Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hufvud-titel medel beviljats och anslagits till betydliga förbättringar i löne-vilkoren för lärarne vid elementar-läroverken, halva Rikets nu församlade Ständer visat, alt de ingalunda förbisett de samhällsvigtiga och gagnande föremål, hvilkas befordrande ofvanbemälde motionär med sitt framställda förslag åsyftat; men då för samma föremål redan ansenliga och efter Statens nuvarande tillgångar lämpade årliga bidrag af allmänna medel Bih. lill R. St. Prat. 1856-1838. 4 Sami. 1 Afd. i Band. 14 Hafi. 1 t Stats-Ulskoltels Utlåtande M 212. blifvit af Rikets Ständer anslagna, och då den af motionären uppgifna stats-inkomst till hela sitt belopp erfordras för de vid denna Riksdag beviljade stats-utgilters bestridande, anser sig Stats—Utskottet icke kunna tillstyrka, att, utöfver de för samma föremål redan anslagna tillgångar, en del utaf ifrågavarande ansenliga stats-inkomst jemväl skall dertill användas; utan får Utskottet hemställa, att det härom af ofvanbemälde motionär väckta förslag må förfalla, Stockholm den 28 Januari 1858. Ank. till Exp.-Utsk. d 29 Jan. 1858. kl. 2 e. m. Utlåtande, angående ansvarigheten för de af hypotheks-foreningarne upptagna lån. (R:gs Afd.) Genom en inom Borgare-Ståndet väckt motion, bar Herr G. Lallerstedt fästat uppmärksamheten å de flerfaldiga fördelar, som det, isynnerhet under nuvarande förhållanden, skulle medföra, om Staten garanterade alla af Svenska hypotheks-föreningarne inom eller utom
Han finnes här den Läns höfding, som då var på sin ort Regeringens verksamma och skickliga organ; som år 1810, i tullinkomst af Staden Götheborg ensam inbragte, 376 Dea 17 April c. m. n million 300,000 R:dr, och som kan vittna hvilka omsorger dåvarande ställning fordrade, för att begagna handelns fördelar, titan att blottställa Statens bestånd. Med honom skola vittna städerne Götheborg, Carlshamn, Ystad m. fl., om de möjligheter till förtjenst, som då yppades blefvo obegagnade, om någonsin en Regering förenat mera böjlighet Qch uppmärksamhet för att aflägsna och atvärja farorbe, mera mod och fasthet, för att möta dem, för att midt under deras hot skörda fördelar och vinna krafter! Då för tiden ännu blott åskådare, kunde jag likväl, vid upptäckten af planen, ej underlåta att tänka det den håde igenom sin uppfattning och utförandet, skulle på det mäst hedrande sätt, i Fäderneslandets häfder utmärka dåvarande Statsförvaltningssystem. Med 1S12 får denna plan en friare och fullkomligare utveckling. Det är då modet och Statsklokheten, som öppet skydda friheten och handeln, och när 500,000 man af en segervan här, under Napoleons befäl, vandrade till Ryssland för att straffa det att hafva underlåtit uppfylla kontinentalsystemets^ föreskrifter, vågade Sverige öppet antaga Öboernes grundsatser och ställning,och med detsamma vi öppnade våra hamnar för alla nationers fartyg, tillegnade vi oss alla de fördelar, som närheten tili fasta landet, under ett allmänt handelstvång, erbjöd. Jag skall icke här göra teckningen af de följder som conferenserna i Åbo medförde, och jag skall icke undersöka Den 17 April c. m. 377 om icke de, kanske lika mycket som Moscaus brand bidrogo till inkräktarens undergång; men jag skall fråga, om icke under året 1813 Sverige oaktadt krigstillståndet skördade alla förmåner af en utvidgad handelsrörelse, om icke igenom det lif den spiidde i alla näringsgrenar, och igenom de tillfällen till förtjenst den öppnade, de förluster blefvo till en stor del ersatte, som en oväntad och ovanlig sträng missväxt förorsakat?
Enär deremot de öfrige 3:ne Riks-Stånden gillat de af Utskottet vid 25 §. föreslagne voterings-propositioner, samt antagit det vid 57 §. afgifna jemnkningsförslag, hvilket sålunda utgör ett Rikets Ständers beslut, lärer, i anledning af Borgare-Ståndets återremiss, i berörde delar, någon åtgärd icke erfordras; hvilket Utskottet, likmätigt föreskriften i 49 §• 3 mom. Riksdagsordningen, skolat härigenom tillkännagifva. Förstärkta Banco-Utskottets Memorial, N\o 60. Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Maji, kl. 4 e* Förstärkta Banco-Utskottets memorial, i anledning af verkstäld omröstning öfver ätskillige af de i memorialet N:o 55 upptagne frågor, angående regleringen af Bankens länc-rörelse m. m. Eller det Riks-Stånden, enligt Utskottet tillhandakomne ProtocollsUtdrag af den 26 och 28 näsllidne April, fattat deras beslut öfver BancoUtskottets memorial N:o 55, med förslag till sarnmanjemnkning och voterings-propositioner, i anledning af de skiljaktige besluten, rörande framställningarne i Betänkandet N:o 29 och Utlåtandet N:o 44» angående regleringen af Bankens låne-rörelse m. m.; så har Banco-Utskottet, förstärkt till det i ^3 §. Riksdags-Ordningen föreskrifne antal Ledamöter, nedanstående dag, i vederbörlig ordning, anställt omröstning, öfver följande godkände voterings-propositioner: 1:0. Den, som gillar den grundsatis, att under detta och följande åren upplöpande Banco-vinst skall till Riksgälds-Contoret öfverlemnas, röstar Ja. Den, det ej vill, Nej. Vinner Nej, så godkännes den grundsatts, att under delta och följande åren upplöpande Banco-vinst skall för Banken reserveras. Som denna votering utfallit med 3^ Ja och 82 Nej, samt Nej alltså vunnit; har Utskottet röstat öfver följande proposition: 2:0.
Län något Arrende-hö icke vore påräknadt, eller inginge till utfordringen vid Kongl. Hof-Stallet, hvadan det af bemäldte Riksdagsmän föreslagne utbytet, att nemligen Ränte-höet skulle lefvereras vid Strömsholm, i stället för såsom nu sker, vid Kungsöhr, samt att deremot Arrendehöet, hvilket vanligen upplägges vid Kungsöhr, borde aflemnas hit till Stockholm, icke kunde äga rum. Beträffande åter det Kronan behåll-. Den Februarii. 48? ne Ränte.hö och halm från Westmanlands Län, hvilket till utfordringen vid Kongl. Hof-Stallet ifrån längre tider tillbaka är anslagit; sä har Stats-Utskottet icke annorlunda ansett sig kunna tillstyrka bifall å den gjorde begäran, att berörde Ränte-hö och halm finge levereras vid Strömsholm i stället för Kungsöhr, än om de Häradsboer, som åstunda sig häraf begagna» vilja på egen bekostnad anskaffa eller uppbygga ett tillräckligt Förvaringsrum eller Magazin på den plats vid Strömsholm, som härtill kunde blifva utsedd, emot det att, efter fulländad bygnad , kostnaden för detta Hus eller Förvaringsrums framtida underhållande komme att af Stats-Verket bestridas, i sammanhang hvarmed Stats-Utskottet, i händelse af bifall till sistnämnde Förslag, hemställt, att Riksens Ständer måtte hos Kongl. M3j:t i underdånighet anhålla, att derest Häradsboerne funno för sig förmonligt att häruti ingå, Kongl. Maj:t i Nåder täcktes låta utse något tjenligt ställe vid Strömsholms Lastage-plast, der en sådan Bygnad kunde få uppföras, samt att Krono-Betjeningen måtte åläggas, att öfver Ränte höet och halmen hafva nödig tillsyn och vård, ifrån det desamma derstädes varda lefvererade intilldess afhämtningen för Kongl. Hof-Stallets räkning på första öppet vatten varder verkställd.
Denna penningeränla sammanlagd med nu utgående årliga penningar förvandlas till riksdaler silfver efter 1830 års myntfot, och åtföljer sålunda det skattskyldiga hemmanet eller lägenheten. Hr Lefrén, Joh. Pehr: Den fråga som nu är före är af stor vigt. Detta beliöfver icke bevisas emedan det är allmänt er kändt. Den 7 September f. m. 49 kändt. Men emedlertid behöfver ämnet betraktas ur en rent praktisk synpunkt. Att resonnera fram och tillbaka om hvad som i en framtid kan hända eller icke bända, anser jag mindre verka för dess afgörande, än alt se sig tillbaka och efterforska hvad erfarenheten kan gifva vid handen. Jag tror det vara af stor vigt såväl för Staten som för dem, hvilka innehafva Statens rätt att skatterne fortfarande såsom hittills beräknas efter persedlar och att räntorne icke må på en gång förvandlas till penningar. För att bevisa detta må det tillåtas mig att anföra ett enda exempel. Under det Carl XI sysselsatte sig med bestämmande af räntorne för Södermanlands län stadgades det att soldatens lön skulle utgöra 30 daler kopparmynt. De indelta rotarnes antal var betydligt och provinsen heklagade sig öfver för stark rotering. Konungen sade då till dem: ”jag skall komma eder till hjelp och betala ^idel af denna lön, men de återstående |:delarne skolén j sjelfve gälda”. En tunna sparimål gällde då 10 daler. Så skedde och rotebönderne betaide 20 daler till sin soldat, och den återstående -|:delen betaides af Kronan på så sätt, att dertill anslogs en tunna kronotionde. Denna tunna utgår ännu och är nu värd omkring 6 r:dr b:co. De återstående -|:delarne, som ursprungligen motsvarade 2 tunnor spanmäl utgöras nu af rotehållarne med en r:dr 5 sk. 4 r:st. nyssnämnde mynt. Således har soldaten för de tre tunnorne, blott en tunna af Kronan samt en r-.dr några skir i kontant af hemmansägarne. Detta är följden af att sätta skatten i kontant och underkasta sig alla de chancer, som penningevärdet är utsatt för.
En icke ringa olägenhet ligger deri, att det vackra statsanslag, som vid de tvänne sednaste riksdagarne afsetts för folkundervisningen, varit beviljadt och utgått endast för en statsreglerings-period i sender. Betydlig omgång och skriftvexling förorsakas derigenom, att hvarje församling måste för hvart år eller åtminstone för hvarje ny statsreglerings-period göra ny ansökning för fyllande af ett behof, som redan blifvit erkändt. Än menligare är den osäkerhet, i hvilken skolstyrelserna och lärarne måste befinna sig, om för undervisningen skall framgent kunna påräknas det understöd, sorn blifvit beviljadt. Dertill kommer den onyttiga omväg, som måste iakttagas vid anslagets utbetalande, enär Stats-kontoret skall i första handen bestrida denna utbetalning, för att, efter skedd reqvisition, erhålla ersättning af Riksgäl d sk o n to re t, af samma Riksgäl ds-kontor, till hvilket Statskontoret skall, efter någon tids förlopp, såsom statsfyllnadssumma utbetala samma och vida större belopp. Öfvervägande fördelar vore förenade med den anordning, att ifrågavarande belopp, i likhet med andra för undervisningen utgående statsanslag, uppfördes på Åttonde Hufvudtiteln. Yid 1850 års riksdag afsatte Rikets Ständer, af de besparingar, som då uppkommit å de vid föregående riksdagar anvisade, för folkundervisningens befrämjande afsedda anslag, en summa af 120,000 R:dr R:mt, till understöd vid afskedade folkskolelärares pensionering, af hvilken summa 101,940 R:dr ännu återstå odisponerade och, i följd af sistlidne riksdags beslut få till nu löpande statsregleringsperiods slut i Riksgälds-kontoret innestå för att till nämnda behof användas. Att de svårigheter, som hittills mött utförandet af Ständernas afsigt i afseende på denna pensionering, måtte kunna öfvervinnas, är hvad hvarje folkskolans vän måste lifligt önska.
Stats-Vtskottets Betänkanden. i52i väckte motioner, dels om Lots-och Båk afgifternes nedsättning, dels angående de sammas användande, vid förnyad föredragning, nu af Utskottet bifölls, aflemnade Herr Grosshandlanden Eckhoff till Protocollet en så lydande reservations skrift: ’’Jag anser, att Lotsoell Båkmedlen böra användas till det ändamål, hvarföre de åro uppburne, eller Sjömärkens underhällande, och det så mycket mer, som det i allo öfverensståmmer med Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t. af den 27 Martii 1810, hvaruti det heter:” Att Lots ”och Båk Inrättnings fonden, egenteligen ”bestämd att bestrida kostnaderne vid Båkars ’’och öfrige Sjömärkens underhållande, nyas ''uppbyggande, Krono Lotsarnes aflöning, ”flere sådanes antagande, nya farvattens ”eller Lotsleders inrättning, m. m. måtte ''till sitt ändamål användas, samt i Riks ”Staten få sin sårskildte Tittel, kunnande "likväl medlen , som i Stats Contoiret infly"ta, äfven till andra allmänna behof anländas, men med vilkor, att hvad Lots"fonden i sådan händelse förskjuter vid "annat tillfälle dit ersåttes, och emellertid "beräknas såsom dess fodran hos Stats Verket’’ Och som detta Riksens Ständers beslut ej år genom något följande åndradt, anser jag det ega full kraft och verkan till? x5a2 Stats-Utskottets Betänka/iden. vidare; hvaremot det skål till motionens afslag, som Höglofl. Utskottet begagnar, at nemi. inkomsten år beråknad i det af nu varande Stander gillade inkomst betänkandet, i min tanka alldeles icke kan håfva föregående Stånders beslut.
Jag befarar att de Ledamöter, sorn sist yttrat sig, afvikit från ämnet. Man sjmes böra fästa uppmärksamheten derpå, att om BorgareStåndets lägre alternativ antages, kunna de deruti bestämde afgifter slå tillsammans med Tolagen; men om det högre alternativet antages, och Tolagen ändå qvarstår, skulle afgifterne fördubblas. Om Kongl, Majit, lill förekommande af denna öfverdrift, ville nedsätta tullen, skulle en brist i den påräknade tullinkomsten derigenom förvållas. Till förekommande af dessa olägenheter hade Ut-> skottet bordt alternatift föreslå en annan ringare afgift, då man varit beredd på hvilkendera händelsen som hälst med Tolagen inträffat. Nu beror det endast på slumpen, huru saken uflöpen. Herr Cederschjöld: I anledning af Friherre Ccderströms seJnaste yttrande vill jag blott erinra, att Tolags ufgiflen ej endast utgår till sådana ändamål, som äro till gemensam nytta. En betydlig del deraf användes till lättnad i inqvarterings-Lesvä - Den 4 Ja unar ii e. ra. j'i ret, äfvensom till fattigförsörjningen, hvaraf landtmannen ej har någon nytta. Friherre Cederström: Hvad beträffar den Tolag, som går till inqvarteringen, så är den en särskild Tolag, som blifvit ålagd i särskilda städer och har sitt särskilta namn.
Ständer, som ej mindre af dessa framställningar , än af egen erfarenhet funnit, att de öfver postemes långsamma gång i åtskilliga orter af Riket yttrade klagomål ej sakna grund , hafva ej eller kunnat undgå att fästa uppmärksamhet å de menliga verkningar, sorn ert långsam och obestämd Postgång medförer på handel och rörelse, icke allenast genom uppehåll uti afslutande af ärenden, hvilka ofta kunna vara så beskaffade, att dröjsmålet förorsakar känbara förlaster eiler åtminstone vacker bekymmer, utan ock derigenom, att både den inländska och utländska alfairesrnannen afskräckes ifrån ytterligare speculationer ; och få alltså hos E. K. M. Riksens Ständer i underdånighet anhålla, att ii. K. M. täcktes, sedan Öfver-Post-Directeuren samt öfrige vederbörande öfver lämpeiigaste sättet till förekommande af nu ofverklagade olägenheter hörde blifvit, i detta afseende vidtaga de åtgärder, hvilka omständigbeterne kunna påkalla. Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrifvelser. Uppl. o. godkä'n 1 hos Ridd.o. Ad. den » 1 Tuli! 1823. Prest?-Ståndet den lss Borgare-Ståndet den 13 — —•
— N:o 7, angående acceptering, efter riksdagens slut, af räkningar å tryckning och häftning af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoller: R. V. 638, 657, A. 657. — N:o 8, till Vällofliga Borgare-Ståndet, i anledning af återremiss å Skrifvelse-Förslaget N:o 81: B. V. 700, 702, A. 702. — N:o 9, i anledning af erhållna återremisser å Utskottets Skrifvelse-Förslag N:o 85: B. V. 703, A. 703. Extra medel och uppbörder, angående: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 22, rörande beräkningen af Stats-Verkets inkomster. Extra-ordinarie tjenslemännen, deras ställning samt befordringslagarna, angående; motion af Herr Axel Fredrik Liljenstolpe: se Motioner. Extra stats-regleringen, i anledning af vackt motion om dess bestämmande för trenne år, m. m.: B. I. 155, 175, A. 175. F. Fabriksoch handtverks-näringarne, om anvisande af ett årligt anslag å 10,000 Riksdaler till deras befrämjande; motion af Friherre Knut Bonde: se Motioner. Fahlu Bergs-skola, angående dess flyttning till Stockholm och förening med Teknologiska Institutet: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60 angående regleringen af utgifterna under RiksStatens Sjette Hufvud-Titel. Falkenstedt, Oskar Werner Carl August Alexis, dess yttrande: I. 473. Fallbila, i anledning af väckt motion om döds-straffs verkställande medelst —. B. II. 658; lil. 128, 467, A. 471.
