Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Revisorer i detta fall meddelade stadganden, sldane efterrättelser och föreskrifter sorn äro tillämpelige och fullständige derest Verkets Ofver-Styrelse icke finnes hafva rätteligen förfarit , eller handlat emot Inrättningens bästa och fördel; Men i en så oförmodad händelse, att vilkoren för Penninge - anslagens begagnande blefve uppenbarligen öfverträdde, och de meddelade Fonderne genom sådane större felsteg komrne att förminskas eller ock alldeles förskingras, anser Stats - Utskottet att den för Riksens Högloft. Ständers Revisorer utfärdade Instruction borde' bestämdt innehålla hvad Revisorerne i ty fall ägde att å Riksens Ständers vägnar vidtaga och föreslås fördenskull vördsammast följande tillägg i nämnde Instruction, nemligen: Skulle Riksens Höglofl. Ständers Re. visorer under granskningen af Allmänna Magazins-Inrättningens Räkenskaper och förvaltning finna , att de af Riksens Höglofl. Ständer vid denna Riksdag stadgade grunder för förvaltningen af det från Ranken erhållne Creditiv, voro uppenbarligen öfverträdde , må Revisorerne, i ett sådant oförmodadt fall, aga rätt att hos Banko - Fullmägtige inhibera utbetalningen, eller i vanlig väg påbjuda indrifningen af Creditivet till det.belopp, att blott lialfparten deraf återstår, likväl med den modification, att beslutet härom skall vara genom omröstning bifallit af Två Tredjedelar bland Revisorerne, Stats-lJtskottets Betänk anden. att alldrig mer än hälften af Creditivet skall vid sädant tillfälle kunna inhiberas eller indragas och att tiden för denna inhibitions verkställande må af Revisorerne bestämmas, på sätt de finna nödigt och lämpeligt, då någon vada af en sådan åtgärd icke synes vara att befara, samt slnteligen att Revisorern,e, om förhållandet bör hos Kongl. Maj:t göra underdånig anrrrälan; Hvilket likväl jemte allt öfrigt Riksens Högloft. Ständer vördsammeligen underställes. Stockholm den 23 Maji 1818* (Bilagan Litt. A. finnes serskildt ttyckt och hit intecknad.
Jag tror, att R. o. Ad. ganska tryggt kan låta bero vid Utskrs betänkande. Hr Cederschjöld, Robert Theophron: Då motionen väcktes uti iirågavar. ämne, yttrade jag mig ej deruti, och jag hoppades då att LagUtsk. skulle behandla ämnet på sådant sätt, att jag afven nu kunnat iakttaga tystnad; men då Utsk. deremot uti sitt betänk, framkastat deri farligaste grundsats, som någonsin uti ett fritt samhälle kan göra sig gällande, så har jag ansett för en helig pligt, att åtminstone i prot. förvara min protest emot godkännandet af denna grundsats. Jag har skriftligen uppsatt mina tankar, så väl rörande vådan af att antaga nämnda grundsats, som äfven om sättet huru LagUtsk. bort behandla frågan, och anhåller nu att få uppläsa dem för R. o. Ad. Hr Cederschjöld uppläste derefter följande: I motsats tili den åsigt, som motionärerne uttryckt och 436 Den 17 October c. m. hvars behörighet LagUtsk. icke ifrågasatt, anser jag det ingalunda kunna tillkomma R. St. att, på sätt motionärerne yrkat, upphäfva 1812 års ifrågavar. författning. Denna min öfvertygelse stödjer sig på det, efter mitt omdöme, enkla och naturliga skal, att R. St. icke hafva deltagit uti denna författnings stiftande. Deremot får jag på det kraftigaste och högtidligaste protestera emot den , tili grund för LagUtskts betänk., åberopade samhällsupplösande princip, att det icke skall tillkomma Utsk. att pröfva det constitutionella uti lagars och författningars tillkomst, utan endast deras innehåll. Den vigtigaste, den heligaste af alla Svenska folkets rättigheter är utan tvifvel den, om hvars åtnjutande 87 J:n Reg.Frn lemnar försäkran, den nemi. att Svenska folket sjelft äger att deltaga uti stiftandet af de lagar, sorn det har skyldighet att lyda, eller, med andra ord, att Konungen ej kan ’’någon ny lag göra eller gammal afskaffa, utan R.
