Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Äfven jag skulle hafva åtminstone en anmärkn. att göra vid ifrågavar. redaction; men jag fruktar, att den icke i närvar, ögonblick kan blifva vederbörligen inpassad i R. o. Ad:s beslut. Gr. Horn, Claes Fredr.: Sorn jag delar den siste värde talarens scrupel, i fråga om möjligheten alt nu åstadkomma en gemensam tanke om denna redactionsförändring, och då jag icke ser någon möjlighet att återremittera betänk, i öfverensstämmelse med 56 § Reg.F., utan att Ståndet uttalar sin gemensamma tanke, instämmer jag i Hr v. Hartmansdorffs förslag, att betänk, måtte få hvila, tills II. o. Ad. kan taga närmare kännedom om såväl Frih. af Nordins förslag sorn de deremot gjorda anmärkn:r. R. o. Ad. beslöt, att detta mål skulle ytterligare hvila. Ånyo föredrogs Constit.Utsk:s d. ii dennes f. m. på bordet lagda memor. N:o 68 med ändringsförslag vid 72 §. Reg.F., samt ett deraf föranled t tillägg i 75 § Riksd.Ordn. Hr Stråle, Nils Wilh., hade inlemnat följande: Vid Constit.Utsk:s memor. N:o68, ang:de förändrad lydelse af 72 5 Reg.F., har jag trott mig finna grundad anledn. till åtskilliga amnärkn.T. Uti i:a momentet förekommer stadgandet örn R. St:s vård och garanti. Till den förra hörer förvaltningen i enlighet med gifna föreskrifter; till den sednare åliggandet att fylla möjligen uppkommen brist. Det förra bestämmer rättigheten, det sednare skyldigheten; men redactionen tyckes mindre väl lyckad derigenom, att dessa båda bestämmelser blifvit sammanbundna med orden ’’samt att,” hvilka synas förutsätta ett närmare sammanhang, än som emellan bestämmelser af så olika natur äger rum. Kanhända blir meningen bättre, om vid ordet ”föreskrifter” sättes punkt, och derefter följande period börjas med orden: "R. St. åligger &c.” 4i6 Den aa December f. ra. Med orden: ”R.
Då det af nu framtedde Protocoll inses, att Herr af Klinteberg, såsom verkelig och i embets-befattning inträdd Justitise-Råd, varit vid sin förut innehafda Häradshöfdinge-syssla bibehållen, på det sätt, att den äldre beställningen blifvit ansedd som en hvilande possession, hvars förvaltande var åt en annan uppdragit, hvaraf följt, att enär Herr af Klinteberg sedermera begärde entledigande från sitt Justitise Råds-Embete, blef han ansedd naturligen berättigad att i utöfningen af den äldre sysslan återträda; och då det icke finnes, att Konungens Stats-Råd tillstyrkt efterföljd af hvad i Regerings-Forroens 34 § emot beklädande af sådane dubbla embeten är stadgadt, anser jag som ett åliggande för mig att förklara, det jag funnit Stats-Rådet icke hafva åt detta mål lämnat den upplysande åtgärd, som Grundlagens bokstaf föreskrifver. Om häremot skulle invändas, att afsigten i nämnde § egenteligen varit att förebygga det Justitise-Råderne kommo att njuta flere än en Lön på Rikets Stat, hvaraf kunde dragas den slutföljd, att som *) I protokollet står, antagligen genom felskrifning, d. 28:de, men utskottet hade icke sammanträde på denna dag. Ärendet hänför sig tydligen till det här ofvan meddelade protokollet för d. 24 Augusti. Utg:s anm. Bilaga C till Mern. N:o 4. 33 Herr af Klinteberg lämnade sitt nya embete, innan han för det samma hunnit uppbära någon lön, har det ej ålegat Konungens Stats-Råd att emot hans dubbla tjenstebefattning någon erindran göra, svarar jag, att hvarken den bokstafveliga lydelsen af ifrågavarande §, ej heller dess andemening, gifva styrka åt ett sådant anförande. Då det heter, »att de nya Embetsmännen ej må med andra civila embeten beklädas», är det af sig sjelft medgifvet, att de Ledamöter af Stats-Rådet, som ur militairståndet utses, kunna vid sina fordna sysslor bibehållas.
— i anledning af de inom respective RiksStånden fattade beslut i afseende på Ut - 568 skottens under N:ris 23 och 46 afgifna Utlåtanden. LXVI. E. iq5. •>lsoch BankoUtskottens Betänkanden, Memoruler och Utlåtanden rörande tvän•JQe summoc at tillhopa 160,079 R:dr 12 sk. r rist., sorn vid 1829 års utgång blifr SlatsVerket till Banken utbetalde, samt i ru, i följd af redan fattade beslut, må förhållas med de hos Banken förvarade Statens skuldförbindelser. LXV. B. 216. 45. - i anledning af väckt motion, angående afgifvande af underdånig skrifvelse, att till Ständernes godkännande och fastställande måtte blifva öfverlemnadt Kongl. Maj:ts Nådiga Beslut om slagskattens beräkning i myntet m. m. LXV. B. 216. LXVI. A. 46. - rörande liqvidationen af Bankens fordringar, så väl för det år 1826 lyflade Spannemåls-Creditif, som hos f. d. Allmänna Magasins-Inrättningen. LXV. B. 216. LXVI. A. 46. E. xp5. - med förslag så väl till Formulaire för de förskrifningar, hvilka enligt Rikets Ständers beslut komma att af RiksgäldsContoret utgifvas å StatsVerkets till betalning återstående Capitalskuld till Banken, som ock till uppgörande af ränteliquiden emellan Statsverket och Banken för samma förskrifningar. LXV. B. 216. LXVI. A. 46. 56g Statsoch BankoUtskottens, de förstärkta, Meraorialer angående anställd omröstning öfver åtskillige frågor rörande MyntBestämningen och dermed gemenskap ägande ämnen. LVM. B. 3gé. LXV. A. 43a. — angående anställd omröstning i fråga om understöd af allmänna medel till Södertelje Canaloch SiussverksBolag.
För egen del hyser jag den öfvertygelsen alt de löneförbättringar genenil Edenhjelm i sin motion föreslagit, pä grund af den erfarenhet han samlat under sin långa och utmärkta tjenstemannabana, äro vida bättre svarande mot tjensternas beskaffenhet, än de af kommittéen föreslagne, men då de äro högre och hans motion ej undergått officiel granskning, har jag ej vågat att derpå grunda några jemförelser. Under förhoppning alt Rikets Ständer ej rygga tillbaka 'för en utgift när rättvisa och billighet i förening med statens fördel fordrar den, hoppas jag att Rikets Ständer återremittera denna punkt under förklarande deraf, alt Stats-Utskottet bör till dem inkomma med förslag till löneförbättring för artilleriets befäl i öfverensstämmelse med hvad artilleri-kommittéen i underdånighet hemställt.» Och af herr Waern, som ansåg Stats-Utskottet hafva bort tillstyrka den löneförhöjning, hvilken uti Kongl. Majlis nådiga Proposition blifvit för regements-officerare begärd. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOII. BECKMAN, ISSI. Litt. A. Uppgift å behållna Lörle-lnkomster för ne dann ämn de | b est alin in fjär vid Svea Artilleri-Regemente enligt för 1851 gällande Stat. Behållen Lön. R:dr sk. rst. öfverste och Chef: Lön . 2,800: Taffelpenningar 500 : Fouragemedel 500 3,800: Afgår Lönbevillning 90 45, 2. Lön 1,200 Kompani-revenue , 600 Fouragemedel 120 1,920: Afgår Lönebevillning ] Äldre Kapten: Lön Kompani-revenue . Afgär Lönbevillning Accords-riinta Arméens Pensions-Kassa Depot-Kapten: Lön Afgår Lönbevillning Arméens Pensions-Kassa Yngre Kapten: Lön Afgår Lönbevillning Aceords-rånta . Arméens Pensions-Kassa Löjtnant: Lön Afgår Lönbevillning Accords-ränta1 Arméens Pensions-Kassa Under-Löjtnant:
Vid sådant förhållande och på det att icke, genom behandlingssättet af förekommande frågor om restitutioner utaf Riksgäldskontorets medel, måtte inträffa, att dylika medel blifvit restituerade, oaktadt de slutligen förklarades hafva rätteligen påförts och erlagts samt följaktligen icke bordt återbetalas, hafva Fullmäktige ansett sig endast sä till vida böra biträda och understödja de uti omförmälde hänseende gjorda framställningarne, att Fullmäktige tillstyrkt, det Utskottet måtte utverka Rikets Ständers samtycke dertill, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande finge, utan föregången anmälan hos Fullmäktige, verkställa restitution utaf nyssnämnde medel, derest densamma grundade sig på beslut, som antingen vore af Kongl. Maj:t meddeladt eller eljest egde laga kraft; hvarförutan Fullmäktige, pä det restitutionens behörighet jemväl måtte af Riksgäldskontoret kunna kontrolleras, ansett det vilkor härvid tillika böra fästas, att det åberopade beslutet, jemte öfriga, för restitutionsbeloppets bestämmande erforderliga, handlingar, skulle i hufvudskrift eller bestyrkta afskrifter vara bifogade det till Riksgäldskontoret insända ränteri-förslag, deruti restitutionen funnes afförd. För öfrigt hafva Fullmäktige, till förekommande af den tidsutdrägt, som med verkställigheten af beviljade restitutioner måste vara förenad, i fall besvärstidens förlopp borde afvaktas, föreslagit, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla om Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift för vederbörande kollegier att, då beslut meddelades angående restitution af Riksgäldskontorets Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 237. 21 medel, ehvad sådant beslut genom skrifvelse eller utslag expedierades, alltid underrätta Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, huruvida samma beslut kunde anses emot Kongl. Maj:t och kronan ega laga kraft.
Bor oftoannätnnba refe* o rf) unberBållöfoftuab utgå från Slfabetnifonben. § 23. l:o. ©amma bag, bå tttiföbagenö öppttattbe fungöreö, utnåmue jbonuitgett fianbtmarfMf för tRibberffapet ocf> bibeln, jamt till Salman för fPrefte*©tånbet 9lrfe (Snår Sanbtmarffalf eller Salman unber IRifébagen af fjufligpet eller anbra anmålba laga förfall l;tttbra§ att föra orbet, förcträbeö beraö ftällen, fjoö tftibberffapet od) Slbeln af ben fråmfte närtoaranbe Sebamoteit, enligt 9tibbarfju8 Unber bet S3orgareod) S3onbe Salman förorb* nabe äro, föreö i bofia ©tåttb tillä toibare orbet af ben närtoaranbe Sebamot, forn be flefta Stifömöten Bitoiftat, od), i fall enaljanba förljåttattbe i betta Jjättfeenbe inträffar på flere Sebautöter, af ben Blanb befe, forn titt lefnabsåren älbft är. Så, i l)ättbelfe af unberlåteti fallelfe af tttegentcu etter ©tat3*9tåbet, be i 10 § ttämnbe toeberBörattbe till IRifsbag falla, åge Diibberffapet orB bibeln att nämna Sanbtntarffalf, ocf) 23orgare Konungen eller, i be fall 4, 5, 6 cdj 7 §§ omförmäla, Slcgcnten eller ©tat8*fRåbet, tåte genom ett .pärclb, unber Bittill? öfliga ceremonier, utlnfa bågen, 8 3tiföbagö
Frih. VVennersteät, Fullm. Herr blegxensk. ölä, Larl hreäric, Hof-Rätts-Räd. §82. Frih. knäbeck, ^lexanäer, Hof Marskalk. L9Z' Frih. kalKenZren, Fullm. Grefwe läamii. ton, ^xel, Rptimasiare. Af Andra Ll assen. Herr blatt och OaZ, Fullm. Frih. l?os,e, Larl läinäric, iVlajor, R. S. O. 173. Herr hoäe, Larl Lric, H)fwerste-hieutenant, R. S. O. 456. Herr ^nunolf, keoäor Naurit?, E)fwerste, R. S. O. 460. Herr Lrusenstjsrna, Sebastian, Afwerstehieutenant, Ak. S. O. 494. HrLroneborx, Fullm. Frih. Ogllsnstjerna, Larl, E>fwerste, R> S. o. 775. Hr Mannerfelt, Fullm. Herr von Stochenström, hars, Bruks-Patron 778. Hr hegonanckar, Fullm. Frih. klannerbeim, 6ustak, Klajor. 816. Hr Lri^enskölä, Fullm. Hr Lripenwalät, LeorZ, K^fwerste-hreutenant. Af Tredje Liassen. Hr bråkenhjelm, ^.äolplr hreäric, A§e§or. 116g. Hr bilanZ, Fullm. Davi cl, Klakör. 1304. Hk kuglenstjerna, j^ob. Larl, Laxitalne. 1468. Hr von Lteät, Llaes, Lagman. 1L7L. Hr Lkrsnpoks, Fullm. Frih. ko536, 6li stLl LllauritL, UieuteciAnt.
Behållning Behållning Tillfrån förra året. Afgång. vid årets slut. från förra året. komst. Någon anmärkning vid stuteriets räkenskaper har hos Revisorerne icke förekommit. Flyinge och Dalby kungsgårdar samt hingst-depot. Räkenskaperna, hvilka blifvit i Kongl. Kammarrätten för båda revisionsåren granskade med anmärkningar, utvisa: Debet. år 1848. år 4849. Balans från föregående året: Uppbörd: — Ollongäld 13: 16. Credit. Utgifter: Arrendet af Flyinge och Dalby kungsgårdar har, enligt särskilda redogörelser, för hvartdera året utgjort: llåg T:r 114. Korn „ 114. Hafre „ 614. Halm • „ 8,300. hvarförutan höskörden å de icke utarrenderade ängarne uppgått, det förra året, till 3,900 LW, och det sednare, till 2,080 Lti, samt språnghäfren år 1848 utgjort 362 tunnor, hvaremot någon sådan hafre icke år 1849 influtit. I afseende å de vid Fhnnge hingst-depot befintliga kreatur, utvisa räkenskaperna följande: .^v. -—O" år 184S. 1§49. Behållning från förra året. Kor ... Kalfvar 10. 2. Tillkomst. 5. Behållning vid årets slut. 48. 2. Behållning frän förra året. 48. 2. Tillkomst. Afgång. 31. Revisorerne hafva icke funnit något vid dessa räkenskaper att erinra. Stamholländerierna. Räkenskaperna, som för båda åren blifvit uti Kongl. Kammarrätten granskade nied anmärkningar, utvisa: Debet. Balans från föregående året: Credit. Utgift: Återbäring till Disponenten af 3:dje distriktets stamholländeri 50: Balans till påföljande året: Vid dessa räkenskaper hafva Revisorerne icke funnit något att erinra; och voro säkerhetshandlingarne för utgifna lån, vid anställd inventering, i behörig ordning. Salpeterfond en. Räkenskaperna, som äro uti Kongl.
Man må anse det oklokt af mig att så göra, och vare det äfven så; men för mig gäller en högre lag än klokhetens, och den är del rättas —dess väg vill jag gå, efter bästa förstånd, hvartill Ist den leder. Ålskil lige yttrade härtill deras bifall. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Vid början af denna öfverläggning tog jag mig friheten att yttra mig öfver formen. Under öfverläggningens fortgång, då jag fick ordet, yttrade jag mig i sak, genom upptagande, så godt jag förmådde, af mina motståndares ådgter, och jag hade icke ämnat ytterligare upptaga R. o. Ad:s tid, om sådana tal som Gr. Frölichs, Frih. Sprenglportens, Fiih. Hamiltons och Hr Gripensledts icke förmådde å bane bringa någon förändrad öfvertygelse emot den, som å motsatta sidan varit yrkad, emedan det då verkligen vore ett vanmäktigt försök af mig att i den delen vilja åstadkomma något. Jag ämnar således icke yttra mig i sak. Förskottsvis får jag anhålla om Ståndets öfverseende, då jag anser mig tvungen att upptaga yttranden, ingående på personlighetens område. Det är beklagligt, mine herrar! att man på detta rum aldrig skall uppnå det pal lementariska lugn, att man kan skilja sak från personlighet; och det är ändå beklagligare, mine herrar! att den gråhårige mannen, som genom sin långt framsktidna ålder framställer en öfverflödig anledning till aktning, skall, genom så litel afseende derå i afseende på andra, framkalla protester mot sina yttranden. Frih. Ludv. Boye har tillåtit sig inför eder yttra, att Const.Utsk. har försökt att smyga fram borttagande af 1 14- §:n Reg.F:n. Jag tog mig redan i ett föregående plenum friheten erinra den värde Frihln, att den djerfhet, som lian D e ii 19 April f. m. da nöjde sig med att tillägga Utsk., icke funnes, emedan rättigheten att föreslå föi andi ingar i grundlagarna tillkommer Const.Utsk., och emedan det är på grund af denna lagliga rättighet, som Utsk. förfarit.
Ridderskapet och Adeln lill Handlingarne lagdt, Utskottet redan fattat beslut rörande här ofvan intagna Förslag, samt låtit detsamma lill justering uppsätta , har Expeditions-Utskottet från sistnämnde Riksstånd , under den sistlidne Februarii , fått emottaga en af Herr Hartmansdorff , jéug., väckt samt till Expeditions-Utskottets besvarande, inom 8 dagar ifrån delfåeu - 46 Expeditions-Utskolléts Memorial N.o 422. det, remitterad motion derom, att Utskottet måtte inkomma med ett förslag till lämpligare oell mindre kostsamt sätt för Riksdags-Handiingarnes tryckning; men enär uti Utskottets redan afgifna förslag dertill innefattas allt det svar, hvartill berörda motion kan föranleda, lärer denna nu mera få förfalla; och hvad beträffar ej mindre de, jemte samma motion, Utskottet tillhandakomne, af åtskillige Ridderskapets och Adelns Ledamöter, i anledning af Expeditions-Utskottets ofvannämnda förfrågan, gjorde anföranden, än ock Herr UrummerSj C. M.j serskildt, under den 26 sistl. Februarii, till Expeditions-Utskottet remitterade anförande; så har ExpeditionsUtskottet, af nyss omförmälda anledning, ansett, det icke eller häraf föranledes annan åtgärd från Utskottets sida, än alt, i anledning af hvad Herr Cederschjöld anfört emot formatets förändrande ifrån Octav till Qvart, vid de s. k.
Och som härvid förekommit, att förhållandet emellan inkomster och utgifter i och för brooch quai-byggnaderne icke för närvarande kan med någon säkerhet uti önäs, samt en serskild undersökning derom synes vara så mycket mera lämplig, som derigenom kommer alt visa sig, i hvad nion afgifterne böra fortfarande utgå, utan att oskäligen betunga trafiken, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att de genom E. K. M:s Nådiga Bref den 23 Februari 1838 påbudna afgifter för varor, som sjöledes införas lill Stockholm, må, efter behörig, af E. K. M. i Nåder föranstaltad, undersökning, lämpas och bestämmas till det belopp, som svarar emot verkliga behofvet för broars och quaiers nybyggnad och underhållande, samt ali alla de inkomster, som staden förut eger till betäckande af kostnaderne för berörde ändamål, må tagas i beräkning vid bestämmandet af den afgift, som staden tillerkännes af sjöledes inkommande våta varor. Hvarjemte och på det brooch quai-afgifterne hädanefter icke må an - Expeditions-Utskottets Förslag till and. 6G7 vändas annorlunda, 5n för deras rätta ändamål, Rikets Ständer ansett sig böra hos E. K. M. i underdånighet begära, det vederbörande måtte i Nåder anbefallas att föra serskild räkning öfver inkomster och utgifter för brooch quai-byggn.ader i Stockholm. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 April 1841. Uppläst och återremitterad! hos Ridd. och Adeln den 21 April 1841. Preste-Ståndet den 24 Uppläst och beslutet uppskjutet hos Borgare-Ståndet den 28 Bonde-Ståndet den 28 (Se Expeditions-Utskottets Memorial N:o 47, samt här nedanföre upptagne förslag till underdånig skrifvelse N:o 332.) Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 19 April 184 t.
Råde till undvikande af värde-förtullnin gen och till fullständigande af rubriken, förnyar Utskottet det af Reviilnings-Utskoltet vid sistlidne riksdag gjorda förslag, att Lampor och Lyktor må förtullas såsom det ämne, arbetadt, hvaraf dc hufvudsakligen bestå, med den föreskrift tillika, att medföljande glaskupor förtullas särskildt, efter hvad för glas, andra slag, är bestämdt. Å den under hufvudrubriken Lim med 16 sk:s införsels-tull pr skålp. upptagna artikeln Husbiås, hvilken icke egde högre värde än omkring 3 R:dr och icke tillverkades inom landet, men för flere handteringar vore behöflig, har Herr Hjerta föreslagit nedsättning af införsels-tullen till 8 sk. pr skålp. Då Bevillning»-Utskottets Betänkande, N:o 3. 41 Då den ifrågavarande artikeln emellertid icke drager högre tull, än omkring 6J procent af värdet, hemställer Utskottet, att tuilsatsen derå mätte blifva oförändrad. Å Lin utgör den allmänna tullsatsen i gällande taxa, för ohäckladt 1 R:dr 8 sk. och för hiicldadl 2 R:dr lispundet, hvarifrån taxan dock medgifver del undantag, att för tillverkning af segelduk, efter af Kommers-kollegium erhållet tillstånd, det ohäcklade linet skulle draga 12 och det häcklade 24 sk. införsels-tull pr lisp. Sistnämnde 2:ne tullsatser blefvo, genom Kongl. Kungörelsen den 11 Juni nästlidne år, nedsatte till 8 och 16 sk. Nu har Kongl. Maj:t föreslagit, att den sålunda segelduks-tillverkningen medgifna lättnad äfven måtte förunnas mekaniska linspinnerierne, likväl med det dervid fästade vilkor, att spinneri-egaren, inom ett år efter införseln, hos Kommers-kollegium företedde bevis, att en motsvarande tillverkning egt rum. Tullfrihet för lin hafva Herrar Brinck och Grape föreslagit.
Utskotten , som nu meddelt Utlåtande öfver de mera allmänna anmärkningarne, öfvergå till granskning af de speciela erinringar, som blifvit gjorde emot de, af Utskotten projecterade, Författningar för ut* cfningar af bandel och handtverk, samt Gerningsman» antagande å Landet; anse sig dervid höra desto häldre undvika att uptaga åtskilliga mindre betydlige reflexioner, som af Utskotten i förra Betänkandet redan besvarade, icke komma att föranleda Utskotten till ändring af de stadganden, hvaremot desamma blifvit rigtade, som, utom den besvärliga vidlyftighet häraf skulle förorsakas, Utskotten blott skulle komma att uprepa sina förra yttranden. De framställde anmärkningarne röra: 1:0 Handtverks-Ordningen Första Flrtikeln. » 5* Af flere Ledamöter, hufvudsakligan innom VälloflBorgareStåndet, hafva erinringar blifvit gjorde emot de i denna §. före. slagne HandtverksSocieteter , hvilka ansetts icke blifva i tillfälle, att med samma framgång vårdaordningen inom Handtverkerierne och bereda desses förkofran, som de nu va. 136 Lagutskottets Betänkandets, rande Embeten eller Skrän, hvarjemte bilf* rit yrkadt, att, änskönt sådane Societeter skalle komma att organiseras , Handtverks* Ämbetena likväl mitte bibehållas, med någon inskränkning i sine functioner, ellea åtminstone hvarje Ämbete fortfarande ega en utsedd Ålderman, att inom Ämbetet handt hafva skick och ordning; äfvensom att, der* est Ämbetena skola aldeles uphöra , ett för* ordnande måtte meddelas, huru med styrelsen och förvaltningen af deras Cassör, samt de inom Ämbetena förut skedde Debiteringar och Taxeringar till allmänna ut* Vylder m. m. bör förhållas.
Det skulle vara oändeligen mycket roligare än med alla dessa andra likgiltiga menniskorna, men det är icke värdt, ty då sade man bara att en af oss vore jaloux, eller att vi vore det båda, eller att jag intet fick dansa, eller att vi vilja göra oss till och visa för alla huru mycket vi hålla utaf hvarandra, eller något annat tokeri, som jag nu icke kan gissa till.» Men just denna omständighet att de båda makarne på långt när ej fingo vara så mycket för sig sjelfva som de önskade, gjorde dessa stunder så begärliga och behagliga för dem. Vid ett enda tillfälle hade de likväl föresatt sig att, trotsande all etikett, dock stadna vid hvarandras sida. Båda voro de uppfödda af goda, vältänkande föräldrar, båda hade de från barndomen insupit detta behof att i templet, på veckans sjunde dag, framför det högsta väsendet, redogöra för sin vandel, tacka, bedja och lofva: och nu följdes de alltid åt, togo plats vid hvarandras sida, och oförmärkt höll Albert Elinas hand i sin, under det herrliga tal som deras älsklings-predikant lät flöda från sina läppar, till de menniskors uppbyggelse som hörde derpå, och gömde något deraf i sina hjertan. Detta gjorde så väl Albert som Elina, och när något ställe i predikan förekom som särdeles anslog deras unga hjertan tryckte de hvarandras hand, och stulo sig till och med en kärleksblick af den allra engla-renaste arten ur hvarandras öga. De hade kommit öfverens om att hos hvarandra rätta hvad de funno bristande mot de sköna föresattser, de heliga löften som de i dessa och alla andra andaktsstunder gjorde. De hade heligt lofvat hvarandra att icke af kärlek se genom fingrarne med hvarandras fel, utan väcka hvarandra derpå, så ofta de framstucko och kunde bemärkas, och, som ingen af dem var något fullkomlighetsmönster, förekom detta ofta nog; men allt det bittra och hårda af en sådan väckelse, en sådan anmärkning förgår, när den göres af den verkliga kärleken.
N:o 6 r, i anledning af väckta frågor om ett förändradt användande af den x-gidels procent, som af Sterbhus inom Carlstads Stift nu erlägges till Carlstads Hospital; Nio 63, i anledning af åtskilliga hemställanden om lindring i Roteringsbördorne inom de Småländska Länen. S. D. Föredrogs å nyo Välloflige Borga're-Ståndets Protocolls-Utdrag, af den 3 sistlidne Julii. hvaraf inheintades, att, vid pröfning af Allmänna Besvärsoch Öeconomie-Utskottets, under Nio 137, afgifna Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 57, förut meddelade Betänkande, angående väckt fråga om förnyandet af Rikets Ständers underdåniga anhållan, att de Oeconomiska Författningar, sorn blifva utfärdade, först efter en viss tid matte sättas i verkställighet, Borgare-Ståndet afslagit Betänkandet N:o 57 och Utlåtandet Nio 137, samt beslutat att i underdånighet förnya den i Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, af den 12 Julii 1823, hos Kongl. Majit gjorda anhållan, att de Oeconomiska För - Trot. Utdrag den i Sept. 182g. 3 fattningar, söm blifva utfärdade, först efter ea viss tid matte sättas i verkställighet, uti hvilket beslut de öfriga Riks-Stånden blifvit inbjudne att sig med Borgare-Ståndet förena; men som Ridderskspet och Adeln, redan den 2 6 sistlidne Junii f. in., bifallit Oeconomie-Utskottets ofvan berörde Utlåtande, N:o 137, ansåg Ridderskapet och Adeln, under föhblifvande vid dess, i afseende å detta ämne, redan fattade beslut, sig r>u icke eller böra BorgareStåndets omfönnäida inbjudning antaga, S. D.