Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anförde endast såsom en jemförelse, att, då man nedlagt sä stora kostnader för herbergerande af brottslingar, rättvisan äfven fordrade, att man använder någon kostnad för att ändamålsenligare än f. n. herbergera äfven dem, hvilka tvingas i fångenskap utan att.hafva begått brott, och jag hänvisade derjemte på en utväg, hvilken jag ansåg kunna vidtagas, utan några serdeles betydliga kostnader, nemi. användandet af utdömde fartyg vid karantäns-platserne. Jag vidhåller min önskan, att R. St:r, derest en skrifvelse till K. M. skall inga, måtte uttala den önskan, att vid karantäns-platserna måtte sä ordnas, att de personer, som der intvingas i fångenskap icke måtte, såsom hittills, der blottställas för en slags tortyr, utan åtnjuta lifsförnödenheter till drägligt pris och den möjligaste största beqvämlighet, samt icke behandlas såsom de grofsta brottslingar. Jag anhåller om återremiss af Betänk., emedan jag icke tror det vara möjligt, att här på stående fot kunna bestämma den redaktion skrifvelsen bör innehålla, och de fleste talare här hafva ogillat den af Utsk. föreslagne. Då likväl Hr Ekströmer yrkat bifall till PresteShs beslut med uteslutande af en mellanmening, anhåller jag att, derest icke min begäran om återremiss bifalles, detta af Hr Ekströmer upgifna förslag till skrifvelse måtte, innan R. o. Ad. fattar sitt beslut, blifva upläst. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., att under densamma blifvit yrkadt, dels af Frih. af Ugglas med flere ledamöter bifall å Utsk:s Betänk.; dels af Hr Ekströmer instämmande i PresteSt:s beslut, deri han dock förklarat sig vilja medgifva den förändring, att orden: ”utan att minska den dermed afsedda trygghet mot sjukdomen,” skulle, i öfverensstämmelse med Frih. Raabs yttrande, utgå. Härvid anmälde sig och yttrade Hr Ekströmer:
Rundt omkring honom på golfvet lågo teologiska verk och små tunna böcker med fromma helgonsägner. Han höll ännu pennan öfver ett halfskrifvet bref till sin Affrosinja, den rödhåriga finska trälinnan, men arbetet tröttade honom och pennan sjönk. Han glömde att man fråntagit honom hans värja och hans arfsrätt till riket. I de forntida tsarernas styfva sidenpäls och små turkosbesatta stöflar tyckte han sig i sitt afstängda slott granska hofguldsmedens arbeten och samtala med lärda munkar. Sedan drömde han sig gå ned i kapellet och i vinterskymningen förrätta sin andakt under hvalfvets stirrande kristushufvud, men vida omkring bredde sig ett gammaldags rike, där byklockorna sjöngo och där man sent steg ur bädden och bittida släckte ljusen. Så sprang tsar Peters blod honom åt pannan, och han inbillade sig sluta kvällen i ett dryckeslag och slunga tömda tennkrus i hjässan på tacksamt jublande bojarer. Dörren öppnades bakom honom, men han trodde att det var tjänarna och förblef sittande i sitt grubbel. Först när han hörde steg och skratt i gångarna vände han sitt magra och gråbleka ansikte med de infallna kinderna och sluga ögonen. Det var fadern. Det var tsaren, som kom med sina nattgäster, och mellan sig buro de ett långt bord, på hvilket tio brinnande vaxljus stodo faststuckna i lika många brödbullar. Hur ofta hade ej Alexei tagit medicin för att bli sjuk och slippa infinna sig vid hans taffel! Hur ångestfullt hade han icke med sin Affrosinja, förklädd, rymt ända ned till Neapels vinberg för att gömma sig undan denne fader, som nu höjde käppen öfver hans hufvud! Han gick baklänges mot vrån. – Alexei, – befallde tsaren, – du skall vara värd i natt. Sätt dig midt emot mig! I samma stund alla satte sig, gaf tsaren sin närmaste man en smällande örfil och ropade: – Låt den gå vidare bordet rundt! Ingen tror, hur väl sådana här stora herrar, som sitta samman med en förste, förtjäna en örfil.
Jag vet att i den trakt der jag bor finnes t. ex. -|-:dels mantal med 100 tunnland jord, och icke långt derifrån 1 mantal af endast 64 tid jord. Att nu der reglera så, att man på ena stället är besuten med 4 tid, men ej pa det andra, det kan icke vara lämpligt. Men som det ej kan vara möjligt att för alla ställen åstadkomma en fullt lämplig lagstiftning, måste det ändå alltid vara olämpligare att hvart tredje eller fjerde år ändra en ekonomisk lag. Den stora utsträckningen af hemmansklyfningen har jag sett håde nyttan och olägenheterna af. En talare har sagt, att det vore hardt för den som nedlagt sin lilla förmögenhet på en jordtorfva att nödgas frånträda densamma. Sä är dock icke alltid förhållandet. Jag . känner t. ex. specielt personer, som kommit till den trakt der jag bor och för några hundra Rdr köpt hemmanslotter, men icke för att derpå få lefva och dö, utan för att snart komma i åtnjutande af fattigvård i socknen; men deremot har jag sjelf efter 1827 års författn. löst mig till en stor mängd sådana, dock har jag icke kunnat begagna mig af denna rätt hos alla, emedan, då jag t. ex. varit ålagd att gifva somliga 50 Rdr, andra 100 Rdr, och velat förmå dem att insätta dessa penningar i sparbanken och gifva dem ränta derå, hafva en del icke gått in derpå; och jag således icke kunnat begagna mig af min rätt, ty de hade då ofelbart uplefvat sitt kapital på några månader och sedan fallit fattigförsörjningen till last. Att således vänta sig en lagstiftning som upfy 1 ler alla erforderliga ändamål är, enl. min öfvertygelse, omöjligt, hvarföre jag instämmer i Utsk:s hemställan. Frih Raab, Adam Christian: Jag anhåller om tillgift för det jag, som för ett par timmar sedan återkommit från en längre resa, yttrar mig i ämnet, ehuru jag ännu icke hunnit genomläsa Betänk.; men jag har hört Gr. Sparre yttra åsigter dem jag måste besvara.
Bakom huset upp mot bärgfotens kala vägg står en lång stenfot, öfvervuxen med maskrosor och tjärblomster. Det är hvad som finnes kvar af stallet, ladugården och gårdsfolkets boningar. Och här utgöres synkretsen af den fuktiga, mörka hällen, så nära, att den kan nås med handen. Hu, hvilken bitande västanil! Det blänker argt till i det gröna gafvelögat, som skelar upp mellan träden mot den nya rymliga villan med sina koketta utbyggnader och torn och sin ofantliga glasveranda. Där inne surra unga människor likt flugor i en glaskupa. Lyser det icke rent af oanständigt varmt af purpur, azur, lila och rosa mot det kalla rusket här ute! Riktiga ljusknippen kastas långt bort öfver byn som från en fyrbåk. På villans läsida stå breda solslukare till fönster vidöppna, och rägndropparna pärla fritt på persiennernas tunna, glappande skifvor. Då knakar det af retlighet i det gamla husets fogningar. En suck darrar genom de låga rummen, doftande af inbiten lavendel. Och plötsligt trängas skuggor vid alla små tillbommade rutor, glimmande eller gapande som natten i den oroliga julidagern. Ett spöktåg af gestalter ... de röra sig, upplösas och gripa in uti hvarandra likt ovädershimmelens svarta skepnader. Och genom den långsmala fönsteröppningen slår ut fuktig imma ... I dag för femtio år sedan ...! Så lindarna blommade och hvad himlen var blå, blå, blå. Ruften stod öfvermättad af kryddade dofter från ängens rödklöfver och ärtblommor, från härrgårdens jasminer och från skogens pyrola, linæa och smultron i knopp. Smörgul lyste rågen, och så godt som mellan hvartannat af de glesa, stripiga axen nickade leende blåklint och yfvig gulborst. Men där borta höjde lärkan sina vingar, kretsade som drucken af fröjd, högre och högre, tills hon med ens stod stilla och jublade nästan bristande.
Ridderskapet och Adeln-, S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln vänligen inbjuda de öfrige RiksStånden, att förena sig uti det af Ridderskapet och Adeln, i anledning af itsta punkten uti $tats-ZJtskottets Utlåtande N:o 8o, angående regleringen af utgifterne under Riks-Statens Andra Hufvud-Titel,_ beslutade bifall till Kongl. Mapts Kådiga Förslag, om upphörande af de så kallade sportlerne inom Kongl. Maj;ts Gancellie, och motsvarande belopps utgående lill Kronan, såsom Charta-Sigillala, med den jemkning, alt Uhartae-Sigillataj-afgiflen för Fullmagter å consistoriela Pastorat icke förhöjes med. 19.G Trnt. Ulcfr. cl. 1$ Ju*. 1834 mera iim det belopp hvarmed . Canc-llie-GebuLreu för desse Fullraagter .nu utgöres. F r å n JI.o g v; örd ige Prkste-Ståhdet. S. P.
Räntan af hemmanet Kyrkobohl i Sandhults Socken, enligt Kongl. KammarColIegii Bref den 11 Oclober 174S. i Utgör räntan för åtskilliga uppodlingslägenheter inom Håbo och Bro Härader, som vid skattläggningen undergått förändring i ränteberäkningen, hvarföre beloppet i Räkenskapen upptages under titel i ”Disputerlige Räntor”, ehuru i RiksHufvudBoken infördt under motstående titel. Räntan och KronoTionde af åtskillige förmedlade hemma», Skaraborgs Län Örebro Wermlands Westmanlands . , Kopparbergs Gefleborgs f Wester-Norrlands Jemtlands Summa Ordinarie Ränta. Kronovärde. Spanmål. — Förmedling i Presternes Utlagor i Hofva Tingslag samt i Mariestads och Lexbergs Församlingar. 98: 46. 10. Räntan af älskillige hemman. — 16. — Förmedling i Boskapspenningarne af >] mantal Ullened Stommen i Ulleneds Socken, enligt Resolution den 21 April 1693. 3: 15. 11. Förmedling i Hemmantals-räntan för 1 mantal Mossebo, HejderidareBoställe, i Wiby Socken af WesterNerike. 14: Förmedling af Dagsverks-och Skjutsfärds-penningar å hemmanen inom Askersunds och Hammars Socknar i och för bergsbruket, enligt Resolution den 25 October 1765. |350: 14. 4. Förmedling af hela Boskapsoch Skjutsfärds-penningarne å hemmanen inom Grimstens och Edsbergs Härader i och för Allmogens långa skjuts, enligt Kongl. Brefvet den 19 November 1686. Förmedling af halfva Landtogsgärden för 53i| mantal i Carlskoga Socken, enligt Kongl. Resolution den 11 December 1677. Förmedling i mantal och ränta af £ mantal Skatte, mantal Krono och £ mantal Frälse i Leke och Carlskoga Fögderi.
Kongl. Majit lyckönskar Sig, att åt detta Rikets Ständers Beslut hafva gifvit den helgd och den verkställighet, def borde ega, och att, såväl i afseende på de Kåneförbindelser, Kongl. Majit hade åtagit Sig att godtgöra, sorn på äldre, ännu i Fordringsegarnes värjo varande, hafva vidtagit sådane anstalter, att alla framtida fordringsanspråk emot Svenska Kronan äro förekomne, eller med ingen kraft och verkan förbundne. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med ali Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. CARL JOHAN G. af TV ett erstedt. Konungens Nådiga Tal, 367 N:r 35. Kongl. Maj:ts Tal till Rikets Ständer angående Sanction ä Lagfrågor, uppläst pä Riks. Salen i Stockholm den 13 Juli 1818. Välborne, Adle och Välbördige, Ärevördige och Vällarde, Äreborne, Förständige och Välaktade, Hedervärde och Redelige, Gode Herrar och Svenske Män! Uti underdånig Skrifvelse den 9 sistledné Mars, håfven J, Gode Herrar och Svenske Män,' anmält, hurusom stadgandet i 7 Cap. 2 §. Hanr dels-Balken, 0m1 böter både för den Säljare och Köpare, som vid de Allmänna Marknader inlår ter sig i handel förr än Marknaden är lyst, förr anleder till hinder, kostnad och tidspillan; hvadan J underdånigst hemställen, att berörde §. och 6:te §:n i samma Capitel och Balk måge andras» •ch förblifva på satt som följer: * §‘ A dag, da Marknad börjas, varde marknadsfrid tidigt på morgonen offenteligen lyst; stånda dock en hvar fritt att sälja och köpa ifrån det dagen ingått, ändå att Lysning ej skett, yid) Marknadens slut skall friden aflysas, 6 §. Sker buller, oväsende och slagsmål, sedan) Marknadsfrid offenteligen lyst är, plikte, den det gör, efter Lag, och bote Tio Daler för fridsbrottet.
M. MRosbeck. tJppläst hos Högt. Riddersk. osli Adeln d. 5 Maj. Högvörd. Prest-Ståndet d. 8 —•» — *j. Vällofl. Borgare-Ståndet d. 16 Héderv. Bonde-Ståndet d. 8 — Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs - och Oeconomie - Utskotts Betänkande, i anledning af ett utaf Herr Rådmannen G. Kjellander d. 13 sistl. April till Vällofl. Borgare Ståndet ingifvet och derifrån till detta Utskott remitteradt Memorial, angående afskaffande af den hittills nyttjade Titulatur i Allmänna Skrifter och Handlingar. Jemte det Förfättaren hemställt, om icke uti alla Skrifter och Handlingar, som till Colle gier, Den 5 Maj. 147 gier, Domstolar och Embetsman ingifvas, den hittills brukliga Titulatur kuncle helt och hållet uteslutas, oell i stället skrifvas : Memorial, Rapport , Ansökning, Gensvar 8Cc. då, såsom en följd deraf, vederbörande Collegier och Embetsman jemväl kumle börja de af dem utfärdande Circuiairer och Bref med orden: Kongl. Collegium, Kongl. Hof Rätten $Cc., har, såsom skäl härföre, blifvit anfördt , ej allenast att Embetsman och private Personer derigenom skulle vinna en icke obetydlig lättnad i deras göromål, och bättre kunna använda tiden på sjelfva saken , utan ock att åtgången af papper då skulle mindskas, och det derå nu Uppstegrade pris i någon mån nedsättas. Då Utskottet under öfvervägande förehafc hvad Herr Rådmannen Kjellander sålunda andragit, har Utskottet inhämtat, att Kongl. Majit, i afseende på de Kongl. Collegierna samt vissa publika Verk och Directioner, Sjelf i Nåder stadgat och förordnat den Titulatur , som Uti Skrifvelser och Inlagor bör dem tillkomma, och hvarpå såsom exempel får nämnas Kongl. Majits
V. B. 247. 277. A. 283 — N:o 55 angående medels anvisande för fortsättning af arbetena å vestra och södra stambanorna under innevarande år. E. 329- — N:o 56 i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående försäljning af tomtplatsen efter kronans nedbrunna spanmålsmagasinsluis i staden Carlshamn. V. B. 372. A. 416- E. 422- — M:o 57. i anledning at Kongl. Majits nådiga Proposition angående afsöndring åfjord från kronolägenheterna Hushagen, Köpingsöu och Bvslätten i Köpings socken af Westmanlands län, för utvidgning och rötning af Köpings å. — N:o 58. i anledning af erhållna återremisser å Betänkandet N:o 33, angående beräkningen af Stats-verkets inkomster. — N-.o 59. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, fråga om grunden för utgörandet af de till Båtsmans lndelningen i Blekinge län anslagne s. k. öfverskottsoch reservräntor, äfvensom anstående i detta ämne väckt motion. V. B. 413, 418. A. 541. E 553. — N:o 60. i anledning af vackt motion, angående afskrifning utaf arrendeskillnads-ersättning, udömd Landtbrukaren C. Th. Skårman, i egenskap af arrendator utaf indragna profoss-bostället Bryntesgården Lindärfva. V. B. 415. A. 576. E. 638. — N:o 61. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om öfverlåtelse af en Eskilstuna Kungsladugård tillhörig tomt åt 134 — S — fubriksidkaren Theophron Munktell för utvidgande af hans mekaniska verkstad, äfvensom angående väckt motion om öfverlåtelse af en del utaf berörde kungsladugårds jord, jemte annan kronomark, åt staden Eskilstuna. V. B. 415- A. 576. E. 638.
Da Regeringen ej genast ar i behof af hela den requirerade Summan Million N dr, sa är hopp, att med Bankens garantie Riksgälds - Cedlarne i deras stadgade valeur wid Realisations-epoquen, äfwen till hela beloppet bibehällas kunna; Men ty förutan efter min öfwertygelse omöjeligcn. Denna garamie synes ater Banken till Rikets allmänna och pätagliga natta kunna lemna da z2o,oc>o R:dr Banco ärligen af Bränwins-Skatten, till en orubelig underpant upplates och af Riksens Högloft. Stander försäkras intill dest de ifrägawarande ZZ Millioner R:dr till fullo wörö liquiderade och godtgjorde. Da Banken vrdenkeligen får uppbara den nämnde pantförstrifne Suminan, förutan alt derföre göra någon utbetalning, kan densamma, i stället för sitt wanliga sätt att debitera eller påföra, da till en snarare befordran af sina egna TransportSedlars inlösen, efter innehållet eller ordalydelsen, twärlom Creditera eller godtgöra en ärlig ränta af 4 procent. Läntagare i Riks-Disconten betala circa 6L procent, och Banken behöfde ej wid åtnjutandet af berörde Z22,ooo icke i den mohn läka tiliwerka Transport, Sedlar; om ock wid fortfarande ärlig inbetalning af sagde Pant-Summa icke en lika märkelig winning genom utlåning erhallas kunde, sa ma dest belopp helt och hållet, eller till en del, förstöras Bihang. N;p 147. eliev szz8 Deri z Augusti. eller uppbrännas. Och stola Banco TransportSedlarne sa medelst lika snart och wal acerwinna fin rätta valeur som genom införskrifning af det dyra Utländska Silfret, sorn dock, ester elt rätt Slatististt begrepp, ej annat är än en Waru»Representant. Efter en här bifogad Calcul skulle redan pä roche arel, wid sa förbehallne omständigheter hela Liguidationen och Realisationen af den isragawarande Län,Summan wara fullkomnad.
Skrifvelse> N.o 49. gående den tid, hvarifrån de i Kongl. Förordningen den 13 Juni 1800 utsatta tio år för fordringars utsökande, enskilde emellan, skola räknas, samt dylik bestämmelse destomer är af behofvet påkallad, som, enligt hvad Rikets Ständer hafva sig bekant, skiljaktiga åsigter i förevarande hänseende gjort sig i lagskipningen gällande; alltså och enär bestämdt antal af år ansetts vara en sådan tidslängd, att en derutöfver utsträckt bevisnings-rält, i afseende på fordringar, skulle leda till osäkerhet, samt deraf synes följa, att denna tid bör löpa från den dag, då fordringarne tillkommo, emedan, i annat fall, praescriplionsliden skulle efter de olika förhållandena förändras och ändamålet med pragscriplionen helt och hålet förfelas, hafva Rikets Ständer funnit skäligt, för deras del, besluta utfärdande af en författning, hvarigenom stadgas: att den lid af tio år, som omförmäles i Kongl. Förordningen den 13 juni 1800, om förkortande af den uti 9 Cap. 12 § Handels-Balken bestämda tid, inom hvilken fordringar emellan enskilde kunna blifva gällande, skall räknas från den dag, då skuldebref eiler annan handling, derå fordran grundad är, utgafs, eller fordringen annorledes tillkom, samt att, der fordran ej lill betalning förfaller så tidigt, att den inom tio år sökas eller kräfvas kan, skall borgenär ändock, inom sagde lids förlopp, gäldenär derom erinra eller sitt fordringsanspråk för Rätta eller hos Konungens Befallningshafvande angifva, så vida han detsamma förvara vill. Hvilket Rikets Ständerfå hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärd &c. Stockholm den 18 December 1844 Expeditions-Utskottets Forsing till und. Skrifvelse, N.-o So. 83 N:o 50. Uppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den 18 Dec. 1844.
Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Ett af Carl Henricsson Bergman från Gefleborgs Län ingifvefc anförande, angående beredandet af större tillgångar 'för Fastighets belåning uti Banken, genom utfärdandet af Ränte-Coupons med 4% procents årlig ränta, motsvarande det belopp, hvartill Bankens Fastighets-lån, för det närvarande, uppgår, blef, jemte hvad i anledning deraf blifvit yttradt, remitteradt till Banco-Utskottet, med anmodan att skyndsammast afgifva Utlåtande, så väl deröfver, som ock öfver ett af Kammarherren Rosenblad afgifvet och på Utskottets handläggning nu beroende förslag, rörande ytterligare tillgångar för Fastighets-lån i Banken. 88 Prat. Utdrag den 16 Nov. 182g, S. D. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets ytterligare Utlåtande, N:o 160, i frågan om sättet att framforsla Kronans Ekevirke, blef, vid förnyad föredragning, bifallet. S. D. På grund af gjorda anmärkningar återremitterades Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande, N:o 88, i anledning af väckta motioner om en förbättrad organisation af TullVerket, m. rn. S. D. Lag-Utskottets Utlåtande, Nto lag, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet, N:o 6 6, öfver väckta motioner om utsträckning af arfsrätt för Sidoarfvingar i fjerde och fjermare led, blef af Bonde-Ståndet bifallet, med ilen af Utskottet föreslagna redaction af 3 Cap. Årfda-Balken, för den händelse, som inträffat, att Ståndet afslagit Utskottets Utlåtande, N:o 6 8, angående lika arfsrätt efter Landssorn Stads-rätt. S. D. Vid förnyad föredragning biföl los Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Utlåtanden: N:o 91 , med anledning af gjorda hemställanden om lindring för åtskilliga
Presle-Ståndel har derjemte beslutat, att frågan om bifall till skattskrifning för dem, som flytta från en socken lill en annan, skulle ankomma på församlingen, men detta strider jemväl emot de öfrige Ståndens beslut, att detta bifall aukorumer på Faltigvårds-styrelsen, derföre detta enskildta stadgande likaledes förfaller. I öfrigt är denna §. bifallen af Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden. äih. till R. St. Prot. 1840 och 1841. 7 Sami, 2 Af cl. 20 Häftet. 4 2 6 Lagsamt Allm. Besv.- och Ehon.-XJtsiottens Förslag, N:o 7 5. 25 och 26 §§• äro, den förre af alla Stånden’, och den senare af tre Stånd antagne utan förändring. 27 §■ Ridderskapet och Adeln har, genom uteslutande af orden ”så vidt den sker inom Länet, der det har sitt hemvist ” gifvit åt den föreslagne ersättningsskyldigheten en utsträckning utöfver de öfrige Ståndens beslut, hvilken således förfaller. men efter den sålunda iagltagne inskränkningen, är Ridderskapets och Adelns beslut öfverensstämmande med det, som Borgare-och Bonde-Stånden fattat, och sålunda är Utskottens förslag af dessa tre Stånd gilladt. 28 och IQ §$. äro antagna oförändrade, den förra af tre Stånd och den senare af alla Stånden. Stockholm den 22 April i8<|i« fHSvmed åtföljer en Tablå.) Bil. till Lagsamt Allm. Bes v.- och Ekon.-Vtskotlens Betänkande, N:o y5. I f Sammandrag af Riks-Ståndens beslut, i anledning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Eko?iomi-Utskottens Betänkanden N:ris 5 och 31, angående Fattigvården. Ridderskapets och Adelns beslut. Preste-Ståndets beslut. Borgare-Ståudets beslut.
Jag anser detta förslag, likasom alla konstlade Inrättningar till Spannemåls-handelns lifvande och Sädesprisernes upprätthållande genom allmänna upphand tings-anstalter och med bidrag af Statens medel, förfela och motverka deras ändamål samt innebära ett frö till deaas egen upplösning och derjemte skada jordbruket, i stället att gagna det. Jag förenar mig således med de Herrar, som tillstyrkt Allmänna MagazinsDirectionens fullkomliga upplösning och KronoBränneriernes upphörande. För användandet af de medel, som Magazinslnrättningen möjligen kail hafva i behåll, sedan dess liquider ära afslutade, skall StatsUtskottet lätteligen finna utvägar. Om privata personer genom deras credit kunna bringa enskilte assignatiöner i omlopp, är detta en omsorg, sorn ensamt åt den enskifta speculationen bör öfverlemnas, men jag afstyrker alldeles att Staten eller Banken inblandas uti dylika operationer, eller att de pro*j jecterade depositions-attesterne i Statens uppbörd antagas såsom mynt-represeiitativer. Herr Ehrenborgh, Casper: Må det tillå tas mig att instämma i den åsigt Grefve Löwenhjelm yttrat, att denna fråga så väsendtligt Di n 2 t Februarii. ingriper uti financeplanen, att den först i sanU manhang dermed lårer böra till pröfning förekomma. Emellertid kan jag ej undgå vitsorda Herr von Beckers skildring om ställningen i den trakt af Skaraborgs Lån, der han år bosatt. Det är just denna trakt söm mest lidit, dels genom inträffad missväxt, dels genom försvårad afsättning på Wermland och dels genom Lidköpings Stads iråkade lägervall* der denna ortens jordbrukare tillförene varit vane att finna afsättning för sina producter.