Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men om arfslagarne äro af privilegii-natur, som man nu vill yrka, så kan K. M., utan alla fyra RiksStms enhälliga medgifvande, icke ändra desamma; och hvartill tjenar då protesten? — Äro åter dessa arfslagar af allmän civiliags beskaffenhet, deröfver 3:ne RiksSt. besluta; så lärer en ytterligare vägran eller protest från R. o. Ad:s sida vara af ringa eller ingen betydenhet, så framt cj andra vigliga och välgrundade skäl hindra K. M. från bifall till 3:ne RiksSt:s önskningar och beslut, om införande af den lika arfsoch giftorätten. På dessa af mig nu anförde grunder, tillstyrker äfven jag, att betänk, lägges till liandlingarne, utan något särskildt förklarande från R. o. Ad., och alt protesten, såsom, enligt min öfvertygelse, stridande mot grundlagarne, afslås, synnerligen som dessa lagar icke tillåta, att minoriteten inom RiksSt:n, såsom RiksSt. betraktadt, får göra sina åsigtcr gällande inför Konungathronen. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Den under öfverläggning varande frågan delar sig, efter min tanka, i 3:ne underafdelningar, nemi., vill R. o. Ad. bibehålla den olika arfsrätten? Har R. o. Ad. dertill rättighet? Och, i fall denna rättighet finnes, huru skall R. o. Ad. då göra den gällande? Den första frågan är redan 3:ne gånger af Ståndet besvarad: först genom voteringen öfver LagUtsk:s förslag; andra gången genom voteringen ang-.de en inbjudning till Högv. PresteSt., och 3:dje gången vid återremissen af Petter Pehrssons motion. Den andra frågan, eller den, huruvida arfsrätten för R. o. Ad. är en privilegiifråga, tror jag bäst, säkrast och endast på historisk väg kunna utredas. Jag ber således att i detta afseende få kasta en blick på den historiska utvecklingen. Härefter uppläste Gr. Lagerbjelke följande:
Gå för tusan med ert snus, herre! (skyndar ut). BRUUS. Det var första gången jag hört den mannen vara upprigtig! (för sig, betänksamt) Tag henne sjelf? Hm! det tål att tänka på! (tar sig en dugtig pris, medan ridån faller). _______ TREDJE AKTEN. Ett rum af medelmåttig storlek, med en dörr på högra, och en på venstra sidan. I fonden ett fönster med vindskupa, genom hvilket man ser tak och skorstenar, samt midt emot öfver gatan en likadan vindskupa. Flera byråer äro placerade på olika ställen omkring väggarne, och till fönstret som är något högt opp, leder en pall passande efter nischen, och på hvilken står ett mindre bord med en blommande törnros i kruka. På venstra sidan, framom dörren, ett stort svart bord skjutet intill väggen, med stolar omkring, och belastadt med böcker, skrifmaterialier, m. m. Det är tidigt på morgonen. Första Scenen. CLARA (stående vid bordet i fönsterkupan, sysselsatt med att pyssla om rosen). Kanske är det endast inbillning af mig ... men jag tycker att den bleknat sedan i går Stackars min ros, du har bara varit här i fyra dagar, och redan tynande ... tänk då på mig, som varit här i fyra år! (öppnar fönstret) Seså, drick nu litet frisk luft ... så god den kan fås här ... du får inte dö, ty jag fäster vid dig mera än ett minne ... jag fäster ett hopp vid dig! (tager upp ur sin barm ett bref som hon uppvecklar och läser) "Anse denna ros som ett vänligt förbud från det hem du snart skall återse, och låt den äfven hviska till dig några hjertliga ord om gifvaren ... din Edvard." (gömmer brefvet) Min Edvard ... är det med afsigf han der utelemnat "kusin", eller är det af glömska? (med handen på sitt hjerta, och halft sorgset, halft skalkagtigt) Det känns här som det skulle vara med Ack min vackra ros! då är du ja förbud för så mycket! (kysser rosen). Andra Scenen. ANNA.
Det sätt, hvarpå Stats-Utsk:t affärdat denna fråga, tror jag vara mindre lämpligt, så mycket mera som Stats-Utsk:t omöjligen, enligt min tanka, kan undgå att, vid behandlingen af 7:de hnlvud-titeln, taga i betraktande de anslag, hvarom här är Iråga. Det hade, enligt min tanka, varit rättast, alt Utsk:t först vid detta tillfälle yttrat sig öfver lämpligheten eller olämpligheten af det förslag, R. St:rs Revisorer hafva väckt. Den 14 Januari f. m. 135 Jag anhåller om återremiss, på det att berörde förslag måtte behandlas i sammanhang med 7:de hufvud-titeln. Detta anförande hade blifvit afbrutet genom ankomsten utaf Hr Stats-Rådet och K. af K. M:s N. O., Henrik Wilhelm Bredberg, hvilken å K. M:s höga vägnar öfverlemnade sex Nåd. Eropos:r till U. St:r. Hr Montg omery. Robert: Utsk:t har icke underskattat vigten af de skäl, som af Hr Gr. Mörner blifvit anförda, utan har Utsk:t deremot äfven ansett det vara önskligt, alt en sådan sammanslagning af kassorne kunde ske, som revisorerne hafva försla«it. Orsaken, hvarföre icke Utsk:t kunnat för det närv:de föreslå detsamma,' finnes i Betänk:t uttryckt: »ehuru äfven Utsk:t, i betraktande af hvad sålunda förekommit, finner sig ega anledning att instämma i revisorernes gjorda framställning, torde likväl, då, på sätt inhemtas af K. M:s Nåd. Propos. ammie statsverkets tillstånd och behof, jemte dervid fogade Stats-Hådsprotokoll öfver finans-ärenden den 14 Oktober innev:de år (pag. 21), skogs-styrelsen ännu ej till sammansättning och verksamhet blifvit fullständigt ordnad, med skogsplanterings-kassans öfverlemnande till denna styrelse böra, intilldess sådant skett, anstå.»
R:dr för en jernvåg mellan Porla och Christinehamn, dervid motionären, för bere - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. 53 dande af tillgång härtill, hemställt om icke den jernbana, som förenade vestra stambanan med Wenern samt Filipstads och Carlskoga bergslager, snarare förtjenade att under nästinstundande statsregleringsperiod fullbordas, ån sammanbindningsbanan genom Stockholm, samt om icke, derest sistnämnda bana nu icke fullbordades vidare, ån från nuvarande bangården till Jernvägen, omkring 2 millioner R:dr af det för sammanbindningen äskade anslaget kunde användas för den ifrågavarande af motionären förordade sträckningen; inom Borgare-Ståndet: af Herr R. Carlén (motion N:o 156), att den del af det för sammanbindningsbanan genom Stockholm beräknade anslag, som afser kostnaden för banan från Jernvägen till Clara sjö, måtte anvisas till nordvestra stambanan, samt att, derest dessa och de af Kongl. Maj:t för sistnämnda bana äskade medel ej skulle förslå för banans framförande till Christinehamn, den ringa bristen må fyllas, så att redan under nästa statsregleringsperiod den vigtiga fördelen må kunna vinnas, att Statens jernvägar komma i förbindelse med en hamn vid sjön Wenern; af Herr C. Hultman (motion N:o 221), att Rikets Ständer, utom de af Kongl. Maj:t föreslagna belopp för påbörjande af arbetet å nordvestra stambanan såväl mellan Porla och Christinehamn, som mellan Arvika och riksgrånsen, måtte bevilja cn förhöjning med 3,117,999 R:dr uti det för bearbetande af banan mellan Porla och Christinehamn nådigst föreslagna beloppet, hvarigenom denna bandel under nästa statsregleringsperiod kunde fullbordas; hvarjemte motionären hemställt: att, då, enligt hvad den nådiga Propositionen upplyser, skiljaktiga meningar i afseende på nordvestra stambanans lämpligaste sträckning från Christinehamn förefinnas, och undersökningar om denna banas sträckning till följd deraf komma att anbefallas, Rikets Ständer ville hos Kongl.
