Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksd.Ordn., så mycket mindre som jag tager mig friheten fästa den värde talarens uppmärksamhet på den af honom sjelf åberopade §:s sista period af 2 morn., hvarest i afseende på StatsUtsk:s åligganden föreskrifves, alt det åligger StatsUtsk. att föreslå beloppet af de summor, hvilka, jemnlikt 63 §. i Reg.F., skola för särskilda händelser afsättas, och slutligen uppgifva, huru mycket genom bevillning bör utgöras. Här står tydligen, att StatsUtsk. bör uppgifva, huru mycket genom bevillning bör fyllas, och det är således hela statsbristsumman, men icke de partiella sätten att fylla den, som Utsk. bör uppgifva. Att StatsUtsk. bland inkomsterna upptager äfven de extra-ordinarie inkomsterna, har visserligen den fördel med sig, att statsbristsumman på papperet blir mindre; men i verkligheten blir den derföre ej mindre; då hela skillnaden emellan Statsverkets ordinarie inkomster och Statens utgifter, huru än ' fördelningen åvägabringas, alltid utgör den summa, som genom bevillning bör fyllas; och då fördelningen af denna summa bevillning onekligen tillhör Bevilln.Utsk., kan jag icke annat än yrka, att detta Utsk. icke malte, såsom hittills, blifva förhindradt att tillvägabringa en lindring eller jemnkning i beskattningen, hvilket svårligen, måhända omöjligen, någonsin kan äga rum, om R. St. på förhand besluta, huru stort belopp af ena eiler andra extra-ordinarie inkomsttiteln skall påräknas. I detta ögonblick tilltror jag ej hvarken ordföranden eller någon af StatsUtskrs ledamöter att uppgifva, hvad belopp som af tull, brännvin eller charta-sigillata kan påräknas; ty dessa afgifter bero af de grunder, som R. St. för de 6 H. 2 to Den a Maj f. m. samma komma att bestämma; och äfven derföre inser jag ej, med hvad skäl nu tullbeviliningen blifvit förslagsvis framställd till 2,55o,ooo r:dr och brännvinsbeviilningen till 43o,ooo r:dr.
Plötsligt vid ett gathörn utropade hon ett hänryckt igenkännande: » här är det », och i ett ögonblick, så hastigt att han icke hann tänka, förrän det var gjordt, var hon försvunnen i mörkret. Han gick icke till sin vän den aftonen, han gick tillbaka till sitt palats och skref under nattens timme en sång, som han kallade » Snöhvit ». Händelsen var enkel, men den blef af inflytande på hans utveckling. Han glömde den aldrig. » Blanche » • — det var för honom kvinnan, hvilken behöfde skydd, ömt beskydd, och för henne ville han vara be•405 träffade kavaljeren den gamle major N — 1, som b o d d e på Skeppsholmen. Han kände farbrodern, vinkade åt honom, sade några ord och gaf kavaljeren besked. I n o m få minuter k o m kavaljeren bugande fram till prinsen, hviskade ett n a m n och några andra detaljer i hans öra och drog sig tillbaka. Med hvilken precision manskapet lydde kommandoorden! Dessa gamla väderbitna båtsmän, dessa unga fyrar, hur intelligenta de sågo ut! Man märkte, att de hade sett åtskilligt af världen, att de hade skådat faran i ansiktet, att de visste något mer, än hur gräset gror och växer på soldattorpets tegar. Och allt detta, som deras ansikten uttryckte, det afspeglade sig i Blanches ansikte. Hennes drag mulnade stundom, för att ett annat ögonblick lysa upp i små flyktiga leenden. Hon var så inne i den historia, hon tyckte sig läsa i dessa sjömäns utseenden, att hon hade glömt allt annat omkring sig, och hon ryckte till, när hon oväntadt hörde en röst tätt invid sig säga: » Det roar er att se på exercisen. » Hon vände sig till hälften emot hon o m som talat, och hon kände ögonblickligen igen h o - n o m på de många porträtt hon sett. Det blonda krusiga håret, den nobelt böjda näsan, den fint tecknade munnen och de milda blå ögonen voro j u - så välbekanta i hela landet.
För min del önskar jag naturligtvis helst bifall; men en återremiss tror jag deremot vara minst lämplig, emedan den fråga, som här är under öfverläggning, icke är af den beskaffenhet, att den behöfver utredas. Jag tror således att det Höglofl. Ståndet genast kan fatta sitt beslut, och, såsom jag förut haft äran nämna, yrkar jag bifall. Hr Printzensköld, Carl: Den, som med upmärksamhet genomläser de skäl Utsk. anfört för det förslag, som i det nu föredragna Betänk, är framställdt, skall utan svårighet finna huruledes dessa skäl innefatta en fortgående bevisning derom, att det sätt, hvarpå Utsk. föreslår öfvergången från ett system för bränvinsbränningen till ett annat, kommer att på det hela hafva ett högst menligt inflytande, och att således Utsk. måhända handlat klokast, om det i nära öfverensstämmelse med K. M:s Nåd. Propos. föreslagit en öfvergång, hvilken så litet som möjligt ingripit i de närvande förhållanderne, men likväl åstadkommit minskning i bränvins-tillverkningén. Jag är öfvertygad, att Utsk. då icke hehöft framkomma med det Betänk., som nu är under öfverläggning; men när man hastigt velat förekomma en olägenhet, har man råkat in uti en annan, derigenom att man för den tid, som nu gällande lagstiftning omfattar, söker ingripa i de enskildes rätt och sålunda rubba förhållanden, de der lika länge med denna lagstiftning böra få ega bestånd; ty så vill och så befaller den allmänna rättsgrunden. Man har sagt, att om bränvinsbränningen får under nu gällande lag fortfara under de två månader af detta år, hvarunder densamma är tillåten, så skulle en alldeles oerhörd bränvinstillverkning komma att ega rum.
Stadens medel anser jag helig; men, da fonden endast tillkommit genom tillfälliga afgifter på Utländska Fartyg, så tror jag deri principen vara rigtig, att denna Fond ej bör; komma i samma författning, som StatsVerkets genom allmänna bidrag inflytande medel. Herr Grefven och Landt Mar/kalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets föreva? rande Utlåtande. Hopades Nej. Hvarefter Herr Grefven och Landt Mar-] /kalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln, med förkastande af samma Utlåtande, fann nödigt besluta, det underdånig anhållan borde hos Kongl. Maj:t göras derom, att Läst-Afgifts-Fonden måtte hädanefter i vanlig ordning, så väl af Kammar-Rätten, sorn af Riksens Ständers Revisorer, granskas. Bifölls. Hans Excetlence Herr Grefve Mörner, Jag vill ej uppehålla tiden med att begära Votering öfver en obetydlig sak, men jag reserverar mig emot beslutet, emedan jag anser olagligt, att Riksens Ständer förklara sig vilja revidera en sak, som de ej äga rätt alt revidera. Då nu å nyo föredrogs BevrllningsUtskottets dsn 8 dennes under N;o 46 afgifne samt den Ven 20 Oclobér /. mi 15 derpåföljdé eftermiddagen på bordet lagde, Ut2 låtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottet* förut meddeldte Förslag till en förändrad Tariff för husbehöfs Bränvinsbrännings-Afgiften; fann Ridderskapet och Adeln attj enär berörde Förslag redan blifvit af Ridderskapet ocb Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarnei Herr von Hartmansdorff', Auguji: Jag glöm. :de då Ridderskapet och Adeln byss fattade sitt beslut om LästafgiftsFondén, att hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln ville inbjuda de öfrige Stånden att sig deri med oss förena. Jag får derföre nu änhålla om Proposition deri. Hans Excellerice Herr öre/ve Mörner, Ad. Göran:
ftrisbelönta vid i8gj års utställning ined GULDMEDALJ Försäljcs i våra butiker s 8 I£eg£ering: 2^t; a.n — ^Testerlånggratan 1 6. A. T. 6469. samt lär blifva nytta. A. T. 2497. hos alla fi.7iare parfymhandlare i riket. 111: INNI] 11 MIMI 1111111 de äldre sjuksköterskorna till väsentlig O VENSKA ALLM. KVINNOFÖRENINGEN FÖR DJURENS SKYDD hade här om aftonen årsmöte under. fru Varenius ' ordförandeskap. Af den föredragna årsberättelsen framgick, att under året ett energiskt arbete bedrifvits för djurskyddsvänliga åsikters spridande i landet. För fortsatt verksamhet har styrelsen uppsatt följande program: Beifran af djurplågerier, anmälan af personer, hvilka gjort sig förtjänta af belöning, spridning af föreningens skrifter, verksamhet för saken inom skolorna och genom prästerskapet, bildande af själfständiga barnföreningar eller ock afdelningar af Svenska allmänna djurskyddsföreningen för barn och ungdom, värfvande af ledamöter till kvinnoföreningen och namn under uppropet rörande fågelskydd, införande af förbättrade slaktmetoder, tillsyn öfver ortens ladugårdsskötsel, uppmaning till kreatursägare att iakttaga försiktighet med elden i stall och ladugårdar samt att vidtaga åtgärder till förekommande af eldsvådor äfvensom att yid inträffande eldsutbrott kunna rädda kreaturen. I afseende å sistnämnda ändamål torde en god ledning kunna erhållas uti det nyligen af kvinnoföreningen utgifna arbetet » Eld i ladugården I Hvad kan göras för kreaturens räddning och en snabb släckning? Några råd och anvisningar till förekommande af eldsvådor samt att vid inträffande eldsolycka bereda kreaturen räddning. » Den, som önskar erhålla ofvanstående föreskrifter i mera detaljerad form, kan vända sig till ledamoten i Kvinnoföreningens styrelse grefvinnan Anna Ruuth, adress: Saltsjöbaden, Stockholm, som lofvat mottaga anmälan af de personer, hvilka vilja åtaga sig ombudskap för föreningen. Föreningen räknade den 31 sistl. december 340 ständiga och 1,028 årsledamöter eller sammanlagdt 1,368.
Herr von Heyne vickt den frågan, att andra grunder än de nu gällande borde stadgas för Extya Roteriugsskvldigheten, och ijag kan såsom Styresman i en af de Småländska Länen vitsorda, huru tryckande Roterin"en är tor den Landsorten, efter nu gällande forfattningar. Detta ärende önskar jag således måtte fästa Ridderska* pets och Adelns uppmärksamhet, samt sådana beslut tagas, hvarigenom Roteringén blefve mera billigt fördelad. Efter min tanka har likvisst OeconomieUtskottet föreslagit antagliga grunder, och sådana, hvilka otvifvelaktigt närmast leda till ändamålet; otn endast den omständigheten blifver dbkeiverad, att uti Betänkandet uttryckligen utredes, att hemmantalet på intet sätt bör bestämma antalet af de Extra Roteringskarlar som skola hållas, och att ‘Riksens Ständer underdånigast önska, det Ronungen i Nåder ville genast förordna om den nya RoteringsGommissionen, för Den 22 Juli. <?■ w. 1 j*7 att, i händelse af krig, ej Extra Roterings skyldige måtte sättas i nya olägenheter, tror jag intet bör eller kan anmärkas mot det Betänkande, hvarom lika hos Ridderskapet och Adeln blifvit öfverlagdt. Iriherre. Cederström, Jacob: Jag in Stammer i det mesta med Höglofl. Utskottet uti de föreslagna grunderna för jemkningen af den provisionelt fördelda Rotelingen; men finnér den af Utskottet gjorda skilnad mellan denna Roteringi Skana och de öfriga af Landets provinser icke'vara grundad på rättvisa, eller förenlig med Ständernas föreskrifter i ämnet. De £ Skåne ingångna Contracter om Roteringens permanence, böra efter min tanka endast kunna anses gällande för den som personligen dem ingått, icke för dem som sig ännu icke utlåtit.
Rättegång anställdes alltså af AdvokatFiskals-Embetet emot bolagets Direktrn inför Kammar-R:n, men denna Domstol fann ej skäl, att bifalla Advokat-Fiskals-Embetets påstående om Direktrns förpligtande att medlen åter bära; och målet beror nu på Högsta Domstolens pröfning. Emellertid har genom utbetalning af ifrågavande 5,000 R:dr b:ko, hufvudsakligen använda till inköp af jord för sluss-anläggningarne, följden blifvit den, att det i närvar:de ögonblick finnes en, genom ordentligt köpekontrakt till vidd och beskaffenhet bestämd jordrymdför slussanläggningen vid Forsshaga, hvilken jordrymd tillhör antingen Kronan eller det ifrågavande bolaget (jag skulle dock tro det vara Kronans egendom, efter de medel, för hvilka jorden blifvit inköpt, äro tagna af Kronans anslag), äfvensom att för sluss-anläggningen vid Dejeforss, likaledes jord blifvit inköpt, och afbetalning å köpeskillingen med stats-anslaget verkställd till då varande ägaren af Dejeforss, numera aflidne Commerce-Rådet Norström; men genom föga noggrannhet hos Direktm vid handlingarnes förvarande är det salubref förkommet, och kan numera icke tillrättaskaffas, hvilket ådagalägger köpets verklighet, samt vidden af den jord, som till slussbyggnads-företaget blifvit öfverlåten. Huruvida man kan tvinga Grossh. Dicksson, som nu är egare till Dejeforss, alt afstå denna jord, det lemnar jag derhän. Försök hafva af mig med tillhjelp af Kammar-Colhm blifvit gjorda, ått förmå Hr Dickson, i hvars värjo det är de mest säkra anledningar, att ett exemplar af köpe-afhandlingen finnes, till att framlemna densamma, men alla dessa försök hafva varit fruktlösa.
Det är nemligen, enligt Utskottets åsigt, icke blott de obestridligen ganska vigtiga fördelar, som beviljandet af stapelstadsrätt skulle medföra, så väl för köpingen, hvars redan betydliga handel och industri derigenom, utan tvifvel, i ännu vidsträcktare mån komme att utvecklas, som ock för den omkring köpingen liggande vidsträckta traktens innevånare, hvilka för afsättningen af sina produkter skulle skörda betydlig fördel, utan det är äfven för sedlighetens och den allmänna ordningens upprätthållande i detta, till följd af sitt för handel och rörelse gynnsamma läge, med hvarje är tillvexande samhälle af högsta vigt, att detsamma erhåller en mera ordnad styrelse, än den som under nuvarande förhållande der kan ega rum; och då härtill kommer, att köpingens innevånare, hvilka sjelfve på det lifligaste önska erhålla ifrågavarande förmån, redan varit betänkte på anskaffande af medel för erforderliga tjenstemäns aflönande, kan Utskottet icke annat än tillstyrka bifall åt motionerne, samt får i sådant afseende vördsamt föreslå, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att stapelstadsrätt måtte beviljas köpingen Döderhultsvik, med vilkor att köpingen, ej blott på egen bekostnad uppför Rådstufva, tullhus, vågbod äfvensom fängelse med flere erforderliga allmänna byggnader, utan ock åtager sig att vidkännas de bidrag till nödige tjenstemäns aflönande, som stapelstäderne i allmänhet åligga, eller Kongl. Majit kan finna för godt i nåder bestämma. Stockholm den 17 Februari 1854. Dih. lill fl. St. Ank. till Kxp. Ulsk. d. 23 Fehr. 1854, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om förbud mot förrättande af auktion a dag, som näst föregår Söneller Helgedag. Uti en hos Högvördig;!
Memorial, angående förskott å aflöningen för den hos Riks-Stånden och Utskotten anställda betjening. (R. A.) Från Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän har Stats-Utskottet emottagit tvänne särskilda skrivelser al' den 14 innevarande månad, innéfättande hemställan, att då, enligt Riksdags-ordningens 24 §, såväl Riks-Ståndens, som Utskottens Sekreterare jemte den i Ståndens och Utskottens kanslier under denna riksdag biträdande personal böra vid riksdagens slut erhålla en efter göromålens vigt och mängd lämpad vedergällning och således behörig gfund för berörde vedergällnings bestämmande ännu saknades, men flere bland denna personal torde vara i behof att, innan aflöningen blefve slutligen bestämd, komma i åtnjutande af någon del deraf, följande för månad och från hvars och ens inträde i tjenstgöring beräknade belopp må, såsom förskott å aflöningen, efter hvarje månads slut utbetalas, nemligen: hos Ridderskapet och Adeln: till Riddarhus-sekreteraren .. R:mt R:dr 300. — » 7 äldste Kanslister eller Notarier, hvardera » » 135. — » 6 andre Kanslister, hvardera » » 90. — hos Preste-Ståndet: Yi*U u/o/ j j * i} • ffl lori Joul*”"' till Sekreteraren » » 300. — Stats-Utskottets Memorial N:o 7. 3 hos Borgare-Ståndet; till Sekreteraren » » 300. — » 4 Notarier, hvardera » » 135. — » 8 Kanslister, hvardera » » 90. — hos Bonde »Ståndet; till Sekreterare » » 400.
Arealen af Stadens område utgör 4>399 tunneland, deraf 4^6 tunneland åker, 843 tunneland äng, samt 2,970 tunneland skogsoch betesmark. Enligt år 1824 förrättad och af Kongl. KamraarColiegium fastställd skattläggning, är all Stadens jord beräknad till pj hela hemman, deruti inbegripes den under Staden lydande till -J-tdels hemman upptagne köpingen Gamlebyn. Såväl åkersom ängsjorden består för det mesta af ör och sand, samt är i allmänhet mager, hvarföre, oaktadt flerestädes infördt cirkulationsbruk och en omsorgsfullare skötsel under sednare åren, afkastningen och de framfödde kreaturens antal icke kunna bringas utöfver hvad tabellen härom innehåller. Skogsoch betesmarken är till större delen bergig och stenbunden. Hufvudnäringen är handeln, och Stadens större eller mindre välstånd beror således i egentlig måtto på det förhållande, hvaruti dess utrikes han - 5(5 delsrörelse under omvexlande konjunkturer sig befinner. Denna drifves med 24 större och mindre fartyg af tillhopa 2,125 lästers drägtighet, med hvilka exporteras ortens produkter af jern, bräder, plankor, bjelkar, spiror, stäfver, beck och tjära, m. m. — Dessutom finnas 9 jakter af tillsammans 1 24 läster, hvilka endast till inrikes sjöfart begagnas. Å de tvenne vid Staden inrättade skeppsvarf byggas gemenligen hvarje år tvenne fartyg af större eller mindre lästetal. Importen har hufvudsakligast bestått i salt, som haft afsättning dels till Norrige och inrikes Städer, dels till angränsande skärgård och dels till allmogen i detta och Östergöthlands Län, samt dernäst i manufaktur-varor, hvilka sednare dock till större delen emottagits i spedition för andra, inuti landet belägne Städers handlande. Tullinkornsterne uppgingo af Exporterade varor: Stadens handlande, 28 lill antalet, deribland 4 åio bosatte i de under Staden lydande Kopingarne, drifva inoch utrikes handel, samt äro de fleste skeppsredare.
Sker lastning och lossning för samma persons räkning, må ersättning för öfverliggedagar ej beräknas förr än den för lastning och lossning tillsammans i denna § bestämda tid tilländagått. Stadgandet i 1 mom. af 114 §:n, att lastegare, som ej vill förbida tid för iståndsättand. af fartyg, som genom erhållen skada måst anlöpa nödhamn och utlossa lasten skall, derest han vill vidtaga åtgärd för lastens fortskaffande, erlägga full betingad frakt till destinationsorten; anser jag stridande emot all rättsprincip. Att, sedan fartyget blifvit urslåndsatt att ordentligt fullgöra sitt åtagande, lastegaren, som då sjelf nödgas vidtaga åtgärder för fortskaffande af sin last, skall, derföre att han ej vill blottställa sig för de förluster, som skulle kunna drabba honom, genom att afbida den tid, som åtgår för fartygets iståndsättande, — hvars verkställighet likasom tiden derför tycks ligga i rederiets och befälhafvarens godtycke — tvingas att betala dubbel frakt för återstående delen af resan, saknar all billighet, hvadan jag derföre föreslår en så lydande redaktions-förändring i detta moment: Sker skada å fartyg under resa, sä att nödhamn måste anlöpas, och är skadan ej af svårare beskaffenhet än den kan repareras, utan att lasten behöfver lossas, bör lastegare eller dess ombud, derest de ej vilja afbida fartygets iståndsättande, utan vilja draga u Särskilda Utskottets Betänkande JVs 2. försorg om lastens for t skaffande, gälda full betingad frakt. År äler skadan sä svär, att lasten måste lossas eller att fartyget ej kan försättas i sjövärdigt skick, då beräknas frakt endast i förhållande till den väg det seglat vid nödhamnens anlöpande i enlighet med de i 5 §:n bestämda grunder.» Häruti instämde Riksdagsfullmägtigen August Carlberg från Hallands län, så vidt angick 2 mom. i 64 §:n.
P. U. 384. V. E. 5. — om rättighet för, att emot utbyte af Spannemål eller annorledes skaffa sig trädvaror från Blekingen. IV. B. 4^8. Slutsedlar, angående chartering af. III. ^26. V. B. 3o8. A. 493. P, U. 1149. VI. E. 241. 101 Sinedjegårdshäcktet, angående arfvode för en sjuksköterska vid. III. IV. A. io3. P. U. 115. E. 496- Smideshandlare. Se Glasförare. Småsedlar, förslitne, om utbyte deraf i Landsorterne. V. B. i4o. A. 235. P. U. 1264. Snoilskys, Gustaf, Grefve yttrande. V. B. 769- Snöplogning, försummad. Se Skjuts. Soldaten, om närmare bestämmande af Rothållares skyldigheter för dess underhåll. III. Å. 4^4- P. U. 477. V. U. 1162. A. 1286. P. U. i338. Soldater, om understöd för dem, som genom de påbudne vacancerne blifva husvilla. II. 723. III. P. U, 797- Sophia Albertina, Prinsessan. Se Prinsessan. 615. — om rättighet alt dermed liqvidera sin debetsedel. Se Kronoutskylderne. Speciemynt, om utvexling af efter en bestämd grund. II. 423. R. 621. III. P. U. 116. V. B. 137. A. 23g. P. U. 287. Spinnhusfonden, Revisorevnes berättelse om Revision af, år 1813. I. 27. R. gg. V. B. 1331. i562. P. U. 187. E. 261. Stnckelbergs, Reinhold, Grefve, yttrande. VI. 164.
Grenna samt den staden omgifvande fruktbara och folkrika landsbygden, som äfven att det för sjöfarten på Vettern, isynnerhet vår-och hösttiderna, skulle vara nyttigt och behöfligt om en hamn söder om Wadstena funnes att tillgå på denna sjös östra kust; och då verkställigheten af detta företag numera, i mån af tilltagande trafik, synes hafva erhållit ökad vigt, samt den dertill erforderliga kostnad antagligen icke kan af de kommuner, sorn frågan närmast rörcr, åstadkommas, bör företaget, enligt Utskottets tanke, genom lämpligt bidrag af allmänna medel understödjas; men då det afsedda ändamålet att befrämja detta, mindre för landet i allmänhet än för staden Grenna och kringliggande ort angelägna, företag tordo, utan anlitande af Statens medel genom direkt statsanslag, kunna vinnas genom beviljande af ett i förhållande till den beräknade kostnaden betydligare låneunderstöd, har Utskottet ansett sig böra endast på det sätt tillstyrka bifall till Kongl. Haj:ts förslag samt öfrige i ämnet gjorde framställningar, att Utskottet hemställer: 14:o. det måtte Rikets Ständer, för utförande af den föreslagna hamnbyggnaden vid staden Grenna, till Kongl. Maj:ts disposition anvisa en summa af 90,000 R:dr R:mt, att såsom lån från Riksgälds-kontoret utgå, under de vilkor, som under in nevarande riksdag blifva för dylika bidrag stadgade. Enligt hvad Riksdags-fullmägtigen Olof Andersson från Calmar län uti en inom Bonde-Ståndet väckt motion anfört, har det år 1858 påbörjade arbetet å hamnbyggnaden vid Färjestaden på Öland, dertill understöd af Rikets sednast församlade Ständer beviljades, derefter blifvit med ifver fortsatt utan andra afbrott, än som årstider och naturförhållanden gjort oundvikliga. Den södra hamnarmen vore redan fullbordad samt den norra vågbrytarens underbäddning till största delen utlagd och fylld upp till vattenytan, så att af hela arbetet återstode blott omkring 270 fots längd af vågbrytaren.
N:o 39, Utlåt. N:o 75, Mern. N;o 84 och 93. R. St. underdån. Skrifv. N:o 74. R. Rekarne, Öster och Wester, om dessa häraders befrielse från utgifvande af vissa genom Kongl, brefvet den 20 September 1864 bestämda årliga ersättningsbelopp för kronocellfängelset i Eskilstuna. Motion N:o 77. StatsUtsk. Utlåt. Religionsfrihet, om utarbetande af förslag till författningar i afseende derå, fullt öfverensstämmande med grundlagarnes stadganden angående religiösa förhållanden m. m. Motion N:o 18. Revisorer, Rikets Ständers af Statsverket, angående vissa ändringar i instruktionen för. Motion N:o 99. Stats-Utsk. Utlåt. Ridderstad, C. F., Motion N:o 54, om bibehållande af Riksbankens nuvarande omsättningslånefond och rättighet för andra banker att från Riksbanken erhålla förlag för lån till understödjande af jordbruket och de mindre näringarne. Banko-Utsk. Mern. N:o 10. Motion N:o 55, om uppdrag till Riksbankens styrelse dels att vid in sättningar m. m. emottaga enskilda bankers sedlar, dels att för dessa 24 banker öppna tillfälle att på Riksbanken öfverföra siua vexlingskassor, dels ock att emottaga och expediera de enskilda bankernas postremissvexlar. Banko-Utsk. Mern. Ridderstad, C. F., Motion N:o 56, om anvisande af 2,000,000 R:dr att af Riksbanken såsom kassakreditiver tillhandahållas de förlagsoch jordbruksbanker, hvilka, af Kongl. Maj:t oktrojerade, inom landet kunna uppstå. Banko-Utsk. Mein. N:o 10. Motion N:o 57, om Wadstena treklassiga elementarläroverks utvidgning till femklassigt, och anslag till ökad lärarepersonal vid samma läroverk. Stats-Utsk. Utlåt.