Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att staten till och med betalt i expropriation 416 Den 8 Februari f. m. ända till 1,000 rdr pr tunnland till dem, hvilka erhållit jernvägskommunikation utanför dörren, är en orättvisa mot rikets öfrige innevånare, och ett husliållningssätt, som går till elterverlden. Hvad aflösningen af grundskatterna angår, har regeringen ändtligt efter påstötning i tal och tryck kommit så långt, att hon, sedan frihandeln nu snart varit tillämpad i 10 år, tillsatt en komité. Grundoch tionde-heskattningen är a Höst i alla framskridna civiliserade länder, utom i Sverige. Jordbruket, häraf och af många andra servituter nedtryckt, har dertill blifvit tryckt med utländsk konkurrens. Jern-industrien, som, med de Engelska millionerna uppmuntrad, nu skulle blomstrat, lefver ett skenlif. Man har föredragit dåligt Engelskt jern till jernvägarne framför godt Svenskt. Hvilken ädel patriotism! I)e ständigt förändrade tulltaxorna lia likaledes skadat industrien. Millioner, använda i dag i densamma, hafva möjligen i morgon varit bortkastade genom dessa tullförändringar. Derigenom har osäkerhet uppstått och förluster — arbetslöshet och folkets tilltagande emigration. Detta system för allmän hushållning fordrar icke reciprocitet, och vår välvisa regering anser den vara öfverflödig. Sådan är Finansministerns frihandel till system och konseqvenser. Konkurrens i en rigtning, tvång och monopolier i en annan. Men den dag skall komma, då man skall, såsom sig bör, uppskatta detsamma. Att sålunda ifrågavarande traktater endast äro nya utvecklingsgrader af samma system, är naturligt. Reciprocitetsprincipen i handel och sjöfart kan alltså icke komma i fråga för oss, man har kastat den öfver bord, som man lätt finnér, då man kastar ögat på dessa dokumenter.
A ' för Riksens Ständer afgöra hwilken bör behålla hwflkeg opr mista sin pension utan akt förut bestämma gru d.rne till ett iaea ut kan hända i män« gas ögon som hardt anndr förfarande, tror jag wara en omäj'ighet och oin i utan de största swärigheter, den wtdlöft,'gaste ti s utdrägt, och snart fogdt ett Nwlomligt löndersiitandc inom Ost sielswe kan werk, ställas Det ä" lill undw kande häraf, kill nndwikande af all persynalit-z sä wadlin wid alla tillfällen, sa högst fruk'uiswä'd för Ost och särdeles i närwarande ställning jag till Hö flosi. Riddcrst'aper och Adelns nv, lysta och mogna omvrölwiade wagar ödmjukast förcstä huruwida följande grunder wid förstnämnde pensionsoch benadninas-lista knave nu genast sättas i werkstäl» lighet och för en framtid norm wid alla dylika tillsäl, len, da förtjensten och ^ehoswek lVola emottaga den gärd Regenten ä Fosterlandets wagnar dem gifwer. i;o Ej mä någon som as Staten njuter lön dec - 5§4 Den l2 December. derjämte ha^wa pension eller ä benadningS-Sraten up> tagas under hw d namn eller mel dek wara mä. s:o Den lo n ri!> Pension ansie berättigad nju< te ej mer än en pe.-sion. z:o De Författningar som tillägga Tjenstemän tvid witz älder och efter wista tjenstbar, hel eller half lön såsom pension för sin öfriga lifstid, bibehälias och skola som hittills i alla dylika fall till grund tjena. 4:0 Benädnings-Staten för afskedade civile Embekömän deras Enkor och Barn bibehällas till nästa Riksdag och fördelas i de as Högloft. Stats-UlsVottek upgjorde Clatzer. 5:0
Men, jemte "det vi med särdeles tillfredsställelse erfarit, att ”fur det requirerade och uttagne beloppet 50,000 'Piastret, motsvarande Silfver under vår sam’’manvaro, emot depösilionssummans återställande, 'till Banqnen influtit, håfve vi ansett nödigt, att fasta Rikets Ständers Sanco-Utskotts uppmärksamhet på behofvet af så bestämda föreskrifter “för B.mco-Styrelsen, att all villrådighet om deVas tillämpning i frågor af dylik beskaffenhet ina “må för framtiden före korn mas,” Med anledning af detta Revisorernes yttrande, förekom ämnet hos Banco-Utskottet vid senaste Riksdag till sorgfällig pröfning, hvarvid många olika meningar yttrades. I följd af Utskottets beslut inflöt ändteligen en så lydande föreskrift i Banco Reglementet af den 14 Julli 1818: ’I enlighet med de uti 7 §. af 1786 års ''Reglemente och 7 uti Reglementet af den 26 ”April 18 to Herrar Banco-FuIImägtige lemnade föreskrifter, hvarå vid 2812 års Riksdag stad” Mästelse blifvit meddelad, och hvilka föreskrifter ''jemväl sedermera tjenat till efterrättelse , öfver* 'Mernne vi afven nu till Herdar Banco Fullmägtige, ''att, i händelse Kongl. Majit pröfvar sådant ound* “gange*igen nödigt till de deruti omförmäldte ''ändamål, uppå Kongl. Maj:ts Nådiga requisi ''tion, medgifva utvexling af Pi.istrer. Likväl
Till detta förslag lemnade R. o. Ad., uppå gjord propos., sitt bifall. Föredrogos, men begärdes af Hera ledamöter ånyo pä bordet, Stats-Utsk:ts den 21 sistl. April bordlagda Mem:r: J7:o 69, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut uti åtskilliga frågor rörande regleringen af utgifterna under Riks-Statens 2:dra, 4:de, 5:te och 7;de Hufvudtitlar; Den 1 Maj. il N:o 70, med förslag till voterings-propos. i ani. al Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om tackjemstjondes upphörande inom bergslag; samt N:o 71, med förslag till voterings-propos:r i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om eftergift af kronans rätt till dana-arf, fallna efter åtskilliga personer. Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utsk:ts d. 21 sisth April bordlagda Meni. N:o 72, i ani. af återremiss å Utlåt:t N:o 37, ang:de ifrågasatt befrielse för gästgifveri-hemmanet N:o 3 Heda från erläggande af rotevakans-afgift. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo pä bordet, sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ts den 21 sisth April bordlagda Betänk. N:o 7, i ani. af dels K. Propos. till R. St:r ang:de förändrade bestämmelser i fråga om upplåtande åt enskilda af kronans verk i Norrland och St. Kopparbergs län samt om dispositionen af stubböresmedlen, dels en i ämnet väckt motion. Föredrogs, men begärdas af flere ledamöter ånyo pä bordet, Lag-Utsk:ts d. 21 sisth April bordlagda Betänk. N :o 38, i ani. af väckta motioner om ändringar i konkurslagen. Föredrogs och bifölls Lag-Utsk:s den 21 sisth April bordlagda Betänk. N:o 39, i ani. af väckt motion om förmånsrätt för kommunal-utskylder.
Följden deraf blefve antagandet i R:g:sContoiret af en motsvarande Tjenstemannastat. Utskottet har väl föreslagit, att LäneBankens tjenstemän skulle i della hänseende Betänkanden. xrn gå R:g:sContoiret tillhanda; men då sådant icke kan ske, utan så vida desse tjenstemän vore öfverflödiga i Banken, och följagteligen borde der sättas på Indragningsstat: så skulle förflyttningen utgöra en besparing för Banken och följagteligen för det hela , endast så Jange de förflyttade tjenstemännen lefde; men för återstoden af de 37 åren äfvensom för Indragningsstaten efter deras förlopp och för alla andra tjenstemän än de öfverflyttade linge R:g:sContoiret sjelft bestrida kostnaderne. Likaså vore det med remisslaget å räntorne samt med alla andra förvaltningskostnader här hemma och utrikes, förluster på concourser och uteblifvande räntor, m. m. Det utrikes lånet skulle upptagas åren i83o och i83i; men realisationen icke ske förr än år i832. Någon förbättring i coursen kunde ej uppkomma af lånets indragning, emedan den borde ske genom silfver, som infördes i Banken och hvaremot Bancosedlar utfärdades till intecknings-bjudarne, men ej genom vexlar, som ökade den vanliga tillgången för handeln. Om Statslånet skulle erhållas för godt pris: så måste Stats-obligationerna göras små, för att lättare kunna afsättas. I samma raon, som de blifva af ringa belopp, komma de atti Cassakistor och i allmänna rörelsen ersätta Bancosedlar. Statsobligationerne skola då verka på sedelstocken likasom dess förökande med vanliga Bancosedlar utan fond, det vill säga till förryckande af det för realisationen fastställda förhållandet emellan silfver och sedlar af 5 till 8, till försämring af sedelvärdet och till coursens höjande, eller xiv Stats-Utskottets med ett ord till uppskof oell hinder för den väsendte» ligaste af alla åtgärder förcrediten, nemi. realisationen.
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, hvarå Statsutskottet. erhållit remiss, har herr Ridderstad, C. F., hemställt, att de för under-officerarne vid artilleri-regementena nu medgifne beklädnads-penningar, utgörande för hvarje under-officer 50 r:dr banko, måtte förhöjas till 70 r:dr, eller enahanda belopp, hvartill beldädnadsmedel uppbäras af under-officer vid Lif-gardes-regementena till fots; varande en sådan förhöjning, efter motionärens åsigt, desto mera af omständigheterne påkallad, som artilleri-under-officerarnes uniformer ingalunda voro mindre kostsamma, men deremot, i följd af tjenstgöringens beskaffenhet, underkastade vida betydligare slitning, än under-officerarnes vid gardes-regementene till häst eller fot. För den händelse emedlertid, att Rikets Ständer icke skulle finna skälatt för ifrågavarande ändamål anvisa serskildt anslag, harmotionären alternativt föreslagit en ny fördelning af bekiädnads-penningarne för samtliga vid hufvudstadens garnison tjenstgörande under-officerare, hvilken fördelning borde lämpas efter korpsernas verkliga behof och den olika slitning, som kunde ega rum till följd af en mera eller mindre klädesödande exercis och tjenstgöring i allmänhet.
F ö r » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 ö r e för hvarje påbörjadt tiotal stafv. 70 öre pr uonp.-rad. hvarje helgfri fredag. Wahlström. natur, u t a n att någonsin h a satt sin fot i det landet, eller att måla en bestämd ort, som de aldrig sett. De trängtade efter sanning, hvarorn företrä- darne aldrig hade bekymr a t sig, om också sanningen visst icke fullt uppnåddes. Hvad de ansågo för full sanning, bet r a k t a s nu som något ganska konventionelt. Hvad de förklarade vara » friskt i färgen », kallas nu » brun s å s », och mången käck friluftsmålare i våra dagar påstår, att det just icke var mycken skillnad mellan Fahlcrantz och E d v a r d Bergh. Detta är onekligen att göra sig skyldig till stor orättvisa. Så långt man i vår tid än lämnat det Berghska målningssättet bakom sig, bör man väl därför icke glömma, att det var j u s t detta, som bröt med det gamla och förkonstlade. E h u r u det nog kan vara sant, att det är större olikhet mellan en tafla af E d v a r d Bergh och en rask friluftsmålning på 1890-talet än mellan den förra och ett stycke af Fahlcrantz, så står dock hela den nutida landskapsmålningen i Sverige uti tacksamhetsskuld till den Berghska perioden, ty Säll den, s o m däri blicka k a n! det var dock denne, som bröt med den gamla slentrianen, och ur den brytningen har det nya och lifskraftiga utvecklat sig. Men äfven med denna sanning för ögonen måste man medgifva, att landskapsmålningen i våra dagar icke har mycket gemensamt med hvad som målades af Edvard Bergh och hans samtida. Själfva uppfattningen är annorlunda, målet också olika, och förfaringssättet är himmelsvidt skildt från det, som användes för några årtionden sedan. Allvar i konsten är åtminstone skrifvet på den nya landskapsmålningens fana, äfven om man skulle fuska litet ibland med uppgiften. Naturens rättigheter äro erkända och förklarade oantastliga. Den nutida landskapsmålaren söker fatta naturföreteelserna i deras fulla sanning.
Lundblad, såsom arrendator af Strömsholms Kungsladugård, af halfva spanmåls arrende-beloppet för år 1852: Banko-Utskottet: 32 25, i anledn. af väckt motion om inrättandet af Vexlings-kontor i hvarje län för afhjelpande af bristen på småmynt; 32 26, i anledn. af f. d. Handlanden J. N. Peterssons ansökning, om eftergift af öfverränta å 2:ne Handels-diskonllån; 32 27, med hemställan om afskrifning af 11 från Banken utgifne odlingslång; samt 32 28, med upgifl om och huruvida någon del af den sedan 1851, års början uplupna Bankovinst erfordras för Bankens konsoliderande. Hr Aminoff, Joh. Fredr.: Jag får vördsamt anhålla hos Hr Gr. o. Land tili. samt hos R. o. Ad. att det. nu föredragna Banko-Utsk:s Betänk M 28, måtte ställas först pä listan tili det första plenum som förekommer nästkommande vecka. Den 11 JI a r s f. m. 18b Uppå, i anledn. häraf framstä|ld propos., beslöts att BankoUlsk:s nu bordlagda Mern. JVs 28, skulle upföras främst å föredragn:s-listan för nästa plenum. Slutligen anmäldes och lades på bordet: LagUtsk:s Betänk. M 13, i anledn. af väckte motioner ang:dc uphörande af börds-rätten i stad; oell Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. Betänk. JVs 66, i fråga om upliäfvande af införsels-tullen på span mål pcb mjöl. H. H. o. Ad. åtskiljdes kl. j till 4 e. m. In fidem protocolli, Alberl Munck. Lördagen den 11 Mars 1854. Plenum kl. 6 e. m.
Jag får dervid fästa uppmärk,samheten derpå, att deras ringa, löner icke uppgå till, mer ån 75 Riksdaler. Det synes hardt, att en Lan,<tt^ Domare, sorn anyåndt liela sin tid uti ett vigtigt kall och med ett tråget arbete, skallBpå ålderdomen nödsakas att antingen sakna uppehälle eller att genom vicarier låta lörråtta sin tjenst, hvaruppå Staten, sällan vinner. Det åp väl sanni, att de hafva den utväg att ingå i den nya Pensions-inråttningen, men detta måste ske med egna uppoffringar, och det synes obilligt, att till exempel en 68 års Häradshöfding skall behöfva underkasta sig deni, för att komma i åt. njutande af en förmon, den hans vederlikar) utan behof deraf pä ålderdomen åtnjuta. Riksens Ständer beslöto vid sista Riksdag, att ilrån den grund, alt den sorn tjenf i 5o år och vöre 70 år gammal, umllår Inda lönen såsom pension, göra det undanlag, att de, som hade indtllt lo - Ben 1 l Julli e, lii. 551 ner, icke skulle pensioneras annorlunda ån deras vederlikar, som hade penningelöner. Då ett sådant undantag skedde på goda skål till Statens förmon, så tror jag det ock vara billigt, att undantag sker till förmon för de i afseende på lönernes contanta helopp mest vanlottade löntagarne. Jag tror lika med Dagman Thorbjörnsson , att rangrullan hår ej bör vara den enda ledningen, utan Rmbetenas vigt åfven komma i beräkning. Med afseende å Statens knappa tillgångar, tillstyrker jag dock ingenting vidare, ån ett Håradsböfdingar naåtte erhålla lika pensionsrått sorn Assessorer i HofRåtterne, med hvilka de kunna jemföras, om icke till rangen, åfminstone i ofvannåmnde afseende.
1475 komma att besia endast af Skogsmark, derföre då allenast it å bet. las Jordeboksoch MaritalsRänta, så länet» och intill dess Si fve/verket med Vederbnrli.t tillstå <1 kan få nedläggas, äfvensom VI i Nå det godtfunnit tillåta alf vid det genom Korgl. Resolutionen af den si Januarii 1813 gjorde stadgande, det hvarje Hemmans till körn inahdé Skogslott ifckfe hehöfver å Ma rkén genom Rågång pcb Rörläggning utmärkas; mi få förblifva: VI befalla Eder Gud Alsmäktig Nådeligen; Stockholms Slott den 14 Fébruarii 1815» EARL. j. A. Börtzell. Till Kammar-Coliegiurrt. (Bilagan T.itt. D. inncfattahde en Skattläggning Öfver helleforss Rectignllkins-Skog, finnes sesskildt tryckt och hit intecknaÖ.) Utdrag af Proiöcöl/et ■ hulli t i Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 2ö Maji isig. 1, hJ* D. Då riU å nyö upplästes dch godkändés det, nästlidfie Plenidag, på Hördet lagde Be^ tänkande, angående väckte indtiöner örn Recoghitiöns-Skogarnes försäljning och användande för Statens behof, ytträdé Herr Landshöfdingen Friherre J. Cederström: ”Eör mitt del kati jag icke förena Högloft. Utskottets Beslut härutinnan, med skyldigheten att förvara Statens Ståts-Utskottets Betänkanderil rätt. — borsta frågan är, om Riksens Ständer nu kunna, utan rubbning af enskiltas rättigheter, besluta någon förändring i de Författningar, som hittills varit gällande, rörande dessa Skogars användande m. m. Den andra, i hvad mohn Staten bör understödja Bergshandteringen. I afseende på första omständigheten måste man rådfråga Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl.
I anledn. häraf har Direktm, likasom vid föreg:de riksdagar, föranlåtits anhålla, att H. R. o. Ad.-s vid riksdagen närvar, ledamöter behagade i Ridd.-cancclliet taga noggrann kännedom om Den 19 Februari e. m. 619 sina fillers slamlaflors beskaffenhet, samt derefter meddela de för kompletteringen deraf erforderliga upplysningar, som möjligen kunna anskaffas. Ulsk. instämmer, äfven för sin del, i den af Direklm yttrade ofvanberörda önskan, samt föreslår derföre: att R. o. Ad. må uppmana Ståndets vid riksdagen närvar, medlemmar, att om beskaffenheten af sina ätters genealogier taga kännedom samt desamma komplettera; och torde, derest R. o. Ad. derom fattar beslut, ett sådant, för att blifva af dem som vederbör destomer kändt, kunna i Riddarhus-salen anslås. §. 4. Här uppräknas de, sedan Ridd.-Direkt:ns i Julii 1844 afgifna riksdagsberåttelse, tillkomne, utslocknade och afförde ätter. De tillkomna åro 1 Greflig, 2 Friherrliga och 1 Adlig, hvarjemte Direktm anmält Friherrliga ätten Hay N:o 362, hvilken, i anleda. deraf att Frih. Wolrath Wilhelm Hay, vid dess 1840 inträffade död, var å stamtaflan upptagen såsom sista manliga ättlingen af denna familj, af Direktm ansågs vara utslocknad, sedermera befunnits icke vara utgången, enär förenämnde Frih. efterlemna! en ännu lefvande son, i följd hvaraf denna ätt åter blifvit införd i uppropslistan. De utdöda ätterne utgöras af 1 Greflig, 4 Friherrliga och 14 Adliga. Dessutom äro från de lefvande ätternas antal utur uppropslistan afförda 5 Adliga ätter, å hvilkas stamtaflor icke någon manlig person finnes upptagen såsom född under de 100 sistförflntna åren.
I öfrigt begagnar jag tillfället att besvara några anmärkntr af Frih. Boye;' jag vill icke följa Frih:n i hans argumentation, ty jag anser, alt SlatsUtsk:s framställning rör:de grundsatsen, den Frihtn haft den godheten att för Ståndet omtala, innefattar en så fullständig vederläggning af hans yttrande, att det blott vore att upprepa de satser, som StatsUtsk. framlagt, om jag skulle ingå i svaromål derå; men jag utber mig att få fästa mig viden omständighet, som icke i StatsUtskrs betänk, blifvit anförd, nemi. att det icke är första gången, som Ständerne i tydliga ordalag bestämt förbehåll och villkor i statsregleringsfrågor. J ig anhåller att fä fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på det beslut, som föregrde Ständer fattade ang:de Jemtlands rotering. Konungen bade framställt en propos., omfattande vissa grunder för roleringsverkets jemkning i Jemtland; Ständerne, som ej ansågo sig kunna gilla de af Konungen framställda grunder, anlogo och stadgade belt andra grunder för nämnda rotering, anslående dertill en summa af 4>ooo r:dr, under villkor, som orden lyda i Sländernes skrifvelse, att Konungen gillade de grunder, som R. St i afseende på roteringsverket i Jemtland hade fastställt; således med frångående af de grunder, som Konungen i Sin nåd. propos. framställt. Frih. Boye har äfven yttrat, att ändamål och villkor icke vore detsamma. Om man fördomsfritt betraktar saken, så är hvarje moddi - 3oa Den ii November f. m. cation, hvarje ändamål, i en Konungens propos. adaeqvat med villkor. Konungen finner Sig å sin sida icke förhindrad alt villkorligen bifalla de und. framställningar, sorn Ständerne göra lill Konungen; derpå hafva vi bevis under della riksmöte. Konungen har t. ex, i fråga om arfvoderi lill magistrats personer och borgare i städerna, som förrätta syner och andra sysslor för Kronans räkning, i nåd. skrifvelse förklarat, att Konungen ej kunde till R.
Ad. bekant, alt RondeSt. under flera riksdagar har varit inom Utsk:n försedt med suppleanter, hvilka, sä snart ordinarie ledamöter lemnat Utsk:n, i stället inlrädt; hvaraf följden varit, att detta Stånds ledamöter alltid befunnits fulltaliga vid omröstningarne och målens afgörande. RondeSt. har följaktligen derpå haft ett öfvervägande inflytande, jemförelsevis med de Stånd, hvilkas ledamöter icke varit fulltalige. Vill man låta detta förhållande fortfara, så bör man afstyrka förslaget; vill man åter upprätthålla inom Utsk:n detjemlika inflytande, som grundlagen åsyftar, sä bör man bifalla Hr Amiuoffs förslag. Det är möjligt - Den 7 Augusti. 07 ligt att dervid behöfvas några jemkningar eller tillägg. För min del skulle jag vilja dels tillägga något, dels föreslå att något borttoges; men att tillintetgöra förslaget synes mig både oriktigt och skadligt. Der Riksd.Ordn. eller Ridd.Ordn. stadgat huru förfaras bör, kan naturligtvis ingen förändring göras, utan att dessa författningar blifvit i laglig ordning ändrade, och dertill fordras en lid, som måhända skulle göra åtgärden onyttig för innevar. riksmöte. Men i sådana fall, der Ridd.Ordn. eller Riksd.- Ordn. intet förcskrifvit, der anser jag det vara lika lofligt för R. o. Ad. alt förse sig med suppleanter, som för BondeSt. under flera riksdagar och för PresteSt. under den innevar. Om Ridd.Seeret. har PrestcSt:s beslut till hands och uppläser det, så lärer R. o. Ad. finna, huru beslutet der blifvit fattadt. Jag bade väl uppsatt ett förslag till några ordalydelser, för att öfverlemnas lill Utsk:s behandling, men genom de anmärkn:r, som blifvit gjorda, sedan jag kom hit, har jag funnit dessa ordalydelser vara så ofullständiga, att jag icke här torde kunna genast afhjelpa bristen; men jag hoppas att hon blifver bättre afhulpen inom Utsk., när frågan kommer dit.
Tredingsbruket är allmännast, nämligen, y träda, y råg, lemnande 6:te å7:de »kornet, y korn, potates och lin, deraf mest af förstnämnda slaget, som anses gifva »S:te å 6:te kornet. I några socknar sås lin till afsalu, annars endast till husbehof. 13 »Hafre, ärter och hampa, äfvensom hvete, sås föga och lemna knappast tillgång till husbehof. Äfven här nyttjas flerestädes insåningar, hvartill exemplet från herrgårdarne »uppmanar. »Eldrior äro på flera ställen anlagde; och i Misterhults socken hafva icke min»dre än tre sådana blifvit af bönder sistlidne år uppförda. Beträffande bergning och »tröskning gäller detsamma, som är sagdt om Norra delen. »Södra delen består dels af slättland med en mångfald af olika arter jordmån, så»som någon del lera, en större del så kallad klappermvlla, än på ler-, än på grus»botten, en del god svartmylla, en del sand och en ej obetydlig del mossjord; »alla dessa slag ofta så omblandade, att de alla kunna finnas inom samma åker»fält: — dels ock af skogsbyggd, med något svartmylla, men för öfrigt sand-, »mooch mossjord. Å det förra har icke blott å herrgårdarne, utan ock hos upp»lyste bönder, vexelbruk med insåningar af mest klöfver, något timotej, blifvit tem»ligen allmän; och å de flesta hemman märker man större eller mindre fält insådda. »Likaså brukas å flera ställen vicker på trädan, likväl sällan till båtnad, emedan jor»den saknar tillräcklig gödning, och emedan det afbergade fodret ej flyttas på annat »ställe till torkning, utan hindrar åkerns uppkörning, till dess antingen sommartorkan »gjort jorden alltför hård att köras, eller ogräs fått alltför mycken framgång, för att »kunna utrotas. »Tredingsbruket är det rådande; och råg, potates och korn de hufvudsakligaste »växterna. »En mängd undantag börja mer och mer äga rum från denna normalform.