Februari angående regleringen af utgifterna under Riks-statens åttonde Hufvudtitel underdånigst hemställt i afseende å de med lärarebefattningar vid elementarläroverken förenade prebendepastorat, i nåder förordnat, att dessa pastorat med undantag af dem, som borde åtfölja theologie lektorsbeställningarne, skulle, i mån af inträffande ledighet, såsom prebenden upphöra; och dels den 1 påföljde Oktober, i enlighet med hvad Domkapitlet i Wisby föreslagit, förklarat Endre pastorat böra för framliden vara med theologie lektorsbeställningen i Wisby förenadt, i följd hvaraf Weskinde och Bro pastorats prebende-egenskap komme att, vid inträffande ledighet, upphöra; hade pastoratets innevånare, uti ånyo ingifven skrift, underdånigst anhållit, att, då merberörda fråga vore för sökandernes StatsUtskottets Utlåtande N:o 139. 59 kommunala och ekonomiska välbefinnande af synnerlig vigt, Kongl. Majit måtte med första möjliga till nådig pröfning företaga berörda underdåniga ansökning. Ej mindre
Rcmister till BewillningsUtskottet af Groshandlaren Åbergs memorial, om eftergift i bewillning för Uddewalla stad; jemte underrättelse till Ullkortet att Borgmästaren lallberg för Umea och Ostersund, Borgmästaren tenlen för Upsala och Borgmästaren Örnberg för Piteä och Lulea uti denna motion stg förenat; till Stats-Utskottet af Lagmannen och vice Talcmannen 8ao6ber§, Borgmästaren kseUanäers och Borgmästaren k,in6- qvills memorial om tillökning i lönerne för Hofoch Oswcr-Rätternes embetsmän och betjente; af Handelsmannen Keckströms motion, om medel kill den ät>killige embetsmän förut bewiljade lönetillkkningj af Herr Grosthandlarcn äVilkes och Hers Westeren Doctor Oalläns memorial om belöning för Chirurgiä Magistern Osbeck; till Lag-Utskottet af Borgmästaren Ujcjlsuciers memorial omyomaremagieno beroende as den cxecutivg - Den z Iunu. 46Z Af den i Junii. Instämmande med respective Med - Sländen uti ett till det, kill beredande af srägan om en al-> man paHevolanceinrätlning til! nedsättande sarskil» da Utskott, äfwenledes utse sex ledamöter. Friherre ak kääkanloa, ^n6sis, yttrade sig; Högloft. Riddcrskapek och Adeln täcktes förunna mig nägra ögonblick, för att fä den äran andraga ett ärende, som (jag hoppas det) icke förr blifwer nämndt, än det genast af Riddcrskapek och Adeln säkerligen omfattas med alla de känslor, som tilhöra wördnaden, den sanna troheten samt Ridderskapet och Adelns egne lika uplyste som ädla tänkesätt. Af hivad i Riksens Ständers SiatS.Utskotk förekommit har jag haft tillfälle inhämta akt, under de 66,666 R:dr Z2 fi som bliswit H. KH° KronPrinsen pä
Kungörelse angående rätt domstol i mål, där fråga om viten för underlåten betalning av den s k tillöknings lästeavgiften och hur fördelning av böterna skall göras. Stockholm den 6 juni 1806. Då personer överklagat överdirektören vid stora sjötullens vitesföreläggande för underlåtenhet att betala den s k tillöknings lästeavgift förklarar vi här att sådant inte tillhör överdirektörens ämnesområde. Detta skall en domare bedöma och avgöra. Den missnöjde skall vända sig till kammarkollegium. Har den besväranden blivit fälld till böter, skall sådan borgen ställas som förordningarna av den 22 november 1749 föreskriver. Går målet vidare kan Högsta domstolen avgöra. Det har inte funnits någon föreskrift hur sådana böter skall fördelas. Nu beslöts att hälften tillfaller Kungl Maj: t och kronan och hälften åklagaren. Stockholm den 6 juni 1806. SAMUEL af UGGLAS. Kungörelse om åtskilliga förändringar i Kungl medicinaltaxorna. Den 13 maj sistlidne år fastställdes de nya taxorna på droger och medicinalier. Kollegie Medici kungör de nya priserna. Vinättika, svensk ättika, renad althearot, sönderstött kinabark, krusmynta, bernstenssalt, fläderblom, sassaparillrot blir dyrare. Aloë, balsam, kamfert, spanskfluga, kaneloljesocker, söt rabarberelixir, rabarberrot, kurbitsolja m m blir billigare. Stockholm den 26 juni 1806. EL SALOMON med flera. Kungörelse angående införandet av svenska statsförfattningar och Sveriges Rikets Lag i Pommern och Rügen. Högkvarteret i Greiffswald den 26 juni 1806. Sedan en längre tid tillbaka har Vi med bekymmer erfarit att de medel som skulle lända till nytta för Våra pommerska undersåtar, träffat på oväntade svårigheter vid genomförandet. Våra avsikter har inte blivit uppfyllda dels på grund av tidsutdräkt och att privilegierna inte verkställts. Vi är således övertygade om felaktigheten i de i Pommern gällande författningarna. Särskilt om man jämför med den folkökning och snabba framsteg andra länder erbjuda, där de hinder upphört, som i Våra tyska stater nästan avskurit alla källor till förkovran.
När jag nu ut ifrån oss, när han fick se oss i tidningen, och han ljög, då han påstod att det icke var poliser! helst! Äfven han! Då är menskligheten icke förtalad! tänker rätt efter, så var det ju han som smög sig En bedragen älskare kan man tro om hvad som HENRIETTE. omöjligt! Omöjligt! Skulle han kunna vara så gemen? Nej, det är MAURICE. talte Ni om går innan jag kom? Hvarför det? Då han är en skurk? Hvad HENRIETTE. Han talade endast väl om Dig. MAURICE. Det ljuger Du! BROTT OCH BROTT HENRIETTE samlar sig; ändrar ton. icke kastat någon misstanke på, af hvad grund vet jag inte! Har Du icke tänkt på Fru Cathérines vacklande hållning i denna sak. Sade hon icke helst? Hör Du! Det fins ännu en person, som Du slutligen rent ut att hon trodde Dig om hvad som MAURICE. är för en person. Ty den som utan grund kan skurk sjelf! Jo visst sa hon det; och det visar hvad hon tänka så illa om andra, den måste vara en ryslig HENRIETTE fixerar honom. Tystnad. HENRIETTE. vara en ryslig skurk sjelf! Den som kan tänka så illa om andra, den måste MAURICE. Hvad menar Du? HENRIETTE. Det jag sa'. MAURICE. Menar Du att jag FJERDE AKTEN HENRIETTE. någon annan än Marion vid ditt besök om morgonen! Ja, nu menar jag det! Hör Du: råkade Du MAURICE. Hvarför frågar Du det? HENRIETTE. Gissa! MAURICE. äfven Jeanne. Efter Du tycks veta det: nå väl, jag råkade HENRIETTE. Hvarför ljög Du då för mig? MAURICE. Jag ville skona Dig. HENRIETTE. mig! Nej, Du, nu tror jag att Du begått mordet! MAURICE. Och nu vill Du jag skall tro den som ljugit för kar ville slinka in, men der jag gjorde motstånd i det längsta. Det är märkvärdigt, att det som Vänta nu!
Den nemligen , att för befordrandet af noggrannhet i tjenster, det vilkor hade bordt fästas vid bevilljandet af den föreslagne Lönetillökningen , att om ej Remisser af uppbörden skett inom föreskrifven tid, då , enligt nu gällande författningar intet remisslage be - Den i4 Junit f. m. räknas , vis1?» procent i det stället afdragas lönen. Ett sådant medel af t befordra uppbördens ordentliga insändande, har Utskottet icke föreslagit om LandtRäntmästarens inkom» st.er utgöras af, till visst belopp bestämd Lön. Det är likväl nödigt, att StatsUtskottet uppgör ett förslag uppå, huru stor del af Lönen som borde afdragas, i händelse Remisserne icke ordentligen afgå. I afseende åter på sjelfva summan af LandiRäntmästarnes Löneinkomster, är det ett factum, att de på flere ställen blifva större, på andra mindre än förut; och defc vill synas mig, sorn, om fördelningen skedde i mohn af uppbördens storlek, den skulle blifva jemnare fördelad i afseende på så väl arbete som ansvar, helst göromålen för desse Tjenstemän äro relatift till uppbördens belopp, större och trägnare, eller mindre och lättare* Och vid ett sådant förhållande, synes det billigt, att den som har trägnare göromål, kominer i åtnjutande af större Lön, och icke inskränkes till relatift mindre inkomster än en vederlike i hänsigt till deras ömsesidiga mer eller mindre trägna göromål. På dessa grunder anhåller jag att Betänkandet måtte återremitteras, hvarigenom StatsUtskottet må blifva i tillfälle att förslaget jemka och rätta, samt inkomma med uppgift på huru stor del af Lönen, som bör afdragas vid de tillfällen, då remisser icke af LandtRäntmäsfarne insändas inom bestämd tid; hvilket så väl för Statens, som Landshöfdingarnes säkerhet, är nödvändigt. Den i4 Junii f. m. Herr Bergman: Det är verkligen ej för sta gången det blifvit satt i fråga, att LandtRäntmästarne skulle mista remisslaget, när Remissen ej blifvit inom betsämd tid afsänd.
Så vidt vi af edert bref kunna bedöma saken, föreligger något underlifslidande. Vi tro, att det är nödvändigt för eder att rådfråga en specialist. Har ni ej tillfälle dertill? Eulalia. Enligt vår tanke vore behandling med hypnotism i detta fall på sin plats. Greta, a) Ni frågar om edra » sugningar i maggropen » komma af bleksot. Ja, om ni öfver hufvud taget har bleksot — hvilket vi ju ej kunna veta, dä alla vidare upplysningar saknas, — så är det både möjligt och sannolikt, att denna är orsaken. I sådant fall måste naturligtvis er bleksot behandlas, b) Bästa medlet är att låta operativt aflägsna dessa tingestar. T. Det förvånar oss, att ni ej af den läkare, som föreskrifvit afmagringskur, äfven fått föreskrifter för dennas genomförande. En dylik kur måste nämligen afpassas olika för olika fall. Ni måste i alla händelser lemna oss närmare upplysningar om er ålder, er kroppskonstitution, beskaffenheten af er sjukdom etc., för att vi skola kunna lemna de önskade föreskrifterna. K. Vigtigare är naturligtvis härvid lag att känna orsaken till » katarren », emedan behandlingen ju beror häraf. Alla vägledande upplysningar i detta afseende saknas dock; ni upplyser ej ens om ni är af manligt eller qvinligt kön. Som vi emellertid antaga det sist nämda vara fallet, så vilja vi nämna, att underlifslidanden ofta nog gifva anledning till de symptom, ni nämner. Om en verklig blåskatarr föreligger, kan afguras blott genom urinundersökning. Af dessa skäl är läkareundersökning nödvändig, och då ni dess utom, for den händelse blåssköljningar, som ni tror, skulle vara på sin plats, måste af läkare instrueras för denna behandling, så är vårt bä- sta råd, att ni fortast möjligt personligen vänder er till läkare. D:r — d. Fr åg-or. Skulle någon af Iduns läsarinnor kunna och vilja med snaraste upplysa om sättet att borttaga märkbläcksplumpar på duktyg, vore jag mycket tacksam. Fru Elin. Gif en af Iduns prenumeranter en uppgift på bästa sätt att förvara ägg Öfver vintern samt lämpligaste tiden för deras inläggning. Elin.
Svärdet, brandfacklan, utpressningen hade nu gått från land till land; hvem hör en klagan i ödemarker? Vid Lützen, säger Schiller, hade lifvet förlorat sitt värde, när den bäste och ädlaste icke mera fanns till. Tio år senare stod lifvet så i vanpris, att man tog och man miste det såsom man i våra dagar tager och bortkastar en cigarrett. Den onyttiga varan slösades bort, såsom sällan förr och sällan sedan. Icke så, att svärdets och kulans arbete skulle ha kostat mera blod, än i nyare tider. Tvärtom, en nyare tid har tiodubblat förstörelseredskapen och härarnas massor. I sextonhundratalets krig smalt lifvet bort, än genom utsväfningar, än genom små dråpslag, små olycksfall, än genom otaliga lidanden, om hvilka vår tid knappt har en aning. Farsoterna togo sin part, umbäranden togo mera. Wallenstein förde till lägret vid Alte Veste 60,000 man och begrof hälften som döda. Gallas lyckades gång efter gång, inom få månader och nästan utan strid, förstöra manstarka härar. Marschen genom ödelagda länder kostade Banér halfva hans styrka. En belägrad fästning var utom och inom murarna en öppen graf. Detta allt utan att räkna manfallet bland de obeväpnade. Till slöseriet med människolif bidrog ett egendomligt bruk, som nutidens krigföring längesedan bortlagt, men som förklaras däraf, att trettioåra krigets soldat mest fick sörja för sig själf så godt han förmådde. Den tyske soldaten medförde i fält sin hustru och sina barn, som hade sin plats vid trossen till ett så stort antal, att de stundom voro tre eller fyra gånger så många som de stridande själfve. Dessa soldathustrur medförde kläder och husgeråd; de tvättade, kokade och hushållade för sina män, kunde ock deltaga i deras röfverier och svärma som korpar öfver slagfältet efter en strid för att plundra de döde. Lösa kvinnor, slödder af alla slag, förökade trängseln.
Det är endast en reglering af läroämnena jag önskar, — sådan, alt de spädare lärjungarnas tid må ofiras, mindre åt idéen att framför allt grundlägga deras classiska hildning, än ål den nytta, de för det allmänna medborgerliga lifvcl kunna draga af undervisningen, — sådan, att denna undervisning mera blifver ett medel, än ett ändamål. Del är på detta: liden flyr oell kommer ej äter, jag önskar, ali man sorgfälligt må akta, — på denna den visa Försynens vink, som af alla kan ses, men för hvilken ingen ostraffadt blundar. Enligt K. skolordningen af d. 16 Dec. 182f), äro i en fullständig lärdomsskola, med 4 classer och 5 lärare, af hvilka 2:ne böra till 4:de classen, läroämnena: christendom oell biblisk historia, välskrifning, Svenska språkets rättskrifning, Latinska, Grekiska och Hebreiska språken, malbematiken samt historien och geographien, åtföljd af naturens elementära kännedom. Härtill har väl, enligt sednare förordnanden, varit ämnad alt vid några skolor läggas undervisningen i främmande lefvande språk, men lönerna för lärare häruti böra, efter staten för läroverken af d. 21 Dec. 1840, besparas. I fullständig apologistskola, sådan den, enligt K. Br. af d. 1 Nov. 1839, i Wenersborg blifvit inrättad, med 4 classer och 4 lärare, äro läroämnena: christendom samt dogmatik oell kyrkohistoria, modersmålet samt Tyska, Fransyska och Engelska språken, håde i läsning och skrifning, historia och geographi, arilhmelik, geometri och algebra, samt botanik och zoologi; hvartill kommer undervisning i Latinska språket, alt pä extra läsctimmar i de 2:ne öfversta classerna iuhemtas af dem, som sådant önska. I gymnasium äro läroämnena: theologi och kyrkohistoria, 308 Den 20 Å u g a s l i.
Nämnden upgifwe ibland Den rz December. 8rr ioland dem af Ständen föreflagne, den han anser böra uikoras. Falla derwld rösterne till mer än hälften af de röstandes aura! pä en Man, ware han behörigen wald. dlro ater rösterin' sä delade, att en sädan frill pluralitet icke ager rum, cyställes ny votering til! ania» gande.af den, som fleste rösterne erhållit, och, om han ej antaaes, as den, om hwilken näst ester honom de fleste af Nämnden sig förenat. Inträffar den händelse, akt Twä eller Tre Personer undfå de fleste och lika mänga röster, anstalles först särskild votering, enligt sistnämnde K, öfwer den ordning, hwarminnan om dehe Personer bör röstas; och skall sedan, wid hwarje ny omröstning, pä enahanda sätt en voteringssedel afläggaö, intill detz en bestämd pluralitet är qjfwen. I den händelse, som i 94 H. as RegeringsFormen omralas, skall Nämnden wäljas inom tionde bagen efter den, som i Riksdags kallelsen till Ständernes sammankomst är utsatt och Riks»Ständen skride till Konungawal, dagen ester, sedan Nämnden ar wald. §. 62. Skola Riksens Ständer tillsätta Förmyndare sören omyndig Konung, sammanträde De, sist dagen ester den, dä Riksdagen ä Rikssalen öpnad bliswit, och Utwälje genom allmän omröstning i Deras särskildta Plena till en Nämnd af Sexton Personer, för hwarje Ständ, som pä sätt uri 5z och 6i §. §. stadgas. rö> ste per Lapira, och icke StändSwiS, om de, af Plena till antalet bestämde Förmyndare, hwilka skola wara antingen En, Tre eller Fem. Hwarje Ledamot af Nämnden, uptekne ä en stuten Wallista, de män, som han anser förtroendet wärdige, och sä manga, att de med en Person öswerstiga det af Ständerne utsatte anta» 812 Dcn iz Dcodntber. antalet.
Förordningarne den 17 April 1828, om upphörande af deras domsrätt i der uppräknade t v iste-, brottoch utsökningsmål, af Kongl. Förordningen den 27 April 1846, om stångjernssmidet och den gröfre jernförädlingen, äfvensom af Handelssamt Fabriksoch Ilandtverks-ordningarne den 22 December samma år, må finnas af omständigheterna påkallad, i ändamål att åt förvaltningen bereda större enkelhet och kraft, har Kongl. Maj:t, under förutsättning jemväl att jemkningar kunna ega rum i instruktionernas stadgande!), angående ärenden, som till dessa embetsverks bandläggning höra, funnit hui vudgrunden af kollegial-sammansättning för desamma lämpligen böra utbytas mol en nämnda ändamål befrämjande organisation, likformig med General-Tull-styrelsens eller Styrelsens för Allmänna Vägoch Vatten-byggnader, sålunda att förvaltningspersonalen komme att bestå i hvartdera verket al' en chef med allena beslutande rätt, och rådgifvande departemental-föredragande eller b vrå-chefer, med reservationsrätt, samt, då fråga vore om afgifvande af underdåniga förslag eller utlåtanden till Kongl. Maj:t, med rättighet att låta desamma af sina reservationer åtföljas; dock att, hvad Kommers-kollegii förvaltning af Manufaktur-cliskonten angår, det undantag borde ega rum, att, om ledamöterna instämma uti afslag å sökt lån eller ogillande af erbjuden säkerhet, dervid, äfven mot Chefens mening, borde förblifva; äfvensom, hvad beträffar de Fahlu Bergs-skola rörande ärenden, som till - 28 Kongl. Majus Nåd. Prop, till 11. St. 1847. höra Bergs-kollegii handläggning gemensamt med vissa af Bruks-socieleten utsedda deputerade, nu gällande föreskrifter om dessa ärendens behandling borde, i anseende till inrättningens blandade egenskap af statens och enskildes, intilldess någon förändring dermed kan komma att ega rum, än vidare tjena lill efterrättelse.