Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan, med afseende å dessa kostnader och i ändamål att i möjligaste män bereda någon nedsättning deruti, fråga af mig blifvit vackt såsom ett tredje allernatif, att utspisnings-staterne för Lif-Gardet tili häst och Svea LifGardet skulle lemnäs oförändrade samt att, med ledning af sistnämnde Regementes utspisningsstater, såsom näst Lif-Gardets till häst de bästa, endast de öfriga värfvade Rege menternas spisordningar skulle förbättras; så befanns likväl, efter skedda uträknin gar, att genom nyssberörde alternativs antagande icke kunde förväntas någon väsendtligare nedsättning uti den tillökade utgift, som enligt Krigs-Koilegii beräkning skulle uppstå, om Lif-Gardets till häst utspisnings-stater blefve till efterrättelse anbefallda jemväl vid de öfriga värfvade Regementerne. Vid sådant förhållande och Bih till R. St. M 5 lill Kongl. Kaj:ts Nåd. Prog. M 1, om Statsverket 1836. då för öfrigt på detta sätt Rikets Ständers bestämdt uttalade afsigt med det beviljade anslaget af 10,000 Rdr Bko årligen till förbättrande af manskapets underhållsviikor närmare uppfylldes, blef af Eders Kongl. Maj:t under den 19 Juni sistlidet år i Nåder beslutadt, att, jemte det de vid Lif-Gardet till häst förut följda ulspisnings-stater fortfarande borde inom detta Regemente tillämpas, samma stater skulle från och med den 1 Oktober 1835 och intill dess annorlunda kunde förordnas, lända till efterföljd jemväl vid öfriga värfvade Regementerne af Arméen eller LifGardes-Regementerne till fot, de tre Artilleri-Regementerne och Kronprinsens Hussar-Regemente, hvarvid tillika åt
2.Rådet blifvit förda, utom dem, som angå Ministeriella ärender Cons titutions-Ut skot tels Memorial], N:o 68. och Commandomål, hvilka endast i det, som rörer allmänt kända och af Utskottet uppgifna händelser, må kunna fordras. 2:o Ett Stats-Utskolt af Tre tio t ex ledamöter, att utreda, R. F. §. 53 granska och för Riksför samlingen uppgifva Sluts-verkets och RiksJfr. R. O. $. gälds-verkets tillstånd, förvaltning och behof; att under nämnda momgranskning af Stats-verket, för hvilken Utskottet skall äga tillgång till alla Stats-verkets räkenskaper och handlingar, efterse, huruvida de gjorda eller förordnade utbetalningar af Statsmedlen icke öfverstiga beloppet af de Hufvud-Titlar, hvilka uti den af Riksförsamlingen sist uppgjorda Stats-reglering blifvit fastställda, och huruvida de äro grundade på behörigen upprättade Stater eller Konungens med vederbörlig contrasignation utfärdade anordningar samt styrkta med behöriga J/i'.R. F. tencer af dem, som medlen emottagit: att föreslå och i mål, ^ °c^' ^ ’ för hvilka Utskottet af Riksförsamling fått sig sådan magt 'g™ [ncjm' uppdragen, sjelf t gifva föreskrifter om Riksgälds-Contoir ets och 5. 31, förvaltning®, samt dessutom att f öreslå Bevillningens belopp och mom.
