Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Boyes anmärkning vid Utskts förslag. Hr Lefre'n: Frih. Rehbinder har mot Hr Lagerlijelms sednaste anförande yttrat hvad jag amnade säga, och jag har således ingenting alt tillägga. Frih. Hamilton, Hugo: Jag bekänner, att jag fruktar det vi så fördjupa oss i arithmetiska calculer, att vi svårligen komma till något slut. Detta slut eller rättare beslut skulle jag önska, att R. o. Ad. mera ville grunda på hvad erfarenheten lärt oss, än på hvilken arithmetisk calcul som helst. Hvad erfarenheten lärt oss, har en värd talare, Hr von Troil, så öfvertygande och riktigt förklarat, alt deraf är min öfvertygelse i saken fullkomligen stadgad. Jag kan derföre icke annat än biträda deras mening, som önska att valsättet blir föreukladt, på sätt Utsk. föreslagit. D c n 11 April f. m. Efter jag har ordet, anhåller jag att till den talaren, som begärde uppläsning af livad som i ämnet blifvit yttradt vid förra riksdagen, vördsamt få framställa en anmärkning, i afseende på de kommande punkterna af Utskts betänk. Han förespeglade oss att genom en sådan uppläsning skulle eliscussionen nu förkortas. Rlig syntes, att ingen anmälde sig alt tala då Hr Frill. o. Landtm, linde föredragit detta ämne, oell att således disctissionen blifvit föranledd af uppläsningen. Jag anhåller derföre, att den värde ledamoten ville tillåta oss få afgöra de kommande punkterna utan att taga kännedom om livad vid förra riksdagen blifvit yttradt i samma ämne, helst den discussion, som blifvit uppläst, tycktes handla mindre om den fråga, som nu utgör föremål för öfverläggning, nemi. 0111 bänktn.valet skall bibehållas eller icke, un fastmera derom, huruvida b. o. Ad. skulle indelas i 25 eller 5o afdelningar. Gr. Frölich: Jag är hufvudsakligen förekommen af Frih. Hamilton, och vill derföre endast tillkännagifva, att jag anser frågan alldeles icke kunna lösas genom arithmetiska och mathematiska caleuler, utan genom hvad erfarenheten lärt oss.
Om hvarje klass af bevärings-manskapet antages till blott 23,000 man och af dessa 3 på hundradet, eller 1,230, lega karlar i sitt ställe, — en beräkning, som icke är för hög, enär, t. ex. år 1834, legokarlarnes antal utgjorde 10 procent af de mönstrade, — samt om vidare antages, att legan i medeltal utgår med 73 Riksdaler Riksmynt årligen för hvarje legd karl eller lika med medeltalet för hela Riket af årliga roteoch rustbålls-vakans-afgiften för karl, så skulle beväringslegan, sålunda erlagd af 6,230 legande från alla fern beväringklasserne, uppgå till en summa af 468,730 Riksdaler Riksmynt om året. En utväg finnes visserligen att till Rikets fördel och Bevärings-inrättningens verksamma befrämjande bättre använda de sålunda nu i legokostnader utgående summor, om all enskild legning förbjödes, och i stället stadgades, att hvarje beväringsskyldig, som önskade blifva frikallad från personlig beväringstjenst, egde att, för erhållande af en dylik befrielse, under fem års tid till staten erlägga en viss legoafgift, samt om Rikets Ständer ansloge den härigenom blifvande statsinkomsten antingen till bestridande af kostnaden för en längre öfningstid åt bevärings-ungdomen eller till legande af beväringskarlar genom vederbörande embetsmyndigheters försorg, så att icke allenast staten blefve förvissad att erhålla dugligt manskap, utan Ock detta sålunda bland de redan uttjenta beväringsklasserne valda manskap, sorn, mot erhållande af legopenningen, å nyo antog beväringstjenst, dymedelst kunde bilda en gammal stam äfven inom beväringen.
