Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är icke möjligt, att i ett så vigtigt och innehållsrikt ämne som det nu förev:de, sammanfatta sina tankar i sådan korthet, att ens yttrande icke uptager en längre stund, och jag hoppas, att något hinder för bifall till min anhållan desto mindre skall möta, som ett dylikt upskof tillförene icke förnekats, såsom t. ex. då Hr Tham, i anledn. af ett mitt yttrande öfver en af Gr. v. Stedingk väckt motion vid en föreg:de Riksdag, hvilken också handlade om religionsfrihetens införande, fick uti ett efterföljande' plenum afgifva ett yttrande, som sedermera fick följa den förutgångna remissen af nämnde motion. Jag förmodar, att derest Hr Gr. o. Landtm, behagade inhemta R. o. Ad:s tanke om min nu framställda begäran, Ståndet desto heldre torde villfara densamma, som grannlagenheten synes fordra, att de talare, emot hvilka jag ämnar upträdsq få tillfälle att afhöra hvad jag kan hafva att andraga. 464 Den 16 Jnnl. Öfverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter förev:de Kongl. Propos. jemte de i anledu. deraf afgifna yttranden remitterades till LagUtsk. Föredrogos och remitterades till LagUtsk. nedannämnde d. 17 dennes f. m. ankomna och på bordet lagda Nåd. Propos:r till E. St:r: 1:0 om uphörande af landsflykt såsom påföljd för brott; och 2:o ang:de ogift qviuuas rätt att vid viss alder vara myndig. Pöredrogos och remitterades till StatsLTtsk. K. M:s nedannämnde d. 17 dennes f. m. ankomna och på bordet lagda Nåd. Propos:r till R. St.r: 1:0 ang:de användandet af influtna medel för ett parti exporteradt och i Tripoli försåldt krut?
Men då det hos Matheus (5 Kap.) i sammanhang med förklarandet, att »hvilken som ser på en qvinna till att begära henne, han häfver allaredan gjort hor med henne i sitt hjerta,» vidare heter: »hvilken som helst öfvergifver sin hustru, ulan för hors skull, han kommer henne till att göra hor,» så bör det derigenom medgifna ski 1 nadsskäl anses närmast tyda på skilnadens berättigande enligt en högre lag än den af mensklig lagstiftare skrifna. Härvid bör äfven noga bemärkas, att enligt denna högre lag skilnaden är tillåten äfven i det fall, att juridisk bevisning om begången otrohet ej kan förebringas. Och då, på Fariséernas fråga, huru Moses kunde tillåta att gifva skiljobref och öfvergifva hustrun, svaret blef: »för edert hjertås hårdhets skull tillstadde Moses, att I måtten öfvergifva ed ra hustrur, inen af begynnelsen var det icke så,» (Math. 19: 8) — så innebär detta ett otvetydigt gillande af Moses lagstiftning i ämnet, såsom ett med afseende å den menskliga naturen nödvändigt ondt; men just detta motiv »hjertats hårdhet» visar tydligt att här icke var fråga om skiljobrefs gifvande jör hors skull, hvilket dessutom hos Judarne icke gerna kunde ifrågakomma, enär, enligt deras lag, en med otrohet beträdd hustru skulle stenas. Kyrkoreforrnatorerne antogo emellertid, på grund af bibelordet, hor och egenvilligl öfvergifvande (desertio malitiosa) såsom de enda lagliga skilnadsorsaker, och äfven hos oss blef efter reformationen denna åsigt uttalad i k yr kolagstiftningen , dit man hänförde dessa frågor. Derifrån infördes samma grundsats i 1734 års lag, hvarigenom likväl denna angelägenhet hufvudsakligen förvandlades till en rent civil ifrån att förnämligast hafva varit en kyrklig.
Proposition JVi 117. 9 Transport 40,509: 52. 45,659: 56. 568,755: 55. dels för kyrkholmskanalcn, dels lör den sindén tillhöriga mark, som jemte kanalen ansetts erforderlig till utvidgande af det för National-museibvgguaden först bestämda område, dels ock för det så kallade Krönerihuset samt Fiskaregången . 15,000: •— gggno; 52. 99 14g. g tillsammans R:dr R:mt 467,904: 65. och, enligt andra förslaget: för inredning 157.522 55. 41. » målning 85548: » en konsthistorisk gipssamling 20.000: — » samlingarnes inflyttning 8,500: — » omgilningarncs ordnande (lika med första förslaSel) 95,657: 75. 54s 028: si. hvartill komme särskilda utgifter: för gipsorneringsmed llere arbeten, hufvudsakligen lika som vid första förslaget 42,725:56. samt för åskledare, vattenledning m. m , likasom enligt första förslaget, tillsammans 55.509:52. 98 255: 8 Summa R:dr R:dr 445,261: 59.
Det ifrågavande argumentet synes mig således vara endast, ett skrämskott, men jag hoppas, att ingen, som närmare känner och inser förhållandet, tager denna skrämsel till sig och att man således utan afseende derpå söker tillvägabringa den för våra financiela förhållanden så nyttiga och nödvändiga reformen. Jag tillstyrker derföre återremiss af denna punkt i Utsk:s Betänk. Frih. Åkerhjelm: Frih. Raab har yttrat sin glädje deröfver, att han erfarit, att några ledamöter af StatsUtsk. jemte mig, i dag uttalat den åsigten, att de inom Utsk. gått länsdeputerades och Fullmäktiges af BoudeSt. önskan till mötes och deraf dragit den slutföljden att vi nu skulle göra detsamma, när vi nu erfara att BondeSt. återremitterat frågan. Jag beklagar, att jag nödgas betaga Frih:n denna glädje och förmodar, att de med mig liktänkande hafva gått BondeSt:s ledamöters önskningar till mötes endast så länge de varit öfverensstämmande med de af föreg:de R. St:r och K. M. fattade beslut. Vi hafva gått deras önskningar till mötes, då de önskade att dagsverksräntan måtte förvänd - Dun 20 Maj f. 111. 199 las till andi a hufvudpersedlar; men när de framställt den önskan, som äfven Frih. Raab här yttrat, nemi. att denna dagsverksränta mätte förvandlas i penningar, så kommer jag efter all sannolikhet åtminstone att inom Utsk. motsätta mig en sådan förvandling. Jag vill icke längre fördröja discussionen, utan fortsätter att yrka bifall till den nu föredragna punkten. Frih. Palmstjerna: Genom discussionen är ämnet så tillräckligen belyst, att det skulle vara iner än öfverflödigt af mig att tillägga något till detaljerna af frågan. Jag vill endast yttra några ord i afseende derpå att Utsk. icke, beträffande dagsverksräntan, tillräckligen redogjort för skälen, hvarföre det tillstyrker ett afvikande från K. M:s Nåd. Propos.
betsjläens befrämjande Sällskapet till arhade i måndags årsamman1893 träde å k. slottet, hvarvid berättelsen för det g å n g n a året föredrogs. Frestadius och A. Forsstrand, hvartill under året kommit fröken Malin Fock. Äfven under förlidet år erhöll Bikupan från kronprinsessan en gåfva af orientaliska broderier. Svenska allmänna kvinnoföreningen till djurens skydd h a d e s a m m a afton årsmöte å Hotel C o n - tinentals stora sal. Styrelsen har under det gångna året i ett rätt afsevärdt antal låtit trycka och utdela djurskyds skrifter s a m t till järnvägsstyrelsen gjort hemställan o m ändring i b e s t ä m m e l s e r n a för transport af kreatur å statens j ä r n b a n o r. För världsutställningen i Chicago har ordföranden utarbetat dels en redogörelse för djurskyddsarbetet inom Sverige, dels ock en statistik för djurskyddsföreningarna i n o m landet. I och för å s t a d k o m m a n d e t af bättre slaktmetoder ha 3 4 elever på föreningens föranstaltande åtnjutit undervisning i slakt vid Sjögrenska slakterietablissemententet härstädes. Till ledamot i styrelsen efter fröken E. Cronhjelm h a d e invalts fru Ellen U n g e, f. L u n d s t r ö m. Fruarna J. Varenius, H. Signeul, fröknarna H. Sparre och J. A. v o n Hedenberg, kapten C. Hökerberg, hvilka voro i tur att afgå ur styrelsen, o m v a l d e s. * En » försakelsevecka » försvar. Östermalms för fosterlandets Iokalkomié af svenska kvinnoföreningen för fosterlandets försvar har till föreningens samtliga i S t o c k h o l m bosatta medl e m m a r! och öfriga för d e n s a m m a s sträfvanden nitälskande fosterlandsvänner ställt en v a r m uppmaning att, mellan den 1 sta och 15:de m a r s, efter egen bekvämlighet utvälja 7 dagar till hållandet af en s. k.
