Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I den ställning, da blleQorernas antal finnes wara mcomplsrr, hemställer jag, om ej Friherre kiljsrra ma deltaga i Oecanomis-Ukskottets göromål, intil dest de Twa franwa» rande lilieLtorerns af ?lndra Elasten hinna anlända och nytt mal kan företagas. Friherre Lilkvsrkcbolä, b§ils. Donna saken synes mig snart afgjord. Herr Grefwe lVlärner har för Högloflige Ridderskapet och Adeln upgifwit hurudan praxis wid förra Riksdagar warit. Om af Ridderskapets och Adelns krotocollsr kan utrönas, at Riksdags bruket warit sädant, sa samtycker jag för min del, at Friherre dljerka förblifwer Ledamot af Oeconoinia-Utskoctet, i annat fall yrkar jag, at nytt wal matte anställas. Friherre Vs 6ssr, (larl. Jag kan för min del ej finna, at om trvanne LIsÄorsr äro borrtreste, sadant skulle wara et hinder för de Fem uarwarande at walsa. För öfrigt förenar jag mig med Friherre Sillvsrlcbolä, at om det af kroweollsrna finnes sä wara praLkilsraär, at en Riksdagsman förblifwit Ledamot af et Utskott alwen sedan en annan intagit hans plats pä Riddarhuset, satilkommcr afwen nu Friherre Idjerra at behålla det rum, hwarcil han genom LleÄorsrnss förtroende en gäng blifwit kallad. 17 '-o - Friherre loll, josian Lftrlstojrftsr, begynte at tala, men afbröts genom anmälan om ankom, sten af en Deputation fran det Hederwärda Bonde, Ståndet, hwilken genast motcogö och infördes.
Hofrätten rättvist döma lagmannen Barthelson, som gjort sig skyldig alt, för hvarldera af de ifrågakomma fastebrefven, böta tjugu riksdaler banko eller tillhopa etthundra riksdaler samma mynt, men, för hvad honom i öfrigt i afseende härå till last låg, ansetts till urbota bestraffning förfallen, att i en bot för de cmbclsfel, hvarom han i delta mål blifvit öfvertygad, varda från utöfningen af sitt innehafvande häradsliöfdinge-embete och dermed förenade toni n kornsten på sex månader skiljet; hvarförutan det ålåge lagmannen att till vederbörande återbära hvad lian, såsom förr nämndt vore, i expeditions - 40 Ji. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 15 No v. 1847. och cbartse-lösen för mycket uppburit, med de här ofvan anmärkta belopp, nemligen för fastebrefvct den 2 Oktober 1829 två R:dr 26 sk., för fastebrefvet den 1 Februari 1834 tre R:dr 15 sk., för fastebrefvet den 20 Juni 1835 fyra R:dr 14 sk., samt för fastebref ven den 7 Maj 1839 och den 7 Februari 1843 tjugusex R:dr 6 sk. allt banko.” Hvad åter angår öfriga anmärkningsmålen, deri tilltalade blifvit dels för olaga domslut och dels för andra embetsfel eller försummelser sakfällde, hafva förseelserna kunnat anses försonade med hötes-ansvar, jemte skadeersättning, när sådan ifrågakommit, och i vissa fall haft endast sistnämnda påföljd; äfvensom i andra fall, ulan någondera påföljden, ogillande omdömen öfver åtalade förfaranden ändock blifvit af öfverdomaren uttalade. Förhållandet härutinnan upplyses vidare genom efterföljande sammandrag af alla de anmärkningsmål, hvilka, hos Rikets Hofrätter afdömda år 1846, slutat med ansvar å de tilltalade, eller annan för dem nödig ansedd rättelse, nemligen: För olaga dom eller beslut i tvistemål eller brottmål
