Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Raske och vane vid verksamhet, arbeta barnen antingen med fisktorkningen eller roa de sig vid stranden i sällskap med en eller annan genom svält mjeltsjuk gris, åt hvilken de kasta agn och andra dylika godbitar. Vänder man nu blicken till det inre af dessa armodets boningar, finner man likväl en renlighet och en ordning med det lilla, som lemnar ett på sätt och vis tröstande intryck. Ett gammalt, men rentvättadt segel, stoppadt med hafstång, utgör sängkläderna. Den stora bordskifvan är renskurad och blank af nötning, och golfvet prydt med den finaste skälsand. I ena hörnet står vanligen ett skåp, med pilastrar af slättäljda furupinnar, hvar förvaras den förnämsta delen af husgerådet, såsom två eller tre thékoppar med ett sprucket fat, en kaffekanna utan tut, en bränvinstumlare af tenn, m. m. Öfver det lilla fönstret är en smal hylla, och der ligger husets bibliothek, bestående af en gulnad bibel och en psalmbok med svarta läderpärmar; såsom mellanlägg får man se en af apostlarne, prunkande på gullpapper. Men den smala hyllan förvarar icke blott andlig litteratur: den hyser äfven några dammiga bundtar, innehållande ”Lunkentus,” ”Katten i stöflar,” ”Den sköna Melusina” samt ett par visor att sjunga ”på sin egen behagliga melodi, tryckta i år.” Den fattiga stugan har äfven sin prakt. På väggarne hänga, fästade med en tretumsspik, taflor föreställande hans majestät och kronprinsen till häst, allt i träsnidt, med versar inunder. Emellan dessa dyrbarheter och fiskredskapen, som äfven har sin plats på väggarne, är ett visst anständigt afstånd; ty ära den, som ära bör! De hederliga själarne skulle anse sig fela i hyllning emot majestätet, om de kommo det för nära med sina nät, metrefvar och hummertänger.
Banken derigenom ej på minsta sätt kan blifva lidande, emedan han blir i alla fall till fullo betald, blott med den skillnad, att af. betalningarne, som eljest skolat upphöra 1829, komma att fortfara omkring 6 är längre. Vid öfversigten af de tittlar, under hvilka Bankens inkomster böra, enligt Utskottens förslag, åter utgå, finner man, att somliga äro af den beskaffenhet, att de, såsom grundade på redan fattade beslut, ej kunna förändras, t. ex. Fastighet6LåneFonden, bygnadsbiträdet till Götha Canal, Lånebiträdet till Hjelmare Slussverk, SöderTelje Canal och senare beviljade understöd till Skoihusbyggnader, och dylikt. Andra tittlar åter äro sådana, att de till äfventyrs ej böra ändras, såsom’t. ex. MagazinsDirectionens Credit! v, och kan hända OdlingsLåneFortden m. m. I min‘ tanka borde derföre den föreslagne minskningen i Bankans inkomster lämpeligast kunna afskrifvas på MetallLåneFonderna, och i synnerhet på Fonden för uppköp af Silfver. \ Dm & Junii /, ni. Men emedlertid anser jag nödigt, att in? nan man företager den speciella fördelningen af de medel, som böra från Banken årligen utgå, man först bör komma öfverens om, huru mycket Banken egentligen kan få att disponera; och huruvida den summa, som Utskotten påräknat, skall förblifva oförändrad, elier, såsom jag löreslagit, minskas med 250,000 Riksdaler årligen. Härpå vågar jag vördsammast anhålla om proposition Herr Stråle, Nils Wilhelm : Då man nu företagit sig, att med en slags förmyndarevård omfatta näringarne, så bör man , i fråga om att bereda lånetillgångar för dem, noga tillse icke blott, hvilka näringar, sorn behöfva lån, utan ock, hurudant man kan antaga att näringens tillstånd är, när penningarne skoi la återbetalas; ty gifvit är, att, om näringen, dä lånet återbetalas, icke blifvit synnerligen förbättrad, utan snarare tilläfventyrs kommit i sämre skick, har näringen af lånebiträdet icke haft någon fördel.
“Utgifterna för trafiken och underhållet af längre tid begagnade utländska jernvägar variera allt efter byggnadens soliditet och andra omständigheter i allmänhet emellan 55 och 35 procent af bruttoinkomsten.“ “Vid Gefle—Dala jernväg, hvilken år 1861 inbringade brutto 620,272 R:dr, uppgingo alla trafikoch underhållskostnader till 250,226 Riksdaler eller 40 pro cent af bruttoinkomsten. Vid Hudiksvalls jernväg uppgingo utgifterna under år 1864 äfven till 40 procent och vid Söderhamns-banan samma år till 37 procent af bruttoinkomsten. “ “Dessa banor trafikeras äfven med lokomotiv; men äro mycket korta, 1 och lf mil, hvarvid förhållandet mellan inkomster och utgifter alltid blifver ofördelaktigare än om längden varit större." “Af hvad förut är anfördt och af ofvanstående exempel, tagna bland våra i sin helhet längst trafikerade jernvägar, synes huru osäkert och alltid under verkligheten på förhand uppgjorda jernvägskalkyler utfalla." “Om man emellertid, för att uppsätta ett approximativt förslag för den tillämnade Filipstad—Norum-banan, såsom vanligt vid liknande kalkyler, antager tillökningen i trafiken efter banans öppnande till 50 procent utöfver den genast påräkneliga trafiken eller hvad komiterade upptagit ocn bruttoinkomsten således efter något års förlopp till 220,500 Riksdaler (cirka 60,000 Riksdaler per mil) samt utgifterna för säkerhets skull till 45 procent häraf eller 99,225 Riksdaler, så återstår en behållning af 121,275 Riksdaler, utgörande cirka 5^ procent ränta på hela det till 2,258,000 Riksdaler beräknade anläggningskapitalet." “Skulle nordvestra stambanan komma att läggas öfver Norum och en bibana derifrån till Filipstad, är all sannolikhet att största delen af passagerare och effekter, som komma att föras å bibanan, äfven skola forslas minst lika långt å stambanan.
Ridderskapet och Adeln ingifvet, till Lag-Utskotlet remitteradt Memorial, har Friherre Cederström, Jacob, anfört, att Husesyns-Ordningen för Arméens och de serskilde Författningarne, rörande Civile och Ecclesiastique Boställen samt Kronans öfrige bebyggde lägenheter, dels locale, dels af allmän beskaffenhet, äro otjenlige: och att, i afseende på Armeens boställen, förslag till en förändrad Husesynsoch Boställs-Oidning är under Kongl. Maj:ts pröfning; men då det som, rörande byggnaders beskaffenhet och underhåll å Militiae-boställen funnes ändamålsenligt och nyttigt, jemväl måste vara det för Civile och Ecclesiastiqueboställen, derå byggnader af innehafvare eller brukare skola underhållas, likasom för Kronans öfrige bebyggde lägenheter, har Motionairen »uselt sig böra föreslå, att en allmän Byggnadsoch Husesyns-Ordning, i stället för de partiela Författningarne, måtte utfärdas; till grund för hvilket förslag, i afseende på detailerne, jemväl blifvit åberopadt Herr Friherrens och en Kammar-Collegii Ledamots serskilda yttrande, som åtföljde bemälde Collegii till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga Utlåtande öfver förslaget till en ny Militias-Boställs-Ordning, hvilket yttrande funnes motionen bifogadt.
Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob: Jag hemställer till Ridderskapet och Adeln, om icke till Herr Grefven och LandtMarskalken ma öfverlemnas att bestämma, åt hvilka personer de influtne böterne böra utdelas. Friherre Boye, Fredrik, förenade sig med Herr Crusenstolpe. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att de influtne pliktmedlen måtte fördelas på sätt Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslagit; samt Hans Excellence äga, att 358 Den 18 Mars e. m. utse de 4 Adeliga Enkor, hvilka borde der af komma i åtnjutande. Bifölls. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att de PleniProtocoller för innevarande Riksdag, hvilka ännu icke blifvit för Ridderskapet och Adeln justerade, äfvensom de, hvilka härefter intill Riksdagens slut äga rum, måtte, på sätt förut alltid varit vanligt, efter Riksdagens slut justeras inför RiddarhusDirectionen, i närvaro af de Riksdagsmän af Ridderskapet och Adeln, hvilka, i anledning af derom förut utfärdadt anslag och Kungörelse i Tidningarne, kunde behaga att justeringen öfvervara. Bifölls. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, om icke, i likhet med hvad vid förra Riksdagar varit öfligt, Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt besluta, att de Utskottens Secreterare och Canzlister tillkommande slutliga arfvoden och tractamenten icke må till dem utdelas, förrän genom RiddarhusSecreterarens qvitto intygas, att Utskottens Protocoller och Handlingar, ordentligen inbundne, blifvit till RiddarhusArchivet aflemnade; gällande sådant likväl icke i afseende på Statsoch Den 18 Mart e. ra. 35$ BankoUtskotten, hvilkas handlingar icke i RiddarhusArchivet förvaras. Bifölls.
Hans varmaste anhängare stöttes emellanåt tillbaka af en alldeles oberäknelig andlig opposition från hans sida, och å andra sidan sågo sig ofta hans argaste vedersakare tvungna att i vissa afseenden skänka honom sitt bifall. De ortodoxe fröjdade sig åt hans rent af våldsamma trosyttringar, och de liberale jublade Öfver hans medgifvanden. Man kunde aldrig vara fullt säker på, hvar man hade honom, och hans förmåga af Öfverraskningar utöfvade nog en pikant lockelse hos publiken. Han hörde icke egentligen till de liberala predikanterna. Nominellt stod han med båda fötterna på kyrklighetens fasta klippa, men han hade dagar, då hans djärfhet icke visste af några skrankor. Huru han t. ex. vågade att drifva sin tolerans till sin spets och därigenom i mångas ögon ådrog sig beskyllningar för frivolitet, därom bar en tilldragelse från hans sista tid ekla-tant vittne. Det var inom hans församling en ung flicka, som kände sig otillfredsställd med dess dogmer och i stället kände sig lifligt dragen till den katolska kyrkans färgrikare kult. De bekymrade föräldrarna vände sig till Beecher och bådo honom använda sitt inflytande för att rädda den affälliga. Han lofvade att tala med flickan. Men då han erhöll noggrann kännedom 0111 hennes sinnestillstånd, stadfäste sig hos honom den Öfvertygelsen, att böjelsen till katolicismen var djupt psykologiskt grundad i hennes unga svärmiska hjärta-I stället för att söka återföra henne till hennes förra tro, tillrådde han henne därför hjärtligt att troget följa sin subjektiva impuls. Ja, han främjade till och med hennes planer genom att varmt rekommendera henne hos en katolsk präst, som han kände.535 predikanter i new-york. Hvilken ovilja detta i vissa kretsar skulle väcka, är lätt att första. Han såg sig tvungen att från predikstolen försvara sig.
med föreläsningssal, restaurant, lasoch ~autruiii för tjiiiistsukande samt adresskontor af niest vidtonifattande slag, dessiitom en stor f öisiilj - ningslokal för afyttring af alla slags kvinnoarbeten, inberaknade hakverk och syltade frukter iii. m., P % byrUn sitta el1 aflönad sekreterare samt flera jo~irliafraiide direktionsmedleinmar, hrilka söka att biträda alla Birinnor, som komma till deiii, 111e.d rUd ocli dbd och taga reda pk hvad de ' bast kuniia göra för sitt iippalialle. Denna föreniii&amp; strafvandeii atnjuter s2 allinan aktning, att äfven den far sina föreliisningar gratis, ccli liar koininer den komiska sidan frani. Vecka efter vecka kornina dess inedleminar tillsainnians en viss dag och sitta andäktigt lyssnande an till ett föredrag, liviin-. lande af citat och lieiix-comiiinns, om)) Read and Heartr, än till en roande inen lösryckt resebeskrifning, an till ett all~arligt föredrag om den svarta rasens framtid, än till ett: Ipapero om niigon engelsk .författwe och än till en förelä~ning om fkglar ocli deras laten. ' W h g a bland inedlemmarna ' tillhöra saintidigt t r h eller tre andra klubbar eller gk p&amp; de offentliga f ~ r e l k n i n ~ a r n e som, alltid äro i korta serier om. sex .A tio föredrag;, FöreläsiiingsBtr %n i Boston ar ett viilkandt, af dem sjalfva ofta utskrattadt, men Innn lifskraftigt karaktersdrag, den egentliga societeten utspäder ilen ined iiiycket annat, Dinen finas dar anilår. För de många andra, som stii utanfiir denna societets strängt .uppdragna rainarken, ar förelasiiingarna deras allt i allo.
Då nu åter föredrogs det Memorial, som Allmänna Besvärsoch Oeconomie.Utskottet den i8:de April afgifvit, och som sedan den 27:de var på bordet hvilande, i anledning af väckt fråga om befrielse från ansvar för dem , som försumma Regements-Skrifvare-Möten, blef detsamma af Borgare-Ståndet bifallet. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. i56 Den 8 Maj. S. D. V id förnyad föredragning af Bevillningsutskottets, den 5:te Maj på bordet lagda Betänkande, af den a:dra i samma månad, rörande Bevillning af Dannemora Bergslags Jerntillverkning, lät Borgare-Ståndet dervid bero. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Bifölls, vid förnyad föredragning, Ällmänt na Besvärs - och Oeconomie-Utskottets den 26 April afgifna och den 5 Maj på bordet lagda Betänkande, i anledning af väckta frågor om Landtbruks Skolors inrättande, samt om utvägar till understöd för odlingars företagande. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Högvördiga Prest-Ståndets den 5 Maj meddelade Protocolls-Utdrag, innefattande dess beslut, att, i händelse de öfriga Stånden också dertill lemnade sitt bifall , på Bankens bekostnad borde präglas en Skådepenning öfver de märkvärdiga dagarne, den 14, 15, if> och 20 April, af Hans Kongl. Höghets Hertigens af Södermanland undergångna Christendomsförhör och Confirmation samt Hans Kongl.Höghets första Nattvardsgång och Trooch Huldhets-Eds afläggande till Hans Maj:t Konungen, blef nu åter föredraget, hvarvid Borgare-Ståndet, på Högvördiga Prest Den 8 Maj. 157 Prest-Ståndets inbjudning, fann för godt, att i ett sådant beslut sig förena , och till Banco Ucskottet öfverlemna, att Medel till kostnaden anslå. Ut supra.
Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, anförde skriftligen: Den förev:de motionen anser jag fullt befogad och förtjena ali upmärksamhet. Så länge nationel frihet och sjelfbestånd har något värde, eger den samhällsklass, som gjort till siu lefnads - Dea 2ti November f. m. upgilt att, med upoffring af helsa, lemmar och lif, i första hand upträda till desä försvar och bevarande, rättvisa anspråk på framstående medborgerlig aktning och anseende. För att dock i allo vara värdig dessa utmärkelser, samt kunna desamma bibehålla, eifordras ridderlighet i handlingssätt och vandel, samt ett strängt iakttagande af ärans och hedrens bud, eller hvad man på militärspråket förstår med att hålla uniformen i helgd, kokarden fläckfri. Såsom verkande orsaker till dessa förhållanden är en god korpsanda, ett godt kontrollerande kamratskap inom befiiiet. Vid ett föregående tillfälle har jag bemödat mig visa vigten deraf, att inom militärståndet vidmakthålla en sträng disciplin, såsom grundvalen för en laglydig armées tillvaro och villkoret för att med densamma kunna upfylla dess bestämmelse: det nationella sjelfbeståndet, den lagbundna frihetens värn, När nu ytterligare tages i betraktande att, till åstadkommande af det antydda disciplinära tillståndet, bidrager i hufvudsaklig mån en god korps-anda, ett kontrollerande kamratskap, så måste bemödandet att framkalla dessa förhållanden, derest de saknas eller blott ofullständigt förefinnas, icke förbises. Då nu vidare tilldragelser här och der inom arméen bedröfligtvis ådagalagt, att med de anförda, om jag så får säga militärståndets fundatnenter, förhållandet icke är hvad det borde vara, så anser jag behofvet påkalla åtgärder, som kunna åstadkomma, hvad som erfordras. De af motionären föreslagna hedersdomstolar, och hvilka i flera utländska arméer hafva sitt motstycke, tror jag ganska fördelaktigt kunna inverka i den antydda riktningen, hvarföre jag äfven önskar bifall till motionen. Jag skulle dock gerna hafva sett, att motionären närmare autydt de förseelser, som af dessa domstolar borde handläggas.
Ad:s ekonomiska ställning, besittningsrätt af fast egendom m. m , så äro sådane uplysningar långt förut samlade med vida större fullständighet än Riddarh Direktm skulle kunna göra. Huru man än betraktar saken, så står det dock fast att man lemnar Riddarh.Direktm i sådan villrådighet, att man mot densamma handlar i största måtto oriktigt; hvarföre jag anser motionen icke böra bli föremål för behandling af oftanämnda Direktm utan öfverletnnas till Riddarh.Utsk., som väl må kunna på ett par dagar meddela ett utlät, som kan blifva till någon ledning för hvad Riddarh.- Direktm bör göra. Hr Bråkenhjelm: Det har blifvit sagdt att det vore lätt att upgifva ett schema, hviket skulle innefatta den riktning i hvilken de statistiske uplysningarne borde vara upställde. Då det hvilande grundlagsförslaget innehåller, att R. o. Ad. till utseende af riksdagsmän skall komma att välja distriktvis, så skulle man tycka att Riddarh.Direktm endast hade att pricka ut på Svenska kartan punkter efter någon viss princip, antingen efter Socknar, Härader, Län, Landskaper och Släder, samt derefter undersöka, enl. de inkomna upgifterne huru mänga adelsmän med representationsrätt, som funnos inom hvarje sådant distrikt; men ingenting hindrar R. o. Ad. alt vid nästa riksdag i fall det hvilande förslaget antages, bestämma att t. ex. så och så många af de 60 ledamöterne böra vara Grefvar, så och så många Frih:rr, och att resten uplåtes åt den öfriga Adeln att fylla. Intet hindrar Adeln att bestämma att arméen skall här på Riddarh. få representanter af R. o. Ad.; att civila tjenstemannacorpsen skall ega samma företräden ; Universiteten, Lärda samfund, skolor etc. likaledes. Huru skall Riddarh.Direktm ana hvad R. o. Ad. kommer alt fästa sig vid, och ibland den mängd af eventuella olikheter, som ega rum, just träffa på det rätta, eller det hvarvid Ståndet kommer att fästa sig?
Enär Rikets nu församlade Ständer, med bifall till Bancooch LagUtskottens under N:o 3 afgifne Betänkande, i anledning af andre väckte frågor om ytterligare lagstiftning för Rikets Ständers Bank , meddelat det förklarande, att någon ytterligare lagstiftning för Banken, efter 87 §. Regerings-Formeu, icke under närvarande förhållanden bör ega rum, finna Utskotten sig vara förhindrade att i någon hufvudsaklig pröfning af Riksdags-Fullmägtigen Peter Pehrssons nu ifrågavarande motion ingå, samt anse af enahanda skäl den utaf Bankens FiscalsEmbete gjorde framställning, rörande en bestämdare förklaring om stället för pröfningen af Bankens fordringar i concursmål, höra för närvarande förfalla. Åtskilliga Ledamöters Reservationer bifogas. Stockholm den g April 1835. Reservationer: af Herr Stuartj C. G.: ”Ben af Bancooch Lag-Utskotten nu besvarade motion synes mig, i anseende till innehåll och syftemål, hafva så ringa gemenskap och samband med det af Utskotten åberopade lagförslag, alt Rikets Ständers, i anledning af detsamma, meddelade yttrande ingalunda bort hafva berättigat Utskotten alt vägra ifrågavarande motions upptagande till pröfning. Omförmälde af Rikets Ständer icke antagna lagförslag åsyftade alt, i den ordning 87 §. Regerings-Formen utstakar, tillvägabringa en ytterligare lagstiftning för Banken, hvarigenom Rikets Ständers skyldigheter och åligganden, i följd af deras föp densamma ingångna garantie, skulle, i afseende på innehafvarne af Bankens utgifna förbindelser, närmare bestämmas. Föremålet för Motionairens framställning är deremot endast att åstadkomma en med tidsandans fordringar på enhet i lagskipningen öfverensstämmande modificalion uti ett Banken, vid dess stiftelse, lillerkändt, emot numera allmänt antagna och stadgade rättsformer stridande privilegium.
Maj:t sig vilja till Rikets nästsammanträdande Ständer aflåta Nådig Proposition om kapitalets öfverlemnande till RiksgäldsKontoret och uppförande på stat af 30 rdr, i stället för räntan, till aflöningsförhöjning åt bemälda kommendant. I anledning häraf hemställer jag nu i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer att, mot öfverlemnande till Riksgälds-Kontoret af ofvannämnda lösen 943 rdr 44 öre, kommendantens i Göteborg nu på stat varande arvode 900 rdr förhöjes med 30 rdr, hvarmed ock anslaget till kommendantsstaten i Riksstateri, i sådant fall, borde tillökas Nuvarande anslag till kommendantsstaten är enligt Riksstaten rdr 43,006: 30. och om derifrån afdrages skillnaden emellan ofvanberörda belopp, nemligen rdr 709: 30. som föreslås till indragning och » 50: — hvarmed anslaget torde böra tillökas, och hvilken skillnad utgör . » 659: 50. kan anslaget för kommendantsstaten nedsättas till rdr 14,347: — Krigs-Akademien. — Enligt Kongl. Brefvetden 14 Oktober 1862, och på sätt äfven meddelades Rikets Ständer vid förra riksdagen, har Eders Kongl. Maj:t för - ordnat, att Krigs-akademien skulle förändras till en militärisk tillämpningsskola för bildande af alla vid arméen och flottan behöfliga officerare, under benämning af Krigsskola, samt att denna Krigs-akademiens ombildning skulle efter hand försiggå och från 1863 års början företagas; hvarjemte för öfvergången nödiga föreskrifter lemnades.
Jag tror alt den icke verkar till det mål, sora Utsk. förmodar, och är för öfrigt af den lanke, alt en stor obillighet ligger i sjelfva beskaltningsgrunden. Jag anser mig icke här böra förklara min opinion om fullmakter, grader och titlar; den må vara hvilken som helst, så finner jag en obillighet att beskatta något, som icke ingår i någon annan grund för beskattningen i hela bevilln.förordningen. Hafva karaktersfullmakter något värde, så måste det ligga i belöningen för någon förtjenst, och då försvinner allt skäl till beskattning; har den åter icke något värde, så försvinner äfven då allt skäl till beskattning. Vi hafva sett hvilken verkan, efter hvad Utsk. trott sig finna, den förra beskattningen haft, och alt den varit ingen; jag tror alt följden blefve densamma, om beskattningen nu ökades ytterligare med 4 proc. Vi hafva nyligen haft en motion från Const.Ulsk. att göra en lag, ätt inga karaktersfullmakter skulle få utgifvas: månne Bevilln.Utsk. bör gå denna lag i förväg, ifall den beviljas? Jag tror det icke. Det är sannt, att man har trott att fåfänga låg i begäret efter dessa fullmakter; jag vill icke bestrida att så kan vara händelsen vid mångå fall, men då är jag af den mening, att icke blott denna art af fåfänga bör beskattas, ty jag tror den icke vara skadligare än hvilken annan sorls fåfänga som helst. Hvad är sjelfva rikedomen ofta, om icke en fåfänga? Den j 58 Den 7 Octobcr e. m. beskattas på sitt sätt, men capitalisten drager ingen beskattning. Jag tror icke alt fåfängan motarbetas genom denna beskattning och afstyrker följaktligen alla afgifters läggande å karaktersfullmakter. Jag tror att det ändamål, som åsyftas, ingalunda vinnes genom denna beskattning; ty den kommer endast att drabba den fattige, som får en sådan bevisning af K. nåd, eller andras välvilja, då deremot den rike blir den som relativt minst skattar för en sådan fullmakt, och derigenom vinner man motsatsen af hvad man åsyftar.
M:t äskade vederlag af 100 R:dr årligen åt de Länsmän, hvilka ej äro med boställen försedde, hvarföre denna ersättning blifvit till 150 R:dr R:mt för hvardera bestämd, I sammanhang härmed hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande väckt förslag om anvisande af dylikt vederlag äfven åt en del Länsmän inom Malmöhus län, hvilkas boställs-lägenheter skola vara af sämre beskaffenhet; och hafva Rikets Ständer af officiel a uppgifter inhemtat följande om här nedan uppräknade boställs-lägenheters arealinnehåll och uppskattnings-värde: Areal-i n ne håll Uppskattnings-värde Tid. Kpld. R:dr sk. rst. — Getebro 1: 20 8: hvaraf visar sig alt ifrågavarande boställs-lägenheter äro af särdeles svag beskaffenhet, hvarföre Rikets Ständer medgifvit alt, derest innehafvarne af ofvannämode 6 boställslägenheter vilja desamma till kronan afträda, de må komma i åtnjutande af enahanda årliga hyres-ersättning. 150 Ridr, som för de Länsmän, hvilka ej äro med boställen försedde, blifvit fastställd, samt att den härtill erforderliga summan 900 Ridr Rimt, jemte boslälls-lägenhelernes, uti lönerne nu inberäknade, uppskattnings-värde, uppgående enligt de uppgifter, hvarpå regleringen sig grundar, till jemnt 100 Ridr, eller tillsammans 1,000 Ridr Rimt anvisas. Den behöfliga tillökningen i Länsmännens aflöning, utgörande 117,826 Ridr, samt hyres-ersättning åt 224 af desse tjenstemän, med inberäkning af ofvannämnda uppskattningsvärde, uppgående till 33,700