Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ytterligare och då Stals-Råds-ledamöternes lid genom att sysselsätta sig med alt efter bästa förstånd afgöra dessa mål varit beständigt upptagen, så anklagar man dem derföre att de icke med så stor omsorg behandlat de större Reg.-ärenderna, som man vill fordra och som de sjelfve utan allt tvifvel skulle hafva önskat att kunna medhinna. Man har således godt tillfälle att å ena sidan göra anmärkn:r vid småsakerna, och att å andra sidan anmärka, att inga stora saker blifvit uträttade. Om således Konungamakten äfven genom delta förslag skiljes ifrån de flesta af dessa detalj-bestyr, så blir den just derigenom först rätt fri och kraftig i sin verksamhet, och det är äfven på denna grund jag hoppas alt R. o. Ad:n skall med godkännande upptaga Konstitutions-Ulsk:ts ifrågav:de förslag och förty afslå de här framställda förslagen till gemensamma tankar; hvarom jag vördsamt anhåller om Ilr Grefven och Landtmarskalkens propos. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit utärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Ibland de anmärkn:r, som emot detta förslag blifvit gjorda, har jag synnerligen fästat mig vid en, som äfven af den siste värde talaren nyss upptogs, näml. den, alt Konungen skulle för närvande vara ställd öfver lagen, men att Han genom antagande af detta förslag icke längre skulle blifva det. För min del kan jag ingalunda erkänna sanningen af denna uppgift. Väl är Konungen enligt grundlagen för sina gerningar icke personligen ansvarig, men han är derigenom ingalunda ställd öfver lagen. Då Konungen är den som stiftar de ekonomiska förfaltmne, så kan 218 Den 12 Juli f. m. lian ju icke annat än äfven önska att de noggrannt mätte efterlefva», men för att lian skall kunna vinna denna sin önskan, måste det äfven vara hans egen vilja att så noga som möjligt sjelf i främsta rummet efterlefva desamma. Endast derigenom kan han åt deni vinna den aktning och det förtroende, som de böra ega.
Dess och Rikets Krigs-kollegium, uti skrifvelse af den 10 Maj 1849, i underdånighet hemställt, att, enär ej mindre i arméens, än ock i flottans krutförråd funnes en större mängd krigskrut, tillverkadt före år 1831, efter hvilken tid nya kontrakt med krutverksegarne ingingos och bättre arbetsmethoder antogos, men detta äldre krut icke kunde anses användbart för krigsbehof eller skarp-skjutning samt utgjorde för stora qvantiteter för att kunna till exercis eller salutskott förbrukas och ej heller skulle kunna utan alltför betydlig prisnedsättning begagnas vid bergverken, Kongl. Maj:t måtte i nåder tillåta, att allt före år 1831 tillverkadt Svenskt krut, som i arméens och flottans krutmagasin förvarades, måtte vid de förråden närmast liggande krutbruken få successive omarbetas till bergskrut, med tillsättning af ny salpeter, der sådant fordrades, för att åt krutet gifva nödig styrka, samt att kostnaden för det äldre krutéts omarbetning och för tillsatts af behöflig ny salpeter, hvilken utgift jemte transportkostnaden från förråden till krutbruken förslagsvis blifvit af kollegium beräknad till 5 r:dr per centner, måtte få för högst 1,200 centner om året af krutförsäljningsmedlen bestridas; så har Kongl. Maj:t, uti nådigt Kongl. Majlis fiåd. Skrifvelse, N:o 65. 53 bref af den 22 Maj 1849, anbefallt förbemälde kollegium att till en början låta till bergskrut omarbeta högst 1,200 centner af det uppgifna äldre krigskrutet och detsamma med krigskrut af ny tillverkning ersätta samt kostnaden derför af under händer hafvande medel förskottsvis bestrida; hvarefter, uppå kollegii anmälan om resultatet af dessa åtgärder, Kongl. Maj:t ville rörande detta ämne fatta det nådiga beslut, hvartill omständigheterna pröfvades föranleda.
