Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ar Stämning utfärdad, och varder saken af Öfver-Rätt till annan Rätt förvist, då skall förra stämningen nedtagas och annan stämning af den Rätt som vederbör anslås till redan utsatt dag, der så lång tid star åter att första kungörelsen derom kan i Tidningarne införas fvra månader före inställelse dagen. JKan det c-j ske, varde tiden till inställelsen så förlängd, att derom knngjordt varder, sorn nu sagdt ar: Åligge ock Rätten, att om stämningen gifva särskilte underrättelser, som Lii. §. sägs. 15. §. På inställelse-dagen skall Gäldenär sig i egen person infinna och, der han ménar sig till Afträdes-förmon berättigad vara, efter skedt upprop skrifteligen gifva upp skälen dertill, där det ej förut skett. Sedan late Rätten offenteligen uppläsas Galdenärs skrifter, och , der egendoms afträdet tvunget är, beslutet derom, så ock öfrige handlingar, deraf Borgenärerne om säkert nödig kunskap få kunna. Derefter uppgitve hvar Borgenär skrifteligen sin fordran med den rätt han påstår; bifoge ock de handlingar, hvarå han 200 Konungens Näd. Propositioner. sin fordran grundar, eller afskrifter deraf, med åteknadt Betyg af Rättens Betjente eller af tvänne andre trovärdige män, att de med hutvudskrifterne lika äro. Har Borgenär under anslagstiden, eller å Inställelsedagen, före uppropet irigifvit sine handlingar till den, som å Rättens vägnar dem emottaga bör, varde det vid uppropet tillkännagifva. 16. §. Allmoge, sä ock Parter, som ej kunna skrifva, hafva lof att munteligen anmäla sina fordringar, i grund af Förskrifningar, Utslag, Domar och andra klara handlingar ; Gifven dock in dessa Handlingar eller afskrifter deraf, sä styrkte, som i 15. §. sägs. 17- §•
Den 2 Maj 1840. f. m. Från Höglo fl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Återremitterades Stats-Utskottets den 28 sistlidne Mars och den 29 sistlidne April på bordet lagda Utlåtande N:o 31, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens lista Hufvud-Titel. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Herr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph, den 25 sistlidne April på bordet lagda motion, angående beviljande af anslag till pensioner åt enkor efter de soldater som tjenstgjort vid den så kallade Westra armeen år 1809, tillika med ett af Herr Munck af Rosenschöld äfven denna dag i ämnet afgifvet yttrande. Från Högvörd. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets den 25 April sistlidne å bordet lagde Betänkande N:o 10, i anledning af Contracts-Prostarne Sandbergs och Öhrnbergs motioner om bestämmande af en bränvins-consurnlionsafgift. Återremitterades. S. D. Föredrogos ånyo följande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets, sedan den 25 April sisth å bordet hvilande, Betänkanden och Utlåtanden:] N:o 11, i anledning af väckt motion, att afstånden emellan Gästgifvaregårdarne i Riket måtte regleras. Af slogs. 13a Prot. Utdr. d. 2 N:o 12, i anledning af väckt motion om förbud för utländska Djurförara, Taskspelare m. fl. att kringresa i Riket. Afslogs. N:o 13, i anledning af väckt motion om minskning i Soldat-målet. Bifölls. N:o 14, i anledning af väckt motion, att Pastorer måga deltaga i aflöning till Klockare, i nion af deras delagtighet i Klockare-val. Bifölls.
