Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Rikets Ständer vid 1844—1845 årens riksdag beslöto och dåvarande Regering sanktionerade llandels-Ordningen, daterad den 22 December 1846, togs väl ett steg framom det fordna så envist vidhållna skråväsendet, ithv att rättighet att drilva handelsrörelse å landet medgafs hvar och en, som kunde förete betyg att han vore i besittning af de kunskaper, hvilka voro erforderliga för handelsboks förande, sedan dock först sockennämnd tillstyrkt och Konungens Befallningshafvande bifallit handelsrörelsens bedrifvande. Men jemte det man erkänner att detta var ett steg framåt, måste man å andra sidan medgifva, att steget icke blef till fullo uttaget. Uti nämnde Förordning bestämmes att handel på landet ej får bedrifvas på närmare afstånd från stad eller köping än trenne mil. Detta synes mig vara ett monopolium lör städers och köpingars handlande och föranleder dertill, att de, som ho 4 mil från stad, behöfva använda mindre tid alt få köpa sina förnödenheter, åu de, sora bo en å en och en half mil derifrån. Jag får derföre föreslå: det måtte Rikets Ständer för sin del besluta en sådan förändring uti berörde Handels-Ordning af den 22 December 1846 att, utan afseende på afstånd från stad eller köping, öppen salubod må å landet kunna få anläggas etc. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles vördsamligen. Stockholm den 26 November 1862. F. Östman, från Wester-Norrlands län. 320 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af R. F. Gross från Calmar län, om förhöjning i det af Kongl. Maj:t vid innevarande riksdag äskade statsanslag till anläggning af nya och omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, företrädesvis inom de län, hvarest jernvägar icke komma till stånd m. m.
Derefter jfer nt> uträf* ning för De näftfommanDe fem åren, o. f. v. allt framgent, ©en markegång, font 8i forn botligga till grunt) för Dejja uträfningar, flfaH fatta» uti §lprtl månaD, enligt förefFrifterna i 9 punften. §ör De räntegifvare, hwtlfa förbehålla ftg optionsrätt till leverering in natura eller betalning i fontant, blifva nu gällanDe förejfrifter till Deras fraft och verfan fortfaranDe bibehållna. §. 72. SftcD anleDning af flaDganDet uti 80 § Regeringsformen h^fve ‘SBi före» haft åtjfilliga frågor, röranDe Roteringöverfet och öermeD fammanhang äganDe ämnen, famt Derom till ^ongl. 3Äaj:t aflåtit följanDe unDerDåuiga jfrifvelfer, Dem vi här till alla Delar åberopc, nemligen: l:o cf Den 11 December 1844, angåenDe utfpning af virfe å FronofFog inom ©faraborgs Sän för fneftcfhigorS uppbpgganDe; 2:o af Den 11 januari 1845, i anleDning af J^ongl. SÄajitS nåDiga 93>ropofition om ett ytterligare anjlag af 4,000 R:Dr årligen till unDerjtöD för Ruff» och Rotehållare i SemtlanD; 3:o af Den 22 Sebruart famina år, angåenDe befrielfe fran orDinarie roteringSjfplDighet för Dftra <2DingåferS förfamlingS FyrfoherDebofFäUe; 4:o af famina Dag, i fråga om föränDrtng i fältet för ersättning af hä* ftar och perfeDlar, font viD RufihållSregementena unDcr frig gå förloraDe; 5:o af famina Dag, angåenDe en
Statssamt Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottens, den 18 dennes, bordlagda Utlåtanden: N:o 54, i anledning af väckt motion, att åtskilliga i Elfsborgs Län kring spridda rusthålls-numror under Westgötha afsutna ca valleri malte derifrån afsöndras, samt med Elfsborgs och Westgötha Dahls Regementen förenas. N:o 55, om afskalfande af fot-mötena vid Indeldta cavalleri-regementen, m. m. N:o 56, om armeens förseende med byxor af blått med hvitt meleradt kläde. N:o 57, om förändradt beklädnadssätt fér Indeldta Cavalleriet. N:o 61, om nedsättning i försäljningspriset å Svensk Författnings-Samling. N:o 71, om bergsfogde-tjensternas afskalfande. 3N’:o 72, om upphäfvande af de frioch rättigheter, som blifvit bergslagen förbehåline. N:o 73, om inrättande af dels ett Gymnasium dels en Apologistskola i Sölvitsborg. Dessa åtta Utlåtanden biföllos. Prot. Utclr. d. 23 Nov. rS.fo. 8r5 N:o 74, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 3. N:o 75, dito dito dito N:o 7. N:o 76, dito dito dito N:o 25. Lades till handlingarne. N:o 77, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 31. N:o 78, dito dito dito N:o 38. N:o 79, dito dito dito N:o 49. Ståndet lät bero vid öfriga Ståndens angående dessa 3:ne frågor tagna beslut, och lade memorialen till handlingarne.
Betankande N.-o 33. j 3 på de vid 1823 års Riksdag uppgjorde och af Ulskotten nu åberopade förslag lill handelsoell handlverks-ordning samt stadga för gerningsmän å landet hvila, emedan dessa förslag, efter min öfvertygelse, genom en för långt utsträckt frihet i näringsyäg och genom sammanblandning af a:ne till sin natur åtskiljde näringsgrenar, icke ega fullkomlig tillämplighet på Sverige i dess närvarande förhållanden, emedan de just derföre komma att i tillämpningen stå i strid med Svenska folkets verkliga behof och sannskyldiga fördel, och emedan de uti sig innebära fröet till en dass medborgares eller det tredje Riks-Ståndets upplösning och, hvad som är ännu värre, tili städernes fullkomliga förfall. Alt Borgare-Ståndet, lika så väl sorn de 3;ne öfriga Riks-Stånden, från uråldriga tider haft privilegier, rättigheter, friheter och förmoner, samt att desse icke led t sitt ursprung ifrån eller haft sin grund uti begreppet om naturlig rättighet för en viss kast af menniskor, utan från den stats-oeconomiska principen om nödvändighet af skillnad eraellen samhäilets medlemmar med afseende å lefnadsyrke och boningsplats, måtte för hvarje oförvilladt och opartiskt omdöme, som endast gör sig reda för innehållet af Konungs och Ständers år fattade beslut, af Konungens i öfverensstämmelse dermed den 23 Februarii 1789 gifna försäkran och af 114 §• uti den af Konung och Rikets Ständer antagne Regerings-Form, vara lika klart, som det är påtagligt, att denna skilnad bestått och består uti rättighet för städernes Borgerskap, att, utan intrång af andra, idka handel och handtverk. Likasom det alltid har varit, nu är och allt framgent bör blifva landtmannens hufvudyrke, att odla jorden och frambringa dess alster, så har, från städernes första uppkomst, det ansetts utgöra deras bestämmelse, alt vara de förädlande liäringarnes hemvist och, såsom föreningspunkter för ett större antal medborgare, bereda landtmannen afsättning af sina produeter.
Saken rörer en förändring af icke skulle vilja förena sig med mig om den ordalydelse, som vid 1840 års riksdag antogs, och hvarigenom §:n skulle blifva tydligare. Det skulle nemligen till 109:de §:n endast tilläggas ang:de den förra bevillningeus fortfarande till nästa års lagtima riksdag: uså framt ej uppå Propos. derom af Konungen vid mellankommande urtima riksdag annorlunda beslutes.» Hr Brakel: Jag vill icke länge uptaga K. o. Ad:ns tid, utan blott söka lugna de Hrr, som förespeglat vådorna af att en urtima riksdag skall afbrytas af en lagtima. T>en 11 Augusti f. m. ni Gr. Mörner har sagt, att det vid utbrytande krig skulle vara vådligt att utbyta en urtima mot en lagtima riksdag, och att bevillningen för krigsomkostnaderne icke på kort tid skulle kunna afgöras. För min del är jag dock öfvertygad att ingen fara i detta hänseende förefinnes, ty nog kan bevillningen på 8 dagar bestämmas. Vidare säger Gr. Mörner alt det kan inträffa att vid ett utbrytande krig K. M:t är nödsakad att den 3:dje eller 4:de Jan. sammankalla riksdag, men att densamma icke kan afsluta sina göromål till den 15 Jan. och således blifva afbruten i sitt arbete. Jag. ber då att få uplysa Gr. Mörner att den 15 Jan. kan icke något sådant krig utbryta att icke inan kan vänta till den 15 Jan. med bevillningetis bestämmande. För öfrigt är det väl egentligen från Ryssland man hade att frukta ett anfall, och då Ålands haf sällan, jag tror knappast sedan 1809, varit isbelagdt, är väl ingenting att frukta. Dessutom finnas för det inre försvaret medel tillgängliga för åtminstone 4 å 5 dagar. Jag tror således att den farhåga, Gr. Mörner framställt, är af ingen vigt i militäriskt hänseende. Vidare har jag blifvit upmanad att återkalla mitt förslag angele rättighet för Konungen att uplösa riksdagen och låta anställa nya val. Åtskilliga talare hafva antydt att man kunde i detta hänseende väcka en särskild motion i Konst.Utsk:t.
Då, efter hvad af ofvan uppgifna förhållande kan slutas, från Husqvarna faktori är att påräkna eu årlig gevä-rs-leverans af 2,500 stycken eller för tre år 7,500 gevär, hvartill, efter förut betingadt pris af 21 rtdr 20 sk. per stycke, skulle erfordras en sammanräknad kostnad af 160,625 rtdr eller nära 60.000 rtdr utöfver reservationerne å det vid 1844—1845 årens riksdag för gevärs-anskaffling beviljade anslag, samt återstoden, 40,000 rtdr, i det af Kongl. Majit för enahanda ändamål nu äskade belopp otvifvelaktig! kommer att för gevärs-fabrikationen vid Carl Gustafs stads faktori medtagas, har Utskottet funnit sig böra tillstyrka, att, med bifall till Kongl. Majtts nådiga framställning, Rikets Stan - 16 Slats-Vtskottets Utlåtande, N.O fj3. der malte, för anskaffning af nya gevär, till Kongl. Maj:ts disposition å Riksgälds-kontoret anvisa en summa af 100,000 r:dr, att under åren 1848, 1849 och 1850 med en tredjedel årligen utgå. Slockholm den 11 Maj 1848. Ank. till Exp. Utsk. den 12 Maj, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, angående rättighet till pension för åtskillige vid fångvården antagne tjenstemän. (U. A.)
Men det måtte sannerligen hafva varit en grym svartalf som osynlig stått fadder vid den dopakten, ty knappt hade det vigtiga brefvet blifvit inlagdt i stadens arkiv – icke ett par månaders dam hade fallit deröfver – än det jemte staden sjelf uppgick i lågor, antända af danske ståthållaren Gyldenlöwes trupper, hvilka då inträngde i Bohuslän, utmärkande sin väg med rysligheter af alla slag. Det är ej att betvifla att staden nu, om den kunnat få utbyta sin beklagansvärda ryktbarhet mot sin fordna obemärkthet, gerna gömt sig i minsta skrymsla af gamla Strömmens klyftor eller dalsänkningar, men tyvärr äro inga önskningar mera fåvitska än de, som angå det förflutna. Strömstad befästades nu af fienden och låg i qväfning, tills en svensk ströfkår helt oväntadt bortsnappade besättningen. Men efter några månader ryckte danskarne åter till sig sin eröfring, och under hela tiden voro invånarne liksom fågelfria, gående ur hand i hand och lidande nästan lika mycket förtryck och utsugning af sina nya som gamla landsmän. Ja, man kan väl säga att de slutligen inga landsmän egde under detta fyra-åriga slafveri, hvaraf för öfrigt Bohuslän i gemen tog en långvarig skada. Strömstad, såsom gränsort, låg dock alltid närmast, ehuru det numera endast utgjordes af grusade ruiner. Kalm berättar i sin resa genom dessa trakter (1742) ett drag, som nogsamt visar hvad detta grymma krig tryckt för en prägel på befolkningen närmast de våldsamma scenerna. I Skee pastorat hörde han ingen nämnas vid ålder på annat sätt än ... ”han föddes under eller efter gyldenlöwsfejden” eller ”han var så och så gammal, då gyldenlöws-fejden utbrast”. När sent omsider all denna jemmer nått sitt slut och historien genom fredsfördraget i Lund 1679 slagit om ett nytt blad, skulle den stackars gränsstaden försöka att åter komma på fötter efter sitt långvariga lidande, men förgäfves ropade den efter en hjelpsam hand att stödja sig vid.
Län, och dels ett vidsträcktare begagnande af Postinrättningen i allmänhet; 5:o i anledning af väckt fråga, att all särskild Bevillning för Gästgifverier så väl å Landet som i Städerne, der verkligt skjutsombyte finnes, måtte upphöra, och 6:0 Personers Skattskrifning vid Bruken såsom Arbetare, 4!7> 418. — om bifall till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande, rö - 216 rande ändring i Tjenstehjons flyttningstid, 4r8. ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, om bifall till StatsUtskottets Betänkande, angående löneförbättring för Häradshöfding garne, 4i8- — örn Remiss till Lagutskottet af ett Memorial, rörande granskning och förbättring af i8o5 års LegoStadga, dito. — om afslag af StatsUtskottets Memorial, rörande indragning af TalemänsTafflarne, 419* — rörande StatsUtskottets Utlåtande öfver RegeringsRådet von Schewens arfvingars fordran, dito. — om Remiss till BcvillningsUtskottet, af ett anförande, rörande stadgande af ansvar för öfverträdelse af föreskriften i 24 §■ 7 Mom. utaf nu gällande ChartaeSigillataeFörordning, 631. —• om Återremiss till Statsoch BancoUtskotten af dess Betänkande, angående allmänna penningerörelsen och myntvärdets upprätthållande, dito.
Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition ornen Lag, angående vidtag ande anstalter jör att anhålla och tilltala sådanepersoner, hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige , samt derefter afvika till det andra ; Gifven Stockholms Slott den 21 Maj 1818• Då förhållandet emellan de under Kongl. Maj.ts Spira förenade Konunga Riken Sverige ock Norrige synes påkalla åtskilliga föreskrifter, hvarigenom, till ömsesidig säkerhet för begge Rikenas undersåtare, bestämmes huruledes brott, hvilka af undersåtare i det ena Riket kunde i det andra begås, borde beifras och bestraffas, sedan förbrytaren, efter dess föröfvande, till sitt Fädernesland sig återbegifvit, har Kongl. Majit varit betänkt, att låta uppgöra förslag till en för Rikena passande gemensam Lag, deruti ofvannämnde och dermed sammanhang ägande ämnen afhandlades; Och vill KonglMajit, som låter samma förslag framläggas för det nu i Norrige församlade Storthing, till Riksens Ständer det samina öfverlemna. 328 Konungens Nåd. Propositioner'. §. i. En livar Norrsk undersåte, som, sedan denna Lag är kungjord, begär förbrytelser i Sverige och derefter afviker till Norrige, skall för en sådan förbrytelse, efter dess beskaffenhet, antingen uppå behörig begäran af vederbörande Svensk Dandshöfdinge varda i Norrige efterspanad, gripen och utlefvererad, eller med tillgodonjutande af laga stärnningstid instämmas, för att i hegge händelserne ställas till Rätta för behörig Domstol i Sverige, att straffas efter Svensk Dag. r §. 2.
Han väntade tills de andra kommit ett par famnar längre fram, så började han skrika och hojta »se på mig, se på mig», – tog ansats, hjulade ett tag, flög som en gummiboll öfver stängslet, vände sig derefter om och lade sig att streta och klänga öfver det, med rörelser så lunsigt tunga och så till illusion lika den tjockes, att denne genast kände igen sig. Han gick lugnt fram till honom, der han ännu hängde qvar och låtsade sig icke kunna komma öfver, gaf honom en godmodig dask, der han för tillfället kom bäst åt, och drog honom ned af stängslet. För att hämnas flög Tage kring halsen på honom, lik en elak liten apa, och hade genom sin vighet så när dragit honom omkull, hvarför han fick sig ännu en dask. Sedan fortsattes marschen i god ordning. Tage, som annars var så blek och »intressant» som det någonsin kan anstå en apotekare och qvinnotjusare, hade af sina häftiga evolutioner fått en svag liten rodnad, precis som en vacker flicka; ögonen glänste som på ett barn och hans oförfalskade lifsglädje gaf sig luft i ett oafbrutet snattrande. Till jagt såg det icke mycket lofvande ut. Hunden hade icke ännu fått upp någonting, men det störde ingalunda munterheten. De voro färdiga att skratta åt allting. Hvar gång fabrikören stämde i med sitt torroliga »hä, ha, hä», måste de andra börja på nytt, bara åt det. Och allra värst bröt det löst, när han vid klättrandet öfver ett stenrös tumlade omkull som en stoppad ullsäck, men genast fann sig och med den trankilaste min i verlden sade: »Ja här sätter vi oss, för nu kan det vara tid att få lite mat». Så dukades det upp på en stor flat sten, midt ibland de andra stenarne. Somliga stodo upprätt, liksom resta minnesmärken, och åt solsidan voro de klädda med vild, styfbladig murgröna. Tage hade aldrig sett någonting så märkvärdigt. Han drog i refvorna, som plattat sig ut efter stenens yta och sugit sig fast deri, så att han måste draga hårdt för att få dem lösa. Han var förtjust och förundrad; han inbillade sig nästan att han gjort en upptäckt.
Bevare mig Gud från att stillatigande, å detta rum, afhöra den villomening: att egenskapen af alt tillika vara Embetsman skulle förhindra Representantens förslager; så att t. ex. intet förslag lill Bränvinsförordning må uppgifvas af den, som tillika är Ledamot af KammarRätten och Tullstyrelsen; att ingen ofullkomlighet i administrationen må antydas af eho, som i Länsstyrelse deltager. Jag kan ej underlåta att göra Ridderskapet och Adeln uppmärksamme å de scliismatiske yerkningarne af en sådan Jära, Min Motion har jag ej skrifvit som Landshöfding; men om Landshöfding rörande fall. Jag hap således begagnat en rättighet, som N:o 228 bland Friherrarne ej skulle afstå, om än för dess bibehållande han nödgades att blifva endast Rättare på Tidö. Det har för mig ej varit utan obehag att ingå i denna utveckling af mina tänkesätt; men jag har dertill varit tvingad af den gamla soldatvanan, att aldrig låta någon kastad handske ligga oupptagen. Under alla slags Regeringssätt är det för en Riddersman otillbörligt, att låta 4a8 Den 19 December e. m. dämpa sitt nit för sanning och rätt; det vore en feghet under en Kung, som, i de håda hemisphererne ansedd såsom den constitutionella frihetens palladium, hemma i sina egna Riken lemnar täta prof på en själshöghet, under hvars skydd vi få jämka våra constitutionella förhållanden. Friherre Cederström , Jacob: Då fråga här blifvit väckt om den form, hvarunder Friherre Ridderstolpe framställt den önskan, att Local-Auctoriteterna vid alla tillfällen höra blifva hörda, har jag ansett mig böra fästa, så väl Motionärens, som Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på 90 §. Regeringsformen. Motionären har relaterat förhållandet med försäljningen af en Lada vid Kungsöhr, och klandrat att LandshöfdingeEmbetet ej deröfver blifvit hördt. Formen af denna framställning är ej öfverensstämmande med Regeringsformen.
Tidningen utkommer I hufvudstaden hvarje helgfri fredag och kostar för ett qvartal endast I krona, postarvodet Inberäknadt. — Sista numret I sqvallret från de högre kretsarne väller som en smutsig ström nedåt till de lägre, på sin väg medtagande den ena historien efter den andra, om huru den och den låtit betala en drägt, en prydnad, ett attribut till någon kostym af de medel, som influtit till de fattiga. Och i stället för den tacksamhet, man påräknat för en falsk välgörenhet, har uppstått bitterhet och ett ännu djupare elände. — Uppglf å närmaste postanstalt namn och adress samt erlägg en krona, sa erLitet eller intet frågade han efter mig, sedan jag väl blifvit hans hustru. Han hade gift sig hufvudsakligen för att få en hushållerska, som ej kunde flytta ifrån honom. Det var dessutom en allt annat än lätt uppgift att sköta hans hushåll, ty han var förfärligt snål så väl mot mig som mot sitt folk, under det han likväl fordrade, att man skulle arbeta som en slaf från morgon till q väll. Ja, i sanning djupare, dels derför att Och ville jag någon gång försöka göra några modet fallit med de ramlade förhoppninändringar till ett bättre för vårt husfolk, satte garne, när summan blifvit mycket ringare han sig på det bestämdaste deremot och lät än man väntat, dels har eländet förvärrats mig höra, att jag endast hade att rätta mig derigenom, att penningarne utan vidare efter hans vilja och, efter som han tagit mig blifvit lemnade till fattiga, hvilka ej förstått af ren barmhertighet och jag ingenting fört att på ett förståndigt sätt använda ett större till huset, jag följaktligen ingenting heller hade penningbelopp, och i båda fallen har en att befalla öfver. öfvergifven belägenhet blifvit följden af detta Med denne gamle despot kände jag mig slags välgörenhet. slutligen högst olycklig. Ingen kuode jag förDenna — så förekommer det mig — tro mig ät, ingen kunde jag utbyta en tanke liknar de grafstenar kärlekslösheten reser med, ty främmande i huset ville min man öfver en aflidens hvilorum.
Josephinas slöjde-skola för fattige värnlösa Flickor; uti hvilken skola lemnäs undervisning så väl uti de slöjder, som för tjenande klassen af qvinnokönet äro mest nödvändige, som äfven i läsning och Kristendomskunskapen. Skolan, som grundades år 1827 genom bidrag af enskilte subscribenter, tiar sedermera fått för dess underhåll ett årligt anslag af Hennes Kongl. Höghet Kron-Prinsessan, som är Skolans Höga Beskyddarinna. Antalet af der intagne barn, från början beräknådt endast för 3o, uppgår nu till 5o, och kommer ytterligare att ökas, sedan en tillämnad utvidgning af Skole-rmnmet nu hunnit verkställas. >9 2:0 En Arbets-Inrättning för frivillige Arbetare af äldre personer och harn, hvarest de, i brist på andre utvägar till bergning, kunna, emot ett efter hvars och ens förmåga afpassadt arbete, förtjena deras uppehälle och derjemte försättas i nyttig verksamhet, hvarigenom äfven åsyftas alt kraftigt motverka det mer och mer tilllagande tiggeriet och dermed åtföljande sedeförderf. Inrättningen stiftades och grundades fia frivilliga Subscriptions-bidrag af enskilte; men den har sedermera fått en Nådegåfva af Hans Kongl. Höghet Hertigen af Skåne, som, med Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Nådiga bifall, blifvit Inrättningens Beskyddare. Arbets-Inrättningen, ehuru i vissa afseenden förenad med allmänna Fattigvården, har likväl dess egen Direction, bestående af dertill valde Ledamöter af Stadens Invånare med Landshöfdingen till Ordförande. Under tiden som denna inrättning varit i verksamhet bär den redan visat välgörande följder, men erfarenheten har tillika lärt att för Inrättningens bestånd i framtiden, då så betydelse enskilte bidrag, som hittills kommit Inrättningen tillgodo, icke kunna fortfarande påräknas, något understöd af allmänna medel nödvändigt erfordras och hvarom Stadens Invånare så mycket heldre synes kunna göra sig förhoppning, som Stockholm och Carlskrona, hvilka, likasom Malmö hafva talrika Garnizoner, åtnjuta så beskaffade bidrag till deras fatligvårds-anstalter, hvilka bidrag lära vara dem förunnad?
Ibland skälen härtill torde kunna räknas, alt många oberättigade personer göra intrång i handtverkerierne, samt att innevänarne i de angränsande Landsorter, med undantag af några ståndspersoner, icke anlita Stadens handtverkare med något arbete, utan tvertom hit införa och försälja sina egne slöjder. Fcmars-Berättelse för Gefleborgs Lim. 4 20 Följande Fabriker och Manufactur-inrättningar finnas här i Staden, nämligen: 1:0 En Bomullsoch Linne-fabrik, som det sistlidne året drefs med 24 mantalsskrifne personer och 24 Stolar, samt lemnade ett tillverkningsvärde af 10,491 R:dr Banco. 2:0 Tvänne Segelduks-fabriker, drifna med 43 mantalsskrifne personer, samt dessutom 420 Spinnerskor, som ej äga försvar vid fabrikerne, och 3^ Stolar, hvars tillverkningsvärde uppgick till 2 1,665 R:dr Banco. 3:o En Tröjoch Strump-fabrik, drifven med tre mantalsskrifne personer och tre Stolar, hvaraf tillverkningsvärdet utgjorde 56o R:dr Banco. 4:o Tvänne Färgerier, drifne af fem mantalsskrifne personer, uppgående vid desamma färgningskostnad och arbetslön lill 1,600 R:dr Banco. 5:o Tvänne