Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:s disposition bevilja ett årligt anslag af 6000 r:dr b:co, för att genom denna summa upmuntra Svenska konstnärer, pä sätt: att desse kunde beredas arbete genom beställningar för kyrkor och andra Statens byggnader, får undertecknad, som på det högsta vet värdera Frih. Bennets fosterlänskt varma nit och intresse för Svenska konsten och dess idkare, äran fästa R. o. Ad:s upmärksamhet på ofvannämnde motion och tillika, för att i någon mån bidraga till konstens bevarande och dess idkares förkofran, föreslå några af behofvet påkallade förändringar af dispositionen af de äskade 6000 r:dr och alt yttra sina tankar i detta ämne. Det finnes troligen ingen, af Sverges nu församlade Ständer, med ringaste konstsinne och smak, som icke vet att hålla den konstnärlige motionären räkning för hans i alla afseenden vackra motion, men jag kan icke öfvertyga mig att konstsinnet inom Sverge lyftes genom några tusende riksdalers anslag till en enda branche af alla konstgrenar. En sann konstnärs existence beror endast och allenast på konstsinnet i ett land, och det är detta konstsinne folden bildande konsten och all konst i allmänhet, som ger lif och näring åt dess talanger; det synes derföre vara af högsta vigt, att pä alla uptänkliga sätt söka inympa konstsinne i jemnbredd med vanlig skoloch nniversitetsbildning hos de upväxande, på det desse i en framtid må, kraftigare än vi, kunna inse behofvet af konstens återuplifvande och dess idkares npmnntran.
Prygelstraffet är på samma gäng sin egen orsak och sin egen verkan. Det försämrar, förfäar och förvildar sinnena, så att det, sä länge det finnes, måste synas oumbärligt för disciplinens upprätthållande. Men tag bort det. och man skall snart linna, att dess nödvändighet bortfaller. Sinnena bli mildare, iätthandterligare samt låta sig leda och rätta genom mildare straff. Kongl. Majit har äfven i sin förordning, angående förmanskap och extrajudiciel bestraffningsrätt inom armén, gifven Stockholms slott den 29 Mars 1859, anlydt och medgifvit användandet af åtskilliga mildare straff. Der förekommer § 15 först för lättare förseelser varning, meddelad af befälhafvaren, antingen enskildt elier i närvaro af några utaf den felandes förmän eller kamrater, samt vägran af tjenstledighet. Vidare a) exercis, vaktgöring och handräckning utom vanlig ordning; b) förrättande af besvärligare eller sä kallade släparbeten, hvilka för krigsmaktens behof kunna förefalla; c) inskränkning i friheten att å eljest tillåten tid vistas utom kassern, läger eller qvarter; d) innehållning af bränvinsportion. Man skulle härtill kunna Motioner i Borgare-Ståndet 1862. J\G lil.' 225 kunna lägga åtskilliga andra, mildare straff, hvilka, utan att, vara vanärande eller menliga för helsan, likväl kunde medföra ganska betydligt obehag för den felande. Härefter komma, såsom straff för svårare förbrytelser: första graden: vak!- arrest under högst 6 dagar; andra graden : mörk arrest eller arrest vid vatten och bröd, likaledes under högst 6 dagar: tredje graden: mörk arrest eller arrest vid vatten och bröd under minst 7 och högst 10 dagar; samt först i fjerde graden, och sedan den tredje föregått (S 37) från 25 till och med högst 40 prygel eller (lagg. Enligt regeln kan fjerde gradens straff blott tilldömas af regementseller korpschef, samt af öfrige regements-officerare blott då de äro detacherade (§§ 23 och 24).
Fjerde Hufvud-titeln, innefattande Clericieoch Läro-Verken» Uppå denna hufvud-titel har blifvit beviljad en löne-tillökning af 30 B:dr för Consistorie» Notarien i Wisby; men som deremot ifrån State» - ia6s I)en 14 Juli. ten blifvit uteslutna de härpå odisponerade 26ci B dr; så har utgiften å denna hufvud titel bilf* vit mindskad med 170 R:dr emot förr. Femte Hufvud-titeln , innefattande Steterna för de Fria Konsterna. Uppå dennå hufvud-titel är beviljad tillökning i Stats anslaget för de Fria Konsternas Academie, att fördelas efter Kongl. Maj:ts vidtagande .Nådiga beslut » i,330: saint lön för en Secreterare vid Konungens Museum, att utgå efter enahanda grunder, som för den nu i allmänhet beviljade löneförhöjningen blifvit faststäldej och upptages här, förhöjningen inberäknad, med - * * 87:24 Tillhopa 1,417; 24 —» Sjette Hufvud-titeln, innéhällande Milda Stiftelser. Enligt Riksens Höglofl. Ständers vid denna Riksdag fattade beslut, äro följande tillökningar och öfverflyttningar på denna hufvud-titel beviljade, nemi.: Tillökning i anslaget för Cur huset i Stockholm, hvilken tillökning likväl endast är hit flyttad från Medicinal Staten på 2:dra hufvud-titeln, enligt Kongl. Majus Nådiga Proposition 1,000: D ito för Krono Spinnhuset i Stockholm 2)365:14. 4* Löneförhöjning för 3:ne FattigMedici 266:32. tTnderstöd för Fattigvårds Inrättningen i Carlscrona * 3iOOo:__„, Som Riksens Högloft. Ständer »
Ar det så, följer deraf, all om Adeln får något, så är det en annan som gifvet', och sluter man sig till den talarens tankeledning, som begärde uppskofvet, så vöre det BondeSt., som nu komme att göra en uppoffring åt Adeln. Sä ser jag icke saken, utan att valen till riksdagsmän af BondeSt. skola ske inför domaren i hvarje ort, denne må vara frälse eller ofrälse. Om detta Gunst.Utslf.s förslag af Ständerne antages och af Konungen sanctioneras, blifver deraf en lag, men deruti kan jag ingalunda finna att någon fördel ligger för R. o. Ad.: tverlom R. o. Ad:s ledamöter inom domarecorpsen får sig en ny skyldighet ålagd, och deruti kan jag ej se någon vinst för R. o. Ad. Jag kan åtminstone icke calculera vinsten eller förlusten på den ena eller andra sidan; men ju mera man kan närma det ena Ståndet till det andra, ulan att förnärma hvarandra, så gör man en vinst för det allmänna. En sådan vinst är del, att en domare, om han är adelsman, ej må vara förhindrad att göra sin tjenst. Inom Const.- Utsk. har ingen af BondeSt:s ledamöter yrkat afslag ä detta förslag; tvertom, de hafva tillstyrkt detsamma, och jag har således ingen anledn. alt förmoda, att BondeSt. anser att förlust genom detsammas antagande skulle uppkomma. Ur denna synpunkt anser jag att afgörandet icke bör uppskjutas. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag skall endast yttra mig om frågan huruvida betänk, bör hvila eller icke. Det är den skillnad mellan det betänk., hvilket försl föredrogs, och det nu förevar., att det förra afhandlade en fråga, som rörde BorgateSt. och icke R. o. Ad. på annat sätt, än att detta Stånd naturligtvis bör vara intresserad!, deraf, afl BorgareSt. varder väl representerad!. Jag fann derföre icke något skäl lill den bordläggning, som då begärdes.
Det skall då se ut som om han gjort allts ammans af enskild h ämd, ty genom min försorg h ar den der historien om Kungens k ärlek till hans fäs tmö blifvit u tspridd rundt omkring staden. Der är han! SJETTE SCENEN. MAURITZ. PECKLIN. P e c k l i n . Jag väntade er, herr löjtnant, men, hvadan denna mörk a uppsyn. Jag har ju lofvat er att få hämnas. M a u r i t z . Ja, herr General, men jag fruktar att jag begått ett misstag; när j ag påminner mig Gertruds rena blick, h ennes sista ord till mig, förefall er det mig som om jag l åti t dåra mig af en f alsk villa oc h att jag orättvist misstänkt både henne och Konu ngen. Fyra dag. af K. Gust. 50 P e c k l i n . Akta er, unge man! Jag f ruktar att er kärl ek är så stark att den kommer er att gl ömma hederns fordringar. M a u r i t z . Aldrig! och om j ag blott h ade visshet. P e c k l i n . Äro då Konungens mång a l ättsinniga äfventyr er o bek anta? Vet ni icke att heder och dygd äro för honom endast tomma, betydelselösa ord, eller kanske tänker ni göra som så många andra, blunda fö r Majes tätets vilja och låta honom genom yttre utmärkelser söka aftvå den vanära han f ästat vid er adliga sköld. Nej , Herr General , j ag tvekar icke läng re, sj elfva misstankan är redan en skymf. Befall ! hvad skall jag göra? P e c k l i n . Bra, min vän, så tycker jag om att se er, bort med all qvinlig svaghet, l åt oss h andla såsom män! Hö r nu nog a på mig. ( Ser sig omkring ) Men det kommer någon hitåt ifrån slottet, låt oss gå ned åt parken, under vägen skall jag meddela er min plan. Jag skall utföra den, allenast den befordrar min hämnd. ( De gå till höger .) SJUNDE SCENEN. GERTRUD (kommer hastigt in från venster blek och upprörd.
Efter derjemte tagen kännedom af de detta ärende rörande, Utskottet tillställde handlingar, hvaribland jemväl en till Kongl. Maj:t inlemnad uppgift af tillförordnade Bergsfogden Ågren, att han i extra inkomster uppburev dels lönebidrag af bergsverken med 385 R:dr, dels bölesandelar, i medeltal 22 R:dr 30 sk. årligen, får Utskottet, i följd af de erhållne remisserne, härmed afgifva utlåtande. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 28?. 23 I anledning af Kongl. Maj:ts, uli Dess vid innevarande riksdag aflåtne nådiga Proposition om statsverkets tillstånd och behof, gjorda framställning, i fråga om förändrad organisation af Bergs-kollegium och Bergslags-staterne, hafva Rikets Ständer, genom bifall till Utskottets härutinnan afgifne Utlåtande N:o 71, punkten 2, funnit sig e) kunna ingå i pröfning af den nya organisationen och endast beslutat, att det i nu gällande Riksstat för Bergs-kollegium och Bergslags-staterna uppförda anslag skulle vid oförändradt belopp bibehållas. I följd häraf meddelades då icke heller något yttrande öfver Kongl. Maj:ts, i sammanhang med organisations-frågan, i nåder gjorda framställning, att, af 6:te hufvudtitelns anslag till befrämjande i allmänhet af bergsbruket, löne-ersattning måtte få utbetalas till de ordinarie bergstjenstemän, som, vid indragningen af deras befattningar, vore till slik ersättning berättigade. Då emedlertid, jemlikt Kongl.
