Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Obligationer med derå till förfallodagarne upplupen ränta 3,760: 38. 1. Förfallne 5 procents obligationer med d:o d:o, utfärdade för Svenska medborgares erkända fordringar hos Franska regeringen 559: 20. 4. Återstoden af den, vid Kongl. f. d. Nummerlotteri-inrättningens upplösning, till liiksgälds-kontoret öfverlemnade s. k. brud gäfvofond Verkställda och sedermera icke återtagna insatser för den inställda 1144:de dragningen vid samma lotteri-inrättning Upplupen, outtagen ränta å de år 1750 för tillskott till Trollhätte slussverks byggnad, utfärdade s. k. lottsedlar Bro å Riksgälds-kontorets Obligationer för de till utbetalningar å neutralitets-kreditivet upplånta medel D:o å ekeskogsmedlen , Öfverlefverering vid slutbetalning af länet till allmänna byggnader i staden Norrköping Beviljade under 1840 och 1841 års riksdag: Utaf anslaget, 100,000 R:dr, för häradshäktenas ombyggande och förseende med celler Anslaget för fängelsebyggnader i städerna utom Stockholm Utaf den med 600,000 R:dr anvisade fond för Strömsholms kanaloch slussverks ombyggnad (Utbetaldes i Januari 1855 och 1856.) Utaf det, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, disponerade belopp af då anvisade medel, 150,000 R:dr för odlingsföretags beredande medelst utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar . (Utbetaldt i Juni 1855.) Beviljade under 1847 och 1848 års riksdag: Utaf det för åren 1848, 1849 och 1850 beviljade anslag för anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, 33,333 R:dr 16 sk. årligen (Slutbetaldt i Februari 1857.) Dito af dito, 1,000 Il:dr, till befrämjande af goda läseböckers författande och utgifvan de för allmogen 500: 500-
Ridd.Secret. tillkännagaf att PresteSt. bifallit 9 §:n, med tillägg i första stycket af ett nytt moment: ”4:0 innehafvande sakerhetshandlingar för lemnade eassacreditiv, i den mån dessa anlitats, dock härför aldrig utöfver 4° proc. å det verkliga actiecapitalets belopp; hörandes desse lånehandlingar af directionen vid hvarje lånecontor pröfvas, i närvaro af Konungens Bef:h:de eller dess ombud.” BorgareSt. hade antagit g §:n med den förändring uti dess 1 morn., att, näst efter orden "Sorn i 6 §:n nämnas,” tilläggas dessa: ”och 4 Frih. Cederström: Af de upplästa prol.utdrtn har B. o. Ad. inhemtat de öfriga Ståndens beslut. För min del tillstyrker jag bifall lill hvad BorgareSt. beslutat, hvarigenom denna fråga kan blifva afgjord med minsta olägenhet för rörelsen. Hr Lefren: Jag för min del tror att dessa cassncreditiv äro sådana, som icke borde i den vanliga rörelsen inberäknas, utan slå i bredd som säkerhet för cassan och bankens sedlar, relativt till grundfonden och öfriga siikerhetsliandlingar, som äro nämnda i den 6 §:n. Jag tillstyrker bifall till Ulsktns betänk., sådant det har befmnes. Hr Hjerta: Jag tager mig friheten instämma i Hr A111 i 11 olis anhållan, emedan jag tror all en af de vigtigaste 55o Den 20 Februari e. m. af privatbankens bestämmelser måste upphöra, ifall icke tillfälle att utvidga rörelsen genom cassacreditiver beviljas. Jag tillhör deni som anse, att man-bör gå med stränghet tillväga i rättigheten att utsläppa småsedlar, och jag finner med glädje, att R. o. Ad. i detta fall instämt i de öfriga Ståndens beslut; men jag tror också, att det i samma mån är mindre farligt och mindre vådligt att instämma i livad Hr Nordenanckar i sin reservation yrkat. IIr Ribbing:
Kanske säger ditt fadershjärta, att din Theodor är född till större ändamål, att han hade kunnat på andra områden lemna något viktigare och mer betydande. Men, fader, min åsikt är, att till offerdöden för sin nations frihet och ära är ingen för god, men väl många för dåliga. Om Gud värkligen skänkt mig en mer än vanlig ande, som lärde att tänka under din vård, när är det ögonblick, då jag bättre kan göra den gällande? En stor tid kräfver stora hjärtan, och o m jag känner krafter i mig att vara en klippa i dessa folkens bränningar, så måste jag ut o c h trycka mitt bröst emot vågornas storm. Skall jag i feg hänförelse vefva fram mitt jubel i hälarne på mina segrande bröder? Skall jag skrifva komedier på en skämtteater, då jag tilltror mig m o d och kraft att tala med på allvarets skådebana ?&gt; Den 14 mars 1813 tryckte Theodor Körner afskedskyssen på sin Tonis skälfvande läppar, redan den 17 mars tumlade han sin stridshäst i » Lutzows wilde verwegene Jagd », och den 26 augusti störtade han, dödligt träffad af en under striden vid Gadebusch fientlig kula, ned från hästens rygg. I en ekdunge, i närheten * af den plats, där hans hjärtblod rann för hans fosterlands frihet, hvilar hans stoft vid sidan af hans några år därefter aflidna systers. D å den 26 augusti 1863, den 50:de årsdagen af skaldens hjältedöd, de då ännu kvarlefvande af Lutzowska friskaran samlats kring hans graf, framträdde en af veteranerna, hofrådet Friedrich Förster, och nedlade därpå en lagerkrans — från Toni. ett Ä r 1817 ingick Antoinette Adamberger lyckligt äktenskap med en framstående Källström. on var en storväxt, gammal gumma och bodde i ett rum, något större än en byrå, i samma hus som vi. Hvad lefde hon af? Af inkomster, sådana vi understundom se dessa gamla kvinnor på outgrundliga vägar hafva, för hvilka det vi lefva upp på en vecka är ett kapital, som kan sträckas, tänjas, förlängas öfver all fattlighets gräns.
Detta tror jag ej skulle kunna åstadkommas, utan att vid födseln på något sätt märka barnet eller också infordra barnmorskans intyg; men jag fruktar att dessa betyg skulle blifva ändå mindre tillförlitliga än presterskapets, hvilka man så mycket åklagar. Äfven anser jag, att, då lysning till äktenskap åstundas, det är af största vigt att få kännedom om den persons vandel, som anmäler sig att begå denna heliga akt, om han verkligen upnått erforderlig ålder, och om han ej förut med annan person, som ännu lefver, knutit detta föreningsband. Dessa möjliga missbruk böra, enligt mitt förmenande, företrädesvis i detta nu förebyggas, då tidens tendens tyckes luta åt mormonismen. Jag anhåller att dessa mina ord måtte få åtfölja Frih. Creutz’s motion till Utsk:t. Många ledamöter hördes härtill yttra bifall. Frih. Creutz, Stephan: Det är alldeles ej i anledning af Frih. Schultzenheims sista yttrande, hvilket framkallade bravorop från några ledamöter här, i hvilka jag beklagligtvis ej kunde instämma, som jag tagit mig friheten begära ordet. Men hvad beträffar Frih:ns något förut uttalade mening, att man, i fall prestbetygen afskaffades, icke hade något annat medel att tillgripa, än att vid födseln märka barnet, så förstår jag sannerligen ej, huru man kan komma till en sådan konklusion. Det måtte således hafva undfallit Frihm det jag sade, då jag nyss hade äran hafva ordet, nemi. att, som förhållandena nu befinna sig och då kommunalväsendet 186 Den 3 December e. m. i landet ej är kommet till stånd, kan det synas som svårigheter kunna vara förhanden, men då fullmakter, ordlofssedlar och afskedsbetyg qvarstå och hvilka äro vida mera tillförlitliga än prestens godtyckliga betyg om både christeudomskunskap och vandel, och dessutom prestens hittills nödvändiga upgift om födelseår och datum tillika qvarstår, så synes Hr Frilns förmodan om nödvändigheten för barnmorskor att »märka» barnen böra förfalla. Ofverlägguingeu förklarades fulländad och motionen jemte yttranderue remitterades till LagUtsk:t.
7 3:tlje punkten, angående äskadt anslag af 6oo R:dr till beredandet af en ytterligare Protocolls-Secreterare-lön inom Ecclesiastik-Departementet, har likaledes blifvit bifallen af Presteocb Borgare-Stånden, samt lemnad ulan anmärkning af Ridderskapet och Adeln, Uti Bonde-Ståndet åter har blifvit anfördt, alt de skäl, hvarpå Utskottets tillstyrkan af bifall till berörde anslag blifvit grundadt, icke vore nog gi 1 Lige, enär de omförmälde förändringarne uti Communal-Lagarne och Fatligvårds-Lagstiflningen ra, ra. sannolikt icke komma att sättas i verkställighet förr, än efter ännu ett decennium, och det således syntes vara för tidigt att af denna anledning anslå ett nytt tjenstemanna-arfvode; men denna, inom ett Riks-Stånd gjorda, anmärkning anser Utskottet icke utgöra giltigt skäl att frångå, hvad förut är vordet tillstyrkt.
(Bcflut om tilläggning af ordn bäöe Lerednings och uti sist!' 4nnde Expedition, 507.) öm Allmänna Zndragnings-Staten, 497 om Fattigwärd n. 497. — om Lag-Committcen, 49.7. — om en Förstärkningsmanffapct rörande omständighet, 499. — om Kungsoch KungsLadugärdarnes förwallning, 499.— omarftvoden för Utffottens Secreterare och Cantzlister, 500. — om Allmänna Magazins-Znrattningen, 508. — om tryckningen af Pleni-ProtocollernaS Bihang och Grundlagsfrågorna, 508. — om pension för Bokhållaren i Kongl. Räntc-Kammaren 5ZZ, Extrcrcta protocolli; se Prokocolls-Utdrag. §. ^aktigwaröen, m. M., iZ5. 142. 192. 202. 222, 497. Register. Finsta Officerare pä Expectancc-Stat; se Expeclancelöner. Friherre cöfwerste Rammarjunkare, utnämd till Landt-Marstalk, Z. Fordringar, Manufacturisiers och Handtwerkares rätt att sine med Ed styrka, 341. 361. 368. 424. — Riddarehusoch Adeliga Jungfru-Stifts-Catzorncs i Finland, 397- 402. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Register öfver Högloflige Ridder skåpets och Adelns Protokoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm År 1815. STOCKHOLM. Tryckt lios J. Hörberg, i83o. • •••••• a n> Tecknens uttydning. Romerska zijfrorne betyda Nummern pa delen. Arabiska zijfrorne — Nummern pa sidan. betyder Remiss af målet. — Utskottets Betänkande i ämnet. — Pröfning af målet, utan beslut. — Aterremiss af målet. — Förnyadt Utlåtande i målet. — Slutligt Afgörande af målet.
Affkrifningar åren [goö till och med igil. Jppå Kongl. Majlis nådiga befallning ntgifvit: ' Cili Elfrensningar och Storlkiftesdclningar uti Fahlu Län, enligt famma,adrag „ , 42000 Vi 11 Stockholms Stads Fattiga 1957 33 2 ; Fill Garnizons-Regementerna . 791 24 „ irfättningor till Arrendatorer för .Gripsholms och Furufunds Bränn neriers afträdande , -17558 45 5 ‘ Dito till diverfe Perloner 10052 8 I 72360 14 8 Extraordinarie Affkrifningar 15898 15 3 Ml män na Magazin» Inrättningens Behållningar uti Sverige vid tiRi 1 års flut, uti contanta Medel, Spannmål, Proviant,Bran. vin, Ved och Kohl m. m 593921 38- 8 [Jteflående Fordringar hos diverfe 83253 29 : Specie. Tia n*port 2459359,12 Summa R;dr Stockholm a f Kongl, Allmänna' Magazin«;Di< Credit. Återflå 544294 1 1 'örolyckade Spannmålsläfter, beroende på erfättning eller afdrifning 4593 U 7 fordringar uti Finland hos diverfe Perfoner och i för Landets undfättning , i Penningar, Spannmål, Proviant m. nf. . 574199 18 10 Lfgå deremot Skulder 95693 47 5 Återflå 478505 19 5) faftigheter, Byggnader, Inventarier och Byggnadsmaterialier uti linland .. . *. S a m ffi andrag öfver Allmänna Magazins-Inrättningens Vinfter ned an lk t ef ne år«, 1802 1803 1S04 1805 1806 1S07 1 sos 1809 18 ro ® 8 s je Summa Vinfter. pä Sp a n arn. vid Proviaf Bränvins.
Lag samma vare, då remiss eller betänkande från Ständ, Nämnd eller Utskott afgår; dock må ej i något fall utlåtande eller beslut genom enskild ledamots eller minoritetens protest eller reservation uppehållas. 46 Förslag till ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn. alt i dess Arkiv förvaras. Dessutom bur. enär målet något Utskott angar, ett exemplar detsamma äfven meddelas. Stånden må jemväl i de fall, dem lämpligt synes, genom utskickade Deputalioner, sina beslut hvarandra tillkännagifva; dock bär Protokollsutdraget derom, •eller, i händelse sakens vigt fordrar en sådan skyndsamhet, att det ej medhinnes, en af Ståndets Sekreterare behörigen påtecknad afskrift af den Proposition, som beslutet grundat, alltid tillika åtfölja och af Ordföranden för Deputationen i de andra Stånden högt uppläsas. §. 58. Vid justering af Protokoll eller Protokollsutdrag kan ett beslut ingalunda ändras, men väl sådana tillägg göras, hvarigenom ingen ändring i beslutet uppkommer. Utur ett Protokoll må vid justeringen, med Ståndets bifall och på den talandes egel begifvande, uteslutas dess egna uttryck och äfven deliberationer, som deraf följt; dock kunna ej sådana uttryck uteslutas, på hvilka beslutet tydligen sig grundar. §. 59. Alla hos Riks-Stånden hållna Protokoll skola, så tidigt ske kan, genom trycket utgifvas lill deras fullständiga innehåll, med undantag blott af sådant, som Ståndens enskilda Ekonomi beträffar. Handlingar, hvilka till samtliga Riks-Stånden inlemnas eller frän dem utgå, skola icke i Protokollen intagas, utan endast med nummer eller kort rubrik antydas. Af dessa handlingar böra, såsom Bihang till samtliga Riks-Ståndens Protokoll, Konungens Propositioner, Utskottens Betänkanden, samt de Prolokolls - §. 50. Vid justering af protokoll eller protokollsuldrag kan ett beslut ingalunda ändras, men väl sådana tillägg göras, hvargenom ingen ändring i beslutet uppkommer.
Den af Utsk. föreslagna ångfregatten skulle kosta omkring 1,200,000 Rdr, men ett linieskepp kostar ej mera än 1,500,000 Bdr. Då linieskeppet, kostar så litet mera men förer mycket flere kanoner, så anser jag, att man ovilkorligen bör laga så, att man först får den stora Flottan färdig, hvarefter man kan vända sig till de mindre fartygen. Hvad särskildt beträffar StatsUtsk:s Bet. i fråga om detta ärende, så anser jag, att Utsk. bordt taga Hr Liljeliööks motion i sammanhang med denna fråga, ty är det fördelaktigt att särskildta krigsfartyg stationeras för handelns beskydd, så är det lämpligt, att exercisen till dessa fartyg öfverflyttas. Jag yrkar bifall till K. M:s Prop. i detta fall. Hr Mannerskantz: Jag har upfattat det af StatsUtsk. här framställda förslaget sålunda, att Utsk. åsyftat att, jemte några ångkanonslupar, åstadkomma en ångfregatt af möjligen bästa modell. Den 8 Juli e. m. 215 Oaktadt jag af en aktad talare blifvit motsagd, måsle jag dock fortfarande vara af den tanken, att det då ieke är riktigt att bestämma, vare sig kanonantalet eller hästkraften, emedan man genom en sådan bestämmelse på förhand möjligen kunde förhindras ätt åstadkomma det möjligen bästa man åsyftat. Jag kan icke inse någon olägenhet, hvarföre man icke skulle kunna lemna så viii det ena som det andra obestämdt. Man har här citerat exempel af en Ängfregatt i den Engelska Flottan såsom en bland de bästa, som f. n. finnas och som skulle ega ungefärligen samma hästkraft som den här föreslagna ångfregatten skulle få, men jag får härvid erinra, att den omtalade fregatten byggdes redan för 3 å 4 Ar sedan samt att man numera både inom den Engelska och Franska Marinen efterstrafvar att åt fartygen bereda allt större och större förmåga att hastigt röra sig. Men det är, enligt min öfvertygelse, icke blott vid kanonantalet och hästkraften, som man bör fästa sig, utan jemväl vid kanonernas beskaffenhet, vid deras förmåga att skjuta långt och säkert.
Söderköping 47: Wadstena - » -33-' r6,— Medewi « 25: —- Norrköping, Lön och Skrifwarehjelp - nz: 16, — Hellestad - * - 25: Transport 22,057: 57, 4 IZnköpings Län. , Transport Jönköping, Lön och Skrifwarehjelp Ekesjö . > « Grenna » Qwarsebo » « . Wernamo . « Lalmare LänCalmar, Lön och Skrifwarehjeh» Westerwik . » Wimmerby , Borgholm . ^ . Rrsnvbergs Län. Wexiö, Lön och Skrifwarehjelp , Gottlands Län. Wisby, Lön och Skrifwarehielp « Skaraborgs Län. Mariestad, Lön och Skrifwarehjelp Lidköping , . Skara . , Sköfde , . , Hjo , » » Hofwa , Fahlköping , Elfsborgs Län. Wenersborg, Lön och Skrifwarehjelp Alingsäs . ^ - Boräs , , > Ulricehamn « Amäl ^ ^ rierikes sch wermelanvs Län» örebro, Lön och Skrifwarehjelp . Nora , Lindesberg Christineham» , » Affersund , . Philipstad t . «. Ramundeboda , , Carlstad, Lön och Tkrifwarehjelp » tNalmöhus Län. Malmö, Lön och Skrifwarehjelp « Lund . » , Helsingborg, Lön och Skrifwarehjelp Dstad, Lön och Skrifwarehjelp Landskrona . Halmstad, Lön och Skrifwarehjclp 98: 16,— Kongsbacka 33: 16, — Warberg x. 50: Laholm 33- 16, — Falkenberg 33: 16, — Blekinge Län. , - Carlskrona, Lön och Skrifwarehjclp iza: Carlshamn . 50: Sölswitsborg . 25: - i' Runnaby . - 25: — —. Götheborgs och Bohus Län. Götheborg, Lön och Skrifwarchjelp r83! 16,— .
Då likväl numera blifvit uppgifvet, hvad Utskottet äfven vid ytterligare granskning al de i detta afseende StaisUt skottets Utlåtande, N.-o 435. afgifne förslag, funnit vara enligt med förhållandet, att ifrågavarande beklädnads-persedlar icke skulle komma att af bevärings-manskapet begagnas, utan uppläggas i förråden, och således det af Utskottet för dess tillstyrkan af anslaget anförde skäl, att bevärings-ynglingarne, serdeles i de norra Länen, hvarest ofta under exercis-tiden starkare kyla inträffar, må, för helsans bevarande, förses med klädesbyxor i stället för tältduks-byxor, måste förfalla, anser Utskottet sig böra, med frånträdande af dess i denna del afgifna yttrande, alldeles afstyrka det af Kongl. Maj:t för anskaffning af klädesbyxor äskade anslag.
RegeringsFormen, att ”utländsk man , som varit inom Riket under tio år bosatt samt mantalsoch skattskrifven, och hvars förbindelse till främmande makt, efter allagd trooch huldhetsed åt Sveriges Konung, under de sednaste fem åren upphört, måtte njuta enahanda rättigheter med infödd Svensk man, dock utan att kunna till Konungens Rådgifvare, eller till Commendant i Fästning utnämnas. Men detta förslag blef, i följd af Borgare-Ståndets vägran, icke antaget att hvila till påföljande Riksdag. Å den Riksdagen förnyades samma förslag genom Constitutions-Utskottets memorial af den 21 Juli 1840, hvarvid det syftemål åter anfördes, att ”Fäderneslandet måtte kunna, till befrämjande af dess egna intellectuella krafters utveckling, tillegna sig andra länders större framsteg uti vetenskap, bildning och konst, genom att förmå i dessa hänseenden utmärkte utländske män till inflyttning och bosättning inom Riket.” — Afven då gjordes anmärkningar vid förslaget, i följd hvaraf det underkastades omröstning uti Förstärkt Constitutions-Utskott och förändrades till följande lydelse: ”Utländsk man af Pro testantiska bekännelsen, som varit inom Riket tio år bosatt, samt mantalsoch skattskrifven, och hvars förbindelse till främmande Makt, efter aflagd trooch huldhetsed åt Sveriges Konung, före de sednaste fem åren upphört, njute enahanda rättigheter med infödd Svensk man, dock utan att kunna till Konungens Rådgifvare, eller till andra civile eller ecclesiastike embeten eller tjenster, an vetenskaplige, eller till Commendant å Fästning utnämnas. Uti öfriga militära embeten vare det Konungen likväl obetaget att nyttja utländske män af sällsynt skicklighet, äfven om de icke förvärfvat Svensk medborgare-rätt, på sätt nyss säges”. — Vid slutliga afgörandet af detta Grundlags-ändringsförslag i början af innevarande Riksdag, godkändes det af tre Riksstånd, men blef, i anseende till åtskilliga emot dess iedaction gjorda anmärkningar, af Ridderskapet och Adeln förkastadt. Under denna Riksdag har nu Herr Professorn Fries väckt motion om det tillägg i 28 §.
Vid förnyad föredragning af Constitutiofis-Utskottets den 2 och 9 dennes på bordet lagda memorial, N:o 35, med förslag om tillägg i 87 § Regerings-Formen och 33 § Riksdags-Ordningen, syftande dertill att Rikets Ständer må kunna åt Förstärkt Lag-Utskott uppdraga deras granskningsoch ^beslutanderätt i lagfrågor, som blifvit af Konungen väckta, hänvisades lill Constitutions-Utskottet, såsom Ridderskapet och Adelns gemensamma tanke, den anmärkning, att berörde förslag är hvarken nyttigt, nödigt eller antagligt. Från Hög v. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens utlåtande, JY;o 98, angående väckt fråga om utsträckt Pt nl.~Uidrng, den /S J/iil /S45. porto-frihet för Coulracls-prostarnes och Paslomnes skrifvelser i'embetsärende*'. Med a (slag å della ei ilata lide, fann Ståndet för godt så till vida lemna sitt bifall lill den i utlåtandet omlörmälda motion, alt Coritraelsproslaine må (dr deras bref i embets-ärcnder till Konungens Befallningshafvande och Domcapillen erhålla fribrefsrättighet. S. I). Föredrogs ånyo Banaoch La g-Utskottens ullålande, ]\:o '2, i anledning al gjorda anmärkningar vid Utskottens betänkande, Km 1, nied förslag till Lag lör enskilda Banker samt % ilkoren för dessas rörelse: Ståndet beslöL i afseende härpå som föijer1 l:o, hemställan, pag. 6, att enskilde Banker fortfarande måtte tillerkännas rättighet att bedrifva sill rörelse med egne tryckte eller graverade creditsedlar; Ajslngs; I följd hvaraf: 2:o, vid granskning af förslaget, enlig! utlåtandet, K:o 2, lill
