Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— N:o 23. i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 13, öfver väckt fråga angående dels förändring i ordDingen för val till Häradsnämnd, dels ock minskning i det antal nämndemän, som fordras för fullsuten rätt. VI. B. 42. A. 226. — N:o 24. i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition angående ändring för vissa orter af stadgandet uti 20 Kap. 16 §. ( 70 ) Byggninga-Balken, samt Kongl. Förordningen den 3 September 1755 om tiden, då damlucka skall vara öppnad. VI. B. 496. VII. 49. A. 116. VIII. E. 77. Lag-Uiskoltels Memorialer, Belänkanden oell Utlåtanden. — Nio 25. i anledning af väckta motioner angående dels domstolarnes ombildning, dels Hof-Rälternes utflyttning, dels ock rättegångens och arbetssättet i sislnämde domstolar. VII. B. 119, 121, 449. Å. 463. — Nio 26. i anledning af väckt fråga om inrättande af särskilda domstolar för behandling af brottmål rörande häktade personer. VII. B. 133, 406, 463, 555. A. 557. VIII. E. 284. — Nio 27. i anledning af vackt motion angående jäf emot Domare och Landtmätare. VIII. B. 171, 257. A. 269. E. 363. — Nio 28. i anledning af väckt motion om uphörande af skrifleliga berättelser i mål, som från Hof-Rätl hos Kongl. Majit fullföljas. VIII. B. 172. 257. A. 269. — N:o 29. i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition om ändring i vissa delar af Kongl. Förordningen den 13 Juli 1818, angående inteckning i fast egendom. — Nio 30. i anledning af vackt motion om räll för part att återfå till (jfver-räll ingifne handlingar.
Ändteligen, när Ridderffapet och Adeln, anfördt af Herr LLron och Landtmarffalken, äter npträdt pä Riddarhuset, uplöstes pä Herr Laron och Landtmarffalkens proposition sammankomsten, och Ridderffapet och Adeln ätffiljdes klockan 2. In llclLm krotocollr O. Lilverstolpc:. Onsdagen den 7 Junii. kienum klockan 12. Herr Laron och Landtmarffalken tilkännagaf, at Hennes Majit Drottningen tillätit det Riksens Ständer i afton klockan 6 finge Hen. Ne Upwakta genom en stor Deputation. Til denna Deputation, som skulle samlack i Lecreta Utffotts-Salen klockan s, skulle Ridderffapet och Adeln efter manligheten lemna 48 personer, hwilka uu antecknades. Uppä af Herr Laron och Landtmarffalken gjord och af Riiderffapet och Adeln bifallen fräga, om Ridderffapet och Adeln behagade läta för sig upläsa det Tal Herr Landtmarffalken mändagsaftonen den 5 Junii pä Slottet hällit, til Hans Kongl. Höghet Hertig samt de bägge af honom hallna den 6 Junit pä 608 Den 7 Junik. pä Rikssalen, blefwo detza Tal upläste, lydande som följer: (Mändagen d. 5 Junir p§ Slottet i lek.) Högborne Furste, Swea Rikes A rf. Furste och Riksföreståndare! Riksens samtelige Ständer stafwa anmodat mig för Eders Kongl. Högltzt frambära deras djupa underdäniga wördnad och glada tilsredsställelse, at den stunden ändteligen är inne dä Riksens Ständer sederas listigaste önskan upfyld, den at jämte öfwerlenmande af den Grundlag Eder Kongl. Högber
Såsom exempel härpå må anföras: ändringar af skattläggningar eller förmedlingar, hvilka under en längre tidrymd oklandrade efterlefvats och egt bestånd, ehuru de icke i föreskrifven ordning blifvit hos KammarCollegium anmälde samt pröfvade och faststulde; likasom de fall, då tilläfventyrs hemman till alla vederbörandes belåtenhet fullgjort sin roteringsskyldighet i annan rote, än hvartill detsamma efter roteringsverket skulle höra, utan att likväl det beslut, hvarpå en sådan flyttning grundats, kan tillrättaskaflas, och hvaruti förändring icke skulle till något gagna. Om än Staten på detta sätt skulle medgifva viss prsescription för efterräkningar å dess sida, tro likväl Comiterade någon sådan inskränkning uti de enskildes anmärkningsrätt icke skäligen kunna ifrågakomma, utan de böra bibehållas vid rättigheten att vinna ändring uti alla sådana felaktigheter, som till deras skada bevisligen ega rum, allenast framställning derom göres inom den tid, som, i följd af hvad Comiterade här efteråt föreslå, kan blifva bestämd. {Bil. till K. M. Nåd. Prof. tiU R. Då alla de undersökningar, som för utrönande, huruvida och hvilka felaktigheter tilläfventyrs förefinnas uti den sednast upprättade Jordeboken, i öfverensstämmelse med sålunda föreslagne stadganden, böra för sig gå, icke med behörig noggranhet och fullständighet kunna anställas vid sjelfva jordransaknings-förrättningarne, helst det ofta kan inträffa, att dervid icke tillgängliga handlingar behöfva rådfrågas, hvarförutan förrättningarne derigenom till men för jordegarne, som vid dem böra vara tillstädes, skulle erfordra stor tidsutdrägt, anse Comiterade den föreskrift böra meddelas, att granskning af 1825 års Jordebok och dess jemförande med de trenne föregående, så väl af Häradsskrifvarne som å LandsContoren, dessförinnan varder verkstäld, så att dervid upptäckte fel i möjligaste måtto före jordransakningen må blifva utredde; dock att alla ifrågakommande förändringar vid nämnde förrättning fullständigt framställas, på det vederbörande, hvilkas rätt derunder beror, må blifva i tillfälle att densamma iakttaga och bevaka.
Hon kladde sig med en nastan puritansk enkelhet, och gjorde sig alltid iildre an hon verkligen var - deri, likasom i mycket anngt, tycks hon hafva tagit Madame de Maintenon till mönster. Innan hola var trettio &amp; s bannlyste hon alla, glada färger f r h sin dragt. Till en person, som yttrade sin förvaning öfver att hon kliidde sig som en gammal gumma, yttrade hon: " Jag har med flit gjort mig gammal tidigt, för att med värdighet kunna mottaga ailderdomen, nar den kommer pai allvar. " Hennes enkla driigt passade säl till hennes utseende, som var tilltalande och imponerande, utan att vara vackert. " Hennes stitliga figur, hennes silfverhvita Mr, till hllften doldt af en enkel mössa, knuten under hakan, hennes enkla, men prydliga drage, det uttryck af klokhet och godhet, som hvilar p&amp; hennes ansigte, gör hennes utseende b&amp;de tilldragande och imponeranden, skrifver Xadame Suard i ett bref till en van, om Madame Geoffrin ungefarligen vid den tid, d8 hon blirjadc sina mottagningar - hon var d&amp; omkring femtio %r. Hennes satt var imponerande, likasom hennes utseende, det var lugne och fullt af värdighet. Hon hade ett skarpt förstind dertill fila takt och mycken människok&amp;nnedom, men hon saknade bildning. Ona sin uppfostran skrifver hon själf i ett bref tiI1 kejsarinnan Katarina II: " Jag förlorade tidigt mina foräldrar och uppfostrades hos min farmor, som hade godt hufvud, men ingen bildning; kunskaper anshg hon som niigot för en kvinna alldeles obehöfligt. Ocksa liirde hon mig blott att lasa innantill, och intet mera, men hon lat mig lasa mycket och lät mig redogöra för hvad jag last. P&amp; s&amp; satt lärde jag mig att tanka och att .tala. Hennes farmors lektioner buro god frukt, ty Nadame Geoffrin uttryckte sig val, klart och enkelt. Hon begagnade garna kraftiga uttryck, utan att bry sig on], att de stundom ej ratt passade för den fina krets, ' soni omgaf henne.