Men kanske att hennes pappa är brännvinsbrännare, och hon bär den som en slags skylt? Bland annat kom jag att nämna något om människans likhet med djuren. »Hvilket djur är jag lik?» frågade hon ifrigt och vände sig till Gustaf, fortfarande till Gustaf, men Herre Gud, – kanske är han lik någon, som hon håller af! »En hare», svarade Gustaf, som nyss blifvit färdig med svaret på min fråga för en liten stund sedan, om hvilket djur det kunde vara som skuttade öfver vägen. »Fröken vet kanske inte, att min mann nu sa en riktig artighet», inföll jag raskt. »Harögon är ju ansedda för att vara de vältaligaste ögon i världen, och det påstås, att den jägare, som får en blick ur dem, inte kan döda något djur vidare.» Öfver lilla Rödlufvan, det är ju ett riktigt nätt namn, drog som ett solsken, och Gustaf gaf mig en tacksam blick. Det är ändå trefligare att vara snäll än att vara elak! Ja, det är föröfrigt inte första gången jag gör den erfarenheten, fast humöret sjuder upp ibland, innan jag hinner sätta på locket. (Jag anser det vara min plikt tala om, att det bara är för direkta frågor Gustaf är sådär bångstyrig; eljest kan han nog reda sig minsann!) – Nu tog jag fram bakelser och vin, som jag fört med mig i min lilla reskorg, och så hade vi det så hjärtinnerligt trefligt i vår lilla’salong’, att lilla Rödlufvan påstod, att hon alldrig gjort en så rolig resa. Usch, jag riktigt skämdes, men hvilken människa har inte sina svaga ögonblick! Att Gustaf krumbuktade sig litet, gjorde ju på det hela taget inte en smul. Sådant sitter lika fast i den mannliga naturen som rost i stål: arbeta hur man vill, så får man inte bort det ändå. Nu nalkas jag det stora ögonblicket – vår ankomst till Stockholm. Det är möjligt att Rom är Rom, som det heter; det vill jag inte uttala mig om, och naturligtvis måste det vara oändligt intressangt, att få se påfven kasta kägglor i Vatikanen och höra honom sjunga solo i St. Peterskyrkan, där folket ju har pussat hål på hans stortå. Stackars påfve!
Förordningen den 18 December 1863, om vilkoren för bränvinstillverkning, uti hvilken motion flera ledamöter af Ståndet sig förenade; och 7:o af Svante Bergström från Ostergötlands län, med hvilken flere ledamöter af Ståndet instämde, i samma ämne. S. D. Föredrogs och meddelades BankoUtskottet Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, i fråga om förhöjning i det å manufaktur-diskontfonden nu afsatta belopp till förlagslån med i anledning deraf afgifvet yttrande af Jöns Iiundbäck från Göteborgs och Bohus län ; hvarjemte till samma Utskott remitterades motioner af: l:o Jöns Rundbäck, om förstärkning af allmänna diskontfonden, m. m.; i hvilken motion flera ledamöter af Ståndet instämde; 2:o Carl Anders Larsson från Östergötlands län, om ändring i 7 § i Kongl. Förordningen den 26 April 1861, angående en allmän hypotheksbank för riket; jemte vid remissen afgifna yttranden; och 3:o samme ledamot, om sammanförande af Riksbankens särskilda fonder till allmänna fonden för utlåning med omsättningsrätt, m. m. S. D. Efter föredragning remitterades nedannämnda motioner till Lag-Utskottet: l:o af Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län, om förändrade grunder för väghållningsskyldighetens utgörande, m. m.; 2:o af Carl Johan Leonard Lönnberg från Östergötlands län, om ändring i 26 Kap.
Frdn de sml, som b&amp;as p l armen, till ynglingar pB 10-12 Hr skimra de i siden och sammet, IjusblWt, gront, skart och violett, guldeller silfrerbroderadt, sb tBtt att man knappt ser bottenfiirgen for idel broderier, frha de smB roda fezerna hanga ned p l brostet band a£ guld-zekiner och nndra smycken. De smii flickorna, som ocksR fB vara med i dag, holjas i luftigare tyger, hvarigenom den guldbroderade jackan skimrar fram. Barnen jubla, d&amp;r de sriinga om i gungor ocli knruseller, bl %sn p % trnmpet och traktera andra instrument, som kunna Qstadkomma oronpina. Fortjnsande sml barna-ansikten, rosiga och finhylta, hvart man ser, och framfor allt en fiirgpralxt i det bliindande solshenet, som jag knappt tror man kan f ?i se a m a t iin i dettn brodorernas hemland. Kafkiigarna rundt torget hafva gjort sitt basta for att locka tillbaba de kunder, som under rhamadan hlllit sig borta. De hn hangt ut prKktiga mattor utanpl husen, lagt ut srallande dynor pb trottoiran och stiillt ut smil IBga hord for kaffekopparna. Och diir sitta nu de allvarliga faderna i sina rika silkebroderade driikter af finaste klade i ljusa delikata fiirger. De rbka sina vattenpipor ocli betrakta hvimlet med sina litet somniga orientaliska ogon, i hvilka det dock hlistrar till af stolthet d l och db, niir blicken faller pH de glada vackra barnen, d e m barn. Detta mitt sista mime frln Afrika, frdn det unga uppviixande Afrika, var harligt att fB. med som afslred.
Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Sedan Stats-Utskottets den 11 April afgif» na och sedan sista Plenum på bordet hvilanda Memorial, i anledning af Kongl» Majus Nådiga Proposition till bemälte Utskott, af den 1 5 sisth Mars, angående eftergift och afskrifning af den, sedan år 1812, Särna Sockneboer ålagde Bevillning, blifvit å nyo föredraget; biföll Bonde-Ståndet, hvad i be, rörde Memorial är vordet hernstäldt; derom såväl öfriga Respectiva Stånden, som Stats-och Bevillhings-Utskotten skulle underrättas. Ut Supra. Ex Protocollo Qhf Werlin. örn B. Xh> 2 B 24- S. D. 17& Den 17 April.' S. D. il/fter ytterligare föredagning af Stats-Utskottet. s sedan sista Plenum pa bordet hvilande Memorial af den 1 1 April, rörande Herr Prosten Palms motion, om någon aflöning för J.andsfiscalernn samt förbättring i Länsmännens lönevilkor; pröfva de Eonde-Ståndef skäligt gilla berörde Memorial, utom i den del, som innefattar förslag om Allmogens företrädesrätt till Länstnanstjenster, hvilken Ståndet ansåg för Allmogen vara hvarken nyttig eller nödig. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. ' S. D. Remitterades Till Stats-Utsknttet. Ett Memorial af Anders Sandsten fian Jon* köpings Xään, angående Krono - utskyldernas betalande med Spannmåls leverering, jemte de i detta ämne yttrade särskildta meningar. Ett Memorial af Eric Svensson fran Eohus Län, om redovisning for anslagtia medel till Enskiftes verkställande i Malmö med flera Län. Till Bimco-Utskattet. Ett Memorial af Hans Hansson m. fl. från Stora Kopparbergs Län, om filial - Disconternes indragning; hvarvid särskildta tillägg inom Ståndet blifvit gjorda.
Den 19 Julii i83a, har Öfverste-Lieutenanten Gustaf Hjerta afsagt sig Fullmägtigskapet, och blifvit efterträdd af Cancellie-Rädet C. B. Hegardt. (Se i832 års Re vis. Från och med i833 års början har, till följd af Ordens-Biskopen Doctor J. O. IVallins skedda afsägelse, Kyrkoherden O. Winter såsom Banco-Fullmägtig inträdt. Medaljer, genom Banco-Fullinägt iges försorg slagna. (Banco-Regl. pag. i63). a. En af ip:de storleken, i anledning af Hennes Maj:t Drottningen Eugenia Bernhardina Desiderias kröning den 21 Augusti 1829. b. En af i5:de storleken, i anledningaf Deras Kongl. Höglieter Hertigarnes af Skåne, Uppland och Östergöthland födelse. i83a års Revisions-berättélse omför mäler (pag. 62), huru som contract, angående stämplar nes förfärdigande, blifvit, den 28 April nämnde år, uppgjordt med arne inhemska Konstnärer, F. Lundgren och M. Frumerie. Stämplarne, efter föregången vederbörlig granskning godkände, hafva blifvit, för den sistnämnde medaljen den 20 Junii och för den förre den 7 November 1833, hit allemnade, emot anordnande af den för hvardera öfverenskomne betalning. ' Nio exemplar i guld, exemplar i silfver och 5o exemplar i bronze, äro af hvardera, enligt reqvisition, å Kongl. Myntet för Bankens räkning afpräglade. Guld-exemplaren hafva blifvit till Deras Majestäter och Medlemmarne af det Kongl. Huset i underdånighet allemnade den 11 November.
