Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
^ .5" t c punkten; morn. a godkändes; morn. b , a t, t då berörde .årsprjs understiger medium af senaste i o arens markégångspris inom samma Län eller dislrict, lii' det väl räntegifvare öppet, inom Januarii månads utgårig på hittils vanligt sätt, tillsäga., om ihan .vill utgöra prmstalionen in natura; men i det fallet åligger det honom, att vid levereringen, contant till läutelagnren betala skillnaden etnellan löpande årets lägre pris och det stadgade i o års -markegångspi isel; mörn. c och e gillades; rj. punkten godkändes; I öfrigt beslöt Ståndet, alt härmed vördsamt '.dohr vänligen inbjuda Högloffige Ridderskapet och Adeln, samt Välloflige Borgare-Ståndet, alt i de delar, sorn dessa Stånds beslut skilja sig ifrån hvad BondeStåndet sig beslut!t, med detta Stånd sig förena. Bonde-Ståndet hoppades latt sedan det-sålunda gått Ridderskapet och Adelns önskan till mötes, i ..afseende på tiden för maikegångs-sätfcningen, Ridderskapet och Adeln också skulle uppfylla dess, med endast detta vilkor, i svaret på förra inbjudningen gifva försäkran, att icke vidare lägga hinder i vägen lör nu i fradga va rande, af både behof och rättvisa påkallade förändringar i frågan rom hemmans-räntornes utgörande, och hvarigenom Ridderskapet och A-déln äfven bereddes tillfälle att föra till öfverensstämmelse dess förut fat. tade beslut öfver vissa delar i de omförmäldta punklernfc af Betänkandet i'3V;o 3()3; och betviflade Bonde-Ståndet icke, att Borgare-Ståndet med sin röst skulle understödja den nödiga och vigtiga' reform i skatiéIväsendet, sorn i förevarande afseende», Bonde-Ståndet, med såmyc-ken eftergif venhet för stridiga ålerremisser, sökt att till vägabringa; •Slutligen • re mitterades' '-fcill •
Att Riksens Ständer fatta Beslut tvärtemot Lag, medgifva sjelfva detsamma, men förebära, att omständigheterna sådant kräfva, kan iöratileda till de mäst vådeuga påföljder} de förvandla sig derigenom ifrån Folkets Ombud, som böra styrka Lag och rätt i Landet, till en despotisk Magt, som förstör Friheten, då den handlar efter godtycko och gör Lagar in Cssu med retroactiv verkan; jag vet knappt någon olycka så stor, för hvilkens afvändan-: de ett sådant steg vore ursäkteligt. Men hvilken är nu den stora olycka, som skall förekommas genom detta Lagens kränkande och detta våld emot Medborgares äganderätt? Det lärer svaras: Så framt Disconternes Gäldenärer skulle frälsas fiån undergång, sorn hade blifvit en följd af hastig inbetalning, i fall det kommit till Concours, samt att rädda Banquens Creditiver, serdeles i Götha CanalBolag, så var delta enda möjligheten. Hvad den första omständigheten beträffar, tror jag den kunnat på ett bättre sätt förekommas, men Dm t 7 Martu , e. m. *39 då hade man bordt skilja Disconterna åt och icke amalgamerat Malmös med Götha Canals. Förhållandet med alla tre är olika: Malmös är Banque! outte; ett visst deficit är uppgitvit, det k.n likväl ännu blifva större: — i å de.ssa Discont papper skall bhiva förlust, men den hade Borgenärerna sjelfva ägt att utreda. För att understödja da säkra Gäldenärerne , hade en Lånefond botdt dem i Banquen tili handa hällas. Med biträde af BancoDisconten , med ari, vändande af den Fond , som blifvit anslagen till FastighetsLånen , som nu befinnes varit ett stort misstag , då det endast tjent dertill , att förmögne Possessionater fått af Staten en P> ocent af en tredjedel af LåneSujnman, hade ett sådant biträde af Banquen kunnat limnäs, utan att ändå allt för mycket öka Numerairen af Sedelstocken ; i alla lall hade det varit bättre en liten lörlust, än en stor orättvisa.
Grunden till en sådan åtgärd igenfinnes icke annorstädes, än i komiterades långt drifna nit att förenkla kronans räkenskaper; men resultatet i detta fall af en så beskaffad förenkling, hvilket skulle blifva det att denna dagsverkslösen korame att ur räkenskaperna för all framtid försvinna, anser jag likväl, långt ifrån nyttigt, tvertom kunna framdeles för Slaten medföra förlust. Det kan nemi. af en eller annan orsak hända, att besagde dagsverkslösen bör utan sjelfva qvarnräntans förändring till Staten indragas. Ar då denna lösen från räkenskaperna utesluten, så händer lätt att den anses eftergifven och aldrig vidare kommer Slaten till godo; hvaremot, om den der finnes qvarstående, ett sådant förhållande svårligen kan inträffa. Således och då det besvär som sjelfva bokföringen af ifrågavar:de dagsverkslösen medför, är alltför ringa och obetydligt för att man endast derföre bör äfventyra kronans rätt i en framtid, tillstyrker jag afslag ä denna punkt, dä den förekommer till slutligt afgörande. Hr von Hartmansdorff: Jag gör vid denna punkt, samma anmärku., som vid den föreg:de. Jag känner ej om egaren af kalkugnen på Gottland har sig vissa skyldigheter till Kronan ålagda, hvarföre han åtnjuter ersättning i ved. Om så förhåller sig, är ju intet liqvidationssätl enklare, än att, om kronan ej behöfver de ulskylder som kalkugnsägaren förut lill henne utgjort, efterskänka dem mot det, att han äter afslår den skatte-ved, som honom förut tillkommit. Men alt, på sätt Utsk. föreslagit, betala honom ett kapital för det han afstår sina anspråk på veden, under det att honom i stället åliggande skyldigheter lill kronan skola fortfara; det kunde medföra alldeles samma verkan som jag förut omtalat. Om en blifvande egare af kalkugnen skulle, genom vedens förlust sältas ur stånd alt drifva kalkbränningen och följaktligen att till kronan utgöra sina skyldigheter; så miste kronan sin inkomst, änskönt hon redan för bibehållandet deraf betalat ett kapital till kalkugnens nuvar:de egare. Hr von Hohenhausen, Mich. Si 1 v.: Vid denna punkt
Sådant skall förhållandet vara uti de Socknar, som äro belägne vid gränsorterne af Sundsvalls och Sollefteå Läkare-District af Westernorrlands Län, hvadan Motionairen, till afhjelpande af denna brist, ansett sig böra hemställa, att löneanslag måtte varda beviljadt för en ny Provincial-Läkare inom berörde Län, hvilken, med Station i Hernösand, skulle åligga att tillhandagå Innevånarne uti de 10 närmast deromkring belägne Socknar, 4:0 Af Herr Contracts Prosten Agrell, af ipnehåll, att sorn Norra och Södra Hel - o Stats-samt A(lm, Besv,0.Qjc-.JJtsk. Uti. JV.ö jj. siogland i Gefleborgs Län ‘betjenas, i anseende till helsovården, af en gemensam Läkare, men området af detta Läkare-district, såsom innefattande 3 Städer, 33 Socknar, samt flere Bruksoch Capell-Försarolingar med en sammanräknad folkmängd af circa 60,00a personer, är, i Herr Prostens öfvertygelse, allt för vidsträckt för att af en enda Läkare kunna tillhandagås med nödig tillsyn och hjelp, har Herr Prosten, till förekommande af de ökade vådor, hvilka vid möjligen in^ träffande farsoter skulle kunna uppstå, ansett sig böra föreslå, att Jerfsö, Ljusdahls, Delsbo, Färla och Ytter Hogdahls Socknar, med derinom belägne Capell, samt Arbro, Underviks, Norrbo och Bjursåkers Socknar, tillsammans innefattande en folkmängd af omkring 30,000 personer, måtte från Districtet få afsöndras och till ett serskildt District förenas samt med en af Staten löuad egen Provincial-.
Den, som till kontraproposition i hufvudsakliga voteringen, angående cigarrer, antager Preste-ständets beslut, att höja införselstullen derå till i r:dr 8 sk. skålpundet, röstar Ja; , den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, antages till kontraproposition Borgare-ståndets beslut att nedsätta införselstullen å cigarrer till i r:dr skålpundet, och b) i hufvudsaken: 284:o. Den, som vill, att införselstullen å cigarrer skall bibehållas vid 1 r:dr 6 sk. skålpilndetj röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, antages: (l:sta alternat.) Preste-ständets beslut. (2:dra alternat.) Borgare-ständets beslut. Då Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-stånden varit ense derom att bibehålla nu varande redaktion för artikeln tobak, lärer dervid böra förblifva. Utskottets förslag att å tran och späck, alla slag, bestämma införselstullen till 6 sk. lispundet, hafva Borgareoch Bonde-stånden godkänt, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet bibehållit nu gällande lullbestämmelse; och lärer, så vida sistbemälda två Stånd icke vilja frånträda sitt beslut och instämma i de öfriga Ståndens, följande omröstning böra företagas: Tran och späck. 22 Bevillnings-Ulslcotlets Memorial, N:o 23. Träd varor. 28S:o.
Riksdags-fullmägtigen Nils Strindlund förenade sig äfven med Herr Helsingius under förklarande derjemte, att han ansåge det för framliden medföra ett betänkligt proejudicat att anställa votering öfver propositioner, hvilka endast af 2tne Riks-Stånd blifvit godkände. Ank, till Exp.-Utsk, den 12 Juni 1841, kl. 12 midd. Memorial, i anledning a/ återremiss å Utlåtandet, N:o 5 7 8. CV. A.) Ifrån Ridderskapet och Adeln har Utskottets Utlåtande N:o 5j8, i anledning af väckt fråga om anskaffande af annan local för H. K. H. Kronprinsens Stall-Stat, i stället för de å Kongl. Commerce-Collegii egendoms tomt befintliga åbyggnader, blifvit återremitteradt, men då samma Utlåtande den 8 och g dennes är bifallet af PresteBorgareoch Bonde-Stånden samt ärendet således, jemlikt §. Riksdags-Ordningen, afgjordt, kan Utskottet dermed icke taga vidare befattning. Stockholm den ii Juni 184<• Stats-UtskottetS Memorial, N:o 5ga. Ank. till Exp. Utsk. den 12 Juni 1841, kl. 12 midd. Memorial, om inträffadl uppskof med Förstärfita Stats-Utshottets uti Mern rialet N.o 5c)0, omjörmalde sammanträde.
Till uppförandet af en Stallbyggnad för Veterinaire-Inrättningen, återstoden, enligt Kongl. Brefvet* den 23 Maji 182 Ersättning för år 1820 förlorade 1800 Lisp. Arrende-hö af Sundbyholms Kongsgård, enligt Kongl. Brefvet den 19 Mars 182 Transport i,2i5:32. 8. Arfvode till Under-Läraren vid Gymnastiska Centralinstitutet, för 1822, enligt Dito den 16 April 1817 . Arfvode för Januarii och Februarii månader 1822 till den i Kammar-Rätten Adjungerade Ledamoten, enligt Dito d. 7 Mars 1821 4t;32. — Transport 2,269:19. 7. Bil. lill K. M. Nådiga Propos. Kostnader vid afmätningen af Ljusnedals Krono-Allmänning i Herjeådalen, enligt Dito d. 5 Febr. 1822 1,200: Dito Dito till Landtmätaren Sundling, enligt Dito 54g: <?• —• Arfvode in. m. till Widegrenska Boksluts-Contoret, enl. Kongl. Nådiga. Propos. N o Transport 6,6^5: n. n. Dito d. 12 Dec. 1821 2,600: —• —• Ti'3'ckningskostnaden lör Formulairen till Dito enl. samma Kongl. Bref . icp: 33. 4’ Dito för Samlingarna af de till Krigs-och CommerceCollegium hörande Författningar, enligt Dito den 20 April 1822 . 2,400: Inbetalning å de Högstsalig Hennes Maj:t EnkeDrottningen Hedtig Elisabeth Charlotta i lifstiden tillhöriga GöthaTransport 11,870:45. 3. Lön och Boställs-penningar för en Häradshöfdinge i Helsinglands Vestra Domsaga , enl. Dito d. 3 Aug. 1818 . • . * * • 85: —m* Lön för 2:ne Häradshöfdinv gar i Westerbotten, enl.
Gr. Taube, Gustaf Erik: Då Hr Gr. o. Landtm, nyss ansåg sig föranlåten alt lemna klubban, gjorde slumpen att jag valden efter Ridd.Ordn. äldste ledamoten härstädes. Denna händelse har förskaffat mig den dyrbara pligten, alt för Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifva, det R. o. Ad., på Hr Gr. Löwenhjelms framställning, nyss fattat ett beslut, alt till eflerverlden förvara minnet och dragen af dess högtärade Landtmarskalk vid innevarande riksmöte. R. o. Ad. har med särdeles tillfredsställelse enhälligt iakttagit detta tillfälle för alt få gifva ett förnyadt bevis på dess tacksamhet för det utmärkta sätt, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, fört dess öfverläggningar. R. o. Ad. har uppdragit åt Ridd.direct. att föranstalta om förfärdigande af en tafla, föreställande II. Ex. Landtm. Hr Gr. Posses drag, för att förvaras till evärderliga tider i det rum, der fordna Landtmarskalkars portrailer förvaras, och der Hr Gr. o. Landtm:s eget portrait kommer att intaga ett frejdadt rum. IL Den 22 Februari. 385 H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han för den heder, R. o. Ad. behagat bevisa honom, dä R. o. Ad. beslutat att låta måla hans portrait, finge aflägga sin vördsamma tacksägelse. Det var icke fåfängan, ulan tillgifvenhet) och kärleken för det Stånd, II. Ex. hade äran tillhöra, som lät honom erfara en sann tillfredsställelse vid lanken derpå, att R. o. Ad. ville åt efterverlden lemna ett bevis, att äfven han åtnjutit hedern alt föra ordet vid R. o. Adis rikdagsförhandlingar och lyckats att dervid tillvinna sig R. o. Adis välvilja.
Principen att fördela den skatt, som på detta sätt upkommit, lika på alla skjutsningsskyldiga hemman, saknar jemväl billighet för sig, och kommer tvifvelsutan, i följd af våra hemmans olika godhet och värde, i många fall, att medföra den verkan, att bördan flyttas från den, som kunde ega större förmåga att bära den, på en annan, som eger mindre. Man jemföre t, ex. ett hemmans värde nära Stockholm, Göteborg, Malmö eller Ystad med ett hemmans värde i Sunnerbotrakten, åtskilliga Wermlandshemman med motsvarande i våra skärgårdar. En skatt af 10 ldr 33 öre rmt, hvartill Komiterade beräknat. att kostnaden vid fördelningen skulle upgå, är i sig sjelf ett ej så obetydligt tillägg för ett svagt mantal; men hvar finnes säkerheten i att kostnaderne stanna inom beräkningarne, och icke komma att mångdubblas. Så länge vi bibehålla vårt nuvarande komunalväsende, måste man nöja sig med den ojemnhet i beskattningen, som härigenom eger rum; men icke är detta den grund, hvarpå man bör upstapla nya skatter. En omständighet, som jemväl förtjenar att tagas i betraktande vid denna frågas behandling, är: På hvad sätt denna nya skatt skall uppstå. Ty våra grundlagsstiftare hafva aldrig tänkt sig det förhållandet, att grundskatter nu kunde komma att förhöjas eller nya påläggas; 73 § af Regeringsformen, som bjuder, att inga nya pålagor få utan R. St:rs samtycke påbjudas, töreskrifver äfven sättet; och detta sätt är äfven uttryckt, det är genom bevillning. I en så ny och ömtålig fråga torde vära nödigt, att lagens bokstaf föl - 158 Dea 21 Januari. jes, och jag tillåter mig att härå fästa Ekon.Utsk:ts upmärksamliet.
Man ser framför sig ett sydländskt landskap i ljusgrå solton, och bakgrundens grönska öfver löfverket mot den hvitaktiga himmelen har något torrt och dammigt, som talar om söderns värme utan vind eller dagg. Men den låga sydländska kyrkogårdsmur, som konstnären dragit tvärs genom taflan, skiljande bakgrunden från den smärtans ort, där figurerna stå, låter detta fondlandskap förefalla så aflägset och indifferent, som lifvets nejder alltid te sig för dem, som stå inom dödens skugga. Innanför muren däremot är allt högtidligt, svalt och stilla. Maria håller den liflöst utsträckta frälsarens hand i sin. I hennes halfslutna ögon, i läpparnas darrning af återhållen gråt finnes all den obeskrifliga blandning af tomhet och hågkomst, som vi skänkt det bleka namnet saknad men därjämte en skugga af ett stolthetsdrag, offrerskans resignation. Sin andra hand har Maria räckt Johannes, som i lärjungens smärta och ansvar ser ner på den döde mästaren. Taflans typer äro egendomligt olika. Den mest uttrycksfulla af personerna, Johannes, är en rent gammaltysk studie. Denna figur med det breda fårade ansiktet – en korsning af en lärds och en bondes – har öfver sig hela den tyska reformationens allvarliga och tunga patos. Utan att på något vis vara efterbildning står figuren Dürer nära. Det är en anförvant till hans apostlar, med detta samma uttryck öfver dragen, som skulle kunna karakteriseras som en känslans väderbitenhet. Det inre lifvets kamp har framhäft det individuella i anletet intill det sällsamma och enstöringsaktiga. Allt detta, som Dürers af träsnidarkonsten påverkade målningssätt ytterligare framhäfver, finns också här betonadt med etsarens skärpa. – De båda öfriga gestalterna hafva intet af denna gammalgermanska, stiliserade teckning, men äro moderna typer med sentimental förfining öfver anletsdragen. Frälsarens ansikte talar icke om smärtornas man med de gamla bildverkens passionerade och förvridna uttrycksfullhet, men om det fattade allvaret hos en död hjälte, och äfven i Marias sorg klingar en mild, modern melodi. Själfva kompositionen har samma blandning af gammaldags innerlighet och modern skönhetsadel.
Hos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt derom, att den ledamot, som, enligt 2 § 1 mom. af E. K. Maj:ts nådiga Förordning af den 11 Juli 1862 angående ordnande af Presterskapets inkomster, inom hvarje län utses af dess Hushållnings-Sällskap, i stället borde väljas af Landstinget; Och har såsom skäl härför blifvit dels antvd!, att, vid tiden för den ifrågavarande Förordningens utarbetande, Landstinget ännu icke fanns i lag stadgadt, hvarföre Hushållnings-Sällskapmia då närmast representerade församlingarne eller den för Presterskapets aflöning skattdragande allmänheten, dels ock anlordt, att Hushållnings-Sällskapernas ledamöter, i motsats till Landstingets, ej utses af allmänheten, utan väljas genom kallelser, utgångna från Sällskaperna sjelfva, hvaraf följer, att hela orter finnas, inom hvilka Hushållnings-Sällskaperna icke ega någon ledamot, på samma gång ledamöterne ej äro förbundne att tillstädesvara vid Sällskapernas sammanträden, hvilka derföre ofta blott bevistas af de närmare samlingsorten boende, och äfven af dem ganska fåtaligt. 1 motsats härtill vore Landstinget en eller i Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 9. 19 lag gifna föreskrifter konstituerad representation från ett läns alla städer och härader eller tingslag, och dess ledamöter vore lagligen ålagde att deltaga i Landstingets sammanträden, hvarföre ock Landstingets i hvarje fall uttalade mening med skäl kunde anses bäst uttrycka den allmänna inom länet. Rikets Ständer hafva tagit denna fråga i öfvervägande, och få, med stöd af de skäl hvilka sålunda blifvit anförda, hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla, att 2 § 1 mom. af Kongl. Förordningen den 11 Juli 1862, rörande reglering af Presterskapets löneinkomster, må i så måtto ändras, att den ledamot och den suppleant, som i berörda afseende nu väljas af länens Hushållnings-Sällskaper, skall af Landstinget i hvarje län utses. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 14 Januari 1863.
Af Revisorerne är vordet anmärkt, att vid Stockholms tygoch ammunitionsförråd upphandlingar af materialier och effekter, ofta till ganska betydligt belopp, äfvensom större reparations-arbeten blifvit verkställde utan föregången entreprenadauktion, hvarpå såsom exempel anförts, att år 1848 blifvit under hand inköpte 1,109 alnar ovalkadt eller så kalladt halfkläde i tre poster för tillsammans 2,074 R:dr 20 sk., ett parti furubjelkar för 452 R:dr 10 sk. 8 r:st., äfvensom större qvantiteter jern, spik samt stenoch trä-kol af särskilde personer till varierande priser; hvarjemte 646 R:dr 52 sk. blifvit utbetalde för igenmurandet af två hvalf öppningar och en portöppning i östra och vestra [lvglarne af stora tyghuset samt 500 R:dr för artilleriplanens planering. Uti den häröfver afgifna underdåniga förklaringen är vordet anfördt: att upphandlingarne af såväl halfklädd som virket skett i och för de år 1848 i nådér anbefallda rustningarne, och erfordrat en så skyndsam anskaffning, att icke en gång anbud hunnit infordras, än mindre entreprenad-auktion utlysas och på sådan väg behofven i tid fyllas; att, sedan vid slutet af sommaren år 1849 uppmärksamheten blifvit fästad å olämpligheten att i ammunitions-förrådets brädbeklädda skjul förvara det betydliga och dyrbara upplaget af handgevärs-kulor, uppgående till omkring 3% millioner, och den ännu större att der upplägga det, i mån af till verkningens fortgång, vexande partiet perkussions-bomber, hvilka i färdigt tillstånd icke fingo förevisas andra än de om tillverkningens hemligheter underrättade personer, enda sättet att skyndsamt och innan den årstid, då allt murare-arbete för köld måste upphöra, erhålla de så nödvändiga lokalerna i användbart skick, varit alt på ackord inom förslagssumma!] låta verkställa igenmurningen, samt att grusningen af artilleriplanen icke föranledt något öfverstigande af den i kostnadsförslaget uppförda och å Kongl.
S. D. Börjades föredragning punktvis af Bevillnings-U/skollets, sedan den 2 1 nästlidne April å Ståndets hord hvilande Betänkande N:o 20, angående Allmänna Bevillningen, dervid Ståndet fattade här nedan antecknade beslut: Hvad Utskottet yttrat å pag. 18 af Betänkandet, i fråga om väckta motioner, dels om befrielse från bevillning för Statens embetsoell tjenstemäns löner och pensioner, dels att Presterskapel och öfriga till Ecklesiastik-staten hörande embetsoch tjenstemän sknlle för sina löneinkomster utgöra högre bevillning än andra löntagare, dels ock att hvar och en, sorn handlar med utländska manufakturvaror och öfverflödsartiklar, måtte derför åläggas särskild bevillning och dels om nedsättning eiler upphäfvande af nu stadgade minimi-afgifter för handtverkare och andra näringsidkare, gillades. Utskottets hemställan i 1:sla mom. af lista artikeln lista §, rörande beloppet af den personliga skyddsafgift™ bifölls; hvaremot mom. 2 under samma § åter remitterades^ med förklarande, att Ståndet för sin del ansåg alt yrkesafgift borde af aila deni, sorn iake erlägga bevillning efter 2:dra artikeln, utgöras med de belopp, sorn Komilerade för upprättande af förslag till ny Bevillnings-stadga m. m. föreslagit. Ingressen lill denna artikel, angående en viss procenlberäkning för bevillningens utgörande, upptagen under pag. 21 af Betänkandet, bifölls. 584 Prot.-Utdrgg den 12 Maj 1860.
December på bor det lagda motion, angående löneregleringen för Hof-rätternas tjenstemän. 27:o Herr Lilljeskjölds, Carl Gustaf, den 31 sistlidne December e. m. på bordet lagda motion om löneförhöjning för Provincial-Iäkaren i Jemtlands län. Revillnings-Utskoltet: l:o Herr von Köchs, Nils Samuel, den 31 sistlidne December e. m. på bordet lagda motion, angående den personliga skyddsafgiftens upphörande, samt åtskilliga andra förändringar i nu gällande Revillnings-förordning. 2:o Hans Excellens Herr Grefve l.öwenhjelms, Carl Axel, den 31 sistlidne December e. m. på bordet lagda motion, om tidningsblads beskattande medelst ett modereradt postpoito. 3:o Friherre Raabs, Adam Christian, den 31 sistlidne December e. m. på bordet lagda motion, att alla export-tullar måtte ur tulltaxan utgå. Banko-Uts kottet : Friherre Hermelins, Fredrik, den 31 sistlidne December f. m. på bordet lagda motion, angående invisningars utgifvande emot kontant valuta af Riksbanken till inlösen af dess lånekontor, samt af dessa kontor, till inlösen af Riksbanken. Lag-Utskottet: l:o Herr Ramsays, Anders Henrik, den 31 sistlidne December f. m. på bordet lagda motion, angående ändring af 1, 3 och 5 88 i 1(5 kap. Missgernings-balken; 2:o Densammes den 31 sistlidne December'f. m. på bordet lagda motion, om enskild, i stället för uppenbar, kyrkoplikts undergående för förbrytelsen att oskriftad begå Herrans Heliga Nattvard; 3:o Densammes den 31 sistlidne December f. m. på bordet lagda motion, att då särskilda af underrätt meddelade utslag, hvarigenom en person blifvit dömd till böter eller kroppsplikt, på en gång hos exsekutor till verkställighet förekomma, beslut om bestraffningarnes förvandlande må meddelas af underrätt i närmaste stad; Bih. till R. St.