Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Min hiertans käreste herre och man Medh suckan i edher till Gudh om wände, Bedher honom edher sijn anda sända. Judas Redivivus. 82 Medh almosogift i honom försoner, Hoo weet han edher well skonar. Sardelius. Min kära i råden migh rätt, Thz iagh will göra wijdh thetta sätt. Kräseligh spijs migh aldrigh beredhen, Kosteligh kläde ware migh leedhe. All pracht och welle faar nu wäll, Thz kan iagh göra medh godh skäl. Sostrata. Wij willjom nu på slotet ingåå, Wår sons begrafning skynda på. Wij williom honom och Christeligh grååta, Döö kan meera än leffwa båta. Then barn haffwer kär han skal them agha, Så kunna the Gudhi och menniskiom behaga. Thz haffwer iagh medh min skada förståt, Seer edher före huru migh är gått. Actus V. Scena 1. JUDAS. MARQWARD, ALGUTER tributarij. Judas. Jagh haffwer nu så både lupit och fijckt! Aldrigh hade iagh hoppas slijkt När iagh hooss herren i ähro war Och hwar man fahra för mig baar. Kunde iagh nu wel slippa then reesa, Jag skulle migh wachta för sådan neesa. Sij ther åka bönder, huart willia the heen? Hörer och bijdher dannemän. Hwad är thz för en brackefnees Som löper effter och ropar så hees. Alguter. Lätt farkosten drijffwa, han kommer wel effter Om han är i sijn ärende rätter. Än dede war her Steen Ture, Han rijder Dalar vth. Han sankar så mångan Dalboo Alt både medh sköld och spiut. Han sankar så etc. Marqwardh. Hwad är thenna för en wijsa ny? Then haffwer iagh ey hördt i wårom by. Alguter.
Äfven har jag trott, att ju mindre ändringar man kunde göra uti den ekonomiska lagstiftningen, desto bättre vore det, emedan det alltid måste vara en förmån alt bibehålla en förordning, som allmänheten redan känner. Då Frih. Hamilton medgifver, att det är principmessigt, att ett visst egendomsvärde skall bestämma rättigheten att bränna brännvin, så synes mig äfven apparatens beskaffenhet böra tagas i betrak lande; ty skilnaden är naturligtvis mycket stor emellan t. ex en 20 kannors panna af enkel beskaffenhet och en konstapparat om 20 kannors rymd, med hvilken kan afverkas vida mer än med den förra. Ur denna synpunkt har jag betraktat saken och ansett skatten böra bestämmas i förhållande, icke blott efter apparatens storlek, utan afven med afseende på dess afverknjngsförmåga; äfvensom jag ansett nödigt och nyttigt alt Den g So v e m b c r f. m. aig skatten erlägges på förhand, emedan jag trott, att den omständigheten, lika mycket som någon annan, skall bidraga till utrotande af de små pannorna samt förekomma brännvinsbränningens öfverhandtagande. Pa dessa grunder får jag anhålla, att den nu gällande principen för brännvinsbränningens utöfning matte bibehållas. Frih. Hamilton: Jag är föiekommen af Hr von Rosen uti besvarande af en värd talares yttrande rörtde nyttan att bibehålla nu gällande princip för brännvinsbränningen. Samme värde talare påstod, alt i Preussen användes till brännvinsbränning hufvudsakligen hveteoch råg; mea jag vågar påstå, alt det icke finnes något land i verlden, der så liten qvantitet säd användes lill brännvinsbränningen, soln just i Preussen, hvarest sädesbeloppet, som till brännvin afvel kas, är minskndt lill mer än -ytdel, (ill följd of den vettenskapliga behandling denna näring genom fabriksbränningen erhållit. Deli siste värde talarens förmodan, att brännvinsbränningen sedan i835 minskats, vågar jag bestrida på grund af den erfarenhet vi äga om den dagligen ökade tillgången på denna vara, oaktadt pannetalet i Riket minskats.
