Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 3 Junii, sorn dels Rusthållshemman i Skåne, hvartill en del af de nu ifrågavarande hemmanen ävo Augmenter, hålla häst och karl och derigenom äro vida mera betungade än af SoldatRotering och Augmentsskattens utgörande med förvandling, hälst denna skatt på sådant sätt utgjord, endast uppgår till ett tredubbelt belopp emot nu, eller omkring 30 R:dr, hvaremot Rustningskostnaden i Landshöfdingarnes Tabeller äro upptagne till omkring 140 R:dr på hemmanet, dels ock Skattehemman på andra orter med få undantag sämre än dem i Skåne, få både vidkännas ordinarie Rotering och utgöra hemmansräntan, vanligen öfver 6 gånger beloppet af Kronovärdiet, eller dubbelt mot hvad den i Skåne på det ifrågavarande sättet skulle utgå. Huruvida hemmabsräntans utgörande in natura må leda till lindring i RoteringshesvlTet beror således helt och hållit på öfvertygelsen om billigheten af en sådan lindring vid sakens nu varande förhållande 3 och om någon lindring skulle böra komma i fråga, synes den nu mera snarare böra bestämmas i afseende på sjelfva räntan, än å Roteringen. Utskottet har slutligen ansett hemmansägarne hafva en grundad rätt, att i ämnet höras, för att lemnäs tillfälle att utveckla sina skäl mot den yrkade förändringen i räntornes utgörande. För min del tror jag ej infodrandet af Hemmansägarnes förklaring nödigt, eller deras rätt i annat fall kunna anses kränkt. I dylike frågor måste man underkasta sig hvad Riksens Ständer föreskrifva och det har aldrig varit vanligt att höra hela ptovjtscer i beskattniogsfrågor, sora Dsn 3 Junit, af Riksens Ständer afgöras. Också tror jag ej, att någon förklaring af hemmansägarne infordrades, innan Riksens Ständer vid 1766 år* Riksdag afgjorde detta mål.
Inom ett afstånd af 10 geografiska mil 1 R:dr. » » » » från 10 till och med 25 geografiska mil 1 » 50 öre. )) )) )) » 25 » )) )) 45 » » 2 » — » » )) )) » 45 » » )) 70 » » . 2 » 50 » » » » )) )) 70 » )) 100 » » 3 » — » )) » )) )) » 100 » » 135 ii » 3 » 50 » )) )) )) » 135 » » )) 175 » » 4 » — » Såsom hufvudsakligt skäl för återgången till användande af graderadt porto åberopar Telegraf-styrelsen den omständigheten, att den inländska telegrambefordringen jemväl under året Juli 1860-Juli 1861 visat högst ofördelaktiga resultater i jemförelse med förhållandet under den tid, då zonberäkning i afseende å portoafgifterna jemväl inom riket tillämpades; till upplysning hvarom meddelas bifogade tabell. Beträffande den sålunda föreslagna förändringen har Kongl.
Ett, tu, tre, hade man också verkligen en ny Socknestämma i detta ämne utlyst, och den korrt förut afslagne propositionen å nyo framställd och af de få närvarande Ladamöterne bifallen. De öfrige af församlingens Ledamöter, som vid första Socknestämman voro närvarande, hade af öfvertygelse, att en proposition, som en gång var afslagen, icke vidare kunde lända dem till någon kostnad, ej infunnit sig vid den nya Socknestämman. De blefvo derföre i hög grad förundrade, att helt hastigt genom ett skickligt maniement af saken, befinna sig vara ålagde en beskattning, som de ganska korrt tid förut afslagit. Den 3o Ju lii f. m. 221 Detta exempel torde tillräckligt bevisa nödvändigheten och nyttan af, att åt Rikets Ständer oförryckt bibehålla beskattningsrätten, ty hos dem kunna insinuationer och corruptioner icke hafva så fritt spel, som inom några få församlingsledamöter, der Pastor må hända mången gång för att visa myndigketerne det förtroende han eger inom församlingen, söker tillvägabringa hvad man önskar. Jag hemtar till denna sednare reflection stödet från den erfarenhet jag haft, att, inom Stockholm, Pastorer finnas, som dagarneinnan Socknestämman sammanträd t, kringgått och insinuerat hos de mera betydande bland församlingsboarne, att uppkomma på Socknestämman, och att derstädes bifalla det begärda anslaget; och såsom skäl till detta öfvertalande, har jag sjelf hört Prestmannen anföra, att det hos höga vederbörande skulle se sä illa ut s om icke hans församling ingick på hvad man begärt.
Hr Åkermans förslag är följaktligen, enligt min förmening, i denna del obestämdt, och jag anser, att i fall R. o. Ad. fästar någon uppmärksamhet derå, så bör betänk, först återremitteras, på det att Ulsk. måtte blifva i tillfälle att åtminstone derutinnan föreslå den förändring, att större eller mindre preem ia måtte utsättas, i förhållande till de föreslagne förbällriugarnes större eller mindre ändamålsenlighet. Jag anhåller, att betänk., antingen mätte af R. o. Ad. afslås eller lill Utsk. återremitteras. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: Jag kan icke undgå att i viss män biträda Hr Åkermans förslag. Jag skulle nemi. tro, alt om äfven någon stor fördel genom en sådan undersökning, som likväl säkerligen skulle framkalla en täflan bland de skickligaste af Bankens tjenstemän, icke skulle vinnas, så vunne man dock åtminstone den, som nu icke förefinnes, att nemi. både R. St. och den stora allmänheten lärde sig inse, det möjligen icke någon betydligare förbättring står alt i det ifrägavar. afseendet ernå. Nu äro, på sätt förut blifvit nämndt, tankarne i detta afseende mycket delade, och jag är öfvertygad derom, att en stor del af härvarande representanter äfvensom en stor del af allmänheten föreställa sig, att betydliga förbättringar i arbetssättet inom Banken slå alt vinna, när de se den stora summan af 240,000 r:dr, som Bankens förvaltning årligen kostar. Jag tror derföre, att förslaget förtjenar alt (agas i närmare betraktande; så mycket, mera, som detsamma icke medför några utgifter, annat än i den* mån några fördelar deraf slå att vinna. Jag tillstyrker således antagandet deraf, men med de modificalioner, Fr i Inne Rappe och Stjernstedt föreslagit; ty om dessa reservanters mening antages, följer deraf tydligt, alt det kommer v tl; hero af kommande Ständer alt anslå till författaren af ett sådant förslag, som det nu ifrägavar*, det honorarium, som kan anses lämpligt i förhållande lill förslagets duglighet.
Sig föranlåten att vid denna Riksdag framställa förslag om anvisande, utöfver de årliga på Titeln uppkommande öfverskotten, af en ganska betydlig summa för att användas till Fyrbåkars byggnad och förbättring, samt inom Riks-Slånden fråga jemväl blifvit väckt örn nya Fyrars uppbyggande med flere anstalter lill sjöfartens betryggande, anse R. S. hvarje å Båkoch Lotsmedlen uppkommande öfverskott i första rummet böra användas till Fyroch Båk-Inrättningens försättande i ändamålsenligt skick, hvarefter först en löneförbättring åt Lots-Befälet bör ifrågakomma; På dessa skäl och då i öfrigt Befälet åtminstone till någon del torde äfven hädanefter komma att utgöras af Officerare, som tillika uppbära lön på Flottans Ordinarieeller Expectance-Stater, finna R. S. sig för närvarande icke kunna bevilja någon Expeditions-Utskottets Forslas, till utid. Skrifvelse N.-o l56. 249 någon tillökning i Lots-Befälels aflöning. Och då, på sätt E. K. M. i Nåder meddelat, och äfven inom Riks-Stånden blifvit uppgifvet, Båkoch Fjrings-anstalterne äro i det skick, att stora förbättringar deruti måste vidtagas, hafva R. S. ansett alla de intrader, som, i och för Båkoch Fyringsanstalterne, inflyta, och deribland äfven inbegripne de, underrubrik Ersättningar, påräknade Danska Fyringsmedel, höra oafkortade till nämnde ändamål framgent användas, hvadan R. S. funnit godt att nu på Stat å denna Titel uppföra ett emot Danska Fyringsmedlens belopp, 3,5oo R:dr Harn b. Banco, svarande anslag af 9,333 R:dr 16 sk Svenskt Banco. 2:0 E. K.