Är ett anslag af 42>3oo R:dr äskadt för byggandet af Bil. till Stats-Utskottets Utlåt an de IV. o 35 en hamn vid Cimbritshamn, hvilket Utskottet icke på annat sätt beviljat, än vilkorligen, så att, om Christianstads invånare ej finna sig vid att emottaga de dem erbjudne 35,ooo R:dr, skulle dessa medel få lill Cimbritshamn användas. Men dels är det icke sannolikt, att Christianstads invånare försaka tillfället att ei hålla ett understöd lil! Åhus hamnbyggnad, i fall detta finnes motsvara behofvet; dels är det obilligt, att Cimbritshamns-orten, som sjelf är hågad att efter förmåga bidraga lill det angelägna ändamålet, skall om hvad för denna bygd kan vara att hoppas, sväfva i en fullkomlig ovisshet under hela den långa besinningstid, som är Christianstad föibehållen. Om man betänker först och främst, hvilka stora summor af den Skånska provinsens rikliga skalle-bidrag blifvit använde lill sådana nyttiga ändamål, som kommit andra landsorter tillgodo och stundom, såsom Gölha-Canal, vai it för Skåne enskildt ganska ofördelagtiga, dernäst, hurusom nästan intet i sådan väg kommit lill denna provins tillbaka, skall man i sanning icke finna det obilligt, alt nu, när man eger tillgångar, en penning, som är jemförelsevis ganska ringa emot det, som blifvit ei lagdt, afsättes för ett behof, sorn icke är ensamt af local vigt, utan faslheldre såvida förmonligt för landet, som det väl mäste betragtas såsom en fördel att för godt köp vinna en nödhamn mer, samt alt bringa en betydlig mängd, span mål mer, för nedsatt forslingspris, på marknaden. Intill Cimbritshamn angränsa 3 spanmåls-produceiaude härader, med tillsammans 3<) Kyrlo-so eknar.
Ad. meddelade och af Ståndets ledamöter med erkänsla emottagne underrättelse, alt den åt Vällofl. RorgareSt. uplåtna lokal å Börsen hädanefter alla Onsdags och Lördags aftnar är,' såsom gemensam klubb, öppen för ledamöter af alla fyra RiksStm, och lill ytterligare befordrande af det dermed afsedda ändamål, att bereda de serskilta Ståndens ledamöter tillfälle att oftare sammanträffa, får jag, på R. o. Ad:s vägnar, äran anhålla, att Tit. behagade gifva N. N. Ståndet tillkänna, att äfven R. o. Ad. med nöje ser sin i Operahuset inrättade klubb besökt af ledamöter utaf de öfriga RiksStm, samt alt densamma, hädanefter såsom hittills, är för dem, likasom för R. o. Adis egna medlemmar, öppen alla aftnar, då plenum å Riddarhuset icke inträffar. Stockholm d. 11 Januari 1851. Med lillkännagifvande, att Frih. af Schmidt, Carl Joh. Georg, såsom ledamot af Bevilln.Utsk. begärt och erhållit 3me veckors ledighet från och med d. 13 dennes, anmodade H. Ex. Hr Frih. o. Landtm. Hrr Elektorer att sammanträda till val af en ledamot, att under ledighetstiden inträda i nämnde Utsk. Hr von Hartmansdorff, Au g., upläste följande: De statistiska uplysningar, hvilka jag önskat mätte Bevilln.- Utsk. meddelas i sammanhang med Hr Printzenskölds motion om förhöjd stämpelafgift å Tidningar, torde jag nu få afgifva. Enl. de underrättelser, jag haft tillfälle att mig förskaffa, upgår stämpelafgiften på hvarje N:r af Engelska Tidningen The Times till 1 penny, motsvarande, efter en kurs af 18 r:dr 18 sk. Svenskt rigs, 3 sk. 8 rist. s. m., hvaremot enahanda af - Den 11 Januari. 95 gift på hvarje N:r af Svenska Tidningen Aftonbladet, blott utgör 2j r:s(. r:gs. Stämpelafgifien för den Engelska Tidningen är således 19 gånger större än för den Svenska.
M. godkända grunder, med rättighet för E. K. M., dels alt anvisa besparinga ine på anslaget så väl lill dupplikanters aflönande, som till oundvikliga byggnader för läroverkens behof, der andra medel icke finnas att tillgå, dels att tili hvarje skolas disposition för dess materiela behof öfverlemna hälften af det öfverskott å afgiften af lärjuugarne, som vid skolan uppkomme, sedan den summa utgått, hvilken minst borde erläggas; och har derjemte E. K. M., enär de åtgärder, hvilka för skolväsepdets ordnande lomme att vidtagas, blefve af det omfång, att de icke kunde inom Ecclesiastik-depar - 630 Expedilions-Utskoltets Förslag till uncl. Skrifvelse, N.-o 23i. tementet medhinnas utan serskildt biträde jemväl af personer, som i ämnet ega speciel kännedom och erfarenhet, i nåder föreslagit, att Rikets Ständer måtte på stat uppföra ett årligt anslag af 3,000 r:dr, alt i nämnde afseende» användas. Hvad den nådiga propositionen i denna del innehåller, äfvensom flere inom Riksstånden gjorda framställningar i detta vigtiga ämne, hafva Rikets Ständer i noggrannt öfvervägande tagit, hvarvid förekommit, hurusom önskan om elementar-läroverkens skyndsamma reglering vid flera föregående riksdagar blifvit yttrad och af då församlade Ständer biträdd samt är af det allmänna tänkesättet fortfarande understödd. Den sednare tidens fordringar på liera och fullständigare tillfällen till inhemtande af de kunskaper, hvilka, mindre beroende af egenteligen klassisk bildning, anses grundlägga den allmänna medborgerliga, hafva, under hittills varande förhållanden, icke kunnat i behörig mån efterkommas vid de s. k. Apologist-skolorna.
»Det där förvånar mig icke så litet,» menade värdinnan. »Jag vet att just Majorna i Göteborg, detta icke blott handelsidkande, utan också bankdrifvande, rika samhälle önskar en riksdagsman med verkligt finansiela insigter. Därtill kommer också, att Majornas rike affärsmän äro ganska konstälskande och gärna vilja se sig hedrade af att företrädas af en konstnär, synnerligen som konstnärerne nu för tiden äro de som bäst förstå sig på penningar. En person hvilken förenar en hög grad af konstnärskap och finansiela insigter har just erbjudits kandidaturen, och den personen är min unga väninna och fränka Aromasia Doftman-Ozodes.» »Ack, fröken Ozodes kan visst icke göra räkning på de flesta rösterna,» försäkrade fröken Rosendoft, »och dess utom lär hon väl ej vilja strida med hr Oxygen, hennes egen ... O, jag ber så mycket om ursäkt, där är ju vår stora konstnärinna själf. Jag visste ej, att ni var här, och jag kunde ej tro ... icke ...» »Ni behöfver visst ej göra några ursäkter,» sade Aromasia med så mycket lugn hon för ögonblicket kunde tillkämpa sig; »men jag kan försäkra er, att jag icke ämnar afstå från den kandidatur, med hvilken Majorna i Göteborg hedrat mig, jag må få hvilka medtäflare som hälst.» »Åh ... ah ...» mera kunde fru Skarpman och fröken Rosendoft icke säga för tillfället. Aromasias lugn och bestämda förklaring tycktes ganska obehagligt öfverraska dem. De smålogo förläget. Sällskapet betraktade dem med blickar som tycktes fråga, hvad de egentligen ville. »Nå, skola vi nu jämföra våra intryck efter tidningsläsningen?» frågade värdinnan hvilken ville vända uppmärksamheten åt annat håll. Hvar och en omtalade hvad han funnit i sitt ark af Senaste Timmens Nyheter, och som det var dygnets sista upplaga och ingen ny tidning skulle komma ut på fem eller sex timmar, var deltagandet för nyheterna ganska lifligt. Utom det i fråga varande riksdagsmannavalet i Göteborg, var det kriget mellan Kina och Nordamerika som mest tog uppmärksamheten i anspråk.