Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då denna ägde en aktningsvärd bror, som försäkrade, att hennes omständigheter voro ytterst knappa; att det lilla säteriet var öfverintecknadt, och att altså den skenbara förmögenheten icke i verkligheten befanns, utan den verkligen aktningsvärde brödren på heder försäkrade, alt systerns behof var tryckande, samt öfriga betyg dessutom sådant vitsordade, tror jag, alt den fattiga enkan, derföre att hon innehade ett säteri, icke borde uteslutas från parite' med de öfriga, icke mera behöfvande än hon. Hr von Hartmansdorff: Jag vill icke bestrida den mans trovärdighet, från hvilken Frih. Roye hemtade sitt omdöme; men då han var den sökandes egen bror, torde han skäligen hafva bort anses jäfvig i en sådan fråga sorn den omförmälda. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Jag är öfvertygad, att afsigten med motionen varit att bereda fullkomlig rättvisa i resultaterna; men jag får fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derå, att det måste vara en bland de mest svåra och obehagliga functioner att till den enas eller andras uteslutande bestämdt afgöra emellan personer af ofta fullkomligt enahanda qvalilicationer. Jag tror, alt Ridd.direct. skulle komma i oangenäm förlägenhet vid valet emellan så många sökande, som gemenligen infinna sig och oftast till den ojemnförligt största delen äro verkligen förtjenta af understöd. Då man derjemte betänker, att omdömena örn den enas eller andras större eller mindre behof ofta äro olika, måhända någon gång hos hvar särskild ledamot, samt Utnämningen sålunda skulle bero på en röst, synes mig rättvisan icke kunna närmare träffas län genom lottning. Det lärer vara anledningen till Utsk:s tillstyrkande, och jag be känner, att jag delar en sådan tanka. Jag anser det obe~ höfligt att utveckla denna min åsigt, rakt stridande mot motionärens; men jag hoppas likväl, att han är öfvertygad, det jag icke misskänner hans afsigt, och att jag, hvad rättvisan beträffar, gerna skulle se alla pensionerna ställda under hans samvetsgranna omdöme. Hr von Hartmansdorff: R. o.
Herr Grefwen och Landtmarskalken tilkännagaf at Friherre Liltversckäici, l^ils, afsagt sig sitt rum uti Stats-Utskottet, hwarföre Herrar Llectorerne af första clasen anmodades at wäija en annan i hans ställe. Fusteraäes följande'. Utdrag af kiotocollet hällit i Höglost. Ridderskapet och Adelns l?lenuin den 3 Junit LL09. S. D. Sedan hos Ridderskapet och Adeln blifwik upläst Lanco Utffottets Betänkande af den Den 7 Junit. 6l5 den 3i sistl. Maji, rörande försträckningar af Uangnen til förswarswerket, och hwari Lanco Utstottet anser öan^ueii8 säkerhet fullkomligen försedd genom Riksens Högloft. Ständers Zilrintie, och deras fasta föresats at utse säkra medel til ersättning för dest redan gjorda och än widare Utgörande utomordentliga och vpäräknade för» skott; och sedan harwid blifwit anmärkt, at det älegat öanco Utskottet at sjelf til Riksens Ständer inkomma med förslag til sädana! för Lan<iuens säkerhet erforderliga hypothek; blefafHöglofl. Ridderstapct och Adeln detta mäl til Rik» sens Ständers Uanco Utskott äter-rknnitteraclt, med anmodan, det mätte k.inco Utskottet bestämdt för Riksens Ständer föreflä sädana Kronans ännu o6i8pon-r8,äk-tilgängar, hwilka sedermera til underpant för kangnsns försträckningar kunna af Riksens Ständer anfläs ; hwilket beftut skulle de öfrige resp^ctive <Ltänden genom Utdrag af lUotocollet communicsras. dit supra. sn8ter.il.les och 2 Junii. Herr Grefwe äe la Qarrkie, sacol>, anförde, at sedan Högloft.
