Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Regeringsformen, sett sig icke kunna upptaga den af Riksdagsmannen från Gottland, Lars Jac olss on Peinarfve, gjorde motion om ändring i den ordning, att hos LandshöfdingeEmbetet behöfva anhålla om tillstånd för att få använda på sina ägor befintlig kalkinylla och kalkstensbrott ■, men då d c mäste vara i stöd af en allmän Författning för Länet, som det öfverklagadeförhållandet uppkommit, så anser jag det åligga Utskottet, att genom HofCanzlerm infordra nödig upplysning om denna Författning, och derefter med Betänkande till Riksens Ständer inkomma , och då uppgifva om Utskottet tilleller afstyrker, att hos Hans Maj:t Konungen i underdånighet anhålla om ändring i närvarande Författning. Då Ridderskapet och Adeln ansåg dessa anmärkningar hindra antagandet af Utskottets Betänkande IV. Den 15 Jun i. e. tit. 353 Betänkande, blef detsamma, af dem beledsa? gadt, till ytterligare utarbetning återförvisadU Upplästes å nyo och biföl lös följande, den 8 dennes på bordet lagda , Betänkanden: 1:0 Från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, af den 6 dennes, till svar på Höglofl. Ridderskapets och Adelns återremiss af Betänkandet om 5 Helgedagars indragning. s:o Från Statsutskottet, af den 31 Maj, angående Stockholms Stads samt de öfrig* Städernas Källarfriheter Sto Från StatslJtskottet, af den 31 Maj, angå? ende Riksdagsmannen Hans Hanssons från Kopparbergs Län motion, om Kronoutlagornas debitering och qvittering efter Mar4 kegångspris 4:0 Från StatsUtskottet, af den 31 Maj, rörande Landshöfdingen m, m. Focks motion om lön för år 1813. 5:0 Från StatsUtskottet, af den 31 Maj, rörande Riksdagsmannen Sandstins Memorial om tillstånd att få erlägga Kronoutskyl» derna i Spannmål, 6:0 Från StatsUtskottet, af den 31 Maj» Otti Ridd, Q. Ad, Prat, N:o 4^.
Sparre, som yrkat bifall å detsamma, förmodar jag, att de förenade Utskm, på sådant sätt, ställda emellan sinsemellan motstridiga yrkanden, lära vidblifva sitt förslag, såsom innefattande en medelväg emellan dessa fordringar. Hvad Hr Rääfs anmärkmr beträffar, så är jag icke obenägen att tillerkänna dem en viss grad af giltighet; och finner mig derföre skyldig att, derest återremiss nödvändigt måste ega rum, fästa de öfrige Utsk:s-ledamöternes uppmärksamhet på innehållet af bemälde inkast; dock får jag derjemte förklara, att på grund af de yttranden, jag varit i tillfälle att inom Utskm afhöra, min öfvertygelse är den, att någon ändring af Utskrns mening troligen icke torde vara härutinnan att förvänta. Ty man lärer väl icke inom detta Stånd föreställa sig det ju icke de från de olika sidorna framställde åsigterne redan hos Utskm kommit i betraktande. Jag lemnar derhän om det fullständigande, som Hr von Hartmansdorff begärt, må befinnas skäligt att bifalla. Sådant kan vara möjligt. Må R. o. Ad. fatta sin mening i den ena eller andra rigtningen ; jag underkastar mig dess beslut, men önskar högeligen att det H. Ståndet behagade på det ena eller andra sättet, vare sig till afslag eller till utsträckning af hvad föreslaget blifvit, stadga sitt omdöme, utan tidsutdrägt, och sålunda afgöra ärendet enl. Ståndets eget ompröfvande, hurusomhälst det nu må utfalla. Deremot anser jag en äterremiss alldeles otjenlig, och bestrider sagde åtgärd såsom onyttigtvis tidsödande och troligtvis ländande till intet annat resultat, än det redan framlagda. Detta kunde ju så gerna Den 5 Juli e. m. 515 nu redan godkännas, eller completteras, eller förkastas. Sadan ålmin tanke. Hr von Hohenhausen, Mich. Si 1 v.:
