Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppå härefter af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. remitterades till Riddarh.Utsk. den af Hr von Hartmansdorff under öfverläggningen om Riddarh.Utsk:s nu pröfvade Mern. väckte motion, att nämnde Utsk. måtte inkomma med förslag till lämplig godtgörelse förde omkostnader Frih. Bennet haft för Riddarhussalens iordningställande. Med erinran att R. o. Ad. enl. 37 § Riddarh.Ordn. borde vid hvarje Riksdag in pleno utse en af sju ledamöter bestående Riddarh.Direkt., genom val serskildt till Ordf:de jemte Suppleant och serskildt till öfrige Ledamöter jemte trenne Suppleanter, hemställde Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade företaga dessa val Lördagen d. 18 dennes; hvilket bifölls. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk.rn inkomne Utlåtm, Mern. och Betänk, nemi. från StatsUtskottet: JVs 56, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de eftergift till förmån för Carlstads stads-församling af Kronans rätt till ett efter näringsidkerskan Johanna Emilia Hollander fallet dana-arf. JVZ 57, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de eftergift till förmån för Upsala stads Borgerskaps Gubboch Enkhus-inrättuing af Kronans rätt till dana-arf efter enkan Charlotta Elisabelh Bång och jungfru Christina Lundström. Banko-Utskottet: JV? 15, öfver ett af Handlanden M. W. Lindström gjordt ackords-anbud. M 16, i fråga om afskrifning af ett i Banko-Diskontverket af numera afl. Gårdsegaren J. E. Bovin uptaget län. 7* 100 Den 4 Mars JM 17, i fråga om lönevilkoren för läkaren vid Tumba bruk. M 18, öfver ansökningar af Prosten 0. U.
Denna sednare upgift lärer väl komma att förfalla; ty, såsom Den 5 Mars f. m. 455 enhvar vet, är det minsta, som exporteras, hela silfverspecier, och det är äfven bekant, att Banken vägrat utlemna dem, utan det silfver, som inkommer och snart går ut igen beslår af plantsar, hvilka icke medföra någor, förlust i slagskatt. Så vidt jag vet. är man berättigad att vid leverering af silfver i Banken få sedlar efter 128 sk. kurs, åtminstone är denna kurs i grunderna för regleringen af vår myntfot beräknad efter Cöinisk myntfot, och hela vårt myntvärde är grundadt på enhet med Hamb. Bank. Jag vill dock icke fästa mig härvid, utan t. o. m., för att icke inleda en för R. o. Ad. föga intressant discussion, antaga en förlust af 3 öre. Men äfven om sfi egde rum vore det dock en ganska ringa förlust. Utsk. har sagt, att det icke tviflar på att de begge It. St :rs verk, som äro syskon, skola ordna detta på ett lyckligt sätt. Men jag hemställer, huruvida Bankens Fullmäktige, de må vara huru beredvilliga som som helst, ega rätt att af ltiksg:sKont. köpa silfver till högre pris, än det är gängse; jag tror icke att de hafva någon sådan rättighet, och således torde detta inkast reducera sig till hvad jag ville kalla munväder, om jag så får uttrycka mig. Likaså är det af mindre vigt, hvilketdera af verken, som gör denna vigt; om det är Banken, kan det blott föranleda att den vid bokslutet får paradera med några 1,000 Rdr mera än eljest, och då den vanliga har 000,000 å 1.000,000 Rdr i vinst, linner jag åter, att några 1,000 Rdrs minskning deruti icke skulle hvarken för Staten eller Banken sjelf medföra något så särdeles stort lidande. Der. emot är detta tydligt, att det silfver utgör en del af jernvägslånet; Staten har, för att liqvidera räntan derå, icke någon annan tillgång.
Pris kr. 2 + porto pr flaska. SYDSVENSKA Hårf&amp;rgningsmedel. Non plus ultra. Den som ej vill hafva grått hår eller skägg bör ovil korligen använda » Non plus ultra », utmärktaste och oskadligaste medel, som Stockholm, Fredsgatan 24. existerar för erhål andet af en naturlig, v araktig, vacker färg, brun eller svart. (Fonder k r. 4 pr sats jämte borstar. Ofvanstående utmärkta preparat, de bästa Deposition 5 % som finnas, expedieras mot postförskott från Kapitalräkning 5 % Tekniska, G-eneral-Depöten, Bäst! * Billigast! Stockholm, Grefgatan 17. Sparkasseräkning 5 % Försäljes äfven i hvarje välsorterad parSäljes hos herrar Specerl-, DellkatessUpp&amp; Afskrifning 3 % fymaffär. och Kaffehandlande. FÖRYÅRINGSFACK Kredit-Aktie-Bolaget, Medic. Rådgifyare för Sköshetsvård. S FESTAFTONEN Björnsons. kantat af af framstående de Björnson Efter — den Elling, däri Bjömstjeme stormande solopartierna konstnärerna och Thorvald vacker utfördes fru OselioLammers. 16: 45 p r meter — slät, randig, rutig, fasonerad, damast m. m. m.) Siden-Damast fr 90 öre — 16,45 Bal-Siden fr. 65 öre — 16,45 Siden-Bastklädn. pr robe » kr. 1 2,30 — 58,80 Siden-Grenadin — » 90 öre — 8,65 Siden-Foulard, tryckt, » 85 öre — 3,85 Siden-Bengalin — &gt; kr. 1,75 — 8,35 pr mtr. Siden-Armöres, Monopols, Crlstalllques, Molre antlque, Duchesse, Prlncesse, Moscovite, Marcelllnes, siden till täcken och flaggor m. m. portooch tullfritt till hemmet. Profver o c h katalog omgående. — Dubbelt porto till Schweitz.
Nu ropa de derute... Jungfru Majken får sörja för oss. Jag kommer, jag kommer... (Till Majken) Tro inte att jag lemnar dig ur sigte, fast jag står derute. (Hon går.) SJETTE SCENEN. BELLMAN, LIDNER, MAJKEN. Nu skola vi tänka på dig och din Fröken. (Han visar på sidodörren.) Hvart leder den der? Till en. liten kammare, med utgång åt källarsalen, men dörren har mor läst igen. Hvad har du med dörren att göra? Ser du hur glasen vinka... Låt oss dränka alla sorger och endast lefva i det gudomliga nu... Låt oss leka och skämta med verlden och dess bekymmer... Skål bror Bellman! Tag hit mandolinen och bestå oss en sång... Eller skall jag sjunga sjelf... Se här, vid bålens rand, här vakna alla mina lifsandar, här strömmar poesi och toner ... dess klara vågor äro Lethe för alla qval och alla fröjders rena källa Skål Ack, här på den grönskande jorden Finns mycket, som sorgefullt är; Men skådar jag glasen på borden, Så glömmer jag lifvets besvär. J lärde! som visligen skrålen Om djup i er philosophie... LIDNER. MAJKEN. BELLMAN. VÄRDINNAN (ropar utåt) 14 Ett djup kan man mäta i bålen, Och verldsvishet finna deri! När lustigt dess safter vi tömma, Försvinna för oss rum och tid... De sorger, som farit, vi glömma, Och njuta vårt nu uti frid. En ros invid brädden af bålen Der blomstrar så herrlig och mild. Och uti den daggfyllda skålen Afspeglar hon himmelens bild. Och Glädje den rosen vi kalla Vid drufsaftens gyldene våg, Hon blomstrar och doftar för alla Och leker alltjemt i min håg. Den rosen till klappande hjerta Jag trycker lycksalig ibland, Och sänker allt qval och all smärta Vid bålens förlofvade strand. Min själ jag med lärdomen riktar. Mig ruset som Croesus gör rik. De skönaste sånger jag diktar, Som sättes till glasens musik.
Föredrogs ånyo BevillningsUtskottets den 7 sistl. Mars under N:o i5 afgifne, samt den 26 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Betänkande, angående Stämplade Pappersafgiften. Herr Hjerta, Gustaf: Jag anbåller, att få framställa åtskilliga anmärkningar vid delta Betänkande. Den första angår 3:dje § 6:te momentet. Derom säger Utskottet: Inom Utskottet anförde exempelatt mera än sannolika skäl förekommit, det Chartor j som förut varit begagnade och påtecknade _, blifvit någon gång j genom särdeles konstskicklighet j befriade från den emot t agne påskriften , och ä nyo använde j hafva visat angelägenheten , att i möjligaste måtto söka förekomma ett sådant missbruk, och föranlåtit de förändringar j som är o föreslagne så väl uti 3:dje $ b:te mom. som io:de $ 3:dje mom. af nya författningen. Mine Herrar, jag har under efterfrågningar om Chartas-Sigillatasuppbörden kommit till säker kunskap, ehuru jag naturligtvis ej kan åtaga mig att bevisa det, attj stora 4* 5i Den i April f. m. missbruk dervid äga rum. De väsendtligaste och största förluster äro, då fråga är om chartering af Köpe-Bref och Köpeafhandlingar. Jag anhåller, att Utskottet måtte fästa mera uppmärksamhet vid det yttrande jag redan förut i detta afseende afgifvit, och tänka på, att det vore tjenligt, att, i stället för Chartre-lösen, söka bekomma dessa afgifter på samma sätt som Wadstena Krigsmanshusoch Sterbhusafgiften; nemligen att Domarne till vederbörande uppbördsman uppgifva förteckningar på under året skedde Köpafhandlingar om fastighet och deras belopp, samt att derefter på Debetsedeln upptoges, för den som köpte Fastigheten, den afgift han bör erlägga. — Hela detta stadgande skulle således försvinna ur författningen om stämplade pappersafgiften. Inkomsten genom ett sådant stadgande skulle blifva större, än man knnde vänta, och kanske lemna lika stor behållning, som hela Charta Sigillata nu utgör. — Sedan kommer 3:dje § g mom.
