Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett mellanstycke måste vi likväl förtälja. Läsaren har redan hört Gustaf förklara, att han ej ville öfvertaga les beaux restes, som hertig Carl öfvergifvit. Midt under torneringen utbytte konungen grefvinnan Löwenhjelms färger mot Catharina II:s. Ingenting vid Gustafs hof lemnades obegagnadt för nöjen och snillelekar. När kejsarinnans riddare en afton inträdde i drottningens cirkel, mottogs han af sin först utkorade sköna med följande, af grefvinnan ur minnet upprepade versar: «Sur les pas d’un Guerrier, parmi le bruit des armes La jeune Milicie, affrontant les allarmes, Trouve enfin ce Héros, helas! longtems absent. Je l’ai quitté vainqueur: le revois-je constant? Jadis dans les combats Il s’arma pour ma gloire, Il offrit à mes pieds le prix de la victoire, Et jadis à sa lame attachant mes rubans Ma main a nuancé ses étendarts brillants. À tous les chevaliers il donna le modèle D’un bras toujours vainqueur, d’un coeur toujours fi dèle. D’où viennent ces rubans qui ne sont pas de moi? Mon chevalier combat, mais sous une autre loi, Et lorsqu’à mes regards le sort le fait paroitre, Orné de ces couleurs, puis-je le reconnoitre? Cesse de Te vanter, ma Rivale en ce jour! Pour un autre combat il cherche un autre amour; Et brisant de nouveau le serment qui le lie, Une belle à son tour vengera Milicie.« 52 – «Gudomligt, min söta grefvinna!« – utbrast konungen och klappade händerna. – «Det vore ett brott mot all ridderlighet, att låta er bli en ropande röst i öknen.
Emot detta beslut inlade Hedervärda Bonde-Ståndet, sin protest genom dess ofvanomfönnälda underdåniga skrifvelse den 27 Februari 1858’ hvari Ståndet, under åberopande af den allmänna grundsats, att alla skogsrättigheter, de der i laga väg tillkommit, borde oförändrade bibehållas, hvaraf följde att delegarne uti de till menigheterna upplåtna liäradsallmänningar borde i afseende å dispositionen deraf bibehållas vid samma rätt, som de hittills åtnjutit, ■ i underdånighet hemställde, att, i detta fall, bland andra, lagen måtte oförändrad förblifva vid hvad den hittills varit; och, enligt hvad Utskottet inhemtat af ofvanomfönnälda Kongl. Bref till Chefen för Skogs-styrelsen den 21 Januari 1859, har Kongl. Maj:t äfven funnit denna fråga förtjena en större uppmärksamhet; hvadan och då ett omedelbart öfvertagande af hushållningen å dessa skogar genom Skogs-statens försorg skulle, oberäknadt åtskilliga andra betänkligheter, medföra behofvet af en talrikare skogsbetjening, än under den närmaste framtiden kunde vara att påräkna eller eljest finnas nödig, samt erfarenheten dessutom ådagalagt, att liäradsallmänningar, vårdade och förvaltade af delegarnes ombud, under kontroll af jägeribetjening eller skogstjensteman, blifvit ganska väl handhafda, under det detta delegarnes bestyr med en ordnad skogshushållning bibringat dem nit för och insigt i ämnet, Kongl. Majit funnit skäligt medgifva den förändring i det af Kongl. Majit på riksdagen 1856—1858 för Rikets Ständer framlagda och af Rikets Ständer då jemväl godkända förslaget angående hushållningen med häradsallmänningarne, att dessa skogar, ”der menig - 22 Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 50. heterna sådant önska, skola stå under vård och förvaltning af delegarne eller deras ombud, men under Skogs-styrelsens kontroll och tillsyn, så att de erhålla samma regelbundna behandling som kronoskogarne”.
Båkoch LotsMedel. ,904,89: 2,170,029 2,363, io3 Båkoch Lots-medel Convoy-medel Diverse Verks Medel. e Ar 1827, efter slutad Hufviulbok: Tullmedel m. m. i Banco-sedlar 2,667,102 : 3o: 2 i Silfvermynt 22:20:—. Agio derå, efter 1 28 sk:s Cours, gör Båkoch Lots-medel Convoy-medel Diverse Verks Medel 37:17: Tullmedel och uppgäld derå. Stats-Verkets Medel. Tullmedel och uppgäld derå. 361,655 11 4 Båkoch LotsMedel. Convoy-In rättningens Medel. Convoy-Medel. 1,229 Fördelning af hvarje 389,615 ond, nemi.: Summa, 363,363 6 Provenuen, utgörande Stats-Verkets och andre Puhlique Inrättningars Behållning. ond Fördelning af hvarje lone 445,53. 36 4 i,456 10 lmedel Tullmedel. . Tullmedel Tullmec 447,679 el 1 o 432,567 46 10 Fördelning a: l ,688 hvarje Båkoch Lols-medel Convoy-medel Diverse Verks Medel 698 ond, nemi.: U P P G I F T på Brutto-Uppbörden af Tull-medel vid hvarje Tullkammare för nedannämnde år. Uppbörds-stället. Sundsvall Uddevalla Christianstad . Strömstad Söderhamn Grisslehamn Nyköping Umeå Hudiksvall. Luleå Kongelf Jönköping Carlstad Östersund Furusund Tull-medel. UPPGIFT på antalet af de Beslag och deras Värde, som blifvit gjorda åren 1824, 182 G, 1827 och 1828.
Brefvet den 20 November i83o beviljades Kongl. Seereteraren Nathhorst å RiksStatens Nionde HufvudTitel, till uppbyggande och inrättande af fårhus och tvättanstalter m. m. vid StamSchäferiet Näs, blifvit, till följd af Kongl. Brefvet den 23 April i83i, af gamla UllDiscontFonden utbetald t, emot ersättning från berörde HufvudTitel, i den mån tillgångarne medgifva. Revisorerne, som inliemtat, att de för Kronans räkning inköpte får vårdas vid de Kronan tillhöriga StamSchäferier Näs, Mellingeholm, Mälsåker, Ullawi, Bollerup. Bullmark och Tålsmark, till följd af derom upprättade Contracler, hafva ansett upplysande och lämpligt, att antalet af de vid nämnde Schäferier befintliga får i UllDiscontens räkenskaper under särskildt Conto intages. En Revisorerne meddelad Tabell öfver Ull-importen lill Riket under åren 1829, i83o och i83i åtföljer denna Berättelse. Af UllDiscontens osäkra fordringar, som vid 1829 års slut uppgingo till 37,474 R-dr 3 sk. 2 r:st., hafva under åren i83o och i83r influtit 5,149 R:dr 12 sk., hvaremot några nya så beskaffade fordringar icke tillkommit. Beträffande de å RiksStatens Nionde HufvudTitel anvisade Manufadur-medlen, få Revisorerne åberopa det Utdrag af räkenskaperne (ifver samma medel, som finnes denna berättelse bilagd t och hvaraf upplyses, alt utgifterne å ifrågavarande anslag utgjort för år i83o, 10,162 R:dr 2 sk. 8 r:st. och för år i83i, 9,517 R:dr 16 sk.
öfverhoppas, 1 fast m. o. s. v. tills hvarfvet är färdigt. Trettonde hvarfvet: på hvarje stickm. i förra hvarfvet 1 fast m. omvexlande med 9 luftm. Fjortonde hvarfvet: I den mellersta luftm. 1 fast m., 4 luftm., 1 stickm. i förra hvarfvets stickm., 3 picots, 4 luftm., 1 fast m. i mellersta luftm. o. s. v. Deu mindre rosetten. E n ring af 14 uppslagsm. Första hvarfvet: 16 stickm. omvexlande med 1 luftm. Andra hvarfvet: 16 stickm. omv. med 2 luftm. Tredje hvarfvet: 1 fast m. på förra hvarfvets stickm., 4 luftm., 1 fast m. på följande stickm., 4 luftm., 1 stickm. på nästa, 1 tredubbel picot, 4 luftm, 1 fast in. o. s. v. Har man på detta sätt framstält 8 tredubbla picots, är rosetten färdig. |in nådiga! Ni har så der en passant framkastat frå- gan, om koketteri är fördömligt eller ej. Jag tog mig friheten vänta ett ögonblick, emedan jag af hjertans lust ville beundra den traditionella engel, som, då alla tystna, lär gå genom rummet; jag glömde alldeles att engeln sitter här midt emot mig i fåtöljen, t a n hända tänkande, då hon blickar mot den nedgående solen att äfven den varmaste glöd måste förblekna. Blif ej ond, min nådiga I Hvad som gör er till en engel i mina ögon är just ert koketteri. Kan man göra damerna förebråelser för en sak, som ej en gäng af hundra har onda följder! Hvad är koketteri? — • Koketteri är önskan att behaga. D e t är ett förhållande mellan två själar; senare mellan två hjertan och i denna form fullkomligt harmlöst. V e dock om den koketterande qvinnan ej inskränker sig till att endast för en i n d i v i d.
Anb. lill Exp.-Utsb. d. 12 Mars 1851, kl. 12 midd. Utlåtande, angående restitution till Regements-skrifvcpren A. G. Enell af för högt beräknad och erlagd lönebevillning. (Rg:s Afd.) Sedan Kongl. Maj:t, medelst resolution af den 2 November 1849, på anförda skäl, förklarat Sig icke kunna fästa afseende å en af regements-skrifvaren vid Kalmar regemente, Anton Guslaf Enell, i besvärsväg gjord underdånig anhållan om ändring uti Kammar-rättens den 26 Februari samma år meddelade beslut, hvarige Ö o nom sökt tillåtelse till restitution af ett belopp 457 r:dr 14 sk. 7 rst., som, utöfver den rätteligen uträknade lönebevillningen, för år 1846 påförts löniagarne vid nämnde regemente, icke blifvit beviljad; så har, uti ingifven underdånig ansökning, Enell, med bifogande af regements-befälhafvareus intyg, att sökanden med sagde belopp till löntagarne återbetalt de för högt debiterade bevillniugs-afgifterna, anhållit, att, enär förlusten genom dessa afgifters beräknande och utgörande utöfver deras rätta belopp, således komme att drabba sökanden ensam, Kongl. Maj:t täcktes af gunst och nåd förklara honom berättigad att återbekomma hvad, som i kronans kassa vore för mycket inlevereradt; till hvilken ansökning, såsom åsyftande eftergift af bevillnings-medel, de der, enligt laga kraftvunnen debitering, blifvit erlagde, Kongl. Maj:t funnit Sig icke kunna lemna nådigt bifall; men i betraktande deraf, att ifrågavarande medel voro orätt påförda, och att sökanden, som denna påföring verkställt, desamma till de skattskyldige återburit, har Kongl. Maj:t, genom remiss af den 28 December nästlidet år, till Stats-utskottet öfverlemna! Eili, till R. St.