Så kommer Kristus in med sina lärjungar, och åminnelsefesten tar sin början. Judas kämpar mellan tvifvel och beundran en kvalfull kamp, men besluter till sist förräderiet, ty Gud skall väl dock frälsa sin enfödde son från fördärf, och på Kristi uppmaning: » Hvad du gör, gör snart, » störtar han plötsligt bort från måltiden. Örtagårdsscenen följer och slutar med Judas ' förtviflan, hans klappande på tempelportarna och vilda utrop: » Släpp mig in, det är Judas, som förrådde världens frälsare. » Och nu se vi blodlörsliga folkskaror strömma tillsamman och höra skränet: Släpp Barrabas lös! medan Pilatus tvår sina händer och. hans hustru, plågad af onda drömmar, förgäfves ber honom frigifva profeten. Korset släpas fram, törnekronan flätas och Maria, vacklande vid Johannes sida, mottager afskedsorden: » Moder, se din son, son, se din moder! » Så sätter sig tåget i rörelse, och Maria sjunker sanslös i Johannes ' armar. Nu är fullkomningens stund inne. Genom brutna moln ser man i oviss blodröd belysning på afstånd Golgata och de tre korsen. Öfver dessa hvila bland molnen änglarna och i djupet bland klyftor och hålor satan och dämonerna. Akten slutar med Kristi dödssuck: » Det är fullkomnadt », hvilket änglar och dämoner upprepa. Hvarpå satan och hans följe under bedöfvande dån störta i djupet och förhänget sluter sig. Härmed är ovillkorligt, hvad t-xten angår, operans dramatiska afdelning slutad, men åtföljes ännu af en något docerande epilog och en apoteos, som väl knappast vore nödig för att stärka intrycket af det gripande, i sig själf så storslagna dramat. Att våga fälla ett omdöme öfver musiken torde väl för hvem som helst vara förhastadt, så länge blott klaverutdrag af operan föreligga.
Landtnr.s propos. å bifall till Utsk:ts hemställan. Frih. af Ugglas, Gustaf: Det af Stats-Utsk:t i denna punkt tillstyrkta anslag afser uppförandet af ett nytt gymnastikhus i Eksjö. Men då R. o. Ad. förut afslagit ett ifrågasatt låneunderstöd af 12,000 rdr för uppförande af ett nytt läroverkshus i Sala, och delta afslag, såsom jag tror, föranledts hufvudsakligen deraf, att frågan af K. M:s Regering icke blifvit pröfvad, anhåller jag, då förhållandet här är enahanda, att R. och Ad. ville afstå Stats-Utsk:ts framställning i denna punkt, helst 128 Den 25 Ån gnat!. i Eksjö redan finnes gymnastiklokal, ehuru icke fullt så ändamålsenlig som önskligt vore. Hr Stedt: Visserligen gillar jag den princip, att R. St:r böra i frågor af denna beskaffenhet hellre motse framställning af K. M. än af enskild motionär, men den omständighet, att staden begått en försumlighet, då den icke vändt sig till K. M., synes mig icke böra vålla ett afslag å dess billiga anhållan. Utsk:t har sjelft erkänt behofvet af ifrågavrde byggnad, och jag återkallar i R. o. Ad:s minne den stora olycka, som öfvergått denna stad, samt anhåller, att Ståndet, i betraktande af de ömmande omständigheter, som här förekomma, godhetsfullt ville bifalla Utsk:ts hemställan. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å Utsk:ts förev:de hemställan; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvartill svarades llere nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Stedt begärde votering.
Bro af Johan Persson och Lars Mattsson frän Upsala län, hvilkas anförande foranledt yttranden af Ola Månsson från Christianstads län och Anders Eriksson från Elfsborgs län, deruti Arwid Arwidsson och Efraim Larsson från sistnämnde län, Jöns Månsson från Malmöhus län och Anders Gustafsson från Östergöthlands län instämt; 4:o af Johan Lekberg från Örebro län, med hvilken Jöns Erik Eriksson Irån samma län, Gabriel Andersson och Efraim Larsson från Elfsborgs län, Petter Pettersson frän Jönköpings län, Gustaf Berg från Skaraborgs län, Nils Magnusson från Kalmar län, Per Hansson från Gefleborgs län och Jacob Lind bg från Gottlands län sig förenat; 5:o af Per Bengtsson från Kalmar län; Gro af Lars Rasmusson från Götheborgsoch Bohus län; 7:o af Anders Persson från Östergöthlands län; 8:o af Pehr Hansson från Wermlands län; Öro af Nils Andersson frän Christianstads län; Bil, till B. Sf.s Prof. 1850 & 1851. 7 Sami. 2 Afd. Hä/t. I 2 IjO(jsamt Allm. Besv. ock Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 15. 10:o af Herman Öbom från Norrbottens lån, som afgifvit tvänne serskilde memorial; 11:0 af Anders Gustafsson från Östergöthlands län; 12:o af P. Byström från Jemtlands län; 13:o af A. IV. Svartling från Östergöthlands län; 14:o af Tobias Lind från Götheborgsoch Bonus län. Dessa memorial och anföranden, hvilka blifvit till behandling remitterade, de tvänne förstnämnda till Lag-utskottet och de öfrige till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet, hafva Utskotten, som funnit desamma ega med hvarandra en så nära gemenskap, alt de icke borde vid behandlingen åtskiljas, gemensamt och i ett sammanhang handlagt; och få Utskotten, med tillkännagifvande häraf, utlåtande öfver berörde memorial och anföranden härmed vördsammast afgifva.
Dä Herrar Fullmagtige uti Deras förklaring öfwer lundbergs klagomål wid t8oZ ärs Revision, säsom hufwudsakligt stal, hwarföre SebLnbsrg tillädes Bokhallare, förordnandet, anförr akt särskilde insigter och kännedom af främmande Sprak skulle wid Bokhällare-befattningen erfordras hade sädant, enligt hwad Profesioren och Riddaren vsn Lcbulsentteinr uti desi stristeliga anförande till wärk Protocoll up» lyst, gifwit 1825 ärs Herrar Revisorer anledning, art genom en af Revisionens Ledamöter Grosihand» laren 8clivan närmare undersöka Tjenstens bestaffenhetz och hade Herrar Revisorerne uppå Lckvans meddeldte yttrande, grundat Deras omdöme, att wid ostanämnde Bokhallare-befattning icke skulle tarfwaS andre än wanlige kunskaper uti Räkenstaps-wägen, hwilket Wi ocksä funnit wara med fanna förhållandet instämmande. Herrar Fullmagtige hafva icke desimindre uti Deras kill Osi nu afgifne utlåtande förment att en mycket widsträckt Spräk-kannedom Lenord stall wars Fjerde Band-13?. nöe« -oyO Den 18 November. - nödwändig, sä wida Bokhållaren åligger att biträda Kammererare, med utrikes Correspondancen, hwilsen ftres sä wäl pä Fransta och Tysta, som Engelsta Sprakén, hwadan Bref pä besia Sprak författade, mäste, sä ofta Kammererare!, ar hindrad, af Bokhållaren upsättas. Harwid hafwa Wi trott Osi böra ermina att »frän Contoirets första inrättning är 1789, har der tillhört Secreterare!» att upsätta alla afgående Bref och Expeditioner.
Banco utestående hos personer, hvilkas vederhäftighet är underkastad tvifvelsmål, och af denna sistnämnde Class är ingen vidare säkerhet för betalningen, än den Discont-Verket innehar, att vänta, emedan de bland dem, som äga fast Egendom, redan intecknat densamma ' till ett mot egendomarnes värde i närvarande förhållande, fullkomligt svarande belopp, och de personer åter, sorn kunna betragtas såsom I öfverflödigt säkre Cautionister , i fall några sådane gifvas, icke kunna förmås att åtaga sig nya förbindelser, i en tid då endast i Götheborgs Stad sedan 1816 års början 319 Concourser äro anmäldte, samt genom ombyte af Cautionister, hvilkas solidité är tvifvelagtig, och 1 ika opalitI lige nya namns anskaffande, större säkerhet för (U52 Stafsoch Banko-Utskottens Betlifik anden'. Verket icke står att vinnas. Härvid förekommer jemväl, att, på sätt Förteckningen Nm 3 utvisar, Canal-Verkets Actier äro hos Disconten belänte till en summa af R:dr 4.70,304: 8-» och att, ehuru för alla sedan den 1 October sistledit år omsatte dylike Fån, borgen af Directionen blifvit fordrad samt den anstalt hädanefter vidtages, att Fånesumman alltid genom åtmindstone någon ringa afbetalning skall minskas, och Directionen icke eller belänt förberörde Actier till högre belopp än 37* procent af den tecknade summan, hvarpå 60 Procent äro inbetaldte, torde dock förluster, äfven påsa beskaffade hypotheker, icke kunna i framtiden undvikas. Rätteligen transsupieradt betygar C. Sylvan. Transsumt af Vrotocollen haline hos Riksens Högt. Ständers sammansatta Statsoch Banco-Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm följande dagar. Den a o April 1818. Vt, förnyad föredragning af Höglo!!. Statssamt Banco-Utskottens Finance-Berednings Förslag till Utlåtande öfver anmärkningar vid Högl.
Utom det att anslaget sålunda under tidernes lopp blifvit i det hela alt mindre och mindre svarande mot dess första ändamål, har en annan ojemnhet i Rustmngs-besvärets fördelning deraf uppstått , att de Hemman, hvilkas Ränta ej uppgår till det belopp, att den kunnat anses svara emot en Båtsmans utgörande utan bekomma till af andra derutöfver rantade Hemman, fyllnaden, under namn af Öfver skottsRänta eller af andra deras till Rustuingen indelte, under namn af Reser« <e'Ränta, ej utfå detta fyllnads-tillskptt, hvilket a-o0 Ståts-Utskottets Betänkanderi, uppbares oell utdelas af Krono-Betjeningen, icke uti Persedlar eller varor, utan i penningar efter Dalerial ehuru hvad till Båtsmanrieti mäste utgöras genom den så kal'ade Polletten af den 4 September i 6g » hufvudsakligen i persed* lar bestämdes vid 1809 och igto årens Riksdag, hafva derföre Blekinges Ful-mägtige af Bonde-Ståndet i underdånighet anhåilit om rättelse härutinnan och en jémnare fördelning af Rustnings-besväret; men, sorn 8ö §. af Regertngs-fotmén föreskref; att Båtsmans-Indelningen till dess liufVudgrunder skuheVafa orubbad och deraf följde, att Indelningen, grundad på oförvandlade penningar och antalet af Länets In-1 delte Båtsmän, ej finge förändras, Vidtog Kongl» Majit, efter inhämtade upplysningar, genom dess Nådiga Skrifvelse af den 26 Äpril 1814 > deri Författning härom, som med dessa grunder stod att förena, men innan den hann i verket sättas, inträffade l8iå års Riksdag, derunder Blekinges Fullmägtige både hos Konung och Ständer framställt denna ortens angelägenhet i ett sålunda förändradt skick att en lindring ellef förminskning Uii sjelfva Båtsmans - indelningen begärdes.
Nådiga pröfning i underdånighet hemställa sådana föreskrifter, som mindre böra hämtas af Indelnings-Verket i Orten än af de mest allmänna grunder för Roteringen i hela Riket, och hvilka föreskrifter Herrar Eandshöfdingarne, med vederbörande Roterings-Comiterade, kunde, vid anställande ytterligare Roterings-jemkningar, följa; hvarvid äfven de nu väckta frågor, huruvida Comministrar och ringare Kyrkobetjent® må kunna njuta - t)en 2ö Juli. ta befrielse fran, eller lindring uti skyldigheten-, att för deras Boställen i Krigstider uppsätta 8oU dater, äfvensom i hvad mån Potshemman borå uti Roterings-besväret deltaga, järnte allt hvad L öfrigt med detta ärende äger gemenskap i torde böra komma under granskning. Men skulle åter någon .Landshöfding, vid de Upplysningar* sorn ifrån honöm infordras, tillkännagifva att de Extra-Roteringsskyldige inom Länet ärri nöjde med den vid Extra-Roteringen derstädes följda grund, må dervid förblifva, och jemnkning endast kunna ske för den inom Länet, sorn sådant med skäl påfordrar» Som Riket nu, genom Kongl. Majus
St. vid riksdagens början till thronen framburit siri tacksamhet för de åtgärder, som till cholerans utestängande blifvit vidtagna, nu inkomma med en adress uti ett något nära lika ämne. Jag får blott frista uppmärksamheten derpå, att tacksamhetsadressen afsåg cholerans utestängande från Riket och icke dess instängande i hus; och det var i följd deraf, som jag tog mig friheten nämna, att det var Frih. Cederström, som inblandat författningarna om 48 Den 3 September. choleran uti discussionen, och att författningarna icke varit nämnda hvarken i Utsk:s utlåt, eller i mitt anförande. Vi hafva således ganska ringa att göra med de författningar, som Frih. Cederström åberopat, men endast att besluta, huruvida en sådan opinionsyttring bör framställas, som motionären önskat och jag understödt; och den tror jag icke stå i strid med den underd. tacksamhet, som R. St. vid början af året til! K. M. framburit. Jag förnyar derföre min anhållan om afslag å utlåt., hvilket jag icke kan, lika med Frih. Cederström, anse böra återremitteras. För öfrigt hemställer jag till Hr Silfverhjelm, om han, som underslödt Frih. Céderströms begäran om återremiss, icke skulle kunna förena sig uti min och åtskilliga andra ledamöters begäran om afslag å utlåt, och instämma uti anhållan till Hr Gr. o. Landtm, om den propos., jag framställt. Jag tror, att det fullkomligen qvadrerar med det yttrande, Hr Silfverhjelm vid motionens remitterande afgaf. Frih. Åkerhjelm, Gust. Fredr.: För min del kan jag icke annat än fullkomligen erkänna det värde, som ligger i Gr. Frölichs motion. Den ställning, hvaruti vi befinna oss, påkallar den noggrannaste uppmärksamhet; och med den största omsorg att med den minsta inskränkning uti den inre fria communicationen förena de möjligaste band på sjukdomens spridande (en skyldighet, som
Solen sjunker blodröd ned bakom bergen, en susande vind far öfver sjön; när den hinner stranden, böja sig björkarne och alarne för dess framfart och strö omkring sig rika massor af gulnade löf. Men i den fordna klosterträdgården finnas numera inga löf att rycka från träden. De planterade sydländska träd, som der stodo förr, de hafva förgåtts i vanvård; den fordom örtoch blomsterrika trädgården, är nu ett snår af törne och tistel, och endast några få, små sängar i ett hörn, synas ännu vara vårdade. På dem vexa rosmarin, timjan, kyrfvel och andra, till kryddor och läkedom, goda örter. Hvad lider tiden? Intet ur finnes. Kanske fanns det fordom i det till hälften nedrasade tornet. Se der synes en solvisare, den är sned och till hälften nedfallen i grus. Nådendal, du stolta, du den heliga Brigittas mäktiga och rika dotter, är detta din härlighet! Allt dunklare faller dagern inom klostrets väggar genom de smala och höga fönstren och genom remnorna i murarne, men i skymningen sitta derinne tvenne gestalter, är det vålnader af nunnor, som besöka sin förstörda boning? Den ena synes klädd i nunnedrägt, hennes hufvud darrar, hennes kind är fårad och färglös, som på en död. Hon sitter i en hög, med sirater prydd, länstol, säkert fordom sjelfva fru Priorinnans. Den andra är ung, kanske femton år, och i hennes blick bor lif. Hon sitter på en låg pall vid nunnans fötter. Det är Elin Knutsdotter, sedan många år den enda återstående nunnan i Nådendals kloster, och hennes systerdotter Sigrid Eriksdotter Liljeholm. "Siri, mitt barn, jag vill ännu en gång tända lampan för Guds moders, sancta Annas och den heliga Brigittas bilder. Hjelp mig, jag orkar det knappt mera; men så länge en af den välsignades renlifves döttrar lefver i hennes helgedom, skall, om än det skall betalas med den sista skärf, hvarmed jag eger att uppehålla mitt bräckliga lif, de heliga icke sakna sitt ljus vid tiden för aftonmessan.
Hvad annat sade Galilei, Newton, Kepler, Descartes, Kant? » Jag är ingen skeptiker. Jag älskar och jag tror. » Såsom man finner, har Carducci lika litet som Riche-pin med denna hymn velat förhärliga det ondas princip. Satan är sålunda för Carducci ej det ondas genius, utan i dess ställe » varandets omätliga princip ». Och då han åt denna sin gud gifvit detta namn, som för öfrigt fört många kritiker på villospår, har han gifvit honom det samma såsom en antites mot presternas gud, mot den gud, som för skalden är autodaféemas och inqvisitionens gud, den gud, i hvilkens namn man hängde eller brände Arnoldo da Brescia, Savonarola och Huss, — som dömer Columbus, som torterar Galilei, som (med Gregorius XVI i sjelfva nittonde seklet) förklarar användningen af ångan för endjefvulsk uppfinning. En motsats till denna gud är skaldens gud. Hymnen till Satan — skrifver han någonstädes — är lyrisk i den mening, att det var ett plötsligt utbrott af alldeles individuela känslor, som gåfvo sig utlopp ur mitt hjerta, ja verkligen ur mitt hjerta, en septembernatt 1863. Min själ hade nu efter flera års forskningar och tvifvel funnit sin lösen och jublade öfver sitt hetireka. Då jag lät trycka denna hymn, var jag så långt ifrån att tänka på att göra propaganda, att jag till en början blott drog försorg om några fa exemplar, bestämda till privat utdelning bland mina vänner. Inno a Satana hade år 1882 upplefvat 14 upplagor. Dess inflytande på Richepin är omisskänligt, ehuru hans sjelfständighet i behandlingen på samma gång är obestridlig.Nya. spegelbilder af Zéro *. Herr Petterssons tankar om turkarne. De skönaste döttrar dock turkarne ha ’, Eunucker dem vakta så säkert och bra; Man friar, får harem med dussinet i, Ack, ack, huru gerna jag turk ville bli! Hvad jag skulle skämta den hela Guds da ’ n Med mina turkinnor som turk på divan!
Ad. önskade, att jag skulle derifrån afstå, gått Ståndets önskan härutinnan till mötes; nu ber jag om ursäkt, att jag ej kan iakttaga samma grannlagenhet; ty jag vill genom denna votering hafva utrönt, huru stort deras antal är, hvilka medgifva nödvändigheten af att vidtaga åtgärder för att söka rädda 100 barn årligen åt samhället, som så väl behöfver denna rekrytering i ersättning för de 1000:detals menniskor, hvilka, särdeles under de sednare åren, plägat årligen emigrera härifrån; den moraliska pligten oberäknad. Uppsattes och justerades följ:de voterings-propos.: »Den som bifaller 126:te punkten i Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 66, röstar Ja: Den det ej vill, röstar Nej: Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. den ifrågav:de punkten.» Voteringen företogs och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 36. Nej - 23. Utsk:ts hemställanden biföllos. 129: de punkten, mom. a. Gr. Oxenstjerna, Axel: Ehuru jag af gällande former är förhindrad att framställa något särskildt yrkande i denna fråga, då hvarken af K. M:t eller enskild motionär någon framställning blifvit gjord, hvarpå jag skulle kunna stödja ett dylikt yrkande, tager jag mig dock friheten att, då det kanske är sista gången, jag eger tillfälle att för representationen framlägga mina åsigter i denna fråga, under några ögonblick upptaga R. o. Ad:ns tid, för att framlägga ett beklagande öfver det sätt., hvar - 24 Dea 1 Maj. på vära konstsamlingar under en längre tid blifvit vårdade. Att afgifva en speciel berättelse öfver detta missvårdande, skulle allt för mycket upptaga tiden; jag vill derför endast fästa mig vid det Statsråds-prot., sorn åtföljer K. M:ts Propos. i frågan.
Myntadt efter 1664 års myntfot: bela Riksdaler 31,328: - två tredjedels d:o en tredjedels d:o en sjettedels d:o en tolftedels d:o 13,200: - 59,200: - 15,600: - 5,200: - en tjugufjerdedels d:o 5,600: - 130,128: - Myntadt efter 1830 och 1835 årens en åttondedels Riksdaler mynt-ordningar: 318,000: - en sextondedels d:o 12,000: - 330,000: - 4 R:dr Riksmynt 2 R:dr d:o 2,362,800: - 495,000: - 1 R:dr d:o 602,400: - 50 öre d:o 238,800: - 25 öre d:o 542,400: - 10 öre d:o 55,800: - 4,297,200: - Transp. R:mt R:dr 4,757,328: 6 Fullmägtiges serskildta protokoll. Transp. R:mt R:dr 4,757,328: — Utländskt mynt, förvandladt i R:dr Runt: Holsteinska, Danska oell Norska Speciel819: 54. Summa Runt R:dr 15,346,173: 75.