Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sparre, Gustaf Adolph, anmält sig, i följd af 4< §:n Riksd,- Ordn., komma att afträda ur LagUtsk. ; och anmodade Hr Landtm. Hrr Electorer att sammanträda för att valja ledamöter i de afgångnes ställen, för att fylla de vacanla platserna. Den i5 Juli f. m. i5 Frih. Boye, Ludv.: Tillfälligtvis fran var. i sista plenum, då K. M:s nåd. propus. angtde förslag till lag mot olofliga fnlksnmmntiskockuingar föredrogs oell remitterades, kom jag ej alt då gora de anmärkntr dervid, som jag ansåg nödiga, oell anhåller att nu få göra dem, i förhoppning att d.e varda hänvisade till Lagutskottet. Som ledamot af den comité, hvilken varit af Konungen anbefalld att afgifva och till Konungen inkomma med förslag till lag mot upplopp och olofiiga sammankomster, liar jag inom comitcen stannat i en särskild mening och tillika afgifvit ett särskildt förslag; men min mening är ingalunda nu, att på minsta vis söka godkännande af detta förslag, eiler alt motsätta mig det öde det fått hos Regeringen, nemi. att falla. Jag kan deremot icke tillåta mig, alt som representant öfvergifva de rättsbegrepp, från hvilka jag utgått; och jag uther mig således att få framställa dem lill Utsk:s närmare besinnande, Utan alt hafva för afsigt att klandra den mening, sorni Konungens propus, finnes uttalad. Är denna mening bättre än min, må den då gerna gälla; men jag skulle ytterst förebrå mig sjelf, oin jag vore mäktig af en sådan inconseqven, att icke sorn representant vidhålla de principer i rätlsläran, sorn jag i egenskap af ledamot i förenämnda comité framställt. Criminalister hafva alltid erkänt och måste erkänna, att brottens qvalification, d. v. s. deras egenskap af iller eller mindre brottslighet, bestämmes af uppsåtet och påföljderna. I hegge dessa hänseenden ligger det en himmelsvid skilnad mellan uppror och upplopp.
Ett manligt lynne och Konungars storhet utgör det arf våra Förfäder lemnat, vårt namn, de minnen vi bära; ty af rikdomar och en yttre verldslig magt veta vi intet. Vi ega icke magt att underhålla en tillräckligt talrik stående Armee och en stor Örlogs-Flotta, utan måste bygga vår säkerhet på en allmännelig förmåga, att föra vapen, på en krigisk National-anda, på korta, mer afgörande fälttåg, på ett väl beräknadt central-försvar och slutligen på enighet d. v. s. system i Försvars-Verket, taget såsom ett helt, således till Lands och Sjös. Stats-Utskottets Den allmänneliga förmågan alt föra vapen vinnes derigenom, att Beväringen blir så fullkomligt inöfvad, att den enär krig utbrister, genast kan med stående Armeen införiifvas och rycka mot hendén. Till denna fullständiga inöfning erfordras: 1:0 Kroppens härdande genom Gymnastiska öfningar och påkännande rörelser; 2:0 Sinnets böjande under krigisk ordning (discipline) genom samband emellan befallande och lydande, licia året om, hvartill skall fordras minst 14 dagars möte årligen och Kyrkoparader så ofta som möjligt. Den som vunnit krigisk färdighet under Beväringsåren, bibehåller den liela lifstiden, och frihetssinnet hos mannen har i nödens stund sin hållning och högsta yttre kraft. Ju högre grad af duglighet Beväringen eger, jemnförelsevis med stående Armeen, desto större andel kan den utgöra af det hela; dess mindre tynges Nationen af det ordinaira försvarets underhållande, Stammen. Efter godkände Författare lärer Stammen böra utgöra | ä | af hela Infanteriet; bör så utses och bildas, alt den kan biträda vid Beväringsexercice och vid början af ett krig leda det unga, i Fälttjensten mindre öfvade Beväringsmanskapet. Men vårt fattiga Land förmår icke göra större anslag för krigsväsendet än som redan finnes. En Redaction af Armeen, t. ex. 6000 Nummer synes alltså nödig, på det att Beväringen måtte vara bragt till full Betänkanden.
Under det Vi med oavbruten omsorg sysslat med att hitta nya utvägar för att främja den allmänna välmågan och funnit Oss stödda av regeringsärendenas lugna och lyckliga gång, av utskyldernas jämna avbördande, av åkerbrukets och näringarnas tillväxt och rikets fredliga förhållande till andra makter, har vi med oro erfarit den bekymmersamma ställning en del diskontoverk befinner sig. Då dessa penningverk inte blivit ställda i beroende av Vår styrande makt och därigenom saknar ett omedelbart samband med den Oss tillkommande inre förvaltningen, har Vi ändå ansett upprätthållandet av deras kredit vara ovillkorligen förenad med varje medborgares rätt och den allmänna säkerheten. Därför har Vi funnit nödvändigt att sammankalla Rikets Ständer, som, själva stiftat dessa inrättningar och ensamma kunna vidtaga åtgärder för uppfyllande av deras förbindelser med det verksammaste och säkraste medlet Vi bjuder och befaller Rikets Ständer att infinna sig i huvudstaden den 20 november och iakttaga vad som står i riksdagsordning. Samt iakttaga § 77 som innehåller " att om någon riksdagsman under pågående riksdag eller på resa dit och därifrån med ord eller gärningar ofredas skall sådant för edsöresbrott anses och straffas. Stockholms slott den 1 oktober 1817. CARL Förnyad Kungörelse angående Malmö Diskontoverk. Stockholm den 1 oktober 1817. Efter att har erhållit bekymrade underrättelser om den förlägenhet Malmö Diskontoverk befinner sig i, som en följd av obehöriga åtgärder vid dess förvaltning, har Vi enligt kungörelse den 27 september vidtagit särskilda anstalter för att avvärja att den allmänna och enskilda krediten hotas. Därefter har omständigheter inträffat som visar att detta ändamål inte kan vinnas utan kraftigare åtgärder. Det är Rikets Ständer som kan återställa den rubbade krediten och Vi har utfärdat kallelse till riksdag. Några särskilda penningunderstöd för diskontoverket kan inte av Oss och Kronan användas. Stockholms slott den 1 oktober 1817. CARL Kungörelse angående en i år från trycket utgiven ny upplaga av Pharmacopoea Svecica. Stockholm den 6 oktober 1817. Sundhetskollegium har utarbetat en ny och förbättrad Pharmacopoea Svecica och tryckt densamma.
M. ”i nåder godkänt den af särskilda ”committerade föreslagna förändrade organisation med alföl — ”jande löningsstater för gardesregiterna, uppgående till i8,564 ”rldr 19 sk. 6 rist., och derjemte i nåder förordnat, att sam’’ma organisation och loningsstater borde med d. 1 Jan. 1B31 ”taga sin början, så framt å 3:dje hufvudtilelns besparingar ”nödiga medel derför blefve att tillgå, hvarom Statscont. ”anbefalldes att med upplysning inkomma.” Det var detta R. M:s nåd. bref, som Statssecret. Nordenfalk aldrig sälte i fråga att contrasignera, och jag förklarar öppet, att Gr. Cronhjelms tillkännagifvande derom är ogrundadt, samt att prötln icke upplysa, att ens någon fråga derom varit. Statssecret. kunde icke vägra att contrasignera detta bref, och Statssecret. Nordenfalk var en för upplyst embetsman för att sätta i fråga att vägra den contrasignation, han ej hade rättighet att neka. Då sedermera Statscont. hade upplyst, att tillgångar funnos, anbefalldes verkställigheten af R. M:s fattade beslut genom det andra brefvet, contrasiguerad t af Statssecret. Grip, som ej heller agde rätt att å detta bref vägra D e n So Juni c. m. contrasignation. Sådant är verkliga förhållandet, och för den, sorn ej behagar sjelf intrassla målet, är det ganska klart. Jag är ledsen, att Gr. Cronhjelms bristande grannlagenhet i denna fråga tvungit mig att bär öppet förklara ett förhållande, sorn jag önskat undvika att vidröra. Efter denna förklaring torde R. o. Ad. finna, alt min uppgift är enlig med förhållandet, och Gr. Cronhjelms oriktig. Den andra uppgiften, att Conslit.Ulsk. icke enhälligt fattat sitt beslut i afseende på det sednare K. brefvet, är äfven oriktig.
Hvad som efter innevarande års början kan varda afbetaldt ä de i denna § uppräknade fordringar, kommer att upptagas bland Bankens vinst för året. 3:o, Bankens hos Södertelje kanal-bolag återstående fordran af 100,000 R.dr Banko eller 150,000 R:dr Riksmynt, för år 1815 lemnadt lånebiträdc kommer ytterligare att inom linien balanseras. 1 andra, tredje, fjerde oeb femte Afdelningarne af 0 Artikeln linnas intagne föreskrifterna, angående Bankens och Diskonternas särskilda laneoch kretiitiv—rö— relsegrenar, de der utgöra: Enligt 2:dra Afdelningen §§ 139—160: Utlåning dels i Stockholm, dels i Götheborg mot pant af jern, koppar m, fl. vågförda effekter samt tackjern; Utlåning mot pant af Låne-banko-obligationer; hvarvid dock anmärkes, att någon belåning i Banken af dylika obligationer icke vidare får ega rum, utan afse ifrågavarande föreskrifter endast de lån mot så beskaffad pant, som utestå oliqviderade. Utlåning mot inteckning i läst egendom och mot hypothek af intecknade, på Banken transporterade skuldebref; Utlåning i och för skiften och odlingar. Enligt 3:dje Afdelningen §§ 161—166: Kreditiv lill: a) Riksgälds—kontoret; bj Kongl. Kommers-kollegium; c) Jern-kontoret; 4 Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. d) Fahlu Bergslag och e) Sparbankerna i Riket. Enligt 4:de Afdelningen §§ 167—168: Uppoch afskrifnings-rörelsen och upplåning af Sparbankerna. Enligt 5:te Afdelningen §§ 168—181: Diskont-rörelsen, som omfattar: a) Diskontering och utlåning för handel och näringar; b) Kassa-kreditiv åt enskilda personer; c) Utlåning mot hypothek af aktier och publika papper; och d) Utlåning med omsättnings-rätt.
Justitie, Raden B l 0 m Friherre Kurck. Justitie - Eanccllercn Grefwe Trolle Wachlmeister. §örste Expeditions-Secreteraren Wahlin föredrog i underdånighet: Högste Domstolens underdaniaa utlakande, > anledning af ett, pa Kongl. Majus Befallning, författadt FHrstag till Proposition till Riksens Ständer, angående answar för de Swenske Underlärare, hwilka, utan Konungens tillstånd, söka eller antaga tjenst hos Främmande Herrskap. Högste Domstolen har i underdånighet hemstält, om icke, da Förordningen den r8 Febr. 1768, an - Den ro Junil. 755 sngaende dem, som vkofligen och hemligen begifwa sig utur Riket, äfwen stadgar answar, l detta afseende, för arbetare wid Bruken ecb Berawerken, samt Handtwerksfolk; Kongl. Majus Nådiga Proposition matte till Riksens Stander a siga med en sa-, dan tilläggning wid stutet af detta Memorial, att detsamma koimne att lyda pa följande falt - Med Krigs, och Sjöfolk, Arberare wid Bruken och Bergwerken samt Handtwerköfolk och Tjenstehjon förhalles ester hwad Försattningarne i hwarje händelse särskildt stadga. Uppå Stats-Radcts närwarande Ledamöters underdåniga tillstyrkande biföll Kongl. Maut det författade Försiaget, med det af Högste Domstolen derwid gjorda tillägg, och befaöte att Desi Nådiga Proposition i detta ämne, som, i enlighet dermed förestagen, nu upplästes och af Kongl. Mast gillades , skulle i wänlig ordning till Riksens Ständer öfwerlemnas. Lx ki-otocollo, kl. LerZeliSLsiölll. Uppläst hos Ridd. och Adeln den LO Juni,'. Preste-Ttändet den LO Borgare-Ständet den 20 Bondc-Ständct den 20 - s Longi. Maj:ts k°7<kdiga Proposition till Riksens Ständer, angående straff för Swensk?
Jag sade honom, att jag kommit fjärran ifrån för att erhålla en inblick i andeverlden. Jag ville så länge behålla mitt namn för mig sjelf. Kanske hade andarne lust att omtala det. Betjenten bockade sig och hjelpte mig af med min öfverrock och hatt. I hatten fans intet namn. I en ficka i rocken låg ett bref. Om någon, som icke kände mig, läste detta, måste han komma till den oriktiga öfver-tygelsen, att jag hette Samuel Johnson, vore etablerad i Rom såsom köpman och nyligen förlorat en syster, som burit namnet Mary. Sedan den unge mannen lemnat rummet med mina kläder, började jag i all hast att genomsöka rummet. Mina bemödanden blefvo icke obelönade. Efter ett kort sökande upptäckte jag under skänken på gofvet en vanlig skiffertafla. Jag drog fram den från dess gömställe och läste följande som stod skrifvet derpå: » Huru lyckliga äro vi icke att fa helsa dig på denna invigda plats! På detta ställe är du omgifven af öfverjor-diska vänner. De skulle gerna vilja tala till dig. Men ännu är det dem förnekadt. Innan de kunua uppenbara sig för dig, måste du lära känna de lagar, på hvilka deras framträdande beror. Besök detta hus så ofta du kan! Då skola diua aflidna vänner visa sig för dig och tala med dig liksom under sin jordiska lefnad. Alice ». Ha, ha! tänkte jag. Detta är en grop för omisstänksamma meuniskor. Men så utan vidare vill jag icke låta fånga mig i nätet. Och utan att tänka närmare på hvad jag gjorde, skref jag med fast hand under Alices rader följande ord: » Henry, knoga på bara! Han låter säkert lura sig. Alcinda ». Ur thpm * Krimika. 61Siade var enkling. Hans aflidna fru hade betat sk, det visste jag. Slumpen gynnade mig således. Hastip sköt jag åter in taflan på dess förra gömställe och satte mig vid fönstret, liksom ingenting tilldragit sig. Strax därefter trädde det berömda mediet in i rummet. Äfven haa kände icke igen mig ...
Dotter, Friherrinnan Tornerhjelm; angående Riks - Statens Femte Hufvud - Titel; om reglering af AR* maima Indragnings-Sta len; i fråga om Lönetiilökning för i o Subaltern Officerare vid Skånska Dragon Regementet; angående uppgift öfver hvad Staten påkostat Götila Canal; om Löneförbättring för de fyra StatsSecrelerarne; rörande den i Hufvudstaden aniagde Yeterinair-Inrättningen; och angående Sta tensOrdinarie Räntors utgörande i Skåne, Blekinge och Bohus Län ; F ö r s t ä r k t a Sta tsU esko t tets: angående grunderne för den blifvande Bevillningen ; om utvidgad Frill refs rät t för Släde nies Magistrater; och rörande anslag till inköp af Astronomiska Instrumentm’ för Observatorium i Stochkolm; Statsoch Banco-Ulskottens, i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition rörande Inrättningen af ett HandelsLåne-Contoir i Götheborg; Be vi lin in gsUtskottets, angående afkertnings-längdernes öfver Krcno-Utskylderne ingifvande tifl D en 19 November f, m. Harads-RäUcrne ; samt rörande en föreslagen ny method lill Beviliningens utgöra 11 de oell fördelning m. m.; Banco-Utskotlets, i anledning nf ålerremisser utaf Utskottets Betänkanden 'örn Bankens Låne-biträde lili Skara Consistorium ; oell rörande förlängning uti liden för åtérlösen af i Banken pantsätt Guld och Silfver; Lag-Utskottets, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande!!, rörande yrkadi närmare bestämmande, i hvilka fall Provincial MedierBesiglningar äro nödvändige vid uppkommande tvifvelsmål, huruvida död person;- vådéligen omkommit, eller icke; angående förändradt sätt för författningars uppläsande i Kyrkorne; om yrkad skärpning af Lagarne rörande tjenstledighet för Domare ; i fråga om ändring i So.vie Capillet Rättegångs Balken ; angående rättighet för en hvar, alt, utur behof af allmän åklagare, utföra talan, emot Domare för Einbetsfel; om Testamentens bevittnande oell bevakning; rörande ålskiliige föreslagne Lag-förändringar, till minskande af kostnader och besvär för Rättsökande vid Rättegångars utförande; cm yrkad skyldighet för Konungens Befallningshafvande, att genom Promotorial befordra enskiJtes Lagsöknings-Ärender , då Gäldehärerne vistas i andra'Län; angående föreslagen ändring i 5 §. af !\0 Gap.
Utsk:t utlåter sig vidare: »Ifrån att vara endast en plantskola för militärläkare, erhöll Carolinska Medico-kirugiska Institutet, 128 Den 14 Man f. m. genom K. Reglementet den 11 December 1822, sig anvisad en så vidsträckt verksamhet, att, såsom orden i samma reglemente lyda, »pålitlige och till vande praktiske läkare för alla grenar af medicinalverket till statens tjenst vid samma institut skulle kunna danas.»» Af ordalydelsen i detta reglemente företer sig att menin gen med Institutets organisation varit att »dana praktiska läkare för alla grenar af medicinalverket.» Utsk:t fortfar: »Genom denna Institutets nya organisation hade universiteternas fakulteter, dittills i ensam och uteslutande besittning af rättigheten att utbilda läkare, fått vid sin sida en med dem likartad medicinsk bildningsanstalt, som, redan från början utrustad med fullständigare lärarekrafter och förlagd på ett ställe, der vida rikare materiela resurser, än vid universiteterna, erbjödo sig till begagnande i och för undervisningen, hotade att växa fakulteterna öfver hufvudet.» Det är nu denna fullständiga utrustning eller, om jag så får uttrycka mig, »utstyrsel» för Institutet, som öfverklagas. Någon annan logisk slutsats kan åtminstone jag icke draga deraf, än att fakulteterna hysa fruktan för denna Institutets fullständigande. Institutet har ju icke begärt någonting af fakulteterna, utan endast och allenast anhållit att få fullgöra sina skyldigheter. En föreg:de talare har här, i afseende på förhållandet af »samverkan» mellan fakulteterna och Institutet, användt en liknelse om skräddare, utaf hvilka den ene syr armarne och den andra syr lifvet på rocken. Det intryck, denna liknelse gjort på mig, har sannerligen endast varit en tanke på och påminnel se om vår gamla skråanda och dess inrättningar. Månne man icke i sjelfva verket kommer till den slutlöljden, att det är om en sådan anda, som den nu pågående striden egentligen rör sig, eller, om det hädanefter skall få finnas vetenskaplighet, utan skråmessighet.
De hittills utgångna lär lingarne hafva utan svårighet erhållit anställningar, och det finnes tillräcklig anledning att hoppas, att i den mån skolans verksamhet hinner att fullständigare utvecklas, densamma skall på ett tillfredsställande sätt motsvara sitt goda ändamål. Sedan längre tid tillbaka har, till följd af derom länets innevånare emellan träffad öfverenskommelse, utbetalts premier för dödandet, utom skallgång, af vargar och lodjur med 30 R:dr för varg och 20 R:dr för *) liåbyheds kronopark har under femårsperioden tillkommit, jemlikt Kongl. Brefvet den 1 Maj 1858. 8 Södermanlands län. Rofdjur. Bergverk, bruk, fabriker och handtverk. lodjur. Vid nytt sammanträde med länets innevånare den 26 Juli 1857, upplifvades den äldre öfverenskommelsen, hvarjemte beslöts, att belöningar jemväl skulle utdelas med 3 R:dr för hvarje räf, som utom skallgång fälldes under tiden från den 15 April till den 1 Oktober, samt med 50 öre för sådane roffoglar, som i Jagtstadgan omförmälas.- Premierna förskjutas af jagtkassan som sedermera ersättes genom utdebitering på hvarje socken, som i föreningen deltager. Sådane uppgifter, som enligt tabellerna N:o 5 och 6 i förslaget skulle lemnäs, är Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för närvarande icke i tillfälle att meddela. E) Bergsoch brukshandtering samt F) Fabriker, manufakturer och handtverk. Bergsrörelsen, hvilken för länet ingalunda saknar betydenhet och vigt, har idkats med ungefärligen samma framgång, som under nästförutgående femårsperiod. Förhållandet i afseende å malmuppfordring och jernförädling åren 1855 och 1860 utvisar följande jemförelse: 1855: 1860:
Jag tillstyrker, lika med Frih. Cederström, afslag på denna punkt, samt önskar att man icke måtte snålas såsom man gör här i landet, utan att vederbör, myndigheter må kunna ägo några styfrar sammansparade att använda till vård af sådana olyckliga raenniskor, hvarpå exempel här blifvit citerade. Hvad åter beträffar de vanlottade varelser, som födas i landsvägsgroparna, så tillhöra de den församling, der de blifvit födde. Frih. Sprengtporten: Den siste talaren har något misstagit sig på min mening: mitt förslag innefattade icke något annat, än att denna författning borde innehålla ett stadgande, att den församling, uti hvilken en person vistades, som icke lagligen kunde tillkännas någon annan församling, borde förskjuta hans underhåll, samt att K. M. och Kronan slutligen skulle förskjuta detta förskott. Huru förhållas skall då tvist uppstår emellan församlingar om skyldigheten att besörja fattigvård, derom finnes visserligen stadgadt i 28 §:n 4 morn., och jag medger riktigheten af Hr von Hartmansdorffs anmärkt)., att det tillägg jag yrkat, snarare bör sammanföras med 28 §:n 4 morn., än qvarstå såsom ett särskildt stadgande. Jag anhåller i anledn. häraf, att det förslag, jag framställt vid denna punkt, måtte få utgå, och utber mig att vid föredragningen och pröfningen af 28 §:n 4 morn. få föreslå detta tillägg; ty saknas laglig grund alt ålägga något fattigvårdssamhälle skyldigheten att vårda den fattige, då bör sådant ersättas af K. M. och Kronan. Jag skulle ock tro, att det understundom kan inträffa ett sådant förhållande, alt man, oaktadt långvariga rättegångar och undersökningar, icke kan få någon reda på till hvilken församling den fattige hör. Frih. Cederström har trott, att detta icke skulle kunna inträffa med andia personer än utländningar; men om också det skulle hända att en främling behöfde fattigvård, så är jag öfvertygad om, alt jemväl Frih. Cederström vore nog barmhertig att hjelpa en sådan person. Om t. ex. en person vore född på S:t Domingo - Den 15 Mars fra.
41 detta mot dem, som för rådslagen i Statsrådet ansvarade, men i synnerhet mot den rådgifvare, som med sin kontrasignation utfärdat Konungens beslut och derigenom var särskildt för deras öfverensstämmelse med grundlag och allmän lag ansvarig. Hade för dessa straffbara yttranden blifvit ådömdt sådant ansvar, som i lag är stadgadt till offentlig myndighets fredande mot dylika förnärmelser; så hade all rättvisa varit tillfredsställd — i stället att genom ådömande af straffet för majestätsbrott öppnades för den brottslige ett vidt fält för rättmätig klagan, och hos allmänheten underblåstes det mest oförtjenta missnöje. En följd af misstaget har också blifvit strafflöshet, enär det ådömda straffet, såsom upprörande och för hård t, icke kunnat verkställas. Ett tryckfrihetsmål, som några år senare (1838) förekom, har företrädesvis väckt uppseende, och gifvit en beklaglig anledning ej blott till de fortsatta ropen om regeringsmaktens skuggrädsla och motvilja mot friheten, utan ock till utbrott af betänkliga oroligheter i hufvudstaden. Så vidt dessa beklagansvärda händelser, möjligen djupt ingripande i samhällstillståndet, ledt sitt ursprung från en rättegångs behandling; måste denna rättegång företrädesvis tillhöra vår lagskipnings historia. I afseende på sjelfva rättsförhållandet är dessutom ämnet af ej ringa interesse. Fråga var åter att såsom lasteligt yttrande mot Konungen få ansedd en anmärkning mot ett regeringsbeslut — och denna gången till och med så försigtigt framställd, att det klandrade förfarandet uttryckligen blifvit tillvitadt ”Konseljen”, en benämning, hvari Konungen, emot ordets bemärkelse, ej kunde anses innefattad. Hvad som blifvit lagdt Konseljen till last, var ett sabbatsbrott, begånget genom regeringsåtgärdens vidtagande på en söndag, och derigenom sades Konseljen hafva brutit snart sagdt både emot Guds och verldslig och konstitutionell lag.
JAtt. *. Lif-Regementels Hussar-Korps. Nuvarande Provisorisk N»a Aflöning. Tillökning. Aflnningen. summa lilloKning. Riksmynt St iKlitt. 8. Smalands IIussar-Hcrjemcnte. Nuvarande Provisorisk Ny» i ‘■'ninina Tillökning. Aflöning. Tillökning. A finninge». Majlis Nåd. Prop. M I, om Slalsvcrkct 1836. liitt. S. Skånska Hussaroch Dragon-Regementena. Nuvarande Aflöning. Provisorisk Tillökning. Nya Aflöningon. Summa Tillöl ning. Riksmynt Prop. JM 1, om Statsverket 1856. Litt. S. Jemtlands Hdstjågare-korps. Nuvarande Aflöning. Provisorisk Tillökning. Nya Aflöningen. Summa Tillökning. Riksmynt R:dr öre R:dr öre R:dr öre R:dr Staben: St. I Afä. 4 Haft. 54 Bil. 3 till Kongl. Moj:ls Nåd. Prop. JYi 1, om Statsverket 1886. Litt. S. Indelta Infanteriet. Andra Lif-Grenadicr-Regementct. Nina ra lilie Provisorisk Nya Attoni 'gTillökning. Aflöningen. summa iinonning. Riksmynt H:dr öre R:dr 1 .. ore P»:tlr öre Hulr Stalén: Nuvarande | Aflöning, j Provisorisk Tillökning. Nya Aflöning en. Summa Tillökning. Riksmynt Staben: JYi 3 till Kongl. Maj.ls Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1836. Tditt. S. Indelta Infanteriet, hvartdera af Regementena N:ris 6, 17, 21 & 22. Nuvarande Provisorisk Nya Summa Tillökning. Aflöning. Tillökning. Aflöningen. Riksmynt R:dr öre R:dr öre R:dr öre U:dr Staben: JYs 3 lill Kongl. Maj:ts Nåd.