Understöd för Svenska kyrkan i London 1,199: 44. — 1,162: 20. Till Navigationsskolan i Stockholm . 2,800: 2,900: — __ » Underläraren vid dito i Götheborg 200: 200: — —k, Bidrag till ombyggnadf af Trollhätte kanal och slussverk 60,000: 60,000:' — Dito till mätningar å sjön Wenern 4,386: 47. 9. Ditq till uppmuddring af inloppet till Norrkö- ping • • 13,862: 13,862: Dito till dito af dito till Gede 8,000: 8,000: Dito till dito af södra dito till Hernösand . , 20,000: — •— 6,666: 32. — Dito till ombyggnad af Strömsholms kanal och slussverk 33,333: 16. — 16,666: 32. —• Dito till reparations-skeppsdockan i Malmö 10,000: 10,000: Dito till en ny hamnbyggnad vid Mariestad 23,260: Dito till en kanals öppnande genom sundet Draget 5,750: •— —- 5,750: Bogseringskostnader å Götha Eif 1,359: 18. 4. 1,845: 31. Hyra för Kommissariatets embets-lokal 900: 900: Dito för ministerhuset i Konstantinopel 2,276: 2. Kese-understöd 6,495: 36. Intressen 54: 34. 11 Bidrag till ett hospital för sjömän i Falmoulh 583: 16. -XUnderstöd för Svenska och Norska sjömän 1,333: 16. Balans till påföljande år: Debet. Balans från föregående år: Uppbörd: Afgift till handelsoch sjöfarts-fonden Intressemedel Balans till påföljande år: Credit. ' Balans från föregående år:
På grund af de i ofvanberörde underdåniga skrifvelse fullständigt upptagna skäl, beviljade Rikets Ständer ett visst belopp att, för påbörjande af dessa befästningar, användas, med anhållan att vid nästkommande riksmöte få emottaga framställning med förslag till ifrågavarande befästningsarbetens vidare utförande. Till följd häraf har, sedan nödigt jordområde blifvit exproprieradt, befästningsarbetet påbörjats å södra sidan om hufvudstaden och anslag af Kongl. Maj:t vid innevarande riksdag blifvit begärd t till dessa arbetens vidare fortsättande, på sätt det Kongl. Maj:ts Proposition åtföljande Stats-Rådsprotokollet närmare upplyser. Deremot anser Stats-Utskottet sig nu böra afstyrka beviljandet af ytterligare anslag för ifrågavarande ändamål, af det skäl, att Rikets Ständer sakna kännedom om det af ofvanbemälde Komiterade uppgjorda förslag blifvit af Kongl. Majit pröfvadt och godkändt samt äro urståndsatte att bedöma, inom hvilken tid och med hvilka uppoffringar Stockholms förseende med befästningar på ett ändamålsenligt och betryggande sätt kan varda fullbordadt. Att det förslag, som på Kongl. Majits befallning blifvit utarbetadt och derefter, på sätt ofvannämndc underdåniga skrifvelse upplyser, varit Rikets Ständer meddeladt, hvarken skulle af Kongl. Majit vara pröfvadt eller godkändt, förefaller väl mindre sannolikt; men då fråga derom nu blifvit väckt, hade väl upplysning StatsUtskottets Utlåtande -\:o 84. 75 om detta förhållande lätt kunnat erhållas. Om, såsom förmodas bör, ifrågavarande förslag af Kongl. Majit, blifvit godkändt, hade Stats-Utskottet deraf nu, lika väl som vid sistlidne riksdag, kunnat erhålla del, helst Uti Kongl. Majits sednast afgifna Proposition om Statsverkets tillstånd och behof särskildt meddelas, att de ”mod statsreglcringcn sammanhang egande handlingar skola Rikets Ständers Stats-Utskott tillhandahållas.”
Jag anhåller derföre om återremiss, på det Utsk:t måtte föreslå en annan bestämmelse ang:de de räntebärande obligationerna, vid hvilken återremiss torde böra tillses den förändring, som blifver en följd af R. o. Ad:s med afseende å 10:de §:n fattade beslut; men hvarvid jag tillika vill hafva anmärkt att jag gillar Utslets förslag med afseende å de procent af grundfonden, som skola utgöra grundfondshypothek. Hr Dalman: I afseende å l:sta mom:t af denna § vill jag icke framställa något yrkande, alldenstund jag förmodar att Hr Mannerskantz kommer att föreslå en förändrad redaktion. Beträffande åter mom:t 2, vill jag göra den anmärkning, att enär den förnämsta egenskapen hos grundfonds-hypotheken bör vara den, att lätt kunna realiseras, och då räntebärande obligationer företrädesvis besitta nämnde egenskap, jag hade helst önskat, att det blefve bestämdt, att hela den icke kontanta grundfonden skulle utgöras af sagda slags värdepapper. Då emellertid ett sådant förslag icke torde ega utsigt till framgång, inskränker jag mig till en anhållan, att det måtte bestämmas, att minst hälften af grundfonds-hypotheken skall bestå af räntebärande obigationer. Hr Åke rman: I öfverensstämmelse med min förut utta lade åsigt, vill jag framställa det yrkande, att 33^ procent af Den 12 September f. m. 237 grundfonden skola kontant inbetalas, och återstoden utgöras af dels räntebärande obligationer, dels ock af sådana inteckningar, som i mom:t 2 omförmälas. Jag vill dock i afseende å de räntebärande obligationerna göra den anmärkning, att Utsk:ts uttryck »lätt säljbara» icke synes mig lämpligt, alldenstund det i vårt land icke blifvit en vana att köpa och sälja obligationer, hvarföre man knappast kan säga att något slags obligationer här äro »lätt säljbara.» Närmare föreskrifter om obligationernas beskaffenhet torde derföre böra intagas, och då bestämmmelsen i jag örn återremiss, på det Utsk:t måtte återinföra den gamla bestämmelsen. Hr Mannerskantz:
jan.-mars 1793, Berlin) samt » Historische Nachrichten uud politische Betrachtungen über die franzö-siscbe Revolution von Christoph Girtanner(9: de bd. Det är tvänne veritabla lögnkloaker. Alla de onämnbara ohyggligheter om mordet på prinsessan de Lamballe, af hvilka ögonvitnet Rétif de la Brétonne ingenting sett, återfinnas här. Likaså har Girtanner sig bekant, att på plaee Dauphin män, qvinnor och barn öfvergötos med olja och stektes lefvande, der i bl and åtskilliga prester, emedan de ej villo äta kött som skars ur de förut stektes lik. Äfvenledes känner han, att de mördades kött användes till pastejer, som såldes hos pastejbagarne omkring Palais-Royal under namnen: paté d la viande des Suisses — d la viande des émigrans — d la viandc des prétres o. s. v. Icke heller har han funnit anledning att be * tvifla Peltiers historia, att en officer vid schweiziska gardet dödades på det sätt, att tvänne qvinnor långsamt sågade af hans huf-vnd *. Alt detta förekommer i » Politische Annalen », der författaren endast korteligen nämner om f. d. Invalidguvernören de Sombreuil, att han slapp undan med lifvet, men för vidare upplysningar hänvisar till » Historische Nachrichten ». Der förtäljes tilldragelsen på samma sätt, som hos alla samtida berättare. Man kan vara viss om, att Girtanner ej negligerat myten om det blodfylda glaset: saken är den, att han lika litet som någon annan menniska, m: lle de Sombreuil ej undantagen, hade hört den, ty den var ej ännu inventerad. Girtanner berömmer sig af, att ingen enda af de i Frankrike, Eogland och Tyskland utkomna skrifter om den 10 augusti undgått hans uppmärksamhet — och under rubriken 10 auguäti inbegriper han, som många andra, septemberhändelserna — hvarförutom han fått meddelanden från flere vänner i Paris.
Jorda-Balken erhåller följande förändrade lydelse: Rymmer landbo bort inom stämmotid, lite Jordägaren Befallningshafvande!! till, att honom och allt det han med sig fört återhemta. Landbo skall ock lör olaga afflyttning böta tio daler, jordegarens ensak, eller dens, som jordegarens rätt häfver, och alla de, som med voro att hjelpa landbo afflytta, bote hvardera fem daler; samt att 8 § i samma Capitel och Balk förklaras hafva till all kraft och verkan upphört. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 26 Mars 1845. [Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Mars 1840. Preste-Ståndet den 17 Borgare-Ståndet den 17 Bonde-Ståndet den 26 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändring af lagstiftningen, rörande bränvinsbränningen. (Allm. Resv.- och Ekon.-Utsk., Uti., N:o 128). S. A. K. Med fästad uppmärksamhet på den ekonomiska lagstiftningens utveck - Expedilions-Utskottels Förslag lill und. Skrifvelsej N.O 144, ling inom vårt land, hafva Rikets Ständer funnit, hurusom den vigtiga gren af denna lagstiftning, som rörer bränvinsbränningen och dess beskattning, alltsedan äldre tider och vid hvarje återkommande Riksdag, väl utgjort föremål för allvarsamma strider emellan olika interessen och derföre äfven omvexla efter än den ena åsigten och än den andra, allteftersom det ena eller andra intressets, anhängare vunnit seger vid oinröstningarne, men just härigenom aldrig förmått vinna den stadga, som endast kan hyggås derpå, att principe, ej interesse, förestafvar lagen.
Då tackjernsvigten skall borttagas, hemställer jag slutligen till Herr Tham, som fruktat, att genom centnern en brytning skulle uppstå uti åtskilliga förhållanden inom bergshand leringen, om icke alldeles samma brytning åstadkommes genom den blotta öfvergång till victualie vigten oförändrad, som han och Herr af Forsell tillstyrker; ty om det är möjligt att omskrifva alla dessa förhållanden efter proportionen mellan tackjernsvigtens Skeppund och ett Lispund victualievigt eller 20 fg, måste det vara lika lätt att omskrifva dem genom en proportion mellan tackjernsvigtens Skeppund och en centner eller ioo @. Jag anhåller, i händelse af återremiss, att desse anmärkningar må åtfölja till Utskotten. Herr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold: Äfven jag anhåller, att Utlåtandet mätte återremitteras, och att Utskotten, med afseende å Herr af Forsells anmärkningar, ville taga i närmare öfvervägande Folkets beqvämlighet, och derefter lämpa tillstyrkandet om förändring i Rikets mått, mål och vigt. Grefve Spens har nyligen ådagalagt, att decimal-syslemet för den, sorn icke är skrif - Den 3o Julli f. m. 201 kunnig, ej medför större beqvämlighet, än hvilket annat system som helst. Allt beror derpå* om enheten är lämpelig till de kroppar, hvartill den skall användas. Sedermera må hvilket system som helst antagas. Decimal-syslemet torde vara det tjenligaste för längdemått, och något system , sorn är baseradt på en lägre nummer, för arealoch cubikmåtten. Den, som känner och kan begagna ett numeralions-system, lian känner äfven och kan begagna hvad numerations-system som helst.
År 1800 bestämdes af f. d. Konungen, för den KröningsTafla, som då var i fråga, ett Pris af 10,000 R:dr Banco, med försäkran dessutom om en årlig Pension af 333 R:dr 16 sk. Taflan skulle blifva Pendant till itonung Gustaf III:s KröningsTafla, målad af Pilo, 10 fot hög och 33 Den i5 Januarii. 12 fot bred. Jag bekänner upprigligt, att det måste falla mig båldt att tänka, det Riksens Ständer skulle visa sig mindre frikostiga emot Konsten, och dess Idkare, än denna all intellectuel verksamhet inskränkande Konung, den Ständerna sluteligen, för Fosterlandets räddning, måste uppsäga ali lydnad, framför allt då frågan gäller ett TacksamhetsofTcr åt den, som i farans stund icke misströstade om Resourcerne, emedan han ägde deni i sitt Mod och i sin FosterlandsKärlek, Måtte aldrig den tid inträffa i Sverige, då Snillet icke helst under Constilutionen söker sitt skydd eller icke i Nationens Representanter såg sina Liberalaste Gynnare, Mitt svaga bemödande, att leda Höglofl. Ridderskapets och Adelns välvilja mot ett Mästerstycke, hvilket dess förutan, lill skam för vår samtid, hotades med förstöring innan det blifvit fuUäudadt, har af en vördnadsvärd Ledamot af delta Stånd underslödls, på det honom egna värdiga sätt. Måtte jag vara i stånd, att framkalla ännu flera Talare för detta Ämne, så att jag åter kan återträda i den tysta obetydlighet, hvilken, i alla afseenden, mig bäst tillkommer och uLur hvilken ingenting annat framkallat mig än vördnadsfull känsla af tacksamhet för min Konung, åhåga för mitt Fäderneslands heder och nit för Konsternas uppmuntran och förkofran inom, våra gränsor. Friherre Skjöldebrand , Anders Fredric: Jag är långt ifrån, alt vilja föreslå några nya Den i5 Januarii. Utgifter, helst jag noga hannig bekant de många stora och vigtiga behof Staten ännu har ouppfyllde.
Maj 1789 afgäfvo underdånigt Förslag att til! enhet återföra alla de i Riket brukliga olika slags Vigter, Viktualie-Vigt, Stapelstads-Vigt, UpstadsVigt, Bergs-Vigt, Tackjerns-Vigt och Råkoppar yigt Riksens Ständer hafva inhemtat: att Korn-' niitterades lletänkande blifvit tillstyrkt uti Rikets Allmänna Ärendets Beredning den 9 September berörda ir, men att Kongl. Majit under d. 24 Februarii 1790 i Nåder förklarat Ärendet böra hvila intill slutet af då varande krig: att detsamma sedermera icke ä nyo hos Kongl. Majit förekommit förr än den 26 September 1806, då Kongl. Majit i Nåder täckts öfver Betänkandet infordra Dess och Rikets KammarBergsoch Kommerse-Collegiers underdåniga utlåtande! att sistnämnda aine Collegier stadgat sina tankar i ämnet och meddelat dem Kongl. Kammar-Collegium: men att detta Collegium ännu icke fullgjort den Nådiga Remissens föreskrift, för uraktlåtande hvaraf hindret skall vara, att, sedan Kammar-Collegium lernnat de remitterade Handlingarne till Öfver-Direktöreu vid Landtrnäteriet, och Ofver - Direktören begagnat Underdåniga Skrif'velstr. 121 dem uti den Kommitté, sorn fatt sig uppdraget att utarbeta Förslag till en ny Eandtmäteri-Förordning och Taxa, de ännu icke blifvit från denna Kommitté återställde. Emellertid har Betänkandet af år 178g redan vid Riksdagen åren 1809 och 1810 undergått en noga granskning hos Riksens Ständer, hvilka, på sätt deras till Kongl. Majtfc den 22 Mars 1810 aflåtne underdåniga Skrifvelse visar, funnit detsamma innefatta en fullständig, på sanna och rigtiga grunder bygd, afhandling örn "Vigterne i Riket med alla tillhörande delar, samt derför hos Kongl, Mäj:t i underdånighet anhållit, att en Författning i öfverensstämmelse med Kommitterades Förslag måtte i Nåder utfärdas.
svarar han, ytterst tillmötesHon stiger upp, ihopsamlar boken, parasollet o. s. v., hvilka saker han anhåller att få bära, men ernår endast ett kyligt afslag. Under vägen omtalar hon, att de, hennes moder jämte son och döttrar, skola vistas här ute några veckor, emedan sonen, som vid en kapplöpning störtat med sin häst, varit sjuk och ordinerats hafsbad, och att de därför uppsökt denna lilla obemärkta badort för att få vara i lugn och ro, » far from the madding crovvd, » tillägger hon småleende. » Men huruledes kommer ni hit, baron? » Resen förklarar, att han brutit sin arm förra vintern och nu skickats hit för att återvinna styrka; han säger, att han finner luften utmärkt, baden härliga, naturen hänförande o. s. v., men glömmer, troligtvis af distraktion, att tillfoga, att han anländt hit endast för två dagar sedan, och att han idag på morgonen, uti kraftiga, men ej synnerligen eleganta ordalag, lofvat sig själf att redan i morgon fly denna gräsliga afkrok och 1 stället begifva sig till Marstrand eller Lysekil. Men nu talar han med en sann entusiasm om denna stilla, idylliska vrå, hvilket har till följd att Cecilia, som finner badorten högst tråkig, småler misstroget. Han observerar henne från sidan och finner henne hafva en omisskännelig Kate Greenawaytyp med sitt ljusa, vågiga hår, sina bruna ögon med långa ögonfransar, den skära hyn och en en liten förtjusande mun, plötsligen upptäcker han, att äfven han utgör ett observationsföremål, hvarpå de båda utbrista i skratt. » Nå? » frågar fröken Cecilia öfverlägset. Han tiger.
A. 5o. — N :o 22. i anledning af väckt motion om inrättande af ett kurhus i Carlshamn. VI. B. 6^5. VII. A. 35o. XII. U. 328. XIII. A. 64. N:o 23. i anledning af väckt motion om förändring i sättet att efterlysa brottslingar. VI. B. 643. — N:o 24. i anledning af väckt fråga om närmare bestämmande af sättet för kolmätning inom Bergslagerna. VI. B. 645. VII. 75. Å. 351. XII. U. 328. XIII. Å. 63. XXV. U. 29. A. 85. E. 93. — N:o 25. i anledning af väckt motion om anläggande af en köping i Wrigstad i Jönköpings Län. VI. B. 645. VII. 75. A. 352. — N:o 26. angående Skjutsningsanslalterna i Riket. VII. B. 516. VIII. 121. 1. 178. XIV. U. 283, 345. XVI. A. 424. XIX. E. 217. A. 2.59. — N:o 27. i anledning af väckt fråga om för högt beräknade hemmansräntor inom Calmar Län. VII. B. 137. A. 5i2. — N:o 28. i anledning af väckt motion ora afskaffande af extra Länsmän och andra Polistjenstemän utan lön. VII. B. .37. A. 512. VIII. — N:o 29. i anledning af väckt motion om upphörande af det s. k. Hemförare-bålgillet i Götheborg. VII. B. 137. — N:o 3o. i anledning af väckt fråga om bestämmande af den afgäld, under namn af tullkappe, som ägare af skattlagda mjölqvarnar må uppbära för förmälning af annans säd. VII. B. 137.
På dessa skäl och då Utskottet till alla delar gillar hvad motionären anfört om angelägenheten att bebyggandet af sådana platser invid jernvägar eller andra större kommunikationsleder, der städer eller köpingar kunna komma att uppstå, från böljan verkställes efter en bestämd ordning, får Utskottet vördsamt hemställa det måtto Rikets Ständer i underdånig skrifvelse till Kongl, Maj:t anhålla att förslag till allmänna bestämmelser för bebyggandet af städer, köpingar samt sådane platser å landet, der till följd af jern vägsanläggningar, grannskapet till andra större kommunikationsleder eller ock af andra orsaker, städer eller köpingar synas komma att uppstå, må, på sätt Kongl. Majit lämpligt finner, uppgöras och derefter till Rikets Ständer öfverlämnäs. Stockholm den 16 December 1859. Reserv a t i o n anmäldes af: Paulus Hedström från Wester-Norrlans län. „Då jag icke kan gilla det af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet fattade beslut, det Rikets Ständer skulle med en skrifvelse ingå till Kongl. Majit med anhållan det Kongl. Majit ville, på sätt lämpligast finnes, låta utarbeta en generel byggnadsordning för så väl alla städer, som vid allmänna kommunikationsleder och köpingar samt på sådanc ställen der köpingar möjligen kunna komma att anläggas, och jag således måste nedlägga min reservation emot beslutet, enär jag med min röst ej kunnat biträda detsamma, så vill jag härmed i korthet angifva mina motiver härför.
För Utskottet har det synts, som någon stridighet härom ej förefinnes; men då inträffad händelse visat motsatsen, har Utskottet trott sig ej hafva gått för långt, då Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer att hos Kongl. Majit anhålla, det vederbörande Embetsman, Öfveroch UnderCommendanterne för Stockholms Garnizon måtte erhålla bestämda föreskrifter om handräcknings lemnande till executiva åtgärder i fråga om verkställighet af lagakraftvundna Utslag. Om också Rikets Ständer skulle anse ÖfverCommendantens Instruction i detta hänseende förut vara tillräckligt tydlig, har likväl Utskottet fullgjort sin pligt, då Utskottet visat, att en motsatt tolkning verkligen ägt rum. 238 Den a3 Mars f. m. Herr Hjerta har äfven velat finna ett fel vara begånget deruti, att Utskottet, bland skälen till ogillande af JustitiaeOmbudsmannens förslag om utsträckt domsrätt för Polismagten, anfört, att vid PolisDomstolar stundom ett ransakningssätt måste äga rum, som afviker från den vanliga rättegångsordningen. Men jag hemställer till den värde Anmärkaren sjelf, om ej i sakens natur ligger, att på de orter, der stora folkmassor äro samlade och PolisDomstolar derföre nödvändige, ett annat ransakningssätt dervid måste begagnas, än vid vanliga Domstolar. Utskottet har likväl med sitt yttrande alldeles ej menat, att något olagligt ransakningssätt kunde få vid PolisDomstolar begagnas, utan endast att en mera summarisk och till brotts upptäckande mera ledande rättegångsordning der kan användas, än annorstädes af Domare; och för min del tror jag, att om, såsom jag hoppas, den motion, som är väckt och till Lagutskottet remitterad, om offentlighet vid PolisDomstolarne, blifver af Rikets Ständer bifallen, likasom jag är viss, att den af Utskottets fleste Ledamöter bifalles; så skall i denna offentlighet ligga ett tillräckligt correctif mot alla missbruk af detta friare ransakningssätt.