Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
H o n satt där och väntade på den unga kvinnan, som skulle blifva hennes sons hustru, som skulle stå vid hans sida under hela hans kommande lif, som skulle äga hans tankar och hans kärlek, som skulle blifva allt för honom. Hv.ad hade hon att gifva honom tillbaka? Moderns hjärta bäfvade för sonen. En främmande kvinna hade nu hans framtid i sina händer. Skulle hon göra honom lycklig, eller skulle hon rifva ned, hvad som byggts upp under långa år af kärlek och samlif mellan dem båda. H o n lät ansiktet sjunka ned i händerna och bad, varmt och brinnande. Moder! Där stodo de båda framför henne; han med armen om hennes lif, och hon så ödmjukt bäfvande lycklig. Skarpt och forskande dröjde moderns blickar vid det friska, leende ansiktet; men blott ett ögonblick, och så låg den unga kvinnan i den gamlas famn. Dessa själfulla, klara ögon kunde ej bedraga, de talade ett så tydligt språk, hon hade ej rätt att tvifla efter detta vittnesbörd. Denna varma, kärleksfulla kvinna skulle taga vid, där Djurskydd i hemmet. @) l a n d de känslor, s o m adla människohjärtat, (5ö står medlidandet högst — medkänslan förmänniskornas lidande och medlidande med djurens smärta o c h nöd. Men hvar skall man söka denna ädla känsla lifligare utbildad än i en god kvinnas bröst? Och vackert o c h ädelt måste det j u anses, om en bildad kvinna äfven ute i det offentliga lifvet, på gatan o. s. v. har ögonen öppna för att öfverallt efter bästa förmåga söka förhindra den råa och likgiltiga behandlingen af djuren. — Men se vi oss om en gång i vår allra närmaste närhet, inom hus och hem, i hvardagslifvet, huru oändligt mycket finnes då ej att göra, o c h bur viktigt är ej just här ingripandet i rätt tid, husmoderns kärleksfulla o c h förståndiga vaksamhet. Nästan öfverallt skola vi få bevittna mer eller mindre råhet o c h känslolöshet, hvilka göra ett dåligt intryck på det veka barnahjärtat, ett intryck, som lätt slår rot därinne för alltid.
Döglieter Xrlkurstsrne 20,000 K dr. Härefter anmälts Departements-LIleken, 8tats-Kädet i underdänigliet: liurusom Kiliets 8tänder vid sista Kilisdag vidtagit det kleslut, alt anslagen under Kilrs-8tat6N8 Ksts kkukvud-'kitel dorde kärdelss i tvä akdelningar, sk IivilliS den ens sliulle innelislls ssdsue anslagssummor, som äro ställde till Iksns Kongl. älspts ocli 11 lie öfrig R,ongl. Rersonernes Rgn liö^a öisjaosition oell lör anväuöanöet livaruf icke nägn reöovisning utan blott ^vitteneer, erforöiaöes, oell öen anöra ^föelnin^en äler omfatta säöana anslag som utgä i oell för viömg^lbällanöet af nägn Statens e^enöoin, oell för bvilkas använöanöe af-^ifves reöovisning unöerkaslaö ganskninA al Rikets Stänöer oell öeras klevisorer, samt i Rammar-Rätten. lill öen första ak nämnös aföelniilgr bsöe Rikets Stänöer I,anfort, ^smte ös serskilöe Lotbällningsuminorne, snslagn för möblers unöerbäll g ös RoiiAl. Slotten, för Rotstallsts ulkoöring för Ron^I. Slottets jloliee, l^soell rsnliällning för vsö oell bo! för ös Ron»I. Hofven samt för Rosersberg Slott, 'bill öen anöra aföelningn balle öeremot bänförts alla öfrig gns1a§ a läteln, nemlign ös för Ron^I.
Remo ater ing, angående densamma vid Skånska Dragon-Regementet , , , » » vid Lif-Regementets Dragon CorpS 999999 J9 Representationsfrågan, om tryckning af de angående densamma vid Riksdagen afgifne Yttranden och Memorial ,,,, Svar på återremiss , , , , , Representationsförslag, om belöning för den, som med ett antagligt sådant förslag inkommer till nä6tsammankommande Ständer , , Representation * National j s$ National-Representation. Representationer9 »e Theatrar. Resekostnader, förhöjning i anslaget dertill , Resekostnad och dagtractamente till extra Domare, som i anseende till ordinarie Domares jäfagtighet, tillförordnas, fråga att sådan må af allmänna medel utgå ,»»>»»» Reseoch tractamentskostnader, se Anmälan 187, 189. Reseoeh tractamentspenningar, om anslag dertill ; se HufyudUtel Andra, Tredje och Fjerde. Anslag 22, — 7* “2 N:o •3lll|Uir£ 1 > T* Utlåtande, Betänkande eller Memorial. Riks-Ståndens Beslut. Ridd. o. Adela. PresteStändet. BorgareStaadet. y 41 å. ¥ 41 a. y 4i å. V 41 å. Reserv-fond, om inberäkning af Handelloch Närings-Discoutem uti Bankens vi*it , , , Svar på återremiss ■ ■ Reserv-fonden, dess öfverflyttande från Statstili Riksgälds-Contoret ,,>•>> Svar på återremiss ,,,,, Reserv-ferrid, af beklädnad för Beväringin; se Anslag för en gång, e) Rese-stipendier, om anslag dertill; le HufvudTitel Femte. » i Teckniskt hänseende; le An slag för en gång, k) Restantier: se Stats-Verket, desi inkomster, extra ordinarie, sid. 10. # Restitutioner, te Hufvudtitel Åttonde, Retzius, Anderi, Professor, om årligt arfvode för honom; se Anslag 15.
Jag anser derföre, att den omtalta delen af Utskottets betänkande bort hafva följande lydelse, lika med den af Utskottets minoritet föreslagna: Det kan fördenskull omöjligen misstydas, om, på sätt Utskottet finner sig böra tillstyrka, Rikets Ständer afhålla sig från den af motionärerne föreslagna åtgärd, äfven i den form, motionärerne under öfverläggnmgarne angående frågans remitterande, synas vilja gifva densamma. De förnämsta skälen dertill finnér Utskottet vara, att Regeringen ensam har tillgång till de för denna fråga nödiga upplysningar, och att Rikets Ständer till Regeringen hysa det förtroende, att hon handlar efter hvad Sveriges värdighet kräfver och efter Svenska folkets för henne kända önskningar, der dessa kunna göras gällande, utan att landets sanna intressen blottställas.» På dessa skäl får äfven Utskottet tillstyrka: att ifrågavarande motioner ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. I ofvanstående reservation instämma: J. A. Bovin och H. E. Falhem. Af C. E Ljungberg: »Emot motiveringen af detta betänkande får jag anmäla reservation.» Af Riksdagsfullmägtigen Ola Jönsson från Malmöhus län: »I fråga om det afstyrkande beslutet har ingen meningsskiljaktighet inom Utskottet förefunnits; men de motiver, som härför blifvit andragna, har jag deremot icke kunnat gilla. Mig Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JM 114. 5 Mig synes som Utskottet icke bort såsom skäl för sitt afstyrkande åberopa hvad Hans Excellens Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, vid diskussionen hos Ridderskapet och ideln öfver Friherre Staél von Holsteins motion, yttrat derom, att af de meddelanden, som kommit Hans Excellens till handa, icke kunde hemtas anledning till den förmodan att, åtminstone för det dåvarande, någon öfverenskommelse emellan de magter, hvilka undertecknat Wiener-traktaten kunnat rörande Polens angelägenheter till vägabringas.
