Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Expencer, som ock för RevisionsSecreterarens för tillfället vidkände kostnader och nedlagde möda en oafkortad summa af 5oo R:dr B:co. Uti sedermera, den 27 Februarii sist), år, nflåten Nådig Skrifvelse har K. M:t i Nåder meddelat StatsContoret, att, enligt K. M:ls Nådiga befallning, de af go Ståts-Utskottets Handelshuset Michaelson & Benedicks, efter återgången af handeln 0111 Linieskeppet Försigtigheten samt Fregatterne Camilla och Euridice i Helsingör aflefvererade samt för K. M:ts och Kronans räkning emottagne varor och effecter blifvit, efter deras särskildta beskaffenhet, dels till Carlskrona, dels ock till Stockholm—afsönde; att de förre vid anställd värdering uppskattats till 13,9^3 B:dr 31 sk. 10 r. och de sednare blifvit, med undantag af 7 kistor The'e, i Stockholm försålde och behållningen 1756 R:dr 26 sk. 5 r. B:co till K. Rantkammaren inlefvererad; att K. M:t funnit godt då anbefalla Förvaltningen af Sjöärenderne, att förstnämnde värderingssumma 13,923 R:dr 3i sk. 10 rist. i mohn af effecternes användande för Flottans behof till StatsContorct inbetala; och att som vid återgången af Skeppshandeln effecter till ett sammanräknadt belopp af 79,189 R:dr i/\ sk. 10 r. blifvit till Flottans förråd i Carlskrona inlefvererade; men derföre, i följd af K. Mits Nådiga Bref den 19 December 1827, i afräkning till StatsContorct endast crlagts 7853 Ridr 07 sk. 4 t*., hade K. Mit derjemte förständigat Förvaltningen, att, allt efter som effecterne användas, de derå vid värderiugen satte värden likaledes till StatsContoret inbetala. Och har K.
Det stod icke i K. M:s propos., och det kan föranleda den misstydning, alt om man, för att anställa ett upplopp, finner för godt att samla sig på enskild mans rymliga gårdstomt, så skulle icke en sådan folksamling få åtskiljas eller uppmanas alt skingras, ehuru den ådagalade sitt uppsåt att åstadkomma upplopp. Jag instämmer äfven med Frih. Boye deri, alt ordet civila framför myndighet må borttagas. Det stod icke heller i K. M:s propos.; der stod i stället offentliga. Jag tillstyrker att orden ”offentliga myndigheten å stället” äfven nu må begagnas. Det kan inträffa, på sätt redan är anmärkt, alt en civil myndighet icke finnes på stället. Då bör väl den militära vara den, som uppmanar menigheten till ordning. Det kan hända, 364 Den i4 April f. ni. att upploppet icke utbryter i stad utan på landet, såsom t. ex. vid en campementsplats , der ingen civil myndighet, hvarken kronofogde, länsman eller någon annan, linnes på stället. Kunde då icke niilitärbefälhafvaren genast verkställa uppmaningen, så skulle man befinna sig i en förlägenhet, hvilken möjligen föranledde den olycka man vill förekomma. Jag hemställer derföre alt, på sätt jag har haft äran anföra, ordet offentligen på r:a raden må borttagas, och att på den öde raden ordet civila må utbytas mot offentliga. Frih. Cederström, Anders: Ehuru jag visserligen icke heller godkänt den redaction, som i denna § nu anträffas, anser jag dock icke skäl vara att nu göra anmärknrr deremot, sedan 3 Stånd redan bifallit den. Men jag tror att den förnämsta anmärkntn, som af Frih. Boye är gjord, grundar sig på ett misstag om sjelfva §:n, emedan det är i 7 §:n, der det egentligen kommer i fråga, hvilken myndighet skall äga att stilla ett upplopp eller uppror.
