Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna dotter åtnjuter af Civilstatens Enkeoch Pupillkassas enskilda fond en pension stor 50 R:dr R:mt årligen, hvilken dock år 1866 ökas till 66ij R:dr samt af Civilstatens allmänna fond ett årligt understöd af 18 R:dr R:mt. Dessa pensioner äro, som en hvar torde finna, otillräckliga till hennes skötsel och lifsuppehälle och det är fördenskull jag tagit mig friheten att väcka denna motion. Det är visserligen Statens pligt att tillse det dess tjenare hafva sitt tarfliga uppehälle, men ej att draga försorg om tjenarnes barn; dock kan uudantag härifrån gifvas, och detta anser jag vara fallet nu, då en Statens tjenare som kapiten Geijer, hvilken tjenat Staten i 53 år och derunder äfven vågat lif och blod för sitt fäderneslands ära och försvar och som dessutom i sin lefnad fört en hederlig och för sitt fädernesland gagnande vandel, drabbats af den hårdaste af alla oly ekor, nemligen den, att i sitt gifte få ett af naturen så vanlottadt barn, att för detsarnmas verldsliga utkomst i afseende på barnets medfödda natursgåfvors utveckling ingenting kan göras. Med stöd af nu nämnda bifogade handlingar samt öfriga ömmande omständigheter, får jag således äran föreslå: att Rikets Ständer måtte bevilja dottren, Christina Mathilda, efter framlidne kapitenen och postmästaren Gustaf Edvard Geijer i Arvika ett årligt understöd af 250 R:dr R:mt. Om remiss till Stats-Utskottet anhålles vördsammast. Stockholm den 11 November 1865. Olof Olsson från Olebyn af Wermlands län. Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Af Johannes Andersson från Elfsborgs län, om förbud att i riket införa bränvin och andra spirituösa drycker.
Jämte detta förslag till ordning må anföras hvad d:r Hagdahl i sin ryktbara bok Kokkonsten som vetenskap och konst säger i samma sak: » Etiketten fordrar, att man först serverar de mest framstående personerna, men jämte denna särskilda hyllning fordrar den äfven, att serveringen af nästa rätt begynner hos den person, som förut var den sista, hvarigenom en lika förekommande som billig godtgörelse-bjudes. » Att emellertid värd och värdinna ej inbegripas i denna ordning, tro vi oss våga tillägga. Som hedersplatser vid bordet betraktas för en dam värdens högra sida, därnäst hans vänstra, och för en herre — till följd af att det tillkommer den förnämsta gästen att till bordet utföra värdinnan — dennas vänstra sida, därnäst hennes högra. Alla andra platser äro i rang, heder och värdighet likställda. Värd och värdinna sitta midt emot hvarandra vid bordets långsidor, och är detta platser, hvilka de aldrig, åt hvem det vara månde, afstå ifrån. Som vi nu tänka oss ett hem, där egna tjänare — ej de vana och skickliga vaktmästarne — sköta uppassningen, meddela vi här nedan några allmänna förhållningsregler vid serveringen, som det tillkommer husmodern att delgifva dem. Maten bjudes på bordsgästens vänstra sida, men vinet serveras från den högra. Den begagnade tallriken borttages och den nya framsättes från högra sidan. En tjänare får icke säga: Var så god, icke persuadera; endast framställa en kort fråga såsom t. ex.: Torr eller söt champagne? eller helt lakoniskt nämna vinets namn, innan han serverar det. Bordsgästen bör aldrig hafva tomma duken framför sig, utan i samma stund den begagnade tallriken borttages, framsättes en ren. Under det en rätt afätes, ordnas allt noggrant på serveringsbordet för den nästa, så att intet onödigt uppskof orsakas. Dessertoch frukttallrikar framsättas på samma gång, hvarvid en tallriksserviette bör vara lagd mellan båda. Före desserten sopas brödsmulorna med en enkom borste eller med en hopvriden serviette ned från bordet på en tallrik. En betjänt är iklädd frackkostym — hvita trådvantar höra till livré — en husjungfru svart klädning, hvitt förkläde och hvit spetsmössa.
Reservation: af Grefve Spens: ”För min del finnér jag föga vunnet genom den föreslagna nya redaclionen, så länge det beror på Riksens Ständer att uppdraga åt någon central-auctoritet rättigheten till ändringar uti Länsvis satte markegångar. Jag skulle således endast kunna medgifva förslaget under det villkor, att äfven Riksens Ständers rättighet inskränktes till alt låta en be^- stämd auctorilet anbefalla ny pröfning inom det Län, hvars markegång blifvit klandrad.” Friherre Tersmeden, samt Prostarne Ödmann och Bergqvist instämde i denna reservation. TRYCKT HOS J. A. W A LO D ÉN, 1 8 40. Ank. lill Exp. Utsk. d. 28 Juli, kl. 1 e. m. Memorial, angående en af Herr E. J. Prestman anmäld anledning till anmärkning. Genom Protocollsutdrag för den 3 innevarande månad, har BorgareStåndet till Constitutions-Utskottet remitterat en af Herr E. J. PPrestman anmäld _ anledning till anmärkning emot Konungens Föredragande i Ecclesiastik-Arender, hvilken anledning uppgifvits vara hemtad derifrån, att, sedan Riksens Ständer vid sistlidne Riksdag uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhållit om återgång till Hernösands Stift af de 124 tunnor spanmål, hvilka, under namn af Domkyrko-tunnor, alltifrån år 1647, då samma Stift skiljdes från Upsala Stift, årligen utgått till det senare, men ansågos böra det förra, såsom rätter egare, tillgodokomma, så har Riksens Ständers berörde skrifvelse^ kort efter Riksdagens slut af dåvarande Föredraganden för Ecclesiastik-Arendena blifvit med Upsala DomCapitel communicerad för Utlåtandes afgifvande, utan att viss tid derföre bestämdes, hvaremot DomCapitlet i Hernösand, händelsevis underrättadt om denna med skrifvelsen vidtagna åtgärd och efter underdånig ansökning om delfående af handlingarna, erhållit anstånd af endast
Öfverskott. Enligt räkenskaper utgörande. Ordinarie inkomster: Utgiftsanslag tillkommande. Behållet. E. till 3865 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 4. Extra statsregleringsfonelen för år 1863. JDebet. Ingående balans: Fondens behållning vid 3863 års början, bestående af: Reservationer å extra statsanslag: Riksgålds-verkets fond: Anslag Extra statsregleringsfondens inkomster: Extra statsregleringsf ondens utgifter: Till föremål under: Riksgålds-verkets fond: o # A diverse extra anslag uppkomua besparingar Utgående balans: Fondens behållning vid 1863 års slut, bestående af: Reservationer å extra statsanslag: F. till 1865 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 4. Riksgälds-verkets fond för år 1863. Debet. Ordinarie statsregleringsfonden: Bidrag till bestridande af de på Riksgälds-kontoret anvisade utgifter för år 1863 2,059,790: — Andel i öfverskott och besparingar för samma år 5,016,173: 15. 7,075,963; 15. Extra statsreglering sfonden: A diverse extra anslag uppkomna besparingar 2,012: 58. Fondens inkomster: Manufaktur-diskontens vinstmedel 21,000: Intressemedel samt kapitalvinst å inlösta obligationer 699,828: 76. Andel i behållningen utaf trafiken å statens jernvägar 400,000: —- Aldre depositionsmedel 917; 98. Afskrifning, enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut: Återstående skulder till Handelsoch Sjöfartsfonden för ett af densamma utgifvet, utaf Riksgälds-kontoret öfvertaget, lån till Norbergs förra jernvägsbolag 90,000: — 5,942,405: 85. 13,020,381 Utgående balans: Fondens skuld vid 1863 års slut, bestående af: Skulder: Till extra statsregleringsfonden:
1025 »k klinteberg - Till ^ handhalwande ok Författn. efterlefnad föresläs, att ätalan ä förbrytelser mätte fä, icke ej allenast af wista Tjenstemän, ritan ock af hwem som hälst göras, undantagande af Tjenste folkemot sine Hus» bönder. krintr:- lkälä. Nanne» Krun. Preste, Sländet - Borgare Ständet - Borgare Ständet - Grefwe Norner, von Lcklieät. Att priviliaierade krogar ej mätte ktlläkas; att försäljning endast mätte aga rum wid GästgLswene? och Wärdshus: Att ätminvstone krogar rj mätte finnas narmo re Gästgiswaregärdar än 2 Mil^ Att srägan om krogar mätte hwila. Ogillar förbud emot wista krogar, dä de killätnes antal stiger kill ett tämmelig; belopp. Tillstyrker mycken inskränkning of krogar för sedlighetens widmaglhällanbe. Att krögare i Städerne endast af Magistraten, men rj af Taxerings-männen mätte tillsättas. Att t den nya till utfärdande Förordningen införes, att den samma ensam, med upphäfwaade af alla förra Författningar, skall för gällande anses. Instämmer deruti. Att Bränwins-sörbrytelser endast - 1026 Den 27 Ianuarik. Utskottens förslag lill FLreffrrfrer i. Att Bränwinöbränning mätte tilläkas alla tider pä äret, med hwad redskap som helst sä wäl till storlek som beskaffem het. Grefwe Lnoillk^. dost mä kunna äl.ilas as Fiscaler i Sräder och Krono Be rjente pä Lander. Att tillwerkning ej mä tlllätas j Juni, Julli, August!! och September Mänad.
Jag önskar, att dessa misslyckade gissningsförsök icke måtte leda derhän, att man ej bryr sig om att gissa , Den 3o M a j f. m. utan handlar efter hvad man tycker vara lämpligt. På alla dessa skäl anhåller jag vördsamligen, att R. o. Ad. täcktes taga noga i betraktande StatsUtskts sträfvan alt handla rättvist och enligt med Regeringens önskan i detta fall, samt icke onödigtvis öfverhopa oss med göromål och återremisser, ty jag kan försäkra, ali vi derfömlan icke sakna göromål. Det kan synas på numerären af de hi tänktn, ‘om vi återfått, och som vi skickat ifrån oss, att del icke varit brist på arbete inom Utsk. Jag tror ej för min del, att vårt lunga stats-machineri behöfver göras tyngre, an liv ad nödvändigheten klöfver i delta fall. För öfrigt måste jag förklara, att jag, i intet afseende, här blifvit upplyst, det jag haft orätt i mitt votum i StatsUlsk. uti förevar, fråga, och alt således, hvad mig enskildt beträffar, icke någon återremiss kommer alt verka det aldraminsta. Jag anhåller om propos. till bifall å StatsUtskts betänkande, Frih. Boye, Ludv.: Jag har svårt alt veta hvilken annan mening Regeringen kunnat hafva med frågans öfverlemnande till StatsUtsk., än alt en leuteration må kunna äga rum. Nåväl! när nu StatsUlsk. gått Regeringens önskan till mötes; hvarföre genom en formfråga lägga hinder i vägen för det ändamål, som Regeringen synes hafva åsyftat? För min del tror jag, alt livar och en, som med någon uppmärksamhet följt de öden, som, enligt de åt allmänheten gillia meddelanden, varit sökandens lott, är det svårt att icke ömma för hans belägenhet; och jag tror ej att här Konungamakten på något sätt trades för nära, derföre att den hemställan, som Konungamakten öfverlemna! till R. St., blifvit bifallen. Jag anhåller om bifall till StatsUtskts betänkande. Frih. Cederström:
Upplästes och lades till Handlingarne Bonde-Ständets Protocolls-Utdrag af den 9 dennes, af runehäll, att Ständet till ConstitutionsUtskottet remitteradt frägan om wid tillkommande Riksdagsmanna-wal borde fä röstas pä Riksens Ständers Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret, samt till Bancooch Statsutskotten, frägan, huru enär af Banco-Fullmägtige twänne, och alla tre fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, såsom händelsen för det närwarande wore, blifwit walde till Riksdagsmän, samt af Banco-Fullmägtige Dars' Olsson af Konungen förordnad Taleman, och Da nielsson, äfwensom af Riksgälds-Contoirets Fullmägtige. Vice Talemannen ^näers kansson Den 11 Augusti. MMZt och liric Ericsson sig här ittfUNNit, mell l-jäkan ?eNr88on afbidade Ständets förordnande, om han borde i Stockholm förblifwa, eller agde sig bär infinna, de ärender som utgjorde ämnet för bemälte Fullmägtiges befattning i Banken och Riksgälds-Contoiret, ma lämpeligast kunna wärdas, utan hinder af Fullmägtiges begagnade Riksdagsmanna-rätt. Herr Laron oct) Lairöt-Marskalken anmälte, huruledes genom misitag wid uträkningen öfwer de Ledamöter, som borde tillhöra hwarje sä kallad bänk-afdelning händt, att 4r:sta afdelningen uti Herr Ingelot? Person erhällit en Bänkman, som i anseende titt sin nummer pä Riddarhuset tillhörde en annan afdelning; hemställandes om icke detta misitag, som härrörde af owana wid en, under denna Riksdag, för första gängen anwänd inrättning, borde genom ett nytt wal rättas, och förefläendes att 4i:sta afdelningen, sä wida alla Ledamöter af densamma wörö närwarande, mätte genast detta nya wal företaga.
Och s9 fuljer man i allt de tvenne häfdvunna recepten för bildandet af manliga och qvinliga karaktärer, glömmande att högt Lifvcr bada dessa ideal st81 det gemen samma, det sant m t n s 4 f ~ a. Förgafves stretar moder natur emot. Hon gifver det ena menniskobarnet ett aktivt, det andra ett passivt skaplynne enligt helt andra grunder ?in könsbestämningens mera oväsentliga princip. För henne gäller i de flesta afseenden induiden, ej könet. Hon lägger stundom den forskande tanken. den kraftfulla viljan i flickans sj81, det veka, drömmande sinnet i gossens hag. Men för föräldrar och uppfostrare betyder detta vanli en s i föga &gt;Tänk icke sa mycket, tala icke d ifrigt., säger man t! flickan. ' B~vad 51 detta för oqvinliga resonnemanger, hvad angSr det dig, en ung flicka, hum dessa ting hänga samman - eller icke samman? Sköt du dina skalor och din sömnad, det der angar dig ej *. Men till brodern heter det: Hvilken omanlig pojke; hvilken odaga, hvilken drummel! Skall du sitta inne och hala din mor i förklädesbandet l Ut med dig och lek och sliss med de andra pojkarne !. Och sa vUdf6res naturen i inbillning. att man dermed lyder naturen. Det är tid. att denna irring upphör och indiurilen kommer till sin rätt. Hvilken fond af kraft förspilles ej under de häfdvunna försöken att stöpa hvardera könet i hvar sin form. Menskligheten har - 115 t. ex. ej längre rad att med dryga kostnader tubba och tvinga fram till högre studier den stora skara af ynglingar, som ej vilja eller duga att studera och deremot tillbakahalla .och hindra den kanske lika stora skaran af unga qvinnor, som brinna af kunskapstörst. Samhäilet förlorar mycket p i ett sildant förfaringssätt, ty alla snedvridna för: hilllanden hämna sig.
Föredrogs StatsUlsk:s d. 12 dennes på bordet lagda mern. N:o 226, i anledn. af erhållne återremisser å utlåt. N:o 163, ang:de ifrågaställde extra Statsanslag till föremål, tillhörande Civil-depar:tets handläggning. Utsk:s nedannämnde i afseende på de i utlåt. N:o 163 förekommande punkter afgifna yttranden företogos hvar för sig lill afgörande. l:o äng:de l:sta -punkten. Utsk:s yttrande lades till handlingar. 2:o an g: de 3:dje punkten. R. o. Ad. vidblef sitt förut i ämnet fattade beslut. 3:o ang:de 4:de punkten. Utsk:s yttrande lades till handlingarne. 4:o ang:de 5:te punkten. R. o. Ad. vidblef sitt förut i ämnet fattade beslut. 5:o ang:de 6:te punkten. Utsk:s yttrande lades till handlingarne. 6:o ang:de 7:de punkten. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Uti Utsk:s ifrågavar. tillstyrkande har jag icke kunnat deltaga och i den reservation, som finnes detta betänk, vidfogad, har jag framlagt skälen derför. Staden har icke sjelf velat göra något för att befordra den ifrågavar. hamnanläggningen, men fordrar att Staten skall göra allt. Af en händelse uplystes inom Utsk., att man gått ända derhän, alt för en väganläggning, som ortens innevånare erbjudit sig att verkställa, mot rättighet till bro-penningars upbärande under någon viss tid, äfvenledes Statsanslag blifvit äskadt. Då detta förhållande uplystes, fann man-att den saken numera icke kunde påyrkas; men i afseende Den 15 Juli. 401 i afseende på hamnen fortsätter man silt anspråk, utan att vilja i någon mån lemna bidrag för ändamålets vinnande. Staden har ett förfallet mudderverk; till anskaffande af ett nytt, önskar nian att Staten skall lemna understöd. Delta synes vara att gå nog långt i sina fordringar, och jag anhåller att R. o. Ad. måtte afslå StatsUtsk:s framställning i denna punkt.
Tio+ t lm^nnt j K l o mörk•Färo-q.rl nll. r.-Tkätt 1 kilo %f ^ » t UTwnir&gt;^dp silkef. hi^n^a. d^Ti väl t nsaT^mrms. O-rvrfnris nr-rt väfv^s med yi^^arnsWirininrr. Ni fkr t&gt; * * ö+tq, sätt en ytterst lätt och oehaglig klädning. Mina Tlom^n. N: r 13 / 14. TTärii^p^a, rrif^rpdas nm a * nnpti mpd r&lt; Att * " ^ " t.ta dprn i vnr+pn med hfwmncr 1 ston • " " V en - full sked hominr är ä " en bra. Det gör huden mjuk o c ^ c-^ii^ ^. Karla, T? " ™^. &gt;T t 1346. Ett M * * W. prvi * wi«&lt;,v 4 * &amp; r«i fm *. av. fTS«Vt ?ffl &amp; onh r.SJften o *. T«wtpf oTV " +t m i 1 aa fint: a lt orn_ M i n ^ - ^ väl rnrt^ Tvinnar. r^ncl-nrl-ijo^rrn. irnYftfärT^ en + (* - oVon *. Tiv&gt;r-. vi »! Rro«ln rvvi-nrmar - Tvllnc Viärm .d. o^h do cm 1. Vor^virni, koka.s i kort spad. eller, f T7INHVAR af Iduns läsarinnor uppmanas &amp; liftigt att till inbördes nytta i mån af förmåga besvara insända frågor.
Vid Alnarp funnes derjemte ett tegelbruk, sorn redan i det närmaste betalt anläggningskostnaden, samt för åren 1858, 1859 och 1860 lemnat en vinst af 10,893 Riksdaler 88 öre ocb, i betraktande af detta tegelbruks synnerligen gynsamma läge invid Statens södra stamjernbana, kunde antagas allt framgent böra, såsom revisorerne yttrat, »komma att lemna en ej obetydlig behållning»; hvadan Komitén ock för sin del, med stöd af alla dessa anförda skäl, hyste den förhoppning att Alnarps landtbruksinstitut skulle med sina förhanden varande tillgånger kunna reda sig väl, allenast några år hunnit framskrida och frukterna finge skördas af de å egendomen redan påbörjade och vidare fortgående förbättringsarbeten. Emedlertid och för underlättande af institutets gång under de första åren, samt för utförandet af nödiga grundförbättringar vid egendomen, funne Komitén sig dock böra tillstyrka, att åt Alnarps landtbruksinstitut mätte af Statsverket beviljas ett räntefritt lån å 50,000 Riksdaler, att utan afbetalningsskyldighet innehafvas i 5 år, samt att derefter med en tiondedel årligen återgäldas intilldess detsamma blifvit till fullo återbetaldt; hvaremot, derest årsanslaget skulle höjas för Alnarp, Komitén i under - Bil. N:o 5 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862, 41 underdånighet hemställde, alt delta anslag äfven mätte till lika belopp höjas för Ultuna, så att båda landtbruksinstituten fortfarande finge härutinnan förblifva i full likställighet med hvarandra. Beträffande slutligen det af Styrelsen framställda förslag till ekonomibyggnad vid Alnarp, hade Komitén, vid det förhållande att Styrelsen tillkännagifvit sig vara sinnad att låta efter en inskränktare plan omarbeta byggnadsförslaget, nu endast ansett sig böra yttra, att vid upprättandet af detta förslag den ganska rikliga åsigt gjort sig gällande, att alla de väsendtligaste för landthushållningen erforderliga lägenheter borde förenas inom en sammanhängande större byggnad.
Desse sistnämnde machiner, för hvilkas införskrifning 8,o46 ll:dr 3a sk. 6 r:st. år 1826 blifvit af ManufacturDiscontFonden förskjutne, hade väl icke blifvit försålde under den tid, hvars räkenskaper utgjort föremål för granskning af 1827 års Revisorer; men Revisorerne hade likväl inhämtat, att Auctionssumman äfven för dem icke skall betäckt de kostnader, som för deras inköp och införskaffande ägt rum; och då Staten, genom båda ifrågavarande införskrifningar af Fabriksredskap, fått vidkännas betydlig förlust, hvilket syntes vittna, att de inkomne machinerne icke 3 B. i3 ic)4 Stats-Utskottets motsvarat hvad man af dem väntat, hafva Revisorerne yttrat den önskan, att dylika inköp af redskap och modeller hädanefter icke må beviljas, utan förut inhemtad säker upplysning om deras användbarhet och nytta. I anledning af Revisorernes förenämnda anmälan, har K. Corn.Coll. uti dess till K. M:t afgifne underd. utlåtande i ämnet, anfört, att så vida man ville anse upphandlingen och införskaffandet af ifrågavarande lielicoidiske Öfverskärerimachiner och öfrige Fabriksredskaper under synpunkt af en vanlig handelsspeculation, det icke kunde nekas, alt en förlust derpå till zilfran uppkommit; men om man åter betragtade ändamålet och afsigten med denna åtgärd, att nemligen, genom införandet af åtskillige i främmande länder använde förbättrade machiner och redskap, söka ytterligare fullkomna den inhemska YlleSidenoch BomullsManufacturen och derigenom bereda en väsendtlig nytta icke blott för dessa Manufacturer utan äfven för det allmänna; så syntes den gjorde penninge-uppoffringen icke böra sättas i jemförelse emot den högre vinst Staten tillskyndas genom beredandet af en ökad upplysning vid utöfningen af nämnde handteringar; att K. Coll. icke kunde dela Revisorernes åsigt, att det låga priset, hvartill omförmäldte machiner försålts emot hvad de kostat, skulle utmärka det macliinerne icke motsvarat hvad man af dem väntat.
Hvad Rikets Ständer med föranledande af Kongl. Majits Nådiga framställning i detta ärende beslutat, har, under den 12 Maj 1848, blifvit vederbörande till behörig kännedom och efterrättelse meddeladt. A4!®:0 af den 19 April 1848, angående tillämpningen i vissa delar af sednast fastställda Statsreglering (64). Om Rikets Ständers härvid afgifna förklarande har, under den 5 Maj 1848, Statskontoret erhållit Nådigt förständigande. Såsom en följd af hvad Rikets Ständer härvid i underdånighet anfört, har 228 Kongl. Majit funnit den begärda afskrifningen icke kunna beviljas; hvarom vederbörande blifvit, under den 12 Maj 1848, i Nåder förständigade. 144:0 af den 19 April 1848, angående lindring i en af Hemmanen å ön Hven utgående afgäld (62). Efter inhemtande af Kammarkollegii underdåniga utlåtande, har Kongl. Majit om hvad rörande ifrågavarande ämne blifvit utaf Kongl. Majit och Rikets Ständer beslutadt, under den 22 December 1848, bemälde Kolle gium till egen och vederbörandes underdåniga efterrättelse i Nåder förständiga!. 145:0 af den 19 April 1848, angående befrielse från bevillning för den af Norska Statsmedlen utgående aflöning till Embetsoeh Tjenstemän vid Kongl. Majits Beskickningar å utrikes ort (60). Om Rikets Ständers härvid fattade beslut och hvad för verkställigheten deraf borde iakttagas hafva, under den 12 Maj 1848, vederbörande blifvit i Nåder förständigade. !4®:0 af den 19 April 1848, i fråga om optionsrätt till arrenden af kronofisken i Umeå Elf vid Klabböle och Sörforss Byar (63).
Uppmanadt genom de derom talrikt inkomna motioner och den då rådande s»nnes8tämmningen, ansåg det sin pligt likmätigt, att ingå uti pröfning af de förändringar od> förbättringar, hvilka yrkades såsom gagnelige och kunde äga rum vid öfv rsigten af hit hörande ämnen. Af sådan föranled, ing och i detta hänseende, uppgiordes, efter sorgfälligaste granskning, de förslager, hvilka uti det återremitterade Betänkandet äro upptagne och Riksens,Höglofl. Ständers on.pröfning underställde. Utskottet finner icke helier uti pu åtföljande-Memorialer någras skal anförda, som kunna verka på Utskottets öfvertygelse, hvilken det orubbad bibehåller, och får derföre ytterligare tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer, att de uti detta Betänkande uppgifna grunder antaga, i händelse några ändringar nödvändigt skola företagas. Men, leådt af ofvannämnda framställningar, och dej ingifna motionerna, får Utskottet nu tillägga det andra Alternativet, som är: att utan förändring tillstyr ka bibehållandet af Kongl. Maj :ts Nådiga Förordningar utgående Husbehofs-Bränvinsbr anning en ?n. m. af den 6 September och den 20. December 1815, samt emot Svalg och Dryckenskap af den 24 Augusti 1813, såsom HK tjenlig utväg att förena allas önskningar, ^Bvidt nämligen och i d,en Jlesv. och Julion. ZJtsfi. Betänkande*!. yyi mon de möjligen kunna förenas. Utom den tjenlighet för ändamålet, den precision och den lyckliga medelväg, sorn dessa Författningar vipa; linner Utskottet till deras oförändrade fortfarande ett nytt skäl uti den sig annars företeende svårigheten af en ökad Bevillning. En värd Ledamot af Högloft, Ridderskapet och Adeln har val önskat upplysning, ''huru många de dr o i hela Riket;, som nu innehafva och nyttja <2.ne Nittio kannors pannor", samt följaktligen "beloppet af den deremot svarande af giften."