Militie—boställen Civila dito Ecklesiastika dito Akademi-hemman, Frälse Dito Skatte Dito Krono Hospitalsoch Barnhus-hemman, Frälse . Dito Dito Skatte . Dito Dito Krono Dito Dito Lägenhet . Krigsmanshus-hemman, Skatte Lotshemman, Frälse Dito Skatte Dito Krono Posthemman, Skatte Rekognitionsskogshemman Skattlagde bebyggde Torp, Utjordar, Urfjellar m mans ränta äro inbegripne, Frälse Dito dito dito Skatte Dito dito dito Krono Dito obebyggde Oskattlagde bebyggde dito, deraf Ryttare-, Soldat Backstugor Bebyggde lägenheter, afsöndrade från hemman under Dito dito på viss tid eller lifstid. Skattlagde Fisken och Fiskelägenheter af särskilda slag, sorn ej under något hemmans ränta stycken ntal, som Dito dito Dito dito Oskattlagde dito Frälse Tullmjölqvarnar med par stenar, deraf 39 stycken med särskild Tullsågqvarnar, grofbladige Husbehofs-Mjölqvarnar . Dito Sågqvarnar Frälseräntor Brädgårdar Stampar Ämneshammare. Stångjernsverk Masugnar Jernmanufakturverk Jerngrufvor Pappersbruk Tegelbruk Oljeslageri Garfverier Kalkugnar Åttiksfabrik Färgstoftsfabrik Porslinsfabrik Beckoch Kimröksbruk. Fartyg och Båtar Bomullsfabrik Såpfabrik J.inneblekeri Fyrbåk Skatte Ström Pressjästfabrikcr Skeppsvarf Theater Djurgårdar Kronoparker och Allmänningar, som tillhöra Kongl. under ito to Landsoch Härads-Allmänningar af 1,900 Tunnland Diverse personer, som ej höra till viss näring Testamenten, Gåfvor och Fideikommisser laj:t och vidd Jordeboke Underhållna Kreatur. * Uppskattadt Värde. Hvete. SS SSO 3’ Korn. Hafra. Blandsäd. Arter. Potates. Hvete. sa k* qq Korn. X SS ss Blandsäd. Arter. Potates.
Af Herr Schartau: ”Af laga förfall hindrad att vara närvarande uti Stats-Utskottets plenum, då svaret på återremissen om ökadt anslag tili Landtbruks-Institutet på Degeberg beslöts, inskränker jag mig lill anmälan af min reservation mot delta, från såväl Utskottets förra tillstyrkande, sorn Utgifts-afdelningens förslag afvikande beslut.” Af Herr Professor Thomander, som, i afseende på yttrandet i anledning af Prosten Sulners motion, åberopade sin vid Utlåtandet, i anledning af återremisserne, rörande 8:de IIufvud-Titeln, fogade reservation. Vid 5:te punkten Litt. b. Af Herr Doctor Björkman, som, i afseende på yttrandet,"angående Ulltuna Kungs-Ladugårds upplåtande lill Landlbruks-Institut, åberopade innehållet af Herr Biskopen m. m. Hedrens vid det först afgifna Utlåtandet bifogade reservation. Vid 8:de punkten, angående Technologiska Institutets anslag. Af Herr Helsingius, som åberopade sin vid denna punkt af det förra Utlåtandet afgifne reservation. Häruti instämde Herr Prosten Östberg. Ank. till Exp. Utsk. den 11 Juli, kl. II f. m.
Herr Lefrens yrkande åter, ”att offentliga läroanstalter, för så väl högre som ”lägre Näringsidkare, böra inrättas,” synes oskiljaktigt tillhöra frågan om ändringar och förbättringar inom de allmänna Undervisnings-verken, och således nu icke böra blifva föremål för afgörande eller besvarande, hvilket ej eller lärer erfordras i anledning af fjerde punkten af samma Memorial, såsom endast tillämplig i afseende på formen för ärendets behandling och beredning till afgörande af Rikets Ständer. Beträffande dernäst samma Motionairs förslag, att export af inrikes Manufacturoch Lagsamt Allm. Bcsv. o. Oee. Utsk. Bci. N. o 32. 19 Slöjd-producter må, genom dertill upprättade, med serskilde förmoner försedde Bolag, gynnas och befordras; så anse Utskotten detsamma icke vara förenligt med det begrepp Utskotten göra sig om Näringsfrihet. Att genom uteslutande privilegier uppmuntra och befrämja nya uppfinningar af allmän användbarhet, är, efter Utskottens tanka, både ruttsenligt och nyttigt; men att utsträcka denna uteslutande rätt ända derhän, att export-rättigheten af landels tillverkningar endast skulle tillkomma vissa handels-bolag, af hvilka Näringsidkaren, Fabrikanten och Manufacturisten såmedelst skulle sättas i beroende, synes ingalunda kunna blifva användbart såsom medel till konslflitens befrämjande. Utskotten, som hålla före, att, i detta fall, den enskilda omtankan, då den lemnäs obehindrad, uträttar mera, än stiftade corporationer, riktade med fördelar på industriens bekostnad, anse sig, pä dessa grunder böra afstyrka denna del af Herr Lefrens Motion. Det ändamål Herr Levton med dess Motion synes hafva åsyftat, ”att Städerne ”icke måtte öfverhopas af Borgare, hvilka ”sakna skicklighet i yrket och god fräjd,” är, efter Utskottens öfvertygelse, behörigen 30 Lag-samt Allm. Besv. o. Oec. Utsk.Bet.
Jag anhåller derföre, att R. o. Ad. måtte bifalla Utsk:s utlåt, i dess helhet. R. o. Ad. biföll StatsUtsk:s förevar:de utlåt.: Den 21 Juli. 559 Föredrogos och lades lill handlingarne BankoUlsk:s d. 19 dennes pä bordet lagde nedannämde mern.: N:o 61, i anledn. af RiksShns beslut öfver utlåt. N:o 45; N:o 62, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. N:o48;samt N:o 63, i anledn. af erhållen återremiss af utlåt. Vid föredragning af BankoUtsk:s d. 19 dennes f. m. på bordet lagde meni. N:o 64, i anledn. af RiksStins beslut öfver utlåUna N:ris 35 och 54; godkände R. o. Ad. den i delta mern. föreslagna votens-propos. Föredrogos, men lades, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gustaf, och Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, ånyo på bordel Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:s d. 19 dennes f. m. första gången bordlagda utlåtm: N:o 121, i anledn. af väckte motioner, rör:de skjutsningsbesväret: och N:o 122, i anledn. af återremiss utaf betänk N:o 61, i fråga om inskränkning af den genom Kongl. Förordn. d. 22 Dec. 1846 beviljade frihet att å landet idka handel, m. m. Slutligen anmäldes och lades på bordet: l:o Const.Utsk:s mern. N:o 11, med förslag till ändring i 39 §:n Riksd.Ordn. ang:de val af Ordf. i Ulsk.; och 2:o Allm. Besy.- o. Ekon.Ulsk:s utlåt.
Med della stadgande torde det blifva klart, att äfveiitvret för allmänheten icke är större alt sedlar pä dessa säkerheter utgifvas, än del kan vara för henne alt sedlar utgifvas på gruudfondssäkerhelerna. Så mycket mera är säkerhet att påräkna, som, livad beträffar de banker, som jag känner, credilivsäkerheterna icke gälla för längre lid än äret, så att när året är slut, uppgöres äfven liqvid. Skola nya crediliver beviljas, sä skall ock nya säkerheter ställas, eller de 308 Den 23 Januari e m. gamla granskas och förklaras vara af fortfarande god beskaffenhet. Hr Nordenanckar: Jag tager mig friheten fästa Hr Aminolfs uppmärksamhet uppå, att det är en väsendtlig skillnad mellan sådane säkerhetshandlingar, som ingifvas för grundfond, och sådane sorn ingifvas för beviljade creditiver. De förra skola qvarligga under hela bank-octrojen, och således är det högst angeläget att i hänseende till dem en noggrannare pröfning sker, på det att allmänheten må hafva någon garanti att banken är väl grundad; den sednare sortens handlingar utgöra endast lånebevis för året och ombytas ofta. Jag finner således icke något skäl, hvarföre man i hänseende till dessa sistnämnde skulle anställa en särskild pröfning, hvaruti Konungens Bef;h:de skulle deltaga, lika litet som samma Befallningshafvande deltager i pröfning af vanliga discont-reversal. Det ena eller andra slaget af lånedocumenler är af lika vigt för en banks soliditet, och skulle en förlust på ett creditiv uppstå, kommer den alltid att af bancovinsten för året betäckas; en förlust i discontväg är för ett bankbolag lika farlig, sorn en förlust på crediliverna. Stadgandet i denna §, att 25 proc. utöfver tecluiingsbeloppet må i sedlar utgifvas, innebär en inskränkning mot hvad föregående reglementen i detta hänseende stadga, som är 50 proc.
Inom Utskottet har jag icke kunnat förnimma något försök att vederlägga dessa af mig anförda skäl för successiv nedsättning af tull-afgiften å spanmål, alla slag, utom hvete, nu till hälften af stadgade belopp; men, likasom den hittills rådande bränvinsfloden får bära skulden för allt elände hos arbetsklassen, vill man nu i försöken att hämma denna flod finna hinder för undanrödjandet af den djupaste och betydelsefullaste 108 Beviltnings-Ulskottets Betänkande, N:o 3. orsaken lill eländet, arbetarens härda beskattning! Man påstår, alt landets modernäring, jordbruket, skulle löpa fara, om arbetaren, som odlar jorden, sorn bryter bergen, som. med ett ord, utgör nervus rerum gerendarum i all var industri, kunde hafva sitt bröd för bättre pris. Det probibiliva lÖrdyrings-systemet, slutligen af statsmannanäringarne förnekadt, synes nu vilja rotfästa sig pä landel, der det lyckligtvis var obekant i fordna dagar, då Sverige stod högt i jordbruk och boskapsskötsel; och litanian emot hunger och dyr tid skall man måhända snart vilja gifva mollsatt lydelse lill skydd för modernäringen, sorn vill svälta sina barn. På det den fördyrade supen icke må utträngas af brödet, bör jemväl detta hållas uppe i pris. Rättvisan emot arbetaren är ju omisskännelig. Kunde del vara slats-klokt, som icke är rättvist, vore i allt fall vidhlifvandet af den höga spanmåls-tullen oklokt; ty jordbruket, likasom all annan produktion, behöfver, för jemn och säker utveckling, en stadgad handel, som utöfver stundens behof uppsamlar produkterne. Den höga spanmåls-tullen tillåter dock icke en sådan stadgad handel, emedan, såsom just nu är och ofta tillförene varit fallet, tullens öfverdrift vid missväxter och andra tillfälligheter faller i ögonen och väcker den eljest slumrande känslan af medömkan med den fattige. Starkt regn upplöser, stark torka eller starka vårfroster förbränna denna tull-sals, sorn delar all öfverdrifts vansklighet; och ändå vill man derpå grunda jordbrukets bestånd.
Detta torde bevisa, alt den skattebonde, hvilkens ränta icke är större än frälsebondens, då denne nemi. till någon betalar frälseränta!], icke är mera tryckt än denne sednare, såsom Hr Gr. sagt. Jag Talför öfrigt tillkännagifva huruledes rättvisan fordrar att lenina skatterna orubbade. Nyligen har inom Sorunda socken ett purt frälsehemman, utgörande ett mantal, blifvit såldt för 11,500 r:dr b:co, ehuru detta hemman icke äger mer än 12 tunnors utsäde och knappast 30 lass hö i fodertillgång, samt har derjemte en allde les förstörd skog och alldeles nedruttna byggnader, f dessa dagar är jemväl försäldt J kronoskatte hemman Berga, men märkom, mine Hrr! endast för 1000 r:dr rtgds. Detta hemman är således, i afseende på den skatt hvarmed det är belagdt, ej ansedt i köp och salu värdt så mycket sora närande frälsehemman. Vill man nu borttaga grundskatten, så blir ju en följd deraf, att man skänker innehafvarne jemnt dubbla beloppet af hvad de för närvar, äga, och jag hemställer till Eder, mina Hrr! om ett sådant förfarande vore rättvist. På sätt 11. Ex. Hr Just.Statsministern anfört, äro skälen mot detta förfarande så fullständigt utvecklade iskattejemknings-comite'ens betänk., att derom ej är något vidare att säga. Jag har med innerlig ledsnad afhört de anmäkmr Gr. Anckarsvärd gjort mot Irsta hufvndtiteln. Jag hade önskat att de här uteblifvit och ännu mer att de skäl han anfört icke här blifvit uttalade. Jag kan ej i likhet med honom finna det ligga något oriktigt i att man åt en ung thronföljare begär ett anslag, som är lämpadt efter den plats han innehar inom samhället.
Äfven efter min uppfattning kan hvarken den ena eller andra af de åsigler, som under discussionen blifvit* framställda, anses undertryckt, men vid det förhållande, som nu af Hr Gr. o. Landtm, blifvit frainstäldt, vågar jag hemställa, om man icke lämpligast kommer till målet, genom alt först uppgöra, hvilket af dessa förslag, som skall antagas till contrapropos. så kunde man kanske slippa med en votering. Härvid fästade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm. Frih. Raabs uppmärksamhet derpå, att om 2:ne af de framställde förslagen till gemensam tanke vid voteringen antogos såsom jaoch nejpropos:r, så blefve deu mening förqväfd, som afsåg alt Ulsk:s förslag mätte oförändradi hvila till pröfning vid nästa riksdag; hvarföre det vore nödigt att, i en sådan fråga som denna, hvarje anmärkn. särskildt blefve föremål för pröfning. Frih. Cederström: Till hvad Hr Gr. o. Landtm, svarat Frih. Raab anhåller jag alt fä lägga, alt om man ogillar flera ledamöters tankar, så vill man icke vid voteringen blifva tvun - Den 28 Ja n uari. 573 gen att antaga någonderas, utan man ber ödmjukast alt förkasta dem allesammans, den ena efter den andra. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde härefter, att voter. propos. om Frill. Raabs förslag nu måtte få uppsättas för alt blifva uppläst lill justering, och att sedermera, derest detsamma blefve afslaget, de öfriga förslagen må komma under pröfning, i fall votering derom yrkades; hvilket bifölls. Till följd häraf företogs utskrifningen af voter.propos., men under tiden begärdes åter ordet af Frih. Raab, som dervid yttrade: Sedan jag trott mig hafva erfarit, att icke min mening har någon chauce att vinna IL o. Ad:s bifall, så får jag afstå frän den af mig begärda voteringen. Hr Printzenskjöld: De skäl, som blifvit anförda både mot Frih.
Att åter den studerande ungdomen vid universitetet, genom grannskapet med ett väl ordnadt jordbruksinstilut, der landlhushållningcn i systéme drifves, kan blifva i tillfälle att till aila rikets orter sprida kunskaper i delta sköna yrke, och att hågen hos mången yngling torde vakna, att deråt egna tid och kunskaper, i stället att trängas på cmbelsmannabanan, är intet tvifvel underkastadt. Derigenom skulle uppkomma en ny class af medborgare, som saknas i vårt fädernesland, nemi. fermiers, hvilka icke af våra arrendatorer motsvaras. Denna egna class skulle, genom dess förvarfvade större bildning i jordbruksyrket, hafva ett högst fördelaktigt inflytande på detsamma; och många nu vanvårdade egendomar, hvilkas ägare antingen sakna tid eller kunskaper att sköta dem som sig bör, skulle med lycklig påföljd lemnäs till personers vård, hvilkas uppfostran gjort dem berättigade till ett sådant förtroende. Den tid är inne, då man klart inser, det jordbruket icke kan utan inhemtade kunskaper med verklig framgång förvaltas. Hr Frih. Cederström har anfört i en till StatsUtsk. remitterad skrift, att Ulltuna icke vore tjenligt till ett landtbruksinstitut, emedan denna egendom äger förträffliga naturliga ängar och åkerjord af fullgod beskaffenhet, och kunde, efter Hr Frih:s förmenande, således icke tjena till efterdöme, huru jord, sådan den vanligen är, bör skötas. Jag får börja med att upplysa, hvilket ock med landtmätares intyg kan styrkas, att icke ali äng och åkerjord äro så förträffliga vid Ulltuna, enär der finnes både starrvall och fräkenbotten, samt äfven mager sandjord. Att åker och äng äro i god proportion till hvarandra, måtte val ej vara ett fel. Min åsigt är, att ett landtbruksinstitut icke bör vara ett experimentalfält, der alla sorters jordnaturer skola finnas och på olika sätt D e n n Mars f. m. 45 bcliandlas.
Hvad åter angår anmärkningen derom, att tiden, hvarunder skilnad till säng och säte skulle fortfara, vore för kort och således icke motsvarande det åsyftade ändamålet, om den antoges endast till sex månader, så ehuru, under närvarande förhållanden, alla stadgade varningsgrader inom nämnde tidsrymd möjligen kunna genomgås, torde likväl den åt sålunda åtskiljde makar lemnade besinningstid, innan deras förbindelse genom formlig ägtenskapsskilnad upplöses, i vissa händelser böra förlängas. Emedlertid skulle dess utsträckning alltför långt eller utöfver ett år, efter Utskottets tanka, vara utan ändamål, emedan, om ångern och saknaden icke inom denna tid väcktes, någon förbättring sedermera icke lärer kunna väntas. Med frånträdande af sitt förra beslut, finner Utskottet alltså lämpligt föreslå, att bei’örde tid må bestämmas att fortfara från sex månader till ett år. Som det härförutan fästat Utskottets uppmärksamhet, att den händelse ofta kan inträffa, att oeniga makar, åt hvilka föreställningar och förmaningar af Kyrkoherden, i föräldrars eller fränders närvaro, skulle meddelas, antingen icke egde några fränder, eller att desse vore aflägse boende, men föreskrift huruledes i sådant fall förhållas bör i Författnings-förslaget saknas, har Utskottet trott sig böra tillstjmka, att ett tillägg i samma förslag måtte inforas, hvarigenom skulle stadgas, att, örn föräldrar och fränder icke kunde vid berörde tillfälle vara närvarande, någre andre allmänt aktade personer kunde företräda deras ställe. I de prof, som blifvit föreslagne och den tid som erfordras för skilnads vinnande, har Utskottet velat finna en säker borgen för makarnes alvarliga beslut att åtskiljas; men då erfarenheten ådagalagt, att ett sådant beslut icke sällan å endera, eller bägge sidor varit föranledt af önskan, att med annan person ingå förbindelse af lika beskaffenhet med den som bry tes, torde det vara af vigt att, så vidt möjligt är, undanröja verkan '.åf detta lättsinniga motiv.
Förkl. pag. 430-) Revisorerne, sorn inhemtat, att salpeter-fonden, hvars inkomster, sedan utgifterne afdragits, lemnat öfverskott, under åren 1844 oc^‘ >84«U erhållit en tillväxt af 169,5ir r;dr 36 sk., hvadan det ock vore ådagalagdt, att det å riksstaten, för salpeter-uppköp anvisade årliga anslaget, 194,000 r:dr, vore alldeles för högt tilltaget, hafva, enär det icke kunde anses ändamålsenligt, att, för allmänna föremål, anvisa mera, än hvad som ungefärligen motsvarade behofvet, å detta förhållande fästat Rikets Ständers uppmärksamhet. Utskottet får i anledning häraf åberopa, hvad Utskottet, uti utlåtandena n;o 73, mom. i\ samt 11:0 149, redan yttrat i fråga om ofvanberörde anslagssummas nedsättning, och hvaröfver Rikets Ständer ännu icke fattat definitivt beslut. Slan-Vlikolitts Utlåtande, ]Y:e 20S. 65 Konsistorierne.. §. 65.. (1847 års Rev. Beiv pag,. 262.. Förkl. pag. 449' - 478-) Revisorerne hafva dels anmärkt, alt uti räkenskaperne från domkapitlen i: Strengnäs, Westerås, Wexiö,. Lund,.
Ständer i nåder äskas en tillökning uti nu i riksstaten uppförda anslag för krigskollegii departementer af 14,333: 16. — årligen,- hvarvid jag underdånigst hemställer, att Rikets Ständer må göras uppmärksamma derpå, att, i händelse den föreslagna planen för bevärings-manskapets vapenöfningar ieke antages, den af krigskollegium för utrednings-afdelningens behof begärda summa af 36,333 R:dr 16 sk. årligen utöfver nu egande anslag ovilkorligen blifver erforderlig, så framt indelda armeen och beväringsmanskapet skola kunna förses med de förnödenheter, hvilka genom nämnda afdelnings försorg böra anskaffas. I)e 50,000 R:dr, hvilka liittilks vant åt fortifikationsafdelningen anvisade, hafva befunnits tillräckliga för de behof, som äro utsedda att dermed fyllas. Å anslaget 71,000 R.-dr till lifmundering för indelda armeen hafva väl under de sednare åren uppstått besparingar, men jag anser dock betänkligt att i underdånighet tillstyrka nedsättning af detta anslag, helst prisen å beklädnadseffektér lätteligen åter kunna stiga och anslaget då blifva för sitt ändamål otillräckligt. Deremot hemställer jag underdånigst, att Eders Kongl. Maj:t må i nåder begära Rikets Ständers medgifvande dertill, att, så länge berörde anslag lemnar behållning, denna må användas dels till bestridande af beklädnads-slitningsersättningar för de kommcnderingar utur indelda armeen, hvilkas underhåll af 4:de hufvudtitelns medel bekostas, dels ock för tillfällig anskaffning af beklädnadsförnödenheter för indelda armeen, då medel dertill ej finnas å krigskollegii utrednings-afdelnings stat anvisade. Enligt uppgjorda beräkningar, hafva bristema å anslaget till ved oeh ljus för fästningsoch garnisons-orter under å~ iren 1842 med 1846 i medeltal för året uppgått till 4,737