Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 12, i anledn. af väckt fråga om förhöjd pension åt enkan efter Bankol<amer:n A. A. Drake; Allm. Besvärs och Ekon.-Utskottet. N:o 9, i anledn. af väckt förslag om aflåtande af underd. skrifvelse till K. M., med anhållan det vederbide måtte förständigas att noggrannt iakttaga de i afseende på truppers förskaffande sjöledes gifna föreskrifter; N:o 10, i anledn. af väckt motion om skyldighet för boställsinnehafvare att deltaga i fjerdingsmans aflöning; N:o 11, i anledn. af väckt motion om rättighet för fordringsegare att för vinnande af verkställighet å utslag, ingifva desamma till Länsmännen; N:o 12, i anledn. af väckt motion om tillägg till 1 Kap. 3 § 1 mom. i Kongl. Fiskeri-stadgan d. 20 Juni 1852; N:o 13, i anledn. af väckt motion om förändrade föreskrif ter i afseende å Laxfisket i hafvet utanför Listers härad; N:o 14, i anledn. af föreslagne ändringar i K. Reglem:tet för skyddskopp-ympningen af d. 29 Sept. 1853; N:o 15, i anledn. af väckta motioner om tillstånd att fortsätta auktion å landet sednare på aftonen än genom K. Förordn. d. 22 Sept. 1848 är medgifvet; samt N:o 16, i anledn. af vackt förslag om förändrade föreskrifter rör:de Folkskole-medlens redovisning och aflemnande. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 4 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Plenum kl. 12 f. m. Just. ett prot.-utdr. för d. 21 dennes samt pleni-prot. för d. 30 sistl. Dec. Uplästes det hos R. St:s Elektorer vid valet af R. St:s Just.- Ombudsman haline prot., sålydande:
Af denna § inhemtas, att inom Eidd. o. Adelns Herrar Fullmäktige i Banken och Biksgäldskontoret samt deras Suppleanter de förändringar inträffat: dels att sedan H. E. Riksmarskalken Herr Grefve Adolf Fredrik Nils Gyldenstolpe i Maj månad 1864 aflidit, den af Ståndet valde förste Suppleanten Guvernören vid Kongl. Krigs-Akadernien, Öfversten Carl Gustaf Lagercrantz i BankoStyrelsen inträdt samt att, efter det bemälde Öfverste i början af innevarande år blifvit af Kongl. Maj:t förordnad att förestå Landshöfdinge-embetet i Jemtlands Län och för den skull afsagt sig befattningen att vara Fullmäktig i Banken, andre Suppleanten Riddarhus-Utskottets Utlåtande M 6. 9 Kammarherren Grefve Carl Magnus Casimir Lewenhaupt efter honom såsom ledamot af detta verks styrelse ingått, dels att sedan Bruksegaren Friherre Wilhelm Fredrik Tersmeden under loppet af innevarande år lemnat sin plats såsom en af Bidd. o. Adelns Fullmäktige i Biksgäldskontoret, den närmaste Suppleanten Majoren Grefve Axel Emil Wirsén i hans ställe inträdt i styrelsen af nämnde verk. Bland de till deltagande i 1863 oeh 1864 årens revisioner af Statsverkets, Bankens och Biksgäldskontorets tillstånd, styrelse och förvaltning, af Bidd. o. Adeln vid sista Riksdag valde Ledamöter hafva afsägelser egt rum: bland Ledamöterna i 1863 års Revision af Bruksegaren Ludvig Theodor Bohnstedt samt i 1864 års af Landshöfdingen Grefve Albert Ehrenswärd; och har Direk tionen i den förras ställe till Ledamot utsett Öfverste-Löjtnanten Friherre Georg af Schmidt och i den sednares f. d.
Förut meddelade förlagsinteckningar bedömas efter dittills gällande föreskrifter, men böra hos Rådstufvurätt inom ett år från nyssnämnda dag, och hos Häradsrätt sist vid det lagtima ting, som infaller näst efter samma års utgång, samt deruppå vidare, enligt hvad i 5 och 6 §§ stadgadt är, förnyas, för att bibehålla sin förmonsrätt. Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern hemställde, att detta förslag måtte till Rikets härnäst sammanträdande Ständer öfverlemnas, genom nådig proposition, hvilken nu upplästes. Efter tillstyrkande af Statsrådets öfrige ledamöter, beslöt Kongl. Maj:t, att proposition, sådan den finnes detta 30 Kongl. Maj:ls Nätt. Proposition, N:o 15' protokoll bilagd, skall Rikets Ständer till antagande i vanlig ordning föreläggas. Ex protocollo C. P. A. Hallbäck. Utdrag af Protokollet öfver Justitieurenden, hållet uti kongl. Maj:t& Högsta Domstol, Thorsängen den 23 September 1847. Närvarande: Justitieråden Bredberg, Nyblaeus, Grefve Snoilsky, Grefve C. Sparre, af Bolén, Schmidt. Alexanderson. Expeditions-chefen
Det beredande onda blestve härigenom säkerligen hämmat, och wär belöning, flere arbetande lydige menniskors ryckande frän olyckor, och defte skola kjelfwe i sinom tid, med en förnuftigare eftertanka finna det goda ändamälet, ochdäwälsigna en mild Konungs Faderliga omsorger för detz undersätares wäl. Stockholm den 16 Junit 1809. L. I.. Friherre ^lLnnerbeim, Allgust, ansäg detta wara et Negeringsmäl, hwilket ej torde höra til Riksens Ständers befattning, hvarföre ban trodde at Ridderffapet och Adeln sna, rast borde läta bero wid hwad Regeringen derom kunde stadga. Bifölls. Herr 8Z8 Den 19 Junit. Herr 8trll!e, 7<lil8 ^-Istelin, hade inlemnat et DiLtLMLn til i^rotocnUct, hwilket uplästes sä lydandeQfwertygad derom, at Högloft. Ridderskapet och Adeln, som alltid med »välbehag och bifall emottagit lipa isne Förflag, hwilkas föremal warit allmänt och enskilt wal, äfwen stall med öfwerseende godhet omfatta hwarje, utan anspräk pä förtjenst, och blott af begär at gagna pttradt bemödande, at sramställa sädana Förflag, ehuru de tiläfwentyrs icke finnas fört-ena bifall, wägar jag efter hwad min principal Herr Ryttnlästaren utec Lil 8,oix:liknf6!c!t mig updragit, fästa Högloft. Ridderstapets och Adelns npmärksamhet pä et ämne, som, fastän det a-Lrer blott en ella.88 Medborgare enstildt, dock torde wara af mera wigt, än at det med tystnad bör förbigäs.
Nådiga pröfning vid hvarje förekommande fall skulle anses böra vid afskedstagandet hugnas med bibehållandet af sina då egande inkomster, till desses efterträdare, hvilket sednare alternativ hittills följts och komme sannolikt att äfven hädanefter tillämpas, hvarföre, under förutsättning, att antalet af afskedsberättigade och afskedssökande Professorer icke understege antalet af befintlige k. k. emeriti-löner, i sjelfva verket funnes, inberäknadt den vid Lunds Universitet af dess egna tillgångar före år 1840 bildade Professors-lön å 1,600 R:dr, icke mindre än 11 ordinarie Professors-löner till det ringa beloppet af 1,600 R:dr, har, då lefnadskostnaden i de båda 428 Ejipeditions-Utskotlels Förslag lill underd. Skrifvelse, lV;o 162. Universitets-städerne under det sista decenniet betydligt ökats, hvadan innehafvarne af dessa löner, om de länge komma att qvarstå vid desamma, måste ådraga sig ekonomiskt obestånd, hvarförutan det vore lara värdt, att, vid inträffande Professors-ledigheter, den svaga lönen skulle afskräcka skicklige sökande att till tjensiernas erhållande sig anmäla, hvilket i synnerhet kunde befaras i afseende å de professioner, hvilkas ämnen läge den allmänna bildningen och det praktiska lifvet närmare och åt sina utmärktare idkare öppnade andra vida mera, än den akademiska, vinstgifvande banor, på grund häraf hos Rikets Ständer blifvit föreslaget, att ifrågavarande Professors-löner matte med 400 R:dr hvardera förhöjas. Erkännande giltigheten af de anförda skälen, hafva Rikets Ständer icke eller förbisett, att, då den akademiska läraren efter en lång lärotid samt mångfaldiga ansträngningar och försakelser, ändtligen erhållit en lärostol i sin vetenskap, han ock hunnit spetsen af den bana, han beträdt, och icke, såsom andra Statens embelsmän i motsvarande grader, eger utsigter att kunna vinna vidare befordran och derigenom komma i en af näringsomsorger mera oberoende ställning.
M:ts nådiga Förordning den 13 Juli 1853 stadgade föreskrifter angående hemmansklyfning och jordafsöndring, hafva, hvad först angår frågan om hemmansklyfning, Rikets Ständer, för att närmare fästa uppmärksamheten på den fördel, som tillskyndas innehafvare af mindre hemmansdelar derigenom, att undersökning angående Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, Nio 218. 693 besutenheten verkställes, då sådan undersökning är erforderlig, ansett i författningen böra införas ett nytt moment, angifvande äfventyret för underlåtenhet i berörda afseende; hvarjemte Rikets Ständer, till beredande af ytterligare trygghet i besittningen af utklufne hemmansdelar, trott det vara ändamålsenligt, att en viss preskriptionstid bestämmes, inom hvilken lösningsanspråk till sådana hemmansdelar bör af delegare inom samma hemmansnummer göras anhängigt; och få Rikets Ständer alltså härmedelst hos E. K. M:t i underdånighet anhålla: att 8 momentet i 1 §. af nämnde förordning måtte erhålla följande förändrade lydelse: »Har Nämnden tillstyrkt klyfningen, då skall dervid förblifva, utan så är, att delegare i samma hemmansnummer, som klyfvas skall, vill lösningsanspråk väcka, i hvilket fall sådant anspråk skall vid domstol anhängiggöras innan laga stånd den utklufna hemmansdelen åkommit, eller, der lagfart ej eger rum, inom natt och år efter det undersökningen blifvit verkställd;» samt alt ett nytt moment mätte i slutet af omförmälda §. införas, så lydande: »Har sådan undersökning ej egt rum, der hemman undergått klyfning i mindre delar, än i allmänhet för orten utan undersökning är tillåtet, vare egarne af de utklyfne delarne fortfarande underkastade det lösningsanspråk, som, enligt 1 kap. 6 §. af Kongl. Förordningen den 19 December 1827, delegare i samma hemmansnummer är berättigad att framställa.»
Maj nästlidet år betänkande i frågan afgifvit. n ra Enligt Komitéens åsigter rörande åtgärderna för till vägabringande af en ändamålsenlig och omfattande undervisning i ridkonsten, borde denna undervisning ega rum vid en för hela riket gemensam centralskola, hvarigenom på samma gång vunnes fördelarne af större fullständighet och mindre kostnad, äfvensom en högeligen önskvärd likformighet i bildandet af alla de olika kavalleri-regementenas officerare och instruktörer kunna ernås. Jemte det Komitéen redogjort för dels de allmänna grunder, på hvilka anordnandet af en sådan centralskola, afsedd att inrymma 40 elever med ett antal af 120 för undervisningen tillgängliga hästar, enligt Komitéens åsigt borde stödja sig, dels ock de ställen, å hvilka en dylik ridskola lämpligast borde förläggas, samt de kostnader, som för densammas inrättande och underhåll skulle erfordras, har Komitéen tillika yttrat att, för den händelse Kongl. Majit skulle finna en skola af mindre omfång, än den sålunda föreslagna, böra upprättas, Komitéen ansåge Strömsholm böra, vid valet af plats för skolan, i första rummet ifrågakomma; och har i följd Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. 25 följd häraf Kongl. Maj:t nu ånyo begärt, dels att för en ridskola vid Strömsholms kungsgård måtte beviljas ett årligt anslag af 14,200 R:dr, med rättighet att för ridskolans ordnande få använda medel af första årets anslag, och dels att för uppförande af en stallbyggnad på stället måtte anvisas ett extra anslag af 18,000 Riksdaler. Under åberopande af Rikets Ständers vid sistlidna riksdag uttalade åsigt om nödvändigheten att tillvägabringa en lämplig anstalt, der Kavalleriets befäl kan erhålla undervisning i ridkonsten samt tillfälle till nödig utbildning i hästdressyr beredas dem, som egna sig åt stallmästarebefattningar vid kavalleri-regementena, och då numera torde böra anses tillförlitligen utredt, att för inrättande af en ridskola utaf det af Kongl.
St. beslutat, att inga nya sedlar få tillverkas. Hvarje beslut, som bestämmer en prescriptionstid, är ett brott emot äganderätten. Ingen rättsgrund finnes, som kan gifvit rättighet till dylika beslut. Kär de äro utgifna af R. St., är den lättaste och genaste utvägen att få dem invexlade, alt de få afgifvas i uppbörden; sådant kan ej förvägras någon medborgare. Jag tillstyrker afslag, och att R. o. Ad. endast må stadga, att några nya sedlar ej må af Riksg.cont. utgifvas. - Hr Stuart: Hvad angår det stadgande, som Frih. Cederström föreslagit, så är det redan af R. St. beslutadt vid ej mindre denna än sistförflutna riksdag. I följd af R. St:s beslut har också med samma dag, som Banken öppnades till utvexling af silfver, all tillverkning af riksgtssedlar upphört. Kågot ytterligare beslut i detta afseende erfordras således ej. Deremot anser jag det vara både nyttigt och nödvändigt, att en viss tid varder bestämd, inom hvilken riksg:ssedlarna skola i Riksg:scont. varda inlösta, emedan Cont. i annat fall blefve nödsakadt att fortfarande bibehålla en eljest onödig tjenstemannapersonal i och för invexlingen af dessa sedlar, hvilka då troligen endast småningom och först efter en ganska lång tid skulle komma att till hela deras utevarande belopp företes till inlösen. BancoUtsk:s Cancelliafdelning har äfven i afseende på b:cosedlarna af dc äldre formulä - Den 5 Januari. 7 rerna föreslagit, att 5 år, sedan de nya sedelsorterna utkommit, de nu gångbara sedlarna ej skola emottagas i uppbörden; men någon prescriptionstid för desammas inlösen har man ansett det ännu vara alltför tidigt att föreslå.
Om det skulle mig tillåtas, vill jag hemställa, om icke plenum kunde utsättas till kl. ^ lill 7 på Fredags morgon. Frih. Cederström: I afseende på tiden för pleni början har jag aldrig ett ord att säga, ty det är Hr Frih. o. Landtnäs ensak att derom förordna; men i afseende på den af Hr Frih. o. Landtm, framställda fråga om svårigheten att få personer, som sitta vid bordet och förrätta anteckningen vid ifrågavar. val, så anser jag mig böra till Hr Frih. och Landtm, hemställa, huruvida det icke vore lämpligt, att Hr Frih. o. Landtm, tillkallar 6 personer för vissa timmar i sender, och att en lista, upptagande så väl de tillkallade personernes namn, som tiden, hvarunder de skola vid bordet sitta, anslås här i Riddarhussalen före valets början; ty det faller af sig sjelft, att hvarken Hr Frih. o. Landtm, eller de, som vid början af valet förrätta anteckningen, kunna, utan att afbryta förrättningen, dermed fortfara, hvarföre det är angeläget, att förut är bestämdt, när och hvilka personel', som böra aflösa de förutvarande. Jag begär propös. på denna framställning. Gr. Frölich: Ifall Hr Frih. o. Landtm, sjelf tinner lämpligt alt antaga Frih. Cederströms förslag, så underkastar jag mig detsamma alltför gerna. Hr von Hartmansdorff: Jag skulle hoppas och önska, att R. o. Ad. icke ville sysselsätta sig med några föranstaltanden, som närmast tillhöra Ridd.fiscalen. Om han skulle misslyckas i sina bemödanden att få ett tillräckligt antal ledamöter att föra protocollet under valförrättningen, då blir det tid nog för Hr Frih. o. Landtm, att uppmana Ståndet till nödiga åtgärders vidtagande i den frågan.
Ständer uttalade den åsigt, att cell-fängelset egde, såsom ransaknings-häkte, ett ostridigt företräde framför våra gamla häkten; och de anSlogo jemväl betydliga medel för att användas till uppförande af nya Säns-, häradsoch stads-fängelser, inrättade efter cellsystemet, eller m. a. o. nya ransakningshäkten, ehuru samma medel ej på långt när voro tillräckliga för åsyftade ändamålet. Byggnadsföretagen hafva ock hittills hufvudsakligen blifvit inskränkte till länshäkten, af hvilka 10 äro fullbordade och det 11 :te under arbete. Sedan det, genom Kongl. Förordningen den 20 Nov. 1845, emedlertid blifvit stadgadt att, utan hinder af domsagornes nu varande indelning, må, efter thv som Konungen derom förordnar, särskilde härader hafva gemensamt häkte, inrättade för de häk - Bih. Ull R. St. Prof. 1830 <Sc 18$1. 7 Sami., 1 Afd., 16 Haft. 1 2 Lag-Utskottets Betänkande, JV§ 26. tades förvarande i enrum, så ock i närheten af det häkte gemensam tingstad, hvarest ransakas och dömas må i brottmål, der häktad person tilltalas för gerning, den han begått inom något af de härader, för hvilka häktet gemensamt är; men att ransakning och dom i sådant mål tillhörer den häradsrätt, inom hvars dom värjo gerningen, som åtalas, är begången; dock så, att Nämnd äfven får tagas från annat af de till samma domsaga hörande härader, för hvilket häktet gemensamt är, har Justitiae-stats-ministern, under den 17 Februari 1847, afgilvit förslag till reglering af rikets så väl läns-, häradsoch stads-fängelser, som domsagor, enligt hvilket det skulle komma att, utom 24 länsfängelser och ett fängelse för Stockholms stad, erfordras 106 särskilda stadsoch härads-fängelser såsom ransakningshäktet
Tvänne Ledamöter inom de Resp. Riksstånd, som återremiss beslutit, hafva yttrat den förmodan, att, genom planmässiga förändringar i Lärare-pérsonalen samt en del beställningars indragning, mer än tillräckliga medel för en af nuvarande tids fordringar påkallad reorganissation af Undervisnings-Verken skola finnas att tillgå, utan att nya anslag härtill påfordras. Utskotten, som vid denna anmärkning fästat en serdeles uppmärksamhet, få till dess besvarande anföra: att de föreslagna förändringarne i läro.methoder och Läroverkens inrättning, enligt hvad Utskotten inhemtat, mindre afse eller låta förmoda ett minskadt behof i antalet af Lärare, än Läroverkens försättande i ett sådant skick, att icke allenast undervisningen i de ämnen, som hittils utgjort föremål för deras verksamhet, må vinna nödig förbättring och, genom förändrade former, kunna, 3 o Stats-samt Allm. Besv.o.Oec.-TJtshXJtl. N:o 53. efter behof, till ett ökadt antal lärjungar ut. sträckasi utan äfven utvidgas till sådana läroämnen och öfningar, för hvilka tillfällen till undervisning vid de allmänna Läroverken för närvarande antingen helt och hållet eller i vissa delar saknas, och som icke vid desamma längre kunna undvaras, såvida man vill fortgå i odling och göra densamma i alla rigtningar frugtbärande för den enskilde och samhället. Utskotten hafva i öfrigt skolat fästa Rikets Höglofl. Ständers uppmärksamhet dervid, att, äfven i den lyckliga men oförmodade Och af Uppfostrings-Comiténs yttrade öfvertygelse motsagda händelse, att någon inskränkning i nuvarande Lärare-personal framdeles kan åstadkommas, de derigenom tilläfventyrs Uppstående besparingar för närvarande icke äro att tillgå, och att det af Kongl. Maj:t begärda och af Utskotten redan tillstyrkta ytterligare anslag emedlertid oundgängligen erfordras, så framt de här ofvan omförmälde vigtiga ändamål, som dermed böra befrämjas, ej skola åsidosättas eller förfelas, till hinder för införandet af en bättre ordning i de allmänna undervisnings, anstalterne.
Deremot bör väl Staten framgent anse sig förbunden att, i mån af församlingarnes vilkor, bidraga till de fästa och ambulatori ska skolornas förseende både med undervisningsmateriel och ordentligt bildade och aflönade lärare. Jag får i följd häraf vördsamt föreslå, l:o att, jemväl under nästa statsreglering halfva skyddsafgiften användes för landets folkskoleväsende på det sätt, att 104,000 R:dr, såsom hittills anslås åt lärare-seminarierna, fol kskole-inspektionen m. m. och att af återstoden 80,000 R:dr användas till förhöjning af de examinerade lärarnes löner med församlingarnes bidrag, såsom redan är föreskrifvet, och 75,000 R:dr ställas till Kongl. Maj:ts disposition för folkskoleväsendets förbättring jemväl genom småskolor, men på sådant sätt, att ingen församling erhåller understöd till dessa, utan att, jemte iakttagande af öfriga vilkor, hafva visat sig författningsenligt hafva vårdat sina fasta eller ambulatoriska skolor samt försett dem med examinerade lärare med minst 400 R:drs lön, samt 2:o att ett förslagsanslag af 100,000 R:dr gifves till förhöjning, utan kommunernas bidrag, till 500 R:dr R:mt af de examinerade folkskolelärares minimilön, som med vederbörandes goda vitsord tjenat folkskolan såsom ordinarie lärare i 10 år och vidare fortfara i skolans tjenst. 3:o anser jag beköfligt, att hvad som af dessa anslag besparas användes att förstärka den vid 1850—1851 års riksdag afsatta fonden för folkskollärares pensionerande. Stockholm den 8 November 1862. J. A. Säve. Motioner i Preste-Ståndet 1862. Af Kontrakts-prosten 15. Om vissa tillägg och ändrin gar i Kongl. Förordningen om mantals, och skatt skrif ningarnes förrättande, eif den 20 Juli 1861. Den nu gällande Kongl. Förordningen, angående mantalsock skattskrifningarnes förrättande af den 20 Juli 1861, uppställer i § 5 mom.
Författningen den iz November 1766 omsörmäldte Hus derifrån icke äro ftikallade, sä hafva de icke helier kunnat nämnos r PresteStändtts ProtocollsUtdrag af den 22 sistledne September. Wld sä beffaffade omständigheter, och under förklarande as den tacksamhet och erkänsla, som assigten as Högloft. Ridderssapet och Adc.n oswannämde erbudne åtagande xäkallar, sär PrksteStändet tillkännagifwa, ott, da hwarken öswrrlaggning eller bcflut någonsin hos PresteStändet förekommit om undandragande as JngwarteringsUkyldightt för de Hus, som Eeclesiaftjqve-Statei, äger, men ej bebor, och Wällofl. Borgare Ständet uti sitt Protokoll den 18 October, sjelst undantagit Boställen frän detta Onus, samt ändteligen, att PrestStändek i öfrigt, såsom betz ofgifne yttrande utmärker, tydrligen äkagit sig, att under Krigstider för Embeksoärdar, och dem Le sjelfwe eller deras Enkor och Barn bebo, ftiwilligt biträda Borgrrffapet wid päkommandr större Jiiqwsrteringar, kan PresteStändet icke annat inse, än att Högloft. Ritderffapet och Adelns åtagande af nägon sa beskuff,d Jligwarrerings-skyld-ghet för Ecclksiastjqve-Stotens gärdar är w>d sädant förewettande öswerftödig, enär delta Onus, pä sätt anfördt är, af denna Stat utgöres Hwad äter armar Leir insänkning i Ecclesia* stiqvt-Stäkens räitighettr, svm Wällofl. Borgare . ' Srän - 940 Den 2z Januarii. Skandet fästat säsom willkor wid dest medgiswande för Höglofl.
O tats-Utskottets den 31 sistlMaj afgifna och den 12 dennes på bordet lagda Betänkande, angående Grefve Gyllenborgs anförande om inqvartering för tågande troppar, blef vid förnyad foiedragning och efter dervid gjorda anmärkningar af Höglofl. Bidderskapet och Adeln återre* mitteradt. Ut Supra. Ex Protocollo Aug. von Hartmansdorff. S. D. Då Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 6 dennes afgifna och den 12 på lioidet lagda Betänkande angående rättigheten för Eumpsamlare att omkringresa i landet, samt om Eumpors anskaffande för pappers-brukens behof, beslöt Höglofl. Bidderskapet och Adeln att deröfver, så vida det angeck Tumba Pappersbruk, inhämta Banco-Utskottets närmare yttrande. Ut Supra. Ex Protocollo Aug. von Hartmansdorff. S. D. 534 Den 15 Juni. S. D. i? öredrogos a nyo och bifollos följande Statsutskottets den 31 Maj afgifna och den 8 i denna månad på bordet lagda Betänkanden, nemligen: 1:0 Angående Stockholms Stads samt öfriga Städernes Källare-friheter. 2:0 I anledning af Riksdagsmannen Hans Hanssons från Kopparbergs Län väckta motion om Krono-utlagomas debitering och qvittering efter Markegångspris. 3:0 Angående Landshöfdingen oeh Riddaren Rocks motiofa om lön för år 1823. 4:0 Angående Riksdagsmannen Sandstens Memorial om tillstånd att få erlägga Krono - utskylderua i Spannmål. 5:0 Angående SlottsByggnaderna å Kungsöhr. 6:0 Om tillökt penninge-anslag för LagComitén. 7:0 X anledning af Herr G. A. Bergenstralés Memorial om indragning och reglering af öfverfiödiga Embeten ooh Tjenster. 8:0
I ett sammanhang föredrogos ej mindre Stats-Utskottets, den 7 dennes, på bordet lagda Utlåtande N:o 357, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 315, angående sökt befrielse från ersättandet af förskott till utgifter i följd af cholera-farsoten; än ock Hedervärda Bonde-Ståndets, genom Protocolls-utdrag af den 14 dennes, till Med-Slånden gjorda inbjudning att förena sig i Ståndets beslut att bifalla så väl den af åtskilliga städer 79° Prot. Utdr. d. 16 Nov. 18^0, och sockn ar inom Götheborgs och Bohus Län sökta befrielse från återbetalnings-skyldigheten i afseende på de till uppköp af likkistor begagnade och i Betänkandet N.‘o 315 omnämnda medel 1,423 Ridr 8 sk. 5 r:st., som ock hvad Utskottet i sistnämnde Betänkande tillstyrkt, angående befrielse för invånarne i Morlanda, Tjörns och fässbergs pastorat från den dem ålagda återbetalnings-skyldighet af 351 R:dr 34 sk. 3 r:st.; och fann Ridderskapet och Adeln lör godt att antaga inbjudningen och instämma i Hedervärda BondeStåndets ofvannämnde beslut. S. D. Bilöll Ridderskapet och Adeln Stats-Utskottets, den 7 dennes, på hordet lagde memorial ]NT:o 358, i anledning af Vällollige Borgare-Ståndets återremiss af Utskottets Betänkande N:o 319. S. D. Lades till handlingarne Stats-Utskottets, den 7 dennes på bordel lagde memorial: N:o 359, i anledning af återremiss af UtskoLtets Betänkande N:o 272. N:o 360, i anledning af erhållen återremiss af Utskottets Utlåtande N:o 35.