Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till Lagutskottet: 1:0 Herr von Wahrendorffs, Anders, Meino - Den 10 Januarii. 567 rial, angående skärpning å Straffet för Skogsåverkan. 2:0 Herr Bergencreutzj Lars Alger , Memorial, angående Tvisters biläggande genom Förlikningar; samt 3:o Grefve Hamiltons, Gustaf Wathier , Memorial, angående Förklaring af SkogsOrdningen den 1 Augusti i8o5, samt 14 Gap. 2 §. ByggningaBalken, i afseende på svedjande å Skattemanna-Jord. Till Statsoch LagUtskotten: Herr von Engeströms , Johan Daniel, Memorial, angående nödvändigheten af årliga Lagsamlingar. Till Statsoch BancoUtskotten: 1:0 Herr Roos, Carl A., Memorial, angående Financerne. 2:0 Ett Memorial jemte ett mundtligt Yttrande af Friherre Cederström, Ulric, angående Financerne. Till Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUt skotten: 1:0 Herr Gyllenrams, Carl Anton, Memoria], om Pensioners anslående för fattige Civile och Militaire Embetsoch Tjenstemän, som hafva många Barn; och 568 Den 10 Januarii. 2:0 Herr von Schulzenheims David; den äldre, Memorial, angående uppränsning af de inom Stockholm belägne Sjöar, Till Statsoch B evillningsUtskottcn: 1:0 Grefve Pipers, Carl Claes, Memorial, angående befrielse från Kronoutskylder för Arjbetarne vid Höganäs StenkolsGrufva. 2:0 Friherre Rudbecks, Alexander, Memorial, angående nedsättning af BevillningsSumman. Till Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten : Herr MannerstamSj Johan, Memorial, angåenende upphäfvande af förbud emot Landsköp.
Detta bevisar således intet för nödvändigheten af en KrigtAcademi, Vidare yrkar Herr von Hohenhausen: Att Militair-theoriens hufvudort är Stockholm der controll år lättare och att man vid Univerfleterne faknar umgänge med vettenfcipliga mari i militair-yrket Visserligen borde man hoppas att Militair-theoriens hufvudort är i Stockholm, men om Militair-Projeförer anställas vid Acndemiernä och Militäir-Lectorer vid Gymnefernaf så fördelar sig Militair-theoriens Ven *7 Augusti f. m, 361 likasom practikens hufvudort, såsom sig bör, till den öfriga lärdomens hufvudorter, och då saknar man icke eller umgänge med vettenjkapsmån, ej ens i militair-yrfeet vid våra Universiteter, ulan alla vettenskaper få då gemensamma samlingsplatser och verkningspnnkter, hvarigenom all ensidighet i uppfostran säkrast förekommes. Herr von Hohenhaufen medgifver äfven , att ynglingar Jörn vid 16 ä 17 årsålder lemna K r ig s A cad e m i e n, icke kunna vara grundligt lärda. Detta medgifvande motsäger hans eget yrkande i början, där det påstås att ynglingar vid samma ålder, sorn komma från Universiteterna, icke agt så mycken kunskap , att de kunnat intagas i lägsta Classen på Carlberg; häraf skulle tyckas, att KrigsAcademien enkannerligen danade grundligt larda, men det är en af erfarenheten nogsamt bestyrkt bedröflig sanning, alt någon grundlig lärdom där icke står att erhålla, om man ock studerade där till 4o års ålder. D en härdade uppfofran som Carlberg, enligt Herr von Hohenhaufens tanka , meddelar, jemte förakt f ör veklighet och qvinlig granlåt, hvaremot granna kläder skulle nyttjas vid Universiteterna åberopas såsom ett nytt skäl. Mot detta skulle mycket kunna anmärkas, och såsom vederläggning andragas; men jag har föresatt mig att vara korrt.
Maj:t i följd deraf beslutat, att den nya aflönings-staten skulle tillämpas från och med 1855 års början, och alt de landstats-tjenstemän, som redan innehade sina befattningar, skulle, för att komma i åtnjutande af aflöningen efter nya regleringen, afsäga sig de lill dem på lön indelta hemmansräntor och tionde-anslag, hvilka borde från samma tid till Kronan indragas och således för dess räkning uppbäras, ansåg motionären, att, sedan landstats-tjenstemännen i Jönköpings län ingått Pä Stals-Utskoltets Utlåtande JV? 31. 23 på omförmälda vilkor, det hinder för bifall till Rikets Ständers framställning, hvilket i Kongl. Maj:ts ofvanoinförmälda Bref af den 23 November 1855 åberopats, numera blifvit undanröjdt; hvadan motionären, efter erhållet uppdrag af egarne och innebafvarne af hemmanen Tunnersta Skattegården, Torp Norregården och Ed Storegården, ånyo hemställt, att dessa hemman måtte medgifvas att få betala bemmansräntan antingen på sätt den före år 1800 erlagts, eller ock undfå rättighet att, i likhet med öfrige hemman på Wisingsö, deltaga i dagsverks-skyldigheten till Kronan och, såvidt dessa dagsverken icke utfordrades in natura, erlägga lösen derför med en fjerdedel af länets markegångspris å dränge-dagsverken. I afseende härå får Utskottet upplysa, att, på sätt motionären omförmält, Rikets åren 1847 och 1848 församlade Ständer, för sin del, medgifvit, att, så framt, efter föregången undersökning, det skulle visa sig att hemmanen Tunnersta Skattegården, Torp Norregården och Ed Storegården egde på den sökta förändringen
När man derjemte betänker att den ledning, som det heter, hvilken Ståndets ledamöter skola hemta från dessa uplysningar, som nu begäras af Riddarh.Direktm, skall blifva möjligen afgörande på alla sådana beslut såsom jag yttrat, så anser jag det vara alltför tidigt att i förväg öfverlåta åt Direktm denna ledning, ulan föreställer mig alt det är R. o. Ad. som i första hand skall gifva ledning åt Direktm och för densamma förklara, att, som vi håfve beslutat att så och så många ledamöter af den och den qvalifikalionen skola i representationen inträda, så tillkommer det Riddarh.Direktm alt meddela oss de och de uplysningarne, och följaktligen icke att leda, utan biträda Ståndet; och detta måtte vara meningen med Direktms sammansättning och tillvaro. Så fattar jag förhållandet, och det är derföre jag opponerar mig mot motionen. Jag vill vara upriktig och erkänna, att, ehuru jag för min ringa del förordat det hvilande grundlagsförslaget, så kan jag likväl icke antaga detsamma sedan Gonst.Utsk. förklarat att valen skola ske distriktvis. Jag hade velat att R. o. Ad. här på stället för hvarje riksdag bestämt sina repre^ 618 Den 30 Augnsti. sentanter och dermed tror jag Ståndet varit mest belåtet, och hvarje riksdag fått den färg som Ståndet sjelf velat, — men detta är en annan sak och jag vill blott taga mig friheten nämna detta till svar på hvad som blifvit anmärkt emot en annan talare, som opponerat sig mot förslaget och derföre nu handlat konseqvent, då han talat emot motionen, hvilken anmärkn. kunde anses innefatta, att jag, som yttrat mig mot motionen, men talat för förslaget, skulle handlat inkonsequent. Då nn öfverläggningen ansågs vara fulländad hemställde H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, om R. o. Ad. bifölle Gr. Lagerbjelkes ifrågavar:de förslag, och ropades härvid ja och nej, hvarefter H. Ex. förklarade det han funnit ja varit öfvervägande. Efter härvid af Hr Printzensköld begärd votering uplästes till justering och godkändes följande voter:spropos.:
1 anledning häraf hafva Fullmäktige sig utlåtit, samt till en början, jemte erinran om deras åliggande enligt Bankoreglementels 114 §, att, när kurs eller andra förhållanden gifva anledning att befara uttag af metallisk valuta, i till begagna de utvägar, som blifvit dem lemnade, för att afböja metalliska kassans nedsjunkande till det i samma § fastställda minimum, anfört: att dä nu nämnda kassa under år 1848 nedsjunkit frän R:dr silfver 8,250.220: 14. — till . , , .. 5.875,306: 45.
Det skulle för öfrigt visserligen kunna Ilända, att det innefattade en sådan sak, sorn Herr Bergensköld ansett för ett Reglementarjskt Stadgande, men JustitiaeOmBudsmannen för en Lagförklaring. Hvilkendera som deruti kan hafva rätt, vet jag ännu icke, innan jag hunnit få se sjelfva författningen. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde, proposition till bifall å LagUtskottets ifrågavarande Betänkande. Ropades Ja och Nej. Uppå derefter framställd proposition Lief herorde Betänkande af Ridderskapet och Adeln afslagit. Föredrogs å nyo och bifölls BancoUtskoltets den 3 sistlidne Mars under N:o 27 afgifne, och den i3 i samma månad e. m. 174 Den 3 April. på bordet lagde, Utlåtande öfver väckt fråga om undvikande af alltför mycken noggranhet och deraf förorsakad tidsutdrägt vid pröfning af Handlingar, som hos Banken till Låns erhållande företes. Justerades ett ProtocollsUtdrag för den I dennes f. m., innefattande Ridderskapets och Adelns beslut, i afseende å offentlighet vid Ståndets öfverläggningar. Grefve Horn_, Claes Fredrik_, anhöll, att dess samma dag gjorde förslag till en lag, i afseende på de Åhörare, hvilka komma att bivista RiksStåndens öfverläggningar, äfven måtte till Lagutskottet remitteras; hvilken anhållan, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls. Justerades 2:ne ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den i dennes f. m. i öfrigt fattade beslut. Justerades 5 ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den i dennes e. m. fattade beslut. Upplästes följande från nedannämde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Den 3 April. Frun ConstitutionsUtskottet: Af den 27 sistlidne Mars: N:o 16.
Sådana lånefordringar, för hvilka ränta efter viss bestämd tids förlopp kommer att erläggas, utgjorde 808,980: — Sammanslagna kapitaloch räntebeloppen af de för sjösänkningar och myrutdikningar eller andra vattenaftappningsföretag beviljade och utgifna låneunderstöd, som skola af vederbörande jordegare återbetalas i sammanhang med kronoutskyiderna för de hemman eller hemmansdelar, hvilka den genom de verkställda vattenaftappnings-arbetena förbättrade eller erhållna jord tillfallit, bestego sig till 318,195: 18. För öfrigt utgjordes tillgångarne af: a) å de räntebärande fordringarne före 1862 års utgång upplupna, men icke erlagda, till största delen dessförinnan ej förfallna, räntor 176,217: 23. b) utgifna lån, för hvilka någon ränta icke skall erläggas, 123,670: 66. c) det vid sednast förflutna riksdag beräknade beloppet af den allmänna bevillning, som enligt nu gällande bevillningsförordning skulle för år 1862 utgöras, efter afdrag af hvad deraf redan under samma års lopp till Riksgälds-kontoret influtit, 2,179,136: 82. Transport: 16,376,918. 16. — 44 — Jemförelse emellan Riksgäldskontorets sladder samt tillgångar och fordringar.
Nådiga beslut öfverenskommelse med vederbörande år 1827 blifvit träffad om byggnad vid Motala Mekaniska Verkstad af ett Ångfartyg för Post-Verkets räkning, försed t med vanlig ångpanna, Läcktes Eders Kongl. Majit, uppå gjord underdånig framställning af framlidne Riks-Ståthållaren Herr Grefve von Platen, genom Nådigt Bref af den 4 Februarii 1829 förordna, alt den för samma fartyg behöfliga ångpanna skulle vid nämnde Verkstad förfärdigas efter en af Capitaine Carlsund uppfunnen eonstructions-rnethod och af jern, samt contract derom med honom uppgöras. Uti 3idje punkten af det med Carlsund den 24 i samma månad afslutade och i noga öfverensstämmelse med föreskrifterne i högstberörde Nådiga Bref författade contract, bade Capitainen förbundit sig att, ifall vid de försök af fartyg och maschineri, som komme att äga rum i Vettern, innan fartyget afgick till Östersjön, de enligt hans method inrättade ångkittlarne befunnos icke uppfylla ändamålet, desamma då genast utlaga samt återställa allt i samma skick som förut, och derjemte ersätta Post-Verket hvad dessa kittlar kostat, äfvensom Carlsund i 4;de punkten af berörde contract uttryckligen förklarat, att genom den medgifna förändringen i ångtnaschinernas construction något hinder för fartygets aflemnande i fullständigt skick, inom den till medlet af Juli månad 1829 bestämda termin, icke finge förorsakas. Något vite eller contractets förlust för Carlsund, i händelse sistnämnde förbindelse icke uppfylldes, var likväl ej i contractet utsatt. Ångkittlarne voro emellertid icke färdiga vid den bestämda tiden och icke heller ännu den 29 April i83o, då Eders Kongl. Maj:t, äfven uppå hemställan af framlidne Herr Grefve von Platen, förordnade, att desamma skulle förfärdigas af koppar, utan rubbning af de förmoner Carlsund enligt contractet tillkommo.
Märk, jag talar här icke om flickor, hvilka af en eller annan anledning måste bjuda ut sig att läsa med små- barn och därjämte tjänstgöra som barnpigor och » passopper », utan jag talar om » kunniga » lärarinnor, som taga sig plats i tanke att de äro lärarinnor och ingenting annat. Stode jag i förhållande af fru i huset till en sådan, ack, det » skulle aldrig falla frun in att be lärarinnan sopa ett golf », och detta emedan det vore något, som efter mitt sätt att se saken ej anstode henne. Hvilken respekt skulle barnen få för en lärarinna, åt hvilken de hörde modern helt ogeneradt säga: » Fröken, var snäll och sopa af barnkammargolfvet! » eller något dylikt. Nej, » knowledge is power » I Lär småfolket sopa i stället 1 Det är en lärdom, som är god att ha, det också, och både roligt och nyttigt för barnen att få hjälpa till. Har man dock lagt bort titlarna med guvernanten och därigenom visat henne, att man finner henne likställd med sig själf, så skall hon säkert frivilligt göra sin snälla tant eller väninna mången liten handräckning, då hon ser att så behöfves. Det där, att titlarna läggas bort, har också det goda med sig, att frun slipper upprepa sitt artiga: » Behagar fröken »? och: » Törs jag be fröken »? som ju i längden blir både tröttande och innehållslöst. Och som det väl hela tiden märkts, att denna lilla bit skrifvits med anledning af uppsatsen: » Grannlagenhet och ömtålighet » i sista Idunsnumret för i fjol, så vädjar jag härmed till många goda hjärtan — till uppsatskrifverskans icke minst: månntro den där stackars flickan, som betecknas såsom: » till uppfostran och enligt min uppfattning äfven till sinnet tarflig, » samt såsom: » denna klumpiga, framfusiga person, » månntro hon icke skulle kunna påverkas med litet vänlighet, så att de goda sidorna i hennes väsen lockades fram?
Stats-, Bankooch LagUlskottens Betänkande och Memorial: — N:o 5o. i anledning af Peter Pehrssons från Calmar län motion örn upphörande af Bankens och Riksgäldscontorets forum privilegiulum. XIV. B. 170, 331. XVI. A. 204. XIX. U. 296. A. 4.5. XX. E. 57r. A. 652. — JN:o 12g. till svar å de inom 3:ne RiksStånd framställda anmärkningar vid Stats-, Bankooch LagUtskottens under N:o 5o aflåtna betänkande, angående upphörandet af Bankens och Riksgäldscontorets forum privilegiatum. XIX. B. 296. A. 4,3. XX. E. 571. A. 652. Statsoch BevillningsUtskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 22. angående så väl Kongl. Majrts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af framstäldt förslag, alt halfva tulluppbörden för inkommande utländska stenkol, må lill understöd för Höganäs stenkolsverk anvisas, som ock åtskilliga i delta ämne väckta motioner. XIII. B. 110. A. 2g3. E. 611. ■— N:o 23. i anledning af Herr Rosenblads, Bernhard, motion angående förändradt sätt för tolagen» uppbärande. XIII. B. 110. A. 2g3. — N:o 24. angående åtskilliga motioner och yttranden, dels om tillverkning af papper vid Rikets Ständers pappersbruk Tumba för Charlas-sigillatse-contorets behof samt till Tullverkets stämpelsedlar, äfvensom till spelkortsconvoluter, och dels om förbättrade stämplar å dessa slags ( 3.i ) papper, samt om enahanda format å alla så kallade skrifchartor. XIII.
BondeStåndet, att ovilkorligen aflemna nämnde handlingar i skrifna exemplar; och emedan Piidderskapet och Adeln, på sålt dess ProtocollsUtdrag af den 2 5 sisth Januari utvisar, redan i sitt första heslat om tryckningen af Bihanget till RiksStåndens Protocoll vid denna Riksdag, och expedifiorissåttet af Utskottens Memorial, Betånkanden och förklaringar, förordnat, att dessa handlingar borde till Riks-Sfånden ingifyas i tryckte exemplar, endast fä länge det utan uppehåll i göromälens gång lämpligen kunde jke, samt genom ProtocollsUtdrag af den 1 r eistlidne Mars, med anledning af en ExpeditionsUtskottets hemställan, och sedan Med-Stånden deltagit uti nyssberörde beslut, å nyo påmint samtelige Utskotten, att ställa sig sådant till efterrättelse; fana Ridderskapet och Adeln, roed åberopande af de sålunda gifna föreskrifter, i följd af hvilka det berodt på Utskotten att tillse, det göromålen icke genom expeditions-såttet uppehållits, sig nu böra i Presteoch BorgareStåndens ofvanberörde anmodan till Utskotten instämma, Ut supra. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet inkomne, samt d. 7 och 11 dennes eftermiddag garne på bordet lagde Memorial och Utlåtanden : Af den 24 sistlidne Martil: N:o gå, i anledning af väckt motion angå - Den 17 April e. m. 445 emie den åfventyrliga hastigheten vid de så kallade Kungsskjutserne. Af den 26 sisllidne Martil: N:o 25, i anledning af Kongl. Magts Nådiga Proposition, angående behofvet af en fond till understöd för Jordbrukare, sorn genom frosteller hagel-skada förlora vexande gröda. N:o 2 5, I fråga om sättet till utgörande af den till Upsala Academie anslagne samt annan Krono-tionde-spanneniål, som ånnu icke genom tionde-såttningar blifvit till beloppet bestämd.
Stadens inkomster bestå egentligen endast af deni» sorn dess jord eller den derå växande skog lemnar, samt BroHamnoc^ Köhlhalnings-penningar vid stadens hamn. De förra beräknas till omkring 200 R:dr och de senare till 120 R:dr. Hvad som i öfrigt fordras till bestridande af stadens all - 79 ~ manna onera, utgår genom tillskott af stadens innevånare på det sätt, aLt £:del af det bevillningsbelopp som erlägges efter 2:dra Art., inbetalas till Stads-Cassan. Stats-bidraget, som af staden utgår, inhämtas af den bos följande Tabellen Under Carlskrona stad lyda tvänne Köpingar Ronneby i Medelstads och Christianopel i Östra Härad, hvilka sortera under staden i borgerliga förhållanden, men i allt öfrigt lydaunder landets ju risd idion-. Ronneby, som fordom var en folkrik handelsstad, men förstördes genomanläggningen af Carlskrona-, då Börgersknpet derstädes tvingades att till sistnämnde ort inflytta, bär sedermera, i följd af sina naturliga förmåner, oförmärkt återvunnit en icke obetydlig del af siri handel och rörelse, hvilken ock blifvit tryggad genom de större privilegier Köpingen i senare åren blifvit förunnad och såsom följd hvaraf denäfven, blifvit försedd med egen* Tullbetjening, som äger förpassa fartyg på alla inrikes orter och under hvars uppsigt äfven inlästning derstädes får ske lill försändning på utrikes ort, utan alt fartygen behöfva anlöpa Carlskrona hamn, hvarest Sjö-Tulls-Kammaren likväl besörjer klärering på grund af Bévaknings-InspecEorens bevis om in lastningen. Derigenom att köpingen ligger mer än |:dels mil från den hafsvik, hvari Rotneån utfaller, uppkomma flera obeqvämligheter för sjöfarten, hvilka man numera är betänkt att afhjelpa, dels genom åns och reddens uppmuddring och dels anläggande af en Jette, som kommer att bereda en mindre hamn på redden och vid åns utlopp för Köpingens fartyg.
> Utskottet får alltså, först i afseende å det af Kongl. Majit äskade anslag och lån för åvägabringande af Örebro stads nya tomtreglering, hemställa, att Rikets Ständer må för detta ändamål, till utgående från Riksgälds-kontoret, bevilja nämnde stad dels ett anslag, utan återbetalnings-skyldighet, af 23,000 Ridr, dels ock ett lån af likaledes 23,000 Ridr, samt, i afseende å det sednare, fastställa följande betalningsvilkor, nemligen: l:o För länesumman skall stadens Drätselkammare, efter dertill i vederbörlig ordning erhållet uppdrag, i stadens namn och å dess vägnar afgifva sin till Riksgälds-kontoret eller ordres ställda skuldförbindelse, innefattande de af Rikets Ständer för lånets användande och återbetalning stadgade vilkor. 2:o Hvad utaf lånet icke blifvit hos Riksgälds-kontoret utta - 4 Slats-Ulskollels Ullålande, JM 167. get före slutet af innevarande år 1854, får derefter icke utbekommas. 3:o Det i Riksgäids-kontoret lyftade lånebeloppet får, utan ränta och kapital—afbetalning, innehafvas till 1857 års slut, hvarefter och intilldess lånet är till fullo godtgjordt, 6 procent å dess ursprungliga belopp böra till Riksgäids-kontoret årligen återbetalas, deraf ränta efter 4 för 100 å det oguldna kapitalet först beräknas och afgår, samt öfverskottet utgör kapital-afbetalning. 4:o Den uti nästofvanstående punkt omförmälda årliga ränteoch kapital-afbetalning bör af Drätselkammaren vid hvarje års slut verkställas; dock må, derest denna inbetalnings belopp före den 16 Januari nästpåföljande år till Riksgäldskontoret inkommer, samma betalning anses vara inom behörig tid verkställd; hvadan, i sådant fall, den sedan nyssnämnde månads början å kapital-afbetalningsbeloppet ytterligare upplupna ränta eftergifves. Beträffande sedermera det föreslagna låneunderstödet för återuppbyggande af den nedbrunna delen utaf Orebro stad, tillstyrker Utskottet, att ett sådant lån till belopp af 250,000
Bruk kan med uträkning betala 10 och ännu flere Riksdaler för ett tunneland ståndskog, om dess egna skogar äro utödde, eller ägaren vill spara dem, efter han för lindrigt pris kan åtkomma angränsande. Calculen om förmånen af en sådan handel är både enkel och lätt uppgjord, samt slutad , när den handlade skogen är afbrukad. Men i närvarande fråga är detta icke förhållandet. En ödemark ar punkten, hvarifrån saken böf bedömas, och uti sådane äro de egentlige RecognitionsBruken anlagde. Derifrån visar det sig, om Skogsfångst, första vilkoret för ett Bruks anläggning, kan betalas efter de uppgjorde beräkningarne. Allt felas, allt skall skapas; bostäder ät arbetare, vägar för nödvändig communicatioa, dammar, verkstäder, med ett ord allt, som erfordras, skall med nedlagda capitaler åstadkommas, söm under flere år stå fruktlöse, förr än någon vinst kan påräknas. Om man nu tillika tar i betraktande, att en skogstrakt kan, såsom till exempel Helleforssdistrictet, vara belägen flere mil från näimaste Sjöstadj att således skOgs-eiFecterne skulle transporteras 8 å 9 mil påhjul-sxd, inJ nan de kunde komma om bord på något fartyg, och att, på många ställen, marken i det hela genom sin natur af en sandås, der endast skog kan växa, icke har något annat värde än igenom skogen j då skall man nogsamt finna både alt skogens värde i en 6ådan trakt uppkommer helt och hållet af Bruks-anlåggningen, och att således jemförelsen med Hemman och Skogstrakter i de Landsorter, som äro fördelakiigare belägne, icke är lämpelig och icke eller bevisande. Detta föranleder mig att fästa Eders Excellences och Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på den obillighet, som skulle uppkomma, i fall, såsom en af Statsutskottets Ledamöter uti sitt särskilta votum föreslagit, man nu genast skulle skrida till en Den 29 Majk 63 9 försäljning af Recognitions-skogarne, till högsta anbudet, utan afseende derpå, om de förberedande åtgärder föregått, som kunnat sätta en Bruksägaie i'stånd, att begära skatteköpet.
Judar uti dessa städer en längre tid varit boende, än annorstädes i riket; att, enligt samtlige föreståndarnes för de mosaiske församlingarne i Sverige afgifna yttranden öfver åtskilliga vigtiga frågor, hvilka djupast ingripa uti förhållandena emellan de christna och judarne, ådagalagts, att allt det goda, sköna och ädla, vår religions höge stif - f) Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 53. tarc anbefallt oss till befordrande af vårt eget, fosterlandets och mensklighelens väl, ligger, på sätt de mosaiske trosbekännarnes katecbes utvisar, till grund för den Israelitiska ungdomens religiösa oell sedliga uppfostran.