Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
In visningar, hvarmedelst en serskild undsättning för Götheborgs-Discont af 179,000 R:dr tnot pantsäftning af sådane Doeumenter, tillika kunnat göras. Kongl. Majit har likaledes ock af tillgänglige Krigs-Föndsmedel redan låtit liquidera Stais-Utslottfts Betiinkanden'. 1&7 3 100,000 Rldr H:br B:co, och 100,000 Ridr Svenskt Banco, som, i arf efter Högst-Salig Hennes Majit Enke-Drottningen Sophia Magdalena,' tillfullo f. d. Kongl. Famillen. Men vidare betalning af denna Familles enskildta, uti Sverige qvarstående förmögenhet, har hittills icke kunnat ske och beror nu af Preussiske Liqui dationens utgång. Utom desse medel har genom liquidation följande Surnmor blifvit Regeringen erkände. Francs. Cent. Af Kejserliga Ryska Regeringen 77^,900:80.— Af Kejserliga Österrikiska D:o 547,500:84.— Af Kongl. Preuäsiska Do 1,193,389:11.— Tillsammans Francs. 2,51 8,794■' 17 Ehurri denna Summa, såsom icke influten i följe af någre med ofvannämnde Magter afslutade Tractater, endast var en följd af tillfällige under Krigets lopp af de Allierade Magterne infordrade och pålagde Contributioner ech således hade under tiden kunnat af Kongl. Maj;t för Arméens behof användas, har Kongl. Majit likväl velat i Nåder låta densamma Stats-Verket till godo komma. Utaf den förstnämnde af desse Fordringar hafva de 100,000 R:dr H:br Bico utgått, som här ofvan tillkännagifves vara till Högst Salig Hennes Majit Enke-Drottningens arfvingar utbetald. F’ordran af Österrike är ännu ej liquide» rad; men Kongl. Majit äger anledning hoppas, att äfven i denne del kunna snart komina till något slut.
Härvid hafva Rikets Ständer, jemte tillåtelse ali de förskotler, Slats-verket i berörda afseende» fält eller får vidkännas för åren 1855 oell 1856, må i liqviderna emellan Statsoch Riksgiilds-verken det sednare lill ersättande påföras, tillika beslutat att, för betäckande af de för åren 1857, 1858 och 1856 belöpande, kostnader, låta å Riksslatens 9:de Hufvud-titel uppföra ett förslags-anslag al Trettio Tusen riksdaler riksmvnt årligen, alt i mån af behof utgå till E. K. Viris Nådiga disposition under åren 1858, 1859 och 1860. Hvilket allt, såsom svar å E. K. Mrts Nådiga framställning i förevarande ämne, Rikets Ständer lä härigenom hos E. K. Mrt i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Uppläst och godkäridt hos Ridd. och Adeln den 12 Dec. 1857. Prest e-sl 3 udel den 12 Borgare-ståndet den 12 — —, Bonde-ståndet den 14 Dikets Ständers underdåniga Skrif reise, i fråga arn inqvarleringspenningar ål en del Hegemants-skrifrare vid indelta arméen. (Stals-litskrs Uti. N:o 154 ) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit anfördt, hurusom, genom E. K. Mrts Nådiga Cirkulär-Bref den 2 Februari 18.13, angående löne-regleringeu för indelta arméen, de vid 544 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Med en kattunges smidiga och lätta behag följer den lilla flickan på tåspetsarne en smal allé, som slingrar sig fram mellan tvänne rosenhäckar, och gör sig i ordning att med en flughåf af grönt flor fånga en vacker nattfjäril med röda vingar, betäckta af svarta sammetsfläekar. Hon tar ett steg, men stannar med utsträckt arm och återhållen andedräkt och biter sig i läppen med sina fina, hvita tänder. Ånnu ett steg Fjäriln sitter på en ros, ett okunnigt offer, om den hotande faran. Ett steg till — - Redan sänkes håfven. Men en dallring i luften, en plötslig skugga, har väckt fjärilens uppmärksamhet. Han höjer sig och flyr undan med osäker flykt. Barnet störtar framåt under höga rop, och förföljelsen börjar på nytt, vild, utan hänsyn till hinder, tvärs öfver gräsmattor, midt ibland rabatter. Fjäriln flyger från blomma till blomma, höjer och sänker sig under försök att undkomma sin fiende. En stor fri yta visar sig för honom öfver den med snäckor prydda fontänen, hvarifrån en plaskande vattenpelare uppstiger. Han tror sig vara räddad och söker sätta sig på en näckros. Men det nedstörtande, i fint stoft fördelade vattnet fuktar hans vingar, och våt och vanmäktig faller han ned mellan de fuktiga och klibbiga bladen. Skakande af en häftig rysning, försöker han hålla sig uppe och kryper halfdöd framåt. Den lilla flickan har bevittnat denna plötsliga olycka. Hon utstöter ett förtvifladt skri: » Farfar, fort! K o m och hjälp mig! Fjärilen drunknar! » Och utan att invänta den hedersmannens hjälp, hvilken skyndar sig så fort hans gamla ben förmå bära honom, störtar hon fram till * Fettisdagsbullarna och fastlagsmunkarna hafva i den kristna symboliken afseende på svampen, hvilken läcktes Jesus på korset; fastlagskringlorna på frälsarens törnekrona. snäckorna i vattenbrynet, lutar sig ned och räcker fjärilen i dess förtviflade läge skaftet af håfven. Fjärilen kraflar sig upp därpå, skakar sina vingar, och sedan han på ett ögonblick torkat dem i solen, återfår han sin glans.
Widare uplästes eit af Constitutions-Utjkottet lnlämnadt sä lydande: Wördsamt Memorial! Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln har till Constitucions UlKoktet blifwik remitteradt ekt Diktamen af Herr Mzansr^tLm, fokrn, rörande särskild förer skrift eller Instruktiv» för den..Tryckfrihets Comitse, foa» enligt Rgerings-sormens stadgande skall af Riksens Ständer wäljas. Herr d^snnersksm anser att werkningskretsen för denna Cvyiitäe icke bör inskränkas inom gränsort ne af dest egenleliga bestänimelse, Tryckfrihetens ward; att den bör äswen i andra afseende» utan ny kostnad göra Slaten nytta, att den borde, sä widt tid och möjlighet medgafwe, ur insände eller Utkomne skrifter, till allmänt utbredande samla säkra uplysningar och resultater af flercS kunskaper 06) erfarenhet och derwid i synnerhet fästa sin upmärksamma åtgärd tvid gransk» nirsen af gjorde anmärkningar öfwer wära Lagar, Författningar, Publika inrättningar och deras grunder, dernäst wid underättelser om landels inre tili stan d, allmänna hushällningen, oeconomiska uptäckker m. m. och i denna afsigt sta i förbindelse och brefwäxling med redan warande och framdeles blifwsnde Hushålls Sällskaper, med Embersmän samt allmänna Werk och inrättningar. Comiteen skulle härigenom wäcka allmänna eftertcmkan att sytzelsätta sig med och bland Allmänheten, sprida nyttiga medborgerliga kunskaper; Ven skulle utgöra en nyttig förenings punkt der deste samlades för att frän den samina med mera framgång bland Nationen ukgä.
Den, som på eri ort idkat näring eller rörelse, men under löpande året flyttat den till annor ort, der han sjelf skattskrifves och taxeras, vare pligtig att från Taxering s C om in i ttéen i den ort» der han näst förut varit bosatt, förete bevis, huru hart der det förlidna året varit taxerad. 14 Mom. I enlighet med de sålunda inhemtade upplysningar och utrönte förhållanden, skall BeredningsCommittéen, efter aflägd ed, på sätt denna Åntikels 6 §. föreskrifver, stadga de grunder, efter hvilka hvarje Skattskyldig bör debiteras, och, i följd deraf, pröfva uppgifterna, samt, efter egande kännedom, på ära och samvete, dess beslut meddela, och ändteligen med afseeu* ^lo Bevillningsutskotten* Betänkanden. de § de här gifne föreskrifter, Egendomars och Lägenheters värde föreslå. i 5 Mom, Häradshöfding arn® skola för detta ändamål vid hvasje års början till HäradsSkrifvarne insända Förteckningar öfver de Hemman PCh .Lagenheter, sorn det föregående året blifvit upphudue, med utsättande af den Köpeskilling, sam för hvarje Egendom blifvit uifäst; egande BeredningsCommittéen att, i afseende pä ännu ej uppbuden Fastighet, affordra Köparen behörigen Styrkt afskrift af Köpeafhandlingen, som jemnväl, enär det fordras, skall i Hufvudskrift företes. Fastän egare af en Fastighet, på sätt 'is JVIntn. af denna §. föreskrifver, uppgifvit det värde, hvartill han förmenar den böra anses, vare Committéen likväl både berättigad och skyldig, Ett, o.m skäl förefinnas, värdet höja; men ege icke rätt att nedsätta det uppgifna. 17 Morn. Af de handlingar och upplysningar Comrnittéen samlat, och den locala kännedom Committéen bör ega, åligger den att ut'
At underdånig önskan matte framställas, Det Kongl. Majtt, ester erhällande af Veste uplysningar, wille bestämma hwilka och huru stora Kronans Parker och Skogar, som böra qwarblifwa för allmänt behof; samt med afseende a locala omständigheter, och del som för Riket är förmonligast, läka de öfrige för allman rakning försäljas; böranDes denna försäljning ske genom ^uttion til den mästbjudande, och derwid öfwerlatas full ägande rätt, mot wilkor antingen af en wänlig skatt efter orternes olika motbocl, eller ock bestämd grund-ränta för Hwarje Tunneland med eller utan ftihets-ar efter vmständighererne. 4:0. At besigtningar och undersökningar böra A deste Allmänningar af Landshöfdingarne, sa fort möjligt är förrättas, wid hwilka noga bör utrönas: Allmänningens primitivg, widd: huru och pä Hwad fatt, i händelse nägra til odling uplat.ne trakter derä finnas, fadane erhälli:s,i hwilket fallom, efter 5 ärs förlopp sedan Innehafware» derä fatt Resolution, ingen odling skett, Trakten da bör ättrgä til Allmänningen. I hwad detta tilstyrkande icke Den ?4 Maro. e. nr. 667 icke motsäger 2:dra puntten af Utffottets förra Be^ ränkande, torde detsamma blifwa oförändrade 5:0.
Län, sjelfve skulle ombesörja värkställigheten af alla de i sådant ändamål till dem öfverlämnade domar «>ch utslag i skuldfnrdririgsmål, betydligare kostnad oftast skulle Gäldenärerne tillskyndas, genom den längre väg Kronofogdarna vid hvarje tillfälle till bestridande af berörde göromål hade att färdas, och således eq lättnad deruti vinnes, genom det Kronofogdarne beordra de i socknarne varande Länsmän att värkställigheterne ombesörja, men Kronofogdarne dervid icke destornindre måste utan erhållande af ersättning vidkännas ett större besvär genom påtecknandet af berörde Ordres, tillsynen derå att Länsmännen fullgöra det anbefaldte, och af de utmätnings-Diarier Kronofogdarne äro pligtig® att föra och qvartaliter till Konungens Befallningshafvande aflemna, det måtte altså en viss betalning af i a' sk il lingar Banco bestämmas, den Kronofogdarne i nämnde Län skulle blifva be. rättigade att uppbära vid hvarje till deras åtgärd öfverlärnnadt utmätningsutslag, vid värk - LagUtskottets Betänkanden. 17 q ställigheten hvaraf de icke sjelfve lägga hand; I sammanhang hvarmed Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län, med afseende på den händelse, som skall inträffat, att i någre Län Kronofogdarne ieke tillåtits, att till utmätningar i private mål begagna de under dem lydande Länsmän och Fjerdingsman, uti särskildt Memorial hemstält, att ett sådant stadgande måtte vidtagas, hvarigenom bestämmes att desse sistnämnde, jemte Nämdemännen må kunna af Kronofogden beordras, att på dess ansvar värkställa omförmäldte förrättningar.
Skulle R. o. Ad. inom Ståndet vilja pröfva och afgöra denna sak, så skulle jag vilja föreslå ett annat sätt, som är mycket bättre än det att nedsätta en kompromiss, nerol., om R. o. Ad. ville besluta att för sin del eftergifva den ena hälften af den kontanta summa, som gått förlorad, om Ridd.Kamereraren går in på att betala den andra hälften, och då ersätter R. o. Ad. Wadst. Adl. Jungfru-Stifls-kassa med detta belopp. I händelse R. o. Ad. anser att serskild afgift bör äga rum, skulle jag anse den böra utgå genom en afgift proportionerad efter Andra Art:s bevillning, så att de fattigare Adelsmännen icke må få betala lika med de rikare. Men jag får likväl säga att Hr Ekenstéen har fullkomligen rätt i den anmärkn. han gjort, ehuru mig veterligen ingen ledamot af R. o. Ad. liar gjort minsta motstånd alt utbetala den enskilda bevillning som R. o. Ad. såsom Stånd sig åtagit, och jag delar således hans öfvertygelse att efter år 1809 har R. o. Ad. icke haft någon rättighet att pålägga någon skatt eller utgift på de öfrige inom Sveriges rike boende Adelsmän. Hr Lagerhjelm: Jag bade trott, att denna sak hade bordt behandlas med största grannlagenhet icke blott för dess afhjelpande till ett slut, utan äfven under diskussionen. Om jag misstagit mig i delta afseende, så må det stå för min räkning, men jag är viss derutinnan, att en grannlagenhet här är på sin plats. Återstår dä att se, hvilka fördelar man skulle kunna skörda deraf, att man lät saken gå till domstol, jo, säger man, saken är uti outredt skick. Det är naturligt, att raan hyser det hopp alt ifall den kommer till domstol den skulle utredas. Likasom erfarenheten alltid gåfve vid handen att alla saker blefve uptäckta inför domstol, men hvad har man väl för anledning dertill ? Det är möjligt att i Försynens skickelse del är fullkomligen bestämdt, att den skall blifva utredd och att klarhet härutinnan äfven skall befordra möjligheten att återfå det stulna.
Ridderstapet och Aoeln, enligt ProtocollsUtdrag d. is bennessig yttrat, akt, såsom förutgående wilkor för grunderne till den Allmänna Bemillningens fördelning, (öfwer hwilka grunder och fördelning Utskottet stall inkomma med förslag, sedan Bemillningens belopp blifmit af Riksens Ständer bestämd), nu antaga, at hwarje Swenst Jnnewänare kommer alt antingen i etc mist progressivt förhäilande för behållen inkomst, eller genom sär. stild för person, egendom, näring, embete, syssla m. m. medelst en fä kallad Minimi afgift, utgöra den Bevillning, som ä honom, efter ettdera af besia Taxeringssätt, högst belöper; men emot BewillningsUtflot-ets förslag i afseende pä hjelsma tillämpningen, såsom Maximi och Minimi afgifternes graderingar, caraeters-afgifter, missa personers fritagande m. m., förbehöll sig Siandet a-tt i nästa eller framdeles blifwande plena fa göra de anmärkningar, hwartill omständigheterna kunna föranleda. Härom skulle de Nesp. MedStänden, samt BewillningsUtstottet wördsamt och manligen underrätt tas. Ut supra. blx krotocollo lil. ?eteiblon. S. D. Den 4 November. 357 S. D. Ståndet hade remitterat: Till Högloft. StatSUtskottet. i:o Ett Memorial af Herrar L. lä. Santesson och violas lVlalm, angående enahanda salt till återbetalning af de försträckninyar, som Staten i siftledne Martti mänad af älstiliige medborgare cmottagit. L:v Dito af Herr Radman Daniel lMrancl, rörande ändring i den författning, som älägger Stockholm, Götheborg och Gefle a t för utrikes gående »varor erlägga flora Sjötulls-afgiften uti waxlar pä Hamburg efter wist cours. Till BewillmngsUtftottet. Herr Daniel LMranäs förenämnde Memorial; och skulle de Resp. McdSlanden wördsamt och manligen härom underrättas.
Sedan i 35 §. allmänna Bolag blifvit bevillning ålagd genom föreskrifven afgift å utdelningen, följer deraf, att vidare bevillning ej kan påföras de synbara tillhörigheterne under dessa Bolag, såsom redan beskattade. Af sådan anledning skall jemväl bevillning afkortas, enär, till vinnande af säkerhet och reda för Statens inkomster, bevillning måst erläggas af hem o 00 man, verk och lägenheter, som Rikets Academier tillhöra, 1 den mon det behörigen styrkes, att inkomsten deraf är anslagen och verkligen utgår till lön för vederbörande Embets och Tjenstemän och således, enligt 2 §. af denna stadga, redan blifvit beskattad. §. 147. De af allmogen, som ej ega eller bruka mer, än ett fjerdedels hemman och derunder, så vida värdet deraf icke öfverstiger Ett tusende R:dr; torpare, gerningsmän, inhyseshjon, bruksoch fabriks-arbetare å landet, arbetskarlar samt fiskare på landet, fiskare och sådane torftige personer i städerne, sorn ej äro borgare, så väl sorn förenämnde personers enkor, samt gemenskapens hustrur och enkor skola, enär de hafva fyra barn och derutöfver af ett eller flere giften, under femton år, i den ålagde bevillningen njuta ett afdrag af fyra skillingar för hvarje barn, hvarjemte de för mantalspenningar äro frikallade. Häradsskrifvvarén upptage sådana minderåriga barn i mantalslängd till namn, födelseår och äfven födelsedag för det äldsta af de minderårige, samt utföre i de 2:ne tillökta columner främst deras antal, som få eftergift på nämnde grund för mantals-penningar, och dernäst de barns Bil. till Bevillnings-ZJtskoltets Bctdnknnde, N.-o 11. gi anlal, flir hvilka be v i J111 i 11 gs-a fel 1 aget ålujutes, du mantals-längden kommer alt ligga till grund för afkortningen.
Betänkande angående yrkad ändring i Kongl. Förordningarne af 1813 om fylleri oell dryckenskap, samt af 1815 i hvad den angår laga Domstol för oloflig Bränvinsförsäljning. P. 114* — om LagUtskottets sednare Betänkanden: 1) om upphäfvande af Nedre och Öfre BorgRätterne, samt RiksmarskalksEmbetets befattning med skuldfordringsmål; 2) angående skyldighet för Häradshöfdingarne alt vid Tingens slut meddela Presterskapet HäradsRättens Beslut, angående dem, som för Jbegångne förbrytelser blifvit tilltalade och sakfälde, eller under framtiden stälde, jemte Saköres-Extracter. P. 114* — om LagUtskottets sednare Betänkande om tiden, inom hvilken hinder för lysning till äktenskap böra anmälas och styrkas. P. 114- — om LagUtskottets sednare Betänkande, angående Bestämmande af viss grund för Fastigheters värde vid Bouppteckningar. P. 115. — om StatsUtskottets memoria], med de rörande StatsRegleringen affattade Betänkanden, jemte en Tabell öfver StatsVerket. P. 209. — om nedannämnde Betänkanden: från Statsutskottet om StatsVerkets tillstånd och behof under RiksStatens första HufvudTittel; från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet: 1) om skyldighet för Pastorer, att årligen till vederbörande Lands - 375 Contoir och Consistorium insända Utdrag af Kyrko-böckerne öfver födde och döde personer; 2) om anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående länrpeligaste tiden för tjenstehjons flyttning.
Skrifvelse, IV.o 2^2, Transport 3,346,320: belopp, och nedsättning i de å kronans ifrågavarande lägenheter utfäste arrenden är att förvänta genom tillämpning af Kongl, kungörelsen den 17 Juli 1847, angående åtskilliga förändrade föreskrifter vid utarrendering af Kungsoch Kungs-ladugårdar samt andra kronolägenheter, hvaraf arrenden till statsverket ingå, hafva Rikets Ständer ansett någon förhöjning uti denna inkomsttitel icke kunna påräknas, samt derföre bibehållit densamma vid enahanda belopp, som vid sednaste slatsregleringen blifvit upptaget, elier i penningar r:dr 23,000: och i spaninål, 14,500 tunnor ä 6 r:dr tumum 87,000: lla0()(): 6:0 Silfvertionde, Myntarelön och Slagskatt. Då denna inkomst under åren 1841 —1845 utgjort i medeltal 10,156 r:dr, har densamma blifvit oförändrad upptagen till 10,000: 7:0 Kopparränta, Under förutsättning af bifall till den uti serskild nådig proposition gjorda framställning 0111 nedsättning i den för koppartillverkningen vid Stora Kopparberget utgående ränta från hvart 10:de till hvart 30:de skeppund, emot upphörande af vissa bergslaget förunnade förmåner, har E. K. M. föreslagit kopparräntans beräkning till endast 220 sk#, utgörande, efter ett jemväl i nåder föreslaget pris af 130 r:dr skeppundet, 28,600 r.dr; men då Rikets Ständer, af skäl, som innefattas i deras under den 4 sistl.
Maj:t pröfvar skäligt bestämma, jemväl till företagets fullbordande bidraga antingen genom kontant tillskott eller med materialier och arbete. I annat fäll beror af Kongl. Maj:t att inställa utbetalningen af de beviljade medlen; 12:o, vid alla med statsbidrag i större eller mindre mån understödda arbeten böra företrädesvis, der sig göra låter, tjenstoch sysslolösa personer användas ; 13:o, de arbetsföretag, för hvilkas utförande allmänna medel under denna riksdag äro beviljade, böra sednast under loppet af år 1865 påbörjas; kommande hvad Rikets Ständer nu anvisat för de vid sagde års utgång icke påbörjade arbeten att reserveras till Rikets Ständers disposition; 14:o, för utbekomna låneunderstöd till sjösänkningar och myrutdikningar eller andra vattenaftappningsföretag bör, efter tre års förlopp från slutet af det år, hvarunder lånemedlen från Riksgälds-kontoret först utbekommits, årligen erläggas åtta procent å hela den lyftade lånesumman, hvaraf räntan godtgöres efter fem för hundra af obetalda kapitalbeloppet, och det öfriga utgör afbetalning derå. I afseende på sättet och ansvarigheten för dessa inbetalningars verkställande lända ofvan åberopade Kongl. Kungörelser af den 13 Juni 1845 och den 3 November 1848 till efterrättelse; Stats-Utskottets Memorial N:o 320. 29 15:o, för andra, till vissa företags befrämjande beviljade, lån skola i alla de fall, der ej särskildt blifvit annorlunda föreskrifvet, årligen, efter slutet af det år, hvarunder lånemedlen utbekommits, erläggas sex procent af hela den lyftade lånesumman, hvarigenom räntan godtgöres efter fyra för hundra utaf öbetalda kapitalbeloppet, och utgör det öfriga afbetalning å detsamma. Dock, som särskild årlig ränteliqvid ej behöfver verkställas, kommer någon föreskrift derom icke att i skuldförbindelsen intagas, utan bör låntagaren endast förbinda sig att under den tid, som åtgår för det erhållna lånets fulla återbetalning, före hvarje års slut erlägga sex procent å lånets ursprungliga belopp.
Emellertid har Utsk:t på denna grund byggt det påståendet, att linierna Stockholm-Tenhult-Lagadalen-Malmö och Stockbolm-Nässjö-Malmö blifva ungefärligen lika långa. Vidare kommer man till förhållanderne med folkmängden. Oen 25 A pr ft e. m. Utsk:t reducerar så mycket som möjligt komitéens beräkningar; men, oaktadt alla reduceringar, återstå dock till förmån för Nässjölinien omkring 900 personer mer per mil jernväg. Utsk:t anser visserligen detta antal vara ganska obetydligt; och detta må vara en sanning; men hela landet Småland är i allmänhet föga befolkadt, oell man kan med bestämdhet förutse, att de ekonomiska resultaterna af en jernvägsanläggning derstädes skola blifva dåliga; men i alla fall skola de blifva mindre dåliga på Nässjö-linien än på Laga-linien, ty den förra har ändock en öfvervägande befolkning af 900 personer per mil jernväg. Då säger emellertid Ftsk:t, att om man undersöker dessa personers verkan på trafiken, skall man finna, att den alldeles icke blir så stor, som man antager. Det är likväl att märka, att trafiken bestämmes icke endast af den större folkmängden, utan äfven af den större rörelsen, af de flera anledningarne att resa eller att trafikera, och i detta afseende har man en upgift, som talar till fördel för Nässjö-linien, Då Ekon.Ftskd. vid sednaste riksdag sysselsatte sig med skjutsfrågan, så infordrades uplysningar öfver antalet skjutshästar, som på olika orter inom landet utgått. Man fann då, att under år 1855 2,100 hästar utgått från de gästgifvaregåidar, som ligga på Nässjö-linien, men deremot för samma år blott 1,335 st. på Laga-linien. Detta visar således en betydligt större trafik (50 proc.) på den förra än på den sednare linien. Man talar vidare om arealen af odlad jord på ömse sidor om de båda linierna. Det är erkändt, att arealen är större, ehuru icke särdeles betydligt, på Nässjö-linien.
Den export, som redan för närvarande eger rum från Höganäs hamn, är äfven ganska betydlig, och har, enligt Tull-slalionens uppgift, för år 1840 uppgått till 53,66o tunnor stenkol, 432,375 stycken murtegel, 99,5oö stycken taktegel, 2,990 tunnor eldfast lera, 31,966 stycken lerkärl och 5,3o5 stycken sockerformar; och under loppet af samma år hafva dels ankommit dels afgått 8a3 öppna och 4^7 däckade båtar samt 286 fartyg, hvaraf 12 öfver 3o läster. Härförutan har Utskottet ock förskaffat sig upplysning, rörande de strandningar, som under nämnde år inträffat vid Höganäs Tull-station, och dervid inhemtat, att sådant inträffat med icke mindre än 3:ne briggar och 1 jakt, hvilka likväl genom biträde af Höganäs och Lerbergets strandsittare kommit af grund och afseglat lill Elseneur för att repareras. På grund häraf och då inom trenne Riks-Slåad anslag för dessa hamn-anläggningar blifvit yrkadt, har Utskottet, med frånträdande af sitt förra yttrande, funnit sig böra tillstyrka Rikets Ständer att bevilja de dertill erforderliga Slals-Utskottcts Ullålande N:0 435, Litt, C, 45 anslag, nemligen för Höganäs 191,000 R:dr och för Svinebodan 76,000 R:dr, under vilkor, att erforderligt eldfast tegel till hamnbyggnaden vid Höganäs bör af dervarande Slenkolsverks-Bolag kostnadsfritt lemnäs. 34:o Hvad Utskottet hemställt, i fråga om iståndsättandet af Landskrona hamn, har af Ridderskapet och Adeln blifvit lemnadt utan anmärkning och af Bonde-Ståndet bifallet. Deremot hafva Ledamöter af PresteSlåndet yrkat, alt anslag mätte beviljas lill Kongl.