Öfriga städer med egen jurisdiktion skola första gången af Konungen, och derefter hvart tionde är af Kammaren, ordnas, såvidt ske kan länsvis, i särskilda valkretsar, som hvardera utse en Riksdagsman, och skall hvarje sådan valkrets innehålla en folkmängd af minst sextusen och högst tolftusen. § 14- Valrätt tillkommer inom den kommun, der han bosatt är, en hvar i kommunens allmänna angelägenheter röstberättigad man, hvilken antingen eger eller med stadgad åborätt innehafver fast egendom på landet eller i stad till ett taxeringsvärde af minst ett tusen Riksdaler, eller för lifstid eller för minst lein år arrenderar jordbruksfastighet till taxeringsvärde, ej understigande sextusen Riksdaler, eller ock erlägger till Slaten bevillning för en lill minst åttahundra Riksdaler uppskattad årlig inkomst. § 15- Val lill Riksdagsmän i Andra Kammaren verkställas inom September månads utgång näst före början af de tre år, för hvilka valen gälla. Förordnar Konungen nja val eller afgår eljest Riksdagsman för Andra Kammaren, innan den tid, för hvilken han blifvit vald, tilländalupit, verkställes ofördröjligen nytt val för den återstående tiden. § Idvalen förrättas, för landet, inför domhafvande!! medelst Elektorer, som utses inför kommunalstämmans ordförande eller, om kommunen utgöres af stad, hvarom i 13 § 2 inom. förmäles, den för sådan stad särskildt tillsatta styrelse. För hvarje kommun väljes en Elektor och derutöfver, efter folkmängden, en för hvarje fullt tal af ett tusen. 1 de valkretsar, som bestå af två eller flera städer, utses inför Magistraten en Elektor för hvarje stad och derutöfver, efter folkmängden, en för hvarje fullt tal af femhundra. Desse Elektorer sammanträda lill Riksdagsmannaval inför Magistraten i den stad inom valkretsen, som största folkmängden eger. Kommuner, som hafva att gemensamt välja Riksdagsman, ega dock begagna det omedelbara valsättet, derest flertalet af de röstberättigade så beslutar. Då förslag härom af de röstberättigade i en kommun väckes medelst beslut, fattadt inför kommunalBih. lill R. St.
Jag hade nemligen alltid trott, att Statsverket i alla dess delar, som Riksens Ständer i Grundlagen förbehållit sig au granjha till inkomfier och utgifter, ej var inskränkt inom blotta Stats-Corin toiret, utan innefattade alla de medel forn Rikfens Stander anflagit till allmänt nyttiga anmäl. Men van att städse misstro mina egna åsigter, lyssnade jag med begärlighet till andras meningar; och hade den fägnaden att af 2 StatsRåds Ledamöters sammanstämmande yttranden till Ridderskapets och Adelns Protocoll, styrkas i min öfvertygelse, åtminstone hvad angår re - Sten 13 Martil« visionen af Tull-Verkefs räkenskaper. Då nemligen i Plenum den 5 Junii 1818, fråga varom Riksens Ständers rätt att granska Hospitals-fonden, bestriddes denna rätt af den ena varda Stals-Råds Ledamoten, under påstående att denna Fond ej kunde räknas till Stats-medlen, hvarpå han, tpag. 167 och i5&J uppgaf följande definition: ”Enligt RegeringsFormen räknas ”till Stats-medel endast fddane, hvarigenom ”det allmännas directa utgifter antingen kun”na ökas eller minjkas.” Att åtminstone Tullintraderne, enligt denna definition ar© Statsmedel, och således böra vara underkastade Riksens Ständers granskning, är otvifvelagtigt. Då den g Januari 6amma år, den andra värde Stats-Råds-Ledamoten bestridde Riksens Ständer rättigheten att besluta om Tullverkets organisation, yttrade han (pag. 554) bestämdt: ”Deremot är det Rikets Ständers ovilkorliga rått, att gran/ha TullVerkets råkenjhaper, att bejtämma grunderna för Tullintradernas beräkning och sjelfva TullTaxan.” Rlott detta ville jag hafva åran till Protocollet anmäla. Herr von Hartmansdorff, Auguft\ Det år visserligen med utmärkt tacksamhet, som Riksens Ständer böra emottaga den Nådiga skrifvelse, som nu år i fråga, då Kongl.
