Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dcsiutom weta wi ju icke hurn länge wi njura den glädjen fä äga Hennes Maj:t tvid lif; ingen af ost önskar Hennes sräufälle, men hon kunde ju dö oför-, töfwadt eller inom nästa Riksdag, Herr Lock, fragade om det more möjligt att en Kongegård kunde göras lill Fidei-Commih efter i uplätelsen af Bergshammar äl Grefwe Lark »ämnes alt detsamma skulle innehaswas Son efter Son? Grefwe Läörner, Aöolxk Loran. Jag tror «tt wi lätt komma ifrän detta ämne vin wi skilja de twenne frägorna, huru med Bergshammar nu bör förhällaS; och huru dermed kan förfaras i händelse af Hennes Maj:r Enke-Drottningens frånfälle. StatsUlskotlet har ej mera gjort, än yttrat sin förmodan att något serskildt förordnande om detta Hemman icke kunde under Hennes Majlis lifstid komma i fräga, emedan Ulricsdahls Kongsgård är Hennes Maj:t till Enke-Säte ansiagen. Det lärer ock wara tydligt att inse, att sä länge Enke-Drottningen disponerar denna Kongsgärd, kunna icke Riksens Stän - Den 27 Zebruarii. 1447 Ständer dermed kaga befattning. Men om för det närwarande något beslut rörande Bergshammar bör fanas i afseende pä framtiden, hemställer jag om icke det bör blist r sädanr, att efter Hennes Majtt Enke-Drottningens frånfälle bör med denne Kongsgård förfaras pä samma färt som med alla andra dylika Lägenheter. Herr käklman begärde allenast härwid den tilläggning till Grefwe törners förslag, ail efter order Lägenheter mätte tillsättas: hwilka under samma clasi kunna hänföras. Herr l^oräenstylpe. Dä Herr Grefwe Ickor, ner täger till skäl, alt blott för del Enke.Drottningen innehafwer
Likväl och då inom Riks-Stånden.nog allmänt yttrats den önskan , att den, genom Postskjutsningsbesväver, nu öfver höfvan betungande Posthemxnans-åboen måtte, så fort sig göra låter och utan afvaktan af Riksens Ständers nästa sammankomst, Vinna lindring deruti, få Riksens Ständer, som, å ena sidan, nogsamt insett de med en partiel reglering förenade svårigheter, men, å den andra, icke eller kunna undgå, att erkänna billig - 3o8 Underdåniga Skrifvelser. heten af en sådan önskan, i underdånighet öfverlemna till E. K. M., att, sedan ofvan föreslagne undersökningar för sig gått och berättelserne derom jemte öfrige erforderliga upplysningar inkommit, i Nåder vidtaga den provisionella reglering med postförings-skyldigheten, som, på grund af de i särskilde orter sig företeende omständigheter, kan finDas nödig och hvarigenom den öfverklagade olikheten må i möjligaste måtr to varda afhjelpt. Dä, i Riksens Ständers tanka, vid en sadan provisionel reglerings uppgörande,' det ej bör eller kan blifva fråga om befrielse från skyldigheten, att posten fortskaffa, utan jemkningen hufvudsakligen k om me att bestå uti. en, efter särskilde förhållanden lämpad, högre eller lägre postskjuts-lega, hafva Riksens Ständer trott sig böra, såsom en grund för bestämmandet häraf, hemställa, om icke den nu gällande betalning af 8 sk. Banco för dubbla posten samt 6 sk. för enkla, må anses för det minimum, hvilr ket, efter milen räknadt, bör tillkomma Postfö-' rarne i Riket; men att denna lega, i den mån ett ökadt Postförings-besvär eller inskränktare åt.’ njutande af de posthemman i allmänhet förunnade friheter kan i vissa delar af Riket påkalla någon tillökning, må classevis förhöjas emellan 8 och-högst 16 sk.
Med anledning af den i senaste numret af Länstidningen införda artikeln af Sigurd, anhålles att få nämna några ord. Den var, som det mästa af denne författare, kvick och rolig och förvillar derigenom till en viss grad omdömet. Men i grunden har såväl " friherrinnan " som Fredrika-Bremer-Förbundet rätt. Ingen husmor anser det passande att skicka sin unga dotter in för att väcka en främmande herre, nien att sända andras unga döttrar i sådant ärende, finner mången sådan fullkomligt i sin ordning. Hon fordrar att den unga tjänsteflickan skall vara stadig och ärbar, hur smickrad och lockad hon än blir och fastän hon vet henne sakna den bildning och de grundsatser, som hon söker bibringa sin egen dotter. Och hvad våra ungherrar vidkommer, så skulle säkerligen ingen af dem ta nfigon skada af att vänja sig vid att vakna på bestäind tid eller att själf borsta sina kläder och skodon. Tvärtom vore det eii ganska hälsosam morgonmotion och ett godt sätt att jaga sömnen ur ögonen. Säkerligen undvekes äfven härigenom många tillfiillen till frestelse å ömse sidor. Mod e r. Till Dagnys redaktion. DA Fredrika-Brenier-Förbundets organ ' Dagny " i sitt sista häfte omnämt Qvinliga Gymnastik-sällskapet ", dess uppkomst och ändamål, så kanske att Dagny äfven ville omtala ett annat, äldre gyiimastik-sällskap, son: under namn af " Stockholms Qvinliga Gymnastik-förening " verkat sedan i Januari 1886. Undertecknad, som tillhör båda ofvannäninda gymnastik-föreningar, har blifvit anmodad af " Stockholms Qvinliga Gymnastik-förening ", att till Dagnys redaktion sända några uppgifter angående sistnämnda förening, i händelse att redaktionen skulle finna det lämpligt att upptaga nedanstående upplysningar.
Hr af Uhr, Gustaf: Om det så förhåller sig, som man försäkrat, alt alla transporter af trupper, så vidt sig göra låter, ske sjöledes; om, säger jag, det så förhåller sig med de trupptransporter hvarom Hr Generaladjutanten för arméen omedelbarligen beslutar, så mäste ett alldeles motsatt förhållande äga rum med de transporter, som regleras af K. Krigscollrtn. När Chefen ,för artilleriet behöfde skicka ett par artillerister till Westerås för att afhemta några hästar derifrån, hemställde han hos Krigs-colhm, om icke för besparing af tid och penningar, lian kunde låta sitt folk resa sjövägen till Westerås; men härtill nekade Krigscolhm, emedan sådant icke öfverensslamde med den vanliga tågordningen. När ett sådant exempel gifves, så må Krigscolhm vara consequent att följa samma systemc alltid, och då uppstår det förhållande, att Krigs-colhm följer ett sySteme, sorn är rakt stridande mot det, som Generaladjutanten för arméen försäkrat vara gällande. Gr. Frölich, David: Jag får gratulera Siåndet, till en början, alt hafva lågt bort det stränga bruket af 90 (j:n Reg-F., som förhindrar utvecklingen af sådana exempel, hvilken utveckling skulle tjena till upplysning i närvar, principfrågor. 1 det fallet, och då Hr Gr. Brahe så tillräckligt begagnat all latitud att upplysa om förhållandet, som ägde rum med en commendering från Wermland till Waxholm, så utber jag, att samma latitud måtte gälia för mig att gifva några upplysningar, hvilket jag Lan göra temmeligen Don 19 Februari e. m, 331 precist, efter jag har handlingarne i min hand, hvilka röra samina frågas behandling. Hr Gr. Brahe har upplyst, alt första anmälan om inställandet af en commenderiug vid Waxholm om 20 man, icke till General-adjutants-exped:n inkom, förrän de första ängarne af Mars, likasom han inedgifvit att General-orderne derom icke utgingo förrän den 4- April. Sådant är verkligen enligt med förhållandet.
Jag vet just inte, om jag tycker det. Det DAHLMAN. ­ 12 ­ sig till att aldrig ha åtnjutit lifvets högsta lycka, och kalla det för elände. MATTSSON. DAHLMAN. Och ändå finns det så många, som tänka så. Ja, det bevisar, att lifvet ä' hårdt och att man inte lefver normalt, ty det finns ingen normalt utvecklad menniska, som kan tala så. Man bör vara gift, och man ska vara gift för att vara en sund och lycklig menniska. Ja, det är säkert, det. FRU BERG (tankfullt). DAHLMAN. KERSTIN. Menniskan ä' inte skapad att vara ensam. Men Karolina ä' ju inte ensam. Hon har ju DAHLMAN. både dig och mig, som hålla af henne. kan vara nöjd med det. Inte ä' hon allt, hvarken för dig eller mig. Och ser du, min lilla flicka, utan att man ä' allt för någon, ä' det ändå litet Ser du, det ä' just andlig fattigdom, att hon tomt att lefva, åtminstone för dem, som förstå... Och det förstår nog de flesta, du med en gång. Ja, lifvet ä' besynnerligt... (Paus.) Nu ska jag väl gå ned i fabriken ett slag. (Reser sig.) MATTSSON (stiger upp och bockar). Jag skulle ha gått för längesedan, jag. Fru Berg tar konjakskaraffen och går in i salen.) (Helsar och går. Karolina kommer in och bär ut kaffet. ­ 13 ­ Tredje scenen. DAHLMAN. KERSTIN. KERSTIN (smyger sig efter sin far och slår armarna om hans hals). Pappa, du tänkte på mamma! Ja, mitt kära barn... DAHLMAN (något dröjande). KERSTIN. Stackars, stackars, lilla pappa! DAHLMAN. KERSTIN. Men jag tänkte i allmänhet också, ser du... Pappa, jag vill försöka att bli allt för dig. du också lofva, att jag ska bli allt för dig? (Paus.) Ser du det. Det ä' allt litet värre. KERSTIN. Du ä' min egen lilla, rara flicka. Men kan DAHLMAN (smeker henne). af dig.
Exemplet as den allmänna aktning och bifall, som de Allmänna Ärendernes Beredning wunnit, hwilken äfwen är en ombytlig Corps, och som mera och närmare än någon annan bör hafwa inflytande pä Negeringsärendcrnes gäng, matte wäl tillräckligen bewisa den nu ifragawarandes oskadlighet. Dessutom hwad kan man frukta af en Corps, som har ingen aetiv förmåga, hwars hela befattning endast är att samla underrättelser, upplysa, utreda, räda, och som, dä allmänna omdömet är upplyst igenom Tryckfriheten, ej kan lyckas i sine bemödanden, och ej winna inflytelse, utan igenom noggrann rättwisa och werklig sanning: hwilka aldrig för nägot Land äro farliga. Det som dessutom af Herr Niddarhus-Secreteraren Silverstolpe i dess Dietamen af den 26 Maji förlidet är sä grundligen är ansördt, om alla ärenders säkrare beredande igenom flere personers samfälta räd, besinning och pröfning, tillägger ett ytterligare skäl för denna Inrättning, framför alla andra sätt, hwarigenom samma ändamäl skulle sökas. Jag hade ifrän början trott, och kan ännu ej alldeles öfwergifwa den tanka, att denna Lagoch Hnshällsberedning skulle tillika kunna äläggas och medhinna ännu ett göromäl: den ärliga revisionen af Bananens och Niksgäld-Contoircts samt 31 482 Expeditioner till Riks-StLnderi. kanske äfwen Stats-Werkets Räkenskaper, särdeles om antalet af Ledamöter fastställdes till det först föreslagne af 18 personer; och att detta sysslande skulle gifwa ännu mera sammanhang och widare utsigt för dest öfriga befattningar. I anseende till kostnaden af en sädan Inrättning, mä mig tistätas fraga: I fall att den nytta, four dermed sökes, werkligen skulle winnås, männe densamma ej kan för Riket anses wara wäl wärd den summan, som den kommer att kosta, och manne ej bade Skatt-Kammaren och de enskilde skulle kunna anse sig hafwa kostnaden, öfwer och icke under, i längden, samt snart nog wäl och realiter, ersatt?
Sedermera har som för-pjes till » Doktorinnan » gifvits ett svenskt original i 1 akt, kalladt » DÄ bladen falla ». » Allas älskling » är en äkta fransk fars, äfventyrlig i sin uppränning, utan synnerligt mycket sundt förnuft i sindelvis vågade situationer. Framgången beror helt ocli hållet på utförandet, på det naturliga framhållandet af roliga repliker utveckling, men ganska rolig i uppradandet af befängda och och ett lifligt genomförande af lustiga karaktärer. Egentligen var väl ingen af de spelande fullt på sin plats, men man kan icke heller säga att stycket helt och hållet skämdes bort Titelfiguren, en nygift 40-åring som förföljes af den besvärliga vänskapen från två äkta män, hvilkas hustrur före hans eget bröllop visade honom mer än tillåtlig ynnest, återgifves roligt af hr Holmquist, och kunde man bortjaga minnet af hr Svante Hedin, som för några år tillbaka skulle hafva varit som klippt och skuren för denna uppgifts lösande på ett öfverdådigt skrattretande sätt, så skulle sannolikt hr Holmquits Célimare förefalla ännu roligare. Nu synes den stundom något tung. Det är emellertid karaktär i framställningen och verklig farston. De båda vännerna, de bedragna äkta ' männen, framställas utan synnerlig verkan af hrr Lindmark och Sjöberg. Deras gubbar äro visst icke stötande genom något mindre korrekt i utförandet, men de göra sig icke gällande. Fröken Klefberg är en präktig svärmor i den barska stilen och fröken SandeU en mycket intagande ung fru,.för öfrigt en obetydlig roll. Operabuffan » Teaterdirektören » torde lämpligast böra granskas uteslutande ur musikalisk synpunkt, ty i dramatiskt hänseende hör detta slag af musikstycken afgjordt till den ledsamma genren. Af de uppträdande, fröknarna Sjöberg. och Jonson samt hrr Lundberg och Stenfett, tycktes ingen hafva tillfälle att ur skådespelaresynpunkt göra någonting framstående af sitt parti. Återupptagandet af * Madame Angots dotter&gt; var af ganska stort intresse för operettens vännner. Vi taga fortfarande operettgenrens tillvaro som ett faktum helt enkelt och öfverlemna åt andra att beskärma sig deröfver.
Kammar-Kollegium och Kammar-Rätten någon tid redan egt rum, fyllnads-arfvoden å 7:dc Hufvud-Titeln anvisas, emot det att dels från Riks-staten uteslutas, dels Statsverket besparas de af flere särskilda anslag och medel nu för Kongl. Stats-Kon toret utgående, här ofvan upptagne poster; och emedan för verket, enligt interims-regleringen, erfordras en summa af 43,480 R:dr, men tillgångarne, såsom nyss är anfördt, utgöra endast 43,330 R:dr 32 sk., i följd hvaraf en löningsbrist af 129 R:dr 16 sk. årligen uppkommer, intilldess tvänne öfvertaliga tjenstemän afgått, får Utskottet, som anser denna obétydliga brist böra under öfvergångsperioden fyllas, härigenom hemställa, att, jemte det ordinarie anslaget för Kongl. Stats-Kontoret, 52,198 R:dr, ökadt med de, enligt den Kongl. Propositionen för extraordinarie tjenstemän och vakt betjente afsedde gratifikations-medel, Slals-Ulshollels Utlåtande, J\f 72. 5 800 Ridr eller 32,998 R:dr, Rikets Ständer målto låta uppföra ett fyllnadsbelopp af 13,282 R:dr, för att användas till arfvoden åt embetsoch tjenstemän vid verket, under den tid näslbhfvaude statsreglering omfattar. Härvid torde jemväl böra upplysningsvis meddelas, att, i händelse af bifall till nu gjorda framställning, det af Kongl. Maj:t äskade tillskottet från f. d.
Ilar någon, för delaktighet i brott, som i 1, 2, 3, 4, ä, 6 eller 7 § nämndt är, gjort sig skyldig till straff, efter 5 Kap. 4 §; dä må det straff ej Bih. lill R. St. Om sådan delaktighet i rån, som i 23 Kap. 15 § om stöld sägs, vare lag, som der stadgadt finnes. 10 §. Den, som till straff efter 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 eller 8 § dömes, vare ock förfallen till den påföljd, som i 2 Kap. 25 § utsatt är. 2 » Map. Om bedrägeri. 1 §. Hvar som, genom antagande af falskt namn, stånd eller yrke, eller genom annat falskt föregifvande, eller svikligt förfarande, bedrager sig till penningar eller annan egendom, eller förlust af egendom annan tillskyndar; straffes med böter till tvåhundra Riksdaler eller fängelse. Är bedrägeriet med synnerligen försvårande omständigheter förenadt; då må till straffarbete på högst två år dömas. 2 <§. Efter 1 § anses dessa och dylika fall: 1. om man fordrar eller tager emot betalning för gäld, den man vet gulden vara. 2. om man falskeligen nekar sitt namn under skriftlig förbindelse. 3. om man uppsåtligen, till förfång för annans rätt, förstörer eller gör obrukbara de handlingar, hvarå den sig grundar. 4. om man, under sken af köp, gåfva eller annat aftal, egendom sig afhänder, för att förekomma utmätning, eller att eljest hindra annan att göra sin rätt till egendomen gällande. 5. om man svikligen säljer eller annorledes förvttrar det man vet höra annan till, eller mot vedergällning föryttrar det, som veterligen är förgånget. 6. om man, emot bättre vetande, nekar till pantsatt, lånt, legdt eller inlagdt gods, eller hvad eljest det är, som hörer annan till, och det man i besittning häfver. 7. om man sätter ut pant, som veterligen falsk är, eller pantsätter det man vet höra annan till. 8. om man, på veterligen falsk uppgift, förskaffar sig försäkring för brandeller sjöskada eller annat.
Ad. har redan beslutat, huruledes det skall tillgå vid beviljandet af krogrättighet, nemi. att socknenåmnd och sockneboer i April och Maj månader skola öfver ansökning derom höras och K. Befh:de sedermera i frågan besluta. Alla dessa tidsbestämmelser vore ju aldeles obehöfliga, om icke någon viss dag för försäljningens början under återstoden af året utsattes. Att denna dag i stad bör vara d. 1 Okt., då flyttningstiden är inne, falter liksom af sig sjelft och att 1 Nov. är en å landet i samma hänseende passande dag lärer äfven böra erkännas, då man tager i betraktande, att tjeustehjons-flytlningen då nyss för sig gått. Gr. Lagerbjelke har ansett olägenhet af föreskriften upkomma derigenom, att den om våren sammanträdande Taxer:sKomité nödgades beskatta näringen för en del af det föreg:de året. Häruti kan jag icke med den värde Gr:n instämma. Taxer:sKomité är ju intet annat än en myndighet, åt hvilken R. St. updragit att utöfva deras beskattningsrätt efter faststälda grunder och det kan vara aldeles detsamma, om taxeringen afser 3 månader af ett föreg:de och 9 månader af ett pågående år eller 12 månader af ett och samma-år. Hufvudsaken är, att taxeringen afser en kommande tid, och ej en förfluten, på det att hvar och en må veta, hvad han i skatt skall erlägga. Enligt hvad jag har mig bekant, har PresteSt:t redan bifallit denna §, och som det är angeläget att Stånden fatta sammanstämmande beslut, hoppas jag att §:n jemväl af R. o. Ad. godkännes. Hr Printzensköld, Carl: Om jag kunde inse, hvad gagn det skulle medföra att, med afvikelse från hvad i afseende å alla andra utskylder är stadgadt, bestämma ett särskildt beskattningsår för krognäringen, skulle jag visserligen icke motsätta mig antagandet af denna §; men jag är icke i stånd att inse hvarken nyttan eller behöfligheten af ifrågav:de stadgande.
Också har Den 13 September e, m. jag i en särskild reservation, bifogad Statsoch BancoUtskottens Utlåtande N.'o 28, angående fastighetsoch odlingslån, yttrat mig derom, och anhåller, att vid detta tillfälle få uppläsa den punkt, som angår detta ämne, och hvilken lyder sålunda: ’’Jag tror, att om Riksens Ständer nu skulle besluta fortsättning af fastighetslån, det vilkor nödvändigt dervid bör fästas, att 2 procent i silfver årligen erläggas såsom ränta och capital-afbetalning, hvilket icke efter nu varande cours utgör fulla 5 procent i sedlar, och hvarigenom hela capitalet jemte årliga interesset vore på en tidrymd af 55 år och 4 månader liquideradt, och Banken vid denna tids förlopp, utan att sedelstocken derigenom förmindskadts, hade åter fått 66 Riksdaler 52 skillingar i silfver för hvarje utlånte ioo Riksdaler i sedlar. Om våra handelsförhållanden blifva förmonligare, det vill säga, om luxe och grannlåt icke tillbytas för våra betydliga export-artiklar, skall coursen icke stiga, utan tvärtom småningom sänka sig. Detta förhållande, som bör vara Styrelsens och Representantens stora ögnamärka, skall lätta med hvarje år det föreslagne betalningssättet och göra Nationen oberoende, då deremot ett försärnradt myntvärde och en stegrad cours nödvändigt skall bereda dess tilltagande vanmagt, med stigande låne-behof och ökad oförmåga till afbetalningar, under ett upp. hördt förtroende man och man emellan.” Detta är hvad jag yttrat inom Utskotten, é§4 Den 13 September e, m; och jag är Öfvertygad derom, att denna återbetalning med 2 procent af capitalet i silfver, skall inför Nationen ådagalägga, att då låne systemet nu fortsattes, sker det i del dubbla ändamålet, att bereda de lånbehöfvande understöd, och att consolidera Bankens reela fond, Herr Cederfchjöld: En vård Talare har såsom skål för sin mening om beviljandet af fastighetslån åberopat varnande exempel från frihetstiden. Jag tillstår, att jag just från denna period håmtat stöd för en motsatt tanka.
Skrifvelse täil Kongl. Maj:t om en partiel förändring af Scholordningen vore bade olämplig och för tidig, enär den innebär ett ogillande eller väcker ett misstroende för Schalordningens hufvudsakfiga beskaffenhet; minst borde de nu gjorda anmärkningar, hvilka vöre af en underordnad art, föranleda till någon ändring eller upphäfvande, heldst vid en snart förestående revision ett mera lämpligt och behörigt tillfälle vore öppet, att begära de rättelser, som grundligare och pä erfarenheten stödda anmärkningar kunde fordra: att Utskottets förslag om en underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t, med anhållan, att i Nåder anbefalla Lärare vid Rikets Läroverk, att sorgfälligt sörja för medellöse studerandes uppfostran och vård, vore olämplig, då menniskokärleken och den allmänna välvilljan härutinnan ej lärer underlåta, att bispringa och underlätta i hvad den förmår, samt att, enär upplysta Ephorer och Rectorer verkställde Schöl ordningens föreskrifter efter andan och syftningen, den af Utskottet föreslagna ändringen icke behöfdes; hvaremot å andra sidan blifvit yrkadt, att en underdånig hemställan måtte göras, om upphäfvande af det Stadgande uti Schollagen, som föreskrifver en yngling, att vid inträdet i Scholan inför Rector styrka, hvad utvägar han eger till uppehåll under lärotiden, men utan att något annat sättes i stal - Eesv. och Ekon• Ut sk, Betänknnäem i i (5.
Reservation: Johannes Svensson från Jönköpings Län: ”Jag reserverar mig mot Utskottets fattade beslut, i anledning af min gjorda Motion om befrielse från bevillning efter aldra Art. för egare af KronoKrono-Skatteoch Frälse-Skaltehemman i Småland af orsak, att jag anser, det Utskottet för tidigt afstyrkt fråga om lindring i Bevillningen, innan Utskottet fått del utaf den af Rikets Ständer fastställda Stats-Reglering, så alt, i händelse Staten icke behöfver så stor summa, har Utskottet, i förhand, frånsagt sig en nedsättning, som, i min tanka, bordt ega rum.” N:o 4i. Ankom till Expéd. Utskottet d. 6 Aug. 1829. Betänkande, i anledning af Herr 'N. Bruncronds Motion om befrielse 8 Bevillnings-Utskotlets Betänkande. N.o eller lindring i Bevillnmgen lör Krono-Lotsar och Lots-drängar. ' Uti en, från Högloft. Ridderskapet och Adeln till Bevillnings-Utskotlet remitterad Motion, har Herr Bruncrona framställt, hura Krono-Lotsarne, alltifrån Lotsinrättningens första ändamålsenliga organisation intill år 1760, varit befriade från erläggande af personliga afgifter till Staten, lika med Ryttare, Soldater och Båtsmän, som ännu åtnjuta en sådan förmon, samt derefter än blifvit ålagde och än befriade från sådana afgifter, till dess vid 1809 års Riksdag Bevillning ovilkorligen blef Lotspersonalen ålagd, hvilken sedermera fortfarit, oaktadt Molionairen vid i8a3 års Riksdag väckt fråga om dess upphörande; i anledning hvaraf, och som senare årens erfarenhet visat, det en Lots med 5 Rrdrs årlig lön af Lotsmedlen och en Lotspenningeförtjenst, utgörande högst 3 R:dr, samt utan all annan förtjenst, än hvad fiske kunnat gifva, blifvit taxerad till den högsta af de bestämda afgifterne, eller \
Jemte öfverlemnande af Kronofogden Lidinsons förrberörde underdåniga ansökning, har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Vester-Norrlands Län, med vitsordande af Lidinsons ådagalagde utmärkta skicklighet, ordentlighet, nit och redlighet under utöfningen af sin mödosamma och ansvarsfulla, men med knapp lön försedde kronofogde-beställning, i underdånighet förmält sig desto heldre ega skäl att förorda samma ansökning, som, i händelse af verkställighet å ifrågavarande dom, Lidinson komme att på sin ålderdom hårdt plikta för en försummelse, i afseende hvarå, efter Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes förmenande, många till hans ursägt talande omständigheter sig företedde. Kongl.