Då dertill kommer att, enligt hvad mig synes, Utskds förslag i denna punkt afgifvits under förutsättning att R. St:r skulle bifalla StatsUtsk:ls hemställan i 3dje punkten af dess Betänk. N:o 51, och således bestämma lånesumman för bestridande af jernvägsbyggnaderne under nästkom:de statsregleringsperiod till endast 20 mill., för hvilket fall BankoUtsk:ts ifrågav:de förslag skulle afse en tillökning i nämnde summa med ytterligare 4 mill., men R. St. numera, vid behandlingen af StatsUtskds ofvannämnda Betänk., bestämt lånesumman till 25 mill., synes mig den grund, hvarpå BankoUtslct stödt sitt förslag, numera förfallen; och då jag således äfven ur detta skäl nu yrkar afslag å denna punkt, sker det jemväl för att undanrödja, äfven i sin första början, hvarje äfventyrligt. försök att, i fråga om Statsverkets skuldbelastande, begagna BankoUtsk:t såsom ett slags bihang till StafsUtskd, med upgift att, under hvarjehanda förevändningar, söka utsträcka låneoperationerna derhän. att StatsUtsk:t svårligen skulle tilltro sig ensamt att dertill utverka R. St:rs bifall. Frih. Tersmeden: I afs. å den siste värde talarens yttrande, att det ej är formenligt att framkomma med ett sådant förslag, Utsk:t afgifvit, ber jag att få anmärka, att Utsk:t gjort detta i öfvertygelse, att det egde rättighet att yttra sig i frågor, som röra Bankens angelägenheter. Hvad sjelfva förslaget beträffar, så veta vi, att det är föreskrifvet för Banken, att i sin ego hafva ett visst belopp, af något öfver 6 mill., lätt realisabla papper. Banken har f. n. ett belopp af 8 å 9 mill. Rdr, stälda i obligationer, men hvaraf blott en ganska liten del kan anses vara lätt realisabel. Derföre tror jag, att det var en, med Bankoreglementet fullkomligt öfverensstämmande åtgärd, att föreslå R.
Men jag får då nämna, att det finnes ett annat medel, hvilket skulle befordra ändamålet lika väl, som det af Hr Printzensköld m. fl. gjorda förslag innehåller, det sätt nemi., som jag föreslagit, att afbetalningarne lingö under vissa tider af året insättas på landtränterierna mot en viss proc. till Räntmästaren och med skyldighet för honom att redogöra för dessa såsom för andra medel. Det var endast för att få göra dessa anmärknir, som jag begärde ordet, och får jag för öfrigt förena mig med dem, som tillstyrka afslag å punkten. Hr Aminoff, Joli. Fredr.: Utan att ingå i något resonnement öfver del af Utsk. upgjorda förslag, har jag kommit till den öfvertygelse, alt de, som yrkat afslag, hafva gjort det på de grunder, som i Hr Lagergrens reservation äro anförda, och jag instämmer fullkomligen häruti, stödjande mig på första afdelnm af reservationen. Hr Lagergren har likväl vid slutet af sin reservation pag. 50, gifvit tillkänna en tanke, hvilken jag anhåller mätte få upläsas, hvarefter jag utbeder mig återfå ordet. Sedan i anledn. häraf den del af Hr Lagergrens reservation, som afser möjligheten af en sådan reglering, hvarigenom innehafvarne af Bankens fastighetslån lemnades tillfälle att, på 2 eller 4 terminer af året, genom insättning i Landtränterierne afbörda sig de årliga inbetalningarne till Banken, blifvit upläst, tilläde 346 Den 12 April f. m. Hr Aminoff: Jag tror att det sätt, hvarpå nu tillgår, att nemi. låntagarne äro skyldige i Stockholm fullgöra sina ränteoch kapilalafbetalningar, för dem medför stora kostnader, äfvensom jag delar den öfvertygelse, att med en öfverflyttning på hypolheksföreningar af dessa lån skulle olägenhet vara förenad.
Det gifves likväl en annan synpunkt, utur hvilken frågan måtte ses, då den gäller reg:tets existens eller dess upplösning, och det är den: om reg:tet är nyttigt eller nödvändigt? Härvid förekommer, att det liar tillkommit af orsaker, sorn numera icke finnas; att det är så organiseradt, att det endast 3 veckor finnes underbefälets inseende; att det är kringspridt uti ett helt, vidsträckt landskap; att det är en värfvad trupp, som icke har någon sammanhållning och inom hvilken altså en mängd oordningar kunna föröfvas, om hvilka oflieerarne alding få kunskap &c. &e. Allt delta gö'r, att reg:tet för orten nära nog är en landsplåga. Och huru går det väl till med regrtets sammansättning? Jo, corn pagn i officerare inställa sig vid marknader och allmännare samlingar för att värfva. Bonddrängarna blifva då i hästjägare. Närmaste följden deraf blir den, att de uppsägas från den tjenst, de innehafva, och få nöja sig med en sämre samt slutligen blifva alldeles utan. Hvart taga de då vägen ? Jo, dä begifva de sig upp åt vestra skogsnjarkerne till de s. k. jägarecolonierna. Jag har hört, att landshöfdingen i orten anmält sig, och jag tror icke, att han skall kunna jäfva mjn uppgift, att orter finnas, dit jägare, af brist på tjenst, retirera och uppehålla sig på hvad sätt de kunna. Sedan komma de ned till mötena och hafva qvinnor och barn med sig, och man ser dem flocktals ligga i sädesåkrarna. Det är en i orten allmänt erkänd sak, att detta, är högst besvärligt för invånarne i provinsen. Man har sagt, att icke några jägare blifvit anmälda till straff. Detta må vara; men jag vet, att åtminstone i den församling, der jag bor, blifva åtskilliga dåligheter begångna, för hvilka man enhälligt be-, skylinr jägarne. Om de härvid icke blifva anmälda, torde .det litet bevisa för deras verkliga frejd. Man liar vidare uppläst en declaration från borgerskapet i Carlstad.
Mits Befallningshafvande äskad förnyad förteckning å jordlotterna under Elfsborgs Kungsladugård, deruti den tillförene föreslagna jordskylden, eller grundräntan, blifvit nedsatt till 4,191| mans-dagsverken, hade bernälda Kollegium, beträffande först frågan, huruvida räntorna för ofvannämnda lägenheter, derest de blefvo lill skatte försålda, borde bestämmas uti kontanta penningar eller mans-dagsverken, ansett det förra alternativet, som medförde reda och enkelhet, vara med lägenheter af förevarande beskaffenhet, som numera utgjorde en stadsdel, mest lämpligt, och att i sådan händelse dagsverkena borde till kontant förvandlas efter de nästförllutna tio årens medel-markegång, eller för åren 1842—1851, utgörande lör ett mans-dagsverke 29 sk. 9? rst., eller i jemnt tal 30 sk., hvilket värde vore högre, än hvartill dagsverken i hela riket, utom de fyra nordligaste länen, i allmänhet uppskattades, och således i en icke folkfattig ort fullt tillräckligt; men att, derest E. iv. Mit skulle anse räntorna böra i mans-dagsverken fastställas, desamma borde, utan rättighet till utgörande in natura, bestämmas att årligen betalas, icke efter årets markegångspris, utan efter medium af de nästföregående tio åren, på sätt af E. K. Mit och Rikets Ständer i fråga om Kronans räntor i allmänhet blifvit beslutadt; börande, eller Kollegii åsigt, samtlige de i förenämnda förteckning upptagna lägenheter, de nu utan upplåtelse-bref begagnade eller öde varande, i den mån detta tillstånd upphörde, blifva föremål för skatteförsäljning, med endast åtskilliga af Kollegium angifna och i E. K. Mits Nådiga Proposition omförmälda undantag, och enär E. K. Mit i Nåder förklarat Sig anse, det köpeskillingen borde blifva tio års grundlega, hade, för den 454 Expeditions-Utskottels Förslag till underd.
Jag har endast velat uppdraga denna jemförelse för R. o. Ad., för att visa huru litet denna grundsats står i jemförlighet med våra allmänna grundsatser i afseende på äganderätten. Då detta är det hufvudsakliga argumentet, som blifvit framstäldt emot den åtgärd StatsUtsk. föreslagit, och som efter min åsigt är nödvändig för att bringa saken till en skyndsam fullbordan, och då jag i öfrigt i fråga 0111 sakens nytta ej hört någon motsägelse inom delta Hus, samt enär jag finner mig fullkomligt förekommen genom den utveckling af ämnet, som Hr von Troil framställt; så återstår för mig endast att hos Hr Landtm, anhålla om propos. till bifall å detta StalsUtskls efter min lanke ganska välgrundade förslag. Den i3 Augusti. 47 Hr von Hartmansdorff: I anledn. af den jemförelse, Frih. Sprengtporten nyss uppdrog med förhållande!, da man bör afstå vattenverk för allmänna ändamål, sill jag blott nämna, att om Frihln behagar läsa författningen afår 1824, så finner han hvad inflytande vattenverksägarcn har på bestämmandet af den ersättning, som honom skall tillkomma. Frih. Sprengtporten: Jag är visserligen icke nu i tillfälle att kunna ingå i detaljerad framställning af den författning, som angår vattenverks utdöromande; men hvad jag är i tillfälle att upplysa, är, att vattenverksägaren mäste lemna sitt vattenverk, då alla villkoren blifvit uppfyllda. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Äfven jag tror att beräkningen arsa uppgjord af StatsUtsk., attdereg:ten och corpser, hvilka här äro i fråga såsom löntagare, visserligen skola finna sig dermed belåtna: men då här uppstått fråga om rättighet eller icke rättighet för 11. St. och K. M. att besluta i detta afseende, emedan möjligen ett förnärmande af enskild rätt kunde uppstå; så hemställer jag om icke genaste utvägen vore alt hos K. JM. anmäla, det R. St. önska, att K.
N:o 173, i anledning af återiemisser utaf åtskilliga från Lag-Utskottet afgifna Belänkanden. Lacles till handljngarne. N:o 174, i anledning af väckta motioner, angående dels förklaring af 88 §. i Concurs-lagen den 12 Mars 1830, dels ock upphäfvande af hvad genom serskilde reglementen och beslut stadgadt är, till inskränkning i rättigheten för köpare af fast egendom, deri vissa inrättningar hafva inteckning, att erhålla tredje uppbudet. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Vällofl. Borgare-Ståndets, i Protocolls-utdrag af den 13 dennes meddelade inbjudning att biträda dess, i anledning af Lag - Fröt. XJtdr. d. 3o Jan, i841‘ 63 Utskottets Utlåtande N:o 166, om Förliknings-Comiteers inrättande fattade beslut, hvilket beslut äfven Hederv. Bonde-Ståndet, enligt Protocolls-utdrag af den 16 dennes, biträd t, med frånträdande af hvad Ståndet den 15 December sisth beslutat, och hvari det äfven inbjudit Med-Stånden att instämma. Preste-Ståndet, som icke kunde Vallöf]. Borgare-Ståndets beslut i dess helhet biträda, vidblef sitt beslut, det må Rikets Ständer i aflåtande underdånig skrifvelse anhålla, det täcktes Kongl. Majit i nådig Proposition till Rikets Ständer meddela en ledning för de reglementariska stadganden, sorn böra iagttagas vid inrättandet af Förliknings-Comitéer, men ansåg sig ock dermed hafva instämt i senare delen af det beslut, hvari Vällofl. BorgareStåndet stannat. Från V äl 1 o fl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedannämnde Utlåtande och. Memorial.
