Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. B, Ffier öfverläggning om Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconorriie - Utskottens gemensamma Betänkande, angående en allmän. Handelsfrihet och Product Placatets upphäfvanJe m. m., och sorn Valltrfl. BorgareStåndet, med. stöd af Kongl. Maj:ts Nådiga Försäkran den 23 Februari 1789, förklarat detta Betänkande vara stridande emot Borgerskapets Privilegier, fänri Prest Ståndet sig icke kunna berörde Betänkande bifalla. Ut supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist. S. D. I likhet med hvad Vällofl. BorgareStåndet, jemlikt nu inkommet Protocolls-Utdrag af den 14 i denna månad beslutit , fann PrestStåndet för godt att till Constitutions - Utskottet öfverlemna beredande af ett sådant Förslag, hvarigenom den af Kongl. Maj:t anmärkta motsägelse imellan Regerings - Formens g4 §. och det beslutna tillägget uti Regerings-Formens 42 §. må undanrödjas. Ut supra. Ex Protocollo J. U, Almqvist. S. D. 1488 Den 17 Julim S D. ti Protocolls-Utdrag af den iT i denna månad inbjuder Hbglofl. Ridderskapet och Alein sina Med-Srånd till instämmande deruti, att det af Friherre And Cederström till Bevillnings Utskottei afgifna Bevillnings-Förslag, med dertill hörande Värderings-method samt alla härmed gemenskap ägande Handlingar, må genom anslag af Riksdagskostnads medlen från Tiycket utgifvas; meri som det hitintills icke varit vanligt att enskilda Riksdagsmans Memorial och Anföranden blifvit på Statens bekostnad tryckta, och då ett sådant prsejudicat i framtiden kunde leda derhän att flere Riksdagsmän kun e anse sig berättigade ait fa sina Memorial på allmän bekostnad tryckta, hvarigenom en icke obetydlig omkostnad skulle blifva Stats Verket tillskyndad , alltså ansåg Prest • Ståndet sig icke kunna uti ofvanberörde beslut med Högloft. Ridderskapet och Adeln instämma.
41 X I: Om organismens egna skyddskrafter Kvinnokongressen i Berlin; bref från lduus mot infektion (smitta); af d:r E. S. korrespondent Augusta Guldbrand 41, 42 Pernian — - 42, 43 Våra flickors skoldräkt 41 X I I: Tändernas o c h munhålans h y g i e n; Konsten att låta fotografera sig; af Helerie af tandläkaren Albin Lenhardtson 48, 49 Stökl '. - 41 » Missbrukad kvinnokraft »; ur Ellen Keys föreNågra ord i frågan för dagen; af Hj. (Jassel 42 drag på Vetenskapsakademien 4 Trotjänarinnor; reflexioner i tjänstflyttningsEfter den första balen „ - 4 tiden af Bell I, I I 42, 43 När man skall hålla gästabud. Xågra prakEn önskvärd reform; af Ellen Bergström 43 tiska vinkar för unga husmödrar, af Ellen Förening o c h afsöndring; några ord ä propos Bergström .. \ 4, 6, 8, 10, 12, 15, 10 » Kvinnornas palats », af Ave 44 Kvinnliga örtagårdsmästare; af Aug 5 En fråga af vikt för alla mödrar; inbjudning Hvarandras lycka; af Broder Edmund 5 till pristäflan. 44 Kvinnobanor 5 » Svenska kvinnornas nationalförbund » 44 Nervösa » trummare »; af d:r Hugo Toll 5 » Att be om pengar »; några synpunkter af EN » Noli me tangere »; af St - 6 gift man 45 Blomstergåfvor; af Ave. 0 II: Aflönade hustrur; af Erk 47 Från min småskolelärarinuetid; några minnen III: Svar från En gift kvinna till En gift o c h erfarenheter af M. E — n 0, 7 man, ~ 47 » Promenera o c h spatsera »; af Mathilda LangIV: Bref från En gift man till lians dotter 48 let, 7 V: En önskvärd reform ännu engång; af En nutida hustomte; af G. L 7 Ellen Bergström .. 48 En bröllopsdag i Norden för 300 år sedan; V I och VII.
Landtm:s derom gjorda framställning förklarat öfverläggningen vara fulländad ang:de formen, frågan derom likväl ånyo blifvit bragt å bane af åtskilliga ledamöter och bland dem af Gr. v. Fersen, som gifvit oss en särdeles grundlig föreläsning i detta afseende, så vågar jag fästa uppmärksamheten derpå, att Frih. Palmstjernas motion rörde ett annat ämne, än II. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts. Den förra afsåg nemi. en modification i den punkt »af StatsUtskts utlåt., hvarom inbjudn. från BondeSt. ägt rum, d. v. s. angtde uppsägningsrätten; den sednare angår egentligen en förändrad tid af markegångssättningarna, ett ämne, som afhandlades i en hel annan punkt, deri någon inbjudn. ej skett. För öfrigt instämmer jag med Gr. Horn deruti, att om vi skola komma till något slut, det är nödvändigt att först afgöra formfrågan, och då jag begärt votering öfver den af Hr Gr. o. Landtm, framställda, efter H. Ex:s uppfattning af svaret, med ja besvarade propos., så torde tvisten numera endast angå contrapropes:n. Hr von Hartmansdorff: Sedan Hr Gr. o. Landtm, frågat Ståndet, om det ansåge öfverläggningen rör:de formfrågan fulländad, och denna framställning blifvit med ja besvarad, och då Hr Gr. o. Landtm, sedermera ej gjort någon utöfver behandlingssättet sig sträckande propos., finner jag den öfverläggning, hvilken derefter likväl ägt rum ang:de formen, vara obehörig. När Hr Gr. o. Landtm, gör propos. ang:de formen, är det öppet för en hvar att besvara den med ja eller nej. Jemnkningar kunna då göras efter de olika meningarna. Skulle åter Landtm, vägra att göra någon propos. och Ståndet fortfar alt yrka den, måste behandlingssättet bestämmas genom Constit.Utsk.; men lika med Gr. Horn får äfven jag yttra, att om Ståndet, sedan öfverläggningen angrde formfrågan är fulländad, likväl densamma fortsätter, så komma vi aldrig till slut med detta ämne.
»Det tycker jag visst», sa jag med eftertryck, »och tacka till.» »När jag inte alls tycker om honom?» »Det har då åtminstone inte märkts», sa jag ironiskt. »Det var bara för det att jag ville känna — om — jag inte — kunde känna — något — för — Jag menar Hvarför ska inte jag kunna känna som andra?» »Ja, men som du nu vet att du inte kan det, så —» »Moster tycker således alldeles bestämdt, att jag bör ta honom? Hon såg på mig riktigt bedjande ifrigt, men jag förhärdade mig. »Det tycker jag visst — saken är ju inte så viktig — antar jag. Han har ju alla de förtjänster som behöfs.» »Ja, då ska jag också ta honom! Han är då åtminstone inte snarstucken och elak och hämdgirig och långsinnt, han!» Därmed sprang hon rakt in i förmaket. Att sitta och råda en flicka att gifta sig för pängar, det tar emot; men när det finns flickor, som inte duger till något bättre, så är det ju skäl att de får följa sin kallelse, de med. Efter ungefär tio minuter slogs dörren upp igen och Maja kom inrusande som en blixt. Hon var alldeles blek och ögonen var uppspärrade och vilda. »Moster, moster!» skrek hon. »Nåå?» sa jag lugnt. »Han — han — ville kyssa mig!» »Det antar jag», sa jag än lugnare. »Han – han – gjorde det!» »Det antar jag med.» »Det var så styggt. O, så styggt!» »Hm», sa jag bara, för ibland kan ett ord vara lika farligt för en känsla, som vill vrida sig rätt, som en liten hårnål kan vara för en kompass med anlag att visa miste. »Hur kunde han våga! Hur kunde han våga! Säg, moster, hur kunde han våga? Kyssa mig!» »Hm, hm», sa jag igen. »Men jag skuffade till honom, så han föll omkull.» »Maja!» sa jag förfärad. »Jo, det gjorde jag. – Den tjufven, den otäcka, otäcka tjufven!»
I dehaS ställen borde läggas en hög bewillning pä Hofmästare, Kammartjenare Kockar Lagueijer, Kustar Jnspcctorer och Fogdar. Aila detza Dcn l6 December. 919 kallas med rätta Rikets watkcnbi. De äro onyttiga medlemmar i Riket och as den grund böra de betala. Hwad får Bruks-Patronerna nu för en utsigt. Detta Stand som uti langllga tider bidragit med sina kewillningar til! Rikets behof. De kunna förliknas wid torra qnisiar, son, ej kunna frambringa minsta frukt at RlkelS bchofwer. Ingen lärer no, gare känna deras inre halt och beskaffenhet än Vängne» , Jern, Conkoiret, DiScvntcn, JntekningS < hafwaren och G^tzhandlarcn som nu pä winst och förlust nödgas försträcka utaf de knappesta sörlag. Flere wittnesmals än detzaS lära ej behöfwas, att Patronerne i allmänhet ej sörina med någon bewillning. Bergsmannens tillstå >d äe all nänk kändt 2me Somrar uran bröd tör sig halma dera'! Grnfwe-och Hytte Drängar som warit gifta tlytk frän sine hemwist och vluwit soldater, torpare santt dagswärks karlar i andre pro. vincer, hwarest de funnit täckare förtjena sig' hafrebröd än i Bergslagen. De ätertagas ej lätt. Bygmästare och Bergsfogdar stämma deri öswerens, att om Riket cj underhjelper Bcrgskagcrne med förlaqer gä de fleste under. Det ringa quanrum tackjern Brgslagerne tillwerka mot förr, bewiser mera ä» kan bessrifwas. Att utprästa bewillningar af dem lärer blifwa lika fruktlöst arbete, som atl pläcka har as den flintskallige.
Då en längre tidsutdrägt sätter Staten i saknad af dess tillbörliga inkomster, lärer blifva nödigt, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålles om Dess Nådiga Befallning till Kammaroch Bergs-Collegieme samt Konungens Befallningshafvande, att, med möj’igaste skyndsamhet, befordra verkställigheten af det Beslut, sorn Riksens Högloft. Ständer fatta. 8:0. De Recognitions-Skogar’,. hvilka ej vid j821 års början äro föisålde, skola, i den händelse Bruks-ägaren ej kan lagligen bevisa, att det ej berott af honom att dessförinnan få Skatte* Stats-Utskottets Eetänkanden1961 ifrågavarande Skogar icke anses höra de i Skåne belägne Oror eller Allmänningar. Sålunda hafva icke allenast, förstnämnde s:ne Stånd stadnat uti hufvudsakligen olika beslut med Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet, utan ock de sine sistnämnde skiljt sig uti någre omständigheter; Hvarföre Stats-Utskottet, i följd af 73 §. Riksdagsordningen, får föreslå, huruledes desse skiljaktig R e t e r måga kunna och böra jemrikas, samt hvad åtgärd, som till ett sammanstämmande Resultat är att vidtaga. Hå Höglofl. Ridderskapet och Adelns Beslut, angående Bruks -ägarnas rätt, i följd af gjorde Skattekops-ansökningar, mera närmar sig till de 2:ne Ståndens, som ansett Bruks-ägarne hafva en ännu öppen rätt i detta hänseende, än Hedervärda Bonde-Ståndets Beslut, att nemligen, der Skalte-Bref ej innan denne Riksdags början voro utfärdade, rättigheten efter 1811 års Kongl. Författning borde anses förlorad; så ldifver härvid instämmande med hvad RiksStåndens pluralitet funnit billigt, om Hedervärda Bonde-Ståndet förenar sig med Höglofl.
K. M:s af StatsUtsk. understödda förslag komma att erhålla, skulle förvandlas till raka motsatsen eller Iöneförsämring, hvilket väl icke af någon varit asyftadt. Blir förhållandet härmed närmare utredt, torde Konungens Rådgifvare icke ens vara angelägna att vinna bifall till förslaget. Jag skulle också ifall det vore grundlagsenligt vilja genast afslå StalsUtsk:s Betänk, i denna punkt, samt endast bibehålla det extra anslaget till utgående under enahanda vilkor som hittils. Nu yrkar jag i stället äterremiss för att blifva i tillfälle att, när saken nästa gång förekommer, kunna rösta för ett sådant afslag. Hr Dalman: En af Konungens Rådgifvare Gr. Mörner har motsatt sig äterremiss af della Betånk. Han har sjelf varit ledamot i HofRätt och det bör således icke vara honom obekant, att om än förhållandet skulle så vara, hvad det dock icke är, alt de af reservanterne föreslagna löner för HofRrnes tjenstemän skulle blifva något högre än lönerne för tjenstemän af samma grader inom redan reorganiserade embetsverk, HofRmes notarier likväl hafva vida trägnare och ansvarsfullare göromål än nolarierne inom de administrativa verken. För alt vara en fullt användbar notarie i HofRm erfordras både mera insigt, omdömesgåfva och skicklighet än hvärpå andra embetsverk behöfva göra anspråk hos sine notarier. Som det nu tillgår, åtminstone i Svea HofRätt, måste Ledamöterne van0 H. 5 or. Den 11 Aprii e. m. ligen både utarbeta målen och upsätta expeditionerne. I Svea HofRätt finnas troligen för närvar:de ej så få Notarier, sorn sakna dessa egenskaper; men just det förhållande, som icke kan vara en f. d. HofRätts-ledamot obekant, att nemi. Ledamöternes tid alltför mycket uptages af justering och sådana expeditionsgöromål, som egentligen borde åligga Notarierne och kansliet, borttager deras tid för egentlige domare-göromål och har följaktligen den mest menliga inverkan på ärendernes gång. Det bör fördenskull så fort ske kan förändras.
