Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kronofogden i Westra härads fögderi af Jönköpings län 1: — jgg. g återstår netto-tillökning 46,360 98 Summa 72,639|9S Hör till Stals-Utskottets Utlåtande, år 1862—1863, JV2 99. Tab. Litt. B. Jordbraket, Handeln och Näringarne. Riksmynt. Ny anvisning. K:dr. öre. Undervisnings-anstalter för Jordbruk och Landtmanna-näringar. För lägre Landtbruksskolor; såsom fyllnad i derför redan å stat tillgängliga medel 500: — Till stipendier åt personer, som vid enskilda mejerier genomgå fullständig lärokurs i mejeri-handteringen 3,000: — 3,500 Agronomer och deras elever. Till löneförhöjning åt de tvänne äldste Agronomerne, å 1,500 R:dr hvardera 3,000 Befrämjande i allmänhet af Jordbruk och Landtmanna-näringar. För Landtbruks-akademiens experimentalfält: Tillökning i Intendentens nuvarande lön 900: •— Tillökning i Agrikultur-kemistens lön och hushyre-ersättning 1,400: — Till laboratoriets underhåll, anskaffande af kärl, reagentier, kol m. m 1,500: — Aflöning åt Agrikultur-kemistens Assistent 1,200: — Till handräckning vid laboratoriet 300: — g ^qq. Löneförhöjning åt Landtbruks-akademiens Sekreterare 500: — 5,800 Transport 12,300 Hör lill Stats-Utskoltets Utlåtande, år 1862—1863, M 99. Transport Undervisnings-anstalter för Slöjderna. Tillökning i års-anslaget för Teknologiska institutet. Befrämjande i allmänhet af Slöjderna Till rese-understöd åt fabriksoch handtverks-arbetare, hvilka önska att genom resor till främmande länder, samt någon tids arbete på dervarande verkstäder, öka sina insigter och sin konstfärdighet 3,000: — Till Slöjd-expositioners befrämjande 1,300: — Undervisnings-anstalter för Handel och Sjöfart.
HofRätten funnit, det förvandling af spöstraffet till motsvarande fängelse vid vatten och. bröd icke egentligen utgjorde någon ändring i KämnersRättens Utslag, och att bemälde Ratt således ägde, att sjelf meddela utlåtande, om den sakfällde finge sitt brott med annat straff, än KämnersRätten utsatt, uiu - ( 45 ) gälla; hvilket RådstufvuRätten hade att KämnersRätten till svar förständiga. I anseende till de sålunda angående förrberörda mål upplysta förhållanden, fann jag mig böra detsamma, på sätt derom den 14 nästderpåföljde April aflåten skrifvelse visar, hos Kongl. Götha HofRätt anmäla; hvarvid först erinrades, att det, genom Kongl. HofRättens ofvannämnda skrifvelse, redan för trettiosex år tillbaka, uti ett serskildt mål, meddelade beslut ej syntes vara förenligt med Lag, emot hvilken, utom i vissa specielt uppgifna fall, UnderRätt icke må åter företaga och handlägga ett afgjordt mål, eller med Kongl. Brefven den 9 Aug. 1781 och den 24 Januari 1794» utmärkande, att frågor om förvandling eller mildring af ådömda straff tillhöra Hofoch ÖfverRätters pröfning, deruti sedermera, genom 11 punkten i Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807 och Kongl. Brefvet den 26
Pen 1 Maj. 7 Tvifvelsmål, om möjligheten af Sveriges östra och vestra strands sammanbindning genom en Canal, hafva så ofta blifvit framställda, och det stundom på ett så afgörande sätt, att jag anser mig skyldig ännu en gång yttra mina tankar härom, ehuru, i stöd af nära 20 års local-kännedom, jag långt för detta och vid flera tillfällen gjort dem bekanta, Då Naturens Son, vid stranden af den lugna eif, kanske föranledd af ekorrens efterdöme , för första gången med bäfvan och längtan på en flytande stock anförtrodde sin varelse åt det farliga elementet, för att vid andra stranden nalkas sina önskningars mål; kunde väl, äfven när framgång bragte honom på högden af den lycka, hvilken då låg inom gränsen af 'dess förmåga, den mest brinnande inbillning måla för honom som en möjlighet, att dess efterkom* mande med tusendetals af sina likar, samlade på en farkost och försedde för månader och år med alla möjliga behof, skulle på det verldshaf, hvars blotta åsyn hundrade gånger väckt dess häpnad, utan annat mål för dess synkrets än det omätliga, trotsa himmel ens åskviggar och stormens raseri; af den våldsamma vågen ömsom kastas mot skyn, ömsom sänkas i afgrunden, utan att ens deraf störas i sin hvila? Och dock äro vi nu på denna punkt; med visshet af dagligt framskridande! Hvar är då möjlighets» gränsen för menskliga snillet? * Den 1 Maj. Det iand, sorn för alla andra tjenar till efterdöme i Canal.arbeten, efter detsamma på en tid af föga mer än 50 år utfört öfver 400 Svenska mil deraf, har exempel af Canaler, hvilka mer än en-half.