Sedlarne underskrifvas af tvänne Bankens tjenstemän och hållas på förhand färdiga, för att kunna genast och utan omgång till allmänheten utvexlas. O o 30:o. (Jemf. § 128, oförändrad). Mom. 1. I afseende på granskningen af förslitna och bristfälliga sedlar från och med 8 skillingar till och med 3 R:dr på ofärgadt papper, komma följande allmänna grunder att fortfarande tjena till efterrättelse, nemligen: a) att en sedel antingen till tulla värdet antages eller ock helt och hållet kasseras; b) att den fjerdedel nedantill åt höger, hvarå namnteckningarne befinnas, och hvilken, genom olikheten i fina trjmket, ensam för sig utvisar sedelns rätta valör, inlöses, då denna fjerdedel är fullständig och sammanhängande, utan afseende å de stycken af andra sedlar, som må vara vidfogade; c) att om på denna fjerdedel antingen båda namnen eller fina trycket saknas, eller om delar af någotdera eller af dem alla blifvit från det qvarvarande skiljda och icke kunna företes, sedeln likväl är inlösningsbar, såvida då det öfriga af sedeln, eller åtminstone, det återstående af dess nedra hälft, är helt och hållet sammanhängande; d) att deremot sådana hopfogade, ofullständiga bitar, af hvilka ingendera för sig är inlösningsbar, ej kunna genom blotta sammanklistringen vinna ett eljest saknadt värde, utan ovilkorligen måste kasseras. Vid inlösen af sedlar å färgad! papper, ställda i Banko, förfares enligt Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse den 5 Mars 1836. Mom. 3. Rörande inlösen af sedlar å Riksdaler Riksmynt, gäller till efterrättelse hvad i Kongl. Kungörelsen den 4 Februari 1859 är stadgadt. Frågor om inlösen af sådana sedlar, hvilka genom olyckshändelser blifvit så stympade och skadade, att denna inlösen beror icke af sedlarnes granskning, utan på undersökning och pröfning af särskilda skäl och omständigheter, hänskjutas till afgörande af Banko-Utskottet.
Angelägenheten af ett sådant uppehålls beviljande, har Herr Friherren, uti serskildt anförande af den 19 December, ytterligare utvecklat, medelst följande framställning: ”1 Östergöthland gifves en Familj, bestående afen Enka med 3:ne söner och en dotter, som, vid mannens och fadrens död emottogo en Egendom af omkring l4o,coo R:dr Banco varde. Den var då ograverad; men under den långa tid de lefde i Bo oskifto, upptogo de ett Banco-Transportlåu af a5,oo<> Bnnco-XJukottets Betänkande, N:0 13, f R:dr Banco, emot inteckning, samt på grund af itji 5 års taxeringsvärde åsatt hvarje fastighet, och således upplysande fastigheternes förhållande till hvarandra. Efter några å.r skulle etl. skifte verkställas, och som den conjunctur redan var inné, att köpare icke finnes, så återstod för dem ej annat sätt att komma från hvarandra, än att dela fastigheterne, då de 2:ne äldste sönerne behöllo Säteriet med några hemman, och modren så väl som dottren erhöllo hvardera några Frälsehemman. Vid detta skifte måste också Banco-lånet repartiseras, och hvardera erhöll deraf en anpart, svarande mot det taxeringsvärde, söm hvarderas iunehäfvande fastigheter egde; det vill säga, att vid fördelningen af lånet följdes samma grund, som Banken hade följt vid Lånets beviljande. — Modren och Dottren hushållade, och ådrogo sig ingen skuld; men de anie Sönerne hopade, i deras fastigheter, inteckningar på inteckningar, och cederade slutligen bonis. —■
