Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till afhjelpande af denna stora olägenhet, deraf allmogen har mesta känningen, hafva många försök blifvit gjorda att anlägga nya vattenqvarnar för spanmåls förmalande, emot tillItägt och skattläggning; men de flesta så beskaffade försök , helst då en bonde dermed befattat sig och har råkat hafva till granne någon bättre ståndsperson, som ägde skattlagd qvarn , hafva merendels misslyckats, ty egennyttan har alltid hittat på utväg att motverka den nya qvarnanläggningen, äfven då behofvet deraf blifvit på det mest öfvertygande sätt bevist. Vanligtvis hafva ägarne till de gamla skaltlagda qvarnarna fö» rcburit intrång i deras qvarnrörelse, minskning i mäldelaget, Den 4 Mars e. ni. »7 vattenuppdämning, någon framdeles blifvande strömrensning, eller annat dylikt, som för det mesta varit svepskäl, men hvarpå en eller annan embetsmyndighet, af vissa orsaker likväl, stundom lagt stor vigt. Kostsamma häradssyner, landtmäteri-förrättningar, rättegångar och en oskälig tidsutdrägt, hafva emedlertid utarmat sökanden; och det saknas icke exempel, att om den händelsen inträffat, att sökanden omsider fått tillstånd bygga den nya qvarnen, så har han måst afstå derifrån, sedan hans tillgångar blifvit medtagna genom det honom påtrugade förskräckliga processandet. lietrycket och svårigheten att få mala har således icke blott fortfarit i orten, utan till och med blifvit på det kännbaraste sätt ökadt isynnerhet för dem, som understöd! ansökningen om den nya qvarnen; ty dessa hafva blifvit afvista från den gamla qvarnen, sedan det lyckats dess ägare att förhindra den nya qvarn-anläggningcn.
N:o 11 B* framt de icke ar t8r3 emot ständigt Knecktehail utbytt sin då varande Extra Roteringsskyldighet, hafva de förenade Utskotten, som hvarken kunna medgifva, att Skåne, i förhållande till folk-» inängd, välmåga och de rika tillgångar, en tacksam jord landtmannen erbjuder, är, på det hela taget, hårdare roteradt, än Rikets öfriga Provincer, eller än mindre anse sig böra understödja sådana förslag, genom lemnad verkställighet hvaråt Rikets reguliera försvarsstyrka inom en af dess vigtigaste gränsorter skulle försvaga» eller, så vidt Infanteri-vapnet rörer, måhända alldeles försvinna, vördsamt skolat, med åberopande i öfrigt af de skäl, som i det redan afgifna Betänkandet, pag. 43 och 44, innefattas, afstyrka Rikets Högloflige Ständers bifall till hvad af Herrar Grefvarne Gyllenborg och Horn, Herr Friherre ^Vrangel samt Herrar Munck af Rosenschöld och Hjerta i sistnämnde omständighet hemställdt blifvit.
Skrifvelse, N;o liq, a6t af insatta medel å det så kallade creditsedel-verkets räkningar, hvaraf obligationérne redan för mer än 20 år sedan förfallit och depositions-skulderna varit balancerade vida längre lid, än Rikets Ständers Ranks attester öfver derstädes deponerade medel numera äro gällande, har, till unvikande af en framtida ändamålslös bokföring att dessa skuld-belopp, blifvit hos Rikets Ständer hemsläldt, att en viss tidpunkt måtte varda af Rikets Ständer bestämd, efter hvilken de dessförinnan ej företedde obligationernes capital-och ränte-belopp, äfvensom de innestående depositionerue, skulle ur räkeuskaperne helt och hållet allöras. Enligt Rikets Ständer tillställd förteckning öfver ofvannämnde till afskrifning föreslagna obligationer och depositions-skulder, utgöras desamma af: 1:0 Till innehafvarén utfärdade Obligationer med 5 procents ränta. Till förfallo daCapital. gen Lcräkuadt Banco. interesse. 35 Summa 3,250[— [5lU[38| 1 3,760 38 1 t:o Till ersättning för Svenska medborgares fordringar hos Franska Skrifvelsej N.-o 1VJ. och 3:o Depositions-sknldj balancerad till oför• Riks#.-sedi ar. ändradt belopp sedan år i83f. Afl. Cassören Tavelins utelöpande Assignationer 6 44 „ dito dito dito Attester 155 8 „ dito Wassermans dito Assignationer 6 3 6 , dito dito dito Attester — 19 „ dito Ströms dito
En olycklig fördom har i sednare tider hos oss gifvit dessa namnet Lustläger, och derigenom hos mängden, som ty värr oftare dömer efter ytan än efter sakens inre beskaffenhet och värde, uppväckt och rotfästat den föreställningen, att dessa större truppsamlingar icke annat äro än en militärisk lek och lustbarhet, en onödig och fåfänglig lyx, som förorsakar landet kostnader utan motsvarande gagn och nytta. Denna falska föreställning måste liäfvas och ett upplystare tänkesätt rörande denna vigtiga angelägenhet göra sig gällande, emedan önskan att se fäderneslandets försvarsverk tillbörligen ordnadt och viljan att härtill lemna nödiga anslag måste förutsättas hos hvarje fosterländskt sinnad man. Större öfningsläger, dervid trupper af alla vapen lemnäs tillfälle att under samfälda vapenöfningar lära sig använda och tillämpa den serskilda kunskap, hvarje vapen tillhör, äro icke ett nyare tiders påfund, eller tillfälliga huggskott, utan en urgammal godkänd militärisk inrättning, som i alla tider oell hos alla folk, som förstått att vårda sin krigsmakt och derigenom trygga sin sjelfständighet, ansetts som ett hufvudvilkor för krigsmaktens behöriga daning, och historien intygar, att nederlag och olyckor blifvit det folks sorgliga lott, som af okunnighet förbisett, eller af likgiltighet försummat denna angelägna del af sin krigsbildning; och beklagligen äro fäderneslandets egna tideböcker i detta fall icke de minst varnande.
Speceri-, Viaocl De k i l atessmagas n i i parti och minut, 38 Drottninggatan 38. Allm. Bell. GUSTAF HOLMBLOM KAPP-FABBIK 38 Vesterlånggatan 38 \ Nedra botten, I o. 2 tr. upp. n iri352] l kanterna af bandet gä under symaskinen, däri Ni satt en grof nål utan träd, ställ maskinen till lika långa stygn. Nålen gör hal i bandet med jämna mellanrum, hvari ni först å ömse sidor virkar ett hvarf med stolpar och luftmaskor, så ett hvarf med s. k. esstolpar och så åter ett hvarf med stolpar och luftmaskor. Undvik så mycket som möjligt virkade spetsar. De hålla ej så länge som tyget och kosta möda och bekymmer att få hela eller nya igen. Brodera hällre på fällarne med litet glansgarn, går lika fort och håller plagget ut. Pa grofva linneeller bomullslakan sys endast ett stort namn med rödt garn. » Bisan. » Om » Molly » vill erhålla några vackra och trefliga spetsprofver, så uppgif adress till Elise Aspengren, Mosas. Om » Molly » sänder sin adress till » " Prestgården », Rydaholm (Jönköpings län), skola spetsprofver med det snaraste blifva henne tillskickade. A. Nkr 429. Man behöfver ej vaxa bolstervar, om fjädern är lagd uti ett inre var af oblekt prima domestik. E. af R. Man tager en eller två skifvor lim, som bultas sönder och läggas i blöt samt kokas sedan i en kanna vatten. Sedan limmet är väl smält, lägges däruti ett stycke vax, så stort som ett ägg, och när det smält, vispas i alltsammans så mycket skrädt kornmjöl, att det blir som en gröt, därpå lyftes det af elden, klappas jämt med en slef och, medan det ännu är varmt, lägges däruti en god knifsudd venedisk terpentin, hvarpå åter med slefven klappas, tills det blir kallt, då bolstervaret bestrykes därmed pä afvigsidan, och därtill är en ny skoborste tjänligast.
8 Eti nian gifter sig vid tretdo Qï, efter att. secli~i. sitt sextoiide iii. Ila let ' vat i laster ocli iitsviifiiingai., ocli tror sig lin vid siclaii af eii iing oskyldig kvinm lriiiiiia lefva ett idealiskt &amp; Iilitenskap! Haii. besiiiiiar icke, a t t liar inan i &amp; ratal varit vaii a t t släclrn sin törst i eii clypöl löper maii fara a t t k$iiiiia afsniali för skogens friska källBder. Hvad blii: c25 följden? 1 vaiiligaste fall, enligt Tolstoy, att linstriiii efter mer eller mindre strid sh sin %iiiiigoni vbiijes vid ~liaiis. siiiak ocli a t t bkda stanna i dyn: BIaii kiiiiilzer siii föriieclriiig - ineii tiger clii.iiled. Ofta tages cleii soni ett .oiinclviltligligt faktuin, iiiaii! talar om ki * ossacle ' illi1sioiiei1 o. s. v. » Det var viil jag som var föl. roiiiantislr)), tiinker $ert iiiiga Iinstrnn, ofta ' tippvnxeii i okiiiinigliet (s. k. ' oslriild), eller också med en, iniiiigd fdskrt teorier, som, hon uppgjoit p % egen hand, och livilka stiiiidoin iiro farligare $11 ren oki ?nnighet. b, ', ' Mycket beror iiatiirligtvis p t ~ olika sknl~lyr: ne, men i i !ialiga fall ä.r iitgHngen den har ant~ ' dda. Först motvilja, s8 ~ ' esigiiatiuii, sliitligen tillfredsstallelse. Man blir ganinial, inii: iiet af fornt känslor och in tryck har bleknat, och nian liter sin dotter q % igenom salilina iitveckliiigsgrader, nar hennes tid kommer.
Huru lätt man förvillar sig, då man är inne på sophismens område, bevisade han, då han sade, att ingen kunde fråntaga honom hans representationsrätt, under det han likväl 3a8 Den ii October e. m. sjelf ville fråntaga hvarje adelsman, som icke fyllt 35 år, denna rättighet. Jag tror, att det, soln till en stor del afskräckt de öfriga Stånden från att verksammare, än som skett, befrämja representationsförändringen vid denna riksdag, har varit en opinion, som jag hoppas är ett misstag, att It. o. Ad. icke skulle vara benäget att gå till mötes med de förändringar i detta Stånds organisation, som blefve nödvändiga. Jag har ej föreställt mig, att det skulle vara förhållandet, ty jag har af historien funnit Svenska Adeln vara färdig, att göra de uppoffringar, som fäderneslandets val påkallar. Här är icke fråga om någon uppoffring af Ståndet. Det är visserligen en uppoffring af den embetsmannapersonal af R. o. Ad., som befinner sig i Stockholm; men icke kan man påstå, att Adeln inom alla landsorter är representerad genom denna embelsmannapersonal i Stockholm. Jag vet icke, om bär finnes någon enda adelsman från Skaraborgs län, hvarest finnas 4°° adelsmän. Från Skåne och Småland, hvarest finnes ett betydligt antal adelsmän, äro högst få närvar, vid riksdagen. Det är således Adeln inom hufvudstaden, som betyder allt. Det är val sannt, att det kan vara ganska angenämt för tjenstemän här i staden att på lediga stunder gä upp på Riddarhuset och kasta in en voteringssedel; men de kunna ju blifva valda, om det andra organisationssättet antages. Det är visserligen mångå, som icke kunna äga förhoppning att blifva det; men hvarken de sjelfva eller fäderneslandet lärer komma att förlora stort derpå. Skulle likväl någon personlig uppoffring vara dermed förenad, tror jag likväl, att äran, som Adelö säges representera, fordrar, att man uppoffrar det enskilda för det allmänna. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anhåller att först få göra några anmärknrr vid formen för denna öfverläggning och sedan att få yttra mig i hufvudsaken.
Nådig framställning till Rikets Ständer den 18 Januari 1834 om orättvisan och olämpligheten deraf, att en del krono-, skatteoch frälse-jord betalade rotéfribets-bevillning till ett belopp, som på långt när ej motsvarade roteringsbesväret, samt derjemte till Rikets Ständers ombepröfvande hemställt, huruvida icke för denna jord borde erläggas en rote-vacance-afgift, sorn motsvarade kostnaden för roteringens utgörande in natura. Detta syntes äfvenväl desto rigtigare, då man tog i betraktande, att nämnde roterings-skyldiga, men dittills oroterade, jord icke i stöd af någon rättsgrund vöre från berörde besvär befriad, utan blott hade att der - 22 Slatssamt Allm, Besv.~ och Ekon.-Ut skottens Utlåtande, N.-o 160. för tacka andra omständigheter, såsom dels tillfälligheten af frånskild och aflägse belägenhet och dels, att den först efter den ursprungliga roteringen blifvit åsatt hemmantal och således dervid ej kunnat tagas i beräkning.