Dervid har Kongl. Majit tillika i Nåder förordnat, att Lotsoch Båk-afgifteme tills vidare skulle ingå till Statsverket, som uti de, genom den ofvannämnde nya regleringen förhöjda Lotsoch Båk-umgalderna samt tillkomna Ring-penninge-afgiften, erhåller ersättning för de i och för Lots»väsendet till följd af samma reglering uppkomne större kostnader; och har alltså Råkoch Fyrings-Staten tills vidare formerats af de på Tredje Hufvud-tittelrx för Försvars-verket i allmänhet anslagne medel, men deremot de på LotsStaterne tillökade utgifter genom förhöjd aflöning eller andra tillkomna nya kostnader, bestrldes af dea tillgång, som vinnes genom förhöjningen af Lotsoch Bak-, samt nya Ring» penuinge-afgiften, hvarefter återstoden af dessa intrader bland Statsverkets Ordinarie inkomster influtit, nren som erfarenheten redan ådagalagdt, att, genom ofvanberörde förhöjning, Statsverkets inkomster af Lotsoch Båk'-afgifterne uppgått till en betydlig summa utöfver hvad vid sista Riksdagen deraf paräknadt varit, och kostnaderne för Bakoch Lots-inrättningen icke böra fortfara att minska anslags-summan för Flottornas underhall, då, såsom ofvannämndt är , fulL tillgång till deras bestridande erhålles af de medel, som af de sjöfarande erläggas, har Kongl. Majit velat till Rikets Ständer öfverlemna, att särskilt på Tredje Hufvud-Titteln uppföra en summa till de utgifter, sorn årligen förefalla i och för underhållet af Lotsoch Båk.inrättningen, och efter beloppet hvaraf bebofvet arligeu bör bestämmas. 8oO Proposition om Statsverkets tillstånd och behof.
I anledn. af den deruti förekommande remissen af Frih. von Krasmers, Robert, motion om sättet för stämmoböternas utgående, yttrade Gr. Mörner, Carl: Frih. von K r&mers ifrågavar. motion blef på åtskillige ledamöters begäran remitterad till StatsUtsk. Hvarken jag eller någon annan af Husets ledamöter kom dervid att erinra, att frågan rörtde stämmoböter förut varit behandlad af Bevilln.Utsk. Statsverket har så mycket mindre med dessa böter att göra, som de fördelas emellan kronobeljeningen och församlingens fattiga. Jag skulle derföre anse lämpligt, att ifrågavar. motion äfven remitteras till Den 20 Mars e. m. 453 15evilln.Utsk., hvarom jag nu hos Hr Frih. o. Landtm, får göra anmälan, och begär lians propos. derpå. R. o. Ad. biföll, att Frih. von Kraemers ifrågavar. motion äfven borde meddelas Bevilln.Utskottet. fl, R, o. Ad. åtskiljdes kl. g e. m. In fnlcra protocolli, F. O. Silfverstolpe. Lördagen den 21 Mars 1840. Plenum kl. 8 f. m. Företogs val af de ledamöter, hvilka å R. o. Ad:s vägnar borde deltaga i den nämnd, som, enligt io3 §:n RegF:n, äger att dömma, huruvida Högsta Domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas, eller om visse af dem anses böra ifrån utöfningen af Konungens domsrätt skiljas; och befunnos, efter förrättningens slut, hafva blifvit valde till Ordinarie Ledamöter: N:o Röster 13 ■. Gr. De Geer, Carl, . 234. 99- Frih. Hamilton, Hugo, 229. 318. >> Lilljehorn, Gustaf, 343. 3ag. u Adlerbeth, Jacob, 221. 3qo. i> Nordenfalk, Johan, 234. >93. Hr Bäck i Finland, fullm. Gr .
Enär genom Kongl. Maj:ts nådiga Förordning den 20 November 1845, i afseende på handel om lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarblifva, varit afsedt att skydda köparens rätt emot andra säljarens borgenärer, och således egentligen utgöra säkerhet för en lemnad försträckning; men detta skydd föranledt till mångfaldiga vinglerier, dels på så sätt att säljaren hos en god vän skapat sig en skuld, som ej är verklig, för att derigenom undgå utmätning för en rättmätig skuld, dels ock att genom lösöreköp öfverflyttat ali sin egendom på någon af dess kreditorer, men för en åsatt köpeskilling, som ej motsvarar hälften af den försålda egendomens egentliga värde, till påtagligt mehn för säljarens öfriga kreditorer, som derigenom betagas all rätt till sina fordringars godtgörelse af den genom lösöreköpet försålda egendomen, ehuru den på sätt och vis ändå utgör säljarens på ett konstladt sätt tillhöriga egendom; alltså torde en förändring i gällande lagstiftning angående lösören eller köp derom vara af behofvet högeligen påkallad. Några vidare speciela exempel på allt det vingel, som eger rum med så kallad lösöreköp, lärer väl icke behöfva framhållas; ty en hvar eger säkerligen sin erfarenhet derom, och nödvändigheten om förändring torde således allmänt inses. Jag föreställer mig då, att alla konstlade köp böra vara i lag förbjudna, hvaraf åter bör följa att det, som är köpt, det är köpt och kan ej ändras, då köpet redliga slutet är. Många, som icke ega fast egendom att belåna, skulle dock i behofvets stund kunna på sina lösören förskaffa sig ett mindre lån, såvida långifvaren kunde uti dessa lösören vinna laglig säkerhet för kapital och upplöpande ränta. Jag tänker mig derföre att lösören borde få belånas och lagligen intecknas. Der - 168 Motioner i Bonde-Ståndet 1865.
Jag anser mig derföre icke kunna tillstyrka bifall till dessa 20,000 R:drB;co, och jag fruktar härvid icke tydningen af en elak vilja, då jag gör mig det säkra hopp, att detta unga Furstliga par skall veta att igenfinna den sanna hyllningen uti det samvetsgranna uppfyl - Bil, till Ridd. o, Aå. Proh VI. Band. 5. 54 Den 5 Julii f, m. landet af den medborgerliga pligt, som ålägge* Representanten, att, så litet sorn möjligt, söka göra sig hehaglig på sina representerade medborgares bekostnad. Då för Sveriges Drottningar något särskilt anslag tili så kallade handpenningar icke sedan den sednaste SiatsFörfattningen varit i fråga, så synes det mig icke vavara i sin ordning, att erbjuda Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan en agrement, som Riksens Ständer icke funno sig i tillfälle att på samma gång i underdånighet erbjuda Hennes Kongl. Majit Drottningen. Jag anhåller äfven i denna del om återrerniss af Betänkandet. Vid frågan om befrielse för de Kongl. Hofstallet underlagde räntegifvare, att in natura erlägga doras råntehö, finner jag StatsUtskottet hafva fÖihögt beräknat det blifvande markegångspriset å hö och halm, hvaraf jag befarar en påtagelig brist i denna del böra blifva en följd. Jag anser icke billigt att de till Kongl» Hofstallet anslagne räntegifvare hårdare ån alia andra deras vederlikar betungas, och om en långvarig orättvisa derutinnan ägt rum, att då öfi iga räntegifvare inom Sveriges Rike, icke ägt att förila rånte-persedlarne utöfver 6 mils väg; så h*r å afståndet icke något afseende blifvit gjort för dessa under Kongl, Hof-Stai!et skattskyldige, hvilka jag anser böra alldeles befrias från eli forssel-lön, då deras rånte-persedlar komma att utgå efter markegång. Jag anhåller älven i följd häraf om återrerniss utaf Betänkandet, Den 5 Julii f. m» SS N;o 2. Herr Berghman, Ambrosias Magnus: