Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Begagnas contract utöfver den deruti bestämda tid, bör chartan derefter lämpas, dock ej lill högre belopp, än som svarar emot ett års arrende eller hyra; och belägges ej contract med ny charta förr, än nytt sådant npprätas, eller, i följd af nytt aftal, arrendet eller hyran förhöjes, då chartan derefter lämpas, eiler när contract på ny arrendator eller hyresman transporteras. Utskottets förslag, alt lysnings sedlar jör allmogens söner eller drängar, hvilka veterligen icke hafva fast egendom, äfvensom för alla sådane personer, som ej betala bevillning efter 2 art., skola, på sätt i nu gällande Chartce Sigillatce-Författning finnes föreskri/vet, beläggas med 12 sk:s charta, är godkändt af 3:ne Riks-Stånd; men Bonde-Ståndet har deremot ansett, att lysnings sedlar för drängar, allmogens söner och alla personer, hvilka icke betala bevillning för förmögenhet, ej böra beläggas med stämplat .papper; och då, i afseende härpå, Utskottet nu hemställer, om icke Bonde-Ståndet skulle vilja biträda de öfriga Ståndens mening, får Utskottet likväl, för ett motsatt fall, tillika framställa följande proposition: Bevillnings-Ulskotlets Utlåtande N.o 44- 3:o Den, som bifaller Utskottels förslag, att lysningssedlar för allmogens söner eller drängar, hvilka veterligen icke hafva fast egendom, äfvensom för alla sådana personer, som ej betala bevillning efter i Art., beläggas med 12 sk;s charta, röstar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, skola lysningssedlar för drängar, allmogens söner och alla personer, Ii vi 1 ka icke betala bevillning för förmögenhet, ej beläggas med slämpladt papper. Ridderskapet och Adeln har beslutat, alt uti 4 § 3 Afdelningen af Utskottets förslag, skola orden: Directionen vid Riddarhuset och öfrige Rikets Ständers Cancellier, förändras till:
Nio 83, angide statsbidrag för vägars anläggning och förbättring, hamnbyggnader och kanalarbeten, äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappnings-företag med flera dylika föremål; Nio 84, ang:de allmämna vilkor och stadganden i afseende på de under denna riksdag beviljade statsbidrag för väganläggningar och vägförbättringar, hamnbyggnader och vattenkommunikationer; Nio 87, ang:de ersättning för sådana af Stats-Kontoret förskottsvis bestridda utgifter, för hvilka statsanslag ej blifvit beviljade; Nio 88, i ani. af K. Mits Nåd. Propos. angide kostnadsfri utdelning af Postoch Inrikes-Tidningar till alla kommuner i riket; N:o 89, angide fortfarande anslag för Kamereraren C. Sandberg; Nio 90, angide föreskrifter rörande ersättningar i händelse af olyckfall vid jernvägs-trafiken; Nio 91, i ani. af år 1865 verkstäld revision af Statsverkets m. fl. allmänna fonders förvaltning under år 1863; Nio 92, angide den Staten tillhöriga, till Riksarkiv tillförene begagnade f. d. Ridderstolpeska egendomen vid Skeppsbron; Nio 93, rörande åtskilliga frågor i ani. af den under innevarande riksdag verkställda statsreglering; Dea 18 Juni. 899 N:o 95, ang:de förändring af nu gällande stadganden rörande förlagslån; N:o 96, i ani. af K. Propos. ang:de förändring i grunderna för beväringsinrättningen samt om bildande af en landstorm; N:o 97, ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens Nionde Hufvudtitel; och N:o 98, ang:de ändringar i de för allmänna hypotheksbanken samt hypotheks-föreningar gällande stadganden. Föredrogos och biföllos Stats-Utsk:ts den 17 dennes bordlagda Mem:r: N:o 139, med förslag till de sista afdelningarne af det nya reglementet för Riksg.-Kontoret; N:o 140, med förslag till aflöningsoch pensionsstater vid Riksg.-Kontoret samt expentansstat vid f. d.
MARGARET. MARGARET. BERTHA. (Blickar öfver hennes hufvud in i elden med ett lyckligt leende och säger stilla:) MARGARET. Ack, Bertha, skämta icke — jag älskar honom så. (Iskallt:) Och han sade, hon var en afskyvärd gammal häxa? BERTHA. (Skämtsamt med höjdt finger:) MARGARET. BERTHA. (Smeker hennes hufvud:) BERTHA. Du stora barn, nu igen? MARGARET. Ack, sen en hel månad redan! BERTHA. (Skämtsamt:) Vulkanen glöder också under ytan. (Allvarligare:) Men nu var det icke om mig, utan om dig vi skulle tala. Hur var det med den där äldre förbindelsen? Var lugn, hon har rätt lätt för att fatta. MARGARET. O, hvad jag håller af dig! (Kysser hennes händer.) Men hvad fattas dig, du är j u kall som is — och så blek — du blir väl ej sjuk? — A c k Bertha, när vi bli gifta, skall du vara vår första gäst och du får aldrig resa ifrån oss. MARGARET. BERTHA. Jo, kan du tänka, han påstår, att hans heder förbjuder honom att bryta den, och hon gör det aldrig. O, jag är säker om, att hon är en af sky värd, själfvisk gammal häxa, eftersom hon icke kan tänka sig, att han kan ha tröttnat vid henne under alla dessa åren! BERTHA. Hur länge har då detta troll hållit honom fången? (Med till hälften bortvändt ansikte:) Det är bra. men gå nu, Meg, det blir sent, och du får ej se utvakad ut i morgon. MARGARET. (Beser sig:) B vad! Är klockan snart tolf? Ja, jag vill gå och passa på nyårsklockorna, som skola ringa in det lyckans år jag väntar mig. God natt, älskling! (Går, men vänder sig vid dörren.) Bertha, dröjer det länge, innan du kan komma åt att tala med henne? MARGARET. BERTHA. Kan ej tiden undanrödja detta hinder?
Stråle från of van, där fjärran da far, väg genom hopade skyarne drar, sändningabåd, ack, såg du min tvekan, såg du — och brin ring ar mig svar » 3LUt hvad du skådar, hvad själen blott anar, skapelsens svinnande grand, bilda en kedja, af Skaparen bunden, äro ett verk af Lians hand. %anken må stiga bak fjällarncs kam eller fördröjas vid jordsloflets damm, Zf ' adren och Sonen och jieliga anden möter den, hvar den går fram.- » jtfeliga pingsteld, signande sänkes du öfver försommarns dar, likasom fordom vid qrönskande stränder dufvan på vingarnas par. Uvlalmrösten kallar enhvar i sin stad lyssna till texten från Skrifternas blad. Xräden i templet med vårfröjd i sinnet, Pingst ^^oliga Héléne Malmquist. vårtid; lärkorna drilla uppe i skyarnas loft. ^Väckande vindar sprida i rymden björklöfvets eggande doft. ^Blommor i färger och skimrande sken prunka Iland gräsen på åkerren. Hvilande redo till elddopets bad! insjön speglar i ooljan barrträdets taggiga gren. ' Leende pingstfest, redd ibland knoppar under en majdager blid — hela naturen dig ägnar sin hyllning nu i förnyelsens tid. Våren på skapelsens lösensord dukat för mänskan sitt rika bord. Solmättad pingstvind härligt befruktar andens förtorkade jord. Hönsföda, Konfirmationen och ungdomen. (Forts. o. slut.) länge katekiseringen utgör A och O r~ i nattvardsskolan — och detta är ännu det mest vanliga förhållandet — så länge behöfver man i det stora hela mindre frukta för det flyktiga känslosvall, som uppstår genom en personlig tillgifvenhet för läraren, än för den rent skolmässiga, världsliga uppfattningen af konfirmationen. Endast om så är, att läraren. afsiktligt lägger an på att uppskrufva flickornas vaknande känslolif, kan det, enligt min erfarenhet, utöfva ett mera skadligt inflytande på de unga.
Man har här på f. m. sagt, alt om fjerdingsmännens biträde icke lemnäs åt länsmännen, sä skulle det blifva nödigt att hafva ett ökadt antal länsmän. Denna mening biträder jag, och på grund deraf anser jag ingen verklig förlust uppstå för jordägaren om fjerdingsmännen skulle få ett eller annat åliggande mer eller mindre, ty embetsförrättningarnc måste verkställas, vare sig af länsmännen eller af fjerdingsmännen, och jordbrukaren blifver den, som på det bela taget, kommer alt bekosta desse embelsroän. På denna grund anser jag ett reglementes utfärdande för fjerdingsmännen vara ganska vigtigl och förenar mig, för att icke fä afslag, med de Hrr, som yrkat återremiss af denna punkt i Utsk:s betänk. Ofverläggningeu förklarades härmed vara fulländad, hvarefter II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om 11. o. Ad. ansåge de emot förevar, punkt af Allm. llesv.- och Ekon.Utsk:s betänk. N:o 77 gjorde anmärku:r föranleda lill densammas återremitterande. Ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå II. Ex. för - 390 Den 20 November e. m. klarade, det lian uppfattat 15. o. Ad:s svar såsom bifall till deu gjorda propos. Föredrogs till remiss Frih. Palmstjernas, Nils Fredr., d. l(i dennes e. m. på bordet lagda motion, att R. St. måtte till K. M. ingå med en und. skrifvelse, i fråga om förändring af lagstiftningen, ronde tillverkning och försäljning af bränvin. Gr. Ilorn, Claes Fredr.: Jag vågar anhålla, ali denna motion mätte uppläsas, ty jag anar, alt någon förändring derutinnan är vidtagen. Förevar, motion blef i Följd häraf uppläst, hvarefter Gr. Horn yttrade: I den form, som motionen nu har, kan jag icke annat än på del högsta densamma tillstyrka. Jag har nemi. länge ansett, all det skulle vara högst nyttigt, om Regeringen ville befria R.
I betraktande af hvad sålunda förekommit få Rikets Ständer härmed hos E. K. Majit i underdånighet anhålla, alt E. K. Majit täcktes, efter verkställd undersökning, och såvida E. K. Majit dertill finner skäl, till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition om befrielse tillsvidare för hemmanet Nio 1 Fångåmon, \ mantal, Irån utgörande af den samma hemman åsätta rotering. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 16 STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1863. Fxpeditions-Utskottets Förslag till i/nrferd. Skrifvelse, iV:o 92. i Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den lo Juni 1863. Preste-Slåndet den 10 Borgare-Ståndet den 11 Bonde-Ståndet den 13 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ifrågasatt bidrag från Handelsoch Sjöfartsfonden till gäldande af den för Stadetullens aflösning erforderliga utgiftssumma. (Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 103.) S. A. K. Uti skrifvelse af den 4 sistlidne Februari hafva Rikets Ständer, med anledning af E. K. Maj:ts nådiga Proposition i fråga om upphörande af den s. k. Stadeeller Brunshauser-tullen, bland annat, i underdånighet anmält, att Rikets Ständer, lill bestridande af Sveriges andel i den för upphörandet af nämnde tull bestämda aflösningssumma, på Riksgälds-kontoret till E. K. Maj:ts disposition anvisat ett förslagsanslag af 270,000 R:dr, att i män af behof utbetalas dels för godtgörande af den för tiden (ill den 1 Juli sistlidet är å berörde andel upplupna Och af Konsuls-fonden med 3,009 Thaler 24 sgr. förskjutna ränta, dels lill liqviderande, på en gång, af kapitalet, 92,495 Thaler, jemte derå ytterligare upplöpande ränta.
När nu till förestående Statsbrist summa R:dr i,85i,2oo. läggas de, jemlikt Utskottets af 3:ue RiksStånd godkände Betänkande jV:o 3o2, till RiksgäldsContoirets egenteliga utgifter, från och med i83o till och med i834, eller för nästkommande 5 år erforderlige 3o3,ooo. Transport 2,154,^00. go Stats-Utskottets Transport 2,i54,200. jemte de till Militaire-behofvens fyllande af R. St:r enligt Stats-Utskottets Betänkande N:o 255, anslagne r,o5o,ooo. hvartill ytterligare komma enligt StatsUtskottets Betänkande N:o 34o till GarnizonsSjukhuset och Casernbyggnaden i52,ooo. Tillsammans 1,202,000. hvaraf f årligen utgör 240,400. — —■ blifva R:dr 2,394,600. den summa som årligen för RiksgäldsContoirets disposition under förenämnde 5 år behöfves, och genom Bevillning bör utgöras. Men då de till RiksgäldsContoiret inflytande medel af Bevillning, Skatteköp och Tidningsstämpling visat sig, enligt Stats-Utskottet Betänkande N:o g5, Tab. Litt. A. vara till deras totalbelojjp i beständigt tilltagande, och hafva, enligt Tab. Litt. D. utgjort för år 1828 en behållen inkomst af 2,3io,ooo. hvarifrån likväl afgå . 18,000. hvilka, enligt StatsUtskottets Betänkanden N:o 3o2 minska RiksgäldsContoirets Transport 2,328,000. — —2.3g j,6oo. Betänkanden, N:o 335. gi Transport 2;328,ooo. 2,394,600. eljest högre behof, så återstår en årlig tillgång af , , 2,292,000. hvaraf följer, att om R.
R:dr 38 sk. 3 rst., hvaraf de på åren 1819 och 1820 belöpande tvåtredjedelar utgöra 105,844 Hulr 25 sk. 6 rst. och att enahanda förhållande inträffar med Konungens Eget Värfvade Regemente, hvars hela beklädnad kostat 42,317 R:dr 13 sk. l rst. och två tredjedelar deraf 28,211 R:dr 24 sk. 8 rst, Medium af dessa 5 års kostnader för bemäldte Underdåniga Skrifvelser: Departement blifver således 383,887 R:dr22 sk.' 10 rst. och utvisar etf, emot General-Adjutantens reqvisition, rninskadt behof af 21,112:25: 2> Krigs-Collegii Art i lie rieDepartements behof, uppgifne till iC9>8 3o R:dr 31 sk. 2 rst., hafva under nämnde tid utgjort för året j79j437 R:dr 9 sk. 11 rst. Till Eandt-Ränteriernes ersättande för år 1818 och föregående årens förskott till fragter, åren 1815, 1816, 1817 och 1818, äro fordrade 7,169 R:dr 16 sk. 10 rst.; men som af dessa förskotts hela belopp 28,677 R:dr 19 sk. 4 rst., en fjerdedel innevarande år blifvit till liqvid anvist, så utgöra de återstående 21,508 R:dr 2 sk. 6 rst., fördelade på 5 år, för året endast 4,301 R:dr 2g sk. 4 rst., hvaremot Artillerie-Departementets hela behof blifver förminskadt emot General-Adjutantens förslag med - 23,261: 8: 9?
Finge man förelaget stäldl under Regeringens ledning, så sluppe vi med detsamma äfventyret alt tvista med Engelsmännen, hvilket kan blifva ganska obehagligt, då man på andra ställen sett huru närgångne de äro. Huru man än må betrakta saken, finner jag det alltså fördelaktigast, alt ju förr ju häldre få slut på detta obetänkta förelag. Hr Hjärne, Harald: Jag vill icke ingå uti den financielia delen af frågan, hvilken Hr von Hartmansdorff, såsom skäl för sitt afstyrkande af K. M:s Nåd. Propos., har uptagit, emedan jag tror, att hvarken jag eller den värde talaren hafva nog bekantskap med denna del af frågan, för att derpå kunna grunda något bestämdt omdöme; men jag anhåller deremot att få fästa upmärksamheten på de skäl, som, i min tanke, onekligen tala för bifall till den Kongl. Propos. De äro uti Propos. omnämnde, nemi. för det första, att oktrojen meddelades bolaget först ett hell år sedan R. St:rs beslut om de 3 årens byggnadstid var faltadt. Man trodde då, att oktrojen skulle af Regeringen snart medgifvas, och jag tror, alt det var på grund deraf man ansåg denna tid af 3 år vara fullt tillräcklig; men då det nu visat sig, att de förberedande åtgärderna, innan oktroien kuride meddelas, erfordrade en så lång tid, att icke något arbete kunde begynna, förr än ett helt år efter Riksdagens slut, så är det naturligt att detta år, under hvilket bolaget icke kunde lägga band Den 10 Juni. 113 hand vid arbetet, borde från den bestämda tiden afräknas. Detta skäl synes mig så talande, att det, enl. min tanke ensamt borde vara tillräckligt, men jag har äfven fästat mig vid ett ytterligare skäl för bifall till den Kongl. Proposrn, nemi. det, att Regeringen först fästat afseende vid det skäl jag nyss nämnde, men derjemte ytterligare fordrat af bolaget en ytterligare garanti derigenom, att K. M. föreslagit, att vägen emellan Örebro och Köping skulle vara färdig innan den förut bestämda tiden lilländalupit, eller inom slutet af år 1855.
Detta sätt anser jag icke vara tillbörligt; jag anser mig böra förklara, att vi icke genom någon handling hafva rättighet dertill; men alt icke eller någon annan har rättighet ali tvinga oss hvarken moraliskt eller på annat sätt ali öfvergå från vår öfvertygelse om grundlagens bud och befallningar, hvilka äro heligare än allt annat, och hvarifrån icke en rättskaffens representant kan vika utan att råka i fejd med sitt samvete. Gr. Horn: Det vore icke ur vägen, om Hr Frih. Oi Landtm, tillkännagaf för deri sista talaren, huru obehörigt det är att klandra en annans afgifna reservation. HiLagerhjelm: Jag utber mig att få göra en anmärkii. som jag förgat sist jag hade ordeb TJlsk:s utlåt. 1 denna punkt innehåller uttryckligen, att detta förslag icke direcle inverkar på nu blifvande statsreglering. När det icke rörer statsregler:n, så kan det icke heller, till följd af 69 §:n Reg.Fin, blifva föremål för votering i förstärkt Statsutskott. Hr Frih o. Landtm, afbrÖt Hr Lagerhjelm* under erinran att R. o. Ad. förklarat öfveiiäggningeu öfver punkten fulländad. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Tåg anhåller om upplysning j huru den propos. var beskaffad, som Hr Frih. o. Landtm, framställde vid föredragningen af 4-de punkten i betänk. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att ehuru han visserligen icke ansåg sig skyldig alt redogöra för denna fråga, ansåg han sig likväl nu böra göra det, då det kunde ske nied så litet uppehåll som i detta fall. Hr Landtm, ville nu låta uppläsa utur prot. för den 16 September f. m. den propos., som då i afseende på ifrågavar. punkt framställdes.
Beträffande Land - Tulls - ersättningen hafwa Riksens Stander anfelt den wid förra Riksdagen af Städerna ätagne Summa deraf, R:dr 92,000, bestande uliQwarntulis» accis till belopp af 32,222 R:dr samt för LandtTull R:dr 60,022 afwen häda ester af Staderna böra utgöras, pa lika sätt Städerna eniellan fördelt, som hittills, men deremot, hwad fördelningen af denne Ersättnings, Summa inom hwarje Stad angar, Mantalspenningar af Stockholm, Götheborg och Carlskrona böra utgå lika med a andre orter i stället för Qwarntull med i5,OS2 R:dr, Salu Accisen med N-dr 11,925: 4 st. lika sein hnttlls a säcssilda Näringar och Handtwerk fördelas. Men för sjelfwa Landt-Tuäen hwarje S.adv andel fördelas pä Jnnewänaren i förhållande till hwad hwar och en efter s Art. i Bewillning för Egendom, Rörelse, Handel och Handtering samt Löne, Inkomster inom Staden blifwil päförd. Dock med rättighet för den Stads Jnnewänare, som friwilligt och enhälligt förena stg om en annan fördelning, att den fä anwänta. För Landet ater kominer Tull - ersättningen att utgå med ir. st. för hwar 122, eller izs stlör hwart 1022 R:drs warde ä Hemman, Baik, Fabriker, Qwarnar m. m. ester hwad hwarje sadan Den 76 Augusti. 2671 Egendom och Lägenhet till Bevillning uppskattats. Men af Pastorater och Jndelte Löner lika n..d hittills. Hwad äter stora Sjö-Tulls-Bewillnmgen angar och grunderna för den sammas bestämmande hwaroin EderS Kongl. Magt i dest Nådiga Proposition ässac Riksens S.änders underdåniga yttrande, hafwa Riksens Ständer bestulit, att 1:0.
V. Om Uppbörd, Afkortning, Undantag och lindring samt Redogörelse. §. 128. Gillades, med tillägg af ordet ”Berednings” efter ordet ”sedan”], hvarmed §. begynner. §. §. 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139 och 140 godkändes, med iakttagande, dels att i §.136, 3 morn. 3:dje rad. näst före’Tarserings-Coinité” införes ”Berednings,” dels ock alt det tryckfel, som i samma §. förefinnes och skrilfelet i §. 139 varda rättade, i enlighet med Utlåtandet N:o 27.. Om Afkortningar, §.§.141 och 142’ godkändes. Om undantag och Lindring i Bevillningen. §. 143. Ståndet godkände den föreslagna befrielsen från afgift efter första artikeln för dem, sorn finnas upptagna i Usta och 2:dra puskterne, men ansåg deremot att 3:dje punkten borde helt och hållet utgå, 7 §. 144. bifölls.. Prot. Utdr. d. rj Oct, 1840. §. 145. Irsta och 2:dra mom. godkändes. 3:dje mom. gillades, med den förändring, att de i 4:de raden förekommande ord: ”är anslagen” utbytes mot ”utgår.” 4:de mom. godkändes. 5:te mom. godkändes från början till och med orden ”af desammas egare betalas ” hvarefter, med ogillande af det öfriga, Ståndet ansåg att slutet af momentet borde erhålla denna tydelse: ’'samt att de Tjensteniänj hvilka af sådan afkomst njuta lön, böra för densamma vara från Bevdlning befriade” 6:te och 7:de mom. godkändes. 8:de mom. enligt Utlåtandet N:o 27 gillades, med tillägg af ”lärlingar i handel'’; och skulle momentet sålunda erhålla denna lydelse:
Jag bekänner det gerna att de stora orden Fosterland, Medborgares wäl, samtidens vch efterwerldens fordran, dvs mig uppliswade känstor, som erindran af de helgade pligter, som dermed äro förenade, alltid hos hwarje redlig Swensk stola uppwäcka; men jag kan ej heller neka akt förundran äfwen ä min sida blandades med desia tu - Den 15 Januarii. 789 intryck, dä jag under detsamma hörde proposition vm cn Luman uppoffring uf rättigheter göras af den Ledamot, hwrtlen flera gänizvr de!S rättak och irstcänkr mina vdnyuka anföranden om dylika uppvffttnaar, dets c-estamdl i mer eller mindre mvn förklarot ftg emot demmma. Säiedes wisfte jag, att redan den 28 Junit hade Herr Grefwe Ds ta 6i»rcti«, emot det as mlg gjorda Fö.flaa, om någon delakttghet t stjurslnngö-deswaret 'ör Sarerier, förklarar för en gränslös odlUighee, om derig-iwm Vördan skulle kastas pir andra, än ^oförmognare och olyckligare an de den hlmis durir.
Utskottets pluralitet beslutat, måste jag reservera! mig. I: händelse Departementschefer och Stäts-Råd skola i Ståndens plena få uppträda och der ega yttrande-rätt, befarar jag, att Stånden i stället för upplysningar —erhålla missledningar; man uppmanas af erfarenheten att vara aktsam, ty då man erinrar sig: de många anmärkningar, Utskottet nödgas göra å Regerings-personaléns misstag,. så synes mig,.att förtroendet icke kan serdeles långt utsträckas. Men då nationen får anledning hoppas sanna underrättelser om fäderneslandets ära och belåtenhet —då — och först då —är tiden inne för Bépartements-Ghefer och Stats-Råd'att i Stånden uppträda^ och lemna upp lysningar,.oclr för nationen att tacksamt erkänna deras bemödanden.’ N:o 46,. Ånk...till lExp. Utsk. den 6 October; kl.1 12 midd. Mémorial' till Riksens Ständer> med!f örslag:, till ändring, och tillägg: i 38 ■§,. Regerings-formen. ■ Regerings-formens 38 §•> sorn bestämmer, när Föredragande skall å Honungens beslut: vägra contrasignation, gör sådant till-i Föredragandens rättighet och pligt endast i det fall, att han finner beslutet stå i strid mot Regerings-formen. Men det inses lätt, att beslut, stridande mot Allmän Bag, den der, .liksom Grundlag, stiftas af Konung oclhStänder gemensamt, äro till sin natur af nära nog lika svår beskaffenhet, sorn Grundlags-öfverträdelser och kunna till följderna blifva fullt lika vådliga. ConstitutionsUtskottet har således ansett af vigt, att vederbörande Föredragande äro uti Grundlagen bestämdt ålagde att, i hvad på dem ankommer, genom vägran af contrasignation, motverka utfärdandet af beslut, sorn strida mot Allmän Lag, i händelse, emot förmodan, sådane skulle komma i fråga.
Bellmans system förblef detsamma, som han i ett qväde till Abbéen Michelessi 52, – en i Stockholm bosatt och med Sveriges vitterhet förtrolig italiensk litteratör, – hade tolkat med dessa ord: ”Hör! sannfärdigt till sin son Apollo sjelf nu talar: ”Granna möbler, bord och salar Saknas på min jord”. Minns, min frände, minns: Corneille, till verldens smak och tycke, Skref sitt största mästerstycke Vid ett krassligt bord. Guldet ofta hos personen Skämmer skaldetonen; Men en stråle ifrån thronen Gör poeten qvick. Låt en karg sin kista bära, Juden sig försvära: Sjung Du, glad, Monarkens ära; Gör, som jag, och drick”. Så länge ”Monarken” lefde, var han säker, att, när nöden påträngde för hårdt, aldrig sakna handräckning. Huru det gick sedermera, har redan blifvit skildradt. Bellmans utseende, välbildadt och behagligt, lämpade sig på det nogaste efter hans inre tillstånd. Det motsvarade ömsom ett det allrahögsta mått af enthusiastisk själsyra, ömsom den nedspänning, som efter slik alla lifsandars uppstegring och ansträngning ej kunde uteblifva. Till sin växt var han något långlagd; under sednare åren blek och mager; syntes ofta sömnig och i håret mindre städad, än man i frisurens tidehvarf fann skickligt; men kunde i ett ögonblick ny-upplifvas, och uttryckte då idel själ, snille, eld, glädje. I detta sitt egentliga uttryck, då hans anlete hvarje gång återtog ungdomlig färg och till och med fyllighet, är han målad på Gripsholm och modellerad af Sergel. En Orpheus, en Bacchus och en Satyr hafva der sammangjutit sina drag. Det hela, i sin eldiga maklighet, sitt godmodigt snillrika sjelfsvåld, är en poetisk lazzaron; men med nordisk själs-adel och en vemodssky öfver pannan, som påminner om både hans jordiska och hans himmelska fädernesland.