Slutligen är en del af allmänna bevillningen och statsverkets bidrag till extra statsregleringen för år 1867 tagna i beräkning, hvilka poster måste upplånas, derest icke Riksgäldskontoret kan förskottera, emedan dessa inkomster enl. vanligheten ej komma Eiksg.-kontoret tillhanda förr än år 1868. StatsUtsk:t har begärt upplysning om hvilka medel Riksg.- kontoret kan disponera för att förskottera dessa för 1867 påräknade men ej förr än 1868 inflytande inkomster, men ännu ej erhållit någon sådan; och man vet således icke huru mycket Riksgäldskontoret kan förskjuta; men jag fruktar, att summan icke blir stor. Jag tror att om de anledningar, som kunna minska de beräknade summorna, inträffa, så kan ställningen bli svårare än den nu är. Hvad beträffar den egentliga frågan eller kostnaden för våra jernvägar, så har jag, för att få veta hvad dessa 362 Di.-u 17 Maj f. m. inbringa, liksom Frih. af Ugglas, tagit råd af sakkunnige personer och sedan uppställt mina beräkningar, ehuru på ett annat sätt, än det, som blifvit användt vid den redogörelse öfver jernbanornas inkomster, som varit införd i tidningarne. jag tror, att till alla de medel, som blifvit utgifna i och för jernvägarne, måste äfven läggas den ränta, som å dessa medel utgått, för såvidt den icke blifvit af inkomsterna betäckt. Med en sådan kalkyl visar det sig att fr. o. med år 1855 t. o. med år 1866 har Svenska statsverket till stambanor anvisat en sammanlagd summa af 76,589,000 rdr rmt. Beräknar man å de år från år sålunda anvisade summor 5 proc., eller något mindre än den Svenska Staten för de fonderade jernvägslånen får vidkännas, uppgår den kostnad
Ingen förtrogen eger jag, ingen för hvilken jag fullt kan öppna mitt af alla menskliga känslor slitna hjerta; i stunder då jag känner mig öfverväldigad, som nu, och genomträngd af medvetandet om min egen litenhet, som nu, då eger jag ingen mer än dig; då är du mig allt och jag är intet, är ringare än sandskornet jag trampar, O, Gud! min frälsare, min broder, – det högsta gudomliga och det renast menskliga, hvars väsende mitt förstånd ej mäktar fatta och hvars kärlek så många gånger smält mitt syndiga sinne, fräls mig, stöd mig, led mig! Jag har ingen utan dig och jag vill icke hafva annat än hvad din nåd skänker mig. Du ensam har sett min hjertlöshet, du ensam kan försona, du ensam emottaga min ånger. Rädda mig från min sjelfviska hårdhet! Tryck mig intill dig i kärlek, ty jag darrar som ett barn i mörker! I ödmjukhet sjunker jag ned inför dig i stoftet och beder dig att du ej måtte hafva sändt mig denna minutliga framgång som ett förebud till ångest och oro, att du ej måtte hafva ledt mig in på denna okända väg utan att äfven lysa mig i dess mörker. Christus – kärlekens konung, ärones konung – qvinnorna följde dig och du stötte dem icke tillbaka, de blefvo icke dina apostlar och sändebud, men vid dina fötter satt dock Maria och du talade till henne; du aktade icke visheten för hög för qvinnans tanke, icke hennes sorger för små för ditt deltagande, så stöt icke heller mig bort och låt mig icke vandra på flärdens väg! Lys mig med din vishet och värm mig med din kärlek och lär mig att fridsamt och stilla vandra dina ringare ärenden, tjenande dig och de dina, i tysthet verkande och gifvande dig allena äran. Ack, lär mig att tänka på arbetet för dess egen skull och icke på mig! Qväf fåfängan hos mig, men gör mina verk dugliga. Gif mig lugn, klarhet och kraft, men framför allt ett rent och ödmjukt sinne, en skuldfri kärlek. Framgången står i din hand, icke i min: ske din vilje! Kyrkoherden satt ute i trädgården hos oss damer och sonen stod bakom honom, så att jag kunde se honom.
Preussens myntlag af den 30 September 1821 utmyntas af en Kölnisk mark fint silfver 14 Preussiska Thaler, med en halt af 77i00 silfver, och värdet af 100 Thaler Preuss. Courant utgjorde alltså R:dr R:mt 261: 90 V2. eller, då remedium 5/iooo • 'igt och 'i4%ooooo i halt toges i beräkning, minst » 259: 68 /2. Likmätigt myntfördraget af den 24 Januari 1857 och myntlagen af den 4 Maj samma år, utmyntas 2 Pfund ( Medium al dessa fyra värden vöre för 100 Preussiska Thaler Hulr Hunt 200: 70., hvarvid tillika borde anmärkas, att vid ommvntning afdroges, förutom myntskatt 3/4 procent, dels smällningskostnad 10 öre H:mt per skålpund samt dels smältnings lörlust och smuts omkring Viooo. hvilka sistnämnda begge aldragsposter naturligtvis ej ilrågakommo då för myntningen användes finsilfver; och hafva Fullmägtige slutligen förklarat, att ehuru det för Banken möjligen komme att leda till fördel, derest Fullmägtige voro berättigade att öppna räkning hos ett eller flera ansedda hus i Berlin, Fullmägtige likväl afstyrkte bifall lill det väckta förslaget om bemyndigande för Fullmägtige att till viss kurs låta uppköpa vexlar å Preussiska Thaler. Af det anförda visar sig, att Fullmägtige vid förevarande förslag gjort hufvudsakligen den erinran, att efterfrågan å Preussiska Thaler här på platsen vore af jemlörelsevis ringa betydenhet, till stöd hvarför Fullmägtige anfört de låga belopp, hvartill vexelsluten i denna myntsort på Stockholms Börs under en längre tidrymd uppgått. Men, enligt Utskottets tanke, kunna dessa siffror icke anses utmärka hvad som åsyftats att med dem bevisa.
R:dr milen; från Agghult till Malmö omkring , . .12 „ dito dito lill n 8,400,000, eller lill 700,000 11:(kr milen; hvartill borde läggas den särskilda eller bibanan från Axamo lill Jönköping ... — 28,750 „ med en beräknad anläggningskostnad af „ 702.719, Således skulle södra stam-banan komma alt utgöra 31 mil, 4,980 fot samt medföra en anläggningskostnad af R:dr 19,268,258 motsvarande ett medelbelopp af 613,000 R:dr för hvarje mil. 8 Slals-Ulskotlets Ulla lande N:o 62. Föreningseller sammanbindnings-banan mellan ostra stam-banan vid Kambol i Södermanland och vestra stambanan vid „Wendle i Westmanland skulle erhålla en hängd af’ något mer än G mil samt kosta 4,*275,000 Rrdr, eller 712,000 R:dr för hvarje mil; varande uti denna kostnad, utgörande i medeltal för milen 712,000 R:dr, inberäknadt eli belopp al’225.000 R:dr för öfvergången medelst lästa broar öfver Qvicksund. Enahanda bana för sistnämnde 2:ne stambanors förenande mellan Katrineholm och Örebro skulle blifva 6jfmil lång, och skulle anläggningen deraf fordra en kostnad af 4.080,227 R:dr, svarande mot ett medelbelopp af 612,934 Rrdr för hvarje mil. Längden af den bana, som skulle sammanbinda vestra stambanan vid Örebro och Weltern v vid Askersund, komme att utgöra omkring 5 mil och anläggningskostnaden för den samma 3,250,000 Rrdr eller 650,000 R:dr för hvarje mil.
Veterinärinrättningen har för afsig att behandla kännedomen om alla de nyttiga husdjuren i deras förekommande olika förhållanden. 2) Utskottet har, jemte det att det sökt utvidga Inrättningens verkningskrets, inskränkt så väl Lärare-personalen som stipendierne för Eleverne; så att hvarken kunna Lärarena sköta sina Läro-embeten, då de ej få sina vissa delar att undervisa, ej heller kan inrättningens practik ska anstalter äga beståud eller skötas med 8 Elever, som Utskottet föreslagit i stället för 16, som föreslagits af Kongl. Majit. Härvid bör ytterligare anmärkas, att Utskottet har beviljat endast en Lärare och en Adjunct, hvilken sednare de kalla Theoretisk. Blir Adjuncten en slags theoretisk Lärare, så har den practiska Läraren alldeles intet biträde att påräkna, i fall att han genom sjukdom eller andra inträffande omständigheter blir hindrad att sin tjenst förrätta. Ännu svårare blir tillfället vid någon Lärares bortgång: bland Eleverne kan man ej uttaga Lärare, ty sådan bildning kan ej påräknas. Bland Medici kan lika litet påräknas någon som innan några års studium och erfarenhet i saken, skullef ens med medelmåtta intaga en sådan Lärostol. Skall der - » Den 5 Julli e, m, 77 emot Adjuncten vara Läraren till sådant biträde som nästan beständigt tarfvas, så kan han hvarken få tillfälle att sköta den delen af undervisningen som skall tillkomma den i Konungens proposition föreslagne theoretices Läraren, ej heller skulle han få tillfälle att så mycket ägna sig åt Veterinär-kunskapens vidlöftiga studium, som ens oundvikligt är. Med få ord: båda dessa Tjenstemän* verkningskrets blir förfelad. Lika så skadligt det är att indraga den föreslagne theoretiska Lärarens tjenst, eller och den tillernade Adjuncten, som i Konungens förslag kallas pensionair, lika illa är det att inskränka Elevernes antal från 16 till 8, då dageligen minst 5 äro sysselsatte med smide och 5 med sjuk-skjötseln.
Jag bekänner, att om i8a3 års Ständer känt förhållan - Den 17 Julii e. m. »49 det, så, ehuru intet hinder deri låg för en framslald önskan om en förändrad disposition, hade de likväl bordt fråga sig före, innan de fattade något beslut. Om derföre i8a3 års skrifvelse betraktas såsom en hemställan, hvilken genom 1825 års beslut blifvit alslagen, så bevisar det blott att Konungen lunnit för godt att bibehålla sin dispositionsrätt af 181 x, hvilken, då den en gång vai'it laglig, icke kunnat upphäfvas genom i8a3 års Ständers beslut. Jag tror att min uppfattning af förhållandet är riktig, ehuru framställningen deraf kanske varit mindre tydlig, och jag förblifyer derföre vid min förut yttrade mening. Herr Iljertcij Grustaf: Jag hade visserligen ej ämnat yttra mig öfver de serskildta anmärkningsfrågor, hvilka Utskottet afslagit, emedan jag trott det vara mindre lämpligt, då jag icke finner någon af Konungens Rådgifvare närvarande, utan hela försvaret öfverlemnadt åt sakdrifvare; men jag tager mig dock friheten fästa uppmärksamheten på 76 §:n Riksdagsordningen, Deri säges uttryckeligen: ”'Allt hvad Rikets Ständer efter granskning godkänt eller lemnat ”oanmärkt, bör anses hafva vunnit decharge ”i afseende på det granskade, odlingen ny, ”till ansvarighet förbindande, granskning af ”nya Ständer i samma mål vara tillåten.” Hvad sålunda icke blifvit granskadt, kan icke eller hafva vunnit decharge; Nu har Åbo i»o Den 17 Julii e. ro. Academiefond aldrig undergått någon granskning af Rikets Ständers Revisorer, och följaktligen kan icke eller decharge för rådgifvande åtgärderne i afseende härpå hafva blifvit meddeldt, enär man hittills saknat all upptäckt om möjliga tillgrepp af Statens medel.
S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande 32 43, Litt. A., i anledning af väckta motioner angående förändrade grunder för mjöloch sågqvarnars beskattning, blefvo Utskottets deri gjorda hemställanden af Ridderskapet och Adelö bifallna, endast med det tillägg till första punkten, att efter orden: »räntan å mjöloch sägqvarnar må», infördes följande, uti motiveringen till Utskottets förslag förekommande mening: »under förutsättning att nu gällande författningar, så vidt desamma icke angå frågor om vattenuppdämning, skola i behörig ordning ändras sä väl i afseende å hittills meddelade föreskrifter rörande rättigheten för mjöloch sågqvarnars anläggning, som ock beträffande den tull, som härvid bör utgå»; och skulle de öfriga Riks-Stånden vänligen inbjudas att förena sig uti Ridderskapet och Adelns i afseende å första punkten af Utlåtandet sålunda fattade beslut. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande, 32 43, angående beräkningen af Statsverkets inkomster, lättade Ridderskapet och Adeln följande beslut: Utskottets första hemställan, angående förslagsprisel å Kronans behållna spanmäl. Bifölls Prot.-Utdrag den 28 Februari 1863, 247 1:»ta—4:de punkterna; Utskottets hemställanden och förslag. Biföllos. 5:te och 6:te punkterna; Utskottets hemställan och förslag. Återremitterades. 7;de punkten; Utskottets förslag. Bifölls. 8:de punkten; återremitterades. 9:de punkten; Utskottets förslag afslogs och mantalspenningarne beräknades till det af Kongl. Maj:t föreslagna belopp 960,000 R:dr. 10:de—22:dra punkterna samt Utskottets näst efter 22;dra punkten gjorda hemställan. Biföllos. Utskottets slutliga yttrande om de extra ordinarie inkomsterna, totalbeloppet af samtlige Statsinkomsterna och skilnaden dem emellan och de vid sista riksdagen beräknade. Lades till handlingarne.