(I II ) Samma befarande i afseende å Medel-tillgångens otillräcklighet uttrycktes äfven uti Comitterades skrifvelse till Hof-Caneellers-Embetet den 3o Maji i83o, hvarvid åtföljde de handlingar och förslag, hvilka, till följd af Rikets Ständers Stats-Utskotts begäran, då öfverlemnades till Stats-Utskottets kännedom, och Comitterade kunde desto vissare förklara sig öfvertygade, att, äfven med iakttagandet af den omsorgsfullaste besparing och vid allt Byggnads-arbetets ombesörjande å Entreprenad, någon nedsättning icke kunde äga rum uti de af Eders Kongl. Maj:t i och för Cassernbyggnaden äskade 70,000 R:dr, som Comitterade ansågo denna Summa erforderlig, om ock 15,000 R:dr för året 1829 fingo särskilt påräknas, hvilket dock icke ifrågakom eller blef medgifvet. Det kunde derföre icke förefalla Comitterade Särdeles oväntadt, att de af Rikets Ständer sednast medgifne 55,000 R:dr jemte i5,ooo R:dr för året 1829 eller i Summa Sjuttio Tusen R:dr blefvo fullt behöfliga för sjelfva Cassernhusens fullbordande, enär såsom orsak till den större kostnaden förekom, dels att priserna å Materialier och Arbetslöner voro betydligt ökade, dels att Medel-behofvet för Södra Cassernhusets förändring och påbyggnad icke kunnat i afseende på sjelfva arbetets beskaffenhet noggrannt beräknas, och då dessutom, vid Entreprenad-Auction den 20 Mars i83o å medlersta och södra Cassernhusens fullbordande, det närmast Conducteuren Carlbergs, bländ flere andra lägst gjorde anbud, öfversteg dennes anbud å 68,000 R:dr med icke mindre än 11,000 R:dr; så funno Comitterade sig äga skälig anledning att underdånigst tillstyrka Entreprenad-Contracts uppgörande med Conducteuren Carlberg, hvartill ock Eders Kongl. Maj:t uti Nådig skrifvelse den 22 påföljande April täcktes lemna Nådigste bifall.
Efterverlden skall lika visst dömma om riktigheten af våra beslut som våra samtida skola åtminstone till en del erfara verkningarne deraf. Men då, när dessa till en stor del torde ingå i grunderne för Domslutet, måtte det äfveu blifva häfdatecknaren förbehållit att utreda förhållandet af vår ställning och de omständigheter under hvilka vi handlat, för att uplysa om våra afsigter!! Sällan torde tillfällen hafva gifvits där med lika välmening, man torde kunnat vidtaga mera olika medel; Sällan några där med mera stridig öfvertygelse om saker, man kunnat förena mera inbördes agtning för personer. Det är denna som vid slutet af vårt sammanträde jag tror böra blifva det gemensamma intryck vi alla slutel. hemföre. Under försäkran derom å min sida utbeder jag mig att hos Eder samtelige M. II., uti Eder vänskap och hugkomst få vara innesluten. Utskottet uplöstes Kl. 11. In fidem Aug. von Hartmansdorff. 1 Avslutningstalet är såsom bilaga n:o 7 fogat till protokollet. 1812 års Riksdags Coust. Utskott 421 Förteckning öfver R. H. S. Constitutions Utskotts Protocoll hållne vid Urtima Riksdagen i Örebro 1812. 1 :o d. 27 April Utskottets sammankomster öppnas — Utskottet besluter arbeta på tre Fördelningar och antager sin Betjening — Besluter att från HofCansleren begära Stats Rådets Protocoll till företagande af den i Grunell agarne Utskottet ålagde granskning deraf. Upplästes Protocolls Utdrag med Remiss från Ilögv. Preste-Ståndet af Kongl. Majsts Nådiga Proposition om en serskild författning med Svenska Ultramarinska Besittningars Styrelse och Drätsel. — Prof. Utdr. från Högl. Ridd. och Adeln med Remiss af den punkten i R. II. S. Just. Omb. Berättelse som angår frågan om Konungens rätt att eftergifva böter. 2 :o d. 21) April. Föredrogs Remissen från Wällöf!.
212 Ben 8 Majt , e. m. de BrännvinsBevillning, äfven för dem, sorn ic.’ lee åstundade att Brännvin tillverka , vore en tvångs-lag, och en, Jordbruket allena, betungande, partiel beskattning. I öfverensstämmelse dermed ansågo jemväl RiksStånden, vid 1812 års Riksdag, att detta stadgande borde upp* häfvas; men sedan BondeStåndet, efter erhållne gällande upplysningar, denna mening frånträda har den lörväntade ändringen den Riksdagen uteblifvit. Vid den följande 1815 upp* stod åter samma fråga, då Bevillningsutskottet, i Memorial af den 25 Julii, väl yttrat sin önskan, att, af anförde skäl, afgifterne för Hemmansvärde på Landet och personal i Städerne Runde helt och hållit afskaffas, men, i afseende på Statsbehofven, kunde sådant likväl icke tillstyrkas, utan desse afgifter blott till en betydlig del inskränkas. Vid sådant förhållande och då jag förmodar, att åtminstone i anseende till mindre Summor, man omsider frånträder den principen , att taga der det finnes, blott för det, att det behöfves, anser jag" mig icke sakna anledning att detta ämne åter underställa en rättvis pröfning. Af Bevillningsutskottets Betänkande af den 25 Julii 1815 inhämtas, att blott 50,00a R.dr äro såsom inkomst beräknade för Brännvinsafgifterne efter Hemmansvärdet och personalen i Städerne, och då nu, jemlikt Statsutskottets vid denna Riksdag afgifne och gillade Betänkande, öfver StatsVerkets InkomstTitlar, der påräknade inkomsten af BrännvinsBevillningen är med 25,000 R;dr nedsatt, skul-j le det blott blifva en möjlig brist af 25,000 R:dr i BrännvinsBevillningen, om afgiften efter Hem-" mansvä;det och Persönalen i Städerne alldeles skulle försvinna, hvilket jag härmed vördsam-; meiigen tillstyrker , anseende jag ingen våda för Statsbebofven inträffa, vid en möjlig brist af en så obetydlig
Berörde åsigt är af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden gillad; hvaremot Bonde-Ståndet afslagit memorialet i denna del, samt förelagt Utskottet att i ämnet uppsätta och till Riks-Stånden inkomma med sådan voterings-proposilion, som funnes intagen uti den vid memorialet, af samtlige Borgareoch Bonde-Ståndens ledamöter, fogade reservation, som af Bonde-Ståndet gillades. Då således 3:ne Riks-Stånd ansett frågan om aflåtandet af ofvannämnda underdåniga skrifvelse böra förfalla, lärer Bonde-Ståndets i ämnet fattade serskilda beslut icke till någon åtgärd kunna föranleda. O O 2:o Uti 2 och 3 punkterne af ullåtandet, N:o 113, hade Utskottet tillstyrkt, dels en underdånig hemställan bos Kongl. Majit om Convoy-commissariatets indragning och dess befattnings öfverflyttande på Kongl. Comjnerce-Collegium, dels åtskilliga bestämmelser, i afseende på detta Collega framtida förvaltning af Handelsoch Sjöfarts-fonden; hvarefter och sedan i dessa frågor 2;ne Riks-Stånd stadnat emot två, Utskottet i 29 punkten af memorialet, N:o 208, afgifvit förslag till voterings-proposition för ärendets afgörande i förstärkt Slals-Utskott. Denna punkt är af Ridderskapet och Adeln afslagen på den grund, att Ståndet ansåg så väl frågan om Convoy-commissariatets indragning och dess befattnings öfverflyttande på Kongl. Commerce-Collegium, som de i sammanhang dermed af Utskottet föreslagne bestämmelser, i afseende å detta Collegii framtida förvaltning af Handelsoch Sjöfarts-fonden, vara förfallne, sedan i dessa ämnen två Stånd stadnat emot två. Preste-Ståndet bar likaledes ansett den i berörde punkt förekommande fråga, i följd af dess beskaffenhet, böra förfalla, enär deruti två Stånd stadnat emot två samt någon votering derom i förstärkt Stats-Ulskott således icke kunnat ega rum.
Ty ser du – för det mesta är det min skull att jag ur Iliaden fiskat upp nyss anförda vers, som strax jag den läste, lämpades på dig och mig, och sedan har jag oräkneliga gånger tänkt om den igen, under ”tapprare” menande allt godt du har, icke allenast framför mig och vårt slägte, utan äfven framför det andra, som tror sig ha nog af bara tapperhet, och Pappa har ingen vidare del deri än att han länge föreslagit sjelfva boken till aftonläsning, men jag var rädd att Grekiska kråkfötter, till och med i öfversättning, vore för väl eller illa skrifna för mig – hvilketdera var just icke så lätt att bestämma – och kom derföre allt fram med någon annan bok, tills för ett par veckor sedan, då jag besynnerligt nog, hvarken hade tryckta eller mundtliga invändningar att sälta upp mot den Svenskiserade Homerus 1 Pappa helt ståtligt kom inbärandes. Nu sedan jag läst den, förstår jag nog Pappas mening. Tålamod, lugn, Gunnillasinne synas honom icke så oäfna egenskaper, och han hoppades jag kanske skulle läsa mig till något sådant i det gamla mästerverket. Men se – det går ej så lätt för sig, helst sedan man upptäckt afsigten, då den alltid snarare kan motverkas. Icke dess mindre var jag så hänförd af den läsningen, att Pappa hvar qväll fick bokstafligen tvinga mig att hålla upp med den, och när jag då efter att ha tagit God natt, gick in till mig, skedde det med – åh, så långsamma, så högtidliga, så taktmässiga steg – kanske litet för Hexametrarnas skull, som Pappa hade grufligt svårt att få mig att, som han sade läsa naturligt, men isynnerhet för det min moderna orolighet för några ögonblick måste gifva vika, för den Grekiska Gubbens härliga, enfaldiga – jag skrifver galet och menar enkla härlighets och enkelhets . Jag får visst som Herr O sluta med detta, ty jag kan omöjligt finna ett ord som säger allt hvad jag vill säga. Men hvarföre äro icke vi äfven lugna? Icke vi som läsa, det vore för mycket begärdt, men de af oss som skrifva?? Dum fråga, mycket dum fråga, allra dummaste fråga!
S. D. 972 Dm 11 Juli. S. X)- Uppå ytterligare föredragning af StåtsUtskottets förnyade Utlåtande om äskadt anslag af medel till förlag vid tryckning af Samlingar i Svenska Historien, beslöt Prest Ståndet, att, med bifall till livad Utskottet, angående dessa Samlingars varde, nyttan af deras ingifvande samt erforderlig tillgång E medel till understödjande af tryckningen yttrat , inbjuda sina Resp. Med-Ständer till instämmande med Prest-Stån* det uti anmodan till Expeditions Utskottet att uppsätta och till justering hos Riks Stånden föreslå en underdånig Skrifvelse till Kongl. Majit, med underdånig anhållan det täcktes Kongl. Majit företrädesvis Nädigst anslå den summa, som till understöd för utgifvaridet af berörde Samlingar kan profvas nödig. Ut supra Ex Protocollo J. U. Ahnqvist. S D. I.jemnade Prest-Ståndet sitt bifall till Stars - Utskottets nedannämnda Betänkanden, nemi.: no om lindring uti Båtsmans-Indelningen i Blekinge Uän; 2:0 angående fortfarande bidrag af Statens Medel till Södertelje Canal-Inrättning ; 310 rörande tillokt anslag för Kongl.
Med få, nästan inga medel öppnade madame K o p p e för tre år sedan sin asyl, hvilken hittills gifvit skydd och underhåll åt nära 9 0 0 barn, som dessförutan skulle saknat det allra nödvändigaste, men genom hvilken uppoffring af personliga krafter, genom hvilken outtröttlig ansträngning — genom hvilka underverk hade hon icke fått den till ståndl Till en början hade hon inga andra medhjälpare än sina båda ännu helt unga döttrar — knappast fullvuxna, men besjälade af modrens ifver. Husgerådet utgjordes af spillror, som kunnat undvaras i lyckligare hem, och för att uppehålla lifvet på den skara barn, som samlades i allt större antal, såg sig deras fostermor nödsakad att rent af — tigga. Sedan dess har anstalten utvidgats och tillgångarna ökats, men när försäljningen i Bellevilles köttoch grönsakshallar lider mot sitt slut, ser man ännu i denna dag en liten mörk och liflig kvinna — förvånande ungdomlig och med en borgarfrus yttre — gå från stånd till stånd, bärande en stor korg, som månglerskorna frikostigt fylla med kött och fisk eller grönsaker. A l l t detta är för barnen däruppe i det låga huset vid kvarterets utkant, och lycklig öfver sin börda, vandrar madame K o p p e uppför Bellevilles backar, uppför de eländets höjder, där samhällets fattigaste hopat sig; hon ler, ty hon är säker om morgondagen, hon har bröd åt de små. Men hon har sökt och funnit andra och större hjälpkällor i den allmänna och enskilda barmhärtigheten; till och med rikedomen har skänkt sin uppmuntran åt hennes gärning, och hon räknar personer som Rothschildarna bland sina gifyare. I detta ögonblick vistas 7 0 barn under anstaltens tak, och dagligen bedja arbetslösa fäder och mödrar om fristad åt sina små. D e ha det så bra i de friska luftiga sofrummen och ute på den stora gårdsplanen, där de jaga hvarandra under springlekar, som dock icke vilja taga riktig fart. D e äro hela och rena, man badar dem, man lagar deras klä- der, och det är rörande att kasta en blick i IDUN linneskåpen uppe på vinden med deras nötta och lappade förråd af små skjortor, som trots tvätt och gnuggning bibehållit armodets gråa ton.
Det bör hår icke lemnäs obemåldt, att Friherre Ericson sedermera uttånlct och förevisat en utväg att minska dessa, olågenheter genom anläggande af en dragväg från Ragvaldsbro utåt kajen af den inre Jernvägen, och hvarigenom de fartyg, som skola passera slussen, kunde, enligt Friherrens förmenande, med lätthet halas igenom bron, som skulle blifva en svängbro med tvånne öppningar; äfvensom Friherre Ericson föreslagit att genom en utfyllning i sjön vid Munkbrosidan ersätta det intrång, som jernvägen kunde göra i hamnplatsernas utrymme. Men för att hafva nytta af dragvågen måste likväl förutsättas, att Jernvägen skulle bortflyttas, emedan det händer, att kajen utanför densamma nu ej sällan år uppfylld af fartyg, som der lossa sina jernlaster. Den nuvarande Jernvägens läge år dessutom, så långe det kan bibehållas, fördelaktigt derigenom, att de från Målaren ankommande jernlasterna icke behöfva passera slussen, utan jernet från Målarestranden lossas och uppställes i staplarna, hvarifrån de sorterade jernlaster, som skola skeppas till utrikes ort, sedan utväljas och föras, ofta i många särskilda små poster, till den andra sidan af vågen, som ligger vid Saltsjön, för att der inlastas. I samma mån, som det blir nödigt, att de jernlaster, hvilka komma från Målaresidan, skola passera slussen för att kunna lossa, år det äfven klart, att sådant skall orsaka uppehåll och förhöjning i fraktkostnaden. Men äfven med den lättnad i och för jernvågsbrons passerande, som skulle uppstå genom den omförmålda dragvågens anläggande, kommer onekligen hinder och uppehåll att förorsakas för alla de fartyg, hvilka, för att lägga till vid Kornhamn, först blifva tvungna att passera bron och sedan att halas tvärs öfver viken till den andra stranden tillbaka, i stället för att kunna lägga till omedelbart, och måste dessa fartyg göra samma omväg når de skola återvända.
Stockholm den 12 Augusti 1834- ' N:o StatsUtskottets Utlåtande N.o 23,1. Antom till E.xped. TJtskoltet den 17 Augusti. Utlåtande> i anledning af väckt motion om upphäf vande af ska ttläggningarne ä mjöloch såg-qvarnar samt valkoch stampverk. (T. A.) Bonde-Ståndet har till Stats-Ulskottet öfverlemnat ett memorial af Riksdags-iullmägligen Per Nilsson från Christianstads Län, deruti Motionairen, i öfverensstämmelse nied Kongl. Maj:ts under den i3 Nov. 1828 till då lörsanilade Rikets Ständer allålne Nådiga Proposition, angående förändrade grunder för legooch salu-sågars med flere Verks beskattning, yrkat, att alla å mjöloch såg-qvarnar saint valkoch stampverk verkställde skattläggningar malte upphäfvas och dessa verk, i likhet med fain iksinrättgar, till viss bevillning taxeras; i hvilket hänseende blifvit anfördi: att anläggare af såg-qvarnar svårligen skola kunna erhålla rättvis ändring i det lidande, som genom ågången skattläggning honom drabbat, då gruuderne för sjelfva skattläggnings-methoden äro orättvisa och ofta ej til lämplige; att den i Författningarnc medgifne utväg att söka förmedling i räntan å ett såg-verk, hvars värde blifvit förminskad t, medför dryga kostnader och sällan af någon begagnas, emedan äfven gruuderne derför äro obestämde och underkastade olika tydning; och att af de i den Nådiga Propositionen omförmälde undantag icke något annat än det, som i afseende på indelta eller lill rustning eller rotering anslagne qvarnar blifvit föreslaget, kan anses medföra någon fortfarande olikhet, i beskattningsgrunderne, hvilken olikhet, när de indelte räntorne i allmänhet en gång upphöra, afven skulle, i afseende på de till antalet få indelte sågräntorne, försvinna; varande denna motion bestridd af Riksdagsfullmägligen Johan /Viklund från Westerbottens
99- Vi håfve pröfvat alla ifrån 1815 års Urtima Riksdag hvilande, lagligen beredda, Förslag till ändring i Rikets Grundlagar samt under den il sistlidne April tili Kongl. Majit i underdå - Riksdags-Be slutet1. nighet öfverlemna*, sådana, som Vi enhälligt gillat och antagil; Oell, sedan Kongl. Majit den 15 Juni å en del af dessa Förslag gifvit Sin Nådiga stadfästelse, komma följande sålunda fastsiälde nya Sammanfattningar af Grund-Lagarnes Stadganden , medelst hvilka de förra ärö i desse delar till all kraft och verkan upphäfne , att hädanefter såsom Grund-Lag galla. Regerings-Formen. 41. §• Dör Konung, innan Thron följaren denna ålder uppnått, föres Styrelsen af Stats-Rådet med Konungslig Makt och Myndighet i Konungens Namn, intill dess Riksens Ständer sammankomma, och den Förmyndare-Styrelse , Riksens Ständer förordna , Regeringen ti 11— 4 tradt, ställande sig Stats-Rådet denna Regerings^ Form till ovilkorlig efterlefnad. 81. §• Antaga icke Riks - Stånden samfält Konungens Proposition, vare den afslagen och aflemne Riksens Ständer sitt afslag med skälen dertill skriftligen' till Konungen genom deras Talmän. Om vid Riksdag, då Grundlagsfrågor lagligen kunna afgöras, ytterligare uppskof föreslås, må det ej ega rum utan Konungens och alla Fyra Riks-Ståndens sammanstämmade Beslut. Trychjrikets-Förordningen. 3; §. 9:0. Förbrytelsen skall straffas enligt 6:te Kap. 5. §. MissgerningsBalken jemförd med Kongl. Förordningen af den 2o Januari, 1779 och Skriften konfiskeras. Ar Skriften ej smädlig eller förgriplig, o. s. v. tp §, 1:0.
Genom Nådig remiss anbefallde att inkomma med underdånigt utlåtande i ämnet hafva Kongl. Kammar-kollegium och Kongl. Stats-kontoret, efter vederbörandes hörande, uti underdånig skrifvelse den 11 sistiidne Juli vitsordat hvad Konsistorium yttrat såväl rörande ifrågavarande till en del i tackjern utgående afgifts egenskap af vederlag för djekne-penningar, som derom att ersättning af stats-medel för dessa Rektor i Linde icke tillgodokommit, samt derjemte anfört, att då, enligt Kongl. Brefvet den 15 November 1826, det endast varit djekne-penningar, 1 sk. 6 r:st.
Jag trodde icke, att man kunde kalia det tolkning af Lag , att helt enkelt uppläsa en §. och tillämpa den på en förevarande fråga. Orden äro följande: Göras i Riksens Ständers Plena icke några anmärkningar emot Constitutions - Utskottets yttrande, levi le detsamma såsom ett Riksens Ständers Utlåtande hvaröfver först vid nästa Riksdag och då endast med J a och Ne j, skall kunna beslutas. Jag skulle således förmoda , att, i det fall ingen anmärkning framställes , någon Proposition, att ConstitutionsUtskottets förslag må hvila till nästa Riksdag, ej eller behofves. Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställ - Den 3 December e. m. 161 ■ *■ • ställde i nyo, om Ridderskapet och Adeln instämde i Herr von Hartmansdorffs anmärkning, att Förvaltnings . Cheferne borde få namn af Stats - Råd. ‘ ’ Vy ' ‘ /, fe Ropades J a och N e j. Herr Hjerta: Skulle man icke kunna hjelpa sig ifrån denna svårighet genom en annan benämning? Ty det synes, som Herr von Hartmansdorffs förslag icke utgjorde någon gemensam tanke, då meningarne derom äro sä delade. Friherre Cederström begärde votering. Herr Grefven och Landt-Marskalken framställde, i anledning deraf, följande voterings-proposition : Den som anser Förvaltnings-Cheferne böra få namn af Stats-Råd, och denna anmärkning, såsom utgörande Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka, böra till ConstitutionsUti skottet remitteras, voterar Ja; > Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer berörde mot Constitutions - Utskottets Redaction af 6:te §. RegeRidd. o. Ad. Fröt. XI. Band. n i6z . s Den 3' December c. m. rings-Formes gjorde anmärkning , att förfalla, Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs.