Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotten hafva åter trott de fördelar, som Allmänheten otvifvclagtigt okall vinna, genom en allmännare täflan, och genom en mera spridd tillgång å alla slags Handlverkerivaror, som med detsamma skall sprida den större insigt och skicklighet i Handtverkens idkande, hvilken, på vissa ställen tidigare, på andra åter sednare, vinnes , öfverväga de befarade olågenhelerne, hvilka till en stor del förfalla, då man besinnar, att afgifterne till Kronan kunna och böra minskas, jemväl medelst Städernes nedsättning från högre till lägre class, i samma mån, som rörelsen på något ställe blifver af en eller annan anledning mindre indrägtig, samt deremot ökas i den mån densamma å annat ställe tilltager, att afgifter till Ståderne åro till sitt totalbelopp beräknade efter behofvet för Städernes styrelse och administration, och således icke ovilkorligen uppgå till högre belopp i de Städer, der en större rörelse och Närings förkofran varit påräknad, ån i de öfrige, ehu - 46 LngVt skottets Bctånknnittt. ru visserligen Naringarnes mer eller mindre för-* delagtighet {jent till måttstock vid afgiflerncs fördelning, emellan en och samma Stads Näringsidkare inbördes, och ändteligen, att om, i de större Städerne, sistnämnde bidrag och utskylder skulle vara af mera betydenhet, ån i de mindre, ega deremot de större Stådernes Näringsidkare, vanligtvis med större förlag, ett tillfälle att deraf draga fördel, sorn, gynnadt af desse Staders lage och befolkning, visserligen icke kan, utom i ganska sällsynta fall, af antingen oskälig stegring å deras, eller öfvervägande skicklighet å kringboende Näringsidkares sid»> genom desse sistnämndes mellankomst betagas eller förringas, ig §. hafva Utskotten funnit Jämpeligt förändra på det sått, att Murareoell Timmermans-handtverket må kunna, till Allmänhetens ostridiga båtnad, förenas hos en och samma Person, hvilken, såsom i sådant fall fullständig
5 Då Tidningsoch Kortstämpel-afgifterna ingå till Riksgålds-kontoret och af Stats Utskottet upptagas i beräkningarna öfver nämnde verks inkomster och behof, har Utskot tet nu, likasom vid sistlidne riksdag, ansett serskildt förslag derom här icke erfordras. Stockholm den 14 Augusti 1851. Tabell: utvisande resultatet, så vidt det kunnat beräknas, af de utaf Rikets Höglofl. Ständer beslutade förändringar uti nu gällande tullbestämmelser. Varubenämning samt qvantitet för tull - beräkningen. Nedsättning. å qvantiteten för tull beräkningen. uti årliga tullinkomsten efter medium för åren 1849 och 1850, å qvantiteten för tullberäkningen. Förhöjning. uti årliga tullinkomsten efter medium för åren 1849 och 1850 a) af Importen: Broderade arbeten af guld och silfver, äkta 1 M. oäkta 1 M. Cider 1 K: a Filar 1 M. Frukter ock Bär, friska, träd 1 T:a torra, jord 1 LM „ träd 1 LM. Färger, Fernbock IM. Sappan i U. Garn, Bomulls-, ofärgadt IM. Guld, musiv-, pudereller unsen1 lod Hampa, ohäcklad 1 Skffi häcklad 1 SkÄ. Handskar 1 M. Koppar, Bleck och Spik <£c. 1 Sk$£ stäp. vigt Ost 1 LM. Strängar, Tarm1 M. Stål, gjut100 M. stäp. vigt Tågvirke . 1 LM. Vagnar och Åkdon, Tvåhjuliga <fcc 1 st Öfriga slag 1 st. Väfnader, Helsiden, Flor, Kruseller Crépe 1 M. Annat Flor eller Gaze 1 M. Linneoch Hamp-, Segelduk och Tältduk 1 M. bj af Exporten: Trädvaror, Bjelkar ocb Sparrar af furu eller gran under 8 tums tjocklek midtpå 1 st. Ank. till Evp.-Utsk. d. 14 Aug. 1851, kl. 1 e. m. Memorial, angående de till den blifvande nja BevillningsStadgan hörande Formulärer.
Hr Adlersparres anförande, om jag undanlager några upplysningar i frågor af mindre betydenhet, såsom ang:de monitorernas placering, hvilket jemförelsevis är af mycket underordnad vigt, vänder sig hufvudsakligen motförslagets motståndare eller vedersakare, derföre alt de skulle vilja återgå till det gamla. Jag ber alt för det lörsta få fästa uppmärksamheten på den ganska vigtiga omständigheten, hurusom deraf att man i en punkt är mot ett nytt förslag, ingalunda följer att man i alla punkter är för det gamla. Hvaråt syftar Hr Adlersparre då han talar om återgång till det gamla? Ar det med afseende på materielen eller officerarnes fördelning? — Hvad först materielen angår, så ber jag att få försäkra alla här närv:de, att jag icke förordar någon återgång till det gamla; jag ämnar alldeles icke föreslå att vi skola bygga några linieskepp, vare sig med eller utan ångkraft. Hr Adlersparre torde göra mig den rättvisan att erkänna, att jag för åtminstone icke många år sedan derom varit med honom öfverens, och jag tror icke att jag ändrat mina åsigter i någon väsendtlig grad. Dessutom får jag fästa uppmärksamheten derpå att i afseende på materielens beskaffenhet ultrakonservativa åsigter lika väl funnits hos dem, hvilka förorda flottans delning, sorn hos dem, hvilka förfäkta dess sammanhållande till en korps. Jag skulle kunna nämna ett par namn i detta afseende, hvilkas vigt äfven Hr Adlersparre måste erkänna, men då dessa Hrr icke äro här närvide, och möjligen kunde stöta sig på att deras namn åberopades, vill jag ej nämna dem, utan vänder mig i stället till en, som jag ser här framför mig, nemi. ifrågav:de förslags författare, som varit af vida mera konservativa åsigter än jag. Det är icke mera än några år sedan han väckte motion om anslag till byggande på försök af två roddkanonbåtar; anslaget beviljades, och 42,000 rdr användes sålunda på ett försök, som jag är öfvertygad, att Hr Adlersparre lika med mig redan då ansåg vara alldeles ändamålslöst.
För min enskilda del får jag uttrycka det obehag, hvarmed jag nödgades, i den plats jag innehade, emottaga skarpa anmärkningar, särskildt ställda emot detta Stånd. Utsk:s ändamål, att nemi. endast votera öfver bestämda frågor, trodde jag icke medgifva såsom formeoligt, att discussion i något ämne der öppnades. Något svar följde således icke på de framställda anmärkningarna; men det må nu vara mig tillåtit att Den 19 S e{> t e m ber. alt förklara, det jag icke anser R. o. Ad. vid denna riksdag liafva, såsom Stånd Letraktadt, motsvarat pligterna af det sjelfskrifna representantkallet. För närvar, tror jag knappt, att en sextondedel af antecknade ledamöter äro i staden, oell jag ber att till prot. få förklara, huruvida det icke snart nog må synas stå så till, att de sjelfständig» af Ståndet anse sig skyldiga att afhålla sig från Riddarhuset, för att icke' nödgas se deras sjelfständighetskansla alltför ofta sårad. 1 anledn. af hvad här blifvit v 11 vad t, oell då en ledamot anklagat Utskts ordförande att hafva vanvårdat deras kall, får jag erinra, ätt det icke torde anses obilligt, om Inan fordrar, ätt den, som vill framträda med en så beskaffad anklagelse, derförinnan något närmare underrättar sig Om verkliga förhållandet. Han skulle då i närvar, fall funnit , att t. bxi jag särskildt hös Kr Gr. o. Landtm, anmält de ledamöter, soni varit frånvarande, oell begärt, att nya val i deras ställe malte ske. Gr, von Fersen? Hans: Jag hegärde ordet i anledn. af Frih. Boves motion. Jag vill icke motsätta mig, alt correcliv uppställas mot uteblifvande från Utslcn såväl af R. o. Adis som de öfriga Ståndens ledamöter; men jag anser mig pligtig förklara, att defecterna icke blott tillhöra detta Stånd, utan äfven de öfriga.
Talgljus har efter nu gällande taxa sig åsatt en tull af 6 sk. pr U och efter Utsk:s förslag skulle tullen blifva 3 sk. 6 r:st. pr k, således 40 procents nedsättning emot förr. Då vi känna att talg är belagd med utförseltull i Kyssland, men att der producerade talgljus äro till utförsel frie, så torde äfven vår införseltull böra vara satt i proportion dertill. I följd af denna åsigt tillstyrker jag bibehållande af den nu gällande tullen på talgljus. I fråga om stearinoch margarinljus, har Utsk. föreslagit en nedsättning af 5 sk. emot den nu gällande tullen, af 12 sk. pr U, sä att den numera skulle utgöra endast 7 sk. Delta stämmer icke öfverens med den proportion som i förra tulltaxan blifvit iakttagen emellan tullen å stearin och den å margarinljus. Denna proportion torde så mycket heldre böra bibehållas, som det skäl Utsk, anfört icke synes mig vara något fullgiltigt skäl och tullen efter nämnde proportion rätteligen borde blifva 10 sk. i st. f. 7 sk. Samma förhållande är med vaxljus, alla andra slag. Den fordna tullen på vax har nemi. blifvit bibehållen och då torde man äfven böra vidblifva nu gällande tullbestämmelser på alla slag 8f vaxljus. Hr Hjerta, Lars: Sedan K. M. i sin propos. föreslagit en Den 3 Juni e. m. 375 nedsättning i tullen på stearin till 3 sk. b:co pr ff, så ingingo härvarande fabrikanter af denna vara till Bevilln.Utsk. med en skrift, hvaruti upplystes, att med den nu gällande tullen å talg och den ringa proc. blott stearin som deraf erhålles i utbyte af öfverhufvud 45 för hundradel, skulle det i längden blifva omöjligt alt bibehålla stearinfabrikationen med förstberörde tull.
M:s nåd. remiss å Kammar-collegii berättelser, angide Sala Silfververks ränteersältnings-fond från redogörelsetiden från och med d, 1 Nov. 1846 till samma dag år 1849; N:o 241, i anledn. af väckte motioner om nedsättning uti afgiften till Wadstena Krigsmanshus samt Amiralitets Krigsmanshuskassorne vid köp af rusthåll eller båtsmans rotehemman; Nio 242, i anledn. af väckt motion om Wisby Hospitals öfverskotlsrnedels ingående till samma Hospital, i stället för till Allmänna Hospitals-fonden; Nio 243, i anledn. af väckt motion i fråga om bestämmande af rusthålls-afgiften, när rusthåll försäljas tillsammans med annan egendom; Nio 244, i anledn. af väckt motion i afseende å kontrollen, öfver värden af det stämplade papperet m. m.: Nio 245, i anledn. af väckt motion, angide förändring dets i; 1847 års Resereglemente dels i de å Riksstatens åtskilliga hudvudtitlar upförde anslag till reseoch traktaments-penningar; Nio 246, i anledn. af gjord framställning angide reglering af de å K. Skeppsholmen i Stockholm befintliga bostadslägenheter; Nio 247, i anledn. af väckt motion om löneförhöjning åt nu var. Bibliolhekaricn vid Linköpings Gymnasiioch Stifts-bibliothek; 518 Den 19 Juli f. m. N:o 248, i anledn. af väckt motion, ang:de ändring i sättet för debitering af den, under benämning trosslransport-medel, från en del rotar vid Westmanlands reg:te utgående afgift; N:o 249, i anledn. af väckt motion, ang:de användande af Fredriksborgs fästningsverk; N:o 250, i anledn. af erhållen ålerremiss å StatsUtsk:s utlåt. N:o 156; N:o 251, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
Detta blef den 9 Juni 1812 af 2:ne Stånd ogilladt, och af 2.ne åter förvisadt med anmärkningar, och således afslaget, hvarföre ock Utskottet utarbetade ett nytt förslag, hvilket, såsom nytt, utan all tvekan blef hvilande till nästa Riksdag. Den 29 Mart. Någon torde tilläfventyrs invända, att att* nät är förändring af sak, anna förändring af redaction. Den förra är ej till ten, den sed* nare kan förtydliga sak. Men jag ragar liv. r finnes väl den pröfvande myndighet, som ej utgöres af parter? sorn kan med oväld it® staka gränsen, der redactionen ötvergår ifrån förtydligande till förtydning ? Sedan jag nu anset mig hafva ledt i bevis, att 81. §:n redan har erforderlig bestämdhet , för att efter dess ordalydelse, likmätigt 83. §.‘nc föreskrift, och uti fullkomlig analog le med princip, kunna tillämpas, återstår att tillse, hvad som till ytterligare befästande afsa den förre,som den sednare, kan vinnas genom antagandet af hvad 1812 års ConstitutionsUt. skott4)eredt uti det nu föredragna förslag. Defc är i korthet af följande innehåll: Tillstyr» ker Utskottet hvad en Riksdagsman föreslagit, eller tilleller afstyrker det bifall till någon Konungens Proposition , öfverlägga Riksens Ständer derom, utan att kunna besluta. Göras i Plena inga anmärkningar emot Utskottets yttrande , hvite det till nästa Riksdag, att då förkastas eller utan förändring antagas. Göras åter i Riksc tandens Plena anmärkningar, dem hvarje RiksStånd antager såsom sina, skall Utskottet sammanjemka RiksStåndens tankar till ett helt, hvilket åter föredrages RiksStånden. Blifva RiksStånden ense om ett gemensamt utlåtande hvile det till nästa Riksdag, att förkastas eller utan förändring antagas. Blifva åter Dm 29 Mart.
Nu är skilnaden emellertid den, alt ofvanberörda ort i det remitterade förslaget sålunda är närmare bestämd, att den der tydligen uttryckes med fartygets hemort, hvaremot densamma i det Kongl, förslaget synes vara utsträckt till jemväl hvarje annan ort, der rederiet, mer eller mindre tillfälligt, kunde sjelft — och hvarför icke afven genom särskildt ombud — finna för godt att besörja fartygets angelägenheter. Om det då inträffade, att fartyget anlände till en sådan ort, utan att måhända hvarken befälhafvaren eller tredje man kände hulvudredarens (eller något rederiets särskilda ombuds) möjliga närvaro derstädes, och utan att befälhafvaren vore försedd med någon offentlig handling, som utvisade fartygets rälta hemort, eller det eljest i behörig ordning kommit till allmänhetens kunskap om å hvilken eller hvilka platser utom hemorten, rederiet kunde hafva särskildt kontor eller kommissionär, skulle stora svårigheter kunna uppstå derigenom, att antingen befälhafvaren, af dessa orsaker, icke kunde erhålla en för ögonblicket måhända högst behöflig försträckning, eller, om han lyckats undfå densamma, rederiet sedermera på grund af lagens bokstaf sökte undandraga sig betalningsskyldigheten; hvarförutan ej torde böra lemnäs oanmärkt, alt 96 § uttryckligen föreskrifver: att konnossement skall innehålla bland annat uppgift om »orten hvarest fartyget är hemma». Utskottet, som visserligen icke förbisett de med åstadkommandet af ett bestämdt lagbud uti ifrågavarande afseende förenade svårigheter och deribland den icke minsta, att ett fartyg rätt ofta, till och med under resa, kan ombyta både egare och hemort, har likväl, icke allenast för fullständighetens skull, utan också och fastmera lill beredande af nödig lättnad och säkerhet i afseende å de förbindelser, befälhafvare i sådan sin egenskap med annan ingår, ansett sig böra tillstyrka antagande af det remitterade förslagets innehåll härutinnan, och har derföre såsom tillägg till 4 §:n föreslagit ett stadgande att gälla intill dess Kongl. Maj:t pröfvar i JNåder att annorlunda förordna. •o .<a\nnu,’ ftöji «»•«»* V.\. VI § 6.
Nio 124- I anledning af föreslagne medel til} befordrande af Gyinnastiske öfningar. Eöretogs till pröfning StatslJtskottets den 9 dennes under N:o 289 afgifne, samt den 15 derpå följde förmiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets deri 3 sistledne April rneddeldte ^Betänkande öfver vackt Motion örn ökadt anslag å Stat för Kongl. Bib iotheket, Herr Rosenblad, Bernhard.- Det nu uppläste Betänkandet skulle visserligen kunna föranleda till flera anmärkningar? men jag vill icke dermed uppehålla , utan får blott åberopa, att Välloll. BorgareStåndet, med afslag å Betänkandet, bifallit en årlig summa af 2000 Hulr för del KonglBibliotheket; och Ridderskap,ets pc.h Atle tis kända nit för vetenSkäperne gep mig hopp , att Ridderskapet och Adeln ska}} täckas instämma i EorgareStåndets beslut, a2io Den »9 Julii e. rm. I sådant afseende anhåller jag, att Pro-* tocollsUtdraget i detta ämne må varda uppläst* Härefter upplästes BorgareStåndets Protos collsUtdrag af den 2? dennes, innehållande, att nämnde Stånd beslutat, det utom de redan å Stat anviste iooo Riksdaler, ytterligare 2000, Riksdaler må anslås, hvarigenom hela årliga anslags-summan för Kongl. Bibliotheket konjr me att blifva 3000 Riksdaler Banco. Herr Hammarsköld, Lorenzo : StatsUtskottet har ganska rigtigt fortsatt den conseqvens, med hvilken Utskottet förut behandlat detta ärende, och Utskottet har gjort det till den grad, att Utskottet icke ens tagit tillräcklig notion af de anmärkningar, sorn vid första Betänkan», det framställdes, utan så flyktigt öfverfarit dessa anmärkningar, att Utskottet trott dem variera 1 framställningen, h vilket vöre vigfigast, antingen att få anslag till böckers inköp, elles böckers utgifvande.
I afseende på vestra stambanans riktning, har åter Kongl. Majit i Dess Nådiga proposition vttral, att denna stambana, som skulle sammanbinda Slockholm med Göteborg, och från hvilken jernvägar skulle utgrena sig till Norrige och till Skåne, obestridligen vore företrädesvis vigtig och att den största omsorg borde användas å dess utstakande, så alt den äfven i framtiden, under fortgående utveckling af landels jernvägssystem, malte motsvara sitt ändamål. Emot ifrågavarande banas ledning norr om Mälaren till Örebro och Svartå, på sätt Jernvägs-komniiltéen föreslagil, har Kongl. Majit erinrat, att derigenom skulle jeruvägs-förhindelsen ej allenast mellan Stockholm och Göteborg, ulan ock mellan förstnämnde stad och Norrige, blifva omkring 3| mil längre, än om samma stambana leddes söder 0111 Mälaren, eller från Stockholm genom Södermanland till Hallsberg och Hjulö. Då 1111 i allt läll en för hufvudstadens sammanbindande med södra provinserna nödvändig stambana måste fortgå i hufvudsakligen vestlig riktning ända till Katrineholm, komma således, om detta vägstycke intoges i den vestra stambanans sträckning, anläggnings-koslnaden för 12^ mils jernväg att besparas. Deremot utgjorde, den besparade väganläggning. som, enligt Kommilléens förslag, skulle uppkomma genom vestra och norra stambanornas ledande i samma riktning från hufvuustaden tiil Giresta, endast 6 mil, fastän i detta fall jernvägen mellan Stockholm och Upsala skulle blifva omkring 2^ mil längre.
Han har förbluffat Vatikanen med sina hermeliner och silfverbjällror samt Versailles med sina älghudshandskar och kragstöflar. Han har ätit nådebröd hos sultanen och bjudit tyska borgare på springbrunnar af vin. Hans historia är brokigare än Karl Knutssons lefnadssaga, och världsklok och allerfaren gnuggar han händerna och bugar och bugar. – Mina herrar, säger han till sina grannar, tilltro mig ingen betydelse. Jag är en gammal tok, och alla mina barn äro så fullkomligt obegåfvade, att jag råkar i misstämning bara jag talar om dem. Jag begär ingenting, mina herrar, önskar ingenting, och ni skola därför inte heller begära något af mig! Ett sådant själftvifvel, hur vinnande det än kan synas, leder ofelbart till undergång. Väl kan ett mer storartadt slut aldrig vänta ett gammalt folk än att med vetandets mogna frukter i knät och själfanklagelsen på sin mun sluta ögat till sömnen; men det är lifvets lag att rygga tillbaka vid ättestupan, och svenskarnes lynne är ännu för rikt på möjligheter att den genomskinligt kalla dager, i hvilken de betrakta hvarandra, nödvändigt skulle vara höstens. Underskattandet af det inhemska har sin skugga och medför ett fördärfligt och löjligt öfverskattande af det främmande. Svenskarne förtiga artigt, att det utland, inför hvilket de så gärna böja sina hufvud, är ett Utopia, som endast finns till i deras egen själfkritik. Skillnaden mellan Sverige och de stora kulturlanden är förnämligast en portmonnäfråga. De äga blott i massa hvad vi äga styckevis. Där vi skjuta med en kanon, skjuta de med fem. Där vi ha en Berzelius, ha de två – och långa tider ingen. Frampressa ur de stora kulturlandens odling själfva dess quinta essentia och pröfva den vid sidan af det förnämsta, som vi under de sista trehundra åren frambragt inom naturforskning, diktning och konst samt vid rådsbord och på slagfält! Jämförelsen utfaller icke till vårt men.
JV5 3, i anledning af väckt motion om förbud att utsätta trupps samling till fidermöte eller dylikt till tid, då gudstjenst pågår; M 4, i anledning af väckt förslag om tillstånd för beväringsskyldige från Listers och Bräkne bärader att undergå vapenöfning å mönstringsslätten vid Asarum, i stället för den vanliga exercisplatsen Warnö i närheten af Carlskrona; 126 Prot.-Utdrag den 8 och 10 December 1862. M 5, i anledning af väckt motion om uttjenta Underofficerares och Soldaters befordrande till vissa tjenstebefattningar; och M 6, i anledning af väckt motion, angående ändring i 2 § 1 mom. af Kongl. Förordningen den 11 Juli 1862, rörande reglering af presterskapets löneinkomster. Den S och 10 December. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S.S. D D. Vid föredragning af Konstilutious-Utskottets Memorial, JM 3, med ytterligare uppgift å hvilande förslag till ändringar i grundlagarne, fattade Ridderskapet och Adeln följande beslut: 10:de punkten. Förslaget antogs. ll:te punkten. Förslaget förkastades. Förslaget antogs. Förslaget förkastades. Förslaget antogs. Förslaget förkastades. Förslagen antogos. 27:de punkten. Förslaget förkastades. Frän Högv. Preste-Stdndet. S.S. D.D. Vid förnyad föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial, JY2 3, med ytterligare uppgift å hvilande förslag till ändringar i grundlagarne, antog PresteStåndet de i 16:de, 17:de, 18:de, 19:de, 21 :sta, 22:dra, 23:dje och 25:te punkterna af detta Memorial upptagna grundlagsändringsförslag, hvaremot förslagen uti 10:de, ll:te, 12:te, 15:de, 14:de, lärde, 20:de, 24:de, 26:te och 27:de punkterna blefvo af Ståndet förkastade. Prot.-Utdrag den 10 December 1862. 127 Den 10 December. Från Högloft.
(Denna skuld har blifvit förd inom linien , enligt Rikets Ständers beslut vid 1828—1830 års riksdag. Häraf har dock J:del eller 3 procent innehållits såsom bevillningsafgift. 49,250: — 49,250: — (Dessa obligationers kapitalbelopp fördes inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840-1841 års riksdag). Det, enligt 1779 års riksdagsbeslut, till/iemgift åt dåvarande Hertigen af Södermanland, sedermera Konung Carl XIII, anslagna kapital med 5 procents årlig ränta... 150,000' — 150,000: — (Fördt inom linien, enligt d:o d:o). Lappmarks Ecklesiastikverks, vid Kongl, f. d. Kanslistyrelsens upplösning år 1834, till Riksgälds-kontoret öfverlemnadefond, för hvilken Kontoret betalar 5 procents årlig ränta 100,777: 16. 100.777: 16. (Fördt inom linien, enligt d:o d:o.) Från Landtränterierna samt Ofverståthålla re-embetets Kansli till t Kongl. (Upptagna inom linien, enligt Fullmäktiges beslut d. 8 Maj 1845.) Från Kongl. Postverket emottagna medel, som varit inneslutne i öfverblifna bref. (till Riksgälds-kontoret öfverlemnade på grund af Rikets Ständers beslut vid 1844 och 1845 års riksdag samt Kongl. Brefvet d. 10 Mars 1845.) För fullföljandet af rättegången, angående Baumanska arfvingarnes kronofordran, utaf Riksgäldskontoret hos Ofverståthållare-embetet deponerade medel, som derefter återbekommits emotRiksgälds-kontorets förbindelse af d. 25 ' Summa"
Stånden rättighet att göra anmärkmr såsom gemensamma tankar, så öppnar detsamma deremot tillfälle för Stånden att vid Constit.Utsk:s förslag göra anmärkmr på samma satt som vid andra Utsk:s betänktn, hvarigenom en större frihet vinnes än förut, och hvarigenom man kati hoppas att från Constit.Utsk. erhålla bättre förslag. Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes skilja frågorna åt, så att frågan örn behandlingen af förslag, grundade på K. M:s propostr, måtte särskildt företagas, och frågan om behandlingen af förslag af riksdagsmän eller af Constit.Utsk, sjelf afgifna sedermera särskildt afgöras. Hr Gunther, Carl Gust.: Då jag i sista plenum vågade föreslå en förändring i det förslag, Constit.Utsk. framställt till ny redaction af 8i § Reg.F., utgick jag från den synpunkt, att formen för förändring af grundlagsändringsförslag utgör en af de vigtigaste grundpelare, på hvilka Reg.F. hvilar och hvaraf dess upprätthållande i väsendtlig mån beror, samt att det således är en vigtig angelägenhet, att denna form är tydlig och klar, så att ingen motsägelse eller otydlighet finnes i det lagbud, som bestämmer sättet att behandla grundlagsförslag. Jag antog äfven för en bestyrkt sanning, att närvar, ordalydelse uti 56 och 8i §§ Reg.F. dels är contradictorisk och dels otydlig, och att det derföre är både behöfligt och för framtiden nödigt att afhjelpa dessa brister. Med ledsnad hörde jag talare yrka motsatsen. De påstodo, att dessa §§ icke innefattade några brister och icke tarfvade någon förändring; men samma talare motsade sig sjelfva deruti, att de sjelfva framställde förslag till förändringar, i hvilka förslag de dock så svängde omkring, att de slutligen stådnade pä samma punkt, hvarifrån tje utgått.