Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit eger, och på hvars ovilkorliga uppfyllande Kongl. Maj:t, alltsedan 1815 räknat, den nemligen, att, i trion af -Leipziger-Lånets godtgörande, i Riksgälds Kontorets stad och ställe, af Riksens Ständers Bank uppbära den ersättning för Kurs skillnaden, som varit detta Kontor tillagd; vill Kongl. Majit likväl, med anledning af deri af Riksens Ständers Banko-Fullmägtige yttrade underdåniga önskan, och då derigenom för Kongl, Majit ett nytt tillfälle beredes, hvaraf, under loppet af innevarande Riksmöte, flere sig yppat, och af Kongl. Majit roed beredvillighet begagnade, att, vare sig genom uppoffring af enskild fördel, eller genom uppskof i yrkandet af en gifven rätt, bidraga till upprätthållandet af Sedelmyntets ’>de, eller till lättnad i Rikets bördor, härmedelst rikets Ständer tillkännagifva: att, då, sedan denna ågaväcktes, Kongl. Majit, af de för årsväxten mindre förmonliga utsigter, och af Faderlig omvårdnad för Folkets framtida bergning, sett Sig nödsakad att, för Ali manna Magasins-Direktionen, begära vidsträcktare krediti ver, Kongl. Majit, för att nu icke ytteiligaic anlita 366 Konungens Nåd. Skrifvdser - Banken, vill till nästa Riksdag uppskjuta att göra denna rätt gällande. Genom detta uppskof hoppas Kongl. Maj:t äfven då komma i tillfälle att underrätta Rikets Ständer, det hela Leipziger-Lånet blifvit liqvideradt, hvartill senast inlupne efterrättelser lemna mycken och skyndsam anledning. Då vore den förbindelse fullkomligen och till alla delar uppfylld, sorn Kongl. Majit Sig åtagit, och hvarförutan Riket ännu skulle vidkännas tyngden af en förstörande utrikes Gäld, utöfver allt förhållande med dess krafter, samt Riksgälds-Kontoret förgäfves söka att få det Liqvidationssätt af Fordringsegarne antaget och godkändt, sorn, vid lBl? års Riksdag, af Riksens Ständer fastställdes.
Lif; Å anslaget: Gottbevärings-rege; lands Nationalmentet. beväring. A Artilleri-afdeli Å Intendents-af Extra anslag. Å anslaget: Hallands Beväring. allmänhet. allmänhet. Å besparingarne å riks-statens 4:de hnfvudtitel. Bevä- |A anslaget: Under rings-manskapets håll af bcvärings, beklädnad och manskapets utredning. beklädnad. L. till 1859 års revisions-beråttelse, angående stats-verket, sid. 79. Statistiskt General-sammandrag af samtlige bestridda kostnader för indelta Arméen å riks-statens 4:de hufvudtitel samt under Kongl. Krigs-kollegii förvaltning ställda kassor oell fonder ar 1857. Skaraborgs Södermanlands Kronobergs Jönköpings Dahls Helsinge Elfsborgs Westgöta-Dahls Bohus läns Westmanlands Norrbottens Fältjägare-korps Westerbottens d:o Kalmar regemente Nerikes d:o Wermlands d:o Jemtlands Fältjägare-korps ... Norra Skånska regementet ... Södra d:o d:o d:o d:o d;o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o Riks-statens fjerde hufvudtitel. Regementen eller korpser: Kavalleri: Lif-regementets Dragon-korps Dito Hussard:o Smålands Hussar-regemente Skånska d:o d:o D:o Dragond:o Jemtlands Hästjägare-korps Infanteri: Lif-regementets Grenadier-korps l:sta Lifgrenadier-regementet 2:dra d:o d:o Vestgöta regemente Smålands Greuadier-bataljon Uplands regemente fanteri-regemeni C'S ^erhåll k anslaget: In\ j Å anslaget: Extra \ m*ss. Bilagan 2. — Bilagan 3. Bilagan 20. mänhet. \ T««,o ».leo* A förenade mötes-! P«ssevolanS-fonHästjägare-sqvakans-medels-fon1 ^°s a s' Bilagan 37. A anslaget:
De äro sedan för oss den förlorade Sonen , som dock aldrig återvänder till sin Faders hus, om vi ock för dess hemkomst ville slagta den gödda Kalfven. i Dea 22 Julii f m, *33 N:o 4. Herr Tham, Wollrath: Genom den af de förenade Utskotten föreslagne åtgärd att BancoDisconten skall utgrenas till Götheborg och Skåne samt att räntan skall nedsättas, göres denna Fond mera tillgänglig för Landtmannen. Det är då lärn. peligt att lättade Låneutvägar för Handeln och Näringar äfven öppnas. Vid öfvervägande af Handelns och penningerörelsens lopp i Sverige, torde erkännas att det bästa medlet härtill vore inrättandet al en på privata Actier grundad Discont i Stockholm, försedd med Kongl. Msj:ts Nådiga Reglemeute och Octroij på viss tid. Man må härmed icke förblanda de olägenheter och missbruk, som förra FilialDisconter och deras fall förordsakade. Icke uti principen för deras inrättning, tår ordsaken till deras undergång sökas. Men uti deras förualtningsjatt och uti deras till öfuerdrijt Jlräckta rörelfe. Deras Creditiver utgörande vid FilialDisconternes första inrättning omkring En Million Riksdaler bleivo vid 1815 års Riksdag, då en lifligare Handelsrörelse i och för ContinentalSystemct r?dan upphört till dnbbelt belopp vidgade. En bristande controll mot MalmöDisconts svekfulla förfarande, och Götha Canalbyggnaderr. es Coutania tillgångar, skulle verka att, när den i 554 Deri .23 Ju/ii f. m. förra föl] den sednare saknade medel att för ögonblicket uppehålla sin Credit. -Rättigheten Actieägarne i Malmö och Götheborgs Uiscon ter ägde att utbekomma årets vinster, gjorde äfven att inga Fonder bereddes för oförutsedda händelser eller för deras betryggande, sorn der insatte sina Penningar. Omständigheten att den ena
Jag kan icke göra mig reda för, hvarifrån detta tal af 20,000 rrdr härleder sig; ty om jag också antager, att några linie-; gkepp jcke behöfva?, så måste de väl ersättas af andra får* Den a4 April. tyg, såsom ångbåtar eller fregatter, eller skärgårdsfartyg, livad åter angår den besparing, sorn skulle kunna uppkomma genom uppskof ined fulländandet af brandmuren, så är elet visserligen en besparing att äfven uti den igenfinna ett monument på närvar, hushållssystem; men om en eldsvåda skulle uppkomma, och elden under en häftig storm skulle utbreda sig ända till varfvet och magasinerna, så torde en sådan besparing nog dyrköpt få betalas. Man har mycket talat om hushållssystem. Huruvida det är bevis på ett ändamålsenligt sådant system att låta fästningar stå och förfalla, halffärdiga murar utan betäckning, lemnar jag derhän. Följden häraf blir emedlertid den, att kostnaden för dessa arbetens fullbordande blir vida större, sedan dessa företag tili icke obetydlig del förstörts, innan nästa Ständer hunnit sammankomma och fatta förnuftigare beslut. Hr Hjärne har sagt, att man genom bifall till StatsUtsk:s tillstyrkande skulle lemna K. M. en alltför stor magt, hvilken på det sätt kunde missbrukas, att hela fångpersonalen i Sveriges rike sammankallades till ett ställe för att utföra ett arbete, hvartill Ständerna vägrat anslag, som nu på 8:de hufvudtiteln skulle utgå af förslagsanslagen till fångars sysselsättning; och har Hr Hjärne derföre framkommit med ett förslag lill underd. skrifvelse till K. M. i detta ämne, hvilket likväl, uti en annan ordställning, i sjelfva saken är af lika innehåll med StatsUtskts tillstyrkande. Jag hemställer derföre, om icke Hr Hjärne skulle vilja förena sig med Stats-? Utsk:s beslut i denna fråga, hvaruti jag tror, att så mycket redan blifvit sagdt, att hvar och en stadgat sin öfvertygelse deri. Jag anhåller derföre, att vi ju förr dess hellre må företaga den votering, som icke lärer kunna undvikas. Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Då de uti Gefle och Hudiksvall befintliga fullständigare läroverken äro belägna, det förra 9 och det sednare 6 mil från Söderhamn, så är följden den, att sistnämnda stad, äfvensom provinsens innevånare, hvilka hafva från 5 till 14 å 15 mil till sagda läroverk, måste, huru kostsamt och besvärligt det än faller sig, sända de barn, som önska få en högre lärdom, än den lägre skolan kan meddela, till de läroverk, der de kunna komma i åtnjutande af en sådan. Af sistnämnda skäl torde man äfven finna orsaken till fåtalet, af lärjungar i Söderhamns skola. Att Söderhamns stads innevånare icke äro likgiltiga för denna sak, visas deraf, att de under sednare åren sjelfve bekostat en fjerde lärare i skolan, att staden utan något understöd från Statens sida nyligen uppfört och fullbordat en skolhusbyggnad af sten för en kostnad af 40,000 R:dr, bestående af, utom bön erum och bibliothek,. åtta lärosalar, och således afsedt för ett minst femklassigt läroverk. Då det är af högsta behof att, så mycket som möjligt, bereda folket lättare tillfällen till erhållande af undervisning åtminstone till den grad, som för det allmänna lifvet är nödvändigt, då aflägsna skolor ogerna anlitas och undervisningen i följd deraf blir försummad, samt då Söderhamns stad med stora upp - 400 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 274. offringar i afseende å skolhus, m. m., gjort allt, hvad på staden kan ankomma, så anser jag mig icke sakna befogenhet för den framställning, att Rikets Ständer täcktes bevilja att treklassiga elementarläroverket i Söderhamn må utvidgas till femklassigt och för detta ändamål anslå erforderliga medel, hvilka af Höglofliga Stats-Utskottet torde föreslås efter i allmänhet gällande grunder. Om remiss till Höglofliga Stats-Utskottet anhålles. Stockholm den 15 November 1865. Eric Ersson, från Gefleborgs län. Härnti förenar sig: 01. Pehrsson, från samma län Af Niis Jausson från Östergötlands län, om upphäfvande af gällande föreskrifter, angående hembud och lösen af jord dier ränta.
1820 dito dito 18*21 dito dito _ _ _ _ 1822 dito dito _ ... _ 1823 dito dito Banco. 643,363 Bankens Fordran för begagnadt Creditiv Summa 2/58i,7i5 1,500,000 4/724/978 46 3 4° 10 39 — A. de uti Sammansatte Häglof. Statsoch BancoUtskottens Be1818 f öreslagne Grunder. Stat.Utskottets Kamererare. Litt, Calcul öfver Utredningen af Malmo Discont kUerk, enligt dz hände den J Alartii Debe t. Werkets skulder den i Januarii 1818, Utelöpande Assignationer, sorn böra inlösas: iSiSden 1 Julii - _ Utelöpande Reverser och BancoAttester samt Skulder till Diverse Werk, hvilka pa följande Terminer böra betalasr 1819' d. 1 Julii, EnFemtedel 1820 dito dito 1821 dito dito 1822 dito dito 1823 dito dito 268.550. 268.550. 268.550. 268.550. 268.550. 21. 21. 2 1. 21. 21. Banco. 91-4^5 Bankens Fordran för begagnadt Creditiv 1/343,-75211 299,99231 6 1 II B, uti Sammansatte Häglof. 1818 föreslagne Grunder. Statsoch BancoUtskottens Betan - Credit. Werkets Tillgångar den 1 Januarii 1818: Banco. P. Westerstrand. Hglo fl. StatsUtskottets Kamererare". Litt. Upgift på Götheborgs DiscontslVerks Tillstånd den gO N ovember l8iy~ Skulder 1 Bane 0.
Illa slitna voro de förut och numera rifna därtill, medan håret fått växa vildt, så att han börjat se ut som en trashank af värsta slag. Kristina var troligen den enda, som icke lagt särskildt märke därtill eller åtminstone icke betraktade honom med mindre vänliga blickar än förut. De svältande arbetarne i staden begynte emellertid småningom tröttna på de ständigt ouppfyllda löftena om understödsarbete, om öppnande på nytt af en del grufvor o.s.v. Deras tålamod var på upphällningen, och för att visa det plundrade de några bagarbutiker, slogo in fönstren hos ett par medlemmar af stadsstyrelsen och ställde till annat ofog, så att den burgna befolkningen började bli rädd för dem. Och ingalunda minst rädd var Kristinas husbonde, som både bodde tämligen aflägset och af naturen var väl försiktigt anlagd. Ni får sluta att taga emot den där sluskiga karlen, sade han en eftermiddag, då han såg Elias begifva sig därifrån. Han kommer ännu en vacker natt hit med några andra dylika herrar och plundrar ut hela huset! Kristina nästan skrattade högt åt tanken på Elias Möykkä såsom röfvare han, som inte skulle kunnat vara hårdhändt med en katt engång! Men då husbonden alldeles icke lät räsonnera med sig, fattade hon att han värkligen var så rädd, att han kunde göra det obehagligt för dem. Och därför mötte hon Elias följande dag på gatan samt förständigade honom att framgent komma först sent på aftonen, när husbondfolket gått till sängs. Han såg värkligen ruskig ut, tänkte hon, då hon såg honom gå nedåt gatan. Och nog hade hon ju kunnat gifva pengarna åt honom där ute, men han behöfde så väl komma in i värmen en stund. Då han infann sig, släppte hon honom med största försiktighet in i köket och förklarade hviskande hvarför det icke mera gick an att han kom på dagen. Och det är sannt att du ser farlig ut, slutade hon. Men jag skall klippa dig och lappa din rock åtminstone. Elias lät henne beskedligt göra som hon ville.
Jag vill sorn korrtast besvara Herr Hjertås fruktan för praktfullhet i de blifvande byggnaderne. Jag torde få fästa hans uppmärksamhet derå, att i den proposition jag föreslagit finnes det vilkor, att en del af byggnaderna skall förbehållas åt Kronan, och detta tyckes förutsätta, att hvarken försäljning eller om - Dan 21 December e. m. '93 byggnad är i fråga. Meningen är att bereda sig möjlighet att sjelf bygga af dc besparingar, som inbringas genom uthyrande, af de gamla för Veterinaiiinrältuingen ot jenliga busen; men om prakt är icke fråga. Det vilkor, som är fästadt vid sista punkten, torde böra utgå, ty om Veterinairlnrättniugen kan förskaffa sig mera medel, vet jag ej, hvarföre det icke skall vara Inrättningen öppet, eller hvarföre Rikets Ständer skola befatta sig med, hvad byggnaden kostar. Jag glömde sist alt besvara Herr Hjertås anmärkning om laga uppsägning. Jag var i början ej beredd på denna anmärkning, men sedan jag funnit, det Herr Hjertås mening är 3 månaders laga uppsägning, är jag ej deremot, utan får tillkännagifva min förbindelse för denna förbättring, och anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens tillstånd, att få göra detta tillägg till min proposition. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, örn icke, enär StatsUlskottets förevarande Utlåtande innefattade tvenne särskilte punkter, samt åtskilige Ledamöter, hvilka begärt afslag å den senare punkten, tycktes vilja bifalla den förra, berörde Utlåtande borde punktvis till afgörande företagas. Herr Bråkenhjelm: Jag anser icke lämpligt, ali afgöra detta Utlåtande punktvis,. joo Den 21 December e. rn. Jag anhåller a lits A, att första propositionen måtte blifva till bifall A Utlåtandet i dess helhet, och den andra propositionen till bifall å samma Utlåtande, under iagttagande af den förändring jag föreslagit. Herr Rosenquist:
Utdrag'af Protocollet, hållet hos Hogvördiga Prest-Ståndetden 5 Juli 181'S* S. D. Föredrogos å nyo och biföllos nedanskrifne ifrån Utskotten inkomna och på bordef hvilånde Betänkanden', nemi.: ifrån Stats-Utskottet rörande: l:o anmärkningar vid • Utskottets Betänkande rörande Bytes-verket. 2:0 Löfås Silfververk i Skedvi Socken och Stora Kopparbergs Län.' tr ifrån Den 5 Juli. ifrån Lag-TJtskottet angående: 1:0 Borgmästaren Barthelssons Memorial öm Corrections-inrättn ingar. 2:0 Wermlands förläggande under Svea HofRätt m. m. 3:0 Rösen för Utslag i ansöknings-mål. 4:0 Sökt förklaring öfver Förordningen angående Skuldfordrings* och Eagsöknings-mål den 28 Juni 1798- 5:0 Anmärkningarne angående förhöjningen i Nämdemäns Dagtractamente. 6:0 Anmärkningarne om utfärdande af taxa , å lösen för de från Jtonungens Högsta Domstol och Cancellie-Expeditioner utgående Domar och Resolutioner, samt berörde lösens antecknande å dessa Handlingar. ifrån Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ut« skottet rörande: l:o Skogshushållningen vid sådana Bergsmans-Heminan, som af andra än Bergsmän inköpas. 2:0 Fyrbåkars anläggande på den såkallade Osterliams-holmen vid Gottland, Holmön vid Qvarken och Måsesten eller Svartklubben vid inloppet till Öregrund. Ut supra. Ex Protocollo J. 17. Almqvists O S. D. Återremitterades Stats-Utskottets Betänkande, angående några vid Boutredningen efter Högst - 4sa Den 5 Juli. Högstsalig Hennes Maj:t Enke-Drottningen So»- phia Magdalena förekomne frågor. Ut supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist. S. D.
Utsk. antyder väl, att det bör för en hvar vara uppenbart, att detta lagrum icke kan afse sådana åtgärder, som blifva en följd af ansvariga lådgifvares tillstyrkanden, men utgången af det välbekanta högmålel under det sorgliga året iö38 lärer oss att åklagareoch domare-makterne då bade belt andra åsigter, än den Utsk. hyser i afseende på tillämpningen af denna §. För att för framtiden trygga medborgares säkerhet, anser jag således ett förtydligande af denna lag vara högst nödigt, oell jag tror att detta ändamål skulle vinnas, om ofvannämde § erhölle följande lydelse: "Hvar, som sntädeligen talar eller skrifver något 0111 den regerande Kon ungens person eller enskilda gerningar eller om Dess Gemål, Drottningen, eller om Rikets bestämda Thronföijare, varde halshuggen eller straffes med fängelse å fästning från 1 lill 10 år allt efter brottet och omständigheterna dervid." Jag anhåller, att dessa mina anmärkn:r måtte få åtfölja den återremiss af betänk., som jag hoppas att R. o. Ad. beslutar. Frih. Boye, Ludv.: Om en förändring i 5 cap. 1 §:n Missg b:n kunde äga ruin, utan att man upptoge nuanceringarna, gradationei na af de brott, hvarom detta lagrum handlar, och om den kunde äga rum ulan att man till hvardera af dessa nnanceringar, dessa gradationei-, tillämpade ett straff; så skulle jag förena mig med den siste värde talaren, men, mine herrar! vi uro, som jag hoppas, på en god väg att komma ifrån vår barbariska brottmålslag Det torde vara få ibland delta Stånds ledamöter, som icke hafva sig bekant, alt i allmänna tänkesättet äfvensom af flera skriftställare och deribland nyligen af en förträfflig författare till en skrift, som bär titel af: Om straff och straffbestämmelser, sådana grundsatser i detta afseende hyllas, att vi, såsom jag hoppas, snart kunna motse införandet af ett nytt straffsysteme. Nå väl! hvad skulle vi val göra , om vi nu förändrade detta på måfå?
Underrättelse hade med kvällsposten anländt, att revolutionen utbrutit i Wien, och nu hade » Bcccmvirernas » sällskap, hvars ledare Petöfi var, bestämt att redan följande morgon begifva sig till universitetet för att förmå studenterna att följa sig vid proklamerande af Ungarns oafhängighet från Österrike. Hela natten tillbragte dc unga makarnc vakande, och för sin hustru uppläste Petöfi allra först sin under denna natt diktade sång, hvilken han följande dagen recitcrade för studenterna och det öfriga folket, och hvilken alltsedan med outplånliga drag står ristad in i Ungarns politiska och litterära historia: Upp, magyarer, upp till striden! Tveksamt nu ej längre biden! Då han på morgonen tryckte kyssen på sin makas skälfvande läppar, var han fullt beredd att kanske ej mer återse henne. man visste ju ej på förhand, huru myndigheterna skulle upptaga den beryktade demonstrationen. På eftermiddagen den 15:de återkom han dock lefvande — och som triumfator. Men några få månader därefter kallade honom dock kanonernas dån på allvar till hans öde. Innan Petöfi ingick i honvéd-hären, anförtrodde han sin Julie i de trofasta vännerna Arany ' s huld och hägn. I deras hem föddes några veckor därefter hennes och skaldens enda barn, sonen Zoltan. Sorgbudet om makens hemlighetsfulla försvinnande mottog Julie på ett vildt, excentriskt sätt. Hon irrade kring på slagfältet för att efterspana liket. Då detta var förgäfves, reste hon hem med sin son och dennes amma till Klausenburg. Öfver hennes vistelse där lämnar Szanas egendomliga enskildheter. I början hoppades hon, att maken skulle ha undkommit öfver till Turkiet med de öfriga .ungarska flyktingarne. Då dessa förhoppningar allt mer försvunno, ökades allt mer hennes förtviflan, och hon sökte döfva sina kval medels — starkt vin. Lyckligtvis blef denna paroxysui af kort varaktighet, och hon tillgrep då andra medel att förströ sig: hon samlade kring sig i sin bostad en mängd ungdom af båda könen, och man roade sig med deklamation, sällkapslekar och sång.
Men menniskans natur upptager till slut ändock alltid någon gnista af oförnöjsamheten; och när vinden fram emot aftonen totalt dog ut, kände jag mig rätt lycklig vid underrättelsen att vi skulle taga nattqvarter hos en vän på Bottna-stranden, så att vi, först när vinden föll till, behöfde ge oss ut på Sotefjorden. Vännen på Bottna-stranden, hvilken vi nu omkring 6-tiden uppnått, var en dykerikommissarie, och i hans gästvänliga hus gästade vi äfven sedan mången gång för storm, stiltje eller motvind. Då jag af värdinnan i huset – en välvillig, men något tystlåten fru – fördes upp i öfra våningen in i en liten mörk sal, hvars ena fönster låg tätt intill ett skäligen högt berg och det andra utåt flacka sandbanken, fann jag mig något häpen öfver att anses för en sådan dam att jag fick eget rum ... men, ack, ett så grufligt dystert! Jag antog likväl att det var föga passande att nämna något härom och satte mig, sedan frun gått ned, i en vrå att fundera öfver huru svårt det ändå på det hela var att anses som nästan fullvuxna menniskan. En flicka tre veckor på 13:de året – hvilken värdighet att uppbära – icke gick det gerna an för henne att bedja det någon finge ligga deruppe ... omöjligt ... Men om det skulle knacka i berget ... Kjellman hade nyss berättat för mig att näskungarne ofta läto begrafva sig på bergen ... Tänk om en hand droge öfver rutan – der var ju så kolsvart, att jag visst aldrig vågade mig dit bort. Hastigt fingo likväl tankarne en angenämare brytning. Ju mörkare det var vid det betecknade fönstret, desto omöjligare var det äfven att icke se dit för att liksom på förhand mäta faran. Men icke kunde jag alltid se på en punkt: nu halkade blicken litet åt sidan – och hvad upptäckte jag då, om icke en låg, men bred bokhylla. I ett nu var allt annat glömdt. Och, himmel, hvilket haf af glädje strömmade ej emot mig, då jag fann en hel mängd romaner!
Prop. N:o 43. rat, att, sedan Manufaktur-kontoret de tjenliga verktyg, och nödiga uthus blifvit på Manufaktur-fondens bekostnad uppbyggda, nyttjander ätten till hela verket med hus och tomt skulle Odel öfverlåtas, så länge han appretörssysslan förestod och der ständigt ett fullkomligt siden-appreteringsverk underhölle; — att Kongl. Majit sedermera, på Rikets Ständers framställning, medelst nådig Resolution den 8 Mars 1770, jemte det särskilda föreskrifter meddelades Odel i afseende på sidenappreteringens verkställande, Förklarat, att, så vida Odel fortfarande till alla delar fullgjorde hvad honom ålåge, "samt troget och väl undervisade svenska ynglingar i allt hvad till en fullkomlig sidenappretur i alla dess delar hörer, han skulle, enligt 2 § af Manufaktur-privilegierna af den 29 Maj 1739, lä njuta en säker och beständig besittningsrätt af det inrättande sidenappreteringshuset med tomt och åbyggnad för sig, hustru, barn och efterkommande, med det uttryckliga vilkor, att sidenappreteringsverk, till fabrikernas gemensamma betjening, der i alla tider underhölles, samt huset, verktygen och inrättningen af honom och hans efterkommande vid magt höllos; — att, genom nådig Resolution den 18 September 1776, Kongl.