Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi fingo tvifvel om den metafysiska metodens duglighet Vi anstälde en jemförelse mellan hvad den vetenskapliga metoden uträttat och hvad som ernåtts på den metafysiska metodens väg. Det visade sig att den senare i denna jemförelse ej blott låg under, utan att den till och med bokstafligen uträttat ingenting. Hvad återstår oss efter allt detta att säga? Kunna vi dra någon slutsats? Tydligen den, att den metafysiska filosofien ej är någon vetenskap, att det boströmska systemet ej är något vetenskapligt system. Men, frågar man, hvad är då det boströmska systemet? En välvillig betraktare skall möjligen anse det för en skön poetisk dröm, en annan för en högst prosaisk dröm, en tredje skall kanske tala om hjern-spöken, en fjerde — men hvad vet jag. Hvilken, eller huruvida ens någon af dessa är i sin rätt, det tar jag ej på mig; att afgöra. Mitt kall har varit negativt. Jag har för-söEt visa ej hvad boströmska systemet är, utan hvad det icke är — att det, trots sin ålder, sina tidar, sina anspråk, ej är någonting som faller under begreppet vetenskap. Slutligen har jag att anmärka, om ej läsaren redan sjelf det märkt, att i otvanskrifna finnes knappast någon fullkomligt originel tanke; allt hvad mig tillkommer är formen. Resonmanget är hemtadt från en Spencer, Lewes, Wundt, Huxley, och andra vetenskapens vidtberömda matadorer, hvilkas skoband jag visserligen ej är värdig upplösa.Icke desto mindre har jag tagit mig friheten köpa, betala, läsa, och delvis studera några deras arbeten, for hvilket jag hoppas förlåtelse af en och annan godhjertad läsare, i betraktande af att denna artikel under andra omständigheter hade förblifvit oskrifven. Klas Fåhrceus.Svenska Nationalteatrarnes framtid. » Dödsfall, ofall, onda tider; gudar, tagen er i akt! » Strindberg. Ja, onda tider stunda nog för våra nationalteatrar. Annu ha de ett år att lefva på, med säkerhet åtminstone, men framtiden, den är tvifvelaktig nog.
Med den erinran, att Statsoch BaricoUtskotien gemensamt redan meddelat yttrande öfver den fråga Herr Tham, i sammanhang med detta ämne, väckt orri belånings rättighet på varor sorn i Riket införås, ■samt atr, vid en närmare uppmärksamhet på §:n» innehåll, något förtydligande deraf, i afseende på nödiga medel för Effectbelämingen, icke torde synas behöfligt, finner således Utskottet §. böra ■qvarstå -oförändrad» 20, 21, 22 och 23 §§. 20 och 23 finner Utskottet icke, skäl att ^utesluta, ehuru en .Ledamot inom Välloflige BorgareStåndet ansett dem, såsom endast innefat. tande obetydliga detailii agor, kunna utgå. Vid §§. 21 och 32 är ej något anmärkt. §• 5 4. Med det tillägg sorn af det föregående blif. ver en följd, torde denna §. böra lyda sålunda; Alla Lånehandlingar och Hypothequer, af. vensom tryckta r orrnulairer elle r så kallade Blanqyetter tili Contoirens assignationer förvaras (å särskildt ställe) under frenne lås, hvartill en af Directeureme, BancoOmbudet och Kamererare!! hafva hvar sin nyckel* Banco-TJtikotiets Betänkandtn; 14g §• *5- YUranderne inom de Respective Starden, i sammanhang med denne §. indela sig uti ful jarn» de anmärkningar; Att valet af Revisorer till granskning af LåneContoircns förvaltning och räkenskaper bor ske på brukligt sätt af Rikets Stander., och då Revisorerna ojver StaisBancooch Riksgälds. Verken sammanträda de äfven efter slutad förrättning, Hedsunda en af hvart Stånd ibland sig för att revidera de mindre DiscontContoiren: att de Särskilda DiscontRevisorerne icke böra vara skyldige inhemta Banco Fu/lmägtiges samtycke innan Decharge Directionerne meddelas: att de irriprovisoriska Revisionerne blifva olämplige och utan ändamål; att icke a utan alla 4.
Bergslag eger förelrädes-rält till inköp af sälje-kol, dels den skattskyldige allmogen, endast så vida den bevisligen saknar egen skogsLiIIgång, är medgilvet att medelst upphandlade kol fullgöra sina till Bergslaget utgående räntor, fortfarande ega gällande kraft, ett fullkomligt upphäfvande af de nu stadgade tredsko-böterne skulle från Bergslagets sida kunna framkalla en strängare tillämpning al ofvannämnde Författningars föreskrift och derigenom tillskynda skatte-allmogen olägenheter, öfverstigande den fördel, sora med böternes försvinnande åsyftals. På grund häraf hafva Rikets Ständer ansett, att de för underlåtenhet alt inom stadgad lid till Stora Kopparbergs Bergslag in natura leverera räntieoch mantals-kolen nu föreskrifne vitesoch tredsko-böter böra nedsättas från en åttondedel till en sextondedel utöfver kolens inom orten fastställda markegångsvärde; och få Rikets Ständer alltså i underdånighet anhålla, att E. K. M. täcktes, med Nådigt bifall till berörde nedsättning uti tredskoböternes belopp, Kungörelse derom, lill vederböraades efterrättelse, i Nåder utfärda. Rikets Ständer framhärda &c - Stockholm den 8 Maj 1841.. Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 325. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Maj 1841. Preste-Ståndet den 5 Borgare-Ståndet den 8 Bonde-Ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga Skrif velse j i fråga om rättighet för vissa Häraden invånare att till kneckte-stugors uppförande taga timmer ä Kronoparkerne Råda-åsar, Ledsjömo_, m. fl. (Statssamt Allm. Besv. och Ekon. Etsk. Bet. N:o 188.) S. A. K. Hos Rikets Ständer liar blifvit yrkadt, att, enär genom 1'7 §. uti det med rotehållarne inom Skaraborgs Län den 20 October 1684 upprättade och den 16
f a n D f o 6 ttptnaD rveCa nej-Den nuiCat, oerV 4a&amp;ta, * arlta » j-unrlet våteno Utlät '! !. Smeffan. 6nöfVot.t ^åag ocfi. gtöna pitat ul gå ^tån » taDen " * vVD åtStva tmfiten oefv hvita, till ett fanDtflgt tj.äC£. ttottaDe ol 6tanna meDan Dagen j^y-t ocH Döt. 2Du totHat (tåtftgt aj? m i n våta panna, oeft mcD en H^ » » jag tonat Dia Dät^öfc. a|! fånga 287 9 " öt fVoatj^e ml£ nagen genom vi hinna möDan * oåfcCD, m å Da noA mig ocH j.ag nod Dig ^å j ?lnna Den to, Aom &amp; taj; tefc get titt j; ott4att j ?atD. E. N. Söderberg. Valuta b e k o m m e n. refbäraren lämnade ett rekommenderadt bref, som skulle kvitteras. Jag flyttade försiktigt undan några böcker i praktband, hvilka jämte ett stafli en blomvas och en solfjäder trängdes om den knappt tillmätta platsen på ett af de många, alla lika välförsedda, borden i mitt arbetsoch mottagningsrum, hvilken dubbel egenskap det fått intaga, sedan lille Axel kommit och intagit sängkammaren för sin räkning. För den korta namnteckningen brydde jag mig ej om att vika undan bordduken; men detta fick jag plikta för, ty en plump föll på min vackra, dyrbara duk. Brefbäraren fick kvittot, men bläckplumpen hade förstört mitt goda humör. Missmodig drog jag fram vexeln ur kuvertet. » Valuta bekommen », stod där i ena kanten, och det betydde, att banken hade erhållit fullt motsvarande värde för det belopp vexeln utvisade. Men hvad hade jag fått? Skön valuta! D e där få kronorna, som vexeln representerade, — och min bordduk, som kostat flere tiotal kronor!
Kubikfot. R:dr. Kubikfot. Lif-Bevärings-Regementet Gottlands National-B ev äring I Hallands Beväring Wester-Norrlands Beväring, lönefyllnad | Beväring s-manskapets vapenöfning, Förslags-anslag • S:r 1 Materieleu. Försvarsverket till lands i allmänhet eller Krigs-Kollegii Afdelningar, Reservations-anslag i Till Lifoch Släpmunderingar vid Rotehålls-Regementena j Inqvartering s-kostnader i Stockholm, Förslags-anslag i Till inqvartering ens ordnande i dito, Reservations-anslag Inqvartering s-kostnader i landsorterna, Förslags-anslag ! Salpeter-uppköp i Ved och Ljus för Fästningsoch Garnisons-orter ■ ■ j s7": Diverse Anslag. Till Skjutskolor Spanmals-upphandlingsoch Bageri-kostnader Durchmarclie-kostnader, Reservations-anslag Reseoch Traktaments-penningar, Förslags-anslag Skrifmaterialier och Expenser, Ved m. m. för Krigs-Kollegium rn. fl. Verk Skrifmaterialier och Expenser, Ved rn. m. för Departementets Kansli-Expedition, Förslags-anslag Extra Utgifter S:r I Summa ! S:r örslags-anslag 15 ► Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. Span m å I. Indelt på förslag. Oindelt. Mätt. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Summa Riksmynt. Räntor, enligt markegång på förslag. Summa Riksmynt Sjöförsvars-Departementet. Penninga i' Mått. Värde förslagsvis ä S R:dr kub.foten. ilflönings-Stater, R:dr. ö. R:dr. ö. Kub.fot. k. R:dr. ö. R:dr. ö.
Upplästes och lades på hordet Expedilions-Utskoltets denne dag aflåtne Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut under N:o 412 meddeldte Förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående förbättringar i Rikets Politie-författningar. Justerades följande: Utdrag af Protocollet hållet hos Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 21 December 1823. S. D. Föredrogs och bifölls RiddarhusUtskottets denne dag aflåtne Memorial, i anledning af Riddarhus-Secreterarens hemställan, rörande Genealogiernes renskrifning. Ut Supra. Höglofl. Ridderskapet och Adelil åtskiljdes klockan 9 om aftonen. In fidem lJrotocolIi O. J. Lagerheim. 406 Den 3 % December f. m Måndagen den 22 December. Plenum klockan 9 förmiddagen. Upplästes lill justering och godkändes följande Expeditions-Utskottets afgifne förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse!1 till Kongl. Maj:t: N:o 461, I anledning af Kongl. Maj:ts Kådiga Remiss å Landt-Räntmästaren P. J. Rönströms underdåniga Ansökning om återfående af försäten tid till betalning för 2:ne f, d. Malmö Discont-Verks Obligationer. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Öfverste-Lieutenanten G. Hjertås underdåniga Ansökning om återfående af fÖrsuten tid till betalning för åtskillige Götha Cnnal-Bolags samt Götheborgs f. d. Discont-Verks Assigna tioner. Med anhållan örn undersökning i en fråga om ersättning för uppburne tryckningsmedel. Den sa December /. rru 407 N:o 465. Angående tractamente för a:ne Vaktmästare.
Här förmantes ock, at folcket, enligit Guds h. bud, måtte afhålla sig ifrå werdsliga sysslor den dagen, samt, effter mögeligheten, ifrå beställningar wid kyrkan och i gårdarna, såsom ock i synnerhet at resa, städja folck, swedja, skiuta, fiska, slipa, mala; jemwäl ifrå kort, terning, potta[?], klot, lekstufwor, och blef kortspel aldeles aflyst. 7. At intet tijonde smör el. annan tijonde om söndagen må intagas. At husbönderna skulle dageligen afton och morgon hålla bön tilhopa med sitt husfolck, samt wäl upfostra ungdomen i Guds kundskap och Herrans fruchtan, och wårda sig och sitt tienstefolcks christendom, samt at inbördes och i granskapen hålla kärlek, frid och endrächtighet, och beflita sig om nychterhet och andra christeliga dygder. 9. Til gudachtighets öfning skulle biblar och betrachtelse böcker, när råd och lägenhet [ s. 146] tillåter, ännu anskaffas, och at alla med psalmböcker och catecheser äre försedde. Warandes ock redan ett godt förråd i församl. af biblar, postillor och andra böcker. Om barnens och ungdomens undervisning på the afskaffade helgeoch apostladagar blef öfwerenskommit, at then samma, til följe af Kongl. förordn. af d. 11 nov. 1741, samt Ven. Consistorii bref therom af d. 11 febr. 1742 skulle begynnas nästkommande Petrus och Pauli dag, tå the ock anteknas skulle. 11. At ungdomen, som första gången wil gå til Herrans h. nattward, skal gemensamt infinna sig til förhör och underwisning i twenne terminer, höst och wår. 12. The som gå til skrifft wille och infinna sig i kyrkan effter 1:a ringningen, på sommardagarna, til ett kort christendoms förhör och samtal i theorie och praxi. 13.
Det skedde vid pass 80 år efter Thorolfs utkomst år 884. Bredefjärdens sydkust blef snart befolkad. Björn Kettilsson hade kommit till Söderöarna, der han fann sin fader död, men blef af bröder och systrar, som voro derute, väl mottagen. Dock trifdes han icke ibland dem, ty de hade öfvergifvit fädernas tro och bekände sig i stället till christendomen. Han for ut till Island och nedsatte sig der vid sidan af Thorolf. Dit följdes han snart af den ena fränden efter den andra. Vi hafva hunnit till den rikaste utflyttningstiden, mellan åren 890 och 900. Ryktet om de redan gjorda landtagningarna det är endast de märkligaste, jag omnämnt spridde sig hastigt och lockade mången, som tillbragt sina bästa år bland vesterhafvets öar, att styra sin kosa hit upp mot norden. Island började utöfva ett fosterlands dragningskraft på de oroliga vikingarna. Utflyttning följde på utflyttning. Sagorna nämna en Svensk bland de många utflyttarna och han var en af öns ryktbaraste män, Helge magre, som satte sig ned i Öfjärden (Eyafiördr), den vigtigaste orten på Islands nordkust. Hans farfarsfar Björn Rolfsson bodde i Götaland och var gift med en ättling af en konung Frode. Björn kom i strid med en frände till Götakonungen eller jarlen Sölvar sagan tillägger honom begge hedersnamnen och måste vika för öfvermakten. Han lemnar sina gods åt sin maka och sonen Övind, lastar silfver på tolf hästar och lemnar Sverige, sedan han innebränt sin motpart. En tid uppehåller han sig i Norge, begifver sig sedan i vesterviking och uppsökes der af sonen, som, när fadren åldras, träder i hans ställe. Han kallades der för sin Svenska härkomst Östmannen. Han äktade derute Irlandskonungen Kjarvals dotter Raforta. Den Svenska vikingens och den Irländska konungadotterns son var den nyssnämnde Helge. Are vise kallar honom i sin Islänningabok för Norrman. För så vidt jag vet, rann ej en droppe Norskt blod i hans ådror.
Vid detta belopp förblef ifrågavarande anslag tilldess, efter Bergs-kollegii indragning och de till nämnde Kollegium hörande göromåls öfverfiyttande till Kommersekollegium, genom Kongl, brefvet den 23 Februari 1858, angående ny aflöningsstat för Kommerse-kollegium och bergslags-staterne, anslaget till »bibliothek och tidskrifter i bergsvetenskap» nedsattes till 300 R:dr R:mt. Under den tid, då anslaget utgjorde 400 R:dr B:ko eller 600 R:dr Emit, hade derå besparing uppkommit, sorn vid ingången af år 1858 utgjorde 2,770 R:dr 16 öre R:mt. Sedan dess hafva de årliga utgifterna för böcker och tidskrifter angående bergshandteringen utgjort, 1858: 311 R:dr 88 öre, 1859, såsom Revisorerne sjelfve anfört: '320 R:dr 84 öre och 1860: 358 R:dr 79 öre; så att den förra behållningen hvarje af dessa år något minskats och vid innevarande års början nedgått till 2,678 R:dr 65 öre R:mt. Häraf synes alltså, att Kollegium visserligen icke funnit det nuvarande anslaget, 300 R:dr R:mt, vara för det dermed afsedda ändamål mer än tillräckligt; en förmodan, hvartill Revisorerne endast torde hafva kommit genom en oriktig förutsättning, att anslaget under tiden före 1858 utgjort en lika ringa summa som sedermera. Med återställande af den nådiga remissen, framhärdar Kollegium med djupaste vördnad, nit och trohet, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, F. " L. AKERBERG. Stockholm den 20 November 1861. Frans Ant. Cicelius, 332 — Riksmarskalks-embetet, med Ståthållare-embetets på Ulriksdals slott underdåniga yttrande, angående livad i 1861 års revisionsberättelse förekommer rörande nämnde slotts räkenskaper.
Jag tillräkna!- mig som elt fel att jag låter surprinera mig; men jag tror icke, att det kan blifva ett motiv för upprifvandet af elt beslut, som är fattadl på grund af Hr Frill. o. Landtm:s propos. Nu är det en annan fråga, huruvida den propostn skall på något sätt vara stridande mot grundlagens föreskrift; derom skulle jag också önska att få afgifva min tanke. 2 punkten i 49 §;n Riksd.Ordn. säger: ”Då saken från Utsk. återkommit, blifve den, efter första uppläsandet, liggande på bordet. Den kan vid nästa föredragning, ehvad öfverläggning ägt rum eller ej, på flere ledamöters förenade begäran, åter hvila; men då saken tredje gången förekommer, skall den till afgörande företagas.” Frågan är nu, huruvida denna fråga verkligen förekommit: den är icke föredragen af Hr Frih. o. Landtm., utan det är ett nytt mål, nemi. att ytterligare uppskjuta föredragningen af den förut tvänne gånger bordlagda frågan. Huruvida detta är st rict e lagligt eller icke, derom vågar jag icke hafva en juridisk öfvertygelse för närvar. ; men sådana, som jag nyss uppläste dem, gro orden i grundlagen. — Den tredje frågan är, huruvida, efter Hr Ftyh. o. Landtin:s propos. och Ståndets beslut, detta beslut står i bestämd strid med det som förliden plenidag fattades eller icke. Sedan jag hört uppläsas detta beslut, så finner jag icke afgjordt, att frågan just i dag skulle förekomma, utan först sedan R. o. Ad. pröfvat alla utgifts-titlarna. Dervid åter kan uppstå den fråga, huruvida R. o. Ad. pröfvat eller icke pröfvat dessa utgiftstitlar. Inom dessa titlar äro flera punkter uppskjutna af R. o. Ad., således finnes för den orsakens skull ett skäl att verkligen begära uppskof. Nu begär jag att få hora huru det beslut är fattadt, hvarom Hr Frih. och Landtm., till följe af Hr Rosenblads förslag, framställde proposition. Undert.
som ligger laiigt inne i landet: ett par mil från den ryska gränsen uncier 69 " 13 ' nordlig bredd. FN Öwre liit ej afskracka sig af en otacksam jor~Iu~&amp;n, utau upptog genast sin ä,lsBlingssysselsäIt U~Jg: och me6 s: ' n @ auliga ihiirdighet har hon afven der kcmmit Bstad en ti-iidgirds*) Finskt ord * s) Se Norsk Havetidende arg. skötsel, hvars resultat äro i hög grad öfverraskande. Hon kunde, som naturligt tir ej i längden förblifva obemärkt, och sedan hon kommit i förbindelse med den om trädgårdsodlingen i Norge s&amp; högt förtjänte Professor Schiibeler i Kristiania, har hoii årligen genom hans föïsorg blifvit forsedd med frön af hvarjelianda växter. Hennes försök dermed hafva så utfa.llit, att icke mindre än 350 prydnadsväxter hafva visat sig kiinna med fördel odlas i Karasjok, och flere af dessa växter hafva t. o. m. lämnat mogna fröskördar derstades. Men det är icke blott för sin egen del hon .arbetat ochsträfvat; hon har, hvad mera kr, genom sitt föredöme, sina ' r8d och anvisningar lyckats förmå äfven sina grannar, lapparne att försöka sig p&amp; trädgårdsodling. Fru b r e har genom sin lifsgiirning visat, att trädgårdsskötsel kan bedrifvas med f r a m g b g så långt norrut som vid 69: de breddgraden; och hon har äfven visat huruledes man med en fast vilja, triiget arbete och goda föredömen kan på e n jämförelsevis kort tid förmå en för nyheter eljes obenägen landtbefolkning, att med kärlek och intresse egna sig &amp; t det hade inbringande och förädlande arbete, som trädgbrdsskötseln erbjuder.
Utskottets Betänkande, IV 2. s i35G, bif. af Adeln, IX s 42°> af PresteStåndet, IX s 422, af BorgareStåndet, IX s 425, af BondeStåndet, IX s 42^. — om i Ångermanland, I r. s 477» 47^- DomProste-Lönerne, om indragning af. Se BiskopsLonerne. Domares tjenstledighet, om skärpning af Lagarne rörande; Motion, remitt. till Lagutskottet, II s i328. Utskottets Utlåtande, VII 1. s 141 — i45, återrem. af Adeln, IX s 206, bif. af BondeStåndet, ix s 235, af PresteStåndet, ix s 243, af BorgareStåndet, ix s 246. Ytterligare Utlåtande, VII 1. s 6o3 — 607, afsl, af Adeln, IX s 536, bif. af PresteSlåndet, ix s 538, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, ix s 555, af BorgareStåndet, IX s 565. — om, skiljande från befattning med värdering å utmätt Fastighet; Motion, remi tt. till Lagutskottet, II s 1207. Utskottets Utlåtande, VII 1. s48, 4.9* bif. af BorgareStåndet, IX s i3a, af Adeln, IX s 135, af PresteStåndet, IX s 147, af BondeStåndet, IX s i53. *— om Under-, rätt, att genom Justitiae Ombudsmannens åtgärd, vinna Förklaring öfver Lagar och Författningar. LagUt - ?6 skottets Betänkande, VI i. s 68 — 71, Lif. af Adeln, IX s 181 , af PresteStåndet, IX s 187, af BondeStåndet, IX s ig3, af BorgareStåndet, IX s 2o5.
Såsom den K. propos:n är uppställd, inser jag ingen nödvändighet att något ansvar skall åläggas dessa granskare (och ordalydelsen ger dertill ingen anledn., Den 2G Ootober. 359 hvilket äfven gäller för Ulsk:s redaction), ty de göra sina anmärkn:r blott på det att domaren må vara i tillfälle att pröfva, huruvida skäl är förhanden alt skilja en förmyndare ifrån förmynderskap och utse en annan. Derpå förlorar myndlingen ingenting, ty han hade alltid rått att hålla sig till den nya förmyndare, som blir förordnad, om denne icke utkraft ansvaret af den afgångne. Jag tror icke, att några gode män åtaga sig detta bestyr, om det blir förenadt med ansvar; ty det är verkligen icke så litet ansvarsfullt, som man torde föreställa sig. Den anmärkn., Hr Cederschjöld gjort, förfaller efter min tanka alldeles, såvida det är fråga om att antaga K. M:s nåd. propos. I annat fall må den gälla till den kraft och verkan LagUtsk. finnér den förtjena vid anmärkms besvarande. Hr von Hartmansdorff, Au g.: En värd ledamot har yrkat, alt R. o. Ad. måtte nu genast bifalla K. M:s nåd. propos. i ämnet. Jag anhåller att fä fästa Ståndets upppmärksamhet derpå, att, så vidt jag vet, har detta betänk, blifvit återremitteradt åtminstone af två Stånd. Jag är icke viss på huru det förhåller sig med det tredje Ståndets beslut, men Ridd.secret. torde kunna upplysa derom. Bäst torde således vara, att R. o. Ad. äfven återremitterar betänk, med de anmärkmr, som blifvit dervid gjorda, på det att saken måtte i ett sammanhang ånyo komma under öfvervägande hos LagUtsk. Frih. Nordenfalk, Johan:
Jag anser det vara alldeles olagligt att afhandla ett förslag till ändring af Riddarh.Ordn., utan att det först blifvit af Riddarh.Utsk. behandladt. Hr Stjernsvärd: Förra gången jag bade ordet åberopade jag 42 § Riksd.Ordn., delta var ett misstag, jag menade 49 §, der det står: ”Hvar och en fråga af annan än allmän beskaffenhet, äfvensom preliminära hemställningar och förfrågningar från Utsk:n, må genast kunna af göras'''’. Jag tror att en discussion rör:de grunderna för den blifvande Riddarh.Ordn. är en så beskaffad icke allmän fråga, att den utaf R. o. Ad. kan utan remiss afgöras. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt lian i detta hänseende måste vara af olika tanke med Hr Stjernsvärd. Det vore visserligen sannt, att Riksd.Ordn.-s 49 § i 2:dra mom. stadgade, alt frågor af annan än allmän beskaffenhet må kunna genast afgöras, såvida de af någon Ståndets ledamot ej begäres på bordet, men detta kunde likväl icke hafva afseende på'en sådan fråga, hvaruti ett serskildt behandlingssätt blifvit föreskrifvet, hvilket, sedan det blifvit af R. o. Ad. stadgadt och af Konungen godkändt, måste lända R. o. Ad. lill efterrättelse. En propos. till bifall å Hr Stjernsvärds förslag kunde således icke af Hr Gr. o Landtm, framställas. Beträffande åter R. ö. Ad:s sammanträde i morgon på aftonen så lade väl grundlagen icke deremot bestämdt hinder, emedan det vore stadgadt, att Ständernes gemensamma Utsk. ej må sammanträda på samma tid då i ett eller flere eller alla Stånd Plenum hålles, eller såsom allmän grund, att Utskms sammanträden torde vika för Ståndens; men då sammanträde för det Hemliga Utsk., som sammankallades af Konungen, var utsatt till i morgon e. m., kunde det icke vara lämpligt att R. o. Ad. valde samma tid för sin sammankomst. Hr Stjernsvärd: