Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det var ett svårt ideal att förverkliga för en nykläckt ung hofman, och förhållandet blef också, att det dröjde länge, innan Claës Julius verkligen kom med annat än som kompars, och hans fåfänga undslapp ingalunda begynnarens förödmjukelser. I alla kretsar är en nykommen en ovälkommen, och de första årens anteckningar visa, huru svårt den unge militären trots sitt lysande namn och sina förbindelser hade att göra sig gällande och få en stol lämnad fri för sin räkning i dessa förnäma sällskapscirklar. Dagboken öfverflödar af harmsna beklaganden öfver uteblifna »egarder och politesser», han nerskrifver vredgad vältalighet öfver den egna släktens ogenhet, som ej tillräckligt inbjuder och beskyddar honom. Hundra gånger så visst som en har handen knutit sig hårdt om pennan, när han hemkommen från en fest i kvällens stillhet genomgår dagens upplefvanden. Men tack vare både en utpräglad böjelse för det fintliga och formella, och ganska mycken enträgenhet skulle han dock småningom blifva hemmastadd som fisken i vattnet i detta skiftande och osäkra sällskapslif. Det är framför allt hos damerna han går i skola. »Ingenting formerar karl som fruntimbers sällskap», se där det första axiomet i hans »manuel de la civilité», och han följer både af nyttighetshänsyn och smak denna gyllene regel. En Chérubin som vill rycka upp och blifva en Almaviva talar ur hvarje rad af hans långa dagbok. Framför allt är det hoffröknarna han uppvaktar. Deras rum upptogo en våning för sig i slottet, och det var galanteriets, den fina taktens, de intressanta historietternas högkvarter. En liten smädevisa i en af tidens otryckta visböcker skildrar just vid denna tid hoffröknarna efter mönstret af Bellmans bekanta satir mot stockholmsgrossörerna – jag citerar ett par verser: Sofva länge, sent i säng, lefva städs i fart och fläng, Caffe, The, Bischoff och såcker, Sällan mätt, se ut som docker lappri, lappri, mina fröknar, lappri. Släpa Rober, stå i drag, spännen uti hvardagslag, uti hofvet sin tid nöta och sidst få obotlig röta
Läns fängelse, hvarifrån vid sistlidet års slut iö till allmänt arbete dömde manspersoner, genom Styrelsens föranstaltande lill Malmö arbetsfängelse afsändes; att det nu varande antalet af detta slags fångar i Götheborgs Länshäkte icke utgjorde mera än fem, hvilket bäst bevisade, att någon svårighet icke mött vederbörande Police-Autoriteter i Länet och Staden, att till tvångsarbete döma dem, som dertill gjort sig förfallne; att, hvad åter beträffade de från Götheborgs Stad och Län dömde fångar af qvinkönet, tillräckligt utrymme oell jemn sysselsättning för dem vore beredd vid det så kallade Spinnhuset utanför Sladen, sedan den förut derstädes jemväl förvarade karlpersonalen blifvit derifrån afskiljd; samt att fångarnes antal vid denna Inrättning för närvarande utgjorde 70 personer: egande Styrelsen anledning hoppas, att, utan serskild utgift för Staten, kunna genonr en lämplig tillbyggnad något öka det derstädes redan varande utrymme. Kongl. Majit har tagit detta ämne i Nådigt öfvervägande och, på de af Styrelsen öfver Fängelsena och Arbets-Inrältningarne uii nyssberörde utlåtande andragne grunder, funnit någon utvidgning af Götheborgs Spinnhus icke vara för närvarande af behofvet påkallad; hvilket Kongl. Maj:t velat Rikets Ständer såsom svar härigenom 1 Nåder meddela. Kongl. Majrt förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. A. Thuring. Kongl.
Domstolen efter omständigheterna förordna, att barnet af föräldrar eller annan, under hvars vård och lydnad det står, med aga hemma i huset rättas skall, eller i allmän upqfostiingsanstalt insättas, om tillgång dertill finnes. 2 § Har gerning, som i allmänhet är belagd med dödsstraff eller straffarbete öfver två år, blifvit begången af den, sorn fyllt fjorton, men ej femton år; och pröfvas han hafva ägt nog urskilning att gerningens brottslighet inse; varde då dömd, högst, till straffarbete i fyra år, om dödsstraff å gerningen följa kunnat, och till straffarbete i två år, om sådant arbete på längre tid derföre stadgadt är. Ej må sådan påföljd, som i 2 Kap. 19 § utsättes, ådömas brottsling af den ålder nu sagd är. Ej heller skall brott, som någon i den ålder begått, honom tillräknas till förhöjning af straff för återfall i brottet, der sådan förhöjning särskildt i lagen utsatt finnes, efter ty i 4 Kap. 11 § sägs. 3 §. Begår den brott, som fyllt femton, men ej aderton år; då skall dödsstraff till straffarbete på lifstid eller från och med åtla till och med tio år, och straffarbete på lifstid till sådant arbete från och med åtta till och med tio år nedsättas. 4 §. Gerning, som begås af den, som är afvita, eller hvilken förståndets bruk, genom sjukdom eller ålderdomssvaghet, är beröfvadt, vare strafflös. 5 §. Har någon, utan egen skuld, råkat i sådan sinnesförvirring, att han ej till sig visste; vare gerning, den han i det medvetslösa tillstånd föröfvar, strafflös. 6 §. Pröfvas någon, som brottslig gerning begått, dervid hafva af kroppseller sinnessjukdom, ålderdomssvaghet eller annan, utan egen skuld, iråkad förvirring saknat förståndets fulla bruk, ehuru han ej kan för strafflös anses efter 4 eller 5 §; då gälle om dödsstraff hvad i 3 § sägs; och må, i ty fall, efter omständigheterna, annat straff jemväl nedsättas under hvad i allmänhet å gerningen följa bort. 7 §.
Konungens rådgifvare med de flere i 41 §:n Riksd.Ordn. nämnde personer, enligt samma §, äro uteslutne från val till utskls-ledainöter; men roan tycks nästan för mycket fästa sig vid orden i 18 J:n Ridd.Ordn., 28 Den ao Janu a r i. som innehålla: att R. o. Ad:s samtlige ledamöter böra indelas uti bänk m:s-u fdel n ingar. Ridd.Ordn. innehåller här ett allmänt stadgande, och Riksd.Ordn. speciella undantag. Men jag hemställer till de mer lagfarne, om det icke är en allmänt gällande princip, att de i lagen stadgade speciella undantagen måste vara lika gilltiga, utan att särskildt behöfva upprepas i det allmänna stadgandet. Så beskaffade undantag finnas på flera ställen i våra grundlagar. Sålunda stadgas t. ex. i 36 §:n Reg.F., att: "De som bekläda domareembeten, så högre som lägre, kunna icke, utan medelst ransakning och dom, ifrån sina innehafvande sysslor af Konungen afsättas"; men enl. :o3 §:n i samma grundlag kunna ända till 3 af fdögsta Domstolens ledamöter af Konungen, på Ständernas anmälan, ifrån embetet genom nåd. afsked skiljas. Detta undantag är icke intaget i förrberörda allm. stadgande, att domare ej må af Konungen afsättas. Sådant är förhållandet äfven här. Riksd.Ordn. gör undantaget, och derföre har det ansetts onödigt, att i Ridd.Ordn. införa samma undantag; och har i den sednare endast det allmänna stadgandet upptagits. Frih. Cederström: Jag beklagar,-att jag åter nödgas uppträda, för att yttra -mig i denna fråga; det sker i anledn. af Frih. Tersmedens framställning. 18 §:n Ridd.Ordn.' innefattar icke ensamt, att samtl. R. o.
Mejsel af sten med skaft af ben ½. 2, 4. Spjutspetsar af skiffer 1/3. 5. Spjutspets af ben. 1/3. 6. Sked af ben. 1/3. Lemningar efter gamla boningar träffades äfven högst upp bland Irkaipijs stenrös, och här var kanske onkilonfolkets allra sista tillflyktsort. Flerstädes på sluttningarna af berget sågos stora bensamlingar, bestående dels af en mängd (på ett ställe ända till 50) lafbevuxna björnskallar, lagda i ring med nosen inåt, dels af ren-, isbjörn-253 och hvalrosskallar blandade om hvarandra i en mindre regelmessig krets, i hvars midt renhorn funnos uppstaplade. Jemte renhornen träffades ett pannben med vidsittande horndelar af elg. Bredvid de öfriga benen lågo otaliga, för det mesta friska och ej med lafvar betäckta tinningben af säl. Andra sälben saknades nästan helt och hållet, hvilket visar, att tinningbenen icke voro lemningar af vittrade sälskallar, utan af en eller annan anledning under senare tider blifvit hopade på stället. Delar af menniskoskelett träffades ej i granskapet. Helt säkert utgöra derför dessa ställen offerplatser, som gått i arf från det ena folket till det andra. Om det folk, som fordom bott här, berättar Wrangel följande: »Som bekant, bebos hafskusten vid Anadyr-bugten af ett folk, som genom kroppsbyggnad, klädedrägt och språk ögonskenligen skiljer sig från tschuktscherna, och som kallar sig Onkilon, sjöfolk. I beskrifningen öfver kapten Billings resa genom tschuktschernas land uppvisar denne den nära slägtskap, som detta kustfolks språk eger med aleuternas vid Kadjak, hvilka äro af samma urstam som grönländarna.
Utgående från den förutsättning, att de nuvarande serninaiierne komma att tillsvidare bibehållas, anser Utskottet sig icke kunna understödja de väckta motionerna om anslag för inrättande af privat-seminarier. Det ifrågaställa privat-semi narium uuder Grefve Rudenschölds ledning torde jemväl komma att blifva öfverflödigt, om nuvarande seminarier bibehållas. Utskottet troi sig alltså böra hemställa, att de väckta motionerne, så vidt de afse anslag till lika privat seminarier, icke må till någon åtgärd föranleda; men, i händelse något privat-seminarium, ändamålsenligt inrättadt, skulle uppstå, torde detsamma böra med något understöd af allmänna medel uppmuntras; hvadan Utskottet föreslår, att anslag för detta ändamål må, efter Kongl. Maj:ts bepröfvande, få af besparingarne af de till folk-undervisningens befrämjande anslagne medel anvisas. Slutligen och för bestridande af erforderliga omkostnader för de under Litt. D l:o omförmälda föremål får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition af den för folkskole-väsendets befrämjande afsatta andel i personliga skydds-afgiflen anvisa följande årliga anslag: o) till seminarierne, efter den fördelning Kongl. Maj:t anser lämplig R:mt R:dr 24,000: — samt till det i Stockholm » » 4,000: — 28,000 b) till understöd för lärare-lärlingar, eller sådane personer, som vid undervisningen biträda de examinerade folkskole-lärarne . » » 20,000: c) dito för seminarie-elever » » 20,000: d) lill förbättrande och tillhandahållande af undervisnings-materie|en samt till understöd för utgifvande af lämpliga läroböcker, kartor m. m. för folkskolorna ... » » 12,000. 28 Sammansatta Stats-, Berntin.- samt Allm. Besv.- arfi Ekon.-Utsk. Bet.
Då emellertid genom samtliga Riks-Ståndens beslut ändring åsyftas i nuvarande lagstiftning, angående oäkta barns arfsrätt, har frågan derom kommit i det skick, att den icke kan förfalla, utan måste, jemlikt 73 § i Riksdags-ordningen, afgöras genom omröstning i Förstärkt Lag-Utskott; och får för sådant ändamål Utskottet för Rikets Ständer vördsamt framställa: a) för votering om kontraproposition i den slutliga omröstningen följande Voterings-proposition: Den, Sorn vill, att till kontraproposition vid den blifvande hufvudvoteritl-* gen antages Ridderskapet och Adelns beslut, att den ifrågastäilda författa ningen, angående oäkta barns arfsrätt, skall erhålla denna lydelse: Bih. till R. St. Prof. 1862 * 1863. 7 Samt. 1 Afd. 36 Haft. Lag-Ut*kottet> Memorial N:o 84 »Med ändring af livad i 8 Kap. 7 § Ärfda-Balken finnes stadgadt derom, att barn, som äro aliade i lönskaläge utan äktenskapslofven, eller i hordom, eller i förbudna leder, ej må taga annat nrf än efter egna barn och bröstarfvingar, förordnas, alt oäkta barn jemväl må taga arf efter sin moder, derest hon ej efterlemnar äkta barn eller bröstarfvingar,» röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer att till kontraproposition i hufvudvoteringen att antagas Preste-Ståndets beslut, att omförmälda författning skall lyda sålunda: »Med ändring af hvad i 8 Kap. 7 § Ärfda-Balken finnes stadgadt derom, att barn, som äro aliade i lönskaläge utan äktenskapslofven, eller i hordom, eller i förbudna leder, ej må taga annat arf än efter egna barn och bröstarfvingar, förordnss, att oäkta barn jemväl må taga arf efter sin moder, lika med äkta barn, i all af henne förvärfd egendom, lös och fast, äfvensom i ärfda lösören.» b) för den slutliga omröstningen denna Voterings-proposition:
Med öfverlemnande af en utaf Kassören i Banken 0. M. Schön till BankoFullmägtige ingifven skrift, deri han, sedan Rikets Ständer numera beslutat tilllägga de Bankens tjenstemän inom Kamereraregraden, som tjenat 10 år och deröfver, en årlig lön af 4,000 R:dr, hvilken lön vid afskedstagandet utgör grunden för pensionens bestämmande, anhållit att, ehuru dessa förmåner icke komma Bankens nuvarande Kassörer tillgodo, han, som mora än 16 år i egenskap ai Kassör tjenstgjort inom omförmälda tjenstegrad, måtte vid afträdandet ur Bankens tjenst erhålla pension till belopp af 4,000 R:dr, hafva Fullmägtige hos Banko-Utskottet denna anhållan till Rikets Ständers bifall törordat. Rikets Ständer hafva vid innevarande riksdag angående Bankens tjenstemäns indelning och deras löneförmåner beslutat, jemte annat, dels att Kassörerne, nu tillhörande Kamereraregraden, skola hänföras till Bokhållaregrad, dels att lönen för tjenstemännen i berörde 2:ue grader kommer att höjas efter 5 års tjenstgöring med 500 R:dr och efter ytterligare 5 år med enahanda summa, så att högsta lön blifver i Bokhållaregraden 3,000 och i Kamereraregraden 4,000 R:dr, och dels att, i öfverensstämmelse med dessa grunder, löneförhöjning må från och med ingången af år 1864 tilläggas de ordinarie tjenstemännen i meranämnde grader, hvaraf följer, icke allenast, att hvar och en tjensteman i Kamereraregrad, som vid nästa års början tjenat i graden 10 år och deröfver samt icke innehar befattning utom verket, är berättigad till lön af 4,000 R:dr, utan äfven att, enär såsom grund vid pensionering fortfarande tjenar den för tjenstemans vid afgången innehafvande befattning å lönestat uppförda lön, tjensteman i Kamereraregrad med högsta lön inom graden eger att, vid uppnådda föreskrifna lefnadsoch tjensteår, från pensionsstat uppbära pension till ett lönen motsvarande belopp.
Sålunda en irrgång, hvarur man aldrig kan komma, emedan raan ej besinnar, all om man går in genom ena dörren och ut genom den andra, eller tvertom, kan vara fullkomligt likgiltigt. Vidare stöder Utskottet sitt afslag på förslaget om decimal-systemets införande i myntet derpå, att Rikets Ständer ej vid förra Riksdag antogo delta system; men detta anser jag för det minst talande äf Banco-Utskottets Betänkande, N.-o 20. 15 alla slcäl; vore det gällande, så skulle utsigterne för fäderneslandets framlid sannerligen vara ganska litet förhoppningsfulle, emedan då också alla andra nyttiga och goda ideer, som i sin uppkomst genom majoritetens dom blifvit förqväfde, icke någonsin mera skulle kunna vakna tipp till nytt lif igen. Del som vid ett tillfälle icke funnits lämpligt, kan blifva del så mycket mera en annan gång; och att Utskottet delar öfvertygeisen om rigtighelen af den satsen, bevisas bäst deraf, att Utskottet just i närvarande betänkande föreslår Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:l anhålla om Dess Nådiga bifall till ett förslag, som Kongl. Maj:t vid sista Riksmöte förklarade Sig då ej vilja antaga.
45,463 12,032 391,240 25,793 70 2,275 1844 ... 45,661 14,103 235,400 15,336 4 2,449 1845 ... 38,432 15,787 89,592 14,715 4 2,407 1846 ... 61,498 24,812 105,780 18,057 19 2,552 1847 ... 85,753 22,576 220,180 20,079 17 5,551 S:a lör alla sex åren 315,941 104,860 1,457,542 123,758] 218 | 18,726 eller i medeltal årligen | 52,657 17,477 259,557 20,626 56 5,121 Under förra quinquenniet beräknades i medeltal 35,675 11,661 164,516 17,724 30 3,324 Skillnaden utgör +16,982 + 5,816 j + 75,041 + 2,902] + 6 | - 203 Dessa siffror, huru betydliga de än synas vara, angifva likväl icke på långt när hela exporten af skogsprodukter, ty dels finnas här icke upptagna åtskilliga sfaaf travaror, såsom t. ex. läkten, årämnen, tränaglar och så kallade sleapers, ett slags trädstockar, deraf under de sednaste åren flera skeppsladdningar skickats till En-land, for att der användas till underlag för jernbanor, och dels kan antagas att betydliga qvantiteter ved och andra skogseffekter från detta län årligen både landoch sjöväg alforas till angränsande trakter af andra län, utan att tullförpassningar derå ta-as och således utan att anmärkas i tulljournalerne.
Början af irsta mom. i 4o §. skulle erhålla följande förändrade lydelse: ”Den, som i minut försäljer bränvin, utan att dertill, vara berättigad, bote första gången io Rdr; beträdes han, under den tid han är under tilltal för oloflig bränvinsförsäljning, med fortsättning af denna förbrytelse, skall lian för hvarje gång plikta ofvannämnde belopp; sker sådan förbrytelse å nyo, sedan ansvaret för förra öfverträdelsen är undergånget, skall han för hvarje gång plikta Tjugu Rdr.; är oloflig bränvinsminutering &c. &c.” i:sta' mom. af 47 §• skulle erhålla följande lydelse: ”Uti öppna salubodar eller bodkamrar må icke bränvin med eller utan droguer eller andra tillsatser, emot eller utan betalning, i minut utdelas eller annorlunda tillhandahållas, vid ansvar, som för oloflig bränvins-minutering i 45 §. stadgas, och vare Borgare, då han för tredje gången med sådan minutering beträdes, dessutom sitt burskap förlustig.” Uti anira mom. af 47 §• skulle, i stället för ordet Tjugu, insättas ordet Tio, och i stället för ordet Fyratioy ordet Tjugu; hvarjemte, emellan ordet håfve och ordet icke} skulle införas: om han tredje resan dermed beträdes. i:sta mom. i 48 §. erhöll följande förändrade lydelse; ”Vid kyrkor på landet och inom \y4-dels mil deromkring, på hvilket afstånd från kyrka krogar ej få finnas, så vida ej serskilda omständigheter föranleda Könungens Befallningshafvande, alt, efter socknemännens och vederbörandes hörande, från detta stadgande göra undantag, må ej på Sönoch Ilelgedagar Vrot. Vtdr. d. 26 Jair iSJ5.
48:de punkten, ang-.de de under ”gjutet jern” upptagne rubriker ne ”Hällar öfver lj tums” etc. och ”Hallar af 1} tums” etc. Frih. Palmstjerna: Jag anser det resultat, hvartill Utsk. kommit genom sitt anförande i denna punkt, vara ganska oriktigt. Utsk. har nemi. föreslagit R. St. att tillåta utförsel af hällar, som äro under en tjocklek af Iva tum eller högst två tum tjocka. Detta förslag hafva två Stånd bifallit. Utsk. har derjemte gjort en allmän hemställan i afseende på åtskilliga tullbestämmelser, och vidfogat en förteckning på dessa, hvilken förteckning icke blifvit till beslut för R. o. Ad. föredragen. Det oaktadt har likväl Utsk. an - 28 Den 2 April f. m. selt den vara af fyra Stånd godkänd. Ehuru nu Slånden icke fattat särskildt beslut i afseende på hvarje artikel uti denna förteckning, sä hafva de likväl specielt beslutat rör:de artikeln hällar. Nu anser Ulsk., att detta beslut, af lie Slånd faltadt, har förfallit, derföre ali förteckningen icke i afseende på en hel hop persedlar och varor är särskildt godkänd och att icke något tillkännagifvande har kommit till Utsk., att denna artikel hällar af en och en half tums tjocklek och denna förteckning är ogillad. Då Utsk. gjort ett specielt förslag i afseende på en af arliklarne, så anser jag detta vara ett undantag ifrån det summariska förslag, sorn i öfrigt är af Utsk. framställdt; ty då lie Stånd fattat ett beslut i afseende på den speciella frågan, så gäller detta beslut framför det, som angår den summariska förteckningen på en mängd artiklar. Dä K. o. Ad. emedlertid icke fattat beslut om godkännande af Utsk:s förslag i afseende på hällar, så är här i min tanka för närvar, visserligen icke något för R. o. Ad. att biträda. Jag har endast velat i protocollet få rum för min tanka, att Utsk. kommit till en oriktig slutsats i denna fråga. Frih. Cederström: Det är verkligen något eget, att Bevilln.
Utskott under permitterade ledamöters frånvaro; och hade dertill blifvit utsedde i Stats-Uts kottet: under JVs 1960 A Hr Montgotamerie, Robert Nils Germund, beviljade 3:ne veckors ledighet från och med d. 17 dennes; JVS 1786. Hr Blomstedt, Carl Reinhold. Bevillnings-Utskottet: under den JVS 10 Hr Soop, Fullm. Hr Gyllenram, Henrik, beviljade 3:ne veckors ledighet från och med d. 18 dennes; JVs 1636. Hr Reuterskiöld, Adam Didrik. Allm. Besvärso. Ekon.-Utskottet: under den M 1885 Hr Arnell, Gustaf Fredrik, beviljade 3:ne veckors ledighet från och med d. 18 dennes; J\i 381. Frih. Hjerta, Fredrik Philip, Öpnades jemväl Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Riddarh.Utsk. efter JVs 17 Frih. Fleming af Lieblitz, Axel; och befans dertill hafva blifvit utsedd: A. Hr af Nordin, Fullm. Hr Tersmeden, Nils. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att följande Utsk:s ledamöter begärt och erhållit 3:ne veckors ledighet, nemi. i Const.- Utsk. Frih. Lagerfelt, Israel Carl Adam, från d. 27 dennes; i Bevilln.Utsk. Hr Tornerhjelm, Rudolf, och Hr Kuylenstjerna, Carl Johan, från d. 24 dennes; i LagUtsk. Hr Den 17 December f. m. 233 von Hartmansdorff, Au g. Edvard, från d. 18 dennes, samt i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Frih. Raab, Carl Adam, från d. 22 dennes; hvarjemte Hrr Elektorer blefvo anmodade att sammanträda till val af ledamöter i nämnde Utsk. tinder de permitterades frånvaro.
God dag, kära Louise! Har den äran att LOUISE går emot dem, helsar och tar emot buketterna. Var så god och stig fram! En kopp kaffe? Serverar. Tack, tack Gerda. Tack Hanna, tack Sofi Fröknarna stiga fram, helsande och nigande. FRÖKEN TORNSTRÖM. var kommen! God dag, herr Pihl. Vi hörde just, att ni VIGGO. Har nyheten redan spridt sig? 118 - FRÖKEN JÖNSSON. Gerda, och der sa' dom Ja, vi voro inne i butiken och hemtade FRÖKEN SVENSSON. långa kappan. Det var knappt vi känt igen er i dender VIGGO. som fans i kappan. Det var inte mycket smickrande för det, FRU KNUTSON menande. Fröknarna Knutson och Jönsson puffa hvarandra i sidan och fnissa diskret. Fröken Svensson rodnar. VIGGO. känner jag Gerda Svensson rätt Åh det har jag nu min egen tanke om knappt kände igen mig. Fröken Svensson säger ju sjelf, att hon FRU KNUTSON. Hela sta'n vet, hvem som sitter på första sidan i hennes album. Det är bara som hon pratar tro mig. FRÖKEN SVENSSON förebrående. Åh fy, tant. 119 - FRU KNUTSON. säkrar herr literatören, att friare det har Gerda Svensson ingen brist på. Jag har ingenting sagt jag; Men jag för VIGGO. Det har jag aldrig betviflat. FRÖKEN TORNSTRÖM. Hur länge stannar herr Pihl i sta'n? VIGGO. Till klockan ett. DAMERNA i korus. Till klockan ett? VIGGO. Ja. Jag reser vidare med tåget söderut. FRÖKEN JÖNSSON. stanna här en månads tid. Redan? Vi hade hört, att herr Pihl skulle FRU KNUTSON. räknat en smula på det. Ungdomen skall ställa spela med. Ja, det är till och med inte utan, att man till sällskapsspektakel, och herr literatören skulle 120 - VIGGO. plats inte blir svår att fylla. Det gör mig ondt, men jag antar, att min FRU KNUTSON menande. Säg inte det! FRÖKEN JÖNSSON.
Bränvinsbränningsredskap eller bränvin, som, jemte de käril, deruti bränvinet förvaras, förbrutits, skall fördelas på enahanda sätt; börande så väl redskapen, som bränvinet och kärileh, på offentlig auktion försäljas och beloppet i saköreslängden redovisas; hvadan ock vigten af kopparen eller den metall, hvaraf annars redskapen består, skall med auktionsprotokoll bestyrkas. Till redskap, som förbrutne anses, räknas bränvinspanna med kittel, pannbröst, batt, pipor, slang och annan afkylningsredskap, mäskvärmare och reklifikationsapparat samt hvad konstredskap som helst, dock ej till större del, än som olofligen nyttjas eller innehafves. § 64. Böter skola gäldas af den pliktfälldes egendom i löst och fast, så långt den räcker, med förvandling endast af bristen; börande församlingens fattiges rätt icke förr utgå, än målseganden sin andel njutit. Vid böters förvandling, som skall ske till fängelse, svare emot böter till och med 10 R:dr 7 dagar från 10 » » » 25 » i 14 d:o. » 25 » » » 50 » 21 d:o. » 50 » » » 100 » 30 d:o. » 100 » » » 150 » ... 45 d:o. »150 » » » 200 » ; . 60 d:o. eller två månader o. s. v. Ej må dock någon, för bristande tillgång till böter, mer än ett år i fängelse hållas, ehvad belopp böterna må utgöra. Under fängelsetiden bör fången till arbete hållas. I de fall, då förbrytaren, jemte böter efter denna författning, äfven ålägges böter för sabbatsbrott, böra förstnämnde böter först uttagas, och i händelse tillgång till sabbatsbrottsböterna saknas, skall förvandling deraf ega rum enligt de grunder, som allmänna lagen i 5 kap. 4 § straff-balken utstakar. § 65. Hör till Bev.- Lagsamt Alm. Besv.- och Ekon.- Utskottens Utlåtande, 2V.o 2. 29 § 63.