Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och då frågan om den af Ständerna antagna tulltaxans oförändrade tillämpning Bih. till R. St. Prot. 1865 & 1866. 5 Samt. 1 Afd. 10 Haft. 3 14 Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 12. har inflytelse på den blifvande tullbevillningens belopp, torde dess afgörande i Förstärkt Bevillnings-Utskott icke heller vara så grundlagsvidrigt, som den starka majoriteten med en synnerlig tvärsäkerhet velat påstå.» Herr Doktor J. Nordlund har begärt få antecknadt, att han icke deltagit i behandlingen af detta ärende. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 4866. Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Maj 1866, kl. 1 e. m. Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut angående ordalydelsen af D § i Bevillnings-stadgan. Sedan Utskottet, uti sitt Utlåtande N:o 9, i anledning af skiljaktiga beslut och återremisser vid dess .Betänkande N:o 3 angående allmänna bevillningen, på anförda skäl förmält sig icke kunna frånträda sitt förut afgifua, af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet återremitterade, men af de öfriga tvänne Riks Stånden godkända förslag till förändrad ordalydelse af nuvarande Usta och 2:dra mom. f 9 § af gällande Bevillnings-stadga; så har Ridderskapet och Adeln numera biträdt berörda förslag, hvaremot Borgare-Ståndet, med afslag å detsamma, beslutat att ifrågavarande momenter skola erhålla följande lydelse : annat bolag, på deri eller de orter, der bolagets rörelse hufvudsakligen dri/ves, eller, i jall sådana bestämda orter icke före finnas, der bolaget har sin styrelse; fabriksegare, handlande elter annan näringsidkare, der hans fabrik är belägen eller af honom handel, yrke eller näring idkas; dock skola handlande i de städer, hvilka innefatta flera la x ering sdi striktur, för den handelsrörelse de derstädes idka, taxeras inom det bland dessa distrikter, der de är o mantalsskrifna.
Divisioner, har jag likväl enfam bestridt alla till Embetet hörande göromål, utan att någonsin påfordra eller nyttja biträde af vice AdvocatFiscalen , hvaraf följden blifvit att denne tjensteman, i stället att sysslosättas inom AdvocatFiscalsContoiret, varit allt jämt oförhindrad att tuorvis med HofRättsFiscalerne föredraga brottmål, och förlatta dertill hörande expeditioner m. m. Ända till år 1809 njöt jag allenast 250 R:drs lön, som fleste åren utgick i Riksgäldsmynt } berörde år ÖK.ades den till 3337 R:dr. Detta oagtadt och fastän AdvocatFiscalen i Svea HofRätt, hvars jurisdiction lärer varit ftdel mindre än Götha HofRätts, uppbar 400 R drs lön, blef jag ändå förbigången då Kongl. Maj:t år 1812 gaf öfrige HofRättbetjeningen 50 procents förhöjning i dess vigtigaste inkomster nemligen Expedtior.slösen, jemte en förr saknad rättighet till insinuationsafgift och lösen för communicationsResolutioner. Likaledes förglömdes jag år 1813, då Kongl. Majit behagade i Nåder tilldela HofRättens Ledamöter och Betjening 35 procents förhöjning å ordinarie lönerne. Med desse, mig öfvergångne missöden pl Embetsmannabanan, har omsider förenat sig det hårdaste af alla, att nemligen större delen af mine sportlar gått förlorade, genom stiftningen af en ny HofRätt i Skåne.
så är detta ett påstående, hvars besvarande förutsätter en fullständig samling af alla Stjernhjelms skrifter (der äfven samtliga Manuscripterna vore tryckta), och tillika en fullständig kännedom så af bemälta kunskaps-arter, som af deras dåvarande europeiska skick. Det svar, som under denna dubbla fullständighets afbidan kan gifvas, är dock lätt gifvet. Skulle icke vara nog, att påminna om det fragmentariska skick, hvari han lemnade och öfvergaf nästan alla slika öfriga bemödanden? Eller derom, att mot de stora bristfälligheter, som i etymologisk, i historisk, i juridisk, i philosophisk, i mathematisk måtto hos honom uppdagats och än vidare kunna uppdagas, icke några på långt när jemnvigtiga förete sig inom hans skaldekonst? Å vår sida tillstå vi beredvilligt: det hände icke blott – och af ganska naturliga skäl – hans samtidingar, äfvensom hans närmaste efterverld, att för högt uppskatta hans skaldesnille; detsamma har äfven händt Hammarsköld, – och af tvifvelsutan mindre giltiga orsaker. Den i hans upplaga på sidd. 48–54 gifna (och sedan på flera ställen vidare utförda) karakteristiken öfver Stjernhjelms Poesi, är något alltför enthusiastisk. Äfven den mera modererade, som befinnes i hans ”Historiskt-Kritiska Anteckningar om Svenska Vitterheten”, går ännu i ett och annat väl långt. Såsom t. ex. då der försäkras (med anledning af en monolog i balletten ”Den fångne Cupido”), att Shakspeare ”skulle funnit en mäktig medtäflare i Stjernhjelm”, om denne hade företagit sig att dikta egentliga Dramer. I märkvärdig motsägelse härtill, finner man, ett par sidor förut, sjelfve Hammarsköld antaga: ”det är troligt, att hans philologiska interesse egentligen dref honom till hans första poetiska försök”.
— Om hänvisning till ConstitutionsUtskottet af frågan om Remissen af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående Götha-C anal; — Om bifall till StatsUtskottets Betänkande rörande Bevillnings-afdrag af rentan för RiksgäldsContoirets inhemska skulder; —• Om bifall till Allmänna Besvärsoch Oeco. nomie-Utskottets Betänkande angående bestämmandet af de afgifter Hjelp-rotarne, vid de Indelte Regementerna, böra till Stamrotarne betala; ■— Om Renviss till StatsUtskottet af Doctor Wallins anförande om tillökning i Hofhållnings-summorna för Hans Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, med PrestStåndets anmodan till Utskottet, att genom dess Ordförande göra sig underrättadt i hvad mon Hans Majrt Konungen i nåder skulle täcnas en sådan tillökning med välbehag anse* — Om Remiss af en StåndsLedamots motion; — Om bifall till LaglJtskottets utlåtande angående Nämndemäns aifvode vid privata förrättningar; — Om bifall till OeconomieUtskottets Memorial, rörande en ny vägs anläggande till Rörås, samt gillande af Utskottets förslag, att saken må öfverlemnas till Kongl. Maj:t; — Om bifall till OeconomieUtskottets Utlåtande öfver Eric Svenssons yrkande, att förmedlade Hemman måtte, vid deltagande i Kyrkom. fl. byggnader, få förmedlingen till godo njuta. — Frän'VälIoJl. BorgareStändet. ■ af den l7:de April, om inbjudning till Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet att med Prestoch Borgare-Ståndet Den 5 Maj. 35 instämma i beslutet om ett Särskildt Utskott af sex Ledamöter, till behandling af frågorna om yppighetens hämmande, samt om ett nytt JudeReglemente. — Af den lytde April, om Remissen af några StåndsLedamöters Memorial. —•
Så- dana kunde finnas i det egna hemmet, till och med bland kretsen af slafvarne, sådana möttes, då under kejsartiden qvinnan rörde sig med så goat som oinskränkt frihet, utom hemmet. Den, som genom giftet trädde in i ett stort och ansedt hus, fann sig der st ’ å som herskarinna öfver stora skaror, för hvilka hennes vilja, hennes nyck i otaliga fall var bestämmande, hon fann sig, derest hon egde någon begåfning, kroppens skönhet eller andliga företräden, lätt som medelpunkt i. 21 en krets af beundrare, hvilkas hyllning ingalunda alltid var fri från sjelfviska och orena intressen. Dertill kom, att i tidens riktning fanns mycket, som var ondt, men, iklädt en behaglig form, verkade lockande och fängslande. På det litterära området fanns mycken dålighet, som kunde förpesta sinnena; j a g vill här endast påminna om beskaffenheten af Ovidii skrifter. Äfven klagas öfver det besmittande inflytande, som utgick från den bildande konstens alster. Som myror eller bin, säger Ovidius, strömmade qvinnorna till skå- despelen, icke blott för att se, utan ock för att blifva sedda. Der framför allt sökte man öfverglänsa hvarandra. Om en ödelagd förmögenhet ej längre medgaf ett yppigt lef ' nadssätt, hyrde man, för att med fördel kunna uppträda vid skhdespelen, kläder och bärstol, kudde för hiifvudet och tjenare. Och hvad var det som vid dessa tillfällen mötte blicken och fängslade sinnena? På teaterii framställningar af den gröfsta sinnliga art, pantomimiska danser, afsedda att verka retande äfven på de mest förslappade sinnen, på amfiteatern blodiga strider och åskådarnes lidelser, hvilka, det ena som det andra, kunde borttaga besinningen, skapa likgiltighet fdr lidandet, väcka de djuriska anlagen. Att under sådana f ' örhållanden den gifta qvinnan mången gång skulle gifva anledning till berättigadt klander, kunna vi lätt förstå.
Något underligt synes mig vara, att de som motsätta sig byggnaden, emedan den är för kostsam, i stället framkomma med planer att afrödja och planera bakgården, hvilket vore ännu kostsammare i anseende till den deraf upkommande förlusten af all inkomst af tomten. Må vara likväl, att denna plan är bättre. Det synes då obegripligt att Utsk. icke förordat den. Utsk. hade då bordt höra sig före hos stadens styrelse hvad densamma ville företaga med en sådan plats, på det att R. o. Ad. hade kunnat komma i tillfälle att riktigt jemföra båda planerna med hvarandra och derefter rälta sitt beslut; ty att bakgården bör ordnas, kan väl icke förnekas och icke heller att det är föga öfverensstämmande med R. o. Ad:s värdighet att bibehålla densamma i det skick den nu befinnes. Alt bakgården är eldfarlig, torde icke eller kunna nekas. Det lärer således vara nödvändigt att bakgården ordnas. Om Utsk. tror att detta bättre kan ske genom dessa byggnaders nedrifvande och platsens planerande, så hade Utsk. väl bort föreslå detta och utreda kostnaderne derför; ty om det är gifvet att platsen bör ordnas och kan ordnas, så får man icke stanna vid att upgöra svårigheter, utan man måste söka att undanrödja dem, hvarföre jag förnyar mitt yrkande om återremiss på betänk. Frih. Toll: Jag ber alt ånyo få ordet, blott för att vederlägga den utaf Gr. af Ugglas framkastade åsigten, som skulle jag icke velat underkasta mig en återremiss af frågan, om R. o. Ad. anser den nödig. Jag tager mig friheten påminna att förra gån gen jag yttrade mig önskade jag att R. o. Ad. så mangrannt och individuelt som möjligt läcktes yttra sin enskilda tanka uti dessa angelägenheter. För öfrigt instämmer jag fullkomligt uti hvad Frih. Palmstjerna och Hr von Hartmansdorff yttrat och anhåller om bifall lill Utsk:s utlåt. Hr Bråkenhjelm:
Majtts nådiga framställning, att anslaget till mathållning för manskapet vid Garnisons-regementena blifvit frän dess nu i riksstaten uppförda belopp, 200.000 R;dr, förhöjdt lill 320,000 R:dr. 24 Expeditions-Utskottels Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 133. Lifbevärings-regernentet. Enligt hvad Rikets Ständer här ofvan i underdånighet anmält, har, för beredande af tillgäng lill aflöning åt tillökadt beläl vid Lifgardes-regementena lill fot, anslaget för Lifbevärings-regernentet, hvilket för närvarande är uppfördt med 31,911 R:dr 50 öre, blifvit nedsatt med 8,000 Ridr; kommande alltså della regementes aflöningsanslag för instundande statsregleringsperiod att upplagas till 23,911 R:dr 50 öre. 17 :o. Gotlands Na tio n al-be väring. a) Sedan Militär-belalhafvaren på Gotland, uti underdånigt memorial af den 31 Augusti 1859, angående förbättrad organisation af stridskrafterna på denna ö, bland annat, föreslagit, att del i Wisby förlagda depot-kompani a( Svea Artilleri-regemente måtle öfverflvlias från berörda regementes lill Gotlands National-bevärings slat, för alt med dess artilleri bilda en korps; samt Rikets Ständer, uppå E. K. Maj:ls derom gjorda framställning, uti underdånig skrifvelse den 5 Oktober 1860, angående reglering af utgifterna under Riks-statens 4 ide Hufvudlitel, för sin del medgifvit, alt den i frågaställda öfverflyltningen till National-beväringens stal af ofvannämnda depot-kompani finge verkställas, när sådant af E. K. Majit prölvades lämpligt; så bar, enligt hvad af meranämnda Stalsråds-protokoll inhemtas, E. K.
Discont-Verket i Ltockliolm RöxLcialer. Drlänt til Discont - LoncoiDtlänt til Loinnierce-LoIleoii Discont. MIcsärler Dtlanttil Domkörikutit til Dddeva1la-l)0- Dtgisvit kör upliandladt ^ern. IZ-iks^ster. Dt oi svit kör Skuluen. Itlli8cl. 8peeis. toiret inrättades. KiIiL<l. Zpecie. IVIA8A<Uc!3 - oontoiret. It.ikscl. Zpecie. riili^t 2. §. Lpecie. XoriAl. tttre-IninFLOommisIlorienL ObliAStioner. Inri k e s Däld. L^eLie. ret i OötiiekorA. MI<8c!aIcr. dard Körellen. ttiks^sler. erna emot ^Växlar. LaW. R.iirsclsler. Dilian som i Huswudboken nyttjas. z:o Lanwirels winst eller förlust genom Lourräisterencs och /^Zio, i jämnförelse emot den Lours och -igro, hwarkil utrikes gälden blifwit crlculeraä. 4:0 Restsnrisrnz ä upbörden fämte Lonroirers förluster (om nägra sädana upkomma), genom tilgrep, försnillningar, kaiissemenrs m. m. 5:0 Den wid årets slut brl-mcsrsäe Gäld-summa, den inrikes och den utländska skulden sarskilldt pä lika sätt som uti i:sta punkten nämndt är; hwarjamte Reviiorerne, ester hwarje förrättad Revision, böra läts författa och genom trycket utgifwa en korrt Berättelse om Loowirels ulftand, och huru de funnit förmastningen, om något hufwudsakligr kunnat wara at deremot päminna.
Men då antalet lärjungar vid det seminarium, som varit förlagdt derstädes, under åren 1854 med 1863 ej öfverstigit 18 och äfven sedermera ej uppgått till flera än högst 28, måste den andel, detta seminarium skulle kunna öfvertaga af det för hela riket beräknade antalet af 500 seminariilärjungar, blifva jemförelsevis ringa. Enligt hvad nu af det den nådiga Propositionen bilagda Statsråds-protokollet inhemtas, har E. K. Maj-.t derföre funnit godt i nåder förordna, att feni seminarier för manliga lärjungar skulle bibehållas och utvidgas, utom seminariet i Norrland, hvilket af lokala skäl icke kunde indragas; äfvensom E. K. Maj:t med fästadt afseende derpå, att afstånden inom riket äro så betydliga och det knappt kunde påräknas, att qvinliga seminarii-elever skulle för sin bildning företaga längre resor, funnit godt förordna, att tvänne seminarier för bildande af folkskole-lärarinnor skola bibehållas. — I den mån de nya läroanstalternas organisation hunnit utvecklas, hade det emellertid, på sätt i berörda protokoll vidare är meddeladt, visat sig, att den mera fullständiga undervisningen, långt ifrån att afskräcka från dess sökande, lockat till seminarierna ett allt mera vexande antal lärjungar, så att detta icke stadnat vid det af Rikets Ständer beräknade antalet af 500, utan gått vida derutöfver och nästlidna läsetermin stigit till icke mindre än 741 eller ungefärligen dubbelt emot det antal, som förefanns, då Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i ämnet afläts, och nära 50 procent öfver det högsta antal, som Rikets Ständer vid bestämmande af anslagssumman beräknat. Då en så stark tillvext i lärjungarnes antal fordrade betydlig tillökning i utgifter för anskaffande af mera tillräckliga lärarekrafter, af större och rymligare lokaler och af rikligare undervisningsmateriel, blefve en förhöjning i det för seminarierna afsedda anslag oundgängligen behöflig.
Konungens Befallningshafvande gifve genast derefter den Kronobetjent, sorn skall besiglningen förrätta, dertill behörigt förordnande, nied föreskrift att, i samråd med Prosten, minst en månad innan hvarje förrättning, dertill utsätta dag, om hvilken Prosten genast derpå gifve Boställsinnehafvare!! underrättelse. Der Församlingen har vid Bostället bvggnads-skyldighet, åligge Boställsinnehafvarén att låta Församlingens Ledamöter kallas till ordentligen utlyst Sockenstämma, för att utse Fullmäglige, som vid Besigtningen må Församlingens rätt bevaka, 3:o De oeconomiska besigtningarne förrälv las, å tjenstens vägnar, ulan daglractamente, 428 Exp. Cidi. I orsing till uncl. Siri fr. V;o 177. skjutsersätlning elier arfvode för expedition af Besigtnings-! nstrumentet. 4:o Af Besigtnings-Instrumentet a fl ennie Kfonohctjenten, som besigtningen förrättat, skyndsamt concept-exem plaret tili Prosten, som tillställs Boställs-innehafvaven detsamma; tillika a fl emlie Krouo-betjenten tili Prosten ett exemplar, sorn donne skall, inom årets siat, eller sist med 1vy å rs-exped i tion en, der sådan är bruk3ig, till Consistorium insända, alt i dess archiv förvaras. Der byggnadsskyldigheten hel oell hållen, (dier till en del, åligger Församlingen, skall Kyrkoherden, å dertill lagligen utlyst Sockenstämma , inom fjorton dagar, sedan han af Prosten Brögtmngs-Instrumentet erhållit, af detsamma gifva Församlingen del. 5:oBristerna varda i Besigtnings-Instrumentet värderade oell i penningar utförde, äfvensam deruti skall utsättas den tid, inom hvilken bristerna böra, genom den by ggi 1a dsskyhliges försorg, vara afliulpne.
Raab föreslagna salt, så yttrar Ståndet icke något omdöme i sjelfva frågan — men beslutet innefattar snarare ett ogillande af revisorernes anmärkning, hvilket väl icke kan vara rätt. Frih. Cederström, Rudolf: Min afsigt är icke att vid detta tillfälle ingå uti något bedömande rörande den något högre eller lägre vinstberäkning, som har blifvit gjord. Jag instämmer till en början med de talare, hvilka ansett denna åtgärd olämplig, samt att densamma i en framtid icke hör förnyas. Man har här omsorgsfullt påpekat, att lidlmägtiges grannlaga ställning må behjertas. Detta är älven min önskan; men jag tror, att Slats-Utsk:t gått en sådan önskan lill mötes, då Utsk:t uti 9:de punkten vördsamt tillstyrkt, att fullmägtige måtte tillerkännas full décharge. Under förutsättning således att R. o. Ad. godkänner den 9:de punkten, anhåller jag, att R. o. Ad., med afseende å hvad Stats-Utsk:t pag. I yttrat, eller att »staten likväl, för vinnande af en financiel fördel, icke bör begagna en utväg, sorn den på moraliska grunder i sin allmänna lagstiftning ogillar», må bifalla den nu föredragna punkten af förevule utlåtande. Nyssnämnde skäl är, hvad mig angår, ensamt lillfvlleslgörande. Man har yrkat att »grannlagenheten mot liillmägtige» skulle förhindra ett sådant beslut; men, Mina Hrr! vi hafva äfven en pligt alt iakttaga mot R. St:rs revisorer; och äfven dem böra rättvisa vederfaras. Frih. Sprengtporten, Jak. Wilh.: Jag har endast begärt ordet för alt säga att jag till alla delar instämmer uti do af Frih. Raab och Gr. Mörner afgifne yttranden. R. o. Ad. kan, vid afgörandet af denna fråga, i följd af re visorernas framställning och Slats-Ulsk:ls deruppå grundade Utlåt., icke vara bundet till några vissa ordalag i delta afseende. Det uttrycket, att man låter vid förklaringen bero, innebär alt man gör rättvisa både åt den ena och andra sidan.
— Dock, detta tillfredsställer ej mig; jag ser hellre att Gottland är en Svensk provins, välmående nog alt gifva sällhet åt sina innebyggare, intilldess att Sveriges Konung, genom Ständers medverkan och enighet, kunnat upplyfta oss till en så mäktig stat, att sedan Slitö först blifvit 254 D c u g September f. m. ganska val befäst, vi kunna trygga oss emot de oss omgifvande mäktigare nationer. Men Ryssland, säger man, skall emottaga en mängd af de varor, som af Engelsmännen blifvit upplagda; det är just denna transitohandel, som skall orsaka Slitö blifvande stadsflor. — Jag tror det knappt; — också har jag i artiklar rör:de detta ämne läst, hurusom man väl anser en frihamns-inrättn. vid Slitö för Ryssland vara misshaglig, men att Sverige är ett fritt och sjelfständigt land, som äger att taga sina mått och steg, äfven förutsatt att de kunna vara skadliga eller misshagliga för detta vårt mäktiga grannland. Ehuru i dessa raisonnementer ligger mycken sanning, så finnes deruti äfven mycket tomt skryt elier förmätet trots. En manlig nation tänker och öfverlägger utan tomt prat, och tager efter moget öfvervägande beslut, som äro nyttiga, icke blott för eget land, men äfven med afseende på grannsämjan, utan att tala om siri frihet och utan att riskera behofvet af att i oträngt mål sätta sin styrka i dagen. Den är allvarligt rustad, då behofvet fordrar, utan skryt och utan retning. Men i förevar, fall tyckes mig att man ej kunde företaga en mesure, mera behaglig för Ryssland, hvars Kejsare ager medlen i sin hand att genast, då fribetspatentet är utfärdadt, genom sina vieeconsuler, eller något lätt anskaffadt Svenskt namn, upphandla magazins-platser, der uppföra magaziner och formera ett bolag, som till skänks erhåller en eller annan million rubel.
Matts - BagUt skottets Betänkande N.-o 134. 21' so tis motion om minskning af arfvodet för bouppteckningar i Städerne. H os Vällofl. Borgare-Ståndet har Riksdagsfullmägtigen Herr P. J. Mattsson, i afgifvet Memorial , anfört, att, dä af Rikets fyra Ständ , Irenne ega rättighet att till Boupteckningsmän antaga hvilka redbara män de behaga , billighet och rättvisa syntes påkalla lika frihet för Borgare-Ståndet samt de Ståndspersoner, sonx i Städerne bo , och det så mycket hellre, som boupptecknings-afgiften i Städerne stundom medtaga flere års besparing och mödors afkastning. Om bouppteckningssumman uppgår till 200,000 R:drj så åtgå 2000 R:dr till arfvode för ett arbete, som vanligen förrättas på högst en »lag , helst boförteckningen upprättas af Sterbhusdelegarne under edelig förpligtelse. Örn nix ett sterbhus med 200,000 Riksdalers tillgång, har »98,000 Riksdalers skuld , så blifver icke en skilling öfver för enka och kanske många faderlösa barn , sedan Magistraten tagit sitt arfvode. Denna, efter Herr Mattssons tanka, harda och olämpliga beskattning , till fördel för Städernes Magistrater, borde upphäfva!) och någon annan grund för nämnde arfvodes beräknande utfinnas , såsom viss procent af behållna tillgången, eller något betydligt dag-arfvode för den 22 LngUtsiotieli Betiirikand» ,AT;o 134. tid, sorn till bouppteckningen behof ver arivd 1 idris. Omfnrmälde Memorial , tillika med det vid föred ragni ngen deraf bos Vallöf!.
Styrelsesuppleanter äro: professor fl. Gyldtin och frö- ken ( Meddelanden och förfrågningar rörande stipendiefonderna emottagas och besvaras af sek~eteraren i stipe~zdiekonzitdn 3 Mulmtovgsgntan Stocklzobnz. Revisionsberättelse: Utsedde att granska 1800 års räkenskaper för de under FredrikaBrenier-Förbundets vård och inseende stående fonder: Blh7.hI72~6 Stipendiefonden och Uonationsfonderr, fA vi, sedan sådan granskning skett, afgifva följande berättelse: Allmänna ' stipendiefonden. Kredit. Behallning f r h 1889 ... kronor 20,077: 50 Ombuden inbetalt .., 7,911: 6 2 Fröken Ellen Bergmanns gåfva .. 100: - Influtna rantor ., 785: 6 1 Kassaförval taren tillgodo 6 1 kronor 28,875: i 7.,, ' Debet: Af betalning å Förlagslån kronor 741: 6 S 20: - Hyra för skap i Stocltholms Enskilda Bank .., 25: 1 9 Diverse utgifter . 1). J-. \ a Ofvannamnda behållning kronor 28,088: 40 är placerad uti följande värdepapper: Falu-Rattvik-Mora jernvagsobligationer kronor 14,000: - Aktiebolaget Bergman Hummel dito 8,000: - Stockholms Enskilda bank å uppoch afskrifliing 6,088: 4 0 kronor 28,088: 4 o.,, Donationsfonden: Denna fond utgöres af, dels: .Donation emottagen 3: je juni 1890 af gifvare som önskar vara okänd .. kronor 30,000 med ranta; i. 4 " /, till 1 8 9 0 ... 1 ' 690 kronor - 30,690 hvilket belopp innestår å Deposition i Sundsvall~ Enskilda Bank och dels af: 2 Doncitdon af fröken Ellen Bergman, emottagen 14 oktober 1890, kronor 1,000, denna placerad uti 1 obligation af aktiebolaget Bergman Hummel Go.