Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I.b. 2öFebr. g. 26 Mars 18 Febr. 18 Aug. 125 83 Riksdags-Beslnt. »å OQ co *“* CO »3 > g 1 “ Uh CD ^ 3 S Kiks-Ståndens Beslut. CO cj p? a 2. ^ CD Se CO Cu P CB? K. CD *0 1 O 2 ~ • B crq £ 5’ cp O CD 2. *"* p" 9? S» P cs 3 P-. Pj CD CD “ CD Oj ►—* po c» a CD • CB3 CO w CD C Ridd. o. Prés teBorgareBondeN:o N:0 Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. Ståndet. N:o 8~ Kavalleriet, om afskaffande af fotmöten vid Skånska, se Fotmöten. Kjellenberg, om pension på Allmänna Indragnings-staten åt t. f. förste Bataljons-läkaren F. U 110 4 i 152 24 Se Nionde HufvudTiteln. Klassifiering af Pastorat, se Pastorat. Kieresi-slaten, om anslag till, se Åttonde Hufvud-Titeln. Klockare, angående befrielse för, att fortskaffa Domkapitlens och Kvrkoherdarnes Embetsbref . — 8 — 112 — b. 4 Juli b. 4 Juli å. 7 Juli å. 7 Juli I anledning af återremiss . — 8 — 143 — a. a. 8 Aug. a. a. 8 Aug. a. a. 8 Aug. a. a. 8 Aug. Klockare i Halland, om rätt för att lösa den från deras boställen in natura utgående ränta — 8 — 186 — b. 16 Okt. b. 10 Okt. b. 13 Okt. g. 10 Okt. Klockare-, Organistoch Folkskolelärare, om kungörande i tidningarne af förslag till — 8 — 187 — b. 16 Okt. b. 10 Okt. b. 13 Okt. g. 10 Okt.
R:dr 17 sk. b:ko, motsvarande 204,294 R:dr 33 öre R:mt, eller i rund summa 204,300 R:dr R:mt, hvilket sistnämnde belopp Kongl. Maj:t äskat måtte af Rikets Ständer uppföras å 4:de Hufvud-titeln bland anslagen för materielen, under benämning: »till lifoch släpmunderingar vid rothålls-re gement ena»; hvaremot det nuvarande anslaget till alifmundering för indelta infanteriet» skulle försvinna. Från det nya statsanslaget med sagde benämning skulle sedermera, efter hvad i den Kongl. Propositionen vidare omförmäles, utbetalas ej allenast till regementenas och korpsernas beklädnads-fonder hela den nu dels af kronan och dels af rotehållarne bestridda beklädnads-afgiften, utan äfven till afiönings-fonder, musikkassor, med de flera ändamål, hvarför afgift ifrån vakanta rotar finnes anslagen, ersättning för den minskade vakans-afgift, som af denna förändring blefve en följd; och har Kongl. Maj:t, vidkommande l:sta Lif-Grenadier-regementet samt Kronobergs, Jönköpings och Calmar regementen, der beklädnads-bidraget nu erlägges af soldaterna, som i stället åtnjuta högre förmåner af roten, ansett det böra lemnäs rotehållare öppet att, sedan denna afgift för soldaterna upphört, af soldatens löneförmåner årligen innehålla ett emot beklädnads-afgiften efter årets riksmarkegångspris svarande belopp, så länge dessa förmåner för soldaten utgå enligt de uti nu vanliga kontrakt bestämda grunder. Om den af Kongl. Maj:t nu föreslagna förändringen i afseende å beklädnadsafgiften äfven af Rikets Ständer för deras del gillades, blefve häraf äfven en följd, att sammansättningen af rothålls-regementenas och korpsernas beklädnads-direktioner förändrades bland annat så, att rotehållarnes ombud blefvo uteslutne från an - S Stals-Ulskollels Utlåtande M SO. talet af ledamöterna, likasom rotehållarnes åliggande att deltaga i granskningen af direktionernas redogörelser komme alt upphöra.