Försäljes packadt i bleckburkar, kartonger och silfverstanniol genom Specerihandlarne.t J. En-gros-lager hos Otto Dahlström. &amp; K o m p. för träskärning, och mönster, Esscelsior-Te. fräsniäerijern Claesiorpsboden, " Wendela Hebbe; af J. N-g. (Med porträtt.) — Iduns hundrade nnmmer, en återblick. — Kanhända de dock gjorde Illa; dikt af Mathilda Langlet. — Ett bref från fru Haraldson; till AVG. — Våra barns leksaker; af Margareta Henke. — Iduns julklappshazar. — I kupéen; en dialog i qvinnofrågan af — m. — Koka — lagom; af » Kokfrun». Idun PRENUMERATIONSPRIS PR ÅR: IDDN _ EN UTGIFNINGSDAGAR: KR. 5: - IDUNSMODETIDN.MED PLANSCHER OCH HANDARB. IOUNS MODETID. UTAN PL. LÖSNUMMERPRIS: 10 ÖRE. SKALDINNA. REDAKTÖR OCH UTGIFVARE: BYRÅ OCH EXPEDITION: FRITHIOF KLARA S. KYRKOGATA 1 6, l T R. TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3. REDAKTIONSSEKR. : JOHAN NORDLING. ALLM. EN Årg. KOMMISSIONARER ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÄ ALLDELES SÄRSKILDT FÖRMÄNL. VILLKOR. IDDNS DÖD STOCKHOLM, KUNGL. HOFBOKTRYCKERI. LÄRARINNA. LÅNGDANS. AMANDA LEFFLER. Alla hafda kostnader ersätta vi naturligtvis tacksammast. EN 2 DETALJFRÅGA FRÅGAN HEMMETS I DEN STORA EKONOMI. Göra de det icke, så är m a n m e d. a. TOMTENISSE. på samma papperslapp! - EN HÄLSNING. Slutligen gick h o n ut i köket. m.
Filial-bankernas assignationer böra betraktas lika med de af Låne-kontoren utfärdade. S. D. Föredrogs och remitterades till Lag-Utskottet en af Kontrakts-prosten Cnattingius i Ståndet den 28 dennes väckt motion, angående förtydligande af allmänna lagens stadganden om giftomannarätt, jemte ett i ämnet afgifvet yttrande. Prot.-Utdrag den 31 December 1853. 71 S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet nedannämnde j plenum den .29 dennes bordlagda motioner: l:o af Kontrakts-prosten Runsten, om vidtagande af åtskilliga förändringar i afseende på folkskolelärare-seminarierna, äfvensom förhållandet med folkskolelärare; och 2:o af Doktor Sandberg, angående stapelstadsrätt för köpingen Döderhultsvik. S. D. Remitterades till Rikets Ständers Särskilda Utskott för behandling af frågor rörande bränvins tillverkning och försäljning, Domprosten Thomanders den 29 dennes bord lagda motion, om husbehofsbränningens och bränvinsförsäljningens reglering. Från Vällofl. B or gare-Ståndet. S. D. Borgare-Ståndet remitterade till Stats-Utskottet, jemte afgifne yttranden, Herr Ekenmans motion (N:o 66), om anslag, med vissa bestämmelser, til! teckniska Elementar-läroverk i de rikets städer, som derom hos Kongl. Majit sig anmäla. S. D.
Om detta varit Utsk:s mening, syntes det mig hafva varit bättre att stadga: ”Å hvarje skrift, som till sitt innehåll är obrottslig, må det vara boktryckaren tillåtet alt, emot erläggande af 5o r:dr, icke utsätta sitt namn, tryckningsorten och årtalet;” men min mening var icke att framställa detta såsom ett förslag, hvars godkännande jag tillstyrkte, ty jag är den förste att ogilla det. Men jag säger, alt detta måste vara meningen af Utsk:s uttryck, och att, om meningen varit sådan, det varit bättre att uttrycka den såsom ett permissivt stadgande, än att i form af ett förbud lemnai boktryckaren en uppmuntran att begå ifrågavar. uraktlåtenhet. Hvad jag egentligen har emot Utsk:s förslag är, att det troligen ej finnes någon boktryckare, som, då han trycker en skrift, i förväg kan säga eller tror, att den skall blifva åtalad eller befinnas brottslig; ty i sådant fall tror jag ej, att han tryckte den. Derföre vet jag icke, hvarföre man skulle med mindre straff belägga en uraktlåtenhet vid tryckningen af en skrift, som sedermera befinnes obrottslig , än då skriften blir befunnen brottslig. Boktryckaren 21 H. 12 Den 9 Ap r il e. m. ian icke, d& b«« har skriften i sin liand, vela, huruvida tryckfrihetens vaktare skall åtala skriften och huruvida juryn skall fälla. Hans åliggande att utsätta sitt namn, tryckningsorten och årtalet är ett ordningsstadgande, sorn ingenting har att göra med skriftens innehåll.
Statsrådets öfriga närvarande ledamöter, undertecknade statsråder Krog, Holst, Schmidt, Foss och Stang, biträda i underdånighet Finans-departementets hemställan, med undantag af posten C, emedan vi icke Hnna skäl, att frågan om nedsättning af införseltullen på bränvin vid närvarande tillfälle skall ånyo behandlas. Vi utbedje oss således, att i stället för posten C i Finans-departementets föredragning få i underd. anhålla, att det i nåder må behaga E. M. att befalla, att införseltul M. nådigste bifall. I öfverensstämmelse härmed få vi, dels enhälligt, dels efter flertalets mening, i underdånighet hemställa: (Då de punkter, sorn här löija, äro likalydande med departementets, med undantag af, att-uti C står 58 sk. i stället för 54 sk. är det onödigt att här upprepa dem}. Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition den 25 Febr. 584S. Wi Oscar, med Guds Nåde, Noriges, Sveriges, Göthes och Vendes Konung, göre vetterligt: Hans Majestät anser tjenlig!, att nya lagbestämmelser fattas angående bränvins tillverkning och omdestillering, samt att förbudet mot införsel af sädesbränvin och deraf beredda likörer upphäfves. Med hänsyn till den Norska Regeringens underd. hemställan af den 9 Febr. d. å. angående dessa ämnen, hvilken hemställan, tillika med densamma åtföljande bilagor, här uti afskrift medföljer, inbjuder H. M. i nåder stortinget, att fatta beslut om lagar 5:o angående bränvins tillverkning och omdestillering, 2:o angående upphäfvan e af förbudet mot införsel af bränvin och deraf beredda likörer, i öfverens stämmelse med närlagde 2,ne utkast. H. M förblifver Norges Rikes Storting med ali Kongl. Nåd och ynnest välbevågen. Stockholms Slott den 25 Febr. 5848. OSCAR. Fredr. Due. J. G. Blix. Norska Regeringens underd. Utlåtande. 409 Utkast lill lag angående Br amins Ullverkning och omdestillering.
In fidem protocolli, Alberl Munck. Onstlagcn ilen 29 November 1854. Plenum kl. ^1 på dagen. Justerades 5 prot.-utdr. för d. 28 dennes. Föredrogs och godkändes Exped.-Utsk:s under N:o 203 afgifna, den 28 dennes på bordet lagda, förslag till R. Stms underd. skrifvelse till K. M., ang:de vilkoren för bränvinsbränning, jemte bifogadt förslag till förordning i ämnet. Föredrogs och godkändes Exped.-Utsk:s under N:o 33 afgifna, den 28 dennes på bordet lagda, förslag till § i Riksdagsbeslutet, ang:de vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin. Föredrogs och lades till handlingarne BankoUtskis den 28 dennes på bordet lagda Mern. N:o 91, ang:de verkstäld omröstning öfver åtskilliga föreskrifter i Bankooch Lag-Utsk:ns förslag till ny lag för enskilda Banker, hvilka utgifva egna kredit-sedlar. Den 29 November. 221 Föredrogs BankoUlsk:s den 28 dennes pä bordet lagda Mern. N:o 92, med ani. af RiksStrns skiljaktiga beslut öfver Mera. Detta Mera. företogs punktvis till afgörande. l:sta punkten, innehällanile inbjudning lill instämmande i Presteoch RondeSUns beslut, ang:de utgifvande af sedlar å En li:dr Riksmynt. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Det var efter ganska mogen öfverläggning, som R. o. Ad. fattade sitt beslut i denna fråga, och jag hemställer fördenskull, att Ståndet måtte vidblifva detta beslut och afslå Utsk:s inbjudning. R. o. Ad. fann för godt att, med afslag å denna inbjudning, vidblifva sitt förut i ämnet fattade beslut. 2:dra punkten, innehållande förslag lill volerings-propos., i fråga om utgifvande af sedlar å En R:dr Riksmynt. Gr. Lagerbjelke:
Det tillhör icke Domaren, att, på sådant sätt, utgöra den bevisning , hvarå Domen ensamt beror; utan honom tillhör att, efter en med urskillning förd undersökning, tillämpa Lagert till ett gifvet, utredt och ransakadt mål, sorn under Lagen innefattas. Aro de bevis, som Parterne ömsesidigt forebragt, lika, så är det Lagen , icke Domaren , sorn bestämmer, hvilkendera sidans bör gälla. Den Lagskipnings-form, der åtgärderne delas af lagfaren Domare och en vald Nämnd, der Domaren med sin Lagkunskap förnämligast leder Rättegången , vakar öfver enhetens iakttagande i behandlingen , och rättsgrundsatsernes vid afgörandet, samt Nämnden gifver bevisningen behörig vigt, synes visserligen vara den fullkomligaste; och det är måhända saknaden deraf , som till stor del vållat behofvet af Coliegiioch flere andra särskilda Domstolar ; hvarföre , då fråga är om ny reglering , ej mindre af Förvaltningsverken , än ock, innan kort, af Domsrolaroe, en sådan splittring i Lagskipningen , som nu finnes, efter Utskottets ranka, ingalunda bör bibehållas. På sådan grund hafva icke eller Cornmittéerne, så vidt Utskottet kan inse, före - 46 slagit bibehållande af de särskilda Domstolaroe i första instantien längre , än till dess en allmän Domstoiarnes reglering af Konung och Ständer gemensamt kan vidtagas , utan blott hemställt de modificationer, som vore att iagttaga , derest rättsfrågornes öfverflyttning från de egentliga förvaltningsverken dessförinnan verkställdes. Derigenom förfaller det hufvudsakligaste skälet , som blifvit anfördt för den förmenta nödvändigheten af sakkännedom i Domstolar af andra instantien, Det bör i öfrigt icke befaras, att en förvaltande Ämbetsman, skild från författningarnes juridiska tillämpning , skulls komma att sakna den kännedom af deras anda, som hörde till en fullständig bekantskap med styrelse-grenen.
•« » att genom lega befria sig från krigstjenst, — dels ock, under anförande deraf, att erfarenheten vid de årliga bevärings-mönslringarne ådagalagt, att en stor del af de beväringsskyldige, vid den ålder, då de nu voro pliglige att till vapenöfning sig inställa, ännu ej uppnått den fysiska utveckling, att de kunde approberas, utan måste ställas på tillväxt, för att påföljande år åter vid mönsterbordet sig infinna, till undanrödjande af detta missförhållande föreslagit, att skyldigheten alt till Rikets försvar i allmänna beväringen ingå, måtte vidtaga först vid fyllda 24 år. Af Herr Friherre Leijonhufvud är vordet anfördt, att, enligt Herr Friherrens åsigt, tillåtelsen för beväringsskyldig att sjelf anskaffa karl i sitt ställe vore stridande mot det med allmänna beväringen åsyftade ändamål. Del vore nemligen tydligt, alt livar och en, sorn icke personligen ville i beväringen deltaga, sökte att för bästa möjliga pris undandraga sig denna skyldighet; obh följden häraf blefve, hvad erfarenheten gifvit vid banden, att lego-karlarne till största delen utgjordes af odågor, som, ofta Vanfrejdade, till helsa och krafter stundom voro förstörde. Med hemtadt stöd af detta förhållande och i betraktande deraf, att den, hvars, åstundan vore att befria sig från den dyrbara och vigliga pligten att öfvas och möjligen äfven uppoffras för fosterlandets försvar, borde vara beredd på en drygare kostnad lör vinnande af denna sin önskan, har motionären föreslagit, att, med ändring af föreskrifterne i 8 och 9 §§ af Kongl.
Här som annorstädes gäller dock undantagsvis, att åtskilliga fastighetsegare, som varit i behof af större lån, serdeles när dessa sökts i allmänna kassor, äskat och erhållit förhöjning i taxeringsvärdet till egendomarnes ungefärliga värde. Således komma ofta just de, sora borde skonas, nemi. de skuldsatte egendoms-innehafvar - Den 24 Maj f. m. 251 ne, ifråga om beviltningen i särare belägenhet än de, hvilka icke behöfva belåna sina egendomar. Under det man inom Stockholms län i allmänhet betalar bevillning efter * af verkliga värdet, har man inom Östergötlands och Södermanlands län sällan / betalt bevillning efter mera än | af värdet å egendomarne. I / Skaraborgs län äro åter taxeringsvärdena i allmänhet högre. Jag känner speciell egendom derstädes som blifvit såld linder taxeringsvärdet. Detta härleder sig troligen deraf att egendomarne inom delta län äro högt belånade och ofta gått i handel. I de Småländska länen äro taxeringsvärdena serdeles låga. De torde i allmänhet ej upgå till -j:del af värdet. I Skåne, der grundräntorna äro de minsta inom hela riket, och som, såväl i afseende å klimatiska förhållanden som jordens beskaffenhet, är serdeles väl iottadl, har man lyckats att nedtrycka bevillningen ända lill en j idel, J:del t. o. m. ^idel af det verkliga värdet. Alla dessa förhållanden synas mig böra framkalla bemödanden att åstadkomma en rättvisare grund för beskattningens utgörande. Delta var afsigten med min motion, hvari jag äfven visat, alt de osanna upgifterna (ill Taxerings-komitéerna, hvartill ma^i alltid förledes genom den höga bevillnings-procm, har en demoraliserande inverkan på den del af befolkningen, hvilken /norde föregå den andra med goda föredömen.
Reuterskiöld och Öfverste-Lieutenanten L. P. Wahlfeldt blifvit dömde, att med tillsammans 1,500 R:dr Banco ansvara för och gälda, ej mindre Bankens ifrågavarande fordran, jemte 2:ne andre, Banken tillhöriga, af Ekman förskingrade fordringsbelopp, än äfven hvad Ekman uppburit och förskingrat af en BancoDiscont-Verket tillhörig fordran, och att, sedan Majoren Reuterskjöld inbetalt dess andel i berörde uppbördsborgen; hvarmedelst Bankens sistomförmälde 2:ne fordringar godtgjorts, samt Bankens ersättningsanspråk "hos Ofverste-Lientenanten Wahlfeldt blifvit i dennes concurs bevakadt, den andel af förenämnde borgen, som det ålegat bemälde Wahlfeldt att gälda, jemväl blifvit uttagen samt emellan Banken och Banco-Discont-Verket, efter stadgade grunder fördelad; och slutligen^ i fråga om lånet N:o 1,087: att låntagaren redan före lagsökningens anställande rymt från riket; att, efter långvarig rättegång, hans löftesmän, Christian Nilsson i Hausehult och Johannes Samuelsson i Aspenäs, hvilka förnekat deras namn under borgensförbindelsen, blifvit, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Dom af den 17 December 1842, ålagde värjemålsed, men deråt brustit, samt i följd häraf förklarats skyldiga att till Banken betala lånets capital-återslod, utgörande å lagsökningsdagen 2,994 R:dr, 9 sk. 7 rst.
Utskottet kan undgå att yttra sig angående tillräckligheten eller otillräckligheten af redan befintliga lärarekrafter på det ena eller andra stället; men då vid pröfningen af hvad som till utjemnande af förhållandet blifvit åtgjordt, företer sig det egna förhållande, att det läroverk, åt hvilket Statsverket bestått de flesta lärostolar, blifvit beröfvadt undervisning i en del ämnen, för hvilka det eger serskilda lärare — ty rättigheten att undervisa måste anses illusorisk då den undervisande ej tillerkänts rätt att i undervisningsämnena examinera eller öfver lärjungarnes framsteg afgifva betyg — kan Utskottet ej undgå att åtminstone anmärka, hurusom icke på något sätt tillgodogjorts den besparing åt Statsverket, sorn derigenom kunnat vinnas, utan lärostolar bibehållits, hvilkas overksamhet legaliserats, och hvilka derigenom förvandlats till sinekurer. De ämnen, som ingå i medicine kandidat-examen, äro följande: l:o Anatomi och Histologi; 2:o Physiologi; 3:o Medicinsk och Physiologisk Kemi; 4:o Pharmacologi; 5:o Medicinsk historia, allmän Pathologi, Therapi och allmän Patliologisk Anatomi; 6:o Allmän Kirurgi; 7:o Physiologisk Obstetrik ; 8:o Propedeutisk medicinsk kirurgisk klinik. De åter, som ingå i Medicine Licentiat-examen, äro: l:o Speciel medicinsk Pathologi och Therapi; 2:o Pediatrik; 3:o Psychiatri; 4:o Läran om Syphilis och hudsjukdomar; 5:o Speciel kiurgisk Pathologi och Therapi; G:o Ophthalmiatrik; 7:o Obstetrik och Gynsekologi; 8:o Speciel patliologisk Anatomi; 9:o Toxicologi och Pharmacodynamik; 10:o Medicina forensis. Begge examina omfatta således aderton ämnen; och då medicinska fakulteterna hafva sig uppdragen så väl undervisningssom examensskyldighet för Bih. lill R.
Maj:ts den 4 dennes aflåtne, samt den 6 derpåfoljande pä bordet lagda , Nådiga Svar till Riksens Ständer på Deras underdåniga Skrivelser af deri ig September, 10 och 17 November om granskningen af allmänna Cassör, Instructionen för Riksens Ständers Revisorer af Statsverket , Tullmedlens öfverlåtande till Riksgälds-Contoret , och de, enligt 63 § Regerings-Formen, afsatte summor; fann Ridderskapet och Adeln, att Högstberörde Nådiga Svar, som icke erfordrade någon åtgärd , borde läggas till Handlingarne. Då nu ånyo föredrogs Förstärkta BancoUtskottets den 5 dennes under N;o 93 aflåtne , samt följande dagen pä Bordet lagde Memorial, angående verkställd votering till afgörande af åtskilige frågor, rörande reglementariske stadganden för de i Städerne Götheborg och Malmö blifvande Discont - Contoir, derom Riks-Ståndens beslut funnits sinsemellan stridige ♦ fann Ridderskapet och Adeln , att samma Memorial borde till Banco. Utskottet öfverlemnas. Den 8 December e, m. 455 Föredrogs å nyo och bifölls Lag-Utskottets den j dennes under N:o 245 afgifne, samt följande dagen på bordet lagda, Betänkande, angående föreslagen nödig åtgärd till betryggande af Bankens och enskiltes säkerhet, i afseende på de Assignationer, som komma att utfärdas från Vestra och Södra Låne-Contoiren. Föredrogs å nyo Expeditions-Utskottets den 28 sistledne October aflåtne, samt följande dagen på bordet lagde, Memorial , angående kallelse till nästa Riksdag. Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt bestämma den 4 November jg28 till den dag, å hvilken nästkommande Lagtima Riksdag borde taga sin början. Herr Cederschjöld j Pehr Gustaf: Såvida Riksdag skall hållas hvart jite år , måste terminen utsättas till medlet af Januarii år 1828; ty tiden bör räknas ifrån Riksdags början till Riksdags början.
