Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Länsfängelsebyggnadens i Umeå öfverlåtelse innevånare , » i Östersund öfverlåtelse till Jemtlands läns innevånare . » i Hernösand » till Wester-Norrlands läns innevånare » i Sundsvall » till » » Läns-residens i Jönköping .. » i Carlskrona » i Wisby Läroverksbyggnaders byggande i Wenersborg, Upsala, Christianstad, Carlstad, Westervik och Skara Löneförhöjning för registratorn och kammarförvandten i Fångvårds styrelsen ... » till Kammar-kollegii notarier » till » kammarförvandter » åt underståthållaren . » åt Konungens fogat och dennes kanslist » för åtskilliga landskamererare » åt agronomen Nathorst » » landi bruksingeniörer » » landtb» uksstipendiater » » navigationsskolelärare » » styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader » » vaktmästaren vid Riks-arkivet » » bibliothekarien och 2:e vaktmästaren vid Kongl. Bibhotheket .. » » vissa lektorer . » » vissa elementarläroverks lärare Lönelillökning åt rektor vid 5-klassigt läroverk Löneförbättringar vid indelta arméen . Lön åt en kronofogde och häradsskrifvare i Wester-Norrlands » åt en länsman inom Ludvika socken - » till underlärare vid navigationsskolan i Göteborg . » åt en professor i juridik vid Upsala universitet » åt en laborator i medicinsk kemi . Löner åt Irenne nya landtbruksingeniörer Lönereglering för landtstatens tjenstemän Lönelursberäkning för universitets-docenter Lönnroths, A, Major, enka, pension åt ... M. Magasinsbyggnader å Ladugårdsgärdet Malmö hospitals förflyttning Mandelgren, N., understöd åt Manilla, förhöjdt anslag till . Mariestad—Moholm, jernväg mellan Markegångsprisens bestämmande, förändring i Mathesius, J, Adjunkt, pension åt Mathållning för garnisons-regementena Mediko-pneumaliska anstalten i Stockholm Missvexlår, behöfvandes undsättning under Molins »bältespännare», gjutning i brons af. Mossutdikning inom Ryssby m fl. socknar Musikaliska akademien, anslag till Musiklärare, förhöjdt anslag till
Jag har då trott mig icke kunna underlåta att ånyo hänvisa till den undersökning af ämnet, som innehålles i den nyss här nämnda underdåniga skrifvelsen, samt hemställa, om icke Rikets Högloft Ständer skulle finna nödigt att nu lägga någon verksam hand vid ärendet. Ur 1849 års berättelse bör jag erinra om det af mig uppgifna förslag till hämmande af tryckfrihetens missbruk. Det gick derpå ut, (sid. 9) att från don stora publiciteten eller folklitteraturen, hvars öfverhand tagande välde uttränger den sanna upplysningen, upphämta åt den bättre litteraturen en ökad utvidgningskraft och en fortskyndande rörelse, tvinga den ena att till godtgörande af de skador, hon tillfogat den andra, kringföra jemte sina förvillelser äfven hvad som tjenar till dessas botande, när nemligen upplysningen äger botemedel att erbjuda, och ett skäligt anspråk på upprättelse henne tillkommer. Grunden härtill lage uti den förmodade rättvisan deraf, att utgifvare af periodiska skrifter, för hvarje gång de gifva offentlighet åt något som länder till mehn vare sig för enskild person eller lör framgången af en litterär produkt, ansåges vara förpligtade att i fortsättning af samma litterära arbete, som varit organen för detta menliga yttrande, och utan annat dröjsmål, än sorn pröfvades alldeles oundgängligt, gifva offentlighet, i lika stor och pa lika sätt spridd upplaga af detta arbete, åt en uppsats at' till och med dubbelt så stor vidd, som anförandet, hvaraf den föranleddes, när sådant begärdes af den, sorn personligen blifvit af publicisten menligt omtalad, eller den författare, hvars tryckta skrift varit af publicisten menligt omförmält. — Härmed syftades ej blott på sådana anfall, som under namn af förklenliga kunde vara ansvar, underkastade, utan ock på alla sådana, hvarigenom orättvis skugga kastades, vare sig på personers lefnad, rättsförhållanden, förtjenster, eller på ett litterärt ar - bete, dess rätta förstånd, syftning, värde, genom hvilken orättvisa dels personens anseende kunde lida, dels allmänna omdömet öfver ett litterärt arbete missledas.