Erhålla vid val af personer, en eller flere lika många röster, anställes dem emellan genast lottning. 47 §• Vid hvarje Riksdag, vare sig Lagtima eller Urtima, välje Ridderskapet och Adeln på sätt föregående §§. stadga, trenne Fullmägtige i Riksens Ständers Bank, lika an-al FullmägtL ge uti Riksens Ständers RiksgäldsContoir, samt 6 Revisorer, att emellan Riksdagarne öfverse och granska StatsVerkets, Bankens och RiksgäldsContoirets tillstånd. Styrelse och Förvaltning. Desse Fullmägtige och Revisorer intaga sina säten efter ordningen i Matrikeln af de Atter de tillhöra. I anseende till personerne, hvilka till desse befattningar kunna komma under omröstning, iakttages hvad Riksdagsordningens 70 §. härom stadgar. Med val till Revisorer af Ridderskapet och Adeln, hvilka emellan Riksdagarne skola förrättas, förhålles på sätt Ridderskapet och Adeln, jemlikt 6g §. Riksdagsordningen, finner lämpligt särskilt stadga. 48 §. Till befrämjande af nödig ordning vid Den 25 Junit. 495 Ridderskapets och Adelns allmänna samman? komster, är särskildt stadgande utfärdadt; som i stora RiddarhusSalen kommer att till efterf rättelse anslås. 49 §*' Emellan Riksdagarne besorjes och förval tas Riddarhusets angelägenheter afen Direction, bestående af 7 Ledamöter, hvilka af Ridder* skåpet och Adeln vid hvarje Riksdag väljes genom samfäld omröstning in Pleno, bland så-i dane Adelsmän, hvilka äro behörige att vara Ledamöter i Utskott; hvarjemte vid samma tillfälle utses trenne personer, att i den ordning de fleste rösterne erhållit, inträda i Direction vid förefallande ledigheter. För Directionen är utfärdad särskild Instruction, hvarefter den emellan Riksdagarne har sig att rätta» och hvaruti äfvenledes innehålla föreskrifter för RiddarhusSecreteraren och Riddarhusets öfrj rige Tjenstemän.
Revisö* terne gifvit Herrar Bankö-Fullmägtige tillkän* ila, det rättigheten för Manufactur - Discontina , att vidare begagna detta Lånbiträde vöre för* Verkad; Sa anser väl Utskottet Riksens Ständef Utom all fråga Vara berättigade, att bestämma de grunder^ hvarefter Bankens till näringarnes Understöd anslagne medel böta förvaltas, äfven* Sofn deras Revisorer äg2, då de finna desse för* Valtningsgrunder icke vara fö;jde, att förordna örn sådanö medels indragning, mten Utskottet tror tillika, alt då, såsom nu Riksens Ständer sjelfve äro samlade, bör Vid pröfning,„ötn des* se medel skola indragas eller icke, hos deni hufvudsakligen afses och tägas i betraktande*' huruvida Näringarnes ställning ännu ytterligare påkallar samma understöd och hvad Verkar! indragningen deraf skulle för dem medföra? bihang till Riks.St. Fröt. tgij -itih 4-dc Sami. Och som Utskottet, genom hvad vid denna förrättning inhämtats, kommit i den öfvertygelse, att Fabrikerne och Manufacturerne för det närvarande verkligen äro i'behof af detta anslag, och Utskottet sålunda äfven delar den af Revisorerne yttrade farhåga, ätt én nti skeende hastig indragning af samma Uånesumma, skulle för desse Näringar medföra svåra olägenheter och betänkeliga följder, samt Utskottet, i an* ledning af Banko-Utskottets förfrågan, i afseende på säkerheten af detta I>ån, uti serskildt utlåtande, ansett Banken derföre vara fullkomligen tryggad; Alltså och då Kongl. Majit* på sätt här ofvan nämndt är* jemväl föreställt Riksens Ständer Näringarnes behof af ökade understöd, hemställer Utskottet, att ifrågavarande af Banken lemnade Uånebidrag af 200,000 R:dr måtte fortfara och Manufactur-Discontetl hädanefter såsom hittills tillhandahållas.
1885 att &amp; t en koniit6 1.aini1.a i uppdrag a t t a in der söka, hnrii iindervisnii~gen i de eiiskil.dn liögre skolorna för liviiilig u.ngclom f. 11 .. bechefves samt Iivilka resultat d densamma clittills v~iii~zits. Komithi, so111 bestod af sex leclainöter, iläraf tvi, Icviiiligai, fru S. Adleiq~a~rre, född Leijo~ihnfvucl, och bitradmcle förest~~~iclariniinn ~ i c stateils l iionnarsliola för flickor fiöken E Casselli, aflä~niiacle den 19 jaii .. 1888 sitt ntl8tmide. I cletta redogjorde koinith för iindervisnings-, 11.ygi ' e11.i.s1ia-, ekonowiskn m. fl. förlikllaiide~i vid förefintlig, liögre fli.cl: skolor ' samt framlade förslag dels till fiirdelande af ijkndt statsa~idag till. ett visst antal enskilda högre j-licksko1.0~ iiels till fö~: vaiictlaiide till samskolor af statens lägre gossläroverk i itskilliga. iizinclre kommuner. Denna utresning har hittills ej haft nigon riiii~ati fiAjil än a t t k. n1: t till 1891 h s riksdag d l ä t en proposition till höj ande af anslaget till flickskolorna till 100,000 kr., h \ - illie11 proposition aiitogs af kamrariw. E t t förslag asf tv5 eiirkildri motionärer vid sanmna riksdag om anslagets höj ande till I4O.OO) kronor ldef däremot afslaget. Riktningen till föriiiiii för de allmänna gossliiro~ierkeiis öppnande för flickor, fick sitt första uttryck rid rikstlngeii 1885 genom en motion af herr A. Heilin.
105 sträfvigt vägra att åtlyda Rektors och Consiståi dom, eller om de, sedan de brutit sig ur arresten eller då någon borgat för deras personer, efter kallelse icke inställa sig, skola de straffas med offentlig relegation, hvilken, att ingen må derom vara okunnig, består deri, att den medför vanfrejd, utestänger från öfning ars och studiers idkande vid Akademien, och, så lunge den varur, äfven frun beklädande af Ldro-embeten och andra hederliga jmblika sysslor.” Och slutligen lyder 28 mom. af samma 23 kap sålunda: ”Ingen må om någon utsprida ärerörigt rykte, eller med updiktade beskyllningar, falska angifvelser eller smädeskrifter angripa hederligt och oskyldigt folk; de som befinnas hafva häremot brutit, skola strängeligen straffas och med vanära uteslutas från Akademien och alla embeten i Riket," hvilket sistnämnde stadgande just afser det brott, hvarföre Hr Munck af Rosenschöld är dömd. Ar nu icke straffet vanärande, så länge dessa Constitutioner finnas till, så vet jag sannerligen icke hvad med vanära förstås. Öfvertygelse!! om hvad som är både rätt och tillbörligt bar föranlätit mig att väcka ifrågav:de motion; och utgången af densamma skall visa om de känslor af heder och ära, som fordom på ett sä lysande sätt lifvade Sveriges Ridderskap, ännu fortlefva eller om dessa känslor möjligen under tidens lopp kunnat förkolna ända derhän, att Sveriges nuvande R. o. Ad. vill bland sig behålla en person, som genom domslut är stämplad med vanära. Några ledamöter hördes härtill yttra bifall. Hr Munck af Rosenschöld: Här lärer icke vara frågan om beskaffenheten af det straff, hvarmed Consist. Acad:m i Lund i sitt utslag har mig belagt. Första frågan är naturligtvis den, huruvida detta utslag är, enl. orden i 7 § Riddarh.Ordn. behörigt eller icke. Jag har redan haft den äran att för R. o. Ad. uplysa
S. D. Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens den 21 dennes första gången bordlagda betänkande N:o 23, i anledning af väckt motion om tillsättande af en kommitté, så väl för granskning af af ett utaf herr Stjernsvärd„ Gustaf Mauritz_, afgifvet förslag till landtförsvarets organisation, som för utarbetande af ett fullständigt utlåtande Prot.-utdrag den 28 Juni 1848. 485 om hela försvarsverkets lämpligaste ordnande, blef, efter förnyad föredragning, af Ståndet bifallet. S. D. Föredrogs Stats-utskottets, sedan den 22 dennes på bordet hvilande, utlåtande N:o 207, i anledning af erhållna återremisser å betänkandet N:o 124, angående regleringen af utgifterne under riks-statens 8:de hufvud titel. Utskottets yttranden, i afseende å 2:dra och 8:de punkterna af utlåtandet N:o 124, fann Ståndet ej föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handhngarne. I fråga om 4, 7 och 18:de punkterne, vidblefStåndet sina förut fattade beslut, och beträffande 13 punkten, lät Ståndet vid Medståndens fattade beslut bero. 21:sta punkten. i:sta momentetangående beloppet och användandet af lärjungarnes vid elementar-läroverken termins-afgifter. Ståndet afslog-, hvad Utskottet i afseende på termins-afgiften af lärjungarne uti utlåtandena tillstyrkt. 2: dr a momentet. Litt. a, rörande tillstyrkt förhöjning med 90,000 r:dr uti nuvarande års-anslaget för elementar-läroverken. Det tillstyrkta anslaget, 90,000 r:dr, ansåg
Ett ej mindre vigtigt stöd för vissheten om denna af Rikets Ständer beöutade operations företagande, vid utsatt' tid och enligt stadgade grunder, har Utskottet velat bereda, genom den tillåtelse att, emot ersättning, enligt Myntbestämningsgrirnden, kunna använda, i afräkning på de anbefallda Silfverköpen, det ' i Ifver eller Guld, sorn i och genom upplåningen erhålles, eller, der sådant ej skulle linnas behofligt, insätta denna metalliska tillgång på DepositRäkning, med rättighet att genom försäljning öfverlåta Depositions-Attesterne till den eller dem, som vid hög VexelcouVS skulle åstunda att sig deraf begagna. 4 Banco-TJtsÅ:s Beliinltande, N:d 92. Hvad i öfrigt beträffar de grunder, som Utskottet, i afseende pä Fondens utlåning, föreslagit, torde Rikets Ständer finna, att dervid, till fördel för de Lånebehöfvande, allt blifvit gjordt som möjligen kunnat göras; och hoppas Utskottet icke desto mindre, att förluster för Banken på denna utlåning torde vara möjligast förebyggde. Räntans bestämmande till 5^ procent är ett oundgängligt vilkor, hvarförutan Banken ej skulle kunna undgå att p‘i dess medlande befattning härutinnan i det hela utsättas för uppoffringar. Och då i betraktande tages, att, efter den af Utskottet föreslagna lietalningsgrund å 6 för hundrade årligen på ursprungliga (Japitaiet, oansedt ränta årligen godtgöres med 5 V procent å Capitaläterstoden, icke mera än 4 2 å 43 år åtgå, för att helt och hållet afbörda en dylik skuld till Banken, då deremot ett stående Cassa-Lån med 6 procents ränta vore, efter lika många års fortsatt betalning, till hela Capitalbeloppet qvarstående; så inses häraf nogsamt, hvilken betydlig lättnad för gäld - bundne Fastighetsegare kan beredas, genom utvägen att på denna Lånefond kunna öfverflytta en ej ringa del af stående skulder, för hvilka de hos allmänna Cassör eller enskilda personer förut häftat. Och genom tillåtelsen att å dessa
Vid 1815 års Riksdag erhöll StatsUtskottet Nådig Proposition ifrån K. M:t, ang:de förhöjning af det mindre Creditivet till i,5oo,ooo R:dr; och på samma Betan kanden, N:o 287. 363 Utskotts tillstyrkande, i Betänkande den 18 Julii nämde år (5 B. 3 Afd. p. 1916) följde R. St:rs i 12 §. af Riksdagsbeslutet tillkännagifne bifall dertill, så lydande; ”Af de i Reg.-Formens 63 §. omförmäldte serskildte Summor, hvilka för oförsedde händelser skola afsättas och anslås, bafve vi i Banken afsatt det större Credilivet till en Summa af Två Millioner Riksdaler, att, enligt föreskriften och förbehållen i berörde §. af RegeringsFormen, användas. Det mindre Creditivet, håfve vi i R.iksgä|dsContoiret afsatt till ett belopp af en och en half Million Riksdaler, hvaraf en tredjedel eller FemHundrade Tusen Riksdaler, såsom hittills, skola yara att tillgå för hvarjehanda utomordentliga tillfällen och behof Men de öfrige två tredjedelar, eller En Million, icke utan i fall af oundgängliga försvars-anstalterj få lyftas.” Vid 18 r 8 års Riksdag bl ef beslutet enahanda med det som år ;8i5 blifvit fattadt (se Riksd.-fieslutet §. n), Vid 1823 års Riksdag blefvo StatsCreditiven föremål för Statsoch BätjcoUtskottens gemensamma öfverläggning. De tillstyrkte, (Finance-Betänkandet den 21 Julii 6 Sami. p. 243 med Bil, Litt. C, D och E, Bib. till R. Strrs Protocoll); att den Summa, som enligt Reg.Formens 63 §. borde afsättas och anslås, att vid infallande Krig af Konungen lyftas, sedan Han StatsRådet in Pleno hört och R.
Betta senare var praxis, åtminstne under de senaste Riksdagarnej och blifver det förmodligen alltid, antingen närvarande redaction af § bibehålles eller ej. Hvad den omnämnda öfverflyttningen till den mindre stadgan angår; så, ehurusannt det å en sida är, att dessa småsaker alldrig borde slå i den del af StåndsOrdningen, som anses nog vigtig, för att fordra ett RiksStånds och en Konungs sammanstämmande beslut, innan den kan erhålla kraft af lag, kan man likväl å en annan sida säga, att det finnes många andra §§ i RiddarhusOrdningen, som icke eller borde anses äga en sådan vigt, och att så länge dessa qvarstå, och minsta ändring i dem kan gifva anledning till tvister, må det äfven gerna stå något om, hvilken Bänks Ledamöter få träda inom skranket. Af § 43 är första fjerdedelen till och med orden ”namn eller antal i' samt hela 1 H. 21 Den 22 November f. m. den sista från och nied orden: ”Till undvikande af” innefattade i §§ 53 och 71 af Riksdagsordningen, men den underrättelse 0111 val-listornas beskaffenhet, som före hvart val bör vara anslagen i Riddarhussalen, är ofullkomligt beskrifven; det ar nemligen lika nödvändigt att, på sätt 1823 års förslag innehåller, ”dervid tillika an”märkes, hvilka Ledamöter af Ståndet, som ”för tillfället, enligt Riksdagsordningen, ”icke kunna komma under omröstning, eller ”äro berättigade att i valet deltaga.” En lista på deni borde till och med inför Ståndet justeras, innan valet fick för sig gå. 20:de Förändringen består i tillägget äf en ny §., antingen näst före eller näst efter den nuvarande § 44- Under 1818 års Riksdag, kanhända ock förr, begynte man vid de val till nämnder, som i Riksdagsordning omtalas, och der till och med 21 personers väljande på en gång ifrågasättes, alt tillika välja suppleanter.
Det måste föröfrigt märkas, atl när kommissionen här talar om ett fördelaktigt användande, det ej så bör förstås, som skulle kommissionen anse bränvinsbräuningen i och för sig sjelf önsklig, utan, eftersom en gång denna handtering är tillåten och man ej kan förhindra konsumtion af bränvin, det då måste vara fördelaktigare, att till besparande af sådana materialier, som kunna begagnas till föda, man använder andra som dertill föga eller alldeles icke duga, hellre än att desamma skulle blifva alldeles obegagnade. Härtill kommer att kontrollutgifterna skulle blifva ganska betydliga och lika stora, som vid mäskbeskattningen. Det är derföre ingalunda detta beskattningssätt, som kommissionen ämnar att föreslå under namn af ”produktions-beskattning”, utan det förutnämnda, nemligen beskattning af den färdiga produkten eller det erhållna bränvinet, och de orsaker, som förmått kommissionen att föreslå detta beskattningssätt, tillåter sig kommissionen här att anföra. Då såväl mäskningssom afverknings-processen blifver skattefri, ifall afgiften lägges på det erhållna bränvinet, så förfalla de motiver, hvilka, såsom ofvan är visadt, förmå bränvinsbrännaren, att på utbytets bekostnad inskränka mäskrummet eller påskynda afbränningen. Under det de förenämnda beskattningssätten sålunda till en stor del leda dertill, att uppmärksamheten vändes ensamt på inbesparing af afgiften, fastän med uppoffring af en del af utbytet, d. v. s. för så vida den förlust, som uppkommer, uppväges af den inbesparade afgiften, gör produktbeskattningen deremot händerna alldeles fria med hänsigt till rörelsens ändamålsenligaste drifvande, och är en sporre att söka hela vinsten uti en tillökning i utbytet och produktens godhet, följaktligen till ett drifvande af rörelsen, som i statsekonomiskt hänseende är det mest fördelaktiga.
