Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vreden målade sig så tydligt i samma anletsdrag, der Clemens nyss läst fromhet och välvilja. Hon tycktes knappt hafva tålamod nog att höra honom till punkt, och när hon talat ut, steg hon upp och stampade med den lilla foten i golfvet. Hon frågade den unge föreläsaren i häftig ton, huru han kunde våga att taga en vårdslös och uppstudsig slafvinna i försvar mot hennes egen husmoder, samt förklarade, att hennes fel skulle på det strängaste bestraffas, henne sjelf till skräck och det öfriga husfolket till varning. Sedan den första öfverraskningen var öfverstånden, lät dock Clemens icke afväpna sig af Eusebias vrede. Det förundrade och smärtade honom, att en qvinna, så ryktbar för sin fromhet och sin kärlek för det gudomliga ordet, kunde lemna herraväldet öfver sin själ åt en så otyglad vrede, då saken gällde, icke theologiska frågor och den rena läran, utan en obetydlig toalettsak. Han uttryckte i milda, men öppna ordalag sin förvåning häröfver, samt föreställde Eusebia, att om det vore en naturlig och förlåtlig svaghet, isynnerhet hos qvinnan, att i det första ögonblicket gifva vreden rum, så vore det likväl ovärdigt en kristen att framhärda i ett beslut, som föreskrifvits af kärlekens och fördragsamhetens hufvudfiende. Men Eusebia syntes icke hågad att lyssna till dessa föreställningar. Hon riktade nu sin harm äfven emot Clemens. Hon påminde honom om sin höga rang i samhället, och om hans egen anspråkslösa ställning; hon ville icke emottaga förmaningar af en ung och oerfaren gosse; hon skulle klaga för biskop Petros öfver hans opassande uppförande, såvida icke Clemens omedelbart ville erkänna sitt fel och bedja henne om förlåtelse. Under detta utbrott af sin vrede visste dock Eusebia att hålla sig inom en gräns, der harmen ännu låter para sig med behag och förföriskt väsende. Hon liknade i Clemens ögon icke en furie, utan en stolt och befallande kejsarinna. Clemens, hvars bleka kinder öfverdrogos af en stark rodnad, bemannade sig i medvetandet af att ega rätten på sin sida.
N:o 25, i anledn. af väckta motioner om skyldighet för bruk och bergverk samt qvarnar och fabriksinrättningar å landet att deltaga i kostnader för allmänna vägars och broars underhåll; N:o 26, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut ronde be 7 II. 27 210 Den 8 Februari e. m. tänk. N:o 13, ang:de väckt fråga om prygelstraffets afskaffande, m. m.; N:o 27, i anledn. af väckta frågor om uppgifvande af ej mindre K. brefven d. 9 April 1805 och d. G Nov. 1S22, ang:de rättighet till svedjande inom Blekinge län, än äfven det emot svedjande inom bergslag stadgade förbud; N:o 28, i anledn af återremiss utaf betänk. N:o 8, ronde väckt fråga om ändring i K. br. d. 5 Febr. 180S, samt Kammarcollegii derpå grundade kungör, d. 29 i samma månad, angalo besittningsrätt lill kronohemman; N:o 29, i anledn. af gjorda anmärkmr vid Ulskms betänk. N:o 4, öfver väckt motion om förtydligande af förfaltningarne ronde snöplogning. 11. R. o. Ad. åtskildes kl. £ lill 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 8 Februari 1845. Plenum kl. 6 e. m. Fortsattes pröfningen af såväl LagUtsk:s d. 29 sistl. Januari och 5 dennes på bordet lagda mern. N-.o 68, i anledn. af återremiss af en punkt i Utslcs betänk.
Stockholm den 26 Maji 1823» r.oöS Stats-Ut skottets B et änkan den. Ankota den 4 Junii i8a3. Bilaga Litt. K. Utlåtande, i anledning af Riksens Högloll. Stånders Revisorers, år 1820, framstållde anmärkning, rörande förhöjning i Spannmåls upphandlingsprisen för Skaraborgs Län. I^Ierr Presidenten m. m. Baron Focks af Riksens Höglofl. Stånders Revisorer år 1820 anmårkte åtgärd, att genom enskild skrifvelse till Landshöfdingen öfver Skaraborgs Lån, Hans Excellence Pierr Grefve Adlersparre, hafva bifallit förhöjning uti de för samma Lån. af Kongl. Allmänna Magazins-Directionen stadgade pris för Spannemåls upphandlingen år 1819, kan vål Stats-Utskottet för sin del icke gilla, men finner dock icke sådane skål vara för hand, som till särskildt påstående om ansvarighet i detta fall skulle kunna föranleda. X I Stockholm den 26 Maji 1823. N:ö * Sta tsUtskottets JJ et änkan flen. 1067 N:0 191. Ankom den 4 Junii i823. Bilaga Litt. L. Utlåtande, i anledning af Riksens Högloft, Ständers Revisorers, år 1820, gjorde hemställan, rörande Spannmåls-upphandling i de orter der klen skörd inträffat. I öfverensstämmelse med de af Riksens Högloft Ständers Revisorer, uti deras Berättelse andragne skål, anser Stats-Utskottet ej allenast olåmpeligt utan ock tilläfventyrs menligt för den enskilde omtankans verksamhet, att
Statsoch RancoUtskottens den 2 dennes under N.'o 498 afiåtne Memorial , hvaraf inhämtades, att Herr Förste ExpeditionsSecreteraren J. G, Richert förklarat sig icke böra emottaga den kallelse af den 17 sistledne Septetn*. ber, han af Rikets Ständers Fullmägtige öfver 4 Ben 3 Octoher j, m, Banken och RiksgäldsContoiret erhållit att JustitiasOmbudsmans-Embetet tillträda. Herr Grefven och Landt Marshalk en hemställde i anledning häraf, om icke Ridderskapet och Adeln skulle behaga å nästa Tisdag den 7 den^ ises förmiddagen utvälja 12 Electorer och 4 Sup4 pleanter till utseende af en annan Riksens Ständers Justitieombudsman och dess efterträdare. Bifölls. Föredrogs å nyo Statsoch BancoUtskottens oen 23 sistledne September under N:o 475 aflatne, och den 25 derpå följde förmiddagen på bordet lagde, Memorial, med anmälan, att Herrar Fullmägtige öfver Banken och RiksgäldsContoiret, genom ProtocollsUtdrag af den 17 isarajma månad, kallat Herr Förste ExpeditionsSecreteraren och Häradshöfdingen J. G. Richert, att, i följd af det för honom af Riksens Ständer utfärdade förordnande, JustitiseOmbudsmansEmbetet tillträda. Friherre Cederström, Jacob: Då frågan här förra gången förevar om den af Grefve von Rosen väckta Motion angående Val af Electorer till utseende af ny Justitieombudsman, utvecklade jag de skäl, sorn legat emot de Elfva Herrar Fullmägtige* åtgärd att utkora en JustitiseOmbudsman, när Ständerne äro närvarande. Det är således öfverflödigt, att upprepa hvad jag i dea Deri 3 Oclober /, m. 5 delen yttrat.
Lag-utskottet, till hvars utlåtande omförmälde motioner blifvit hänskjutna, har tagit desamma i öfvervägande; och då Herr Grefve Posses berörde särskilda förslag, att ransakningar med häktade personer måtte hållas vid länshäktena, blifvit af Rikets Ständer ogilladt, så lärer ifrågaställa utaf Hr Grefven, under förutsättning af bifall till nämnde förslag, framställda yrkande äfven böra förfalla. Lag-Utskotlels Betänkande, N:o 94. Beträffande sedermera öfriga motioner; sä torde nägot giltigt skäl ej förefinnas för minskning af Nämndemäns antal i Häradsrätten, då brottmål handläggas vid urtima ting; hvadan frågan således beror derpå, huruvida, på sätt Herrman Öbom yrkat, Häradsrätt i allmänhet må anses domför derest tre af nämnden sitta i Rätten. Till stöd för detta yrkande har väl blifvit åberopad den omständighet, att Ägodelningsrätten blott består af tre ledamöter utom ordföranden, ehuru samma Rätt skall handlägga lika vigtiga mål som Häradsrätten; men härvid är dock att anmärka, det ledamöterne i ägodelningsrätten rösta individuelt, hvaremot Häradsrättens ledamöter endast halva kollektiv rösträttighet; och då någon förändring i denna del hvarken blifvit ifrågasatt eller lärer böra äga rum, torde det ej heller vara rådligt att göra den föreslagna inskränkningen. Hos nämnden kan man ej förutsätta någon egentlig lagkunskap, och man kan således ej vänta eller begära, att den skall med samma lätthet och öfvade omdöme, som man har rätt att fordra af den lagkloke domaren, pröfva förkommande tvistiga och invecklade rättsfrågor; men dess röst skall vara allmänna vettets och rättskänslans kontrollerande motvigt, i händelse af skefhet i åsigter eller förgätenhet af pligt hos domaren.