Hvad afsigten nu ock må hafva varit, så väckte den hos Frans en högst vidrig känsla, alstrad af de grundsatser han tidigt inhemtat, och hvilka ej vacklade ett ögonblick, oaktadt tanken på den fördel, ett helt lifs salighet, han sjelf möjligen kunde draga af en sådan händelse. Med fasthet och allvar svarade han: ”För min del anser jag en förlofning, i anseende till dess bestånd, af lika helgd med äktenskapet; det löfte man gifver, om också blott i den Allvetandes åsyn, månne det bör vara mindre heligt än det, som gifves inför menniskor? Båda dessa löften kunna brytas; men om det är rätt, lemnar jag, åtminstone vågar jag icke bedöma det.” En viss hjertlig välvilja återspeglades i den blick, hvarmed professorn betraktade Mannerstedt, och godhetsfullt var det leende, som krusade hans läpp, då han kort derpå yttrade: ”Det der låter icke så rasande, min kära kandidat; är till och med rätt vackra grundsatser, dem jag, med sina slutföljder, skulle önska i allmänhet stadgade; men de äro dock för ingen del användbara i hvarje sådant förhållande. Jag skall, för att bevisa detta, afhandla ett kapital för herr Mannerstedt, som möjligen torde gifva herrn en ny åsigt af ämnet. Äktenskap äro, omvexlingarne oberäknade, – hvilka befinnas lika mångfaldiga, som färgskiftningen emellan svart och hvitt, – hufvudsakligen af tre slag. I första rummet de lyckliga. De alstras af likstämmighet i ett godt lynne. Uti dem behöfves icke ett ord, hvilket annars är af så mycken vigt inom äktenskapet – förlåtelse; ty ingenting behöfver glömmas. Ett och annat öfverseende erfordras måhända; men det ömsesidiga öfverseendet är glömdt i samma stund det gafs. Det var hjertats handling, icke förståndets eller minnets. Dessa äktenskap äro få. De flesta äro medelsortens; hvarken aktning eller förakt kommer här i fråga.
När Wäinämöinens harpa klingar Från kullen, som den fordom gjort, Då dåna hämdens starka vingar Från rum till rum, från ort till ort. WÄINÄMÖINEN. Och frihet skall mitt härrop vara Från kullens höjd till sjö och land. TURILAS. Och frihet tjusta genljud svara Från Saimens våg till Auras strand. WÄINÄMÖINEN Och fädrens offerkulle vare Föreningspunkt för allas mod. TURILAS. Och Ukkos makt sig uppenbare Der korsets brutna fäste stod. BÅDA. Du, fädrens Gud, som vi åkalle, Ifrån oss träldoms-oket hvälf! Och frihet öfver Finland skalle Från Satakundas höga elf. TURILAS. Men natten skrider fram. Snart hämdens stund är slagen. Jag går, sen nu om allt åt dig jag lemnat del, Att Gudabilderna framställa uti dagen Och elda hopens mod med heligt gyckelspel. WÄINÄMÖINEN. Men hvarför gyckelspel? Mig skälet nu förklara. TURILAS. Styr menskan som hon är, ej som hon borde vara. Jag Joukavainen sagt att Patern offret är. Dröj här i stillhet du: ro fram vid morgonranden Mot helga trädets dal, ej långt från Sjuro-stranden. Kom, offra; derifrån mot borgen för din här. (Turilas, som emedlertid tagit sin lyckta och tändt den åter, går tillbaka densamma gångstigen som han kom.) FJERDE SCENEN. WÄINÄMÖINEN. EMOINA, sofvande. WÄINÄMÖINEN. Välan, må hämdens lågor rasa Ren denna natt! (Hans blick faller uppå sin sofvande dotter, och efter att hafva betraktat henne en stund fortfar han med en, nästan till sorglighet nedstämd ton.) Sof, dotter, hvila du! Vid matta flämtningar, som från en tynad brasa Mot skuggorna sig bryta nu, Sällsamma skepnader kring djup och kullar Så tyste sväfva; sus af vinden blott jag hör Och forssens jemna dån, som oupphörligt rullar. En oförklarlig tyngd mitt väsen rör.