Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet bör dock ej utan erinran förbigå hwad Utskottet härunder redan ägt tillfälle erfara, att swarigheter alltid stola möta en Revision afRiksgäldsContoirets Hufwud-Räkenssaper, da den förrättas pä annat ställe, än i Stockholm, enär wifia handlingar, hwilka såsom Verificationer tillhöra, en och annan Special-Räkning uti Huswud-Boken, mäste närmare upplysas af fadane uti Contoiret förda annotationer samt dit inkomnc Förslags-Räkenskaper, de dar såsom wid Expeditionen ständigt behöfiige, icke stulle kunna utan olägenhet stiljas fran Contoirct pä någon längre tid; Och hwilket i synnerhet gäller om Landl-Ränteriemes Manads-Förfiag och Lands-Eokoiicns Summariska ars Redogörelser, med hwilka Cafia-Räkningen, i anseende till den lefwererade uppdörden af Contoicets fonder, egentligen stulle kunna med tillförlitlighet kontrolleras. Enligt den Specifikation-, som åtföljt StatsUtstottets wid Urtima Riksdagen till Riksens Högloft. Ständer afgifne Berättelse om RiksgäldsWerket, hastade Riksgälds-Contoiret den zi Augusti iZio för Ucländste stulder, evalverade till Swenstt Bankomynt efter antagne alpari Courser, nemligenLän-Capital löpande med Ränka R:dr 9,868,126: 7, — Förfallne men obetalde Jnterefim i,c>6z,zo6:4>, i>. Transport io,§6>,4zz: —n - Den 'z Znlil. 993 Transport iv,9H.4zZ: samt skulder pä diverse Räkningar r8o,ztzz: Z8, 9» Eller tillsammans ri,m,8i8: 39, 8. Hwarcmot
Hösten än ej herskare är vorden, Om ock några löf från lummig lind Fallit, lindrigt bleknade, till jorden, Rörda af en lätt september vind. Ännu eftersommarn förer spira, Ännu kan du en guirland dig vira, Kanslce ej så bjärt, så hvit och röd, Som de kransar vårens fägring bjöd; Ljuflig doft dock blyg reseda sänder, Bryt den gömda mildt, med väna händer! Längre fröjd än ros och anemon Vill hon skänka dig, du mödans son! - » Hjärta, o, hvi suckar du och klagar? Gläds åt mognadens och fruktens tid! Fröjda dig åt sommarns sista dagar,. Svalka njut i aftonskuggans frid! Blef ej skörden riklig, som du tänkte. Gläds dock åt den vinning, dig han skänkte, Tacksam var, att trägen mödas sådd Ej förvissnat redan i sin brodd. » O, han minns, hur första mannaåren Kraften i lians inre svällde, sjöd — Som uti naturens bröst om våren — Hur sin tvekamp då han lif vet bjöd! Högt och stolt den unge hjässan lyfte, Stort han tänkte, ädelt var hans syfte, Mot allt lumpet, han i världen Draga ville han i härnadståg; Strida skulle, han mot själfvisk Visa för en veklig mänskoätt, såg, äflan, Att det högsta mål för manlig täflan Är en kamp för tryckta bröders rätt. Men - — en ensam man förmår ju När det gäller lifvets vägar bringa In i nya, obeträdda spår; Världen hälst den nötta banan ringa, går. Själens eld ej släcktes helt med åren, Hågen skiftade ej häller om, Men med silfret i de mörka håren Lugn besinning till hans hjärta kom; Och » den stora kamp » blef aldrig kämpad, Dock, fast själens glöd är vorden Än han talar månget ädelt ord För de små, de glömde på vår dämpad, jord.