Majit, jemte framställning af de tidigare förfoganden, sorn efter föreningen emellan Sverige och Norrige blifvit vidtagne, med afseende å brödrafolkens ömsesidiga handelsoell sjöfartsförhållamlen, gifvit Rikets Ständer tillkänna, hurusom Kongl. Majit, med föranledande ej mindre af Norrska Storthingets åren 1851 och 1854 rattade särskilda beslut, än älven af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 29 Juli sistnämnde år, funnit godt i nåder uppdraga åt en af Svenske och Norrske män bestående kommitté att, efter ämnets omständliga utredning, till Kongl. Majit afgifva underdånigt utlåtande, angående de förändringar och tillägg i nu befintliga stadganden, som kunde anses nyttiga och ändamålsenliga att vidtaga för beredande af alla verkställbara ytterligare lättnader i Sveriges och Norriges ömsesidiga handel och sjöfart; äfvensom huruledes denna kommitté, hvilken den 5 Mars nästlidet år inkommit med underdånigt betänkande i ämnet och förslag till förnyad förordning, väl ansett handelsförhållandena emellan rikena böra fortfarande ordnas efter samma grundsatser sorn hittills, men likväl föreslagit vissa modifikationer, hvilkas beskaffenhet ock finnas i Kongl Majits nådiga skrifvelse närmare omförmälde. Och har Kongl. Majit, ehuru kommittéens förslag att med hel tull vid införsel från ena till andra riket belägga några få variiartiklar, hvilka för närvarande endast draga half tull, innefattade en åtgärd, som i visst afseende kunde komma att minska varuförseln mellan begge länderna, ändock, i betraktande af de vigtiga ekonomiska och firianciela skäl, som föranlåtit kommittéen att sådant tillstyrka, och då de öfriga al kommittéen föreslagna förändringar i nu gällande bestämmelser otvifvelaktig! skulle i väsentlig mån underlätta handelsoch sjöfarts-förbindelserna emellan brödrafolken, funnit det af lidi till Ä. St.
La rs Andersson från Skaraborgs Län yttrade; Med det af Herr Ehinger till det nu justerade Protocollet, för den 31 Maji, gjorde anförande får jag förena mig. — Herr Lern* nelii reservation har hos mig föranledt till någre anmärkningar, dem jag hade ämnat att skriftligen uppfatta, men hvilka jag nu i korrt, het torde få nämna* —1 Det har blifvit anfört, att en öfverdrifven Luxe bidragit tili Sede* förderf, hvaröfver man klagar. — Detta vill jag icke bestrida; men Prohibitiv-Systemef är just det, som orsakat denna öfverdrifna Luxe och ledt till sede-förderf. Lurendrejaren har en för stor vinst om han lyckas, att icke försöken till Lurendrejeri och att förverfva medhjelpare dertill, skola vara mångå och ihärdiga; också har Lan. det varit öfverhopat af förbudna varor. Detta System har inneburit en för stor retelse och varrt för mycket lockande till öfverträdelse af Författningar och till Lurendrejeri brott, att icke en mängd vinningslystne deraf skulle frestas, och af dessa hafva kanske mångå ofta icke haft annan utväg än falsk Ed att freda sig från ansvar. Exemplet huru Romerska National-Charak. tarén gått förlorad» är i sanning en vacker Bevillningsutskottets BetSnkanden, 171 moral , men hvad verkan den kan hafva på opinionen , alt leda den inot förslaget, torde vara Herr Limnelius sjelf förbehållet att bedöma För min del tror jag, att det Lurendrejeri, som tinder nu radande prohibiiiv-system drifves fran Danmark och annorstädes, kommer att försvinna, när alla varor mot en skälig och lämplig