Den 29 Maj. 181 ] 3:<le punkten, an g: de ifra g a ställd ändring af dan nu stadgadt; ordningen för skolafgiflernas aflemnande till skolshjrelserne. Frill. Palmstjerna: Då R. o. Ad. återremitterat flere punkter af delta Utsk:s betänk., anhåller jag alt äfven denna punkt måtte blifva återremitterad, enär jag icke kan godkänna Ulsk:s skäl lill afslag å de ifrägavar. molionerne. De af Ulsk. uppgifna olägenheter, hvilka af motionärernes förslag skulle uppkomma, äro likväl af mindre vigt än de, hvilka för närvar, uppstå deraf, att skolslyrelserne mäste ur landtränlcrierne uttaga medlen, emedan detta uttagande är förenadt med vissa formaliteter, som medföra besvär och kostnader för skolslyrelserne, enär från landlränleriet icke ullemnas medel utan emot vederbör:des qvitto. Således måste dessa vederhör:de antingen personligen inställa sig vid landlränteriet eller också på förhand aflemna qvitto. I öfrigt får jag förklara, att de af Disk. uppgifne olägenheter, som skulle medlens tillställande till skolstyrelserna ombesörjas af kronohetjeningen, medföra osäkerhet och tidsutdrägt, och att kronofogden deraf kan laga sig anledn. att uppskjuta redovisningen längre än vederbör, icke äro grundade på verkliga förhållanden: ty äfven för närvar, kan, vid kronofogdarnes redogörelse d. 1 Maj, icke utrönas eller upplysas, huruvida de restantier som af dessa folkskolemedel utestä, äro något större eller något mindre. En sådan utredning kan icke ske med tillförlitlig säkerhet förr än om hösten, då specialräkningarne inkomma från kronofogdarne. Om derföre stadgades, att, vid dessa specialräkenskapers afgifvande, kronofogdarne skulle aflemna skolstyrelsernes qvitto pä medlen, så vöre delta en tillfyllcslgörande redovisning och sä beskaffad, som om kronofogden aflemnat dem i ränteriet och fäll dess qvitto.
Då den tillerkänner den okunnigaste af samhällets medlemmar samma rättigheter och likartad samhällsbetydelse, som den insigtsfull, och de upplysta classerna alltid utgöra minoriteten; skulle bestämmandet af samhällets intressen och riktning öfverlemnas i okunnighetens händer, all högre intellectuel utveckling hämmas, samhällets upplösning och despotismens införande påskyndas. Sjelfva grundsatsens oförnuft och orimlighet beröfvar den lyckligtvis många af dess vådor; den är således hittills, liksom mycket annat i samhället, en fiction, den man antager utan att Den 28 Augusti. tillämpa densamma; ty vid fördelandet af de politiska rättigheterna, erkännas alltid nödvändigheten att qvalificera personligheterne, hvilket åter i sjelfva verket tillskapar classval. Denna afvikelse från grundsatsen erkännes dock aldrig af dem som utestängas; grundsatsen nedlägger således ett frö till oupphörligt split och politiskt missnöje. Då den medgifver rätten, men icke rättigheterna, söka de som utestängas alltid göra dessa sednare gällande; alla de skrank, man i detta afseende söker uppföra, skola således förr eller sednare nedrifvas. Ingen må således förundra sig om man tvekar att erkänna grundsatsen, der man hil tills undvikit densamma, och att man söker uppbygga representationsreformen på en mera bekant och mindre slipprig grundval. Frågan är, huru man skall kunna förena de olika åsigterna, huruvida en sammanjemkning är möjlig, äfven med förutsättning af ömsesidig god vilja och beredvillighet å Ståndens sida, eller om lill ändamålets vinnande någondera sidan helt och hållet måste uppoffra sin åsigt. Ståndsvalen, som nästan uteslutande hyllas af Adeln och PresteSt. hafva, åtminstone som opinionerna för det närvar, uppenbara sig, föga utsigter ali tillvinna sig några sympalhier inom de båda andra Stånden; ty vid deras bedömmande liar slåndsfördomarne inträdt i sakförhållandenas ställe. Det finnes dock åtskilliga speciella förhållanden, som i Sverige företrädesvis borde reconmiendera dem. De arbetande classerne hafva från urminnes tider ägt politiska rättigheter, som varit längre utsträckta än något constitutionelt samhälle ännu vågat medgifva.
Framför står ett dukadt bord med blomställ, Ett stort, praktfullt restaurantrum i Boulogneskogen; mattor, fruktskålar, vinkaraffiner, ostronfat, många slags vinglas och två tända kandelabrar. Till höger ett divansbord med tidningar och telegram. Maurice och Henriette sitta på hvar sida om detta bord. Utanför är solen i uppgående. MAURICE. att det är så, och telegrammen ha lyckönskat till Det fins ju inga tvifvel mer: tidningarne ha sagt framgången! Det är nytt lif som börjar, och mitt öde är vigdt vid ditt genom denna natt, då Du en sam delade mina förhoppningar och min triumf. Jag fick lagern af Din hand och jag tycker jag fått alltsammans af Dig! HENRIETTE. är det upplefvadt? Hvilken underbar natt! Ha vi drömt detta eller MAURICE reser sig. att det är verldens första dag som den uppgående Och hvilken morgon på denna natt! Jag tycker BROTT OCH BROTT solen belyser; nu först blef jorden skapad och slet sig lös ur dessa hvita hinnor som flyta bort; der och här är det första menniskoparet... Vet Du, ligger Edens parker i morgonrodnadens rosenljus; jag är så lycklig att jag ville gråta vid tanken på att icke hela menskligheten är lika lycklig som jag... stenstrand, som vind i skog; vet Du hvad det är? Hör Du hur det brusar i fjerran, som hafsvågor mot Det är Paris som hviskar mitt namn! Ser Du rö- karne som stiga mot skyn, tusenden, tiotusenden! det vara, ty jag vill det! Alla Europas telegraf Det är mina altareldar, och om det icke är, så måste apparater knacka mitt namn i detta ögonblick; Orientexpressen förer tidningen till fjerran östern mot solens uppgång, och oceanångaren bär den mot längstbortersta vestern! Jorden är min, och derför är han skön! Nu skulle jag vilja ha vingar för oss två, lyfta härifrån och flyga långt, långt bort innan man solkat min lycka, innan afunden väckt mig ur min dröm ty det är sannolikt en dröm! HENRIETTE räcker honom handen. Känn här att Du icke drömmer! MAURICE.
Kammarkollegium. i a) att en lönetillökning af ;>0 R:dr må beviljas åt hvardera af de 7 vid embetsverket anställde vaktmästare, hvilka nu hafva 450 R:dr i lön, eller tillsammans 350: — b) ått det på extra statsregleringen hittills anvisade anslag till arfvode åt jordebokskontorets tjenstemän, hvilken utgift synes komma att en längre tid fortfara, må, i enlighet med hvad nu i flera likartade fall blifvit föreslaget, öfverflyttas på ordinarie stat, att under nästa stat8regleringsperiod utgå med samma belopp 24,700: — i 3:o. Statskontoret. a) att till lön åt ytterligare en kanslist, hvilken erfordras hufvudsakligen till biträde åt kontorets registrator och aktuarie måtte anvisas 1,000: — Transport R:mt R:dr 27,050: 50 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Transport R:mt R:dr 27,050 b) att en lönetillökning af 50 R:dr åt hvardera af de 8 vaktmästare, som nu hafva 450 R:dr i lön, måtte beviljas med 400 c) att till gratifikationer åt extra ordinarie tjenstemän och vakt betjente måtte anslås ytterligare 1,000 d) att ombudsmannens arfvode måtte förhöjas med 600 och e) att då stämpelpappers-omkostnaderne fortfarande betydligt öfverstigit det för dessa utgifter i riksstaten upptagna förslagsanslag, 105,000
Man säger visserligen att den icke behöfver vara så lång, dä den återkommer hvarje år, men man förgäter då den långa tid, som förflyter mellan dessa möten, nemi. 11 månader, under hvilken tid mycket glömmes och mycket nytt kail vara att vid blifvande möte inlära, emedan allt, som erfordras för truppens daning, har under sednare tider sä ökats, att det icke alls är jemförligt med det, hvarå fordom gjordes anspråk. Man säger vidare att Svenska nationen har en synnerlig fallenhet för krigareyrket, och således under kortare tid kan inlära hvad som för andra nationer fordras lång tid. Det är sanet att, om Svenska nationen ej egde denna synnerliga fallenhet, vöre icke ens rätt att använda 20 dar på dess öfning, de voro helt, och hållet förspillda’ men med denna omtalade fallenhet, tror jag det än vara hopp om att arméen på dessa 20 dar skal! kunna erhålla den öfning, som behöfves för att kunna upträda till rikets försvar. Den summa, som åtgår till arméens öfning, anse många som alltför stor; förr anslogs, säger man, dertill endast några 100,000 rdr, men nu föreslås en vida större stimma, som man dessutom vill sätta på förslagsanslag, hvarigenom den kan öfverskridas. Men jag ber att få anmärka att, utom den stora nödvändigheten af ett fullständigt öfvande af ett lands aimée, så äro de pengar, som dertill behöfvas. som mig synes, de som lämpligast användas till landets egen fördel, till dess befolknings; ty, som man vet, inlevereras under vintern alla kronoutskylder till ränterierna och insändas till Stockholm, hvarigenom penningetillgången inom landet ganska betydligt minskas. Då deremot fram på våren de medel, som äro alsedde för mötena, nedsändas till landsorten, uphandlings-auktioner göras, leverantörer erhålla förskott m. m., så sprida sig dessa förskott i allmänna rörelsen och ersätta i någon roan hvad man förut utgifvit. Denna spridning blir större vid mötestiderna.
Lör blifva icke obetydelig förändring eller minskning underkastad, då Liqviden Verken emellan uppgöres med iakttagande af det skadestånd, hvartill Kongl. Maj.‘ts Nådiga Bref af den ao Octoher 1820 föranleder, 6:0 Att uppställningen af sjelfva Tableaun visat sig förvånande, i det att densamma upptager en förlust af 3,427,162 R:d. 32 sk. 3 r:st. i stället för att Inrättningens realiseling bordt utfalla med ett öfverskott af 38,979 R;d. 37 sk, Banco. 5:oUtaf den med StatsVerket uppgjorde provisionelle Liqvid, Bilagan Litt. H., synes tydeligen att för MagazinsInrättningens skadeslöshållande blifvit godtgjord en kostnadsersättning till ett så betydeligt belopp, att, äfven med iakttagande afKgl. Brefvet den 20 October 1820, det fordrings-saldo hvarmed Liq viden till Stats-Verkets förmån sig slutar, vid närmare utredning snarare torde ökas än minskas, 6:0 Vid hastigt påseende har kanske Tableaun förefallit Kongl. Directionen något invecklad, men med tillägg af de särskildt upptagne värden för Fastigheter, Inventarier och Materialer upkommer alldeles samma resultat med det af Kongl. Directionen omnämnde. Ordet Förlust innebär ej endast skilnaden emellan balancerade värden uti 1820 års 668 Riksens Ständers Bokslut och de efter nu gängse pris uträknade, utan ock alla fordringar och tillgångar sora dels redan bortgått och dels till afskrifning förr eller senare ansets förfallne. Uti berättelsen I till Riksens Högl. Stän1 der finnes väl Verkets ställning uppgifven efter en annan form, men i det hela instämmer resultatet med bifogade Novo Conto, Litt. M-* som blifvit i följd af förestående anmärknm? gar upprättadt. Observeras: Efter sedermera erhållen upplysning skall Magazins-Inrättningen kunna påräkna omkring 18,000 R:d.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att den i Nej-propositionen upptagne hemställan således komme att, vid den nu blifvande voteringen, utgöra Contra-proposition. Halis Excellence framställde derefter följande Voterings-proposition: Den , som bifaller StatsUtskottets hemställan, att Rikets Ständer nu böra, utan afseende på uppskofvet med regleringen af det hela, taga i öfvervägande de särskilta tillstyrkanden, Utskottet, rörande LandsStaternes reglering, framställt, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln besluta, dels att 16 Punkten i StatsTJtskotlets sednare Utlåtande om LandsStaternes reglering må till alla delar bifallas, dels ock att i hvarje Län må å Stat uppföras en LänsNotarie med 100 R:dr B:co lön årligen. Hvilken Voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Den 29 September. 181 Sedan Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken öfverlemnat Idubban till Grefve Brahe_, Magnusj samt bortgått, börjades voteringen klockan tre qvart till 12 e. m.; och befunnos vid voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit sålunda : Ja *— 43* Nej — 67. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Ordföranden förklarade, att Ridderskapet och Adeln således till alla delar bifallit 16 Punkten i StatsTJtskottets sednare Utlåtande, med tillägg, att i hvarje Län borde å Stat uppföras en LänsNotarie med iooR:drB:co lön årligen. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 1 om morgonen den 3o September.
I afseende på indrifningen af de fordringar hvarför ersättning möjligen ian vara att förvänta, synas alla Nådiga åtgärder vidtagne; Mende betydligaste beloppen, efter Räkenskapernes föranledande, äro af sådan egenskap, att ersättning derför icke lärer kunna påräknas, dels emedan ingen säker grund gifvits för fordringarnes bestämmande, helst för alla Magazjns-Inrättningens Förråd och Tillhörigheter i Finland, utarb för Kovisa och Warkaus Magazin, inga Slut-Redogörelser inkommit, utan Magazins-Direktionens Hufyud-Böckei måste i derute del grunda sig på här •Z7n.derda.nlga Sppgjörde Sarmnandrags-Räkningar, författade efter de förhållanden, som voro före Krigets utbrott, af orsak att Ffnske Redogörarnes Räkenskaper i allmänhet ej sträcka sig längre än till Andra och Tredje qvartalen år 1807, dels ock att fleie ford ringsposter, såsom värdet för Hus, Byggnader och Jord m. rn., icke synas kunna vara ersältningsgilde. Vid sådant sakens sammanhang föranlåtas Riksens Ständer till Ed. Kongl. Maj:t framföra underdånig anhållan om Nådig befallning till Magazins-Direktio. nen att öfver nämnde fordringar till Eder Kongl. Majit inkommå med en utförlig Balans-Relation, på det Ed. Kongl. Majit derefter i Nåder må täckas förordna för hvilka af dessa fordringar ersättnings-anspråken bÖTa fullföljas, och för hvilka åter Eder Kongl. Majit anser någon ersättning icke kunna ega rum samt hvilka fördenskull böra utur Räkenskapen afföras. Härigenom synes ett snarare slut i afseende på indrifningen vara att förvänta samt all onödig och vidlyftig balansering i Magazins-Direktionens Räkenskaper kunna tili en betydlig lättnad vid Hufvud-Böckernes författande undvikas. Bland Statens fyrfaldiga Ekonomiska Verk och Förvaltningar är ofelbart Allmänna Magazins-Inrättningen en af de angelägnaste och mest maktpåliggande.
St., med begäran om en tillökning i anslaget för elementar-läroverken, och upgaf då de grunder, som K. M. för sin del beslutat, och hvilka blott i fjerde punkten, eller i fråga om indigenats-rältens uphörande, skiljde sig från de af R. St. uttalade. Ständerna svarade då, att de ansågo det begärda anslaget icke vara tillräckligt för den reglering, som K. M. ville vidtaga i afseende å elementar-läroverken, utan Ständerna anvisade tredubbla beloppet eller 90,000 R:dr. Derefter yttrar K. M. i Nåd. Cirkuläret den 6 Juli 1849, ”att K. M., med afseende å den af K. M. redan förut beslutade, och af R. St. afsedda för - Den 25 Oktober. 9 ändriDg af Elementar-läroverken i Riket, funnit godt i Nåder förordna sorn följer.” Häraf kan man väl utan tvekan antaga, alt dessa äro af K. M. och R. St. gemensamt antagne grunder. Vidare äro de af K. M. och R. St. gemensamt antagne grunder de vilkor, som Ständerna uttryckligen fästat vid beviljandet af det ifrågavar:de beloppet. Dessa vilkor finnas nemi. optagna i K. Cirkuläret den 17 Nov. 1848. Jag kan således icke finna annat, än alt gemensamma grunder verkligen finnas, och skall man uttala något i den nnderd. skrifvelsen om grunder, så är det väl ganska riktigt att uttala något bestämdt, i st. f. något obestämdt. För min del anser jag det icke ligga något obestämdt i någotdera, men då meniogarne härom äro delade, synes dock bäst att tillägga ordet ”gemensamt”, hvarigenom större tydlighet och en mera bestämd form vinnes. Jag tillstyrker fördenskull ar.tagaudel af Ulsk:s förslag, ehuru jag visserligen icke lägger någon stor vigt å det deruti influtne ordet. Hr Flach, Johan: Jag har reserverat mig mot beslutet i denna punkt, derföre att jag anser det vara om icke grundlagsvidrigt, åtminstone formvidrigt.
Detta Intubikaffe säljes i hvarje välordnad specerioch diversehandel i paketer ä 25 och å 10 öre, men bör man akta sig för alla värdelösa efterapningar, som gå under namn af äkta, prima eller andra benämningar, hvarför man bör efterse, att å hvarje paket är tryckt firmans namn, Stockholms Kaffe-Aktiebolag, samt dess fabriksmärke med ordet » Patent ', ty endast dessa äro verkligt äkta och garanterade att innehålla den hälsosammaste och bästa kaffetillsättning. I / M C I D D BADEN BO r x l N E i r ^ r NORRKÖPII Vinterkurerna (1 okt.-15maj) mycket verksa Kurorten hålles öppen afven und.er Ju Fru Sofia Larsson, Jönköping. " ÖRTMIXTUR " för magsjukdo Har rönt exempellös framgång. Fler: sen människor välsigna den. Rekom: deras af läkare och barnmorskor. 6 f en sats kosta 4: 40 pr sats Sändes pä väg mot efterkraf, på båtar endast då är förut betala. Uppgif den sort, son skas af de tre sorterna. Endast hel sändes. Hellösande för kronisk förs ning, magkatarr m. m. N:r 2 Halflösande för magsyra, 1 gallsten m. m. Bindande för tarmkatarr, i m. m. — Jönköping i januari 1899. Rikstelefon. Kongl. Katrinplommon förvällas och urkärnas, och i hvarje plommon instoppas en skalad sötmandel. Fullkokas i franskt vin, blandadt med apelsine ' ler citronsaft. Serveras kalla med eller utan vispad grädde. Harsoppa: En hare sönderskäres i bitar, utom ryggen, som lägges åsido, och det öfriga köttet kokas jämte ett stycke oxkött, eller ock spädes soppan sedan med så mycket buljong, att den får g o d smak; sopprötter kokas med köttet; alltsammans i ungefär tre timmar. Under tiden stekes ryggen af haren, sönderskäres och lägges i soppskålen. Soppan afredes med smör och brynt mjöl. kryddas med litet vin, salt och cayenne, och uppslås öfver harköttet.
B:ko, halfva beloppet finge Petersson eftergifvas, med vilkor, att han till Lånekontoret inbetalade andra hälften inom 1852 års utgång, samt Direktionen öfver Lånekoutoret, vid innevarande Riksdags början, hos Utskottet anmält, alt någon inbetalning i anledning af detta beslut icke tiH kontoret ingått; så har bemälde Petersson, uti en till Utskottet inlemnad skrift, under förmälan, det han knappast kunde förvärfva hvad som erfordrades för den tariligaste lifsbergning, än nfiiidre egde förmåga att fl Diskontverkels fordran åstadkomma större eller mindre afbetalning, anhållit om befrielse från skyldigheten att ifrågavarande öfverränteskuld gälda. Beträffande ofvanberörde lån, hvaraf det ena å 10,000 R:dr utgått till förra Grosshandelsbolaget Paul Alelin & Son, nyot. hypothek af Peterssons revers, försedd llunko-Ulshollrls Ullålande. As 27. 3 med borgen af Handlanden Simson Koch, och det andra å 7000 R:dr, upplaget af Petersson, mot hypothek af Landtbrukaren J. P. Wedelius revers, med borgen af Paul Melin &
Jag är alldeles öfvertygad att, när folket en gång vant sig att räkna på denna communicalions-utväg, skall den, långt ifrån att blifva en Statsutgift, lemna en icke obetydlig behållning till StatsVerkels fördel. Jag vågar derföre anhålla om ålerremiss af Utlåtandet, på det StatsUtskottet må komma i tillfälle att föreslå utvägar till denna Communications underhållande en gång i månaden hela året igenom. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Riddefskapet och Adeln ansåg de vid StatsUtskottets Utlåtande gjorde anmärkningar, bö - 136 Den 13 Mars f. ra. ra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Ja. Föredrogs Herr Hjertås, Gustaf, den a dennes f. m. på bordet lagde Memorial, innefattande motion, dels angående ändamålsenliga anstalters vidtagande lill ett lättare afsändande orterne emellan af Böcker och Skrifter, dels om framställning från Rikets Ständer af en underdånig anhållan hos Kongl, Maj:t ora förslag till Tryckfrihetens återbringande i dess första Gi undlagsenliga skick; dervid Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att som Memorialet innefattade tvänne ämnen af skiljaktig beskaffenhet, hvilka, enligt 5i §. Riksdagsordningen, ej fingo i en skrift sammanblandas, fann Hans Excellence sig hindrad att, i Memorialets närvarande skick, upplaga det till någon behandling. Friherre Cederström, Jacob: Såsom Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken nyss yttrat, är Herr Hjertås motion i dess närvarande skick ej i den form, att den kan Grundlagsenlig! upptagas för att till Utskott remitteras. Jag bestrider likaledes all ändring deraf, samt yrkar, att den följaktligen må alldeles förfalla; Herr Hjerta dock öppet lemnadt, att väcka en ny motion i anledning af det Utlåtande från StatsUtskottet, som nyss återremitterades. Herr Hjerta, Gustaf: