Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Huru man kan drifva den satsen, att det är lättare att anskaffa ett tredubbelt Den 26 A pr il e. m. 4&3 större antal kontrollör, ån det mindre antalet? Svårigheten att få kontrollörer lärer väl icke ligga i den längre tid man behöfver dem. Jag är öfvertygad, att de kontrollörer, som anställas för 2:ne månader, skola i allmänhet gerna fortfara med befattningen under ytterligare 4 månader. Deremot är det ganska tvifvelaktigt, huruvida man kan anskaffa ett så stort antal kontrollörer, som erfordras, derest bränningstiden inskränkes till 2:ne månader. Slutligen ber jag att fä förklara, att jag icke ämnar envist motsätta mig den föreslagna inskränkningen. Jag har fullgjort min pligt, då jag, i motsats till den för dagen rådande åsigten, öppet uttalat nain mening i saken, och jag skulle anse mig hafva föga motsvarat det. förtroende, hvarmed R. o. Ad. hedrat mig genom att invälja mig till ledamot af det Disk., som har detta vigtiga ärendes behandling sig updragen, om jag sådant uraktlåtit. Lika öppet uttalade jag min mening är 1848, då jag förordade näringens fabriksmessiga bedrifvande med en beskattning af 4 sk. b;ko per kanna. Detta förslag förkastades då, derföre ali det ansågs gå alltför mycket framom sin tid. Nu vill roan underkänna min mening, derföre att jag icke vill göra mig till hjelte af dagens bearbetade opinioner och på en gång inskränka näringen till en hittills knappast anad grad. Jag har motsatt mig denna ytterlighet, derföre att jag befarar, alt ett sådant förfarande' skall framkalla en reaktion, hvilken så väl i detta som alla andra fall icke är något önskvärd!. Kasta vi blicken tillbaka på bränvinslagstiftningens historia, se vi alt hvarje öfverdrifven kraftansträngning uplöst sig i en återgång till det gamla förhållandet, så alt den ena författningen uphäfver hvad den andra stadgat.
Men intill dess gryningen af det stora skandinaviska förbundets (lag klarligen syntes utbreda sig öfver alla de tre nordiska rikena, torde del vara bäst och klokast, att äfven de, som nitälska för den Svenska örlogsflotlans framtida storhet, för närvarande påyrka, att hon skal! koncentreras till en liten, men i alla afseende» fullgod kärna, som, rik pä inre lifskraft, blefve mägtig af en starkare utveckling, när bättre tider komma, och att vi derföre här i vårt land nu icke borde sträfva alt hålla flere eller andra fartyg, än vi kunde i fullständigt bästa skick utrusta och särdeles viii bemanna med i den svåra tjenste» på sjön utmärkt skickligt befäl och fullkomligt dugligt och sjövant manskap, saint att vi, framför allt, icke måtte sälta vår lil dertill, att äfven den starkaste flotta skulle kunna utgöra eli säkert värn för vårt lands sjelfständighet. Efter motionärens uppfattning mäste således landthären vara hufvudsak, men flottan blott en underordnad, fast nyttig bisak i fråga om landets försvar, hvarom motionären trodde alt mänga skulle med honom instämma. Deremot fruktade han att meningarne skulle vara mycket mera delade i afseende pä den af honom redan för I (i år sedan uttalade och nu ånyo framställda satsen, 'ali Sveriges land tjär sv ar skall städja sig främst pä folkbeväpning och icke /räms/ på slående här.'' Hans fasta öfver - 6 Sammans. Statssamt Allm. Besa.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 53. tygelse vore, alt förr än både styrelse och folk gemensamt erkände giltigheten af denna sats och åt densamma gåfve en fullkomligt följdriktig tillämpning vid ordnandet af landets lefvande försvarskrafter, kunde vår sjelfständighet icke anses vara med full säkerhet tryggad.
Löjtnanten fann honom nog mer än öfverflödig, men hon ville tydligen ha honom där. Det var både Asti spumanti och Lacrymæ Christi, och Nino drack, som han aldrig druckit förr. Men han lyckades hvarken att göra sig döf eller blind. Plötsligen, då Nino tänkte sig, att löjtnant Ugo borde vara smått tokig af hennes ögonkast och hennes kyssar, lutade hon sig emot denne och frågade skälmskt, om han ej kunde låta bli att resa. Kunde han ej draga sig tillbaka? Nu, sade hon, skulle det bli så långt till, innan de finge gifta sig. Han skrattade åt henne. Nej, han kunde ej komma undan. Kunde han ej bli sjuk? Göra sig sjuk? (Forts, å sid. 39). Det var omöjligt för Nino att säga nå- got, som kunde trösta. Alla skulle j u icke falla, sade han, och löjtnant Ugo, som var så tapper, skulle nog reda sig mot barbarerna. Hvad hjälpte det att vara tapper, sade hon, då fienden låg gömd i snåren och siktade på det blå bandet. Hade Nino sett det blå bandet? Hvarför var det blått, det mörclarbandet, hvarför var det ej rödt som blod? H E M M A EN LITEN HOS ÅTERBLICK O CII NÅGRA MED ANLEDNING AF TIDNINGENS D å redaktionen af Idun i början af detta år — det tionde af tidningens tillvaro — beslöt att till sin läsekrets rikta en öppen frSga för att få utrönt, livad den helst önskade sig som clou i årets julnummer, blef resultatet af en för oss ganska öfverraskande art. En angenäm, en kär öfverraskning, det är sant, som gjorde oss det varmt om hjärtat.
53 reglementariska stadganden, angående Banketta Disconl-rörelSé på nain» och reverser; N:o 129^ nied öfverlemnande af förslag till reglemenlai iska stadgaitden, angående Bankens lånerörelse genom Handels och NäringsPisconten. S. D. Afslog Ridderskapet och Adeln Banco Utskottets den 21 dennes på bordet la g de Betänkande, Njo i3o, i anledning af Herr Wosrneoch Riksdags-Fullmägligen Änders Dan elssons motioner, om ytterligare creditiv A Banken för Riksgälds-Contoret. S. D. Lades till bandlingarne Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottens den 21 dennes på bordet lagde Memorial,5; Nto, 55, i anledning af återremiss å Betänkandet, N:o 48* öfver väckt fråga turi laga fardag å så kallad embetsjprd i stad, Från H ögvö-rdigc Preste-StåndeI? • S. D. Uppå derom väckt motion, beslöt Ståndet anmoda Utskotten, att, senast inom 8 dagar efter dellåendet, till Riks-Stånden inkomma med svar, skriftligen affatLadt, å de nu gjorda återremisser, eller dem, som ännu kunna beslutas; och skulle respeclive Med-Stånden vördsamt och vänligen inbjudas, att i detta beslut med Preste-Ståndet, sig förena. S. P. Föredrogs och lades till bandlingarne Con titutions-Ut skottets Memorial, N:o 118, till Ridderskapet och Adeln, angående dess åtgärd vid Memorialet N:o 107. S. D, Föredrogös å nyo Banco Utskottets Utlåtanden och Memorial: N:o 1 26f i anledning af de inom tvänne Riks-Stånd framställde och till Utskottet remitterade anmärkningar emot Utskottets, i Memorialet N:oiia, afgifne förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande Aid. 1 af Art. 4 i 1830 års Banco-Reglemente:
Vidkommande åter förslaget om stiftandet af en allmän Hypotheks-inrättning för bela Riket, bade Utskottet visserligen långt för detta skolat sig utlåta öfver Herr Giinthers härom väckta och till Utskottet serskildt remitterade motion, om icke angelägnare göromål hitintills upptagit Utskottets tid; men Utskottet skall ej underlåta att framdeles med dess Betänkande häröfver inkomma. Och finner Utskottet för öfrigt de tillvitelser, Herr Gunther emot Utskottet framkastat, såsom ”att Rikets Ständers Utskott, vid behandlingen af de vigtigaste ämnen, ej fästade något afseende hvarken på Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelser till Rikets Ständer, eller på de inom Riks-Stånden yttrade opinioner” m. m., vara af sådan beskaffenhef, att Utskottet, som är förvissadt, det hvarje upplyst och uppmärksam granskare skall inse och erkänna origtigheten af dessa tillvitelser, icke behöfver lill svar derå något ytterligare anföra. 6:0
Directionen ägt denna rättighet, så borde Utskottet genom sitt utlåtande förekomma så mångas furklenliga omdomen om Directionens förvaltning. Den af Ban<ioCommissarien Brakel anställda undersökning, hvarvid blott Discontens egna Tjenstemän blifvit hörde, upplyser, det jag ej fornt, utan af osäkert rykte hört, att några få indivjduer haft till låns stora summor i goda Assighationer på Banken, tillen sammanlagd summa af 500,000 Rd., som ej i renta kostat öfver 6 ProCent, på samma tid, som hela otten ej fått annat än 3 ProCentssedlar till lans, hvilka årligen i renta kostat öfver 18 Procent. Om Directionen utgifvit 3 PröCentssedlarna utan att äga rättighet dertill, lör att bistå allmänheten under den stora penningenöden i orten, så kan man väl ej säga, att den inskränkt lånen af de goda Assignationerna blott till några få individuel i samma goda afsigt. Vid en af de Den 20 lull ». ra. på Herr Brakels frågor lemnade uppgifter får jag, för att försvara en af mina uppgifter i detta ämne, göra den anmärkning, att Malmö Discont visserligen icke emöttagit i afbetalning ännu icke till inlösen förfalina 3 ProCentssedlar, utan då de varit 6 veckor gamla. Vid den af Herr Brakel anställda undersökning, har man uppgifvit, att åtmindstone |:del af ännu icke till inlösen förfallna 3 ProGents Sedlar blifvit mottagn» i afbetalning för ett 3 ProCents lån; som jag förr lemnat en härmed stridande uppgift, så nödsakas jag äfven nu försvara hvad jag *agt, och försäkrar, att inga 3 ProCentssedlar blifvit af Disconten tillstörre eller mindre del i liqvid emottagne, om de icke varit åtmindstone 6 veckor gamla. Om icke förhållandet varit sådant, hade låntagare icke varit nödsakade, att då de bekommo nytt län till det äldres af betalande förvexla de nya sedlarna mot agio af nära 3 R:d. för hundradet.
Contoiret; Andreas Jönssons frän Bohus Län Memo. rial, angäende fä kallade Hwitfeldtste Do, natioretnes bättre anwändande. Till Bewillnings-Utsksttet: Hans Nilssons frän Gefleborgs Län Memorial, angäende afgift för Caracterer, Till Banco-Utskottet: Kongl. Maj:ts Nädiga Propositionangä' ende anstalter till Jernwerks rörelsens under, stöd, gifwm den 24 r denna mänad; Erie Bruses frän Carlstads Län Memorial, angä snde Bihang, ll. B. LTlio 9, ro» 66 Den 26 September. ende högre arfwode för Bonde-Ständets Full. mägtige i Riksens Ständers Banque. Or supra» klx ?rotocollo. Osbriet Qämaon Utdrag af Protoeollet, hältet hoSBon. de. Ständet wid Urtima Riksdagen i Arebro, den 26 September 1810. S. D. Äemitterades: Till Banco-Utskottet: Kongl. Maj.ts Nädiga Proposition till Riksens Ständer, angäende anstalter till Jern. werkö rörelsens understöd, gifwen Orebro Slott, den 24 September; och Till det wid denne Riksdag, för de flere frägor af beskaffenhet, att de af wanlige Utstotten ej kunnat uptagas, satte färftildte Utstött, Eric Anderssons frän Stora Kopparbergs Län Memorial, innefattande förslag till wisie tillägg med Riksens Ständers beslut om f. d. Konungens utförande ur Riket. Or supra blx ?rotocolio Lakris! Öämanv. Utdrag Utdrag af Protokollet, hället hos Bott» de Ständet wid Urtima Riksdagen i Orebro, den 26 September 1810.
Directionen hör genom Val återhe”sätta de ledigheter, hvilka emellan Riks”dagarne kunna yppa sig bland Ridderska”pets och Adelns Fullmäktige i Banken och ”RiksgäldsContoret, sedan de af Ridderska”pet och Adeln valde Suppleanter inträdt,” och uti Ridderskapets och Adelns den 25 Aug. i8a3 i detta hänseende fattade beslut, livarigenom blifvit förordnadt, ”att, vid invträffad ledighet bland Fullmäktige, den af ”de trenne Suppleanterne, hvilken i ordnin”ningen hade samma rum bland Supplean”terne, som den afgående bland Fullmäkli - 334 Den g Junii e. m. ”ge innehaft, borde i BancoStyrelsen inträ”da;” deraf man kunde draga den mening, som skulle ingen bland de utsedda Suppleanterne böra inträda i annat rum, än det vid valet efter Matrikeln fastställda ; med iakttagande hvaraf vid ifrågavarande tillfälle nytt val skulle kunna anses hafva bordt förrättas; hemställande Directionen, om icke mera bestämda föreskrifter angående återbesättande af de emellan Riksdagarne, uti ofvanberörde afseende, uppkommande ledigbeter, må Directionen meddelas. Utskottet, som finnér det RiddarhusDirectionen vid förevarande tillfälle rätteligen förklarat CanzliRådet
Betänkande , i anledning af väckta frågor om upphörande af Indelade Cavalleriets fotmöten, samt om förändring i föreskri f terne, rörande remonteringen vid Dragon-Regementena, m. m. Från Hederv. Bonde-Ståndet hafva till Utskottet blifvit remitterade följande motioner rörande dessa ämnen, nemligen: 1:0 af Riksdagsfullmägtigen Johannes Pehrsson från Upsala Län, hvilken fästat uppmärksamheten på den olägenhet, som rusthållare vid Lif' Regementets Dragon-Corps hafva deraf, att de, ensamme bland rusthållarne i Riket, nödgas anskaffa Dragonhästar af endast svart färg och ej under 9 qvarter 4 tunis höjd, och derföre yrkat: att, då, så vidt motionären bekant vore, rusthållare vid nämnde Corps ejäro, mera än andre rusthållare, förpligtade att anskaffa Cavallen - 4 Allm. Besv. och Ekon. Etsk. Betänkande, j\~.-o 3g. hästar af endast svart färg, det borde bestämdt tillåtas deni att hålla hästar af hvilken färg sorn helst; att, då hästarnes duglighet icke beror af deras höjd, sådane mätte antagas, då de uppnått 9 qvarter 2 tuni; att, till befrämjande af dessa, efter motionärens uppgift, samtlige rusthållares vid Lif-regementets Dragon-Corps enhälliga fordringar, en Direction af sä väl befäl som rusthållare mätte utses för att öfvervara approbationsoch cassations-mönstr ingar ne; och slutligen, att fotmötena, såsom besvärande ej mindre för dragonerna, hvilka vid den tid, då dessa möten inträffa, behöfvas för jordbrukets skötande, än för rusthållarne, hvilka det åligger att till dessa möten fortskaffa dragonerne, måtte förenas med Regementsmötena. Med motionären hafva sig förrenat Riksdagsfullmägtige Pehr Olssoti från Upsala Län och Johan Olsson från Stockholms Län, hvarvid den sistnämnde dock gjort den anmärkning, att, inom Stockholms
Uti nämnde belopp äro några utgifter ej inbegripne, hvarken för inventariepersedlarnes slitning och reparation eller för vattenskutornas underhåll, klargöring samt utrustning, emedan sådant för alla år icke är lika; men i händelse dessa kostnader äfven skola beräknas, så utgöra desamma, enl. erhållne uplysningar pr medium för hvarje vattenskuta, som årligen gagnas, circa 150 U:dr b;ko, då sammanlagda årliga kostnaden utgör 4,027 R:dr 28 sk. 8 rist b:ko. Carlskrona K. Blottans SjöMilitieoch VarfsKontor d. 25 Januarii 1855. O. V. Cimmerdahl. Dan. Bagge. 422 Den 26 November e. m. Upgift på årliga kostnaden af de vid stationen begagnade vattenskutor jemte vattenhemtningsbåten, äfvensom kostnaden för vattentransporten landvägen från Lyckeby, då is hindrar kommunikationen. En vattenskuta för Bageriet i 10 månader: En vattenskuta vid Björkholmen i 4 månader: Carlskrona K. Flottaus SjöMilitie och VarfsKontor d. 25 Januari 185 5. O. V. Cimmerdahl. Dan. Bagge. Lika lydande med i K. Flottans VarfsKontor förvarade concepthandlingar intyga A. F. Lundgren, J. 0. Humble, Kammarskrifvare vid K. Flottan. Afskrift. Bil. Litt. B. Till Magistraten i Carlskrona! Sedan, uppå af K. M. gjord Nåd. framställning, E. St:r, vid 1823 års Eiksdag beviljat ett anslag af 83,333 E:dr 16 sk.
att de omyndiga vore syskon; hvarförutan Gode männen försett hvar och en af räkningarne med särskildt bevis. Denna förklaring syntes mig icke vara tillfredsställande, hvarföre jag, i skrifvelse till Advokatfiskals-embetet i Kongl. Göta Hofrätt, anmodade bemälda embete att emot Domhafvanden anställa laga åtal samt anmärkte i samma skrifvelse, bland annat, att granskning af förmyndareräkningar i allmänhet hvarken enligt äldre eller nyare författningar ålegat Rätten, som först, efter det R. St. Just-Ombudsmans Embets-Berätlelse till 1865 års Riksdag. 5 34 vederbörande slägting eller god man, vid den granskning dem tilkommit att verkställa, funnit anledning till anmärkning om misshushållning af förmyndaren eller om dennes bristande vederhäftighet med mera och sådant hos Rätten anmält eller talan i thy mål annorledes anhängiggjorts, haft att ärendet handlägga och pröfva; att det icke, såsom Domhafvanden förmenat, kunde anses vara nödigt eller af någon nytta, att Rätten, vare sig stadsdo mstol eller häradsrätt, befattade sig med granskning af ingifna transsumt ur förmyndareräkningar, i de af Domhafvaren uppgifna omständigheter, enär en dylik granskning, utan svårighet och med större noggrannhet, kunde verkställas af Domaren eller den person, som enligt förordningen hade att transsumten emottaga, och som i sitt förvar ägde förmyndareförteckningarne jemte förut ingifna transsumt; att föreskriften om ingifvandet af dessa transsumt, hvilka upptoge endast summan af den omyndiges behållning i löst och fast, uppenbarligen icke kunde hafva till ändamål att utsträcka Rättens vårdnad å förmynderskapen, i den af Domhafvanden antydda riktning, utan skulle transsumtens inlemnande fastmer endast tjena till bevis derom, att förmyndareräkning blifvit uppgjord oeh afslutad samt till vederbörande granskare aflemnad; att, i betraktande häraf, föreskriften i 4 § af 1861 års förordning vore tillräckligt tydlig derutinnan, att' transsumten skulle ingifvas icke till
Jag beklagar, att hvarken jag eller någon annan nu här den Kongl. Propositionen lill hands, men jag är viss, alt mitt minne i detta afseende icke bedrager mig, och jag kail således försäkra, att hvad jag anfört finnes der. i3 §., som beklagligen aftvingades oss utan förbehåll om deltagande i Rikets skuld för den afträdde betydliga delen af Riket, har endast afseende på enskiltas fordringar hos begge StatsVerken. Det är ej längre än 2 dagar sedan jag läste den, och ehuru den nu icke finnes till hands, och jag på efterfrågan fått höra, att årslrycket, der Tractaten är intagen, ej finnes bland Riddarhusets Handlingar, är jag fullkomligt säker, att icke hafva misstagit mig om §:s innehåll. Man har undrat öfver de anmäld - 3i 1 Ben 19 Augusti. te fordringarnas betydliga nedsättning. Men fordringarna från Svenska sidan voro till större delen Statsmedel, och sålunda med Landets afträdande lill en ny Regering svårligen af den art, att kunna reklameras; hvaremot en del af de från Finska sidan bestodo af enskildas fordringar för lefverancer till Svenska Armeen under kriget. Efter min tanka hade, enligt §:ns ordalydelse, de Finska anspråken således blifvit öfvervägande, om icke genom en serskild diplomatisk skicklighet, och genom den vändning åt saken, att hufvudsakligaste afseendet fastades på barmhertighelsverkens fordringar, det lyckats, att ej blott få alla Finska fordringsanspråken afqvittnde, utan ock ett icke obetydligt Öfverskott derutöfver. Dessa upplysningar har jag ansett mig böra meddela, i anledning af det efterspel vid discussionen, som bär uppstått. Herr Crusenstolpe: Tåg beklagar, alt jag gifvit anledning lill Herr Rosenblads långa och föga upplysande anförande; men efter den underrättelse om de öfrige RiksStåndens beslut Friherre af Nordin meddelat, finner jag inga ytterligare upplysningar af nöden, och afstår således från min begäran derom. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att Herr Rosenblads nyss afgifne yttrande äfven måtte - Den 19 Augusti, 33 te få åtfölja den redan beslutade återremissen.
November e. m. på bordet lagde motion, innefattande förslag till ny lag för privata Banker. Den i December. Ånyo föredrogs Herr Hjertås, Gustaf, den 28 sistl. November e. m. på bordet lagde tvänne särskilda Motioner innefattande, den förra förslag till ny BancoOrdning, och den sednare, förslag till ny BancoOrdning, i händelse Rikets Ständers Bank skulle fortfara att vara LåneBank. Grefve von Schwerin _, Fredrik Bogislaus j anförde skrifteligen: De af Herr Hjerta gjorde motioner angående Sveriges blifvande Bank-system, hafva satt mig i nödvändighet att inför Ridderskapet och Adeln utveckla några af mina åsigter af dessa ämnen. Jag anhåller, att de måtte få åtfölja de gjorde motionerne, och jag Öfverlemnar åt BankoUtskottet, att pröfva, huruvida i dem finnes mer än blott anmärkningar vid de ingifna förslagen; hvruvida i dem finnas ideer, som Utskottet kan pröfva vara af den beskaffenhet, att de böra upptagas och vidare utvecklas. Jag har sagt, att jag funnit mig i nödvändighet att framlägga dessa mina åsigter; och jag får tillägga, att jag ogerna gör det. Jag hör ej till klassen af skarpa tänkare, som förmå oförryckt för sin blick behålla forntid och framtid, då de gå att stifta lagar; jag hör ej till deras antal, som förmå med ett ögonkast omfatta alla stadier af samhälls-lifvets utveckling. Icke är det mig obekant, att Naturinstitutionerne höra utgöra typen för sam - 5a Den i December. liällets, men jag tilltror mig ej, alt kunna bestämma liden, då den absoluta satsen skall göras till förbindande lag. Jag ser naturens krafter verka välgörande då blott, när öfvergången från den enas verksamhet till den andras sker långsamt och lent. Jag ser dem verka förstörande, när de ordningslöst ila fram om hvarandra, och jag tror, att förhållandet är enahanda inom samhällslifveto
Orsaken härtill är klar, då desse entreprenörers förnämsta intresse naturligtvis är vinst på de arbeten, hvarom de kontrahera!, och det således ligger i deras intresse att i den mån de kunna undandraga sig kontroller och att göra arbetet så billigt som möjligt, hvarigenom det lätt blir förfuskadt; och att sådant ofta sker, derom hafva vi haft en beklaglig erfarenhet både här och i andra länder. Man har vidare anmärkt, att den Corps, som vid sista Riksdagen inrättades, eller Vägoch Vattenbyggnads-Corpsen, icke skulle vara tillräcklig för att bestrida tillsynen och ledningen af arbetet vid jernvägarnes anläggning. Ingenting kan vara enklare än att öka personalen vid denna Corps om man anser den vid dessa arbeten utöfva en gagnande verksamhet, hvilket ingen, som har den minsta sakkännedom, torde betvifla, och mig tyckes, att R. St:r, om de bifalla K. M:s Nådiga Propos. om jernvägars anläggande i landet, äfven borde till dubbla eller tredubbla beloppet öka den summa, K. M. för denna Corps begärt, på det ali Corpsen mätte blifva tillräcklig för de ökade arbeten, sorn 12 Den 4 Januari f. m. R. Sl:s medgifvande af hvad K. M. i denna fråga föreslagit, skulle upsla. Dessutom har Staten till sin disposition en arbetskraft, som enskilde icke kunna påräkna, nemi. den Svenska indelta arméen, som under fredens lugn utfört så många stora och vigtiga arbeten; den brukas beständigt till sådana företag och jag anser det vara af vigt att den fortfarande sä användes, då den erfarenhet, som truppen i detta afseende för varfvet-, ofta kan komma ganska väl till pass i fält.
Den 7 November. tet äterförwisa, med anmodan, att i anledning af de inom Ståndet gjorde anmärkningar, förnyadt utlåtande afgifwa, samt i händelse de ofwananförde grunderne af Utflottet antagas, med fullständigt förslag L afseende pä de tjenster, hwarlill de kunna lämpas, till Riksens Tiander inkomma; Harwid anser Ståndet likwal såsom afgjordt, att detta yttrande icke hindrar Utskottet att inkomma med förslag tili de af BondeStändet flere sänger yrkade totala indragningar af öfwerflödiga Ämbeten. Om detta Beslut skulle ProkoeollsUtdrag tils He öfrige Resp. Ständen asgä. Ut supra. Lx krotocollo 8. kll Irägärlllr. S. D. Efter läsning af LagUtskottets d. 26 sistledne Oct., afgifne Betänkande öfwer ett af Herr Häradshöfdingen I^onllolpe hos Höglofl. Ridderjkapet och Adeln ingiswit, samt derifrän till Utskottet remitteradt Memorial angående Sommar Tingens indragning, fann BondeStändet skäligt att samma Betänkande bifalla i Hwarom de öfrige Resp. RiksStänden wördsamt och wänligen skulle underrättas. Ut supra, Lx krotocollo 8. L. IräZiLräb. S. D. Efter behörig granffning af den frän BancoUtskottet inlemnade berättelse, rörande realisationen af NiksgäldSsedlarne, och hä BondeStändet peri Dm 7 November.