Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä Vägoch Vattenbyggnads-styrelseu, i öfverensstämmelse med de af Hamnoch Elf-direktionen yttrade åsigter, vitsordat att olägenheterna för sjöfarten å Göta eif af den lärliga passagen förbi Röda Berget, äro högst betydliga, och det ifrågaställa förelaget följaktligen af stor nytta och vigt för den allmänna trafiken, samt detsamma antagligen icke kan, ulan beviljande af det anslag, som af E. K. Majit blifvit äskadl, komma till verkställighet, hafva Rikets Ständer med bifall till E. K. Majits nådiga förslag, för bortsprängande af Röda Berget i Göta eif, beviljat och lill utgående från Riksgälds-kontoret anvisat en summa af 40,000 Ridr Rimt. Uppå derom gjord framställning beviljade Rikets åren 1853 och 1854 församlade Ständer för tillvägabringande af kanaloch sluss-anläggningar vid Forshaga och Dejefors uti Klarelfven, derför kostnaden blifvit i en år 1840 upprättad plan beräknad till 190,414j Ridr Banko, en summa af 100,000 Ridr samma mynt, att såsom lån Irån Riksgäids-kontoret mot stadgade vilkor utgå; hvarefter under loppet af år 1855, planer för nämnde anläggningars utförande af E. K. Majit i nåder fastställdes, enligt hvilka kostnaden för kanalen och slussarne vid Forshaga beräknades, liksom år 1840, att uppgå till 94,377 Ridr hvaremot kostnaden för kanaloch slussanläggnings-arbetena vid Dejefors, som uti 1840 års plan upptagits till endast 9(5,037 Ridr — blifvit, i följd af åtskilliga ändringar i samma plan, förhöjd till 206,283 „ eller tillsammans 300,660 Ridr allt Banko. Expeditions-Litsbol tets Förslag till underd.
Stadfästandet af skyldighet för hvarje domare, att uti Protocollet för brott* målsransakningar intaga namnet på den ort och den schola, hvarest brottslingen njutit sin förfelade undervisning, och hvarest han vistats, utan att hafva deltagit i de årliga Chris tendomsför hören. Herr friherren är öfvertygad om deri tillfredsställelse öfver de uppfyllda plfgter, som gerna skall emotse det authentiqua béviset, hvilket tillskyndas hvarje rättskaffens Kyrkoherde, i kraft af den första af dessa puncter, då deremot den försumlige skall t andra puncten finna en behöflig väckelse. Lika med Memorialets författare inser Utskottet vigten af samhällets moraliska förbättring, och tror äfven att den förnämligast måste beredas genom en sorgfällig religionsundervisning, och genom Presterskapets nitiska bemödanden; men Utskottet anser ej de föreslagne medlen tjenlige till befordrande af detta ändamål. Så väl genom Kyrkolagen, som genom Presteden, förbindas hvarje Prestman, att sorgfälligt uppfylla sitt vigtiga kall, äfvensom det tillkom - Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanclen. 1235 iner Biskop, Consistorium och Contractsprost att vaka öfver Presterskapets ordentliga uppfyllande af sina åligganden, och ibland dessa måste förnämligast räknas spridandet af en större förståndsodläng, utan hvilken Chris ten do mens sanningar icke kunna behörigen fattas. Härigenom finnes redan af lagarne föreskrifvet hvad i första puncten åsyftas, och ett ytterligare stadgande i detta hänseende synes Utskottet så mycket mera öfverflödigt, som det sanna nitet hos Presterskapet, och hvilket är det enda verkligt gagnande, icke kan genom tvångslagar beredas, utan måste verka såsom en följd af villjans och öfvertygelsens frihet. Nyttan af Sockneprestens åläggande, att å hvarje klandervärd persons betyg anteckna, huru vida han vid de allmänna husförhören förmanat den sednare till en förbättrad lefnad, kan Utskottet icke heller inse.
BaneoUlskottetsUtlåtande N:o >7 het för sin pligt att framträda, för att yrka, det BaneoUtskottet måttesätta Rikets Ständer i tillfälle bedöma möjligheten och förd elarn e för nationen, att uppgöra sina enskilde liqvider, skatter och onera efter den Myntbestämningsgrund, Utskottet föreslagit att nu anses gällande för Bankens Silfvervexiing; alt det vöre först sedan Utskottet visat Rikets Ständer, att denna grund vore i närvarande omständigheter antaglig, som Rikets Ständer med godt samvete kunde fatta ett sådant beslut; att för löftens helgd i detta mer än andra fall, der Lagar utlofvat fördelar åt något interesse, offra nationens välfärd, vore helt och ballet förkastligt; att han ej kunde finna, hvarför de alldrig kraftvunna Hagarne af den 1, Mars i83o hade en högre natur, än de många oeconoruiska Lagar af samma egenskap, sorn genom Konungs och Ständers beskt förändrades; att ett nytt rättstillstånd ej borde byggas på enskild fördel; samt att han derföre finge underställa Utskotlet föreslå Rikets Ständer, att genom enU underdånig skrifvelse till Kongl. Majrt framställa de betänkligheter sig företedde för ett sådant beslut, sorn Kongl, Majrt i dess Nådiga ”Propositionr föreslagit; i sammanhang hvarmed denne Ledamot fullständigt sökt utveckla. fördelame af myntbestämningsgrundens förändrande till 144 sk. Uti denna åsigt hafva flere af Hedervärda BondeStåndets Ledamöter instämt, med tillägg af än ytterligare skäl för en förändring af nuvarande bestämningsgrund; och finnes i detta afseende, väsendtligast andraget: af någre Ledamötery att, i händelse 128 sk. såsom vexlingsgrund bibehälles, Bankens tillgångar skulle aftaga, och slutet blifva Bankens oförmåga att fortsätta vevlingen; att 138 sk. tagits till grund, emedan cursen då höll sig vid 124 sk., men att Rikets sist församlade
Endast dä publiciteten finner genljud hos den allm. opinionen i hvarje medborgares bröst, är hon mägtig; men hon betyder ingenting, såvida hon misstager sig om hvad som verkligen är den allm. meningen. Eller hvad hafva väl de tidningar, som motarbetat representationsförändringar, uträttat för nedtystandet af de s. k. ropen? Hafva dessa rop icke tvärtom blifvit allt mer och iner högljudda? Icke funnos några tidningar 1809, då likväl en representationsreform ansågs allmänt behöflig, t. o. m. af dem, hvilka stodo i spetsen för revolutionen. Jag erinrade uti sisla plenum om Frih. Boyes yttrande i8i5, deri den värde Frih., bland annat, omtalar den ”glädje och hänryckning, ” hvarmed Nationen emottogden af vår nuvar Landtm., Hr Ger. Jacob De la Gardie, i Januari månad i8to väckta motion om ståndsprivilegiernas upphäfvande. Fanns väl då någon publicitet af inflytande? Fråga dessutom öfver land och stad, och jag vill slå vad, att icke två af hundrade, Ufven med den ringaste grad af upplysning angrde det allmännas angelägenheter, skola bjuda till att neka behofvet afen representationsreform. Endast om sättet äro tankarna delade, och jag tror, att någon till resultat ledande sammanjemnkning härutinnan icke kan äga rum, så framt icke Regeringen tager initiativet och deciderar sig för något. Ett medel, att förmå Regeringen härtill, tror jag finnas i petitionerna. Jag har likväl, justaf denna anledn., icke underskrifvit någon petition med sådana vilkor som dem, hvilka innefattas i den af Frih. Rantzou framlemnade; ty jag föreställer mig, att detta vilkor endast skulle afskräcka Regeringen. De flesta petitionerna hafva också endast begärt Konungens medverkan till framläggandet af ett förslag, och — jag upprepar det — min tro är oförgripligen den, att vi derförutan ej komma till något resultat, ville vi Un gå blotta tuppfjät tiil vårt mål. Jag väntar mig således icke något resultat, hvarken af Frih. Kantzous, Gr.
Vexelköp kan afslutas med eller utan mäklares biträde. 6. §. Vexelgifvare vare skyldig att, samma dag då vexelslutet skett, hålla den betingade vexeln, i flere exemplar när så fordras, vexeltagaren tillhanda, emot undfående af den för vexeln öfverenskomna betalning; åliggande vexeltagaren att vexeln afhemta. 7- §• År vexel aflemnad utan att vexeltagaren derföre erlagt öfverenskommen betalning, och fullgör han den icke genast, då bör vexelgifvarén, inom 8:de dagens utgång, protestera och, inom samma tid, jemväl å vexelcagarsn taga stämning till den domstol, som i /jo sägs: försummas det, håf ve då vexelgif varén ej bättre rätt, än i annat skuldfordringsmäl. 8. §. Då tvänne eller flere exemplar af samma vexel utfärdas, vare det andra i ordningen (secundaj, äfvensom hvart och ett af de följande, uti vexeltagarens hand gällande såsom quitto å erlagd betalning till vexelgifvarén: å betalning för ensam vexel, (sola vexelf erfordras serskildt quitto. 9- §• Hvar, sorn, i egenskap af syssloman, vexel upphandlar, och vill vara fri frän ansvar för densammas inlösen, läte ställa vexeln på sin hufvudman, och vare då endast i ansvar derföre, att valuta till vexelgifvarén erlägges: låter deremot sysslomannen ställa vexeln på sig sjelf, blifve då, sedan han densamma öfverlåtit, för inlösen af vexeln lika ansvarig, som hade han upphandlat den för egen räkning. Bih. till R. St. Skrifvelse Cap. Om vexels godkännande, 10. §.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj.ts nådiga Proposition, angående afsöndring af jord från majorsbostället Hammar vid Wermlands regemente till begrafningsplats åt Hammarö församling i Wermlands län. (I. A.) Från samtliga Riks-Stånden har till Stats-Utskottet remitterats ofvanberörda nådiga Proposition, hvaruti anföres, hurusom Hammarö församling i underdånighet anhållit, alt af egorna till tredje-majorsbostället vid Wermlands infanteri-regemente, Hammar, en jordrymd af 2 tunnland eller 11,20 qvadratrefvar, som, jemlikt en af vice Koramissions-landtmätaren E. Å. Hård deröfver upprättad karta och beskrifning, vore nära intill kyrkan belägen, måtte från bostället få afsöndras och emot afgäld åt församlingen upplåtas för att användas till begrafningsplats, hvaraf församlingen, enär dess nuvarande kyrkogård vore otillräcklig, hade behof, äfvensom till annat församlingens gagn, i händelse nämnda jordafsöndring till hela sitt omfång icke funnes nödig för nyss uppgifna ändamål. Sedan ej mindre då varande och tillträdande boställshavare, än Lönings-direktionen och Chefs-embetet vid Wermlands regemente samt Landshöfdinge-embetet i länet, öfver ansökningen hörde, densamma förordat; så hafva Krigsoch Kammarkollegierna, med upplysning att tredje-majorsbostället Hammar N:o 1 utgjorde 2 mantal krono-säteri med 19 R:dr 40 sk. 10 r:st anordnad och afkortad ränta, enär församlingens behof af ifrågavarande plats, hvilken vore för ändamålet lämplig och utan synnerligt värde för bostället, jemväl tillstyrkt bifall till ansökningen, med förbehåll att behörig afgäld derför, i den ordning Kongl. Förordningen den 19 December 1827 angående grunderna och vilkoren för hemmansklyfning och jordafsöndring stadgar, blefve bestämd alt af församlingen till boställshafvaren årligen utgöras.
Landet »blir sorn en hecticus, hvilken afmagrar ju mer han äter, un »der det rosorna blomstra på kinden. Det är endast på en »blå strimma under ögonen, som man ser att han är sjuk.» På samina sätt yttra sig ock flera utländska statsekonomer. Huru olika beträda och fortsätta icke vi statskreditens väg ! Vi fortgå med den utländska skuldsättningen. Hvilket förderfligt inflytande har den icke på landets rörelse! Ja, man utsuger landet och gör staten redlös. Utsugningen synes mindre, så länge man får lefva af föregångna tiders samlade kapital. Men det är med staten och landet såsom med en jordegare, som utsuger sin egendom. Alla dessa olika skiften i ett ordnadt jordbruk, delar i ett beräknadt cirkulationssystem, med hvar sitt särskilda nödiga ändamål för gräs, beten, rotfrukter, för ladugården m. in., plöjer han upp för att skörda endast säd och erhålla penningar. Dan skall ock lyckas några år, så länge han ockrar på de i bruket nedlagda kapitaler, beffiknade för jordens bördighet. Kanske skall han erhålla 2 å 3 gånger så stöt afkastning, som den förre egaren. Men redan inom några få 118 Den 22 November f. m. år skall afkastningen börja minskas och den utkärfvade jorden slutligen neka all afkastning och falla i vanvärde. At hvilken skänker civilisation och menskligheten sin aktning, åt den vise skördaren elier lystne rofiaren? Samma inflytande på industrien har vårt utländska statsskuldsystem, som roflarens på jorden. Det skall uppehålla en i sig sjelf värdelös industri, ställd på svältkur, så länge upplåningen fortfar; den förbereder dess totala undergång och ruin, vid den tidpunkt, då staten förlorat sin kredit och landet siri förmåga att betala. Man undandrager industrien dessa vexlar, obligationer och statspapper, dessa fonder, som äro nödvändiga för rörelsens utveckling, på samma gång som man oupphörligen frestar på bankens silfverfond. Jag anhåller att dessa mina ord måtte få åtfölja min motion till Utskit. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef motionen jemte yttranderne remitterad till Stats-Utsk:t.
Att då taga bort detta minimum för bergshandteringen tror jag icke öfverensstämmer med den princip, som genomgår Bevilln:s-Förfatlu:n, och det är af denna orsak, som jag tror, att, så länge nuvande bevillms-grunder qvarstå, hvilket jag önskar icke mätte blifva alltför länge, så kan någon förändring uti ifrågavar:de § icke ske. Skulle likväl någon sådan ega rum, så borde den bestå deruti, att minimum nedsattes något under Jag får dock öppet förklara, att, med de ringa sympatier, som en sådan nedsättning har inom de andra St:n, det föga tjenar till att återremittera §:n; och, ifall det blir Ständernas beslut, att utförsels-tullen å jern skall försvinna, torde någon vidare eftergift hafva ännu mindre chance för sig. Hvad för öfrigt beskattningsgrunden för brukshandteringen angår, så tror jag icke att den kan ändras, ehuru densamma genom de dervid fästade kontroller torde vara högre än för andra näringar. Hr von Hartmansdorff: Min mening är den, att om någon lindring i skattebördorna bör gifvas åt bruken: så bör den lemnäs på bevillnm och icke på hammar-skatten eller den ordinarie afgiften. R. o. Ad. har emellertid redan beviljat en nedsättning i hammar-skatten. Onder dylika förhållanden samt då man, såsom här blifvit yttradt, icke vet, huruvida en dylik nedsättning äfven af de öfriga Stånden bifallits, så synes mig riktigast vara, att återremittera denna §. Efter all anledn. skall frågan om hammar-skatten, så framt Ständerna icke blifva ense derom, komma att afgöras i förstärkt StatsUlsk. förr, än frågan om Bevilln:s-Författn:n företages der, eller i förstärkt Be v ilin :sUtsk. Jag tillstyrker derföre, att R. o. Ad. måtte återremittera denna §, på det att R. St:r sedermera må vara obeljindrade att, på ena eller andra hållet, medgifva bruken den ifrågaställa lindringen. Frih. af Ugglas:
1077 Mcn före Regements förändringen skulle ingen af otz dragit i twiswelsmäl, att Konungen ju ägde rätt pä arrende förläna Kronans domaincr, och ehuru wi wii) ett eller annat tiljälle kunnat klandra aiiwästdandet af denne rättighet hade wi aldrig ansett den handla 0» klokt som ingall i ytterligare afhandling om en sadan lägenhet. När nu detta är förhållandet kunne wi wäi icke htUec om wi wilja wara ränwrse underkasta arrendat torer af Krono Lägenheter som de af dä werande Hög, sta Magtcn erhållit, samina öde som dem, hwilka siuiak contrakt med obehörig man. Om ä ena sidan Staten är i behof desie egendomar kunna wi ej neka all desi innehafware genom en hastig förlust deraf ofta sifvia se hela sin wälfärd förstörd, att således « den andra sidan vlyckan för de enffrldc altid wida känbarare än för Samhället. Man har deremot aldeles med stäk anfört att det är otz icke här tillåtit alt följa hjerténs och med, lidandets ingiswelse, att wi bär blott äro Statens be» snllmägtigade att iakttaga Desi fördelar; Men jag frä» gar om för den Lagstiftande magt nS O nbud, ffyidighetcrne äro lika som för en Kammarrätt? Om någon» sin Samhället kan hofwa updragit sine befullmägtiqade att befordra det helas wäl pä någre enstildes bekost» nåd da desie ej äro brottslige? Jag wätjar till Utskottets samfälta kansta af rätt och billighet, om någon as osi äswen med större eller mindre förlust ikulle wilja rygga ett giswit löfte? Jag sragar om icke desie accords förläningar äro löften i Samhällets namn, gisne af den, som da ägde rätt fönvalra Dcsi egendom? Jag frägar om icke i detta fall Samhället är jkyldigt de medbor» gare, som genom rtt sörändradt Styrelsesätt blilwa lidande att lämna dem nägsn ersättning?
Stockholm den io Maj i8/{5- J'o 121. Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Maj, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om sättet för behandlingen aj förslaget till ny Kriminallag. Sedan Kongl. Maj:t vid början af innevarande Riksmöte tillkännagifvit sin afsigt vara, att till Rikets Sländers antagande öfverlemna förslag till ny Kriminallag, samt det från förra Riksdagen hyllande förslag att i vissa fall förstärka Lag-Utskottet samt åt detsamma uppdraga Rikets Ständers beslutanderätt förfallit; så har Herr Grefve Lagerbje/ke, G., uti ett till Ilögtofl. Ridderskapet och Adeln ingifvet och den g sistlidne Oktober till Lag-Utskottet remitteradt memorial, fästat uppmärksamheten på nödvändigheten att utfinna något annat lämpligt sätt för behandlingen af Kriminal-lagförslaget, derest detsamma i Nåder blefve till Rikets Ständer öfverlemnadt. I sådant afseende och enär tiden ej medgåfve någon grundlagsförändring, trodde Herr Grefven lämpligast, om Lag-Utskottet finge, efter Riksdagens slut,såsom Kommite fortsätta sina arbeten, för alt vid nästa Riksdag aflemna fullständigt beredt memorial i ämnet. Visserligen kunde saken ej omedelbart förekomma till afgörande, förr än det då tillsatta Lag-Utskott hade afgifvit utlåtande, men det vore dock en fördel, alt ärendet blifvit granskadt af en delegation af Ständerna, serdeles som det vore att förmoda, det de fleste i denna delegation konime att i blifvande Utskottet qvarstadna. På grund häraf, och under åberopande af Riksdags-Ordningens 56 §, har motionären föreslagit, det måtte Rikets Ständer besluta: ’alt i händelse Kongl. Maj:t till Rikets StänBih. tiiyR. St.
1 mom. för fast egendom å landet eller i Köping med ett uppskattadt värde från och med 500 till 1000 R:dr Silfverspecie, en röst; från och med 1000 till 3000 R:dr, två; från och med 3000 lill 8000 R:dr, tre; från och med 8000 till 20,000 R:dr, fyra; från och med 20,000 till 50,000 R:dr, fem, samt för fulla 50,000 R:dr Silfverspecie eller deröfver, sex röster; hvarjemte då uppskattade värdet af egendom sammanräknadt understiger 500 R:dr Silfverspecie, en tiondedels röst beräknas för hvarje fulla 50 R:dr af uppskattningsvärdet. För i hemmantal satt fast egendom, under 50 R:dr Silfverspecies uppskattningsvärde, röstas dock alltid med en tiondedels röst.
ta beslnt år jag i så måtto skiljaktig, att jag finner Motionairernas ansökning icke böra till pröfning upptagas, enär, enligt Instructionen för delningens förrättande, hvarje enskild egt tillfälle att anföra besvär öfver den verkställda delningen , samt i sådan våg erhålla rättelse i det lidande, honom kunnat vederfaras. Och anser jag annat svar å den väckta Motionen icke böra lemnäs, 12 Bil. t. Statss. Allm. Besvt-o. Oec.-Utsk. Bet. IV.-o to6’ ån att Hemmans-egarne hafva att vånda sig emot vederbörande Embetsman, genom hvilkas förfarande dem förment orätt skett, eller, genom underdånig resnings-ansåkan, bereda sig tillfälle att vinna ändring i de laga kraftvunna besluten* STOCKHOLM, tryckt i Eckstéinska Tryckeriet, 1829, iStaao oh Bevilln.-Vtsk. Uti. N:o loy.- i N:o 107. Ankom till Exp. Utsk. d. 50 Nor. 1829» Statsoell Bevillning - Utskottens Utlåtande, i anledning af väckt motion, dels om nedsättning i Bevillningen för Storfiskes-ldkare, samt dels om Stats-anslag för Skärgårdsfiskets upphjelpande. Uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt samt till Utskotten remitterad motion , har Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs
Af den 25 sistlidneFebruarif ii anledning af vackt fråga^ om en fristads inrättande för sadane personer, hvilka, mindre af verkelig ondska och elakhet, än af andre tillfällige ordsaker förlorat medmenniskors aktning m. m.. 2. Af den, 20 sistl. Februari, i anledning af väckt fråga orm förändring i: mätnings-sättet af Säd och Halm 3. Af dem 25. sistlédne Februarii, angående vackt fråga om grunderne för en föreslagen jemkning i Båtsmans-Roteringen i. Af sistnämde dag, rörande väckt fråga,', att, med undantag af Säterier* Boställen och Posthemman böra,deltaga uti Kranorskjutsnings , Brefbäringsoch Krono Fjerdingsmäns-Bésväret, ellet andre dylika Onera, som jord1 i allmänhet åtfölja.. 5. D. Vid' förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch EkonomirUtskottets deri, 21 sistlidne Februarii afgifne samt den 19 dennes på* bordet lagde Betänkande öfver föreslagne ändringar uti Författningarne rörande Husbehofs-Bränvins-bränningen och dermed gemenskap ägande S30 Prot. Uldr. J. a4 Mars 1818-' ämnen j blef samma. Betänkande , i anledning af åtskillig© dervid gjorde anmärkningar till Utskotr tet återremiheradt. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den ^5 sisth Februarii afgifne samt den 19 dennes pä bordet lagde Betänkande, i anledning af vackt fragn om nödvändigheten af förklaring i vissa delar af Kongl. Majus Nådiga Kungörelse den 3 April 1815 om öfverenskommelse!- rörande Prest-iattiglreter , blef samma Betänkande , på grund af dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitieradt Frän ITögvordiga Prest-Stunclet. 9 S. D. Återremitterades Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets
Tillkännagifves att min älskade hustru född Moberg, EXEMPLAR P. G. [56] L A M P M A G A S I N O C H KONSTHANDEL 51 Drottning-gatan 51 En bättre flicka, från landsortsstad, som flere år varit lärarinna, önskar sig ny plats för minderåriga. Hon undervisar i vanliga skolämnen, språk och musik. Goda rekommendationer finnas. Svar i biljett, märkt » A », sändes till doktor O. Winslow, Stockholm, Stora vägen 12, 1 tr. upp. [171] I stort sortiment Stor utställning och försäljning af alla slags från enkla och billiga till de mest eleganta och dyrbara. BOSÄTTNINGSARTIKLAR LYIARTIKLAR och konstföremål Allt till de billigaste priser. i alla möjliga branscher och [39] former från landsortsstad, önskar sig plats som sällskap och biträde i hushållet hos ett äldre fruntimmer eller gammalt par. Lönepretentioner små. Svar i biljett, märkt » M. », sändes till doktor O. Winslow, Stockholm, Stora vägen 12, 1 tr. upp. [172] stilla och fridfullt afled i Töreboda fredagen den 17 februari 1888, kl. l. i s f. m. i en ålder af 53 år, 5 mån. och 12 dagar, djupt sörjd och innerligt saknad af mig, anhöriga och mån ga vänner. E B B A Sv. Ps. [179] Försäljas En snäll och anspråkslös Vigde. Axel Widbeck Eskilstuna. i Stockholm af Hrr Wiman &amp; Komp., Vasagatan PLATSSÖKANDE. Annonser. K A M I N E R från Osc. Brandelius. 17 Hornsgatan 17 FÖRSTA UPPLAGAN utlånar böcker på fördelaktigaste vilkor. [181] LED / GA PLATSER. DE BÅDA I FÖRRA NUMRET ANNONSERADE PLATSERNA ÄRO NU UPPTAGNA. RED. Ett praktiskt fruntimmer, väl hemmastadt i språk, synnerligast tyska, samt kunnigt i bokföring, erhåller angenäm sysselsättning nu genast. Stort afseende fästes likaledes vid en korrekt behandling af svenska språket.
Hemliga Hvalfvet, tvenne jernbeslagna träkistor funnos nedsatta, hvartill t. f. Ridd.secret. väl innehade nycklarne, men hvilkas innehåll i öfrigt var både för t. f. llidd.Secret. och Ridd.Direct. obekant; så jhar Utsk. låtit upphemta och öppna nämnde kistor, samt funnit deri nedlagde en mängd, dels på pergament, dels på papper skrifna originaloch concept-handlingar; och enär någon förteckning å dessa acter, oaktadt efterforskning, nu icke kunnat igenfiunas, bar Utsk. upprättat bifogade inventeringslista, hvari en del vigtigare acter blifvit förtecknade under särskilda rubriker, ulan afseen - 230 Den 13 November f. m. de å den äldre nummer, som funnits handlingen ålccknad, och af hvilken sistnämnde omständighet, dels kan med säkerhet slutas, alt en förteckning å de i kistorna nedlagda documenter verkligen förut varit upprättad, äfvensom det, i anseende till den i flera serier afbrutna nummerföljden, förefaller nog sannolikt, alt åtskilliga andra handlingar, än de nu upptecknade, funnits i kistorne, men derutur blifvit uttagne. Och lärer II.