Och att uppfostra. sex söner förutsätter ej ringa omtanke och arbete, fran. en moders sida, i synnerhet när man som fru Runeberg tager sina modersplikter med sk mycket allvar och karleksfull hangifvenhet. S&amp; var hon ej blott deras vikdarinna, *) Fadern mr tiillförvnltaren., seclermera,l; amrera~reii i regeriiigskonsel jen Karl Fredrik Tengström. 204 som sm&amp;, (makarne Ilaneberg ägde inalles 8 barn, af hvilks två dogo i späd hlder) nar gossarna hunnit till skolåldern hade de dessutom i sin mor sin förnämsta lärare och mentor, hvilken hjälpte dem att inplugga lexorna t. o. m. latin och Euklides elementa. Den tideli var ocksi skötandet ' af ett hus mycket mera inveckladt än nu, ty en mängd sysslor förrättades i hemmet, hvilka i våra dagar näppeligen förekomma i ett stadshush~ll. S&amp; hade fru Runeberg att öfvervaka slakt, korfstoppning, ljusstöpning, tvUkokning, brygd, bak m. m. förutom. skötseln af kökstriidgtirden och en mängd tillfälliga sysslor såsom malning, omstoppning och bekladninq af möbler, tapetsering af rum och andra göromil, omöjliga att uppräkna, men viil bekanta för alla 50-talets husmödrar pk landet. Att fri; Runeberg det oaktadt fick tid öfrig till verksamhet utom hemmet bevisar bäst, a,tt hon var i besittning af en ovanlig. driftighet och praktisk förmåga. $6 rar hon under mång % tir ordförande i n Fruntimrnersföreningeu D i Borga samt tog verksam del i inrättandet af och vården om den första skdn i Borg&amp; för folkets barn, den s. k. )) Fnttigflickslcolan~. d:: - A f. de har anförda enkla fakta vill det synas som &amp; u Runebergs lif ej i mycket afvek från hvarje annan borgarfrus och husmoders.
På Hedervärda Bonde-StÄndets Ledamöters vägnar. Ledamöters vägnar, P, Winbladh* Nils Mansson. W, Karström, N;o 2. Ank. till Exp. Utsk. tlen Ig Jani!. Utlåtande, i anledning af vackt motion, om upphörande elier inställande utaf afvittringsverket i Herjeådalen, Uti ett hos Hedervärda BondeStåndet afgifv.et samt derifrån till StatsWtskottet remitteradt memorial, har Riksdagsfullmägligen Sven Jonsson från Jemtlands Län, anfört: alt ehuru med afvittringen, som blifvit beslutad att öfvergå de Norra Länen, visserligen åsyftats alt gagna hvarje province serskildt, samt befrämja jordbrukets förkofran, vore det likväl tvifvelaktigt, huruvida de förraoner denna inrättning kunde medföra för Herjeådalen, uppvägde de olagenheter och kostnader, som vid verkställighet deraf i nämnde Landsort uppstå; och ville det åtminstone synas för en kännare af denna fjellbyggd, att afvittringen endast komme att tillskynda invånarne skada och Staten förlust.
Maj:ts nådiga Proposition, angående tillökning i arméens nuvarande kavolleristyrka, fattade Ridderskapet och Adeln följande beslut: »Erkännande behöfligheten af en tillökning i kavalleriets nuvarande styrko, föreställer sig Ridderskapet och Adeln, att en dylik förändring bör kunna åstadkommas, utan att någon del af det redan alltför fåtaliga kavalleriet blifver till infanteri förvandladt, och kan för sin del icke godkänna förslaget om Smålands husar-regementes afsiltaude. Ridderskapet och Adeln anser äfven, att kavalleriets förstärkande genom indeld eller värfvad trupp bör kunna med största fördel åstadkommas i förening med vakanskontrakternas förnyande med de afsutne rusthållsregementena och vakansafgifternas förhöjande till ett belopp, närmare motsvarande värdet af den skyldighet de äro beräknade att ersätta.» Och skulle de öfriga Riks-Stånden vänligen inbjudas att i delta beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena. S. 1). Föredrogos Stats-Utskottets Utlåtanden och Memorialer: 32 197. i anledning af väckt motion om inlösen för Statens räkning af Hebbeska egendomen å Riddarholmen. Bifölls. 32 202, i anledning af Kongl Maj:ts nådiga Proposition angående en den Svenska beskickningen i Turkiet tillhörig, i Pera belägen, fastighet. Bifölls. 32 205, i anledning af Kongl. Majrts nådiga Proposition i fråga om afsöndring af jord från Eskilstuna kungsladugård till utvidgaode al Eskilstuna stads samt Klosters och Forss församlingars begrafningsplats. Bifölls. 32 204, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande Stats-Utskottets Utlåtande, 32 147, i fråga om väckt motion om Kyrkoherden G. A. von Ztceigbergks enka, Maria llceggrens bibehållande intill sin död vid åbooch besittningsrätten till eller arrendet af indragna predikantsboställena vid Westgöta f. d. kavalleriregemente Törnestorp, % mantal, och Hofstena Lunnagården, l/4 mantal, i Skaraborgs län.