I fråga om huruvida omlastning af transitogods frän fartyg till fartyg, hvarunder ock inbegrepes omlastning i allmänhet frän ett till ännat fortskaffningsmedel, kunde afgiftsfritt medgifvas,. egde sådan afgiftsfrihet redan rum för transitogods, som för fortskaffning på Göta kanal vid någon af dess ändpunkter omlastades, äfvensom för transitogods, som från Göteborg till Stockholm fortskaffades på Statens jernväg. — Vid den sednare fortskafihingsmethoden undginge tullverket, på sätt ofvan är nämndt, den särkilda bevakningskostnad, som försändning af transitogods inom landet eljest föranledde; och då den lättnad för allmänna rörelsen, som transitoupplaget vore afsedt att medföra, vid alla försändningar på jernvägar skulle kunna utan Statsverkets betungande beredas, saknades visserligen icke skäl att utsträcka den afgiftsfrihet för transitoförsändningar per jernväg, som för Göteborg nu vore medgifven, till alla andra med transitorätt försedda stapelstäder, mellan hvilka transitförsändningar på jernväg, utan behof af särskild under transporten följaktig tullbevakning, kunde tillvägabringas. Derest tullverket kunde befrias från den särskilda bevakningskostnad, som vid försändning af transitogods annorledes än på jernväg uppkomme, och hvilken med af - 4 Sammans. Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande J§ 4. seende å de stora afstånden emellan de transitoberättigade städerna ingalunda vore obetydlig, syntes ock skäl vara för handen att eftergifva anspråket på transitoafgift för gods, som, utan att uppläggas i magasin under tullverkets vård, endast omlastades i en hamn för att till en transporteras; ty journaliseringsoch förpassningsbestyren, ehuru visserligen icke obetydliga, kunde dock icke beräknas förorsaka någon nämnvärd särskild kostnad.
9 Mälaren utfylld bank framföras till mynningen af Riddarholms-kanalen neli anläggas utmed denna kanals vestra sida, förbi Riksgälds-kmilorels lius. samt ledas på jer tibro a t* till vestra hörnet af Strömsborg oell Tegelbacken vid Röda bodarne, å hvars andra sida bangården borde bildas genom några tomters inköpande samt fyllningar i Clara sjö. Frän denna bangård skulle jernvägen, sedan några hus blifvit undanröjda, kunna föras rätt fram öfver Trädgårdsföreningens tomt oell utmed sjöstranden, förbi Sabbatsberg, öfver Carlbergs-alléen samt, i närheten af Solna kyrka, sluta sig lill den utstakade linien i riktningen mot Upsala. Enligt en öfver stambanornas längd och anläggnings-kostnad af Öfverste Ericson uppgjord och i hans betänkande intagen tablå, skaile de 5 stambanorna, med iakttagande af de förändringar i Kominilléens förslag som lian förordat, erhålla en längd af 148J mil samt komma att kosta 112,450.000 R:dr R.nil, hvilken koslnads-summa, genom tillägg af atiläggniiigs-koslnaden för den utaf honom jemväl föreslagna 5 mil långa saminanbindiiings-banan mellan Örebro och Askersund, skulle komma all ökas till 115,700,000 IT.dr sagde mynt; varande härvid kostnaden lör jernbane-anläggningen genom Slockholm beräknad till 3,000.000 R:dr samt kostnaderna lör bangårdar och reparations-verksläder i Stockholm, Götheborg och Malmö upptagna lill 1.125,000 R:dr. Sedan Kongl. Majit för Rikets Ständer omförmält Jernvägs-kommittéens och öfverste
Resan skedde i stora, med tio hundar förspända slädar öfver snöfria, afrundade berg och bergplatåer, täckta med en temligen torftig vegetation, och genom dalar, skoglösa liksom bergen, men prydda med yppigt grönskande örtsnår, rika på praktfulla liljor, syngenesister, umbellater o. s.v. Färden gick stundom långsamt nog, men stundom i hvinande fart, i synnerhet då hundspannen foro utför bergens branta afsatser eller genom morasen och de lergökar, som bildat sig på den flitigt använda vägen. Körsvennen blef härvid från topp till tå öfverstänkt med ett tjockt lager af gyttja, en olägenhet förenad med det ovanliga Sjöbjörnar på väg till »the rookeries». Efter teckning af H. W. Elliott. spannet, som före afresan från kolonien var förutsedd, till följd hvaraf våra dervarande vänner påyrkade, att alla, oaktadt den vackra väderleken, skulle medtaga regnrockar. Hundspannen hejdades temligen långt från stranden för att ej skrämma sälarne, och derpå gingo vi till fots till sjöbjörnlägret, väljande vägen så, att vi hade vinden mot oss. Vi kunde på detta sätt, utan att väcka någon oro, komma helt nära djuren, hvilka, enligt den helt säkert något öfverdrifna uppgift vi på stället erhöllo, för tillfället voro samlade till ett antal af 200,000 på udden och närliggande stränder. Vi erhöllo tillstånd att, åtföljda af våra vägvisare, krypa tätt intill en något afsides liggande flock. De äldre djuren blefvo i början något oroliga, då de märkte, att vi nalkades dem, men snart lugnade de sig fullständigt, och vi hade nu nöjet af ett egendomligt skådespel. Vi voro de enda åskådarne. Scenen utgjordes af en stenbelagd, af skummande bränningar sköljd strand, fonden af det omätliga hafvet och skådespelarne af tusentals underligt formade djur. En del gamla hanar lågo stilla och orörliga, obekymrade om hvad som föregick omkring dem.
S. D. R emitterades till Lag-Utskottet följande motioner, nemligen: JM 122, af Herr Drakenberg, Sten, angående Underexekutorors och andra Kronobetjenters betryggande mot förlust af den dem i lag tillerkända ersättning för lemnade handräckningar i enskilda mål; samt JM 133. af Herr Dalman, Wilhelm Fredrik, angående upphörande af Ridderskapet och Adelns Forum Privilegiatum. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet följande motioner, nemligen: JM 128, af Herr Stjernsvärd, Guslaf Mauritz, angående öfverlemnande till Kongl. Maj:t af de utaf motionären vid 1817 och 1850 årens riksdagar afgifna tvänne förslag till förändrad organisation af landtförsvaret m. m.; JM 130, af Grefve Björnstjerna, Carl Magnus, angående en gemensam öfver styrelse för Rikets samtliga läroverk m. m.; JM 135, af Herr Ehrenborg, Richard, i fråga om Postförvaltares arfvode för tidningars afsändning och utdelning; samt JM 139, af Herr von Schéele, Frans August Berzelius, angående ordnandet af lazarettsoch kurhus-väsendet i riket. Prot.-Utdrag den 28 November 1862. 67 Från Hogv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts, den 26 dennes bordlagda, nådiga Proposition till Rikets Ständer, om anskaffande af medel för järnvägsbyggnader, tillika med hvad i anledning deraf denna dag i Ståndet blifvit vttradt. S. D.
N:o 196. ang-.de utsättande af viss dag till riksdagens afslutande; N:o 197. ang:de rättighet för parter att återbekomma deras till domstol ingifna handlingar; N:o ig8. i fråga om tiden för uppsägning af räntehö inom Södermanlands län, att in natura lefvereras; N:o 19g. angrde förbud emot utmätnings verkställande af annan länsman än den, som är anställd i det district, hvarest utmätning sker; N:o 200. ang:de ovilkorliga utmätningsresolutioner; N:o 201. ang:de fördelning af försäljningsprovision för utmätt fastighet; N:o 202. ang:de bestämmande af viss tid för fullföljd af hos K. M:s Bef:h:de skedd lagsökning emot löftesman, som borgat såsom för egen skuld; N:o 2o3. anglde stadgande till förekommande deraf, att gäldenär medelst diktade köpeafhandlingar undanhåller sina tillgångar från utmätning; N:o 204. om ändring af 3o § i concurslagen; N:o 2o5. ang:de bysatt gäldenärs lösgifvande, sedan han sin egendom till borgenärerna afstått; N:o 206. ang:de förhöjning i underhållet för bysatt gäldenär ; N:o 207. om kungörande af 8 5 i det för Götha canalbolag d. 16 Mars 1833 utfärdade nåd. reglemente; N:o 208. örn upphäfvande af K. förordn. d. 5 Mars 1746, hvarigenom dödsstraff är utsatt för stöld ur bref; N:o 209. ang:de åtskilliga föreslagna förändrade stadganden, rör:de utmätning. Företogs till pröfning Statsoch Oecon.Utskms d. 6 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 35 i fråga om passevolanceafgiften. Uppå begäran af Gr. Horn, Claes Fredr., blefvo de utlåt, åtföljande reservationer upplästa. Den 17 November f, m. i43 Gr. Horn:
Af denna anledning, och då redan en vigtig del af Universitetens Constitutioner, medelst väckt fråga om Academiska Jurisdictions-rältens inskiänkande, blifvit dragen under Rikets Ständers pröfning, har motionären föreslagit, att såsom ett önskningsmål till Kongl. Majit i underdånighet måtte frambäras, det täcktes Kong 1. Majit utse och förordna några få sakkunnige män till genomförande af en fullständig revision och väl behöflig omskapning af Universitetens Constitutioner i deras helhet. Allni. Bese.- och Elon.-Utskottets Betänkande, A:o 87. Utskottet, som delar den af molionären sålunda framställda åsiglen, livad beliäfFar behofvet af en fullständigare och efter närvarande tids förhållanden lämpad Lagstiftning för Rikets Universitet, anser sig lill följd häraf och på de skäl, som i motionen fullständigt äro anförde, böra tillstyrka , alt Rikets Höglofl. Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit, på sätt som kan anses lämpligt, täckes låta granska Universitetens Slyrelse-Lagar, för lillvägabringande af den förbättring deri, som kan finnas behöflig. Stockholm den i3 Juli 1840. Ani. till Exp. litsle, elen 29 Juli, 11. 9 f. m. Betänkande, i anledning af väckte motioner om iagttagelser vid permittering af manskap från de värfvade Regementena. Herr Contracts-Prosten Sandberg har, uti ett till Högvördige PresteStåndet ingifvet memorial, föreslagit, all, då det, för bibehållande af god ordning och kyrko-disciplin inom församlingen, är för Pastor af största vigt att ega noggrann kännedom, icke blott om sina stadigvarande åhörares uppförande, utan äfven om deras, hvilka blott en kortare lid sig inom församlingen uppehålla, Rikets Höglofl.
Jag torde likväl få åberopa privilegierne, der det står anvisad möjlighet för Bolaget, att af utdelningen få g procent, och att, när öfverskott på denna utdelning ägde rum, få ytterligare ett öfverskott af en tredjedel af återstoden. Jag hemställer, om icke en sådan vinstberäkning kunde vara tillräckligt lockande, och om då blott fäderneslandskänsla kan åberopas såsom anledning till Bolagets formerande, emot deras öfvertygelse, som aldrig biträdt detta företag. Här uppstår vidare en sak, att i de första Bolagsreglorne finnes bestämdt ett vilkor för Bolaget, som jag ej funnit i några Berättelser eller Upplysningar upptagit, nemligen det åliggande, att Bolaget erhållit de omtalade förinånerne emot vilkor att inom 8, högst 10, år hafva fullbordat Canalen. Det var Bolaget, som hade åtagit sig en sådan förbindelse. Jag tror således icke, att Bolaget kan åberopa några anspråk på de sedermera inträffade biträden, för att derpå grunda anspråk på ytterligare understöd, eliel att Bolaget, på grund af Rikets Ständers redan visade välvilja, kan argumentera sig till något åliggande för Rikets Ständer och skyldighet för det allmänna; ty Canalen Den 26 Mars f. m. 63 har aldrig varit ett företag af allmän beskaffenhet. Jag har emottagit mitt omdöme om Götha Canal som ett arf inom detta rum, och jag bar sedan genom lång eftertanka grundat den öfvertygelse, jag äger om detta ämne. 1815 uppgaf man för första gången inför Rikets Ständer, att calculerne felslagit, och att penningarne ej räckte till. Då åberopades Rikets Ständers löften och Rikets Ständers värdighet, och vid 1815 års Riksdag hade Rikets Ständer den godheten att i sin skrifvelse tillkännagifva, att de funno med Rikets Ständers värdighet mindre öfverensstämmandej om ett, såsom