Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Eetcinkanclen. 333 bäst och lass, för att springa till UppbördsContoiret, der icke alltid är ledigt emottaga afgiften, hvilken äfven, i vissa fall, ej kan. Stipuleras, t. ex. då Bonden ej hemma kunnat väga den vara, han medförer. Utskottet har, till dessa frågors behöriga utredande, granskat de nu gällande äldre och nyare stadganden och författningar i samma ämne, och deraf inhemlat, att uppbärandet af mätarepenningar är en rättighet, som blifvit Städerna tillagd redan på röootalet, genom flera Kongl, Resolutioner och RiksdagsBeslut, hvaraf må nämnas Kongl. Resolutionen den 10 Mars 1656, 5 §, 5 momentet; Kongl. Resolutionen på Adelns Besvär år 1668 §. 39, samt på Allmogens Besvär rfiSö §. 54* Stockholms Magistrats Taxor den 12 Julii 1630, samt den 28 Juli 1690 upptaga uti 6:te §. Mätarepenningar för Yed, Kol, Hö, Kalk, Bränkol och Krita; Och Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 5 Juni 1812 tili ÖfverStåthållare-Embetet stadgar uttryckeligen, att desse mätare-penningar skulle, efter sistnämnde' tid, ut gä under namn af Parm-, Bro-, Torgoch Pienhållnings-afgijt. Det upplyses således häraf, att samma, af Matts Ericsson öfverklagade, afgift icke är, enligt hans förmodat», någon i sednare tider skedd beskattning, utan har, såsom grundad på Stockholms Stads, tid efte“r annan, erhållna privilegier, från ålder ägt rum; på hvilken grund Kongl. Maj:t äfven, under den cy.de December sistlidet år, behagat afslå RiksdagsFullakägtiges för Allmogen från Stock» 336 Best), och Ekon, Utsli. Betäiihanden holms Län underdåniga anhållan om dess upphörande. Utskottet anser sig derjemte böra fästa Riksens Höglofl.
För närmare utredning af förhållandet med ifrågavarande lill Stora Kopparbergs Bergslag anvisade kol-räntor, får Utskottet anföra, att mantalsellerq varnt ull s-kolen, hvilka ursprungligen utgjort en efter gångbart pris till persedel förvandlad mantalspenningeeller fordom så kallad qvarnlullsafgift, samt efter fastställde olika grunder erläggas för hvarje mantalsskrifven person ibland den skatlskyldige allmogen uti vissa Fögderier af Stora Kopparbergs Län, skola, vid hvarje år skeende liqvidation, den praestationsskyldige allmogen af Bergslaget contant godlgöras till kolens fulla värde, efter årets markegång’, dock att från nämnde värde afdrages det belopp, som motsvarar bemälde allmoges mantalspenningar, för hvilkas inbetalning lill Stats-vet ket Bergslaget åligger gemensam ansvarighet. Hemmansränte-kolen åter, hvilka utgöras af skatte-allmogen i Kopparbergs, en del af NedanSi 1 juns och Näsgårds Fögderier, motsvara den på andra orter utgående hemmansi änte spanmålen och erläggas, i öfverensstämmelse med den så kallade kol-disposition, som af Kongl. Majits Befallningshafvande i Länet årligen uppgöres och deruti bestämmes, till hvilka hyttor kolen från vissa district skola levereras; varande Bergslaget gemensamt ansvarigt för erläggandet till Kongl. Majit och Kronan af ifrågavarande ränte-kols markegångsvärde. Med anledning af den utaf Fullmägtige vid 181 5 års Riksdag för allmogen i Kopparbergs, Säthers,Nedan-Siljans och Näsgårds Fögderier i underdånighet gjorda ansökning om befrielse för bemälde allmoge från skyldigheten alt utgöra manlalspenningarne medelst kol-leverering till Stora Kopparbergs IG Ståts-Utskottets Utlåtande, N.-o 45'9- Bergslag, liar Kongl. Majli, uli Nådigt Bref af den i Mars 1820, förklarat, alf, enär Slöra KopparBergslaget vid flere tillfällen erhållit
Uppå härefter framställd propos. lades förevar:de punkt till handlingarne med förklarande, att R. o. Ad. vidblef sitt i ämnet förut fattade beslut. 10:de punkten, innehållande förslag till allmänna räknesättet i handel och vandel äfvensom till utmynlning af silfver och koppar. Sedan Hr Gr. o. Landtm, låtit upläsa rubriken jemte Usta mom. af detta förslag, yttrade Frih. Palmstjerna: Utsk:s rubricering af det här förekommande förslaget förefaller mig något oegentlig. Ehuru jag visserligen icke vill vidröra Utsk:s sätt att behandla språket, kan jag likväl icke underlåta att fästa upmärksamhelen på användandet af ordet ”vandelDetta ord är nemi. mera begagnadt under en annan mening, än den det här skulle uttrycka. Man säger t. ex. en ”rättfärdig vandel” i detta lifvet, och hvad en sådan vandel egentligen har att göra med ett nytt räknesätt, kan jag icke inse; ty om man blott räknar rätt efter detta system, så inverkar det icke på någons vandel. Hvad för öfrigt sjelfva förslaget beträffar, så torde R. o. Ad. finna, att första punkten icke öfverensstämmer med R. o. Ad:s förut fattade beslut. Dess lydelse bör derföre blifva denna: ”l:o att, med fastställande af räkne-enheten till värde af en fjerdedels R:dr silfver, enl. Mynt-Ordn:n den 9 Maj 1835, denna räkne-enhet, motsvarande en R:dr r:gs eller 32 sk:r b:ko, benämnes Riksdaler riksmynt.” Gr. Den 19 Augusti f. m. 33 Gr. Lagerbjelke: Instämmande i hvad Frih. Palmstjerna yttrat, ang:de ingressen, får jag föreslå att den mätte erhålla följande lydelse: ”Förslag lill allmänna räknesättet, äfvensom lill ulmyntning af silfver och koppar.”
I Sammanhang härmed fa Riksens Ständer osmén Underdanigst rilikannagifwa DkraS fattade beslut, ak utfästa L ne belöningar, den ena af svo, den andra af 250 R dr, för dem, som uppgifwa d> t tjenligaste project kill reglering af arbetsk innom R ksts Hot Raster, Co stegler ock Styrelse Werk med afseende, r:o a en redig, driftig cch säker behandling af Arenderne, samt en enklare räkenskaps merhode; och 2 0 akt den pä enklaste särk och med inskränktaste an. kal ledamöter och' Bergning kunds astadkommaö ; börande desta förstag inlemnas till ofwanberörde Comité, arr der pröfwas och granskas same i sammanhang - 20 Den z Januarik. hang med Commttöeng yttrande deröfwer, tvld nasta Riksdag komma under skärskådande af Riksens Ständer, söm da öga akt tilldela den utfästa belöningen är oen eller dem, som finnas deraf förtjente. Riksens Ständer framhärda Lc. Skormägtigste TMrnadigste Konung. Till Riksens Ständers Skaks Utskott har Eders Kongl. Mo>:t i Noder behagat öfwerlämna en af ds fläste Landt.Räntmästare i Riker ingifwen underda. wg ansökning, att a RikögäidS-ContoirelS Konder, eller be mede! , som genom bewillning komma akt in, gä enahanda Remiss. Lags ma i Nader warda för Laiwk.-Ränrmästarne fosisiäibk, som för StatS-Werkets medel besiäs.
Förslaget, att domprostbefattningarna skulle med biskopsembetena förenas, är icke nyttigt, emedan hvardera af dessa embetsman har så många och vigtiga göromål, att de icke af en behörigen skötas, utan fordra hvar för sig en skicklig och kraftfull man. Efter det sätt för biskopsembetenas tillsättning, hvilket Hr Dalman tyckes åsyfta, borde den ske genom ett slags entreprenad, så att den finge tjensten, som ville belnda deri för bästa köpet. Jag befarar likväl, att ett sådant sätt icke skulle medföra nytta hvarken för Kyrkan eller Staten. Jag anhåller att betänk, må bifallas, emedan en återremiss skulle, da både grundlagen och privile - D e ii 2 Maj f. m. gier hindra det åsyftade ändamålet, utmärka, att R. o. Ad. ej rätt väl betänkt, hvad författningarna i ämnet stadga. Hr von Scheele, Knut Georg: Till den återremiss af närvar. utsk:s-betänk., om hvilken jag vördsammast anhåller, vågar jag i ödmjukhet anföra, mina skäl. Med djupaste vördnad för den domstol, hvarunder jag närmast lyder, kan jag likväl icke undertrycka den oförgripliga tanka, att nu, då vi hafva att förvänta en länge önskad förbättring i kyrkans styrelse, en ny kyrkolag, det är ett ord i sinom tid att önska en reorganisation i sammansättningen af den domstol, som skall denna lag handhafva. Dess personal kan vara fåtaligare, än den nu är. Med biskop och domprost utgöres gemenligen consistorium af 8 ledamöter. Att så många icke behöfvas, grundar sig min öfvertygelse derpå, att stiften under hela och någon gång flera år styras af ett vida mindre antal. Vi veta nemi., att under ledigheter vid de embeten, hvarmed det consistoriella domarekallet är förenadt, intager icke vicarien den lediga platsen i consistorium. Biskopsembetet kan icke, enl. nuvarande praxis, utöfvas af en oinvigd. Domproslembetet fördelas vid ledigheter sålunda, att äldste lectorn blifver vice ordförande i consistorium, domkyrknadjuncten vice pastor i församlingen och en af contractisterne vice prost i häradet
Mig veterligen, har aldrig någon befästningsfråga blifvit så mångsidigt behandlad som den rör:de hufvudstaden, enär K. M. för densamma nedsatte en särskild komité, icke allenast för att bestämma hufvudgrunderna, utan äfven afgifva projekt och förslager öfver sjelfva befästningarne, som ock efter ett års träget arbete till K. Det är denna plan, som majoriteten inom Utsk:t liksom velat ignorera, men har deremot tagit kännedom och intryck af. hvad som från andra håll blifvit i ämnet yttradt. Jag lemnar åt en och hvar att bedöma det sätt, som majoriteten inom Utsk:t valt för en så vigtig frågas pröfning och afgörande. För dem, som anse upoffringen af 5V2 milhr rdr vara utöfver hvad landets tillgångar medgifva, så får jag meddela, att den nyligen upgjorda befästningsplanen för vårt grannrike Danmark upgår till 24,100,000 rdr rmt, hvaraf 9T/2 mill» för hufvudstadens befästande åt landsidan och 3l/2 milhr för befästningen åt sjösidan. Således 13 milhr för hufvudstadens försvar, ehuru, enl. den mig meddelade planen, detta försvar är svagt och endast beräknadt för en kortare tids motstånd. Danmark har emellertid icke tvekat att genast sätta denna plan i verkställighet, ty de hafva i sednare ti - 124 Den 13 April. der och nyligen haft erfarenhet af hvilka följder frånvaron deraf medfört och än vidare kunnat medföra. Vi känna att man i Belgien helt nyligen voterat 45 milhr francs för Antwerpens befästande, andra länder att förtiga, der man under deu långa freden varit angelägen om att bereda sig på striden, väl vetande att detta är bästa sättet att få bibehålla den förra. Detta yttrande framkallade äfven mångå bifallsrop. Hr Lefrén, Joli. Pehr: Det är kändt och af flere talare ytterligare i dag bevisadt, att StatsUtsk.-t vid förra Riksdagen egde fullkomlig kännedom om den plan, som förefinnes ang:de Stockholms befästande.
Den 12 Martii. 309 nemligen ConstitutionsUtskottet att sitt Betänkande i ämnet afgifva; men Riksens Ständer äga att, om de ej vilja, ett slikt Betänkande antaga, det samma med Anmärkningar återremittera, samt slutligen efter godtycke förändra eller alldeles förkasta. Någon torde mena, att detta endast kan gälla i afseende på 107 §. af RegeringsFormen, emedan Riksens Ständers rätt att afgöra blott vid denna, men ej vid den föregående, linnes utmärkt. Jag vill derföre bjuda till visa, att Riksens Ständer, äfven i afseende på 106 §. äga samma rätt, och att således sista Momentet af 107 §. har afseende på alla Anmärkningsmål och följaktligen äfven så väl på den 106 sorn 107 §. — Beviset vill jag hämta från RiksdagsOrdningens 2g §. hvilken motsvarar håda de nyssnämnde §§. i RegeringsFormen. -— I 2p:de §. Riksdagsordningen heter det: ”finnér:” (Constitutions) ”Utskottet af dessa (infordrade StatsRåds:) ”Prolocoll, att någon ”StatsMinister, StatsRåd, HofCancelleren, Stats”Secreterare eller annan Ledamot af StatsRå”det, eller den Embetsman, som i Commando”mål Konungen råd gifvit, uppenbarligen handfat emot RegeringsFormens tydliga föreskrift ”&c. — då skall ConstitutionsUtskottet ställa ”en sådan under tilltal af JustitiaeOmbudsman”nen inför RiksRätt.”
S. D. Föredrogs meddeladt Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protokoll af den 6 dennes, hvaraf inhemtades att bemälde Riks-Stånd beslutat hos de öfriga Riks-Stånden framställa den önskan, att samtliga Stånden må, sedan Stats-Utskottets Betänkande angående jernvägs-frågan till Stånden inkommit och blifvit bos något Stånd tvänne gånger bordlagdt, på sätt 2 mom. af 46 § Riksdags-Ordningen stadgar, å ett rum sammanträda till gemensamma öfverläggningar rörande de ämnen, nämnda Betänkande innehåller och företrädesvis den linanciela delen deraf; med anledning hvaraf Preste-Ståndet, som jemväl fått sig meddeladt Vällofliga BorgareStåndets Protokolls-utdrag N:o 253 af den 9 dennes, deruti en önskan i enahanda syftning uttryckes, beslöt att foga sig efter lörrbemälde 2:ne Riks-Stånds sålunda uttryckta önskningar och alltså för sin del medgifva, det må samtlige Riks-Stånden, efter emottagandet af Stats-Utskottets förväntade Utlåtande, angående jernvägs-frågan, sammanträda till gemensamma öfverläggningar rörande de ämnen, som nämnde Utlåtande innefattar, och lades förrberördc Protokolls-utdrag till handlingarne. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Bevillnings-Utskoltels Utlåtande N:o 9, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 5, angående ifrågaställa förändringar i föreskrifterna om allmänna bevillningens utgörande, stadnade Ståndet i följande beslut: Utskottets yttranden sid. 3 i fråga om nedsättning af bevillning för rörelse och näring samt fast egendom, äfvensom i afseende på §§ 7, 9, 4 0, 25, 2 7, 33, och 34, 35, 141 lades till handlingarna, med förklarande, att Ståndet vidblir sina i afseende på dessa frågor förut fattade beslut. Beträffande § 2 mom. 1 fann Ståndet för godt att, med frånträdande af sitt förut fattade beslut, bifalla Utskottets i förevarande Utlåtande gjorda hemställan.
Då StåtsVerket således är undantaget, måtte Revisorerna äga meddela föreskrifter, och förändringar besluta rörande Banken, emedan den sednare strophen eljest vore utan betydelse ; och jag förmodar att Ledamöterne af Constitutions-Utskottet i sådant fall skulle vid denna Riksdag hafva fästat Ständernas uppmärksamhet på omeningen af dessa ord. Herr Rosenblad: Då under närvarande Discontrörelsens concentrering i Stockholm det allmänneligen öfverklagats, att mänga svårigheter mött de aflägsnare Landsorternes innevånare i deras låneansökningar, svårigheter som icke funnits, om en Discont varit placerad i deras ort; och då det är just till afhjelpande häraf som de nya Disconterne blifvit inrättade, så måste nödvändigt andra förhållanden nu uppkomma i Dis - Den 7 November f. m. contröreiseu, än de närvarande, och som icke af dessa kunna lill sin hela omfattning hedömmas. Hvad den redan bedrifna lånerörelsen beträffar, tror jag, att Banco-Utskottet kan likaväl bedomina den sorn Fullmäktige; men i framtiden, då verkningar ne af nu fattade beslut skola bedömas, då äro Fullmäktige dertill bäst i Lil lfa 1 le, men de mäste likväl förut hafva sett dessa verkningar. På förhand kunna de lika så litet som vi i grund af deni vidtaga några anstalter. Det är derföre jag instämmer med Grefve von Rosen. Herr Hjerta: Jag anser mig blott bö ra upplysa cjerom, att rättigheten för Revisorerne, alA gifva föreskrifter rörande Banken är dem i Grundlagen förvarad. Den är oek af dgm utöfvad, samt ingen förändring deruti föreslagen uti projectet till Instruction. Om Revisorerne finna någon oordning vara i Banken begången, kan den af dem rättas. Friherre Cederström: Det är långt ifrån mig att påstå, det Revisorerne ej äga laglig rätt att meddela föreskrifter; men det är något helt annat, att lemna dem uppdrag att ingå i en administrerande detalj. Herr Grefven och Landt-Mar skallien förnyade de af honom nyss gjorde tvänne propositioner; men vid håda propositionerne ropades starka Ja oell hej. j 58 Den 7 November f m. Herr Hjerta:
Sekreta Utskotts-rummen i nedra våningen samt hela öfre våningen, äfvensom för öfriga lokaler inom Riddarhuset, der sådant kan anses lämpligt, utan ock om sådan inredning af Riddarhus-salen, som i främsta rummet afser nödigt utrymme och dermed förenad bättre uppvärmning af samma sal, under iakttagande tillika af möjligaste 14 prydlighet, samt att derjemte oell till beredande af samtalsrum oell kapprum för Ridderskapets och Adelns ledamöter, inreda och möblera Sekreta Ulskotts-rummen samt förena dessa rum med ltiddarhus-saleu genom 2:ue särskilda trappuppgångar med så stor bredd, att den lemnar utrymme för 2 personer att passera förbi hvarandra; så har Direktionen haft ali möda ospard för att på ett så tilllredställande sätt som möjligt fullgöra dessa uppdrag, och äro numera så väl den lör Riddarhus-salen anbefallda värmelednings-inrättning, hvaraf en utgrening blifvit anbragt äfven för Sekreta Utskotts-rummen, som Riddarhus-salens och nyssnämnde rums inredning och möblering verkställde; men gruudmurarnes omläggning å nordöstra sidan har ännu icke medhunnits och gaslysning har i följd deraf hittills icke kunnat, utan alltför stort äfventyr för arbetets varaktighet, anbringas i de på nämnde sida belägna lokaler, utan blifvit inrättad endast i Riddarhus-salen och Sekreta Utskotts-rufnmen samt tfapporne och förstugorne. Härvid anser sig
Propos. om frami, förre Depart:ts-Chefen i K. General-Tullstyrelsen, Kansli-Rådet J. D. Valeri! enkas och barns befriande från bemälde Kansli-Råd ådömdt ersättnings-ansvar i målet, ronde den efter afl. Tullförvaltaren M. F\ Finér yppade balans. Den 23 A ugujti. 121 Föredrogos oell biföllos Slatssami Allm. Besv. o. Ekon.Utskios d. 22 dennes på bordet lagde Mern. och Utlåt.: M 1, ang:de arfvode för en af de förenade Ulsk:n antagen serskild Sekreterare; och JV2 2, i anledn. af väckt fråga om inrättande af ett Statistiskt Embetsverk samt anslag dertill. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Ulskrn inkomne Utlåhn, Meni. och Betänk., nemi. från Statssamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: JVs 6, i anledn. af väckte frågor, att Staten måtte öfvertaga postskjuts-besväret, och att legan för samma skjuts måtte ökas; 7, i anledn. af väckt fråga, alt Båtsmans-roteringen mätte öfvertagas af Staten, och bålsmans-styrkan nedsättas till hälften; M 8, i anledn. af väckte frågor, att Kronan måtte helt och hållet öfvertaga båtmans-beklädnaden m. m.; JV2 9, i anledn. af väckte frågor, att i Rikets Norra Län måtte anställas nödig Jägeri-betjening; JVs 10, i anledn. af väckt fråga, att den från K. SerafimerOrdens-Gillet årligen lill hvarje Län i Riket utgående upfostringshjelp för fattiga barn måtte, för så vidt densamma utgöres af Statsmedel, disponeras till Serafimer-Ordens-Gillets andra behof; Banko-Utskottet: M 50, i anledn. af ett utaf förre Handl. M. P.
Den står upp en morgon och gnuggar sig i ögonen och applåderar eller ondgöres öfver din sista bragd och vet ej, att denna redan är en myth ... Trotsigt leende blickar du omkring dig med evigt nya fysionomier, och det nya är städse ett framsteg ... Amerika är du dock icke. Du är så långt från den store amerikanens tanke, där det äkta Amerika är hemma, som Kina är från månen. Du är det gamla, som lystet slagit ditt klo i det ungas gyllene örn för att underkufva, icke för att samverka. Du har inkräktat utan att betala skattepenning. Dina grofva händer ha släckt lågan på altarhärden och rånat helgedomen. Det stora idealet, den gudomligaste af mänskliga ingifvelser, Amerikas underbara konstitution – den har du vändt i en fräck karrikatyr. Men själfva jorden under dig är full af frihetsflammor, och den stora tanken om utvecklingens gränslöshet och alla människors rätt till allt, den har du insupit med luften du andats, tills den blifvit din. Det är dina främmande barns ära. Men frihetsflamman har icke tändt din ande. Säg, hvar äro de hundratusen egna hemmen, hvar äro kvinnorna med den värdiga hållningen och de klaröppna ögonen och den solida, stilla, praktiska blicken, hvar äro de dödstysta sabbaterna, de tusen små kapellen med sin naiva frid och sitt familjelif, hvar är den stora sublima tron på människorna och på ett gifvet ord som på en ed, hvar äro dina barns ifriga intresse att se alla komma sig upp, alla kläda sig väl, äta godt, bo som människor, hvar är det ljust och lyckligt, hvar dallrar ekot af den enfaldige kväkarens djupa siareord ? Ah, du vet det. I Östern är det, det Öster du ser ned på med främlingens öfvermodiga likgiltighet. Ty en främlingsstad är du Chicago.
S. D. Biföll Ridderskapet och Adeln Lag-Utskottets den 4 dennes på bordet lagde Betänkande N:o 54, i anledning af väckta motioner om inskränkning i det na föreskrifna domföra antal Nämndemän. S. D. Återremitterades Banco-Utskottets, den 4 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 35, angående grunderna för en förändrad organisation af Banco-Verket. Från Högvörd. Preste-Ståndet S. D. Kongl. Maj:ts, sedan den 8 dennes å bordet hvilande, Nådiga Propositioner till Rikets Ständer, angående lagtima Riksdagens återkomst hvart tredje år, samt om föremålen för urtima Riksdagar och angående ändring uti 109 §. Regerings-Formen samt 80 §. Riksdags-Ordningen; Gifna Stockholms Slott den 3 Juli 1840, blefvo nu till Constitutions-Utskottet remitterade. S. D. Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner till Rikets Ständer, med förslag till förändrade stadganden rörande bysättning, och med förslag till Förordning emot olofliga folksamlingar, Gifna Stockholms Slott den 3 Juli 1840, Prot. Utdr. d. 11 Juli tS^o. 585 blefvo nu, efter att hafva på bordet hvilat sedan den 8 dennes, till Lag utskottet remitterade. S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning af Kongl. Maj:ts, sedan den 8 dennes å hordet hvilande Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående de rusthålls-nummer vid Bohus Läns regemente, hvilka, i följd af vägran, att ingå på häst-vacans-afgifts-contractens förlängning, komma att till cavalleri åteegå; Gifven Stockholms Slott den 4 Maj 1840, blef samma Nådiga Skrifvelse till Stats-Utskottet remitterad. S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning af Lag-Utskottets följande Betänkanden: N:o 55, i anledning af väckt motion om upphäfvande af allmänna lagens stadgande i 25 Cap. 7, 11 och 16 §§.
Det är en artikel, som ej har annat värde, än relatift till andra varor, som derigenom frambringas. Om således stenkol belägges med ökade tull-umgälder, måste följden blifva, att en mängd Fabrikater antingen skola stiga i pris eller rent af ej kunna åstadkommas. Frågan är således endast, om det kan vara för Staten nyttigt, och om det ens är billigt, att Höganäs Stenkolsverk skall lägga ett monopolium på alla Fabrikanter i Riket, hvilka till deras rörelse måste begagna 6tenkol. Jag kan för min del ej anse en sådan åtgärd annorlunda, än såsom högst skadelig. Vi kunna ej känna alla inrättningar, sorn komma att drifva^ med Stenkol, men vi må vara visse på, att de, hvartill denna vara är erforderlig, aldrig skola, så vida tullen förhöjes, blifva anlagde. För öfrigt och om Stenkols - Den 29 Maji. 5* 1 verket, oaktadt dess fördelaktiga läge i en seminant provins, ej bär sig, måste det natur. Jigtvis vara mindre nyttigt, och jag tror detsamma då ej förtjena annat understöd, än högst det, 60m nu af Utskottet blifvit föreslagit. Näringar, som ej gjelfve förmå underhålla sig, måste snart försvinna, eller komma Staten til! last. Hvad slutligen Herr Munck af Rosenskölds proposition beträffar, kan densamma nu, då Betänkandet första gången är före, icke komma i fråga, utan lärer pä sin höjd en återremiss af Betänkandet kunna äga rum. Grefve De la Gardie, Jacob:
3len om m i n thktc sig at1 qvinnans rocida stillhing s % rlendtiigcn flirilndrades som de mcrn rndikala emancipaiionsrtfif~~andann i r h dngnr iryftn. si? m l r t c vi följz~klli~ennntnp i11 qvinnsns del i kriminnlltetrn skulle b l i h stOrre tin den nu Kr. Redaktionen anser det vara * tydligt att frestelserna endast drabba ni9nnen p9 d e områden af det offentliga lifret, fr9n hvilka qvinnan helt och h a l e t %r utesluten. d. 9. det politiska och i allinänhet det medborgerliga lifvet .. Vidare medgifver Ked., att min sats gäller - för den högre bördsoch penningaristokratien, der qrinnorna röra sig nästan iiteslutande inom familjen och sallskapslifvet.? Jag hade r9ntat mig att min sats fltt gälla i ' w n inotn dcn n&amp;ot sd mir hrgnu mctIclkIass~n. * Men *, SS yttrar nu Ked .. sinom d e Iangt tdrikare klasser, der alla, utom i b9sta fall familjeinodeni, m h e arbeta för a n inbringa penningar till sitt eget eller anhörigas uppehälle, der a r skilnaden mellan qvinnor och män numera ringa .. - Efter som dessa klasser verkligen äro d e Ibngt talrikare, erkänner jag att min fisigt skiille vara vederlagd, om det kunde uppvisas att den manliga delen af befolkningen inom dessa klasser ickc fil / föld af jffre fdrhåIIa~~dcn a r mera än den qrinliga delen utsatt för frestelsen att beg9 en brottslig gerning. Redaktionen har sökt att lemna denna bevisning: .Den arbetande jvinnans krnlicr, i P p r Ked., blifva minst lika medtapn. och hennes nntur krtiver uppmuntran och ftirstraeirc lika vtil rom minnens. Frestelsen at med nlofligo.