Emällertid torde något om ock icke allt af den Heineska och den Brandeska kvickheten vara att spåra äfven i den fornhebreiska litteraturen, nämligen en viss energisk skärpa i uttrycket, som väl ändå starkare framträder hos fornhebreiska profeter och äfven ibland hos Jesus af Nazareth och som är i släkt med satir och ironi, om den ock icke fullt sammanfaller med dessa begrepp. Den judiska literatur, som uppstått under mällantiden mällan det judiska folkets sista afgörande förskingring och Heinrich Heines skriftställarskap, skulle, om jag kände den, sannolikt kunna hjälpa mig att afgöra i hvilken grad den modärna judiska litteraturen är en från ariska folk inympad gren af världslitteraturen och i hvilken grad den är nedärft nationelt judisk. Jämför jag ett annat folks, det norskas, nutid med dess forntid och frågar, i hvilken grad det nutida norska folkets karaktär och kultur äro produkter af en värkan utifrån och i hvilken grad produkten af släktarf, kan det vara lätt nog att upptäcka något af de forntida storböndernas och vikingarnes art i det nutida norska folklynnet, äfven om det långa underdånighetsförhållandet till Danmark och det utdöende af de norska storätterna, som försiggick vid den nordiska unionstidens annalkande och inträde, lämnat spår äfter sig i en viss landsortsaktighet, som kanske ännu icke helt och hållet är utrotad, ehuru den väl nödvändigtvis måste helt och hållet försvinna hos ett så vidtfarande och af turistströmmen omgjutet folk som det norska. Det af Welhaven gisslade “hemnorska“ hos Wergeland och hans anhängare förenade förmodligen med sina goda sidor, t. ex. uppvaknandet af det stora forntidsminnet, äfven en svaghet, härstammande från det instängda bygdeväsendet. Höfdingenaturen har möjligen också ännu icke fullt vaknat upp i sin forntida storslagenhet — den i ett litet område afskilde småbygdemannens inskränkthet kämpar ännu med den djärfve och storvulne vikingens vidfamnelynne. Det finnes i Norge en “folkeskolelærer“-aktighet, hvilken trots sitt värde som öfvergångsstadium för ett folk, som håller på att uppfostra sig själft till ett hvad
Särskilda omständigheter — bland dessa ej minst vår omsorg om, att verkan af det framstående arbetet ej måtte lida af den vanliga följetongsstyckningen — föranleda emellertid Redaktionen att i samladt helt söka bringa det till vår läsekrets, och skola vi därför träffa särskilda anordningar, om hvilka vi framdeles snarast närmare komma att meddela. Såsom närmast i förtjänst bland de täflande följetongerna tillerkändes ett extra pris å: S j u t t i o f e m (7 5) k r o n o r (om detta se vidare h ä r nedan) åt " R i k e d o m ", novell, hvars namnsedel vid brytandet befanns innehålla mottot: - » Fattigdom och rikedom gif mig icke », och eger förf. att snarast möjligt för utfående af priset gifva sig för Redaktionen tillkänna. En tredje skrift inom denna grupp, berättelsen " F å g e l F e n i " g c % tilldömdes för sina erkännansvärda egenskaper hedersamt omnämnande, och förbehåller Redaktionen sig rätt att, efter slutadt aftal med förf., använda den för sina spalter. Namnsedeln innehöll endast följande motto: y " Hvad åren kunna gifva, ack hur ringa är det mot hvad som skbfladt blir af åren. Om guld, om ära någon gång de bringa, sker det väl oftast att förgylla båren. " Samme h r r prisdomare afgjorde äfvenledes öfver följande tvänne grupper: För den bästa, kortare skiss eller berättelse om 3 af Iduns spalter. Det h ä r utfästa priset å: rätt att till vår läsekrets ' förmån de omnämnda uppsatserna. använda Det för gruppen: 3 de bästa poem utfästa priset å 75 kronor ansågo sig prisdomarne ej kunna tillerkänna någon af de täflande, då intet af synnerlig förtjänst h ä r presterats, hvarför, som ofvan framgått, detta pris öfverflyttats till ett extra pris åt följetongsberättelsen » Rikedom ».
För verkställigheten häraf hade Kongl. Majit, jemte befallning till Stat.s-kontoret att, uppå vederbörlig reqvisition, förskjuta de dertill nödiga medlen, för öfrigt i nåder förordnat: 1:0 att dessa korporalers span måls-ersättning skall beräknas efter markegångspriset i den ort, hvarifrån spanmålen hittills in natura utgått, utan afseende på medelprisen; 2:o att, sedan till regementena ingått lösen efter medelmarkegången för denna spanmål, vederbörande regements-skrifvare skola ingifva uträkning på skillnaden deremellan och ortens markegångspris till Chefs-embetena, som, då detta sednare öfverstiger den uppburna spanmålslösen, böra reqvirera skillnads-beloppet hos Krigs-kollegium, hvarest vid årets slut liqvid uppgöres öfver förhållandet i detta afseende inom hela indelta arméen, hvilken liqvid bör ligga till grund för Stats-kontorets anordning å ersättning till Krigs-kollegium; och 3:o att deremot, om ortens årsmarkegångspris understiger den efter medelmarkegångs-priset uppburna lösen, vederbörande Chefs-embeten skola till Krigs-kollegium låta inleverera skillnaden, hvarefter Kollegium godtgör Statsverket samma belopp uti dess liqvid med Stats-kontoret. Beträffande derefter den vid Södermanlands regemente till knekten utgående en tunna kronotionde-spanmål, så förekom me väl dervid, att berörde spanmålstunna enligt 1686 års knekte-kontrakt vore beviljad roten till understöd för knektens underhåll; men då karlen hittills omedelbarligen och utan rotens mellankomst fått densamma in natura uppbära, samt manskapet vid Södermanlands regemente, vid sådant förhållande och enligt hvad här ofvan blifvit utredt, skulle för år 1855 fä vidkän - Stats-Utskottets Utlåtande M 153.
Ö. i sig innebär vissa vådor för fäderneslandet och vissa orättvisor emot en del af dess befolkning, har jag efter djnpaste begrundande ej kunnat rösta annat än emot dess antagande, hvarföre jag emot det af R. o. Ad. fattade beslut torde i största ödmjukhet få inlägga min obetydliga reservation. 446 Deri 9 December. Gr. Ducker, Johan Henrik Walter: Mot det beslut, R. o. Ad. fattat, att antaga det Kongl, förslaget till ny R. 0., får jag anmäla min reservation, och anhåller jag vördsamt, att densamma må uti R. o. Ad:ns prot. varda intagen. Hr Ramsay, Anders Henrik: Härmed får jag anhålla, att uti R. o. Ad:ns prot. måtte varda antecknadt, att jag med min röst sökt motverka antagandet af det hvilande förslaget till ny R. O., äfvensom att jag härmed nedlägger min reservation emot R. o. Ad:ns uti sist hållna plenum ang. denna fråga fattade och, enligt min åsigt, för fäderneslandet olycksbringande beslut. Frih. Adlercreutz, Carl Gustaf: Emot det i förrgår af R. o. Ad. fattade beslut får jag vördsamt anmäla min reservation. Hr Ihre, Albrecht Gustaf Elof: Jag får härmed an hålla att till proht få antecknad min reservation mot R. o. Ad:ns sisth Thorsdag d. 7 Dec. fattade beslut i den af R. o. Ad. då afgjorda frågan om det från sistförflutna riksdag hvilande förslag till ny R. 0. Frih. Leuhusen, Carl Herman: Jag får härmed an hålla att till prot:t få antecknad min reservation mot R. o. Ad:ns sisth Thorsdag fattade beslut i den af II. o. Ad. då afgjorda frågan om det från sistförflutne riksdag hvilande förslag till ny R. 0. Hr Wästfelt, Fredrik Adolf: Emot det af R. o. Ad. den 7 dennes fattade beslut får jag vördsamt anmäla min reservation. Frih. Raab, August Theodor: Emot det den 7 dennes af R. o. Ad. fattade beslut får jag vördsamt anmäla min reservation. Gr. Beck-Friis, Corfitz:
Jo, kunde man bara bli frisk! D&amp; tycker jag lifvet matte vara så ljust och gladt nu, att slagskuggan af de förggngna h e n skulle sjunka ihop till en enda svart rand, mot hvilken allt annat bara skulle sticka dess ljusare af. Uen det vore för mycket, det vore mer an en människa har ratt att aga för sin privata räkning, tror jag. Men kunde jag blott bli en smula biittre, s % att jag obehindradt kunde stulta omkring med inina kryckor och hemta friska intryck för nya arbeten, så skulle jag vara fullkomligt nöjd. Man känner sig så eländigt maktlös af att ligga, i en säng och icke kunna röra dsig, det inverkar på sinnet ocksh. Efter detta år (1885) blifva brefven.til1 systern iner sparsamma .. Victoria Benedictssoii var af en alltför trofast natur för att kanslorna för de gamla vänner, hoii en gång hållit af, skulle svalna, så mycket mindre da, nar. det gäller den innerligt älskade äldre systern, men nya oingifningaï och intryck och författareintressena, som allt mer och mer togo hennes tid och tankar i anspråk, gjorde behofvet af skriftliga medd ' elaiiden med andra iiii de littertira vännerna mindre kännbart. Och ju mer Iion förlorade andligt fotfäste, ju mer tyckes hon vilja lossa på de band, soni fastade lienne vid det förflutna. Ocli så se vi lienne drifvas soni af en oemotståndlig inakt allt närmare och niirmare dett.a » ohyggliga %, som på en gång lockade och ' skrämde. E t t år innan hon ' föll offer för den fixa idén att göra ett våldsamt slut p % ett lif, som tyckes heune så värdelöst, ssrifver Iion fö1ja.nde djupt sorgmodiga bref till sin syster. Den svåra litterära motgång livarom Iion talar i ås om. den bidragande orsaken till den med förfärande intensitet Iios henne åternppvackta lec !an, vid lifvet, var en i den danska tidningen, Politikeii, förekoininande drapaiide kritik öfver Iiennes roman, Fru Marianne *. Med denna kritik ansåg Iion.
Ständer har väl Herr ÖfversteLieutenant Bo Oxehufvud gjort Motion om nödvändigheten af ett nytt Magazins anläggande i Falköping; men enär Länet äger 3‘ne Magazin med ett-' ganska betydligt utrymme, synes all vidare förökning deraf kunna umbäras. För att än vidafe utvidga Wenersborgs Magazin , kommer der en reparation att företagas, som uppgår till omkring . • Uti Elfsborgs Län finnas dessutom flera hus vid det så kallade Brinkeberg# Kulles instäldte Bränneri, som tillhöra Magazinslnrättningen, men hvaraf det förnämsta huset disponeras af Kongl. KrigsCollegium , utan hyra eller ersättning, till UtredningsFörråd. De öfrige Byggnademe, såsom för-' fallne, komma att försäljas. I Staden Borås har äfvenledes Magazinslnrättningen ett MagazinsHus sedan fordna Bränneri-tiden, hvilket hus efter äldre uppgifter, kunnat inrymma omkring 8,940 T:r Öriad , eller circa 6,000 T fr Riad Säd: Detta Hus har en längre tid begagnats af Kongl. KrigsCollegium till upplag af Beklädnadspersedlar för Elfsborgs Regemente , utan hyra el* ler ersättning för Byggnaden. (Se härom Kongl. Brefvet den s7 April i8I3-> Under nu pågående Riksdag hafva Herr ÖfverstéLleutenanten Bo Oxehufvud och Herr Lagmannen Stael hos Riksens Höglofl. Ständer väckt Motion om nödvändigheten af ett Magazins anläggande i Borås, I händelse bifall härtill lemnäs, bör väl det hus, Magazinslnrättningen redan äger i denna Stad , Inrättningen återställas , och i sådant fall synes kostnaden för Husets iståndsättande och måhända behöfliga utvidgande icke kunna Uppgå till mer än högst Sedan Kronans Magazin i Götheborg afbrann, har Kronan för Härvarande der ej något MagazinsHus. Nu hyres till den Irsta October 1820 flera TrädMagaziner i Masthugget, som tillhöra LandsKamreräten Aterman , emot en årlig hyra af 1,600 R;dr Banco.
En »Enskylt och Hemlig Dagbok» af Gjörwells hand från år 1776 gifver långt mer af pietistiskt allvar än af rococons sorglösa »laisser-aller». Man ser af den, att Gjörwell begynte sin dag med en hel gudstjänst, tillfogande hvar morgon »Bönesuckar emot hastiga öfverilningar» eller mot någon annan synd, mot hvilken han tyckte sig behöfva stöd. Man ser, att han går i ett tillstånd af ständig själfanklagelse. »En skeppare kom» – heter det till exempel – »med ett tiggarbref. Han såg ej beskedlig eller behöfvande ut. Sinnet rann på mig. Betänkte mig, gaf honom en liten hjälp. När han gått ut, ville mitt hjärta smickra mig, men jag skämdes strax öfver att förhäfvas vid en så ringa plikt. Det ödmjuka sinnet bör eftersträfvas». Han känner sig saker till ett slags »gourmandise» – och strider därför särskildt mot vin och brännvin. I ett högtidligt bref, uppsatt på själfva långfredagen, ber han sin hustru – som tydligen hade en skicklig husmoders svaghet för ett godt bord – att hjälpa honom i kampen. Den tycks också hafva varit ganska svår, ty längre fram i dagboken heter det om de båda dryckerna, att han »ganska sällan vill nyttja bägge sakerna på en gång. Mödan är dock ringa, större att moderera mig i ätningen, rätta måttet svårt att finna, svårare att efterlefva.» Gjörwell hade emellertid just vid denna tid nyss tillfrisknat efter en allvarlig sjukdom, och det går en stämning af trånsjuk konvalescens genom dessa notiser om bönesuckar, synd, död och kinin. Att föra dylika detaljeradt noggranna konton öfver sitt inre var dessutom en tidsmani. Till och med en så manlig natur som den store skalden och fysiologen Haller har nedskrifvit en, full af den oroligaste ruelse, och hans landsman, den på en gång geniale och barnslige mystikern Lavater hade nog brist på själisk blygsel för att publicera en dylik, som i fråga om ödmjukhetens fariseism och syndabekännelsernas vällust är ett dåligt skrifvet sidostycke till Rousseaus »Confessions».
R:dr 9,000, 5) för ändamålsenliga fiskgarn » 300, hvarförutan såsom understöd åt välfrejdade fiskare, som intygats hafva genom förlust af båtar och fiskredskap blifvit satte ur stånd, att utan sådan hjelp fortsätta sitt näringsfång, under nämnda år af berörde anslag utgått tillsammans 5,000 R:dr. I nästföregående femårs-berättclse är omförmäldt, hurusom den fattiga skärgårdsal 1 mogens inrotade vana att lefva för dagen och dess lika inrotade begär efter starka drycker nog allmänt försatt den i ett tryckande beroende af några förlagsman, hvilket gjorde den liknöjd för all förbättring. Det är särdeles glädjande, att nu kunna förmäla, att detta tillstånd väsendtligen 19 förändrats. Efter det den nya bränvins-försäljnings-lagen trädt i verkställighet liar i de (lesia landsorter af länet, och synnerligast i de från städerne mera aflägsna skärgårds-orterna, allt tillfälle till dryckenskap försvunnit, och derigenom hafva ordning och sedlighet märkbart främjats. Om denna lyckliga förändring fortfar, skall det vitsord, som förut varit undantagsvis gifvet åt Smögens fiskeläge, i följd af den der längesedan träffade öfverenskommelse om upphörandet af ali bränvins-försäljuing, med visshet blifva att tillämpa äfven på öfriga fiskelägen, och Länsstyrelsen skall ock då i sina bemödanden för fiskeri-näringens bättre skötsel otvifvelaktigt blifva understödd af den enskilda omtankan. Sjöfart utgör en vigtig näringsgren för länets kustboer, hvilka för detta yrke äga den utmärktasle skicklighet. Den sysselsätter en icke obetydlig folkmängd den tid af året, sorn yrket kan bedrifvas. Inom riket idkas den mest emellan närmaste kustorter och å Wenern; utom riket ske befraktningarne vanligast på Norrige och Danmark, men äfven på England, Holland, Frankrike och Ryssland, "bill största delen begagnas härvid inom orten byggda fartyg och båtar.