— Och till sist anteckna vi, att vår nya ministerfru i Petersburg, grefvinnan Gyldenstolpe, är född Plunkett och dotter af förre britiskc envoyén h ä r i Stockholm *. I detta sammanhang kan nämnas, att af den å vårt riddarhus introducerade gammalskotska ätten Seton endast hufvudmannen, hofjägmästaren å Ekolsund och hans familj äro i Sverige bosatta. Samt* Af en irländsk, Russel-Cruise, Kronovall, som mor ärft till katolsk familj grefve moderns II. på var framlidna Ovesholm och grefvinnan till Hamilton, grefvinnan Sparre född på religion. TORUP. Kammarherre Kantzow h a r i Portugal upphöjts till » baron Saint George de Kantzow ». I samband med omnämnandet af denna, så vidt vi kunnat finna, enda förbindelse mellan svensk och portugisisk aristokrati, anteckna vi en dylik mellan svensk och spansk. Ännu lefver gamle kammarherren frih. Karl Gyllen.haal (född 1814), änkling efter den af Tegnér besjungna spanska grefvinnan Matilda d ' Orozco, som förut varit gift med öfverste Montgomery-Cederhielm på Segersjö. Bland » den svenska näktergalens » barnbarn märkas kammarherre Montgomery-Cederhielm, grefve Klingspor m. fl. Grefvinnan d ' Orozco, fastän af en spansk slägt, var född i Italien och hade där gift sig första gången. — Där, i Italien, finna vi för närvarande trenne i den italienska aristokratien ingifta svenska damer, två döttrar och en syster till den nyssnämnde ministern Ehrenhoff. I Roma bor dennes syster, sedan 1879 änka efter f. d. napolitanske statsministern di Martino. I Venezia är grefvinnan Belmonde-Caccia bosatt, ministerns yngre dotter; den äldre är förmäld med furst Carriati, som för närvarande är italiensk legationssekreterare i Athen. Hvad angår de öfriga » diplomatsläkterna », som vi nyss omnämnde, tillfoga vi här, att en dotter till den förste frih.
Hvad åter anginge Expeditions, lösen för de Syne-instrumenter och bevis, hvilka öfver dylika förrättningar meddelas, ansåg Herr Grefven den vara mindre lämplig, enär den ofta kunde gifva anledning till en onödig vidlöftighet vid författandet, och derigenom till en för den betalande nog dryg afgift, hvilken ändock merändels ej komme Nämndemännen till godo, allden, stund de . sällan sjelfve kunna sammansätta hvad de skrifva 5 Och tilstyrkte Herr Gref. ven således endast, att Nämndemäns dagtraetamente måtte förhöjas till 24 Skilling Banco, hvilket vore dubbelt emot hvad dem förut tillkommit. Herr Mannerstam, Johan, utbad sig endast, vid hvad Herr af Stenhoff yttrat, få anmärka, att då en Ordinarie Domare ej er* holle mer än en R:dr. i dagtractamente vid dylika förrättningar, syntes honom 24 Skilling vara tilräckligt, och Nämndemän, hvilka endast äro bönder, dermed böra anses belåtne, i synnerhet som i kanske de flesta orter af Riket detta vore det högsta, som för ett dagsverke betaltes. Herr Mannerstam anhöll således om proposition till bifall å Utskottets Betänkande. Sedan Hans Excellence Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställt, om Ridderskapet och Adeln ansåg de af Herr af Stenhoff gjorde anmärkningar böra verka återremiss, och härå Nej blifvit svaradt, gjorde Herr Landt-Marskalken proposition till bifall å Utskottets Memorial, hvilken blefför öfrigt med Ja besvarad i Men Grefve Mörner förnyade sin gjorda erinran angående lösen för Syneinstrumen - Den 5 Maj. '45 ter och bevis som af Nämndemän utfärdas, och trodde, att om Expeditions-lösen komme att äga rum, kunde det hända, att han för Boupptecknings-instrumentet finge be. tala mer, än han vid Bouppteckningen ägde i behållning; samt ansåg en sådan lösen icke böra bifallas.
Län skett, åtaga sig en efter Länens behof lämpad afgift äf hvar* je Mantalsskrifven person, till Kur-anstalternes utvidgande, den Veneriska smittans hämmande och botande samt meddellöses sjukes vård och Underhåll, hvarföre Riksens Ständer anhållit, det täcktes Kongl. Maj:t genom Larjdshöfdipgarne lå> ta höra Länens invånare, rörande en sådan afgift, under förmodan att finna dem dertill villige; äfvensom Riksens Ständer slutligen begärt, det behagade Kongl. Majit i Nåder tillförordna en Direktion i hvarje Län under Landshöfding gens Ordförande och Serafimer-Ordens Gillets öfverstyrelse, hvilka Direktioner finge emottaga, förvalta och disponera de medel, som på sådant sätt insamlas, jemte de sorn till Lazaretternes och Kur-inrättningarnes underhåll äro anslagne. Kongl. Majit, som till hvad Riksens Ständer salunda andragit, lemnat Dess Nådiga bifall, har genom Cirkulär-Bref af den 16 Äng. 18x5 anbefallt Landshöfdingame att höra Länens invånare, med föreskrift af hvad dervid iakttagas borde, och sedan underdåniga berättelser om Länens åtagande inkommit, har Kongl, Majit i Cirkulär af den 23 Oktob. 1816 i Nåder tillåtit med* Bihang till Riki~St. Prot. 1317—i$lg. luta SnmlN:r 7, g. 5© Konungens Nåd. Propositioner.' medlens debiterande och uppbörd tillika med Krono - utskylderne samt i Nåder stadgat åtskilligt, som vid verkställigheten funnits nödigt. I vissa delar har Kongl. Maj:t funnit nödigt, att inhämta Serafimer-Ordens Gillets yttrande, och uppå dess underdåniga tillstyrkan, tillåtit, att, jemte vården och förvaltningen af de frivilliga sammanskottsmedlen , Styrelsen af Läns-Lazaretterne, med undantag af det i Södertelje, ifrån den i Januari nästkommande år 1818, på försök i fem års tid, får öfveriemnas till Landshöfdingarne och utsedd©
15 gifven till lika utsträckning i afseende pä varuslag, som den nu är tillåten på ofvanberörda afstånd från stad eller köping, så skulle städernas Handlande besparas mödan att i minut utdela sina varor, hvilka i stället blefvo partivis af Landthandlanderne köpta och utminuterade; den fattigare landtmannen skulle genom några skillingars tillökning i pris kunna helt nära sitt hem få göra de små uppköp, för hvilka han nu ofta finge färdas fyra å fem mil eller mera, fram och åter; tusentals dagsverken inbesparades och kommo landtbruket eller andra näringsgrenar till godo; de för allmänna rättskänslan sårande beslags-åtgärder, hvilka från åtskilliga orter, der Landthandlande öfverträdt sina nuvarande rättigheter, då och då afhörts, skulle försvinna och en allmän belåtenhet uppstå. Ingen hade förlorat, men många vunnit, och en af våra så onaturliga tvångslagar hade i någon mån blifvit afskaflad. På dessa skäl är af motionären föreslaget, att samma handelsfrihet å landet hädanefter må tillåtas utan afseende på afstånd från stad eller köping, som för närvarande är medgifven på tre mils afstånd från sådane platser. c) Af Herr Friherre von Schulzenheim: att, sedan kommunikationerna i landet, såväl till sjös som till lands, småningom blifvit förbättrade, hvarigenom transporten af gods och varor underlättats, samt handeln i småstäderna blifvit alltmera fördelad i detaljhandel och slutligen landthandeln frigjord, så hade de allmänna varumarknaderna alltmera upphört att vara nödvändiga och erhållit sin största betydelse genom den dervid vanliga omsättningen och försäljningen af kreatur. Men på samma gång marknadernas betydelse för varu-omsättning blifvit minskad, hade de visat sig utöfva ett i högsta grad lörderlligt inflytande på befolkningen i sedligt hänseende och utgjorde för en stor del af den besökande mängden endast, att så må sägas, ett karnavalsnöje, hvarest ofta, isynnerhet för tjenstfolket å landet, en stor del af årets inkomst förstördes på förlustelser af simplaste art.