Nio 168, i anledning af Kongl. Majits nådiga Proposition om anslag för åvägabringande af ifrågasatt förstärkning af Kongl. Majits Högsta Domstol; Nio 169, i anledning af väckt fråga om beviljande af anslag till Magister M. Wiberg, såsom honorarium för en af honom uppfunnen räkne-maskin; och Nio 170, i anledning af väckt fråga om sammanfattning och skiljande från Vester-Norrlands läns arkiv af de allmänna handlingar, som röra Jemtlands län. 678 Prot.-Utd.rag Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Uppå af Herr Wcern väckt fråga, beslöt Ståndet, för sin del, gemensamt sammanträde af Riks-Stånden, för öfverläggning, i anledning af Sammansatta Stalssamt Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 24, angående Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse med förslag till förändrad organisation af Hypotheks-inrältningarne i Riket; och blefvo de öfriga Riks-Stånden vördsamt och vänligen inbjudna att i detta Borgare-Ståndets beslut sig förena. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Efter ånyo skedd föredragning godkändes Stats-Utskotlets Utlåtanden: N:o 161, i anledning af väckta motioner angående tillåtelse för Aktie-bolaget för jernväg mellan Köping och Hult att återbekomma återstoden af de till säkerhet för jernvägs-anläggningens fullbordande i Stats-kontoret deponerade medel; N:o 168, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om anslag till åvägabringande af ifrågasatt förstärkning af Kongl. Majlis Högsta Domstol; N:o 169, i anledning af väckt fråga om beviljande al anslag till Magister M. Wiberg såsom honorarium för en af honom uppfunnen räkne-maskin; och N:o 170, i anledning af väckt fråga örn sammanfattning och skiljande från Vesler-Norrlands läns arkiv af de allmänna handlingar som röra Jemtlands län. S. D.
Guds Ord och sakens beskaffenhet, menas med kristelig andaktsöfning och huru beskaffad denna bör vara, för att upfylla sitt ändamål. En kristelig andaktsöfning innefattar hufvudsakligen 2:ne stycken: 1. Bön, förenad med lof och tacksägelse, i. Guds ords betraktande, med derpå grundad undervisning, tröst och förmaning. ”Beder” — ”ransaker skrifterna”: sådana äro de korta, men eftertryckliga och oändligt innehållsrika ord, hvarmed dessa, den kristeliga andaktens begge hufvudstycken, blifvit oss af Herren Jesus anbefallda. En sådan andaktsutöfning kan vara antingen enskild, eller huslig och samfäld, för flere gemensam, eller ock offentlig, allmännelig. Alla dessa tre slag af andaktsöfning ega i Guds ord grund och stöd för sin tillvaro. De anbefallas äfven alla i vår kyrkolag. Det säges der dels (2: 11): ”Om bönens nytta och nödvändighet skall folket ofta och fliteligen underrättas”; dels (12: 1): ”Folket skall undervisas om en rätt sannskyldig böns egenskap, kraft och nytta, samt förmanas dagligen att åkalla Gud hemma uti husen, så väl som allmänneligen och enhälleligen i församlingen hafva förböner, förböner och tacksägelse .”; dels ock (13: 1): ”uti församlingarne skall man också lofva Gud med sång, spel och musik”. Rörande sättet för enskilt andaktsöfning är icke, torde ej eller böra vara något i lag föreskrifvit. Ordningen och sättet vid Den 11 Januari. 137 elen allmänna gudstjensten föreskrifves deremot noggranut i kyrkolagen och serskilta författningar. Dervid skola begagnas vederbörligen pröfvade och antagna handböcker. Husandakten stående emellan och förmedlande dessa begge, har, enl. min öfvertygelse, med rätta hvarken lemnats alldeles i saknad af allmänna föreskrifter, såsom den enskilta, eller genom dylika blifvit så noga anordnad, som den offentliga.
Jag reserverar mig mot en sådan likgiltighet för nödvändiga förbättringar inom Kyrkan, oväntad i ett Protestantiskt land och oförenlig med de grundsattser i dylika fall, hvilka redan i tjugu år varit följda af Begering och Ständer, Att en Öfversedd Evangelii-hok enligt sakens natur förutsätter en öfversedd Bibelversion, har jag för min del icke blott erkännt, utan äfven vid frågans förra be-, handling sökt fästa uppmärksamheten på de hinder, som möta nya Evangelii-bokens snara införande, derigenom att nya Bibelöfversättningar ännu saknas. För att afhjelpa dessa har inom Högv, Preste-Ståndet det förslag blifvit gjordt, att de stycken, som utses till Prediko-Texter och Epistlar, skulle på förhand af Bibel-Commissionen öfverses, innan de i nya Evangelii-bokeu upptagas. Detta förslag torde väl ha sina betänkligheter; men de, som Utskottet framställt, synas mig åtminstone föga betydliga. Det är sannt, att Bibel-öfversättningen bör utgöra ett fullständigt helt, hearbetadt efter allmänna, hela verket igenom följda grunder. Men just dessa grunder måste väl redan vara uppgjorda och stadgade, emedan arbetet i an - Allm. Besv.*• o oh Oea-Utskotteis Uti. 29 nät fall icke ens kunde anses påbörjadt. Om, sorn man hoppas, Bibel-öfversättningen kan fulländas af samma personal, som dermed för närvarande är sysselsatt, så kan ej eller, i afseende på dessa allmänna grunders användning vid utförandet, någon annan individuel skiljaktighet ega rum än den, som i allt Fall blir en nödvändig följd af arbetets fördelning på flere. Jag kan icke eller dela den yttrade farhågan, att en olika version af texterna i Evangelii-boken och Bibeln skulle för det religieusa sinnet medföra någon oro och föranleda till tvekan eller likgiltighet. Ty om olikheten blefve sådan, att den kunde medföra dylika följder, så vore väl dessa snarare att befara af hela den nya Bibelöfversättningen, än af en partiel j och skälet gällde emot en ny öfversättning i allmänhet , så länge den gamla funnes qvar till jemförelse.
Uti huset umgicks ett ännu ungt, alltid svartkläddt fruntimmer, som nu och då kom på ett besök för halfva dagen, emedan hon bodde på landet en mil från Stockholm. Ehuru något blekt, var hennes ansigte så skönt tecknadt, hennes stora mörka öga blickade så mystiskt lockande, kanske fordom med modets bländande, nu med vemodets dunkla glans, och hårets glänsande mörker göt sig så rikt kring halsens lena hvithet, att den, som första gången såg henne, ovilkorligen slogs af häpnad, såsom skulle han sett något underbart främmande. Hon kunde kanske vara ett par och trettio år, att döma af de förbleknade rosorna samt de något eftergifna formerna och hållningen, som icke mer egde ungdomens spänstighet; hvartill ett drag af lidande kring de fulla men blekt färgade läpparne syntes vittna om genomkämpade strider. Men allt detta lade ett nästan ännu mera retande draperi af själfullhet öfver hennes genuina skönhet. Hade man hört talas om Märtha, så skulle kanske förvåningen stigit, då man fick veta, att man nu just betraktade samma unga, öfvergifna qvinna. Ty huru någon man kunnat fly undan för ett sådant qvinnohufvud, då det när som helst stod honom fritt att lätt föra tvenne finger långsåt den herrliga profilen, smekande låta handen glida utför den veka kinden, utför halsens sakta böjning – aj! – djerft begrafva den i de mörka lockarne och med tjusta blickar suga strålarne ur ögats dunkelt lockande djup – huru han kunnat öfverge allt detta, det föreföll en betraktare obegripligt. Om Fredrik hade man nu på mer än tre år icke hört det minsta. Han hade ifrån Göteborg rest öfver till England, men ingen visste hvart, och först mot slutet af första året efter skilsmessan fick man den underrättelse, att han vistats i Hull. Märtha hade då genast skrifvit honom till, men intet svar hördes af, och det var mer än troligt, att brefvet icke kommit honom tillhanda, emedan en derom anmodad sjöfarande ännu samma höst förgäfves anställt efterspaningar efter hans adress på orten.
Ståndet gjort till förmon för afskedstagande tjenstemän, med bibehållande af lön i Kongl. Kammar-Collegium. 11:0 Kongl. Sundhets-Collegium. a) Ståndet biföll, så väl det af Kongl. Maj:t äskade och af Utskottet i Utlåtandet N:ris 40 och 193 tillstyrkta och vidhållna ytterligare årliga anslag å staten för Sundhets-Collegium af 4,110 R:dr 33 sk. 7 r:st, som ock det af Utskottet föreslagna vilkoret om en successiv reglering af Collegii stat. Den af Kongl. Maj.t föreslagna, af Utskottet tillstyrkta, öfverflyttningen af Medico-Theologiska stipendierna till 10:de Hufvud-Titeln godkändes. b) Provincial-läkare-vården. Ståndet fann för godt, med ogillande af hvad Utskottet föreslagit, bevilja de nu varande e. 0. Provincial-Läkare, äfvensom de nu föreslagne 8 nya, hvilka, efter föregången undersökning, kunna anses nödiga att antaga, en årlig lön af 450 R:dr Banco hvardera, med vilkor likväl, alt utan menigheternas begifvande och Sundhels-Collegii hörande med denna beställning uågon annan icke förenas. c) Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet. Ståndet fann för godt bevilja den af Utskottet utöfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition föreslagna löne-förhöjningen af 400 R:dr lill hvardera af de vid Institutet anställda 6 Professorerne, hvilkas årliga lön således kommer att utgå med 1,600 R:dr för hvarje. Deremot blef det af Utskottet dervid fästade vilkoret, att en yngling, som vid Universitetet genomgått en förberedande Pbilosophisk curs, må kunna vid Institutet fullborda sin bildning i Medicinska yrket, till erhållande af Medicinae Doetors grad, ogi liad t och afslaget.
Af den speciella utredning, som Utskottet sålunda framställt, behagade Rikets Ständer inhemta, att, med undantag af de fonder, som vid innevarande Riksdag varit eller blifva föremål för Rikets Ständers serskilda pröfning, samt Reserv-fonden, om hvilken Utskottet här efteråt sig yttrar, utgöras öfrige, på den vid Herr Wedbergs motion fogade förteckning upptagne, medel af sådane behållningar, som äro till bestämde utgifters bestridande anvisade och säkerligen numera jemväl till större delen dertill använde; hvadan, och då enahanda förhållande eger rum med öfrige förvaltande Verks i Riks-Hufvudboken upptagne Cassa-tillgångar, Utskottet hemställer, alt Herr Wedbergs motion, i hvad den rörer omförmälde Cassa-behållningars öfverlemnande till Riksgälds-Contoiret, må förfalla. 16 Stats-Utskoltets Utlåtande, N'.o 353. Då Utskottet derefter öfvergår lill besvarande af det väckta förslaget, alt den så kallade Reserv-fonden måtte tillställas Riksgälds-Contoiret, bar Utskottet tillika, i öfverensstämmelee med hvad uti Utlåtandet N:o 76, 132 §, är vordet yttrad t, ansett sig böra taga i öfvervägande, hvad Rikets Ständers år 1839 församlade Revisorer angående nämnde fond anfört. Ifrågavarande fond, hvilken utgöres af alla de Stats-Verkets tillgångar, hvilka vid hvarje års slut, enligt Hufvudboken, befinnas utöfver hvad som erfordras för anvisade, fastän icke bestridde, utgifter eller andra skulder, hvarför Siats-Verket då häftar, har, på sätt berörde Revisions-berättelse jemte Kongl. Slats-Contoirets i anledning deraf afgifne yttrande jemväl utreder, tillkommit af de medel, som sedan äldre lider varit tillgänglige och samlade för besörjande af årets utgifter, intilldess de uti Riks-Staten dertill beräknade inkomster inflyta, hvilket numera hufvudsakligen icke förr än påföljande året inträffar.
Memorialmed förslag till voterings-proposition, i anledning af Ri/cs-Ständens skiljaktiga beslut i fråga om hegardt anslag eller lån för staden Christianstads kostnader till följd af kolera-farsotens härjande derstädes under höst-tiden år 1857. (R:gs Afd.) Uti sitt rörande detta ämne, under 254, afgifna Utlåtande, har StatsUtskottet hemställt, att Herr A. F. Ericsons väckta motion om beviljande åt ofvannämnda stad af ett anslag utan återbetalnings—skyIdighet å 15,000 R:dr R:mt, eller, i fall ett dylikt anslag ej kunde erhållas, af eli räntefritt lån å 20,000 R:dr samma mynt, att under loppet af nästföljande tio år med 2,000 R:dr årligen återbetalas, icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Enligt Utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag, har sagde Utlåtande blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Ronde-Ståndet godkändt; hvaremot Presteoch Rorgare-Stånden, med afslag å Utskottets hemställan, beviljat staden Christianstad, till lindring i de genom kolerafarsotens härjande derstädes sistförlidet år staden åbragta kostnader, ett lån af 20,000 R:dr R:mt, att från Riksgälds-kontoret utgå och under nästföljande 10 år återbetalas med en tiondedel årligen, hvarjemte 4 procent årlig ränta å skuldsumman borde erläggas.
De Två StatsMinistrarne innehafva Rikets högsta värdighet; StatkRudcn ege lika anseende med de högsta, och JustitiaeRuden, med derintill närmast varande, Milit aire Ämbetsmän. § 35- StatsMinistetn för Utrikes Ärenderna, StatsRäden, Presidenter och Chef er för Collegigr eller i dessas ställe inrättade Verk, 504 Constitutions Ltskottets Betänkandtn, ExpediLionsChefer i StatsförvaltningsBepartementen, OsverStåthållaren, UnderStåthällaren och Politiemästaren i Hufvudsta, den, Landshöfdingar och Ståthållare i Landet, Fäll.Marskalkar , . iin> na sig därtill skäl ega. § 42. Orden ”och StatSccreterare" utesluta' § 43* Går Konungen i fält - förordne Han Justi ine StntsMinistern oci 7re andre Ledamöter af StatsRudet, sorn der i ke ega föredragande befattning, at föra som 8 § stadgar, § 99- Orden ”Rikets Allmänna Ärendens be redning" utesluLas. § 102. Denna Domstol, som RiksRätt kai las CcnstitutionS-XJtskottets betänhandcn. 305 las ■" deruti före ordet; Fyra de äldsta StatsRåd, Presidenberne uti alla Rikets Collegier, högste Befälhafvaren Escadern af Ar. méens Flotta, Fyra de äldsta Råd i Svea Idof Rätt, Två de äldsta Råd i HammmarCollegium och KammarRätten, samt deb äldsta Råd i hvarje af Rikets öfriga Collestzer. Då antingen ->»-«— >—» — om Tolf deruti sitta. Ar Presidenten i Hofrätten af laga förfall eller jäf hindrad, företräde dess ställe det äldsta Civila Stats Piådet. Denna Domstol åge __ åter insättande i Rikets tjenst, § 106. Finner Utskottet af dessa Protocoll att någon StatsRudets Ledamot eller någon “or tillfället förordnad Föredragande, eller den Embetsman, som i Commandomå!
R:dr och åt den sednare 400 R:dr; i afseende hvarå här åberopas hvad 1845 års Revisions-berättelse uti enahanda ämne innehåller. § H Af räkenskaperna inhemtas, att L. W. Brandenburg, som blifvit den 8 November 1844 utnämnd till Ingeniör vid General-Laudtmäteri-Kontoret, uppburit lön i denna egenskap år 1845, fastän han, såsom Stads-Ingeniör i Götheborg och derstädes bosatt, icke kunnat förrätta den befattning, hvarför lön åtnjutits. I följd af Revisorernes skrifvelse till Herr Justitie-StatsMinistern med begäran om upplysning i berörde hänseende, har väl blifvit af Öfver-Direktören för Landtmäteriet, den 21 nästlidne Oktober, uppgifvet och styrkt, att Kommissions-Landtmätaren O. Ljunglöf, som af Öfver-Direktören förordnats lill vikarie för Brandenburg, af den sistnämnde uppburit en emot hela lönen svarande ersättning; men då ett dylikt förfarande icke äger något stöd af författningarne, samt skulle, om det länge fortsattes, kunna hafva till följd, dels att Brandenburg, utan att vara i effektiv tjenst, omsider Liefve berättigad till pension af Stats-Verket, dels att yngre tjenstemän utestängdes från befordran, kunna Revisorerne icke underlåta att förhållandet hos Rikets Ständer anmäla. § 12. På grund af Kongl. Brefvet den 20 Februari 1845, äro, i anseende till bristande utrymme i Kronans hus, under det året utbetalda 200 R:dr till hyres-ersättning för Tabell-Kommissionens arkiv.
S. D. Föredrogs Stats-Utskottets memorial N:o 1, angående förökad Ganeelli-betjening i Utskottet, och fann Ståndet skäligt att tili den i memorialet gjorda hemställan lemna sitt bifall. S. D. Remitterades tilt Bevillnings-Utskottet följande motioner, nemligen: l:o af Nils Pehrsson från Södermanlands Län: att ali personell bevillning efter första Artikeln af nuvarande grunder för allmänna bevillningens o o O utgörande måtte upphöra; 2:o af Jonas Kylander från "Wermlands Län, om de såkalla de stämmoböternes upphörande; 3:o af Petter Pehrsson från Ädelforss i Jönköpings Län, om den så kallade skyddsafgiftens upphörande; 16 Vrot. Utdr. d. 5 Februari iS/fo. 4:o af Anders Jonsson ifrån Tuna i Östergöthlands Län,oni försvinnande af all personell bevillning samt 5:o af Nils Magnusson från Calmar Län , om de så kallade stämmoböternes upphörande. S. D. Remitterades till Banco-Utskottet Petter Pehrssons från Calmar Län motion, alt Binco-styrelsen må vid förnyande af inteckningar för Bankens fordringar endast' förnya inteckningen för det resterande fordrings-beioppet och ej för hela primitiva lånet. S. D. Remitterades till Bancooch Lag-Utskotten Petter Pehrssons från Calmar Län motion om upphörande af Bankens egande Forum Privilegiatum i Svea Iiof-Rätt. S. D. Remitterades till Lag utskottet följande motioner, nemligen: l:o af Johan Andersson frän Upsala län, omförändringar i Kongl, Förordningen den 9 Maj 1835, angående lösöreköp; 2:o af Pehr Mårtensson från Jönköpings län, i samma ämne; samt 3:o af Nils Magnusson från Calmar län, i samma ämne. S. D. Remitterades till Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten följande motioner, nemligen: l:o af J. O.
Hans Txeelkence Herr Grefwe sk kl 2 ! nZ, hegärde att i den händelse discutzion komme att äga rum, honom äfwen mätte tillätas, att fä Den 2 Octobee. fä kala, men Made, att, sedan Herr Landt, Mar, skalken förklarat ämnet böra afstanna, hade han ber, »vid ej nägot att påminna. Ropades att Herr käldman mätte fä tala. Herr Grefwen och Landt-Mar« skal k en anmärkte, att det wore mot ordningen stri, bande att öfwer nägot ämne ventilera, när ?ienum wore anslagit, säsom nu, endast till justering och up, läsning af handlingar; att Riddarhus, Ordningen äf, wen tilläte Landt,Marskalken att föreskrifwa tider och timmar till deliberation; att bet säledeS wore hans rättighet att löta biscutzionen upphöra, att Protokollet nu wore justerabt, och ämnet i kraft deraf aldeles afstan, nat. Härefter ropades ätskilligt som ej till Protokollet kunde fattas. Herr ? LbIman erinrade, att det wore just i anledning af justeringen han begärde fä yttra sig, att han blott ästundade fä lägga betta yttrande till acterna; att han alldeles icke dcrä begärde proposition, - och att rättigheten att yttra sig i följd af justeringen kunde honom af Herr Ereswen och Landt, Marskalken icke fbrwägras. Friherre 8tsö1 von blollsiein, 6or6t2 anmärkte, att nägon rättighet utur Riddarhus.Ordningcn icke kunde anföras, emedan den samma wore upphäfwen genom ingrehen till nu fast, stälda och bcswurna Regerings-Formen, och yrkade att om Riddarhus-Ordningen säsom gällande äbcropadcS, wore ett sädant äbcropande mot Constitutionen. Herr 1126 Den 2 Oktober.
Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Är enden, hållet inför Hans Maj: t Konungen i Stats-Råde t å Stockholms Slott den ii Oktober 1859. Närvarande: Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Minislern Friherre Be Geer. Håns Excellens Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne, Friherre Manderström, Siats-Råden Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. Departements-chefen, Stats-rådet Herr Grefve Hamilton föredrog i underdånighet följande ärenden, rörande dels regleringen af Åttonde Hufvudtilelns så väl ordinarie sorn extra stat, dels vissa anslag att å allmänna Indragningsstaten uppföras, och anförde dervid i underdånighet: l:o. Vid sistlidne Riksdag beviljade Rikets Ständer för Kanslistoch Kopist-gra derna inom Ecklesiastik-Departementet följande anslag, nemligen: 2 Kanslister å 1,242 Rdr 2,484: — 5 Kopister å 619 Rdr 50 öre 1,858: 50. Bil. N:o 6 till Kongl. Maj:ts Nåd. Till biträde åt den nya Afdelnings-Chefen inom Departementet . 1,800: — Till befrämjande af göromålens gång inom Kanslistoch Kopist graderne 2,257: 50. — Under åberopande af de skäl, Chefen för Finans-Departementet i underdå nighet anfört till stöd för behöflighcten af vissa Kanslistöch Kopist-löners uppförande på ordinarie stat, hemställer jag underdånigsl, det täcktes Eders Kongl. Maj:t föreslå Rikets Ständer den olika fördelning af ofvannämnde anslag, alt i Staten för Eeklesiastik-Departementets Expedition måtte uppföras: 2 Kanslister å 1,800 Rdr 3,G00: — 2 Kopister å 1,000 Rdr 2,000: — Till biträde ål Chefen inom Departementets Afdelning för allmänna undervisningen 1,800: