Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om detta stadgande hade gällt redan vid förra riksdagen, så hade det visserligen varit gynsamt för mig och andra, som önskade att inga jernvägar ännu måtte i vårt land på Statens bekostnad anläggas; ty då hade frågor om anslag dertill genom Presteoeh BondeShs gensträfvighet förfallit. Men i allmänhet anser jag ett sådant stadgande ingalunda båtande, utan tverlom ganska äfventyrligt. Då man vid förra riksdagen i PresteSt. frågade hvarföre ej |:delars flertal fordrades, så väl för afslag sorn bifall: så svarades af en Const.Ulsk:s medlem, att stadgandet tillkommit för att behaga Borgareoch BondeShn. Sådant lyckades icke då, men sedan ändring blifvit gjord har BorgareSt. antagit förslaget. Det är sagdt, att man genom förslagets antagande skulle slippa StatsUtsk:s förstärkning och lotteriet derstädes med den atlagda sedeln. Att man undgår förstärkta Etsk. är sanni; men lottning 80 Den 15 Februari f. m. slipper man derför icke. Om t. ex. vid en anslagsfrågas afgörande i Riksnämnden, minst 76 ledamöter stanna mot 75 eller mest 150 mot 149, så är icke § pluralitet vunnen, utan frågan skall hänskjntas till de särskildta Stånden. Om dessa i besluten stanna 2 emot 2 så förfaller frågan, eller i mål som icke kunna förfalla, gäller de 2 Stånds mening, hvilken instämmer med Riksnämndens förut fattade beslut. De 76 eller de 150 ledamöternas beslut varder således R. Stars. Men i båda fallen, Itaisegren vunnits genom den i Riksnämnden aflagda sedeln, och lotteriet dermed har afgjort beslutet. Enda skillnaden är, att afgörandet framdeles skulle gä i bakslag, till det beslut,- som nämnden förut fattat. I sådant fall är mera lill befarandes, att det ändteliga beslutet blefve förhasiadt, än det för närvarande är, ty nu liar man först pröfva! saken i de särskildta Stånden och får ytterligare besinningstid, innan den skall i förstärkta StatslJlsk. afgöras.
Jag fruktår ännu, att en Beredning, wald af Riksens Ständer, skall oagtadt alla de fördämningar genom hwilka mai: skulle wilja förekomma desi sträfwande tillen emot Grundlagens Esprit stridande inflytelse, likwäl antiNgtN steg för steg winna den, eller och förfalla till wanmakt och owerksamhet. Blir förcmälct för desi bemödande, attblottstaffa upgifter, eller ämnen för blifwande Ständers rådplägning öfwer Zuridifla eller Oeconomista fragok, sa stende man böra hoppas, att denna angelägenhet, under en wis Regering bestörjcs och wärdas genom de Embetsman, hwilka omsorgen om sädane ärende: äliggcr. L ch att den en,- ski dta omtankan i alla fall, under tet hos ost nu antagna Regeringssättet, stall harwid lemna troget och nitiskt biträde. Skulle äter afsigten wara, att lika som Vereda eller rigla Opinionen, och derigenom i förwäg sörwista ost om mogna och fullt sammanhängande beslut; fä wägar jag tro, att Opinionen bäst och säkrast, fanste cndasi bercdes genom Tryckfrihet, och att den aldrig bör rigta» genom nägon skags vffentelig och stadgad Corps, mer c-ermindre talrik. För en Corps är smärt kanffc omöjcligt, rttt i längden bibehålla sig fullkomligen fri frän all skags ensidighet, och om den ar authoriserad, ware sig af werkställande magten elier af dcn Lagstiftande, alt i nägon mon leda tankcsadet, wantar jag af bensamma mera hinter än gagn för uplysningcn. Dä Nationen är säker, att ätminstone hwarf Acke är se sina Representanter samlade, stall upmärksamhetcn noz wändas till de ämnen, som n id Riksmöten förekomma, och uplpsande forskningar öfwer dem helt wistt anställas.
Likaledes åberopar jag mina vid Belänkandet N:o 12, afgifna reservationer mot förslagen, att ofvannämnde afgift ej skall debiteras förrj än vid fjUda 18 årj samt att af giften enligt st:dra Art. för arbetsfolk, som ej äro i år stjenstj skall borttagas.’’ Herr Prosten Svedelius reserverade sig mot besluten: 1:0 att nedsätta skydds-afgiften enligt 1 §.; 2:0 att borttaga den uti i5 §. af förslaget vid Betänkandet N:o 12, med gifna befrielse från bevillning för spisqvarter, der jemte mat endast porter, öl och svagdricka hålles till salu. Af Herr Prosten Hallbeck: ”Uti Utskoltets förslag om förändring af Man tals-Corn missionens sammansättning, har jag ej kunnat instämma, dels emedan jag anser det icke vara öfverensstämmande med föreskriften uti den ännu gällande 1812 års Kongl. Föiordningen om mantalsoch skaltskrifningarne i Riket, dels emedan jag ej finnér della beslut leda till något ändamål. Vid mantalsskrifningarne, såsom de hittills blifvit förrättade, meddela Pastor och närvarande socknemän nödiga upplysningar, och om personer derefter emot någons vilja uteslutas eller antecknas, så eger den missnöjde alt bos Konungens Befallningshafvande anföra besvär, hvarefter, sedan församlingen, sorn frågan angår, å sockenstämma blifvit hörd, ärendet i laga ordning afgöres. Någon annan procedur kan väl icke nu ega rum, i händelse den föreslagna förändringen skulle antagas. Jag vet således icke, hvad med densamma skulle kunna vinnas.” Herr Prosten Sylwan reserverar sig emot besluten: i :o om skydds-afjltens nedsättning; 2:0 om Centonal-afgiflens fortfarande; och 3:o att Landshöfdingarne hädanefter icke skola ega rösträttighet uti Pröfnings-Comitéerne.
Den 4 Januari. häfvande beröfvat ätterna förmågan att låta sina hufvudman och representanter vara slödda pä den jordegendom, söm, oberoende af alla arfslagar, förblir på samma hand och med sjelfskrifvenheten förenar det för en representant lika vigtiga besittande af större jordegendom, hvilket grundar oberoendet. Genom den sednast antagna arfslagen kommer R. o. Ad:s förmögenhet ännu ytterligare att splittras. När sä många garantier för Adelns förmåga att representera, lid efter annan hafva försvunnit, bör man icke då vara betänkt på att uprätla andra i deras ställe? Bör icke den adelsman, som är Svenska folkets representant, lemna Svenska nationen en borgen att han är värdig det yppersta medborgerliga förtroende? Bör icke just sjelfskrifvenheten förmå den sjelfskrifna Svenska Adeln att stifta sådana lagar, som icke tillåta någon, sorn är ovärdig att vara Svenska folkets representant, representera samma folk? Jag skulle önska att Utsk. föreslog inskränkningar i sjelfskrifvenheten. Sjelfskrifvenheten bör läggas lill grund för representationsrätten men dess utöfvande inskränkas till de personer som lemna någon slags borgen alt de uro i stånd att utöfva representantkallet. 1 besutenheten och innehafvande af embete anser jag dessa garantier böra sökas. Men skulle Utsk. anse lämpligare att föreslå väl organiserade val vill jag icke lägga mig deremot. Allt detta öfverlemnar jag åt Utsk:s mognade omdöme. Slutligen ber jag att få nämna, att jag både tror och hoppas, att i en mer eller mindre aflägsen framtid den dag skall komma, då nationens seder skola blifva så republikanskt rena och den politiska uplysningen så allmänt spridd, alt R. o. Ad. både bör och kan afsäga sig sin representationsrätt, såsom eget Stånd; men då den dag kommer, må samtid kunna vittna att icke ensamt minnets glans frän de tider, då Svenska Adeln med Oxenstjerna i spetsen styrde Sverige och skiftade öden ut åt Europa, att icke ensamt minnets glans då strålade från Sveriges R. o. Ad. Frih. Raab: Hr Brakel har visserligen nu gifvit någon närmare uttydning af sin motion; men icke upgifvit något bestämdt förslag.
Cederström, Jacob: Jag anhåller att PresteSt;s prot.utdr. om föregående betänk. rör:de samtliga voter:spropositionerna, måtte blifva uppläst, på det man må få se, huruvida Utsk:s uppfattning af 3 Stånds beslut ora voter:spropos:n är riktig. Undert. Ridd.Secret. upplyste, att voter:s-proposilionerna i i3:de punkten blifvit gillade af PresteStåndet. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ville till pröfning upptaga de i i3:de punkten föreslagna votertspropositioner. Ropades ja. Hr Frih. o. Landtm, fästade uppmärksamheten derpå, att den ena contra-propostn förfallit genom BorgareSt:s bifall å den till Ståndet gjorda inbjudning, hvarföre blott den ena voterts-propostn behöfde af R. o. Ad. pröfvas, nemi. den som innehölle hufvudsaken samt i:sta alternativet. Denna voter:s-propos. blef derefter utur utlåt. N:o 3ot uppläst. Frih. Cederström: Jag för min del skulle tro det vara rättast, ora R. o. Ad. skulle helt enkelt lägga delta till handlingarna, då, enligt Utsk:s betänk. N:o 345, frågan genom 3 Stånds beslut är afgjord, oell således fråga derom icke kan uppstå enligt §:n Riksd.Ordn. samt sålunda R. o. Ad. befrias från att biträda frågan om sådana villkor, som af Ståndet icke ansetts t jen Ii ga. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade gilla Utsk:s ifrågavar. förslag till voter:s-proposition. Hr von Hartmansdorff: Enär 3 Stånd redan hafva afgjort huru dessa voter:s-propositioner skola vara beskaffade, så hemställer jag vördsamt, om någon annan åtgärd af H. Ståndet bör vidtagas, än alt antingen, såsom Frih.
Hr Stjerngranats yttnde, att det hade varit bättre om man utnämnt flere StadsRåd och till dem öfverlemnat de ärender, som nu skulle 198 Den 12 Juli f. m. af Reg.-R:n behandlas, så tror jag detta vara ganska riktigt, och att det skulle hafva varit högst nyttigt, men som frågan nu står fruktar jag att det icke kan blifva R. St:s beslut och vid sådant förhållande tror jag det icke vara möjligt att åstadkomma en återremiss, innefattande en R. o. Ad. tanke i sådan syftning. Således och då det är allmänt kändt, att Regeringen är öfverhopad af en mängd göromål, som till en stor del äro obetydliga och icke borde af Regeringen behandlas, så vill jag för att förekomma ett större ondt heldre hafva detta förslag än intet. Derföre, och ehuru jag i många delar är med detta förslag mycket missbelåten, är jag likväl tacksam emot Konst.-Utsk. derföre att det har dermed framkommit. Det är visserligen sant att Regeringsmakten skulle genom detta förslags antagande blifva till en viss grad paralyserad, men jag tror att den för uärvar:de är det i ännu högre grad, då den måste sysselsätta sig med en mängd småsaker, som hindrar den ifrån att söka ett vigtigare mål för sin verksamhet. För att förekomma att detta förhållande icke längre måtte fortgå, tager jag mig friheten att anhålla om propos. derå, att delta förslag måtte blifva hvilande till nästa riksdag, då det blir tillfälle att närmare betänka detsamma. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anser mig böra någorledes fullständigt yttra mina tankar om detta ämne, samt anhåller derföre att R. o. Ad. måtte ursäkta om jag kommer att upprepa ett eller annat af de skäl föregående talare redan anfört mot detta förslags duglighet och antaglighet. Första frågan är naturligtvis den, huruvida någon minskning i de ärenden, hvilkas afgörande för närvande tillhör Konungen, verkligen behöfves? Denna fråga besvarar jag, för min del, visserligen med Ja, men egentligen med afseende på Stats-Rådets ledamöter, förnämligast Dep.-Cheferne. Nästa frågan blifver den: är det af Utsk:t föreslagna sättet att införa ändring, antagligt eller icke?
Då jag, för min del, anser OeconomiasUtskottet fullständigt hafva utvecklat de skäl, hvilka ådagalägga nyttan af en fortfarande fri Bränvinsbränning, vill jag icke vidare uppehålla Ridderskapet och Adeln, utan endast hos Herr Grefven och LandtMarskalken ödmjukast anhålla om Proposition till bifall af Utskottets ifrågavarande Betänkande, , Många yttrade härtill deras bifall. Herr af Brinckmanj Gustaf , uppläste följande: - Det Ärende, sorn nu är under Högloft. Ridderskapets och Adelns Öfverläggning, äger ett så betydligt inflytande på Landets väl, att det påkallar yttersta uppmärksamhet. Under det att några Provincers anmärkta öfverflödiga Bränvinstillverkning och andras locale förhållanden, förorsakar ett stigande pris på Spannmål, och vållat farhåga för bristande tillgång på denna Nödvändighetsvara; kunna Rikets Södra Landskaper icke ens göra sig begrepp om rättvisan i de uppoffringar, som vilja dem påbördas, af den rätt och frihet Konung och Ständer dem försäkrat, att få använda deras, genom omtanka och möda, förvärfvade Jordproducter, till en förädling, sorn icke allenast är nyttig, utan äfven alldeles oumgängelig, både till deras bergning och lill de dryga utgifter af alla slag, som dem åligga. — De kunna icke inse, hvartill de högst kännbara förluster, som de härigenom finge ärfara, hvartill det deraf ofelbara trångmål skulle för de norra Landsorterne vara gagnelige, i en Årstid, som gör all undsättning, på så långt afstånd omöjlig. Hvarföre de skola nödsakas använda deras till nödig inkomst anslagne förråd af Potatoes och Spannmål, endast för att lifnära de Ladugårdar, som de med tillförsigt till Oeconomiske Författningars bestånd inrättat. — Ett ändamål, som eljest med blotta Dranken kunnat uppfyllas — utan alt ändå minsta nytta af hvad de härpå förlora, kan deras behöfvande Landsmän tillskyndas. Den 24 Januarii.
SUBEE, besvär att svara, som ej ha samma mening. Diskretion hederssak. Svar torde sändas förtroendefullt under märNervo. Konstitutionella sjukdomar, ket » G o d karaktär », adr. Sveg. LTypnolisk behandling vid lämpl. fall. [1850] Panorama international, Observera! De, som bekommit profver eller direkt önska rekvirera af torde skrifva inom den 4 maj; därefter höjes priset till 45 öre meter. Pr post expedieras endast mot förskottslikvid. Adr. : J. E. Sandierg, Schéelegatan 24, Stockholm. [1857] Eiffeltyget, Hamngatan 18 B, 1 tr. upp. (bredvid Svea-Salen) Denna vecka: ILdra serien af Nästa vecka: I:sta serien af Entré 30 öre, barn 20 öre. Abonnementskort, gällande för 8 besökj kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nytt program. Italien. Algier. [1857] Ledning för hemstudier inom olika genom Fredrika BreLedningen innefattar: lemnas Att bort aga bläckfläckar ur trä. Det ämnen merförbundet. bästa medlet härtill är svafvelsyra. Man tillagar en blandning af / del koncentrerad svafvels} ' ra och 2 delar vatten, skurar fläcken duktigt med sand och vatten, häller därefter något af denna blandning därpå och gnider, tills fläcken är borta. För att borttaga syBomullspå Vexelkontoret, Skeppsbron 36, Stockholm. Pris pr kontant 28 kronor. Obligationerna säljas äfven på månatliga afbetalningar på följ. Hemstudier. Bohaget. dito lösa kjolar, Morgon-Rockar fr. 3,so st. fl. större belopp kunna vinnas genom k ö p af Att til aga hjärna på ryskt sätt. Flere svin-, fåroch kalfhjärnor få några timmar ligga i kallt vatten, hvarefter de läggas i kokande vatten, åter afkylas, befrias från alla hinnor och ådror och sönderpressas med en sked.
Emot Utskottets beslut att tillstyrka borttagandet af det utaf Utskottet i Betänkandet N:o 57 föreslagna sätt för beräkningen af Filial-bankernes kreditiv: af Herr af Geijerstam, C., som ansett den härom i punkten 53 af nyssberörde Betänkande meddelade, af Ridderskapet och Adeln redan gillade, föreskrift böra bifallas; af Herr Riks-arkivarien Nordström och Herr Cramér. Emot Utskottets tillstyrkande att lill Bankens Reserv-fond mätte öfverflyttas ilen frän och med 1857 års början influtna och vidare inflytande Bankovinst: af Herr Hesselgren. Herr Danielsson har begärt att få antecknadt, det lian icke i ärendets behandling hos Utskottet deltagit. Uanko-VtskoUels Memorial IS':o 49. 21 Hf:o 4®. Anli. till Exp.-Utsk. d. 4 Sepl. 1857, kl. 1 e. m. Memorial, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Utlåtandet JS:o 38, med förslag till vissa förändrade föreskrifter, angående Bankens k exlings-kassa och Depositions-rörelse. Uti ingressen till berörde Utlåtande N:o 38 hade Utskottet anmält, bland annat, att Utskottet, som genomgått och granskat samtlige i 5:te Artikeln af nu gällande Banko-Reglemente, under §§:na 94—135 meddelade stadganden, hvilka angå Yexlings-kassaoch Depositions-rörelsen, dervid ansett de af nämnda §§, som icke blifvit i Utlåtandet särskildt vidrörde, böra i utfärdande Bankoreglemente bibehållas oförändrade.
M 87, i anledning af motion om upprättande af nytt sammandrag af de författningar m. m., som årligen böra från predikstolarne i rikets kyrkor uppläsas. Bifölls; samt Memorial M 88, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande M 77, rörande väckta motioner om ändring i Kongl. Förordningen den Ii Juli 1862, angående allmänt ordnande af presterskapets löneinkomster; och M 89, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JVS 80, angående motioner om ändringar i Kongl. Förordningarne den 21 Mars 1862, om kommunalstyrelse på landet, om kommunalstyrelse i stad och om landsting. Ståndet, som lät bero vid de öfriga Riks-Ståndens beslut rörande Betänkandena N:ris 77 och 80, lade sistnämnda båda Memorial till handlingarne. S. D. Föredrogos Stats-Utskottets nedannämnda Memorial: M 83, i anledning af erhållna återremisser å tvänne i Memorialet M 69 föreslagna voteringspropositioner, som godkändes. M 84, med förslag till voteringsproposition, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om godtgörandet af kostnader vid laga skifte å boställe. 310 Prot.-Utdrag den 17 ock 18 Maj 1866. Med afslag å hvad i den uppställda voteringspropositionen finnes intaget, i fråga om ecklesiastika boställen, återremitterade Ståndet voteringspropositionen i öfrigt, för erhållande af den förändrade lydelse, ofvannämnda beslut förutsatte. JVS 85, rörande Rikets Ständers skiljaktiga beslut i fråga om påbyggnad och förändring af Rikets Ständers och f. d. Hebbeska husen. Memorialet lades till handlingarne. S. D. Föredrogos Banko-Utskottets nedannämnda Memorial: jyi 24, med förslag till en voteringsproposition, som godkändes; och M 25, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Betänkandet M 20, med förslag rörande föreskrifterna i 6:te och 7:de artiklarne af Banko-reglementet. 1 punkten.
Pr, V Band, S 1£4 Ben 11 Junit f. rhk så långe ej minsta tidsförloppet^ emellan sista kungörelsedagen och Tinget faststälJes; såsom orden nu lyda , finnes intet hinder för den , som ville tillställa, att stämningar i hufvudstadens Tidningar infördes tre dagar å råd, då Tinget i en Provins börjades den fjerde. En sådan stämningsmethod vore likväl en offent"* lig gjord redicul af både lag och lagstiftare. Sjelfva nyttan af hela anstalten om ser-** skilt instämmande genom allmänna Tidningar af de personer, hvars ägande inteckningar skola dödas, synes mig vara tvifvel underkastad. Det har blifvit föreslaget , att kungöra de dödade säkerhefspapperens beskaffenhet, sedan dödandet skedt, till allmänhetens åtvarning. Samma ändamål har Lagutskottet ansett kunna vinnas genom den af det föreslagne åtgärd. Men med rätta kan sägas, och har äfven i reservationen blifvit anfördt, att vådan för sådana ogiltiga documenters fortfarande gångbarhet och bedrägliga öfverlåtande, icke undvikes, utan genom en anstallt, hvarigenom ett tecken biir på sjelfva hufvud-documentet sattj som tydligen utvisar, att emottagaren skall taga sig till vara. Jag hemställer, om ej för den dass af händelser, hvarigenom de flästa sådana ogiltiga papper uppstår, en dylik påteckningsanstalt redan finnes; alla så väl inteck-* mde som ointecknade skuldebref, skola nemli* g n vid concurser uppvisas i hufvudskrift till bevakning. Denna påskrift, i synnerhet om noga tillsyn blefve hållen, att den aldrig skedde å sådane ställen på papperet, hvilkas bort - Den i i Jiiiiii f ni. ii5 klippande kati döljas, innehål ler efter mintanka en aldeles tillråekelig åtvarning till allmän beten. Också lärer väl den erfarenhetssatts vara gdven, att äfven säkrä inteckningar, sedan blott orden: ”uppvist vid edgång till bevakning i Ni N. coocutstnål” finnas där* icke hafva någon löpande egenskap.
Jag blef särdeles öfverraskad utaf Gr. Sparres yttrande, ty för några år sedan, då det var fråga om qvinnans myndighet, yttrade han sig i alldeles motsatt riktning. Den 30 September 1857 yttrade samme Gr. Sparre: »Jag finner ej någon varsamhet, i afseende å borgensförbindelser m. m. iakttagna i K. Propos. Deremot finnes K. M. hafva gjort undantag i afseende å giftomannarätt. Om i något fall frihet borde qvinnan tillerkännas, så vore det vid valet af make. Der skulle jag vilja medgifva henne en rätt, som ofta nog utöfvas hårdt eller obilligt. Sällan tror jag att han orätt bedömer dens ekonomiska ställning, som söker vinna hans dotters hand, men ofta tror jag att han af öfverdrifven försigtighet, eller af denna vanliga anspråksfullhet hos fäder, som är så väl känd, orätt bedöinmer den, som hennes hjerta valt. I detta afseende eger qvinnan en ganska fin instinkt, hvarför vådorna torde i det fallet vara mindre än i många andra » I dessa ord af Gr. Sparre instämmer jag fullkomligt, men deremot förundrar det mig högeligen att han i dag yttrat att myndigheten kan medgifvas, men giltomannarätten bör bibehållas. Man har vidare såsom skäl emot förslaget anfört, att en bedragare skulle kunna lura sig till en qvinnas hjerta. Detta kan tyvärr icke civillagen förhindra, och det exempel, som anfördes, är just ett .bevis härpå. Den omtalade bedragaren lurade nemi. icke allenast dottren, utan äfven lädren, och således var den giftomannarätt, som denna sednare hade, icke al ringaste gagn; men hvad som hjelper i sådana alseenden, det är kriminallagen, och vår lag straffar bedragare. Afven har man lagt mycken vigt på att qvinnan skulle enligt förslaget sjelf upprätta äktenskapsförord, och man har påstått att hennes finkänslighet skulle förbjuda henne ett sådant iakttagande af sin rätt, hvilket ock var det enda skyddsmedel hon egde. Frih.
Majit den 27 April 1840 i nåder förklarat sig vilja vara betänkt på beredandet af de till brons framtida ombyggnad erforderliga medel, samt, vid slikt förhållande, liäradsboerna icke kunna anses vara till uppoffringar för detta brobyggnadsoch deraf föranledda väganläggnings-företag beredde, hvadan det af Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader väckta förslag om lmradsboernes åläggande att med en tredjedel af vägbyggnads-kostnaden deri deltaga, äfvensom att arbetet borde genom en af dem vald Arbets-direktion utföras, icke synes vara lämpligt, vill Kongl. Majit, — som anser ifrågavarande brobyggnad och dertill hörande väganläggning böra i sin helhet med statsmedel åstadkommas genom bemälde Styrelses försorg, — med fästadt afseende å den större varaktighet, som en bro af jern erbjuder, härmed i nåder föreslå Rikets Ständer att, på sätt i Kongl. Majits nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof redan tagits i beräkning, till ifrågavarande allmänna arbetens utfö - 20 Kungl. Maj:ts Nåd. Proposition JY; 44. rande bevilja en summa af Femtiotvåtusen Etthundra R:dr, samt att, med afseende å förliandenvarande fara för brons rasande, hela anslaget må anvisas till utgående under loppet af år 1864. Sedan brobyggnaden blifvit fullbordad och efter behörig afsyning godkänd, bör, med afseende å den framtida obetydliga underhållskostnaden, hinder icke möta för dennas bestridande af Asunda häradsboer, om hvilkas förpligtande härtill, derest de icke godvilligt sig sådant åtaga, Kongl. Maj:t anser talan böra på föranstaltande af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet i laga ordning väckas; hvarjemte Kongl. Maj:t, med afseende å det hinder för trafiken, som genom den nuvarande bropenningeuppbörden uppstår, för Sin del finner lämpligast vara att vid arrendetidens slut, midfastan 1873, densamma, i hvad fall som helst, kommer att upphöra.