Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emedlertid torde det vara Utskottets ovedersägliga pligt att, genom inbjudning till de Riks-Stånd, som afstyrkt ett dylikt grundlagsändringsförslag, söka förmå dem att biträda de öfriga Ståndens i ämnet ytt - rade tanka, samt att, derest ett dylikt jemkningsförsök skulle gå om intet, till Rikets Ständer inkomma med förslag till votering i Förstärkt Constitutions-Utskott. ” Af Herr Ekholm: '"Den tolkning, Constitutions-Utskottets lyckligare hälft, i det nu till Rikets Ständer afgående Betänkandet, sökt att gifva åt 56 §. af Regerings-Formen, torde vid närmare skärskådan befinnas icke bestå profvet. Så väl af lydelsen i denna, som 8i §. samma grundlag, svnes del, att ett af Utskottet tillstyrkt förslag, derest det icke af alla Riks-Stånden förkastades, men olika meningar eller skiljaktiga anmärkningar deröfver sig inom Stånden yppade, först skall till Utskottet återremitteras, hvilket det då åligger att de stridiga tankarne sammanjemka. Vidare och om Riks-Stånden icke uti detta sammanjemkningsförslag instämma, utan endast ett Stånd skulle vid dess tillkännagifne mening förblifva, synes det vara klart, att ärendet icke må förfalla, utan att frågan nödvändigt måste slitas uti Constitutions-Utskottets Utlåtande N.o 3i. B uti förstärkt Constitutions-Utskott. Att Utskottet, jemte framställning af dess saminanjemknings-förslag, till Rikets Ständer ingår med alternativ, i händelse det förstnämnde icke antages, lärer grunda sig på praxis, men är icke med grundlagen förenligt, derföre att ett olika förhållande uppstår, om ytterligare ett Riks-Stånd öfvergår till antagande af sammanjemknings-förslaget emot det, att tvänne Stånd vidblifva deras beslut eller ock afslå håde det ena och andra. Men dock torde det inses, att Constitutions-Utskottet icke är befogadt såsom alternativ föreslå, att frågan, den må nu med eller ulan förändringar vara af tvänne Stånd antagen, skall förfalla. Man har i detta afseende åberopat ^5 §.
I främsta rummet hafva Revisorerne icke “kunnat undgå finna det oformligt, att Fullmägtige uppdrogo åt en bland sina ledamöter att å Fullmägtiges vägnar aflåta skrifvelser, utan att dessa skrifvelse!1 “till sitt innehåll och sin ordalydelse kommo till Fullmägtiges kännedom förr än “flera veckor förflutit sedan de afgått och utan att skrifvelserna blifvit, på sätt “1 § i1 den för embetsoch tjenstemännen vid Riksgälds-kontoret gällande in - Stats-Utskottets Utlåtande J\§ 29 35 “struktion och tjenstgöringsordning föreskrifver, kontrasignerade af Fullmägtiges “Sekreterare. I förevarande fall har sålunda inträffat, att den' afgångna skrifvel“sen icke ordagrannt upptager det af Fullmägtiges majoritet vid beslutets fattande gjorda förbehåll. “Vidare har det förefallit Revisorerne, som skulle ett utbyte af obligationer, “tillhörande 1858 års jernvägslån, emot obligationer af det nya slaget kunna “jemföras med bortbytandet af en bättre vara mot en sämre.
Kungörelsen den 18 April 1849, redan upphört, auser Utskottet dessa vid ifrågavarande §:s lista morn. under första, andra och sjette afdelningarne. uppräknade embetsmyndigheter böra ur författningen uteslutas.. 6 Bevillnings-Utskotlets Betänkande, iV:o 6. Uti en från Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln remitterad motion, liar herr grefve Mörner Larl G. anfört, att det i ofvannämnde §, punkten 3:o, förekommande stadgande, rörande kartering af bouppteckningar, genom siw otydlighet gifvit anledning till en i så måtto oriktig tillämpning, att beräkningen af stämplade papperet för en boupptecknings-summa af t. ex. 10,000 r:dr, icke verkställts efter en stigande skala sålunda, att för hvarje fulla 100 r:dr till och med 5,000 r.dr beräknats 8 sk., samt för hvarje fulla 100 r:dr, derutöfver till och med 10,000 r:dr, 12 sk.; utan att denna beräkning skett efter 12 sk. för hvarje fulla 100 r:dr af hela summan, 10,000 r:dr, hvarigenom beloppet af kartan uppgått till 25 r:dr i stället för 20 r:dr 40 sk.; med anledning hvaraf motionären, som ansett det förstnämnda beräkningssättet vara med rättsgrunder mera öfverensstämmande, yrkat, att ett förtydligande af berörde stadgande måtte, i enlighet dermed, ega rum. Utskottet, som anser motionärens uppfattning af beräknings-sättet för bouppteckningars kartering vara med författningens mening öfverensstämmande, får till förtydligande af ifrågavarande stadgande tillstyrka att den redaktions-förändring, bilagde förslag innehåller, må godkännas. En annan omständighet har vid granskning af ofvanberörde moment blifvit af Utskottet anmärkt.
Det måste väl vara en skyldighet för ulmarksägaren, att allalia sina kreatur från andras åker och äng; och kan detta i yårt Land ske utan genom stängsel, derest 232 Den 26 Februari i. e. m. icke annu större tunga skall honom förorsakas? När ägaren af åker och äng efter grödans inbergsel släpper sina kreatur derå i bete, då gagnas bägge sidorna till betesmark, och då är det äfven dennes pligt att afhålla sina kreatur från den andras utmark; då måste förhållandet dem emellan vara lika. Att utmarksägaren har nytta af stängseln, måste således få anses gifvet, fast nyttan för honom icke är så stor, som för ägaren af åker och äng. De af Herr Törnebladh anförde skäl mot den ifrågavarande föreskriften gälla ännu mer emot den först 1802 stadgade och oklandrade principen, att Skog och Utmark, ovilkorligt skall stänga mot Skog och Utmark utan allt afseende på den större eller mindre nyttan deraf för den ene eller andre, eller om marken ens till betesmark begagnas. Ehuru Herr Törnebladh nu frångått sin vid det nya Lagförslagets granskning år 1825 i LagComiteen yttrade tanka om lämpligheten af deltagande till hälften i stängseln emellan Inoch Utägor inbördes, har han icke nu upgifvit någre skäl för den motsatta mening, dertill han öfvergålt; eller att nuvarande stängselgrunder äga företräde. Någon vederläggning kommer således icke i denna del i fråga. Men Herr Törnebladh har sökt kullkasta de skäl, sorn LagComiteen för sitt förslag bland annat, velat hemta dels af våra äldre Lagar, dels Den 26 Februarii e. m. 2^3 af den gällande SlängselFörordningen i Danmark. Herr Törnebladh säger nemi. först, att den grund, hvarpå stadgandet i Landskapslagarne om deltagande i stängsel till hälften hvilade, att nemligen endast för Iuägör borde hägnas, men skog och utmark vara frie, skulle genom Lagförslagets antagande komma att förfalla, och det gamla Lagbudet förlora sin fordna lämplighet, då för andre än lika beskaffade ägor skulle i hägnad dem emellan tagas del.
Upplästes till justering Expeditions™ Utskottets Under N:o 43, insände förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående prsestanda till Bruken af åboerne å de hemman, som Bruksidkare till skatte inlöst; och blef berörde förslag, i anledning af Herr Hjertås, Gustaf, dervid gjorde anmärkning, till Expeditions-Utskottet återremitterad*. Ut supra. Högloft Ridderskapet 'oell Ådeln åtskiljdes klockan \ till 12 om aftonen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Gus - Dm 7 Maji /. m. 81 Onsdagen den 7 Maji. Plenum klockan 10 förmiddagen. n Öppnades Herrar Electorers lista till val af tvenne Ledamöter i RiddarlmsUtsbottet efter N:o 2144. Herr Rosensvärd, Adolph Otto, Capitaine; och N:o 2245. Herr von Hedenberg, Carl August, ÖfversteLieutenant. Och befunnos dertill hafva blifvit utsedde. Grefve Eeckfries, Corfitz, Hof-Marj skalk, samt N:o 1901. Herr Olivecreutz, Fullmagtig Friherre Boije, Fredric, Kammarherre. Herr Grefven och LandtMar /kalken tillkånnagaf, att Friherre Palmstjerna, Carl Otto, som varit Ledamot i RiddarlmsUtskottet, och Friherre Wirsén, Gustaf Fredric, som varit Ledamot i BanmUtskottet, afsagt sig de dem uppdragne nyssnämnde befattningar, den förre, i anseende till dess förestående afresa från Riksdagen, och den sednare i anseende till dess Ridd u. Ad.
Jag föreställer mig, att förr eller sednare upslär fråga om flere jernvägars anläggande, och hoppas, att i sådant fall dessa icke må sakna understöd af allmänna medel. Ett af våra hufvudsakligaste fel består deri, att vi hitintills gjort allt för litet för att lätta kommunikationerne inom landet, och det är derföre af högsta vigt, att vi nu icke stanna på den punkt vi i detta hänseende stå. Hvad angår den omständigheten, att motionären på afdeln. uti SlatsUtsk. varit närvar, och förklarat sig nöjd med det beslut, hvari Utsk. stannat, så skulle jag i sanning icke förundra mig deröfver, om del icke vore vanligt eller åtminstone ofta inträffar, alt, när man begärt ett anslag och finner, att man icke kan erhålla, hvad man begärt, man åtnöjes med hvad R. St. vilja lemna. Jag kan uti förevar, fall icke se saken annorlunda, ty motionären säger uttryckligt: ”att utan att R. St. genom ett direkt anslag understödde ifrågavar. företag, skulle detsamma, enligt motionärens förmenande, icke kunna utföras, emedan, oaktadt den värma, hvarmed den tillernade jernvägs-anläggningen blifvit omfattad, det icke lyckats, att genom aktieteckning sammanbringa den af kostnadssumman, som erfordrades under förutsättning, att öfrige •§ lemnades endast såsom lån af Staten”. Då således denna ^ genom aktieteckning icke kunnat åstadkommas, huru skall man väl kunna tänka sig möjligheten, alt, när motionären begärt såsom rent anslag 150,000 r:dr men Staten endast beviljar | eller 75,000 r:dr, inom orten kail till vägabringas en högre aktieteckning. Sedan Frih. Palmstjerna nu uplyst, att motionären icke destomindre förklarat sig nöjd med hvad Utsk. tillstyrkt, vill jag icke påyrka återremiss utan anhåller om bifall lill Utsk:s förslag. Hr Lagerhjelm, Pehr: Då jag här hört Frih. Palmstjerna yttra, att för sitt tillstyrkande Utsk. äfven haft del skälet, alt det vore af intresse att fä en större jernbana inom Sverige, får jag förklara, att delta icke var det enda skälet. Långt derifrån.
Det lyder sålunda: ”Ej må någon, af hvilken Riksens Stinder kunna fordra redo och ansvar, inväljas i Utskott, der redovisning för hans egna gpromål och Embetsåtgärder kan förekomma.” Det synes häraf klart, att ehuru Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, såsom an - $20 Den 14 Juni i /. ni. svarige inför Riksens Ständer icke kunna blifva Ledamöter af StatsUtskottet, der deras göromål undergå granskning, kunna de dock i Nämnden inväljas, emedan ingen fråga der kan uppstå, sorn rörer deras befattningSamma förhållande äger älven rum med de personer, gom varit Riksens Stäoders Revisorer. I StatsUtskottet, der deras åtgärder granskas och bedömas kunna de icke inväljas; men väl i Nämnden, hvars pröfning dessa åtgärder aldrig kunna blifva underkastade Det förslag Grefve Spens i öfrigt. gjort, om listornes upprättande i alphabetisk ordning, år ganska vigtigt, och skall lända till flera timmars besparing, om Ridderskapet och Adeln antager detsamma. Jag förmodar således att hvad Grefve Spens nu hemställt vinner bifall; äfvensom att Fullmägtige i RiksgäldsContoiret och Riksens Ständers f. d. Revisorer icke blifva ansedde oberättigade att i Förstärkta StatsUtskottet inväljas. Herr Tham. Wollrath:. Jag delar fullkomligen med Grsfve^Spens hans åsigt örn nyttan, så väl af upprättandet af en förteckning på de personer, hvilka icke kunna i Stora Nämnder» inväljas, som af vallistornes författande i alphabetisk ordning. Hvad åter sjelfva valet angår, samt huruvida Riksens Ständers Rivisorer och Fulljnägtige i RiksgäldsContoiret äro vallbare; så ?nät Grundlagen endast lagt hinder i vägert
Åhja, nog ä' det bra dukadt, men hur ä' det med matbitarna? Hva' behagas? SARA (förnärmad). JAKOB. Biffstekar, rossbiff, engelsk porter och allt så'nt der, som kapten tycker om. Hvem ä' hans kapten och hvad vill han? Fruntimret ä' väl gamla värdinnan på »Nya Verlden»? Gammal eller ung, så är jag värdinnan, och mitt värdshus heter Nya Verlden. Rätt så ja. Här ska' finnas rum för resande. Det finns bara ett, min vän. SARA. JAKOB. SARA (pikerad). JAKOB. SARA. Men, söta mamma, här finns ju inte ett enda. FANNY. Berthel och hans pojke få flytta ned i lusthuset. Men der ä' ju fönsterna söndriga? Bekymrar inte mej (skarpt) och inte dej. Bara ett? Det är väl mycket ruskigt det? Som det är, så är det. Det har dugat för andra, och är väl ändå alltid bättre än en kajuta. Stopp lite. Frun känner inte till briggen Leonora, hör jag. Men det hör inte hit. Kan kapten få bo der helt sonica, så att ingen stör honom i ensamheten och så att hin håle tar den, som får veta hans inkondito. Mycket begärdt, men det går allt för sig. JAKOB (som emellertid förvånad betraktat Fanny). SARA. JAKOB. SARA. JAKOB. SARA. FANNY. Det var lilla helvete, hvad fruns mamsell ä' vacker! SARA. Man säger inte så till en bättre flicka, som är min dotter. 16 JAKOB (lugnt). Nej, det gör man inte, men när det är sagdt, så är det sagdt. Man står inte så der och bligar på min dotter. Fruns dotter? Nog har jag sett många olika folkslag, men inte så olika förr. Ska' han ha rummet eller inte? Uppgjordt! Jag kommer tillbaka med kapten om en stund (går). Rätt så ja. JAKOB. SARA. JAKOB. SARA. FEMTE SCENEN. FANNY. SARA.
Såsom ifrån Konungens resp. befallningshafvande ordres af den 15 dennes hade ankommit till expeditions-krono-befallningsmannen N. E. Holmberg att höra Häggenås socknemän, hvilka reqvirerat en salpeter-sjudningspanna af 400 kannors rymd, om de ville sjelfve hämta denna panna vid dess ankomst till Jemtkrogens gästgifveri den 10 nästkommande augusti, eller få henne vidare för deras räkning med krono-skjuts fortskaffad. Då tillfrågades nu, på begäran af nämnde expeditions befallningsman, församlingen, hvilka bland Häggenås socknemän hade denna panna reqvirerat. Då ingen af den talrikt församlade menigheten erkände sig hafva denna salpeters-sjudnings panna begärt, tillspordes byamännen, serskildt uti åtskilliga byar, om de ej gjort någon reqvisition derav, och svarades dertill enstämmigt, att det vid de byar hvarest salpeter-lador finnas, också pannor äro inköpta, och uti de åter som nu ej ega del i någon sådan panna, inga lador äro ens uppsatte, kunde socknemännen ej erkänna något reqvirerande af den ifrågavarande pannan, eller ville således för hennes anskaffande och betalande ansvara. § 2. Som till denna dag allmän sockenstämma var utlyst, till slutligt afgörande, angående början af den påtänkta kyrko byggnaden i Häggenås, och andra dermed gemenskap hafvande ämnen, så uppstod först fråga om den andel i kyrko byggnaden, hvilken nybyggare och de som för utflyttning njuta frihetsår, skulle i nämnda byggnad taga. Då enligt allmänna lagens föreskrift någon frihet för dessa får äga rum endast i afseende på dagsverkens utgörande, men materialier m.m. skola efter ökes skatt utgöras; så ock då nybyggare otvunget förklarade sig villige att medverka till det goda ändamålet afgjordes att de vid kyrkobyggnaden skulle göra hvart tredje (3:dje) dagsverke eller att då bönderna göra 2 ville nybyggare göra det 3:dje dagsverket, och hvarmed församlingen förklarade sig nöjd.
Cederström: Contra-propos:n blir enl. grund lagen den, att Const.UtsktsTörslag skall hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Hr Lefren: Jag vågar hemställa till min gamla vän Frih. Cederström, om det är angeläget att vi öfva oss i konsten att votera. Yi hafva annat att göra; och på Hr Frih. o. Landtm:s propos. har ju Frih. Cederström icke hört något enda nej, mer än hans eget. Hr von Troil: Det kan understundom vara nyttigt att läsa i grundlagen. 56 §:n Reg.F:n torde en hvar af R. o. Ad:s ledamöter hafva sig bekant; men jag anhåller att få uppläsa densamma, sådan den tyckes lyda för Frih. Cederström, nemi.: Så snart Const.Utsk. föreslår att någon grundlags-§ skall förändras, må det vara hval t Stånd obetaget att såsom dess gemensamma tanke antaga hvilken or - Dea 5 Augus! i f. m. 93 dalydelse i verlden Som helst, blott med ett undantag, nemi. den som grundlagen har uti den §, hvari förändring är föreslagen. Hr Lagerhjelm: Den ifrågavar. contra-proposm innehåller frågan, huruvida Const.Utsk:s förslag skall hvila intill nästa riksdag eller ej. Det är klart, att om något förslag blir antaget, så mäste det hvila intill nästa riksdag, och contra-proposm synes mig således innehålla en orimlighet.; jag hemställer derföre, om vi icke kunde undvika en votering, sorn är så beskaffad, att contra-proposm ar orimljg. Frih. Cederström: Jag har blifvit uppmanad af Hr Lefre'n att afstå från min anhållan om votering. Men, mine herrar! jag är en bland dem, hvilka varit tillstädes på Riddarhuset, då man biföll en grundlagsförändring vid samma riksdag, då frågan blifvit framställd.
Utskottet har, i afseende på denna fråga, af Banco-fullmägtiges protocoll inhemtat, att, sedan Toran hos Banco-Fullmägtige gjort ansökning, bland annat, derom att, till godtgörande af den honom af Banco-Fullmägtige ådömda ersätlnings-skyldighet till Banken för försummad bevakning uti Grosshandlaren Anders Broberg dnd:sons concurs af ett till honom utgifvet lån, emot pant af jern-elfecter, utbekomma de böter, utgörande 418 R:dr 41 sk. 4 rst., hvilka Commissarien Toran från år 1817 egt innestående för casserade Canai-Bolags-Discont-assignationer på Banken, Banco-fullmägtige hos Fullmägtige i Riksgälds-Contoret begärt underrättelse om den åtgärd, sorn blifvit vidtagen, i anledning af en från Banco-fullmägtige den 20 Augusti 1818 aflåten skrifvelse, med anmälan af de böter, hvartill Götha Canai-Bolagssamt Malmö f. d. Discont för öfverassignering under loppet af October månad 1817 blifvit fällde; så hade Fullmägtige i Riksgälds-Contoret Lill svar härå förmält, alt, då böter egde minsta rätt till betalning ur gäldbundet bos tillgångar, någon annan åtgärd i anledning af ofvanberörde skrifvelse icke kommit i fråga, än att de bötessuminor, hvartill Götha Canal-Bolagssamt Malmö f. d.
Maj t icke lärer underlåta att på dessa ställen och sedan, efter föregången utredning, behofvet af lörökade löneförmåner för läkaren blifvit behörigen vilsordadt, tilldela vederbörande den tillökning i adöningen, som af omständigheterna påkallas, saknar Utskottet skäl berörda motioner understödja och hemställer, att desamma ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 78:o. Jemte erinran om Kongl. Maj:ts vid sistlidna riksdag gjorda framställning om beviljandet af ett årligt anslag af -12,000 ILdr för anställande inom hvarje län i riket af en Förste Provincial-läkare, hvilken, med årligt arlvode al 500 R:dr, skulle hafva till åliggande att vaka öfver allt hvad till allmänna helsö- och sjukvården inom länet hörde, för alt med full kännedom kunna tillhandagå såväl Kongl. Maj:ts Befallningshafvande som Kongl. Sundhets-kollegium, Rikets Ständers i anledning deraf fattade beslut, samt del skäl, som sannolikt löranledt dertill att Rikets nu församlade Ständer från Kongl. Maj: t ej fått emottaga något förslag i förevarande ämne, har, uti en bos Ridderskapet och Adeln vackt och till Stats-Utskottet remitterad motion, (N:o 131), Friherre af Ugglas, Gast., hufvudsakligen anfört, att i den mån länen genom förnyade regleringar af läkarevården sönderfalla uti en mängd mindre läkaredistrikter och den inom hvarje län anställda läkarepersonalen, till nytta och beqvämlighet för allmänheten, ökades, i samma mån inträdde äfven inom denna administralionsgren behofvet af det helas sammanhållande till enhet och ordning. Endast under tiden sedan sistlörflutna riksmöte hade 20 nya provincialläkare-tjenster jemte åtskilliga nya distriktsläkare-platser tillkommit, 15 å 16 nya apothek blifvit anlagda eller vore under anläggning, och Kongl. Maj:t hade till delta riksmöte gjort nådig Proposition om anslag till löner åt nya, såväl provincialläkaresom lånsBih. till B. St.
Och då de dagar förlupne voro, drogo vi våra färde; och de följde oss alle, samt med hustrur och barn, tilldess vi kommom utu staden; och på stranden fölle vi på knä, och bådom. Och sedan vi hade helsat hvarannan, ginge vi till skepps; och de gingo till sitt igen. Men vi höllo seglatsen fram ifrån Tyro, och kommom neder till Ptolemais; och der hel sade vi bröderna, och blefve der en dag med dem. Dagen derefter kommom vi, som vorom med Paulo, till Cesareen; och gingom in uti Philippi Evangelistens hus, hvilken en var af de sju, och blefvom när honom. Och han hade fyra döttrar, jungfrur som propheterade. Och medan vi vorom der i många dagar, kom der en Prophet till utaf Judeen, benämnd Agabus. Då han var kommen till oss, tog han Pauli bälte, och band sig fötter och händer, och sade: Det säger den Helge Ande: Den man, som detta bältet tillhörer, skola Judarna så binda i Jerusalem, och antvarda honom i Hedningahänder. När vi detta hörde, bådom vi, och de som utaf den staden voro, att han icke skulle draga upp till Jerusalem. Då svarade Paulus, och sade: Hvad gören I, gråtandes, och bedröfvandes mitt hjerta? Jag är redebogen icke allenast bindas, utan jemväl dö i Jerusalem, för Herrans Jesu Namns skull. Och efter han lät intet säga sig, gåfve vi oss tillfrids, sägande: Varde Herrans vilje. Efter de dagar redde vi oss till, och forom upp till Jerusalem. Och kommo någre Lärjungar med oss af Cesareen, de der med sig hade en gamlan Lärjunga, som var af Cypren, benämnd Mnason, när hvilkom vi gästa skulle. Och när vi kommom till Jerusalem, undfingo oss bröderna gerna. Dagen derefter gick Paulus med oss in till Jacobum; och alle de äldste församlades;
Utlåtande> i anledning af erhållne äterremisser å Utlåtandet N:o 113. (U. A.) Utskottets Utlåtande N:o 113, i anledning af Herr Prosten Sidners motion om understöd till de fattige i Lappmarken, har af Presteoch BorgareStånden blifvit återremitteradt, på grund af flere ledamöters yrkande, att del af Herr Prosten Sidner äskade anslag af endast 500 R:dr årligen, matte beviljas, helst Lapparne ansågos, mera än Rikets öfrige inbyggare, vara i ballöf af ett sådant understöd, och de medel, af hvilka Herr Prosten begärt att anslaget måtte tagas, eller Lappmarks Ecclesiastik-fond, i alla fall redan voro för deras bästa afsedda; men då Utskottet anser sig hafva, uti det först afgifna Utlåtandet, tillfyllest ådagalagt de betänkligheter, som möta för den föreslagna åtgärdens vidtagande, samt nämnde Utlåtande är vordet af Ridder skapet och Adeln samt Bonde-Ståndet bifallet, kan Utskottet icke frånträda samma sitt yttrande. Stockholm den 24 Juli 1840. Alik. till Exp. Etsk. den i5 Juli, kl. 2 e. rn. Memorial, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 142. (U. A.) Sedan Stats-Utskottets Utlåtande N:o 142, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss å förre Härads-skrifvaren S. F. Hagelins ansökan om förhöjd pension, blifvit af Borgare-Ståndet återremitteradt, får Utskottet, med tillkännagifvande, att berörde Utlåtande blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln den 4, af Preste-Ståndet den 5 och af Bonde-Ståndet den 3 uti sistlidne Juni månad, anmäla, att, enär ärendet således, genom 3 Stånds beslut, enligt 75 §. af Riksdags-Ordningen, är afgjordt, Utskottet finner sig icke kunna dermed taga vidare befattning. Stockholm den 24 Juli 1840.