Deii bebaglig tiris körlänings-s^anmal, bvilken, kastan ilessa gruncler köljas, likväl möjligen kan komma att inilragas, anser Kongl. älaj:t lamsiligast böra använclas till karbättring ak cle K^rkobercle-löner, I,vilka kör närvaranile unclei stiga ivo tunnar, bäikten läg oelr liälkten korn, b varom Kongl. IVIij:t nn äkven till pikets 8täniler vili liakva gjort lVäclig kramställning. Kongl. lVIaj:t körblikver pikets 8tsncler med all Kongl. l^Lcl oell ynnest stäcise välbevågen. Datum ut sujara. 6. /. 6 -Ko,rA?. lVäc//A<r ^ro/zo^rt/o/r ^.c> 2A. k/Zr/z-sg a/ ^^otoco/?6t 6/vez^ee/evza^Zz/z-^z-ezrz/ezz ^ /,z?//eZ zzr^özMzr^/Z r ÄaZ^-^r/z/eZ ^vrl ^Zoc^/ro/zzrs' H7oZZ c^ezr z-5 /e^zrzaz'z /<§^o.
Herr Biskopen Doctor Faxe ansåg de häri före - 212 Den 19 Juni 1812 kommande orden smädlig och skändlig öfverflödiga, hvarmed Herr Borgmästaren Egge sig förenade. Efter framstäld proposition blefvo 2 och 3 mom. i enlighet med den föreslagne redactionen gillade. Wid 2 puncten i 4 mom. gjorde Herr Envojén Baron Adlerberg den anmärkning att i stället för orden 100 Bär eller mera, efter brottets beskaffenhet, borde något bestämt utsättas. Herr Grefven och Ordföranden uplyste att detta ej eller undfallit Beredningens upmärksamhet, men att det föreslagna stadgandet vore i afsigt att kunna olika bestraffa de särskildta grader af brottslighet, som enligt detta mom. kunde äga rum, eller åtskilja det kitsliga från det öfverlagda förrädiska upsåtet. 4 puncten blef enligt med Beredningens förslag, utan förändring, såsom i Tryckfrihets-Lagen bibehållen. Herr Envojen Baron Adlerberg anhöll att få i Protocollet införd sin mening vara, att då en förbrytare enligt 4de puncten 2 § 4 mom. i Tryckfrihets-Lagen ej straffas vidare än med 50 Rdrs böter, kunde möjligen hända att någon illa sinnad gjorde sig till förbrytare, utan att derföre lida något, derest han hölles skadeslös af någon autoritet eller enskild, som sålunda nyttjade honom till medel för en elak afsigt; Till förekommande hvaraf Herr Baron ansåg något kroppsstraff i dylikt fall böra förbrytaren åläggas. Herr Borgmästaren Norström ansåg för sin del smädliga och förgripliga omdömen och yttranden emot alla Nationer eller Stater vara brottsliga och skadliga, äfven om det vore emot en Stat med hvilken Riket vore i uppenbart krig, hvarföre Herr Borgmästaren förmente att Tryckfrihets Lagen ej borde gifva anledning till något undantag i detta fall.
Företogs till pröfning StatsUtsk:s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda berättelse N:o 118 om den af Utsk. förrättade granskning af Riksg.cont., f. d. Gen.Assistancecont. och Götha cunalbolags samt Malmö f. d. discontinrättningar. Uppå begäran af Frih. Rantzou, Joh. A Ib., blef Hr Eckermans reservation uppläst. Frih. Rantzou: Jag kan icke underlåta att här tillkännagifva, det jag i allo instämmer i den nu afgifna reservationen, en åsigt, hvartill jag med fulla skäl bekände mig, då jag hade äran att i egenskap af revisor granska Riksg.- 8 H. 21 i6a DenSJunie. m. Cont:s Fullmägtiges åtgärder i denna del. Min orubbliga öfvertygelse är, att Fullmägtige iakttagit, hvad dem ålegat, och att, ehvad de annoncerat tre eller hundra gånger, det likväl alldeles icke kunnat lyckas att, på de af R. St. fastställda vilkor, erhålla det från vissa håll så efterlängtade statslånet. Orsaken dertill bör sökas dels i Europas allmänna politiska ställning, dels i den totala brist på credit hos utländningen, som staten Sverige, ej ulan anledning, äger, dels ock i Regeringens obeslutsamhet i silfverfrågan. Att dessa orsaker äro de sannskyldiga anledningarna till misslyckandet af denna låne-negociation är och förblifver åtminstone min öfvertygelse, och jag kan således ej förlika med mitt samvete att öfverflytta dessa orsaker på de, om än icke lånlystna, åtminstone sin pligt noga vårdande Fullmägtige. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag har lika med Frih. Rantzou deltagit i 1832 års revision af Riksg.cont., och om jag ej misstager mig, var det en betydlig pluralitet af revisorerna, som förklarade sig nöjda med Fullmägtiges åtgärder; nu deremot har det varit en ganska ringa pluralitet inom StatsUtsk., som förklarat sig missnöjd dermed. Jag anhåller att få genomgå de skäl, som Utsk. anfört för sitt omdöme. Det har först och främst sagt, att
Sedan 43 v 44 > oc'h 4*3 §§• i Rid darhiis-Ordningen blifvit uppläste, börjades Voteringen kl, 1 e. m., och befunuos vid Voteringens slut, sedan en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt Bidd, o, Ad, Prof. ia B. 2, Afd, 8<a *34 Dan sy November f, in - de Öfrige Völerings-sedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 4p. Nej —. 3f). I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Landt-Mars kal k en! förklarade, det Utskottens Betänkande således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit. Herr Uggla: Under åberopande af hvad jag så väl i de förenade Utskotten, soin under discussionen härstädes anfört, får jag till Protocollet reservera mig emot ett beslut, hvarigenom Ridderskapets och Adelns pluralitet uppoffrat form för sak, och till ett önskningsmål förvandlat en constitutionel rättighet. Under nyss berörde Votering hade en Deputation från VällofL Borgare-Ståndet ankommit, anförd af Vice Talemannen Riksdags - Fullmägtigen för Stockholms Stad, Herr Stads-Majoren och Riddaren af Kongl. Vasa Orden Johan Westin, som tillkännagaf, att Borgare-Ståndet instämt uti Ridderskapels och Adelns denne dag fattade beslut, i afseende å Hennes Maj:t Drottningens Kröning. Den %*/ NovemBer e, ta S35 Höglofl. Ridderskapei och Adeln åtskiljdes kl. tre qvart till 2 e. m. In Fidem Protocolli Nils Snoilsky. Thorsdagen den 27 November Plenum ilockan 6 »ftermiddagejn. Upplästes till justering och godkändes Expedilions-Utskottets insände förslag till 9 och 10 §§. af Riksdags-beslutet.
Förhållandet emellan R. o. Ad. och Regeringen måste dä särdeles hafva förändrat sig, efter sorn R. o. Ad. nu skulle motsätta sig alldeles samma förslag, som de då förordade. Skillnaden var likväl den, mine Hrr, att då blef verkligen ett förslag hvilande på Ständernas bord, så att denna begäran om en comité' då verkligen kunde sägas vara oformlig. Nu deremot äger detta förhållande icke rum, emedan del är snart sagdt icke möjligt att tänka sig huru något förslag nu skulle blifva hvilande, då man kan taga för afgjordt, att ingen votering derom kommer att ske i förstärkt Utskott. Under sådant förhållande uppstår åtminstone ingen dubbelhet, derigenom att R. o. Ad. bifaller Const.Ulsk:s förslag. Det är blott denna omständighet jag velat anföra, i anledning af hvad Frih. Palmstjerna bär åberopat emot förslaget såsom stridande emot hittills varande plägsed. H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna, Magnus: R. o. Ad. torde tillåta mig att vid detta tillfälle börja med ett talesätt, som brukas ofta i Fransyska DeputeradeKauimarcn, nemi.: jag talar icke för förslaget, jag talar icke emot förslaget, utan jagtalar öfver förslaget. Utsk. åsyftar en comité, som skulle till nästa riksdag utarbeta ett förslag till en representationsförändring. Andra ledamöter hafva gjort en modilication häruti, som egentligen går ut på alt samla statistiska uppgifter, med Den 22 Maj. CC1 något tillägg-, som äfven möjligen skulle kunna gifva anledn. till ett sådant förslags uppgörande. Allt detta öfvereusstämmer åtminslone icke med den åsigt jag liyser om rätta sättet att tillvägabringa ett förslag till representationsförändring. Ett representationsförslag bör icke vara en lunta, eller en volum. Det bör visserligen vara resultatet af en menniskolefnads eftertanka, grundad på historiska fada, men det bör sammanfattas på ett qvartblad, eller högst på några få sidor. Fransyska chartan, som är ett mästerstycke, skrefs af Ludvig XVIII på resan emelS:t Quentin och Paris, som icke ligga mera än 14 mil från hvarandra, således ungefär sä långt som emellan Nyköping och Stockholm.
Vid jemförelse emellan Expedilions-Utskottets, af Riks-stånden godkända, förslag till denna skrifvelse och Siats-Utskottets här ofvan anförda utlåtande, befinnes, alt uppgiften å begrafningshjelpens belopp kommit att i skrifvelsen intagas genom ett serdeles anmärkningsvärdi missförstånd af den i utlåtandet meddelade upplysning: 'att Jims pension, livar”af begrafningshjelpen, derest sådan blifvit till fullo aftjenad, skulle med ”sex månaders belopp utgå, utgjort 3g5 R.dr 24 sk. med derunder beräk”nade 37 tunnor spanmål.” Emedlertid hade enkan Jim, mer än ett halft år innan Rikets Ständers förrberörde underdåniga skrifvelse expedierades, hos Riksgälds-Contoret anmält sig till begrafningshjelpens utbekommande och densamma uppburit med ett belopp af 254 R:dr 38 sk., motsvarande hälften af den pension, sorn hennes man för år 1832, eller det 24 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 86. år, då han med döden afgick, å Allmänna Indragnings-staten innehaft, och hvilket belopp följaktligen, enligt författningarne, sterbhuset tillkommit, ifall anspråket derå inom rätt tid gjorts gällande. Men sedan merbemälde enka erhållit kännedom om Kongl. Majrts till Dess Befallningshafvande i Westerås Län, rörande denna Iråga, aflåtna Nådiga Bref af den 6 Augusti 1841, innehållande samma ordalag, som Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i ämnet, eller att ifrågavarande begrafningshjelp ”bordt till sterbhusdelegai ne utgå med 395 R:dr 24 sk., med derunder beräknade 37 tunnor spanmål”, så framställde hon, på grund deraf, uti en genom Kortgl. Maj:ts Befallningshafvande till Fullmägtige insänd skrift, yrkande derom, att jemväl skillnaden emellan sistnämnde summa och det förut utgifna beloppet måtte varda med 140
Afskrift af Kongl. Maj:ts nädiga Skriftvelse till Presidenten m. m. Fritzerre Lagerheim, dateraHelsingborg den 28 Julii 1805. ävo?» L. Wär ynnest ;c. Troman President i Märt och Riketö Stats, Contoir, Commendeur af Wär Nordstjerne Or, den! Wi bäfwe i Räder för godt funnit att afbörda det län stort 1^0,000. R:dr. Hambur. ger Banco, som Wär Pommerske Kammare i och för rustnmgarne Lill Pommerns sörswar, genom W pst Cirkulation H06 General Agenten Averhof f underhäller; och anbcfalle nu till den ändan Wär Pommerske Kammare, att till Eder Dfördröjeligen uppgifwa i hwad ordning detta län bör omsättas, hwarefter I, af Engelsta Subsidie-medlen, hafwen att lill Pom« merste Kammaren öfwersända succesive rcmitzer. Wi mele ock ifrän den 1 i denna mänad läta upphöra med all beräkning af ränta för det län stort 100,000. R:dr. Hamburger Banco, som Pommerska Kammaren pä Wär Nädiga befallning, erhällit af Wismarska Painskillingen, och Kammarens dcrä utfärdade Obligationer Återställa, emot det att I af berörde Subsidie medel godtgören detta län. Detta warder Eder till underdänig efter, rättelse och werkställighet härigenom i näder till, kännagifwit, med Nädigt förständigande derjem. te att Wi nu anbefalle Wär Pommerske Kam mare - Den 17 September.
som vid sådant arbetsbiträdes användande vanligen bestämmas; f) att för enahanda ändamål jemväl få begagna manskap af arméen, så vidt aftal med vederbörande om frivilligt arbetsbiträde kan träffas, och manskapet icke är af militärtjänstgöring eller arbete för Kronans räkning upptaget; l-3:o, bolaget skall i alla rättsförhållanden, som kunna uppstå mellan detsamma och Svenska Kronan eller enskilde medborgare, lyda under Svensk domstol och vara underkastadt Svensk lag; börande i bolagsreglorna finnas utsatt, hvar bolaget har sitt laga forum; 14:o, i fråga om begagnande och underhållande af jernvägen, med hvad dertill hörer, komma slutligen de föreskrifter och stadganden, som Kongl. Maj:t kan finna för godt meddela, att tjena till ovilkorlig efterrättelse; varande bolaget och dess biträden derjemte i allmänhet skyldige att iakttaga och fullgöra hvad, med hänsigt till den Staten tillkommande vård öfver jernbanan och tillsyn öfver trafiken derpå, kan varda i vederbörlig ordning föreskrifvet. § 169.
Maj:t fann billigheten fordra, att den af Rikets Ständer vid flera Riksdagar uttalade och jemväl på städerne utom Stockholm redan tillämpade grundsatis, att statsverket borde vidkännas kostnaden för i ständig garnison förlagda truppers inqvartering och endast den så kallade servisen tills vidare utgöras af städerna, framdeles i tillämpningen utsträcktes äfven till hufvudstaden, Krigs-kollegium och Stats-kontoret, i nåder anbefallt att, på det frågan om inqvarteringens reglerande härstädes måtte vid en blifvande Riksdag, då densamma kunde åter varda till Rikets Ständers pröfning öfverlemnad, finnas uti ett så mycket som möjligt beredt skick, sig 4 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 57. öfver det uppgjorda förslaget till ny inqvarterings-ordning för Stockholms Stad i underdånighet utlåta samt dervid tillika utreda och uppgifva, hvad uti de förslaget bifogade tariffer må anses utgöra egentlig inqvarlerings-ersättning. Detta nådiga uppdrag hafva bemälda embetsverk numera fullgjort, och då ärendet derigenom vunnit all den ytterligare utredning, som deråt möjligen kunnat gifvas, och således nu bör anses vara fullständigt beredt, bar Kongl. Maj:t velat detsamma härmed till Rikets Ständer å nyo öfverlemna, på det aLt Rikets Ständer må vara i tillfälle att, i fall omständigheterne sådant medgifva, bereda äfven Stockholms Stad en behöflig lindring i dess inqvarteringshesvär, för hvilket ändamål Kongl. Maj:t låter till vederbörligt Utskott aflemna merberörde förslag till ny inqvailerings-ordning för staden, jemte de i anledning deraf infordrade yttranden och öfriga handlingar; och vill Kongl. Maj-t särskildt fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att den af Krigs-kollegium och Stats-kontoret under Lil.
