Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande sedermera den del af Utsk:s Betänk., som innehåller förslag till en författning, blef, efter med blandade Ja och Nej besvarad propos. till bifall, propos; lill afslag derå framställd och besvarad med starka Ja jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade alt han ansåg Ja härvid hafva varit öfvervägande. Föredrogos ånyo och bi föllos LagUlskrs nedannämndc d. 19 och 24 sisth April pä bordet lagda Betänk:n: JVs 18, i anledn. af väckt motion, ang:de vilkoren för vin nande af lagfart å fast egendom: JV2 19, i anledn. af väckt motion i afseende på skyldighet att afstå jord för anläggning af jernvägar; JVs 20, i anledn. af väckt motion om förändring i gällande stadganden, ang:de den varning, som oenige makar skola undergå, innan de för oenigheten vid verldslig rätt tilltalas; samt JVs 21, i anledn. af väckt motion om förändring af hvad 15 kap. A.B. stadgar om dana-arf. Föredrogs ånyo LagUtskis d. 19 och 24 sisth April på bordet lagda Betänk. JYi 22, i anledn. af väckt motion om bestämmande af en summa appellabilis för fullföljd af talan i HofRätt emot UnderRätls beslut i tvistemål. Sedan, uppå förfrågan af Gr. Sparre, Erik, lindert. Riddarh. -Sekret. uplyst. att LagUtsk:s förevaride Betänk, blifvit åter - 144 Den 17 Maj e. m. remitterad! af PresteSt., men bifallet af Borgareoch BondeSt:n, yttrade Gr. Sparre: Till följd af den lemnade uplysning att 2:ne Ständ bifallit Utsk:s Betänk., sä lärer motionen vid denna Riksdag icke vinna någon framgång.
LxrraQum Lrokocolii om Ledamöternas antal up» sattes, susterscies och öfwerlcmnades at äeputariunsn, som efter en stund afgick under anförande af Grefwe Douglas, L»r1 VVllfteim. I anseende til nödwändigheten af et Lanea-Utskotts sättande proponeraäs Hans LxesIIenes Herr Grefwen och Landt-Marskalken upläsning af den InstruLUon och Tysthers-Ed för samma Utskott som frän och med 1778, wid hwarje Riksdag särskildt blifwik antagen. Efter upläsningcn häraf gjorde Herr Grefwen och Landt-Marskalken proposttion til bifall deruppå, hwil» ken as mänga med Ja! beswarades; men zr - Herr blolst, ^.Ks 6örso, utbad sig at sa upläsa et A/lemorirI, sä lydande: E)dl1ljukt ^lemorial. "Wid de wigtiga öfwerläggningar, som under nu påstående Riksdag förekomma om en waraktig och för stramtiden nog werkande rexlsrinx af Rikets orediga penningewerk, torde blifwa nödigt leta sig fram til de ucwägar, som möjligast kunna förekomma flika oredor för framtiden. Men, da wid sörsta steget pa dennä besvärliga bana, uplysning felar, mäste man naturligt» miö först söka den, innan nägra til andamalet ledande slutsöljder kunna dragas. Det ar en allman kand sak, <it Riksens Ständers Langus under en lang följd af or, warit styrd under hemlighets och tysthets eder; at Dsnco-Utffottetö Ledamöter wid alla Riksdagar ensamme hast den äran försäkra Ständerna, at allt stöde wäl kil, och at således de i Ksnguen deltagande relxsAive RiksStanden i allmänhet ingen ting kändt om werkeligä förhållandet. Pa lika sätt har äfwen tilgadt Med Ständernas Riksgälds - Lomoir allt sedan dest inrättning.
Interimsstaten skola desse bi-förmoner väl beräknas och verka, att löneförbättring ('del i det nya anslaget) betages eller förminskas för deras innehafvare, men icke ända derhän, att deras primitiva lön nedsättes eller dem frånta^es, och om dess oqvalda bibehållande hafva Skole-och Gymnasii Lärare uti Interim s-staten redan erhållit Kongl. Majits Nådiga försäkran. Man finnér ock, alt Kongl. Maijt icke varit obenägen att bereda Läro-verken den ytterligare fördel förenämnde Consistoriers underdåniga framställningar åsyftade, och att Kongl. Majit först varit sinnad, att lill Rikets Ständer öfverlemna dessa anspråk, äihawi till R. St. RetJakande Ka 455. på det att de mätte bevilja dm tillökning i anslag, som deraf Liefve er, följd» Men vid affaltande af dea slutliga Propositionen, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, af den 22 Jan. i334» behagade Kongl. Maj:t förklara* (se 22)* att fråga väl uppstått om desse tillökta utgifter, meri a Kongl» Majit, för att undvika förhöjd beskattning, icke velat för det nät va rande föreslå, deta till upptagande pä Stat.. Till följd af denna bestämd' Nådiga förklaring, hvarken kunde eller borde Stals-Utskottet eller dess Utgifts-Afdelning iästa afseende på de delar af ett föregående Sta Is-Råd s-P 10- tocoll, som blifvit af Kongl. Majit suspenderade, och Utskottet hade skälig anledning att förmoda, det förenämnde anspråk icke, åtminstone vid denna Riksdag, skulle komma under öfverläggning. Utskottet tillstyrkte helt enkelt, . att det beviljade anslaget mätte, enligt Kongl., Majlis begäran, uppföras på. ordinarie Stat, öfverlemnande ät Kongl. Majit att organisera Läroverken och dera emellan uppgöra fördelningen. Rikets Ständer hafva långt för detta bifallit Siats-Utskottets tillstyrkande, och frågan kunde anses å Ständernas sida definitivt afgjord.
Det är rätt, vi ska håll a ett vi två! POSSESSIONATEN. (tömmer sitt glas) I det här fallet, ja ! GENERALEN. (leende) Jaså, inte i andra? POSSESSIONATEN. Hm, jag tror inte vi komma öfverens just...! GENERALEN. Det k an väl h ända, det kan väl hända. KRONOFOGDEN. (till Possessionaten) Prata inte dumheter där! Vi ska allvarsamt tänka på saken. Kors, hv ad de nu gör sig vigtiga kantänk a! GENERALEN. POSSESSIONATEN. (stiger upp och ler) Ja, f år jag tro på herr possessionaten här, har ni ju ingenting emo t förslaget, mina herrar ? KARLSSON. (öfverlägset öfvertalande) Nog har ni ju tid nu u nder hälgen. Pastorn själf har ingen predikan att hålla på flera dagar... GENERALEN. Är det afgjordt då att vi i morgon bitti klock an nio äter f rukost här på Sätra? Härifrån ha vi närmast till skogen. KRONOFOGDEN. Man afslår inte en inbjudning af general B rinck. GENERALEN. Inga u ppoffringar för min skull, jag ber! POSSESSIONATEN. Äh! inte är det någ on uppoffring af dem...! GENERALEN. (ler) På slag et nio här! ( s t i g e r u p p ) Kom nu och tag dessär, mina herrar! (De gå. I dörren kommer Vahrman emot dem och tager generalen ned på scenen igen). Får jag ett ögonblick taga brors tid i anspråk ? GENERALEN. VAHRMAN. Var så god! Jag är till för mina gäster i kväll . VAHRMAN. Det v ar skarpa ord du nyss i ditt tal sade vårt parti ! GENERALEN. Åh v ärkligen! Det påminner jag mig inte. VAHRMAN. Det v ar f räms t till vår representant de riktades, men de träffade oss också. GENERALEN. Ni är ett misstänksamt släkte, ni, mina l andsmän.
Rland manliga talare må liar namnas den berömde skriftställaren ocli prestcn Charles Kingsley, samt mr Hare, niinoritetsvalsprincipens målsnian. Efter någon tid oniorganiserades föreningen, filialer iippstodo öfvcr allt i landet, flygskrifter utgafvos och den liberala tidningsocli tidskriftsDngn ?. 98 pressen började understödja saken. Slutligen uppsatte föreniiigen 1870 sitt eget organ: * Women ' s suflrage Journal .. Med dc medel, som har blifvit antydda: föreningars bildande, skrifters utgifvande, mötens hallande, privat och publikt, petitioners uppsättande, samt parlamentsmotioners aflåtande, har föreningen oafbrutet arbetat ända till nu. Med Stuart hlills afgang förlorade den qvinliga röstrattsfrågan sin förste och ypperste förkampe i parlamentet. 1869 togs intet steg till dess främjande i underhuset, men detta år blef dock ett bemiirkelscår for qvinnofrágan, i det en reform af den municipala vallagen genomdrefs, hvarvid genom ett tillägg, föreslaget af en van af qvinnornas valrätt, mr Jacob Bright, qvinnor fingo rätt att deltaga i municipalvalen, en ratt, hvilken följande år utsträcktes äfven till valrätt och valbarhet till medlemmar af skolråd. Samma ar, 1870, aterupptogs Mills forslag, befordrades till 2: dra läsningen med i24 röster mot 91, men föll, d i frågan galde tillsättande af ett utskott Mr dess undersökande. på 220 röster mot 74. Tio, om ej elfva ginger, har den qvinliga röstrattsfrigan ' sålunda varit framlagd i underhuset för att mot en, till antal och betydenhet vexlande majoritet, tillbakavisas, dels i voteringen om en andra läsning, dels i voteringen om tillsattande af utskott for dess undersökande. Under 1871 ars parlamentssession uppsattes till stöd för billen en ny petition, undertecknad af gpoo qvinnor samt stäld till mr Gladstone och mr Disraeli.
Grefve Levenhaupt, Gustaf, anhöll det Hans Excellence Herr Grefven och Landt-Marskalken täcktes, för att i dagens Protocoll intagas, låta uppläsa så väl sitt underdåniga Afskedstal till Kongl. Majit på RiksSalen, som de Tal, hvilka Hans Excellence såsom Ordförande för Ridderskapets och Adelns Afskeds-deputation till Hans Majit Konungen och Hans Kgl< Höghet KronPrinsen hållit. Då Ridderskapet och Adeln häruti hördes allmänt instämma, upplästes härefter: Den s i Julii. i) Hans Excellences Tal till Hans Maj:t Konungen på Rikssalen: Stormägtigste Allernådigste Konung! Inför Eders Kongl. Maj:t framträder nu Ridderskapet och Adeln vid gränsen af ett Riksmöte, lika märkvärdigt genom dess örsäter, som de händelser af allmän vigt, hvilka derunder timat; vid dess början hälsade Ridderskapet och Adeln Eders Kongl. Maj;t såsom förnämsta stödet för den Thron, hvarifrån det åldriga Majestätet böd vördnad och ingaf kärlek; sinnesrörelser dem Ridderskapet och Adeln delide med sina MedStänder, och skall lifligt erfara vid hvarje återväckt minne af den ädle och välviljande Konung, som, sedan han på stridens fält skurit segrens lager under försvaret af den älskade Fosterjorden, tvänne gånger i vådans ögonblick utan tvekan skyndade till dess räddning, och efter fullbordandet deraf, genom fortsatte omsorger för dess anseende, trefnad och lugn, ådagalade, att Haus Folks väl var Hans högsta Lag.
n Denna berattelse stod för mig, d&amp; jag nu satt sgngkanten i gubbens kammare och vantade, att hen skulle skrifva ut sitt bref. P i bordet lhgo diktböckerna, som B. gifvit honom: samt nbgra af Valdenstrbms skrifter. Sjalf hade han nyss hemkommit fr&amp;n sjön efter att ha ensam dragit in 20 ngringar med en fattig faingst af ej fullt en sal sill, men " man far vara tklig, " och gubben klagade ej öfver det Mrda slitet .för en knapp föda. Och oaktadt det b h d a arbetet darrade ej hanis krokiga, nedtjarade hand, bans handstil vas lika redig, som bans tanke a var klar. Sextio &amp; r i denna lilla stuga! Under dessa sextio &amp; r hade det ena dygnet varit det andra likt: om dagen ute i viken att shetta ngringar, och om natten ute i s m m c vik att draga dem in; hemma en knapp ' rivila och en Wkig hustru. Och s$ smhingom hade stugan blihit fgld af sm&amp; som efterhand vuxit upp och ater försvunnit, somliga alldeles sp&amp;rlbst.i kammande land; och den sn g&amp;ng " granna tösenn hade blifvit gammal och, som kvinnorna vid kusten, filrad och vaderbiten i anisigtet, och Knut Lavesoni sjalf l i k a d; men till slut hade de dock skilts i frid och forsoning, utan mariga ord, men dock nog för att allt bittert och straft för alltid skulle vara utplhadt ur den efterlefvandes minne och hjiirta. - Och nu p&amp; sistone hade denna ovantade fröjd h h d t honom, brefcet friin sonen, " ett svar, " som han trodde, " p&amp; all8 de stackar ban höjt med bön om n&amp;gon underrattelse fr&amp;n den saknade. " Och i sammanhang harmed detta nya intresse, denna brefskrifo~n~, som Mr den gamles lifligs ande blef som en bro öfver till en rikare vadd.
G e n o m den ädla stiftarinnans död ha barnhemmets innevånare mist sitt bästa ledande stöd och vädja n u i barmhärtighetens n a m n starkare än förr till a l l m ä n h e t e n s välvilja. ljusa, själshöga slaget. H 4e åomtM / HQ \) et lider mot sommarens sista tid, och åkern står skördemogen. Del bleknar och gulnar i hult lid, och lingonen rodna i skogen. och Att byta vårt soliga friluftslif mot stadens tvång stå vi redo. Hur hastigt bland landtliga tidsfördrif förbi oss veckorna gledoJ Men ännu omkring en gång till alla de kära ställen, där ofta vi vistades dagen lång, från morgonen och till kvällen. Yi taga vår förr rik på Yi styra på till skogens Yårt afsked vi vandra stråt öfver mejad teg, viol och ranunkel. barrtäckt led våra steg villande dunkel. vi bringa från björkbeskuggade I fjärran forsarnes sitt sista farväl oss Hvar dröm, vår stålblank vik stränder. vågmusik sänder. hoppfulla i dagar, som runnit ett solskens glittrande hvart till än vi vår kosa kärlek drömt, sälla, minne har gömt, ställa. En saknad, blandad af fröjd och ve, vår varelse tager fången. Let är en lyckans vårdag vi se för evigt, evigt förgången. E. N. Söderberg. 267 IDUN 1893 " Att göra godt ... " Några betraktelser af Emy. S n a r t ä r den försoffade, arbetsoduglige yrkestiggaren färdig. Men hör p å dem b a r a! — S å slog hon igen dörren. H e j, l å t g å! IDUN 268 dock behöfves det så v ä l och skulle digt mottagas och gåfves p å ett g r a n n l a g a H ä r gällde skarpsinne och stöta.
•tHaturenö rifa gåfmor ligga t torben tcfe uti öppen bag och foutrna of tcfe till gobo utan fraft, thärbtghet odj arBete; men berföre foftrar ben ocf ett fraf Söttb ffall nteb Sag BtjggaS. Ssngen ffatl mara öfmer lagen; ingen flätt fafna befi ffpbb. ©erutt Befiår ben fanna, bett möjliga jemnltfheten, och om bejj upprätthåttanbe funnen Sj, från Sfltn ftfca, alftib mara förmtjjabe. Sjag äffar nu af ©ber, ©obe §errar odj ©mettffc 9Jiän, ©ber ht;llningS Sjag entottager ben meb förtroenbe, tifafom ben eb, S>&3 fjelf fmurtt, marit upprigtig, och förBltfmer ©ber meb all konungslig ttåb och pnnefl fläbfe mäl P. A. Norstedt & Söner, Kongl. Boktryckare. I:o 1. Ank. till Ejp.-Utsk. den 10 Nov. 1860, kl. 2 e. m. Kongl. Maj:ts Svar, i anledning af åtskilliga utaf Rikets Ständer vid innevarande Riksdag antagna Grundlagsförändringar; Gifvet Stockholms Slott å Rikssalen den 8 Februari 1860. Välborne, Ädle och Välbördige, Ärevördige, Vördige och Vällärde, Äreborne, Förständige och Välaktade, Hedervärde och Redlige, Gode Herrar och Svenske Män. Uti underdånig skrifvelse af den 11 nästlidne Januari håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, hos Kongl. Maj:t med begäran om dess godkännande anmält följande, från sista Riksdagen hvifande och af Eder vid innevarande
Ehuru jag för min del icke vill motsätta wig det beslut, hvartill Ut.sk:t, som haft detta mål att handlägga, kommit, anser jag mig likväl, i egenskap nf läkare och med anledn. af min befattning vid medicinska läroverken här i Stockholm, skyldig att nedlägga några protester mot de skäl, hvarpå Direktionen för Allmänna Barnhuset grundat sin hemställan. Jag håller Direkt:n räkning derföre att den yrkat en förflyttning af Allmänna Barnhuset, och jag tror äfven att Direkt:n har rätt deruti, att den nämde tomten icke är fullt lämplig, ehuru det, efter min åsigt, icke är sådan fara med det sanitära till - Den 1 Februari. 2BS ståndet derstädes, emellan den öfre Drottninggatan iir en af de sundaste gator i Stockholm och derjemte så aflägsen från det omnämnda Körstrandsträsket, att den icke af detsamma kan Inda någon men. Sjelfva byggnaden är likväl olämplig och den bör derföre ombyggas, men att rifva ned och bygga upp på en så dyrbar tomt torde vara alltför kostbart. De skäl, som anförts, äro dock af en betänklig art. Det heter bland annat: »Då allmänna Barnbördshuset, hvarifrån ett betydligt antal barn vanligen inom de törsta åtta dagarne af sin lefnad till Barnhuset öfverlemnas, komme att förläggas på Kungsholmen, vore denna omständighet, i anseende till den lifsfara, hvarmed transporten af de späda barnen, särdeles under den kalla årstiden, vore lörenad, en vigtig anledning för jemväl Barnhusets förflyttning till Kungsholmen, som dessutom hade sund belägenhet, friskt vatten, vore aflägsen från den storn och störande rörelsen, samt säte för hufvudstadens medicinska läroanstalter, till hvilka jemväl nämnde inrättning i viss mån borde räknas.» BarnhusDirektionen har således här kommit fram med en anklagelse mot Allmänna Barnhuset. Emellertid, om sannt vore, att det medförde lifsfara för de späda barnen att transporteras från Kungsholmen och till andra trakter i staden, så vore det en skyldighet att genast nedrifva en inrättning, äfven om den med många kostnader är upförd, men samma olägenhet skulle ju upstå om barnen skulle föras från aflägsna ställen i staden till Kungsholmen.
Herr Rosenblad > Bernhard: Då detta Betänkande står i så nära samband med ett annat Betänkande från BevillningsUtskottet om Postväsendet, anhåller jag, att det nu föredragna måtte få ytterligare hvila på Bordet, Grefve Posse, Arvid: Jag förenar mig med Herr Rosenblad i begäran, att detta Betänkande ännu måtte få blifva hvilande på Bordet. I anledning häraf förklarade Herr Grefven och Ordföranden, att då flere Ledamöter begärt, att EkonomiUtskottets Betan - 4o Ben 31 April f. na: kande måtte ytterligate hvila på Bordet, kunde en slik anhållan, enligt 49 §• Riksdagsordningen, icke förvägras, Till pröfning företogs BankoUtskottets den 3i sistlidne Mars under N:o 32 afgifne, och den 6 dennes c. ni. på bordet lagde Memorial, angående tillåtelse för de Akademier, Collegier och Allmänna Inrättningar inom Hufvudstadeit, som, enligt 1823 års BankoReglemente, fått mot lika nurae. raire i Bankosedlar till visst belopp årligen utvexla Silfvermynt, att enahanda rättighet äfven för år 1829 kunna begagna. Herr AnckarsvärdAugust: Det synes mig icke lända till någon olägenhet, om den föreslagne utväxlingen utur Banken till vissa Verk och lärda Sällskaper nu blefve uppskjuten, tills BancoUtskottet kunde inkomma med Förslag i sin helhet om myntväsendet. Jag kan ej inse det trängande behofvet, ätt nu för ett år häröfver serskildt besluta, för att framdeles ånyo derom få öfverlägga. Jag anhåller om återremiss med begäran, att detta ämne måtte få hvila, till dess Förslaget om myntregleringen i allmänhet inkommer, Herr 'Vön Hartmansdorff', August:
Fordringar af Kejserliga Ryska PostDirecti-onen 9,015: 11. 8. — af Kongl. Uppbörden år 1828. Deremot utgöra: Postverkets Omkostnader: Postförares betalning och Roterings kostnader . 41,132: 4^* 9* Sjöpostfartens underhållande 19,667: 33. — Utrikes Brefvexlingen . 112,703: 17. 3. Norrska Utrikes Brefvexlingen 4,333: 4. 8. Stämplade Postprotocoller 286: 32. — Onera för Posthuset i Stockholm 13: 44‘ —' „ Wadstena Krigsmanshus-Cassa, dess medel 429: 6. 2. „ CivilStatens Pensions-Cassa, dess mCtlel * • • 1,156: ; 4 tit Bcilance den 3i December 1828. Hos Upphördsmännen innestående, sedermera lefver er ade 55,869: 31. 3. Posthusets i Slockholm nybyggnad och reparationer 4,674: 22. — D:o i Helsingör reparation 7,746: 44* ']• Reparation å Grisslehamns Hamnbyggnad 604:46- 9. Svenska Postens fortskaffande genom Danmark 12,170: 28. Stat och omkostnader å 2:dra HufvudTiteln 289,797: 6.
Domstolen bör äter blifva en blott Revision, eller till en Kassationsdomstol förvandlas, eller ock vid sina nuvarande funktioner bibehållas; f) huruvida en mängd administrativa befattningar, såsom t. ex. Magistraternas nuvarande, böra bestridas af domare, eller huruvida domare böra endast skipa rätt (skilja tvistande) och således icke befatta sig med något annat, samt g) huruvida i alla kollegiala rätter och verk, som arbeta på flera afdelningar, målen böra, i följd af den grundsats, på hvilken hela den menskliga odlingens framsteg hvilar, nemligen arbetett delning, efter 468 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. 242. dess art, äfvenledes efter målens art delas mellan de olika afdelningarna. * Utan att sådant särskildt föreskrifves, lärer en sådan kommitté, som den jag ofvan föreslagit, inse nödvändigheten, att, för att fullständigt och noggrannt fullgöra sitt uppdrag, kommittéen lemnar äfven en exposé af hvad angående domstolarnas organisation och verksamhet dels stadgats i äldre och nyare Svenska lagar, dels ock föreslagits af Svenska deputationer, Kommittéer och Beredningar samt Rikets Ständers Justitie-ombudsmän och åtskilliga myndigheter. Härvid böra naturligtvis lemnäs hänvisning till och vidfoga* de handlingar, der ämnena utvecklats. 3:o. Att Kongl. Maj:t måtte i nåder infordra vederbörande myndigheter* underdåniga yttranden öfver Kommittéens utlåtanden och förslag. 4:o. Att dessa förslag och utlåtanden med tillhörande handlingar måtte tryckas och till vissa embetsmyndigheter samt riksdagsmännen vid näst derefter följande riksdag utdelas; och 5:o. Att Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer aflåta nådiga Propositioner, angående de lagförändringar och anslag, som kunna erfordras, derest Kongl. Maj:t, i anledning af berörda förslag och yttranden, finner några ändringar i nu bestående förhållanden böra ske. Jag anhåller att denna motion, likasom med Herr Alanders skett, måtte remitteras till Lag-Utskottet, der jag blir i tillfälle att för detta förslag anföra motiver, med hvilkas uppläsande här jag ansett mig icke böra onödigtvis förspilla Ståndets dyrbara tid.
Wiberg såsom honorarium för en af honom uppfunnen räknemaskin. angående ändring i Regerings-formens och Riksdags-ordningens föreskrifter om Riksstyrelsens förande i vissa fall. angående pension å Allmänna Indragnings-staten för t. f. Förste Bataljonsläkaren vid Elfsborgs regemente, Medicine Doktorn F. U. Kjellenberg, då han från sin innehafvande Bataljonsläkare-befattning afgår. i anledning af gjord framställning om ytterligare statsbidrag till kanaloch sluss-anläggningarne vid Dejefors, eller förändrad plan för fullbordandet af nämnde kommunikationsled. 112. Proposition, angående begrafningsoch öfrige kostnader med anledning af Hans Majit Konung Oscar lis dödliga frånfälle. 413. Skrifvelse, med förslag angående förändrad organisation af Hypotheks-inrätt ningarne i Riket. 114. Proposition, angående pension å Allmänna Indragnings-staten åt aflidne Profes soren m. m. Anders Retzii enka Emilia Sofia Wahlberg. 115. Skrifvelse, angående ytterligare anmälda förskotter till utgifter, för hvilka stats anslag icke äro beviljade. 116. Dito angående ytterligare anmälda förskotter till utgifter, för hvilka stats anslag icke äro beviljade. 117. Proposition, om antagande af en författning, angående verkställighet i Sverige af domar och utslag, meddelade af domstol i konungariket Danmark. 118. Skrifvelse, angående kostnaderna för Deras Majestäter Konungens och Drott ningens kröning. B,h. till H. St. Haft. 2 \ STOCKHOLM, TRYCKT HOS E. WESTRELL, 1861. BIHANG TILL ra&gMHrÅHiuistB PROTOKOLL VID Lagtima Eik§dagen i SÄoekliolni Åren 1850 neli 1860# FORSTA SAMlilMGEN. 2 Berättelse om hvad sig i RUiels Styrelse tilldragit, sedan nästföregående Riksdag, jemte de af Kongl. May.t till Rikets Ständer hällne tal samt Kongl. Majlis Nådiga Svar uppå de af Rikets
Man finner nemi. af Utsk:s motivering, att ett bland skälen för Utsk:s afstyrkanden af statsbidrag till de här ifrågav:de jeruvags-anläggningarne varit det, att den norra och nordvestra stambanan icke ännu blifvit till riktningen bestämd, hvadan Utsk. funnit det vara för tidigt att understödja de ifrågasatta jernvägsföretagen. Detta resultat är desto be - Den 30 J a nu ar i. 141 dröfiigare, som just de trakter, hvarom här är fråga, eller Nerikes och Westmanlands bergslager, varit de, hvarest jernvägsanläggningar i större skala först ifrågakommo och hvilka deraf äro i det största behof. Det är sorgligt, siiger jag, att dessa jernvägsanläggningar, som vid förra Riksdagen tillvutino sig så mycken sympati, att StatsUtsk. i sitt då öfver jernvägsfrågan afgifna Betänk, förklarade dem vara af behofvet högeligen påkallade, nu, frenne år sednare, icke anses kunna från Statens sida understödjas. Sådan är följden af 11. St:rs beslut i jernvägsfrågan. För att bevisa vigten af den föreslagna jernvägen emellan Köping och Uttersbergs bruk behöfver jag endast nämna, att omkring T^:del af landets jerntillverkning skulle komma att på denna jernväg transporteras. Då likväl StatsUtsk:s ledamöter här tillkännagifva, att Statens tillgångar äro så hardt anlitade, att man fruktar upkomsten af statsbrist, vill jag ej påyrka någon ändring i Utsk:s här afgifna förslag utan har jag endast velat angifva den sorgliga anledningen till det afslag Utsk. tillstyrkt och R. St:r, enligt all sannolikhet komma att meddela. Den härefter till bifall å förev:de punkt framställda proposrn blef med Ja besvarad.