Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att det engelska konungahuset, inom hvilket — att börja med drottningen — fru Lind-Goldschmidt räknade flere personliga vänner, skulle vid detta tillfälle blifva representeradt, visste man redan, liksom att prinsen af Wales endast genom de pågående festligheterna i Coburg hindrades från att vara närvarande. Snart anlände de väntade furstliga och alla reste sig. Åtföljd af sin gemål, prins Christian, och äldsta dotter, prinsessan Victoria, inträdde prinsessan Helena (drottningens tredje dotter) — ledsagad af dekanen till fåtöljerna, som blifvit ordnade i half båge längst fram i kapellet. Sedan hon utbytt några ord och » skakat hand » med hr Goldschmidt samt med de förenade rikenas sändebud, hr Åkerman, och därefter intagit sin plats, började ceremonien. Efter en bön, den församlingen åhörde alltjämt stående, förde dekanen prinsessan till väggen med de många monumenten. Hon vidrörde lätt ett snöre, det hvita täckelset föll — och den uttrycksfulla, energiska, men på samma gång milda profilen log emot oss från den bländande marmorn. Medaljongen, af Birch, — afslutad kort före skulptörens död — är smakfull i sin enkelhet och ytterst förtjänstfullt utförd, tnskriptionen pä bandet kring lyran, under porträttet, innehåller endast: Jenny Lind-Goldschmidt, born oct. — died nov. — Prinsessan betraktade, rörd, under några ögonblick dragen af den vän, hon skattat så högt, hvarpå hon återvände till sin fåtölj och dekanen med klar, välljudande stämma och sär deles imponerande tonvikt yttrade: Jag får härmed tillkännagifva, att minnesvården öfver rmme Jenny Lind Goldschmidt nu är införlifvad med monumenten i denna kyrka, Westminster Abbey. Ännu en kort bön, hvarefter, till orgelns ackompagnement, en korgosses skära och poetiska stämma började sopran-arian ur Händels Messias, den aria fru Goldschmidt älskade så varmt och tolkade med sådant mästerskap och hvars inledningsord: » I know that my Redeemer liveth », skrifna i guld, läsas kring öfre kanten af porträttmedaljongen.
Å nyo föredrogs Herr Cocks, Axel, den 28 sistledne Februari på bordet lagde Memorial, angående Götha CanalVerk. Herr von Qvanten, Carl, harle inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande; (Se Bilagan N:o 4)* Herr Grefven och Landt-Marskalken föreslog, att sä vål Herr Cocks ofvannåmnde Memorial, som Herr von Qvantens, i anledning deraf, nu afgifne yttrande, målte till Statsoch Banco-Utskotten remitteras; hvilket bifölls. Företogs till pröfning ExpeditionsUtsfcottets den 27 sistledne Februari aflåtne, samt den 1 dennes lörmiddagen på bordet lagde Memorial, med anhållan, att vederbörande Utskott måtte anmodas, att af deras Betånkanden in. m. låta utskrifva och ExpeditionsUtskottet tillställa tvånne exemplar. 380 lien 11 Marlii> I sammanhang härmed upplästes Vållofi. BorgareStåndets den 28 sistledne Februari efiermiddagen meddeldte ProtocollsUtdreg, af in. nehåll att BorgareStåndet vid pröfning af ExpeditionsUtskottets ifrågavarande Memorial, ansett någon annm åtgärd dervid icke erfordras, Jin att genom ProtocollsUtdrag å nyo påminna samtHige Utskotten att ställa sig til! efterrättelse hvad Riksens Ständer, i afseende på de ifrån Utskotten till Expedition»- Utskottet afgående handlingar, redan tillförene förordnat; och fann Ridderskapet och Adrin för godt, att uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, i BorgareStåndets nyssnämnde beslut instämma.
Markegångs-priser för ar [med 4 kappar] [på Tunnan. ^ på Tunnan. En Tunna Hvete En Dito Rågmjöl En Dito Råg En Dito Korn, En Dito Kornmjöl En Dito Tullmjöl En Dito Malt med 6 kappar på Tunnan En Dito Blandsäd af Råg och Hafre, hälften af livar-! dera slaget ... mej / Eli Dito af Korn och Haf-f , re dito '‘“PP-" Eu Tunna Hafre En Dito Hafremjöl En Dito Arter En Dito Böner . Eli Tunna Smör om i3 JM. Ett ~LU. Dito Ett L& Torr Ost Eli LU. Torrt Korn-fläsk Ett LU. Saltgrönt dito Ett d:o lort Kött Ett d:o Saltgrönt dito Ett d:o Talg Ett d:o Humble Ett st. Ko Ett st. Fodernöt . Ett st. Galt, Borgalt, Skattegalt ochj helvuxit Svin Ett st. Fargalt Ett st. Halfvuxit Svin Ett st. dito än mindre Ett st. Får . Eli st. Lamb Ett st. Teija, som består en gås oell ett Ett st. Gås . Ett st. Höns Ett L$£ Tonfisk . Ett JM. Rockor 100 st. torra Koljor En Tunna Lax Eli st. Lax . Ett st. d:o mindre Ett st. Speke Lax Ett LU. d:o . En Tunna Torsk . En Tunna Åhl örn i3 Ett L& d:o joo st. Torra Åhlar Ett LU. Skälspäck Ett Lass Hö örn 4° L En Famn Björkeved En Dito Ahlved En Dito Tallved En Dito Bokved Ett Lass Dito i;dels Eli Lass Torf En Tunna Trädkol 100 st. Bandstakar Eli Tolft Sägbräder Ett JM. Lin . Ett d:o Hampa En Tenn Ljusgarn Ett st. Säck Ett st. Kornsäck . Ett JM. Jern 100 st. Läck Ispik . 1000 st. Taksten . 1000 st. Mursten . Ett JM. Summa.
Gr:n säger nemi. att det förundrat honom, att jag förbigått alla de öfriga §§ i denna författning, der 5 proc.-beräkningen linnes stadgad. Flere föreg:de talare hafva redan på ett mera talangfullt och expressivt sätt, än jag kan göra, ultry xt sin mening i hänseende till 5 proc.-beräkningen, hvilken de i allmänhet ansett vara för hög. Gr:n har äfven erkänt detsamma, och jag har derföre ansett det vara öfverflödigt att orda om andra §§ än den, hvaruti jag väckt motion om förändring. Jag tror således, att de ifrågavande orden böla uteslutas, eller också utbytas mot någon bestämdare föreskrift, när denna 5 proc.-beräkning bör begagnas, på det att åtminstone någon del af den villervalla, som nu upstår mellan Taxeringsoch Pröfnings-Komiléerna, måtte förekommas. Jag hoppas att den upmaning, som Hr von Hartmansdorff nyss framställt till Hr Printzensköld, skall framkalla alla de uplysningar, som kunna vara af nöden, och jag vill desto hellre instämma i denna upmaning, som jag på det högsta önskar, att man mätte kunna slippa allt det obehag och besvär, som vid denna författnings tillämpande alltid måste upsla. Hr Printzensköld: Efter som man anser rätta tiden nu vara inne att yttra sig, ronde den ifrågavande meningen, hvilken man önskar mätte ur § utgå, så anser jag mig förbunden att här tillkännagifva de förhållanden, på hvilka R. o. Ad. benäget torde fästa upmärksamheten. Ordet ”högre” förutsätter naturligtvis en jemförelse med något annat, och således bör, vid tillämpningen af § i dess detaljer, en sådan jemförelse anställas. Detta har skett inom K. Kammar-R:n. Men ledamöterna hafva dervid stannat i skiljaktiga åsigter.
Låtom oss t. ex. tänka på aflaten, som utgör en af katholikernas förnämsta trosartiklar, och vi skola finna, att inom katholicismens sköte kan den grofsta syndare, som framhärdar i sin synd, göra sig vägen till Guds Rike så lätt och beqväm som han någonsin kan önska sig. Ingå vi vidare i granskning af den dogen, som kallas coelibatet., sä torde vi med temlig trygghet kunna påstå, att det månggifte som framstår såsom en öppet uttalad trosdogm hos mormonerna, hos katholikerna är i hemlighet medgifvet, och när som helst hos dera kan utöfvas. Då frågan om religionsfrihet första gången år 1C89 väcktes i England, så var den i mörkret sig höljande katholska sedoläran så förhatlig för så val engelska folket, som dess högkyrka, att katholikerna likasom socinianerna uteslötos från den andra sekter beviljade religionsfriheten. Icke förr än 1828, då testakten uphäfdes, vunno dessa sekter lika frihet som de andra, och katholicismen, som dessförinnan var bunden inom vissa skrnnkor, utbildade sig. sedermera i puyseismen, om hvilken sekt en ledamot af detta Stånd för några år tillbaka utgaf en förtjenstfull afhandling. Puyseismen sammansmälte sedermera med deismen, och socianismen med socialismen, en lära, som vi torde tillräckligt väl känna. Jag föreställer mig, att då K. M. vill framlägga ett förslag till kyrkofrihet åt Svenska folket, det åtminstone vore skäl, att till en början bilda en sådan öfvergång som förefinnes i Englands kyrkohistoria, och jag tror, att om en sådan frihet blifvit beviljad och utöfvad, så skulle vi inom en ganska kort tid deraf haft så tillräckligt ledsamma följder, att 4'i 2 Den 18 J ani. vi skulle hafva undanbedt oss några vidare framställningar i den vägen. Den l:sta §:n innehåller vidare, att sedan en person affallit och — l&tom oss antaga det — underkastat sig själasörjarens undervisning, utan att låta sig derutaf rättas, skall hans öfvergång till annan lära antecknas i kyrkoboken.
-St:s Bank och Sveriges Rikes Bank, men den innebär tillika, att garantien skulle gemensamt utgöras af begge Statsmagterna och att lagar och stadgar för Bankens förvaltning skulle af dessa Statsmagter göras, dock utan intrång uti Ständernas administrativa rättighet. Uti motiverna är detta utveckladt och livilar der på den af Föredraganden såsom rättsenlig och gagnelig betraktade principen, att garantier af större säkerhet härigenom bereddes för Bankens bestånd, och att, med bibehållande af Banken såsom R. St:s, dessa ägde rätt att inbjuda den andra Statsmagten i ett slikt lagstiftningsdeltagande. Denna StatsSecreteiarens åsigt är således en grundsats, som kan vara underkastad olika omdömen, men sorn likväl ingalunda är något beslut, utan, likasom förslaget, en framställning, sorn underställes vederbörandes pröfning. StatsSecreteraren saknade emedlertid ej anledning till dessa åsigters uppfatlandej Don ii M a r s e. ra. ty uti i83o års Ständers åtgärder, då de ingingo till K. M. med den önskan, att K. M. ville sanctionera de lagar, som för myntbestämningen och Bankens rörelse ansågos nödiga; då de öfverlemnade åt K. M. att, sedan Bankens metalliska fond blifvit ökad till den bestämda proportionen till sedelstocken, efter Dess höga godtfinnande bestämma tiden för realisationens början; då 2 §. af denna lag för Bankens rörelse öfverlemna!- åt den andra Statsmagten, Konungen, ett practiskt deltagande och afgörande i frågor om utvägarna att afhjelpa Bankens obestånd och garantera dess säkerhet; uti dessa åtgärder, säger jag, synas skäligen likartade deltaganden vara K. M. öfverlåtna, som de, hvilka nu här framställas såsom lagstridiga. Från dessa ståndpunkter har motivernas författare velat utgå; och om deras meddelande skulle anses lagstridigt, anser jag, lika med Gr. v. Fersen, pröfningen deröfver härstädes nu vara lagstridig.
Voro än förebilderna, ja ofta sjelfva intrigerna, utländska, så slogo styckena likväl rot här i landet. Inhemska voro alltid de karaktärer, som rörde sig i dessa hans dramatiska alster, och inhemsk var alltid hans godlynta humor. Han skapade i dessa dramer en hel krets af ursprungliga och anslående typer, hvilka vunnit stor popularitet (Kolar-Knut, Kon jander, Bautastenius). B: s dramer uppbäras också af förträffliga kupletter. Att här uppräkna alla hans dramatiska arbeten skulle vara öfverflödigt; hela Sverige känner dem, och det samma kan troligen sägas om hans: Taflor och berättelser ur Stockholmslifvet »; » Berättelser efter Klockaren i Danderyd »; ^Bilder ur verkligheten ». I denna senare art af författarskap, ett slags mellanting mellan anekdot och novell, står B. temligen ensam inom vår literatur, och dessa i viss mån klassiska teckningar skola tvifvels-utan länge bevara hans namn, på samma gång de skola gömma minnet af det stockholmska kulturlif, som i dem skildras. Närslägtade med dessa äro ock hans ypperligt skurna » Minnesbilder, vitnande om samma djup i känslan, klarhet i stilen och humor i uppfattningen. Äfven som romanförfattare försökte sig B., men med mindre afgjord framgång.Carl Fredrik Dahlgren, f. 1791 f 1844, en originell och humoristisk skaldenatur. Mest genialisk är han i naturskildringen, ty hans rika fantasi personifierar hela naturen. Han uppfattar den mytiskty ej såsom romanti-kerna mystiskt. Han förmensk-ligar naturen, ej förandligar den. Hans humor är mild, ej skärande, ty Dahlgren har hjertlighet. Af hans arbeten nämna vi: » Mollbergs epistlar »; » Opoetisk kalender för poetiskt folk » (der Hammarsköld, Livijn, Almqvist och Sondén äfven skrefvo); » Ba-bels torn », » Argus i Olympen »; » Samlade ungdomsskrifter *; ¿Freja », poetisk kalender; » Morgonstjernan », poetisk kalender.
Om det blott vore fråga om finare jordfrugter som växa i trädgårdar, skulle jag ej hafva något att erinra, men här finnas andra frugter som drifvas i stort , såsom rofvor, turnips m. m. De drifvas ganska mycket i stort i de södra provincerne. Således borde åtminstone undantag för dem göras. Herr Hjerta ; I anledning af hvad Herr Cederschjöld anfört, anser jag mig böra nämna , att det står en serskilt rubrik för medicinalier, och att d® således ej nu behöfva afses. Man skulle kunna dela denna rubriken i 2:ne och uppsätta jordfrugter till likhet med säd, men låta trädfrugter förblifva vid 5o procent. Herr Tham: En del jordfrugttr äro specificerade. Friherre Wrangel 1 Ej Turnips. Herr Grefven och LandtMarskalken hemstälde, att på sätt Herr Hjerta föreslagit, jordfrugter af alla slag ej specificerade, måtte åsättas Inkommande Tullprocent 100, men att Den 18 Augusti e, in. deremot trädfrugter af alla slag, ej specificera-, de, kunde få behålla den af Utskottet tillstyrkte Inkommande Tullprocent 50. Bifölls. ”Frö, Hö; Inkommande Tullprocent r. .”Utgående Tullprocent I.” Friherre Wrangel'. Höfrö tror jag är en Svensk produet. Det är få sorter deraf som vi ej producera. Således anser jag, att tullprocenten derå bör förhöjas. Herr Tham : Jag tror , att det egenteliga höfrö sorn införes är klöfverfrö, och att det behöfveg, emedan detta i norra provincerne sällan mognar. Derföre har Utskottet satt tullen blott till 1 procent med afseende å ängsskötseln. Tullen har förut varit högst obetydlig. 1 sk. på tunnan. Friherre Cederflrem: I denna del kan jag ej annat, än fullkomligt instämma med Utskottet. Det är ännu långt till den epok för ängsculturen i Sverige, att vi kunna exportera höfrö. Vi måste ännu länge importera, om ängsculturen skall komma till någon höjd. Det fins en massa af frösorter som ej här produceras.
De bleka, köttfärgade léarosorna smyga sig tätt intill hvar andra liknande barnhufvuden, och hvar och en af dem bär sitt eget uttryck af jungfrulighet eller qvinlighet, af öppenhjertighet eller falskhet; de blygsamma, nyss utslagna med sin fina rodnad och späda blad, som sluta sig om dess sköte; de prunkande, som öfverfiöda af lifskraft och breda ut sig i all sin fägring; de medtagna små, som hänga med sina trötta hufvuden och fälla sina vissnande blad, de älskliga, de djerfva, de blyga och de praktfulla, alla finnas de der i den halfmörka salongen, åt hvilken de förläna en prägel af lif, som annars skulle saknas. Husets herskarinna, klädd i en hvit drägt med böljande spetsar och fladdrande ljusgröna band, sväfvar omkring i salongen som najaden i böljorna. Hon närmar sig vasen, och hennes små fingrar börja ifrigt ordna rosorna, » Nej, då stannar jag förr hemma från balen! Det är en skam. Neka mig en ny baldrägt för lumpna tre hundra lire. Hur vågar han! Hans snålhet är oerhörd, men han skall komma att ångra det. » De något tilltufsade rosorna lemnas ensamma och sticka åter upp sina glada anleten, så leende och så nyfikna. En liten gosse springer in, vacker och kraftig med det blonda håret, som faller ner i den hvita pannan och med af vrede blixtrande ögon. Hans lilla ridspö med silfverknapp piskar obarmhertigt de stackars blommorna. » Mademoiselle är elak, jag afskyr henne. Mamma skulle jaga bort henne ur huset. Hon säger, att jaginte får jaga fjärilar, de ha känslor liksom vi, men det är osanning! Jag afskyr henne! » Under piskslagen faller ett doftande regn af rosenblad öfver det japanesiska bordet med dess silfverornament, och så faller portiéren, en praktfull gobelin, igen efter den vredgade lille herrn. Iduns sjunde pristäfling.
Jemte flera andra af Rikets Ständer, rörande oftaberörde fond och dertill hörande lånehandlingaiv m. m., vid 18.40 och 1841 års riksdag ineddelada 22 Slats-Utskoltéts Utlåtande, N:o 48. samt ännu gällande beslut och föreskrifter, stadgades och förordnades:: att direktionen vore Riksgälds-kontoret ansvarig, att den för hvarje år upplupna räntan å ej mindre den ursprungliga, i kanalbolagets ofvarauimnde egendomar intecknade, skuldförbindelsen, än då samlade ränteoch tillskotts-medel vid årets slut blefve för fondens räkning fruktbärande efter en, tills vidare, till 5 procent bestämd räntefot, så att fonden under loppet af hvarje år tillvexte med en summa, motsvarande 5 procent å fondens ursprungliga belopp jemte den vid samma års början befintliga räntebehållning; samt att direktionen, till säkerhet för fondens bildande i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer fastställda grunder, borde afgifva en särskild förbindelse att, vid de i planen uppgifna tidepunkter, till Riksgälds-kontoret aflemna föreskri/na låarehandlir.gar, och hvilken förbindelse, till en början, skulle omfatta tiden till 1854 års slut, samt afse de Riksgälds-kontoret enligt samma plan dessförinnan tillkommande lånehandlingar för ett sammanlagdt belopp af 1G,000 r:dr; hvarförutan direktionen borde hos Riksgälds-kontoret ställa antaglig säkerhet för ett belopp af 5,000 r:dr utaf de under direktionens vård befintliga, fonden tillhöriga, medel Till följd af hvad Rikets Ständer sålunda förordnat, och i öfverensstämmelse med den härvid föreskrifna samt i Oktober 1841 af kanaldircktionen utgifna förbindelse, hafva under en längre tid ouppsägbara Ilypotheks-förenings-obligationer med 5 procent ränta blifvit till Riksgälds-kontoret aflemnade för de å fonden, enligt ofvannämnde plan, vid slutet af åren 1845 och 1850 upplupna räntemedel, utgörande tillsammans 11,000 r:dr.
I ani. af hvad jag nu yttrat, får jag anhålla om propos. på bifall till K. M:s nåd. Propos. och StatsUtskits Betänk. Sedan öfverläggningen nu förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Grin o. Landtm., att i afside å den nu förevide punkten blifvit yrkadt, af Gr. Liljencrants jemte flere ledamöter, att Utskits, i öfverensstämmelse med K. M:s Propos. gjorda förslag måtte bifallas; af Hr Tornerhjelm afslag å Utskits förslag samt lånesummans bestämmande till 35 millir rdr rint, i enlighet med Hr Bildts reservation; af Hr von Koch bifall till förslaget med den förändring, att ordet »Tjugu» utbyttes emot ordet »Tjugufem», uti hvilket yrkande åtskillige talare instämt och ibland dem Gr. af Ugglas, som derjemte föreslagit, att de i början af Utskits hemställan förekommande orden: »på sätt K. M. i nåder föreslagit» skulle utgå, äfvensom Gr. von Rosen, hvilken derförutan anhållit om införandet af det tillägg, att Staten skulle vara förbunden att från inhemska tillverkare uphandia den för jernvägsbyggnaderne erforderlige materiel; samt af Frih. Stjernstedt, att förslaget skulle till Utskit återremitteras. Härvid anmälde sig och yttrade Frih. Stjernstedt.- Jag afstår från mitt yrkande på återremiss och förenar mig med dem, som yrka bifall till Utskits Betänk., endast med den ändring att summan bestämmes till 25 i st. f. 20 millir. H. Exc. Hr Grin o. Landtm, yttrade vidare, att Hr Lefrén bade under öfverläggningen framställt det särskildta yrkande, att för de 6 millir rdr rmt Bankovinstmedel, sorn RiksBanken kunde komma att till Statsverket för jernvägsbyggnadernes fortsättande aflemna, Banken skulle erhålla ersättning utaf det ifrågavide utländska Statslånet sålunda, att Banken finge emottaga ett motsvarande belopp vexlar, men ej Svenska statsobligationer; i afside hvarå H.
Att den ej blifvit i lands-rätten tillämpad har sin förklarings-grund deri, att arfvingarne egt en ovilkorlig rätt till arfvejord. Men häraf har åter blifvit den följd, att den, som ej eger arfvejord, kan beröfva sina barn all sin egendom, då den, som blott innehar sådan jord, ej kan disponera öfver det ringaste, utan måste tilläfventyrs lemna den åt en aflägsen, för honom ofta främmande slägting. Då 1734 års lag stiftades var dock säkerligen den mesta jorden arfve-jord; men härutinnan har en stor förändring egt rum. Den fasta egendomens rörlighet har allt mer och mer tilltagit; och i samma mån har området för lagens återhål lande makt i omförmälda hänseende blifvit inskränkt. Den tiden var ej eller lös - 8 Lag-Utskottets Betänkande N:o 13. egendomen af särdeles betydenhet å landet; men äfven i denna del är förhållandet lörändradt. Industrien och kapitalet hafva till icke obetydlig grad slagit sig ned på landet och således ökat den egendom, hvaröfver egaren kan oinskränkt disponera. Att dessa förändrade förhållanden ej äro förenliga med de grundsatser, som i afseende å testaments-rätten hyllades af 1734 års lagstiftare, torde emellertid vara ostridigt. Deremot mäste medgifvas, att dispositions-rätten öfver egendom, efter stadsrätt, är alltför inskränkt. Följderna derahafva ock framkallat ofta upprepade försök att få denna testaments-rätt utvidgad. Men att göra den lika med landets vore dock betänkligt. I städerna är den ärfda fastigheten vanligen af minsta betydenhet; och om den, blott undantoges, lossades nog mycket på de hand, som lagstiftaren ej kan underlåta att lägga på friheten i denna del, utan att handla i strid mot den erkända grundsats, hvilken hemtar sin styrka från det förhållande, till hvars befästande lagstiftaren företrädesvis måste verka, eller förhållandet emellan föräldrar och barn. Dessutom kunde likheten ej genomföras, utan att arlvejords-begreppet i sin fulla konseqvens inympades i städerna; men sådant låter dock sig ej göra.
På den serskilda Räkning, som för detta ändamål i Vexel-Banken föres, och hvilken, vid 1823 års slut, upptog Riksgälds-Contoret lill godo en emot dess då utelöpande sedelstock, kopparskiljemyntspolletterne härunder inbegripne, svarande behållning af Fyra Millioner Tjugufem Tusen Nittiofem (4,025,095) Riksdaler, Trettionio (39) skilling Bancornynt, få icke utställas några invisningar för andra behof, än för Riksgäldssedlars inlösen. — Det för utvexlade Riksgäldssedlar inflytande Bancomynt bör ovilkorligen på samma Räkning insättas. I öfrigt, och tild följd af Rikets Ständers vid sistlidne Riksdag fattade beslut, komma de iopparskiljemyntspolletter, som tilläfventyrs hos Riksgälds-Contoret i vexling inflyta, alt till Banken levereras, §•
För Fouragering af Sappör-truppens hästar 1,618: 80. 1 samt till fyllnad i lillgångarne för fourageringen . 85.706: 65. 94 500- ullöres tillhopa förslags-anslag Mathållning för manskapet vid Garnisons-Regementena, Förslags-anslag . Skrifvelse N:o 194. 49 | Penningar Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. S p a n m å 1. Summa. Riksmynt. Indelt på förslag. Oindelt. | Riksmynt Mått. Värde å 2 R:dr kub. foten. Mått. Värde förslagsvis ä 2 R:dr kub. foten. R:dr ö. R:dr ö. Kub. f. k. R:dr ö. Kub. f. k. St. Skrifvelse N:o 19 A. Beväringen. Lif-Bevärings-Regemenlet: Nuvarande anslaget uppföres oförändradt Gottlands National-Beväring: Hallands Beväring: Nuvarande anslaget 5,340; — Tillökning 2,160: — Wester-Norrlands Beväring (Nytt anslag) : Lönfyllnad Bevärings-Manskapets vapenöfning (Förslags-anslag): Nuvarande anslaget 180,000; — Förhöjning 278,333: — S:gr Materielen. Försvarsverket till lands i allmänhet eller Krigs-Kollegii Departementer, hvarunder äfven inbegripas indelta räntor för Akers Krutbruk och Husqvarna Gevärs-faktori; Reservations-anslag. Penningar: Tillkommer; För Arlilleri-Afdelningen : Förhöjning i anslaget till Mariebergs Läroverk 9,000: — Till 10 Stipendier å 300 R:dr ärligen, åt m Artilleri-Officerare, som genomgå lärokursen derstädes 3,000: — 000- För Fortifikations-Afdelningen: Förhöjning i anslaget till s. k.