Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
och då man det ej kan, kan man ej heller bestämma någon tanka om huru stor Bevillningssumtna hädanefter må kunna utgöras. Jag hemställer således vördsamt till Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalkeo samt Högled. Ridderskapet och Adeln om »j 46o Den 17 Fehruarii. denna motton såsom overkställbar, må få förfalla, Nso 13, Herr Heijkenskjöld y Ludvig Detloff• Om en motion skall anses stridande mot Grundlagarne, mäste den vara sådan att dess antagande skulle upphäfva eller motverka ett mtryckeligt stadgande i lagen, och af denna beskaffenhet kao jag för min del icke finna den föreslagne motionen vara, RiksdagsOrcfningens 30 §. ålägger StatsUtskottet att till Riksens Ständer uppgifva huru mycket genom bevillning bör utgöras; motionen åter åsyftar ett utlåtande från bevillningsutskott om beloppet af de summor, Utskottet anser Riket i närvarande belägenhet kunna utgöra såsom be.? villning. Ett sådant utlåtande skulle endast lemna upplysning om den tillgång genom be.» vtllning hvaröfver Rikets Ständer skäligen kunde disponera, som på intet sätt inskränkte Rikets Ständers rätt och frihet att sedermera fastställa bevillnings-sutrtman till det belopp forn StatsUtskottet uppgifver böra utgöras genom allmän bevillning. Ej ejler torde motionen kunna anses vara Stridande emot 31 § Riksdagsordningen, då i densamma ej föresläs något som lagger hinder j vägen för Bevillningsutskottet att uppgifva de allmänna grunderae för den blifvande beyillningecs fördelning, och sedan summan är Den 17 Febr ilar ii. 461 faststäld', författa förslag till dess utgörande.
N:o 21 föreslagna tullbestämrnelser; dels att utförselstullen för tackjern af bergmalm skulle bestämmas till g, och för tackjern af sjö- eller myrmalm till 8 r:dr per skeppund; dels ock att äfven för införseln en sådan eventuel tull måtte bestämmas, hvilken föreslogs att blifva lika med den Utsk. i betänkWto 21 föreslagit. Eller särskildt framställda propositioner å de olika förslagen stannade R. o. Ad. vid det beslut, att, för den händelse alt K. M. skulle finna förbud emot ineller utförsel af denna vara icke böra äga rum, utförselstullen för tackoch barlastjern af bergmalm skall vara 4 r:dr 24 sk-, och af sjö- eller myrmalm 16 sk. samt införselslullen af den förra sorten 4 r;dr 24 sk. och af den sednare sorten 2 r:dr per skeppund st, v. Jern-, gjutet: Bomber och Kulör, Kanoner, Stycken, Nick hakar och Mörsare samt finare och gröfre Lavetter, Utskottets förslag bifölls. Jern-, gjutet: Kanoner, Stycken, Nick lia kar och Mörsare, os tärn pia de och o borra de. I motsats emot Utsk:s förslag, som flere talare ansågo böra bifallas, yrkades af andra att de till denna artikel hörande pieter borde få utföras emot en tull, föreslagen af en ledamot lill en r:dr, och af en annan till 4 >:dr 24 sk. per skeppund. Uppå derefter framställd propos. blef CJtsk:s förslag bifallet. Jern-, gjutet! Hällar öfver i| tums tjocklek, Den 14 December. samt Lod och L ö d j o r öfver r skeppunds vigt stycke t. Några ledamöter yrkade förhud emot utförsel af sådana piecer, med utsattande af den utaf Utsk. föreslagna tull å desamma, för den händelse att K.
Riksdägs-Ordningen vidblef Ståndet sitt i denna fråga, den 15 sistlidne Junii, fattädé serskilda beslut, i följd hvaraf Ståndet, jemlikt 56 §. Regerings-Formen, ansåg Grundlagsförslaget böra; i afseende på dess fullständiga beredning} afgöras genom ConstitUtions - Utskottet j förstärkt till 20 Ledamöter af hvarje Stånd; äfvensom Ståndet uppdrog till Constitutions-Utskottet att föreslå en med den af Ståndet antagna redaction af 14 §. 5 mom. Riksdägs-Ordningen öfverensstämmande Contraproposition till den förestående voteringen; kommande de Ledamöter, som af Ståndet väljas, föt denna frågas afgörande, till Constitdtions-Utskottets förj Stärkandes jemväl att; såsom Ledamöter deraf} 56 Prot. Utdrag deri 11 Sept. ij?2g. deltaga i behandling af andra rnål, som vid denna Riksdag af förstärkt Constitutions-Utskott böra handläggas. S. D. Föredrogs å nyo Stats-Utslcottets Ut-* latande, N:o 236, i anledning af återremiss från 2:ne Riks-Ständ af Utskottets Betänkande, Nto J25, angående reglering af utgifterne under Riks-Statens första Hufvud-Titel med dertill hörande Utlåtanden, N:s 126 och 127; och som Ståndet redan bifallit Betänkandet N:o.i25, samt Utlåtandena N:S 126 och 127, alltså ansåg Ståndet någon annan åtgärd icke föranledas af Utlåtandet Nio 236, än att lägga detsamma till Handiingarne. S. D.
Med åberopande af en sådan de Private Delägarnes bevågenhet, anhålla Sökanderne om enahanda öm behandling, för Bankens andel i Riks-DiscontVerket, såsom hvarå hela deras timmeliga välfärd beror, men ersättningen af deras ringa löner, för Discont - Verkets fordran, i alla fall blifver högst obetydelig. Banko - Utskottet har icke utan ömt deltagande kunnat anse Majoren Forbes och Krigs - Fiscalen v. Schéeles iråkade olyckliga belägenhet, och har trott sig böra till de Respective Ståndens gunstbenägna ompröfning vördsamt öfverlemna, huruvida icke de Private Delägarnes omförmälte begifvande, till lindring för Majoren Forbes och Krigs-Fiscalen von Schéele, må under enahanda vilkor, äfven för Bankens andel i Riks-Discont-Verket få äga rum. Stockholm den 30 Junii 1815. På Höglofl. Riddersk. och Ad. Redamöters vägnar Joli, Hen, Gyllenborg, På På Högv. Prest Ståndets JLedamöters vägnar .B. A. Almqyi&t, aoS’ JDen ft Juli. På Vällofl. BorgareStåndets Xiedamöters På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar (fust. D. Wihk». Vägnar Uaniel Andersson. Gr. Helsingius. Uppläst hos Häglof!. Ridd. och Ad. den 2 Juli. Högvörd. Prest.Ståndet den 2 Vällofl. Borgare-Ståndet den 3 Hederv. Bonde-Ståndet den 2 .■ Riksens Högloft* Ständers Stats - Utskotts Betänkande, a?igående gjorda anmärkningar vid Stats-Utskottets Betänkande, rörande Bytes-Verket* I anledning äf gjorda anmärkningar vid Stats-Utskottets Betänkande af den 26 sistledne Maji öfver Biksdagsmannen Olof Gtsön Bagges Memorial, rörande Bytes - Verket, har, genom Protocolls-Utdrag af den 3 i denna månad , ifrån så väl Högloft.
S D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, JVs 36, i anledning af återremiss af Utskottets betänkande JYs 5, angående uttjente underofficerares och soldaters befordrande till vissa tjenstebefattningar. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. I). Enligt ulfärdadt anslag anställdes nu;val till den nämnd af 12 leda möter med deras suppleanter, hvilka, jemte ett lika antal från hvartdera af de öfriga Riks-Stånden, ega att, vid sammanträde i dag, enligt 103 § Regeringsformen, genom omröstning afgöra, huruvida Högste Domstolens samtlige ledamöter gjort sig lörtjente att i deras vigtiga kall bibehållas eller om någon af dem kan anses böra Irån utöfniogen af Konungens domsrätt skiljas. Sedan Ståndets ledamöter i behörig ordning uppropats och voteringssedlar inlemnats, befunnos, vid dessas öppnande, följande hafva blifvit utsedde: Till ledamöter i Nämnden: vice Talmannen Anders Eriksson med 88 röster. Sven Heurlin från Kronobergs län 88 » Svante Bergström från Östergötlands län 88 » Olof Larsson från Jemtlands län 8ä » Prot.-Utdrag den 21 Januari 1863. 181 Per Nilsson från Christianstads län Jöns Andersson från Malmöhus län Olof Persson från Gefleborgs län Johan Lehberg från Nerikes län . Olaus Eriksson från Göteborgs län Josef Holm från Stockholms län . Ola Olsson från Blekinge län Carl Tholson från Skaraborgs län 88 röster. 81 80 79 79 79 79 78 samt till Suppleanter: Jöns Rundbäck från Göteborgs län med ... 93 röster. Johan Gustaf Odelberg från Westmanlands län . 91 Johan Ol. Sundgren från Stockholms län 83 Nils Magnus Petersson från Calmar län 82 och blef protokollet härom genast uppsatt och utdrag deraf expedieradt. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden: JV2 27, i anledning af Kongl.
Jag skickar till alla möjliga menniskor, men det är lika många qvar, och snart är det förbi. Ännu ett par dagar, och så vissna de lika fort som de ha kommit. Små perlemorfärgade skyar täckte ibland sjelfva månskifvan, men beständigt öfvergöt det snöhvita ljuset trädgården med sin glans. De lilasfärgade syrenerna hade till och med en svag färg som vid ljussken. En och annan fogel spratt till i sömnen och pep sakta, annars var allting stilla. De gingo fram och tillbaka och talade om dagens händelser, åtskilliga menniskor och likgiltiga saker. Det föreföll Nina, som om Tofte var orolig. Han afbröt sig ofta midt i en sats, svarade henne icke, när hon talade, och såg i det hela ut att vara upptagen af sina egna tankar. Hon vågade icke fråga honom om hvad det var, och det blef en tystnad mellan dem, som innan något ödesdigert skall ske. För att med en rask ansträngning skaka bort detta underliga tryck, sade Nina: »Nu skall jag plocka syrener åt er», och hon räckte upp armarna för att draga de tunga hvita klasarna ned till sig. Tofte såg på henne. Han såg på henne med dessa öppna, klara, omfattande ögon, som om han med en blick ville uppfånga hela hennes bild. Plötsligt grep han hennes ena arm om handleden. Han tog den fast, nästan hårdt och sade långsamt och tydligt, men med sakta stämma: »Jag älskar er!» Nina släppte grenen och blef stående utan att röra sig. »Det sårar er kanske, att jag säger det nu, så snart efter sedan ni har blifvit fri, men, — ja, jag kunde inte vänta längre!» Han stönade som om något ville qväfva honom. »Ni kan ha anledning att misstro mig», fortfor han hastigt och sakta. »Jag vet ju, hur rik ni är. Ni kan tro att det är det, — men det tror ni inte? – nej, ni tror det inte! — Jag har inte något emot rikedom, tvärtom, jag anser det för en lycka, för ett medel att göra lifvet lyckligt för två som hålla af hvarandra, men om ni vore den fattigaste flicka i staden, ja, en landstrykerska ute på vägen, jag försäkrar er, jag skulle älska er lika högt!
R:dr, att utgå med Etthundra tusen R:dr under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866, för att användas såsom anslag utan återbetalningsskyldighet till understödjande af sådana myrutdikningar och vattenaftappningar inom Norrbottens, Westerbottens, Wester-Noirlands, Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs län, samt Elfdals, Fryksdals och Jösse Härader i Wermlands län, som företrädesvis afse att förminska frost länd ighetcn, dock under vilkor att sådant understöd icke i något fall får öfverstiga hälften af den för arbetets utförande, enligt fastställd plan, beräknade kostnad, och alltid med förbindelse för vederbörande kommuner, föreningar eller enskilde, att icke allenast tillskjuta hvad derutöfver för arbetets fullbordande erfordras, utan ock att för all framtid behörigen underhålla de afloppsgrafvar och andra för ändamålets vinnande utförda arbeten, som med statsbidrag blifvit understödda; egande Kongl. Majit, att i de fall, der sådant anses vara af behofvet pårkalladt, i nå - 34 StatsUtskottets Memorial N:o 220. der medgifva att någon del af anslaget må förskottsvis till vederbörande ut betalas; 18:o, Etthundrafemtio tusen R:dr, eller Femtio tusen It:dr för livart och ett af åren 1864, 1865 och 1866, att utgå såsom lån för befrämjande af utdihningar och aftappning ar af sanka trakter och sjöar till beredande af odlingsföretag inom rikets öfriga delar; 19:0, för vattenaftappning medelst rensning af Olands-ån och dess sidogrenar inom Stockholm och Upsala län, ett låne-understöd af Etthundratretiosju tusen femhundra R:dr, att, efter fem års förlopp från slutet af det år, inom hvilket lånemedlen först utbekommits, i stadgad ordning återbetalas; 20:o, för uttappning af sjön Wesan i Listers härad af Blekinge län, ett lån af Femtio tusen R:dr; 21:o, för utdikning och aftappning af sjöarne Tjurken, tafvelsjön, Furusjön och Stensjön m. fl. vattendrag i Myresjö, Näfvelsjö och Näsby socknar af Östra härad och Jönköpings län. ett lån af Fyratiotvå tusen R:dr; 22:o, för sänkning af sjöarne Solgen, Ass-sjön, Hafraviks-sjön samt Ingarpsoch Kopparps-sjöarne m. fl. inom Södra Wedbo härad af Jönköpings län, ett lån af Fyratioåtta tusen R:dr, under vilkor att arbetet i sin helhet i enlighet med den uppgjorda planen utföres; 23:o. för sänkning af sjön Tysslingen och Svartån i Örebro län, ett lån af Etthundra tusen R:dr. att utgå till det för detta arbetes utförande bildade bolag;
Och utgjorde utestående kapitalet den 31 December 1857: bruks-egendoms-lån 44,897: 13. Enligt Fiskals-Embetets till Revisorerne afgifna berättelse, kafva lagsökningsåtgärder blifvit vidtagne, dels tor fastighetslåns slutbetalning, och dels för inbekommande allenast af uraktlåtna års-inbetalningar på dylika lån. Af lagsökningar utaf förstnämnde beskaffenhet voro, den 1 Augusti 1857, oafgjorda 16 hvarefter tillkommit H Sgr 27 Och äro af dessa inställda 2 afslutade genom verkställd indrifning 7 9 hvadan återstå oafgjorda . 48 stycken> Antalet åter af oafgjorda lagsöknings-ärenden för förfallna års-inbetalningar uppgick ofvannänmde dag till 68 stycken; Och som sedermera tillkommit • 181 v S:gr 219 stycken, men af dessa äro inställde 29 afslutade, genom verkställd inbetalning 85 114 „ så återstå följaktligen oafgjorda 195 stycken. § 50- Aid 1856 års slut uppgick beloppet af utestående skiftesoch odlings-lån till B:ko R:dr 70,024: 31. 4. Efter afdrag af de under samma tid verkställda inbetalningar Som, jemlikt 143 g i Banko-Reglementet, lån till skiften och odlingar efter slutet af år 1857 icke från Banken beviljats, så Lagsökningar för fastighetslån. Skiftes■ och odlings-lån. har å Bankens Reserv-fond blifvit insatt hvad som från innevarande års början i afoch slutbetalningar å dylika, förut utgifna lån ingått. Lagsökningar för odlings-lån. Inventering af säkerhetshandlingar. Utlåning mot pant af guld och silfver. Riksgälds Kontorets kreditiv. § 51. Den 1 Augusti 1857 var ett skiftesoch odlings-lån på utsökning beroende 1 Under den sedermera förflutna tiden hafva till lagsökning utremitterats 6 S:gr 7 stycken.
Men som Stats-Utskottet icke kunnat und. falla, att ju kostnader, till anskaffande af Papper, Lack och Segelgarn till Sedelbuntarnes för* segling samt packlårar, då Uppbörden med Krono-Skjuis fortställes, äfvensom till nödig skrifvarhjelp, nu, mot förr, mäste orsaka LandtRentmästarena en större utgift; så har Statsutskottet, i betraktande häraf, och då LamltRentmästarena äfven äro blottställde för förluster på förfalskade eller skadade Sedlar , funnit billigt tillstyrka, att, med undantag af Landt Rentmäsfaren i Stockholms Län, som icke uppräknar några penningar, utan blott har besvär med Bokföringen, och på sådan grund bibehålles vid lika rernisse-Iage som hittills , eller En Ottondedels procent, Landt-Rentmästarena i alla öfriga Länen i Riket må, ifrån detta års början, få sig till godo beräkna Tre Ottondedels (| dels) procent remisse-Lage å Riks. gälds-Contoirets medel; dock med det uttryckliga förbehåll : att något remisse-Lage icke får godtgöra* å de Summor, hvilka icke inom den i Författningarna utstakade tid och der föreskrifne ordning fran Landt-Renrerierna expedieras; hvilket Riksens Höglofi. Ständers bepröfvande vördsammeligen underställe!. Stockholm den 19 Juli 1815» På Den st 5 Juli. *95 På Höglofl. Riddersk. På Högvördlga Prest-' och Adelns Ledatn. Ståndet Pedant, vägnar vägnar Carl de Geer. C. von Rosenstein. På Vallöf!. BorgarePå Hedervärda BondeStåndets Ledam. Ståndets Ledam. vägnar vägnar Carl Fr. Landberg. Jon Jonsson. C. Sylvan. Uppläst hos Högl. Ridd och Adeln d. a 5 Juli Hogvard. Prest-Ståndet d. 2 5 — Vällofl. Borga re-St ån det d. 27 ■ Hederv. Bonde Ståndet d. 2 5 — Riksens Högloft.
Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade bifalla K. M:s i det nu föredragna ämnet afgifna nåd. proposition. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej vid svaren å den sednast framställda propositionen. Till pröfning företogs StatsUtskrs d. i5 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 5io, i anledn. af erhållna återremisser å utlåt. N:o 44°- Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag har icke delat Stats Utsk:s åsigt uti förevarande fall. Jag har mig nemi. ganska väl bekant, att desse embetsman, som äro i fråga, gått i mistning af verkliga rättigheter på grund deraf, att de af en föredragande inför Konungen blifvit rent af bortglömde. Närén sådan upplysning vunnits, så har jag trott att StatsUtsk. bort vid detta tillfälle rätta ett misstag, som visserligen bort rättas ifrån ett annat håll, men då det derifrån uraktlåtits, kunnat ske ifrån StatsUtskts sida. Jag tror att denna anmärkn. beklagligen ej kommer att verka något på det hela, men jag har ej kunnat undgå att i R. o. Ad:s prot. nedlägga mitt förklarande, att jag ej med min röst bidragit till detta beslut. Frih. Cederström, Jacob: Mig synes det vara en utväg att kunna komma till rättelse, om R. o. Ad.,medafslag till detta betänk., bifaller motionen, som i alla afseenden tyckes vara både billig och rättvis. Jag tillstyrker alltså, att R. o. Ad. ville afslå StatsUtsk:s betänk. N:o 5iooch bifalla Hr Geyers motion. Frih. Boye, Fredr.: Jag förenar mig till alla de lar med Frih. Cederström, anhållande om afslag på Utsk:s betänk, samt bifall till motionärens framställning. Hr Rosenblad, Bernh.:
Han tyckte sig iakttaga, hur professorn talade särskildt med hvar och en utom med honom, han lät bli att dricka té, bara för att ej behöfva bli serverad af professorskan, och han tog det som en särskild vänlighet, när den äldre teologen frågade honom, hvilken nation han tillhörde, och hvilken examen han läste på. När han skulle gå sin väg, bad professorn honom komma snart igen, och han föraktade sig själf, för att han ej hade mod att säga bestämdt nej, utan stillatigande bugade sig. Men när han kom ut, var det stjärnklart, och hög hvälfde sig himmelen öfver gatornas trampade snö, de blänkande lyktorna och de låga husen. Han ilade framåt, som om han varit förföljd, men när han kommit så långt bort, att han kände sig ensam, stannade han och drog djupt efter andan, medan en varm, befriande känsla strömmade genom hans bröst och lockade tårar i hans ögon. Men i nästa ögonblick kom minnet öfver honom igen, och nu tänkte han på, hvad han skulle ha sagt då och då och då, hur han borde ha svarat professorn. Åh, han tyckte, han borde ha kunnat tala så, att ingen skulle ha kunnat ha ett ord att invända. – Du är en narr, sade han till sig själf, står du inte här och exalterar upp dig till dess att du kanske också tror dig ega något af den där Herrans underbara inspiration. Här står du och tycker, att du har kraft till att bära Atlas på dina skuldror och känner dig till mods, så att det skulle vara en lättnad att få slå ut fönsterrutor eller bryta sönder någonting hårdt. Och hvad blir det af alla dina stolta Prometeus-tankar, du? Jo, du går beskedligt hem och lägger dig, din stackare. Och det gjorde han också. I den smala förstugan utanför entréen till de rum, i hvilka de skriftliga profven till den beryktade, fruktade, häcklade, försvarade och föraktade filosofie-kandidat-examen afläggas, stod en middag i början af December ett antal ynglingar och väntade. – Har di inte slutat snart? frågade en gammal, skäggig teologicofilare, som just kom uppför trappan.
Han skulle kunna ända in i de minsta detaljer redogöra för en händelse, för hvilkens sanningsenlighet han dock ej kunde anföra några fullgiltiga bevis eller styrka med trovärdiga vittnens utsagor. Det enda vittnet till brandens uppkomst var nu förloradt och detta till på köpet, innan det hunnit meddela allt hvad det visste. Hur stor förlusten än var, så kunde den emellertid ej ersättas och det lönade föga mödan att nu sörja deröfver. Hammar genomgick hvad han hittills uträttat. Det var icke mycket, oaktadt det kostat honom mycket arbete, och det var nära att han förtviflade om att, när de trettio dagarnes tjenstledighet gått till ända, kunna nå det resultat han åsyftat. Hvilket förfärligt nederlag detta skulle blifva för honom. Han hade varit för högmodig och nu kom straffet. Slumpen, som hittills varit en verksam bundsförvandt vid så många af hans företag, tycktes nu hafva öfvergifvit honom. Det bevismateriel han egde var nästan värdelöst, om det ej styrktes af vittnen. Och några sådana kunde ej anskaffas. Här fordrades således ingenting mindre än brottslingarnes eget erkännande, och detta vore ej lätt att erhålla. Hammar måste gå till väga med större djerfhet, om han skulle hafva utsigt att lyckas. Han måste öfverrumpla brottslingarna på något sätt och under öfverraskningen aftvinga dem ett erkännande. Men hur skulle detta tillgå. Hvarken Brauner eller Danielsson skulle låta öfverrumpla sig. Dertill voro de för sluga. Kommo de en gång i besittning af försäkringssumman, så skulle de sedan blifva fullkomligt oåtkomliga för rättvisan. Och Hammar egde icke rättighet att underrätta försäkringsbolagen, liksom ej heller yrka på deras häktande förr än påtagliga bevis funnos för deras brott! Han egde några komprometterande bref, som väl bevisade att Brauner och Danielsson stodo i mystiska affärer med hvarandra och att Brauner varit det första ögonvittnet till eldsvådan; men hur långt komme han dermed! Vidare hade han konstruerat en helvetesmaskin efter den modell, som han antog användts vid eldsvådan. Denna maskin var af enklaste konstruktion. I en trälåda af ganska små dimensioner fans ungefär samma urverk som i de hemgjorda urverk man ännu någon gång kan få se långt inne i landet.
Efter sålunda fulländad granskning, få Revisorerne, i afseende på Styrelsen och förvaltningen af Banco-Verket på det hela, för Rikets Ständer anmäla, att, med undantag af hvad här ofvan anmärkt blifvit, BancoFullmägtige, under den tidrymd, nu slutade Revision omfattar, med iakttagande af gifne föreskrifter, ådagalagt omsorgsfullt och nitiskt bemödande i befrämjandet af Banco-Verkets sanna fördel; hvarföre Revisorerne anse sig ega skäl tillstyrka, att decharge för denna tidrymd må af Rikets Ständer varda Banco-Fullmägtige meddelad. Revisorerne få derjemte förklara, såväl att Bankens Under-Styrelse med utmärkt ordning och noggranhet iakttagit vården af Bankens redbarheter, samt, i fullkomlig öfverensstämmelse med gifne föreskrifter, besörjt förvaltningen inom Departementerne, jemte öfrige åligganden, som ock, att Bankens Fiscals-Embete, uti de samma Embete tillhöriga göromål, — 63 — ådagalagt drift och skicklighet, samt slutligen, att Bankens öfrige Tjenstemän utmärkt sig för flit, pålitlighet och ordentlighet. Varande Banco-Fullmägtige af Revisorerne anmodade, att föranstalta, det denna Berättelse blifver till trycket befordrad och med officiela Ti lningarne utdelad. På Ridderskapet och Adelns vägnar: G. A. Sparre.. C. J. von Hermansson. Carl Oxenstierna.. A. Leijonhufvud.. G. Odencrants.. P• A. Tamm. På Preste-Ståndets vägnar r. E. S. ödmann. J. C. Billingdahl. Pehr Ahlquist.. O. H. Schröder. C. J. Holm.. J. Klingwall.. På Borgare-Ståndets vägnar: Mart. T. Morsing TIvn. G. Zander. C. Wilh.. Palander. J. Cronius.. M. Areschoug. Claes Hentzell. På Bonde-Ståndets vägnar: E• Norberg> J. J. Rutberg..