Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dito dito å 41 » Götha kanalbolags dito å 4^ » Smålands Hypotheksförenings dito å 4^ » dito dito dito å 4 » Ostgöta dito dito å 4 » Mälareprovinsernas dito dito å 4 » Arméens Accords-amorteringsfonds dito å 4 » . 622,400 - 1,500 .. 620,900 — 8,000 .. 12,000 . 800 750 .. 273,300 .. 149,300 .. 171.500 5,250 — Summa R;dr 620,900: 48 — Utaf dessa obligationer hafva samtlige de med 5 och 41 procent löpande, jemte Arméens Accords-amorteringsfonds, blifvit inköpte al pari, men öfrige 4-procents-obliga tioner med beräkning af kapitalrabatt, hvilken utgjort för ett belopp af 172,900: proc. b » » » » 416,200:— 9 » » » » » 5,000: — 11 » Och hade således samtlige obligationerna blifvit inköpte för 568,195 R:dr 50 öre. Kongl. Tull-verket. Detta verks räkenskaper, hvilkas granskning icke föranledt någon anmärkning i Kongl. Kammar-rätten, förete följande förhållande mellan inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1862: Uppbörd: Tullmedel: Natt och år ståndne dito 229: 69. Fyroch båkmedel: Afgift för utländska sjöfarten - 526,750: 42. Afgift för inländska dito 41,800: 54. Balans till år 1864: öfverlevereringar och skulder: MU -«.rrftf-*- • Balans från år 1862: Afkortning ar: Tullmedel Fyroch båkmedel ’g20 Manufakturfondens medel jg’ ^ 98,689; 2- Utgifter: Tullmedel: Kongl.
Hittills har man väl sökt befordra möjligheten för näringarna att erhålla lån; men så länge jordbruket t. ex. saknar tillgång på säker afsättning eller belåning af sina producter och befinner sig i den svära conjuncturen att beständigt nödgas öka sin skuld, är ingenting vunnet för det hela, Jag ber ännu en gäng R. o. Ad. omursägt, att jag upptagit tiden med denna framställning; men då jag vid idali 4° Den i Augusti f. m. års riksdag var bland dem, som opponerade mig, icke emot realisationen (ty den har jag alltid ansett som ett sine ejna non för ordningens återförande i vårt penningeverk), naen väl emot det sätt fördess verkställande, som nu delvis gjort sig gällande, har jag ansett mig böra yttra mina tankar öfver den nu beslutade realisationsplanen. Hr von Hohenhausen: Jag begärde ordet i anledn. af Hr Gr:s o. Landtnäs sednaste framställning, som jag tyckte syfta derhän, att motiverna i Utsk:s betänk, och de afstyrkta motionerna skulle komma under särskild öfverläggning. Man har likväl sedermera sagt mig, alt denna uppfattning varit oriktig samt att Hr Gr. o. Landtm, lärer funnit en sådan öfverläggning öfverflödig; och om så är, har jag ingenting att anföra. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, i anledn. af Hr von Hohenhausens framställning, ansåg sig skyldig förklara, det han funnit R o. Ad. hafva beslutat, att ingen ytterligare öfverläggning borde äga rum, rör:de de af BancoUtsk. utom sjelfva förslaget afgifna ytranden. Gr. Löwenhjelm, Gust.: Jag behöfver icke här biträda Gr. Björnstjernas yttrande om complicationen af alla våra inrättningar; min mening i detta afseende är förut bekant. Men jag uppträder för att instämma med den värde talaren, ang:de det illusoriska i de beslutade creditiven. Jag liar likväl icke samma ursägt för min hittills iakttagna tystnad, som Gr. Björnstjerna; jag har deremot en annan uti den till vattuskräck gränsande farhåga för lån, som jag funnit hos flera af mina vänner.
Utskottet har derföre af sådan anledning och då äfven Sundhets-kollegium vitsordat behofvet af ytterligare medels anvisande utöfver det belopp, Kongl. Majit för sagda ändamål äskat, ansell sig böra föreslå, att Itikets Ständer må bevilja ett reservationsanslag å 6,000 R:dr årligen att af Kongl. Majit användas lill löneförbättring, under namn af tjenstgöringspenningar, vid de provincialläkare stationer der tilllälle lill bilörtjenst af praktik saknas och der tjensten ej kunnat i brist på sökande tillsättas. 75:o. Vidare är af Kongl. Majit föreslagit alt till löneförbättring ät de 20 ordinarie provincial-läkare, hvilka längst innehaft ordinarie eller extra provincial-läkarebefattning, utan hänseende till de län, inom hvilka de äro anställde, mätte beviljas 500 R:dr för dem hvardera, eller 10,000 Ridr årligen. Af den utredning angående förevarande anslagsbehof, som finnes uti Statsrådsprotokollet meddelad, har Utskottet inhemta!, hurusom, sedan åtskiliige provincial läkare hos Kongl. Majit underdånigst anhållit, alt, enär bemäldc tjenstemän saknade all utsigt till befordran och icke kunde genom förvärfvad duglighet och erfarenhet i tjensten bereda sig någon bättre ekonomisk ställning, än de vid inträdet i densamma erhöllo, helst, i anseende till provincial-läkarnes många Ijensteåligganden, tillfälle att genom enskild praktik förvärfva erforderlig bergning icke stöde dem i lika mån öppet som andre läkare, Kongl. Majit läcktes föreslå Rikets Ständer, alt ifrågavarande läkares löner måtte, e ler tio års af Medicinal-slyrelsen väl vitsordad tjenstgöring, höjas till 2,000 Ridr samt, efter ytterligare fem år lill 2,500 Ridr, eller till samma belopp som för adjunkter vid elementarläroverken vore bestämdt, Kongl. Sundhets-kollegium, häröfver hördt, uti underdånigt utlåtande al den 15
Bevillnings-Vlsknttets Betänkande N:o 8. 35 Vidare hemställer Utskottet, i enlighet med hvad Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen föreslagit. att de på sednare åren under benämning krinoliner i allmänt bruk komna fruntimmers-klädespersedlar, hvaraf en ej obetydlig införsel lärer ega rum, måtte i taxan upptagas under en särskild rubrik af följande lydelse: »Krinoliner, förfärdigade af fjedrar, med tråd eller garn om spunna eller omväfda och sammanhållna genom vidsydda band: förtullas såsom »kläder» af band; Aro de af tyg, försedde med fjedrar, tullbehandlas de såsom »kläder» af det tyg, hvaraf krinolinen består.» Då pastellkrita ofta förekommer i trä infattad, till det yttre fullkomligt lika med vanliga blyertspennor, och äfven, enligt hvad Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen upplyst, såsom de sistnämnda tullbehandlats, torde en allmän föreskrift härom, på sätt bifogade förslag innehåller, böra i taxan inflyta. Då nuvarande afgift af 3 öre per skålpund vid införsel af oglascrade och omålade ej specificerade krukmakarearbeten för denna tunga och bräckliga vara kunna anses alltför dryga, hemställer Utskottet, att afgiften för nämnda artiklar måtte nedsättas till 1 öre. På sätt embetsverken föreslagit och i likhet med hvad i Norska tulltaxan förekommer, torde vid artikeln krut tilläggas orden: »och så kallade patroner». Artikeln Ljus har för närvarande i taxan följande uppställning: talg 1 skålp. 3 öre palmitin ...1 » 4» stearin och margarin 1 s 6 » andra slag 1 » 15 » Då emellertid under sednare tid i handeln förekommit flera nya arter af ljus, hvilka icke kunde draga den för »andra slag» bestämda införselstull, hafva Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen föreslagit, att ifrågavarande artikel mätte i taxan upptagas på följande sätt: »Ljus: Vax och spermaceti 1 skålp. 15 öre talg och palmitin 1 » 3 » andra slag 1 » 6» Krinoliner.
Ränte-medel å förskott till Leveranteurer 900,000 20,000 880,000 82: 25. har blifvit utbetaldt för upphandlade persedlar och återstår till godtgörande af kostnaden dels för redan contraherade, men ännu ej fullgjorde lefverancer 321,444: 12. 11. dels för upphandlingen af ännu ej contraherade effecter - 254,141: 2. — g-,- -gg. 14 n S:a 880,032:25- — 304,497: 10. l. 880,082: 25. 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o z$t. 11» äro åter dels använde till förskott åt Le veranteurer 124,266: 52- — dels i Utrednings-Departementets Cassa inneliggande 121,313: 30. 11. dels ock ännu icke af Kongl. Stats-Cont. utbetalde 330,000: S:a 575,535: 14- 11. För ofvannämnde till Utrednings-Afdelningen anviste total-summa af 330,032: 25. är dels upphandling verkställd, dels leverancer contrahe* rade af reqvisita till 15,000 Munderings-jackor och Byxor af kläde, Byxor af lärft, samt ett lika antal Skärp, Bandoler, Flaskor med remmar och 12,997 Mat-tornistrar, äfvensom af reqvisita till 13,000 Kapotter, en del Tältlags-tross och Sjukvårds-effecter, hvarförutan tillgång genom berörde anslag är afsedd till ännu ej upphandlade 15,000 Tschacots, 15,000 Ränslar, 2,003 Mat-tornistrar, kläde till 2,000 Kapotter samt en del knappar till förenämnde Jackor och någon fortskaffnings-tross.. De för åren 1331 och 1832 afslutade och af Utskottet reviderade
Fri inqvartering i stad tillkommer endast och allenast tågande och garnisonerande trupper af Kronans manskap med deras beflvarVeHng1"ärö oc^ stater» samt från Kronans fartyg afmönstrade beberättigade. sättningar med befäl, i följd hvaraf alla så väl militaire sora civile Embetsoch Tjenstemän, hvilka i dem uppdragne ärenden, utan att åtfölja trupp, färdas och åtnjuta skjuts och tractamente efter Rese-Reglementet, eller enligt serskild för tillfället träffad öfverenskommelse, skola vara förpligtade att med qvarter på egen bekostnad sig förse. §• 2. Inqvartering i stad tillhöre Magistratens enskilda försorg och eige ingen Militaire-Befälhafvare, Landshöfding eller Corn» tillhör^Magiraendant, att på något sätt med inqvarteringen sig befatta; atraten*omsorg, dock vare Landshöfding behörig, att, om någon finner sig genom Magistratens åtgärd hafva för när skett, hans besvär i laga ordning till pröfning och afgörande upptaga. §• 3. Magistraten anMagistraten skall ansvara derföre, att ej"någon, som »varar för obehörig 0 - • 1 .. 1 1 b inqvartering. till inqvartering efter 1 icke ar berättigad, må den samma åtnjuta. §■ 4- ^ Inqvarteringjbeinqvartering skall utgå och beräknas för hvar lig beställning"' och en utan undantag, icke efter caracter utan efter verklig beställning, derföre lön åtnjutes. Statssamt Allm. Besv.- och Oecon. Ulsk. Den, sorn innehar mer än en syssla eller lön på a:ne stater, må ej åtnjuta inqvartering för mer än den sysslan, som af högsta lönen ålföljes. Ej helier må den, som icke är af sin syssla i utöfning vara till inqvartering berättigad. §. 6.
Detta är alldeles oriktigt, så mycket mera, som vi ännu ej med bestämdhet veta om någon sådan skrifvelse blifver aflåten eller ej, och under sådane förhållanden är det alltid oriktigt att på förhand binda Ständerna vid ett löfte, som de måhända ej kunna upfylla. Fördenskull vågar jag hemställa, om ej det riktigaste förfarandet vöre, att denria Exp.TJt.sk:ts skrifvelse blefve återremitterad, med förständigande för U t sk :t att i afs:de å densamma afbida frågan om landstingets afgörande, på det att svaret måtte på en gäng i densamma kunna inlagas. Skulle åter R. o. Ad. ej finna detta lämpligt, anhåller jag åtminstone att R. o. Ad. för dess del beslutade att sista meningen, eller den som talar om löftet angide skrilvelsen rör:de landstinget, måtte ur förslaget utgå. Hr von Koch, Nils Samuel: För min del finner jag icke, på sätt Gr. Sparre yrkat, någon anledning, hvarken till återiemiss eller till någon omstöpning af nu föredragne skrifvelseförslag, vara förhanden. En sådan åtgärd skulle, enligt mitt förmenande, helt och hållet tillintetgöra hela detta förslag. Jag tror, att efter allt hvad som i detta ämne blifvit taladt, det är vår skyldighet att aflåta svar, åtminstone på de delar, vi hunnit granska. Det är visserligen mycket illa att vi ej hunnit behörigen granska äfven den sista delen af förslaget eller frågan om landstinget, men då vi veta att K. M:t i sin Nåd. Propos. förklarat, att han ernade, efter inhemtande af Ständernas tankar, öfver frågan höra vederbörande Den 25 Oktober. 34» aukforiteters omdöme, anser jag, att det är vår skyldighet att till K. M:t aflåta en underd. skrifvelse, innefattande beslutet öfver de delar, som hunnit blifva af Ständerna genomgångna; hvarföre jag för min del tillstyrker den föreslagna skrifvelsens aflätande till K. M:t. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Gr.
Dervid förekomma, utom den vid 1K45 års Siats-Revision åberopade föreskrift, alt den sorn afgår ur tjenst med bibehållande af hela eller någon del af lönen på Rikets Allmänna Jndragnings-slat, icke eger rätt alt af civil-statens pensions-inrättning uppbära pension Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 18. 53 (Kongl. Reglem. ilen 11 Juni 1853 § 11) äfven andra bestämmelser uti samma inskränkande syftning, nemligen dels (§ 20). att tjensteman, som, efter erhållet afsked mea pen sion återgår till en beställning med lön, hvarmed delaktighet i Pensions-inrätlningeit är förenad, ifrån den tid lönen uppbäres frånlräder sin pension och är skyldig all, lika med öfriga i tjenst varande delegare, erlägga afgifter lill inrättningen, så länge han Ijensten bibehåller, och dels (§ 21) att icke någon kan för mer än en tjenst pension uppbära, ej heller undfå pension för en tjenst och bibehålla en annan, som berättigar lill delak tighet i Pensions-iurättningen; — hvarjemte Utskottet inhemtal, att, hvad särskildt beträffar skollärarestaten, Kongl. Majlis den 14 Augusti innevarande år utfärdade nådiga stadga för Rikets Elcmentar-Läroverk innehåller (uti 78 §) följande föreskrilt: "Ingår Lärare, som erhållit afsked med pension eller emeritilön. i presterlig eller annan befattning med åtföljande löneförmåner, afräknas å pensionen eller emeritilönen så stort belopp, som motsvarar berörda löneförmåner.”
I anledning deraf, att Utskottet vid för.' slaget i S §. af Norriges Grundlag alternatift hemställt, om en Comité af 12 personer för hvardera Riket, till bestämmande af Konungs myndighetsålder, i händelse Norrska StorTinget ej skulle derom med Svenska Ständerna åsämjas, borde i förhand utses, eller först i den stund, då behofvet deraf kunde inträffa, framställde Herr Gref. ven och LandtMarskalken följande .PropoJ sition. Bifaller Ridderskapet och Adeln, att den föreslagna Comitéen, af 12 personer, utses under denna Riksdag, för att kunna vaFa i beredskap, i fall af inträffande behof? Hvilken med Ja besvarades. Beträffande slutligen de uti 47 §• af Norrska Grundlagen upptagna stadgandea om omyndig Konungs uppfostran, gjorde Herr Grefven och LandtMarskalken, med anledning af den härvid i ConstitutionsUt skottets Betänkande gjorda erinran, en 'fiå lydande Proposition; Bifaller Ridderskapet och Adeln för öfrigt ile i denna 47 §. upptagna stad» gandenf lif. Den 8 Maji ganden, undantagandes blott att Ridderskapet och Adeln anser ett stadgande af den aflidne Konungen, rörande den omyndiga Konungens uppfostran, icke i Sverige äga någon kraft. Och blef äfven denna proposition af Ridderskapet och Adeln bifallen. Hans Excellence Herr Grefven och Landtm Marskalken hemställde, om icke redactioneri af de nu lättade beslut borde öfverlemnas till ConstitutionsUtskottet, som skulle äga att den samma till justering hos Riksens Ständer skyndsamt inlemna. Bifölls. Under det ProtccollsUtdrag häröfver författades, för att, genom en Deputation, till de öfriga Respectiva Stånden öfverlemnas, ankom en Deputation från det Vallöf!. Borj gareStåndet, anförd af Borgmästaren Herr Lagmannen Nenzén, hvilken förmälte, att Ståndet öfver frågorna rörande Sveriges och Norriges förening, samt 41 §.
Län nämnas, att hvar och en af de inom gestrikland indelte 3oo soldat-rotar, består, i medeltal taget, af icke .Ullf ett mantal, som der innehåller 10 öresland, utan endast af 9 ?resoch 7 penningeland, och att hvar och en af de inom Helsingsö, der 16 öresland utgöra ett mantal, indelte 900 rotar, består i jkedeltal räknadt, af endast 18|:dels öresland eller i57g:dels mantal; paremot hvar och en af de uti Länet indelte 2o5 bätsmans-rotar’ medeltal räknadt, består: i Gestrikland af 2T4A:dels mantal, eller jrn öresland, och i Helsingland, 2T8ä:deIs mantal, eller 4^1 öresland, ^utalet af de år 1826 föreslagne extra rotar utgjorde 53|J, för hvila ^en privilegierade jordens innehafvare, vid de till underdånig följd ao af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga föreskrift uti circulär af den 24 Mars i832 med dem hällne sammanträden, enhälligt åtagit sig att, vid inträffande krig i stället tor karlar hålla hästar, med förbehåll att för bräkrotar, som ej lämpligen kunde till hela rotar sammansättas, få erlägga vacans afgift. Skjut sbesväret är äfven ibland de onera, som innehafvare jorden mäste bestrida. Kronöskjutsén är i synnerhet tung derföre, att hästar måste till desse skjutser, som vanligen gä utmed kusten, der innevånarne njuta lindring uti skjutsbesväret, af orsak att de besväras af inqvartering, deraf de inre 'socknarne sällan träffas, inställas från stundom icke mindre än io å 12 mil lrän inställelse-platsen belägne socknar, hvarigenom mångfaldige dagsverken för en sådan skjuts gå förlorade, utan att de derföre erhållande skjutspenningar, oaktadt den förhöjning, som å dem blifvit år i83o beviljad, äro tillräckliga att ersätta de kostnader, som matsäckar åt folket och foder åt hästarne medföra.
Dom i nämnde mål, att »samma yrkande icke kunde i vidsträcktare mån bi»fallas, än att, vid det förhållande att öfrige borgenärerne boskilnads-ansökningen icke »bestridt, enkan skulle vara berättigad att af hvad hon möjligen kunde komma att afstå »af de persedlar, eller motsvarande belopp vid försäljning deraf, hon yrkat att på grund »af Äktenskaps-förord undanskifta, tillgodonjuta hvad som deraf, i fall desse borgenärer »ansökningen i stället bestridt, hade, jemförelsevis till öfrige till samma egendom lika rätt »egande borgenärers fordringar, bordt belöpa sig på dem, hvilka genom domen tillerkändes »sistofvannämnde bergenärer, de der åter ansågos förlustiga all rätt till andel af ifråga»varande persedlar.» Sedan detta Domslut kommit till Justitie-Ombudsmannens kännedom och anmärkning om dess oförenlighet med 2 mom. i 92 § af gällande konkurs-lag blifvit Rådstugurätten meddelad, men Rätten förklarat sig icke finna detsamma emot åberopade lagstadgandet stridande, har remiss till åtal inför Kongl. Svea Hofrätt emot Rådstugurätten» Ordförande och Ledamöter blifvit meddelad. — Bemälde Kongl. Hofrätts utslag öfver åtalet är utfärdadt den 5 November 1856 och innehåller, att som något yttrande i anledning af boskillnads ansökningen ej blifvit af åtskilligo borgenärer afgifvet och desse borgenärer följaktligen, utan att medgifva eller bestrida ansökningen, öfverlemnat till Rådstufvurätten att enligt lag pröfva giltigheten af densamma; alltså och då bemälde borgenärers underlåtenhet att, lika med deras medparter, uttryckligen bestrida den sökta boskillnaden icke lagligen medfört den påföljd för de förre, att anses hafva derigenom eftergifvit eller förlorat den dem i annat fall tillkommande rätt till den egendom, som enkan anhållit att få undanskifta, funne Kongl. Hofrätten nu anmärkta
— Vidare antager Utskottets pluralitet, att det ostridigt måste vara Kongl. Majlis höga rätt att frånsäga sig omförmälde. äfen bland dess företrädare i regeringen ofverlagne, serskilda förvaltning af ön S:t Barthelemy; men om man besinnar, att då, enligt begge Stals-Magternes beslut vid 1812 års Riksdag, berörde förvaltning till Konung Carl XIII öfJeinnades, sådant skedde, icke till honom personligen, ulan till Svenska Konungamagten, hvilken af honom då innehades, synes mig Utskottets nyssnämnde antagande icke vara lagligen grundadt; ty sedan, i ett ellerannat afseende, gränsorne för Konungamagten blifvit i behörig ordning reglerade, lärer väl någon rubbning deri lika litet kunna ensamt af Konungen scmh af Ständerna allena vidtagas. Detta synes oek Kongl. Majit, hafva antagit, då Kongl. Majit öfverlemnat frågan älven lill Sländernes bedömande. Nu, ehuru lämpligheten af 181» års beslut, när det vidtogs, visserligen torde kunna vara tvifvel underkastad, synes mig likväl en förändring deri numera vara lika betänklig: jag fruktar nemligen, att den föreslagna åtgärden blefve för Svenska Stats-Verket alltför betungande, och kan således, för nairn» del, icke tillstyrka bifall dertill." Af Bonde-Ståndets samtlige Ledamöter. Ånk. till Exp.-Utsl. d. 5 April,. U. 11 f. n. Utlåtander i anledning af täckt motion angående utsättande af tiden för nästa revision af Stals-Verkets, Bankens och RiksgäldsGonlorets tillstånd, styrelse och förvaltning.
Utskottet bär trott, att den förstnämde af desa befattningar borde tillkomma den Corps, hwilken, mera talrik och närmare i ständ att känna alla behof och önskningar, skulle äga bäde mera wilja och förmäga att framföra dem; att den sednare äter igen borde tillkomma den, som, mindre Löjd för förändringar, mera i behof af en stadgad sakernas ordning, skulle med försigtighetens längsamhet pröswa, med kunskapernas och erfarenhetens 510 Expeditioner till Riks-StLnden. granskning bedöma hwarjc Förslag och påstående. Da kännetecknet af en god Lagstiftning mäste wara det, att ingen onödig Lag blir gjord, att hwarje allmänt ock »verkligt behof blir iakttaget, har Utskottet smickrat sig att genom en sädan atgärdcrneS fördelning tvid Lagens görande ändamålet sa mycket redigare skulle »vinnas. Utskottet har föreställt sig, att den magt, som får sig uppdraget att föreslå Lagen, ehuru inskränkt till blott denna ' befattning, blir alltid igenom densamma ganska betydlig, och blir det ännu mera i män som desi Förslag rättfärdigas, genom klokheten eller nyttan af deras förcmäl; ock Utskottet har således förmodat, att denna del af Lagstiftande Corpsen deruti skulle äga bade en kalla titt anseende och ett band pä sitt förhällande. Deremot har Utskottet ansett den magt, som skulle besluta Lagen, föranledd igenom sitt interesse att icke antaga stadeliga eller östverflödiga Förslag, återigen igenom sin ställning och sitt behof af allmänna omdömets bifall »vara nödsakad att icke afslä något stadgande, som allmänna opinionens fordringar eller ett wcrkligt behof päkallat. Utur ständ att winna popularitet utan genom »visheten af sina beslut, »'kulle denna Corps i sjelflva inskränktheten af sin befattning finna en anledning »nera att med noggrannhet asiväga bäde sitt bifall och sitt afslag.
Beträffande slutligen den af Banco-fullmäglige fö res lag ne Kamererare, hvilkens syssla skulle bestå , dels uti emottagande, granskning och jemnförelse af alla till Fullmägtige inkomne uppgifter, rörande räkenskapsföi hållanden, med skyldighet att för Banco-fullmägtige anmäla dervid förekomne anmärkningar, dels uti upprättandet af de sammandrag, som äro anbefaldte, samt dels i uppgörandet af de utredningar i räkenskapsväg, hvilka honom af Banco-fullmägtige uppdragas, har Utskottet icke kunnat undgå att inse, det denna befattning, efter numera verkställd realisation, icke bör kunna blifva så mödosam, som den vissa tider tillförne varit, helst Fullmägtige, sedan Banco-verkets förändrade organisation vidtagit, i sådane räkenskapsfrågor, som icke grunda sig på de uppgifter, hvilka till Fullmägtige ingått, lämpligast kunna från vederbörande Åfdelnings-chefer erhålla nödige upplösningar; att således i nyssnämnde hänseende något serskildt räkenskaps-biträde icke erfordras, samt att den föreslagne Kamereraren följagtligen icke skulle erhålla en, emot hans tjenstegrad, med thy åtföljande löne-inkomster, svarande sysselsättning; men då deremot icke kan nekas, hvarken att granskningen af de lill Fullmägtige inkomne uppgifter, rörande räkenskapsförhållauden, jemte upprättandet af sammandrag öfver desamma, är af oundgängligt behof på kal lael t, icke eiler att denna befattning omöjligen kan med Secreterarens mångå och olikartade göromål utan olägenhet förenas, enär, i sådant fall, icke erhölles dea controll, hvilken, till förekom - 4 Barico-Ut skottets Betänkande, N:o 57. mande af lätt skeende misstag, är af vigt i afseende å ifrågavarande, till Banco-fullmägtiges ledning tjenande, sammandrag, hvilka icke kunna, såsom Verkets öfrige räkenskaper, undergå granskning inom Controiloch Bevisions-Afdelningen, har Utskottet, på nu anförde skäl, och med anledning af Banco-fullmägtiges, här ofvan upptagne, förslag till förändrad organisation af deras Expedition, ansett sig endast böra tillstyrka, att vid Banco-fullmägtiges Expedition anslälles ett räkenskapsbiträde, med åliggande att granska och med hvarandra jemföra alla till Fullmägtige inkomne uppgifter, rörande räkenskapsförbållanden, samt, i händelse något dervid befinnes att anmärka, sådant för Fullmägtige tillkännagifva; att ujaprätta de sammandrag, som kunna vara anbefaldte; samt att tillhandagå ej mindre Fullmägtige än Banco-Secreteraren med alla erforderliga utredningar och uppgifter i räkenskapsväg.