Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Grefliga . ^ de» ) ^riherrl,ga( Atkcn N.o K. uti hi. hs. < Adeliga ) 120 954 — Clasten intaga Säte och Stämma pa Riddar, huset. Ort och Darum. Namn. Lsraccers. 8- is. Skulle någon, emot förmodan, beträdas med ak tji twänne eller stera sarsWda Personer hofwa utgift wik Fulimagter tjl c» och samma Riksdag för stn IHmille^ anses han för ek sa omärvrzt föiha!!anve förlustigSäke och Stämma a Riddarhuset, pä -angre eller korrtare tid/ alic efter Ridderstapelö och AdeinS pröfning. > , §. 16. Sedan anteckningen förrättad ar, och Bänkarna af Lecreiergren och ^iscslsn delte, hwarwld iakttoges den för Clasterna fastställda ordning, och -kt nägoriunda förhållande af Bänkarnas längd, upslaö en bänk, lista wid hwarje bänk. En af hwarje bänk, raur-wis, äger at förhwarfe kisni-Dag tilse, om någon icke antecknad, elier til inträde pä Riddarhuset obehörig person, der bestnnes, vch.sadanc genast hos Riddarhus-b itcslen rilkännagifwa. §. i?- Ingen sär sig pä Riddarhuset inställa, utan han förut upwisr för den rvakthafwande Under-Östtergren den honom tildeita koiietrsn, hwilken han ej mä lil någon annan utläna, för ak en sadan inträde skaffa, tvid säte och stämmas förlust den Riksdagen; hwar. om wid Riddarhus Utskottet bör undersökas och lagligen bewifas. L. 18.
På sätt nu är föreslaget, förlorar löntagaren räntan på sin lön icke allenast för det löpande året utan många gånger för flere månader på det följande, innan lönen utfaller. Ehuru jag icke skattar den upsägningsrätt han hittills haft, men genom en sådan åtgärd, som den nu föreslagna, skulle förlora, till högt värde i moraliskt hänseende, kan jag dock icke annat än finna, att den kunnat vara af pekuniärt värde för löntagaren, emedan han, då priserna varit högre än markegången, kunnat betinga sig ett högre pris genom att upsäga räntespannemålen till leverering in natura, och denna förmån skulle han förlora. Hvad Staten beträffar, skulle den nödgas behålla alla spannemåls-magaziner, magazinsförvaltare och upbördsmän, som den nu måste bekosta, och således gå miste om de besparingar, som varit påräknade till gäldande af det tillskott, Staten skulle få göra, för ersättande af forssellönen. Detta tillskott af Staten är beräknadt att upgå till minst 60,000 r:dr, och jag har i det föreg:de nämnt att det belopp, man påräknade skulle besparas, vore 50,000 r:dr. Klart är emedlertid att denna besparing skulle, om K. proposrn antages, uteblifva, och Staten fortfarande få vidkännas alla de kostnader, som varit förenade med det gamla upbördssättet, men icke dem allenast, utan Staten skulle derutöfver åtaga sig förbindelsen att vissa år, om icke räntetagarne vilja emottaga spannmålen, öfvertaga densamma, emot lifgifvande af kontant ersättning åt dem. Om jag äfven medgifver, att detta icke ofta inträffar, sä är dock sannolikt, att då det inträffar nemi. under sådane år, då spannemålen vore snart sagdt osäljbar, betydliga spanmålsqvantiteter komma att erbjudas statsverket. Om ock förskotter i kontanta penningar icke för Staten vore en så stor upoffring, måste det deremot blifva ganska brydsamt att veta hvar man skall magazinera, och huruledes afyttra den betydliga sädesqvantitet, som möjligen då komme att öfverlemnas.
Om ”militair-försvaret till numertalet härigenom ”skulle minskas, kan Kongl. Majit deremot 'förvänta, att det qvarblifvaruie Soldathållet ”derefter skall med samma lätthet, som i deh ”öfriga delen af Sverige, sedermera kunna re”cruteras och underhållas.” I anledning af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, den 27 Maji 1818. hvars innehåll här ofvan blifvit intaget, och då Kongl. Maj:t funnit en rotejenikning på fullkomligt tillförlitliga grunder och med den säkerhet, som till rolejemkningens bestämmande i en framtid erfordrades, icke kunna företagas förr, än den anbefallda afvittringen öfver Provincen föregått, men denna förrättning fordrade en längre tid för sin fullbordan, hvaremot behofvet påkallade ert snar reglering i roteringen till Rotehållarnes lättnad, behagade Kongl. Maj:t, under den 15 December 1820, i Nåder anbefalla Dess lie - ]o Stats-samt Allm. Besv ö.Oec.-Utsk Utl.N.o73. fallningshafvande i Jemtland att afgifva underdåniga förslag till ny rotejemkning, hvarvid den allmänna grund borde iakttagas, ”att ''Regementets styrka icke finge nedsättas un* ”der 800 man, hvilka sedermera, i den nion ’’den skeende afvittringen dertill gifve an» ”ledning, å nyo komme att okas.”
