Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, i anledning af Hr Rosenblads , Bernil., motion, rörande åtskilliga, föreslagna afskrifningar i RiksgäldsConloirets Räkenskaper. fRigs-A.) Från U. R. o. A. har till Utskottet blifvit remitterad en motion af Hr RosenbladBernh,j så lydande: 354 Stats-Utskottets ”1:0 Då skyldigheten att inlösa de af RiksgiildsContoiret på 1790-talet utgifne Koppar-polletter blifvit pä Banken öfverflyttad; då sedan 180g inga sådane till inlösen blifvit anmälta; då efter det förändrade myntvärdet, dessa polletters utmyotning på Skåf ungefärligen motsvarar den af R. Sttr nu stadgade lagliga skiljemynt; då således ingen anledning förefinnes, att någonsin inlösta KopparPoletter skola komma att lemna någon tillgång åt RiksgäldsContoiret; så föreslår jag: ”att det bland RiksgäldsContoirets tillgångar upptagne värde af Kopparn uti utelöpande Skiljemynts Polletter tua af skrifvas. 2:0 Då det torde finnas mindre lämpligt att balansera en RiksgäldsContoirets fordran hos sig sjelf; då vid de anslag eller anordningar Rikets Stander vid denna Riksdag beviljat eller gjort, icke någon skillnad blifvit fästad emellan de begge afdelningarne af RiksgäldsVerket, för hvilka sedan 1823 särskildt bokslut blifvit fördt; så tillstyrker jag att RiksgäldsContoirets vid 1828 års slut balancerade fordran på ett ställe och skuld på ett annat> för egna insättningar , i 3-procenl-lånet R.-dr 1,646,000 må nied upplupen ränta af skrifvas.. 3:o Då f. d. Skånska HingstpremieCassans i Mariaeberg Kronan tillhörige egendom intecknade fordran af i4,ooo R;dr blifvit utan ersättning från Statsverket till RiksgäldsContoiret aflemnad; Beta nkanden.
Mig synes, som det vid detta tillfälle vore nödigt, att urskilja hvad man är skyldig Embetsmannen, eller snillet och den förtjente medborgaren. Hvad Landshöfding Järta i egenskap af Embetsman angår, delar jag fullkomligt StatsUtskottets åsigt. Då en Embetsman afgår före den tid, Författningarne såsom vilkor iÖr pensions åtnjutande stadga, hör någon sådan icke medgifyas, äfven med afse - Den 12 Julii J. m, 625 afseende på större förtjenst, emedan mångfaldiga opåräknade undantag derigenom skulle föranledas. Men annat är förhållandet med den Man, sorn nu är i fråga. Om jag ej bedrager mig, tillhör han klassen af de snillen , hvilkas öfverlägsna styrka oell skapande förmåga äro af stor vigt för Staten i allmänna värf, och vid maktpåligande händelser, då Fosterlands-känslan gör desse egenskaper lika tillgängelige för Statens biträde, som man förgäfves i sådane fall skulle bemöda sig, att ersätta dem med någon vanlig Embetsmanna-skicklighet, Att likväl sådane Män, äfven i Embetsmanna-väg kunna gagna, är ostridigt; men jag vågar påstå, att de sällan Finna med deras lynne förenlig hela vidden och alla detaillerne af Embetsmannaåligganden. När med dem kan stå tillsammans en fri utveckling af själs-förmögenheter, blifyer snillets verksamhet äfven der, utmärkt och ofverträffande; men denna utveckling måste hos Embetsmannen alltid vara underordnad, i främsta rummet Lagen, och i det andra, lydnaden för högre Auctoriteters föreskrifter. Ingen rätt får för honom synas liten; intet, dess Embets-handläggning tillhörande ärende, obetydligt. Snillet vill icke bindas af dylika band , älskar icke att begränsas af former: det vill helst af egen kraft skapa ämnen för verksamheten, och sjelf utveckla desse ämnen till fullkomlighet. Det är på dessa grunder, som, när jag å ena sidan instämmer med Utskottet, att Landshöfding Järta såsom Embetsman icke gjort sig berättigad tili Ridd, o. Ad, Pr. VI.
Jag har aldrig åsyftat, att endast de assignationer som PrivatBanker öfvertaga, skulle fä Vexelnatur, utan bestämt yttrat att alle utgifvare, antagare, och öfverlåtare af på viss betalningstid, utställte anvisningar skulle underkastas samma ansvar, som Trasenter, Acceptanter och Endossenter af Vexlar, således intet särskildt monopoliutn, för PrivatBanker. Om ett säkrare Credit-teckert utestäng ger ett osäkrare, lärer någon orättvisa deri ej ligga; likväl då den af mig äskade lagen, ingalunda kan influera på den fria viljan, att på sätt som beqvämast faller, uppgöra ömsesidiga liqvider, så finner jag ej hvarföre den yrkade vexelrätts-naturen på Assignation inom landet skulle blifva af menlig verkan, då erfarenheten i långliga tider visat, att det är 1748 års vexelstadga, som underhållit våre Handlandes Credit utomlands. Crediten är för hvar och en lika behöflig inom som utom Riket, mera i förra fallet, åtminstone för de flesta innebyggare, än i det sednare: hvarföre då ej begagna samma Method, då man sedt dess välgörande verkan, och hvad vore vår bandel i s'ort utan dessa grunder för dess utöfning? Det innebär motsägelse säger, Herr Silfverberg, att i en tid af allmän förlägenhet, villia yrka vexelrätt på accepterade invisningar såsom högst skadlig för alla minuthand1 lare och näringsidkare, hvilka utan betydlig förmögenhet, blott genom arbetsamhet, flit och Den 3 April. redlighet, kunna äga sin bergning med det hitJ tillsgällande/mera utsträckte Oeditsystémet.
Utaf anslaget för myrutdikningar inom Sundborns socken af Stora Kkopparbergs län, 1,496 R:dr, återstoden R:dr 374: — „ för utdikning af Stora och Lilla Wassmyrerna, Storsveds och Långhagsmyrerna samt sänkning af Galtsjön i Sundborns socken, af samma län, 680 R:dr, återstoden 226: 32. , sänkning af Wannsjön i Folkerna socken af samma län, 266: 32., återstoden 88: 42. „ sänkning af sjöarne Arlen och Småtingen samt utdikning af Länsmans-fäbomyren, Kolningskärret och Bromsmyren i Bjursås socken af samma län, 600 R:dr, återstoden 400. — „ för sänkning af sjön Toftan och utdikning af Gårdstjernsmyren inom Sundborns och Svärdsjö socknar af samma län, 5,090, R:dr, hvaraf förut lyftats 2,090 R:dr, 2,000: — „ för sänkning af Fräkensjön i Hanebo socken af Gefleborgs län, 750 R:dr, återstoden 100: — _ för utdikning af Bondeboängen och aftappning af Sjämy rasjön i Delsbo socken af nyssnämnde län, 5,160 R:dr, hvaraf förut lyftats 1,290 R:dr, 2,580: — „ lor utdikning af Deljetjem i Tuna socken af Westernorrlands län, 600 R:dr, 400: — , för utdikning af Grenus-myren och tjern samt, sänkning af Hostsjön och håsjön inom Hammardals socken i Jemtland, 5,800 R:dr, hvaraf förut utbetalts 2,900 R:dr, 1,450: — „ för utdikning af Lungskjutsmyren i Sunne socken af nämnde provins; anslagssumman nedsatt från 500 R:dr till 366: 32., återstoden 116: 32. ., för utdikning af Gålmyren å Grimsmarks bys område i Nysätra socken af Westerbottens län, 675 R:dr, återstoden 168: 36. „ för aftappning af sjön Krokvattnet, jemte åtskilliga närgränsande myrer, i Nysätra socken af samma län, hvilket anslag blifvit nedsatt från 2,620 R:dr tili 2,183: 16., återstoden 436: 32. „ för aftappning af sjön Gummarksträsket i Skellefteå socken af samma län, 4,300 R:dr, återstoden 1,433: 16. „ för aftappning af sjöarne
Deputerade för markegångs-sättningarne åt en auctoritet, t. ex. Konungens Befallningshafvande, som skall välja hälften deraf bland räntegifvare och andra hälften bland icke räntegifvare, hvilka, lika till personal-antal af hvarje Riks-Slånd, sammanträda på af Utskottet föreslagna tid och efter verkliga gällande prisen bestämma markegången samt vid stridiga åsigter rösta per capita med rösträtt äfven för Ordföranden. Pröfnings-Comiteerna böra ega den högre pröfnings-rätten öfver markegångs-sättningarne. 6:0 Markegångs-sättningens framflyttning till Februari månad är visserligen absolut nödvändig för möjligheten af en rättvis markegång, men för uppsägnings-rättighetens framflyttning, som dermed måste vara förenad, om den skall kunna begagnas, fordras en lagförändring, hvaröfver Lag-Utskottet bör sig yttra.” Af Herr Prosten Svedelius^ P. G.; ”Utan att underkänna Stats-Utskottets goda och conseqvent genomförda afsigt att, medelst förändring af det hittills i allmänhet gällande liqvidations-sältet emellan räntegifvare och räntetagare, låta de tid efter annan häröfver upprepade klagomålen upphöra, och att för framtiden söka afskära alla anledningar dertill, anser jag dock, att det Höglofl. Utskottet uti sitt nu afgifna förslag både kunnat och bordt medgifva någon reservations-rätt för de orter, der krono-tionde-spanmålens afleverering och anordning af ålder försiggått, utan att de annorstädes öfverklagade olägenheter af prejerier, lagsökningar, m. m., egt rum eller ens ifrågakommit. Såsom ett af mig närmare kändt factum i denna del får jag anföra provinsen Dalarne, eller åtminstone den öfre delen deraf, hvarest krono-tionden allt hittills blifvit levererad utan lösen.
Sr kunna hafva i behåll af , det stämplade Papper de efter requisitionen hndfåtts EandsContoiren i Piket skall det åligga , att öfver verkställigheten af hvad 1 denna §. förordnad! är, hålla noga Och uppmärksam tillsyn, samt till den ändan föra Ordentlig Anteckningsbok, e.j mindre öfvfer inoch titlefvere!ring af åtäimpladt Papper i EandtRänteriet, der Papperet så bör förvåtas , att det på intet sätt Skadas , ari lped Räntmästare och hvarje försaljSiingSmän inom Ränei öfver hvad han undfått Och betalt , samt emottaga och i Rån* feriet förvara Försäljningsmäfihens BorgensSkrifSer ; Och skall LaUdsKammereraren ansvara för det lidande Kongl* Majit Och Krönån tillskyndas kunde , derest hån vid vedérbörähdes efterlåtenhet , att penningarne i råttan tid lefverera^ lia BevillningsVtsk. Betänhanden.' icke genast lios Kongl. Maj:ts Befallningshafvande skriftligen S sdkt handräckning till deras Utbekommande, eller försummat att om inventeringarnes behöriga förrättande och redogörelsernes infordrande i rättan tid draga försorg. §• 2 7* Utom den asatta Stämpelns värde , erhäg* ges af köparen serskilt till försäljningsmännen den provision för hvarje Charta , efter dess olika storlek , som en deröfver upprättad , och denna Förordning bilagd Tariff utstakar ; Men för Chartor, sorn öfverstiga Två Riksdalers värde, kommer att i provision erläggas Två procent af beloppet. Hos alla ChartteSigillatseFörsäljningsmän , skall denna Tariff, tryckt, finnas uppslagen; Och derest någon försäljningsman icke håller Allmänheten tillhanda sådana större Stämplar , som; enligt Irsta §. i denna Författning, kunna äskas , utan flere mindre till fyllnad måste tagas , vare han icke berättigad till större provision, än för den hela Chartan belöper. IjandsContoiren skola för hvarje halft år, inom slutet af Juli månad af det löpande och Januari det påföljande året, till Kongl.
Om tiden åter för sådane Riksdagar, till hvilka Regenten eller Regeringen, eller ock, enligt Regerings-Formens 95 §., de i densamma nämnde vederbörande kalla, åligge det dem att Hofrätterna underätta. § 23. 1:o Samma dag, då Riksdagens öppnande kungöres, utnämne Konungen och i Bonde-Ståndet af den närvarande Ledamot, som de fleste Konslilulions-Vlskoltets Memorial, N:o 47. 7 Riksmöten, bevistat. Då. i händelse af underlåten kallelse af Regenten eller Regeringen, de i 10 § nämnde vederbörande till Riksdag kalla, ege Ridderskapet och Adeln att nämna Landtmarskalk, och Borgareoch Bonde-Stånden, hvart för sig, sina Talmän. Konungen, eller, i de fall 4, 5, C och 7 §§ omröra, Regenten eller Regeringen, late genom en Härold afträda. § 41. Stats-Rådets och Högste Domstolens samtlige Ledamöter, äfvensom JustitieKansleren och Justitie-Ombudsmannen kunna ej säte och stämma i sitt Stånds plena förnekas, enär de, enligt hvad hvarje Stånds särskilda ordningar stadga, dertill berättigade äro; dock för Stats-Råds-ledamot det fall undantaget, dä honom enligt Regerings-formen uppdraget är att vara medlem af Regering. I Utskott § 61. Då val till Konung eller Thronföljare skall förrättas, ege Riksens Ständer, att dagen före ilen, sorn, enligt Riks-akten, blifvit till valdag bestämd, i Ståndens särskilda plena, genom allmän omröstning, välja, till en Nämnd, Sexton personer för hvarje Stånd, med uppdrag att, vid förefallande skiljaktigheter emellan Riks-Stånden, bestämma valet. A den utsatta valdagen skride hvarje Stånd särskildt till val af Konung eller Thronföljare. Förena sig alla Stånden om en och samma person, vare han ansedd såsom af Sveriges Rikes Ständer utkorad.
På det att omförmäldla reservlager skulle någorlunda motsvara ändamålet, ansåg Kongl. Majit detsamma bora bestå al minst 100,000 tunnor råg och korn, upplagde i sådane kronans magasiner, hvarifrån sjötransport vore lättast verkställbar; och borde delta lager ställas under Kongl Majit® Stals-Utslcottets Utlåtande, N:o 214. 5 disposition samt erforderliga spanmålsqvantiteter, uppå vederbörandes underdåniga anmälanden om för handen varande behof, kunna derifrån anvisas. Undsättning med kontant skulle deremot komma att inskränkas och omsider alldeles upphöra, utom vid sådane serskilda förhållanden, då en inträffad nöd ansågs snarare och lämpligare kunna med penningebidrag afhjelpas. Till uppläggandet af reservlagret borde statens magasiner få begagnas, men så länge annan spanmål för statsverkets räkning äfven måste der förvaras, borde en serskild redogörelse för ifrågavarande lager upprättas; och borde jemväl den öfriga undsättningsfonden alltid redovisas utan sammanblandning med andra tillgångar; samt besagde fond, efter skedda förslräckningar för stats-verkets behof eller krigsrustningar, ega att dem återbekomma. För reservlagrets förvaltande komme visserligen alt erfordras någon tillökning i de nu årligen utgående förvaltnings-kostnaderne för kronömagasinerna; men då dessa kostnader, med inberäkning af de å allmänna indragnings-staten uppförda arfVoden till föredraganden för magasinsärendena samt betjeningen vid allmänna magasius-konloret, förut uppgingo lill 19,919 rd:r 28 sk., föreslog Kongl. Maj:t endast, att för sagde ändamål, samt den behöfliga förhöjningen i magasinsförvaltarnes arfvoden, en summa af högst 2,00U rd:r ärligen måtte, i händelse af behof, få utaf indragningsstatens besparingar disponeras
Flottans Embetsocb Tjenstemäns pensionering. bataljonernas aflönande få användas ett belopp af högst 13,903 R:dr, motsvarande de för aflöningen af sistnämnda bata Ijons-befäl beräknade tillgångar från f. d. Jemtlands Fältjägare-regemente, i den mån dessa äro eller blifva för ändamålet disponibla, i hvilket fall med öfverföringen till 3:te Hulvudtiteln af sistberörda summa 13,903 R:dr synes tillsvidare kunna anstå.» »Då de här förut af mig ifrågaställa anslagstillökningar, nemligen i anslaget för Matros-korpsen med R:mt R:dr 6,B43: 73. i d:o » Skeppsgosse-korpsen med » » 2,830: — i d:o » Flottans Civil-stat » » » 902: 50. och nya anslaget för Marin-bataljonerna med » » 46,695: — sammanföras, uppkommer en summa af Runt R:dr 57,29i: 25. hvilken dock minskas med dels de R:dr 300: — som å anslaget för Flottans Officers-korps skulle Statsverket besparas, och dels en odisponerad tillgång å aflönings-anslagen i det hela » 2,515: 85. eller tillhopa R:mt R:dr 2,815: 83. så framt dessa 2:ne belopp få qvarstå, i hvilket fall tillökningen biifver R:mt R:dr 54,475: 42. hvaraf dock 13,795 R:dr skulle från 4:de Hufvudtiteln bit ölverflyttas, så att verkliga anslags-tillökningen under rubriken: »Aflöning s-stater» blefve 40,680 R:dr 42 öre riksmynt.» »Med afseende på angelägenheten deraf, att pensionerna från Amiralitets-krigsmans-kassan måtte blifva skäligen lämpade efter de för Flottans Stater och Korpser begärda förbättrade löner, hade Kongl. Maj:t, uti nådiga Propositionen om Stats verkets tillstånd och behof, föreslagit
Tillstands, Bref att halla Näring, Caffekokekri och mera dylikt, hwarmed Burskap icke ar förbundit, i Stockholm och Götheborg Fyra Riksdaler Tiugufyra Skillmgar, ide öfrige större Städerne Tre Riksdaler och de mindre En Riksdaler Tjugufyra Skillmgar. De som ej äro infödde Swenske Man och antingen antages till Borgare a Grotzoch annan Handel, samt idka Fabriks, Manusacturs eller annan rörelse eller till Skadernes Betjening, lika med hwatz ofwan utsatt är. §> ,r;, Den'18 Augusti. L86L Contracter och Afhandlingar ulan witz summa böra charteras efter det belopp, hwartill deri betingade persedlar eller förmoner kunna skalras, efter senast säststäldte MarkegangSpris, dä Contractct för Domaren uppwises. Innehåller samma Contrakt derjemte »agot, som kill rvitzt warde icke kan bestämmas, ökas Chartan i afseende dera med Fyra Slillingar; äswensom andra Contrakt utan witz summa, skola för, ses med Fyra Skillingars Charla; Börande alla ArrendeHälftenbruksoch Hyres-Contrakt a Landet, som icke genast blifvit försedde med Stämpladl Papper, wid det answar 29 H. utstakar, sednast ä näst derpå följande Ting »ned Charta beläggas samt Domarens påskrift dera tecknas, hwarföre nägon särskild betalning ej mä tagas. Härifrän undantagas dock de Contrakt och Afhandlingar, som af Husbönder assiri tas med underhafvande Bönder, Torpare, Tjenstefolk, eller andre Arbetare, intill detz de för Domaren och Executoren till Laglig älgard kunna företes. Det Exemplar af Hyres - Conkraeter j Städerne, som Husägaren innehaftver, skrifves pg Stäm, pladt Papper, ester hela beringade hyres. summans belopp, utan afdrag af husers vnera, wid den i 29 §. stadgade påföljd; Och ware Husägaren skyldig Conrractet wid Mantalsskrifningen uppwisa.
Un att principer åsidosättas, hvilka utgöra sarohällsinrättningens grundvalar; och hvad angår hänvisningen till förut gällande instruktion för Landshöfdingar, äfvensom till de för andra embetsverk utfärdade, kan en hvar genom läsning af den förra öfvertyga sig om, att Landshöfdingens rätt att skilja Lands-kamererare från tjenstens utöfvande var gifven endast för de fall, der anmälan skulle göras hos Kammar-revisionen d. v. s. der det gällde uppbörds redovisande, och således behof kunde förekomma att genom skyndsam och kraftig åtgärd undanrycka det allmännas medel en osäker uppbördsmans vård för att hindra deras förskingrande; hvarjemte suspensionstillståndets fortfarande blef beroende af »svar» från Kammar-revisionen. Enahanda tvingande anledningar kunna ej anses förefinnas till att för äfven andra fall utsträcka en sådan suspensionsrätt öfver Lands-kamererare eller till att låta jemväl Lands-sekreterare deraf träffas. Men om det äfven låter tänka sig, att deras embetsfel kunna vara af den grofva och för det allmänna vådliga beskaffenhet, att en så sträng åtgärd, som den oftanämnda kan behöfvas och böra anlitas, så synes det likväl för Utskottet otänkbart, att för samhällets skull samina åtgärd måste vara tillåten i de fall, då en Landshöf - Allmänna Besvärsbeli Ekonomi-Utskottets Belänhande AT:o 93. 3 ding enligt egen pröfning anser sig bemött med vanvördnad eller ohörsamhet; och just den omständigheten att, på sätt åberopadt blifvit, ifrågavarande landtstatstjenster eftersträfvas af Assessorer, Revisions-sekreterare och andra, hos hvilka kan förutsättas den pligtkänsla, till hvars framkallande hotet om sådan medfart, som 66 § omförmäler, är ett vida vanmägtigare medel, än medvetandet att ega skydd af lagen, synes Utskottet innebära snarare ett vittnesbörd, att för sistberörda arter af embetsfel den meranämnda bestämmelsen är obehöflig, än ett bevis för densammas föregifna oskadlighet.
Då likväl båda förslagen onekligen voro förtjenta af mycken uppmärksamhet, har motionären anhållit, »att Rikets Ständer måtte bevilja bibehållandet till nästkommande Riksdag af den redan anslagna summa 100,000 R:dr, i och för samma ändamål, som förut», dock att den frihet vid begagnandet af de äskade medlen måtte medgifvas, att summan, utan direkte fästadt afseende på den i motionen omförmälda plan, skulle, i fall så behöfdes och vid noggrannare undersökning funnes med omständigheterna öfverensstämmande, få användas, äfven i annan riktning, blott samma bestämda ändamål, som ofvan blifvit anfördt, vunnes. Inom Bonde-Ståndet har Riksdags-fullmäktigen P. Sahlström frän Stockholms län, uti ett afgifvet anförande, förmält, att orsaken hvarföre den föreslagna kanalanläggningen från Storsjön till Mälaren ej blifvit verkställd, härledt sig derifrån, Slats-Ulskollels Ullålande, JYs 138. 15 att samtidigt med den för företagets utförande påbörjade aktieteckning, som uppgått till omkring 30,000 R:dr, förslag och inbjudning till en jernvägs-anläggning från hufvudstoden genom Södertelje och den trakt af Nyköpings län der kanalen borde framgå, blifvit spridde och vunnit betydligt förtroende, hvadan då häraf tydligen visade sig, att 2:ne dylika arbeten samtidigt icke kunde utföras, de som tecknat sig för aktier i bolaget för kanal-anläggningen, ansett lämpligast upphöra med vidare åtgärder, i afbidan på den tidpunkt, som borde afgöra, huruvida någon jernvägs-anläggning i den angifna sträckningen kunde komma till utförande eller icke. samt emellertid åt ett af dessa företag söka få bibehålla det anslag Rikets Ständer redan beviljat. Åf sådan anledning har motionären anhållit, det Rikets nu församlade Ständer måtte bestämma huruvida det redan beviljade an slaget å 400,000 R:dr, må kunna reserveras och innestå intill dess sig visar, hvilkendera af omförmälda anläggningar blifver beslutad och möjlig att utföra.
Ilr Landtm, för sin del trodde, alt den fråga, sorn först borde för R o. Ad. förekomma och som äfven vore den första, hvilken under discussionen i föregående plena för R. o. Ad. blifvit framställd, vore, huruvida förslagen borde i sin helhet behandlas eller framställas till pröfning i hvarje af deras delar, i den ordning ämnena förekomma. R. o. Ad. behagade måhända finna, alt denna fråga vore den första, som borde afgöras, och att den icke undertryckte någon af de öfriga meningarna, så vidt som dessa kunde stå i öfverensstämmelse med de beslut, hvilka i dessa första preliminära meningar inbegripas; att alla meningar kunde på en gång framställas, eller att propos. här kunde framställas på ett sätt att ingen mening genom pluraliletens beslut Liefve undertryckt, behagade R. o. Ad. finna icke vara möjligt, och att således, genom det beslut, som R. o. Ad. försl fattar, en eller annan mening af dem, som här under discussionen blifvit framställda, icke sedan kunde komma under R. o. Ad:s pröfning eller vidare afgörande. Hr Landtm, för sin del trodde, alt den fråga, han först borde framställa för R. o. Ad., vore, huruvida förslaget borde behandlas i sin helhet eller i dess särskilda delar, och denna propos. vore den, hvarigenom man minst äfventyrade att de olika meningarna skulle blifva undertryckta genom de beslut Ståndet kornme att fatta. Frih. Cederström: För min del mäste jag erkänna, att jag ej kan ingå uppå att besluta öfver betänk, i sin helhet, så länge detsamma i dess nuvar. skick innefattar en fråga, som jag anser på eli lagstridigt sätt hafva dit inkommit, hvarföre jag äfven begärt att densamma borde derifrån skiljas. Först sedan detta skett, är betänk, satt i det skick, att deiöfver kan antingen i sin helhet eller punktvis beslutas. Hr Frih. o. Landtm, fästade, i anledn. af Frih. Cederströms yttrande, uppmärksamheten deruppå, att den af Frih Cederström gjorda anmärkn. egentligen vore en anmärka. emot Utskis förslag i dess helhet. Den del Frih.
Hon hade aflagt sin bekväma sidenrock o c h bar nu en åtsittande klädning af liknande, ehuru tjockare material, men med samma klart gråblå skiftning, s o m tycktes vara hennes favoritfärg. Trots sin litenhet, såg hon med sina bleka, ädla drag och de hvita lockarne så vördnadsbjudande ut, att den bortskämda Isabella, s o m i hemmet varit van att se allt och alla, de svaga föräldrarne i första rummet, böja sig för henne, förnam en hittills obekant känsla af ödmjukhet och ofrivilligt fattade sin fästmans arm för att sålunda bokstafligen kunna känna det band, s o m så nära förenade henne med den vördnadsvärda gamla. Idun PRENUMERATIONSPRIS PR ÅR: IDUN - IDUNS MODETIDN. MED KR. 5: — PLANSCHER OCH HANDARB. IDUNS — MODETID. UTAN PL. REDAKTÖR UTGIFNINGSDAGAR: 5: — &gt; 3: — OCH 26 APRIL UTGIFVARE: FRITHIOF HELLBERG HVARJE O N S D A G OCH L Ö R D A G. &gt; DEN 1899. 12:TE KOMMISSIONARER BYRÅ OCH EXPEDITION: KLARA S. TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3. ÅRG. ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÄ ALLDELES SÄRSKILDT FÖRMÄNL. VILLKOR. STOCKHOLM, LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. REDAKTIONSSEKR. HOFBOKTRYCKERI. UTSTÄLLNINGAR. Lindeman foto. » MIN DOTTER ».