Häremot anser sig Utskottet, i öfverensstämmelse med dess ofvan yttrade åsigter, böra tillstyrka, att till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, för undsättningar åt behöfvande vid och efter inträffade missväxter, under hufvudsakligt iagttagande af de vid sednast förflutna Riksdag fastställda grunder, må fortfarande intill Rikets Ständers nästa sammankomst anvisas: 1:0 hvad, som utaf i83o års undsättnings-creditiv-medel influtit och dels är i Rikets Ständers Bank innestående, dels blifvit till Rik sgälds-Contoret återlemnadt, jemte hvad som af dessa medel kan ytterligare inflyta genom återbetalning af härutaf meddelade låne-understöd eller försäljning af den till sådana understöds godtgörande lefvererade spanmål; och yv 2:0 de medel, hvilka, sedan början af November månad 184r» ingått såsom tull-afgifter för till Riket införd utländsk spanmål, äfvensom de hädanefter, under fortfarandet af en stadigvarande spanmålstull, ingående enahanda afgifter. Men på det att den, såsom här ofvan uppgifvits, i Banken innestående, odisponerade behållningen af nyssberörde tullmedel må under tiden intilldess densamma behöfver användas för det ändamål, hvartill den är afsatt, Bih. till R. St. Prot. 18-15, 4 Sami. 1 A/d. 40 Haft. 2 iO Stats-Utskoltels Utlåtande, N.-o 160. kunna för andra stafsutgifter Begagnas och i allmänna rörelsen äter ingå, får Utskottet hemställa, att nämnde contanta behållning må, i likhet med hvad som, angående inbetalningarne å i83o års undsättningscreditiv, förut är stadgadt, till Riksgälds-contoret öfverlemnas, emot skyldighet föri detta Werk att de sålunda emottagna medlen Kongl. Maj:t för det dermed afsedda ändamål, på skeende reqvisition, tillhandahålla.
Privilegier befästade och äfven sedan upplifvade Kongl. Författningar medgifne rättighet, att från deras Boställen få ordinarie roteringsfungan till andra oroterade men rotering*- )6 Prof. Utdrag dtn 7 Augusti 1849. skyldigs hemman inom Regementets stånd öfverflyttad, ej eller någon rubbning uti de roteringsflyttningar, som till följe häraf redan skett, de må hafva blifvit verkställda före eller efter i8a3 års Riksdag, eller något hinder för deni, som uti hittills gällande laga ordning kunna hädanefter åstadkommas,' antog Borgare-Ståndet ofvannämnde inbjuda ning. S. D. Efter ånyo skedd föredragning af Bevillnings-Utskottets Memorial, N.o 37, i anledning af olika beslut, hvaruti Riks-Stånclen stannat, i afseende på grunderne för den blifvande allmänna bevillningen, samt för värdering af fastigheter, gillade Ståndet, med förblifvande vid dess förut fattade beslut, 1, a, 3, 4, 5, 6 och 8 VoteringsPropositionerne, hvaremot Ståndet frånträdde beslutet, att ordet fynd ina utur Åttonde Bevillningsgrunden uteslutas; och ansåg Ståndet, i följd här,' af, den Sjunde Voterings-Propositionen för-j falla. Från Hedervärda BondeStåndet. & D. Constitutions-Utskottets Memorial^ ^!? 44» rörande Casper fFijkmans anmärk» Prof. Utdrag den 7 Augusti l8ag. ij nings-anledning, i afseende på 1826 års För-, ordning om Rusthålls-afgifterne till kWadstena Krigsmanshus, blef, vid föredragning, lagdt till handiingarne S. D.