdes, hvartill, efter hvad förut berördt vore, skäl icke ansåges vara för handen eller ock blefve till öfverensstämmelse med stadgandena i omförmälda förslag ändrad, derom dock fråga nu icke blifvit väckt. Med afseende å hvad sålunda och i öfrigt förekommit har Kongl. Maj:t vägrat bifall till de i Rikets Ständers ofvanberörda underdåniga skrifvelse upptagna särskilda förslag. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. Louis De Geer. 8 Kongl. Al oj: t s Nåd. Skrifvelse JW 34.
I detta yttrande, som afgafs den 15 Mars samma år, anfördes: att då Akademien vore grundad på fonder, sorn, med undantag af 26,000 R:dr B:ko, hvilka utgjorde ett särskildt anslag för tillbyggnader och reparationer å Akademiens hus, icke uppkommit genom statsbidrag, och nämnde anslag blifvit till föreskrifvet ändamål arnandt; så hade Akademien icke förmodat, att Rikets Ständer skulle vilja vara besvärade med en sådan granskning, helst när den, enligt sakens natur, ej kunde anses böra sträcka sig längre, än att tillse, det de hus, för hvilkas tillbyggnad och reparationer anslaget beviljades, behörigen underhöllos; och åberopade härvid Akademien det här ofvan anförda af Statsoch. Ekonomi-utskotten afgifna utlåtande, hvari beskaffenheten af ifrågavarande fonder fullständigt utreddes och Akademiens i detta hänseende nu lemnade uppgifter fullkomligt vitsordades. Då emellertid granskningen af Akademiens räkenskaper blifvit af Rikets Ständer äskad, sätinge Akademien, som på intet sätt ville undandraga sig och sina åtgärder offentlig granskning, i underdånighet åt Kongl. Maj:t öfverlemna att häröfver i nåder bestämma; dock ansåge sig Akademien kunna förutsätta, att en sådan granskning, ifall den komme att äga rum, borde inskränka sig till ziffran, emedan, om den äfven skulle sträcka sig till dispositionerna, deraf kunde föranledas ett menligt inflytande på Akademiens verksamhet, hvilken ofta måste riktas på föremål, der den omedelbara ekonomiska vinsten hvarken utgör ändamålet eller bestämmer företagets framgång. Kongl. Maj:t täcktes derefter i nådigt bref af den 1 Augusti 1845 meddela Akademien, det Kongl. Maj:t funnit godt i nåder medgifva, att berörde räkenskaper och handlingar finge för granskning, i den ordning rikets grundlagar stadga, till Rikets Ständers dädanefter sammanträdande Revisorer aflemnas; i följd hvaraf dessa räkenskaper från och med år 1842 till och med år 1853 undergått sådan granskning, för hela tiden, med samma tillfredsställande vitsord, som det sednast lemnade, eller att icke något funnits att mot desamma erinra.
Mor Ingrid hade hyssat upp sin spånrock på vind, öfver julhelgdagarne, och satt nu med sin gamla blå ullstrumpa, som hon stickade vid med grått garn, och med gamla psalmboken liggande öppen framför henne. Lille Gustaf gick och tultade på golfvet, och ryckte nu sjelfva grenarne af julgranen, som stod der så afplockad all sin lilla grannlåt, och som en verklig afbild af all lånad glans och storhet, aldrig räckande till slutet. Elin hade alls ingen ro: hon tittade jemt ut åt vägen, om ej Lotta skulle återkomma, både önskade och fruktade detta, och undrade väl tusende gånger huru hennes (Lottas) skogsvandring hade aflupit. Hon ville gifvit till alla sina små egodelar, den lilla bokhyllan och det lilla syskrinet hon fått af Gunnar, och sina örringar, som hon sist fick af modern, undantaget, om väfvarne eller något af dem legat qvar i skogen. Hon önskade och hon hoppades det, och så stark var hennes tro, att hon bad Gud derom, fast öfvertygad att Han förmår göra det gjorda ogjordt, och så tvärtom, hvilket är höjden af all förmåga. Nu skall man väl skrida till förtäljandet af Lottas äfventyr. De voro föga lika Elins. Lika litet lika, som de båda unga flickorna sinsimellan voro det. Hat, förakt, afsky, lögn och list, samt obetydlig verklig ånger och ruelse hade i Lottas drama spelat hufvudrollerne. Kärleken åter allena, i allt hvad som händt Elin, ty endast hennes kärlek till menniskorna, jemväl de syndiga och förtappade, hade fört henne i alla dessa svårigheter. När Elin var gången från Solberga om aftonen, började nämndemansmor, som var en beskedlig bondqvinna, men ändå visserligen ingen fullkomlighet, utan en vanlig gumma, som gerna hörde litet sqvaller ur granngården, att spörja Lotta om allahanda i Viken och huru der gick till. Lotta, förtjust öfver att få prata och sladdra, berättade vidt och bredt både om det hon visste och icke visste, både om det som skedde och icke skedde; ty om Lotta bredvid Elin temligen höll sig vid sanningen, så vek denna goda genius ännu ifrån henne, nästan alltid på samma gång, som Elin.
Utskottets tillstyrkande, att, det till afhjelpande af Fastighetsägares å Landet betryckta belägenhet, beslutade Lån af 2 millioner uti silfver, får upptagas af R:g:sContoiret, emot en rabatt af 8 eller io procent reserverar jag mig, på den grund, att andra Länder emot 4 pi'oc:s ränta, erhålla lån öfver pari, och jag således icke kan inse, hvarföre Sverige, sorn genomen vis Regeyings omsorg, äger fred och lugn inom och \ B e t ä n k an d e n, N:s 4i4> 4*^' ^29 utom Riket, samt utan några så kallade Statslån, skall, när början härmed göres, behöfva underkasta sig hårdare vilkor, än andre Stater. Jag tillstjrker således, att, R. St:r, för detta låns erhållande, behagade föreskrifva, att ej högre rabatt må medgifvas än 5 procent, Transport-kostnaden deruti inberäknad. Likaledes reserverar jag mig deremot, att uti 6 §. af UtlåningsReglementet är tillåtet för Låntagarne, att ställa sine förbindelser uti BancoSedlar. Enär R:g:sContoiret upptager lånet uti silfver, och förbinder sig detsamma inom 3y år uti silfver återbetala, så följer ock efter mitt omdöme deraf, att lånen till Låntagarne skola i silfver utlämnas, och att räntan så väl som återbetalningen skall uti silfver erläggas. Ett motsatt förhållande skulle endast medföra möjeliga vådor och förluster för R:g:sContoiret. Deremot anser jag Låntagarne berättigade att på Depositions-räkningen insätta sitt silfver, intill dess Realisationen tager sin början. Utlåtande, i anledning af de inom Höglofl. Eidel, ock Adelnj Yällofl. EorgareStdndet samt Hederv. BondeStåndet gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 384» med förslag till allmänna Grunder för RiksgäldsContoirets utlåning emot inteckning i Jord-egendom.
Minsann ligger det icke flere förebråelser för mitt lilla söl i din min, än i alla Patriks: ’seså, Henriette, är du färdig nu?’ eller: ’Henriette, Henriette, kommer du då aldrig, din stygga’!” ”Den som är van vid resor, är van vid punktlighet, min lilla svägerska – och nu ha hästarna stått förspända mer än en och en half timma.” ”Och lika lång tid har väl du gått påpelsad hemma och väntat?” ”Åh nej, så alldeles okunnig om fruntimrens punktlighet är jag ej heller att jag föreställde mig det vi skulle komma ut på första timman efter beställningen; men nu, då det led mot slutet af den andra, tyckte jag att jag kunde förfoga mig hit för att ge dig en liten lexa öfver den kristliga barmhertigheten.” ”Då du blir gift, min bror”, sade Patrik skrattande, ”får du lära dig att hvarken lita på deras barmhertighet eller minne af klockslag – förbanna mig, om jag icke tre timmar förrän vagnen väntades börjat schasa på Henriette, så hade vi icke nu fått se henne med hatten på Nej se, sådan liten satunge till söt hatt – den har jag icke sett förr. Ärnar du resa med den, min engel?” ”Visst gör jag det – i en täckvagn har man på sig hvad som helst.” ”Katten i det!” ”Jag ville dessutom icke dra med mig mer än en ask, efter du icke tål dylikt bagage, och du bedt mig spara på det.” ”Hör du, Johan, skaffa dig en sådan hustru, om du kan leta upp henne Hon är också en smula vacker i den hatten Hvar har du köpt den, mitt sockerhjerta?” ”Hvar skulle jag väl köpa mina hattar annorstäds än hos Folkers!” Och stående framför spegeln, böjde Henriette – förmodligen för att dess bättre kunna böja panaschen – sin välformade kropp i så många olika rörelser fram och tillbaka, att man knappt kunde hafva begärt mer af en dansös. Och efter hatten kom ordningen till den svarta sidenpelisen, hvilken icke gaf mindre anledning till plastiska ställningar.
I öfrigt eger den att hålla hand öfver iagttagandet af alla Tjensten rörande föreskrifter i alla till Canziiet hörande Expeditioner och verk, samt dervarande betjeningsrättigheter och skyldigheter.’* Anmärkning. Vid utnämnandet af alla desse, i §:n uppräknade Tjenstemän måste CanzliStyrelsens åtgärd befinnas högst öfverflödig. HandelsCommissarier tillsättas nu mera icke, och således behöfvas för deras skull ingen CanzliSiyrelse. Agenter, såom ett slags diplomatiske personer, utnämnas alltid af Kongl. Maj.t utan någons hörande och så är äfven fallet med Postlnspectorerne, enligt Kongl. Brefvet af den 24 April 1820. Då allt sedan år 1801 till i8to, CommerceCollegium ensamt upprättade Förslag till ledige Consulsbeställningar utan att någon olägenhet deraf förspordes, skulle, man kanske hafva fog att hoppas ett lika förhållande äfven hädanefter. Visst är åtminstone att intet öfversvängeligt Riksgagn, veterligen härflutet deraf att dessa mål skola ytterligare handläggas af en ny authoritet, isynnerhet, som, enligt det åberopade Consuls-Regr lementet, äfven GrosshandelsSocieteten och Den 15 Martil. 759 Skeppsrederiernes Deputerade först skola höras öfver alla ansökningar till nämnde Beställningar: hvilket äfven, då Consulerne hafva att vårda de Handlandes angelägenheter, med ali billighet tyckes vara öfverensstämmande. Hvad åter Copister och så kallade CanzliPoster beträffa, så tillsättas de på ExpeditionsChefernes anmälan, sä att hvad de förra angår, CanzliStyrelsen icke har vidare bssvär än att teckna namnen på Fullmakterna, för hvilket Riksvårdande värf ett helt Collegium nästan skul, le kunna tyckas mindre angeiäget.
Ex. Hr Gr. Löwenhjelms yttrande; men jag skulle icke tro, att rälta tiden nu Den 30 November f. m. nu vöre inne att söka göra en sådan princip gällande, och jag förbigår derföre all vidare utveckling deraf, med tillkännagifvande, att elt försök i sådan ■riktning säkert inom Utsk. skulle blifva alldeles fruktlöst. Jag torde för öfrigt fä fästa uppmärksamheten derpå, alt då R. St. hört i throntalet yttras, att en reorganisation af försvarsverket föreslår, och möjligen äfven en reorganisation af styrelseverken, så torde man få antaga, alt ett sådant tillfälle vore den rälta tidpunkten att uppgöra hvad tjenstemännen utan alla afdrag horde såsom lön uppbära. Skulle man nu generelt sökt att göra principen gällande, så befarar jag, alt Ijeuslemännen icke ens skulle erhållit någon partiel lindring i sina afgifler. En sådan hafva de likväl åtnjutit vid förra riksdagen, då, såsom R. o. Ad. torde erinra sig, cenlonalen afskaffades, och äfven i det betänk., som nu föredrages, har Utsk. föreslagit, att landshöfdingar och militäre embetsman ina befrias ifrån erläggande af bevillning för accordsräntor. Denna bevillning utgör visserligen icke större summa än 4,000 ä 5,000 r:dr b:eo, men det vore ändock något vunnit, ehuru jag befarar, att om man nu skulle sätta i fråga principen i sin helhet, man icke ens skulle vinna detta. Jag upprepar, att jag gillar principen, men tror, att den tjenligaste tidpunkten att göra den praktiskt gällande först inträffar då en ny organisation af så väl försvarsverket som embetsverken komma att företagas. H. Ex. Ilr Gr. Löwenhjelm: Jag började mitt yttrande med att uttryckligen förklara, att jag icke ämnade på något sätt motsätta mig den behandling af Utsk:s utlåt, i denna punkt, sora jag är öfvertygad om att detsamma får, samt alt jag ansåg hvarje fiirsök att göra min åsigt gällande nu vara fruktlös. Dä emedlertid Gr.
Innehafvare af en eller flere Tjenster —- ej öfverstiger Tvåhundrade R:dr; — pensioner, som icke öfverstiga Tvåhundrade R:dr; mindre, än Tvåhundrade R:drs lön, eller hvilka från énskilda donationer härröra; hushyror och inqvarterings-penningar; Embetsoch Tjenstemäns resepenningar och tractamenten i Kronans ärenden; Presterskapets så kallade Proste-tunnor, rese-underhåll och arfvode» i och för Riksdagar, samt det afdrag, som, då Embetsoch Tjensteman tillträder lön, innehålles under namn af begrafningshjelp, hvarföre Bevillnings-afgift först bör debiteras och erläggas, då begrafnmgshjelpen till Embetsoch Tjenstemäns sterbhus utbetalas. Tjenst, och lika litet som Boställs/ara från Bevillning fritagne, samt då högst behöflig! bidrag för ett i torf1 något afdrag bör komma i åtnjutanhar Utskottet på sådana skäl ansett förändringar i mom. Utskottets Förslag. Innehafvare af en eller flere Tjenster -—- —. ej öfverstiger Etthundrade R:dr; —• pensioner, som icke öfverstiga Etthundrade R:dr; mindre än Etthundrade R:drs lön — - — —• eller hvilka från enskilda donationer härröra; Embetsoch Tjenstemäns resepenningar — —- —. — innehålles under namn af Begrafningshjelp. Utskottet får jemväl föreslå följande förändringar i nedanstående moment af sistnämnde §. 23 Bevillning*- Utskottets Betänkande N:o 38. 2:dra Lagstadde Drängar och Pigor — —• tjenstgörande eller afskedade Krigsmän icke denna befrielse till godo, med mindre mom. Lagstadde
Det speciela inseende öfver bruket, som, enligt 5 § af Banko #/»■«• bruket. Deglementet, åligger en bland Fullmäktige, har fortfarande utöfvats af Herr Doktor J. Nordlund. § 80. | Sammandrag Brukets räkenskaper för år 1860, till siffran granskade utan I af Bruket» ., , , . r>.. T J räkenskap»,-, anmärkning, utvisa följande: 77 E:dr. 1:0. Ingående Balanoe. Debet. Kapital-behållning Tumba Bruk med jordegendom och åbyggnader Inventarier Kassa-behållning Fordringar hos åtskilliga verk och inrättningar för levereradt papper Färdiggjordt papper Rudimaterier och förråder Papper under arbete från föregående år Förskott till Direktör Wallman å kostnaden för ombyggnad af nedre verkhuset Af Banken deponerade medel för fullföljande af rättegången mot bemälde Debet. Rikets Ständers Banks Låne-afdelnipg erhållit utöfver dess förlag till bruksdriften Utgående balance 22,054 577,477 48 67 Summa 599,532 15 78 i Kredit. Ingående balance Bruket® räkning med Låne-Afdelningen. Debat. Värdet af under åi-et till Banken levereradt papper . Dito af d:o till andra levereradt papper, mot till Banken ingången liqvid Hyra för ett Bruket tillhörigt magasin i Stockholm . 80,379 36,924 750 80 68 Summa 118,054 48 Kredit. Förskott under året till bruksdriften och till byggnaders underhåll Låne-Afdelningen erhållit utöfver dess förskott 96,000 22,054 48 Summa 118,054 48 4:o. Räkning öfver papperstillverkningen. Debet. Värdet af papper, under arbete från nästföregående år Egentliga kostnader för papperstillverkningen: Aflönings-utgifter: Ordinarie aflöning och arvoden 28,832: »2. Falsning och skärning af papper 775: fl».
I 5;te punkten i Utskotten* Betänkandei Ropades Nej. Hvarefter Herr Grefven och hen hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, på sätt Herr von Hartmansdorff föreslagit, besluta, att Riksens Ständer borde hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att utur 2 §. i Kongl. KarnmarRättens nuvarande Instruction , måtte utgå och upphäfvas den inskränkning i berörde Verks befattning med granskningen af allmänna medels förvaltning, hvilken innehålies uti det af Herr von Hartmansdorff omförmäldte stadgande, Bifölls. Herr Uggla'. Sedan Ridderskapet och Adelli nu i ämnet fattat sitt_ beslut anhåller jag, att da öfrige RiksStånden måtte genom ProtocollsUtdrag derom genast underrättas, och inbjudas att sig med Ridderskapet Och Adeln förena. Herr Hjerta: Jag anhåller att samma ProtocollsUtdrag äfven måtte upptaga inbjudning till de öfrige Stånden, att vidtaga enahanda beslut, som Ridderskapet och Adeln, i afseende på 1787 års författning. Och fann Ridderskapet och Adeln förgodt, att, uppå derom af Herr Grefven och Landt-Mar - Den å October e, m. »kalken gjord proposition, besluta, det de Öfriga RiksStånden skulle inbjudas, att uti Ridderskapets och Adelös, rörande nyssnämnde 2;ne omständigheter, fattade beslut, instämma. 6:te Punkten, angående Kongl Ma'.ti Befall• ning shaj vandes rättighet att utfärda Plites för budi blef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln gillad. Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial oeh Utlåtanden; Fran ConstitutionsUtskottet: Af den 24 sistledne September. Angående Förslag till några smärre ändringar och tillägg i 19 och 22 .§ §. Riksdagsordningen. Angående förslag till en ändring i 13 §. Riksdagsordningen med afseende å Universitetens representationsrätt. Angående förslag till en ändring i 13 §.
Förordningen den i Augusti 1800 angående skogar ne i Riket; i frågan örn rättighet för ägare af enstaka Hemman , att till andre personer underfull ägande räll upplåta en vissdel a fe Hemmanets ägorymd; samt om upphäfvandé af Stadgandet rörande uteslutande användande af Ekebark vid Engelska Garfverierne. 3:o Bifall till nedniinåmde Utskotts Memorial och Utlåtande, nemligen: Constitutio n s-Utskottets: Om Tractamente för en Vaktmästare och med hemställning om en underdånig anmälan, i afseende på innehållet af 8 Morn. 4 §. Tryckfrihets Förordningen. m *i6 jDen 19 November, f, m* Constitutions och S t a ts-U t s k 0 tte lis! Om beredande af tidigare anstalter till tryckning af uppgifter öfver hvilande Grundlagsfrågor. S t a t s - U ts kottets!
Ständer harwid tillika mäge förordna: att Bolaget ä de till säkerhet för Canalens fullbordan och underhall uti Riksgälds-Contoiret insatte medel, stall af Contolrct, sa länge medlen, till större eller mindre belopp, der innestå, fa uppbära ärligen 5 procents ranta; att hwad efter Canalens fullbordan af det insatta beloppet ätcrstär, utöfwcr ofwanberörde 100,000 N:dr, stall Bolaget ätcrställas; men stulle -något arbete r hamnbyggnadswäg, i anseende till under tiden saknad lag sjöhöjd eller annat dylikt naturhinder, icke kunna fullgöras inom den tid här ofwan för Canalarbetcts ftlllbordande blifwit förestrifwen, innchalles jcmwäl af Bolagets insättning dubbla beloppet mot hwad för samma arbete i kostnadsförstaget är upptaget, intill dest allt blifwit fullgjordt; samt catt, till ytterligare säkerhet för Canalens underhäll, de till Bolaget redan donerade skogar, jordegendomar och stenbrott stola fortfarande förblifwa en Canalwerkets tillhörighet, hwilken ej nägonsin fär detsamma afhändas. 3:oAtt under desse wilkor och stadganden en summa af 746,334 R:dr B:co, oberaknadt det förskott af 100,000 R:dr, som, under innewarande Riksdag, redan blifwit bewiljadt och af Directionen lystadt, nu, säsom ett ytterligare biträde till Canalarbetcts slutliga fullbordande, mä af R. St:r anwisas pä de uti Tabellen wid Betänkandet N:o 22 uppgifnc tillgängar. 4w Att, i afseende pä sä wäl sättet och tiden för utgörande af denna summa, som ock uppsigten XXVIII Statsoch Banco-Utskottens och controllen öfwer anwändandct deraf, »lä föreskrifwas: att, innan första utbetalningen af detta Statens niia bidrag får ste, Canal-Directioncn, genom Acticägarnes sannnankallandc till allmän Bolagsstämma, stall hafva anstaffat och till R.
M:t ansåge en lika lättnad i ruslningsbesväret vid de beridna Kavalleri-regementena böra tillgodokomma både effectivl rustande nummer och sådana nummer, hvilka dels erlägga vacance-afgift antingen för karl eller häst eller för beggedera, och dels, i stället för rustning, utgöra hingsthållning, enär fourrage-passevolancen påtagligen ingått i beräkning vid bestämmandet af vacance-afgiflen eller hingslhållnings-praestalionen; alt antalet af nummer, för hvilka en sådan lättnad i följd häraf skulle ifrågakomma, blef - ve följande, nemligen; vid Lifregementets Dragon-korps 505 rusthåll, — dito Hussar-korps 500 , — Smålands Hussar-Regemente 500 , — Skånska Hussar-Regementet 1,000 „ — dito Dragon-Regementet 1,000 „ tillhopa 3,505 rusthäll; att hvad anginge Jemtlands Hästjägare-korps, der i likhet med hvad vid de indelta kavalleri-regementena och korpserna fortfarande komme att ega rum, hästarne endast under marchen till möten och mönstringar utfodras af de roteringsskyldige, men på sjelfva mötesoch mönstringsställena af Kronan, och hvartill ett särskildt anslag af 1,940 R:dr årligen, som innefattades i ofvannämnda anslag af 33,940 R:dr, funnes anvisadt, E. K.
I sädant fall är bet ju omöjligt at han kan wara Medlem af Ständer. Detta är gistvik; men deraf följer ej at Adelar af Ständer ansett en sädan person owärdig ril den grad ak han borde förlora sin Riksdagsmanna-rätt. Ester en korrt ytterligare öfwerläggning och fluteligen af Herr Grefwen och Landtmarskalken gjord proposition, blef betta moment oförandradt gilladt. 48. §. Herr kl otklie b. Hwad i denna §. anföres, ar ingen ffulle aga rätt, ar emot er farradk bestur anföra sin ressrvstiou, ar stridande emot Z7. §. r Riksdags-Ordningen. Der torde wara nödigt ar denna §. rattas enligt denna Grundlags innehåll. Grefwe ve la Larclic och Herr Lock instämde häri. Herr Grefwen och Landrmarskalken gjorde proposition til bifall af 50. §. med den föreflagne förändringen. > Ropades Ja. 51. §. gillades. 52. §. Friherre Leclei-slröm, sLcob, anmärkte, at det försiag til contioll wid votorinZar hani förmiddags upgifwit, wid denna §. borde anwändas, och ausag hela saken tydeligen hulpen, om efter orden: sig ej infinna, , infördes, samt dem som tilstades stro. Med denna förändring gillades 52, §, Sjette Bandet. N:o i§. 226 Den 6 Mars. 5Z §- Herr käkIman erinrade, det han i denna §. trodde böra införas, at voterings-proposition borde wara upspikad. Grefwe ve Is 6ar6ie inwande, at detta i Riksdags-Ordningen wore föreffrifwit. Herr Lock önskade, at Riddarhus-§ecreteraren äfwen matte aläggas, at äfwen författa contra - propositionen. Herr ?LbIman ansag billigast, at detta gjordes af den, som ropat Nej. Det wore eljest en inskränkning i hans rättigheter.