Ville man nödvändigt vinna detta ändamål, skulle man snarare vara betänkt på att bygga sådana fartyg, hvilka kunde bära en 80 å 90 läster men tillika voro af de dimensioner alt de kunde såväl genomgå Götha kanal som ock sedermera öfversegla håfven och då skulle denna kanallinie vara för Sverige af en ofantlig nytta, men aldrig vinnes detta ändamål genom jernvägar, ty handelns stora stråkväg är och förblifver hafvet, man må nu anlägga huru många jernvägar som helst. Dessutom skulle anläggningen af en jernvägslinie emellan Stockholm och Götheborg i väsendtlig mån skada Götha kanal, detta Sveriges enda stora och verldskunniga företag på sednare tider, ty en stor del af de varor som nu föras på densamma skulle dragas det ifrån och till jernvägslinien. Derigeuom skulle Götha kanalbolaget komma att vidkännas en betydlig förminskning uti inkomster och kanhända slutligen komma i den ställning att detsamma icke vidare kan underhålla kanalen, och då ville jag se om den der projekterade jernvatten, äfven om den med 3 dubbel kostnad skulle utsträckas till Götheborg, komme att hålla oss skadeslöse för kanalens förlust. Jag liar hört yttras, att det är oriktigt att beräkna Statens blifvande utgift för ifrågavartde företag lill 10 mill., då Sta - 428 Den 21 Augusti f. m. (en endast förbinder sig att betala skillnaden emellan den årliga behållna inkomsten af banan och 5 proc. å det deri nedlagda kapitalet. Jernbanan måste väl gifva någon afkastning och Statens bidrag kan slutligen reducera sig till ett ganska obetydligt belopp. Hvad utsigt man i delta fall eger vill jag lemna derhän. Underhållet af en jernväg i ändamålsenligt skick kostar ofantligt mycket mera än vidmakthållandet af en kanal. Del är på långt när icke med något anspråk på säkerhet ttlredt, huruvida den föreslagna jernvägen, ifall den endast kommer att sträcka sig emellan de nu ifrägaställde pttnklerne, ens kommer alt gifva sä mycken afkastning att derigenom underhållsoch förvaltningskostnaderna betäckas.
För att nu först uppehålla sig vid den så mycket omordade 92 § Reg:sF:n, så stadgar denna, jemförd med den 91 §, att om »en Konungs sjuklighet fortfar af den beskaffenhet att han längre tid än 12 månader med regeringsärendena sig icke befattat, StatsRådet (som, enligt 40 § Reg:sF:n, vid Konungens förhinder af sjukdom, ad interim, öfvertagit styrelsen) skall genom öppet påbud sammankalla Rikets Ständer till allmän Riksdag; dervid R. St. ega taga den författning om Rikets styrelse, hvilken de nyttigast finna.» Hvad innehåller nu denna § jusi ejler ordalydelsen annat än ett bud, en befallning, ett åläggande för StatsRådet att, efter förloppet af 12 månader omedelbart sammankalla Riksdag, för underlåtenhet af hvilken ovilkorliga pligt 2 § ansvarighetslagen stadgar straff af embetets förlust samt ovärdighet att vidare nyttjas i Rikets tjenst. Men icke finnes i dessa §§ hvarken den 40 eller den 92 ett enda ord derom, att det skulle vara StatsRådet förbjudel att före nämnde 12 månader sammankalla Riksdag och föreslå R. St. alt annorlunda om styrelsen förordna. De som yrka detta hafva således uti Grundlagen, som endast innehåller ett bud, gjort en tydning af dess förmenta mening genom att deri inlägga ett förbud som öfverensstämmer hvarken med dess ord och ej heller, efter min uppfattning med dess förnuftiga mening. Jag kan nemligen icke föreställa mig en så oförnuftig lagstiftning, att den skulle förbjuda dem, som föra landets Regering, att, då omständigheterna sådant fordra, begära follircpresenlalionens beslut uti den för landet vigligasle af alla frågor. Det kunde ju t. ex. inträffa att innan Konungen varit sjuk i 12 månader ett krig utbröte. Enligt Grundlagen skulle då R. St. ovilkorligen sammankallas. StatsRådet skulle då kunna göra R. St. propos:r i alla andra på Rikets väl och bestånd inverkande angelägenheter, men StatsRådet skulle icke vara berättigadt att hos R. St. framställa de vmånga olägenheterna af en Tiomanna-stvrelse.