Nordiska Museets Lotteri F 1 blått tryck I TJÄNST ÅSTUNDAS1 Nu eller till den l:a april en snäll och på- litlig bärnsköterska. Svar till » Carin », Norrköping p. r. (491) K0TT-PEPT0N från Liebig ' s Company är på grund af dess utomordentliga lättsmälthet och stora näringsvärde ett förträffligt näringsoch styrkemedel för klena, blodfattiga och sjuka, i synnerhet för maglidande; ovärderligt för sjukvården. En gros endast hos bolagets korrespondenter för Sverige OTTO DAHLSTRÖM &amp; Co., STOCKHOLM. (S. T. A. 55406) En enkel och anspråkslös flicka med minst ett års vana uti manufakluratfär erhåller genast god anställning. Svar, försedda med rekommendationer och fotografi, torde insändas till Handelstidningen (Göteborg) under märket » Framtid 0183 ». (G. Van och kunnig kvinnlig gymnast, som flere är vistats utomlands, Önskar för en tid anställning i familj. Bästa referenser. Språkkunnig. Man hanvände sig snarast till » A. N 99 », adr. S. Gumselii Annonsbyrå, Stockholm. (G. 1454) 11 ig Gymnast, med 5 årig praktik, önskar under sommaren efter 15 juni plats vid badort el. i familj på landet i naturskön trakt i norra Sverige för meddelande af sjukgymn. och massage samt friskgymn. och instruerande i friluftslek för barn. Genomgått direkt. Liedbecks sjukgymnastikinst., särskild kurs i friskgymn. samt slöjdo. lekkurser vid Nääs slöjdlä- rareseminarium, frän hvilka institut goda betyg o. rekommend. finnas. Svar märkt Gymnast A. S. Gumaälii annonsbyrå, Sthlm. (G. 1445; ONFIRMATIONSUNDERVISNING under sommarferierna beredes skolflickor i piästgård i stad vid Vättern. Landtligt läge med stor trädgård ' Tiden 6 veckor från 1 juli. Afgift 100 kr. ett för allt. Vidare l:e Stadskomministern, Vadstena. (517) E N UNG DAM önskar inackordering i godt hem i Jämtland eller Härjedalen.
Att dessa förhållanden antyda på ett skogarnas anlitande utöfver hvad som kan vara förenligt med deras framgena bestånd, och följaktligen öfver hvad en klok hushållning skulle föreskrifva, torde böra sättas utom allt tvifvel; och då, på sätt i förra embetsberättelsen är anfördt, man icke med någon billighetkan fordra af kronobetjeningen, att den jemte sina öfriga tjenste-åligganden, hvad angår kronoskogarnes värd, skall kunna egna den vaksamhet och nit åt detta ämne, som oundgängligen erfordras för att åtminstone i någon anmärkningsvärdare mån kunna skydda dem från ett obehörigt ålitande, kan den önskan icke nog hjert framhållas, som Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uti underdånigt utlåtande af den 23 Juni 1844, i fråga, bland annat, om rättigheten för kronohemmansoch nybygges-innehafvare att från Kronans marker få afhemta jemväl friska till timmer, plankoch brädsågning tjenliga träd, framställt i afseende på behofvet af särskild skogsoch jägeribetjening för åtskilliga delar af länet. Bergshandteringen. Bland inom länet kända malmanledningar, bär endast en hitintills ansetts värd att bearbetas, nämligen den på såkallade Ulfön befintliga jernmalmsgrufva; men grufbrytningen derstädes har äfven år efter annat i qvantitatift hänseende aftagit, så att, då år 1842 omkring 2,000 Skepp:d malm upptagits, malmvinningen år 1846 utgjorde endast 730 Skepp:d, hvilket qvantum dock lär hafva öfverstigit 1847 års, till beloppet icke uppgifna brytning. I afseende på tackjernsblåsningen visar en jemförelse emellan de särskilda åren ett anmärkningsvärdt tillbakagående. — Då till exempel år 1846 fem masugnar voro i gång, under en blåsningstid af 616 dygn och gifvande en tillverkning af 1^,388 Skepp:d tackjernsvigt, företer året 1847 följande förhållande: Masugnar i gång. Blåsningstid.
\ Vidkommande serskilt Haga Lustslott, så förblifver jag vid min ovederlagda anmärkning, att, sorn den af i8a3 års Stän42 H. 5 66 Den 21 September e. rn. der beviljade tillökning af 1000 R:dr årligen, utom det vanliga anslaget, endast var bestämd, att till denna Riksdag utgå, bör samma tillökning ock nu upphöra, ty annars kommer summan alt anses såsom beständigt fastslåndande, hvilket väl icke måtte vara meningen. Rörande anslagen för Strömsholms och Kungsörs Slott; så torde Utskottets anförde skäl: att merantimde af hellof vet påkallade utgifter grundas på behörigen uppgjorde kostnadsförslag, bäst vederläggas af tidserfarenheten, som vitsordar tillräckeligen hvad halt såkallade behörigen uppgjorde kostnadsförslag innebära. Götha Canal, Lejonbacken m. fl. företag äro de ojäFaktigaste bevis på hvad afseende dylika förslag förtjena; och då Utskottet icke har något annat att stödja,sig vid, finnér jag mig ovederlagd böra förblifva vid min gjorda anmärkning: att utom det sjelfva reparationerna gerna kunna lill en lägligare tid uppskjutas, 3ooo R:dr för ett par icke särdeles långa trädbroar, och 1,200 R:dr allt Banco för jernledstänger, är i alla händelser alltför högt tilltagit. Jag fortfar således att ogilla hela förslaget, och anser ingen annan reparation böra företagas, än endast att broarne hållas i brukbart skick, hvartill kostnaden mycket väl kan bestridas af öfverskotter på de vid i8a3 års Riksdag anslagne medel till reparation vid Strömsholms Den 21 September e. m. 67 Slott. Jag anhåller derföre 0111 proposition till af slag a de af Utskottet tillstyrkte anslag af 5,4oo R:dr, äfvensom afslag å Utskottets hemställan rörande den af förra anslagen blifna behållning 4^3 R:dr 28 sk. 5 r:st., hvilken jag anser höra användas till hroarnes och ledstängernas vidmaglhållande. Herr Lefrénj Johan Pehr:
Det motiv, sorn, enligt mitt förmenande, ligger till grund för Utsk:ts förslag i denna del, är nemi. att icke allt för många röstberättigade skola kunna undandraga sig personlig inställelse vid stämman. Något ovanligt eller klandervärdt kan jag icke finna deruti, att den person, som har en röst, öfverlåter densamma på en annan. Ett helt annat förhållande blir det åter, om en person upträder med fullmakt att rösta för flere personer. I följd häraf anser jag att den, som gillar förberörde af Utsk:t antagne motiv, jemväl bör finna ifrågav:de tillägg lämpligt. Hr Hjärne: Med anledning af Hr Dalmans anmärkning anser jag mig böra nämna, att Utsk:t intog detta stadgande eller tillägg i följd af Hr v. Troils, Betänk:t vidfogade reservation. Deruti uttalas nemi. den grundsats, att »rösträtt bör personligen »utöfvas.» Uti öfverensstämmelse med Hrr Dalman och von Troil tror äfven jag, att detta tillägg är liksom en hållhake för fullmakters utfärdande, hvilken icke bör borttagas. Gr. Sparre: En väsendtlig skillnad företer sig mellan Utsk:ts förslag och den uti Hr von Troils reservation i berörde hänseende uttalade gruudsats. Reservanten säger nemi., att »rösträtt bör personligen utöfvas»; men om man, på sätt Utsk:t föreslagit, medgifver att någon må, på grund af fullmakt, föra talan för annan röstberättigad, så har man ju redan frångått denna grundsats. Qvarstår detta stadgande, kan man komma i tvekan, huruvida man skall lemna fullmakt åt en person, emedan man icke med bestämd visshet kan känna, om . icke han redan förut mottagit fullmakt af annan person. Det synes mig i öfrigt vara ett temligen hardt stadgande, att om det gifves en person, för hvilken 2:ne personer hafva det förtroende, att de vilja lemna honom fullmakt, den ene af nämnde 2:ne röstberättigade skall blifva beröfvad tillfälle dertill. I detta fall instämmer jag således uti det af Gr. Lagerbjelke gjorde yrkande, Hr von Koch: