Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Linköpings Stift, en högre Lärdoms-Skola i Linköping; 5 lägre Lärdoms-Skolor i Norrköping, Söderköping, Ekesjö, Wadstena och Wimmerby; en högre Närings - Skola i Westervik samt en lägre Närings - Skola förenad med .Lärdoms - Skolan i Norrköping. Skara Stift, en högre Lärdoms-Skola i Skara; 3:ne lägre Lärdoms-Skolor i Mariestad, Wennersborg och Nords; en högre Närings - Skola i Alingsås och en lägre Närings-Skola i Lidköping. Strengnäs Stift, a:ne högre Lärdoms-Skolor i Strengnäs och Orebro, samt en lägre Lärdomsskola och en lägre Närings-Skola förenade i Nyköping; Askersunds Skola bibehälles dessutom oförändrad. Westerås Stift, 2:ne högre Lärdoms-Skolor i Westerå^ och Fahlun; en högre Närings-Skola i Arboga. Wexiö Stift, en högre Lärdoms-Skola i Wexiö; en högre Lärdoms-Skola och en högre Närings-Skola förenade i Jönköping. Lunds Stift, s:ne högre Lärdoms-Skolor i Malmö och i Carlshamn; 3Ine lägre LärdomsSkolor i Christianstad, Landskrona och Ystad; ?:ne Stats-Utskottets Betankanden. högre Närings-Skolor i Helsingborg och i Carlscrona. Götheborgs Stift, en högre Lärdoms - Skola i Götheborg; 2 Calmar Stift, en högre Lärdoms - Skola i Calmar. Carlstads Stift, en högre Lärdoms^- Skola i Carlstad; en lägre Lärdoms - Skola i A nal; ea högre Närings-Skola i Christinehamn och en lag. re Närings-Skola i Philipstad. Hernösands Stift, 3:ne högre Lärdorns-Skolor i Hernösand pä Frössö och i Pitea; en'lägre Lärdoms-Skola i Umea; en högre Närings Skola i Sundsvall samt en lägre Närings-Skola i Lulea. Wisby Stift, en högre Lärdoms - Skola i Wisby. 2:0 Afven vid detta Förslag har Commitén iagttagit att vid alla högre Lärdomsskolor hafva 2:ne Apologist.Glassér eller en sä kallad lägre Närings-Skola på stället.
Till bearbetande af Rikets ekonomiska karte-verk, 15,750 R:dr årligen 47.250: — „ understöd för uppehållande af Färjehållningen vid Röhälla, Färjestaden och Beijershamn 1,500 R:dr årligen 4,500: — „ skiften och afvittringar, 70,575 R:dr årligen . 211.725: — , förhöjning i års-anslaget för Svenska Trädgårdsföreningens elev-skola m. m, 4,500 R:dr årligen 13,500: — „ utdelning vid Landlbrukare-möten af premier för djur, redskap och ladugårds-produkter af ut märktare slag, 3,000 R:dr årligen 9,000: — underhållande och förädling af Kronans Stam holländerier. 10,000 R.dr årligen 30.000: — „ fortsättande af de geologiska undersökningarna inom Riket, 30,000 R:dr årligen 90,000: — „ ulgifvande af geognostiska kartor, för 3 år tillsammans 20,000: — „ rese-understöd ål fabriksoch handtverks-arbe tare, hvilka önska att genom resor till främmande länder, samt någon tids arbete på dervarande verkstäder öka sina insigter och sin konstfärdighet, 3,000 R:dr årligen 9,000: — „ slöjdexpositioners befrämjande; att utgå under nästa statsreglerings-period 4,500: — „ Lärares aflönande och elevers underhåll m. m. vid praktiska Skeppsbyggeri-institulel i Carlskrona, 5,000 R:dr ärligen 15,000: „ förrättande af vetenskapliga undersökningar rörande fiskerierna, 1,000 R:dr årligen 3,000: „ undersökningar, inspektions-kostnader och expenser för allmänna arbeten, 25,000 R:dr årligen 75,000: — „ aflöning för Styrelsen öfver allmänna Vägoch Vattenbyggnader samt dess tjenstebilräden, 27,550 R:dr årligen ■ 82,650: — Transport 615,125: — Expeditionslits Ii otte Is Förslag lill underd.
Revisorerne hafva funnit sistberörde Räkenskaper icke föranleda till någon anmärkning å Revisorernes sida; — och få, i afseende på de i förestående Summariska Redogörelse omnämnde utgifter dels till fortsättning af Lejonbackens ombyggnad och dels till Ränteoch Capital-afbetalning å de för detta arbete upptagne lån, upplysa, att 10,000 R:dr af Slottsbyggnads-anslaget skola, till följd af Kongl. Brefven den 10 Mars 1824 och 5 Mars i83i, årligen i sådant ändamål användas, ( 111 ) äfvensom att, hvad serskildt angår de till Ombj^ggnaden anslagne medel, Redogörelsen deröfver redan blifvit granskad af StatsUtskotlet vid senaste Riksdag, enligt hvad dess utlåtande N:o innehåller. Kongl. Convoy-Comimssariatet. Sedan ConvoyCassans Räkenskaper för åren 1831 och i832 blifvit af Rikets senast församlade Ständer genom deras Statsutskott reviderade, har Revisorernes granskning varit inskränkt till Cassans förvaltning och Räkenskaper för år 1833. Då såväl uti Berättelsen Öfver den år i832 verkställda Revisionsförrättning, som uti SlatsUtskottels vid sista Riksdagen under N:o 3p5 afgifne utlåtande, meddelats en delaillerad utredning ej mindre om de bidrag, som bilda ConvoyCassans tillgångar, än äfven om de föremål, hvartill dessa tillgångar hittills blifvit använde, anse Revisorerne sig destohellre kunna underlåta att derom göra förnyad framställning, som, på sätt här nedanföre finnes anfördt, Rikets senast församlade Ständer väckt fråga om ConvoyCommissariatets indragning; utan öfvergå Revisorerne genast till inberättande af det förhållande, som i833 års afslutade och i Kongl. KammarRälten. med anmärkningar granskade Räkenskaper ådagalägga. Oförsålde varor i Tunis. 9,487:21. 2. Fordringar hos diverse Verk 37,090: 12. 5. Bidrag från Konungariket Norrige 44,331: 28. 8.
Collegiäm har, sedan flere vederbörande och TullDirectionen blifvit hörde samt Upplysningar från Norrska Regeringen kunnat erhållasj noga ÖFvervågt förhållandet och afgifvit till Kongl. Maj;t den sd Januarii detta år det Utlåtande som Kongl. Maj:t täckts i lfordra. Cöllegium har således verkställt allt hvad på Cöllegium berodde, och frågans sluteliga pröfning beror nU på Kongl. Maj:t. För att styrka detta förhållande, torde mig fillåtas få Upplåsa Och sedan öfverlemna följande officiella betyg hårom: På begårart af vice AdvocatFisealen i Kongl. Commerce-Cöllegium , Herr KammarJunkaren A. W. Pereswetoff Morath, ihtygas, att Kongl. CoinmerceCollegium den 25 sistlidne Januarii till Handelsoch FinanceExpedilion af Kongl. Maj.ts Canzlie låtit insända Kongl. Collegii under den 7 Ridd. o. Ad. Pr. VII. B s:dra Afd. t3. *94 Den 27 J ugust i /. m, i förenårande månad afgifne underdåniga utlåtande, om de niodificationer och controller, sora kunde anses n«5diga i afseende på de handelsförhållanden mellan Konungarikena Sverige och Norrige, hvarom Kongl. Brefvet till Kongl. Collegiurn af den 5 Junii 1821 förmåler. Stockholm af Kongl. CommerceCollegii Canzli den a5 Aug. 1820. J. Gosselman. Sedan jag sålunda ådagalagt, att Herr Tharas motion år öfverflödig, anhåller jag, att någon remiss derå ej må beviljas, utan att densamma lågges till handlingarne. Herr von Hartmansdorff, Augufi", Om det förhåller sig så, som Herr Morath upplyst, att nemligen de underordnade Verken icke sedan den 5 Junii 1821 oflemnat deras utlåtanden förr ån innevarande år i Januarii, så ligger deruti en tillräcklig förklaring, hvarföre saken ännu ej kommit till veikstållighet.
Uti Memorial, som Högloflige Ridderskap pel och Adeln till detta Utskotts Utlåtanda r mitterat, har Hr Åkerhjelm, Fab. G., hemställt och anmärkt: att, till förekommande af rymning bland den å Wanäs fästning förlagde Pionnier-Corpsen, bestående ifrån början af Correctionister från Wadstena, ändamålsenlige Cassern-gårdar matie lör dem derstädes inrättas, och sålunda de grofva brott af mord, mordbrand och stöld, som af undsluppne Pionnierer skola blifvit föröfvade, för framtiden förebyggas; att, beträffande Corpsens moraliska förbättring, den å Wanäs nu anställde Prestman, uti Motionairens tanka, hvad Pionnier-Corpsen angår, icke skall träffat det rätta sättet till dess uppbyggelse och förädling; att, i afseende på truppens organisation, ännu på många år, någon militairisk hållning bos densamma icke •vöre att påräkna, i anseende till det grofva arbete, Ii varti 11 den dagligen hålles, hvilket Motionairen derföre anser, efter någon tid, böra inskränkas till vissa kortare tider på dagen, så att de minst en gång hvarje dag kunde öfvas i det militairiska yrket, hvartill duglige och pålitlige Corporaler skulle anskaffas och aflönas, äfvensom Corpsen borde förses med Befäl från värfvade Regementerne, såsom mera vandt ali behandla soldaten ; att sjukhuset vid Wanäs skall vara i I'Ålim'• Btsv. oih Oic. Utsk. Uti. N;o i2t. 5 mindre godt tillstånd och Läkarevården af eler stationerade Läkare icke tillbörligen kunna medhinnas; och slutligen, att PionnierCorpsen måtte Hyttas till en annan för ändamålet mera lämplig ort, såsom t. ex. lill Gottland, der Motionairen förmodar rymningar lättare kunna förhindras, och der manskapet till fästningsarbete!! lika väl sorn på många andra ställen kunde användas. Utskottet har tagit dessa framställningar i öfvervägande. Då lik?äl under discussionen häröfver hos Högloft.
S3artfjelemp; 52:o af famina Pag, angåenPe milfor för beforPran till SänSmanStjenfter; 53:o af Pen 5 SDtaj, t fråga om förejfrifter röranPe SuParneö rättigheter od) ffplPigljeter; 54:o af Pen 8 maj, röranPe
Majit hemställa att Eders Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer framställa nådig proposition derom, att de under titel ”löner” i det af Styrelsen uppgjorda härhos underdånigst bilagda Statsförslag upptagna belopp måtte på ordinarie stat uppföras. Vid uppgörandet af detta underdåniga förslag, som, derest detsamma af Ers Kongl, Majit i nåder godkännes, och af Rikets Ständer fastställes, torde komma alt gälla för en längre tidrymd, har Styrelsen icke kunnat undgå att taga i öfvervägande huruvida icke na - 24 Kongl. Maj:ts Prop. om Statsverk. 1850. gon förhöjning i de nu utgående aflöningsbeloppen, så väl för Styrelsens Tjenstemannapersonal, sorn den vid de särskilde fångvårds-anstalterna må af behofvet vara påkallad. Sedan Eders Kongl. Maj:t år 1842 i nåder uppdrog åt Styrelsen förvaltningen af hela fångvårds-anslaget, samt göromålen inom Styrelsen i följd deraf i betydlig mån tillväxt, behagade Eders Kongl. Maj:t genom nådigt bref den 30 Januari 1845 för Styrelsen fastställa ny aflönings-stat, som med få undantag ännu är gällande. I denna nådiga stat upptogs tjenstemänoens antal till det då såsom oundgängligen nödigt ansedda, hvarjemte Eders Kongl. Maj:t täcktes bestämma aflönings-beloppen till ungefärlig likhet med hvad tjenstemän af motsvarig grad i andra embetsverk åtnjuta. Efter sistnämnde tidpunkt har väl Styrelsens verkningskrets icke erhållit någon ny utsträckning, men det oaktadt har för tillvägabringande af ordning i flera af fångvårdens detaljer samt för åstadkommande af en noggrannare kontroll så i disciplinärt som ekonomiskt afseende, göromålen till en så betydlig grad ökats, att då antalet af nya mål som till Styrelsen år 1844 inkommo utgjorde 2.849, uppgå de nu för år 1849 till 3,727 eller nära en tredjedel större.
R:dr i årlig lön samt försäkran, att, då han af ålder och sjuklighet blefve uturslånsatt att sin tjenst vidare förrätta, hugnas med hälften af nämnde belopp, såsom årlig Pension för sin öfriga lifstid, dels ock, att Haeffnerhvars lön år i8o3 förhöjdes till 900 R:dr, derefter, till följd af Kongl. Spectacle-Directionens, den 9 October 1806, till Kongl. Hof-Capellet aflåtne Circulair-Bref, om indragning af Kongl. Stora Operan, blifvit under den 11 Februarii 1808 uppsagd ifrån samma tjenst, med löfte, att hos Kongl. Maj: t varda i underdånighet anmäld tili erhållande af Pension. Som, vid behandlingen af denna fråga, hos Rikets Ständer förekommit, att Capellmästaren Haeffner icke kunnat styrka sin rätt till lönens bibehållande efter afskedet från dess befattning såsom Hof-Capellmästare, utan endast för undfåendet af a5o R:dr Pension företett försäkran, men Haeffner deremot, vid regleringen, år 1809, af Pensions-Staten för indragne Kongl. Operan, blifvit tillagd en årlig Pension af 4oa R:dr, som af honom ännu åtnjutes och å Allmänna Indragnings-Staten utgår, så hafva Rikets Ständer icke funnit skäl att derutöfver någon löneersättning för den förflutne tiden eller tillökning i Pensionen Haeffner bevilja. Rikets Ständer framhärda etc. Exp. Utsi. Förslag till und. Slrifv. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 19 Fehr. 1829- Preste-Ståndet d. 19 ■ Borgare-Ståndet d. 21 —• — Bonde-Ståndet d. 2i Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående af Öfversten C. Silfverskjöld ytterligare sökt ersättning för accord* m. m. S. A. K. Hos Eder Kongl.
En annan orsak, hvarföre det är olämpligt alt genom upslällande af analogier söka finna det rätta, är den, att jernvägarne i de olika länderna hafva eli olika pris, ty i det ena landet finnes det för många jernvägar, för att de alla skulle kunna bära sig och vice versa. Min bestämda öfvertygelse är emedlertid, att det är högst vigligt, att vi snart få dessa vägar i gång här tili Sverge, och hvarje dag som vi dröja dermed anser jag vara en förlorad tid, som vi aldrig kunna återvinna. Hr Rosenblad har talat om, huru liten qvantitet af varor skulle komma att föras på den projekterade jernbanan emellan Mälaren och Wenern, och derjemte mycket talat om hvad som föres eller borde föras på Götha kanal. Jag vädjar till Eder, Mine Hrr, om icke just de provinser, som jernvägen skulle komma att Den 27 Augusti f. ni. genomskära, äro kland de bördigaste och rikaste uti landet, oell om det icke just derföre är väl betänkt att tillskapa en lätt debouché för dessa orters produkter. Det vore att tvifla på Hrrmes kännedom om verkliga förhållandet bär i Sverge, om jag skulle behöfva omnämna, hvilka enorma jernqvantiteter komma just ifrån de bergslager, som denna bana skulle genomlöpa; och man måste taga i betraktande, att dessa qvanliteler troligtvis skulle mångfaldigt ökas, om debouchén för dem klefve lånare och beqvämare, än som f. n. är fallet. Hr Rosenblad bar sagt, alt det är mycket fördelaktigare att föra varor på kanalen än pä jernvägen: att man pä den förra kan gå med stora fartyg och slippa omlastningar o. s. v. Det sistnämnda kan hafva sin riktighet, men emedlertid mäste jag tillstå, att det förefaller mig högst märkvärdigt, att Götha kanal, hvilken nu så länge existerat, icke är mera begagnad för varutrafiken. Det mätte ligga något fel amingen i sjelfva detta kommunikationsmedels användbarhet eller och uti dess administrerande.
Jag hörde nemi. omtalas vår nya Styrelse: jag känner ingen sådan. Sedan Högstsalig H. M. Konung Carl XIII:s den 5 Febr. 1818 timade dödliga från8 H. 41 'i i 2 D e 11 17 .( u n i f, m. fälle, uppi t.eg yår nu regerande Allernådigste Konung ‘Carl XIV Johan |iå Svenska thronell, oell nåifln annan regent i Sverige känner jag för min del icke. Skulle åter den värde talaren med den nya styrelsen mena de nya rådgifvare, hvarmed Konungen oingifvit sig, då är förhållandet helkanna!, och dä blir jag af den tanken, alt det är Slä-nderpes, pligt ali i en fråga, af så mycken vigt som denna, gifva en bestämd ledning åt denna rådgifvarepersoual om hvad sorn utgör Sländernes önskan i (letia hänseende, örn de gilla olen ena eller den andra meningen, den fria eller prohibitiv»., principen. Med den siste talaren instämmer jag i ogillande deraf, att Ekon.Disk. i en fråga, deioin tankarna äro så delade sorn i denna, och hvarföre man så mycket förebrått de afgången rådgifvarne att icke hafva bragt den till slut, icke afgilvil något bestämdt yttrande utan endast en hemställan, hvilken icke innefattar något annat, än att Kontin-: gen matte afgöra frågan, utan att säga, huru den bör af göras Jag tror ingalunda det varit svårt för Ekon.Utsk. att, med ilen tillgång på handlingar i delta .(unne, sorn Disk; äger, gifva Styrelsen all behöflig ledning för sitt handlingssätt härutinnan, ty jag delar en föregående talares åsigt; alt det är hvars och ens pligt att, så mycket möjligt är, göra slut på stridigheterna mellan de särskildta intressena i vårt land; ty dylika stridigheter bidraga mer, un någon skulle tro, alt splittra saluhallen.! oell de krafter, sorn ensamma borde utgöra thronens, lagarnes och statens bestånd.
Stats-Utskottet, som funnit ofvanberörda anslagsfråga vara af beskaffenhet att ulan dröjsmål böra göras till föremål för Rikets Ständers pröfning och af sådan anledning ansett densamma lämpligen kunna från öfriga i den nådiga Propositionen omförmälda ämnen särskiljas och till handläggning företagas, har, innan Utskottet går att i ämnet sig yttra, här skolat meddela en kort framställning om hvad såväl Trafikstyrelsens ofvanberörda underdåniga skrifvelse, som jemväl samma Styrelses till Kongl. Majit för år 1864 sednast afgifna underdåniga berättelse jemte de öfriga handlingar, som för Utskottet varit tillgängliga, upplysa rörande förhållandet med Statens jernvägstrafik. De år efter år inflytande trafikinkomsterna hafva visserligen visat sig iner än tillräckliga för godtgörande af alla kostnader till rörelsens bedrifvande och banans underhåll, men genom den ständigt vexande varuomsättningen har behofvet af tillökning i rörelsematerielen uppstått hastigare, än att detsamma genom öfverskottet å trafikinkomsterna för närvarande kan fyllas. När de första kostnadsförslagen för Statens jernvägsanläggningar upprättades, anslogs utgiften för anskaffande af rörlig materiel till omkring 57,000 R:dr för hvarje banmil, och antogs att trafiken å hvarje sådan mil skulle kunna behörigen tillgodoses med den materiel som för nämnda summa kunde åstadkommas. Denna kalkyl grundade sig emellertid endast på ett antagande, innan någon erfarenhet ännu hunnit vinnas om det inflytande, som färdiga banor af större utsträckning kunde på den rörliga materielen komma att. utöfva. Först efter vestra stambanans fullbordande i slutet af år 1862, men ännu mera under följande åren och särdeles under år 1865, då äfven södra stambanan i sin helhet varit till allmän trafik upplåten, vanns någon säker visshet i hvad mån den materiel, som med förenämnda 57,000 R:dr per banmil kunde anskaffas, motsvarade behofvet.
Pä denna jordens goda var hon ej rik, men det lilla hon genom sitt samvetsgranna arbete förtjä- nade räckte till, ej endast för henne själf, utan hon kunde äfven dela med sig åt tvänne fosterdöttrar, af hvilka först den ena och sedan den andra fingo huld och skydd i hennes gammaldags, hemtrefliga bo, där de visserligen fingo dela hennes arbete, men också helt fingo erfara det välgö- rande inflytandet af ett fridfullt och hjärtevarmt hem. Därför stod hon ei heller ensam, nu då hen jj. nes lefnadssol dalade, utan fick i öm ocb kärleksfull omvårdnad igen, hvad hon i sin krafts dagar med fulla händer gifvit. Det är hennes efterlefvande systeroch fosterdotter, fröken Augusta Söderberg, som vi hafva att tacka lör de spridda drag ur Maria Fredrika Smolanders lif, som här nedan meddelas, och som hon under snart sagdt hela sin hittills förflutna lefnad stått henne nära, kan hon, som ingen annan, gifva en sann skildring af den nu bortgångnas såväl karaktär som lifsgärning. Också är vår lefnadsteckning delvis ett nästan ordagrannt återgifvande af hvad fröken Söderberg meddelat oss. Maria Fredrika Sinolander föddes den 25 mars 1810. Föräldrarne voro tenen Fredrik Smolander samt Brita Kjellberg, och var hon den yngsta syskon. Fadern, som i Gefle sjökapHelena af fyra seglade för huset Elfstrand &amp; komp., hemkom obotligt sjuk från en resa och vårdades åratal igenom i sitt hem, innan döden befriade honom frän hans lidande. Då voro bekymren i hemmet stora och barnen fingo tidigt vänja sig vid arbete och försakelse. Efter mannens frånfälle erbjöds änkan 1826 en anställning som lärarinna vid den slöjdskola, hvilken bildades af fattigvårdsstyrelsen — stå- ende under dennas öfverinseende — i syfte att därigenom bereda tillfälle till arbetsförtjänst åt fattiga unga flickor inom staden genom spanad af såväl lin, ull som bomull jämte linberedning, väfning och sömnad. Lönen var 100 » Riksd. Baneo » jämte bostad, lyse och vedbrand.
» Hon ville, » såsom Esseide själf nyligen klargjort tidskriftens syfte, » inskärpa begreppet om arbetets ära och glädje och på samma gång försona hemmet med arbetslifvet därutanför. Hon ville förlika kärlekens kraf med själfständighetens och ställa den äkta friheten på vakt mot den falska. Hon ville slå bro mellan familjens och samhällets intressen. Hon ville, särskildt med kvinnans inträde i i det medborgerliga lifvet, där införa, icke ett eko af mannen, utan en ny, renande och bevarande kraft: moderlighetens .&gt;•&gt; I första årgången som i den sista framträda tydligen dessa riktningar. En af tidskriftens första uppsatsers hufvudinnehåll kan sammanfattas i formeln: » Kvinnan behöfver arbete, arbetet behöfver kvinnan », och läser man de kraf, som där framhållas, och jämför den tid, i hvilken vi lefva, se vi, att ett godt stycke af utveckling ligger emellan. En annan fråga för dagen var behofvet och rätten af intellektuel uppfostran för kvinnan. I de regelbundet återkommande, af Esseide (S. L — d) med hennes klara och lättflytande stil skrifna uppsatserna » Vår lektyr » redogjordes ofta med långa utdrag för goda böcker, som af kvinnorna borde läsas såsom framför allt stärkande sinnet, vidgande blicken. Macaulay, Geijer, Pascal och andra hafva lifligt sysselsatt Esseides penna. I en serie uppsatser behandlade hon drag ur den svenska kvinnans historia. » Den svenska kvinnan måste skrifva sin egen historia för att rätt lära känna sig själf, » skrifver hon härom, betraktande sina försök så- som utkast, » hvilkas enda anspråk är att beeda väg för bättre. » Måhända hade bryggan mellan hemmet och den yttre världen blifvit slagen starkare, om tidskriften mer än som skedde tillgodosett hemmens praktiska intressen; men vi skola erinra oss, att den tillkom på en tid, då husligheten var allt, och då det väl behöfdes en röst, som trängde in i hemmen och talade om, att det fanns något därutanför. » Tidskrift för Hemmet » kom ock som en solstråle i månget hem, väckande glädje och arbetslust, bådande en ny ljus framtid. Dess betydelse var stor, ej minst i aflägsna bygder.
I afseende på senare frågan, eller praescriptionstid för inlösen af Kongl. Slats-Utskoltets Utlåtande N.o 12. 33 Kongl. Räntekammarens assignationer, är af Kongl. Slats-Contoret erinradt, att enär en, i Kongl. Räntekammaren erhållen och qvitlerad assignation utgör på Kongl. Stats-Contorets beslut och anordning grundad liqvid för ett sålunda redan godkändt belopp, dermed Statsverket icke vidare har att sig befatta, och det dessutom ankomme på innehafvare af den, såsom contante penningar alltid ansedde assignationen, att af den samma, på sätt honom, godt synes, sig förr eller senare begagna, kunde Stats-Contoret, för sin del, icke tillstyrka hvad Revisorerne i afseende härå hemställt, helst någon praescriptionstid för assignalioners företeende i Banken eller Riksgälds-Contoret icke lärer i allmänhet finnas föreskrifven. På dessa, af Kongl. Stats-Contoret anförda, i Utskottets tanka gällande skäl, anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall å Revisorernes förslag om utsättande af prascriptionstid för ifrågavarande assignationers inlösen. §. 57. (Pag. 26.) Med anmälan, alt Kongl. Maj:t, af anförde skäl, genom Nådigt Bref den 5 Mars 1831, förklarat Rikets Ständers vid senaste Riksdag gjorde underdåniga förslag, att löpande räkningar med Banken och Riksgälds-Conloret måtte, åtminsone halfårsvis, summariska för hvarje Conto upptagas i Räntekammare-Hufvudboken, hvarigenom denna, såsom nu utgörande en Cassabok, finge samma afslutnings-control, som en hufvudbok, icke erfordra någon åtgärd, hafva Revisorerne upplyst, att, till åstadkommande af mera lättnad vid jemförelsen emellan Kongl. Räntekammarens inkomster och utgifter samt de å räkningarne med Banken och Riksgälds-Contoret insatte och utassignerade poster, har Kongl.