Angående BöndeStåndets rättighet att utse Ståndets Notarier vid Riksdagarne» N;o 02. 1 anledning af Kongi. Majits Nå diga prosition angående framtida dispositioner! af Wéndthoiilis Hofstalläng. I anledning af Kongl. Maj;ts Nådigd remiss, angående de utaf afledne CommerceRådel J. Sederholms Uti Finland bosatte arfvingar yrkade förmente ersättningsanspråk; N:o 54. Angående afskrifning af åtskilige uti Götheborgs och Bohus Läns Rånteries dåkenskaper balancerade Bevillningsmedel. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, angående inlösen af de uti Hallands Rån belägne så kallade Trippiska godsen. Angående ersättning af dé Utaf interessenterne i Husby Klosters Krutbruk åren j8i4 och i8i5 erlagde Bevillningsmedel för krut. Den 5 Maji e, mi 47 N:o C>7- I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående särskildt anslag af BeVillningsinedlen till arfvoden åt tjenstemän, sorti vid Beviliningstaxeringarne i Norrbottens Lån bitrådt. Angående beviljadt bidrag af Stats; medlen till bestridande af kostnaden för fångvården i Götheborg. N:o 5g. Angående Landtoch SjöTrouppernes transporterande sjöledes» N:o 4o. Angående ändring titi 5 och 7 §§» af 24 Gap. RåttegångsBalken, i hvad de samina stadga böter för parters försummelse att afhöra utslag och dom3 eller att sådane expeditioner utlösa. Angående upphörande af stadgan», det uti 4 Cap, 2 §. JordaBalken, om handsträckning vid fastighetsköp i Staden» N:o 42. Angående upphörande af dén an^ stalt, att i officiella tidningen införa KungöreL Ser om ledige Kyrkovaktare^ ensten N:o 44. Angående förändrade grunder vid bestämmandet af Marknadstiderne» N:o 45.
Daler-kopparmyntssedlai na hafva ej förr än vid sista riksdagen blifvit aflysta, eller omkring 70 år sedan deras utgifvande upphörde; nu vill man deremot utsätta en ojenmföriigt kortare tid. Det skäl, man omförmält, att man skulle göra besparing, är skenfagert, men ej sannt. R. St. hafva genom bifall till StatsUtskts utlåt. N:o 311 medgifvit, att Kamereraren Löfgren, Cassörerna Zengerlein och Westblad, samt Bokhållarne Fritz och Westblad, således 5 personer, få såsom expectancearfvoden bibehålla sina löner. Således, om också man indrager dessa sedlar, återstå ändå 5 tjenstemän, hvilka kunna ganska väl, hädanefter som hittills, befatta sig med sedlarnas inlösen; t. o. m. om cn doge hvarje år intill nästa riksdag, funnes dock vid dess intraliande en af dessa tjenstemän qvar. Om således R. o. Ad, som ,8 H. a . ... 18 Den 5 Januari. jag hoppas, nu afslår detta utlåt., är det tids nog att då vidare i änniet besluta. Hr Stuart: Jag får till en början gifva tillkänna, att jag hellre önskar afslag än bifall å StatsUtsk:s utlåt, i sin helhet; men jag skulle förmoda, att, då Rikets sist församlade Ständer förklarade, att vid nästa riksdag en prescriptio(istid för riksgtssedlarnas gångbarhet skulle bestämmas, något beslut nu i detta hänseende borde fattas. Det är jemväl af denna anleda., jag föreslagit den förändring, som jag redan uppgifvit. Jag får, i anjedn. af Frih. Cederströms uppgift, att ej någon prescriptionstid på mynt förut existerat, åberopa 18'io års förorda., rörrde Bankens sedlar å daler kopparmynt; men med Frih. Cederström instämmer jag deruti, att det är orätt att bestämma, det sedlar, som hvar och en enskild måste emottaga, ej få aflemnas i allm. uppbörden.
B. upplyser, att Utskotten anse 266,666-|:dels R:dr Banco vara det minsta, som af Bankens inkom~ Jler årligen bör användasUtskotten hafva således både föreslagit att köpa silfver för en del af Capitaiintraderne, och för endelafräntorne, tillsammans minst 266,666|tdels R:dr. Serskildt är i Betänkandet Lit. D. föreslagit , att använda en ingående Capitalintrad från StatsVerket af 150,000 R;dr ärligen till silfverköp efter samma grunder som för Bankens silfverköp af d^-ss vinstmedel bestämmes. Det synes tydligt, att om således alla Utskottens beslut bifallas nu, är summan för silfverköpet fastställd till 150,000 af capitalintrad och minst r j 6,666|;delar af räntemede! eller vinsterFör Den 28 Juni i e. m. 513 växlingen är enligt Bilagan Lif. A. ett agio faststä 1 dt. Jag anhålkr att öfver dessa ämnen få yttra mig i ett sammanhang, efter som de verkligen äga ett ganska intimt sins emellan. Ändamålet, hvarföre Banken köper silfver, och bör köpa det, måste, efter min tanka, likasom vid all åtgärd af en RiksBank , åtminstone innan något egentligen definitift beslut om fullständig inoch utväxling tages , vara näriogarnes trefnad och nationens bibehållande vid financiel välmåga; en ensidig Bancoförkofran kan möjligen aflägsna tidepunkten mer , än den ens kan anses närma den. Så snart derföre
Herr Landt-Marffalken ansäg sig böra lemna den underrättelse, akt förestrift derom werkeligen star i Riksgälds-FullmägkigeS instruction, och att den samma wid befordringar blifwit iagttagen, hwarefter, sedaN Grefwe De ia 6ar<Zie yttrat, att han ej ansage en erindran derom genom tillägg i bestuter wara 7r8 Den r4 7lugusti. wara någon ändring, som genom äterremiff borde bindas, Rioderstapet och Adeln beftör, akt i sitt protocolls rttwag i>störa dek borde Fullmäg ige i Riksgälds Cmkoiret wid befordringar lnom weiket, ihogkomnra oem, som wero upfördapä exspcclance Slak - Föredrogs frän Expediiions-Utjkoltet inkommit memon.l, ät oljande dest förslag till underdånig skrivelse lill Kongl. Majit rörande utfärdande as en körfatlnuig, hwari bvrve stadgas, att watkenwcrk, hwilka genom afdämning hindra odling as odlingsbara landsträckor, borde fä lösas af den lidande jordägaren, hwarcfter, sedan expeditionen blifwit Upläst, den samma bifölls. Justerades följande: Utdrag as prvlooollet. hällir hos Högloft» Ridderff roet och Adeln wid Urtima Riksdagen i Öebro den 14 Augusti 1812. S. D. Ester upläsning af ConstikuiionsUtftottets, denna dag ingifne, memorial, rörande ert tillägg wi Riksens Ständsds Jastitia-Ombudsmans instruc ion, och sedan anmärkt blifwit, att vm denna fräga nu skulle afgöras, saken dock wo» re uran all werkan förrän wid nästkommande
Jag gillar fullkomligt den sats: att man under fredens lugn bör ordna sina försvarsanstalter så, att man vid förefallande behof icke står obeväpnad och oberedd mot en antågande fiende; men jag ville äfven tro, att med de medel som till detta ändamål redan erhållits, så mycket bort vara uträltadt, att man icke den ena Riksdagen efter den andra underrättades derom, att, oaktadt allt hvad som gifvits, det likvid icke kunnat förekommas, att 'förråden äro tömda — flottan otjenstbar, personalen oöfvad.” Hvartill tjena då de. ansträngningar, som folket måste göra i detta afseende, då ändamålet med dessa ansträngningar icke uppnås? — När man erhållit da Bih. lill Ii. St. Prot. i83f.. /£ Sami.?. 1 Afd. 2 Band. 1 Häftet 9* Stats-Ulshotieti Utlåtande N;0 2o3. millioner man begärt för en gtbrg lill vissa bristers afhjelpande, så enty» das strax t derpå nya brister, lill hvilkas afhjelpande nya millioner hehöfvas, i åter sel kalladt extra anslag! Hvad blir väl slutliga resultatet af allt detta? Den som icke sjelf villigt blundar för erfarenhetens läror, tord* nogsamt inse de följder, söm deraf hittilldags uppenbarat sig, och således sluta, alt de hädanefter icke heller lära förändra natur. Alltså! behöfves ännu flera millioner för vårt försvar, då må Rikets Ständer fråga: skall då vårt försvar under fredens lugn förtära våra krafter, så att vi till slut ingenting hafva att försvara? Detta äro de skyldiga Nationen, hvars ombud de äro, och som de icke hafva rättighet att öfver förmågan beskatta; på några enskilda individers förespegiade vådor för samhällets bestånd, tinder det att ingen kan inse anledningen till dessa vådor. —.
