Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under dessa år äro afmätte 482,302 tunnland inoch afrösningsjord, hvarförutan 105,169 tunnland blifvit utbrutne och 676,057 alnar rålinier uppgångne. Redan före den tid, som denna underdåniga berättelse omfattar, hafva afvittringarne inom Nedér-Luleå, Neder-Calix, Neder-Torneå och Carl Gustafs socknar blifvit afslutade och genom Utslag af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande afgjorde, samt hafva sedermera af Eders Kongl. Maj:t blifvit i de väsendtligaste delar gillade oell fastställde. Hvad afvittringarne inom Länets öfrige socknar angår, så hafva desamma inom Piteå och Råneå socknar så fortgått, att i hvad på Landtmätare kan ankomma de numera hufvudsakligen bero på skattläggning af förut oskattlagda, eller ock endast provisionelt till mantal och ränta bestämda hemman och lägenheter. Deremot torde afvittringsberedningarne inom Öfver-Luleå och Öfver-Calix socknar ännu erfordra en längre tid, innan de hinna till slut bringas, i anseende till dessa socknars stora vidsträckthet och det mindre antal Afvittrings-Landtmätare, som under dessa år derstädes varit anställde. Till Öfver-Torneå och Pajala socknar samt Lappmarken, som fått en särskild afvittringsstadga den 13 December 1850, hafva afvittringsberedningarne ännu icke hunnit sträcka sig. Statens kostnader i och för afvittringen under dessa år hafva uppgått till etl sammanräknadt belopp af 40,315 Riksdaler 14 skillingar 8 runstycken; deraf Laiultmätarnes löner och Styresmannens arfvode upptagit något mer än hälften, samt handtlangningskostnaden och Gode Mäns arfvoden återstoden. Statsbidrag. Såsom af närslutne
Bevillnings-ZJtskottels Betan/tanden. 87 2:0 Herr von ' Ehrenheim, ett så lydande skriftligt anförande: ”Då jag icke Jjan dela' de åsigter, sorn föraniedt Afcielningens' pluralitet, att anse Herr Eandshöfdingen von Tornes vid 1 8.15 års Riksdag uppgifhé, och nu af Herr Karte mar-Rätts-Rådet Uggla, i Utskottets p'ena, å riyo framställde Förslag till grunder fur RevilInmgéns utgörande, ej leda lil! det önskade ändamålet för våra arbeten : Ett. jémnare och rättvisare fördelning ' af denna gärd, än den sorn egt rum efter de grunder, hvarpå närvarande Bevil trjings» Stadga hvilar, — så anhåller jag att få anföra de skal, sorn stadgat nain öfveitygelse i detta ämne, och hvilka utgå från den satsen, hvars rättsenlig* het af ingen lärer motsägas, att den visaste,grunden för utgörandet af eventuella Stats-hidrag, soln af Nationen fordras, är deri att hvarje S.anihälls». medlem utgör dem 1 ett noga beräknadt proportioneradt förhållande till hvårs och ens verkliga till* gångar, och deraf följande förmåga att dem erlägga, En princip, sorn jag tror mig finna ligga HU grund för ifrågavarande Bevillriings-Furslag; — Då deri föreslås skyddsafgift eller så kallad Capi* tations afgift och Bevillning af behållen inkomst, i ett progressivt förhållande till storleken deraf. Af dessa skäl är det, sorn jag nu går att upptaga de hufvudsakligaste inkast, som blifvit gjorde mot Förslaget, samt anhåller att få försöka de samma vederlägga.. Dessa synas mig hafva varit följande: 1:0 Osäkerhetm att med Arithmetish visshet kunna påräkna, att den erforderliga Bevillning^- summan efter dessa grunder skulle erhållas■ 88 Bevillnings^Utskottets JBetänkanden.
oundgängliga kostnader. Deremot och då, hvad angår Rikest Ständers underdåniga hemställan, att, med ändring af 5 §. i Kongl. Maj:ts nådiga instruktion för skogsoch jägeri-staten af den 16 Mars 1838, stadgas måtte, det borde af hvarje häradsallmänning, i mån af dess storlek och i förhållande till intressenternes behof af timmerskog, afsättas en lämplig andel för att indelas till årliga byggen, men för den öfriga marken åter iakt - 8 Kongl. Maj:ts Nåd.
— Månne det icke för sådana händelser varit långt tryggare för realisationen, om Banken haft i sitt förvar silfver och guld, som motsvarat denna tillökning uti sedelstock, och som efter 3 eller högst 6 månader med visshet antingen kunnat förvandlas till mynt, eller blifva återlemnadt till dess egare, emot det att de utgifna nya sedlarne åter ingått till Banken, icke blott till hela sitt belopp, utan med en tillökning af 5 procent eller niera än som blifvit utgifvet, om lånet fått utestå ett år? Hvilketdera *) Om, såsom förut är anmärkt, hvarje från utlandet införd Specie-riksdaler i silfver kostar 4 sk. Banko mera, än som erhålles tillbaka vid dess utvexling, så har Banken på de 8 millioner Specie, som under de sista 2:ne åren utvandrat, gjort en förlust af ej mindre än en million E:dr R:mt. Huru mycket större skall då icke förlusten blifva på de mellan 30 och 40 millioner R:dr R:mt, som nu på drygare vilkor och större uppoffringar å utrikes ort upptagas och i landet indragas? Lägg härtill den omätliga utländska skuldsättning, hvarmed inhemska bolag och enskilda personer äro belastade. Månne icke af allt detta vådor skola uppstå för realisationen, kanske under den närmaste framtiden, af så betänklig beskaffenhet och så omätlig vidd, att de icke böra undanskymmas eller bortblandas med sådana anmärkningar emot den ifrågavarande silfver-belåningen, hvilka tyckas vara obetydligå, och, efter min öfvertygelse, icke heller hafva någon grund. Banko-Utskottets Utlåtande M 72. 9 Hvilketdera, som vore mest betryggande för Banken och realisationen, synes mig vara uppenbart. Icke heller bör man förkasta den större och tillfälliga silfver-beiåning, som nu är i fråga, af det skäl, att, under den förra egentliga välgörenhets-inrättningen, som fanns inom Banken, ibland en otalig mängd små panter, som då inlemnades, några befunnos vid ett tillfälle vara falska, hvilka dock utgjorde ett ganska ringa belopp. Nu skola minsta lånen blifva tio-dubbelt större.
Som de af mig väckta motioner ega ett visst sammanhang med Ilr Cederschiölds, så kunde det mähända vara lämpligt, i alla fall icke skadligt, om äfven de fingo hvila på bordet. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, att såväl Ilr Cedersshiölds som Hr Ribbings nu väckte motioner, enl. derom gjord begäran, komme alt hvila på bordet. Frih. Bennet, Carl Stephan, npläste följande: Då, på derom gjord hemställan vid 1840 års riksdag, ett enhälligt beslut fattades af R. St., att åt den person, som då innehade Kamererare-tjensten vid K. Museum, utom dess knappa lön på Stat, såsom personel tillökning, under hans tjenstetid anslå en summa af 400 r:dr b:co årligen, så tycktes deruti röjas det begrepp rikets då församlade Ständer gjorde sig om sin pligt att såsom nationens ombud, äfven ät den ringare tjensfemannen belöna ett förtjenstefulll nitR. St. hafva sedan framgent visat sig upfatta värdet af det sätt, hvarpå denna Kamrerare-tjenstebefattning fortfarande blifvit skött, de hafva beredt en billig bergning åt en nitisk tjensteman för dess återstående dagar — men de hafva äfven häruti, om jag ej mycket misstager mig, med sitt efterdöme lenmat ät oss deras efterkommande riksdags-ombud den skyldigheten att Den 28 December f. m. 213 såsom de afven söl ja derföre att hvarje tjenst åt fäderneslandet blifvit i förhållande till sin befattning rättvist vedergälld. 1 anledn. häraf vägar jag fästa It. o. Ad-s, samt öfriga medS(:ns upmärksamhet på hur ringa lön Staten anslår för Kammererareljensten vid K. Riksmuseum — den är endast 400 r:dr b:co, i ett för allt, en lön som vanligen anslås till Statens yngste tjenstemän. Den ansågs för längre tid sedan lämpad efter tjenstebefattningen, hvilken då endast bestod deruti, att under handen hafva och gömma de konstskatter
Den gedigna lyxen förhöjes ej minst genom den mängd af antika konstföremål som finnes i den Douglaska släktens ägo, och af hvilka man vid högtidliga tillfällen särskildt fäster sig vid den kostbara Trollebägaren, ett mästerverk af den ädlaste renässansens guldsmedsoch ciseleringskonst. Våningen två trappor upp omfattar praktrummen med den stora, i all sin enkelhet magnifika mottagningssalongen och de stilfulla gemaken i roccoco och Louis X V I. A f rent historiskt intresse är den s. k. Gustaf Iir:s salong med äkta förgylld möbel i röd, nu något bleknad damast och liknande tapeter på väggarna. I denna omgifning är det den nye excellensens gemål gör les honneurs med all den älskvärdhet och grace man redan lärt värdera hos henne. Men grefvinnan Douglas har ju också, redan genom sin börd, alla betingelser för att fylla denna framskjutna plats. Hennes far, f. d. tjänstgörande kammarherren hos änkedrottning Desideria, grefve Albert Ehrensvärd, har själf en gång som minister för utrikes ärendena residerat i samma salonger, där nu dottern vid sin makes sida representerar svensk gästfrihet inför hufvudstadens » diplomatiska Europa ». A f mödernet har grefvinnan Douglas utan tvifvel Liksom kvinnan ej blir något utmärkt, utan att äga något af mannens ande, så behöfver också mannen något af kvinnans själ till sin högre mänsklighet. Å. Oehlenschläger. några droppar norskt blod i sina ådror — hennes mor, född Hedda Vogt, är nämligen norska • — en omständighet, hvilken väl som ett godt tecken icke bör underskattas i våra en srnula unionskrångliga tider. Nu njuter det åldriga föräldraparet sitt otium cum dignitate, fjärran från hufvudstadens bullrande lif, på; sitt gods Tosterup i Skåne. Anna Louise Dorotée Ehrensvärd (så lyder grefvinnan Douglas ' fullständiga namn) är född. ja, icke kan väl någon förebrå oss en indiskretion, då vi röja denna siffra, om hvilken vår adelskalender så villigt ger besked: år 1855.
Då detta är det enda skäl Utsk. haft att åberopa för tillägget torde det vara fullkomligt skäl för R. o. Ad. att afslå förslaget i denna del. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm:s först framställda propos. till bifall å Utsk:s förslag om införande af ett tillägg uti 3 mom. af ifrä gavande §, besvarades med starka nej jemte några ja, och uppå sedermera framställd propos. blef detta förslag af R. o. Ad. afslaget. § 17. Hr Printzensköld: Jag tillstyrker afslag å Ulsk:s framställning i denna punkt. Jag anser det icke vara ändamålsenligt alt utesluta den mening, som f. n. finnes i 17 § 3 mom. Derigenom skulle man göra de embetsoch tjenstemän, hvilka i och för deras befattningar ega rättighet att, emot borgen, uttaga kartor på kredit, till verkliga charta sigillata försäljningsman. Delta missbruk har egt runi och fortfar ännu i viss mån, men det är icke lagstiftarens me - Den 18 Juni f. m. 97 ning, alt gifva dessa embetsoch tjenstemän annan eller vidsträklare rättighet alt emollaga kartor på kredit lill försäljning än alt de skola vara försedda nied del slämpelpapper, som är nödigt till karlering af de handlingar, hvilka af domstolen expedieras, eller då, såsom händelsen är vid Härads-rälterna, den enskilde saknar tillfälle att af försäljningsmannen förskaffa sig del nödiga kartebeloppet för de handlingar, som han lill domaren ingifver. Derföre hafva domhafvandena håde förr och nu haft håde rättighet och skyldighet, att vara försedda med stämpladt papper till försäljning vid tingen. Här i Stockholm känner jag specielt, huruledes det missbruk sig inritat, att hvar och en embetsman, som i och för sin tjenst behöfver stämpladt papper till sina expeditioner, tillhandahåller dylikt papper, jemväl lill salu, sä att hvar och en kan af dem erhålla kartor till hvilket belopp som helst.
Då Konungens Befallningshafvandes och Magistrats pass till utrikes resa, enligt 4 §• 2 mom., är belagdt med högst i R:drs Chartae-Sigillatae afgift, men Stats-Ministerns för Utrikes-ärendena pass för utlänska resande att i Riket inkomma, med 3 Rrdrs, anser Utskottet den härutinnan framställde anmärkning icke förtjena afseende. Och som stämplade pappersafgiften för Deductioner och Contra-Deduclioner, så vidt den utgår efter arktal, i R:dr 24 sk., icke lämpligen lärer kunna upptagas på annat ställe i Författningen, än 4 §• 1 morn., der den ock, enligt Utskottets förslag, finnes utförd, samt den i 5 §. af Utskottets förslag upptagne afgift, 2 R:dr, deremot är densamma, som, i stället för dén fordna Canzligebiihren, varit i 10 §. bestämd, torde anmärkningen i detta hänseende icke kunna till någon åtgärd föranleda. 6 §. Denna §., hvarom Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch BondeStånden fattat beslut, har Preste-Slåndet deremot återremitterat, med den 12 Bevillnings-Utskotlets Utlåtande* N.-o 29. anmärkning, att studerandes vid Academierne och Elementarläroverken ansökningar om stipendier, anmälanden till examinas undergående och examensbetyg borde i denna §. upptagas, såsom från stämpladt papper befriade, hvarom elika tillämpning vid serskilde Auctoriteter egt rum. Då emedlertid 3:ne Riks-Stånd redan beslutat §:s bibehållande, utan nåera sådane tillägg, som de nu anmärkte, anser Utskottet anmärkn ingarne icke böra till ändring i nu gällande stadganden föranleda.
Hr Wolffelt, Mauritz Constantin: Utan att vilja ingå i bedömande af den nytta ifrågavarande anslag skulle kunna medföra, hemställer jag till R. o. Ad., huruvida frågan är af den vigt, att man just nu, då Statens tillgångar äro hårdt medtagna, bör bevilja den äskade summa. Det gifves visserligen anslag, vid hvilka man ej bör lästa sig vid kostnaden, nemligen de sorn Deli 26 April e. m. 649 anga riksvigtiga frågor, men detta ärende torde deremot, utan att någon synnerlig skada kan anses vara skedd, kunna uppskjutas till nästa riksdag. Jag yrkar således bifall till Utskits hemställan. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ls hemställan i förevarande punkt, dels ock afslag derå samt bifall till K. M:ts nådiga framställning i ämnet, gjordes först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvarvid svarades många ja och nej i blandning, samt sedermera propos. på afslag derå och antagande af K. Mits framställning i ämnet, dä svaren likaledes utföllo med många såväl ja som nej; och förklarades ja nu halva varit öfvervägande. Votering begärdes, hvarefter uppsattes och justerades följande voteringspropos: »Den som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan i 99:de punkten af Utlåtit N:o 66, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår K. o. Ad. denna hemställan samt beviljar det af K Mit äskade anslag, 6,000 rdr, för bildande af ett konstmuseum vid Upsala universitet». Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 41. Nej - 34. lOOide punkten. mom. a, b, c och d. Utskits hemställanden bilöllos. mom. e. Hr Wolffelt: Ehuru jag icke har någon anledning hoppas, att K. o.
Och vederbörande Exsekutor har icke vågat verkställa underrättens utslag, samt afhysa den, som derigenom tappat, enär i nu gällande lag icke derom meddelats någon uttrycklig föreskrift, utan tvertom, af Rättegångs-Balkens 26:te kapitels 2:dra §, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 18 April 1849, kan slutas, att underrätts dom, deremot vädjadt är, ej får gå i verkställighet, derest vadet derigenom onyttigt blefve, hvilket naturligtvis inträffar vid hvarje tvist örn en lägenhets besittning under så kort återstående hyrestid, att denna nödvändigt måste förflyta, innan den vädjandes påståenden kan blifva af öfver„ rätten pröfvadt. Om t. ex. en person, som skolat flytta från en lägenhet den Irsta Oktober, men der qyqrstadnar, och således hindrar en dertill berättigad, att lägenheten Motioner i Borgare-Ståndet 1865. 29 då tillträda, blir mot slutet af Oktober dömd att från lägenheten genast flytta, men mot detta beslut vädjar till Hof-rätten på den grund, att han anser sig berättigad qvarbo till årets slut, d. v. s. ytterligare två månader; så är klart, att, om utslaget skulle gå i verkställighet, vadet för den vädjande blefve onyttigt, emedan dom i målet icke kunde väntas från Hof-rätten förr, än den ifrågasatta hyrestiden förflutit, och alltså, om Hof-rätten ändrade Rådstufvu-rättens utslag, den på grund af detsamma afhysta personen ej kunde för den redan förflutna hyrestiden åter komma i besittning af lägenheten. Till förekommande af alltför stor långsamhet vid sådana måls handläggning, har meddelats följande föreskrifter: l:o) i Kongl. Maj:ts den 10 Juli 1669 daterade ”Stadga öfver alla Executioner i gemeen” var föreskrifvet: ” Til thet Trettonde.
Men då under tiden andra distrikt kupna uppstå, hvilkas intressen af vederbörande varda bättre framhållna, och omöjligt alltså icke skulle vara, att Karlskoga ännu en gång ginge förlustig af den förmån, som delta distrikt redan varit på haifväg att vinna, tillåter jag mig, jemte meddelad upplysning, att den läkare, hvilken såsom enskild prakticus under några år varit bosatt i Karlskoga, nu mera, i saknad af tillräcklig utkomst, lemnat orten, hvars behof af beqvämligare sjukvård än den, som på 4 å 5£ mils afstånd må kunna erhållas, alltså år i högsta grad kännbart, härmedelst ödmjukast hemställa och föreslå: att för Karlskoga distrikt, till allönande af en derstädes stationerad provincial-läkare, måtte af Rikets Ständer anvisas ett årligt löneauslag å 1,500 R:dr R:mt. Om remiss till Höglofliga Stats-Utskottet anhålles. Slockholm den 26 November 1862. G. Hultman, från Nerikes län. N:o 231. Af Gastaf ■ Haltman från Nerikes län, om tullfri utförsel af tackjern och malm. En liberalare tull-lagstiftning har sedan några tiotal af år småningom gjort sig gällande i vårt land, till allmän belåtenhet, och med den följd alt handel och afsättning i motsvarande grad stigit. Detta system, som i allmänhet sagdt fortgått, skall slutligen, och kanske snart nog, hinna till fullständig utveckling. Hvarje steg som påskyndar denna, påskyndar också välståndet ibland de idkare, hvilkas fördelar dermed äro förknippade, och denna vinning åter fördelas lika fort på alla andra, som inom industriens område komma i beröring med sådana industriens grenar. Bih. till B. St. U 346 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Jernhandteringen har i långliga tider varit betraktad såsom en af vårt lands hufvudnåringar, och man måste erkänna att sednare tiders förståndigare lagstiftning gjort mycket för att undanrödja hindren för denna närings förkofran. Emellertid återstår ännu ett och annat att vidgöra för alt underlätta denna näringsgrens full komliga frigörande från de band, som hindra densamma alt uppnå sin af natur och omständigheter beroende största höjd.
Piidderskapet och Adelns, i meddeladt protocolls-utdrag af den 23 sistlidne Januari, gjorda inbjudning till MedStånden att instämma i dess vid föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens utlåtande, N:o 28, fattade beslut, att, med afslag å Utskottens förslag, rörande en fyrbåks uppförande på skäret Understen, Rikets Ständer må i underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes, så framt ej hinder möta, som af Rikets Ständer icke kunna förutses eller bedömas, Nådigst anbefalla, att aftal må inledas med Ryska Kejserliga regeringen om de ytterligare fyrbyggnader, hvarmedelst, eller Prot.-Utdraga den 5 Februari 1843. 623 anordnad gemensam undersökning af localiteterna, sjöfarten i södra Qvar' ken kunde anses betryggad, samt derest anläggning af en ny fyr på Svenska sidan, vare sig å Understen eller annorstädes då pröfvats erforderlig, 1 nion af tillgångarne derom förordna: Preste-Ståndet vidblef sitt, rörande ifrågavarande utlåtande, den 20 sistlidna Januari fattade, beslut, och lade inbjudningen till hand/ingarne. S. D. Föredrogos ånyo Banco-Utskottets följande utlåtande och memorial: N:o 40, i anledning af erhållen återremiss af Utskottets memorial, Nio 26, angående förändrad reglering af embetsoch tjenslemanna-personalen inom banken: bifölls; N:o 41, med anmälan om verkställd votering i Förstärkt BancoIJtskott öfver den i memorialet, N:o 37, upptagne frågan: lades lill handHagarne. S. D. Föredrogos ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens utlåtanden:
77:0 angående frågan om lån af allmänna medel till segelfartens skyndsamma förbättrande å Götha Elf och till en hamnanläggning vid' Götheborg. 1834 den i3 December i underdånighet anmäld. Om innehållet af Rikets Ständers skrifvelse skulle Direktionen för segelfarten emellan Yenern och hafvet i Nåder underrättas. 78:o i frå gan om städernes Stockholms och Götheborgs befrielse från erläggande af sterbhus-afgiften. 1835 den 24 Januari i underdånighet anmäld. Med gillande af hvad Rikets Ständer härvid beslulit, blef allmän Kungörelse i ämnet utfärdad. 79:0 angående verkställd granskning af Postverkets räkenskaper för år i83i. i834 den i3 December i underdånighet anmäld. Härom skulle Öfver-Post-Direklörs-Embetet i Nåder förständigas. 80:0 angående verkställd granskning af Tullverkets räkenskaper för år i83i. i834 den i3 December i underdånighet anmäld. General-Tull-Styrelsen förständigad om innehållet af Rikets Ständers skrifvelse. 81:o angående tiden, från hvilken Statsregleringen skall taga sin början. 1834 den 6 December i underdånighet anmäld i sammanhang med regleringen af i:sta IIufvud-Titeln, och beslut då fattadt. Se N:o 59. 82:0 angående liqviden af Riksgälds-Kontorets skuld för af allmänheten upptagne lån. 1835 den 24 Januari i underdånighet anmäld. Kongl. Maj:t fann denna underdåniga skrifvelse icke föranleda till någon Dess åtgärd. 83:0 angående verkställd revision af Nummer-Lotteriets räkenskaper. i835 den 10 Januari i underdånighet anmäld. Nummer-Lotteri-Direktionen till behörig kännedom meddelad. 84: o angående verkställd revision af Civil-Statens Pensions-Kassas räkenskaper. i835 den 10 Januari i underdånighet anmäld. Pensions-Kasse-Direktionen härom till behörig kännedom förständigad. 83 Bil. till R. St. jfust.
Af tjensteärenden nödsakad att för en längre tid aflägsna mig från hufvudstaden, får jag härmedelst afsäga mig att vara ledamot uti H. Riddarh.Utsk. samt Bänkman inom Andra Bänkrms-afdeln. utbedjande mig alt vid min riksdagsmanna-rätt varda bibehållen. Bifölls. Uplästes följande af Hr Carlheim Gyllenskjöld, Henr. Adolf Oscar, inlemnade Mern.: Hos Hr Gr. o. Landtm, samt II. R. o. Ad., anhåller jag, att i anseende till en angelägen resa lill utrikes ort, få, med bibehållen riksdagsmanna-rätt frånträda min plats såsom Supppleant i StatsUtsk. R. o. Ad. lemnade äfven härtill sitt bifall; hvarefter Hr Gr. o. Landtm., med tillkännagifvaude, att Hr Wolffelt, Mauritz Constantin, såsom ledamot af Bevilln:sUtsk. begärt och erhållit 14 dagars ledighet ifrån d. 12 dennes, anmodade Hrr Elektorer att sammanträda till val af 2:ne ledamöter i Bevilln:sUtsk. efter Frih:ne Leijonhufvud och af Schmidt, en ledamot att inträda i samma Utsk. under Hr Wolffelts frånvaro, en ledamot i Riddarh.-Csk. efter Gr. Wrangel samt en Suppleant i StatsUtsk. efter Hr Carlheim Gyllenskjöld. Äfvenledes blefvo Hrr Bänkman af Hr Gr. o. Landtm, anmodade att vid deras nästa sammanträde utse en Elektor i st. f. Frih. Åkerhjelm, Claes, som inlemnat sin Riksdagsmanna-pollett. Den 8 Å pri 1. 25 Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af Frih. Åkerhjelm, Carl, m. fl. ledamöter, StalsUtsk. nedannämnde d. 5 dennes på bordet lagde utlåtm:
DIREKTÖR BRUHN och. strålande; går sedan drömmande och med ett lyckligt småleende af och an på golfvet, får syn på brefven och bryter dem med ett frånvarande utseende. Vid läsningen ansigte förvrides och han griper fastare kring stolryggen; tar upp sin näsduk och far med den öfver panna och an (ser efter henne, glad af det andra blir han uppmärksam, leendet försvinner, hans sikte; koncentrerar hela sin uppmärksamhet på brefvet, läser det omigen med ögonbrynen sammandragna, under synbar viljeansträngning. Sjunker slutligen ner i stolen, med hufvudet lutadt mot händerna, och stirrar slött framför sig. grens röst höres öfver alla de andras). Sorl och skratt från salongen. Grosshandlare Holl GROSSHANDLARE HOLLGREN (utanför). Jaså, direktören är på sitt rum. Ja, jag hittar nog Men tar han emot personer som komma med tiggarlistor, hva? Hä, hä, hä! herskar sig; står ett ögonblick fundersam; nickar till, raskt, som om han fattat ett beslut. Går mot fonden). God morgon, kära bror! GROSSHANDLARE HOLLGREN. DIREKTÖR BRUHN (reser sig upp; be Kunde just tro det. Altid samme damernas gunstling hva? DIREKTÖR BRUHN. Morjens, morjens! Redan fullt hus här, ser jag. Åh, jag tar det visst inte åt mig. GROSSHANDLARE HOLLGREN. sidig du hä. Förstår dig lika bra på fruntimmer som på affärer. Skrymtare hva? Hä, hä, hä! Jo jo, du är mång DIREKTÖR BRUHN. Jag vet inte om jag skall ta det som en komplimang. GROSSHANDLARE HOLLGREN. var det listan, hä. Jo, jo lita på mig, jag har blick hva? Ja, så DIREKTÖR BRUHN. mig. (Går mot vänster.) Jaha, jag skall strax... Behagar bror stiga in till GROSSHANDLARE HOLLGREN (följer). Tack! Fina; namn hä, hä! Landshöfdingen