Dä Utskotten lrrroleu Ditt. inskränkt Lerås tillstyrkan Lertill, att, ntom Le af DissterDonclen anvists 66,666D lä:Lr, allenast Le ris k. 8t:r viL >8rZ ärs LiksLag till 8ilfverinköp anslagns 266,666^ L:Lr ärligen borcls till bonLens förstärkning använLas, bafva Utskotten gjort stseenLe ä angelägenbeten att i möjligaste matto unLvika nägra för allmänbetsn tr^ckanLs biLrag till realisationens' fullborLan, bvilket äter, i anseenLe till 8tatsVerkets närvaranLe bebof skulle blifvit följLen, om belg, ellsi' Åtminstone största Lelen af Lancovinsten, mäst till 8ilfverinköp begagnas; Ocb skuru Utskotten i allmänbet medgifva riktigbeten afLen grunLsatts, som uti Lsssa anmärkningar linnés uttryckt, tro likväl Utskotten sig, pä förenämnLe skäl, jemväl löru /ö>l-lr/rr-r »irol ole» tlllst/rl?au^ ole r oleuuu /öcult /ö>ut leuru-tt. bkvarviL i öfrigt Utskotten, till svor ä elen »k en DeLamot beg»,-ris upplysning, fä tillkännagifva, att Lä silfver Utgör Likets. bufvuLm^nt oeb Länkens8eLlar äro clerpä ställLe, troolole tlt^^otteu srg enolutt ööru ourrräurncr l5ll/ver/.ö/>, fastän icke något biniler tor Lanken linnes att 6ulcl emottaga efter Let vexlingspris, som sr eller kan blifva staLgaLt.
Om wi rä;fräga wart Fäderneslands Historia, stola nn fiilna att i uräldriga tider, tillhörde den skyldigheten, att bara wapen till utförande af Fäderneslandets sak, icke en serskild Elaff af Medborgare; den tillhörde hwar och en som i Staten agde beflydd, och krigsyrket war icke ffiljt ifrän andra Medborgsmanna-pligtcrTill Konung Larl VIII:; utrustning emot Danflarne uttogs hwar ättonde wapenför man, och hans här steg till 60,000 man: ut skrifningar ägde rum, ända till deff det sä högt bcprisa de Jndclnings-Wcrkct inrättades, och Ridderflapet och Sidell! wörö till följe af sina privilegier förbundne, att pä Konungens befallning sitta till häst - full rustning frän hufwild till fot. linder dessa tider ägde Swensta Nationen den krigiska anda, som bor wara oskiljaktig fran ctt fritt solk. Konung L^-I XI stadgade Inöclnings-Werfet, dels enligt den tidens oeconomista grundsatser, dels för akt kill stöd äga en betydlig stäcnde och öfwad Armste för det af honom införda enwalde. Konung Lsil xilys, langwariga krig eldade och underhöll det krigiska lynne, som alltid tillhört Swensta Folket; men efter hans död och sedan Indclnings-Werkrt wunnit en fullkomlig stadga, tycktes denna National-esprit smäningom förswinna: det klef Hemmans,ägarens skyldighet att anskaffa krigare; men Den 1Z April. Z99 men ingen war pligtig att bllswa det, förswunnen mqrfä, lebes ben natiwliga skyldigheten akt hivar och en som figer stydd i Staten, som äger frista och sunda, lemmar, är förbunden att gripa titt wapen, för Fosterlandets förswar.
Handeln, om vidtagande af åtgärder i afseende på Rikets sjömakt till densammas tryggande , , , , Handels-Balken, om upphäfvande af 17 Cap. 8, 9. 10 §§. och förtydligande af 17 Cap. 2 Svar på äterremiss 1,1119 „ om ändring i 9 Cap. 6 , „ ändring i 8 Cap. 3 och 4 §§. , , Handels-förhållanden, Sveriges och Norriges ömsesidiga, om ändring af hittills gällande bestämmelser derom ,,,,,,,,,, Handels-1 nstitut, Bromanders, angående; se Anslag 54. Handelsoch Sjöfarts-fonden, om upphörande af afgifter till densamma, samt huru förhallas bör med de anslag, som varit å denna fond anvisade , , , Svar pä återremiss ,,, Sammanjemknings-förslag och Voterings-propositioner , , , Svar på återremiss ,,, Anmälan om Riks-Ständens skiljagtiga beslut ,,, , om JNorriges bidrag dertill; se An malan 168. Handpenningar, Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessans, angående; se Hufvud-Titel lista. Hartmansdorff v., f. d. Stats-Secreterare; se Lune-ersättning, Anmärkning 7. Hedcnforssarne, anslag till deras upprensning; sc Anslag för en gång, g) Heideman, Öfverste; se Anmälan 22. Heilborn, dess pensionerande, angåendese Hufvud-Titel 10:de, sid. 13, indragnings-Staten 22.
Jag har redan för nägra dagar sedan yttrat mina tankar til Protocollet om et hjelpsamt biträde i krigstider af hwarjehanda flags frälse-ägendomar til Kronoffjutsens utgörande, hwarifrän jag önflade at icke heller Säterier undantogvs; och kunna mine principer i thy mäl nu icke wara mindre populaire, Säteri-ägare åtnjuta twänne flags Privilegier; det ena utgör jördens Skattfribet, nemligen, at undslippa Kronotionde och afradserläggande; den andra sörundta rättigheten är likasom accesioire eller personel, i hwars hand ock Sätesgården wara mä, at nemligen wara befriad ifrän all flags skjutsning, det ware sig Kungs-, Krono-, eller Hållskjuts, säsom ock at icke beswäras af inquarteringar. Äfwensä ätföljer grundffatten egcnteligen Kronooch Krono-Skattejorden;meu dcremet har fljutsnings beswärct med jordens ärliga ränta eller afkastning ingen gemenskap. Jag medgifwcr at all flags skjutsoch inquarteringsfrihet är, förutan eget begifwande, lika orubbelig, som alla andra Privilegii - mäl; men medborgerlighctcn torde förmä Höalofl. Ridderffapet och Ädeln, at godwilligt afläta någon del af Säteri-besittningen ätföljande förmoner, såsom at i nödeus tid räcka til allmänt wärn en hjelpsam hand, och säledes wid durchtäg samt krigsförnödeyhcters transportering deltaga uti skjutsen, sch -swen biträda med manffapets inquartering. Flere Den 23 Juni». Y>?9 Flere warde
— Utaf anslaget för iståndsättande af landsvägen emella n Herjeådalen och Jemtland 18,484 R:dr 45 sk, 2 rst., hvaraf 7,882 R:dr förut lyftats, ytterligare (Dito dito) : „ 4,500 — Utaf anslaget för omläggning af landsvägen söder om Liths bro i Litlis socken i Jemtland, 1,250 R:dr, (Dito dito.) • „ 950: Anslaget för aftappning af 4 myrer inom den så kallade Svenskbygden af Ny socken i Wermland (42 §. 6 mom.) „ 2,500 — Utaf anslaget för myrutdikningar inom Nås socken af Stora Kopparbergs Län, 2,500 R:dr, hvaraf hälften förut utbetalts, återstoden (Dito dito.) „ 1,250: — Utaf anslaget för myrutdikningar inom Jerna socken af samma Län, 5,000, hvaraf 2,700 R:dr förut utbetalts, återstoden (Dito dito) , „ 2,300: — Utaf anslaget lör myrutdikningar inom Malungs socken af samma Län, 1,950 R:dr, (Dito dito) „ 1,000: — Utaf anslaget för myrutdikningar inom Venjans socken af samma Län, 1,100 R:dr, hvaraf 600 R:dr förut anordnats, återstoden (Dito dito) „ 500: — Utaf anslaget för myrutdikningar inom Gagnefs socken af samma Län, 200 R:dr, hvaraf hälften förut lyftals, ytterligare (Dito dito) „ 50: — Utaf anslaget för myrutdikningar inom Elfdals socken al' samma Län, 2,500 R:dr, hvaraf hälften förut anordnats, ytterligare (Dito dito) „ 625: — ■ Utaf anslaget för utdikning af Långmyren i Rättviks socken af samma Län, 1,353 R:dr, (D:o d:o) 676: 24
H o n är grå m e d hvita fläckar på vingarne. flyger aldrig ut m e d de andra. » H o n har kanske blifvit bortjagad från ett annat duf slag. » Det trodde Mårten också. » Dufvor kunna vara lika elaka s o m människor. » » Hvad vet du, liten, o m människors elakhet? » A l m a kastade tillbaka hufvudet, s o m satt nedtryckt m e l l a D skuldrorna; en röd sky drog öfver hennes ansikte; det sårade henne djupt att bli ansedd s o m ett oerfaret barn. därför att hennes lyte h ä m m a d e kroppens utveckling, så att lemmarne höllo sig