Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då egentliga ändamålet med de reseunderstöd, sorn utaf allmänna medel beviljas dem, hvilka önska alt i fremmande länder inhemta upplysning om nya rön och uppfinningar samt öka förut egande kunskaper och arbetsskicklighet, syntes vara ali allmänheten och synnerligen idkare af samma vetenskap eller yrke skulle, sedan de resande återkommit, erhålla kännedom om de utaf dem gjorda iakttagelser och vunna upplysningar; så odh enär genom offentliggörandet af väl författade och sakrika reseberättelser den största nytta skulle kunna beredas för rikets handel samt manufakturer och fabriker likasom för den industriela företagsamheten i öfrigt, har Herr K. A. 14 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 110. Ahngren, uti en af Borgare-Ståndet till Stals-Utskottet remitterad motion, föreslagit, att Rikets Ständer måtte, genom beviljandet af ett årligt, till Kongl. Kommers-kollegii förfogande ställdt anslag af minst 4,000 R:dr R:ml, bilda en tillgång, som nu skulle saknas, till bestridande af tryckningskostnader för sådana industriel reseberättelser, som, vid behörig granskning, blifvit godkända och funnits böra på detta sätt allmänheten meddelas; hvarjemte motionären tillika hemställt, att de tryckta berättelserna måtte utan afgift utdelas kland de allmänna verk och inrättningar samt de handels-, fabriksoch handlverks-föreningar jemte särskilda industri-idkare, hvilka berättelsernas innehåll närmast rörde. Såsom motionären uppgifvit, föreskrifves vanligen bland vilkoren för ofvannämnde reseunderstöd, att en berättelse om den företagna resan skall till Kongl. Kommers-kollegium afgilVas, hvilken berättelse egentligen utgör redovisning för det till resans företagande erhållna bidrag utaf allmänna medel, och sedan denna berättelse till bemälde Kollegium inkommit samt derstädes blifvit genomsedd, lemnäs densamma till Teknologiska Institutets arkiv, för att der förvaras och tillhandahållas dem, som önska inhemta kännedom om hvad berättelsen innehåller.
7 Kommer tvist upp om bestämmande af skadestånd efter 12 §, om uppskattning af hägnad efter 13 .§ eller om ersättning för högre värde af hägnad, som emot annan afstås efter 14 §; kallen då de hägnads-skyldige två af Nämnden eller andre ojäfvige män att syn och värdering hålla; och tage sedan den, som saken fullfölja vill, stämning till Rätten. § 17. Hägnad, som någon skyldig är att hålla, skall om våren i fredgildt stånd vara den Femtonde dag i Maj månad, der ej annorlunda för viss ort öfverenskommet eller stadgadt linnes; och varde hägnaden underhållen så länge på hösten, som käle ej i marken är. Har, då tid att stänga är inne, tvist om uppskattning af hägnaden ännu ej blifvit afgjord; stänge, intill dess sådant sker, en hvar så stor sträcka af hägnaden, som, oberoende af dess uppskattning, emot hans hägnads-skyldighet svarar. Är tvist om nedsättning i hägnads-skyldigheten efter 5 §, hålle, till dess frågan derom hinner afgöras, hvardera sidan hälften af hägnaden; och njute i dessa fall den sedermera ersättning, som finnes hafva stängt mera än honom rätteligen ålegat. 8 18. Om de sätt, hvarpå hägnad upprättas må, så ock örn hägliaders höjd och öfriga beskaffenhet, gälle hvad derom särskildt är stadgadt. 8 19. Komma angränsande jordegare öfverens, att stängsel emellan deras egor, eller viss del deraf, ej upprättas eller hållas skall, ändå att stängsel efter 2 § kunnat äskas, eller att hägnaden ej må fordras så tät, att den mot mindre hemdjur, såsom får, getter, svin och fjäderfä, fred gör; upprätten då derom i vittnens närvaro skriftlig förening med de vilkor i afseende å hemdjurs vård, som öfverenskomne äro, och låten föreningen intagas i protokollet hos den eller de domstolar, under hvilka den jord lyder, hvarom aftalet slutet är. Sedan gälle föreningen äfven mot framtida egare eller innehafvare af samma jord; dock vare ej någon deraf hindrad att sina egor särskildt instänga, om han stängseln ensam hålla vill.