Utskottets hemställan, pag. 8, i Betänkande N:o 11, att för arbetsfolk på landet afgifterne må bestämmas lill de minskade belopp, som Utskottets afgifne förslag till bevillningsstadga uti dessa §§. utvisar, är bifallen af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch B onde-stånden; hvaremot Borgare-ståndet ansett den ändring uti dessa §§. böra ske, att afgiflen bestämmes att erläggas af ogifta och enklingar, samt gifta utan minderåriga barn, med 16 sk. och af gifta samt enklingar med ett minderårigt barn, med - 8 sk. Så vida Borgare-ståndet icke skulle vilja förena sig uti de öfriga Riksståndens beslut, lärer votering komma att anställas öfver följande proposition: 2:o Den, som bifaller Utskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-stånden gillade, hemställan, att, för arbetsfolk på landet, afgifterne må bestämmas till de minskade belopp, som Utskottets förslag till Bevillnings-stadga uti 27 och 29 §§. utvisar, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, skall, enligt Borgare-ståndets beslut, den ändring uti dessa §§. ske, att afgiften bestämmes att erläggas af ogifta och enklingar, samt gifta utan minderåriga barn, med 16 sk. och af gifta samt enklingar med ett minderårigt barn, med - 8 sk. §. 27. pag. 29. Det af Utskottet vid rubriken "Gerningsmän eller Socknehandtverkare’’ föreslagne tillägg af orden -”i behörig ordning antagne’’, är godkändt af B onde-ståndet', hvaremot Ridderskapet och Adeln jemte P reste-ståndet ansett nämnde tillägg böra uteslutas, samt Borgare-ståndet förklarat, att dels uttrycket borde blifva ”Gerningsmän och Socknehandtverkare”, dels det föreslagna tillägget: ”i behörig ordning antagne” försvinna.
R:dr 600: och sednare hälfter — i5,o54: 15 654: H År 1831 första hälfter och sednare andelar R:dr 4>°.q6: •— sednare hälfter och andelar — i5,i68: — IQ,264 —■— 3,ioi År i832, till den sista Julii, sednare hälfter och andelar. Enär de å förut utgifna Odlings-Län inflytande Capital-afbetalningar, som, under iakttagande af Banco-Reglementets föreskrift, att Odlings-Lånens sammanräknade belopp skulle nedsättas till 3oo,ooo R:dr, varit till utlåning disponible, måst användas till fyllnad i de under åren 1826, 1827, 1828, och, enligt serskildt medgifvande, år 183o beviljade Odlings-Lån, har någon tillgång till Lån, efter de af Rikets Ständer förändrade grunder, icke förr än innevarande år funnits, och icke heller hafva mer än inalles fem sökande för åren i83o och 1831 anmält sig till erhållande af sådana Lån, hvilka likväl, dels i anseende till saknad. Låne-tillgång och dels för ofullständige handlingar, icke kunnat beviljas. Enligt Fiscals-Embetets uppgift hafva, utaf äldre Lagsökta OdlingsLån, hvilka varit uti flere Fiscals-Embetets berättelser serskildt balancerade, endast 3:ne blifvit till fullo liqviderade, men för de öfriga är föga hopp om Bankens fulla godtgörelse; men af ig i Fiscals-Embetets till förra Revisionen afgifne berättelse balancerade, på Lagsökning beroende Lån, hafva 12 blifvit betaldta och de öfriga 7 gifva ej anledning att befara någon serdeles förlust.
N:o 24. träffar, då den förra, med den åren åtföljande bräcklighet, fastmer minskar och förtager den sednare, så blir denna befordringsgrund, betraktad i sitt förhållande till det sökta embetets uppgift och ändamål, om ej sämre, dock ingalunda bättre än den ofvan nämnda. Särskildt måste jag här såsom ett åskådligt bevis på olämpligheten af att vid presterlig befordran sätta i främsta rummet och såsom afgörande hvad som vid andra allmänna befattningar, specielt de med prestens analoga af lärare, brukar sättas i sista rummet och endast ceteris paribus få tagas i betraktande, påpeka det af en upprepad erfarenhet bekräftade förhållande, att dymedelst de församlingar, som bäst aflöna sina komministrar, just till följd häraf ofta få de odugligaste, de mest utlefvade, de som åldrats utan att kunna komma vidare, och att alltså församlingarnes intresse i detta hänseende naturligen skall blifva att dåligt aflöna sin komminister, för att kunna hoppas, att en yngre erhåller plats på förslaget. Återstår då, för att bedöma, huruvida nu gällande befordringsgrunder verkligen utgå frän synpunkten af församlingens behof, eller förnämligast utgöra ett uttryck af den ståndsprivilegiernas tid, från hvilken de förskrifva sig, att sinsemellan jemföra de båda nämnda, för de större och de mindr lägenheterna, och dervid söka ett svar på frågan: om lärdom för rätt skötande af kallet i ett första klassens pastorat är nödvändig, huruvida den dä blir öfverflödig för samma uppgift i ett tredje klassens? och tvertom med aldren och erfarenheten i tjensten? Vid fråga om anordningen af den presterliga befordran utgår jag först från den grundsats, att församlingen för afgörande! af hvem, som skall blifva dess herde, ej skall stå främmande, och anser tillämpningen af denna grundsats lika nödvändigt följa af prestens betydelse och ställning till sin församling såsom dess lärare och själasörjare, som utgöra ett bland dc kraftigaste vilkoren för bibehållande af församlingens intresse för sin offentliga kyrka.
Sedan hos Kongl. HofRätten, i anledning af hvad AdvokalFiskalsEmbetet, vid utförande af åtalet, anmärkt och påstått, dels Häradshöfdingen i afgifven förklaring andragit, att, då det icke utgjorde laga ursäkt, att han, öfverhopad af göromål, nödgats öfverlemna åt andra personer alt expediera cn del deraf och icke ens alltid medhunnit att med vederbörlig sorgfällighet justera Protokollen, Häradshöfdingen icke kunde åberopa något lill försvar för det af honom väl underskrifna, men af annan person uppsatta felaktiga förvandlingsbeslutet, dels ock Ola Hansson, hörd i afseende å den ersättning, han för sitt lidande kunde fordra, skriftligen till kännagifvit, att han derför af Häradshöfdingen erhållit full godtgörelse; har Kongl. HofRätten, genom Utslag den 17 Juni sistlidna år, sig yttrat och, jemlikt 1 Kap. 12 §. Rättegångsbalken, funnit skäligt döma Häradshöfdingen, för dess ofvananmärkta embetsfel, att böta Tretton R:dr 16 sk. Banco samt med 18 sk. 8 rst. ersätta Kongl. Maj:t och Kronan den kostnad, som till Ola Hanssons underhåll i häktet under den förlängda fängelsetiden åtgått. Bih. till R. St. Prat. 1840. z Sami. 5 34 H. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. Då, i följd af derom aflåten reqvisition, till mig blifvit insända dels Glanshammars HäradsRätls Utslag af den 12 November i836, hvarmedelst bemälde Rätt, under åberopande af 40 Kap. 1 §. Missgerningsbalken och 5 Kap. 4 §• Straffbalken, dömt drängen Lars Persson från Bråten att, för första resan stöld till värde af q R:dr 16 sk.
Då 1111 Stats-utskottels pluralitet, som likväl berodde på den förseglade sedeln, ansett bemälde utlåtande tillfyllestgörande och låtit Rikets Ständers Revisorers ifrågavarande yrkande förfalla, men hos mig betänkligheter ännu qvarstå, har jag ansett mig böra emot beslutet anmäla reservation och dervid vördsamt anföra: att besparingar skola inträffa å de uti Krigs-kollegii stater för försvars-verkets materiel kalkylerade serskilda anslag, likasom alt brister på sådana skola inträffa, förefaller mig ganska klart, emedan det icke är möjligt att på ziffran beräkna blifvande kostnader för den mängd af materiela behof, som i ett så stort verk förefinnes. Alt dessa besparingar företrädesvis användas lill betäckande af de brister, hvilka å de till andra föremål anvisade medel kunna uppkomma, på sätt Kongl, kollegium uppgifvit, finner jag äfven naturligt; men deremot tror jag det vara med god ordning instämmande, att hvad derutöfver är besparadt, tages i beräkning för nya anvisningar. Då likväl så i allmänhet icke tillgår, blifver det, enligt min tanka, nödigt, att dylika besparingar af kollegium uppgifvas i sammanhang med hvarje statsreqvisitions-förslag, på det att befintliga tillgångar icke må ligga oanvända i kassorna, utan kunna af Kongl. Majit lagas i beräkning för fyllande af de landtförsvarets behof, hvilka, i brist af medel, måhända ofta måste eftersättas.