Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
General - Tull - Arrende - Societetens Full' mägtiges underdåniga utlåtande häröfver infordrad! och jemte Riksens Ständers skrifvelse, den 23 December, öfverlemnadt, till de för Tullför* fattningarnes öfverseende i Nåder tillförordnade Committerade. 41:0 Om författnings vidtagande mot öfver-' flödigt bruk af starka drycker och deras utminutering. Den 21 November 1812 öfverlemnad till Committerade för verkställighet af ReviUnings» ärendema. Deras project till förordning öfverlemnadt till Kammar-Expeditionens föredragning. Stockholm den 14 Februari 18,15. A. G. Mörner* Enligheten med Originalet besannar Ex Officia Jon. Ullberg, Afikrift Den 8 Marsl 329 Afskrift Förteckning uppå de a f Riksens Ständer hos Kongl, Maj;t i underdånighet anmäldte Mål, hvilka genom Inrikes Civile Expeditionen, sedan 1812 års Urtima Riksdag, blifvit afgjorda, 1:0 Riksens Ständers underdåniga hemställan rörande utarbetandet af en plan till ett förbät tradt sätt för ärendernes behandling uti Rikets Callegier och Publique Verk. Anmäld hos Kongl, Majit den 3 December 1812 och ytterligare den 14 Januari 1813, då åtskillige åtgärder af Kongl. Majit i detta ämne vidtogos, äfvensom Kongl. Majit ville framdeles vara betänkt uppå utnämnande af en Comité till vidare utarbetning af detta ämne. 2:0 Dito att alla Byten ingångna ifrån 1680 till och med 1723, men icke afgjorda, måtte utan undantag afskrifva*. Kongl.
— N:o 82. i anledning af väckt motion om förändring af Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855, angående Handels-böcker och Handels-räkningar. XI. B. 416, 418. A. 426 — N:o 83. i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande för befordrande af skyndsamhet i lagskipniugen. XI. B. 416, 418. A. 426. — N:o 84. i anledning af räckt motion om utfärdande af en författning i afseende på utmätnings auktion af fastighet, deri inteckning för undantag är meddelad. XI. B. 416, 418. A. 426- — N:o 85. i anledning af väckt motion angående skyldighet för egare af hund, att under viss tid hålla den bunden. XI, B. 416, 418. A. 426. 110 — L — Lag-Ut skottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 86. i anledning af väckta motioner om förändrade oell skärpta straffbestämmelser för olofligt spel XI. B. 4 8 A. 427. E. 445 — N:s> 8S i anledning af väckt motion, angående ett tillägg till 20. § i Kongl. Förordningen om inteckning i fast egendom. XI. B. 460. A. 461. — N:o 89. i anledning af väckt motion om uppliäfvande af skyldigheten för den som under Hof Rätt vad jer att ställa borgen för kostnad och skada. XI. B. 460 A 461. — N;o 90 i anledning af väckt motion om förändring af 17 kapitlet 32 § Rättegnngs Balken. XI. Lag Utskottets, det Förstärkta, Ledamöter, val af, angående. XI. 367- — förrättadt. XI. 400. Lag Utskottets det Förstärkta, Memorial.
Blir skepparen uppehållen av motvind eller annan giltig orsak skall tullbevakning finnas hela tiden. § 5 Med utförsel av de produkter, som riddarskapet och adeln i kraft av sina privilegier är berättigad till förfares på samma sätt, som i denna artikel beskrivs. § 6 Får inte fartyget full last eller ska inta mer i skärgården skall anmälan göras. § 7 Anger någon att oförtullat eller olovligt gods finns på ett fartyg begär han utlossning och ställer borgen för kostnaden. Är det falskt alarm ersätter angivaren skadan. Annars får han sin beslagarandel § 8 Skeppare som seglar till utrikes ort tar samma väg som för infart. Finns tullkammare på vägen skall han anmäla sig dit och visiteras. Han får inte sätta fartyget för ankar om inte nödtvång råder. Tar han i öppen sjö emot gods straffas han med ½ - 3 års fästningsarbete. § 9 Inhemsk skeppare som avgår till utländsk hamn, där svensk konsul finns skall anmäla sig där. IV Art Om särskilda omständigheter som vid tillämpningen av denna författning bör iakttagas. § 1 De som för kronans skepp är lika skyldiga att iakttaga vad som är förordnat angående angivning, bevakning, visitation och förtullning. Bryter han, ligger sådant i tveböte i alla fall där penningböter äger rum. Är förbrytelsen urbota förlorar han sin tjänst. § 2 Lotsar och fiskare får inte medföra utländskt gods vid färd i skärgården. § 3 Överfaller någon med hugg och slag tullbetjänt och försöker ta tillbaka gods straffas han med 3 års arbete eller livstid på fästning. § 4 Beträdes någon med upprepad förbrytelse mot förordningen ökar böterna med det dubbla varje gång. §5 Varor som förbrutits eller böter delas av kronan och beslagaren, om annat inte är stadgat. § 6 Alla brott mot denna förordning även våldsbrott tillhör sjötulls rätten, om målet inte hänskjuts till Hovrätten. § 7 Angående besvärstid och vart man vänder sig. § 8 Skeppare skall vid 25 riksdalers vite ha denna förordning ombord samt underrätta sitt skeppsfolk och passagerare om innehållet. Varje skeppare som avlägger borgareden skall tillställas ett exemplar. § 9 Tullstyrelsen håller allvarsam hand över att författning följs.
Det ifrågav:de anslaget är väl icke så oundgängligen af behofvet påkalladt, att man icke kan uppskjuta med beviljande af detsamma och, då man hittills utan svårare olägenheter redt sig under de 10 år, som förflutit, sedan det å Ladugårdsgärdet förut befintliga förrådshus uppbrann, torde man väl äfven kunna reda sig ännu ett år, eller till dess den nya representationen kan bedöma frågan. Hr Rosensvärd: Hvar och en, som kännpr huru det tillgår med leveranserna af mötes-förnödenheter till armén, vet ock hvilken förhöjning i priserna, som förorsakas genom bristen på magasiner, som kunna af leverantörerna begagnas, och att Staten måste tillskyndas förluster för hvarje år, man uppskjuter med magasiners anläggande vid en sådan mötesplats, som Ladugårdsgärdet, der ofta större truppsamlingar förekomma. Jag skulle derföre gerna yrkat bifall till K. M:ts Propos. till lika omfattning, som en föregående talare, såvida icke tvänne Stånd redan bifallit Utsk:ts hemställan, och det tredje sannolikt snart kommer att göra det, vid hvilket förhållande ett R. o. Ad:ns beslut i motsatt rigtning icke kunde leda till någon påföljd. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm: Den erfarenhet jag under min tjenstetid inhemtat, är den, att ju större beqvämlighet man kan bereda leverantörer, desto större blifver konkurrensen och för desto bättre pris kunna förnödenheterna erhållas. Enligt min tanke är detta i ännu högre grad fallet i Stockholm, der alla lägenheter äro dyra, och det ofta kan vara omöjligt för en leverantör att för skäligt pris erhålla ett förrådshus, i hvilket han kan upplägga sina varor. Under de 8 å 10 år, som förflutit, sedan det å Ladugårdsgärdet förut befintliga förrådshus uppbrann, har förmodligen för hvarje år, som större truppsamlingar derstädes egt rum, en stor förlust uppstått för Staten der - Den 3 Mars f. m. 69 igenom, att leverantörerna i anseende till bristen på förrådshus betingat sig högre pris, och det torde derföre vara den största hushållning att så snart som möjligt uppbygga erforderliga förrådshus.
Finner Justitie-Stats-Ministern — vare han eller det berättigad, att i Stockholm, genom biträde af Ofver-Ståthållare-Embetet, och i öfriga städer samt orterna, medelst skyndsam handräckning, som ej får vägras af den Magistrat, hvarunder boktryckeriet, enligt § 1, lyder, sådan qvarstad erhålla; Burande — den andra Magistraten och den tredje Boktryckaren. Magistraten — i enahanda ordning, som handräckning af Magistraten till qvarstadens beläggande — skulle erhållas. 8:0. Finner Justitie-Stats-Ministern — vare han eller det berättigad att sådan qvarstad erhålla, medelst skyndsam handräckning, som ej får vägras, i Stockholm af Ofver-Ståthållare-Embetet, i öfriga städer af Magistraten, samt å landet af närmaste Kronobetjent; Börande ■—- den andra Magistraten i den stad, hvarunder boktryckeriet, enligt § 1, lyder, och den tredje Boktryckaren. Magistraten : i enahanda ordning, som handräckning till qvarstadens beläggande skulle erhållas. Stockholm den 12 April 1866. Reservationer: af Grefve Mörner, C. G. D.: »Att medgifva en så obegränsad rätt till boktryckeriers anläggande, som Utskottets förslag innehåller, har synts mig hvarken vara ändamålsenligt eller af något förhanden varande behof påkalladt, hvaremot jag ansett en mindre utvidgning af nämnda rättighet i hufvudsaklig öfverensstämmelse med det sednare af de utaf Riksdagsfullmägtigen Lars Ersson framställda förslag kunna utan äfventyr och till beredande af ökad beqvämlighet för allmänheten medgifvas. I sådan syftning har jag äfven uppgjort ett ifrån Utskottets något afvikande förslag till förändrad redaktion af 5:te mom. i l:sta § af Tryckfrihets-förordningen, så lydande: Privilegier å boktryckeri uti stad eller inom ett afstånd derifrån af högst en half mil eller i sådan köping eller annan dermed jemförlig ort, som har en folkmängd af minst 500. Då boktryckeri utom stad anlägges, skola lyda under närmaste stads rätt.
Besvoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 29, i anledning af väckta motioner, att antingen användande af kroppslig aga vid undervisningen i de allmänna skolorna måtte alldeles förbjudas, eller ock att till § 53 af nu gällande Kongl. Stadga för Elementar-läroverken i riket, en särskild straffbestämmelse må tilläggas för lärare, som sådan aga obehörigen utdelar. Återremitterades. Prot.-Utdrag den 25 Februari 1860. 255 Och N:o 30, i anledning af väckt motion om ändring i sättet för beräkning af stämmoböter. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Stats-Utskottet en af Herr Rydin, med anledning af 56 § Riksdags-Ordningen, väckt, den 16 dennes på bordet lagd motion, hvaruti föreslås, att Riksgälds-kontoret må befullmägtigas att utgifva sedlar till lika belopp i värde, som det silfver eger, hvilket af det beslutade jernvägslånet ifrån utlandet inkommer, och som ej erfordras för inköp af utländsk materiel lill jernvägsbyggnaderna. Frän Hedern. Bonde-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 29, i anledning af väckte motioner, om att antingen användande af kroppslig aga vid undervisningen i de allmänna skolorna måtte alldeles förbjudas, eller ock att till § 53 af nu gällande Kongl. Stadga för Elementarläroverken i riket, en särskild straffbestämmelse må tilläggas för lärare, som sådan aga obehörigen utdelar; och skulle de under Betänkandets behandling emot detsamma gjorde anmärkningar till Utskottet åtfölja. Samma Utskotts Betänkande N:o 50, i anledning af väckt motion om ändring i sättet för beräkning af stämmoböter, blef deremot af Ståndet godkändt. Den 25 Februari. Frän Högloft.
Angående Skepps-Rederi-rörelsen har Handels-Societeten härstädes förmält, att: • p: 20 År 1828 ägdes här 96 Fartyg på tillsammans 8,008 Läster — 1829 — 94 7,878 i83o — 91 .- 7>595t§ö — i83i — 83 .. ^>999x*oo — i832 —■ 73 6.7°5iVö Således Ilar, under dessa 5 åren en förminskning uppstått af ej mindre än 23 Fartyg till ett Lästetal af i,3o3 Läster, och hvadan Skepps-Rederirörelsen icke anses för någon uppmuntrande näring; Varandes af HandelsSocieteten tillika yttradt, att dertill i sin mohn troligen verkade reciprocitets-författningarne för visse Länder och Norrska Fartygens helfrihet. Sistnämnde Fartyg, som till mesta delen äro ovanligt stora och rymliga, men för öfrigt föga kostbara, skola tillegna sig förnämligaste utförseln af Svenska Trädvaror, till så låga frakter, att de försvenska Fartyg, som äro skarpare byggde och mera ämnade för långresor, ej kunna antagas, under förment afseende jemväl på de onera, som åtfölja Svenska Sjöfarten, ibland hvilka äro serskildt nämnde kostnaden för Fribref och Turkiske documenter, som för Svenska Fartyg måste ofta ombytas, då deremot documenter för samma ändamål gälla för Utländske Fartyg, utan ombyte, så länge Fartyget finnes till, hvarförutan äfven nu blifvit åberopadt att Consulad-i afgifterne på Utrikes platsar äro ganska dryga för Svenska Skepp. Påmönstringar för Svenska Fartyg hafva, vid Stadens Sjömanshus, utgjort: Afmönstringar härstädes för Svenska Fartyg hafva skett.
April tili fullmäktige aflåtna skrifvelse, beslutat och förordnat, i afseende på räkenskapsföringen vid riksgäldskontoret, äfvensom s Slats-Utsk»ltets Memorial, JT.o 295. hvad härom för öfrigt är stadgadt, uppgöres och afslutas för hvarje år en serskild hufmdbok öfver nämnde verks samtlige tillgångar och skulder; hvilken hufvudbok, inom den 1 Juli året efter det, för hvilken den är uppgjord, bör vara afslutad och renskrifven samt före den Irsta derpiföljande Oktober behörigen granskad. § 8. Under loppet af Juni månad hvarje år, böra, till upplysning för allmänheten om riksgälds-kontoreis ställning, serskilda, elter det härmed afsedda ändamålet lämpade, Utdrag af detta Verks rak nskaper för det nästföregångna året genom trycket offentliggöras och jemte allmänna tidningar!!*1 utdelas. § 9. I April månad hvarje år, upprättas uti riksgälds kontoret en ordentlig liqvid med stats-verket för det sistförflutna året. Af denna liqvid meddelas Kongl, stats-kontoret tvenne exemplar, hvaraf det ena, derå fullmäktige tecknat sitt godkännande, bör derstädes qvarstanna, srint det andra, sedan det blifvit försedt med anteckning om liqvidens godkännande af Kongl, statskontoret, bör till riksgälds-kontoret återställas, för att, såsom verifikation, dess hufvudbok biläggas. 5 10. Då riksgälds-kontorets hufvudbok, inom den i § stadgade tid, blifvit vederbörligen afsluiad och i fuliändadt skick till kommissariatet aflemnad, utbetalas det för hufvudbokens upprättande och afslutande, från längta tid tillbaka, bestämda serskilda arfvode af tvåhundra riksdaler. § 11. Likasom hittills, må äfven hädanefter årliga ar frodén, till ett sammanräknadt belopp af tvåhundra riksdaler, tilldelas vederbörande tjenstemän ali Rikets Ständers bank samt Kongl, post-kontoret i Stockholm.
Jag anhåller om remiss af denna min motion till StatsUtsk ottel. 2. Den nuvar. consuls-stadgan af år t81o torde med skäl kunna anses såsom ytterst bristfällig. Jemför man denna lag inad andra nationers likartade stadganden, skola dessa brister lättast upptäckas. I vår consuIs-stadga finnes t. ex. intet föreskrifvet hvad consul har att tillgöra i den vigliga och ej sällan förekommande händelse, att Svensk eller Norrsk man utrikes dör, med efterlemnande af förmögenhet, men med arfvingar, som bo inom något af Rikena. För så beskaffade fall innehålla främmande consuls-lagar de mest bestämda föreskrifter. Ännu mindre finnas nödiga föreskrifter, om och hvilka tvångsåtgärder af consul kunna användas emot uppstudsige, olydige eller förrymde sjömän, eller om consul må vara berättigad till ersättning af statsmedlen eller af skeppsredare för de kostnader, hvilka han, genom efterspaningar och tillrättaskaffande af förrymde sjömän, får vidkännas. Saken är af vigt i en lid, då rymningar allt mera tilltaga, och då, om ryktet, är sanni, flere tusende förrymde Svenske och Norsrke matroser skola befinna sig i Norra Amerika. Föreskrifterna om sjömäns sjukvård och hemförskaffande äro lika ofullständiga. Om Svensk skeppare skall kunna åläggas hemföra förrymd eller såsom sjuk qvarlemnad Norrsk sjöman, eller Norrsk skeppare hemföra dylik Svensk sjöman, derom finnes icke heller den ringaste föreskrift. Exemplen skulle kunna ännu mera ökas; men af det anförda torde vara tillräckligen ådagalagdt nödvändigheten att erhålla nya, klara och bestämda stadganden och föreskrifter, rör:de consulernes embets-åligganden. Jag får, på dessa grunder, vördsamt föreslå R. H. St., att hos K.
Fiske idkas uti alla delar af Länet, men betydligast i Helsingland, der både Strömmingsfisket uti de vid hafskusten belägne Socknarne är betydligare än i Gestrikland och vanligen mer än tillräckligt för Provinsens behof, och Laxfisket i Ljusne EHi*äfven är betydligare än uti Gefle Å, de enda floder inom länet, der någon betydligare fångst af Lax hittills ägt rum. Lax fångas äfven uti Hafsfjordarne, stundom till större mängd. Insjöfisket är, med få undantag, icke af betydenhet. I anledning af Kongl. Brefvet den 10 Augusti i83G, samt Kongl. Kammar-Collegii Kungörelse den 3o September samma år, hafva föreningar blifvit träffade om åtgärder till Laxynglets fredande, hvarom vederbörande Domhafvande insändt de vid HäradsRätterne förde protocoller för vinnande af fastställelse; och anses dessa föreningar framdeles kunna medföra den åsyftade goda verkan af Fiskeriernas upphjelpande, hvaraf behof de sednare åren visat sig. Kolning och Körslor för Brukens behof är, såsom tillförene, för innevånarne i de flesta af Länets Socknar, synnerligast i Gestrikland, en hufvudsaklig binäring. I Helsingland är Brukens antal mindre, hvarigenom der äfven finnas trakter, der förtjenst genom kolning och körslor icke kan påräknas. Under sednare åren har brist på foder försvårat fororne, och stegrat priserna derå. Försäljning af Träclvaror är för innevånarne uti flera af Länets Sock - i6 nar en binäring af mer och mindre betydenhet. Från en del af Socknarne i Gestrikland afyltras mycket virke till de i Gefle Stad betydliga Skeppsbyggerierne, och från andra åter, såsom Ugglebo och Hamrånge, har fortfarande afsättning af bräder ägt rum.
Till inkomst af kapital räknas: ränta af utlånade eller i räntebärande obligationer nedlagda eller bos penningeförvaltande verk eller enskilde insatta penningar, äfvensom ränta och sådan vinst å rörelse, sorn icke kan inbegripas under benämning inkomst af arbete. Till inkomst af arbete räknas: all den inkomst, som erhålles af rörelse, yrke eller tjenst, såsom vinst af bergsbruk jemte dertill hörande verk, inrättningar och näringar, af mjöloch sågqvarnar, fabriker, mekaniska verkstäder, bränvinsbrännerier, samt andra för varors tillverkning eller förädling anlagda inrättningar, penningerörelse, handelsrörelse, skeppsrederi eller sjöfart, handtverk eller annan, jordbruket icke tillhörande näring; till allmänt begagnande upplåtna kanaler och jernvägar samt andra farvägar; hvad utöfver dermed förenade kostnader förvärfvas genom utöfning af vetenskap, konst eller handaslöjd; aflöning, arfvoden och traktamenten, sportler eller andra med allmän eller enskild tjenstebefattning förenade förmåner, samt pension, årligt understöd (gratifikation), lifränta eller undantagsförmån. Vid de förenade rikenas beskickningar hos utländska magter anställda, jemte alla öfrige under Utrikes Departementet lydande embetsoch tjenstemän erlägga inkomstbevillning för den del af deras aflöning, som motsvarar Svenska Statsverkets bidrag till samma aflöning. Arrendatorer af sådan Staten tillhörig, fast egendom, för hvilken bevillning enligt § 2 icke utgöres, erlägga bevillning för den inkomst, de af dessa arrenden åtnjuta. § 7. Grunder för inkomsternas beräknande. l:o) I fråga om den inkomst af kapital eller arbete, för hvilken bevillning skall utgöras, får afdrag icke ske för den skattskyldiges och hans familjs lefnadskostnader eller dertill hänförliga utgifter.
