Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med hvilken verve och fart förstod hon ej att berätta » la petite chronique »; man kunde ej ens finna sig stött om hennes små historier ibland, oss emellan sagdt, nästan stodo på gränsen af det skandalösa. Och huru hon klädde sig! Hennes toiletter voro sanna poem! Att se huru hon behandlade sina kavaljerer — det var en njutning! De lydde hennes minsta vink, tillbedd som hon var. » Bah », sade hon med sin egendomliga lilla tyska brytning, som gaf hennes låga, mjuka röst en ännu mera melodisk klang, » de äro sig alla lika, dessa fåfänga, parfymerade narrar. — Äro de män? » — och dermed kunde Trixie gifva luft åt en hel serie illasinnade anmärkningar om dessa varelser, som icke visste, huru de nog skulle kunna behaga henne. » D u skall väl ändå en gång gifta dig? » menade jag. » Ja, måhända, men ser du, Dolly, jag har den gammalmodiga åsigten att vilja älska och högakta min man, och ser du bland alla dessa — låt oss tala om någonting behagligare, » och dermed satte hon sig till pianot och sjöng med en skälmsk blick åt mig: Mein Schatz ist ein Reiter, Ein Reiter muss sein, Das Pferd ist des Königs, Der Reiter ist mein etc. etc. Var Trixie kokett? Nej! Det är ett för vulgärt uttryck för det eomotståndliga behag, som omgaf henne; ett behag lika subtilt och ljufligt som violblommans fina doft. Jag har sett henne bringa män nästan till vansinne härigenom. Hennes utomordentliga skönhet fängslade dem. Alltid den samma mot alla, från den rutinerade, segervane salongshjelten till den obetydligaste underlöjtnant, som rodnande framstammade en anhållan om en dans. » Men hvarför gifter du dig egentligen ej, » E n d a s t e n sida af papperet b ö r frågade jag henne åter en vacker höstmorgon. Hon stod på terrassen, iklädd en mörkgrön sammetsklädning med kostbara gamla spetsar omkring den hvita halsen, den ena handen hvilande på den trogna vindthundens hufvud och med den andra skuggande sina ögon mot höstsolens strålar.
Att hvarje mantalsskrifven mansperson öfver i5 års ålder, sorn vid mantalsskrifningen underlåter att skriftligen afsäga sig allt bruk af brännvin, vin och andra spirituösa drycker, skall under det påföljande året erlägga en afgift af t. ex. 12 sk. b:co, derest hans taxering efter Bevill.Förordn:s 2:dra Art. icke uppgår till 5 r:dr; af 24 den uppgår till 5 r:dr eller mera till och med 20 r:dr; af en r:dr, då den öfverstiger 20 till och med 5o r:dr; af en r:dr 24 sk., då den öfvergår 5o till och med 100 r:dr; af 2 r:dr, om den öfverstiger 100 r:dr och uppgår lill och med 200 r:dr; samt af 12'sk. dertill för hvarje 5o r:dr, hvarmed taxeringsbevillningen öfverstiger sistnämnde belopp 200 r:dr b:co; 2:0 att hvarje qvinna öfver i5 års ålder, som vid mantalsskrifningen underlåter att göra en lika beskaffad afsägelse, härföre skall erlägga en afgift af 4 ellet1 6 sk. b:co; 3:o att den, vare sig man eller qvinna, som, efter verkställd sådan afsägelse, beträdes med förtärande af några slags starka drycker, skall erlägga den föreskrifna afgå fl en dubbelt, samt dessutom i plikt utgifva afgiftens tiodubbla belopp, angifvarens ensak; 4:o att hvarje person, som innehar sådan värdshuseller näringsrörelse, der starka drycker försäljas, skall härföre erlägga en viss summa årligen; 5:o att alla dessa afgifter, genast efter det de influtit, skola aflevereras till K. Statscontoret eller R. St:s Riksg.- contor, som bör, i mån af skeende reqvisitioner, tillhandahålla desamma åt K.
Krigsmanshuskassans medel icke skulle vara derför tillräckliga, Rikets Ständer måtte anvisa för ändamålet erforderligt belopp; men enär Utskottet är i saknad af all utredning, såväl i afseende på beloppet af de kostnader, som af genomförandet af motionärens förslag skulle föranledas, som i fråga om Wadstena Krigsmanshuskassas förmåga att utgifva förhöjda understöd, och då Utskottet således icke eger någon ledning för bedömande af do ökade utgifter för Statsverket, sorn af bifall till motionen blefve en följd, föranlåtes Utskottet hemställa, att Riksdagsfullmägtigen Magnus Svenssons ifrågavarande motion må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 20:o. Med förmälan, hurusom Expeditionschefen vid Sjöförsvars-departementets expedition af Kongl. Maj:ts kansli, Kommendören af Kongl. Maj:ts Nordstjerneorden Malcolm Gustaf von Schantz, hvilken är född år 1801, alltsedan den 24 Maj 1844 oafbrutet beklädt expeditionschefs-embetet, dels vid nyssnämnda expedition och dels vid Landtförsvars-departementets kansli-expedition, under hvilken tid. eller den 24 Januari 1855, Expeditionschefen von Schantz fått sig i nåder tillagd en expeditionssekreterare-lön vid sistnämnda expedition, som aldrig af honom uppburits, har uti nådig Proposition (N:o 46), som blifvit till Utskottet remitterad, Kongl.
Vid öfvervägande häraf, och då fortsättningen af fästnings-byggnaden ä Carlsborg utgör ett vilkor för möjligheten att under årets lopp lämpligen sysselsätta den derstädes förlagda Pionnier-corpsen, hafva Rikets Ständer, efter inhemtad noggrann kännedom af de arbetsplaner, hvilka, med afseende å byggnads-arbetet, blifvit för år 1840 upprättade och hvarvid icke förekommit sådan anmärkning, som skulle kunna föranleda till inskränkning i årets anslagsbehof, funnit godt, utan afseende å de beslut, som framdeles kunna af Rikets Ständer fattas, rörande ifrågavarande fästnings-byggnads fortsättning, bevilja det afE. K. M. i ofvanberörde ändamål i Nåder äskade anslag af Femtio Tusen Riksdaler för innevarande år, att utaf Riksgälds-Contoret utbetalas. Hvilket, lill svar å E. K. M:s Nådiga Proposition, Rikets Ständer härigenom få i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 8 April 1840. Expeditions-Vlskottcts Förslag till und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 April 1840. Preste-Såndet den 8 Borgare-Ståndet den 8 Bonde-Ståndet den 11 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående för RiksgäldsContoret ifrågaställd befrielse från erläggande af Expeditions-lösen m. m. S. A. K.
Med förbigående af alla de olägenheter, sorn synas blifva en oundviklig följd af anläggandet utaf en renhållnings - reservoir vid en af Stadens reela, ined djupt vatten försedda och mycket frequen* terade hamn, och äfven den omständighet, att det på andra sidan om mera berörd© Tomt be - Ståts-Utskottets BetUnkahdenl SY?? lägna Salt-rafinaderie, ej eller med denna rörelse kunde fortfara, tillkännagifver MagazinsDirectionen vidare, att den af Herr Lundgren i utbyte, emot den åstundade Tomten, bakom Bränneri-Egendomen belägna smala och mycket backiga gränd, är för Bränneriets behof aldeles olämpelig och otillräckelig , och skalle dessutom icke kunna begagnas, så vida ej ett af de emot gränden uppbyggda sammanhängande dels Stenoch Träd-hus, bestående af Magaziner, Stall och’ Häst qvarn nedrefs , och Ciommunikation på detta sätt bereddes emellan Bränneriet och denna gränd, som icke heller lärer kunna för Kronans enskildta Rakning, till förfång för närboende grannar, få begagnas. Af alla nu anförde skäl och orsaker, afstyrker Stats-Utskottet, för sin del, bifall till det föreslagna utbytet, derigenom, sorn förut nämndt är, Magazins-Inrättningen ej mindre skulle bsröfvas en af sina bästa lägenheter för nya Magaziners eller Tork-Inrättningars uppförande, utan ock blifva urstandsalt, att med Bränvins bränningen i Hufvudstaden fortfara,' till ganska betydlig förlust för denna Inrättning; hvilket dock Biksens Högloft. Ständer Vördsamligen underställes. Stockholm den i Maj 1818. Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts Betänkande, angående Herr Pehr Estenbergs väckte Motion att öfverlåta i22* Stats-Utskottets Betänk anden'. Ladugårdslands Krono - Bränneri till Cassern för Andra Gardes-Regementet, I anledning af vadit fråga orri piedels anslåen-. de (ill en ny (kassern-Byggnad i Slockholm för Andra Gardes Regementet, har Herr Pehr Estenberg hos Höglofl.
4. äfvensom alt, med afseende å det låga uppskattningsvärdet å Boställen i allmänhet de verkliga inkomsterne af den jordegendom, Biskoparne, såsom löntagare innehafva, torde vara något högre, än som blifvit uti nyssberörde uppgift antecknadt och således Biskoparnes löneförmoner uppgå jemväl till högre belopp, än här ofvan blifvit nämndt. Det kan icke bestridas, att ju icke Biskoparne i allmänhet åtnjuta ansenliga löneförmoner i jemförelse med dem, som åtfölja Rikets högsta Embeten, äfvensom att dessa förmoner äro synnerligen ojemnt fördelade, så alt en del Biskopar hafva betydligen större inkomster, än de öfrige. Efter min tanka är en reglering af samma inkomster af behofvet påkallad, icke allenast för att bereda en för hvarje Biskop ungefärligen lika lön, utan äfven för att, örn möjligt, tillvägabringa en besparing i kostnaden för Biskoparnes aflönande. I anseende härtill hade, enligt min tanke, Utskotten bordt föreslå, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, Stat isamt Allm* Besv.- och Ekon,-Utskottens Utlåtande, N.o 83. »5 att, sedan en fullständig undersökning egt rum, till utrönande af Biskoparnes löneförmoner, Kongl. Maj:t täcktes låta upprätta och till Rikets Ständer vid nästinstundande Riksdag framlägga ett förslag, hvilket, jemte en deri upptagen tillräcklig och jemnare fördelad aflöning för Rikets Biskopar, äfven utvisar den tillgång, som genom en sådan reglering kan blifva att påräkna.
Vinskänkar Skräddare Skomakare Slagtare Urmakare Bleckoch Plåtslagare Jernbleckslakerare Uakerfabrikörer Hofslagare Smeder Klensmeder Pistolsmeder .lernoch Stålarbetare Chirurgiska Instrumentmakare Byggmästare Murmästare Stenhuggare . Glasmästare . Fiskköpare Sockeroch Schweitzerbagare Kaffekokare i Notflskare Bokbindare. ... .. Fodralmakare Guldsmeder Etuioch Portföljmakare Sejlare Repslagare Tunnbindare Kakelugnsmakare Körsnärer Sämskoch Handskmakare Idkare. Gesäller eller motsvarande. t-1 5’ crq 93 Andre arbetare. Idkare. Gesäller eller motsvarande. Lärlingar. Andre arbetare. Idkare. Gesäller eller motsvarande. Lärlingar. St 31 ad föi åren -1848 . 1 26 9. 3 28 2 ! 10 Svarfvare oell Blockmakare Vagnmakare Sadelmakare Akdonstillverkare Perukmakare Hattmakare Gulddragare Snörmakare Pumpmakare Skorsteusfejare Segelmakare Garfvare Garfveri-Fabrikörer .. Förgyllare Bildhuggare Borstbindare Kammakare Knappmakare Guldslagare Trädgårdsmästare Korgmakare Syoch Knappnålsmakare II Hvad angår Fabriksoch Manufaktur-rörelsen bär i staden under nu ifrågavarande 3:ne år har följande, på fabriksägarnes egne uppgifter, hvilka till Eder Kongl. Maj:ts och Pdkets Kommerse-Kollegium årligen aflemnas, grundade sammandrag blifvit till Öfver-Ståthållare-Embetet afgifvet; utvisande detta sammandrag ej mindre antalet af de särskilde Fabriksoch Manufaktur-idkarne med deras arbetare, utan äfven värdet af deras tillverkningar: i a 4 8. 1 8 4 9. 1 8 5 O. F abriker. Ägare. Arbetare. Tillverkningsvärde. Fabriker. Ägare. 1 * Arbetare. Tillverkningsvärde. Fabriker. if: ers P rf Arbetare. Fabriker. Ägare. Arbetare. Tillverkningsvärde. Fabriker. Ägare. Arbetare. Tillverkningsvärde.* Fabriker. Ägare.
Slats-konloret sedermera uti särskildt allåten underdånig Skrifvelse anfört, hurusom under fortgången af det i Nåder anbefallda arbetet med upprättande af nya formulär för de allmänna räkenskaperna ytterligare bekräftelse erhållits å förut vunnen erfarenhet deraf, att restantiernas sammanförande, såsom hittills egt rum, på ett enda, för både Stats-verkets och öfriga medel gemensamt; konto i uppbördsmännens special-räkenskaper medförde åtskilliga olägenheter, de der borde oell lätteligen kunde genom ett annat bokförings-sält undvikas. De väsendtligaste af dessa olägenheter vore: att som restanlierna å Stats-verkets samt livar och en af de öfriga fondernas medel åter måste i Riks-hufvudboken åtskiljas, den nuvarande sammanföringen deraf betydligen fördröjde Riks-bokslutel; att denna sammanföring likaledes försvårade räkenskapernas granskning, emedan, för att behörigen tillse, det redogörare icke godtgjorde en fond för hvad som rätteligen borde tillkomma en annan, de olika fondernas medel måste äfven under gransknings-arbetet fördelas; att, då det berodde af en tillfällighet, om större eller mindre del af en eller flera utaf Statsverkets inkomster restfördes, beräkningen af dessa inkomster hvar för sig blefve i viss män osäker förmedelst den sålunda olika år emellan uppkommande större ojemnheten i deras belopp; samt att, af sist anförda skäl, beloppet af restanlierna i sin helhet svårligen kunde med någon tillförlitlighet på förhand beräknas.
Att de nyssnämnda inskränkningarne uti jagträttigheten skulle vara tillfyllestgörandc för ejderfogelns skyddande, bekräftas bland annat af följande faktum. Uti Södermanlands skärgård är en sträcka af nära två Landshöfdingen i Nyköping på lönen. Jagten på detta område har under de fyra sistförfluten åren varit så ordnad, att all äggning efter matnyttiga foglar, äfvensom skjutande af gammal ejderhona under tiden från den 1 Maj till den 1 Juli, varit vid vite af Tjugofem R:dr Ikon, utom ansvar efter lag, förbjudne Detta har haft till följd, att i Juni månad, både förlidet och innevarande år, räknades på hvarje “klabb* tre, ända till tio och på de större skären ännu flera, ådor, hvilka i fred och ro fingo utkläcka sina ägg i “redek* Tillgången på ungfogei från förra året (helsingar och skröjor) har ock de tvänne sista åren varit så riklig, att ingen i skärgården minnes någonting dylikt. Skulle nu det gällande förbudet mot ali vårjagt å ejderfogeln fortfarande komma att bibehållas, lider det icke tvifvel att skärkarlen, som nogsamt inser omöjligheten att någonsin erhålla ersättning för det skott han är ålagd att spara, och hvars åtgöranden i de aldra flesta sådana fall sakna hvarje annan kontroll än den egna rättskänslan, blifver lagbrytare och tager för sig allt hvad han öfverköra iner, både ägg och foglar. och sålunda verkar förbudet alldeles motsatsen af hvad dermed varit afsedt. Om deremot genom ett mera ändamålsenligt stadgande, skärgårdsbefolkningens egen inneboende känsla för det rätta väckes och underhålles, så blifver lagen i verkligheten åtlydd, och till både enskild och allmän nytta öfvervakad. På nu anförda skäl och grunder dristar jag vördsammast föreslå. det måtto Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet göra framställning om den förändring uti § 12 af nu gällande Jagtstadga, att jagt å ejderfogel i allmänhet må blifva tillåten alla årstider, utan annan inskränkning än att gammal hona eller s. k. “värpåd* må vara fridlyst under tiden från och med den 24 April till och med den 10 Juli hvarje år.
Utom den skyddsmur, hvarmed en vårdande Försyn kringgärdat vårt lugn, i vår af naturen lyckliga, 0111 icke alltid nog värderade belägenhet, har, genom en synnerlig nåd, ett i den nästförflutna hjeltetiden utbiidadt och derifrån ännu ensamt qvarstående 1 II. 3 lS Den 2 4 Januarii f. ra. Tärn blifvit oss beskärdt i den ojemförliga Monark, som, med sin thron under polstjernan, står, som denna, oföränderlig under tidens ringlopp. Yi göra oss förvissade, att Han skall veta gifva akt på de betänkliga tecknen och behålla sin ställning orubbad under alla deras skiften. Och skulle ändock orkanen emot oss bryta lös, så tillåta oss dessa den gamla ärans och bragdernas minnesbilder, som pryda Riddarborgens murar, hysa den förhoppning, att de odödliga ättfadernes mandom och dygd ännu genomlågar de Svenska ädlingars bröst, ännu skall återlifvas med oförändrad värma och kraft i hela det Svenska folket, såsom i ett enda hjerta, till värjande af Fosterlandets sjelfständighet och ära. Med den öfvertygelse, att dessa den Svenska Nationens arfsdygder äga sin rot i en sann och allvarlig gudsfruktan, hoppas äfven PresteSt. sina bemödanden icke skola fyrnäs utan frukt till beredande af folkets ära, frihet och lugn i alla skiften och i alla stånd. Med fast beslut och helig försäkran, att, såväl under nu förestående öfverläggningar som allt framgent, inom vår verkningskrets, med redligaste nit och efter yttersta förmåga, söka uppfylla Evangeliska Lärares pligter och derigenom på bästa sätt motsvara MedStänders fordringar, anhåller PresteSt. beständigt få vara i E. Ex:s samt H. R. o. Ad:s ynnest och förtroende inneslutet. H. Ex. Hr Gr. och Landtm, besvarade detta tal sålunda: R. o. Ad. emottaga nu med tacksamhet och erkänsla det Högv.
Då anmärkningar, som röra detta Betänkande, blifvit framställde, skulle jag snarare önska, att Betänkandet återremitterades, än att det blefve hvilande på bordet; ty annars kunde hända, att det blefve återremitteradt en annan gång, sedan Bevillningsgrunderne redan voro afgjorda, och inom Utskottet skall det visserligen icke åstadkomma något bryderi eller uppehåll. Herr Rothlieb, Axel, förenade sig med Herr Tham. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefvert och LandtMarskalken framställd proposition, blef BevillningsUtskottets ifrågavarande Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Bevillningsutskottet återremitteradt. Föredrogs å nyo BevillningsUtskottets den 6 dennes under N:o 9 afgifna, och den 23 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Be - 334 Den 3o Mars e. ra. tänkande, rörande väckte Motioner om Bevillning å kortspel. Herr Nordenanckar, Gustaf: Detta Betänkande är af lika beskaffenhet som det förra, och jag hemställer derföre, om det icke äfven borde återremitteras. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalk en föreslog, att, i anledning af den redan beslutade återremissen af Bevil IningsUtskottels Betänkande om grunderne för Allmänna Bevillningen, äfven det ifrågavarande Betänkandet, såsom dermed ägande sammanhang, måtte återremitteras lill Utskottet; hvilket bifölls. Å nyo föredrogs BevillningsUtskottets den 6 dennes under N:o io afgifne, och den 23 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Betänkande, angående väckt Motion om befrielse från Bevillning af Recognitions-smide. Herr Rothlieb, Axel: Då anmärkningar i förmiddag gjordes af Friherre Lilljehorn rörande Recognitions-smide och Bevillning af Bruk, samt alla anmärkningar böra behandlas i ett sammanhang, hemställer jag, om ej äfven detta Betänkande bör återremitteras.
Således har i ansvarighetslagen en ny cathegori blifvit inkaslad, som utvidgar sjelfva bedömmandet af förhållandena, och det var derpå jag stödde mig, då jag yttrade, att ”vill man utvidga omfånget för Riksrättens actioner, så antager man delta 2 morn.; vill man det ej, så later man det falla”. Då nu 6 § föredrogs, lemnades densamma utan anmärkning. Vidare föredrogs 7 §• Hr von Hartmansdorff: Här står ett stadgande, sorn visserligen är rikligt under nuvar. förhållanden, och det kan således icke läggas LagUtsk. till lasl, att det uttryckt sig såsom det gjort, dä del säger ”miste han embelet”. Likväl kan dock något dervid erinras, enär denna ansvarighetslag medgifver, att t. f. ledamöter af Statsrådet kunna finnas. Hvilket embete skall då en t. f. Statsrådsledamot mista? Man skulle förmoda, att det är Statsrådsembelet; men ett sådant har han icke. Om han t. ex. innehade eli domarembete och blefve inkallad såsom t. f. Statsrådsledamot, skulle han dä för en förseelse såsom t. f. Statsråd mista sitt domarembete? Så som lagen hittills och jag tror äfven allas tankar varit, så kan ingen mista sitt domarembete för något annat än fel i detsamma. När nu R. St. öfverenskomma, ehuru K. M. ännu icke godkänt deras beslut, att alla Statsrådsledamöler skola hädanefter kunna under det de äro Statsråd bibehålla deras förut innehafvande embeten, hvad menar man då med de orden: ”miste embetel? Menar man dermed 32 Den 2 November f m. Statsrådsembetet eller det embete, hvilket en ledamot icke förrättar, men likväl innehafver under det lian är Statsråd? något förtydligande härutinnan torde behöfvas. Här slår vidare ett ord i oriktig ordning, derföre alt man bibehållit slutet af den gamla § efter en ny början. Det står nemi. ”dölja för Konungen bevisligen”. Hvad vill det säga? vill man uttrycka, att det för Konungen kan bevisas?
Af Herr /. J. Kleman, hvilken anfört att, ehuru Kopparslagare icke äro bland de Handtverkare, som, enligt Kongl. Brefvet den 23 Junii 1802, å landet få antagas, samt flere ännu gällande författningar skola förbjuda idkandet af detta handtverk å landet, till förfång för Städernes Borgerskap, har likväl i senare åren inträffat, att flere Kopparslagare å landet sig nedsatt och der utöfva handtverket, samt såmedelst undansnilla Staten dess inkomster och den skattdragande Borgaren den förtjenst, han för sitt bestånd borde ega att från landet påräkna; till förekommande hvaraf Motionairen yrkat, att, genom Allmän Författning, icke allenast äldre, i förgätenhet komne förbud i omförmälde afseende måtte upplifvas, utan ock de för närvarande på landet bosatte Kopparslagare^ Lagsamt Allm. Besv.o. Oec.Utsk Bet. N. o 3s. i5 åläggas, antingen i Stad, efter vunnet burskap, liandtverket utöfva, eller ock dermed genast upphöra. Från Hedervärda B onde-Ståndet: Af Anders Andersson från Södermanlands Län, som yrkat, att nämnde Läns och kringliggande orters invånare må erhålla rättighet, att till Stockholm införa och försälja torrt Bröd, samt af Petter Pettersson från Calmare Län: innefattande förslag, att, med upphäfvande af Kongl. Commerce-Collegii Kungörelse den i3 Mars 1826, som föreskrifver, att färskt kött, hvilket af Allmogen i Städerne införes, ej må i mindre delar försäljas, än fjerdedelen af det slagtade kreaturet, en sådan inskränkning i försäljnings-rättigheten måtte upphöra. Innan Utskotten ingå i besvarande af de sålunda väckta Motionerne, torde det vara nödigt fästa uppmärksamhet vid den behandling, som egt rum i afseende på den vigtiga hufvudfråga om Näringsfriheten i allmänhetj deraf de uti Motionerne vidrörde ämnen egentligen äro att anse såsom serskilde delar.
I kraft af Kongl. Förordningen af den 25 November 17.(0 samt Förklaringarna den 5 October 1741, den i* Augusti 1752 och Kongl. Kungörelsen den 15 Augusti 1789* äro väl nya odlingar fritagne ifrån Tiondeafgift under frihets - tiden , äfvensom PresteStåndet uti påle §. af Oiio års Piksdags - Beslut eftergifvit rättigheten till Sädes - Tiondens upplagande af Nybyggen och förut icke bärande oländig mark, under de af Kongl. Maj:t och Kronan åt Innehafvaren förundte frihets-år; men dels återtager Tionde-afgiften, efter frihetsårens förlopp, hela dess verkan på odlarens vilkor, dels är det en möjlighet, att under frihetstiden den gamla jordens bruk försummas, Tiondetagaren till känbar och oförtjent minskning i dess inkomster. Det synes derföre vära af vigt, så väl att, till befästande af ett godt förstånd emellan Lärare och Åhörare, allt hvad i (konventionen är obestämdt genom klara föreskrifter undanrödjes, som ock att, till befrämjande af Landets odlinge beloppet af Kronans Iva trettiondedelar af Tionden, efter vanlig Skattläggnings-inethod, likasom på Svenska sidan, fastställes till vissa Tunnor Spannmål, ehvad Kronan dem sjelf uppbär, eller de i88 Den 8 Mars: de an vidare af Presferskapet ta5 åtnjutas, pa de flera skäl förr omnämnde Konung Cariden XI tes Bref till Kongl. Kammar-Collegi Uln af den 22 Juli 1695 innehåller, oell hvilka annu ej torde Kafva upphört, Öland, ett af Naturen mindre gynna dt Land an Gottland, äger dock, på omkring 14 Qvadrat, mils rymd, en befolkning af 30,000 inenniskor ), eller 2142 på Ovadrat-milen. EhurU det tid efter annan blifvit befriadt från tvenne betydliga hinder emot dess välmåga, hemligen: fridlyste Vildsvin och Rådjur; har det dock intill närvarande tid fått vidkännas ett annat, icke mindre, nemligen: