Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Propos., på grund deraf, redan vid förra riksdagen framställt, såsom Öfverensstämmande med landets sanna fördelar, att den södra stambanan borde framdragas i riktning till Nässjö, under förutsättning att en jernväg, under benämningen den »östra stambanan», framdeles kommer att utläggas emellan nyssbernrde punkt och Katrineholm, genom Östergötland, samt II. St:r då, under antagande af samina förutsättning, jemväl erkände Nässjö såsom södra stambanans riktigaste slutpunkt i nordost, förefaller det förvånande, lör att icke säga oförklarligt, att Stats-Utsk:t vid denna riksdag, då K. M., i öfverensstämmelse såväl med förutfattade beslut som förutsättningar, i Nåder föreslår K. St:r att, till påbörjande af östra stambanan från Katrineholm öfver Norrköping och Linköping, vester om sjön Sommen till trakten af Nässjö, anvisa det lör anläggningen al sträckan emellan Katrineholm och Norrköping erforderliga belopp, förefaller det förvånande, säger jag, ja! oförklarligt, att Stats-Utsk:t tillåtit sig att förändra, lör att icke säga undertrycka, liela uppställningen, hela karaktären af K. Den form, K. M. gilvit sin Nåd. Propos., hvilar icke allenast på af riksförsamlingen förut uttalade åsigter, utan innebär derjemte en viss garanti lör den östra stambanans framtid, hvaremot den uppställning, Stats-Utsk:t gifvit sitt förslag, h. o. h. förbiser de förra och uppsåtlig! synes vilja åsidosätta eller omintetgöra den sednare. Ovilkorligt måste man göra s>g den fråga, hvad denna så i ögonen fallande egendomliga redaktionslörändring månde betyda.
Stadnar man derföre vid -1500 potters daglig tillverkning och vid den förut föreslagna afgiften 5 sk. per pott af produkten, måste följaktligen apparaten beskattas med 4500 sk. om dagen. Då det nu, efter den erfaren het man har, för pistonska apparater med pannor af 200 potters rymd fordras ett lankrum af 50 potter, bäcken med +80 potters rymd och till samtliga rören 20 potter, så blir följaktligen apparatens skattskyldiga innehåll Då 450 potters rymd, räknadt till det ställe, der ångan eller det erhållna destillatet går in i imkylaien, är, enligt hvad kommissionen ämnar föreslå, den minsta tillåtliga storlek för afbränningsapparaterna, skulle den dagliga afgiften följaktligen bli 57 4/2 Spd. hvilken, beräknad efter 5 sk. per pott af produkten, kommer att svara mot ofvannämnda minimiproduktion af +500 potter. Den här anförda beräkningen gäller endast de mera sammansatta pistoriska apparaterne, och fastän uti enkla apparater af samma storlek icke på långt när kan tillverkas en så stor qvantitet bränvin, tror kommissionen likväl ej att man bör föreslå en lägre skattesats för dessa (hvarmed naturligtvis ett bestämmande om en i proportion så mycket, större pannerymd måste följa), för att icke råka in på en olika klassindelning, hvil 58 Norska Kommiss. Betänk, ang. Bränvinsbränning en^ ket man på sednare tider sökt undvika af orsaker, som det är onödigt att här upprepa, liksom för öfrigt enkla apparater redan kunna, till följe af den vid 4849 års början inträdande högre skattesatsen, anses de facto vara förbjudna, hvadan det är så mycket mindre skäl att derpå fästa vidare afseende. Hvad nu här ofvan är sagt med afseende på produktionsförmågan, gäller endast när bränvinsbränning sker af säd eller potates på hos oss nu vanligt och allmänt sätt, nemligen utan att skal, sådor m. m. afskiljas från mäsken, på det sätt som ofvan är sagdt att det brukas i England.