Till Rikets Ständers Riksgälds-kontor för af kreditivet är 1857 begagnade medel: kapital 67,670: obetald ränta vid 1857 års slut 1,016: 22. 7. 68,686 22 7 Summa R.:dr 185,702 32 9 Summa R:dr 185,702 32 9 Stockholm af Manufaktur-diskont-kontoret den 13 Oktober 1859. S. Agrell, C. Brandel. — 10 — Uttlrag af 1857 ars hufvudbok flir Manufaktur-, Eskilstuna Banko. Debet. Inkomster: Tulloch Konfiskations-medel 2,423: 6. 9. 13,208 5 1 Summa B:ko R;dr 23,763 8 5 Stockholm af Kongl. Kommerse-kollegii — 11 — Ecctra Licent•, JFristads-medel* Tull» ocA Konfiskations• samt Credit. Utgifter: af Manufaktur-medlen 10,073: 22. „ Extra Licent-medlen . 1,150: — „ Tulloch Konfiskations-medlen 5,133: 16. Behållningar och fordringar: af Manufaktur-medel 2,220: 29. 4. „ Tulloch Konfiskations-medel 2,994: 47. 7. Efter förordnande: J£, O, Leyonmarck. — 12 — Utdrag af rättningen öfver upphämta medel till godtgörande hestridt, för hemför staaff ände Banko. Debet. Enligt 1856 års räkning utgjorde behållningen vid samma års slut 3,312 32 — Inkomst: af Kongl.
Oenom utbyts af jord, är en intill dessa b^gnader belägen park, l>sunne-trädgärden kallad, anskaffad till proinenailplats för de vansinnige, oelr i sädant afseende inbägnad, saint akslängd i 2 delar, en för livarjs kön, oelr lrvarest de stilla oelr fredliga lisxpitals-lrjonen under den lalida ärstiden kä vistas i kria luften, för att lienrta krisk lukt, samt derunder, sä vidt ske kan, sysselsättas i/, /t. Lt. /'ror. 1840. 1 Fa/n/. 1 8 1/a/rst. p'/oposr^'o/r ^.'o 2 4. med för dem lämplige arbeten, — begge deising för den eursli va bebsndlingen nödvändiga. Osmia klospitals-b^gnaderna, deiuti rummen Liro lags, mörka, kalls oell kuktiga, Liro reparerade oeb förändrade, sä att de blifvit rimligare, bögre, ljusare oeb vsrmsre. Ilar inlagas nu stormande, obotlige oeb osn)'gga därar. On serskild iulill gamla Hospitalet beisten gärd Lir inköpt oeb inredd till boställsrum för Vjeustemän vid Hospitalet; bvarjemte erforderliga Oägenbeter för Inrättningens ekonomi Liro anskaffade. 8Iutligen liar oek 8erafimer-0idens-0iilet uti ^Vadstena dsnst en serskild inrättning, der personer sf den merg bildade els88en, bvilka träkfst8 sf ol^ekaN stt kalla i vansinnigbet, kunna til! botande oelr värd emottagas, för bvillret ändamål en i granskapet sf Hospitalet belägen gärd Lir inköpt, oell pä ett ändamälsenligt sätt inredd, sä stt patienter derstädes erliälla utrymme oeb bec^vLimIigbeter i mon sf ders8 bebok.
Uti det till följd häraf afgifna yttrande har Kongl. Majrts Befallningshafvande, jemte framhållande af det, enligt dess tanke, oafvisliga behofvet af Landshöfdingeresidensets förflyttning till f. d. fästnings-området, i underdånighet föreslagit, att lämpliga platser å detta område undantagas, såväl till fängelse-byggnader, som för arkiv, Krono-magasin och Läns-Ränteri; hvarförutan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande yttrat den åsigt, att de nu å f. d. fästnings-området befintliga Kronans byggnader lämpligen icke borde i deras nuvarande skick bibehållas, äfven om sådant utan hinder i den föreslagna tomtregleringen kunde ske. Kongl. Maj:t har härefter, sedan Fång-Styrelsen i underdånighet sig yttrat i fråga om lämplig plats för ett nytt cellfängelse, samt äfven Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och Öfver-Intendents-embetet fått sig utlåta angående tjenligaste lokalen för nytt Landshöfdinge-residenshus, om sådant skulle beslutas, under den Kongl. Majlis Nåd. Prop. JY§ 27. 3 IS Mars innevarande år i Nåder förordnat, att den nya fängelse-byggnaden skall förläggas på den plats, som å en handlingarne bifogad karta finnes utmärkt, och att, i följd häraf, för denna byggnad med hvad i öfrigt för fängelset erfordrades skulle bland annat användas den mark, som inom den å förenämnda karta med JVs 8 betecknade qvadrat tillhörde Kronan.
Om Utskottets rätt och pligt att, efter granskning af dessa protokoll, hos Riks dagen anmäla de anmärkningar, hvartill denna granskning funnits föranleda, eller eljest vidtaga den med anledning af gjord anmärkning erforderliga åtgärd, så ock att, när af Riksdagsman eller af annat Utskott än Konsiitutions-TJtskottet fråga blifvit väckt, att Stats Rådet eller någon dess ledamot eller föredragande sitt embete på obehörigt sätt utöfvat, deröfver, före frågans afgörande af Riksdagen, afgifva yttrande, derom är i Regeringsformen stadgadt. 14 Konstitulions-Utskoltets Memorial JM 2. 3. Utskottet tillkommer jemväl att, då olika meningar mellan Kamrarna appstå, till hvilket Utskott uppkomna frågor och ämnen böra hänvisas, derom beluta, så ock att skilja mellan Kammare och dess Talman, då den sednare vägrar ^ roposition. § 39 1. Stats-Utskottet, som skall undfå del af Konungens angående Statsverkets tillstånd och behof till Riksdagen aflåtna Proposition och ega tillgång till alla Statsverkets räkenskaper och handlingar, åligger att granska, utreda och uppgifva Statsoch Riksgäldsverkens tillstånd och förvaltning samt föreslå ej mindre hvad till fyllandet af deras behof erfordras, sedan nödiga indragningar och besparingar blifvit iakttagna, än äfven beloppet af de summor, hvilka, jemlikt 63 § Regeringsformen, skola för särskilda händelser afsättas, så ock att uppgifva, huru mycket bör genom bevilluingar utgöras. iJ. Utskottet tillkommer ock att efterse och granska, huruvida gjorda eller förordnade utbetalningar af statsmedlen icke öfverstigit beloppet af de hufvudtitlar, hvilka af Riksdag uti uppgjord statsreglering blifvit fastställda, och huruvida utbetalningarna äro grundade på behörigen upprättade stater, eller Konungens med vederbörlig kontrasignation utfärdade anordningar, samt styrkta med behöriga qvittenser af dem, som medlen emottagit.
-Propositionens föredragning till Remiss, hafva inom Hedervärda Bonde-Ståndet anföranden blifvit afgifne: 1:0 af Riksdags-Fullmägtige frän Jönköpings Län, hvilka yrkat, dels att sådane, ännu oroterade hemmansdelar, sorn, enligt sin natur, -äro ständig rotering underkastade, men vid Indelningsverkets stiftelse blifvit förbigångne oell icke indelte, måtte befrias från skyldigheten alt öfvertaga Capellansboställens rotering, eller att betala vacanee-afgift, enär desse hemmansdelar i nära i5o år varit från rotering befriade, och, med afseende dera, vid arfskifte» och köp blifvit ansedde till .högre värde, som deremot, om rotering deni pålades, skulle nedsättas, hvaraf en mängd rättegångar skulle uppstå; dels ock, att de öfverroterade hemman, söm fått sig-pålagd Capellansboställens rotering, och för h vilka ersättning genom vaeaace-afeift blifvit föreslagen, måtte, jemte ersättning för deras lidande, O O 7 7 ) O o '' i från. sistnämnde rotering helt och hållet -befrias, enär egarna af desse hemman icke voro belåtne med vacance-afgiften, samt öfverroteringen vore en olaglig åtgärd, som af Statsmaglerne icke borde sanctionerasj gro af Sven Heurlin frän Kronobergs Län, som deremot tillstyrkt, att Kongl» Majrts Nådiga Förslag till lindring oell afhjelpande äf den en elei ..hemmén i Jönköpings och Kronobergs Län påbördade öFverloteriug måtte, såsom byggd på rättvisa och billiga .grander, antagas.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missvext-år; Gifven Stockholms Slott den 31 Oktober 1862. I likhet med hvad vid föregående riksdagar egt rum, finner Kongl. Majit sig för anlåten att äfven vid den nu ingångna fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten att för nästblifvande statsregleringsperiod meddela beslut om åtgärder för behöfvandes undsättning vid missvext eller felslagen skörd; För sådant ändamål öfverlemnade Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag, i enlighet med Kongl. Majits nådiga förslag, till Kongl. Majits disposition dels den i Rikets Ständers Riksgäldskontor och på Kongl. Räntekammarens räkning i Rikets Ständers Bank innestående behållning utaf de för nyssberörda ändamål förut anvisade medel och dels hvad genom återbetalningar & meddelade undsättningslån kunde inflyta, med föreskrift, bland annat, att af dessa mede! högst 150,000 R:dr R:mt finge under den tid innevarande statsreglering omfattar begagnas till undsättningar utan återbetalnings-skyldighet. Under åberopande af innehållet utaf så väl Kongl. Majits vid de två sednaste riksdagarne i detta ämne aflåtna nådiga Propositioner och Rikets Ständers derpå grundade beslut, som ock Kongl. Majits och Rikets Statskontors den 24 sistlidne Juli afgifna underdåniga berättelse rörande, bland annat, undsättningsfonden, hvilken berättelse med tillhörande Kongl. Maj.-ls A åd. Proposition N:o 30. 17 tillhörande handlingar kommer att Rikets Ständers Stats-Utskott tillhandahållas, och hvaraf inhemtas, att för de med sagde fond åsyftade ändamål funoos vid den tid, då nyssnämnda berättelse afgafs, att tillgå en i Riksgälds-kontoret innestående behållning utaf undsätt ningsmedel .
Efter att ha fullständigt genomgått den ofvaunämnda skolan, tog bon sitt första eugagement vid Oscar Anderssons sällskap, då den förnämsta svenska landsorts Den, som är god att bygga en egen stuga, Behöfver på en annan sig själf ej truga. f. trupp. V i d detta sällskap debuterade hon såsom » Jane Eyre » och blef snart, så ung hon var, dess första karaktärsskådespelerska. Bland andra roller hon utförde, medan hon tillhörde Anderssonska sällskapet, minnas äldre teatervänner i svenska landsorten och i Finland ännu lifligt » Orleanska jungfrun », » Griseldis » i Halms skådespel af samma namn, » Anna Lisa » i Herschs » Fursten och borgardottern » m. fl. Från Anderssons kom hon till Mindre teatern i Stockholm (den Stjernströmska), och som en af Stockholms mest begåfvade och firade sceniska artister kvarstod hon, ända tills nämnda teater genom köp öfvergick till staten. Hennes mest betydande roll under denna period var säkerligen » Eboli » i Schillers » Don Carlos » *. Man kan åtminstone säga, att det var med denna roll kritiken först fick ögonen fullt öppna för Hedvig Charlotta Forsmans storartade sceniska begåfuing. Erbjuden engagement vid Kongl. teatern vid Stjernströmska teaterns upplösning, föredrog hon dock att sluta sig till det sällskap, två af hennes kamrater, Wilhelm Åman och Maurits Pousette, i förening med hennes förra direktör, Andersson, bildat för att uppträda i landsorten och Finland samt, om somrarne, å Humlegårdsteatern i Stockholm: det säkerligen — ursäkta, hr Lindberg! — utinärktaste skådespelarsällskap, som någonsin uppträdt i svenska landsorten. Vid detta sällskap kvarstannade hon till dess upplösning 1867, då hon öfvergick till den nybildade svenska scenen i Helsingfors.
Ja, det vågar jag och lägger det till, att det är sakramenskadt illa gjordt af en kristen menniska så gör inte hundturken en gång med sitt folk! LARSSON. Akta dig, gamla gårdvar, att jag inte kör af dig med. För att visa det jag är en karl, som står vid sina ord, så ska' du genast gå och säga åt Anders, att han flyttar till hösten, Se så! skynda dig, annars ska' du få se på annat! RÄTTAREN (för sig). De' ä' kristligt folk det der! AGDA (inkommer). (Går.) God afton, farbror! Du ser så ond ut. Hvad har händt? LARSSON. Ingenting, mitt barn, ingenting! AGDA. Nu narras du, farbror. FRU LARSSON. Låt honom vara i fred, Agda! Min stackars man har så mycket bekymmer, ser du, med sitt folk; det ä' inte så godt att kunna hjelpa alla. AGDA. Snälla tant! Du får inte neka mig hvad jag nu begär jag tänkte först be farbror men han har så mycket att göra, säger du. FRU LARSSON. Nå hvad ä' det nu du vill igen, mitt barn? Jo, se tant, jag kommer just från Far i Måsen; hans hustru ligger så illa sjuk. LARSSON (afsides). Se så för fan! Hon också! AGDA. (Går uppåt.) Och jag tänkte be tant, att Anders finge slippa några dagsverken för att kunna sköta sin jord. FRU LARSSON. Min flicka! Du ska' inte bry dig om den saken; den sköter nog farbror om ser du, en sådan husbonde får man leta efter. AGDA. Ack, ni vill då göra något för dem? FRU LARSSON. Vi ha nyss talt med rättaren derom och AGDA (kysser henne). Hvad tant är god! Jag visste nog, att tant ville hjelpa de stackars menniskorna. FRU LARSSON (förlägen). Hon är för odräglig med sina tiggerier man kan bli ruinerad på det här i längden! Och vore det inte för hemgiften så Men se der kommer Otto! (OTTO, jagtklädd, från bakgrunden)
Hr Bildt velat tolka orden, alt en sådan reglering skulle vara inskränkt inom det gamla anslaget, utan R. St:rs framställning afser endast erhållande af en Kongl. Propos. arig:de den reglering, som K. M. finner af omständigheterna påkallad, utan någon vidare inskränkning. En sådan framställning har äfven blifvit gjord och R. St:rs medverkan till regleringens genomförande äskad i de delar, densamma funnits behöflig. På sätt en föregtde talare äfven anmärkt, röra också de erinringar, som af Hr Bildt blifvit gjorda, egentligen frågan om Bergs-Colhii organisation, men det afslående svaret deremot drabbar icke Bergs-Colhii tjenstemän, utan Bergslags-Slaternes. Om således Utsk:s förslag skulle vinna R. St. bifall, så blefve det icke Bergs-Colhii, utan en annan embetsmanna-personal, som skulle komma att vidkännas olägenheterna af det beslut, som blifvit ifrågasatt. Om vigten för Svenska jernhandteringen att hafva en lämpligt organiserad Bergslags-Stat, sora upfyller de fordringar, man gör sig 170 Den 19 April e. m. af densamma och motsvarar sitt vigtiga updrag, derom behöfver jag icke vidlyftigt yttra mig inom detta Stånd. Det är för eder alla, Mine Hrr, nogsamt bekant, huruledes det är för Sverige en lifsfråga att icke Bergshandteringen går under, och i detta afseende är det åter af största vigt alt grufvebrytningen rätt bedrifves och sådana åtgärder icke vidtagas att en tillgång, som skulle kunna räcka lill i oändlighet, blifver oåtkomlig eller förstörd. Det är derföre angeläget alt denna vigtiga angelägenhet icke utan all kontroll öfverlemnas åt personer, som sjelfve vid sin handtering behöfva ledning af insigtsfull;» personer.