Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts nådiga Proposition till Pikets Ständer, medförslag till lag om aktiebolag; gifven Stockholms Slott den 17 December 1847- I anledning af gjorda framställningar om behofvet af en lag för aktiebolag, hade Rikets sednast församlade Ständer, som ansett dylika bolag icke kunna hänföras till dem, hvarom talas i handcls-balkens 15 kapitel, utan vara af den egna beskaffenhet, att, såsom erfarenheten ock visat, serskild lagstiftning för dem vore af nöden, för sin del beslutat och medelst underdånig skrifvelse den 15 Maj 1845 till Kongl. Maj:ts nådiga godkännande öfverlemnat en lag för aktiebolag, sådan den i samma skrifvelse N:o 206 vore upptagen. Viii underdånig anmälan häraf den 9 M*rs innevarande år, har Kongl. Majit väl på de grunder, hvilka i Dess skrifvelse lill Rikets Ständer den 9:de sistlidne November i anledning af åtskilliga vid sednaste Riksmöte föreslagna lagförändringar finnas oinförmälde, vägrat antagandet af ifrågavarande förslag; men då frågan är vigtig och saknaden af beliöfliga stadganden i detta ämne utgör en väsendtlig brist i nuvarande lagstiftning, vill Kongl. Majit, efter att hafva inhemtat Statsrådets och Högsta Domstolens yttranden, nu, i enlighet med hvad härvid bilagde S alsråds protokoll för denne dag derom innefattar, föreslå Rikets Ständer utfärdandet af en sålydande Lag om Aktiebolag. § *• De, som vilja ingå aktiebolag, beslående af lotter’, ställda på innehafvaren eller på viss man, och åstunda att försäkra sig om tillgodonjutande af de rättigheter, som §§ 10 och 11 omförmäla, samt denna lag eljest medgifver, begären Konungens stadfästelse af bolagets orduing. Konungen pröfvar bolagsordoingens öfverensstämmelse med denna lag, samt om och huruvida derutöfver, med afseende på vidden och beskaffenheten af bolagets rörelse, serskilda bestämmelser må erfordras, vare sig angående säkerhet lör fullgörande af delegarnes förbindelser, om tillsyn å gifna föreskrifters behöriga iakttagande, eller i annat syftemål.
Wid förnyad föredragning bifölls Allmänna Besvärs och EkonomiUtskottets utlåtande N:o 141, i anledning af väckte frågor om Passevolanceafgiften och Beklädnadssättet vid Westgötha Kongl. Regemente. S. D. Nedannämnde Betänkanden föredrogos å nyo och biföllos : StatsUtskottets N:o 294, I anledning af särskildt väckte frågor om Kronans Fisken. N o 300, Om Pensions anslag för aflidne Stats-Commissarien Widegrens oförsörgda döttrar. Vrot. Utdr. d. 29 Julii 1323. 567 N o 309, Angående nedsättning i arrendet af Högsta och Lunda Hemman. N;o 3to, Om accords-ersättning för Öfverste Silfverskjöld. Statsoch Ekonomiutskottens N:o 307, I fråga om förseglade anbud vid entreprenad auctioner för Kronans räkning. Stats Banco och LagUtskottens N o 313, Angående räntan vid penningeförsträckningar. LagUtskottets N:o 119, Om sökt rättighet för Jordegare att afhysa Arrendator, när ArrendeContractet ej uppfylles. N:o 121, I fråga om Löftesmäns bysättningsansvar för proprie borgen. N:o 122, Om yrkad ändring uti Kongl. Brefvet den 6 Maji 1767 och Kongl. Förordningen den 31 Julii 1815 , angående Utsökningsmål behandling. 5<$fl Prat. IJtdr. d. 29 Julii iQ&S, N:o 123, Om yrkad företrädesrätt för Jord* egare till Brukares lösa egendom. Lag och EkonomiUtskottens N o 116, Om förbud mot Rustningshästars anskaffande genom Befälets försorg. Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets N:o 130, Om Allmänna skjutsningsanstalterne och Postvagnar m. m. N:o 131, Om sättet och tiden för Harn» marskattjernets utgörande. N:o 135, Om de med Bergsmanshemman förenade skyldigheter.
Den » omröstning », som Fredika-Bremerförbundet för några år sedan anställde, visade att af 92 postmästare ansågo 48 kvinnorna mycket lämpliga för postgöromål, 39 ansågo dem någorlunda lämpliga och 5 icke lämpliga. Till sist några ord om den del af » kvinnliga postfunktionärers » artikel, som utmynnar i utropet: Ni ser sålunda, herr Adam Lux, att vår ställning ej alls är hopplös! Jag beder att få bemöta detta påstående, och när jag gör det helt kort, är det därför att jag tror att insändarinnorna i detta fall ej föra de öfrigas talan. Eller är det utan betydelse att på sista postmötet bland andra frågor behandlades denna: Är det rättvist, att de kvinnliga funktionerna, tvärt emot förhållandet dels för de manliga kamraterna inom postverket, dels för de kvinnliga inom andra verk som telegrafen, användas i posttjänsten utan hopp om ordinarie befattning för att, på äldre dagar utslitna, sakna pension af postverket? Under diskussionen yttrades bland annat: Hon har visserligen inkomsterna, så länge hon tjänstgör, men hon saknar öfriga med ordinarie befattning förenade förmåner. Hon är endast tillförordnad. Hon kan skiljas från befattningen när som helst. Blir hon sjuk, är hon utan inkomster. Blir hon gammal, är hon utan pension. Gifta sig med en manlig extra och så- medels söka försörja denne, som icke lyckats nå hennes ställning, får hon ej, utan att lämna sin befattning. Och i en daglig hufvudstadstidning förekom nyligen en insänd artikel, som tydligen hade en kvinnlig posttjänsteman till författarinna. I denna artikel hette det. — Enligt hvad nu sägs inom postmannakåren, lär dock de kvinnliga biträdenas ställning vara ifrågasatt att få en stöt, som eget nog skulle i synnerhet träffa de i tjänsten äldsta och mest meriterade. — - — Slutligen! Hafva » Kvinnliga postfunktionärer » reda på, att det lär vara ifrågasatt att deras manliga kamrater skola komma att befordras framför dem, det vill säga att de kvinnliga posttjänstemännen skola skjutas ur turen till att bli » ordinarie »? Och anse de likväl » ställningen ej alls vara hopplös »? Adam Lux. * 1897 förr än jag snodde i väg upp till etnografiska förevisningen i cirkus-industripalatset.
R:dr för Krigs-Kollegii Departementer, till beklädnads-, utrednings och andra behof, och 17,000 R:dr å anslaget för Exercice-Sqvadronerna, samt vidare af de 3o,ooo, som för Bevärings-manskapets vapenöfningar utöfver det nuvarande anslaget blifvit äskade, endast beviljat 20,000 R:dr samt, af de för sjö-exercicen fordrade 35,000, likaledes endast 20,000 R:dr; har Kongl. Maj:t, med förklarande, att de i dessa afseenden äskade, dels nya, dels tillökade anslag äro för Armeens och Flottans tjenstbarhet, Beväringens exercice och beklädnad samt underhåll deraf oundgängligen nödiga och således icke, utan ett högst menligt inflytande på Rikets försvar, kunna i tidens längd undvaras, i Nåder anbefallt General-Adjutanten för Armeen, Krigs-Kollegium och Hans Kongl. Höghet Stor-Amiralen alt, hvar i sina detaljer, inkomma med fullständig utredning till ådagaläggande af ifrågavarande anslags behöflighet; hvaremellertid Kongl. Maj:t i Nåder velat uppskjuta med vidare beslut i dessa ämnen. Frågan om den af Rikets Ständer afslagna löntillökning för Lots-Befälet, samt om hvad i anledning deraf bör tillgöras, skulle åter förekomma vid pröfningen af Förvaltningens af Sjö-Ärenderna förslag till reglering af den lägre Lotspersonalens aflönings-förmåner. Angående slutligen den aP Rikets Ständer gjorda framställning om öfverlemnande lill de Bevärings-skyldigas eget val, att sjelfva, emot ersätt - Bil. tilt R. St. jfust. Ombudm. Emb. Ber. den 14 jfan. 1840. 21 ning, förse sig med rockar och byxor, förklarade Kongl. Maj:t, alt, då en sådan förändring i sättet för Beväringsmanskapets förseende med beklädnad är stridande emot Bevärings-Stadgan, som bjuder, att
Exc. härefter hemställde, huruvida R. o. Ad. ansågo bifall till Utslc:ts framställning böra ingå uti den ena af propos:ne vid den blifvande voteringen, svarades många ja jemte åtskilliga nej; hvaruppå ja förklarades halt öfvervigten. Uplästes och godkändes följande voteringspropos.: »Den, som bifaller StatsUtsk:ts uti dess Utlåt. N:o 7 4 gjorda framställning i anledning af K. Propos. ang:de Leckö kungsgårds användande till ekplantering, röstar Ja; Den 10 Hars e. m. 9j «ien det ej Till, röstar Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. förrberörde framställning och bifaller K. M:ts i ämnet aflåtna nåd. Propos.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 33. Nej — 60. Härefter förekom: Utsk:ts sednare hemställan i anledning af 2 inom BondeStåndet väckte motioner. Denna hemställan bifölls. Föredrogos och biföllos Bevilln.- samt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:ts den 7 dennes bordlagde Betänk:n: N:o 1, i anledning af väckta motioner ang:de förändring i åtskilliga ' delar af nu gällande stadganden rörande nederlagsoch transitorått; N:o 2, i anledn. af väckta motioner om vissa ändringar i SeglationsOrdningen; samt N:o 3, i anledn. af väckt motion om revision af Tullverkets sporteltaxa. Föredrogos, men blefvo, på flere ledamöters begäran, ånyo bordlagde följande från den 7:de dennes på bordet hvilande Betänk:n, nemi. LagUtsk:ts Betänk. N:o 19, i anledn. af vackt motion om antagande af ny lag angtde skillnad i äktenskap; samt Allm.
3) » Hjer terdam », lustspel i 1 akt af Max Bernstein, fri öfversättning från tyskan af Oscar Wijkander, med följande rollbesättning: Frans v o n Staff hr Fredrikson, Ella, hans hustru, fru Hartman, hr v o n Belling hr Personne o c h Jean hr Norrby. o Svenska teatern har redan gifvit » Lifvet på landet » för ett tiotal alldeles utsålda hus, och om ej alla tecken svika, kommer nog både det andra och tredje tiotalet af samma slag att » pö om p ö », som Onkel Bräsig säger, gå af stapeln. Stycket hör ock till dem, som man med samma nöje kan se om flere gånger. Framgången är stor och välförtjent. Vasateatern uppför nästkommande tisdag den 20 dennes för första gången den engelske tonsättaren Sullivan ' s operett » Den nye mikadon ». Stycket lär komma att erhålla en lysande uppsättning. Teater och musik. Konsertsalen. Teatrarna. Kungl. operan. Andra symfonikonserten egde rum å k. operan sistliden lördag o c h var af synnerligt intresse. Konserten inleddes med en suite för orkester, kallad » Alhambra », af den danske tonsättaren P. Lange-Muller, som sjelf ledde utförandet. Kompositionen, s o m lär tillhöra tonsättarens tidigare arbeten, vittnade o m en ärligt sökande ande samt hade att uppvisa många ställen af verklig skönhet. Särskildt utmärkte sig tredje satsen, betitlad » Abeneerragernas sal », för klarhet och uttrycksfullhet. Den målande, mystiska stämning, som kännetecknade den samma, harmonierade förträffligt med den dystra saga, som kompositören här i toner velat berätta. Fjerde satsen, » Lejongården », hade likaledes flere effektfulla och melodiska pointer att uppvisa. De båda första satserna uppburos af en viss originalitet, men föreföllo något ojemna genom det sökande o c h famlande, hvarom de buro vittne. Sista satsen var onekligen svagast, hvilket gjorde, att totalintrycket blef något matt. Hr Lange-Muller är här förut både känd och välkänd genom sin anslående och melodiösa musik till » Spanska studenter » o c h » Det var en gång ».
och hvilka stadganden böra i och för ett sådant försäljningssätt vidtagas? I förra hänseendet har, såsom bevekande skäl för Lagens antagande, blifvit anförd den lättare utväg till afyttrande af fast egendom, som derigenom skulle yppas, och hvilken af nu \arande påkallad. Riksens Ständer kunna ickefdela denna åsigt af saken. Riksens Ständer medgifva väl, 3 34 Underdåniga Skrifveisel a,it under forsta nyheten af lagera tillvarelse, allmänheten möjeligen !;an blifva lockad, att del-? taga i spelet om de fastigheter, som först till detta försäljningssätt upplåta?, och att följakteligen deras egare kunna komma att röna någon, fördel af lagen; men Riksens Ständer äro deremot fullt öWertygade, att denna lättade utväg till afsättning icke kan hafva bestånd, och trot således det icke vara skäl, att, för beredandet af en endast temporair förmån för en del af den skuldsatte allmänheten, rubba den ordning, som för köp och försäljning af fast egendom hittills, egt rum,- och dymedelst, visserligen till föga båtnad för det allmänna, jemväl rubba den bos allmänheten nu inplanlade, till ordning, flit och arbetsamhet ledande tanke, att en fast och var-, aklig timlig lycka, endast genom dessa egenskaper, kap, förvärfvas. Skulle åter så hända, att detta försäljnings^ sätt mera allmänt k om me alt begagnas, vöre en, gvår (Bconosnisk olägenhet deraf att befara i thyr, att nationens en gång väckta och ständigt underhållna ling för deltagande i Lotterispel å fastighet ovilkorligen försvårade, och slutligen alldeles komme att utestänga allt annat försäljningssätt af fast egendom, hvaraf de menligaste följder för jordbruket, odlings-företag o^h allmänt •Välstånd skulle uppstå, enär det lärer kunna för säkert antagas, att fastigheterne merändels blefve vanvårdade ifrån den stund, de å Lotterispel utbjudas och intilldess de afträddes åt den vinnande, hvilken ej sällan, utan medel att bruka den egendom, slumpen gifvit honom, tord.et ites få bortspela densamma.
Rä kenskapen SkrifMaterialter och Expenser m. m. för KrigsCollegiun Värfningsoch Recapitulationspenningar Durclimarche-kostnader Minskning , , , . . * , , Reseoch Tractamentspenningar , . Oförutsedde Militairebehof MilitiaeBoslällsCassans Reserv-HemmansRäntor , , 93i':3t.— 262 T:r i3 k:pr Spanmål i43c 32. — Ökning genom indelta Räntornes rättande enl. Minskning genom nedsättning i Spanmålens förslajspris . Cassernbyggnaden för Andra LifGardet Minskning . Fje r de H uf vud-Titel n. ÅflöningsStaterne hafva genom Floltornes sammanslagning och nya organisation undergått så betydliga förändringar att någon jemföring emellan hvarje serskilt anslag icke lämpligen här kan göras, utan när från de nu fastställde suramorne till Förvaltningen af SjöÄrenderne med Chartse Archivet 18720. Chefen för Flottans Expedition 2400. GeneralAdjutants Expedition 1920. Flottans Stationer 4133g5: 36. deri inbegripet den tillkomne Vaktmästare-lönen vid Carlskrona Station i4o R:dr och lönetillökningen för ConstructionsCorpsen 85o R:dr. 6423 T:r Spanmål å 5 Rd 32ir5. — ^A.öroSfi Båtsmanslndelningen 35i2i:3g. 4- samt Lotterioch FyringsStaten 5oooo. — med indelta räntor 299:28. 5o2gg. 2g __ Tillsammans 554,062: 7. 4* afräknas förenämnde Anslag vid 1823 års Riksdag, så uppkommer en tillökning af Materieln Tillökning 10,000. indelning 3g3j T:r Skatte-tjära 2,621:32. - och inberäknas 3ooo T:r Spanmål in natura å 5
Om privatbankerne ville befatta sig med spanmålsbelåning, skulle de blifva af ännu större nytta för landet. Man säger, alt deras sedlar tynga pä Bankens metalliska fond. Detta kan visserligen understundom vara förhållandet; men så beständigt som Bankens egna sedlar tynga på den metalliska fonden, göra de det likväl icke. Man säger vidare, alt privatbankernes sedlar uttränga Riksbankens sedlar ur rörelsen. Detta skulle vara sant om bancosedlarne hade en större valeur än privatbankssedlarne; men som förhållandet är motsatt, kan jag icke medgifva denna beskyllning. Man har hemtat denna sats från England; åberopar dagligen Sir Robert Peel och Engelska banken, utan att betänka olikheterna i alla öfriga förhållanden. Om Sir Robert Peel säger, att privatbankssedlarne i England uttränga bancosedlarne, så har han deruti fullkomligt rätt. Men hvarföre? Jo, emedan privatbankssedlarnes minimivaleur är 1 ä 2 £ st., då deremot Engelska bankens minimivaleur är 5 £ st. Orsaken hvarför Riksbankens sedlar hos oss hafva försvunnit ur rörelsen, härrörer icke från privatbankernes sedelvaleurer, utan från den omständighet, att icke några andra än Bankens sedlar emoltagas i uppbörden; och som denna Den 1C April e. m. 461 uppgår lill nära halfva rörelsecapitalels belopp om året, så är det gifvet, alt bancosedlarne måsle försvinna från rörelsen i provinserna. Jag bestrider den af Frih. Cederström yllrade mening, att frågan om privatbankerne skulle vara ett önskningsmål, utan anser den vara ett bancomål. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag beklagar på det högsta, att 2:ne Stånd redan hafva afslagit den 56 §, hvarigenom denna fråga kommer att förfalla; men jag anser icke detta utgöra något hinder för K. o. Ad. alt fatta det beslut, som R. o. Ad. i denna fråga anser vara det rikligaste.
Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten hafva tagit denna fråga under pröfning; men då en förändring uti de stadganden, som i omförmäldte hänseende nu äro gällande, hvarken synes behöflig elfer af den allmänna meningen torde påkallas, hafva Utskotten ansett sig ega skäl hemställa, att nämnde Jörslag må lemnäs utan afseende. Stockholm den 11 September 18-18. Ank. till Exp. Utsk. den ii Sept., kl. ? e. m. Betänkandei anledning af väckt fråga om fullständig medborgare-rätt för i Sverige födde judar. Uti en hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln väckt motion har herr Ridderstad; C. F.; bland annat anmärkt, hurusom det vore orättvist, samt, efter hans tanka, lill och med skadligt, att en klass af medborgare funnes, som, ehuru född Svensk, likväl, för sin religiösa öfvertygelses skull, om också icke helt och hållet, dock genom vigtiga och stora inskränkningar och förbehåll, vore utesluten från så många af samhällets förmåner, att den, från vaggan till grafven, måste betraktas såsom blott till en del tillhörande landets medborgare; och har motionären, under förmälan, det erfarenheten skulle hafva ådagalagt, att judarnes emancipation från serskilda tvångslagar icke blott ej skadat, utan till och med gagnat det allmänna, föreslagit r’en sådan förändring af hittills varande lagstiftning för judarne, att de i riket redan bosatte judar och deras afkomlingar må inträda i fullständig Svensk medborgare-rätt, med den inskränkning, allena, som, i följd af de olika religions-bekännelserne, ör grundad i sakens natur, samt dessutom i de fall, som af grundlagen bestämmas. ” Denna, till Lag-utskottet remitterade, motion, hvilken ansetts böra handläggas jemväl af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet, hafva de förenade Utskotten förehåll till behandling; men då Rikets Ständer, i anledning af © Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, IV :0 Jf$.
Han började ganska riktigt med ätt förklara, att dessa förslag borde beredas genom jemnkning i redactionen; men några ögonblick derefter korn samme talare till det resultat, att då 56 § icke innehåller bestämmelse af några gränsoi-, hvarinom anmärkningarna borde vara inskränkta, kunna anmärkningarna sträckås ända till afslag, emedan ogillande äfven vore en anmärka., oell ätt således R. St. kunna besluta afslag å ett förslag till grundlagsförändring vid samma riksdag, som det från Utsk. inkommit, jag öfverlemna!- till R. o. Ad:s ledamöter att efter detta omdöme pröfva, hvar sophismen ligger, om den ligger hos de talare, som påstått, att anmärkningarna skola göras inoiii förslagets gränsor, eller hos dea talare, sorn vill låta dent 19 H, ä5 ig4 Den u Februari e. ra. gå utom dessa gränsor, sedan han erkänt, att inga nya grundlagsfrågor få emot 81 § i Ståndens plena väckas. Så snart man erkänt delta, faller af sig sjelf, att. allt hvad som går utom förslagets redaction och således utgör en ny fråga, grundlagsvidrigt framställes och följaktligen ej kan upptagas samt ännu mindre leda till beslut. Bland phenomenerna i grundlagsfrågor vid denna riksdag förekommer den i BorgareSt. inträffade händelse, att talmannen vägrat propos. till afslag å ett Constit.UtsT:s betänk, om grundlagsförändring, men icke funnit sig hindrad att meddela propostn till återremiss af samina betänk., dervid Ståndet såsom sin gemensamma tanka förklarade, det betänk, ogillades och lill all kraft och verkan undanröddes, emedan [denna anmärka., efter talmannens tanke, icke innefattade något beslut, och han dä icke gifvit propos. till afslag, utan till återremiss, samt öfverlemnade till Constit.Utsk:* pröfning, huruvida TJtsk. ansåg sig grundlagsenlig! authoriseradt att vid Ståndets sålunda såsom gemensam tanke yttrade ogillande göra afseende, och i följd deraf tillåta, att förslaget ej finge den grundlagsenliga påföljden, att blifva hvilande till nästa riksdag.
Det wore derföre Gäldenären, som i synnerhet skulle söka befordra Egendomens högre förjäljning och af sädan grund borde äfwen pä sätt Rikets Ständer i underdånighet föreslagit walet af de Medel, som ansags bidraga till detta ändamål der enda Borgenären med rärtwisa kunde söka äfwen tillkomma Gäldenären. Den tids utdrägt, som bcfardes häraf kunna upkomma trodde Staks-Rädets nämde Ledamöter ej kunna äga rum dä ester Rikets Ständers förslag der skulle åligga Gäldenären alt wid sjelfwa ulmät» ningen, dä fräga om försäljningen först wäckes upgifwa stället till Auction och om något hinder sikulle bcfaraS af inwändnmgar, som wid sjelfwa Auctionen gjordes och ej kunde pröswaö när Auctionen icke för» rättades pä Lands-Cancellier sä ägde deremot den anmärkning rum, att sädane Auctioner förrättades ester laga kraft wundne Utslag 06) således ej wore mänga inwändningar underkastade samt när lös egendom togs i mät den alltid försäldcs i orten, och i Städerne bäve lös 06) fast Egendom försåldes ä 2luctionö'Kg,timgren i Staden, ofta aflägset belägen iA8^r Den 28 Zebruarii. frön Lands-Canceliet sami atr dä Borgenärers rätt att utan uppehåll fä jin fordran betald wore lika om fast eller lös Stadseller Lands Egendom, dertill mäste anwändas nägon grund icke syntes gifwcn, hwarföre dä Gäldenarens sista 06) redbaraste tillhörighet hans fasta Egendom pä Lander mäste för skuld tillgripas, Borgenärens rätt till styndsam betalning skulle wara närmare wärdad än i de förra och Gäl denären deremot betagen de utwägar hatt i annat fall kunde äga för ar! skydda sin Eaviidoitt ifrån försäljning till underpris.
N:o 6, om lärare-seminariers inrättande, m. m.; N:o ioi, i anledn. af väckt motion om anställandet af ytterligare en lärare vid hvardera af skolorna i Umeå, Piteå och på Frösön i Jemtland; N:o 102, i anledn. af väckt fråga om statsanslag till Strömstads skola; N:o io3, i anledn. af väckta motioner om fri tillverkning af bergskrut; Lagutskottet: N:o 163, i anledn. af väckt motion om ändring dels af K. förordn. den i Juni 1748, ang:de förmånsrätt för lån, som af Brandförsäkringseontoret i Stockholm till husens försäkrande undfås, dels af 6 §:n i K. M:s för samma conior den ig Dec. 1807 utfärdade reglemente; N:o 164, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af Öfverståtli.embetets den 28 Dec. i8i5 utfärdade kungörelse Den ii December e. m. 227 och förbud emot tryckta skrifters utdelning eller försäljning på gator eller i portgångar i Stockholm; N:o i65, i anledn. af väckt motion, att utmätt fastighet må på auction försäljas endast i uppslag; N:o 166, i anledn. af erhållna återremisser utaf Utskrs betänk.
Men i de flesta stiften eger ett motsatt förhållande ruin. Det må väl också antagas, att de skole-lärare, som icke hysa uteslutande förtroende för den nya läro-methoden, icke skola finnas benägne att för löue-tillökningen sälja sin öfvertygelse. Att, fortare än lärarnes öfvertygelse och lust kan medfölja till nya tjenstepligter, förmå dem att inträda i förbindelse till deras utöfning, vore ej för läro-verket gagneligt. Jag anser derföre, att Kongl. Majit med vis omtanka för undervisnings-verkens bästa, det verkliga behofvet under nästföljande tidskifte, och många andra angelägna behof, till hvilka statens tillgångar tagas i anspråk, inskränkt Sitt förslag till blott en tredjedel af den nu föreslagna summan, och att Stats utskottet, åtminstone icke i en tid, då det mäste så ofta åberopa de knappa tillgångarne, bort utsträcka sin tillstyrkan utöfver det af Kongl. Majit äskade beloppet. 2) Det i förgrunden stälde syftemålet med anslaget, den förhöjda årsberäkningens afskaffande, är visserligen i månget afseende önskvärdt. Så länge de rättigheter Lill befordran inom kyrkan, som genom 2 § af presterskapets privilegier och gällande författningar äro gymnasiioch skole-lärare förvarade, qvarstå oförändrade, hoppas jag, alt undanrödjandet af den förhöjda tjenstårsberäkningen skall på dem verka gagneligt, såsom en sporre att i ökadl mått förvärfva de af tjenståren oberoende högre befordrings-anspråk. Alt hvarken skolan eller kyrkan må dervid komma att lida skada, derföre måste sörjas dels genom tillräckliga stats-anslag till emeriti-löner, dels genom förstärkta fordringar för prestMldningen i allmänhet. Den egentliga vinsten för det inom församlingarna tjenstgörande presterskapet af förhöjda tjenstårs-beräkningens upphörande i skolan kan väl icke blifva serdeles stor, då minsta antalet af skole-lärare, som inträda i församlingens tjenst, vinna sin presterliga befordran på grund af tjenstår.