späda o c h gjorde intryck af något barnsligt skört o c h ömtåligt, färdigt att brista när s o m helst. Nu var h o n snart fjorton år. Drottningen lär vara att återförvänta från utlandet till Stockholm omkring den 8 juni, då h. m:t antagligen flyttar ut till Rosendal för att vistas där till afresan till Norge. Drottningen har under sista tiden fått i H o n n e f mottaga många furstliga besök. Bland dessa nämnas furstinnorna af W i e d o c h Bentheim, prins Nikolaus af Nassau, arfstorhertigen, arfstorhertiginnan o c h storhertiginnan af Baden, storhertigen o c h storhertiginnan af L u x e m b u r g samt de båda drottningarna af Holland. Då samtliga furstligheter åtföljas af ett större eller mindre antal uppvaktande och säsongen för öfrigt nu kan sägas stå i sitt flor, företer den lilla staden H o n n e f — det tyska Nizza — m e d sin majsol o c h blomsterprakt en synnerligen liflig o c h vacker anblick. 47. af j ä r n, hopfällbara, n y förbättrad modell, målade, kosta endast 3,75 kr. stycket. V i d rekvisition af minst ett hälft dussin levereras stolarne fraktfritt vid rekvirentens närmaste i samtrafik varande järnvägsstation. Order insändas till WEDEVÅGS BRUK, adress W E D E V A G.
Att helt och hållet borttaga stadgandet om öfvereller straff, ränta, tror jag skulle medföra en skadlig verkan. Något correctiv måste gifvas nnot låntagares liknöjdhet att verkställa omsättning. Försvinner det, sorn straffräntan innefattar, mäste ett annat antagas, och det blefve ovilkorligt indrifvande af lånet, dä omsättning försummas. Om genom de nu föreslagne förändringar i afseende på Bankens utlåningar, man skulle befara, att lånffonderne kommo att mäst begagnas af de minst nödställde, i den man, de kunde lemna större säkerhet, medgifver jag att sådant troligen skall hända; men ändamålet vinnes. Penningarne komma i omlopp, utan att Banken riskerar, att gä miste om återbetalning. £22 Den 21 Februarii. 5:0 Sora det icke lärer af någon bestridas att 6 procents ränta är för dryg för jordbruket att bära, särdeles i en tid, då dess producter gälla så litet, synes nödvändigheten också fordra, att räntan allmänt nedsättes till 5 procent. Då, som en ledamot här yttrat, 3 millioner af fastigheter på landet i räntor betalas, skulle en procents nedsättning göra för jordbruket en besparing af en half million, och dermed vöre ganska mycket vunnit. Att emellan privata directe anbefalla en lägre ränta, än den hittills vanliga, skulle kanske icke vara rådligt, men om alla publika cassör, som nu äro berättigade till 6 procents ränta, min* skade den till 5, hvilket ej vöre orättvist, då, om jag ej bedrager mig, en del förut fått nöja sig med mindre, och 5 procent dessutom för Räntetagare verkligen nu är mera, än 6 procent för 10 å 12 år sedan, torde deraf små^ ningom beredas den verkan, att private capitalister äfven nedsatte sin ränta till samma belopp. 6:0 För att förmå enskilde capitalister, att åter insätta sina capitaler i näringarne och såmedelst göra d«m rörliga, är nödvändigt, att de försäkras om möjligheten, att kunna återfå och omsätta dem, när de dertil finna anledning. Att stora capitaler nu äro ur rörelsen indragne, är uppenbart deraf, att utom Banken, åtskillige cassör äga behållningar; sorn de icke kunna placera.