Maj t uti förenämnde Proposition oundgängliga ansett, utan att kunna dem, på de anförda skäl, till bestämda summor vid samma tillfälle i allo uppgifva; så rubbas äfven den plan, på hvilken fullständiga Stater skulle kunna utarbetas samt Försvarsverket regleras; och till de oundgängliga tillökningarna uti krigsmagtens lönevilkor m. m. skulle i sådant lall nödig Fond komma att saknas, hvilket visserligen lika litet kan vara Statsutskottets som Riksens Ständers mening. jag skulle icke ens hafva ansett dentist vördsamma erinran vid detta tillfälle nödig, Om jag icke hade en särskildt kännedom om vidden och beskaffenheten af de tillökningar, sorn fordras till Krigsmagtens Joneoch underhålhs vilkor samt till Försvarsverkets vidtttagthållande - 304 Dm 15 Juni. ' För att derom lemna den upplysning, sorn ämnets ännu outredda skick kan medgifva , bör jag vördsamt nämna följande : De vid Passevolancens återtagande från innevarande års början af värfvade Arméen fordrade tillökningar i nu gällande Aflöningsoch UnderhållsStater, uppgå till följande be* lopp, nemligen : För Konungens GardesRegemente till Häst: I Penningar. I Spannemål Tunnor 702. — Andra Gardet 27,015: g: n534* För Artillerierna, oaktadt nedsättning af styrkan från 34CO till 2oooman, och användandet af hela den indragna delens aflöning och beklädnad med allt hvad i en eller annan måtto dertill hittills utgått, ytterligare 185189: 42: — 20g2a ,För Mörnerska HusarRe gementet 59,836: 44‘- 4* För Konungens Eget Värfvade Regemente 25,366: * Tillsammans ÉhuTU Den 15 Juni. Ehuru icke allt, som i denna del fordradt blifvit, lärer kommi att utgå, innefattas deruti likväl till det mesta sådana tillökningar, som nödvändigheten oundgängligen påkallar.
>— /gcrorä om Riksgälds-Lontoirecs Fordringar fä icke eller af Fullmägtige bewiljas. 4 §. Riksens Ständer och de emellan Niksdagarne tilförordnade Revisorer stall det allena tilkomma, at läta i laglig ordning ställa Fullmägtige til answar för hwav som rörer deras Förwaltning af Riksgälds-Werket; men stuve, emot hwad förmodas bör, Fullmägtig beträdas med annan förbrytelse, som i allmänhet förstas med Lagbrott, ware han i sädant fall underkastad ätal och answar, enligt Lag och Författningar. 5 §- Skulle Fullmägtig komma uti den Författning, Den 29 Marse. m. rzr ning, at han icke kan wara Riksdagsman, upphör genast hans Fuilmagrigskap, och hans ruin anses ledigt, samt kommer uti föreffrifwen ordning al återbesättas. 6§- Sedan Fullmagtig vrdenkeligen wald är, bör han, innan han tilträder utöfningen af Fullmägtigskapet, lifligen aflägga, samt särskildt med sitt namn underteckna följande Ed, hwilken bilägges Lontoirets Handlingar:
Di:dr 16,000: 1,500: 5,494: 4o. 3,000: 1,801: 18. 8, 2,000: ©rips^olnts — UlrifSba^lS •— 4?aga . — ©trötnlfoltttS oå) kungörs — DioferSbergS — 29,796: to. 8."~ må, fåfom waranbe af enahanda bedaffettffet meb bet för underhållet af ©tocf* holms ©lott redan på 8:de *£>ufwubtiteln upptagna attfTag, tid nämde ‘Xitel, bit be egentligen fyöva, öfwerflpttas meb fortfarande lifa finnmor för hvarje af ofwan uppräfnabe Suflflott; i följd hvaraf förfla äpufwubtitelns anflag nu upptages tid mindadt belopp af Di:br 689,467. 34. 7. a it t» t a Jluftountiteln. ©ibid och €c*nbé'@taterne. Dluwaranbe anflag, enligt ftfla ©tatSreglcring, utgör Di:br 2,056,417: 29.7. meb 46,108 tunnor unber penningelöner beräfnab fpanmål. _ 4 - $>« bettna fufmubtitel förefomtna belo åtffittiga tidof te utgifter, font £ongl.
Utskottet ej aldeles öf* Constitutions-Utskottets betänknnclen. 217 verflödig att, med hänsigt till de i 2 mom. 21 §. samt i 19 och 88 §.?. Nådigst föreslagna ändringar, tillägga att Konungens veto mot Högsta Domstolen i frågor om Lagförklaringar, icke tyckes väl förenligt med rättsprincipen och med Konungens Egen värdighet, som kräfver att Hans beslut sedermera ej må af Riksens Ständer ogillas, att förenämnde frågors omedelbara väckande inom Högsta Domstolen tilläfveutyrs skulle medföra, om icke missbruk, åtminstone farhågor, samt att stadgandet om praescriptionstid, inom hvilken Ständerne torde hafva upphäft gifna Lagförklaringar, utan tvifvel blefve lidande till inskränkning af Deras Lagstiftningsrätt. En ledamots särskildta tanka bifogas vördsammeligen. Stockholm den 2i Augustii 1825. t Bikung till R. S. Brot. ydjt Sami. 2Q. 218 Constitutions Utskottets Betänknnden. Utdrag af ConstitutionsUtskottefs Proto coll den Augustii 1823. S. D. Herr Professorn Doctor Forsell anförde: . ”Sedan Konungen Sjelf, oaktadt hela StatsRådets gemensamma underdåniga afstyrkande, i Nåder funnit för godt att öfverlemna frågan till Riksens Ständer, så har jag trott i ch tror ännu, att det icke skedt utan stora orsaker, hvilka böra noga pröfvas både mot och med. De vigtiga skäl, som af Hans Excellence JustitiasStatsMinistern blifvit anförda, äro enliga med min öfvertygelse, och det är icke min afsigt att frångå dem. Men Svea Konungs Domsrätt i högsta instancen, så kär och önsklig för alla Hans undersåtare. Kan, efter min tanka, ganska väl stå tillsammans med borttagande af de Tvänne rösterna i Högsta Domstolen, som stadgas i Regeringsformens 21 §, och hvilka tvänne Rösters afskaffande äfven tyckes hafva varit Konungens förnämsta syftemål, enligt Rubriken af den Nådiga Propositionen.
Hvad sluteligen beträffar, att Friherre Anckarsvärd förr haft under sitt befäl flere Esqvadroner af Lif-Regementets Hussarer, så har jag aldrig satt detta förhållande i fråga; men då äfven jag haft tillfälle lära känna detta Regemente, har jag ansett mig pligtig, att offentejigen uttrycka mina tänkesätt om en, Corps, den jag estimerar. Herr Tham, 1Vollrath: Såsom bosatt inom Skaraborgs Län, och då jag hört yttras, att det vore en lycka för denna province att få remontera, vill jag blott anmärka, att kanske Rusthåjlarne der ej hysa samma önskan. Deremot önska de ganska lifligt, att genom Kongl. Maj;ts Nådiga försorg få ett Contract uppgjordt om beklädnaden, hvarigenom så väl dess beskaffenhet, som någon bestämd slitningstid blef stadgad. Remontering kunna deså mycket min - Dea 5 Mar i ii. dre åstunda, som. de nu utgöra samma prestation med Spannemål, på hvilken inom provincen, öfverhufvud taget, snarare är öfverflöd än brist. Friherre von Essen Fredric: Såsom Rusthållare, ja kanske en bland de största i Vestergöthland, får jag förklara: att jag och flere med mig af skogsbygdens innevånare önska, att Vestgötha Regemente, som suttit af, åter måfå sitta upp. Friherre Ehrenborgh, Casper: Då jag genom Kongl. Maj:ts Nåd någon tid haft mig anförtrodd styrelsen öfver Skaraborgs Lån, med hvars administration jag förut under loppet af flera år såsom LandsSecreterare haft befattning, har jag varit i tillfälle att inhämta en närmare kännedom om Rusthållarnes önskan i detta afseende, och jag har anledning tro den vara enlig, med hvad Herr Tham nyss yttradt. Vål finnas, synnerligen i skogsbygden, Possessionaten, hvilka lika med Friherre von Essen skulle finna sin räkning vid att å nyo remontera ; men sådant år icke förhållandet i allmänhet.