SDleb utöfning af ben rätt £)(? i 0eegeringS»^ormenS 62 och 64 §■§■ är förvarab, håfve <2Bt pröfvat ©tats^ffierfets behof och, efter vibtagita bejlut, hvarigenom 1830 årS 9liFS©tat i vifta belar blifvit föränbrab, fafljlällt 9vifé©tateit för åt 1835 till och meb år 1839, eller till ben tib näfta ©tatsregfering vibtager, famt bervtb befFämt å9ufvub»£itlarneé belopp fålunba: börsta jSjufuJuö-CUrltt, upptaganbe anjlagen för ^ongf. >f)of» och ©lottS»©taterne, meb en rninj?» ning [eban ftfla SKifSDag af 9e:br 13: 45: 3., 719,250,. Tlnbra ^ufioub-^itflu, inncfättanbe anjlag till (Evile och 2anbS»©tatetr» ne, meb en tinöFning feban ftfla fXiFSDag af 9v:bC 298,062: 18: 5. 2,354,480, ftrföjc Hfufaulr-fltrltt, font innehåller anjlagen för 'Slilitaire ©taterne och $örfvarö»verFet tilt lanbS, meb en tillöF» ning af Dv:br 118,013: 36: 5 3,392,500.. JTfcrbr fjuFtoub-^LiteIn, font innefattar SMtatre ©taterne och §ör» fvarS»(3öerFet till (jöf, meb en tinöFning af 9v:br 29,662: 40: 8, _ . , .. 1,242,180.
M. icke funne skäl alt, emot samtlige vederbörandes bestridande, till samma underdåniga anhållan lemna Nådigt bifall. Dock som det anmärkningsvärda förhållande således ännu eger rum, att, då jernoch andre vag-effecter belånas vid Line-Contoiret i Götheborg, lösen lör attester och förnyelse-bevis från dervarande jern-våg måste erläggas med 50 procent utöfver den lösen, som, vid dydik belåning hos Rikets Ständers Bank, skall utgöras för enahanda bevis från Stockholms väg; så och enär det ingalunda synes vara med billigheten öfverensstämmande, att, oaktadt, enligt hvad upplyst blifvit, vid belåning af jernoch våg-effecter hos enskild man i Götheborg, lösen för våg-attest erlägges med en last 1 R:dr 24 sk., utan afseende på den belånade postens storlek, den, som åstundar erhålla lån å samma efFecter hos Rikets Ständers Bank eller Låne-Contoiret i Götheborg, måste betala lösen, i Stockholm med 1 R;dr och i Götheborg med 1 R:dr 24 sk. för hvarje 100 Skeppund, som berörde attest upptager, hafva Rikets Ständer ansett sig höra fästa afseende å ifrågavarande framställning om nedsättning i onaförmälde för Bankens lånerörelse på jern och vågförde efFecter, synnerligast Expeditions-Ulskoltets Förslag till tind. Skrifvelse, N:o 219. 5o 1 vid Låne-Contoiret i Götheborg, alltför betungande afgift, hvilken i väsendtlig jnon motverkar det med denna låne-rörelse afsedda ändamål, helst då, såsom ofta mäste inträffa, lån under kortare tider upptagas och större poster belånas.
N;o 336. vid i.85i års slut, hos E. K. M. böra göra underdånig hemställan om bestämmande af tiden, då utvexlingen skall taga sin början; att Banken, efter ofvan upptagne bestämningsgrunder af 128 sk. i Bancosedlar för 1 *R:dr i Silfver, efter i664 års Myntfot, skall Silfver emot Sedlar invexla; att Silfverrnynt, efter denna bestämningsgrund, må tillåtas till emottagande i all Kronouppbörd; hvadan E. K. M., uti Dess derom utfärdande Nådiga Kungörelse, täcktes tillkännagifva, att 1 R:dr i Silfver, efter i664 års Myntfot, beräknas till 2| R:dr Bancosedlar, eller 4 R:dr Riksgäldssedlar; att Silfverutförseln hädanefter må lemnäs lika fri, som Silfverinförseln för det närvarande är; att i Banken må öppnas en depositionsräkning, till insättande af myntadt eller oinyntadt Guld eller Silfver, emot utbekommande af Bancosedlar, efter ofvannämnde bestämningsgrund för Silfver, och för Guld efter bestämdt förhållande till Silfver, med iakttagande derjemte, att, för sådan insättning, en DepositionsAttest lemnäs, berättigande innehafvaren, att det insalta beloppet af Guld eller Silfver (helt, eller uti mindre summor), för motsvarande belopp Sedlar, åter uttaga, dock under vilkor: a) att deposition och uttag alltid ställas på jemna tiotal; b) Exp. Utsi. Förslag till und. Sirifv.
För öfrigt fortfar jag i min tro, att den efter skiftet bekomna jorden varit af sämre art än den förra, ty det uplyses af utlåt., alt de 35 tunne22.Jkappland åker, som bostället efter skiftet bekommit, blifvit eber gradering upskattade till endast 24 tunneoch 17 kappland jord, då deremot hemmanet förut egde 25 (dand och några kdand upskaltad eller god jord. Jag har förut yttrat — och jag yttrar ännu — att den nuvande arrendatorn icke har någon rättsgrund för den gjorda ansökningen, i hvilket fall den troligen uteblifvit, men jag är fortfarande af den tro, att Staten icke vinner synnerligen mycket derpå, att en fattig stackare utarmas, derigenom att han nödgas behålla ett arrende, som han ovilkorligen tvingas efter några år frånträda, då Staten kanhända måste utbjuda hemmanet i vida sämre skick än om det genast finge aflrädas. Detta var hufvudskälet för milt deltagande uti ifrågavande beslut. Jag kan för öfrigt icke inse, att några synnerligen stora vådor vore alt befara genom förnyad utarrendering af bostället, ty enl. 1847 års kungörelse måste ett maximum och minimum för arrendebeloppel bestämmas, så alt detsamma kunde med Arrendatorns bestånd utgå. Ett sådant förhållande hade icke iakttagits vid den år 1848 å bostället förrättade auktion och delta är ett ytterligare skäl för mig alt anhålla om bifall å utlåt. Hr Printzensköld, Carl: Föregående tiders erfarenhet har nogsamt ådagalagt vigten af att i frågor, sådana som denna iakttaga försigtighet, ty det saknas icke exempel på huruledes mildheten mot Arrendatorer af Kronans jord föranledt förhållanden, som blifvit skadliga för Staten. Till bevis härå kan jag uplysa, att Staten genom beviljad prolongation af ett arrende och nedsättning i arrendebeloppet, förlorat öfver 100 T:r spannmål i årlig inkomst från en dess utarrenderade egendom.
Hvad serskildt angår yttrandet om grundlagsvidrig behandling af Indeldta Ammen, så är det icke rätta sättet alt framkasta sådane yttranden här. Formen för dylika anmärkningar är i Grundlagen gifven, och örn yttrandet åsyftat arbetscommenderingarne till Götha Canal, är Den 8 October f. m. 3ag det äfven i sig sjelf oriktigt; ty Götha Calia] arbete har genom Ständers beslut blifvit förklaradt lika med Kronans arbete, hvilket ock tydligen finnes infördt i CanalBolagets privilegier. Jag tillstyrker bifall till Utskottets Utlåtande i förevarande punkt. Herr Anckar swärd: Jag kan ej annat än vidhålla hvad jag vid återremissen af Utskottets första Betänkande yttrade, nemligen att jag anser en slitningstid af 6 år för Indeldta Infanteriets beklädnad utan fara för misstag kunna anslås. Jag tror, att mångå talande bevis för denna mening finnas, och .deribland i främsta rummet Beklädnads-Cassornes betydliga besparingar, som efter io års erfarenhet med säkerhet utvisa, alt en sådan beräkning kan bära sig. Jag finner således ej tillräckligt, att denna slitningstid nu ökas endast till 4 år, i synnerhet som här är ett direct tillfälle att lindra skattebördorna, och låta Rotehållare i någon mån blifva delaktige af den gifmildhet, som Ständerna visat löntagarne. Hvad beträffar Friherre Cederströms anmärkning, att en sådan utsträckning af slitningsliden skulle motverka beslutet i afseende på Materielen, kan jag ej erkänna riktigheten deraf; jag tror tvärtom, att då man så beredvilligt gått Styrelsens fordringar i afseende på Materielen till mötes, hvilka troligen afse det fall, alt krigsrustningar skulle erfordras, borde det vara så 33o Den 8 October f. m. mycket större skäl att under fredens lugn bereda annan lindring i tungan af försvarsverket, Jag förblifver således vid mitt yrkande, att 6 års slitningstid må utsättas, såsom en direct besparing för landet och det allmänna. Friherre Palmstjerna:
Friherre Ls6er8tröm, sacob, yttrade sig i likhet härmed och tilläde, at sedan nu Nämnden gifwit denna cleci5ion, wore för kWoltet nu rätta liden inne at uptaga frägan. Grefwe De la (Zaräie trodde, at Utskottet hade haft skäl at hoppas den bewägenhet, at erhälla del af Riksens Ständers tanka, till ledning för den underställandet kunde komma at göra. Friherre 6eZerström ansäg wigtigt, at saken behandlades formligen: sa hade Utskottet redan handterat frägan, da det ansett sig icke kunna sig deröfwer utläta: nu äler wore vek bertil berättigad!, 554 Den?z Mars. tigadk, och dä wore stunden kommen, at Utskottet uptoge fragan och deröfwer afgäfwe sit kroM. Herr 8il ver8tolpo, ^reclric 8smuel. yttrade sig anse, det saken skulle fä en origtig wand» ning, om den börjades i »enum och flutades i Utskottet: det wore aldeles twarrom den borde behandlas. Friherre »amilton, carl, hemställdeom icke denna fräga tilhörde Statsoch Oeconomi^' Utskottens beredande, Herr kotklisk och Friherre ceäer, tztröm m. fl. yttrade sig häremot. Herr Grefwen och Landtmarskalken frägade, om icke Nidderskapek och Adeln bifölle hans redan gjorda?roxo8itian. Ropades Ja. Foredrogs och bifölls Bewillnings-Utskottets tilstyrkande uti ett den 8:de dennes pa bordet lagdt kiotocoii8 Utdrag, rörande Arfwode för RadhusRätterne, i anseende til förökade göromäl, genom Sjö- och Granse» Tulls sam ^ccis-RqcterneS nphafwande. Uplästes och godkändes följande underdåniga Skrifwelse til Konungen:
Ma jits stadfästelse, och blefvo integrerande delar af den nya RiddarhusOrdningen, men RiddarhusUtskottet, istället atL åtlyda Ståndets befallning, inkom den 21 December med ett annat förslag, alt antingen hela förslaget till den nya RiddarhusOrdningen skul? le af Kongl. Majit pröfvas och gillas, eller ock den gamla RiddarhusOrdningen blifva gällande; hvilket äfven af Ridderskapet och Adeln då bifölls; och innehöll detta beslut således ett nytt förslag till ändring i det) då antagne Riddarhusordning, ett förslag, som för sitt antagande fordrade Kon - 118 Den 17 Ju lii f. m. ungens bifall, hvilket Hans Maj:t för godt fann att vägra. Att Ridderskapet och Adeln, genom begagnandet af Konungen til 1 erkänd t veto, skulle vara underkastadt godtycklighet, torde också kunna anses för villervalla i den värde Talarens åsigter; att RiddarhusOrdningen underkastats Kongl Majris Sanction i afseende på alla förändringar, kommer troligtvis deraf, att, i likhet med hvad före 1809 var förhållandet, RiddarhusOrdningen upptager sättet för Ridderskapets och Adelns representation, och att denna, utgörande en del af Svenska folkets, ej bör vara beroende ; f ett enda Stånds godtycke, lika litet som jag nu kan medgifva, att godtycklighet häri finnes å Konungamagtens sida, då Ståndets eget bifall jemte Konungens erfordras för hvarje förändring. Att derföre för Konungens bifall till en af Ståndet godkänd och föreslagen förändring, fästa vilkoret af bifall till alla möjligtvis på samma gång föreslagna förändringar, vore detsamma, som att stadga lika inskränkningar för antagandet af föreslagna förändringar i olika och icke med hvarandra sammanhangägande Grund lagsparagrafer.
Syltning och olika satt att konservera frukt ingå i läroainiiena, afvenså mejeriskötsel o. s. v. I h - s e r n a äro desainina för de manliga och kviiiliga eleverna, med den skillnad, att de senare äro befriade från de tyngsta kroppsarbetena. Vid de exainina, so111 nyligen hållits bestodo de kvinliga larjiingarne sina prof med heder, och erliöllo omedelbart förinånliga anställningar att förestå trädgårdar och orangerier. Efterfr&amp;gaii p % kvinliga tradgårclsmastai ' e iiimycket stor. Bolgieii. D Kvinnan i det allmännas tjänst, B, La feinine dans les emplois publicsa är namnet på ett högst vä@efullt arbete af mr Louis Frank i Bryssel, livilket afven, som bekant, prisbelönts af juridiska fakulteten i Paris. Arbetet läniiiar en jlmföiande öfversikt af förhållandena inom de olika laiiderna och påvisar en hel del fakta af största intresse för belysande af kvinnans sociala stiillning. Bland annat konstaterar nir Frank, att Sverige ar clel enda land, där, hvad. tjänstgöring vid telegrafverket beträffar, staten använder ett större antal kviriliga an manliga bitraden. Näst Holland a p Belgien det land i Enropa, dar staten mest styfmoderligt beliandlar (len kvinliga delen af nianniskosläktet. ' Til Fredrika-Bremer-Förbundet insänd periodisk litteratur, Nordisk tidskrift, ii: r 1-4. - Svensk tidskrift, 1892 n: r 19, 20. - Ord och bild, n: r 1-4. - Tidskrift för kristlig tro ocli bildning, im 1-3 - Läsning för lieininet, n: r 1, 2. - 1; äsning för folket, n: r 1. - Helnat, n: r 2-6. - Pedagogisk tidskrift, ii: r 1-4. - Svensk liiraretidning, ixr 4-23. - Verdandi, n: r 1, 2. - Slöjdiindervisiiiiigsbladet, n: r 1-5. - Meddelanden för helsooch sjiikvård, n: r 2-4.
I förra fallet eller beträffande embetsrurnmen kunde väl, enligt Kongl. Majits tanke, ifrågasättas, huruvida icke Hernösands stad, som vid Läns-residensets ditflyttning förbundit sig att anskaffa och underhålla ett hus med tjenliga rum, icke blott för Landshöfdingens bostad, utan äfven för Lands-kontor, Lands-kansli, Landt-ränteri och Landtmäteri-kontor, vid ofvanutredda förhållanden borde anses ännu häfta för någon del af denna förbindelse; men då staden redan i förra hälften af 1780-talat försett Läns-stvrelsen med embetsrum, emot hvilka någon anmärkning då icke blifvit veterligen framställd och Kongl. Majit, tvifvelsutan med afseende å berörda förhållanden, år 1785 i nåder fastställt för sjelfva residenshusbyggnaden de sedermera följda ritningar, å hvilka någon lokal icke finnes till embetsrum anvisad, samt 1797 års aftal om embetsrummens flyttning till residenshusets öfversta våning blifvit af dåvarande Landshöfding antaget, under vilkor, hvilkas mer eller mindre noggranna fullgörande svårligen, efter nära 60 års förlopp, med bestämdhet kunde utredas, syntes någon förpligtelse för staden Hernösand att bekosta och anskaffa tjenligare embetsrum för Läns-styrelse ej heller kunna nu mera göras gällande med sådan visshet om framgång, att Läns-styrelsens i denna del vitsordade behof borde under en måhända långvarig och till utgången tvifvelaktig rättegång lemnäs ouppfyldt. Hvad åter anginge frågan om eganderälten till sjelfva residenshuset, kunde det icke betviflas, att* ehuru kronan till denna byggnads uppförande lemnat ganska betydliga bidrag både i penningar och virke, huset likväl tillhör staden Hernösand, som derför af kronan åtnjuter årlig hyra och följaktligen icke kunde lörpligtas att utan ersättning afstå denna sin egendom.
Vid en sådan värdering af tillverkningen, för hvilken hvarje orts hammarskatts-jernpris skall tjena Comiteerne till grund, bör, för att utröna egarens verkliga behållning, afdragas tillverkningskostnadens belopp, beroende icke allenast på det högre eller lägre pris, som alla rudimaterie!’ af malm, tackjern och kol kunna anses ega, antingen de äro köpte eiler erhållits från Bruksegarens egna grufvor, masugn elier hemmansskogar, helst, så väl hvad egna skogstillgångar som recognitions-skogar beträffar, de förra jemte hemmanen, och de senare serskildt, äro till bevillnings-afgift uppskattade, än äfven af brukets onera, längre eller kortare transporter, och alla öfriga oundvikliga omkostnader. Sedan tillverkningskostnaden sålunda uträknad blifvit, afdrages den från summan af det privilegierade samt recognitionssmidets värde, då återstoden antages såsom sjelfva' verkets behållna inkomst, hvilken uträknas till capital med fem procent. Af den capitalsumma, som för hvarje bruk härigenom uppkommer, skall erläggas lika afgift för hvarje tusende, som för landtegendom stadgad är. Likväl, och på det staten å ena sidan må vara försäkrad om en viss minimi-bevillning, lika så väl af bruk, som landtegendom, samt Bruksegare å andra sidan icke må taxeras öfver hvad billighet fordrar, stadgas härmed, att i intet fall mindre än |:del elier mera än •Ldel må anses såsom egarens behållna vinst af hvarje så väl privilegierad t skeppund hammarskatts-smide, som äfven för året vågfördt skeppund recognitions-smide, efter hammarskatts-jernpriset.
Utd rag af Profocollet, hållit hos Högloflig® Ridclerskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen, den 21 April 1318. S. D. Vid förnyad föredragning af Högvördige Preste - Ståndets Protocoils - Utdrag af den i) dennes, innehållande, att sedan Friherre Mannerheim, Lars August, blifvit i behörig ordning vald till att å nyo vara Riksens Ständers Justitieombudsman, samt Comitier. ce-Rådet O. Zenius, likaledes blifvit utsedd, att vara Justin* - Ombudsmannens Suppleant, Preste-Ståndet beslutat anmoda ExpeditionsUtskottet, att för deni uppsätta behörige Constitutorial å nämnde Befattningar 5 fann Högloflig® Ridderskapet och Adeln för godt, att uti enahanda beslut med Preste - Ståndet in« «tämma. Ut supra. Den ig April. *39 S, D. Sedan den i 103 Regerings-Fortrsen stadgade omröstning öfver Högsta Domstolens Ledamöter blifvit verkställd , fann Ridderskapet och Adeln för godt anmoda F.xpsditions - Utskottet, att uppsatta en underdånig Skrifvelse till Kongl. Majrt med anmälan det H >gsta Domstolens samtelige Ledamöter blifvit i deras vigtiga kall bibehällne. Ut supra.