Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
JX. A. 235. E. 27,. Hertzman, förre LandsKamereraren KammarRådet, om rättighet för, att på Indragnings-staten såsom pension bibehålla fulla beloppet af sin lön. VIT, B. 78, 106. VIII. Å. 46, X. U. 395. XI. iio. A. 71. XIII. E. 64. Hessensteinska egendomen, om utbyte af, emot General Assistance-Contorets hus. Hjelmare Canaloch Sluss-verk, angående reparationsfonden för. XVII. Hjerta, Friherre Gustaf Adolph, yttranden. Hisinger, Wilhelm, yttranden. Hofling, J. ;H., Kronofogde, om sökt eftergift i ålagd betalnings-skyldigbet för hans uppbördsbrist. XXI. B. i35. A. j3g. E. 323. HofRälts, Svea-, Embetsoch Tjenstemän, om löneförhöjning för. III. i65. HofStats-personaiens pensionering, angående bestämmande af vissa grunder för. Hollsten, förre Kronfogden Assessor, om rättighet att på indragnings-staten såsom pension få åtnjuta fidla beloppet af sin lön. VII. B. 78, 106. VIII. Hospitalsfonden, angående afskrifning af några StatsVerkets fordringar hos. Se Afskrifning. HufvudTitteln, den Nionde, om användande af en del utaf dess anslag till amortissementsfond för lån åt jordbruket och näringarne. VIII. R. 106. XV. B. iqo. A. 3o8. HufvudTittlar, RiksStatens, angående regleringen af utgifterna under: — den Första. ( H2 ) HufvudTittlar, RiksStatens, angående regleringen af utgifterna under: — den Sjette. VII. B. 77, 106. Å 344* VIII. 69. X. U. 3q5. XI.
Dea 26 Julli. 2027 Wid öfwerwagande af hwad salunda förokrmmit; Och da Secreteraren Löngren anhällir icke allenast om ytterligare anstånd med betalningen af befi Wexel-Skuld, utan och alt sa liguidera den efter samma beräkning, af en lindrigare os» annan Cours, an den gangbara. har Staw - Utskottet, enär ststnemnde del af Löngrens ansökning har till föremål, att nu i förwäg fä stadgat ett sadant willtor för liquiden, som, i händelse, det af Utskottet bewllljades, troligen skulle leda till minskning uti den betalningsrärtighet. Riksgälds-Contoiret genom ett Laga kraftwunnit Utslag blifwit tillerkänd, fun, nit betänkligt, att, med anledning af det Utikottet kemnade uppdrag, i afseende pa enskilde personers ansökningar, uti en sa beskaffad fraga fatta ett beslut, hwilket i mer eller mindre matto wore bifallande. — Men som flere omständigheter sig företett, hwilka hos Riksens HLgloflige Ständer torde werka benä, genhet, att genom någon jemkning i Coursen lätta Lön gr ens betalningsskyldighet, har Utskottet trott sig böra Ansökningen i hela befi widd Riksens Höglvflige Ständers eget bepröfwande »vördsammeligen underställa, och hwarwid Utskottet äfwen får yttra sina tankar. Lika med Herrar Fullmägtige, har Utikottet ansedt Riksgälds - Contoirets säkerhet wara sa tillräckeligen sörwarad genom den wundne inteckningen, att, i afseende hära, nägot hinder ej synes böra mäta för det anstånd med betalningen, som Riksens Högloflige Ständer skulle finna för godt, att Löngren bewillja.
Införandet af rättighet att i stället tå erlägga afgiften hos kronofogden, skulle dock, särdeles i de större fögderierna, icke föranleda till anmärkningsvärd lättnad i besväret, helst bemälde tjensteman ofta är stadd på tjensteresor, hvarjemte denna utväg, äfven i anseende till afgiftens betydliga belopp, synes Utskottet mindre lämplig. Deremot har Utskottet icke funnit något väsendtligt hinder möta för genomförande af Anders August Anderssons förslag, och får derföre, ehuru samma förslag, då det vid sednaste riksdag af dåvarande Sammansatta Utskott framlades, icke vann Rikets Ständers bifall, ånyo hemställa, att tillverkare må vara berättigad att från postkontor i bref under öppen rekommendation till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande insända afgiften, åtföljd af uträkning öfver tillverkningsbeloppet; Bih. till K. St. Betänkande N:o 1. att landträntmästare skall vara skyldig att öfver afgiftens emottagande utfärda qvitto och, der så äskas, detsamma, efter behörig annotation i landskontoret och emot erhållen godtgörelse af Två Riksdaler tillverkaren i rekommenderadt bref tillsända; samt att i dylikt fall tillverkning må börjas, när tillverkare med postkontorets qvitto styrker, att afgiften blifvit der aflemnad. § 23 (20).
Jag har ej uppfattat Författningen om KyrkoRåd på samma sätt, som Herr von Hartmansdorff. Jag tror, att den tillämpning, han deruti sökt, ej sträcker sig längre, än till Kyrkobetjeningen, såsom Klockare m. fl. Jag tror, att då han medgifvit, att, om en enskild man stiftat en skola, lian eger rätt att efter godtfinnande tilloch afsätta Lärare, så måtte också KyrkoRådet ega samma rätt; emedan en sådan person ej kan innefattas under benämningen af Kyrkobetjening. Det är endast 88 Den ai April f. m. i fråga om personer, hvilka höra under denna benämning, som saken går till Consistorium, i fall klagomål uppstå. För öfrigt måste jag bekänna, att det i högsta grad väckt min förundran att höra omnämnas den stora motståndskraft, som, i anseende lill det nu ifrågaställde anspråk å prestbildning, skulle egå rum. Tåg hoppas, att jag orätt uppfattat hvad i detta afseende blifvit yttrad t, och skall gerna emottaga den tillrättavisning, som i sådant hänseende kan lemnäs; men då man sagt, att, om äfven Konungen lemnade sitt bifall till hvad nu är föreslaget, man ändå snart skulle finna sig tvungen att frångå sitt beslut, måste jag bekänna, att från ett sådant tillstånd uppkommer hos Lagstiftningen en ännu större förbindelse, att icke allenast söka böja en sådan kraft, utan helt enkelt bryta den; ty den bör ej kunna tillvara inom ett ordnadt samhälle. Jag förenar mig, i följd deraf, ytterligare med dem, som yrkat bifall å Utlåtandet, och hoppas, att ej inom vårt samhälle finnes en motståndskraft mot hvad upplysningen med stadgadt omdöme ansett hafva företräde för det gamla. Herr Cederschjöld_, Pehr Gustaf: Jag är så fullkomligen öfvertygnd om nyttan af Vexelundervisningen, att jag tror Lagstiftningen ej böra underlåta att befrämja den; och jag vet ej något säkrare och lindrigare sätt, än det Utskottet föreslagit, nemligen Den ai April f. m. s9 att sätta dem, som närmast Lafva inseende öfver folk-undervisningen, uti nödvändighet, att åtminstone lära känna denna method.
Om det nu likväl är så i allmänhet inom landet, att de, som befatta sig med barnaundervisningen, oftast äro ganska ålderstigna personer, men detta, såsom den ädle Grefven påstår, icke vore bra, så går det lättare för den gammal vordne att lemna skolläi;aretjensten åt en yngre, då han sjelf kan fullgöra klockaresysslorna. Hr von Hartmansdorff bar före mig redan ådagalagt delta. Om man åter skulle skilja dessa tjenster åt, så, säga hvad man säga vill, kunde man lätteligen få tvänne gamla och ålderstigne tjenstemän, hvilka skulle ligga församlingen till last. Jag tror att våra hitintills ofta sysslolöse klockare behöfva sysselsättning för att återvinna ett förloradt anseende. Jag anhåller om bifall till det i morn., isynnerhet som det nästföljande, som ej härmed bör förblandas, innehåller, att ”den perso», hvilken kommer att bestrida dessa förenade befattningar, må i första rummet egna sin tid och sina omsorger åt skollärarekallet, samt således, under handläggningen deraf, låta, genom särskild persons biträde, uträtta förefallande till klockarebefattningen hörande göromål.” Det är således intet tvifvel ali ju skollärarekallet för honom skulle blifva den hufvudsak liga befattningen. Hr af Sillen, Wilh. Gideon: Jag får lill en bör jan nämna att jag ej bort den föregående discussionen. Hr af Sille'» uppläste derefter följande: Med Contractsprosten Björkman, som vid betänk, fogat sin reservation emot den nu under öfverläggning varande §:n, är jag, på de skill han anfört, ense om olämpligheten af skollärareoch klockarebefaltningarnes, efter Aorrigcs exempel, ovillkorliga sammanslående, och jag har dessutom ett annat skäl, heniladt från en forntida författning, att åberopa till ytterligare stöd för min förmening häri. Det är nemi. stadgandet i Droltn.
Adam, den 19 dennes på bordet lagda motion, om arméens användande till allmänna jernvägs-arbeten; 3:o Grelve Lewenhavpts, Claes, denna dag väckta motion, angående förhöjning af de i nu gällande Jagt-stadga bestämda premier för fällda eller fångade rofdjur; 4:o Densammes denna dag väckta motion, om ändring i nu gällande Jagtstadga, i fråga om tiden då jagt å hare och tjäder-tupp må vara tillåten; 5:o Densammes denna dag väckta motion, i fråga om böterna för jagt under förbjuden tid; 6:o Herr Ribbings, Arvid, denna dag väckta motion, med förslag till åtskilliga förändringar i nu gällande Skol-stadga; 7:o Herr von Printzencreutz, Bernhard Wilhelm, denna dag väckta motion om utarbetande af ett i möjligaste måtto fullständigt sammandrag af administrativa och ekonomiska författningar; hvarjemte denna motion blef de öfriga Riks-Stånden kommunicerad. - S. D. Vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 19 dennes på bordet lagda memorial. N:o 2, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Prof.-Utdrag den 22 November i856. 47 Proposition, angående ändring i stadgandena rörande Allmänna Beväringsmanskapet, beslöt Ridderskapet och Adeln att, med vidblifvande af sitt förut, rörande ärendets behandling, lättade beslut, lägga förevarande memorial till handlingarne. Från Högv. Preste-Ständet. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets memorial N:o 2, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ändring i stadgandena rörande Allmänna Beväringsmanskapet; och beslöt Ståndet, med frånträdande af förut fattadt beslut, remittera denna Nådiga Proposition till Lag-Utskottet. S. D.
Länsmannen lämpligen kunde anvisas och derom dä i underdånighet göra anmälan: sä hade, enligt hvad högstberörda den 24 Öktober sistlidet år tili Rikets Ständer aflätna nådiga Proposition, införd under N:o 22 i Irsta Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens protokoll, hufvudsakligen innehåller, Kongl. Majds och Rikets Kammar-kollegium, uti underdånig skrifvelse den 27 December 1860 anmält, att Kongl. Majrts Befallningshafvande hos Kollegium tillkännagifva, att Bergsrådet ,J. L. Aschan i utbyte mot nämnde länsmansbohemman erbjudit kronoskatte kavalleri-augmentshemmanet A mantal N:o 3 Hultsjö Bergagården i Hultsjö socken af Westra härad. Dä likväl de dervid insände värderingsoch skattläggnings-handlingar befunnits felaktiga, samt uppskof i bytesfrågan äfven blifvit förän led t deraf, att Bergsrådet Aschan a byteshemmanet ännu Bih. till 11. St.
Utskottet föreslår alltså vördsamligen, att herr Bergs serskilda förslag till förändring i testamentsfrilieten efter stadsrätt mätte lemnäs utan afseende Hvad slutligen angar herr Bööks yrkande, att 8 kap. 1 § Jordabalken måtte så förändras, att den, som eger både ärfda och förvärfda hemman, måtte ega att för trogen tjenst på lifstid förläna ett af de förra, så emedan förbudet att lemna en sådan förläning af arfvejord, derest aflingejord finnes, står i samband med lagens öfrige, från arfvejordsystemet utgångna stadganden, lår Utskottet, under åberopande af de skäl, som ofvan blifvit anförde emot partiel förändring af de bestämmelser, som hafva sin grund i berörda system, jemväl tillstyrka, att ej heller herr Bööks yrkande om förändring i 1 § af Jordabalkens 8 kap. må vinna Rikets dtänders bifall. Ank. till Exp.-Utsk. den 4 April, kl. 10 f. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om ett tillägg till 17 kap. i § Jrfdabalken. Vällofl. Borgare-ståndet har till Lag-utskottet remitterat ett af herr Böök ingilvet memorial, deruti han, med anmärkning, alt i lag saknas be - Lag-Utsliollelt Betänkande, N:o 37. 11 slämdt stadgande derom, huruvida den, som ärft faslighet med skuld, men densamma hetalt, är berättigad att genom testamente disponera öfver ett mot den afbördadc skulden svarande belopp af fastighetens värde; föreslagit, alt lill 1 § i 17 kap. Ärfdabalken, hvilket lagrum innefattar förbud emot bortteslamenterande af arfvejord och derå gjord förbättring, matie göras eli tillägg af följande lydelse:
Jag minns, som om det varit i går, när » A n - nersamora » höll på att knyppla till klädning åt konsul Letterstedts fru där nere i Kapstaden. Hon skrattade och pratade, under det fingrarna gingo som lärkvingar och den nära alnsbreda volangen växte fram så småningom. Det var mönster, det var stil o c h finess i denna spets, s o m såg dagen, höll jag på att säga, i den torftigaste omgifning. Det nästan grämer mig, när jag minnes, hur virkningen kom o c h gjorde ett klumpigt försök att konkurrera med denna konstindustri, som hade höga anor o c h nu åter vunnit berättigadt anseende. Då för tiden skulle man förskräckts för en krämgul spets, som gjorde anspråk på att kallas ny. Hoita skulle spetsarna vara, hvita som snön, och det voro de också, äfven om tillverkerskan eller tillverkaren voro så armodsgråa som möjligt. Mången stund stod jag, som ej kunde knyppla, emedan jag visst skulle anses för fin för att lära den konsten, och hängde bredvid Pelle Topp, under det han knypplade sina tre tum breda spetsar, afsedda till s. k. stycken. Pelle Topp berättade sagor för mig, under det han knypplade, berättade så, att han själf i mitt minne nu är en vacker saga. Han bade ett oformligt stort hufvud med yfvigt brunt hår, breda axlar och långa armar samt ett par ytterst korta fortkomstledamöter. Det var dessas knapphet, s o m dömt h o n o m att välja knyppeldynan till födkrok. Han fick af modern, som hörde till de surmulne kristna, heta sorgebarnet; men själf var han glad som vårens lärka. » Världen är skön, Gud är god, » påstod han, under det mor s u c k a d e: » Tyst din odåga 1 Allt är förbannadt, allt är synd och uselhet. » I hennes närvaro vågade han aldrig fram med någon saga. En sådan ogudaktighet kunde hon ej tåla. » Du är nu trettio år, o c h under hela denna tid har j a g förgäfves bedt, att Herren måtte finna dig på dina vägars villa, en eländig stackare som du är, » sade hon.
Vid jemförelse af de i detta förslag till förhöjd pensions-stat uppförda pensioner för Flottans egentliga gemenskap med de pensions-belopp, som genom dea af Kongl. Majit under den 28 Januari sistlidet år fastställda reglering af pensioneringen från Wadstena Krigsmanshus-kassa blifvit bestämda för denna kassas gratialister, hade väl, enligt hvad Departements-chefen anfört, sistnämnda belopp, särdeles i lägsta klassen, befunnits vara icke obetydligt lägre än de för afskedad gemenskap vid Flottan i motsvarande klass nu ifrågaställde pensioner; men då i afseende härpå förekomme, att Arméens pensionerade manskap, dels, enligt särskilda, tid efter annan meddelade nådiga föreskrifter, vore vid vissa lefnadsår berättigadt till och äfven, uppå egna underdåniga ansökningar och dervid förebragta bevekande omständigheter, kunde vinna uppflyttning i högre pensions-klass, dels ock till ett större antal egde eller hade att förvänta tillskott till innehafvande gratial från Konungens allmänna hospitals-fond eller regementenas enskilda pensions-inrättningar; hvaremot, enligt stadgandena i reglemen - Stats-TJtsliottets Utlåtande N:o 85. 39 tet för Amiralitets-krigsmans-kassan, Flottans afskedade gemenskap ständigt qvarstode vid den pension, som vid afskedet funnits böra en hvar tillkomma, och icke heller uti särskilda pensions-fonder hade utsigt till förbättring deri, samt således genom de Arméens manskap särskildt beredda pensions-förmåner den omförmälda olikheten i pensions-beloppen utjemnades; hade Departements-chefen funnit sig böra i underdånighet tillstyrka nådigt gillande af Direktionens öfver Amiralitets-krigsmans-kassan förevarande förslag till förbättrad pensionering för förhyrde Under-officerare och sjömän samt all gemenskap vid Flottan, med uteslutande likväl af hvad i sammanhang dermed blifvit ifrågastäldt rörande nådegåfvor för deras enkor, i hvilket afseende
Slals-Utskottets Utlåtande, M 87. 13 Enär således de för åtnjutande af detta anslag föreskrifne vilkoren blifvit fullgjorde, samt ifrågavarande undervisningsanstalt, som på den inhemska trädgårdsskötselns utveckling utöfvat ett gagneligt inflytande, är för sitt framtida bestånd i behof al samma fortfarande statsbidrag, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte, på sätt och under förbehåll Kongl. Maj:t föreslagit, anvisa, till understöd för trädgårdsföreningens i Stockholm elevskola, ett årligt anslag af i,333 R:dr 16 sk. 13:o. Öfver den af Herr Bjuhr inom Vällolliga Borgareståndet väckte och till Stats-Utskoltet remitterade motion, deruti blifvit föreslaget, att Rikets Ständer måtte bevilja anslag till agronomers bildning och anställning, i ändamål att tillhandagå den jordbrukande klassen med nödige upplysningar i och för den inom fäderneslandet påbörjade ängsvattningseller ängsöfversilnings-kulturen, kommer Utskottet alt framdeles afgifva utlåtande. 14:o. Till Stats-Utskottets handläggning hafva blifvit remitterade 4 serskilda, inom Riksstånden väckta motioner; nemligen hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln af Grefve Liljencrantz, G. F.; hos Högvördige Presteståndet af biskop Bergman, med hvilken doktorerne Grafström, Säve och Sandberg samt prosten Almqvist sig förenat; hos Vällofl. Borgareståndet af Herr Ekenman; och hos Hedervärda BondeStåndet af riksdagsfullmäktige!! Nils Larsson från Jemtlands län. Uti dessa motioner har blifvit anfördi, att, på inbjudning af Jönköpings lans Hushållningssällskap, hade någre för allmänt väl nitälskande personer från skilda delar af riket, samrnanträdt här i hufvudstaden, i ändamål att verka för sedlig och materiel förkofran bland den stora massan af Svenska folket.
Vid underdånig föredragning af detta ärende hade Kongl. Majit, enär landtbruksskolor, med bidrag af allmänna medel, för närvarande voro i verksamhet inom rikets alla län, funnit giltig anledning vara förhanden att inskränka inrättandet af dylika undervisningsanstalter till endast de fall, då länens innevånare ville tillskjuta lika belopp med det från Statsverket; med hänseende hvartill, och då framställning ifrån flera län skett om inrättande af dylika skolor, Kongl. Majit nu begärt, till beredande af tillgång för inrättande af ytterligare tre lägre landt - 52 Stats-Utskottets Utlåtande M 99. bruksskolor, 2,000 R:dr fur hvardera eller tillsammans 6,000 R:dr, ehvad dessa skolor inrättades hufvudsakligen lika med de redan ordnade eller, såsom Landtbruksakademien föreslagit, med särskildt fastadt afseende å bildandet af dikningsförman och ängsvattnare; dock under vilkor att länens innevånare, vare sig genom Landstingen, Hushfillnings-sällskapen eller enskilda föreningar, förbunde sig att tillskjuta enahanda belopp, 2,000 R:dr. Som likväl den lägre landtbruksskolan vid Degeberg, hvilken varit ställd under numera aflidne Edvard Nonnens ledning och åtnjutit ett ärligt anslag af 7,500 R:dr, komme att deri 24 Oktober innevarande år upphöra, men anledning saknades att för en annan, i dess ställe inrättad lägre landtbruksskola i Skaraborgs län bevilja högre årsanslag än det vanliga, eller 4,000 R:dr, uppkomme derigenom en besparing af 5,500 R:dr, hvadan årliga tillökningen å stats-anslaget endast blefve 2,500 R:dr.
Utskottet, lika med Einar.ceafdelningen, icke behagat göra afseende hvarken på de skäl GötheborgsRiksdags - Fullmägtige i Memorialet framställt, eller på hvad jag, vid målets föredragning, enskildt anfört för billig - Bankn-Ulskottels B t lank an den. 399 heten att bevilja det för Götheborgs Stad sökta Banko-Lånet, så kan jag icke underlåta, att reservera min serskilda tanka, och anhålla, att den må fåi åtfölja Betänkandet till Riksens Högloflige Ständer. Höglofl. Utskottet har på den grund afstyrkt bifall till Memorialet, att Länet icke sökes till något allmänt ändamål. Deremot torde jag få anmärka, att, fastän en enskild Stad icke kan anses såsom det allmänna, utgör den likväl en del deraf, och Götheborg såsom andra Staden i Riket , är det på ett väsenteligt sätt. Om man besinnar huru mycket denna Stad bidragit till Rikets Tull - Intrader , till Bevillnings-beloppet , lill Allmänna nyttiga stiftelser, till Lån-understöd för Kongl. Maj:t och Kronan vid flera tillfällen , och hvad den i en. framtid till desse ändamål ytterligare kan bidraga , om den i nödens stund understödjes; så torde det finnas ligga ett allmänt Interesse deri, att med det begärda Lånet upprätthålla en Stad af denna vigt!, i synnerhet da de erbjudne säkerheterne trygga Banken för ali förlust Må mig äfven tillåtas erinra , att jag icke kan finna med hvad rättvisa man understödjer andra Städer «oh lemnar denna onjelpt. Höglofl. Utskottet har tillstyrkt 25,000 R:d för Calmar, 15,000 R:d för Skara och 16,66 | R:d för Uddevalla , som fått 25,000 R:d förut. Man säger väl, att allt detta äro mindre Summor, behöflige för Gymnasier och Kyrkor, som framför allt böra understödjas. Jag missunnar ej desse Städer den tillstyrka bjelpen , men jag kan icke föreställa mig annat, 400 Banko-Utskottets
Län, sistnämnde dag på Bordet lagde, jemte Nils Nilssons, från Galmare Län, nu ingifne Memorialer , angående jemnkning i Soldatoch BåtsmansRotarnes fördelning. 2:0 Johannis Myrins, från Elfsborgs Län, Eric Larssons med Heres, från Södermanlands Län och samtlige Fullmägtige från Götheborg och Bohus Län, den i5 dennes på Bordet lagde Memorialer, jemte hvad vidare skriftligen och muntligen anfördt blifvit, rörande Krono-Brefhäringen. 3:o Carl Svenssons, från Jönköpings Län, och Nils Håkansson, från Christianstads Län, ingifne 2:ne Memorial, angående Lumpsamlare. 4:o Bemälde Carl Svenssons Memorial, om Ränte-Spannemålens forsslande. 5:o Protocolls-Utdrag.
Vid jemförelse ak dessa belut tinnes, att väl 3:ne Riks8tänd beslutat beviljandet ak Zo,ooo R:dr till 8ödertelje Lsnalocb 8Iussverksbolag, men att ak desse 3:ns Riks8tänd i 8tänd slädnät emot 2 i kraga om vilkoren för detta understöds meddelande; och kä alitsa §84 Litatsvet, Laoco-Otskottenr Utskotten, dä V. Lorgare8tändet ej velat antag» den redan sk 8.. o. gjorde inbjudying, att om vilkoren LIA förena, kärmedelst till omröstning inom förstärkta 8tatsoeli Lsnco-Otskotten, pä sätt 7Z §. biksdagsOrdningen köreskrikver, köreslä följande kropositioner. Osn som bifaller Litatsseli baneo-Otskottens uti betänkandet ^i?o 2§ 8, 8t:r gikos tillstyrkan "att nu > ett för allt bevilja 3o,ooo 8:dr, att ak 8iksgZIds6ontoiret till 8ödortelje Lanal-bolag utbetalas, under vilgor, att träl ak icke någon utdelning kär ske till ^ctieeguroe, utan att denna summa skall afsätta; såsom fond för kanalens uuderkäll, samt bolaget derjemte sig förbinda , att Oanalen allt framgent underbälla , oel» okörskiugradt bibeballa lie kör Lanal-karten nödige inventarier, röstar ka. Oen det ej vilt, röstar Aej.
Besv.o.Oec.Vtsk. 23é(.N:o54. 55 än Tre, och icke senare än Två månader före Stämmodag, Tjenstehjon sitt uppsäga , om han dess tjenst ej längre åstundar. Gör han det ej, behålle det till nästa Stämmodag, och gifve så stor lön som förr. Vare ock skyldig att, senast fjorton dagar efter uppsägningen å någondera sidan, Orlofssedel utlärda. 9 Art, 5:o. Alt, till undanrödjande af motsägelse i slutmeningen af Artikelns 3 jemförd med det i Kongl. Kungörelsen den ar April 181g, gifna Nådiga Förordnande om Lego-Stadgans uppläsande från Predikstolarne, berörde slutmening må vid redactionen af Stadgan utgå, och, i dess ställe, en så lydande inflyta; Hvarförutan Stadgan, med utdrag af de Lagrum och Författningar, hvarå den hänvisar, bör tvänne gånger om året, i Mara och September månader, från Predikstolarna i Rikets Kyrkor allmänneligen kungöras. Och hafva Utskotten dessutom föreslagit : 6:o. Alt tiden för Tjenstehjons flyttning mätte fastställas till den 29 September} samt 56 Lap-tamtAllm, Besv.u.Oec. Utsk. Bet. Att förordnas måtte, det tiden för fridagarnas begagnande må kunna ankomma på aftal, som derom emellan Husbonde och Tjenare, vid stadslandet, träffaa. ”Slutligen anse Utskotten sig böra till J,Rikets Högloflige Ständer vördsamt hemställa, om icke, derest de af Utskotten nu ”föreslagna ändringar och tillägg i i8o5 års s,Lego-Stadga blifva antagne, Rikets Höglofl, s’Ständer skulle finna lämpligast vara, att ’’hos KongL Maj:t i underdånighet anhålla , ”att en ny Lego-Stadga, i öfverensstämmelse ,?med så väl de redan förut fastställda, som ”nu föreslagna ändringar, måtte varda till ali*’män efterrättelse utfärdad. Åtskilliga Ledamöters Reservationei varda liärhos bifogade.