För dem, som önska en något uti alla tider brukat fira genom gåfvor och öfveiraskningar! Utom ett par småsaker, som kärförligare redogörelse öfver detta ämne, hänvisar leksfull omtanke utvalt, erhöll jag alltid på juljag till den af mig skrifna på Hälsovännens aftonen en hundralapp och fick också välja på födelseoch namnsdagen mellan en present och förlag utkomna broschyren. kontanter; och ibland, när ebb vari annalkande, kunde väl en extra-tia smygas i denna min » Muckerkasse ». Med en sådan kan man för resten verka under. Hvartill den allt räckt, det kunde jag själf ibland icke fatta; men nog vet jag, att jag mera användt den för att göra andra glädje än att jag skaffat mig lyxartiklar därför, — möjligen ett och annat redskap för köket, eller ock VI. föreslog jag att släppa till hälften, om jag tyckte ed afsikt har jag ej velat yttra mig i » klädvi behöfde en ny matta, nya gardiner e. d. — Utom penningfrågan », fast jag mången gång känt ofvannämnda fickpengar erbjöd min man mig mig frestad att bemöta åtskilliga inlägg med miockså, att inkomsterna (d. v. s. öfverskottet) från na egna erfarenheter. Men nu, då förunderligt trädgården skulle tillfa.la min enskilda kassa. nog genom damernas egen omröstning priset Men detta afböjde jag af det skäl, att jag tyckte tilldelats en husmor, som själf stämplat sig till det var roligt att i min kassabok då och då ett » huskors » i förbittrade ordalag, och då fru kunna förteckna något på debetsidan. Eljes är Ellen Bergström öppet gillat de i denna uppdenna utväg på landet och i småstäderna visst sats antydda revolutionära emancipationsidéerna, ganska vanlig och äfven praktisk; ty samtidigt har öppnats ett nytt tvisteämne, viktigare än det gifver man hustrun tillfälle att intressera sig för föregående, som kan förtjäna belvsas från flere trädgårdsskötsel och öppnar för henne ett arbetsfält, som är fullt förenligt med kvinnans behåll. stämmelse, på samma gång hon förvärfvar erfaUtan att ingå på enskildheter och ordklyf verier renhet att " på egen hand sköta en gren af ekoi » gift mans » inlägg och de svar han hittills fått nomien.
Om Landt-Rcgering. Committerade hafva redan i underdånighet yttrat att, efter deras tanka, den civila Styrelsen i Provincerne, sådan den för närvarande är organiserad, motsvarar ändamålet och således bör bibehållas. Men detta yttrande har blott afseende på sjelfva organisations-sättet; hvaremot Committerade trott sig finna, att genom Lan. dets olika indelning i Län, Stift, Lagsagor, Domsagor, Fögderier, Härader, Pastorater och Socknar, sammanblandning och omgång i ärendernes handläggning, jemte åtskilige olägenheter i administrativt hänseende måste uppkomma; Betänkande om Rikets Styrelse-Verl. 633 Och då Läne-Styrelsen eger mångfaldiga befatt: ningar, härledande sig, dels ifrån Domaremak. tens föregående åtgärder, och dels från Militairoch Ecclesiastik-Styrelser, samt öfrige inom Provincerne varande Ämbetsverk, synes det, för att bereda den ordning, enhet och kraft, sorn med en väl inrättad Landt-Regering åsyftas, vara af stor vigt, att alla Auctoriteter inom hvarje Province; så mycket som möjligt centraliserades, och att följakteligen förenämnde indelning blefve förändrad, och afpassad efter localförhållanden, samt innevånarnes beqvämlighet. Den enklaste åtgärden härvid synes vara, att hvarje Län, Härad och Pastorat, så vidt ske kunde, arronderades, och att hvardera Länet hade sin Civil-, Militairoch Ecclesiastik-Chef, hvilka, efter möjligheten sattes i medelpuncten. af Länet. Länen, af hvilka flere kunde lyda under en Öfver-Rätt, skulle först fördelas i Fögderier, bestående af ett eller flere Härader, efter belägenhet och folkmängd. Hvarje Fögderi borde erhålla: 1 Fogdt, försedd blott med Constitutorial, att förvalta Civilslyrelsen inom Fögderiet, uppbära Statens inkomster och vaka öfver allmänna ordningen, samt att i öfrigt handhafva Executionsverket, och verkställa Landshöfdingens befallningar.
Den i andra momentet förekommande mellanmening: ”dock endast till dess annan grufegare med arbete från sitt utmål möter,” lärer blifva öfverflödig, om i slutet af § 24 göres det af mig föreslagna tillägg, hvilket i öfrigt innefattar en behöflig utsträckning jemväl till jordegare, emedan också denne, om han möter med arbete från egen grund, änskönt lian icke sökt imnulning, bör ega uteslutande rätt till hela framlida afkastningen, samt följaktligen den främmandes rätt upphöra. Enär lagstiftningen på goda skäl, och enligt Rikets Ständers flera gånger förnyade framställningar, under sednare tider fortgått i den riktning, 44 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 92. att till allmänna domstolarne öfverflytta administrativa myndigheters, och deribland Bergmästares och Bergs-kollegii, domsrätt, samt giltig anledning icke synes mig vara förhand, att nu åter göra Bergmästare och Bergs-kollegium till domare i rena rättsfrågor, finnér jag mig böra i underdånighet hemställa: a) om icke uti slutet af §37 i stället för orden: ”beslut derom meddela; och ege han jemväl etc. kan uppstå” endast må tilläggas orden: Utlåtande derom meddela; b) att § 39, hvars andra moment synes mig ej vara af behof på kalladt, kunde erhålla följande lydelse: Fordrar jordegaren lösen för utmål, och är fråga derom icke genom förening uppgjord, framställe han sitt påstående hos Bergmästaren, sednast vid utmåls-förrättningen; och vare Bergmästaren skyldig att, med gode männen, marken besigtiga och, efter hvad annan mark af enahanda beskaffenhet och godhet i orten högst gäller, uppskatta, samt yttrande i ämnet lill protokollet afgifva; och c) alt, med uteslutande af §§ 40, 41 och 42, mot slutet af författningen följande stadganden intagas: §
Då Lagens stadgande i denna delen icke medfört nå* LngUtskotttts Betarikaniitn. 741 gra olägenheter, som kunde jemföras med {öljderna af den minsta rubbning i ett sådant allmänt moralist tänkesätt 5 då ibland dessa följder ej blott borde räknas det verkliga sedefördärvet, utan äfven det tvång, som för Syskonebarns sammanlefnad ofelbart skulle uppkomma, om de ansågos lika som oskylde, och de hinder som, i följd deraf, anständigheten och misstroendet ofta skulle lägga för Slägtingars välgörenhet emot bröders eller systrars behöfvande barn; då den omständigheten, att speciela tillstånd till ägtenskap vanligen icke vägrades Syskonbarn, ej kunde medföra samma verkan på allmänna opinionen, sorn en högtidlig Lagförändring, hvilken gjorde ägtenskap emellan desse Slägtingar lika ovilkorligen lofliga och strafFet för osedlighet dem emellan lika lindrigt, som om ingen skyldskap dem förbunde; då dylika tillåtelser icke kunde sökas utan att de sökande företedde Bevis, om deras ordentliga uppförande, vid hvilka förhållande sedligheten ännu mera, genom denna anstalt, befästades, och då en gällande Lag, afpassad efter ett Folks oförändrade husliga relationer och verkande på dess moraliska tänkesätt icke borde, Utan dertill påkallande högst vigtiga anledningar, ändras; så fann Hans Kongl. Majit af dessa och de flere skäl, som Justi'ti$Rådet von Strokirch anfört, i nåder godt att bifalla dess underdåniga yttrande, i likhet hvarmed Hans Kongl.
Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen hafva jemväl ansett nämnde sockerslag böra, såsom hittills, tullbehandlas lika med raffineradt socker, särdeles som Ha vanna-terres egde betydligt högre värde äo råsocker och vore af den renhet, att det kunde omedelbart ingå i en allmännare förbrukning samt således i viss mån ersätta raffinadsocker; och hafva embetsverken fördenskull föreslagit en så lydande redaktion: råsocker; raffineradt, alla slag, såsom topp-, kandioch kak-, äfvensom Havanna-terres samt allt krossadt eller pulveriseradt socker. I stället för den å raffineradt socker till 13 öre föreslagna tullsats, hafva sockerbruksidkarne. derutinnan jemväl understödda af bemälde embetsverk, anhållit, att införselstullen måtte bestämmas till 13 Öre, hvilken tullsats, med afdrag för råsockertullen, 8 öre, och med beräkning att 100 råsocker lemnade 80 It raffinad, utgjorde endast ett skydd af högst 13 procent och vore lägre än det skydd, som andra länder, såsom Preussen, Hannover och Danmark, ännu i medeltal medgåfve sina raffinaderier. Den af kommitterade föreslagna tullafgiften, 13 öre, skulle, enligt samma beräkningar, lemna ett skydd från 9 till endast 7,20 procent af förutsatta olika varuvärden från 16 till 20 sk. R:gs per skålpund. Med anledning af denna sockerbruksidkarnes skrift har vidare Teknologiska Institutet afgifvit infordradt underdånigt utlåtande, i fråga om den uppställning utaf tarifen, som kommitterade, i afseende å artikeln socker, föreslagit. Uti detta underdåniga utlåtande förekommer en redogörelse för betydelsen af de olika benämningar, med hvilka särskilda slag socker utmärkas, och hvilka benämningar, hemtade från de skiljaktiga beredningssätten, icke angåfvo den högre eller ringare sockerhalten. Endast denna, men icke de olika berednings-methoderoa, kunde i allmänhet på vetenskaplig väg utrönas; och för bedömande af varuvärdet vore kännedomen om det begagnade reningssättet föga upplysande. Hos en del terres kunde fiih. Ull R. St.
ILdr 39 sk. 3 r:st. för år 187 » delägarne i Bälinge mossar, inom Bälinge härad och socken, för utdikning och aftappning af dessa mossar, å 2,058 ILdr 6 sk., d:o d:o af 102 ILdr 43 sk. 6 r:st. jemte d:o för samma år, och 102 ILdr 38 sk. 4 r:st. för år 1879 » deltagarne i aftappningen af Sandbysjön 1 Wesslands socken af Örbyhus härad, å 3,000 ILdr, d:o d:o af 150 ILdr jemte d:o för samma år, och 149 ILdr 40 sk. 6 r:st. för år 1879 » d:o i upprensningen af Slada-ån och sänkningen af Barknåreeller Griggebosjön i Hällnäs socken af Olands härad, å 3,333 ILdr 16 sk., d:o d:o af 166 » dito i dito af Hufsjön inom Ekeby socken och Olands härad, emot årlig inbetalnirig, efter 1857 års slut, af 8 procent å hela lånesumman, dervid beräknas 2 procents ränta för kapital-återstoden » vederbörande jordegare, för utvidgningen och fördjupningen af Trög dbo dike på gränsen mellan Lagunda och Trögds härader, emot årlig inbetalning efter 1858 års slut af dito dito inom Stockholms län: o till Friherre Fritz
Expediäons~U tskoltets Förslag till und Skrifvelsej N.o 207. $67 § 10. Aktie-bolag lyder under Domstolen i den ort, der bolagets Styrelse har sitt säte. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M:t underdånigst anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 15 Maj 1845. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelil den 14 Maj 1845. Preste-Ståndet den 14 Borgare-Ståndet den i4 Bonde-Ståndet den i5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förmånsrätt för förskott, lemnadt ä varor, som blifvit till försäljning emottagna. (Lug-Ulsk. Bet., N:o 91 och Uti., N:o 107). S. A. K. Enär någon lag icke funnes, som betryggade den, hvilken till försäljning emottagit varor och derpå lemnat varuegaren förskott, för förlust af det förskjutna, i hädelse egaren gjorde concurs innan varorna blifvit försålda och betalda, samt förskottsgifvaren dymedels varit i tillfälle alt sig godtgöra för förskottet, utan denne sednare deremot, om icke varorna blifvit specielt pantförskrifna, i allmänhet ansetts skyldig desamma återställa, utan att deri åtnjuta ringaste företrädesrätt, har hos Riket» Ständer, såsom med rättvisa och billighet öfverensstämmande, samt »f vigt för bevarande af credit och förtroende i så ofta förekommande handelsförhållanden, blifvit yrkadt, det mätte för penningeförskott, lemnade för consigneradé eller under hand insände varor, tilläggas förmånseller panträtt deri, så framt va - 568 Expeditions-UtskoUels Förslag till und. Skrifvelse> N:o 207. rorna befinnas i förskottsgifvarens vård eller blifvit för hans räkning och i hans namn å allmänt förvaringsställe upplagda; äfvensom att enahanda säkerhet och förmånsrätt måtte tillerkännas den, som på Connoissement öfver skeppade varor förskjutit penningar.
» 0 " ^ r Vin leverera vi fraktfritt och emEast India Sherry, ljust golballagefritt vid alla järnvägsstationer och hamnar i Sverige, da bestallnin-1 gen uppgår till minst 50 kronors y %fta l fl. n. SO " Kr. rter. a l 1 » amos. | Detta vin är ren drufva, behagligt | e d en svag muscatsmak. Det rekom1.25 jj; menderas af läkare såsom synnerligen 1.75)) helsosamt, och är, utspädt med vatten, j särdeles angenäm d r y c k. Kr. m e n Gödningsvatten. Litet salmiaksprit hälld i vatten är ett utmärkt gödningsmedel, som är bättre och billigare än de flesta artificiella eller koncentrerade gödningsmedel för krukväxter. Frågor. Skulle någon af Eder, ärade läsarinnor, genom Idim vilja gifva mig beskrifning, på s. k. bondbake ' ser, som brukas vid bröllop och begramingar ibland allmogen, äfven å andra billiga bakelser, sådana som kan säljas för 2 ä 3 öre stycket. Företagsam. För min moder, som lider al ' religiöst grubbel, (för öfrigt klok och frisk) beder jag Iduns ärade läsarinnor om rad och upplysning som hjälp, anstalt, eller passande hem för henne. Ingen är mera tacksam för ett snart svar än Alma. N: r 653. Skulle någon ai Iduns läsarinnor vilja gifva mig ett vackert prof på ettvirkadt eller stickadt sängtäcke? Svar emotses med tacksamhet af Alia — t. Huru skall jag arbeta trefliga, varaktiga och framför allt billiga dukar till matsalsborden, hvilka till antalet äro fem, nämligen » stora bordet », två fönsterbord och två hörnbord? Tacksam. Huru själf förfärdiga några trefliga småsaker, till ett rums prydande? Huru åstadkomma en treflig visitkortskorg? Om snart svar anhåller Tacksam. Vill Stenia vara af den godheten upplysa om hvad som menas med » staflade syltaskar » och huru därvid förfares? Bissan. Kan någon upplysa om, hvarför emaljerada kokkärl svartna sä, fort i emaljen? Är urkokning med soda ej fördelaktig for dem?
Som jag tror, att ingen mer än jag har begärt bifall till belänk., så vill jag nu derifrån afstå, under den förhoppning, att Hr, Mannerskantz är beredvillig ändra sitt förslag sä vida, att der icke skulle stå: ”efter vederbörlig ransakning och dom,” ulan blott: ”blifvit nedilyltad.” Hr Mannerskantz: Oaktadt jag tror, att det är riktigt, att det står ”ransakning och dom,” oell ehuru jag är öfvertygad, alt detta vore det bästa, äfvensom det är öfverensstämmande med hvad som äger rum vid den Preussiska arméen, der en sådan straffclass finnes, till hvilken man kan blifva nedflyttad efter föreg:de ransakning och dom; så, om det kan förena de särskilda meningarne till en enda, vill jag icke motsätta mig borttagandet af dessa ord. H. Ex. Hr Gr. o Landtm, erinrade att, utom Hr Munck, Frih. Stael von Holstein yrkat bifall lill Utsk:ns betänk. Frih. Stael von Holstein förklarade sig vilja afstå från detta yrkande. Hr Bildt: Jag har yrkat bifall till 2:dra punkten i betänk, och afslag å den 3:dje. Hr Mannerskantz: I händelse de särskilda ledamöterna icke kunna förena sig om någon gemensam tanke, yrkar jag fortfarande, alt orden ”ransakning och dom” må fä stå qvar. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han trott sig finna, att både Frih. Stael von Holstein och Hr Mannerskantz förenat sig om den förändring i den sistnämndes förslag, som Hr Munck begärt; deremot bade Hr Bildt yrkat bifall till de 2 första punkterne och afslag å den 3:dje, hvarföre det syntes nödigt att framställa särskild propos. å hvarje punkt. Gr. Cronhjelm: I händelse särskild propos. skall komma att framställas för hvarje punkt i betänk., anhåller jag, att det af mig föreslagna beslut mätte fä göra sig gällande för hårla punkterne. Hr von Hartmansdorff hegärde, att Gr.