(etablerad 1860) Vesterianggatan Försäljningslokaler: ne&amp;a botten, 46 48 en, två och tqae tr. upp STOCKHOLM. Största lager i Norden af. Kulorta o, Svar ta Ylleklädningstyger Kulörta och Svarta Sidentyger Schalar och Resfiltar m. m. 1 I Obseryera! Genom direkta förbindelser med ino&amp; utlandets förnamsta fabrikanter kan jag erbjuda ofvannämda artiklar bättre och billigare an niigon an-, nan och torde en hvar genom besök i mina lokaler eller j genom reqvisition af profver och varor lätt blifva öfver-: tygad om fördelen att hos mig fylia sina behof af dessa artiklar. I d - -. Profver på begäran. ~ ~ - @ l, n %t6 " kostnadsfritt. J a \ Om behofvet af utbildade sjuksköterskor för landsbygden. Att sjukvarden i var tid står högt och attq de bildade kvinnor, som, .efter genomgå,agen lärooch öfningskurs på milordnade sjukhus, tjänstgöra i iigeaskap af ' sjuksköterskor, gjort och dagligen göra all heder å t sitt ansvarsfulla kall, är ett faktum, som alla böra tacksamt erkänna. Men ett faktum är också, att hemmen på, landsbygden, de välbärgade så väl som de fattigs; sakna denna oskattbara och för en lycklig utgång af sjukdomen ofta oumbärliga hjälp. Den första, som oss veterligen .behjärtat och tagit till .orda för aflzjalpande af denna brist, är d: r J. E. Bergvall i tidskriften Eira, 9: de årgången, n: o 1 0, med en uppsats, benämnd: Huru 7 c a ~ den ms7cilda sCj2~7c~ården på .vår iarndsbygd födättras? Den tänkvärda uppsatsen. gaf genast anledning till en artikel i Tidskrift för hemmet, 2 7: de å,rg&amp;iigeii, hvillsen artikel ingick. bland Fredrika Bremer-Förbundets första meddelauden. Fran denna stund tankte sig Förbundets stiftare alltid sjiikvirdens förbiittrande på, landsbygden såsom en af de uppgift er, för hvilka det nybildide Förbundet borde verka.
Majit, som funnit så väl denna aflöning, som de för Statsrådets samtlige Ledamöter bestämda löneförmåner vara otillräckliga samt ansett billigheten fordra, det äfven dessa högst vigtiga och ansvarsfulla embeten blefve, i förhållande lill andra befattningar, försedda med eu lön, sorn motsvarade deras betydenhet oell i Grundlagen stadgade värdighet, har föreslagit, att aflöningen för Utrikes Slals-ministern måtte med 7,500 Ridr förhöjas till 24,000 R:dr Runt. Då det ulan tvifvel är af vigt, alt. den person, som bekläder Stals-minislersrmbclet för Utrikes Ärendena i afseende å löneförmåner varder försatt i en ställning, som motsvarar den höga plats han i sunhällel innehar, får Utskottet, med afseende härå och då den aflöt.iag, sorn bemiilde Embetsman hittills åtnjutit, under nuvarande förhållanden, ingalunda kan anses tillräcklig för lefnads-behofven eller lerslå lill bestridande ap den dryga representations kostnad. Utrikes Siats-ministern, hvilken städse finner sig j beröring med främmande makters härvarande sändebud, måste vidkännas, tillstyrka, alt den för Utrikes Siats-ministern äskade anslags-tillökning, 7,500 R:dr, mätte af Rikets Ständer beviljas. Stats~Utsleotlets Utlåtande N:o 45. 3 2:o. Dop ar lemon tels Expedition. Enligt den för Utrikes Departementets Expedition nu gällande Stat, utgår aflöningen för de vid Expeditionen anställda Embetsoell Tjenstemän samt Vaklbcljente med 13,026 R:dr 16 sk.
Johan lifmedikus, d:r Daniel A h l b e r g (f 1856) gen till Tyskland och visade nästan motvilja m o t hvad Frankändrades under ratur. ursprung. ledes i stockholmsk holländskt Pauline uppväxte så- ett bildadt och väckte redan samhet f ö r ovanlig intellektuel begåfning, tidigt hem som uppmärkytterligare utoch Frankatt dess folk o c h littevara skygg, k o m hon i tillfälle att göra personliga bekantskaper med vistande i Stilla o c h b l y g s a m, utan flere gammal Detta betydligt, rike lärde h o n sig att tillbörligt uppskatta samt dennes m a k a Louise H e n - stående dock långt riette Moll (f 1867) af en framköpmanssläkt utlandet kände hon sig mest drarike kunde ha att erbjuda. Henriette Hon o c h hennes ovanliga förmåga af snabb var Pauline A h l b e r g s anseende dad förderas af stort värde o c h knöt litterära förbindelser, som voro af icke ringa hennes arbeten. i främsta skarpa de för dock rummet hennes egen intelligens outtröttliga satte nytta Det_ var och hennes verksamhet, henne i stånd forskningar, att hvilka som utföra hennes vecklades i en af hufvudstadens angenäma framställningssätt förnämsta dan gjorde tillgängliga f ö r andra. drique flickskolor, Hammarstedts anstalt vid fru FrepensionsBrunkebergs torg. D ä r gjorde h o n sig synnerligen bemärkt för sin fattningsförmåga goda minne. satser snabba och upputmärkt I de svenska upph o n skref i skolan röjde Hennes flit seo c h arbetsförmåga voro lika stora som hennes rika förståndsgåfvor. Ett ofvan af bevisen därpå är den nämnda b o k e n om V i c t o r Hugo och Förf. har det nya själf Frankrike. förklarat, att IDUN 18 % Uppfostran är icke det, som öfverhopar en kvinna med talanger, utan det s o m bidrager till att bilda en fast och regelbunden karaktär. Hanna !i hon under en längre vistelse i Paris hade tillfälle att kasta en blick in i den franska hufvudstadens artistiska, litterära o c h politiska värld. Hon var allt för blygsam, då hon talade om en » b l i c k » endast.
Jag år förekom - D e 11 8 O c t o b c r e. m. 387 men af hvad Herr Lefren sednast anfört. Visserligen skulle en viss del af anslaget kunna uppföras på 3:dje HufvudTiteln, och återstoden deraf på den 4;de, men en sådan reglering synes ej lämplig, att af Rikets Ständer vidtagas. Det torde således vara bäst, att medgifva, det anslaget må helt och hållit å 4;de HufvudTiteln uppföras, men tillika antaga det af Herr Skogman ifrågastäldte tillägg. Herr Munck af Rosenschöld: Ridderskapet och Adeln har redan fattat beslut om 60,000 R:drs anslag till Undervisningsverken, äfvensom att detta anslag skall på 4:de HufvudTiteln uppföras. Jag anhåller, att Ridderskapet och Adeln ville förblifva vid sitt redan en gång fattade beslut. Herr von Hartmansdorff: Man förebrår mig, alt vilja upphäfva ett redan faltadt beslut, men jag önskar blott, att hela den nu väckte frågan må läggas till handlingarne; då likväl detta bestrides, och några Ledamöter yrka ett tillägg till beslutet, är det endast reciprocitet jag iakttagit. Herr Skogman: Då ifrågavarande anslag ej kan anses såsom någon definilif reglering af livad Undervisningsverken bör tillkomma, hemställer jag, om det ej må uppföras å allmänna Indragningsstaten. Friherre Palmstjerna: Jag vill blott fästa Herr Skogmans uppmärksamhet derpå, 388 Den 8 O c tobe r e. m. att i Statsoch EkonomiUtskottens Utlåtande N;o 52, hvilket blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, står, att detta anslag skall på 4'de HufvudTiteln uppföras. Herr Bråkenhjelm: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Fjerde Häftet. STOCKHOLM. Tryckta lios Johan Hörberg1834* Tisdagen den 4 Mars 1834* Plenum kl. io f. m. H r Cederschjöld, Pehr Gust., uppläste följande:
1 öfverensstämmelse med denna beräkning, antogo Fullmäktige att lånekostnaderna för 1860 års jernvägslån uppgingo till 6j procent, till hvilket procentbelopp kapitalrabatten vid nu ifrågavarande inhemska låns upptagning alltså af Fullmäktige bestämdes; dock under förbehåll att, vid slutliga fastställandet af rabatten å detta lån eller utsättandet af det pris, emot hvilket obligationer komme att utlemnas, äfven taga i betraktande de olika iånevilkor jemte andra särskilda förhållanden, som skäligen kunde inverka på bestämmandet af de relativa kostnaderna för sistlidne års jernvägslån och en emot ouppsägbara obligationer inom landet företagen upplåning. Sedan detta beslut blifvit fattadt, öppnades samma dag det enda inom den utsatta tiden inkomna anbudet, hvilket befanns undertecknadt af Stockholms Enskilda Bank, genom dess verkställande Direktör, samt af bolaget D. Carnegie & C:o och Grosshandlaren C. G. Cervin, hvilka gemensamt erbjödo sig att, på de uti bilagdt kontraktsförslag uppgifna vilkor, öfvertaga lånesumman, 3,000,000 R:dr R:mt, till ett pris af 92 procent af obligationernas nominella belopp, under förbehåll att vid sista liqviden få tillgodonjuta 2 procents provision å obligationsbeloppet, 3,000,000 R:dr R:mt, såsom ersättning för besvär och kostnader. Vid sammankomst den 21 Mars förklarade Fullmäktige sig icke kunna antaga det gjorda anbudet, men i sammanhang dermed väcktes det förslag, att, sådant oaktadt, åt dem, som gjort detsamma, erbjuda lånet emot de betalningsoch öfriga vilkor Fullmäktige, med tillämpning af Rikets Ständers beslut och föreskrifter, funne sig kunna för hela lånets öfvertagande medgifva.
Kollegium förvaltas efter enahanda grunder, som det för samma behof dittills anvisade, äldre kreditiv; — Kongl. Kollegium, i följd af nådig föreskrift, till Fullmäktige i Rikets Ständers Bank aflemnat en, å Manufaktur-Diskontens vägnar och i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer bestämda villkor^ under den 18:de derpåföljde Maj utfärdad förbindelse å den tillrikta kreditiv-strrnman af 1,5oo,ooo R:dr, hvilken förbindelse jemväl blifvit af Fullmäktige godkänd. De af Kongl. Kommerse.Kollegium, dels för det så kallade tillökta Diskontlånet af år 1786, dels för de äldre kreditiven, under den 28 November 178S och den 8 December 1818, till Banken uthändigade (örskrifnin gar hafva, i utbyte mot den nya förbindelsen , blifvit till Kongl. Kollegium återställda. I afseende på nyss berörde, sednast beviljade anslag af 5oo,ooo R:dr, har Kongl. Maj:t, genom nådigt Bref till Kongl. Kommerse-Kollegium af den 5 Maj 1841, behagat förordna, att af nämnde summa 3oo,ooo R:dr finge, utom de till fÖrlags-lån å Manufaklur-Diskontfonden förut afsatta 200,000 R; 1 r, till dylika låns meddelande användas , emot den ränta och återbetalningsskyldighet samt öfriga villkor, som för dessa lån dittills varit stadgade, hvaremot återstoden, 200,000 R:dr, kom me att ingå såsom förstär kning af Manufaktur-Diskontens låne-lillgångar i vanlig diskont-väg.
1 fråga om panträtt är det en oeftergiflig regel att tysta förmånsrätter icke böra finnas, utan all befintlig säkerhet skall vara offentlig och för hvar och en, som ingår i affärer, möjlig att taga reda på. Hvad åter angår frågan huru, så, om man vill bibehålla dessa förmånsrätter, hade det, enligt mitt förmenande, varit enklast att, med uteslutande af dessa förmånsrätter ur sjölagen, införa dem aila i 17:de kap. Handels-balken. Ang:de yttrandet att Franska sjölagen, och de sjölagar, som derefter bildat sig, bibehållit åtskilliga af dessa förmånsrätter, är det erkändt att den i många afseenden förträffliga Code de Napoléon har en skuggsida med hänsyn till dessa förmånsrätter. De infördes genom maktspråk af Napoleon, och alla de länder, som fordom tillhörde Franska väldet, hafva omarbetat sina lagar i förev:de hänseende. Jag får nu hos B. o. Ad. anhålla, det R. o. Ad. ville återremittera denna §, lör att lemna Utsk:t tillfälle att ånyo till behandling företaga denna så vigtiga del af vår sjölagstiftning. Hr Olivecrona: Då Hr Rabenius hade ordet, yttrade han att den första frågan vore, huruvida det vore skäl att upptaga de i § 275 framställda förmånsrätterna, och att, om denna fråga besvarades med ja, sedermera bestämma deras plats. Jag erkänner villigt, att detta är rätta ordningen. Jag har redan förut, då jag nyss yttrade mig, anfört att jag i synnerhet tvekat vid att upptaga den nya förmånsrätt, som skulle i sväfvande ordalag uttryckas i 3:dje mormt med begreppet »öfriga fordringar.» Hr Rabenius bar nu upplyst R. o. Ad., att dermed menas hvad som förekommer i § 12.
Början of detta Moment bör erhälla följande redaktion: Den som uran debong anmälan rillwärkar Bränwl>» elier derrrlk gagnar större panna än kwarrrll hansig angifwirrc. Att den del af delta Moment der drt heter : eller finnas hofwa i sire sörwar bör ulgä. Den 27 Januarit. roz9 Förbruten Redskap och Böter tillfalla angifwaren § och ^ gär kill t'ios ulux j Socknen der förbrytelsen stedt. I frän det med Lit. i Betänkandet utmärkta stället till Letz stut arv inga anmärkningar gjordaDenna delen handlar om undantag frän Bewtllning. Om uppbörd och redowiönirig: Angifning as pannor och tidm dertill: och fluteligen hemställan: Alt i fall emot Utskottens för: modan den päräkna» ve Summan ej skulle utgä; Fullmägtige t Banken och Riksgälds Conkoiret ej mätte lämnas tillstånd att den samma förhöja och att i händelse af öfwerffotr, det samma mätte i Banken ned» ak Klinte dsr^. Grefwe lVlörner. Att böterne nedsättas till z ^ R:dr, men att förbrytaren ersätter Kronan den afgift lör äret, hwitken han genom sin förbrytelse sökt undansnilla. Att böterne nedsattas till ic> eller 6§ R:dr och Kronan fä sin wanliga andel den. !Att i brist af böter förwandiingrn lill kroppsstraff mätte dlifwa lindrig.
Stats» StatsSecreterare • platser, trenne, lemnade längre tid ledige, s. 125 139. StyrelseVerken, Särskildta Utskottets för» slag till ändring af dem ; Utlåtande öfver deri förekommande Grundlagsfrågor, s. 282. Ytterligare Utlåtande, s. 327—337. RedactionsFörslag. s. 338“»342> Sällskaps, ett patriotiskt, sammanträden, förbudna. s. 129. 142. T. Theater-inrättning i Stockholm , förklarad för Kronans Monopolium. s. 150. 142* Treffenberg, C. G. Se Fullmagt. och Rådgifvare i CommandoMål. Trosshästar, ändring af det bestämda Målet för dem. s. 128. Någre Ledamöters särskilda mening, a. 77 — 80. __ — 5 {. 7 och 9 Morn. föreslag na att till en del uteslutas, s. 106. Ingressen. Föreslagen rättel se. s. 149. 7 Mom. 1 och 4 Morn. 2 jf. föreslagna tillägg, s. 237, 238. Bihang till R. S. Prot. tydje Sami, 47. Tryckfiihets-Lagen, origtig tolkning af den. &. 126. ~ 4 Morn. 2 §• Tryckning af de frän förra Riksdagen hvilande Förslag till ändring af Grundlagen, hemstäilan derom. s. 1. Tullfrihetsmedel, använda till Stockholms Invänares förseende med groft bröd. U. Utskott, Särskildt, icke af nöden. s. 5. V Voteringsproposition, rörande en förkastad, a. 314 — 316. Rättelser: Sid. 68» rad. 13. »tår: Contrtopposition lats Coh traproposition. 69- 7. reparation, lås repaitition, 72. 7. — saken Jas sakens. — 10. _ eess. lås dess. — 73. 2. och en början lås en början; — 75.
Från dessa förråd, hvilka för att blifva af rätt nytta utgöres af Gis.tad eller riad säd, anskaffad på sätt förut vördsamt blifvit qmnämndtaf «n orts egen Sädes-afkastning synes samma grunder i afseende på anstånds beviljande med be-, talningen böra följas, som Stats-Utskpttet vördsammast föreslagit angående Spanmåls-utborg-, ning till brödföda. Skulle dessa Lager en lang-. ie tid komma att Magasineras, och sädén derigenom förlorade dess Fröbarhet, synes i sådant fall efter en nogi anställande undersök - Jnrättningens organisation''. f5 13 hing oell förhållandets tillkännagifvande hos Magazins-Uirectionen, dessa Lager då kunna utlemna* åt behöfvande till Brödföda, eller på annat sätt afyttras, sä att till utsäde tjenlig säd, åter i behörig tid må varda anskaffad. Uti denna vördsamma framställan har StatsIJtskottet sökt uppfatta och utveckla de bufvudsakligaste grunder efter hvilka Magazins-Inrättningen såsom en A’lmän upphandlingsoch. undsättnings-anstalt betraktad, synes böra utföra dess åligganden i enlighet med Verkets bestämmelse. Stats-Utskottet skall nu vidare fortfara, att utreda: Huru, stor Penninge-Fond lan för Allmänna Magazinsr Inrättningen erfordras, och genom hvilka medel och utvägar, Inrättningen skall med dess econnmiskq omsorger lunna fortfara, tilan att de beviljade anslagen varda förminskade, Om Magazins-Inrättningens Penninge-Fonder. För Allmänna Magazins-Inrättningen beviljades under 1815 års Riksdag En milion och Under vissa vilkor ytterligare En milion, eller tillsammans Två Milioner Riksdaler Banco, al6 med vanlig Hiscont-rattighet i Banken i afseende på den räntebetalning af Tre procent, sorn å dessa anslag borde betalas. Med denna redan beviljade Fond och så vida Riksens Högloft.
Något mera kunde jag ej höra, och när de blefvo mig varse, tvärtystnade de, och drottningen betraktade mig så skarpt, som om hon velat genomborra mig med de stora ögonen. Jag bugade mig i djupaste underdånighet och gick i ett annat rum, likasom jag ingenting hört. – »Högst förvånande! Oerhördt! – föll grefve Fersen åter in. – Ja! så otroligt, att jag skulle förklara alltsammans för en dikt eller en dröm, hvilken annan som berättat händelsen, än min kloke och pålitlige vän, Olof Håkansson. – »Må väl säga det, herr landtmarskalk! – fortfor bondeståndets talman. – Jag hade nu sjelf sett och hört för mycket, att icke söka få reda på hvar hunden låg begrafven. Derföre brydde jag mig ej längre om grannlåten på slottet, utan förfogade mig till Mäster Anders och vandrade der i trakten en god stund, noga märkande, hvilka som gingo ut och in på värdshuset. I källarsalen tycktes endast vanliga kunder hålla till; men i andra byggningen, der det lyste och stojades fasligt, samlades småningom en mängd sämre folk, vill, med förlof, säga slödder, som ingen ärlig bonde och handtverkare skulle vilja vara under tak med. Natten var redan långt liden, då Ernst kom smygande genom porten, och nu blef det först riktigt muntert derinne. Der dracks och pratades, skreks och bullrades ohyggligt. Jag frågade en kypare, som bar öfver gården en stor bål, hvad detta vore för en traktering? »Det är några muntergökar, som fira en namnsdag,« svarade kyparen. Efter hand blef oväsendet derinne så olideligt, att man tydligen kunde förstå, att de voro beskänkta. De började komma ut på gården, än en och en, än parvis, för att svalka sig i fria luften, och talade ganska högt, ehuru de sannolikt i villan ansågo sig hviska. Insvept i min kappa, kunde ingen känna igen mig; men de voro i alla fall så druckne, att de svårligen kunnat skilja vän ifrån fiende.
Provincen lämpligast kunde med värfvad trupp ersättas; varande slutligen, och i den händelse afslag skulle möta båda de framställda alternativen, föreslaget, alt ett understöd i penningar från Stats-Verket mätte de Rustande beviljas, Svarande emot den minskning i rustningsskyldigheten, hvartill sköl kunde finnas, Vid pröfningen af detta mål hafva R. St., enar blott prmliminaira åtgärder blifvit af E. K. M. vidtagna, och någon Proposition, till följd hvaraf en närmare eller slutlig handläggning kunnat föianledas, icke blifvit i Nåder meddelad, endast trott sig böra taga i öfvervägande de allmänna grunder, hvarefter den ifrågavarande rotejemkningen i Jemtland synes böra utföras, innan den, enligt 80 §. Reg. Form», varder till R. St:s pröfning och stadfästelse öfverlemttad. Utgående från denna synpunkt, hafva R. St, funnit, att, om Jemtlands Regemente skall, efter Norriges förening med Sverige, kunna uppfylla sitt ändamål, bidrag till Riket* Krigsmagt i det hela, så måste det gamla vilkoret för dess rotering, eller manskapets användande endast inom Landskapet, upphäfvas, och Jemtlands Soldater följaktligen åläggas samma skyldigheter, sorn Kronans indelta manskap i det öfriga Riket, Vare sig i krig eller, i hänseende till ärbetscommenderingar, under fredstid. Men enär således contractet med Rotehållarne måste å Kronans sida brytas, hafva R. St. funnit någon annan billig grund för det nya förhållandet dem 200 Tierp. Uesk. Förslag till tind. Skri/v. N:o 3$o. emellan icke böra fastställas, än elen i Kongl,' Brefvet, flen 2 October 1806, redan uppgifna, eller jernlikbet med roteringen i det öfriga Riket, utan afseende derå, om detta förhållande medr för färre indelta Soldater, än de 800 man, E. K.M., på förhand bestämt, eller flera, Öndebo man, Länets Riksdags-Fnllmägtige erbjudit.