Lagerbjelke gjort, nemi. att man efter den nu föreslagna redaktionen, icke skulle få lill fullmäktig utse en person, som, fastän han vore. röstägande, likväl icke bodde i socknen. Jag tillstyrker derför vördsamt, att R. o. Ad. mätte antaga Ulskms förslag med följande ändring i ordalydelsen ”löslägande må, genom fullmakt, åt annan till församlingen hörande person, eller ock till sin egendoms förvaltare, äfven om denne till socknen icke hörer, öfverlåta sin talan och rösträtt ä soekueslämma.” FIr von Hohenhausen: I afseende på hvad Gr. Ridderstolpe yttrat så får jas nämna att såvida mill minne icke slår felt så var det just ifrån Westmanlands bergslag, som den uppgiften inom Gislen meddelades, all en bruksförvaltare, på grund af nu gällande författning blifvit afvisad från sockenstämman, fastän han förut i längre tid varit såsom ombud antagen. Oaktadt besvär deröfver skola blifvit anförde lärer hans underkännande såsom ombud likväl slutligen i högre domstol blifvit godkändl. Jag kan, som sagt är, icke bestämdt uppgifva om det var i Westerås län, eller annorstädes, som della skedde, men del loide också vara likgiltigt. Allt nog, alt det sä skedt på något ställe. Vid det exempel Gr. Ridderstolpe nämnde, ber jag endast att få anmärka att om en hans förvaltare icke skulle vara mantalsskrifven vid någon af Grins egendomar, så hindrar ju det uppgifna förslaget icke nämnde förvaltare att rösta i alla de socknar, der Gr. har egendom. Hvad serskildt beträffar den förändring i Utslcns förslag Hr von Hartmansdorff tillstyrkt, så derest jag rätt uppfattat bans mening har jag icke något deremot. Genom dess antagande försvunne den enda skäliga anmärkn. Gr. Lagerbjelke kunnat göra mot Utskins förslag. Emedlertid tillstyrker jag alt berörde förändring mätte ytterligare varde uppläst. Hr von Hartmansdorff:
Banco värde, de rätteligen skolat efter 40 Kap. 5 §. och 47 Kap. Missgerningsbalken, blott för snatteri fällas och således böta 8 sk., eller, vid bristande tillgång, hållas tre dagar i fängelse, samt derförutan enskildt skriftas, och att det således måste för oriktig Lagtillämpning betraktas, att Niemsson och Storm blifvit af HäradsRätten i stället dömde till dubbla tjufnadsböter och uppenbar kyrkoplikt; hvadan Kongl. HofRätten förklarade, att samma domslut, fastän laga kraftvunnet och verkstäldt, icke vore emot dem af någon verkan, till beredande af annan påföljd, i händelse de ånyo med olofligt tillgrepp beträddes, än förut begånget snatteri medförde; Men i öfrigt funne Kongl. HofRätten berörde af HäradsRätten begångna misstag icke vara af den beskaffenhet, att ansvar derför, enligt R. St. Just. Ombudsm. Rättegångsbalken, eller ersättningsskyldighet skäligen kunde Häradshöfdingen ådömas; dock skulle från Predikstolen i Gustafs kyrka, der Niemsson och Storm stått den uppenbara kyrkoplikten, kungöras, att densamma varit dem emot Lag ådömd i stället för enskild skrift, som de bordt undergå. Beträffande åter anmärkningen emot den af HäradsRätten följda grund för förvandling till fängelse vid vatten och bröd af de Niemson och Storm ålagde böter, så ehuru den af AdvokatFiskalsEmbetet yrkade förvandling af samma böter ingalunda varit stridande emot föreskrifterna i Kongl. Brefvet den 20 December 1737, samt, enär de brottsligas bestraffning derigenom skulle blifvit lindrigare, bordt äga rum; likväl och som HäradsRätten af ordalydelsen i omförmälda och öfriga ämnet rörande författningar, kunnat äga anledning till klandrade beslutet härutinnan, förklarade Kongl. HofRätten, det Häradshöfdingen icke eller i denna del gjort sig till något ansvar lagligen skyldig. Och kommer delta Kongl. HofRättens Utslag likaledes att, genom anförande besvär, till Kongl. Maj:ts Nådiga skärskådan i underdånighet öfverlemnas.
Till yttermera wisto, att Wi allt detta före. skrifna besiutit, förafsted>at och bewiljat, hafwe Wt samtelige Swea Rikes Ständer welat med W?ra Namns och Insegels unber''ättande sädant styrka och bekräfta, som stedde i Stockholm den Tolfte dagen i Nowember, mänad Äret efter Christi Börd det Eltusende Ättahundrade och pä det Tionde. Förtekning uti Alphabetisk Ordning uppä Kandlingarne i Bihanget till RiksStändens Protocoll wid Urtima Riksdagen i Arebro, Är 1810. » Storkholm rZrs, Ttgckt hös Henric kouZt, Kongl. Boktryckare.' 2l. Allmänna ZdesrvärsSch checonomiä-UtskSttetj Betankanden, Memorial och Prot> colls-Ukdrag: Om Handtwerks-Gesällernes förande under Tjenstehjon^ Stadgan, l. K. p. ;;2. lil. B. pto;. Om styldigheten för alla art deltaga i wärdén af de fatlige, samt rörande en serstild i detta afseende uppkommen fräga. lD. p. ;85- m. B. P106, iS8- Tm Fvrsiärknings-manstapers utgörande. lil. B. p. 65, Z4l Om dels Allmänna Magafins-Inrättningen, dels Spannemälcns wanpris. III. B. P. 70, zo6, ;4o. Ee widare Statsoch Allmänna Deswärssch 4>ecsnomiä. Iltstoktett. B. L?anko-ll t skottet; ZnstruttioN. l. D. v. 62. Memorial: Om dispence för Utstottet frän Jnventerm» gen af Banken och dest Pappers-bruk. l. B. p. 77- Om Ärendcrncs wärd i Banken, utan hinder af Fullttiagliges gagnade Riksdagsmanna-rätt. l. B.p. ros, z8?.
Jag gjorde en troendes bock, och nu kom den omtalade propositionen »från mig» – och nu afslogs den, och så krusades med den, och så antogs den, men »med stor regret»; och jag satt så matt och trött, och trodde att jag var i Persien, ty så mycket meningslösa komplimenter, fram och åter, kors och tvärs, sade vi hvarandra. De afreste. Fru A. blef allena hemma hos mig, det kunde icke hjelpas, och utom alla andra fabler om familjens husliga lycka, fick jag äfven en om ärterne. Ett frö af Canna Indica gaf anledning dertill. »Ack», sade Fru A. skrattande, »dessa ärtlika frön påminna om gårdagen. Jag måste tala om en huslig scène som då passerade. Den fula regniga väderleken har varit ganska svår, som vi något hvar veta, för landtmannen, och nu, när säden skall inbergas, är hvarje solskensstund dyrbar. Att gårdagen bjöd sådana både för själen och de yttre sinnena – sade hon med detta behag som hon lånar från någon trollqvinna, listigare än »Trälinnans» hexa – det veta vi, och min goda man kom på förmiddagen in helt förtjust, talade om att allt hans skördefolk var i den största flit och arbetsamhet, önskade sig ännu hundrade armar, och i en viss enthusiasm öfver att se honom så nöjd, så glad, ville vi så gerna visa vår goda vilja att fylla hans önskningar. Men ack! jag och min lilla Alice hade blott två par armar, och dåliga de, när det gällde rågverket. Det ena ordet tog det andra. Vi ville nödvändigt visa vår beredvillighet att vara nyttiga, och slutligen beslöts och beramades det att jungfru-staten skulle få göra hvad den förmådde vid rågen, och vi vid ärterne; hvar och en med ett ord flytta ur sitt element i ett annat, och försöka hvad man der hade för talent. Skrattande och sjungande gick hvar till sitt, och just när vi costumerat oss efter hvad omständigheterne fordrade, kom den oväntade glädjeposten – förebudet!» – Hvilken vacker saga! Hvilken skada att icke ett enda ord deraf var sannt.
Hon satt vid en fattig arbetarehustrus sjukbädd, och hennes vård var så öm, så hängifven, att den verkade bättre än något läkemedel på den sjuka, hvilken genom henne erhöll ej blott kroppens läkemedel, utan äfven själens. Så är hon dagligen vid lidandets härdar och gifver åt de behöfvande af Iduns äpplen, vuxna i gudsrikets mark, och genom hvilka de, som hon, anamma andens eviga helsa. Skrynklan synes ej mera till. Valsen. Ett litet danskåseri i » den döda säsongen ». » l •Va ung flicka, lätt klädd, kastar sig i en JLA ynglings armar. Han trycker henne &lt;$flp till sitt bröst, rycker henne med sig i i så hejdlös fart, att hon känner, hur häftigt hjärtat slår; det svindlar för ögonen. — det är, hvad man kallar vals. » Så skildrade en gång i sedlig harm en hofmästarinna hos drottningen af Frankrike denna dans. D e stränga orden böra må- hända närmast tillskrifvas en ovilja mot att i de förnäma franska hofkretsarne upptaga en främmande dans, som genom sin naiva, okonstlade, men visserligen plebejiska natur så vidt skilj de sig från de på den tiden enväldigt herskande kontradanserna, den sirliga kadriljen och framför allt » dansernas drottning », den gratiösa menuetten. Ännu strängare bedömes valsen af den tyske skriftställaren Weber, hvilken hufvudsakligen vänder sig mot det sinliga i valsen, i det han finner föreningen mellan de båda dansande allt för innerlig. » Bröst vid bröst, » säger han, » öga i öga, flickans hand på ynglingens skuldra, hans arm ännu förtroligare lagd kring svällande, runda höfter, hjärta, klappande mot hjärta — skall ej detta väcka fantasien och sinligheten? » Skälet, hvarför just valsen skulle utsättas för dylika angrepp, låg tydligen däri, att valsen var den första egentliga runddans, som vann insteg i societeten. Vid de danser man då använde, egde nämligen aldrig denna » innerliga förening » rum, hvilken föreföll så anstötlig, och som däremot runddanserna nödvändiggöra.
På sätt här förut införda tabell öfver Riksgälds-kontorets fordringar och andra tillgångar vid slutet af åren 1846 och 1848 visar, har Riksgälds-kontoret erhållit gocltgörelse för ett sammanräknadt belopp af 390,000 fl:dr utaf den summa, 400,000 R:dr, som under åren 1846 och 1847 från Kontoret utbetaldes af det vid nästföregångna Riksdag anvisade mindre kreditiv; varande den återstående, till tomteregleringar i städerna Åmål och Kungsbacka använda kreditiv-summan, 10,000 ll:dr, jemlikt Rikets Ständers beslut, afskrifven i Riksgälds-kontorets räkenskaper för sistlidet år. — Utaf den summa, som, förmer än 11 år tillbaka, af dåvarande, vid 1834 och 1835 urs Riksdag beviljade, mindre kreditiv lyftades till bestridande af kostnaderna för garnisonsförstärkningen i Stockholm under 1838 års sommar, har Riksgälds-kontoret, i Juli månad innevarande år, från Kongl. Stats-kontoret återbekommit ett belopp af 32,107 R-.dr 13 sk. 7 rst., hvilket belopp för det afsedda ändamålet icke behöft användas. Sedan Kongl. Maj:t, enligt Dess nådiga bref af den 10 November 1848, på stadgadt sätt förklarat Sig finna oundgängligen nödigt att utaf den, till följd af Regeringsformens 63 §., för Rikets försvar eller andra högst vigtiga oeh angelägna ändamål, vid sednaste Riksdag anvisade kreditiv-summa, utgörande l,OOO,O0ö R:dr, använda 150,000 R:dr; har detta belopp, i öfverensstämmelse med högstberörde Kongl, bref, under nästpåföljande månad, blifvit till Kongl.
Chrystallarbctcn; se Glas, cj specificerade. Ckrvstalli Tartari; se Vinsten. Cinders, hänföras under Stenkol. Cirklar, passare och cirkelbestick; se Instrumenter matematiska. Cochenille; se Färger. Cognac; se Bränvin. Cokes, hänföres under Stenkol. Compasser; se Instrumenter, matematiska. \ § Tullvärde. Bauko. Qvantitet för tullberäkningen. Infftrselstull. Banko. R:dr 1 sk. rist * Conserverj i hermetiskt slutna eller lufttäta kärl förvarade ätbara varor . 1 skålp. R:dr sk. 12 r.st 8 16 — * Cor aller , äkta, arbetade 1 skålp. 40 •— 10 C or i an der 1 skålp. 1 — 13 4 * Corinter 1 skålp. 2 8 — 20 — Cubeber 1 skålp. 4 20 — * Dadlar . 1 skålp. 4 — ■— 30 — * Deglar 1 lisp. 3 — 25 Dref . 1 skeppid 1 1 24 — Dricka: * porter * öl och andra slag 1 kanna 1 kantra 12 6 —- 2 * Enbär 1 tunna 20 — Fartygj utländska med tillbehör: när i följd af serskita omständigheter helfrihet för sådana beviljas, eller när de af utlänning till svensk hamn inbringas samt der prisdö- mas och försäljas * strandade och såsom vrak sålda . alla andra , för hvarje 1 100 R:dr afl r köpesump t nian ) dito dito 15 10 20 Copal; tullbehondlas lika med Gummi. Corderoy och Gördel; se Väfnader. Cremor tatari; se Vinsten. Damast; se Väfnader. Dekorationer, plataer med tillbehör, Äfvensom ornamenter, ej specificerade; se Slöjdevaror. Desman; se Muskus. Dimity; se Väfnader. Doffel; se Väfnader, ylle-. Dosor; se Askar. Drakblod; se Färger, ej specificerade. Dräll; se Väfnader. Dyfvelsträck; se Assa foetida.
Alppar sig den i Regeringsformens 71 ^ omförmälte stiljaktighet, eller skulle nägot Ständ söka undandraga sig det af Utskottet föreslagna deltagande uti Bewillnings beloppet, da skall, enar skälen til den äsiundade ändringen och sätten ti! minnande deraf blifmit upgifne och de öfrige Ständen meddelte, Bewillnings Ulskottct deröfwer höras, hiva re ttcr förfares såsom i berörde tz stadgadt är; Åliggande det Bewillnings Utskottet, dä desi Förslag i en eller flere delar sälunda blifmit förkastadt, at förestå en annan fördelning eller andra grunder och satt för utgörandet blott af den andel i Bewillningssumman, bwaruvpä den ogillade delen i Utskottets förra Förslag har afseende; och förhälles, i händelse äfmen en sadan ny fördelning ej antages, pä det sätt ofwanföre ffrifmit är. §. '2. Banco Utstottet, som utgöres af Trettio Sex Ledamöter, stall öfmcrse Banguens Styrelse och tilständ, och gifwa förestrifter om desi förwaltning, enligt den särstilta Instruction, som af Riksens Ständer wid hwarje Riksdag kommer för Utstottet at utfärdas. §. 3Z. Lag-Utstottet, bestäende af Tolf Personer, äger at jämnlikt 53 och 87 §- §. af Regeringsformen utarbeta Förslag til stiftande, ändring, förklaring eller uphäfwande af Allmän Civil-och Crimi - Den 8 Augusti. 7A9 Criminalsamt Khrks Lag, och uptaga de i sadane ämnen af Konungen meddelade Propositioner eller i Riksens Ständers Plena wäckte frågor Under Civil och Criminal Lag'böra äfwen förstas de delar af Krigs Lagar och Författningar, rörande Krigswäsendet, som äga tillämpning til medborgare utom Krigs Staten.
De 2:ne lån, sorn under 1855 och 1854 års riksdag beviljades för återuppbyggande af de under Mars månad sistnämnde år nedbrunna delar utaf städerna Örebro ocb Jönköping, och hvilka lån — utgörande det ena, eller det staden Örebro beviljade, Trehundrasjutiofem tusen R:dr och det andra, eller staden Jönköpings, Etthundratusen R:dr — af Riksgälds-kontoret utbetaldes åren 1854 och 1855, skola, från och med 1860 års början och intilldess desamma äro till fullo godtgjorda. återbealas genom erläggande af Sex procent årligen utaf hvartdera lånets ursprungliga belopp; hvarvid ränta efter Fyra för hundra å det oguldna kapitalet först beräknas och afgår samt öfversköttet utgör kapital—afbetalning; börande dessa ränteoch kapital-betalningar af nämnde städers Drätsel-förvaltningar vid hvarje års slut verkställas; dock må, derest de till inbetalning då förfallna beloppen före den 16 Januari nästpåföljande år till Riksgälds-kontoret inkomma, sådan inbetalning anses vara inom behörig tid verkställd. thia: >6^” JM rbdoo neb Det staden Eksjö under 1856—1858 års riksdag beviljade lån å Tvåhundra tusen R:dr, för återuppbyggande af den del utaf nämnde stad, som odelades vid den der Slals-Utskottets Memorial M 200. 27 i November 1856 inträffade eldsvåda, skull, sedan detta under år 1857 från Riksgälds-kontoret utbekomna lån fått till 1861 års slut utan ränta och kapital-afbetalning innehafvas, återbetalas, på det sätt att, intilldess lånet är lill fullo godtgjordt, årligen erläggas för erhållna låneunderstöd till uppförande af byggnader utaf sten eller annot icke eldfarlig! ämne Sex procent af sådant låns ursprungliga belopp, deraf ränta efter Fyra för hundra å det oguldna kapitalet först beräknas och afgår, samt öfverskottet utgör kapital-afbetalning, och för lån till uppförande af vanliga trähus
Som handelsförhållandena under åren 1854 och 1855 icke gåfvo anledning till uttag från Banken af omyntadt silfver för betäckande af uppkommen skillnad mellan import och export, emedan under dessa två år den sednare vida öfversteg 6 Banko-Utskottet Utlåtande N:o 28. den förra, torde förhållandet år 1856, hvilket jemväl är vordet af motionären till stöd för förslaget åberopadl, här egentligen böra komma i betraktande. Det visar sig då af förestående uppgifter, att under förlidna år från Banken utlemnades icke mindre än li.dr Sp. 2,548,205: 1. 5. i omyntadt, men endast R:dr Sp. 674,850: i myntadt silfver, hvaraf åter blott R:dr Sp. 459,150 utgingo i hela och halfva speciel', eller de silfvermynt-sorter.' som vanligen från Banken utvexlas i och för liqvider med utländningen. Om nu också antages, att hela detta belopp å de två högsta silfvermynt-valörerne till omförinälda ändamål användts, så har likväl år 1856 utförseln af omyntadt silfver varit öfver 5 gånger större än af myntadt. Genom den under sistlidet år vunna erfarenhet är sålunda ytterligare bekräftadt, att den enskilde, äfven dä det stått honom fritt, alt till sina liqvider å utrikes ort begagna antingen myntadt eller omyntadt silfver, i allmänhet föredragit att från Banken uttaga detsamma i sistnämnda form, oaktadt det derå efter Hamburger-prof och vigt satta högre pris.
Yttrandet, pag. 3i, af Memorialet, N:o 190, öfver 1 mom. lades till handlingarne; inbjudningen, i afseende på 2 morn., antogs, och voterings-propositionen förföll. §§. 16 och 17 Memorialet, N:o 190, lades till handlingarne. och 3:o De af Utskotten tillstyrkta anslag af allmänna medel till folkundervisningen. Förslagen, litt. A, till inrättning af Seminarier, och litt. b, till stipendier för lärare-elever vid dessa Seminarier. 3g8 Prot. Ut Jr. d. 5 Maj 18zj f. Inbjudningarne afslogos, och voterings-proposilionerna till omröstning i Förstärkt Stats-Utskott, pag. 33 af Memorialet, N;o 190, gillades, och förslaget, litt. c, om 5o,ooo R:dr årligen för det i 4 §. 5 mom. af Författnings-Förslaget omförmäldta behof. Denna punkt af Memorialet, N:o 190, lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Banko-Utskottets nedannämnde Memorial: N:o i65, i anledning af Högvördiga Preste-Ståndets återremiss å Memorialet, N:o i4q Lades till handlingarna. och N:o 166, till svar å gjorda anmärkningar vid Utskottets under N:o 132, afgifna Utlåtande, med förslag till ändring af §. 229 uti nu gällande Banco-Reglemente. Härvid förekommo.- 1:0 Utskottets i Utlåtandet, N:o i32, yttrade och i Memorialet, N;o 166, vidhållna afstyrkanden af bifall till förslagen, angående LåneContors inrättande å Gottland, och att en viss summa af Discont-rörelsens fond skulle lill Gottland öfversändas, för att, under vintermånaderne, lånsökaude derstädes tillhandahållas.
Riksdagsordningen kunna genom Ståndens pluralitet, när så nödigt pröfvas, förelägga Utskotten tid, till angifvande af deras Betänkande»» Detta är hvad som redan uti sista Plenum skedde. Jag finner på intet ställe i Grundlagen något som föreskrifver formen för Utskottens Betänkande». Men jag finner icke Reller uti Grundlagens ordalydelse något hinder för ett eller flere Stånd, att lemna Utskotten del af pluralitetens åsigt och önskan i anseende till formen för Betänkanden eller desses fördelning uti flere, hvilket utgör egentliga föremålet för min motion. Jag anhåller att vidare få fästa uppmärksamheten å den föreskrift 109 §. Reger ingsFörmen lämnar, att Riksdag ej må räcka längre, än, högst l\ månader från den dag, då Konungen låtit, om Stats"Verkels tillstånd och behof Rikets. Ständer eller deras Statsutskott underrätta; äfvensom derå, att Lagstiftaren uti samma §., såsom en oförmodad händelse anser möjligheten att, vid denna tidens utgång, Rikets Slän - 24 Den i5 Januarii. der icke hade reglerat Staten, eller någon ny bevillning till bestämt belopp sig åtagit. Jag ber att få fästa uppmärksamheten på, att lagbudet innebär, att Konungen skall vid sådant tillfälle kunna Rikets Ständer åtskilja, och att den förra bevillningen i sådan händelse fortfar intill nästa Riksdag. Är det väl möjligt, mina Herrar! att StatsUtskottet kan hinna, till oss afgifva ett förslag till fullständig reglering ej allenast af Statens redan erkände behof, utan äfven af sådane, hvilkas pröfning på oss nu ankommer? Är det väl möjligt för StatsUtskottet, att fullgöra ett sådant deras åliggande inom den tid, som oss höfves, för att moget pröfva och efter fullkomlig öfvertygelse besluta, ej mindre om behofvens verklighet, än om bästa och tjenligaste utvägarne för deras tillfredsställande?