Jag undantager spannemål och några få andra producter, på hvilka tillgång och behof kunna alltför mycket omvexla, och Den 3 Mars f. m. på hvilka prisen följaktligen måste i goda år kunna vara nog låga; men på varor i allmänhet skulle jag icke tro, att man kan klaga öfver prisens låghet. Jag skulle snarare tro, att man kunde klaga öfver motsatsen. Silfver och guld äro äfven varor, och kursen utmärker deras pris. Jag kan derföre ej annat än vidhålla den mening jag förut yttrat. Herr Hjerta> Gastaf: Mig synes, att man inblandar för många ämnen i discussionen, som ej höra dit. Rikets Ständer hafva beslutat realisationen. De hafva ej kunnat bestämma liden, då den skall taga sin början, emedan förberedande åtgärder erfordras; men de hafva noga bestämt vilkoren, och till Kongl. Maj:t öfverlemna!, alt bestämma tiden, sedan BancoFullmägtige anmält, att proportionen af 5 till 8 emellan Silfver och Sedelstock är vunnen. Rikets Ständer hafva äfven bifallit ett Betänkande, som innehåller, att upplåning af Silfver och utlåning af Sedlar skall ske genom RiksgäldsContoret. Vi måtte då vara ifrån att numera tala om nyttan eller skadan af hvad som är beslutadt. Här måtte blott återstå den frågan, om, när ett Statslån skall organiseras, Rikets Ständer böra besluta mera än de vilkor, som hafva gemenskap med beskattnings-rätten , såsom ränta, afbetalning, rabattens maximum, ru. m.; om de böra äfven utsätta tiden och Den 3 Mars f. ra, sättet för lånets upptagande; eller om de böra lemna det åt Styrelsen. Jag vågar säga, alt Svenska representationen nu och alltid bör lemna åt Styrelsen att bestämma tiden, då Statslånens upptagande bör ske, emedan sådant är enda sättet att förekomma ökade olägenheter af de speculationer, som blifva en följd af offentligt beslutade lånetransactioner; och jag gör det uti ifrågavarande fall så mycket heldre, som det är på Konungens Proposition Rikets Ständer beslutat hela detta lån. Rikets Ständer hafva förenat detta lån med realisationens framgång och början, på sådant sätt, att det upplånade
Ropades friherre 8tsö1 von lllollllein sörfragade sig, om icke de anmärkningar, som nu wid dcsia memorial kunde göras, blefwe till nästa Ricsdag tillika hwilande pä bordet, hwilket Herr Landt-Marstalken bejakade., Pkterligare föredrogs ett memorial frön Constilutionö-Utskottet, rörande det tillägg i I' mOmbudsmannens Lnstruction, att han »vid hvarje Riksdags början borde fbrpligkas, akt till C si.utions-Utffottels granskning inlemna sina dia ier. Grefwe körner, 6öran: An' al gén till benna Constilurions-Utffottels hen sia 1 är, att instructionen för Justitiä-Ombudsmav>nen ej är grundlag, och således kan wid hwarje Riksdag, efter Riksens Ständers behag förändras, och det nu föreslagna tillägg, är wisierligen obetydligt. 714 Den 14 Augusti. Men just derföre torde jag tillika fä erindra, att e t sadan? beslut likwäl fordrar tid, enar det stall underkastas Konungens sane ion, och Konungen detzsöriunan höra Iusiitiä-Rädet. Dä Ri sdagen nu är sä långt framliden, tror jag det ej wärdt a t derföre göra uppehåll, utan att denna fräga kan hatta till nästa Riksdag. Om den dä blir ibland de sörsta som företagas, kan dä beslut faktas, och diarierue ändock i tillräcklig tid komma till ConsiilUttons-Nkkotket. 8rli)erre 2k VVetterstestt, (rustak, trodde det afwen unna gä an, ak? nu bifalla Constttmions» ttrstottcts förstag, dä Konungen genast wid nästa Riksdag der ul i unde gifwa sin fanclion, och ändamålet salunda winnås.
S. D. Fortsattes föredragning af Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, 32 29, i anledning af motioner om ändring eller omarbetande dels af Landtmäleri-instruktionen, dels af Skiftes-stadgan och dels af Arfvodes-taxan för landtmäteriförrättningar, dervid 13;de punkten, hvarest Utskottet tillstyrkt, att hvad af enskilde motionärer blifvit föreslaget i afseende å en förändrad organisation af egodelningsrätterna eller öfverflyttandet af dessa domstolars göromål på andra embetsmyndigheter, ej måtto till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda; 366 Prot.-Utdrag den 16 14:de punkten, innefattande hemställan, att af motionärer väckt förslag till ändring i nu gällande föreskrifter, om tiden för besvärs anförande mot egogradering, ej måtte vinna Rikets Ständers bifall; 15:de punkten, deruti Utskottet hemställt, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj;t anhålla, dels att, i 18:de Kap. Skiltes-stadgan, 11 :te § måtte erhålla förändrad lydelse, dels alt vid
Nu var det Scipio, som han skulle tala om. Scipio, som hade gått till Afrika och besegrat de svarte. Och Nino måste berätta om honom. Nino måste sitta halfva natten och tala krig, krig, krig. Medan han talade o m detta, blef hon så vacker. Lyktan, som hängde på brunnstaket visade, henne för Nino strålande skön och med ett hemlighetsfullt leende öfver läpparna. Nino förstod, att hon endast kunde älska en hjälte. Och hvad var han? Han, som icke ens kunde neka henne att berätta om dessa afskyvärda blodbad. Om hon hade älskat en Nero, så skulle Nino hafva blifvit tvungen att prisa tyranner-. na. Nino var visst ingen hjälte. Då hon blef förlofvad med löjtnant Ugo, var det Ninos mening att göra sig fri, men han kunde e j. Hon var just då så god mot honom. Han fick väl vänta till efter brölloppet. Hon glömde icke bort Nino ett ögonblick. Hans födelsedag kom, dagen efter förlofningen, och Nino var dyster på morgonen och menade, att detta skulle bli den sorgligaste dagen i hans lif. Men han hade aldrig blifvit så firad skulle inskeppas till Afrika, följde Nino henne till järnvägsstationen. Det var på natten. Soldaterna kommo marscherande i rask takt, rundt om dem svärmade andra soldater, gatpojkar, släktingar och krigsentusiaster. Nere vid \ stationen var Roms sindako och nere jf generaler. Där höllos tal, där ropades: » lefve Italien », och där kysstes och blomsterkastades. Teresa var hänförd, och hon klagade ej med ett ord. Det var fina damer där, som delade ut blommor till soldaterna. Det gjorde ej hon. förr. Hon hade sytt näsdukar åt honom med monogram, som nådde öfver halfva duken. Hon hade också bakat honom en tårta, och hon gick till San Antonius af Padua kyrka och bad för Nino till hans skyddspatron. Hela dagen passade hon upp honom och lät honom ej bära fram en enda flaska vin. Hon skämtade med honom. Nrao måste visa sig glad. Han måste skratta hela dagen, därför att hon ville det Nu skulle alla vara lyckliga. På natten kunde Nino ej låta bli att gråta.
Föreskriften, som lärer vara bibehållen, att vid vite infinna sig vid Uppbördsstämman, äfven då man icke kan något betala, är löjlig och skadelig, då den föranleder till hinder för Jordbrukaren i dess arbete, genom den anbefallda uppvaktningen, och likaså förbindelsen att infinna sig vid mantalsskrifniagar, helst då förhörslängderne der blifva grunden för Mantslslängderne, och efter peisonalen och åidreti derigenom bestämmes personliga ufskylder, be-» hofde ej andra sig der infinna, än de som kunde gifva anledningar till förändringar eller undantag, och inga andra skrifteliga uppgifter fordras, än sådan®, som icke kunde hämtas ifrån förhörs-böckerne. Föreskriften att i tvefaldt ingifven förteckning upptaga alla på en Egendoms ägor boende personer är besvärlig och utan ändamål, då förhörsbok®n förhållandet upplyser, och den är skymfande, då den utsätter plikt för någon derå förglömd person, som, då fråga är om ett större antal, ganska lätt och oskyldigt kan händaAnsvar böc billigt följa på fördöljande af uppgifter, som icke i annan väg, än genom eget tillkännagif-i vande, kunna erhållas, men ej i allmänt kände och genom förhörsböcker controllerade förhållanden, i anseende till Egendom och der boende personer. Jag anhåller, att desse anmärkningar må till BevillningsUt6kottet remitteras. Grefve Löwenhjelm, Gustaf: Jag kan ej förena mig med Bevillningsutskottet, hvad an - Del 29 5$ 5 går den föreslagne cfverflöds-skattens berat? nande och fördelande. Eruket af Vm och andre tillåtne utländska drycker är btlagdt med 2 R:dr för hvarje Stånds^ person af mankönetj jag tror, att en afgift a£ 3 R dr personen vore ändå lindrig, och skulle ej minska förbrukarnes antal, men derigenom ökteä inkomsten med 25,878 R:dr. Jsg anser likaså, alt afgiften ä Stånds^ personer, för bruket af Caffe och Thé, kan och bör höjas ifrån 1 R:dr till r
Jag förenar mig med hvad Gr. von Platen yttrat, och begär bifall å betänk., på det StatsUtskrs öfverhopande göromål icke ytterligare må onödigtvis ökas med en massa af anmärkntr, dem jag redan tror vara besvarade, och jag tior, att i alla fall utgången inom StatsUtsk. blrfve densamma, som hittills, helst ingen anledn. förekommit till förändring. Hr Sandelhjelm: Jag skall icke vara vidlyftig, eme dan jag tror mig redan i mitt skriftliga anförande hafva upptagit hvad som borde föranleda till ändring i Utsk:s utlät eller åtminstone torde förtjena att tagas i betraktande, oaktadt allt hvad man här sagt. En värd talare, ledamot af Bevilln.Utsk., har sagt, att han ville instämma i deras mening, som ansett, att Wenersborgs stad, afbränd för år sedan, skulle vunnit den förkofran, att den ej beliöfde begära R. St:s välvilja till fortsättande af de förmåner, som hittills varit staden beviljade. Han säger sig hafva funnit, att Borås stad är bättre i behof deraf, Det må vara, att lian så tror; men jag, som känner dessa städer något bättre, tror mig kunna försäkra motsatsen. Borås brann åren 1822 och 1827, således sist för i3 år sedan. Det är nu icke mer än 4-} år sedan Wenersborg brann. Efter dessa eldsvådor hafva städerne fått åtnjuta bevillningsfrihet. Således har icke bevilln.friheten för de nybyggda husen tillgodokommit Wenersborg mer än 2 år, då deremot Borås åtnjutit den un Föröfrigt hafva vid återremissen af Bevilln.- Utsk:s betänk, sådana upplysningar blifvit meddelade, sorn jag hoppas skola vederlägga den af Bevilln.Utsk förut fattade mening om tillståndet i Wenersborg, och måhända förmå Utsk. att tillstyrka den lindring, sorn förut ägt rum. Men detta hör icke hit.