Det Iiter iilycket sannolikt, t y de varmhjärtade och ytterst expansiva, meii ocksa, indolenta och lättsinniga georgierna beliöfra utan tvifvel ledas ined fast hand. Då de emellertid s5 allmant biija den alinars stolta iiackei1 under det sljufvas oket ocli, till trots för cietta, beinöta kvinnan niecl akta höfvisk ridderlighet, s&amp; far nian v51 anse det soiii ett tyst erkiiiinsnde af hennes moraliska öfveïlägsenliet. A t t husbonderiildct icke ar sh oomtviste1ico; t hans riittigl~et, tyckes fram&amp; af ett gammalt bröllopabrak, som iinnu sorgfälligt iakttages. Nar brud och brudguin träda in i kyrkan skynda de sig ifïigt ibland t. o. in. springande påstås det. till koret, t y den, som först, sätter foten på vigselinattan, koiiiiner a t t f5 bestainina h r a r: &gt;skapet skall stå,. Det a r sorgligt a t t se en gammal härlig, minnesrik bygnail förfalla, inen Iiurii inycket sorgligare and % a r det icke att se ett iidele folk, som spelat en historisk roll ocli soiii gjort det med så, mycket större lieder, som det varit glömdt och opiiaktadt af sina ti-osb~öder, g a så starkt tillbaka? att upplösningen, undei.g&amp;ng tyckes hota. Den fred, som införlifvandet iiied Ryssland skänkt landet, har niirnligeii icke bragt det valsigiielse - georgierna ha icke kuiiiiat bara medgangen lika bra, som inotgiirigen. Detta folk, so111 si a t t säga föddes och dog på valplatsen, tyckes icke förin % att skaffa sig en verksamhet under freden, tyckes icke kunna fatta, a t t ocksa fredlig idrott kan vara förembl för allvarlig, inanlig strafran.
I anledning af återremiss Pensionsstaterna, se Statsreglering: Nionde Hufvudtiteln. Personliga skyddsafgiften, angående användande för folkskoleväsendet af hela dess belopp Peterson, A. P., Länsman, om pension åt N:0 Kiks-Ståndens Beslut. Bih. t. R. St. Prot. 1865—1866. Åttonde 30 Maj 8 Juni 12 Juni a. a. 16 Juni b. 21 Mars Bonde Ståndet. b. 28 Maj 6 Juni 12 Juni a.a. 16 Juni b. 17 Mars C/3 <3 ss *-s pj N:o § Hufvnd - Titeln, b. 24 Febr. Sjette b. 3 Jan. a.a.l4Febr. b. 3 Mars Hufvud g. 3 Jan. a.a.2lFebr Åttonde I HufvudNionde | Hufvud - b. 7 Mars Titeln. å. 17 Jan. 14 Febr. Titeln. 58 — P. Pettersson, Per, Vaktknekt vid länscellfängelset i Orebro,om pension åt Pilgrimstads skjutsstation och Brunflo kyrka, om anslag för omläggning af vägen mellan Planchverk, om anslag till fortsatt lifgifvande af sådant öfver fornsaker och andra historiska märkvärdigheter i historiska museum samt af Svenska sigill från medeltiden » om understöd åt Lithografen C. J. Billmark för fortsatt utgifvande af arbetet:» Sverige, aquarell-lithografier och tontryck» » om understöd för fortsatt utgifvande af arbetet: »Fordna och närvarande Sverige» . Pontonier-bataljonen, angående anslag till Porto för enkel brefvigt, om nedsättning deraf samt af afgiften för sluten rekommendation, m. m Postoch inrikes-tidningar, angående kostnadsfri utdelning deraf till alla kommuner i riket • Postmedlen, angående beräkning af Postverket, angående anslag till Prelendepastorater, om upphörande af . I anledning af skiljaktiga beslut Förslag till voteringsproposition Voteringsresultat £C • 5! Preste Ståndet. Borgare Ståndet.