M:s nåd. propos. om pen sioner åt Landtstalens tjenstemän efter uppnådda 65 års ålder och 4° års tjenstgöring i Statens tjenst, af mig framställda motion att häradshöfdingar vid samma ålder och tjenst göringstid måtte, efter afskedstagande, åtnjuta i större domsagor 2,000 r:dr b:co pension, och i mindre domsagor ett ringare belopp enl. K. M:s nåd. ompröfvande, har H. StatsUtsk. ansett betänkligt bifalla, då häradshöfdlngarnes anspråk grundar sig på ersättning jemväl för extra-inkomster, och att häradshöfdingarnes inkomster i allmänhet Sro betydligare än den af mig föreslagna summan, och att således den förmån å det allmännas sida, som genom den föreslagna åtgärden vore åsyftad, icke torde vinnas, utan att penningebeloppen bestämdes ännu högre. De grunder för afstyrkandet, H. StatsUtsk. har anfört, kunna ej af mig gillas; ty den häradshöfding i en större domsaga, som ej finner sig vara belåten med 2,000 r:dr b:co och i en mindre domsaga med en ringare summa, som skäligen ej kan föreslås under i,5oo r:dr b:co, har för sig öppet ätt behålla sitt häradshöldinge-embete.
StajdS fortfaranbe uppuiarffamfjet od) bomfagornaS områbett, ber få ffe funnat, blifroit befuiitift beftäntba. @å Ijar roib återbefättanbet af fjäraböljöfbiiigebeftällnittgen i 2öejlerbottenS fbbra botn* faga bett 27 9lpril 1858 blifrott förflarabt att bettna bontfaga, font utgöres af Sorömaliitgö, Umeå od) degefors jamt 8 tjcf fete od) Éfele tappntarfers tiitgflag, fortfaranbe bör roib jttt ttttroaranbe otttråbe bibe* IjåflaS. (Deremot tjär Äottgl.
Flan ju flei'a synpunkter man betraktar ett ämne, ju vidsträcktare fattar man det. Så äfven med detta Jag säg det först måhända alltför mycket från den materiella sidan: dess inflytande på afiairer, handel, speculationer, näringsföretag, m. m. Men måhända ännu mera magtpåliggande framställer det sig, sedt från den moraliska synpunkten, utveckladt utur sjelfva den inre grunden för det yttre samhällets bestånd och förkofran; ty denna grund måste vara ärlighet, säkerhet till person och Den ij Februarii f. m. egendom. Der en sådan trygghet ej finnes, der antingen den ena eller den andra af dessa förhållanden hofås af godtycket eller beror af tillfälligheter, der utveckla sig hvarken de intellectuella, moraliska eller materiella krafterna; der bortdomnar inleresset för det allmänna, i samma mån som dess så kallade bästa, i stället att innefatta hufvudsumman af de enskildas, tvertom af folket krafvel1 allt tyngre och tyngre uppoffringar, utan motsvarande tillökning i trefnad, belåtenhet och bildning; der utöfvar egennyttan och slugheten ett alltid orättvist och skadligt inflytande öfver arbetskrafterna och idogheten hos de samhällsklasser, hvilka ej kunna värja sig emot dessa sina fiender ; i ett sådant samhälle skola slutligen yppigheten, fåfängan och Härden uttränga välmågan, ärligheten och det redbara mannasinnet, — med ett ord, hela dess moraliska kraft skall småningom aftyna såsom en växt i en främmande jordmån.
Vid Revisorernes tillkännagifvanden i dessa 2:ne punkter, har Convoy-Commissariatet icke något att tillägga. ”F) att det af i835 års Revisorer omförmälda parti jern, g "Sk:U{ 17 L.U., äfven uti i835 års hufvudbok upptages såsom oförsåldt ”och för Convoy-Commissariatets räkning å Metallvågen här i staden ”qvarliggande.” Sedan Convoy-Commissariatet genom kungörelse i Tidningarne sednast förlidet år anmält detta jern till salu, men inga anbud derå inom den utsatta tiden inkommit, bar Convoy-Commissariatet under den 10 sistlidne November antagit ett derå gjordt anbud, hvarigenom det ifrågavarande återstående jernpartiet, 9 Sk:M 17 L:M, blifvit afyttradt för tillsammans 170 R:dr 27 sk. Banco. ”G) att afgiflerne för Fredsverken i Marocco och Tunis samt Vice”Gonsulns på det sednare stället tractamente ej blifvit i hufvudböckerne ”balancerade förr än de år, då desamma blifvit utbetalda.” Delta härrör från den räkenskaps-form, som förut varit vid Convoy-Commissariatet följd, att nemligen inga utgifter blifvit i Debet balancerade förr än de verkligen inträffat, äfven om de kunnat tillkomma ett föregående år.