Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Preste-Ståndets den 27 och 29 sistlidne Oktober på bordet lagda Protokolls-utdrag N:o 431, innehållande inbjudning till instämmande i af Preste-Ståndet vid föredragningen af Särskilda Utskottets Utlåtande N:o 20, i anledning af Riks-Ståndens beslut och återremisser vid behandlingen af Utskottets Betänkande N:o 13, med förslag till förordning, angående vilkoren för bränvins försäljning, fattade beslut, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, med afslag å denna inbjudning, lägga förevarande Protokolls-utdrag till handlingarne. S. D.
Utskottet hyser den oförgripliga förmening, att, om Regeringen hunnit begagna tiden efter år i836, då Commerce-Collegii serskilda förslag i underdånighet afgåfvos, för att, såvidt ske kunnat, afhjelpa nyssnämnde olägenheter, samt för detta ändamål och med föranledande af, eller jemförelsen emellan desse och de flere betänkanden och förslag, som Rikets Ständer, Comiteer och Corporationer afgifvit, fatta och förkunna ett definitivt beslut i förevarande serdeles vigtiga samhäils-angelägenhet; så skulle tvifvelsutan näringsfrihets-frågan redan upphört att vara ett ämne för missförstånd eller obelåtenhet inom Riks-Stånden, och följderna af en genom ändamålsenliga ordnings-bestämmelser medgifven sjelfförsörjningsfrihet, hade lika säkert redan burit en god skörd af lyckliggörande frugter samt såmedelst öppnat utvägar att afleda, åtminstone någon del, af det armod, den sysslolöshet och det sedeförderf, sora fortfarande mångenstädes sprider sin förstörande inflytelse ibland nationens ringare classer, i stället alt ännu saknas en i nära 3o år begärd och af behofvet högt påkallad näringsfrihet, uppfattad, tillämpad och af lag ordnad, efter sund och helgjuten, men varsam, national-ekonomisk grundsats, dervid tagits i sorgfällig beräkning allmän och enskild rätt samt Corporationers anspråk på skydd mot förnärmelse; och derifrån åter härledes, i Utskottets tanka, följden, att frågan ånyo, genom flere motionärers genomgripande hemställande!!, återigen blifvit dragen under Rikets Ständers skärskådande, hvarigenom, om en och annan representant så för godt finner, striden ånyo kan begynna, utan att tilläfventyrs medföra några nya eller bättre resultat, än de, sorn i dejta ämne redan förslagsvis upphunnUs,. TAllm. Bésv.- och Ekon.-Utsköttels Betänkande} N.o 3g. 11 Såsom ytterligare skäl för Utskottets fattade åsigt, att näringsfrihetsfrågan icke åter rätteligen
Kammarh. (för sig). Willner, ja det var bra; nu är han på det hala. (högt.) Jag ska' försöka, var viss på det. Fru Sommerdal. Hvilken utväg ämnar ni ta'? Kammarh. Hvilken utväg? Den klokaste, det är naturligt. (För sig.) Vänta bara, min Löjtnant! Ni ska' få se sura miner af söta far och sura miner af Emilie. Slaget kommer i all tysthet. Baronen har eljest en egen förkärlek för den göken. Fru Sommerdal. Ni tiger ni öfverlägger, tack, ädle man! Kammarh. Ja, jag öfverlägger. (för sig). Charmant! Både far och dotter tro den der Willner vara en Guds engel. Nu ska' jag upptäcka allt; han ä' inte bättre han, 54 än andra. Jag ä' naturligtvis en deltagande själ, som ömmar för den arma flickan. (gnuggar händerna.) Jag ville just se min käre Löjtnant köras åstad till siu hostande Dulcinea och sitta der och äta Islandsmossa och fälla tårar i hennes sällskap. Det blir ömt, det. (högt.) Ja, jag har nu öfverlagt; jag känner Willner så obetydligt, att jag inte vänder mig till honom, utan direkte till baronen, hans välgörare, som närt en orm vid sin egen barm. Nåh, få jag se ert sköna ansigte? (vill lyfta slöjan) . Fru Sommerdal. Nej, min herre, det kan inte intressera er jag ä' gift. Kammarh. Så mycket bättre. Er herr man måste väl få se er nog ändå. Fru Sommerdal. Nej, herr Kammarherre! Först sedan ni uppfylldt ert löfte Magistern (för sig). Jag ska' väl sätta P för hela historien, ditt troll. Kammarh. Jaså, er skönhet ä' priset. Farväl (räcker henne handen). Er hand! (Hon ger honom den) . (För sig.) En fin hand, hon måtte vara vacker. (Högt.) Farväl, min sköna Fru, vi se hvarandra (Går till höger och säger för sig sjelf) Det blir ett vackert schabernakel för vännen Willner.
May.ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1850. Transport Rdr bk:o årligen beräknats blifva erforderligt; men ehuru Kongl. Maj:t anser de föreslagna lönetiilökningarne i allmänhet kunna för löntagarnes fulla bergning] vara behöflige, finnér Kongl. Maj:t dock den för behofvens afhjelpande enligt förslaget erforderliga summa alltför betydlig, samt vill derföre af Rikets Ständer nu för Artilleri-regementerne äska endast föl - jande löneförbättringar, nämligen: för 3 Regements-chefer, å 200 rdr 600: „ 16 Regements-officerare, å 200 rdr 3,200: 1,410: 3 324* med rättighet för handtverkspersonalen att fortfarande bibehålla nu under lönerne inbegripen spanmål eller tillhopa rdr 20,884: hvarifrån dock böra afgå de för 1 Löjtnant, 1 UnderLöjtnant och 1 Styckjunkare belöpande löneförbättringar med 147: hvilket belopp, enär denna personal är anställd vid Artilleri-batteriet i Norrland, bör påföras Norrbottens Hästjägare-sqvadrons fond, hvarefter således återstå här utförda , För öfrigt utföras här dels de hör ofvan äskade löneförhöjningarne förde 3:ne Regements-pastorerne vid Artilleri-regementerne å 200 rdr med dels ock de under 2:dra Hufvudtiteln omförmälde, till öfverffyttning från Transport R:dr 35 65,938: 40. — 20,737: 600: 87,275: 40.— 36 Kongl. Majlis Nåd. Prog. om Statsverk. 1850. Transport Rdr samma titel till 4:de Hufvudtiteln föreslagne allöningar för Garnisons-predikanten m. 11. å vissa uppgifne fästningsorter, med ett sammanräknadt belopp af • Beväringen. Gottlands National-b ev äring.
Kämnersrättens ledamöter emot Engman framställda ansvarspåstående, funne Kongl. Hofrätten detsamma icke kunna bifallas; hvaremot och enär Engman uti tje af honom afgifna skrifter missfirma t ej mindre Kämnersrättens merbemälde ordförande och ledamöter, än äfven advokatfiskal»!, Engman skulle, jemlikt 14 kap. 7 § Rättegångsbalken, derför böta tretio daler silfvermynt med tio R:dr banko, eller, vid bristande tillgång till dessa böter, i stället straffas med fjorton dagars fängelse. Af infordrade handlingar hade jag erfarit, huruledes, å urtima bergsting i Gideå socken inom Westernorrlands bergmästaredöme den 23 Augusti 1841, Bergstingsrätten, efter föregången undersökning om den emot torparen Eric Flink i Eldsmark gjorda angifvelse att hafva olofligen åtkommit jern af Gideå bruks tillverkning, meddelat det beslut, att, då Flink, hvilken år 1836 blifvit af Bergstingsrätten, enligt Kongl.
Majrt i Nåder bifallit nedsättning i arrendet för sistnämnde hemman med 32 tunnor, 4 l/"3 kappar spanmål årligen under loppet af 5 år, eller intill påföljande Riksdag-, efter hvilken tid arrendet åter förhöjts till dess primitiva belopp, samt alt sökanden, sorn tillförne, tid efter annan, nödgats Iros Kongl. Majrt i underdånighet begära anstånd med arreude-afgLitens erläggande, först 11 n, då hemmanen genom hans oai - Stals-Utskollets Utlåtande, N.o 83. 13 brutna moda kommit i förbättrad t skick, kunde afgiften utgöra och dessutom påräkna någon behållning. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Stockholms Län bär, uti afgifvet underdånigt utlåtande, anfört, att, då, ehuru arrendet af Hogsta och Lombarudd vore ganska högt uppdrifvet och arrendebeloppet för Norrby utgjorde det högsta, som derför skäligen kunde påräknas, nuvarande arrendatorn likväl, genom berömvärd omtanka och odlingsflit, lyckats försätta hemmanen i det goda skick, att han, sedan den beviljade nedsättningen upphört, förmält utgöra det primitiva arrendet samt derjemte val och försvarligen underhölie hemmanens åbyggnader, hvilket mera sällsynta förhållande syntes förtjena någon uppmuntran lili efterföljd, Kongl. Majlis Befallningshafvande funne sig böra tillstyrka den sökte prolongation-en af arrendet, helst Kongl. M-aj:ts Befallningshafvande, med tillförlitlig kännedom af sökandens drift och verksamhet, ansåge Kongl. Majlis och Kronans fördel derigenom äfven befrämjas, i den nion, hemmanen icke blott bibehållas i deras närvarande goda häfd, utan ock framgent vinna förbättring; hvaremot Kgi.
Lagerbjelke: Att prot. skall föras så väl inom Stånden som Riksnämnden, är naturligtvis nödvändigt och stadgandet måste blifva gällande sä väl för Stånden som för Riksnämnden. Det är gifvet, att då sammankomst är i Stånd, så gäller detta stadgande för Ståndet, då sammankomst är i Riksnämnd, så gäller det för Riksnämnden. Del torde således böra förblifva såsom Utsk. föreslagit, såvida man icke vill skrifva ytterligt långa §§:r eller samma § två gånger. På samma sätt står det: ”Protocollet skall inför Stånden eller Riksnämnden justeras”. Det är ju deraf uppenbart, att det prot., som är fördt inför ett Stånd, skall justeras der och det, som är fördt i Riksnämnden, skall inför densamma justeras, och detta stadgande kan val svårligen tolkas sålunda, som Hr von Hartmansdorff framställt, men skulle man utbyta ”eller” emot ”och,” då skulle följden blifva att ifrågavar:de prol:r borde justeras både inför Ståndet och Riksnämnden. Den 28 Maj f. m. 275 Hvad äler angår Frih. Raabs anmärkn. om Granskningsnämnden, så ber jag att få fästa den värde talarens upmärksamhet derpå, att i 1 och 2 inom. af denna § är stadgadt om Sekreterare och betjening för Stånden och Riksnämnden, men i det 3:dje morn., talas om Granskuingsnämndens betjening. I 29:de § talas det om Utskrs kansli-betjening. Hr von Hartmansdorff: Jag liar icke föreslagit, alt man skall sälta ordet ”och” i st. f. ”eller”. Då hade jag baft orätt. Men det är möjligt, att undvika den svårighet, Gr. Lagerbjelke antydt, om man i någon efterföljande §, som kan linnas dertill lämplig, utsätter att hvad i föregide §§:r är stadgadt om Stånden, det gäller äfven om Riksnämnden o. s. v. Så plägar raan tili omsägnings undvikande förfara i lagstiftning. Hvad Frih. Raab erinrat om Granskningsnämnden, anser jag riktigt.
M. äskade särskilda kreditiv till försvarsverkets fullständigare ordnande, begagna Riksg.-Kont:s disponibla tillgångar och, ifall dessa icke äro tillräckliga, anskaffa derutöfver erforderliga medel genom upplåning under de vilkor, som stadgas uti § 198 af det för nämnde kontor nu gällande eller § 178 af det vid innev:de riksdag antagna reglemente.» Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts förslag, hvartill svarades talrika och starka ja, blandade med många nej, och sedermera propos. på återremiss af förslaget, då svaren utföllo med mångå nej, blandade med ja, och vidare propos. på afslag å punkten och antagande af Gr. Sparres ofvanberörde förslag, hvilken propos. likaledes besvarades med många nej, blandade med ja; hvarefter propos. på bifall till förslaget förnyades samt besvarades med talrika och starka ja, blandade med många nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan votering blifvit begärd samt R. o. Ad., uppå Hr Gr:s o. Landtm:s framställning, till kontra-propos. vid den blifvande vote - Den 28 November. 353 voteringen antagit Sterremiss af punkten; uppsattes och justerades följande voterings-propos : »Den som bifaller första punkten af Stats-Utsk:ts Mern. N:o 240, ang:de beredande af tillgångar för det till försvarsverkets fullständigare ordnande af K. M. äskade särskilda kreditiv, röstar Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. denna punkt.» Sedermera företogs voteringen, och hefunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 45. Nej — 40. Gr. Sparre: R. o. Ad. har nu visserligen beslutat att lån skall upptagas, och dervid måste det nu blifva; men under åberopande af de skäl, jag förut under diskussionen anfört, anser jag icke lämpligt att länet återbetalas på det sätt Utsk:t föreslagit, och får derföre anhålla om återremiss. Frih. af Ugglas:
Som, af flera orsaker, arbetskarls-kompaniet icke heller kunnat utgöra det dagsverksantal, som deraf fordrades, ännu mindre fylla det af ofvannämnde och andra förhållanden ytterligare uppkomna dagsverksbehofvet, så har det varit nödvändigt, för att icke allt för mycket försena de anbefallda byggnadernas afslutande, att, ehuru kostnaden ensamt derigenom stegrats med omkring 51,000 R:dr b:ko, ersätta bristen genom privata personers och kommenderade soldaters dagsverken. Det oaktadt hinna de af Eders Kongl. Majit nådigst gillade och anbefallda arbeten, i år ytterligare uppehållna genom den högst ofördelaktiga regniga väderleken, icke att fullbordas förr än med nästa år. Utom de under åren 1855 och 1854 af Eders Kongl. Majit till dessa arbeten anvisade tillgångar Biko IU.dr 86,798: 47. 2. hafva i samma ändamål blifvit genom Krigs-kollegium förskottsvis utbetalda för år 1855 R.dr 26,463: 37. 4. » » 1856 » 59,800: och då för de nådigst anbefallda arbetenas afslutande år 1857 ytterligare behöfvcr anvisas » 35,736; 10. 8. J02 000- uppkommer, för det hela, en utgiftssumma af 188,798: 47. 2’ och ett anslagsbehof genast af 102,000 R:dr b:ko till betäckande af de utaf förbemälde Kollegium bestridde förskott. Som likväl denna summa torde anses alltför stor, att på ett år utgå, samt Kollegium syntes kunna utan olägenhet afbida liqvidens fördelande på 3:ne år, har Chefen för Ingeniör-korpsen i underdånighet föreslagit, att det härtill äskade anslag komme att utgå för hvardera af åren 1858, 1859 och 1860 med en tredjedel, 34,000 R:dr B:ko eller 51,000 R:dr R:mt.
Hos H. R. o. A. liar Hr Crusenstolpe, Magnus Jacob, anmärkt, att bestämdt utlåtande saknas öfver Hr Frih. Ridderstolpes motion, i livad densamma har till föremål Bihanget till RiksStåndens ifrågavarande Protocoll. Af H. Ex. Hr Grefve af Wetterstedt, Guslafär anmärkt, att Utskottet tillstyrkt en för stor utdelning af Protocollen, enär utaf 187 exemplar af R. o. Adis Protocoll vid 1817 och 1818 årens Riksdag, 160 exemplar skulle, enligt Utskottets förslag, komma att utdelas bland R. o. Ars Medlemmar, och i5 exemplar afsättas för LänsStyrelsernes räkning; och följaktligen blott återstå arne exemplar til! framtida behof för Utskotten och Allmänna Verk. Men då detta antal är alltför otillräckligt, så föreslås, att åtminstone 20 exemplar af nämnde Protocoll bibehållas qvar i reserv till förefallande behof, som säkerligen skola ofta inträffa. — Bihanget till RiksStåndens Protocoll åter äro isynnerhet högst nödvändiga för blifvande R. Strrs Utskott, hvadan H. Exc. hemställt, att åtminstone de G exemplar af Bihanget till RiksStåndens Protocoll vid sisth 182a års Lagtima Riksdag, hvilka ännu finues qvar i RtgsContoiret, måtte bibehållas för Utskot - Protocoll. (R:gs-A.) Betänkande»!, N:a 355. 357 ten vid kommande Riksdagar, emedan i annat fall det kunde Ilända, att framställning måste göras örn desse Handlingars omtryckning. Hr Frih. Ridderstolpe, Fredrik, har hemställt, om icke det vore lämpligt besluta, att de TJtskotts Ledamöter vid denna Riksdag, hvilka erhållit exemplar af Bihanget till sistl.
Departementschefer vid ofvannämda serskilda föredragning afgifna beräkningar, i underdånighet tillstyrkte, det Kongl. Majit, i enlighet med förslag, som nu tillika upplästes, måtte uti skrifvelse till Rikets Ständers Stats-ulskott begära ett serskildt kreditiv af Två millioner r:dr b:ko, oberoende af de anvisningar, som, enligt 63 § i Regeringsformen, för oförutsedda händelser böra, på vanligt sätt, meddelas. Denna af föredragande departemenls-chefen gjorda underdåniga hemställan, hvaruti jemväl Stats-rådels öfrige ledamöter instärnde, täcktes Kongl. Majit i nåder bifalla; och skulle, i enlighet med Kongl. Majlis sålunda fattade beslut, nådig skrifvelse till Rikets Ständers Stats-utskott, sådan densamma finnes protokollet bilagd, under denna dag aflåtas. Ex prokollo L. L. Fries. Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Maj, kt. 1 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse ti/I Rikets Ständers Stuts-utskott, angående Öfverste-löjlnanten m. m. Grej ve A. E. von Rosens underdåniga ansökning om understöd från Startens sida till anläggning af en jernväg emellan Örebro och Hults lastageplats vid IVenern ; Gifven Stockholms Slott den 9 Maj 18.48. Sedan, i anledning af Öfverste-löjtnanten vid Kongl. Majits Flottas mekaniska korps, Grefve A. E. von Rosens underdåniga ansökning om till - A Kongl. Majlis Nåd.
Till en stor del är det bygdt af den förr nämnda röda sandsten, som brytes här i närheten. Stora anspråk på beqvämlighet gjorde dessa furstar i andra afseenden icke, ty vägen upp till det högt belägna slottet är ännu ganska trång och knaglig. I en af dess källare, hvilka skola sträcka sig ända under staden, finnes det beryktade fatet, som rymmer 67,200 buteljer. Nyligen bragte det några soldater af den här församlade förbundshärs-afdelningen olycka, derigenom att den ställning brast, som är uppförd kring detsamma. Två personer, om jag mins rätt, blefvo dödade, flera skadade. Bland kuriosa i närheten äro de forelldammar, en fisksäljare i Frankfurt här anlagt. Vattnet fås ifrån en i sagan berömd källa «der Wolfsbrunnen.» Sex dammar, uti hvilka fiskarne äro sorterade efter storleken, och mellan hvilka de årligen befordras, innehålla öfver 10 tusen foreller, de största till 8 à 12 Pfund, och i pris till 16 à 24 R:dr b:ko stycket. Heidelberg har i det inre några större hus, såsom en kyrka, universitet, biblioteket, museum o. s. v., men öfver hufvud är dess inre obetydligt. Antalet af innevånare är också blott 12,600. Den är helt och hållet en universitetstad. Studenternes antal utgjorde vinter-semestern 1840–41 614, hvaribland funnos 373 blifvande jurister, 59 kameralister och 140 medici. Ty af universitetets sextio lärare tillhöra de flesta berömda namn dessa båda fakulteter. I den juridiska äro Zachariæ och Mittermaier de förnämste, tillsammans med hvilka den aflidne Thibaut bildade ett triumvirat, som gjorde Heidelbergs juridiska fakultet till den första i Tyskland. Isynnerhet genom den sistnämnda stod Heidelberg i detta afseende i opposition mot Berlin.
(Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 85.) S. A. K. Sedan Häradshöfdingen i Östra härad, Friherre Malte von Liewen, under åberopande, hurusom det på hans lön anslagna bostället Repperda Drakegården, ett oförmedladt mantal, vore beläget på ett afstånd af mil ifrån Hvetlanda, hvarest den endast af ett härad bestående domsagan har sin tingstad, men Kronan numera egde dispositionsrätt öfver indragna pukslagare-boslället Hvetlanda Thomasoch Kulla-gårdarne, förmedlade från ett mantal hvardera, det förra till fdels och det senare till |-dels mantal, hos E. K. M:l i underdånighet anhållit, att Repperda Drakegården finge utbytas emot nämnda gårdar i Hvetlanda, till flerfaldig fördel för domhafvanden, hvilken uti häradets tingshus egde tillräcklig bostad, derefter, vid den till följd af Nådig föreskrift verkställda värdering å ifrågavarande hemman, blifvit utrönt,' att Repperda Drakegården, som enligt skatlläggnings-methoden samt ortens undervisning vore laxeradt till 17 R:dr 30 sk. 3 rst., innehade 31 tunnland 26 kappland åker, 71 tunnland 12,8 kappland äng samt 318 tunnland 25 kappland hagmark och med åbyggnad, värderad till 1,040 R:dr, lemnade, efter Bih. till R. St.
Prop. JVt 1, om Statsverket 1856. 75 nige herdar, som för dem erforderliga dresserade hundar, i underdånighet föreslagit, att ett årligt anslag af 2,000 R:dr Riksmynt måtte beviljas för inrättandet af en eller flere dylika skolor vid egendomar, der en omsorgsfull kreatursvård genom herdar eger rum. Statsrådet, som hemställde, att frågan om statsbidrag till vattenaflednings-arbeten måtte företagas i sammanhang med pröfningen af Styrelsens för allmänna vägoch vattenbyggnader förslag angående enahanda ämne, och att framställningen om anslag till ett Landtbruksinstitut i södra delen af riket, hvaröfver Kammar-kollegii underdåniga utlåtande i dessa dagar inkommit, måtte, med afseende å härvid förekommande omständigheter, få utgöra föremål för särskild nådig pröfning, likasom Landtbruks-akademiens förslag om inrättande af en eller flera herdeskolor, tillstyrkte, med anledning af hvad Landtbruks-akademien i öfriga punkter föreslagit, att Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets Ständer äska följande anslag, att uppföras under nedanstående titlar: a) Undervisnings-anstalter för jordbruk och landtmanna-näringar. Såsom ständiga årliga anslag: , l:o till förhöjning i de hittills utgående anslagen för 16 lägre landtbruks skolor, 1,000 R:dr Riksmynt för hvarje 16,000: — 2:o för 3 nya dylika skolor inom de län, hvilka Kongl. Maj:t kunde finna för godt i nåder bestämma, 4,000 R:dr för hvardera 12,000: — 3:o för 2 mejeri-skolor, 3,000 R:dr för hvardera 6,000: — att alternativt kunna användas för resande undervisare i mejeri-handteringen.
Herr blorärrroms anmärkning, att Utskottet skall förbigätt, huru ändring wä sökas » de förcstagne Domstolars Utslag i Tull och Accis mål får Utskottet åberopa Hide punkten af Detz tillstyrkande. Den af Herr 8tZIs yppade motion, att för» säljningen af ronfisqueradt gods icke mä pä Sjö-Tulls» Kammarens utan Städerncs Auctions - Kammares åtgärd fä bero, anser Utskottet icke äga oskiljagtig gemenskap med dek, som warit Betänkandets egenirliga föremal. Hwilket alt till Riksens Högloft. Ständers ytterligare pröfning »Vördsammeligen hemstäileS. Stockholm hen n December iFv). Pä Höglsfl. Ridderskapet och Adelns Ledamöters wäguar, I^uäv. bäsnäsrsträm. Pä Wällofl. Borgare-Ständers Ledamöters wägnar, k. kl. Orskvsrmubl. Pä Högwördigs Preste-Ständets Ledamöters wägnar, Pä Hcdcrwärda Boude-SrändctS Ledamöters wägnar, Leie Oiofsson. ^o!>. kllojindsr^son. Begärdes pä bordet. Riksens Högloft. Ständers Lag» Utskotts Betänkande rörande sörpaniuingar af fast egendom, sä ock om Frälse räncas för, wärfwandc. Hos Högloft.
Jag anhåller alltså, att propositionen icke må äga något sådant ord, och anser öfverflödigt, att göra något vidare förbehåll för min pröfningsrätt i de öfriga punkterne. Friherre TVirse’n: Den anmärkning, som de tvenne siste värda Ledamöter anfört, förtjenar visserligen uppmärksamhet. Det vore alldeles mot ordningen om, genom bifall till tredje punkten, man skulle binda sig i pröfningen af de följande. Jag vågar öppet förklara, att Utskottens mening icke varit sådan; men erinrar, att det som nu är förhanden utgör blott en resumé: hvadan man bör tillse sjelfva Betänkandets innehåll tillika. /}<?« C> Junii e. m. Hvad har utgjort föremål för Discussionerne? ingenting annat än elen generella frågan om RörelseCapitalet; och tredje punkten innehåller ju derom blott, att det permanent må hvarken ökas eller minskas. Men derföre står ju öppet i detaillerne att flytta från det ena till det andra: att alldeles utesluta det ena föreslagna anslaget: och deremot öka ett annat, eller göra alldeles nya dispositioner. Jag anser sålunda för min del att, oaktadt Ridderskapet och Adeln bifaller denna punkt, bestämmes derigenom dock blott RörelseCapitalets oföränderlighet, icke dess fördelning; men att det likväl är angeläget, att detta preliminaira bestämmande af maximum föregår, emedan man eljest icke vet, hvad man har att fördela. Herr Påhlman: Jag nödgas bestrida Friherre Boije rättighet, att dictera Ja-propositionen. Han må endast justera Nej-propositionen. Då Ja-propositionen är fullkomligt enlig med Betänkandet, anhåller jag, att den må utan någon förändring antagas. Friherre Cederström, Ulric: Jag yrkar, att uti beräkningen af RörelseCapitalets belopp icke må ingå andre sedlar, än sådane, hvilka hafva gemenskap med Banken. Friherre Cederström, Jacob: Med all aktning för andras öfvertygelse, lärer väl Ridder - Den 6 Junii e. m. 305 derskapet och Adelns beslut angående Betänkandets pröfning punktevis dock icke kunna ändras. Det är således icke möjligt, alt vi genom denna punkt äfven kunna afgöra de öfriga.
Lag-Coniiteen utarbetade förslag till ny Civiloch Criminal-Lag, dervid, med hänseende till Criminal.Lagen, blifvit erinradt, att lika ostridigt det vore, alt Staten eger straffa den, som öfverträder dess lagar, lika otvifvelagtigt måste det vara, att det straff, samhället tillämpar, ej allenast bör innebära möjligheten till förbättring, så att den fallnes upprättelse och förädling utgör en alldeles oskiljagtig hufvudsaklig del af det med straffet åsyftade ändamål. Under den 24 sistlidne Mars, har Kongl. Maj:t till Rikets Sländer aflåtit Nådig skrifvelse, i hvilken, åtföljd af det uti Stats-Rådet i ämnet förda protocoll, förmäles: hurusom, vid sista Riksdag, Kongl. Maj:t, genom skrifvelse den 12 April 1834, lemnade Rikets Ständer del af förslaget lill ny Civil-lag, jemte Högsta