Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti sitt Utlåtande N:o 18, § 59, har Utskottet gifvil tillkänna, att Utskottet ville framdeles yttra sig i anledning af Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorers hemställan, att vissa i nuvarande Riks-slat under anslaget till C/ereci-staten pä förslag uppförda summor mätte vid nu skeende Statsreglering skiljas från den del af samma anslag, sorn är lill beloppet bestämd. 1 anledning häraf och då Utskottet delar Revisorernes åsigt, att bestämda anslag och sådana, som öro af forslars egenskap, icke böra uti Riks-slaten i en summa sammanföras, har Utskottet troll lämpligast vara, att följande under Clerici-stalen uppförda anslags-belopp af det sednare slaget, nemligen för Konsistorie-nolarierne, Biskopen på Gottland samt pastor i Forssmark, uti den nya Riks-slaten upptagas under gemensam rubrik al särskilta farsta g s-ans ta<j för Uter eriel; hvadan Utskottet föreslår denna, å bifogade tabell öfver Hufvud-liteln äfven iakttagna, förändring. 19. Beträffande det återstående under Gloreci-staten uti Riks-slaten uppförda anslag af samma natur, utgörande 1^ Skeppund koppar för pastor i Fahlun, får Utskottet anmäla, all, sedan, jemlikt Kongl. Brefvet den 19 December 1855, kopparräntan af Fahlu Bergslag blifvit med år 185(5 nedsatt från hvarje 10:de lill hvarje 30:de Skeppund al' koppartillverkningen derstädes, samt Bergslaget, i sammanhang dermed, fått sig älagdt lill pastor i Fahlun utgifva det qvantum koppar, Skeppund, han dittills egt åtnjuta al Slals-verket, ifrågavarande anslag följaktligen blifvit ur den nya staten uteslutet. L app rn arks Ec kies i a siik-v er k. 20.
Såsom bevis på den omtanka , hvarmed dessa förslag i förra tider blifvit omfattade, må anföras : i:o KonglMaj:ts Instruction för Secreteraren och Ofver Directeuren Bunge, angående de ridande och åkande Posters inrättande , daterad JLund den 17 Januari 1718, hvaruti 3 §. inne» håller, att Paq vet-posten eller ständige Vagnen, samt hjelpevagnar, hvilka tagas så manga, som kunna befraktas , skulle gå vissa dagar i veckan. Uti dessa kunde rymmas endast 3 personer och j78o Skålpunds vigt, och betalte de resande ett visst för personen , samt bestodes hvar och en €0 Skålpunds vigt att taga med sig fritt Alla Bref och Packor, som fordes på dessa Vagnar, skulle betalas efter vigten. 2:0 Kongl, Commerce-Collegii Kungörelse, angående Entreprenade af en tillernad inrättning med forvagnar och fragtfartyg af den 4 Mars I755, deruti, enligt Kongl. Maj;ts Rescript - Den 20 Juli. 1967 Script af den 10 nästföregående Februari, föreskrifves, att sådana tjenliga forvagnar ifrån Malmö pch Lund till Stockholm på 2tne särskilta vägar skulle inrättas samt bugade Speculanter inbjudas pä Entreprenad, emot skäliga vilkor och åtnjutande af vissa förmåner af Publico, såsom Contributionsfrihet , lika skygd som för Posten m. m. samt lön af Kronan på 3,000 Dal. S:mt på 6 års tid emot tillräcklig bo gen. Dock skulle ingen Post härmed förenas , hvilket sednare ytterligare stadgades genom Öfver-Post-Directeuren och Stats-Secreteraren m. m. Klinkowströms Kungörelse till Post-Förvaltarne, angående otillåtlig brefbeställning med fraktoch forvagnar af den 12 November 1757, då, vid vite 10 Dal.
Sedan Utskottets Ledamot, Tufve Larsson från Christianstads Län, i fråga om beskattning af Legooch Salu-sågar vid förra Betänkandet afgifvit en reservation, hafva någre Ledamöter inom Riks-Stånden förenat sig i samma åsigter, äfvensom inom Vällofl. BorgareStåndet blifvit anmärkt, att denna punkt borde hvila intilldess Utlåtande inkommit öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående beskattningen å Såg-qvarnar samt, Yalkoch Stamp-verk., Utskottet har, då frågan förra gången behandlades, lemnat utan afseende Tufve Larssons framställning, af den orsak, att den af honom ifrågasatte Bevillnings-grund icke kunde antagas eller tillämpas, så länge förenämnde lägenheter utgöra grund-ränta; och då Utskottet ovilkorligen bordt i ett helt yttra sig öfver Bevillnings-grunderna, utan rätt att på förhand besluta i ett ämne, som utgjorde föremål för en till flere Utskotts gemensamma handläggning remit - BeviUnings-Utskotteli Utlåtande N.o 28. 61 terad Kongl. Proposition, återstod För Utskottet ingen annan utväg än att, under det förbehåll Betänkandet innehåller, föreslå Bevillning å dessa Verk och Inrättningar efter närvarande förhållanden. Någon förändring har sedermera icke eller inträffat, och Utskottet får af sådan orsak förnya sitt förra yttrande i frågan. Då ingen påminnelse skett vid Sjuttonde Grundentorde densamma få anses såsom bifallen. Det återstår slutligen för Utskottet att upptaga de framställningar om Bevillningens nedsättning med mera, hvilka, på sätt förut är nämndt, böra utgöra föremål för en serskild afdelning.
Jag vågar göra det, utan att tro det R. o. Ad. skall finna sig besvärad att höra det två gånger, serdeles som denna motion väcktes på e. m. sista motionsdagen d. 31 Dec. sisth år, och Ståndet då troligen icke egnade mycken upmärksamhet åt detaljer under den flod af motioner, som dä afgäfvos. Af dessa motiver vill jag derföre uprepa följande: ”Den bevillning R. St:r vid hvarje Riksdag, jemlikt 60 § Reg.F. till fyllande af brister uti de vanliga tillgångarne, sig åtaga, bör icke öfvergå till eu orubblig, ständigt fortfarande beskattning och ej eller vara större än som just för nämnde brists fyllande erfordras. Denna bevillning är en skatt af den natur, att den hör fördelas lika, i förhållande till hvarderas förmögenhet eller inkomst, på alla samhällsklasser, hvilket är så mycket nödvändigare, som R. St:r derom ensamt besluta och den andra Statsmakten således icke kan skydda personer eller näringar, som, i fall godtyckliga grunder antagas, genom tillfälliga sympathier, anlipathier eller andra förhållanden af R. St:r vid någon Riksdag kunde blifva alltför mycket gynnade eller missgynnade. Konsumtions-afgifter kunna, med afseende å den mer eller mindre nytta eller skada man anser varornas förbrukning och andra förhållanden medföra, bestämmas högre eller lägre på olika varor. I afseende å de icke för lifsuppehälle! nödvändiga, kan hvar och en undandraga sig dylika afgifler. Men att lägga en högre direkt ny skatt, — bevillning är ny skatt för hvar Riksdag — pä en samhällsklass än på en annan, är högst vådligt. Man kan då snart vara inne på progressiv förmögenhets-afgift, eller någon annan kommunistisk favoritlära, på ett, af lag skyddadt, godtyckligt gripande i hvarandras fickor. Grundlagen gifveticke eller ringaste anledning dertill att, vid allmänna bevillningens fördelning, något stånd eller Den 24 Maj f. m. 249 någon klass skall gynnas på andras bekostnad.
Dessa medel hafva således varit underkastade enahanda controll som de summor, hvilka anordnats till af K. M:t kända behof eller till redovisning inför K. Och då genom Utskottets förslag att öppen redovisning skall, med undantag af Extra utgiftsfonden, hädanefter lemnäs för all utbetalning af Statsmedlen, Lar Utskottet trott ofvannämnda dispositioner till StatsExpeditionernes Tjenstemän icke föranleda någon åtgärd. Hvad åter angar tiden för försäljningen af Kronans Persedeltiondc, kan Utskottet ej instämma uti Hr CominerceRådet Sanlessons af åtskillige Ledamöter inom II. R. o. A, V. BorgareSlåndet samt H. BondeStåndet understödda Reservation, utan lörblifver vid sitt förra tillstyrkande på grund af vederbörande Col 4 B3q 600 Stats-Utskottets legiers i ämnet afgifna yttrande och hvilket igenfinnes pag. 5o i 1827 års RevisionsBerättelse. i3;o Till bemötande af den anmärkning som blifvit gjord dervid, att Utskottet uppskjutit sitt omdöme i åtskilliga delar af RevisionsBerättelserna under förbindelse att i sådane frågor afgifva särskilta yttranden, tror Utskottet sig endast böra omnämna att det i ed t både till en tröttande vidlyftighet och till mindre fullständighet i omdömet, om Utskottet i Betänkandet angående Revisionsföri ättningarne skolat särskilt för Revisionstiden afhandla sådane förvaltningar som Allmänna Maga zinsln rättningen, Garn izon sSjukhusByggnadsFonden, m. fl. och har Utskottet redan i den mån Utskottets öfriga göromål sådant medgifvit, yttrat sig i de uppskjutna ämnena. i/j:o Inom H. /?. o. A. har en Ledamot anmärkt, att Utskottet icke bordt tillstyrka afskrifningen af bristande Trädgårds-arrende för Mariebergs Egendom 275 R:dr utan snarare tillstyrka att ersättningstalan måtte vändas mot K. KrigsCollegium, som förmodas icke vederbörligen hafva iakttagit K. M:ts och Kronans rätt.
Hvad serskildt beträffar Rikets Ständers underdåniga hemställan, att vid markegångssättningarne måtte för hvarje år, efter grödans beskaffenhet, stadgas vissminimivigt å afradsgild spanmål; så, enär Comiterade i underdånighet tillstyrkt, att alla indelda räntor och tiondeanslag måtte indragas samt så väl hemmansräntor som tionde lösas med penningar, lärer, i händelse af bifall dertill, dylik föreskrift icke behöfva ifrågakomma. I öfverensstämmelse med de hufvudgrunder, som sålunda blifvit utvecklade, och med ledning tillika af det förslag, KammarCollegium och StatsContoret afgifvit, hafva Comiterade upprättat underdånigst bifogade Förslag till förnyad Författning angående markegångssättningen, hvarvid Comiterade, för alt här undvika en mera detaljerad utveckling af ämnet, fogat upplysning om motiverne för sådane deruti förekommande stadganden, som icke äro omedelbara löljder af nämnde grunder eller hvad Comiterade i öfrigt uti detta betänkande i underdånighet hemstält. 7 :o Angående Jordeboken. Sedan Presidenterne uti Eders Kongl. Maj:ls och Rikets 35. Angående felKrigsoch Kammar-Collegier i underdånighet anmält, hurusom, aktigheter 1 nuvarande • 1 r. • r t i 1 •• 1 , t 1 1 • 1 Jordeböcker och före vid loretagen granskning al Jordebockerne samt
Jag tror således att en förändring i detta afs. är nödvändig, och har derföre påyrkat densamma. Min andra anmärkn. angår fångarnas sysselsättning. Det är i lagen stadgadt, att straffarbets-fången, den gröfre förbrytaren, skall hållas till det arbete, hvartill tillgång finnes. Det är stadgadt, att den mindre förbrytaren »eger att sjelf förskaffa sig arbete»; men, mine Hrr, huru skall den fattige, den långt ifrån sitt hem varande fången, kunna förskaffa sig arbete? Han blir således, derest han hålles ulan arbete, hårdare straffad än den andre. Ty vi veta, att den enda lindring, som finnes i ensamhetsfängelset, är arbete. Jag har i min reservation nämnt, det jag icke förbisett, att instruktionen för fängelse-direktörerne innehåller, att de böra vinnlägga sig om att förskaffa tångarne arbete. Men jag anser frågan om fångarnes arbete vara så vigtig, att den icke bör vara föremål för blott den verkställande maktens åtgärder, utan fastmera för lagstiftningens. På dessa grunder, och då ett Stånd, nemi. BondeSt., som står närmast de medellösa fångar, hvilka hårdast skola drabbas af denna lag, beslutat återremittera Betänkandet i dessa delar, vågar jag för min del också anhålla om återremiss deraf. Frih. Wrede, Casimir: Likasom Gr. Sparre har äfven jag deltagit i behandlingen af ifrågav:de Kongl. Propos., och jag anser de af Gr. Sparre framställde anmärkmr vara fullt befogade. Då jag i mina åsigter fullkomligt instämmer med den siste talaren, så inskränker jag mig nu till att instämma i hans begäran om återremiss. Hr Stråle, Wilhelm: K. M:s ifrågavide nåd.
Jag förmodar, att Hr Gr. o. Landtm., på grund af dess yttrande ang:de behandlingen af frågan, finnér sig af grundlagen förhindrad att framställa någon annan propos. å betänk., än att lägga detsamma till bandhna; men dä en annan propos. blifvit yrkad, lärer det vara Hr Gr. o. Landtmts rättighet att vägra denna propos., under anförande af de skäl, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, stödjer sig. H. Ex. Hr Gr, o, Landtm, yttrade, det han till R. o. Ad. hemställt, huruvida Ståndet yrkade den af en ledamot begärda propos. å återremiss. Denna hemställan hade väl i öfrigt allmänt blifvit med nej besvarad; men då Hr Crusenstolpe dervid begärt votering, ansåg H. Ex. densamma icke kunna förvägras. Upplästes till justering och godkändes följande votertsproposm: Den, som yrkar propos. på återremiss af Conslit.Utsk:s memor. N:o 86, ang:de Hr M. J. Crusenstolpes anledn. till anmärkn. emot Konungens rådgifvare i ministeriella och commandomål, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anses R. o. Ad. icke yrka ofvannämnde propos:n. A» Den 2 Mari e. m. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 18. Nej — 41. Uppå derefter framställd propos. blef Constit.Utsksis memor. N:o 86 lagdt till handhna. Föredrogs ånyo Constit.Utsk:s d. 23 sisth Febr. på bordet lagda memor. N:o 87 i anledn. af återreraisserna på memor. N:o 32, angtde urtima riksdagar. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.:
Men som denna fordran torde vara nog hög, skall jag inskränka mig till Herr Bråkenhjelms förslag. Hvad åter beträffar Herr von Hartmansdorffs bemödande att kullkasta hela saken, så kan detta ju qvittas emot mitt påstående, som då var för densamma, men nu likväl instämmer med honom i afseende på sättet, och man bör i min tanka åtminstone icke miss - Den iG Mars e. m. tänka honom för en afsigt att vilja kullkasta beslut, som redan af Ståndet blifvit fattadt; sådan är icke hans sed. Herr von Hartmansdorff: Sedan Herr Lefre'n redan visat oriktigheten af Grefve Gyldenstolpes hegärdta proposition, så afstår jag från mitt tilltänkta yttrande. Grefve Gyldenstolpe: Herr Lefren har velat, att man snarare borde fordra större kunskapsprof af Närings-stipendiaterna, än af de Academiska, emedan de sednare alltid erhålla en större humanistisk bildning än de förra; men månne en person, som vid Academien egnat sig åt Medicin, Theologi och Juridik, derföre kan sägas hafva erhållit mera humanistisk bildning, eller månne icke båda hafva samma humanistiska bildning, då de hunnit lika långt i elementerna. Hvar och en, som läser Comiteens förslag i afseende på det så kallade förhöret, måste likväl finna, att, efter ett sådant förhör, den examinerade är vederbörligen qualificerad att inhemta Academisk undervisning; och sjelfva Student-examen antyder ju också blott en sådan qualification. Herr von Hartmansdorff: Jag tar mig friheten upplysa, att ehvad som står i Författningarne, eller icke, så är det gifvet: att ingen får ett annat Riddarhus-slipendiuin utan alt vara verklig student. Begag - Den 16 Mars e. m. ilandet af Academisk undervisning i ett visst ämne är något så obestämdt, att det möjligen kunde tydas tili öfningar i konsten att rida, fäkta eller dansa, hvari undervisning vid Academierna jemväl meddelas. Grefve Gyldenstolpe: Jag tror det just vara sättet att komma till orimligheter, om man säger att Academiska undervisningen består uti rida, fäkta och dansa.
Och enär af förenämnde Gratificationer de fleste utgjort, för verklig tjenstgöring eller utfördt arbete, beviljade arfvoden, hvilka för Titeln, deraf de utgått, icke varit främmande, har i desse fall således blott Utgiftens benämning synts Revisorerne vara oriktig; men som, beträffande den åt Majoren Hästesko beviljade Gratification, ett lika förhållande icke visat sig, samt Öfver-Auditeuren Wåhlin åter pröfvats icke vara berättigad till serskild vedergällning för den af honom bestridda tjenstgöring i blandade Krigs-Rätten; så, och då de på HufvudTitlarne anvisade anslagssummor böra för deras bestämda ändamål begagnas, hafva Revisorerne trott någon annan fond, än de till Extra Utgifter på Åttonde Hufvud-Titeln afsatte 100,000., R:dr årligen, icke eller böra vara tillgänglig för GratiJicationer_, eller sådane anvisningar 21 ( 102 ) på Statsmedlen, hvilka Eders Kongl. Maj:t, i anseende till förekommande bevekande skäl och omständigheter, af Gunst och Nåd finnér sig vilja bevilja. Då, i StatsContorets tanka, icke benämningen af utan orsaken till en förekommande Utgift bör vid dess pröfning tagas till grund för anmärkning eller godkännande, hade visserligen flere under denna anmärkningspunct upptagne poster kunnat uteslutas; hälst ordet Gratification oftast begagnas under bemärkelsen af Belöning eller extra arfvode, och Rikets Ständer flere gånger gifvit denna benämning åt an slagne vedergällningar, som emottagarne icke varit skyldige att anse såsom Nädcgåfvor.
De volontärer, som icke vinna den skicklighet och icke ega den pålitlighet, att de kunna till underoffiicerare befordras, böra afskedas. Volontärinrättningen har otvifvelaktigt visat sig ändamålsenlig, men torde dock vara i behof af att något närmare ordnas. Fordran att de, som antagas till volontärer, skola hafva någon bildning, är särdeles obestämd. Att rätta kunskapsmåttet efter någon viss klass i allmänna läroverken, är mindre lämpligt, då en stor del ynglingar, som anmäla sig att blifva volontärer, icke varit i tillfälle att besöka städernas elementarläroverk, eller endast en kortare tid kunnat begagna sig af sådan undervisning. Såsom det minsta för en blifvande volontär torde böra fordras, att han kan läsa, skrifva och räkna quator species samt vara confirmerad. Detta sammanfaller ungefärligen med den för folkskolan fastställda minimikursen och bör sålunda öfverallt och med lätthet kunna inhemtas. Hvad antalet vidkommer, så har det ofta varit svårt nog att kunna hålla 4 volontärer fulltalige på hvarje bataljon, och denna svårighet skulle tilltaga, om antalet ökades, då derigenom utsigterna till underofficersbefordran blefvo minskade. Nämnde antal torde icke heller stå i missförhållande till afgången bland underofficerarne. Om underofficerarnes tjenstetid i medeltal antoges till 20 år och deras antal till 20 å bataljon, stabsunderofficerarne inberäknade, så skulle en om året afgå. För att en volontär skall hinna genomgå hvad som fordras af en blifvande underofficer, behöfver han i allmänhet minst 3 år, och således skulle, om alla volontärerne motsvarade sin bestämmelse, något mera än en om året vinna behörighet till befordran Mången volontär afgår dock utan att komma i fråga till befordran, och tidtals står ett och annat volotärnummer ledigt i brist på sökande. Volontärerne stänga således icke möjligheten för skicklige korporaler att blifva underofficerare. Af dessa skäl kan ett volontärnummer på hvarje kompani eller skvadron anses tillräckligt. Deremot är det behöffigt, att volontärernes tjenstskyldighet undergår någon förändring.
AT:o 3. 19 Siats-Rådets Latlamö- tias-Stats Ministern ter» och ibland dem och Tre andra LeJustitiae-Stats Minidamöter af Statsstern, att föra —■ — Rådet, som der icsom 8 §. stadgar, k e ti ga För ed r ägande befattning, att fora scm 8 §. stadgar. £9 §• Riksens Ständers JuRiksens Ständers Justitias-Ombudsman ma, sti tisc-Om budsman mä, liär han det nödigt när han det nödigt anser, kunna öfveranser, kunna öfvervara Högsta Domstovara Högsta Domlens, Rikets Allmänstolens, Nedre Juna Är enders Beredstitias-Revisionens —■ liings, Nedre Justitia»- då han det Revisionens — -— —- äskar, då han det äskar. 102 §. Denna Domstol, som Denna Domstol, som Riks-Rätt kallas, Riks-Rätt kallas — ■ deruti före or— •— deiuti löre ordet, Presidenterne uti det, Fyra de äld - ao Bilt, Constitutions TJtsk, Betänk. N:o j. alia Rikets Collegier, Fyra de äldste StalsRåd, Högste Befälhafvaren •—■ — Escarlern af Armeens Flotta, Tvenne de äldste Råd i Svea Hof-Rätt, och det äldsta Råd i hvarje af Rikets Collegier. Dä antingen om Tolf deruti sitta. Är Presidenten i Hof-Rätten af laga förfall elier jäf hindrad, företräde dess ställe den äldste i tjenst varande Presidenten. Denna Dom, <tol äge - — iterins i t tande i Rikets t j, list. i Finner Utskottet af dessa Protocoll, att ste Stats-Råd, Pres iden terne u ti alia Rikets Collegier, Högste Befäihafvaren Escadern af Kongl. Majrts Flotta, Fyra de äldste Råd i Sv ea Hof-Rätt, Två de ä 1 d s t e
Jag bör anmärka, att somnambulen och jag icke visste något om, hvar eller huru papperet skulle anbringas. Mitt protokoll har följande lydelse; parenteserna äro sedermera ditsatta af d: r X. » Alma R — s utsago d. 1914 kl. 7,55 e. m. På ett aflångt bord midt i rummet står något högt — det är bestämdt någon sorts schatull det är mörkt och synes hafva graveringar är synbarligen af metall. (Intet sådant föremål på det aflånga bordet. Månne ej lampan? Backman. Det står mycket saker på bordet — där är ljus. Det är alldeles som en liten bricka står — det är flera småsaker därpår — vet verkligen ej hvad de användas till — är bestämdt instrumenter. — Efter uppvaknandet sade Alma, att på ena hörnet af bordet stod en bricka med småsaker på — långa, gula. (Bricka med en hvitgul höna stod på ena hörnet af bordet. Vaken \ der var något på en vägg — som af tyg — ett fullkomligt virrvarr — undrar om det ej var af gardin. Sofvande: Det är något som står upprest på bordet — det är bestämdt något hvitt — något papper — ljuseiv stå bredvid — det är stöttadt visst med en bok — det står något skrifvet på papperet — det är det vi skola läsa — ser bokstäfverna rätt vända första bokstafven ser uf som ett A — andra som ett b — två bokstäfver till ■ papperet är ej fullskrivet — det är bestämdt fyra bokstäfver — tredje bokstafven är r — fjerde ser ut som ett j eller y. — Vaken: ordet var viss Bård eller Hård — ett kort ord med fyra bokstäfver. (Papperet satt på väggen. Eget att båda somnambulerna tyckas sett det liksom stode det i sammanhang med bordet). Sofvande: En lång, mörk person, bestämdt ett fruntimmer; har förmågan att se mig. (Befallning att gå fram till den personen och slå honom på axeln samt tvinga honom att se på Alma — utföres. Backman). Det är säkert fyra personer. — Vaken: en hade glasögon. (Vi voro sex; jag har glasögon.
Kanske finnes redan i Cancelli - Ordningen en sådan föreskrift , som tillika bestämmer ansvaret för dess öfverträdande. Herr Rosenblad, BernhardGrefve Löwenhjelm och Herr von Hartmansdorff hafva så fullständigt upplyst nödvändigheten, hvarföre en Expeditions-Secreterare bör vara beroende af Ministern , om den sednare skall bära hela ansvaret af Förvaltningen, att jag endast vill fästa mig vid Herr Cederschjölds uttryck om en möjlig feberyra. Grefve Löwenhjelm har troligen icke menat personliga föreskrifter af Stats-Secreteraren , utan att den för tillfället Föredragande Expeditions-Secreteraren skall dela samma system som Stats-Secreteraren , för hvilken han förrättar tjeosten. Jag instämmer således fullkomligt uti hvad Utskottet i denna Den 3 December f. m. punct tillstyrkt, och ville endast bedja om det tillägg, att Chefen för Tullverket äfven må uppföras bland dem som innehafva förtroendeposter, emedan Utskottet ansett honom böra tjena pä Constitutorial. Förhållandet blir väl i det hela deisatnma, antingen han är tillsatt genom fullmagt eller Constitutorial, emedan han lika lätt kan amoveras. Likväl fordrar det anseende , som är förenadt med en sådan post, att den skall beklädas af en verklig Embetsman. Herr Hammarsköld Lorenzo: Jag bekänner, det jag icke kan fatta annat , än att Grefve Löwenhjelms argumenter bevisa motsatsen af dess åsigt. Skall en Expeditions-Secreterare icke föredraga annorlunda än i Ministerns anda, och den sednare vara ansvarig äfven för den förres åtgärder, kan jag icke finna något skäl, hvarföre han bör vara godtyckligt afsättlig. Han är ju då blott en machine, och man kunde , efter Polhems Förslag att göra vissa Embetsman af träd, äfven tillverka ExpeditionsSecreterare af samma råämne. Herr von Hartmansdorff vill , att de skola vara godtyckligt afsättlige, på det att Stats-Secreteraren måtte kti*na göra sig af med dem när han det finner beqvämt.