Eldens sprakande väcker mig. Hastigt springer jag ur sängen. Elden har fattat i sängomhängena. Lågor omgifva mig på alla sidor. (En trumma börjar gå.) Huru förvirrad är jag icke. Flammorna förblända min syn, uppröra mina sinnen. Betagen af fasa griper jag efter kläderna. Jag vet ej huru jag får dem på mig. (Ropar till folket.) Släck, mina vänner! Gören allt hvad J kunnen, för att släcka elden! (Man utbär några möbler.) Gud vare lof att ers nåd blef räddad. Elden utbreder sig med en fart, som är förskräcklig. Blåsten tilltager. Hör herre! EN ANNAN. EN ARBETARE. RIKSRÅDET. RÖSTER (utom scenen). FLERE (ropande från olika håll). 43 EN TREDJE. EN FJERDE. Lågorna dansa från gardin till gardin, från rum till rum. Det var en fasansvärd natt. Låtom oss ännu försöka rädda, hvad räddas kan. Till verket. DEN ANDRE. DEN TREDJE. DEN FJERDE. RIKSRÅDET. DEN FÖRSTE. Det är omöjligt. Elden stänger ingången. Mitt hufvud verker. Mina ben svigta. Jag är ej mägtig mig sjelf. Hvilken oförväntad olycka! Se, se! (En vindskupa störtar in.) Sprutorna dröja. DEN FÖRSTE. DEN ANDRE. ALLA. Huset är förloradt. Bäst är att använda sprutorna på andra sidan, så att de angränsande gårdarne må räddas. Min Gud, hvilken scen! Flammorna spela mot himmelen. Ah, jag känner mig förlorad! Fram med brandstegarne! DEN TREDJE. DEN FJERDE. RIKSRÅDET. Vi rifva staketet på andra sidan. Raskt till verket! Himlen bevare blott alla! Måtte ingen ha blifvit inbränd! Inbränd? Vi äro väl alla här? Hvar är min dotter? Hon synes icke till. Constans, Constans! (Constans synes i ett af fönstren.) RIKSRÅDET. DEN FÖRSTE. 44 DEN ANDRE. Ers nåd, se dit!
Banken brustit i betalning af någon ostridig skuld, af hvad namn den vara må, ege borgenären genast, för hela /ti.* 2 /St?-. ?r v/ z, t C **- > > 7ÉL. 1' ? ~ ■ Vf 5. i Bancooch La"-Vtskoltens Utlåtande N.-o Jemt. 9 § förra Förslaget. beloppet, lagsöka en eller flere af Directionens Ledamöter, med samma rätt att använda utmätningsoch bysättningstvång, sorn Lag i allmänhet emot gäldenär medger; börande härvid Bankens tryckta eller graverade invisningar och cieditsedlar anses i likhet med skuldebref, hvilka lyda å bestämd förfallotid och jemväl i öfrigt äro af den mest execuliva beskaffenhet. Vare det ock, när Banken brustit i betalning, hvar och en af Bankens borgenärer ob taget, att hos Rätten yrka, det Banken må sättas i concurs-tillslånd; gitter ej Directionen, dåden hörd varder, genast visa, alt den inträffade oförmågan att betala, härrört af en öfvergången tillfällighet, och alt Banken alla sina borgenärer förnöja kan, beslute Rällen, att Binken skall till concurs afträdas. Den rättighet, som i punkten af denna § tillerkänner borgenär emot Directionens Ledamöter, skall i allmänhet ej ega rum, sedan dessas förvaltning upphört, vare sig genom dödsfall, eller att de i behörig ordning afgått från Directionen, eller alt Banken blifvit försatt i c >ncuistillstånd; dock vare, i sistnämnde fall, de Directeurer, under hvilkas förvaltning concursen inträffat, i fortfarande ansvar med egendom och personer för alla Bankens utgifne tryckta eller graverade cieditsedlar och invisningar; är lagsökning börjad emot Directions-Ledamot, inan dess ifrågavarande förvaltning upphört, må luafvet i laga ordning fortgå, 10 $. Den genom Kongl.
Till större delen hafva de anmärkande funnit omförmälda minimi-belopp vara för högt taget, enär det egentligen vore de fattiga, som begagnade Låne-anstalten, och detta fastmera måste blifva förhållandet, sedan General-Assistance-Contoiret,hvarest smärre lån hittills, om ock på drygare vilkor, hållits dem tillhanda, snart komme att upphöra, till följe af fattadt beslut vid närvarande Riksdag. Några bafva, på grund häraf, tillstyrkt, att till och med Två Riksdaler måtte i Banken såsom Lån erhållas, och andra, att intet Minimi-belopp måtte bestämmas, utan Låne-rättigheten förblifva i detta afseende, likasom hittills, obegränsad. Å en annan sida åter hafva flere Le - 8 Banco-Utskottets Utlåtande N:o 82. damöter yrkat, att det af Utskottet föreslagna minimum vore för ringa, samt velat hafva detsamma bestämdt, helst till 5o R:dr, men åtminstone ej lägre än till 10 R:dr, under yttrande, att, 0111 Banken skulle fortfara med utlåning på lös pant, så i smått som Utskottets Förslag åsyftar, bunde lika så gerna hela Assistance-Rörelsen Öfvertagas, enär serskildt Departement i alla fall skulle härföre erfordras.
Propostill bifall å förevande punkt blef härefter frarastäld och besvarad med Nej, jemte ett eller annat Ja; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemslälde om R. o. Ad. ansåge de emot denna punkt gjorde anmärkmr föranleda till återremiss, samt efter dennn propos:ns besvarande med starka Ja jemte några Nej, förklarade det han härvid funnit Ja öfvervägande, 22:dra punkten, ang:de pension för vaktbetjent en vid Manufaktur-Diskont-konl. J. E. Lindström; 23:dje punkten, ang-.de pension för f. d. Statsrådet Samuel Grubbes enka ; 24:de punkten, ang:de pension för Kansli-Rådet Johan David Valerii enka ; 25:te punkten, ang:de pension för Prof. Fredr. Wilh. Palmblads enka och barn; 26:te punkten, ang:de pension för Hofgravören, Prof. Didrik Christian Forssells enka; 27:de punkten, ang-.de pension för Akademie-Adjunkten Claes Olof Ramströms enka; 28:de punkten, ang:de pension för Konreklorn Jakob Eberhard Lylhs enka; 29:de punkten, ang-.de pension för frami. ÖfverDirekUn Carl Bernhard Wadströms dotter, Carolina Augusta Wadström; och 30:de punkten, ang-.de pension för Majoren Sivert Roland Öbergs enka. Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallne. 31:sta punkten, ang:de pension för Magislrals-SekreUn, Häradshöfd. Joh. Peter Wanckes enka. flen 22 A pril e. m. 351 Frih. Raab, Carl Adam: Såsom man ser af ifrågavar:de Betänk., har inom BorgareSi. motion blifvit väckt om pensionering af Häradshöfd. Wanckes efterlemnade enka med ett belopp af 200 R:dr årligen.
Men » major e longinquo reverentia », heter det ju, och Karl Johans kraftfulla personlighet komatt för Dalman omsider stå i en något förklarad dager, i synnerhet i jemforelse med den nästföljande konungens mindre öppna väsen och regeringskonst. Om ännu ett par eller tre regeringar fick Dalman vara med åtminstone som passivt vitne, och äfven om några nya partigrupperingar, till och med landtmannapartiet. För den sistnämnda saknade han sympati, och alltså var han en bland dem som icke genom den efterlängtade representationsreformens genomförande såg vunnet hvad han for landet hoppats. Från och med 1868 saknade han ock ett bland de fysiska vilkoren för ett mera aktivt deltagande i det politiska lifvet, hvarvid hans ålder säkert eljest icke skulle ha utgjort något hinder. Nyssnämnda år drabbades han nämligen af det svåra slaget att nästan fullständigt beröfvas sina ögons ljus. Han bar sitt öde utan att knota och egnade sig med en märkvärdig energi åt det under sådana omständigheter mångdubbelt försvårade och tröttsamma värfvet att, med hjelp af föreläsningar ur riksdagsprotokollen, dikterande utarbeta sin i åtta häften utkomna historik öfver våra ståndsriksdagar 1809? — 1865. Förutom riksdagstaflorna, innehåller detta verk, såsom våra läsare redan sett, äfven fristående episoder ur den gamles politiska bana och associationer. Ett på grund häraf ganska vidlyftigt kapitel är egnadt åt redogörelsen för den norska frågan i slutet af 1859 och början af 1860.
Nästan intet verkar i högre grad till Riksdagsärendenas långsamma gång och fördröjda afslutande, än det allmänt kända och öfverklagade uppehåll, som vållas, dels deraf alt återremiss, så snart den begäres, vanligen beviljas, utan anmärkningarnes pröfning till deras halt och värde, ofta blott af undseende oell höflighet, del sdymedelst, alt anmärkningarne måste, i hela deras vidd, från det törhända sent justerade Protocoliet utskrifvas, och att viss tid ej är stadgad, inom hvilken de böra Utskottet meddelas. I förra hänseendet tror Constitutions-Utskottet en återremiss, i synnerhet mot Riksdagens slut, endast för någon obetydligare, lätt rättad; 6 Constit.-VtsJi.
Vid betraktande af det sätt, på hvilket Juryn tillkommer, anmärker Herr Hjerta, att af de tre persosoner, som af Domstolen nämnas, och Den 25 Januarii e. m. 379 hvilka visserligen äro i en närmare position af oväld än de öfriga sex, 2 roslev skulle jemte åklagarens 3:ne fordras lill fällande. Jag har ingen anmärkning att göra emot detta Domstolen tillerkända val. Det är visserligen denna oformliga sammansättnings bästa del, alt Domstolen eger 3 Jurymän att nämna; men då redan minoriteten blir pluralitet till frikännande, och Domstolen ej kan, ej bör nämna andra, än de, som noloriskt äro mera böjde att fria än fälla, är det ganska litet troligt, att alla 3 komma öfverens att fälla, hvadan äfven erfarenheten visat, att detta sällan sker. Jag har aldrig varit Juryman; och jag skulle ej vilja vara det; men jag har stark anledning tro, att, bland andra olägenheter af Juryns nuvarande organisation, äfven finnes den, att då Actor ensam eger att bestämma den lag-§, hvarefter den anklagade skall dömmas, det bar kunnat bända, att en Jury funnit den anklagade till en viss grad brottslig efter en annan §., af ringare ansvars-påföljd, än den af Actor åberopade, och som det ej är möjligt att vara rättskaffens Domare och dömma till högre ansvar än man finner skäligt, har Juryn nödgats frikänna den anklagade, ehuru den ansedt honom vara skyldig. Herr Hjerta har, i afseende på personliga smädelser, yttrat en ganska besinningsvärd opinion, då lian nämnt sig icke obenägen, att till Domstol öfverlåta 38o Den 25 J a n u a r i i e. in. alla personliga smädelser i skrift liksom de, hvilka i tal begås, af ålder dithora. Jag bör i hänsigt dertill högtidligen förklara, att om delta förhållande verkligen egde rum, hade troligen min motion uleblifvit. Herr Hjerta har väckt en fråga, hvaruti han stödt sig på 8i och 56 §§.
Nej, en man som vet att teglet skall slås i nedan och inte i ny; en man, som inte går och stöper kalk i vintern, och vet, att man inte kan sätta Osmundsjern i blålera, en man som kan sköta folk, som kan aflöna, straffa, sätta af och ifrån, säga upp till afflyttning, med ett ord en handlingens man framför allt: inga svärmare! Försjunker i eftertanke. Vi ha haft nog med svärmare; vi ha haft franska som behöfde 50 år för att svärma ihop en port; vi ha haft tyska, danska, alla möjliga slags svärmare. Men nu är det slut! Till Cecilia Har syster skrifvit? Har Mäster Jacques slutat? JACQUES. Jag har slutat! DOMHERREN. Nå, hvad ska vi göra nu? JACQUES. Vi ha ompröfningen qvar! DOMHERREN. Det är sant; den kommer litet bakefter, men det är nu så en gång! Vill Jacques stiga ut medan vi tala illa om honom, eller vill han stanna inne? JACQUES. Jag anhåller på Gillets vägnar att Domine icke sätter åsido formerna, ty formerna äro lifvet! DOMHERREN. Vill Mäster Jacques aflägsna sig på en stund enligt formerna! JACQUES går ut högtidligt. Scen V II. DE FÖRRE utom JACQUES. DOMHERREN. Det är de tre sedvanliga frågorna? Jag tror jag känner dem. Vill Gerhard svara rörande ombemälde Jacques, men uppriktigt och sanningsenligt kom ihåg att han står och lyss utanför. Primo: Älskar han sanningen? GERHARD. Ja! Secundo: Eger han full insigt i sin konst? GERHARD. Full insigt! DOMHERREN. Tertio: Är han den värdigaste? GERHARD reser sig för att tala. DOMHERREN. Ja eller nej! Kort! GERHARD. Han är den värdigaste! DOMHERREN. Det är bra svaradt! Nästa! Jurgen! Älskar han sanningen den der Jacques? JURGEN. Nej! DOMHERREN. Eger han insigt i sin konst? JURGEN.
Utskottet afgifna, och med Utskottets Memorial N:o 2 till Rikets Ständer öfverlemnade, Berättelse innehåller, Fullmäktige, sedan klagan försports deröfver, att siifvermyntet af lägre valörerne voro i flere afseenden felaktigt, till en början förständiga! Bankens under-styrelse att låta tillse, det sådant mynt, så vidt sig göra lät, ej blefve från Banken till allmänheten utgifvet, samt derefter, då nämnde klagan tilltog, uli skrifvelse till Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Ivontor, hvarunder Kongl. Myntverket lyder, anhållit det vederbörande å Kongl. Myntet måtte allvarligen tillhållas att vid ej mindre myntningen af silfver, än äfven utlemnandet af silfvermynt tillvägagå med den noggrannhet och ordning, att felaktigt mynt ej vidare må bland allmänheten spridas; och hade sedermera iakttagits, att till Kongl. Myntet, i och för förnyad granskning aflemnats de då sednast utmyntade R:dr Silfverspecie, mot hvilka de flesta anmärkningar förekommit; förklarande sig Fullmäktige hysa den förhoppning, att så väl härigenom, som förmedelst iakttagande af större noggrannhet vid myntning och sortering å Kongl. Myntet, felaktigt mynt icke vidare skall i allmänna rörelsen spridas. Då Kongl. Myntet lyder under Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Kontor och sålunda icke under Banken samt Bankostyrelsen, enligt hvad ofvan är vordet anmäldt, redan vidtagit alla de åtgärder, som på bemälde Styrelse kunnat ankomma, till förebyggande af felaktigt silfvermynts spridande bland allmänheteo, anser Banko-Utskottet sig icke kunna föreslå, att ifrågavarande motion må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Stockholm den 16 Januari 1851. Banko-Utskottets Utlåtande N:o 8. Ank. till Exp.-Utak d. 28 Jsn. 1851 kl. 2 e. m. Utlåtande, ? anledning af väckt motion om lifgifvande i allmänna rörelsen af det i Banken qvarvarande förråd af sedlar å 14 och 10 sk. kopparmynt. Från Högv.
Ansiktena borde åtminstone fått större likhet med originalen. Äro vi älskare af porträtt, så finnes här en ovanligt rik och dyrbar samling, hopförd såväl från de offentliga samlingar i våra museer som ock från enskilda personer. Bland dem, som särskildt kunna intressera damerna, ber jag att få påpeka den sköna bilden af Emilie Högqvist, målad af Södermark d. ä. Dessa sköna ögon, hvilkas glans ofta doldes af bittra tårars flor, blicka på oss och liksom tigga om medlidande. Hvile du i frid under cypressens skugga i det soliga Italiens jord, du konstens stackars barn från den kalla norden! Här strax bredvid se vi de ädla dragen af Jenny Lind, med den rena blicken och det höga majestätet, som genom hela sitt lif och vandel höjde konstens anseende, icke endast i vårt land, utan i hela den civiliserade världen. Hvad döden mejar hänsynslöst och hvad hans skördar äro stora! Här äro bilderna af Louise Michaeli, Fredrika Stenhammar, Anna Klemming, — man sluter ögonen och man tycker sig ännu förnimma de sköna rösternas välljud, men det är en villa blott. De skära, rena tonerna ha dött bort för alltid. Inom dramat och komediens område mötas våra blickar af bilderna af Elise Hvasser, Selma Hedin, Betty Almlöf — alla bortgångna, skördade af den obevekliges lie — men vi ha också de lefvande att fästa oss vid. Se här våra gunstlingar den dag som är och vi skola hoppas att de stanna hos oss länge. Här ha vi fruarna Linden och Östberg, vår operas nuvarande primadonnor, och här ha vi fru Hoving och den lilla käcka fru Hartmann vid Dramatiska teatern, samt dessutom en hel mängd koryféer från våra privata teatrar. Porträttsamlingen är ovanligt fullständig och intressant. Till sist ber jag endast få påpeka det stora porträttet af Kristina Nilsson, måladt af Alex, Cabanel, hvilket sitter i afdelningen till vänster. Det är ovanligt likt och gifvet med sann konstnärlig brio. Om damerna nu vilja taga de många montrerna i betraktande, så torde ni där finna icke så få saker af stort intresse. Vi kunna ju börja här under Kristina Nilssons stora porträtt.
Fullmägtiges särskilda protokoll. densamma ställda Inrättningars tillständ vid innevarande riksdags början, har Utskottet ansett sig, i den berättelse Utskottet nu går att afgifva, böra, pä sätt jemväl vid nästföregångna riksmöten egt rum, upptaga endast sådana frågor, uti hvilka särskildt utlåtande från Utskottets sida påkallats; varande härvid iakttagen den ordningsföljd vid ärendenas behandling, hvartill Banko-reglementets och Revisions-berättelsernes uppställning föranleder. § * (1858 års Rev.-ber. § 4 och Fullrn. fork 1. sidd. 97—98. 1859 års » § 4. Fullm. Ber. § 5.) Af Rikets Ständers år 1858 församlade Revisorer har i 4 § af deras Be rättelse blifvit anmärkt, att ehuru, jemlikt föreskrifterna i § 12 och §109, mom. 10 af Banko-Reglementet, endast sådana frågor, som hafva afseende å den reela fondens vidmakthållande och Bankens vexelrörelse, böra hemliga hållas och Fullmägtiges öfverläggningar och beslut derom i särskildt protokoll upptagas, Fullmägtige detta oaktadt till det särskilda protokollet hänfört jemväl ärenden af annan egenskap, såsom t. ex. frågor om förfärdigande af pappersformar till Bankens sedlar å R:dr R:mt, tillverkningen af nämnde sedelpapper, tryckningen och skärningen af dessa sedlar, kostnaden för anskaffande af dertill erforderliga machiner och effekter m. m.; hvilket haft till följd, att en utaf enskild person hos Fullmägtige framställd anhållan, att emot lösen utbekomma utdrag af deras protokoll i hvad det rörde en dylik fråga, blifvit af Fullmägtige afslagen på den grund, att samma fråga upptagits i det särskilda protokollet.
(Memorialen Niis 68 och 70.) Den, som vill, att Konstitutions-Utskotlets, i Memorialet M 68 framställda, af Preste-Ståndet godkända, förslag till ändring i 70 § Riksdagsordningen, skall blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej; Vinner Nej, är berörda grundlagsändrings-förslag förkastadt. Omröstningen har utfallit med Tretiofyra Ja; och Fyratiofyra Nej. Nionde omröstningen. Den, som vill, att Konstitutions-Utskottets i Memorialet M 58 framställda förslag till ändring i 1 i § 4 och 5 momenten Riksdagsordningen skall blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej; Vinner Nej, är berörda grundlagsändrings-förslag förkastadt. Bih. till R. St. Omröstningen har utfallit med Fyratiofyra Ja; och Tretiofyra Nej. Stockholm den 23 Oktober -1860. På Höglof]iga Ridderskapet och Adelns vägnar: CARL G. MÖRNER På Välloflige Borgare-Ståndets vägnar: F. A. RINMAN. På Ilögvördiga Preste-Ståndets vägnar: TH WENSJOE. På Hedervärda Bonde-Ståndets vägnar: JOH. PERSSON. G. Cederschiöld. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1860. Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Okt. 1800, kl. 12 midd. Memorial till Rikets Ständer, rörande åtskilliga till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag hvilande grmdlags-ändrings-förslag. Enär bland de grundlags-ändrings-förslag, som blifvit förklarade hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, finnas åtskilliga, af hvilka två eller flera afse ett och samma lagrum; så har Konstitutions-Utskottet funnit nödigt att, i afseende å slutliga föredragningen och afgörandet af samma förslag, till Rikets Ständer göra följande hemställanden.