Uppläst hos Ridd. och Adeln den 15 Aug, Prest - Ständet den 15 s Borgare-Ständet d. is » Bondc-Ständct den 15 - s Stormägkigfte Allernadigste Lsnungk ^ m det tillhört Riksens Stander att wid benna Riksdag sträcka deras omtanka till förordnande om de Revisioner af StatsBancooch RiksgäldsWerten, hwilka genom Riksens Ständers Reviso - Den is Augusts. 26c; esk böra werkställas, hafwa de med behörigt afseende ej mindre a förhållandet ined Bankensoch Riks, gälds-Contoirets, an med StatS,Werkets Räkenskaper funnit lämpeligt att lill nästkommande ar 18rz utsatta Riksens Revisorers nästa sammanträde, da be anse det blifwande Revisions - arbetet kunna pä den bestämda tiden af z manader medhinnas; BörandeS derefter Riksens Ständers Revisorer sammanträda ar 18 ls samt de derpå följande 2:neärs Räkenskaper till 1317 af de dä sammankommande Riksens Stander kunna till granskning företagas. Ätwenledes hafwa Riksens Ständer gjordt det förbehåll, att innan nästa Revision öfwer Srats.Wcrket infaller, 1309 06) föregående arens Räkenskaper mage wara behörigen afsiutade och reviderade, samt Rcvisorerne således beredas tillfälle, att inhämta den wid stZio ärS berjan warande bakance i skulder, tillgångar och afkortningar. Hwiiket Riksens Ständer welat, för hwad Stars-Merkel anga kan, Eder Kongl. Maj:t i underdånighet tillkännagifwa.
Rustningsbördan vore nu mindre svår, än förr, genom senare lider tillkommen odling och större folkmängd. Svårare hade prasslationen åtminstone icke blifvit. Jemförelsevis med andra provincers knektehåll, vore Länet icke till någon anmärkningsvärd höjd genom Båtsmanshållet betungadt, synnerligen vid betraktande af den frihet från Jordeboksoch Hemmantalsränta, som Länet för rustningsbesvärel åtnjuter, och allenast i jemförelse med de orter, som hafva Båtsmanshåll, skulle Blekingska provincen kunna anses vara till klagan befogad; men provincens läge utmed hafvet, i grannskapet af Flottans hufvudslation, dess folkrikhet och lättare tillfällen lill invånarnes bergning vore omständigheter, hvilka förmodades hafva, liksom i den nästgränsande delen al Calmar Län, föranledt den hårdare roteringen. Det borde dock, efter Kongl. Majrts iiS Kongl. Majit s Nådiga Skrivelse N:o sf>. Befallningshaf.vandes åsigt, icke med något skäl kunna tefaras, att denna rotering varit i någon yäsendtligare mon för orten tryckande eller för dess ]>esland liolande; ty omer än ett sekel hade den fortfarit oell folket derunder varit välmående; och der i detta afseende förhållandet nu vore annorlunda, ansåg Kongl. Maj:ts Befallningshafvande orsaken dertill höra sökas i helt andra omständigheter , än i roteringsskyldigheten., såsom dermed egande föga eller intet sammanhang. Deremot, ehuru således någon tvingande nödvändighet att bereda ett minskadt rustningsbesvär icke varit för handen, skulle haan haft så mycket mera fog att yrka rustningens jemnare fördelning; ty öfverskottsräntorna, som i stället för effectiv rustning utgå contant, efter 3 daler silfvermynt Ralm, motsvarade på intet sätt den verkliga Båtsmansunderhållskoslnaden, hvaraf alltså följa skulle, att hemman, som praestera Båtsmän, äro liårdt oeh orättvist betungade emot de hemman, hvilka utgöra rustningen med penningar.
Men innan Revisorerne gingo att sig yttra i anledning af Fullmägtiges gjorde framställning, rörande de åtgärder, sorn, till den bristande silfver-tillgångens införskaffande före i83i års slut, efter Fullmägtiges tanka, vore att vidtaga, hafva Revisorerne ansett sig böra noggrannt utveda egentliga omfånget af sina rättigheter och pligter, i förhållande så väl till Nationen och dess Ombud, Rikets Ständer, som till Baneo-Fullmägtige, samt dervid lemnat uppmärksamhet åt följande stadganden, nemligen: a) Rikets Ständers Beslut angående sättet och medlen, hvarigenom Bankens reela fond skall bringas till det bestämda förhållandet af 5 till 8 emot Sedelstocken, intaget uti Banco-Reglementets 4 Art. 1 Afd. §§. 7, 8, q och 10 (pag. 48, 49 oc^ 5o). b) Rikets Ständers Beslut, angående deras Revisorers rättighet att gifva dels föreskrifter, i enlighet med de uti Författningarne utstakade grunder, dem Bäneo-Fullmäglige voro förbundne alt ställa sig till efterrättelse, dels råd och yttranden, dem Banco-Fullmägtige kunde, efter omsländigheterne, följa eller icke följa, innefattade uti: r:o Banco-Reglementets r Ärt. §§. 4 0Gh 5 (Pag7 och 8}t 2:0 Ben i r punkten af Rikets Ständers instruction för deras Revisorer öfver Bänco-Verket åberopade 68 §. af Riksdags-Ordningen; och 3:o 2:dra punkten af nyssnämnde instruction (pag. 2 och 3); vid jemförelse af hvilka lagbud det förekommit Revisorerne ovedersägligt:
Dock som )ag i afseende pä denna nägot allmänt önskade inrättning i Beredningen föreslagit till, styrkande af nägre widtagande författningar, sä wäl, att för Allmänheten wisa det afseende man haft pä deras yttrade önskan och akt genom de samma, utan tidsspillan och kostnad, af nu »varande Domstolar lika ändamäl skulle kunna winnås, hwilka äfwen till större deln af Beredningen bliswit antagne och äfwen i dest Betänkande anförde, men som de sedermera'af Utskot, tets klenum blifwit uteslutne, sä fär jag de samma nu lill Högloft. Rlddcrskapet och Adelns bcpröfwandc »vördsammeligen .anföra, bestämde: ito Att till alla Domstolar borde afgä pämlnnelser att iakttaga hwad lagen dem älägger att sä Mycket möjcligt är söka befordra förlikning Parter e, mellan, och att till den ändan wid hwarje Domstol, der upprop förefaller, Dommaren ätt»-de§, att wid hwarje mäl göra Parterne föreställning om förlikning, och deras afsläg anteckna i Protokollet innan såket: till Doms afgörande företages. Derigenom wore utan särskild kostnad och ny inrättning det samma wunnit som genom Förliknings Domstolar päsyftas. Jag tror äfwen Den Zo October. 473Z Elfwen bättre, dä Dommare pä stället genom förtjenst och skicklighet samt dest uppförande förwärfwat sig ortens förtroende, hwarjenue äfwen mera upplysningar more att fbrwänta af den tvid detta tillfälle närwaranve Nämnd, än af en Bonde som föresläs närwarande wid Förliknings Domstolen. — Och för att ytterligare befordra förlikningar, torde äfwen tet kunna stadgas, alla Förliknings Dommar torde sä skyndsammcligcn som ske kunde expedieras, och sälcdcs dche Parter först fä afresa frän Tingen. Och 2:0 till uppmuntran och täflan
Handlare. Handlare. idkande bilde grossoch minuthandel. enl. § 3 mom. 1 af HandelsOrdn. qvinnor enl. § 4 . HandelsOrdn. med och länc var inmed med egna Besättning. t" Besättning. Antal. ska or. mannavaror. tillverkningar. > o £L to CD 93 CO CD P 2?. O: 2 F5 > a p P: CO CD* p CZ> CD •t* P CD 2?. O: S1 r x g c C: 0 P« CD w CD cd’ g 5' vt X c a-1 O: 0 0j CD w CD cd’ g 5" qq a p CO C0 O: D PCD te CD cd’ 0 cis a 0 eros Pi CD a 3 f 05 H 0 CO 0- O: 0 Pj CD 1-J td CD CD* g_ 5’ OS X CO oO: 0 0L, CD td CD cd' 2. 3' vt HH hh 0 co g 0 P" te CD *cd' 2. 5’ qj a 0 to CO: g td CD ,c+- cd’ g 0 crj a) Landsbygden 37* 623,05 19 32 — 1 40 18 4 — 2 b) Städerna Örebro ... 341,60 11 25 — 84 50 9 5 _ Askersund Nora Lindesberg 2 67 2 9 - 23 14 12 5 15 2 1 — 1** 8 1 3 - 1 1 2 Summa 51 1,039,65 33 69 133 72 — 2 1 14 5 40 18 4 2 A n vi är k n ingar: * Häraf äro 3 ångfartyg med 137 läster samt 18 båtar med 180 läster, som ros af vanligt arbetsfolk. ** Häraf äro i Örebro 2 ångbåtar om 68 läster och 1 ångbåt i Lindesberg om 8 läster. t k ► Tal». N:o 10. HEMMAN och JORDLÄGENHETER Å LANDET, TOMTER och JORDAR I STÄDERNA m. m. ÅR 1860.
Ty känslan i sig sjelf är för mig ingenting att blygas öfver, och jag är allt för sjelfbeherskad för att låta den draga åstad med mig längre än jag sjelf vill, men det skulle då ovillkorligen vara någon som vore min jemnårige eller också äldre än jag. Det naturvidriga i att en gammal qvinna förälskar sig i en ung man, skulle i och för sig sjelf vara ett starkt skydd nog, äfven om icke sjukdomen – som fallet är – kommit mig att kroppsligt känna mig som en fullkomligt könlös varelse. Och det som är mig sjelf naturvidrigt, det är det mig också vidrigt att bli misstänkt för. Det är det som gör mig rädd att Axel skall tro mig vara kär i honom. Ingenting annat. Jag ser ingenting förfärligt i att en menniska är kär, när det bara är naturligt. Att en qvinna, som lefver i äktenskap med en man blir kär i en annan, det är onatur, det är vidrigt. Men jag lefver icke i äktenskap. Den juridiska lagen betraktar mig visserligen både som medlem i statskyrkan och som gift hustru. Men i sjelfva verket är jag ingen af delarne. Jag bryter i ingen yttre handling emot den borgerliga lagen, och mer har en borgerlig lag icke rätt att fordra af mig. För mitt inre själsoch känslolif gälla inga andra lagar än mitt eget medvetande och min egen natur. Om jag ginge till nattvarden, då vore detta en handling hvarigenom jag skulle erkänna och gilla statskyrkans dogmer, derför gör jag det icke, och känner mig fri i min vilja. Om jag tillstadde min man några af en äkta mans rättigheter öfver min person, så skulle äfven detta ålägga mig vissa inre förpligtelser, och jag skulle icke anse mig fri i mitt sinne. Men nu är jag det. Statskyrkan fordrar blott att jag icke offentligt smädar henne, min qvasi-äktaman att jag icke ställer till skandal. Båda delarne kan jag gå in på. Och det är ett af båda parter antaget fördrag, så godt som något annat. I allt der jag icke bryter fördraget är jag alldeles fri. Således i mitt tanke och känslolif. Man kan nog säga att jag bedrar mig sjelf: att jag är kär i Axel, utan att vilja erkänna det. Men jag tror att man har orätt i det.
Det är der uppe bland snö och isar som Sang verkar med lif och lära, trotsar faror, kämpar sig fram på bräckliga båtar till afsides fisklägen, hjelper de döende i deras sista kamp, tröstar de svaga, uppmuntrar de lidande, stöder de vacklande och jemte andlig tröst och hjelp äfven lemnar lekamlig af ett underbart och öfvernaturligt slag. Han botar för obotligt ansedda sjuka; icke en men många gånger har han stridt med döden om dess rof, som han stridt med djefvulen om själarna. Samma tecken, som gjordes i den första kristna församlingen, gör också Sang, af samma vidskepliga vördnad och afgudiska kärlek, som följde kyrkofaderne, är han följd. Denna teckning är icke öfverdrifven. Ännu i dag uppträda sådana undergörare, i våra norrländska och lappländska obygder, och Sang har många motbilder der uppe. Sang har äfven en hustru. Hon är, som hon. sjelf säger, af en gammal nervös tviflarslägt. Derför kan hon icke tro. Bättre än Sang känner sig sjelf, känner hon honom och ser hans brister. Hon har gjort motstånd mot honom, när han alltför oförväget velat våga sitt lif. Detta motstånd har brutit henne, och de våldsamma sinnesrörelserna, som för Sang ärö lifvet, äro för henne döden. Detär emellertid kärleken till mannen, som ger henne kraft att bekämpa sina lidanden och för hvarje gång, han är i hennes närhet, lefyer hon åter upp, hvaremot hon slappt sjunker tillsammans, så snart han är borta. Hennes sjukdom är helt och hållet af nervös natur. Så länge hon hade barnen att skydda, höll hon sig ännu stark. När hon slutligen insåg, att faderns obetänksamma resor, på hvilka han tog dem med, satte deras helsa på spel, fann hon kraft att utverka, att de sändes bort. Nu är hon emellertid fängslad vid sängen. Doktorn Har nämnt hennes sjukdom med ett stygt namn, som Sang aldrig låtit henne veta. Namnet är, som vi lätt kunna ana, hysteri. Veckor igenom kan hon ligga utan att kunna röra en lem, utan att kunna få en blund i sina ögon, med krampaktigt förvridna lemmar.
När Hr Gr. o. Landtm, icke kan göra propos. på det ämne, sorn utgör föremål för Exped.Utsk:s betänk., är ju klart, att Hr Gr. o. Landtm, ej heller kan göra propos. på BancoUtskrs jemnkningsförslag, emedan Hr Gr. o. Landtm, anser olagligt, att denna fråga underkastas Ståndets bedömande. Jag hyser samma mening, på sätt jag förut yttrat; men jag får nu fästa H. Gr. o. Landtm:? uppmärksamhet på innehållet af Riksd.Ordnts 55 §. Der står: ”Landtmarskalk eller Talman må ej kunna vägra propos. utom i det fall, då han finner en väckt fråga bokstafligen strida mot grundlagarnas lydelse.” Detta är här fallet, och § innehåller vidare: ”Skulle ej Ståndet med honom instämma i begreppet härom, utan ändock yrka propos., öge han alt förklara öfverläggningen hvilatide, och förvises målet lill Constit.Utsk.” I följd deraf, och då nu en bland Ståndets ledamöter, Hr Stuart, förklarat, att han yrkar en sådan propos., synes intet annat återslå, än att Hr Gr. o. Landtm, framställer den propos., huruvida Ståndet yrkar den vägrade propostn, och att, i händelse så 12 II. 3o 234 Den 91 Augusti. dant siter, ofverläggningen förklaras hvilande samt mulet förvises till Constit.Utsk. Hr Stuart: Då vid föredragningen af BancoUtskrs betänk. N:o 29 enahanda fråga, som den nu förevar., kommer att uppstå, instämmer jag i den mening, som Gr. Frölich yttrat, att någon annan propos. nu ej kan vara behöflig, än den, huruvida R. o. Ad. behagar lägga Exped.Utskrs memor. till handlrna. Yi komma, såsom jag nyss hade äran nämna, att yttra oss i hufvudsaken, då BancoUtskrs betänk, blifver företaget, och denna discussion torde således icke vara af behofvet påkallad. Gr. Frölich: Såvidt jag kunnat fatta Frih.
Gyldenstolpe* förslag och den med nej blifvit besvarad, samt derefter på mitt förslag, hvilken äfven med nej besvarats, men Ilr Gr. o. Landtm, icke., såsom jag väntat, förklarat förslaget, så vidt sådant på R. o. Ad. berodde, hvilande till nästa riksdag till grundlagsenlig behandling, utan jemväl i, detta afseende framställt propos, som äfven med nej besvarats, och vi således icke äga något förslag i förevar, afseend, e till bordläggning till nästa riksdag, och icke heller antagit såsom gemensam tanka, gtt del barde förfalla, att votering må blifva anställd till utrönande af hvilket af de ogillade förslagen, sorn är det bästa, på det vi måtte, enligt grundlagen, hafva yttrat någon tanke om detta Utsk:s betänk. ; och anhåller jag i sådant fall om milt förslag till contjraproposln. Hr Stuart; Till undanrödjande af allt missförstånd i, afseende på den redaclion jag föreslagit, anhåller jag att få, å nyo uppläsa densamma. "Riksdag må icke räcka längre än, ”— —- — från deq dag, sedan den å rikssalen öppnad, ■”blifvit. Skulle likväl m. m,” Frih. Cederström: