Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Statsverkets tillgångar befunnes sådant medgifva, framdeles inkomma med förslag om medels anvisande till fullbordande under nästa statsregleringsperiod af jernbanan emellan Falköping och Jönköping, och dels slutligen att Utskits förslag måtte varda återremitteradt; framställde H. Exc. först propos. å bifall till StatsUtsk:ts ifrågav:de förslag, dervid svarades många nej, blandade med ja, och sedermera propos. på bifall dertill med förutuämude tillägg, hvilken framställ - 110 t)en 26 April, ning jemväl besvarades med många nej och några ja, samt slutligen propos. på förslagets återremitterande; och då svaren dervid utföllo med starka ja, blandade med åtskilliga nej, förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. fide punkten. Frih. von Kraemer, Robert Fredrik: Jag ämnar ej spilla ett enda ord på begäran om återremiss af den föredragne punkten, utan är det endast reservationsvis jag nu yttrar mig. Millionerna äVo redan använda vid denna riksdag, och, som mig synes, ändamålsenligt till fortsättning af påbörjade stambanor i vestlig och sydlig riktning. Min afsigt är således endast nu att fästa upmärksamheten derpå, att billighet och rättvisa fordra, att vid nästa riksdag de bördiga landskap, som ligga norr om Mälaren, med sina rika malmtillgångar, sin betydliga jerntillverkning och sitt vidsträckta jordbruk med den ypperligaste jordmån i allmänhet, matte erhålla anslag till jernvägs-anläggningar.
— N:o 112. i anledning af återremiss utaf Utskottets betänkande N:o 94, öfver väckt motion om förändring af sättet för utmätt fastighets försäljning. X. B. 464. A. 508. — N:o 114. i anledning af väckt motion om förändrade före - ( 91 ) skrifter i afseende på kungörelsers publicerande i kyrkorna. X. B. 464. A. 508. LagUlskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 115. i anledning af väckt motion om förklaring af 9 Cap. 1 § ArfdaBalken, i fråga om sättet för bouppteckningars upprättande, X. B. 464. A. 509. — N:o 116. med förslag lill sammanjemkning af de inom RiksStånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets utlåtande N;o 95, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets betänkande N:o 60, öfver väckt motion angående uppliäfvande af 3 och 4 §§ i Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841 rörande bysättning. X. B. 464. — N:o 117. i anledning af väckt motion angående införande af ett nytt stadgande i 18 Cap. ArfdaBalken, rörande testaraentsklander. X. B. 464 A. 509. — N:o 118. i anledning af väckta motioner angående dels förändring af Stiftstyrelsernas organisation, dels ock upphörande af Consistoriernes domsrätt. X. B. 464. A. 509. — N:o 119. i anledning af väckt motion angående bestämmande af påföljd för fästehjons underlåtenhet att, efter slutad lysning lill äktenskap, låta sig sammanvigas. X. B. 540. A. 552. — N-.o 120. i anledning af Kongl. Majas nådiga Proposition angående antagande af dels ny strafflag, dels ock lag om verkställighet af fängelsestraff.
Uti y:e punkten af Utskottets förändrade förslag till allmänna grunder för utlåningen förekomme väl följande mening: ”skulle, vid någon lånetermins förlopp, tillräckligt antal sökande icke hafva anmält sig att, på ”ofvannämnde vilkor lån undfå; äge då RiksgäldsCon”toirets Fullmägtige, att, till undvikande af ränteförlust, meddela lån,'utan inskränkning i beloppet, en■”däst fullgod inteckningssäkerliet derför erhålles,” —* men då denna undantags-föreskrift endast rörde utlåningssummans belopp, men ej graden af inteckningssäkerlieten, hvarom 2:a punkten åter stadgade, att den borde vara inskränkt inom f af medeltalet utafEgendomens taxeringsvärde, räknadt för åren i8i5 till och med 1829, har Hr Munck af Rosenschöld, under antagande af möjligheten att lånen icke blifva så begärliga, sorn man synes förutsätta och att således RiksgäldsContoiret linge vidkännas ränteförlust, till afböjande af denna olägenhet, föreslagit, att, ”om icke nog tidigt ett tillräckligt antal sökande anmäla sig att, på nu stadgade vilkor undfå lån, Fullmägtige i RiksgäldsCqptoipet må berättigas att meddela lån till Capitalbelopp, som motsvarar ända till |-af Egendomens taxeringsvärde, uppgjordt efter ofvannämnde grund.” Hvarjemte Hr Munck af Rosenschöld, i händelse hans motion i denna form ej skulle bifallas, hemställt, att XJtskottet, åt ofvan införde mening af 7 punkten raaf - Betänkanden, Nio 436. 6i3 te meddela den förklaring, att med orden ”fullgod säkerhet” menas den som Banken och publika cassör antaga, eller, med hänsigt blott till nästföregående årets Taxeringsvärde, anse för tillräcklig, Af den utaf Hr Munck af Rosenschöld citerade 7 Punkten i Utlåningigrundernq visar sig, att Utskott tet redan förutsett det fall, hvars befarande föranledt nu ifrågavarande motion.
Allmänna Besvärsoch Oeconomie-TJtskottet: 1:0 Friherre Cederströms, Jacob, motion, om förändrade föreskrifter för inskrifning till Rusthåll, 2:0 Friherre. Cederströms, Jacob, motion', att å allmänningar upptagne hemman och lägenheter må, vid skogarnes delning, njuta skogsafrösning, 3:o Friherre Cederströms, Jacob, motion, örn ändring uti Författningarne rörande fattigvården, 4:o Herr Nordenadlers, Ludvig Gustaf, motion; om fastställande af vissa vilkor för vinnande af inträde och befordran inom Postverket. 5:0 Herr von Sydows, Axel Reinhold, motion, om utarbetande af förslag till en ny fattigvårds-stalga, 6:0 Herr af Ekenstams, Israel, motion, angående ändring i Kongl. Bih. till R. St. Ut dr, d. 3 Mars 1834.
Eör min del har jag endast i förbigående nämnt att elemintar-skolorna borde inrättas så, att undervisningen så länge som möjligt blef gemensam för alla medborgare. Detta är icke hos mig en isolerad åsigt, utan den står i fullständig harmoni med de allmänna principer, som verka bestämmande på mitt omdöme i de flesta frågor. Genom en sådan gemensam upfostran, tror jag att ståndsskilnaden småningom skulle komma att uphöra, och det är i enlighet dermed som jag anser att de särskilda stånden inom representationen borde försvinna. Hr Bråkenhjelm har sagt att äfven den yngling, som icke går igenom Carlberg, tidigt måste bestämma den bana han vill beträda; ty han måste välja mellan att läsa Latin eller icke. Der kommer just en hållhake, nemi. Latinläsandet. Man skulle möjligen tro, att flertalet af dem, som genomgå elementar-läroverken, äro särdeles hemma i Latinet, men så är tyvärr icke förhållandet; ty de äro deri ganska okunniga. Uti en af mig väckt motion ang:de ny organisation af såväl elementarläroverken som undervisningen vid universiteten, har jag, som jag tror, ganska tydligt visat, att man kan blifva både en duglig civilembetsman och en duglig prest utan att hafva studerat Latin, och att såväl jurister som läkare och prester i allmänhet i detta språk äro ganska okunniga. Denna Hr Bråkenhjelms invändning visar således just riktigheten af min anmärkning att Utsk. bort behandla denna fråga i sammanhang med frågan om allmänna undervisningen. Nu svarar Hr Bråkenhjelm att Utsk. beslutat att ingen förändring skall vidtagas i nu gällande skolordning, och att således frågan om den allmänna undervisningen icke kan hafva något inflytande på nu förevarande. Härvid tillåter jag mig göra den anmärkningen: att det är godt och väl att Utsk, gjort en dylik hemställan, men som Utsk. alldeles icke har någon envåldsmakt, så måtte det väl stå Ständerna öppet att i frågan fatta ett olika beslut. När det således står oss öppet att besluta öfver dessa frågor i ett sammanhang, så böra vi väl ej behandla denna fråga isolerad för sig, och det är derföre som jag yrkar att vi måtte hos K. M. anhålla, det han behagade behandla dessa frågor i sammanhang med hvarandra.
Majit möjligt, att till dessa vigtiga Embeten kalla personer, utan afseende å andra omständigheter, än de egenskaper, som till ett dylikt dyrbart förtroende böra göra dem förtjente. Då afiönings-förmonernes bestämmande derefter hos Utskottet förekommit, har först uppstått den derpå inverkande fråga, huruvida DeparteMih. till R. St. Prot. 1S40. 4 Sami. 1 Afd. q Häftet. 1 i Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 32. ments-Cheferne, på enahanda sätt, sorn för närvarande för Utrikes Stats-Ministern eger rum, borde med boställen förses, och härvid hafva a:ne olika förslag yppats, det ena att, med afseende å den lättnad uti DepartementsChefernes communicationer med underlydande Embetsmän och behöriga tillsyn å göromålens gång inom Expeditioneme, som derigenom skulle beredas, desse Chefer måtte erhålla bostäder uti samma hus, der deras Expeditioner varda inrymde, det andra att, för beredande af närmare gemenskap emellan de olika Departementen, det vore af större vigt, att samtlige Expeditioneme sammanfördes uti en local, utan att boställsrum för Departements-Cheferne i sammanhang dermed anvisades; och har Utskottet, som för närvarande icke funnit lämpligt att i närmare pröfning häraf ingå, ansett sig böra inskränka sin åtgärd till den hemställan, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t, efter anbefalld undersökning af alla de omständigheter, som på bedömandet af det ena eller andra förslagets företräde samt sät tet för dess utförande, kunna inverka, ville till Rikets Ständer vid nästkommande Riksdag öfverlemna denna utredning, jemte Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i ämnet, hvarefter Rikets Ständer blifva i tillfälle att taga frågan i närmare öfvervägande.
Modern klagar: » Jag tycker ändå, att jag är så sträng som möjligt mot barnen, men fastän jag predikar hela dagen för dem, får jag ändå inte folk af dem! » Naturligtvis just därför och icke fastänl Tillsägelserna förlora antingen i kraft eller kollra bort, om de i ändlösa variationer upprepas. Den stackars gossen, som får höra sin dom, står där med skygg min och biter sig i naglarne och vet till sist knappt, på hvilken fot han skall stå för att vara till lags enligt alla de förhållningsregler, som likt en bisvärm surra om i hans hufvud. När han sedan kommer bort bland främmande, begår han af idel rädsla dumhet på dumhet. Barndomens intryck bibehålla sig med underlig seghet; den missbildande uppfostran, han fått, kastar, så att säga, sin djupa slagskugga långt fram öfver hans komm; nde lif och är ytterst orsaken till den osäkerhet och det vankelmod, som framdeles besvära honom i allt hans gö- rande och låtande, i umgänge och praktiska värf. Verka tölparne bland de små obehagligt, är detta knappast mindre fallet med deras andliga antipoder, de framfusiga, bland hvilka de s. k. enfants terribles intaga ett bemärkt rum. Att » små krukor också ha öron », borde de äldre alltid hålla framför sin eftertanke som en gyllene regel i all uppfostran. Barnen böra noggrant afhållas från att åhöra samtal, af hvilka de ej ha något att lära, eller hvilka de ej böra förstå. Ville man i miunet försätta sig till sin egen barndom, skulle man ur sin personliga erfarenhet lätt erinra sig många tillfällen, då man helt obehörigt kom att lyssna till vuxna personers tankeutbyten och vid en varnande åtbörd af den ene hörde den andra svara: » åh, det är inte farligt, inte förstår barnet det där! » Just dessa ord stegrade nyfikenheten och äggade till en uppmärksamhet, som för att göras mindre synlig insvepte sig i förklädnaden af en raffineradt väl spelad likgiltighet — allt under det baruaörat med spändt intresse lyssnade till hvad det ej borde få höra. Den förbjudna fruktens begärlighet!
Då de hemman, till bevakande af hvilkas rätt vid inträffande syneeller andre förrättningar Krono-, Regementsoch Konsistorii-ombud förordnas, i allmänhet äro boställen och af krono natur, samt kronobetjente böra enligt deras instruktion bevaka Kronans rätt, då tvist rörer kronohemman, så torde dessa betjente, på sätt Kongl. Brefvet den 11 Juli 1781 jemväl utmärker, derföre ej böra tilläggas annan betalning än den lön, som åtföljer sysslan; och hvad angår Regementsoch Konsistorii-ombuds godtgörande vid egotvister och andra förrättningar, så finner Utskottet ej anledning tillstyrka något frånträdande af den grundsats, som i författningarne synes hafva haft för ändamål att göra dessa förrättningar för den tappande boställshafvaren så litet betungande, som möjligt; hvadan hemställes, att Rikets Ständer måtte anse denna motion icke böra till någon deras åtgärd föranleda. 2:o Af Herr Kontraktsprosten Hullman, sorn ansett billigt att i samma mån Staten nedlade betydliga summor på nya kornmunikations-anstalter, Statens utgifter för resor i allmänna ärenden jemväl borde förminskas. I sådant ändamål ansåg sig motionären böra föreslå ett eller annat tillägg till nu gällande Rese-reglemente och att till 6:te § 2:dra momentet, der det heter: »Hindrar väderleken farten öfver haf eller pass, så att den i näst föregående moment bestämda våglängd icke kan för hvar dag tillryggaläggas, bör uppehället vederbörligen styrkas och traktamentet må för den tid resan sålunda blifvit hindrad utgå», ett tillägg måtte göras af följande lydelse: sker resan under kortare lid t.
«Äfven jag hade i min ungdom samma lilla vurm, skref och samlade, men en redligt tänkande man gaf mig det råd, att först läsa goda poetiska arbeten och under tiden söka studera naturen och menniskorna, och sedan läsa igenom hvad jag skrifvit. Jag följde hans råd och slutade med att offra mitt stympverk åt lågorna.» «Fortfor icke friherrinnan att skrifva,» frågade Eva nyfiken. «Nej, jag hade insett min svaghet. Utomdess hade jag mera gagnande sysselsättning; likväl har jag behållit en stor kärlek för goda poetiska arbeten, de utveckla och förädla begreppen. Har fröken tillfälle att förskaffa sig Leopolds, Choraei eller Kellgrens samlade arbeten? Äfven fru Lenngrens poesier läser jag så gerna. Hon är både tänkande och snillrik.» «Hennes «Spåvisa» är rätt söt, men eljest säga de, att hon är så fasligt satirisk,» invände Eva. «Qvickhet och satir följas gerna åt, men ingen kan öfverträffa fru Lenngren i ledighet och behag; ingen kan måla det småaktiga i lifvet så träffande som hon; i allt ligger dock en djup känsla för det rätta, det ädla och goda.» — Eva såg något tänkande ut; men hvem vet hvad hon tänkte? «Hvad läser du, Emma lilla?» frågade tanten henne. «Det skall vara en saga, men jag begriper den icke; intet är det sådana som berättas, hvad sådana äro roliga!» Friherrinnan ögnade i bladet. Det var en, i den då vanliga högttrafvande stilen författad, österländsk berättelse. «Det tror jag nog, att du ej är road af denna,» anmärkte tanten leende. «Sådant kan du icke uppfatta ännu, förrän du genom historisk läsning lärt känna olika folkslag och deras seder; men hvad fattas dig, min egen Leonna? mår du illa?» frågade den goda frun nästan förskräckt, när hon såg, att flickan satt der blek, och stirrade i det tidningsblad hon höll i sina händer: «Icke sjuk, goda tant, men läs detta», svarade hon stammande.
Maj:ts och rikets Kommerse-kollegium ställde fonder och medel, jemte bemälde Kollegii deröfver till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga utlåtande; 3:o om den sagde år verkställda granskning af Riksgälds-kontorets förvaltning och räkenskaper samt Götha kanal bolags och Malmö f. d. diskont-inrättnings utredning, jemte herrar fullmäktiges i Riksgäls-kontoret i anledning deraf gjorda framställningar lill Rikets Ständer. Och skulle dessa handlingar jemväl Vällofl. Borgare-ståndet kommuniseras. Från Vällofl. Borgare-ståndet. S. D. Föredrogs och bifölls Banko-utskottets memorial N:o 1, med anhållan om arfvoden i och för erforderligt kansli-biträde hos Utskottet. ) S. D. Tili Stats-ut skott et remitterades herr Schartaus motion (N:o 1, angående appanage för rikståndens herrar talmän. S. D. Till Stat s-utskottet remitterades dels en af herr Indebetou väckt motion, N:o 2, om anslag för en deportations-koloni för brottslingar, dels livad inom Ståndet, i anledning af motionen, i öfrigt yttradt blifvit. S. D. Till Lag-utskottet remitterades en af herr Indebetou väckt motion, N:o 3, med förslag, att den nya straffbalk, som Kongl. Maj:t nådigst låtit utarbeta, varder med den förändring antagen, att, i de fall, då svårare grader af fängelse-straff böra tillämpas, det må vara domarén tillåtet att, om han prölvar nödigt, i stället för fängelse-straff, ådöma deportation till straff-koloni, så framt nemligen någon sådan kan komma att inrättas. Från Heder v. Bonde-ståndet. S. I). Remitterades till Stats-utskottet: l:o Johan Perssons från Upsala län anförande, i anledning af tili Stats-utskottet remitterade Kongl. Maj:ts nådiga proposition om stats-varkets tillstånd och behof. 20 Prot.-utdrag den i December 1847. 2:o Kongl.
(4847 års revisionsberättelse sid. 50—32.) Efter det Kongl. Maj:t i nåder gifvit fullmäktige tillkänna, att det härtill erforderliga belopp då icke kunde utbetalas af de medel, som för statsutgifternas bestridande voro ställde till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, har genom besagde af Riksgäldskontoret vid slutet af år 4845 verkställda och till ett belopp af 497,566 r:dr 32 sk. uppgående deposition, rättegången angående rådsförvandten lith. till fl. St. Prot. 1847 och 1848. 4 Sami. 1 Afd. 24 Häft. 4 2(5 Stats-Utshottets Utlåtande, N:o 78. N. Baumans arfvingars förmenta kronofordran, hvilken fordran skulle härleda sig frän försträckningar till krigsutgifter vid medlet af 1600-talet, å kronans sida kunnat fullföljas. Och då härigenom den betalningsskyldighet, som, i händelse underrätternas härom meddelade sammanstämmande domar fått vinna laga kraft och blifvit till verkställighet befordrade, Riksgäldskontoret ovillkorligen ålegat, möjligen kommer att betydligen minskas eller till och med helt och hållet försvinna; anser Utskottet den i besagde hänseende af fullmäktige vidtagna åtgärd vara fullkomligen öfverensstämmande med stadgandet i reglementets 148 g, angående fullmäktiges åliggande att »omsorgsfullt vårda och befrämja detta verks rätt, säkerhet och förmon». Följaktligen anser Utskottet jemväl den för omförmälda ändamål beslutade ansenliga utbetalning böra af Rikets Ständer gillas och godkännas, fastän de vilkor, som uti reglementets 19 §, i fråga om äldre kronofordringars liqviderande, finnas föreskrifna, vid samma utbetalnings verkställande icke voro till alla delar iakttagne.
JVs 15, i anledning af Herr Justilie-ombudsmannens förslag om förändrade föreskrifter i fråga om offentliga stadgars kungörande å tingen; 16, i anledning af Prosten Sondéns motion om qvarnindustriens fri gifva oile; JV2 17, i anledning af väckta motioner om upphälvande af 2—7 Kapitlen i Handels-balken och förändringar i dithörande författningar samt om handelsrätt för utländnirigar; och JVs 18, i anledning af väckt motion om ändring af 6 Kapitlet 3 § Bygg ninga-balken. S. O. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Memorial, 143, angående verkställd omröstning i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande åtskilliga till statsregleringen hörande frågor, biel' samma memorial lagdt till handlingarne. 552 Prot.-Utdrag den 1 September 1863. Den 1 September. Från Vdllofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs och remitterades till Expeditions-Utskottet Herr Björcks motion [M 319) om uppdrag åt Expeditions-Utskottet att genat besörja tryckning och utdelning af ett Stats-Utskottets protokoll. S. D. Föredrogos ånyo Sammansatta Statsoch Lag-lltskottets Betänkanden: M 35, i anledning af väckta motioner om förändrad organisation af Domkapitlen. Bifölls. M 36, i anledning af väckt motion om ändring af Kongl. Kungörelserna den 20 November 1845 och den 23 Mars 1858, rörande ersättning till vittnen, som i brottmål åberopas af allmän åklagare. Bifölls. JYs 37, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ersättning till domare och mälsegande i de fall, då flera härader hafva gemensam tingsstad i brottmål.
Och försåldes, öfverskottet af köpeskillingen efter samma grund fordringsägarne emellan fördelades, eller ock, om hemmanen såldes i serskilte utrop, en efter jemförelse af taxeringsvärdet lämpad andel af intecknade fordringen innehölls af hvarderas köpeskilling: och att då ett utmätt hemman befanns graveradt med inteckning gemensamt med annat hemman för annan icke utsökt skuld, så stor del af sa mm a skuld innehölls af köpeskillingen för det förstnämnde, som efterjemförelse af hem* Den Ii Juni i f ni. 1.25 manens taxeringsvärde kunde derpå belöpa ,o. s. v. Jag hemställer ödmjukast om Höglofl. Ridderskapet och Adeln skulle täckas genom återremiss till Lagutskottet öfverlemna att yttra sig, hvilketdera af desse begge alternativer må anses bäst uppfylla ändamålet eller, om de begge förkastas, huru de anmärkte oredorne måga lämpeligare på annat sätt kunnat förekommas. Bilaga till PleniProtocolIet för den n Junii, eftermiddagen. N:o r. Grefve De la Gardie, Jacob: Som jag i sista Plenum var den första, hvilken af Eder godhet, Mine Herrar, begärde på bordet hvilande den nya redactionen af Riddarhusordningen 5 och jag alltid skall anse som ett fel mot Ridderskapet och Adeln hvarje ny onödig utdrägt af tid för Riksdagens gång, är det min ovilkorliga pligt, 126 j)ch il fund e, in. att uppge de skäl, som föranleddde deönä min begäran. Då det vid hvarje Riksdag, liksom vid denna ansetts för både behöfligt och nödvändigt, att göra mer eller mindre betydlige jemk-i ningar
805 ■ande tillfällen fördelaktigt användas, och hvilka, salunda alltid säkre att utan någon möda kunna erhälla 3 procent å sine medel, derigenom skulle blifva än mera obenägne , att uti nyttige näringar dern använda. De gjorde erinringarne hafva likväl icke kunnat föranleda Utskotten till någon ändring af den åsigt, hvarunder de förut betraktat detta ämne, och hvarå deras framstälda förslag sig grundar. De löpande 3:procents-sedlarne hafva icke kunnat synas Utskotten, såsom i någon nian bidragande att minska Banquens credit, då de med den icke ega det ringaste sammanhang. Hvarje innehafvare af en sådan. S del ver, att han har Hedlen att fordra af RiksgäldsContoiret, ej af Banquen, och, ehuru dessa bägge Verks förbindelser för icke räntebärande sedlar af hvar oell en betraktas såsom enahanda, har för de på längre tid stälda Obligationerne förblandning aldrig egt rum. Ehuru betalning af dessa skulder, särdeles nu detta år, endast kunnat ske genom ökade förskott från Banquen , har det dock aldrig försports att dessa RiksgäldsContoirets förbindelser bidragit till sedelmyntets minskade värde. Att hvarje Sedel är betalningsgild vid anfordran, gör i sjelfva verket ingen skillnad; dea blir derföre i allmänhet så mycket mera sällan till inlösen uppvisad ; och Utskotten kunna i detta afseende endast åberopa hvad de uti sitt förra Utlåtande anfört. De våga förmoda att, om Förslaget antages, erfarenheten ■nart skall vitsorda , att sällan några Obliga - So 6 Banco-Utskottets Betärtkanden. tioner af det stadgade beloppet kontina att blif* va i RiksgäldsContoiret h vilande, och likaså , att, om ock med verkliga Bäncosedlar, till ett mindre belopp dagligen, omsättnings * rörelsen af dessa medel i RiksgähfsContoiret bastrides, sådant likväl icke skall hafva den ringaste verkan på opinionen om llanquens soliditet.