Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det spirade fram I solfattig vår En lifskraftig stam För kommande år: Väl frestade köld på nyskjuten rot, Men värmen därinom — • den kämpade mot. Den vecklade ut En krona af blad, Som skugga till slut Ä t plantorna gaf. Väl bleknade blad på höstliga dar, Men värmen därinom — den stannade kvar. Och vinter med snö Se ' n plockade af Den del, som kan dö Och läggas i graf: Och så är den slut, den jordiska strid. Men lifvet därinom — det vaknar i frid. Tycho Tullberg. Beriktigande. I den lefnadsteckning öfver undertecknad, som var införd i n:r 18 af Idun, har ett ytterst beklagligt misstag insmugit sig, helt säkert föranledt af missuppfattning från författarinnans sida. Tvärtemot hvad som uppgifves, har förhållandet mellan mig och min styfmoder alltid varit särdeles godt, och hyser jag för henne den allra största både tillgifvenhet och tacksamhet. Det kan ej heller gärna vara annorlunda, enär jag alltid i henne funnit en mycket god och uppoffrande moder, ej allenast mot mig själf, utan i lika hög grad mot mina barn. Själf hade jag ej sett artikelns innehåll, förrän jag fick läsa den i Idun. Uppgiften, att jag har oinskränkt rätt att antaga eller icke antaga elever, eger heller icke någon grund. — Namnet på min födelseort är Röstånga, icke som uppgifvits ö s - långa. Alice Bontkron. Fröken Amanda Leffler har i bref till Redaktionen på det lifligaste beklagat det misstag, hvartill hon, naturligtvis ofrivilligt, gjort sig skyldig och bedt oss beriktiga detsamma. Genom detta meddelande och genom att införa ofvanstående beriktigande från fru Bonthron själf hoppas vi, att alla parter skola anse sig tillfredsställda. Redaktionen. Kvinnans intressen vid 1891 års riksdag. Högre skolor för kvinlig " ungdom.
Råneo, ankällit, att /kdjuneton ock Löroständerskan vid Inrättningen mätte, säsom deltagande i undervisningen, äkven komma i ätnjutande ak serskilda löner, samt till vinnande karak ook pä det Inrättningen mätte erkälla ersättning kör kittills i detta afseende gjorda uppokringar, föreslagit, det Direetionon skulle kos Longi. Naj:t i underdänigkot ankälla, att Mdig Rroposition mätte till Rikets 8tänder kramställas om beviljande ak ett ärligt anslag, stort 1,000 R:dr Råneo, kvarak skulle utgä: tili kxra kör en Lärosal R:dr 200 d.o kör 3:ne rum ät tjenstgörande Läkare » 200 d:o kör 2:ne rum ät Larnmorske-Iärlingar » 133 lön ät ^djunoton » 200 d:o ät Röreständorskan » 166 » Inköp ook underkäk sk Instrumentor m. m » 50 » Rroomior kör Larnmorske-Iärlingar » 50 » » 16. — 32. 8umma R:dr 1,000: Ned öfverlemnande ak donna ansökning, kar bemälda Direktion, vitsordande bekokvet oek vorkställbarketen ak den kör Läroverket köreslagne utvidgning inom Rarnbördskusot, underdanigst ankällit, att, dä Direetionen saknade dertill erkorderlige me - 11 dol, sädane till ett beräknadt belopp sk 872 R.dr 32 sk.
Herr Palmcrantzs, Johan Mauritz, denna dag väckta motion, om eftergift al skatterna a soeken-allinänningar, hvilka emellan intressenterna skiftats; 2:o. Herr Ancharsvärds, Theodor, denna dag väckta motion om anslag för utarbetande af ett sammandrag utaf kriminal-lagstiftningen, m. m.; 5:o. Herr Oxehufruds, Anders Rolf, denna dag väckta motion, om låneunderstöd för anläggandet af en jernväg från Slockholm lill Sag-ån, jemte de deraf “rauledda yttranden; 4:o. Herr Leijonanckers. Fredrik Wilhelm, denna dag väckta motion, om an■ utgiivande ai Topografiska korpsens karteverk; Herr Iilingenstjernas, Erik Gustaf\ denna dag väckta motion, om pen11-iuspektoren Henrik Julius Thams enka och barn; Prot.-Utdrag den 1 December 1S59. 101 6:0. Herr Cederschiölds, Fredrik August, denna dag väckta motion, om förbällring i Miiilär-läkarnes löneoell pensionsförhållanden; 7:o. Grelve Kallings, Carl, denna dag väckta motion, om pension åt Fröken Sophia Pauli; 8 0. Herr Sluarls, Carl Gustaf, denna dag väckta motion, angående ytter ligare anslag lill Riksdags—aekivets komplettering och förökande; 9:o. Herr af Sillens, Abraham Wilhelm, denna dag väckta motion, om an slag till Lilhografen Carl Johan Billmark för fortsättandet af lians arbete: ”Sverige, Aqvarell—lithogratier och Tontryck”; 10:o. Densammes denna dag väckta motion, om pension åt framlidne Inten denten Theodor Sandströms enka och barn; 11 :o. Friherre Wredes, Fabian, denna dag väckta motion, om pension till Garnisons-läkaren Doktor Per Guslaf Broman; 12:o. Herr Stjernsvärds. Guslaf Mauritz, den "2G November väckta motion, 0111 åtgärders vidtagande på det att de utaf Kapilenen B.
Lades på bordet nedannämnde från Ulsk:n iukomne ullåUn och mern., nemi. från Statssanvt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:n: N:o 42, i anledn. af väckt motion om löneförhöjning för rector vid Hudiksvalls högre lärdomsskola; N:o 43, i anledn. af väckta frågor om förändrad reglering af den åtskilliga hemman i Skaraborgs och Elfsborgs län medgifna rättighet till mulbete å kronoparken Edsmären; Statssamt BevillningsUtskotten: N:o 44, i anledn. af gjorda anmärkn:r vid betänk. N:o 19, rör:de väckt motion om nedsättning uti postportoafgiflen; Banco-Utskottet: N:o 38, ang:de revisionen af Lånecontorens i Götheborg och Malmö samt Bancodisconlverkels räkenskaper och förvaltning för nästlidne år, m. m. N:o 39, i anledn. af erhållen återremiss å Utsk:s mern. N:o 22, med hemställan, del Bancofullmäktige mätte berättigas att uppköpa och försälja vexlar; N:o 40, i anledn. af erhållen återremiss af Utsk:s mern. N:o 26, angtde förändrad reglering af embets-och tjenstemannapersonalen inom Banken; N:o 41 , med anmälan om verkställd votering i förstärkt BancoUtsk., öfver den i meni. N:o 37 upptagne frågan; samt Lag-Utskottet: N:o 68, i anledn. af återremiss af en punkt i Utsk:s betänk. lN:o 31, ang:de förändring i vissa delar af nu gällande lagsladganden om giftorätt och arfsrätt m. m. H. B. o. Ad. åtskildes kl. | till 11 om aftonen. In fidem prolocolli, silbert Munck. (ilo Den 29 Januari e. ra. Särskildt Protocoll. Onsdagen ilen 29 Januari lO^S e. in.
Uti § 9 är stadgadt, att, till ledning vid bestämmande af värdet å stångjernsbrukens samt masugnarnes tillverkningar, skola antagas de i derom utfärdade Kungörelser sednast fastställda lösningspris för kronans hammarskallsjern samt tiondeoch persedellackjern från samma bruk, äfvensom alt behörigt afseende å dessa utskylder skall fästas; men då Rikets.Ständer, för deras del redan beslutat, att så väl hammarskatten, som tiondetackjerns-algilien skall under vissa vilkor för framtiden upphöra, bör, i händelse delta beslut varder af E. K. Maj:t stad lastad l, nämnde § i instruktionen utgå. Ehuru E. K. Majit uti ofvanomförmälda nådiga skrifvelse den 10 sistlidne Januari förklarat sig vara betänkt, alt, eller inheintande af' Rikets Sländers beslut i afseende å bestämmelserna rörande allmänna bevillningens beräkning, påförande, uppbörd och redovisning, till nådig pröfning företaga Irågan om uya sladganden rörande mantalsoch skaltskrilningarne, hafva Rikets Ständer likväl, då dessa förrättningar ligga till grund för bevillningens utgörande, ansett sig böra, i sammanhang med uppgörandet af den nya Bevillningsstadgan, tillse huruvida det af ofvanbemälde Kommitlerade algifna förslag till mantalsoch skallskrifningsförordning i berörde hänseende innefattade fullt tillräckliga bestämmelser; och halva Rikets Ständer, efter verkställd granskning deraf, för sin del godkänt ett förslag till förordning, angående mantalsoch skatlskrifningarnes förrättande, hvilket förslag Rikets Ständer härmed få till E. K. Majit i underdånighet öfverlemna. Rikets Ständer, hos hvilka fråga uppstått derom, huruvida ofvanberörde af Rikets Ständer antagna nya Bevillningsstadga, skulle med början af nästkommande år 40 Expcdilions-Utskotlels Förslag lill underd.
Denna farhåga saknar icke grund i allmänna opinionen, och den förtjenar således ganska mycken uppmärksamhet, serdeles af det Stånd, som egentligen drager Statens börda, ty der interessena äro mäktiga, der kan man ej eller nog vara på sin vakt mot" missbruken; och jag skulle lätt kunna föreställa mig, att i en framtid den rike och ansedde proprietairen tilläfventyrs funne för sig ganska förmånligt, att sjelf låta inteckna sin jord mot 5-f procents ränta, för att af den mindre förmögne och mäktige taga sex, intill dess han på utmätnings-auetion måhända åtkomme den intecknade egendomen för dess halfva värde. På alla dessa grunder yrkar jag elfsl a g på Banko-Utskottets ifrågavarande Betänkande; och förklarar ytterst, att jag orubbligen tror det Staten, eller hvad som är detsamma, den af Staten garanterade Banken, endast i nödens yttersta stund, samt för tider och tillfällen af hel annan art, bör använda sin credit för utländsk skuldsättning. Herr Rosenblad_, Bernhard: Den tid är troligen icke aflägsen, då, med blicken på 1668 års BankoOrdning, som stadgar, att LåneBanken skall upplåna Capitaler, för att utlåna dem, denna Bankens natur - Den ii Februarii e, ra. 265 liga verksamhet skall komma att erkännas, och de fördomar icke längre göra sig gällande, att Bankens credit skall lida af dessa åtgärder. När denna tid kommer, torde också fördomarne hafva försvunnit från det ställe och den corps, der man hade närmaste rätt att vänta bekantskap i dessa ämnen. Men då Betänkandet redan i två Stånd fallit för denna fördoms makt, skall jag icke, för min egen kärleks skull, uppehålla tiden med anhållan om bifall, utan Friherre Kantzows förslag må gerna antagas. Dock får jag allenast uttrycka den tankan, ehuru det icke kan hafva någon påföljd, att jag icke kan neka min lifligaste glädje öfver att höra en återgång lill fädernes enkla tarflighet, yrkas af en låland Rikets största importörer. Friherre Sprengtportenj Jacob Willielm:
Ni bedrar er, min vän: det är min hustru. Min syster är ej uppkommen ännu. LEJONQVIST. VINGREN. LEJONQVIST till värden. 313 Är det Hennes Nåd? VINGREN. Har jag icke en vacker, ung hustru? Det är bara barnet ännu, men det är ett godt barn (kysser henne på pannan). Hur är det med dig, mitt hjerta? Du synes trött. Jag är så tyngd af den fasliga hettan och det grymma dammet. Också ha vi rest under den starkaste värmen. Du har så velat, min vän. I Augusti månad börja dagarne redan bli korta, och jag har varit rädd för backarna. Du ser ren att det börjar mörkna; men kom, skall vi gå in till dig, så kan du hvila dig. Herrn heter HofRättsRådet Lejonqvist. Ja så. Bra man. MARIA. LASSE. MARIA. LASSE till Maria. LEJONQVIST. FRUN. LEJONQVIST. Om Herrskapet ville sätta sig ner litet här i salen, skulle vi på stund städa rummen. Befalles kanske något litet till bästa? Alltför gerna, jag dör af törst Befalles kallskål, té eller kaffe? VINGREN. FRUN. 314 Åh, i Göteborg kan ej begäras annat än té. Vi ha af det bästa. MARIA. FRUN. Tag hit af det som Companiet ger åt Kungen. Befaller Hennes Nåd att jag skall laga till? Nej tack! Det skall jag sjelf göra. Skaffa oss god grädde. (Tébordet tillagas och Frun sätter sig att dricka té.) Men hvad gör min svägerska der nere så länge? Åh förstår du inte, mitt hjerta, att innan min syster fått städa alla sina knyten, sina papplådor, sina hundar, går det väl en stund ut. Men det lider mot afton. Laga du till té. Jag måste gå och kläda mig, för att kunna ännu i afton se en betydande man här i staden. Jag har angeläget att tala vid honom. Men hvad är det för angeläget, som ej kan skjutas opp till i morgon? Åh, du vet att jag önskar bli vald till Direktör af OstIndiska Compagniet, och valet sker i morgon. Farväl, jag kommer strax igen.
Till de föreskrifter, som torde böra inflyta i stängselförfattning, byggd på ofvannämnde grunder, tillåter jag mig framlägga följande utkast: 1:o. a) I fråga om stängas skall i rågång eller skiljolinie emellan tvänne en staka gårdar, ege den vitsord, som stänga vill. b) 1 fråga om stängas skall emellan enstaka jord, å ena. och oskiftad by, å andra sidan, gälla jemväl dens, vare sig egarens af den förra' eller flertalets i den sednare, mening, som stänga vill. Flertalet i by är det, som utgöres af de fleste delegare, ehvad de ega större eller mindre innehaf i hvardera. c) I sådan fråga emellan tvänne oskiftade byar, ege den by vitsord, som stänga vill. I hvardera byn galle flertalets mening utan afseende på innehaf. 2:0 Der grannar öfverenskomma att antingen upphöra med all stängselskyldighet sig emellan, eller ock att uppföra stängseln af annan beskaffenhet, än här nedan derom föreskrifves, och sådan öfverenskommelse blifvit skriftligen affattad, underskrifven af delegarne och behörigen bevittnad, skall den, utan afseende på ombyte af egare, vara gällande för den tid aftalet innefattar, dock högst tio år, såvida ej dessförinnan alla delegarne blifva ense att samma öfverenskommelse upphäfva. 3:o. Der genom öfverenskommelse, på sätt föregående § säger, hägnadsskyldighet grannar emellan upphört, skola dessa gemensamt bekosta underhållet af den stängsel, som eljest den till stängsellinie angränsande delegaren ensamt bort underhålla, hvar i förhållande till den besparing, han i stängsel mot grannar vunnit; dock skall närmast stängsellinie belägen delegare utgöra detta åliggande, emot åtnjutande af ersättning som, derest ej annorlunda åsämjes, Gode man eger att för 10 år bestämma. 4:o. 1 rågång eller skiljolinie emellan enstaka hemman, så ock emellan sådant hemman, å ena sidan och oskiftad by, å den andra, äfvensom oskiftade byar emellan, tage hvardera af den stängsel, som upprättas skall, utan afseende på hemmantal eller egobes affenhet. Summans.
Han är tusenstämmigt tack Säkerligen har väl k. operans salong aldrig gråhårig och gråskäggig, det magra ansik för trogen vakt förr företett en så i ordets alla bemärkelser lytet är fullt af fåror, plöjda af lidande, och ur jublande hjärtan ljude! » sande anblick som vid galaspektaklet i tisdags •o melankolien blickar fram ur de trötta ögomed anledning af h. m:t konungens regeringsnen, liksom ur kindens vemodiga. jubileum. Särskilda anordningar hade för till3 ° CÖ Dekorationerna voro synnerligen vackra, särfället vidtagits. Sålunda hade raderna smyckats deles i den sista bilden med sin präktiga fornHan ordnar sina papper, TY han känner med gröna guirlander, i hvilka omväxlande innordiska sal och det vackra månskensland skapet att han skall d ö. Han har läst upp sitt skåp flätats blommor och glödlampor, och på öfre i bakgrunden. parkett samt parterr hade uppförts en ny kung Efter styckets slut gick ridån ånyo upp för där alla värdehandlingarna ligga, tagit fram 0 1 lig loge, öfver hvilken tronade en kunglig krona, en tablå eller apoteos, då man bland annat såg de olika högarne, och nu lägger han dem omgifven af vackra draperier. Midtplatsen i föri luften sväfvande genier lagerkransa konung i den ordning, att man efter hans död sta stolraden i denna loge upptogs naturligtvis Oscar II:s byst. Härvid utfördes » Ur svenska skall finna meningen med dem. Testamente af h. m:t konungen, som till höger om sig hade bjärtans djup », i hvilken sång publiken instämde och allt skall vara klart. Och hans efter kronprinsessorna Lovisa af Danmark och Victoria stående. Ett lefve för konungen hade naturligtaf Sverige samt till vänster storfurstinnan Elivis nu varit på sin plats och skulle lika gifvet lämnade skola välsigna hans minne. sabet af Ryssland och arfstorhertiginnan Hilda åtföljts af de lifligaste ovationer. Alla inväntade Han skall dö — doktorn har sagt det. Han af Baden.
Så att allas syner skola vara eder såsom ens beseglad boks ord, hvilka som man får enom, som läsa, kan, och säger: Käre, läs häruti; och han säger: Jag kan icke; ty hon är beseglad; Eller, lika som man finge enom, som intet läsa kunde, och sade: Käre, läs häruti; och han sade: Jag kan intet läsa. Och Herren säger: Derföre, att detta folket nalkas mig med sinom mun, och hedrar mig med sina läppar, men deras hjerta är långt ifrå mig, och frukta mig efter menniskors bud, som de lära; Si, så vill jag ock underliga handla med detta folk, allt som underligast och sällsynligast; så att deras visas vishet skall förgås, och deras klokas förstånd skall förblindadt varda. Ve dem som fördolde vilja vara för Herranom, till att förskyla deras uppsåt, och hålla deras gerningar i mörkret, och säga: Ho ser oss? Och ho känner oss? Hvi ären I så vrånge? lika som en krukomakares ler tänkte, och ett verk sade om sin mästare: Han hafver icke gjort mig; och en potta sade till sin makare: Han känner mig intet. Nu väl, innan en ganska liten tid skall Libanon varda en åkermark, och åkermarken skall en skog räknad varda. Ty på den samma tiden skola de döfve höra bokenes ord, och de blindas ögon skola se utu mörkret och skummet. Och de elände skola åter hafva glädje i Herranom, och de fattige ibland menniskorna skola glädja sig uti Israels Heliga; När de tyranner en ända hafva, och det med de begabbare ute blifver; och förgjorde varda alle de som vaka efter att komma vedermödo åstad; Hvilke komma menniskorna till att synda genom predikan, och gå dem efter som straffa dem i portenom, och vika ifrå rätthetene genom lögn. Derföre säger Herren, som Abraham förlossat hafver, till Jacobs hus alltså: Jacob skall icke mer på skam komma, och hans anlete skall icke mer skämmas. Ty när de få se deras barn, mina händers verk ibland dem, skola de helga mitt Namn, och skola helga den Heliga i Jacob, och frukta Israels Gud.
Det vill af flen diskussion, som i ämnet nu blifvit förd, synas, som om denna fråga vore lemligen outredd. Med hänsigt dertill hemställer jag att BorgareSt:ts förev:de inbjudning mätte få hvila på bordet samt att dagens diskussion derom må utgå ur prot:t. Häruti instämde Gr. Mörner. Frih. Alströmer: Jag tror icke att denna fråga är så in vecklad som Gr. Lagerbjelke föreställt sig; och för den händelse tir:n skulle vilja afstå från sin anhållan om bordläggning, får jag omnämna, att Halmstads hamn redan tillförene har åtskillig mark sig af staden uplåten. Meningen är ock nu, att detta jordstycke framdeles skall sammanläggas med hamnens öfriga område. Det är således endast en genväg som blifvit genom ifrågavtde inbjudning åsyftad. En direkt uplåtelse deraf måste ock framdeles ega rum mellan staden och hamndirekt:n. Det är nemi. alldeles säkert att det är för hamnen och icke för staden som denna mark är behöflig. Jag röstar således fortfarande för bifall till denna inbjudning. Hr Montgomery: Hellre lin att olika meningar skulle up stå ronde en fråga, så enkel som denna, vill äfven jag förena mig uti bifall till BorgareSt:ts förev;de inbjudning. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att som den ifrågav-. de inbjudningen blifvit på bordet begärd, komme densamma att der hvila. B. o. Ad. åtskiljdes kl. 8 e. m. In fidem. O. Brakel. Lördagen den 21 Juli 1860. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 6 prot.utdrag för den 20 dennes samt pleniprot. för den 26 sisth April'. 228 J) en 21 Juli f. m. Anmäldes och bordlädes nedannämnde, från Utsk:n inkomne Mern. och Betänkm, nemi. från Konstitutions U tskottet: N:o 51, med förslag till ändring i 1 § 11 mom. och 4 g 2 mom.
Resolution i detta afseeende ej finnes, hvilket förhållande endast inträffar med Vesterbotten, bör anledningen sökas, antingen i orätt begrepp om Författningens föreskrift, eller uti den rättighet att moderera och rätta Städerna och Handtverkarne emellan, hvilken uti 25 § af 1731 års Resolution å Stä. Den ig Juni. å Städernas Besvär blifvit Landshöfdinga rtae uppdt agen. Hvad åter angår den omständigheten, att denna afgift på somliga orter uppbäres endast af K ronan, på ändra af vissa Städer, och på somliga af bade Kronan och Städerna, och således derstädes erlägges i dubbelt förhållande; så kan StatsUtskottet, lika med allmänna Beredningen, oaktadt hvarken 1604 års Riksdags - Beslut, eller de omförmäldta Kongl. Resolutionerna, inskränka Kronans rätt, att allmänneligen uppbära denna afgift, likväl icke anse, hvad deraf blifvit vissa Städer genom särskildta Resolutioner tillagdt, annat än som en följd af samma förhållande, hvarigenom en del af Kronans rentor blifvit för vissa behof till enskildta eller Corporationer bortförlä ndie. Stats - Utskottet anser derföre att Gerningsören ingenstädes till högre belopp, än 1 dal. S:mt eller 16 sk. Banco för hvarje person böra enäggas, samt att de ingenstädes skola till dubbelt belopp betalas, utan antingen endast till Kronan eller endast till Städerna utgöras, äfvensom att inga af Staderna kunna göra anspråk derå, så framt de icke kunna uppvisa särskildta Kongl. Resolutioner på rättigheten att en dylik afgift uppbära, samt att samma skyldighet, såsom vilkor För Gerningsörens framgena undfående, bör åligga Städerna på de ställen, der denna afgift är delad emellan dem och Kronan. Stä. 636 Den t9 Juni. Städerne i Vesteroch Norrbottens
De inom 11. R. o. A. yttrade anmärkningar mot berörde Betänkande och hvilka föranledt detsammas återremitterande kunna sammanfallas uli följande puno ter, nämligen, af Friherre Anckar swärd, C. //..- Betänkanden, N:o 285. 387 1:0 Att den i förra Betänkandet pag. 3o3 omnämda afskrifningsfråga för Elfsborgs Län bordt, icke såsom Utskottet tillstyrkt, lemnäs utan åtgärd, utan föranleda till en underd. framställning till K. M:t; 2:0 Alt förhållandet med de vid 1823 års Riksdag af R. Stlr mot f. d. Allmänna MagazinsDireclionen väckte 10 anmärkningar, hvilka, till följd af K. M:ts beslut, fått förfalla, likaledes bordt blifva föremål för underd. skrifvelse till K. M:t och Utskottet icke inskränka sin åtgärd till en anmälan af förhållandet hos Constitutions-Utskottet; 3:o Att mera uppmärksamhet bordt fästas dervid att icke utredningen, efter 182.3 års R. Stms uttryckliga begäran , genast blifvit öfverlåten åt K. StalsContoret utan först en serskild Styrelse dertill förordnad ; 4:o Att förhållandet med Magazinslnrättningens fordringar i Finland bordt närmare utredas, till bedömande huruvida den högst betydliga minskning i det balancerade fordringsbeloppet, som genom tractaten för Inrättningen uppkommit, kan nöjaktigt förklaras; 5:o Att närmare utredning måtte gifvas rörande de år 1826 verkställde försäljningar af Spanmål, hvaribland exempelvis utmärkts försäijningarne i Skåne öch Westmanland; 6:0 Att Utskottet måtte noggrannare undersöka anledningarne, hvarför Redogörelsen för Creditivmedlen icke ännu, efter 3:ne års förlopp är fulländad; 7:0 Alt icke', enligt Utskottets hemställan, afskrif - 388 Stats-U tskottets ningen af äldre Balanceposter må få ankomma på K. M:ts Nådiga förordnande, utan för deras afförande ur Räkenskaperne jemväl erfordras R.
Genom den uf mig föreslagna Dh-cnntReglering häfves detta onda, och om Banquen, utom de ständiga biträden till Götha Canal, Odlings-Lån och Silfver inköp, använder fula sin öfriga inkomst till Fastighets - Lån med Silfver-Ränta, och Odlings-Lån, då först upp. fylles den af Utskotten gifna försäkran att icke strypa, då först upphör Banquen att agera som en Capitalist, hvilken ämnar flytta ur Landet, och dä framkallas da lyckliga förhållanden Utskotten sid. 7 så skönt och så sannt framställt: uti hvarje Medborgwes trefnad och öfverskott, uti hans kärlek för Regering och fosterjord, ligger det enda reela och tillfyliestgörande Cap talet att sälta i circuiation, när Fäderneslandets stora angele genheter det fordra. Slutföljden btifver nemligen: l:o Skadan ligger icke i Myntets sämre eller bättre beskaffenhet, utan i dess vacklande —- blott bestämdt. 2:o Är det billigt, att Fastighets-ägare, Som burit alla krigets bördor, da just under denna tiden de nya Capitalisterne uppstigit, nu efteråt skola till dessas ytterligare välmåga eller M-ymfdrbättrmg, ända till 1^29 contnbueia, Den r$ April. genom Amortissements-Fonden 3*4 proCent till Myntets förbättring? 3:0 Ju lägre pris på Fastigheter, ju mindre lönande att odla jord; när det kosrar mindre att köpa odlad jord, än odla obrukad, hvad blifver följden/ 4:0 liga Fastighets pris verka icke alltid Product.-rnas fall, mtn oiy.fvelagtigt mindre Proöuction. <r:o Genom det omtalta lifliga Omsättnings-Systemet blifver man oftare, i behof af penningar. Creditcn för.oras, i stället det skulle göra lättnad. 6:0 När jorden var skattfri, var den äfven skuldfri. 7:0 Om Realisationen nu göres r är det u icke Banqueroute; den gjordes igog; nu är det blott utredning af massan.