Denna motion hafva de förenade Utskotten i öfvervägande tagit; och enär, genom bifall till det deruti framställda förslag, den, både för Staten och den enskilde, stora fördel vunnes, icke allenast att Rikets Ständers Bank sattes i tillfälle uppehålla och möjligen äfven utvidga dess upplåningsrörelse för Handels-Disconterne, utan jemväl att, för de här ofvan omförmälde Nya Passevolanceoch Armeens Tross-PassevolanceCassor, utväg bereddes, att, genom förräntande af deras obehöfliga oeh ofruktbare liggande medel föröka sjelfva fonderne; så och då delta senare förhållande äfvenväl synes hafva af senaste Rikets Ständer blifvit afsedt, enär de uti deras underd. skrifvelse N:o 338, om Mötes-Passevolancen för Indelta Regementena, af den 7 December 1829, bland annat, yttrat; ’’alt räntan af alla de besparingar, som under de bestämda ”femton årens förlopp kunna uppkomma, skall, efter Passevolance-tidens ”tilländagående, användas till nedsättning i då blifvande bestämning af "ny passevolance”, — hafva Utskotten, som hvarken uti nu gällande Banco-Reglemente eller andre af Rikets Ständer gifna föreskrifter, funnit något hinder möta för Banco-Slyrelsen, att, då medel erfordras på Låne-Bankens Upplånings-Räkning för Handels-Disconterne, på denna Bih. Ull R. St. Prot. 1834 oeh i835. 4 Sami. a Af A, g 14-de Häftet.
Oscar I hade dött, och den 2- åriga Elisabet blef iklädd svart klädning. Mycket lifligt minnes hon, huru hon på en främmande persons fråga, hvarför hon bar svart klädning, svarade: » Svenska kungen är död, och jag är svensk, därför skall jag vara klädd så här. » År 1862 kom familjen åter till Sverige och bosatte sig i Stockholm, där fadern till en början som maskiningeniör och sedan som öfverdirektörs-assistent inträdde i tjänstgöring vid statens järnvägar. Kedan 1867 dog modern, ef DUN 122 1897 Kvinnans intrade inom samhällsordningens område är den viktigaste inre epok i det mänskliga samhällets historia, emedan det innebär ett förädladt begrepp af själfva den mänskliga personligheten. E. G. Geyer. t terlämnande en talrik barnskara, bland hvilken Elisabet var den näst äldsta. Med anledning häraf kom den unga flickan att mycket ofta vistas hos sin farbroder och gudfader, herr Gabriel Anrep, den kände genealogen och redaktören af Adelskalendern, i hvilkens hem hon redan förut med förkärlek umgåtts. I det egna hemmet gick allt i viss mån vind för våg. Fadern vistades mycket ute på tjänsteresor, och någon annan, som sörjde för barnens uppfostran, fanns icke. Ännu endast ett barn, blef dock Elisabet som en mor för alla sina syskon. Själf en vildbasare och lika yr och yster som syskonen, inlade hon dock ett förunderligt allvar i allt skolarbete. Icke nog med att hon skötte sina egna skolstudier exemplariskt, hon pluggade därtill samvetsgrant läxorna mod alla sina syskon, den äldre brodern icke undantagen. Och häruti saknade hon, trots sin ungdom, ingalunda rutin, ty, äfven medan modern lefde, hade hon ända sedan sitt 7:de år undervisat sin äldre och sin yngre broder i vanliga skolämnen. Själf gick Elisabet först i småskola, så några år i fru Widegrens pension och slutligen ett år i Paulis elementarskola för flickor, där hon slutade vid 17 års ålder. Medan den yngre brodern gick i en småskola, passade Elisabet på under flickskolans rundligt tilltagna ferier att följa brodern till småskolan och där vara den gamla lärarinnan behjälplig.
Den är så lill vida ofullständig, att ej utvexlingstiden är bestämdt utsatt. Orsakerne dertill äro tillräckligt utredde i Utskottens Betänkande för att af mig nu behöfva upprepas; men just ibland medlen att undanrödja äfven de sista hindren för uppskof mot utvexlingen, eller sista fulländandet af det stora företaget realisationen, är det att bifalla detta låns upptagande före realisationens början. Enligt Rikets Ständers beslut kommer en deposit-räkning att inrättas, der det blir fritt att uttaga insatt silfver äfven före vexlingen. Skulle Rikets Ständer nu besluta, alt iånet kommer alt Den 3 Mais f. m. 133 upptagas före vexlingen, så kommer hvad som blir upptagit, att insättas på deposilräkningen, och genom de derföre utfärdade attester blir realisationen verksläld för så stor summa som är insatt. Länet är föreslagit till 2 millioner. När det ingått, så antingen börjar ulvexlingen, eller livilar den ännu; i förra fallet är realisationen alldeles fullbordad, i senare finnes äfven dessförinnan minst i,8oo,ooo R:dr silfver att när som helst kunna ur Banken utvexla mot sedlar; det vill säga 3 å 4 gånger mera än den högsta vexelbrist vi med någon sannolikhet äga att befara. Vi känna att 1826 års missväxt var den svåraste sedan i^83. Dermed förenade sig en svår conjunctur för trädvaror; jernexporlen var ej eller fördelaktig. Det oaktadt kan det årets vexelbrist ej uppskattas till mera än 5 å 600,000 R:dr Silfver. För 4 sådane kriser hafva vi således tillgång i den del af silfverfonden, hvars uttagande är oberoende af allmänna utvexlingen. Derigenom är förebygd möjligheten af kursens uppjagande öfver de få skillingar, som motsvara kostnaden af deposil-attesternes begagnande och silfrets användande till betalning af vexelbrist på utländsk ort.
– Jag anade, att ni led härute i ensamheten. Det var därför jag gjorde allt för att bana er väg till hofvet! – Men därför kan ni också förstå, hvad hon måste lida! Det har ju varit en oändlighet af förlustelser under de sista åren: baler, konserter, teaterföreställningar, maskerader, slädpartier, jaktpartier – Och man sitter ensam – säger Struensee sakta – långt borta från allt. Man tänker på sina vänner: alla äro med! På sina väninnor: också de äro med. Och bland dem särskildt en, som ännu har min längtans eldkrans omkring sin panna, därför att hon gled ifrån mig just i det ögonblick, då jag aftvingat henne den sista gunsten hon är med midt uppe i all härligheten och jag sitter ensam härute i mörkret Han tystnar plötsligt och skiftar färg, då han möter Brandts blick, som tindrar af ogrannlaga nyfikenhet. – Jag förstår! – blinkar den lille kammarjunkaren. – Ni talar om den sköna Sofie Gæhler? Men Struensee svarar icke. – Det var således för hennes skull, ni längtade tillbaka till hufvudstaden? – Ni behöfver icke svara. En liten fågel har för länge sedan sjungit hemligheten in i mitt öra. Jag beundrar för resten er smak. Hon är förtjusande – men hon har ett trolöst hjärta Struensee skjuter sin stol från bordet och reser sig. – Det är sent, min käre kammarjunkare. Och ni bör vara trött efter resan! – Blef ni ond? – Brandt räcker fram sin hand. – Seså! Ni vet alltför väl, att jag är mina vänners vän! Jag öfverdrifver icke, om jag säger, att det är mig ni har att tacka för er anställning! – Jag tror er, min käre vän! Och jag hoppas en gång få tillfälle att visa er min tacksamhet. – Vänner emellan faller sådant af sig själft! säger Brandt, småleende. – Om ni glömmer mig, skall jag veta göra mig påmint! God natt, min käre vän! Hälsa Adam och framför allt Eva? Struensee står stilla, tills Brandts steg hunnit den kända vägen uppför trappan till gästrummet på vinden. Då öppnar han själf dörren till förstugan och går ut i trädgården.
Ingen har mera än jag önskat att beskattningen skulle kunna öfverflyttäs till Consumtions-a^ifter, lagda å sjelfva varorna; jag har ofta både talat och skrifvit derom under de befattningar, som föranledt min handläggning vid dylika frågor; jag kan således med lika mycket lugn som tillfredsställelse möta allt hvad derom anföres; jag erinrar blott, att hvarken Tobak eller Vin kunna räknas bland nödvändighetsvaror. Vid Herr Grefve Schwerins erinran att TullDirectionen äger rättighet att Tjenstmän efter omständigheterna transportera samt tills vidare tilloch afsätta, men att detta förhållande icke äger rum vid andra ♦ i6 Den 5'JulL f. m. Embetsverk, tillåter jag mig den anmärkning, att frågan i det förra yttrandet var om befordringslagarna vid Tullverket, och det var orri dem jag utlät mig , efter både den erfarenhet jag hade om förhållandet och den öfvertygelse jag hyst och ännu hyser om nödvändighetens fordran. Jag har aldrig medcifvit, att grund saknats till den anmärkning, sorn af mig blifvit gjord vid Tab. XV". Jag har tvärt om bevist, att min uppgift var rigtig och äfven bevist orsaken, hvarföre Herr af Uhrs och min icke kunde stämma öfverens. Jag hänvisar i denna del till mitt vördsamma Anförande af den 2 Juli. Herr Grefven behagar tillkännagifva 5 ”ätt det icke var honom obekant, att den positiva Bevillningen är 1812 bestämdes till 2,650,000 R:d. ; men när härtill läggas de öfriga Bevillnings-summorna , som skulle uppbäras genom Stämpelafgiften och afgifterna för Bränvinet, så uppkommer ett Bevillningsanslag af 5,200,000 R:d. Förhållandet blifver alltså som han det uppgifvit, och det apparenta misstaget ligger i kortheten af hans framställning”, \
Den öfvertygelse, som en gång inträngt i familjen, fasthålla kvinnorna stadigare än fästningar och vapen, och om vi någonsin drabbas af den olyckan att föra ett olyckligt krig, att förlora bataljer eller oskickligt regeras, så skall den omständigheten, att tron på vår politiska enhet inträngt ända in i kvinnogemaken ständigt åter sammanföra oss, och i åtgörandets ögonblick skall det visa sig, att i det evigt kvinnligas elementära bjärterörelse ligger en starkare makt än i de sönderdelande syror, som våra manliga partier frambringa. Mitt förtroende till framtiden beror pä den ställning, den tyska kvinnan intagit. En kvinnas öfver tygelse är icke så underkastad förändringar, den upp står långsamt, men har den en gång uppstått, så är den mindre lätt att skaka. Vi äro ett folk af brö- der och systrar, och systrarna äro ibland mer att lita på än bröderna, i politiken såväl som i piivatlifvet. Under snön. Skiss för Idun af Sophie Linge. å fter en blid och slaskig vinter hade ändtligen februari månad kommit med snö 1 och kyla, till glädje för de flesta invä- narne i den lilla landsortsstaden, synnerligast för ungdomen, som hela vintern lått försaka nöjet att åka skridsko och ännu mindre haft utsikt att få vara med om ett enda slädparti med ty åtföljande brylå vid vändpunkten och en liten festlig kollation efteråt på aftonen. Nu låg den lilla staden inpudrad äom en gammal kokett, och röken ur de sotiga skorstenarne steg i m u n t r a spiraler upp mot den klara skyn. Borgmästarens bäfverpäls, som utgjorde hela stadens stolthet, men förut varit rent » omöjlig », visade sig åter på gatorna och » konsulinnan » behöfde ej längre pusta i sin dyrbara pälskappa, där hon ståtligt skred fram efter hufvudgatan och lockade fram en mängd nyfikna ansikten bakom de klara fönsterrutorna. » Såg du konsulinnan, Anne-Marie '? Nu ska hon u t till grafven igen och sannerligen bär hon inte på en krans i dag också, och senast i lördags lade hon dit den förra. J a, när man har råd så.
— Och är nu af E. K. Maj:t föreslaget att af de här ofvan för arbetena å södra stambanan intill 1863 års slut beräknade 7,440,632 R:dr skulle användas: till banans fortsättning från Finja-sjön genom Skåne och Småland lill trakten af sjön Salen i Kronobergs län 6,000,000: — och till jernvägsarbetena emellan Falköping och Jönköping 1,440,632: — Summa 11:dr ll.mt 7,440,632: — Varandes af E. K. Maj:t derjemte hemstäldt, att Rikets Ständer mätte, dels till E. K. Maj :t, såsom det skedde vid förra riksdagen, öfverlemna, alt vid jernvägsarbetenas utförande, med afseende å ytterligare upplysta förhållanden, närmare bestämma de orter, som hvarje statsbana eller bandel, hvartill anslag blefve beviljadt, skall genomgå, och de ställen den bör anlöpa, samt att till ändamål, gemensamma för olika stambanor, anordna medel ulan omedelbart skeende fördelning imellan särskildta banor, och -alt använda det öfverskott, som kan linnas uppkomma å ett slambanearbele, till fyllande af den brist, som å ett annat möjligen kan uppslå: dels besluta att, jemte det inkomster oell utgifter å livar och en för allmänna trafiken upplåten del af Statens jernvägar böra särskildt redovisas, den behållning sorn å en eller annan sådan bandel kan uppkomma, må i första rummel användas till bestridande af underhållskostnaderna för rörelsen å andra bandelar, hvarest dessa kostnader icke utaf gods och passagerareafgilterne beläckas, och att hvad derefter möjligen återstår, måtte såsom förskott ingå lill fonden för jernvägsbyggnaderne; men all deremot de inkomsterne öfverstigande utgifter för rörelsen ä Statens jernvägar böra likaledes förskottsvis af sagde fond bestridas. Och har E. K. Maj:t förklarat Sig finna fortfarande lämpligt och behöfligt, att kommenderingar ur arméen vid Statens jernvägsbyggnader användas, under de i Rikets Ständers Skrifvelse af den 16 September 1857 upptagne vilkor.
D Hon, soni icke Iangre föder barn, icke srniiiar, blir nu frisk och frodig, vkrdar mera sitt iitseencle, och inanlieii tror sig i lieiilies blickar Iiisa lanatan efter ~l ' liornme~ icke » le i-na&amp;). Ni1 blir svartsjn 1 O3 h i, soiii förf. pltstP~r Iiiiiies nier eller niiiidre. val clolcl i Jivarje $kteiiskap, en. lidelse, soiii till .sliit, il: ~ niaiinei.1 finiier 1iiisti.im siiperan.de i Iiemnlet sent p i natte.11 ens; m nied eii. iing: iiiiisiker, siitter dolkeii i. 1i; ~iis Iinnd ocli drifver lioiioni &amp; tt gryiiit, kallblodigt döch henne. 85, lyder deiiiia gripaii (ie och, slntet iiiiclaiitaget, ganska vanligs Ty oni vi iii1 icke gi s % långt ' soni fiM. ocli saga, a t t be-. histo+. skrifiiiiigeii pt~ssai iii p % ifittioiiio tikteiiskap af Iiiiiidra, $r det tillrackligt on1 den piissar iii 11 % tio af 1iqiicli.a för a t t den frlgaii mlste lippsta: ~rfhiz intet göras, g (f2; es intet azectez till rlidci~zi~zg .fitiqz ol ?jc7cor cv detta sic@? l Rolreiis syfte kwii icke giiriiii inissförstbs, oiii ma11 laser. e h ined. d l ~: ~ r l i g vilja att först8 allt den innell~~l~er. Den .iir icke skrifven btil Lyst)) iitaii till vkckelse för de. inh,nqa, soin hotas af faran och soin icke ' se eller icke vilja se henne.
Augusti, angäcnde Bränwins-Drännings-rältigheten och Allmänna Magaziner, hwilket den 14 September blistwit upläst och lagdt pä bordet, samma Betänkande till Ut - Den 26 September. 97,^ Utskottet Zkerremittera,samt derjemte de gjorde arrmärknin» gar till Utskottet hänwisa; hwarcfker och sedan Allmänna Beswärs - och Economie-Utskottet sitt stutcliga yttrande afgifwit, Bewillnings Utskottet skulle äga akt sysselsätta sig med frägan om den afgift som för Bränwins-Bränningcn kunde komma att ätagas. llt lv^ra. Grefwe Gallen b or^, ssotian skenning : I anledning af Riksens Ständers förordnande, det Banco - Utskottet borde werta när iverande trid öpnande af de i Banpucn förwaradc Packlärrr, hwilka derstädes af s. d. Konungen blifwit nedsatte, fär jag ödmjukeligen anmäla att denna förrättning i dag blifwit t Bavco-U'sko,tk-ers närwarv wr-kstäid, dä i desse 2ärar endast bcfeinnits Handlingar och Silfwer - pieter, soi» synas wara Prinsen af Braunschweig Oe-I.<? tilhör rigc, och hwarom Baiico-Utffokkets Ledamot Herr Rector ästverstoiper torde i anledning, af pä stället gjorda Annotationcrf kunna mcddcia närmare undcrrättcl, se, om Riddeiskapet och Adeln den skulle Lstunda.
Uppsattes och justerades följide voter:s-propos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ts i Usta punkten af Utlåtit N:o 87 gjorda hemställan, att den för södra stambanans fullbordande beräknade kostnadssuinma må, till följd af minskad expropriationskostnad för jord inom Westra och Albo härader, nedsättas med 100,000 rdr rmt, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan.» Seder - Den 9 Maj f. m. 145 Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Frih. af Ugglas: I öfverensstämmelse med hvad jag vid Usta punkten anförde, anhåller jag att få föreslå följande förändring i 2:dra punkten, nemi. att i stället för orden: »af åtskilliga socknar inom Albo härad» måtte införas: »inom Westra och Albo härader.» Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan utan förändring, hvartill svarar des nej, och sedermera propos. på bifall till densamma med den utaf Frih. af Ugglas föreslagna förändring, att i stället för orden: »af åtskilliga socknar inom Albo härad» skulle införas orden: »inom Vestra och Albo härader», hvilken sednare propos. med ja besvarades. 3:dje punkten. Frih. af Ugglas: i afseende på denna punkt anhåller jag att få meddela åtskilliga upplysningar. Staden Jönköping har redan skänkt all den mark, som tillhör staden, till det allmänna, och i afseende på den egendom, som tillhör enskilde, har expropriation redan blifvit föranstaltad. Den mark, som detta förslag afser, skulle vara den del, som ligger öster om Jönköping i sträckning åt Nässjö, men då nu R. St:r redan hafva beslutat att södra stambanan skall sträckas till Jönköping, så hemställer jag, om det kan vara öfverensstämmande med ett sådant beslut, att Jönköping skall frivilligt lemna mark till en bangård. Också har Utsk:t endast föreslagit att K. M. skall söka åstadkomma en öfverenskommelse i detta afseende. I fall Jönköping skulle säga nej, så kan K.
På sätt komitéen uti afgilven berättelse anfört, kunde icke förnekas, att omkostnaderna för Sveriges deltagande uti 1862 års allmänna industrioch konstexposition hade, vid jemförelse med föregående omkostnader af samma slag, varit utomordentligt stora; men detta förhållande ansåg Kongl. Majit förklaras dels af arbetets och materialiers dyrhet i London, särdeles under expositionstiden, dels af de högre arfvoden, som måst bestås tjenstemännen och betjeningen i anseende till de jemförelsevis höga lefnadskostnaderna på stället, och dels af de särskilda omkostnader för arbetares resor, samt beredande åt dem af nödig vägledning och upplysning under vistelsen i London, som af Central-komitéen blifvit med nådigt tillstånd bestridda. Med skäl borde dock kunna antagas att dessa utgifter fullt motsvarades af det gagn, som för den Svenska konsten och industrien varit att hemta från den internationela utställningen och den täflan, som den framkallat., Att Sverige dervid icke intagit något underordnadt ruin bevittnades af den allmänna uppmärksam het flera af vära ditsända konstoch industrialster sig tillvunnit och de talrika prisbelöningar, som blifvit Svenske utställare tilldelade. I sammanhang härmed har Kongl. Majit ock meddelat, att, sedan Kongl. Majit, med anledning af gjord anmälan om en i Juli månad detta är tillämnad in ternationel utställning i Hamburg af landtbruksalster och redskap, äfvensom af alla sorters afvelsdjur, dels under den 9 sistlidne Januari, med förklarande det endast åkerbruks-redskap och landtbruks-alster af alla slag borde härifrån riket till ifrågavarande exposition på allmän bekostnad utsändas, åt Landtbruks-akademiens Förvaltnings-komité uppdragit att vidtaga nödiga åtgärder för bringande till allmänhetens kännedom af de närmare vilkoren för deltagande i utställningen, samt att, i samverkan med vederbörande Hushållnings-sällskap, bestämma lämpliga platser, såväl för expositionsartiklarnes insamlande inom orterna, som för deras afsändande till Hamburg m. m., dels ock under den 17 derpåföljande April förordnat Professoren m. m.