Vidkommande serskildt Öfverste Palms exspektans-arfvode, så behagade Kongl. Majit, på grund ej mindre af den för Öfversten Palm under den 7 Februari 1831 utfärdade Nådiga fullmakt att vara Fristads-Direktör, än äfven å innehållet af Kongl. Brefvet den 17 November i83a, i Nåder tillåta, att bemälde Öfverste må, under de i nämnde Bref stadgade vilkor, på sätt hittills jemlikt Kongl. Brefvet af den 19 April i834 ägt rum, tills Bihang till R. St. Fröt. 1840• 2 Sami. 10 Bil. till R. St. Just. Ombudm. Emb. Ber. den 14 Jan. 1S40. vidare få af Manufaktur-Diskont-Fondens vinstmedel, för så vidt Extra Licentfonden och anslaget för Manufakturernes befrämjande icke dertill lemna tillgång, uppbära det årliga exspektans-arfvodet, som Rikets Ständer ansett sig icke kunna å Allmänna Indragnings-Staten för Palm uppföra. 41 :o angående framlidne Stats-Kommissarien E. Widegrens 2:ne oförsörjda döttrars underdåniga ansökning att lili oafkortadt belopp få åtnjuta deras numera gifta systers pension. i834 den 23 September i underdånighet anmäld. Rikets Ständers beslut Stats-Kontoret i Nåder meddeldt. 42:0 angående förre Kronofogden, Assessoren Hollstens, förre LandtRäntmästaren Ahlgrens och Landskamrerare», Kammarrådet Herzmans underdåniga ansökningar att såsom pension få åtnjuta fulla beloppet af deras innehafda löner. i834 den 23 September i underdånighet anmäld. Vederbörande förständigade om hvad Rikets Ständer härvid beslutat. 43:o om anvisande på Riksgälds-Kontoret af ett Kreditiv för Sparimålsundsättningar vid inträffande svårare missväxter. 1834 den 23 September i underdånighet aumäld.
Ständer, att emot Kongl Allmänna MagazinsDirectionen yrka ansvar, enligt 30 §. af Riksdags-Ordningen, det Kongl. Directionen, då dess underdåniga Utlåtande till Kongl. Maj:t expedierades, icke fullständigt uppgifvit och utredt alla de omständigheter af omkostnader, möjlig förskämning m. m., hvilka då bordt tagas i öfvervägande för att derefter kunna bedöma den troliga utgången. Desse, på nyssförmäldte sått tillkomne, tvånne alternativer underställas alltså Riksens Högloll. Ständers närmare profning. Stockholm den 26 Maji 1823. N:0 IS3- Ankom den t\ Junit 1823.- Bilaga Litt. C. Utlåtande, i anledning af Riksens Högloft. Stånders Revisorers, år 1822, framställde /, Sdml. 2 H. 68 io5a Stats-Utskottets Ti c tunkan den, änmårkning, rörande oredo-» viste Spannmåls upphandlings medel i Wermelands Lån. Det år af Riksens Höglofl. Stånders Revisorer anmäldt, att 4,0gi R:dr 27 sk. Banco skola för flera år tillbaka finnas oredoviste utaf de medel, som, till Spannmåls-upphandling uti Wermeland, blifvit af Kongl. Allmänna Magazins - Directionen anslagne, samt att infordrade förklaringar öfver de från Kongl. DirectionenS Revisions-Contoir vid Carlstads Rånterioch Magazins-Råkenskaper, gjorde anmärkningar, ej kunnat inbekommas, oaktadt flere och ökade Vitén för uragtlåtenhet af förklarings-skyldigheten blifvit af Kongl. Directionen, uti dess skrifvelse till Konungens Befallningshafvande öfver Wermelands Lån ålagde, hvarjemte Riksens Höglofl.
Att Rikfens Ständer vilja fullfölja hvad de på ett dem och tidehvarfvet får hedrande fatt begynt, kan väl icke fattas i «. fråga; men då alla detaillerna afkverkftällig* heten icke lära möjligtvis på en gång kunna omfiiftas; då en mängd uppgifter och kunne - elom af färlkildte omltändigheter erfordras, hvilka vid detta Riksmöte icke lära kunna medhinnas att famla3 få förefer jag ingen annan utväg att vinna ett ändamål, forn vifat fig ligga både Rikfens Ständer och hela Svenika Allmänheten få mycket om hjertat, än att Rikfens Ständer, fedan de ftadgat deras befiut Om grundläggningen för det fätt, hvarå i farnmanhang med ofvannänande deras yttrade öttlkan, National - Reprefentationen vid Riksdagarne inrättas, bör i underdånighet uppdraga åt Kongl. Maj:t att, i öfverensitämmelfe dermed, beförja om verkflälligheten, på fätt den, efter en fådan grundläggning forn nyfsnämndt är, lämpligalt och bält Ike kan, intill defs, enligt hvad jag äfven här frammanföre haft den äran nämna, vid då inträffande Riksmöte, att def, forn med denna angelägna och grannlaga fak gemenlkap åger, ytterligare kommer under Ikärfkådande för att vinna den flutelis-a O fanftion, forn erfordras i ett ärende, hvilket fälter hela Nationens uppmärkfamhet och Ikall uppfylla defs väntan att fe detta bevis af fann medborgerlig anda ännu närmare fammatlknyta föreningsbandet emellan alla Kläder af Medborgare, och derigenom gifva Europa ett nytt vedermäle af tänkefätt, värdige tidebvarfv^U upplysning, och af de ädelmodiga Patriotifkä kandor, loin alltid lifva Svenika Män. Lades på bordet. Ut fupra. Ex Protocolkj J. D. Walerius. 1' STOCKHOLM, Tryset hys Olaf Grah*, igi», Utdrag af Riksens Höglofi.
Majit dä täcktes i formelt hänseende - Allm. Besa.- och Ekon.-Ulskollels Betänkande N:o 37. 41 seende handla i öfverensstämmelse med 5 § Riksakten. Deri ligger, efter mitt förmenande, sjelfva punctum saliens; det hade således varit af oändelig vigt att man vidblifvit detta beslut. Man hyste betänklighet vid att liksom gifva Konungen en fingervisning om huru han skall gå tillväga vid sakens pröfning, — något som Han väl sjelf visste, utan att Rikets Ständer elier Utskottet behöfde eller ens vore befogadt att derom gifva någon anvisning. Men enär detta ärende ifrån början tili slut är ett önskningsmål, må det då icke vara Rikets Ständer tillätet att inför en konstitutionel Konung framlägga sin önskan i hela dess vidd? Kan man väl föreställa sig att Hans Maj:t Konungen skulle upptagit det onådigt eller funnit det opassande, om § 5 i Riksakten blifvit påpekad såsom angifvande formen för ärendets föredragning? Den föreställning jag för min dei hyser om Konungens högsinthet och Ständernas värdighet förestafvar mig ett bestämdt nej. Man har å andra sidan sagt, att frågans formela behandling, då den en gång kommer till afgörande, blifver och mäste blifva densamma, äfven med det beslut, vid hvilket Utskottet slädnät, enär en skrifvelse uti ett önskningsmål från Rikets Ständer måste föredragas i Svenskt Stats-Räd, hvarvid Konungens rådgifvare således hafva tillfälle alt sina utlåtanden afgifva. Men derom kan vara (a tal. Jag vågar icke bygga på en sådan förutsättning. Frågan om Riks-Slålhäliare-embetets afskaflände, ehuru onekligen af unionel beskaffenhet, har dock blifvit frän hela den motsatta sidan betraktad ur uteslutande Norsk synpunkt, och detta förespeglar möjligheten att den nu, likasom en gång förut, då samma fråga förevar, kari företagas till behandling i annan ordning än 5 § Riksakten bestämmer.