Lånerätt och deraf härledande säkerhet i deras rörelse, kan Utskottet ej annat än förblifva vid dess förra Utlåtande, att de af Herr Winberg för Skeppsbyggerierne föreslagne lanbiträden synas icke lämpligen kunna af Manufa&urDisconten anslås eller derifrån utgå; Hvarvid Utskottet likväl, med anledning af den uti Högvördige PrästeStåndet gjorde anmärkning, att, i händelse ManufafturDisconten icke vore till detta ändamål länipelig, någon annan Fond dertill måtte utses och i anseende till Skeppsbyggeriers allmänna gagnelighet, anser sig böra tillägga, att, i händelse utöfver det för ManufaäurDiscontens understöd erforderlige ytterligare biträde af Banken, hvilket med Skeppsbyggeriernes Låneunderstöd icke torde böra blandas eller belastas, vidare tillgång till Manufacturernes och Slöjdernes uphjelpande kunde finnas, Utskottet hemställer att ett visst belopp af sådane medel till Lån-understöd för Skeppsbyggerierne måtte anslås, hvilket belopp Utskottet, som hvarken af Herr Winbergs Memorial, eller i öfrigt kunnat hemta någon anledning till säkert bestämmande af Skeppsbyggeriernes behof af understöd eller kännedom af deras nuvarande skick och beskaffenhet, dock tror tills vidare och intill nästkommande Riksdag, då y«r - StatsXJtskoltets Betänkandetu 643 Iean af sådant understöd hunhit erfaras, höra fastställas till 100,000 R:d Banco. Wid förslag till bestämmande af grunder, ne för Skeppsbyggares Lånrätt af en sådan Fond, förekommer i afseend.e på den af Herr TVinberg fratnstäidte fråga örn olika Lånerätt för Ekoch Furu-Fartyg väl å ena sidan, att Fartyg af Ek äro af vida bättre och varaktigare beskaffenhet än de af Furu och följakteligen tjenligare till det vigtiga ändamålet, att på utrikes ort afsättas; men på den andra åter, måste, efter Utskottets tanka, fästas serdeles afseende på de olika närings-tillfällen, som erbjuda sig för Inbyggar* ne i de orter, der Fartyg af Ek tillverkas och i norra delen af Riket, hvarest endast Furu.
S t a t s-U t s k o tte ts Betänkanden under Lagtima Riksdagen i Stockholm 1828 — 1829 ' % * Fjerde Samlingen Tredje Bandet af Bihang till RiksStändens Protocoll. STOCKHOLM, Tryckte lios Johan Hörberg, 1829. Uti a:dra Bandet anmärkas här följande tryckfel, nemi. 1:sta Häftet; Sid.172 r. 4 ncdifr. står StatsStyrelsen, läs Stadsstyrelsen. — 178 — 5 uppifr. — af Staden ga— af Staten garanterad räntered. Sstm.sid.— 12 nedifr. — Lönerörelse, — Lånerörelse. 2:dra Jläflet; Sid 444 r* 10 stäv Sjutullsmedel, läs Sjötullsmedel. Utlåtande, i anledning af K. M:ts Nåd. Proposition, ang:de öfverlåtelse till Stockholms Stad af en del utaf K. M:ts och Kronans Tomt, BeridareBanan kallad, till HöTorgets utvidgande. {l.-A.) IV, M:t har, under den 16 sistlidne Maji, till Utskottet aflutit en sa lydande Nådig Proposition: "Med underdånig framställning, hurusom det å Norrmalm här i Hufvudstaden belägne såkallade Hötorget, hvarå, sedan äldre tider tillbaka , Allmogen från Rikets närmast liggande norra och vestra Provincer till försäljning hitfora deras LandtmannaProducter, genom dess alltför inskränkta utrymme och deraf uppkommande trängsel, skall förorsaka flere olägenheter ej mindre för de till Staden med varor ankommande Landtman, än för köpare och äfven kringboende Husegare, hafva hos K. M;t BondeStåndets Riksdagsfullmägtige för Upsala, Stockholms och Westmanlands Län i underdånighet anhållit, att detta Torg måtte på det sätt utvidgas, att så stor del af den dervid belägne Tomten, Beridarebanan kallad, som för ändamålet kunde pröfva* nödigt, dertill må få 4 Stats-Utskottets användas; öfver hvilken anhållan K.
Hela dagen var han fördjupad i oupphörliga böner till Gud och San Marco. Nu kände han, att det var på hans böner, som hela stadens öde hängde. Många voro ej ute den dagen, men några kommo dock veklagande framåt rivan. Alla talade om den omätliga skada stormen gjorde. Man kunde se hur husen störtade in borta på Murano, det var som stode hela den låga ön under vatten, men också här på Rialto hade ett par hus ramlat. Stormen fortfor hela dagen med samma häftighet. Mot aftonen samlades en stor skara människor på Marcusplatsen och Piazzettan, ehuru dessa nästan voro under vatten. De vågade ej stanna inne i husen, som stodo och skälfde på sina grundvalar. Och med jämmern från dessa, som fruktade olyckan, blandade sig skrien från dem, som redan drabbats af den. Bostäder stodo under vatten, barn hade dränkts i sina vaggor. Åldringar och sjuka hade följt de instörtande husen ned i vågorna. Cecco låg alltjämt och bad till San Marco. Ah, en ringa fiskares förbrytelse kunde dock ej räknas så noga! Icke kunde den helige vara vanmäktig för hans skull. San Marco skulle låta demonerna ta honom och hans båt. Han var ej värd bättre. Men ej hela staden! Gud förbarme sig, ej hela staden! »Sönerna mina,» sade Cecco till San Marco, »hvad bryr jag mig om sönerna mina, när det gäller Venedig. Jag skulle ge en son för hvarje taktegel, som håller på att blåsa i kanalen, om jag kunde hålla fast det för det priset. O, San Marco, hvarje den minsta sten af Venedig är så mycket värd som en blomstrande son.» Stundom såg han förfärliga ting. Det var en stor galer, som ryckt sig lös från förtöjningarna och nu kom drifvande på land. Den gick rätt emot den pålade stranden och stötte an med vädurshufvudet, som den bar i framstammen, som om den skulle borrat sig in i ett fiendeskepp. Stöt på stöt gaf den, och anloppet var så förfärligt, att skeppet genast började remna. Vågorna spelade in i det, remnorna vidgade sig, och det stolta fartyget slets i stycken.
Vinner nej, beslu tar R. o. Ad., att, med ogillande af Utsk:ns framställning, att, jemlikt y5 §:n Riksd.Ordn., den af R. o. Ad. samt Bor - Dan ij Biar f. m. gnreSt. väckta fråga örn oinskränkt bränningstid förfallit, frågan må blifva föremål för votering i förstärkt Ekon.Utsk., så att det må blifva afgjordt hvilket alternativ, som bör antagas, antingen R. o. Ad:s samt EorgareSl:s, eller PresteSt:s, eller BondeSt:s beslut. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det han icke ansåg sig kunna framställa den mening, Frih. Cederström uppgifvit, till contra-propos., emedan Hr Landtm, ansåg den stridande emot y5 §:ti Piiksd.Ordn., som bestämmer, att då 2 Stånd stannat emot 2, förfalle frågan och förblifve vid det, som tillförene stadgadt varit. Nu hade 2 Ständ, sora yrkat oinskränkt bränningstid, stannat emot 2 andra, som vrkat att bränningsliden, såsom hittills, skall vara inskränkt lill viss tid; Hr Landtm, ansåg således att, enl. y5 §:n Riksd.Ordn., frågan om oinskränkt bränningstid förfallit, och ansåg sig således icke kunna till R. o. Ad:s pröfning och antagande framställa den contra-propos. Frih. Cederström begärt. Frih. Cederström: Den af Hr Frih.o. Landtm, gjorda framställning skulle vara fullkomligt riktig, i händelse 2 Stånd stannat i öfverensstämmande beslut emot 2, d. v. s. om Presteoch BondeSlm förenat sig om samma tid.
Tmnsnnrf (lii %Q. 316,500 Till fortsättande af Carlsborgs fastningsv» - Wi». byggnad, 30,000 R:dr under är 1834, samt 60,000 R:dr årligen under åren 1833, 1856 och 1857, 210,000: — y> d:o af fästningsbyggnads-arbutena vid Carlskrona, Carlsten och. Waxholm, 105,000 R:dr årligen, under åren 1854, 1855, 1856 och 1857, 420,000: — » anskaffning af en fältbrvgge-utredning, 16,666: 32. årligen under åren 1854, 1855 och 1856, 50,000: — / » Topografiska Korpsens arbeten, 12,000 R:dr årligen, under åren 1854, 1855, 1856 och 1857, . 48,000: — » anskaffning af beklädnadsoch utrcdnings-persedlar åt beväringsmanskapet, 238,666: 32. årligen, under åren 1854, 1855 och 1856, 716,000: — » underhållande af bevärings-manskapets omförmälda persedlar, 27,333: 16. årligen, under åren 1855, 1836 och 1857, 82,000: — » i garnison förlagda, med mat-inrättningar försedda, truppers underhåll, 10,000 R:dr årligen, d:o, 30,000: — 2,167,066 32 För Sjöförsvaret: » komplettering af linieskeppen Gustaf den Store och Dristigheten med inventarier rn. in. 124,148: — » extra arbetsbiträde vid dessa linieskepps komplettering 12,000: — » islåndsättande af Flottan tillhöriga fartyg samt etablissementerna, äfvensom för förrådens komplettering, Transport 136,148: — | 2,483,566|32| — | 1 — j -i L ^Transport 156,148: — 113,832 R:dr år 1834, saint 230.000
Ilättegångs-Balken, jemnf.örd med Kongl. Förordningen den 30 Januari 1778, alla de Hof Bätternas Domar och Utslag, som efter anslag utfärdas, böra tvefalt utskrifvas, deraf så väl Käranden sorn Svaranden är pligtig att lösa ett exemplar, sä mycket mindre skäl sig företer till en sådan sökt ändring uti detta stadgande, att förklarande parter skulle blifva befriade frän skyldigheten att berörde dem rörande Utslag utlösa, som den kärande parten, om han saken tappat, bör, enligt 21 Cap. 3 §. nyssnämnde Kalk, ersätta sin vederpart hvad lian dera måst kosta, » Till Riksens Höglofl. Ständers pröfning varder detta vördsamt öfve riem nadt. Stockholm den 25 M;,j 1815. På Höglofl.Ridd. och Adelns Ledamöters vägnar flF, Strömfelt, På Högvörd. PrestStåndets Ledamöters! vägnar Juli. Olof Wallin. På Vallofllga BorgarePå Hedervärda BondeStåndets Ledamöters Ståndets Ledamöters, vägnar vägnar JU. GHolm, Petter Jernström• A. J. Wahlstjerna. Jpp. Den 15 Junit fjppläst hos Höglofl. Bidd. och Äch d. 19 Juni.; „ __ Högvörd. Prest Ståndet d, 20 „ __ Vällofl. Borgare-Ståndet d. 19 -~ r—' — Hedery.
Jag tycker så om sol och värme. Och Hörby är en gullgrufva, när det gäller att hitta typer och personnager, ty man kan så lätt komma dem in på lifvet. — Vi författare ha ju icke något annat kapital att taga af, än vår menniskokännedom; då är det också till detta kapital, vi måste samla. Du kan inte tro, hur tokig jag har varit till att »studera» folk, ända sedan jag var en 16 –17 år gammal; – nyfikenhet. Mer än en gång har det varit kinkigt nog att få sin Mats ur skolan igen. Om du visste, hur bra jag tycker om dig just för ditt oförsynta sätt att kassera! Det är just det, jag ämnar draga nytta af, och det är det, jag som bäst behöfver, ty som du nog har kommit underfund med, saknar jag hvarje tillstymmelse till omdömesförmåga, så snart det gäller mina egna opus. Den bristen har jag varit medveten om ända sedan jag började skrifva, derför har jag alltid letat efter ett sådant der literärt samvete, som jag kände att jag behöfde. Gefunden! Just hvad jag ville ha, en som icke alls bryr sig om det »ogentila» i att helt sonika vrida nacken af sådana vanskaplingar, som icke duga för denna verlden. Tack skall du ha, tack, tack! Och om jag också skulle komma med ett helt tjog sådana der uslingar, så tröttna icke på att förpassa dem dit de höra. Jag kan inte se hvad de äro för slag. Det är förargligt, men jag kan inte. Jag trodde att Tage var rätt bra. Der kan du se. Vet du, att om det vore någon annan som såg, hur dum jag är, så skulle jag skämmas alldeles förskräckligt, men nu tycker jag inte det är så farligt. Förr skämdes jag allt bra mycket mer för dig, men nu bagateller! Jo, du får allt se mig bli röd ända upp i pannan ibland, då du kommer att ta mig på färsk gerning med någonting ärkedumt. Men strunt, det tar minsann inte så hårdt ändå; det är bara den olyckliga bondblygheten.
Årup vid Skånska Hussar-regementet, för den från mantal N:o 4 Wärmö förut utgående, inen numera upphörda dagsverksskyldigheten, blifvit efter nya måttet af E. K. Maj:t bestämdt i jemnt tal till 4 kubikfot spanmål, hälften råg och hälften korn, att elter faststäldt medelmarkegångspris i penningar ärligen utgå, i nåder föreslagit att, å Riksstatens 4:de Hufvudtilel under anslaget till indelta kavallerioch infanteri-regementena, måtte uppföras såväl nyssnämnda sorn öfriga af Statskontoret här omförmälda, på åberopade nådiga Bref grundade ersällningsanslag lill innebafvarne af ifrågavarande boställen för den upphörda dagsverksskyldigheten, utgörande tillhopa i penningar 4,473 R:dr 28 öre och i spanmål, hälften råg och hälften korn, 2,834 kubikfot 6 240, — 119. 5. 467, 2 5 637. 9. — 1,087. 8. — 352. 8. — 632. 6. Expeditions-Utskottels Förslag lill anderd. Skrifvelse, N:o 76. 3t kannor, för a», hvad särskildt beträffade spanmålen, till boställshafvarne utgå pä sätt Statskontoret föreslagit, nied dervid bibehållen rätt för n. v. innehafvaren af Lillö kungsgård alt utbekomma sitt spanmålsanslag från Kronans magasin i Christianstad, när tillgången sådant medgifver. Rikets Ständer hafva tagit denna nådiga framställning i öfvervägande och dervid, med afseende å de i den nådiga Propositionen anförda förhållanden, funnit sig böra i underdånighet bifalla hvad E. K. Majit i ofvanberörda hänseende behagat i nåder föreslå. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 11 April 1863. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 11 April 1865.