Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Augusti, företaga laga Husesyn a ofwanNämnde Kongsgardar, dem Kongl. Maj:t under arrende öfwerlemnat till defi Hof-Stallmästare öfwerste-Lieutenanten och Riddaren af Dest SwärdsOrden, Högwälborne Herr Grefwe D. G. Frölich att disponera med de wiltok och förbindelser - som derföre blifwit bestämde. Att a Kongl. Majtt och Kronans wägnar betvifla denna förrättning, infann sig ester Hans Hxcellences Herr Baron och GenerabGouvetneurens förordnande Häradsskrifware,» Högagtad Herr Carl Krook, och war Herr Grefwen och Hof-Slallmästaren i egen person tillstädes. Till biträde wid denna förrättning wörö kallade och tillstädes Murmästaren Lundberg och Timbermannen Norström fran Lund. Innan sjelfwa besigtnings företogs, företeddes följande wid * * -este IN» Den IZ Julik. detze Kongsgärdar warande Husesynsoch Besigk. nings-Jnstrumenter: no. Husesyn af den 9 och io Julli 17^1- 2:0. Besigtning ä de, sedan 1751 ms Son wid Dahlby Kongsgård werkställdte Nybyggnader och förbättringar af den 6 Junti 1765. z:o. Afwenledes a Flyinge Kvngsgärd den 2z Julli berörde ar 4:0 Ett af Nämdeman Jeppe Jänsson och Jöns Arildsson under den 2i Junii 1766 öfwer bristfalligheter a Södra längan wid Flyinge utgiswit Besigtningsbewis. r:o En Besigtning af Kronofogden Dröscher i Martil Manad 1767 ä nagra brisifalligheter wid sisiberöcde Gard. 6:0 Son öfwer Ädyggnaderne wid Dahlby Kongsgård den 12 Junii 1782. 7:0 Den under den n och 12 October 1780 a berörde Kongsgardar hällne Husesyn och 8:0
Mås och Rikets Ständers beslut om räntepersedlarnes lösande efter medel-markegångs-pris; hvaremot Kollegium, då de nuvarande räntepersedlarne hö, fläsk, strömming och lax samt tackjern i Wermland och Westmanland dels hvar för sig utgjorde mindre belopp, dels ock, efter Kollegii omdöme, icke voro lämplige att fortfarande qvarstå, hemställt, att dessa persedlar icke vidare måtte såsom hufvudpersedlar bibehållas; och hade, i enlighet härmed, Kollegium tillstyrkt, att såsom hufvudränte-persedlar hädanefter måtte förblifva a) penningar i alla län; b) spanmål, smör och dagsverken i de län, der de nu utginge, eller spanmål i alla län, utom Jemtlands, smör i alla län, utom Blekinge, Christianstads, Stora Kopparbergs och Jemtlands, samt dagsverken i alla, med undantag af Blekinge, Christianstads, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens län, och c) tackjern i Örebro län; samt vidare yttrat den mening, att öfrige af E. K. M:t till ytterligare bibehållande föreslagnapersedlar, om de ej kunde till penningar förändras, måtte förbytas, inom Stora Kopparbergs län, der smörränta icke förut funnes, till endast spanmål; och i alla de öfriga länen till spanmål och smör efter den proposition, dessa persedlar för det närvarande i hvarje län utgjorde, dock så alt minsta lämpliga bråk dervid användes; hvarjemte Kollegium tillstyrkt, att de af E. K.
Då återstår blott Diseontfonden, och der är ej mycket att påräkna. Vill man saken så bör man och vilja medlen; derföre tillstyrker jag, att a3 punkten först må företagas. Herr Stråle: Utskotten hade delat frågorne i tvänne delar, den lörsta om det allmänna penningeväsendet, den andra om de allmänna lånebiträdena. Den första afdelningen innefattas i de första punkterna, sedan förekommer om låne-anstalterne. De äro alla afgjorde, utom belåningen på effecter, som ej är afgjord, och' om den uppskjutes till den 25 punkten förekommer, har jag ej något deremot, men att bryta ordningen, så att man först skulle bestämma utlåningen, dertill kan jag ej samtycka. Penningeverkets reglering, såsom den förnämligaste, måste i första rummet afgöras, och sedan låneanstalteine. Friherre Cederfirdm, jaeobi Efter mip öfvertygelse vöre det i annan händelse skäligen likgiltigt, i hvilken ordning Ridderskapet och Adeln företager detta ämne; men då Ridderskapet och Adeln redan i vissa delar förut beslutat, och således ej kan i anledning af en annan öfvertygelse, lagligen förändra sina beslut, återstår blott för Ridderskapet och Adeln att jemka sig efter ett annat Stånds beslut. Det är nemligen Ridderskapet och Adeln obetaget, att nu rätta sig efter BondeStåndet. Alen dervid förekommer den omständighet, att om Ridderskapet och A - 4®S Den 11 September /. ;n. deln bifaller Utskottens förslag i första punkten, samt de, som röra silfver-uppköp, och sedan vilja jemka sig efter BondeStåndet, så blir sedelstocken, som man förut bestämt till 5o millioner, större, då deremot, om man började med att bestämma till hvad belopp man vill bifalla BondeStåndets förslag rörande fastighetslån, man kunde reglera allt med hänseende till tillgångarne, och det redan i förväg bestämda beloppet för Bancooch Riksgälds-sedelstocken.
Frih. af Nordin: Sedan Hr Landtm, förklarat, att den af mig framställda begäran kommer att hvila på bordel i anledn. af 2:ne ledamöters begäran, får jag hemställa, om Hr Landtm, täcktes inhemta Ståndets yttrande, att den af mig gjorda framställning mätte i nästa plenum få företagas, emedan jag anser olämpligt, att sådana frågor som dessa ligga från den ena veckan till den andra. R. o. Ad. beslöt, att Frih. af Nordins hemställan skulle i nästa plenum föredragas. Företogs til! pröfning StatsUtsk:s utlåt. N:o 447 i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtsius memor. N:o 424> om förtydligande af R. St:s beslut, ang:de garanti för hypotheksföreningar, jemte förslag till hufvudgrunder för sådana föreningar. R. o. Ad. beslöt, att detta mål skulle punktvis föredragas. Mom. 1 i t. A. Bifölls på sätt Utsk. i memor. N:o 434 föreslagit. M om. 1 i t. B. lista och 2:dra punkterna biföllos, sådana de i utlåt. N:o 447 blifvit föreslagna. Frih. af Nordin, Carl Joh.: Uti denna 3:dje punkt stadgas, att, för att vinna delaktighet i hypotheksföreningar, skall man äga ett hemmansvärde af 4ooo r:dr. Örn här vore fråga om sådana hvpotheksföreningar, uti hvilka staten icke deltager, så skulle jag ej hafva något emot antagande af nämnde summa; men då nu är fråga om statens biträde för dessa föreningars uppkomst, anser jag det vara en stor orättvisa att bestämma minimisumman så hög, att en stor del hemmansägare, särdeles af BondeSt., från delaktighet i inrättningen komme att uteslutas. Detta vore en orättvisa, som Ständerna icke böra medgifva. Jag föreslår altså härutinnan den ändring, att minimisumman bestämmes till 2000 r:dr. Hr Rosenblad, Bernh.:
Utsk:ts hemställanden biföllos. 39:de punkten. Frih. af Ugglas: Då förhållandet verkligen är sådant, som StatsUtsk:t uppgifvit, eller att Skeninge stads skola kan sägas under loppet af flere år icke hafva haft några lärjungar, torde måhända den begäran synas underlig, som jag nu går att framställa. Hätta förhållandet är dock, att denna skola, sådan den nu är organiserad, icke kan få några lärjungar. Den är nemligen den enda i sitt slag i hela Sverige, icke allenast deruti alt den är uti saknad af lärjungar, utan äfven deruti, att den är enklassig. 1 huset näst bredvid har också läraren inrättat en tvåklassig skola, hvaraf den naturliga följden blir, att ingen besöker statens skola. Vid sådant lörhållande blir nödvändigt, antingen att indraga denna skola eller att bevilja hvad som är behöfligt. Man har nemi. att välja på, antingen att skolan fortfarande skall blifva tom eller att staten skall bevilja derför erforderligt anslag. I)å dessa upplysningar vunnits sedan ärendet förevar i Utsk:t och möjligen dersammastädes skulle kunna föranleda till någon ändring, anhåller jag om återremiss. Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan i förev:de punkt, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på återremiss deraf, som med ja besvarades. Hr Pålman, Anders Gustaf: I afseende på den nu föredragna punkten, kan jag icke finna annat, än att åtminstone Prosten Lundholms motion blifvit temligeo knapphändigt aflardad. 74 Den 22 Augusti f. m. Utsk:t säger nemi., det någon utredning i afseende å den ifrägaställda skolans behöflighet icke blifvit åvägabragdt. Motionären har likväl åskådliggjort, huruledes af rikets 12 stift Wexiö är ett bland de minst väl lottade, hvad beträffar antalet af offentliga läroverk och lärarekrafter, åtminstone i förhållande till folkmängden, äfvensom erinrat, att ungdomen från trakten kring Wernamo har 13 till 9 mils väg att tillryggalägga, för att komma till läroverken i Jönköping eller Wexiö.
Jemte det Utskottet ansett den böra å behörigt ställe i taxan intagas, hade Utskottet, i afseende såväl å förtullningssättet som tullprocenten, föreslagit den jemkning, att artikeln borde förtullas efter vigt med ett tullvärde af 3 R:dr skålpundet och derå till 26 procent antagen införselstull af 36 sk. banco. Detta Utskottets förslag hafva Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden godkänt, hvaremot Ridderskapet och Adeln, sorn, enligt hvad ofvan blifvit omförmäldt, utan förändring bifallit de genom allmänna kungörelser och cirkulärbref tillkännagifna jcmkningar, förklaringar och ändringar, följaktligen för denna artikel bibehållit fÖrtullning efter värde med 10 procent; och såvida Ridderskapet och Adeln icke, med frånträdande af denna dess skiljaktighet, lika med de öfriga Stånden, instämmer i Utskottets härom gjorda framställning, lärer omröstning böra anställas efter en så lydande proposition: 18 0. Ben, sorn bifaller Utskottets förslag, att, vid intagande i taxan af IG Bevillriings-Utskottets Memorial, N:o 3o, arlikeln Bookbinder-Cloth, densamma bör åsältas 3 R:drs värde och 36 sk. införsels t ull skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer sagde artikel att införtullas med io ;R:dr lör hvarje 100 R:drs uppskattningsvärde. j.Borstar. Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden hafva bifallit Utskottets förslag, alt Borstar borde förtullas efter vigt, med derå antaget värde af 2 R:dr och införselstull 24 sk. skålpundet, men Ridderskapet och Adeln åter vid blifvit nuvarande bestämmelse, eller att vid införsel bör erläggas 33| procent af uppskattningsvärdet.
Till denna naturliga rätt i samhället och till den genom allmän öfverenskommelse och genom allmänna lagar befästade rättighet hör väl en fri kommunikation inom samhället emellan hvarje medborgare, som icke genom förbrytelse emot lagarne är ställd under serskildt undantag. Nu är ang:de koleran endast fråga, huruvida den uti 16:de §:n i rikets grundlag etablerade naturliga rätt inom samhället skall af hvilken kommun som helst eller hvilket litet parti, som för tillfället skaffar sig makt, få uphäfvas. Om jag tager detta i noga betraktande och noga fastbåller mig dervid, så finner jag, att här icke är fråga om, huruvida spärrnings-anstalter grundas på naturlig rätt, utan endast, huruvida ett visst kotteri eller en viss majoritet, som är liten mot. det hela, skall ega rätt att upresa sig och etablera ett tyranni mot den naturliga rätt, som medborgare i allmänhet ega. Jag hoppas, att R. o. Ad. vid närmare tanke på saken, skall inse, att det innersta af frågan ligger i denna distinction, och då får hon ett helt annat utseende. Frågan är nu i sin tillämpning serskildt med afseende på koleran denna: ”Är kolera en sjukdom af den art, att i och för densamma det större samhället eller den lagstiftande makten bör ega större rättighet, att tillåta små kotterier eller majoriteter af 9 å 10 röster inom kommuner att försätta eller förklara dessa kommuner i belägringstillstånd, att de sätta sig i ett undantagsförhållande till hvad hela det öfriga samhället i alla möjliga fall och äfven i afseende på alla öfriga sjukdomar har etablerat. Detta är liufvudfrågan. Jag tror mig redan hafva, så godt jag förstått, vederlagt Hr Rråkenhjelms sista argument, men beträffande det första eller den lagstiftande maktens oförmåga att med lugn rådpläga i denna sak, anhåller jag att få tillägga något.
Deputerade anmält svårigheten dervid, att från åtskilliga redoskyldiga i Finland inbekomma saknade Magazins-Redogörelser och uppgifter från Randt Renterierna derstädes öfver gjorda Förskotter till Finska Commissaria-; tet och Redogörare samt derföre hemställt, om icke nödigt blefve, att i underdånighet anhålla det Kongl. Majit i Nåder täcktes efter omständigheterna hos Ryska Regeringen begära sådan befallning till vederbörande, som till dessa Den y 3 Juli. dessa Handlingars införskaffande kunde bidraga; hvarjemte Deputerade andragit, att ehuru här och der bland några under Administrations-Verken lydande Redogörare, enskildte Aflöningsoch Extra Utgifts-reqvirenter, Magazirjs-Beijente, Transporteurer, Entrepreneurer och Ee veranteurer med flera, åtskilliga misstag försports, de der äfven i vissa fall härledt sig från origtiga begrepp om Författningarnas rätta tillämpning, samt ehuru jemväl en del special - redogörelser saknat den. ordning, soto kunnat undanrödja flera betänkligbeter och tvifvel, hvilka synnerligen ledt till första och största besväret vid Gommis* sariaterna, der Bokslut och Afräkningar skolat göras, har likväl ovedersägligenhushållningen vid Krigs-Förvaltnings-Veiken i Allmänhet med nit blifvit handhafd och en ospard möda använd mot en under förra kriget hastigt tilltagande dyrhet i anseende till brist på förnödenheter eller missräknade tillgångar och i tid före kriget icke påtänkta utvägar; Och då i synnerhet, i afseende å ett noggrant redogörelsesätt, sig utmärkt Kongl. Krigs-Départemen tets 3’dje Division, som sedermera blifvit kallad Kongl. Krigs-För valt ningen och Kongl. Corn i reen till utredande af Krigs-Förvaltnirigs-Ärenderna, jemte Vestra Arméens högra Flygels Commissariat; samt de under Revisionen ofta förmärkta flera olika redogörelse-Former, hvilka naturligen städse skola orsaka, om ej osäkerhet, dock långsamhet, villrådighet och hinder vid. Revisionen med förvillelser af flera slag, som Den 23 Juli. 71 som föranledt
Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga RiksStm, nemi. från PresleSt. af den 5, ro, i3 och 17 dennes; från EorgareSt. af den i3 och 17 dennes; samt från BondeSt. af den i3 dennes. Lades till handlingarna. Hr Frih. o. Landtm, lillkännagaf, att Hr Lode, Torsten Wilh., hvilken blifvit vald att i permitterad ledamots ställe intaga plats i StatsUtsk., afsagt sig detta förtroende; och anmodade Hr Landtm, alltså Hrr Electorer att vid deras nästa sammanträde utse en ny ledamot i den ledighet, som uppkommit uti StatsUtsk. genom den åt Hr af Harmens beviljade permission. Föredrogs ånyo Allm. Besvärsoch Ekon.Utskrs den 13 dennes på bordet lagda betänk. Nto 4>> ang:de föreslagna villkor och iakttagelser vid befordran lill embeten och D e u jo Juni e. m. tjenster, bestämmelser nm embetsmäns rang och upphörande af fullmakters meddelande å tillar, utan motsvarande tjenstebefattning. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Den första punk ten, angtde villkoren för befordran till civila embeten och tjenste!', är af den beskaffenhet, att efter min förmening boide yttrandet härom sammanfattas med det yttrande, som är från Utsk. alt återförvänta, angtde de civila examina i allmänhet. Jag är visserligen af samma mening, som Utsk. här yttrar, att för vissa civila embeten examina icke böra fordras; men deremot finnes det åtskilliga, der man borde göra en dylik fordran, och hvilka hittills blifvit återbesatta, utan att man af deras innehafvare begärt de kunskaper, sora för embetenas utöfning äro nödtorftiga. Derutinnan borde visserligen en rättelse iakttagas. Man har vid åtskilliga förbättringar i vårt statsskick följt de föreskrifter, som äga rum i Norrige: jag skulle önska, att man toge dem till efterdöme äfven i fiåga om civila embeten och villkoren för deras erhållande.
Vid förnyad föredragning af Bevill nings-Utskottets, den a3 sistlidne Julii, linder N:o 36, afgifne och, den 1 dennes, pä bordet lagda Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 3i, förut meddelade Memorial, med en begärd Tableau öfver Bevillningens fördelning , fann Rid»lerskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Memorial redan blifvit, den 30 sistlidne Junii, e. m. af RidJerskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevlllnings-Utskottets , den 23 sistlidne Julli , under N:o 87, afgifna och, den 1 dennes, på bordet lagda Memorial, i anledning af RiksStåndens olika beslut, i afseende på grunderne för den blifvande Allmänna Bevillningen, samt för värdering af fastigheter, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, onder förblifvande vid dess i ämnet redan fattade beslut, afslå det utaf Välluf!. BorgareStåndet, angående Gerningsmans och Socknehandtverkares på landet Taxering, vid fjerde Bevillningsgrunden gjorda tillägg, samt god* kände aliade af Bevillnings-Utskotter, i be - Prot. Utdrag den 12 Augusti 1829. 41 rörde Memorial, föreslagna Voteringspropositioner. S. D. Remitterades till StatsUtskottet: ilo Xongl. Maj:ts, den 8 dennes, till Rikets Ständer aflåtne oell, den 10 derpaföljde f. m., på bordet lagda Nådiga Proposition om pension för Herr Jusiitiee — Stars - Ministern m. m.
Jag vill icke 1111 inlåta mig i undersökning och omdöme öfver lånens säkerhet, ty Utsk. synes mig hafva lika svårt som jag, alt bedomina densamma. Oaktadt medlen äro intecknade, skulle dock vid en hastig påkänning förluster kunna äga runi; men jag ber att få fästa mig vid sjelfva skälets halt i öfrigt. Man skulle nemi. derifrån kunna leda sig lill det resonnement, att hvad handtering som helst, den må nu vara aldrig sä främmande för Bankens ide, borde öfvertagas af Banken, så snart den skänker säkerhet. I första rummet, då fråga är om hvilken rörelse en Bank skall bedrifva, bör väl tagas i betraktande hvilken som är förenlig med en Banks natur och fördel och i det andra säkerheten; men att säga, alt. Banken bör behålla en rörelse derföre att den är säker, ulan afseende huruvida den är med Bankens natur förenlig, det tror jag vara ett falskt skäl. Sedan förekommer ett 3:dje skäl, nemi. att om indragning behöfver göras i lånerörelsen, sä är faslighelsbelåningen en rörelse, å hvilken indragning lätt kan ske, derigenom att inflytande capitalafbetalningar icke ånyo utlånas. Jag får uppriktigt bekänna, alt jag skulle önskat del Utsk. uteslutit detta skäl, som visar ett slags afvoghet emot jordbruksnäringen, som man ej bort förvänta; jag skulle tro, att om fråga blir hvarifrån länecapilaler skola indragas, så hade man väl lill det yttersta bort vara betänkt att skona landets modernäring, och alltså i första rummet hålla sig till dem, som, utan att använda penningarne till producliva företag, upplånat dem att användas på förfinade lefnadsnjutningar. Af den reservation utaf Hr Skogman, som finnes Utsk:s betänk, vidfogad, synes äfven, att han fästat behörig vigt vid Ständernes i denna syftning gjorda anmärkn:r och äfven inom Utsk. föreslagit öfverflyttningen, fastän lian inom Utsk. kommit att stanna i minoriteten ; men jag hoppas, att Hr Skogman, med de insigler och den skicklighet som han besitter, täckes försöka att här göra sina åsigter gällande. Frih. Palmstjerna:
Denna hemställan har blifvit bifallen af Ridderskapet och Adeln under d. 8, och af Preste-Slåndet under d. i5, men deremot afslagen af Borgare-Ståndet under d. 6 dennesäfvensom Bonde-Ståndet lagt detta Betänkande ad acta under d. 8 i nämnde månad, sedan Ståndet förut, und. 2 sisth Junii, bifallit första Betänkandet N:o 60, hvari tillstyrkes den underdåniga anhållan: att inrättandet af enskilda Theatrar i Rikets Stader må tillåtas; dock med det vilkor i afseende på hufvudstaden, att beståndet af en god och emot ändamålet svarande Theater derstädes, genom en sådan tillåtelsej icke må förfelas. Häraf anser Utskottet vara ostridigt, att 3:ne Stånd instämt deri, alt frihet till enskilda Theatrars inrättande i hufvudstaden bör begäras, men att de sins emellan i så måtto varit skiljaklige, att 2:ne Stånd vid en så - 8 'Allm. Besvärsoch OeconomieV t slottets Förslag JSfto i3i. dan frihet icke fäslat något vilkor, hvaremot det Tredje gjort förbehåll rörande beståndet af en ändamålsenlig Theater. Vid ett sådant förhållande, föreslår Utskottet, att Hedervärda Bonde-Ståndet behagade frångå detta, uti första Betänkandet tillstyrkta förbehåll, och förena sig helt och hållet med Höglofl, Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet om bifall till den i senare Betänkandet framställda mening i denna del, som derigenom erhåller egenskapen af 3:ne Stånds sammanstämmande beslut. Beträffande Andra punkten eller frågan om tillstånd till enskilda Theater-anläggningar i Lands otterne; så hade Utskottet i senare Betänkandet föreslagit: att Rikets Höglofl. Ständer mätte anse all åtgärd å deras sida i afseende på denna fråga öfverflödig. Detta har blifvit bifallet af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, samt Högv. Preste-Ståndet, men afslaget af Vällofl.
Om också det vore förhållandet, såsom den siste talaren anmärkt, att en ombildning af KrigsAkad. icke kan nu genast verkställas, ulan man måste dermed dröja, tilldess man fått närmare erfarenhet af resultaterna af 1859 års skolstadga. så tolde dock den föreslagna und. skrifvelsen till K. M:t böra afgå vid denna riksdag, för att tjena K. M:t till stöd och anledn. för begäran vid deli nästa om anslag för det åsyftade ändamålet. Om deremot vid innev:de riksdag ingenting åtgöres, är det möjligt, att äfven vid den nästkommande man lemnar ur sigte det oafvislig» beholvet af en bättre organiserad bildningsanstalt för arméens officerare. Jag fortfar derföre i min anhållan om bifall. Hr Lilliehöök, Bertil: Såsom Utsk:ts förslag till skrif velse här blifvit upstäldt, anser jag visserligen icke betänkligt att bifalla detsamma, men deremot anser jag helt och hållet öfverflödigt att nu dermed besvära K. M:t. Hvad sjelfva saken beträffar, så har man här yrkat en skarp afslutning af de humanistiska studierna, då nemi. sådana skulle idkas endas före inträdet vid Carlberg. Jag tror dock att den humanistiska bildning, som inhemta» i de 5 eller 6 första klasserna vid ett elementarläroverk, ingalunda är tillräcklig, utan bör, såsom nu är förhållandet vid Carlberg, samtidigt med specialstudierna, ytterligare repeteras och utvidgas. Jag har blott velat fästa upmärksamheteu på denna omständighet, jemte det jag förklarar, det jag anser skrifvelsen, såsom onödig, icke böra nu till K. M:t aflåtas. Hr Adelborg: Jag förstår icke, hvarifrån den siste värde talaren fått den förmodan, att de humanistiska studierna skulle afslutas före ynglingens inträde vid Carlberg. Naturligtvis kan ingen hafva hyst en sådan afsigt, ulan tvärtom att de skola alltjemt fortsättas; blott att ynglingen skall hafva af dem inhemtat mera än nu är föl hållandet. Jag tror således, att hvad Hr Lilliehöök anfört, icke bör på frågan anses verkande. Hr Akrell:
Denna af landshöfdingarna uppdragna tafla är icke ljus och talar ej för det nya lagförslaget, i Dessutom är jordens för stora klyfning i statseconomiskt afseende skadlig för landet. Likasom fabriksindustrien vinner genom arbetets fördelning, likaså jordbruket. Der brukaren ständigt nödgas gå från ett arbete till ett annat, föranledes naturligtvis tidsförlust, och den mechaniska färdighet kan icke der inhemtas, som vinnes, då arbetaren användes vid ett särskildt och samma slags arbete. Ett större jordbruk lemnar en större production åt samhället, relativt till de armar, som dermed sysselsättas, och den arbetsstyrka, som ej behöfves till jordens skötande, men dock är född af jordens producter, kan anvandas i handel och näringar. För att förmånligt bedrifva all slags handtering fordras capital. De små lägenheternas innehafvare hafva sällan kreatur, ännu mindre förlag; vanligen hafva de sjelfva brödfödan knappt halfva året. Naturen sätter dock gränsor för vidden af ett jordbruk, som kan skötas under ett bruk; ägaren kan icke, utan att förlora förmycken tid, transportera sig sjelf, sin redskap och sina dragare på för stora distanser. Ätt Svenska jordbruket vunnit genom de blockstora egendomarnas klyfning och genom enskiftet, anser jag obestridligt. Att landet både i individuelt och i statseconomiskt afseende förlorar på en för mycket utsträckt jordens klyfning, har jag sökt att utveckla; men denna materiella förlust är dock den minsta och kan möjligen genom bättre oeconomiska författningar afhjelpas. Den moraliska kraft, sorn i följd häraf går förlo - Den 2 O c t o b e r f. m. 9 rad, är deremot oersättlig; ty hela landets sjelfständighet hvilar på denna kraft. Lagstiftaren bör i samhällets interesse söka fiista menniskorna vid samma jord, ty fosterlandskärleken ligger helt och hållet i kärleken till jorden. Menniskorna hafva i alla tider uppoffrat lif och blod för den uslaste jordbesittning, för den koja, som sett deni födas.