För detta ändamål beslutades en undersökning, hvilken, verkställd af Majoren och Riddaren Adelsköld och till största delen bekostad af Blekinge läns landsting, ådagalagt, att hela väglängden är 2 mil 30,000 fot i oafbruten fortsättning af ChristianstadHessleholms-banan; att kostnaden uppgår till 1,400,000 R:dr, under antagande att Christianstad—Hessleholms-bolaget besörjer trafiken emot skälig ersättning, derom öfverenskommelse redan blifvit träffad. Aktieteckning har sedan blifvit börjad och fortgår ännu samt hade, då sista underrättelse ingick, uppgått till 200,000 R:dr, dock voro ett stort antal teckningslistor då ännu ute på cirkulation. Bolagsordning för det blifvande Sölvesborgs—Christianstads-jernvägs-aktiebolaget är redan förslagsvis uppgjord och tryckt. Fördelarne af denna bibana, ej mindre för städerna Sölvesborg och Christianstad, än för den omkringliggande orten, äro lika betydande som lätt insedda. För den vestra delen af Blekinge län skall en snabb och ordnad gemenskap med det bördiga rika Skåne otvifvelaktigt bidraga till hastig utveckling af åkerbruk och boskapsskötsel, hvarigenom bränvinshränningen, som nu är ortens hufvudnäring, sannolikt kommer att småningom utträngas och skola de stora qvantiteter sill, som vid tillfällen af rik fångst nu måste afyttras till underpris, i brist af fortskaffningsmedel, då denna bana blir färdig, kunna betinga ett högre och jemnare pris på Wexiö torg och i landsbygden omkring södra stambanan. Fördelarna för Christianstad och hela nordöstra delen af Skåne äro ej mindre betydande. Den redan anlagda bibanan från Hessleholm till Christianstad skall aldrig komma att tillskynda denna ort de åsyftade fördelarna förr, än den blifvit utsträckt till hafvet. Att särskildt för Sölvesborg ljusare utsigtcr för framtiden sålunda öppnas torde vara obestridligt. Efter att hafva blifvit en ändpunkt vid hafvet för rikets jernvägsnät och såmedelst hafva fått sitt handelsoch trafikområde betydligt vidgadt, skall inom kort tid en behöflig lyftning gifvas åt dess handel, sjöfart och 222 Motioner i Bonde-Ståndet 1865.
I första §:n af denna lag heter det: ”att 128 sk:r eller 2| R:dr Specie skola gälia lika med En R.dr i silfver, efter den, med afseende å slagskattens beräkning i myntet af K. M. och R. St. förändrade 1664 års myntfot.” Följaktligen medgåfvo R. St. sjelfva, att de gjort en myntförsämring. Då var ändring icke farlig, men nu skulle hon medföra stor våda! Jag kan icke inse att man begagnat sig af ordet myntförsämring i 'annat ändamål, än att dymedelst afskräcka oss från ändringens antagande. Mina motståndare hafva till mig hemställt, huruvida jag, som i allmänhet så envist håller mig fast vid det gamla och bestående, icke ville vid detta tillfälle, handla efter samma grundsats. Med anledn. häraf får jag förklara, det jag icke vill bibehålla det gamla längre än jag finner det vara bättre än det nya. Inträffar motsatsen, är jag, såsom nu, genast färdig till förändring. Ur von Kratmer: Till följd af hvad jag å f. m. yttrat derom, alt Specie-R:dro borde hos oss bibehållas såsom myntenhet, enär densamma är en gemensam myntenhet för bela Norden, anser jag mig nu förpligtad att biträda II:- von Hartmansdorffs förslag, att silfverinnehållel i vår Specie-Rulr mätte nedsättas till likhet med de öfriga Nordiska Specierna. Man har, enl. min åsigt, i denna fråga fästat sig för mycket uteslutande vid förhållandet i Hamburg. Betrakta vi förhållandet hos oss samt i Danmark och Norrige, så finna vi, att det leder till mycken obeqvämhet i handel och vandel, att det ena landets silfvermynt icke i värde motsvarar det andras. Jag tror att det skulle blifva till stor fördel för rörelsen, isynnerhet å alla gränsorter, ifall det ena landets mynt vid liqvider ansåges lika fullgodt som det andras. Hvad myntförsämringen eller statsbankrutten angår, så tror jag att dermed icke vore så farligt.
S D. Med bifall till derom af Carl Johan Svensén från Calmar och Carl Anders Larsson från Östergötlands län gjord framställning, beslöt Bonde-Ståndet att inbjuda de öfriga Riks-Stånden att förena sig uti Bonde-Ståndets, beträffande 2:dra punkten i Stats-Utskottets Utlåtande JYs 34, i anledning af Kongl. Maj ts nådiga Proposition om anslag till jernvägsbygnader m. m, fattade beslut, att, med afsla.g å samma nådiga Proposit on, för såvidt den afser att bestämma rigtningen af nordvestra stambanan genom Wermland emellan Christinehamn och Frykerud och anvisandet af medel lill byggande af denna bandel, Rikets Ständer må i underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes till nästa riksdag genom jernvägsbyggnadsoch trafik-styrelserna närmare undersöka och utreda de tekniska förhållandena på Norum —Nilsby-banan och de ekonomiska fördelarne med afseende å hvardera af de båda bansträckningarne. S. D. Föredrogs oell remitterades till Stats-U skottet Rikets Sländers år 1865 församlade Revisorers berättelse angående granskningen af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1863, jemte de i anledning af samma berättelse infordrade och till Kongl. Majit afgifna underdåniga utlåtanden. Den 26 Mars. Från Högloft.
Å handling, på grund hvaraf någon vill utmätning i Norrige söka, skall Konungens Befallningshafvande i det län, der handlingen är utfärdad, pa begäran, eller löre1'unna omständigheter meddela intyg, alt densamma är uilärdad i den form, som för exekution erfordras, samt alt och från hvilken dag del deruti upptagna beslut vunnit egenskapen att medföra ovilkorlig exekution i öfverensstämmelse med hvad i Svensk lag är stadgadt om beslut, som eger laga kraft. Om expeditions-lösen och afgift för stämplad) papper vare lag samma. A bötes-dom, som af Konungens Befallningshafvande till utmätning i Norrige öfversäudes, skall enahanda intyg om form och laga kraft at honom meddelas. § 15. Vid utmätning af böter efter Norrsk Amtmans begäran ege annan ersättning till förrättningsmännen ej rum, än för skjutsoch dagtraktamente såsom för extra förrättningar i Statens ärenden. Lag samma vare, då, på Norrsk Amtmans begäran, stämning delgifves eller förhör med parter eller vittnen i brottmål anslälles vid urtima ting, som för sådant ändamål särskildt blifvit utsatt. Om godtgörelse lill vittnen i brottmål galle hvad lag i Sverige stadgar. Till de här nämnda ersättningar åt förrättningsmän och vittnen förskjutas af vederbörande Landtränteri nödiga medel, hvilka godtgöras Svenska statsverket i den ordning, som i Kongl. Förordningen den 1 Juni 1819 är stadgad. § 16 Förestående sladganden träda i kraft från den dag, Kongl. Majit bestämmer, sedan en motsvarande lag i Norrige blifvit antagen. Vid anställd granskning af ifrågavarande lagförslag hafva Rikets Ständer funnit detsamma vara byggdl på grundsatser, som dels inom den internalionela rätten äro erkända, dels för de förenade Rikena redan vunnit tillämpning genom Kongl Föroidningarneden 11 September 1818 och den 1 Juni 1819, äfvensom all de svåiigheter, som möll lill följd af olikheterne i de begge Rikenas rältegängs-ordningar, blifvit i förslaget på ett tillfredsställande sätt löste.
Herr Cederfchjöld1 Jag har likväl så ofta Ven 2D October /. m. bort den sattsen yrkas emot Riksens Ständer sam. fällt, samt Ridderskapet och Adeln särskilt, att jag trott mig böra anse den för ganska orthodox. Herr Grefven och LandtMarjkalken hemställde , ait så val Herr von Hartmansdorffs ifrågavarande motion, som de af Etskillige Ledamöter, rörande samma ämne, nu afgifne yttranden matte till ConstitutionsUtskotiet remitteras; hvilket bifölls. \rid förnyad föredragning af ConstitutionsTJtskottets den 14 dennes under Nio 64 aflatne, Samt den 17 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af Herr von Hohenhausens, M, Motion, om ett tillägg i AnsvaxighetsLagen för Fullmäktige i Riksens Ständers JtiksgäldsContoir, med afseende å utbetalningen »f mindre Creditivet,* fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma motion till Lagutskottet remittera, Föredrogs å nyo StatsBancosamt Allmänna Besvärsoeh OeconomieUtskottens den jo dennes under N.'o 545 afgifne, samt den ao derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddelte Betänkande rörande Allmänna Magazinslnrättningen, Herr Munck af Rofenjkjöld, Eberhard} ijen 23 Octo ber /, m. 201 anhöll , att Utskottens ifrågavarande Utlåtande mätte ytterligare få hvila på bordet till nästa Plenum. Herrarne Montgommerie, Guftaf, och TVefifeldt, Nils Chriftojfer, förenade sig med Herr Munck af Rosenskjöld. Herr Grefven och LandtMarfjällen förklarade, att då flere Ledamöter begärt att Utskottens Utlåtande måtte ytterligare hvila på bordet , kornme detsamma ock, att, jemlikt 49 §• Riksdagsordningen, derstädes förblifva hvilanda till nästa Plenum, Företogs till pröfning
Énttu lifligare måfte mi beltaga i Belt;mren öfmcr be faror, font ontgifma Santnarlö Sottung odj Sol!, tneb 1;milla mi ttu od beltaga i jorgen öfmer ett Bortgången od; älffab SDlonatl, font mar Sölin od; ©merigeb trofafte mån. 3 ntalternaö råbflag ffall jag alltib föfa att lagga be förenabe rilenaö orb i rättmifans mågffål. Set ntå ide af of] Begåraö, att mi beruti fiola lägga jemma! mårt fmårb, utan att Berdina, Ijurumiba dnbamålet lan minnas genom be mebel, forn ftå ofj till Bubö. Vinber fortfatta Betttöbattben att Bibraga till frcbenö Berna* ranbe, Ijar 3ag antagit inBjubningen till ben longrefj, forn af SrattSmännené jlejfare Blifmit be (äuropeifla tnalterna föreflagen. SHeblallattbe @ubö Beflt;bb öfmer ©merige od; befi foll, afflutar 3ag betta rilSmöte, od; förBltfmer ©ber, @obe -jperrar od) ©mettfle Söldtt, alle fatntligen od) Ijmar od; ett i ft;nnerl)ct, ttteb all konungslig ttåb od) pniteft ftäbfe mdlBemågett. STOCKHOLM, 1863. P. A. Norstedt & Söner, Kongl. Boktryckare. Kongl Maj'Is Nåd. Saar å Rikssalen. t Mion tgl. Maj:ls Svar, i anledning af åtskilliga utaf Rikets Ständer vid in nevarande riksdag antagna Grundlagsförändringar-, Gifvet Stockholms Slott å Rikssalen den 20 Januari 1863.
Borgareståndets, lil. s. 57* 376 'Umeå Magazins t?äkenskaper, örn afskrifning J, å de så kallade skånska gåfvo Spanpmulsmedlen; StatsUtskottets betänkande, bif. af Presteståndef, s. 347- af .Borgareståndet, s. 352. af Adeln, s. 367. Underhålls Summa, angående fastställelse äfen årlig, för H. K. H. P rinsessan, StatsUtskottets betänkande, bif. af Presteståndet, s. 559- återremit. af A* deln, s. 572. bif. af 2>orgareståndet, s. 583. af Bondeståndet, s. 594. Ytterligare Utlåtande bif. af Adeln, s. io4$. Undsättnings-Spannmåls återlevererande, om, till samma KronoMagazin, der den samma uttagits; Statsutskottets betänkande, bif. af Presteståndet, s. 347. af Borgareståndet, s. 352. af Adeln, s. 366. — Skulder, om sökt eftergift för åtskilliga äldre än obetalde. StatsUtskottets betänkande, bif. af Presteståndet, s. 805. af Borgareståndet, s. 830. af Adeln, s. 851. Ytterligare Utlåtande, bif. af Bondeståndet, lil. s. 110. — ■— betalande, om anstånd med; StatsUtskottets be tänkande, återrem. af Borgareståndet, s. 828. bif4 af Adeln, s. 831. Ytterligare Utlåtande, bif. af Adeln, III. s. 73. af Presteståndet, III. g. 33, af Borgareståndet, III, s. 108. af Bondeståndet, III. s. 111.
Vid förnyad föredragning af Konstilutions-Ulskottets Memorial N:o 65, i anledning "af Riks-Ståndens beslut rörande det af Konstitutions-Utskoltet i Memorialet N:o 59 framställda förslag till ändring af 12, 17, 19, dl och 79 §§ Riksdags-ordningen, angående val af Ridderskapet och Adelns riksdagsmän, förklarade Preste-Ståndet sig vidblifva sitt i frågan fattade beslut och godkände den föreslagna voterings-propositionen. S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 45, i anledning af några ännu oafgjorda frågor rörande folkskole—väsendet. Med bifall till Utskottets yttrande i Memorialets första punkt, fann Preste Ståndet för godt frånträda sina och instämma uti Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets här omförmälda beslut. Inbjudningen, att Ståndet måtte frånträda sina i sammanhang med de föreslagna voterings-propositionerna angifna beslut, afslogs, och godkändes berörde vo terings-propositioner, med rättelse dock af den i N:o 1 orätt upptagna summan 20,000 R-.dr till 24,000 R:dr Riksmynt. Utskottets hemställan i sista punkten bifölls; och ansågs detta Memorial i öfriga delar ej föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottels Utlåtande och Memorialer: N:o 217, i anledning af väckt fråga om bestämmandet af pension för Rikets Ständers Justilie-ombudsman. Bifölls. N:o 218, i anledning af erhållna återremisser eller Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande de i Utlåtandet N:o 158 behandlade frågor om stats-bidrag för väg-förbättringar och vatten-aftappningar, jemte andra arbets-företag.
Om vi inför Europas ögon lättsinnigt öfVergifve ett företag, som vi ej kunne kalla förhastadl, utan att jäfva alla andra Länders erfarenhet och deras meningar, som Ridd, o. Ad: Fröt. 129. 150, 102Ö Den 22 Juli f. m. anses för Sveriges största män under Jfne århundraden; livad skulle det verka på ilen aktning; Svenska NationalCaracteren rättvist åtnjutit? Man må ej misstaga sig. Icke endast bland oss är företaget kändt. Det ar bekant hös alla de magter, som mer eller mindre deltaga i Europeiska handeln, emedan Östersjön ej kan vara för dem likgiltig; och då mer än en af dem skulle kanske med fägnad se om vi, genom ett förhastadt steg, skulle försumma våra naturliga fördelar och lemna prof af ombytlighet. Ett afbrott i arbetet skulle nu ej endast betaga Canalen, utan äfven det allmänna, den stora vinst, som man med skäl kan vänta af de kunskaper, de förbättrade arbetsmethoder, hvilka blifva en naturlig följd af det just nu i utveckling varande förslaget, om detta får föras till slut. Denna förlust kan knappast beräknas. Om nu Riksens Ständer, med känsla af den nationalvärdighet, och med beräkning af den nytta Höglofl. Utskotten i deras yttrande framställt såsom driffjäder, äfvensom på här framstälda skäl, skulle med »ann och frikostig uppoffring besluta att tillräckligt understödja företaget; så är det min pligt förklara, att detta understöd kan bli verksamt och till målet ledande, endast i förening med den af mig yrkade garan - Den 22 Juli f. tti. 102? tie. Jag får i anledning häraf vfirchåmt föreslå: ntt Riksens Ständer försäkra det in tren återbetalning af Renta eller Capital utaf Staten skall äskås, innan Actie-ägarnt för sina insatta medel tued säkerhet årligen njuta laglig renta; sä framt ej, såsom mera ledande till ändamålet, och i betraktande af den indirecta nytta Inrättningen lerttnar Staten, det årliga bidraget skulle lernrias utan all vidare fråga om ersättning eller renta.
Ständer om stats-verkets tillstånd och behof skulle äskas de uppgifne anslagssummorna, utgörande för ständiga behof, utöfver nuvarande anslag 129,141 rdr 40 sk., och för tillfälliga behof 781,560 rdr; om hvilket allt utdrag af protokollet skulle Finance-departementet meddelas. Ex protocollo C. O. Vougt. STOCKHOLM, ELMÉN & GRANBERGS TRYCKERI. 1847* 1 Utdrag af Protokollet öfver Civil-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet på Stockholms Slott den 23 September 1847. Närvarande:, Hans Excellens, Justitie-Sfatsministern Herr Grefve Posse, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre, Statsråden: Fåhreeus, Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Pegron, Silfverstolpe, Warn, Friherre Gyll engran al och Faxe. Sedan — —• — Kongl. Maj:t i Nåder tillåtit, att frågan om Bergsoch Kommers-Kollegiernas reorganisation, hvarom förberedande öfverläggningar inför Kongl. Maj:t i Statsrådet förut egt rum, nu finge till slutligt afgörande företagas, afgaf Departements-chefen, Statsrådet Fåhreeus, följande underdåniga anförande: Sedan, i följd af Eders Kongl. Maj:ts befallning, jag undersökt de förhållanden, som nu ega rum med de under Civil-departementet lydande Riks-kollegier , för utredande af den fråga, huruvida icke en förändrad organisation deraf må finnas af omständigheterna påkallad, i ändamål, att åt förvaltningen bereda större enkelhet och kraft, anhåller jag underdånigst att härigenom få inför Eders Kongl. Maj:t framlägga mina äsigter i ämnet. Under Civil Departementet lyda 2:ne embetsverk med kollegialform: Bergs-Kollegium och Kommers-Kollegium. Bil.
Efter det, vid afgifvandet af den uppgift, som borde tjena till ledning för granskningen af fångvårdsmedlens förvaltning, Styrelsen bos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet tillkännagifvit, att den mängd af göromål, som åligga Styrelsen oell dess tjenstemän, hvarken lemnat tid eller arbetskraft öfriga, för aLt verkställa en fullständig utredning af de uti 1841 års räkenskaper, såsom tillgångar och fordringar, utbalanserade medel, hafva Revisorerne erinrat, att Styrelsens tjenstemannapersonal blifvit ökad och löner, ungefärligen motsvarande vederlikars i Kollegierna, för tjenstemännen beviljade, samt att derföre omförmälde utredning, i brist på arbetsbiträde, ej syntes hafva bordt underlåtas; hvarjemte Revisorerne yttrat, alt då de saknat en högst nödig utredning af ofvannämnde balanser, återstode för dem endast att anmäla, det en stor del af fordringarne, sedan flera år tillbaka, oförändradt balanserats i räkenskaperna, och att Revisorerne af meddelade handlingar ej kunnat inhemta, huruvida vederbörande, i allt hvad på dem berott, sökt bereda Staten liqvid och redovisning för en del uppgifna poster. I afseende härå torde Styrelsen få i underdånighet åberopa hvad General-Direktören Livijus Promemoria derom innehåller; och derjemte ytterligare i underdånighet anföra: Sedan Styrelsen, vid 1842 års början, erhållit förökade åligganden, uppstod hos Styrelsen genast tvifvel om möjligheten, att med då befintlig tjenstemannapersonal medhinna de göromål, som från omkring 30 särskilda embetsmyndigheter blifvit på Styrelsen öfverflyttade. Emedlertid, då Styrelsen ännu icke haft tillräckligt rådrum att bedomina vidden af sina nya pligter, och i följd deraf saknade erfarenhet om verkliga behofvet af ökad arbetspersonal, samt Styrelsen var i ovisshet, om ej förlägenheten möjligen kunde snarare vara en tillfällig följd af den inträffade förändringen, än något förhållande, som skulle fortfara, så hade Styrelsen icke någon säker grund eller anledning att då ännu göra underdånig hemställan om någon definitiv tillökning i Embetsverkets personal.
Nattvarden; och jag går så långt, att jag tror t. o. m. att man i visst fall skulle kunna tilltala en prest, som förnekade någon att genast efter skriftermålet begå den Hel. Nattvarden. Gå vi till andra stift inom vårt fädernesland, så tror jag mig med visshet veta, att man der omedelbart efter skriftermålet utdelar H. Hel. Nattvard; jag menar Lunds och Götheborgs stift, der det lärer blifvit af behofvet påkalladt, i följd dels af den dupplicering, som eger rum inom församlingarne, dels af andra svårigheter. Då jag nu anser att denna praxis ej bör få göra sig gällande annat än vid högst sällsynta fall, men tror att en lag, som denna, skulle verka uplösande, så förstår jag icke, hvarföre R. St. nu skulle besvära K. M. att framlägga ett lagförslag, som är icke allenast onödigt, utan äfven ledande till missbruk. På grund häraf får jag för min del yrka afslag å det för handen varande Betänk:t. Hr v. Koch, Nils Samuel: Orsaken, hvarföre man önskar deona förändring, är, såsom den siste värde talaren yttrat, förmodligen den, att behofvet var så trängande att i det fället modifiera hvad Kyrkolagen innefattar; äfvensom missbruk på åtskilliga ställen inrotat sig. Jag lör min del anser att det ej kan vara öfverensstämmande med god ordning, att en så högtidlig akt, som den ifrågavide, skall ske i strid med lagens föreskrifter. I följd deraf kan jag ej annat än understödja förslaget; dock skulle jag, innan jag vidare yttrar mig, önska få veta, huruvida till R. o. Ad. ankommit något Prot.Utdrag med underrättelse om hvad de andra Stånden beslutat.