Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad särskildt beträffar Westbecks uppfinning af en så kallad Watten-lyckta, hvilken vid bergningar å djupet förmodas blifva af vida större nytta, än de hittills vid sådane tillfällen begagnade klockor, kikare m. fl. redskap; så enär fullbordandet af detta företag och kostnaden till försöks anställande lärer öfverstiga Wtstbecks en« skilda tillgångar, anse Riksens Ständer sig böra, genom anvisandet af nödige medel, söka befrämja en nyttig upptäckt, som i annat fall, möjligen skulle uteblifva. Riksens Ständer hafva likväl, såsom vilkor för ett sådant bidrags meddelande, trott sig böra stadga: att Westbeck till förvaltningen af Sjö-ärenderne först skall ingifva fullständig ritning och beskrifning öfver ifrågastallde Watten-lyckta, dess sammansättning, huru den skall användas, samt den dermed åsyftade nytta och fördel framför andra lill samma ändamål hittills brukliga Instrumenter, hvar - Underdåniga Skrifvelser. 75 efter och derest Förvaltningen tillstyrker försöks anställande med rneranämnde lyckta, den dertill erforderliga kostnaden , nu uppgifven till 800 R:dr Banco, nlå af Stats-Werkels medel utgå ; och torde E. K. M. täckas, uti sådant fall, i Nåder anvisa denna utgift å gide Hufvud-Titeln, I sammanhang härmed få Riksens Ständer, med åberopande af hvad uti deras underdåniga Skrifvelse af den 27 April 1818, i afseende på användandet af så kallade Lifräddnings-batar, framställdt blifvit, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, intill nästa Riksdag, 2:ne Lifräddnings-båtar måtte, på Statens bekostnad, varda byggde; hvarjemte Riksens Ständer till E. K. M.-ts Nådiga bepröfvande öfverlemna, hvarest dessa båtar böra stationeras och om de skola ställas under någon publik Auctoritets inseende eller om icke snarare de må öfverlåtas till Dixectionens af Dykeri-Inrätt ningen disposition i så vida nämnde Styrelse förklarar sig villig att desamma emottaga och underhålla.
För vinnande af sålunda antydda syftemål föresloge motionären, att elektris a telegrafverket måtte, lika med andra embets. verk, ställas under Rikets Ständers omedelbara kontroll, samt inga ändringar i portoberäkningar, aflöningsstat m m. än sådane, som af Rikets Ständer medgåfves, måttevidtagas ; att inga, med undantag af kassörer, registrator, materialförvaltare och kammarskrifvare, hvilka borde hafva undergått examen för inträde i Rikets räkenskapsverk, måtte till någon tjenst inom telegrafverket befordras, som icke undergått de för inträdet nu föreskrifna examina; samt att portot för enkelt telegram om tjugo ord, adressen inräknad, måtte nedsättas för afstånd inom 25 mil till 75 öre, med 25 öre3 tillökning för hvarje tiotal ord, och portot för längre afstånd bestämmas till 1 R:dr 50 öre för tjngo ord, med 75 öres tillökning för hvarje öfverskjutande tiotal. Enligt Utskottet meddelad uppgift, har under tiden från den 1 Juli 1S59, då tillämpning af medelportot tog sin början, och till den l Juli innevarande år, inkomsterne af den inrikes telegram vexlingen, jemförde med nästföregående år, visat en minskning af 6 787 R:dr 20 öre, under det telegram-antalet, efter samma grunder för jemförelsen, nedgått från 146,830 till 98,922 och således minskats med nära en tredjedel. Då minskningen i inkomster, uppgående till ej fullt tre proceat af hela inkomstbeloppet, är föga betydlig och fullt torde motsvaras af de besparingar i fjenstemanna afföningar, sorn under samma tid kunnat ega rum, är det egentligen den betydliga nedsättnlngen i telegrammernes antal, som synes förtjena uppmärksamhet. Man har i allmänhet velat anse densamma orsakad ensamt af medelportot.
Folkmängden i Länet utgjorde vid slutet af förra qvinqvennium, enligt de år 1826 hällne Mantalsskrifningar för 1827, 184,900 personer, och bar sedermera, jemlikt de vid slutet af hvarje år förrättade Mantalsskrifningarne för påföljande året, funnits utgöra, enligt bilagde Sammandrag: År 1827 • • * i86’59t 1828 8,406 samt af dessa alla: i;! i t ; , s Skattdragande, af Mankön 47>o88 Qvinkön 49,001 q6.q8q 6 Skallfrie, af Mankön —- — Qvinkön v 47>q63 . 51,153 Under loppet af detta Qvinqvennium har således folkmängden årligen varit i tilltagande, samt på det hela blifvit ökad nied io,3io personer. Käst grundorsaken, eller den obegränsade propagationsförinåga, som tillhör slägtet, då yttre hinder icke motarbeta utvecklingen deraf, torde medlen, som under ifrågavarande fem år egentligen bidragit lill folkökningen på Landsbygden, böra sökas uti Allmogens stigande orirtanka vid jord bruk s-skötsel n och tilltagande håg för nya odlingar, hvilket åter gifvit anledning till många hemmans klyfningar och afsöndringar af jord från hemman, samt till anläggande af jordtorp och andra små lägenheter, som alla lemnat åtminstone tillfälle för nya bosättningar, jemte något, fastän stundom allt för ringa, bidrag till uppehälle för nya hushåll. — Således har starkaste tillökningen i folkmängden verkeligen ägt' rum på södra Dahls-Land hvarest äfven desse medel blifvit mest och ända till öfverdrift använda.
Hr von Hartmansdorff har föreslagit 3:ne åtgärder, för det l:sta alt fortsättning skall äga rum med uppbyggande af straff-fängelser, f det fallet lära meningarne icke vara delade, åtminstone skulle det icke falla mig in att motsätta mig detta förslag; för det 2:dra har han yrkat, att man skulle återtaga de vid 1840—41 årens riksdag afskaffade afflikliva straffen för lista och 2:dra /•esan stöld. Jag bekänner att vid 1840 års riksdag tillhörde jag icke deras antal, som röstade för borttagande af dessa straff innan man ännu hade lämpliga straff alt sätta i deras ställe; men, sedan de en gång äro bortskaffade, så skulle jag anse det vara en återgång föga värdig R. St. och deras begrepp om menniskovärde att nu återtaga dem. Jag tror icke heller att det skulle vara ändamåls-, enligt, och tillåter mig till stöd för mitt omdöme i delta afseende åberopa den erfarenhet, som jag under tiden förvärfva!. Jag bor i en landsort som beklagligen icke har namnet för sig att hafva det pålitligaste folk. Jag bor i Calmar län, som lemnat allt för många bidrag till sednare tiders brollmålshistoria. Jag får lof alt erkänna, att brottens antal har i sednare år stigit, att osäkerheten har hvarje år blifvit större; men om jag undersöker hvilka personer som varit farligast, kan jag icke komma till den åsig ten att de, hvilka blifvit skonade för vanäran, varit de farligaste. Jag har temligen vidlyftigt åkerbruk, således mycket folk under mitt befäl. Beklagligen har det ofta inträffat bland dessa, att tillgrepp hafva skett. Jag vet mig likväl aldrig hafva anmält inför domstol tjufnadsbrolt af milt folk, utan tvertom har jag sökt alt caehcra desamma.
En sådan fest öppnar också ett vackert tillfälle för välgörenheten, emedan väl ingen rik ville se sitt smyckade barn i bredd med den fattiges trasor. En klädning om året för denna vore en skänk, som icke heller alltför hårdt skulle angripa den förmögnares kassa, äfven om det egna barnet bidrog till afgiften genom att visa sig i en litet gröfre drägt, med någon prydnad mindre, och i stället finge glädja sitt öga af den hulpne fattiges glädje. Bayern. Augsburg, München: skön konst, lefnadssätt. Målningsgallerier. Bayerska landet är af ganska omvexlande natur. Emellan Bayerska Tyrolens snöberg och de ofruktbara slätterna kring München finnas mångfaldiga gradationer. Salzburgs romantiska Alpland, öfra Bayerns nordiskt omvexlande skogiga höjder och odlade dälder, det egentliga Frankens fruktbara slätter och Rhein-Bayerns vinberg. På en areal af 1477 qv. mil räknar Bayern 4½ millioner invånare, hvaraf öfver 3 millioner katoliker. Förf. beträdde Bayerska området vid Lindau, en liten stad på en ö i den vackra Bodensjön. Till denna, hvars stränder för öfrigt äro delade mellan Österrike, Schweitz, Baden och Würtemberg, gränsar Bayern endast med en liten landsträcka, en landtunga inklämd mellan Österrikiska och Würtembergska besittningar. På sjön gå numera 8 st. större ångbåtar af ungefär 40 hästars kraft, ehuru antalet af passagerare ej syntes vara serdeles stort. Men handeln ifrån de tysta staterna, öfver Constanz och Rorschach, uppå östra Schweitz, äfvensom härifrån med ost öfver Lindau och Schaffhausen lärer vara temligen betydlig. Första inträdet i Bayern var ej utan obehag. Lindau, ehuru berömdt för sitt sköna läge, likasom trakten för sin fruktbarhet, är en gammal, ruskig stad. Värdshuset var skralt och höll Schweitzerpris. Mannen, som skulle visera passet, var rusig och oförskämd. En stackars bondgumma, som icke visade sig hugad att förut betala den lösen, han fordrade för ett betyg till henne, öfverhopade han med de ursinnigaste skymford.
Bofara e t t lifligt ocli 1iHlsosanit intryckken Mr p&amp; intet satt ii8gon strids%y men mötes a.f en varni ande, en skrift, utan tvjirtoiu uppbygglig, adel lifsiippfattniug, som s p h a r hjiirteransakande ocli vnrrilt BeveGnds hand i allt, och af en omisskaiiclc för Valet af den enda, ' sanna kannelig önskan a t t f8 gagua Iiisaren. vjigeii till lifvet - I (i.istiis, som har v .. L. Sv. P. allt fullkomiiat. Gnistor. Hcriittelser af E. Sclmidt. Hiift. Yid korset och grafven. Korta passionsl kr., kart. l: 26, betraktelser för hvar dag i fastau, Det Br ganska siikcst, börjar clii samlade ur Aere frainst: ' lende Iiismes en af cle 16 beraittelseriia, lagger du skrifter, shoiii Arnclts, Beskows, icke bort boken, förriiii du slutat den. Emaiiuelsoiis, I&lt;rumiumhers, LangUr svenska folklifvet. Beriihtelse af H. K. beiiis, I; utliers, Rosenii iii. fl. Hiift. 3; e hiift, 50 öre. De föregfiende liiif0: 60, kart. 1: 26. finnas iif1: en ' att t-illgi. FOr kapitalister, särskildt fruntimmer, har det länge varit ett önskningsmå1 a t t kniina öfverläinna vårdeii af sina värdepapper och skötseln af sina affärer å t någon person eller institution, som med nbsoliit säkerhet förenade punktlighet och noggrannhet i ntförandet af det anförtrodda iippdraget afvensoin prisbillighet.
Då Elvira kom in, stod Selma och drog upp vinbuteljerna, lugn och rask som vanligt, – något af en frostig morgon. Elvira var bränd och pudrad i håret. Hon såg ovanligt bra ut den dagen. »Så festligt, så riktigt högtidligt!» utropade hon och såg åt bordet. Det låg något så ungt och vekt och varmt öfver henne, och då hon gick fram och kysste Selma, kunde denna ej låta bli att smekande stryka öfver hennes hår, som man gör med ett vackert barn. Elvira svarade genom att se upp i hennes ansigte med en så beundrande tillgifvenhet, att Selmas vanliga stelhet smälte dervid; hon tryckte den lilla frun intill sig med en viss häftighet. »Du är en rar liten tös», sade hon muntert. Hennes skratt var en smula slägt med gråt, men det kunde Elvira icke se, ty hennes ansigte var gömdt mot Selmas axel. »Gå nu och hemta din man; han är ute i trädgården. Det är hög tid att vi äta frukost, och jag skall kalla på Pål», sade Selma och gaf henne lös. »Ja, men tycker du inte att han gerna kunde tagit mig med på sin långresa?» hviskade Elvira, men utan att se upp, ty hennes ögon fyldes af tårar, »bed honom, du, så gör han det.» »Nej, det har han inte råd till. Och dessutom är det bäst som det är.» Det kom en viss kyla i Selmas ton, och Elvira hängde läpp öfver att hon icke fick medhåll. Hon burrade upp sin lugg och gick ut för att söka Richard. En half timma derefter stodo patronen och Selma på trappan och viftade efter vagnen, som rullade bort. »Det blir tomt för dig, hustru lilla», sade patronen vänligt, då de gingo in i huset igen. »Det blir det allt, den första tiden», svarade Selma i likgiltig ton, tog nyckeln från hyllan och gick in i sitt eget rum, medan patronen fortsatte vägen upp för trappan. Hon hade icke varit i detta rum sedan gårdagen, då hon visade det för Richard, och på senare tiden hade hon mycket sällan brytt sig om att gå dit, ty studierna hade fått ligga nere. Hela denna sommar hade varit en enda solskensdag. Och nu hade det mörknat med ens.
Och hon sjunger klagande sin sång, och hafsviken den lyssnar och kastar sina vågor med storm mot landet, men kan ej besegra det. Nu säger man att menniskorna sett deras längtan och deras kärlek, och att de skola bekriga landet för att förena de båda älskande. Så lydde sagan på söderhafvet. Konungen sände oss hit med budskap till menniskorna för att lofva dem belöning. Lätt skola Finlands skepp bäras fram öfver böljorna, och återvända lyckligt till säkra hamnar. Hafvets konungar skola icke fordra med stränghet sin tribut, ty de åldrige älska de unga, och önska deras förening. De äro ädle och mäktige, de älska att sprida trefnad och välsignelse till menniskorna i de aflägsnaste bygder“. „Uff, sådana dumheter“, sade gubben i dosan. „Finland, ja det är rätta landet att tala om. Fattigdom, dumhet, uselhet. Tacka lyckan om folket här kan skyla sitt elände med litet Lybecks glitter, och för öfrigt må det vara nöjdast att ingen vet, att det finnes här i verlden“. „Vise man, sanning talar du“, utlät sig den judiske presten och upplyfte härvid sitt hufvud så högt att jag ej mera trodde det kunna nedfalla, men se, det föll och derefter började mun och skägg endast att så mycket hastigare röras. „Finns här då ingen, som man kan tala ett förnuftigt ord med“, sade åter gubben i dosan. „Hvem är väl månne den der grå herrn i glaskupan, han ser mera förståndig ut?“ „J uppmanen mig att säga hvem jag är, emedan jag är eder okänd“, svarade nu en klar röst från lampan. „Nåväl, jag skall säga eder det, ty den okände är alltid ensam, om han än omgåfves af hundrade.
Utskottets hemställan i 13 punkten, förklarade Preste-Ståndet sig genom antagande af Borgare-Ståndets inbjudning rörande nyssnämnde punkt icke hafva afsett eller kunnat afse någon rubbning i det af Rikets Ständer lörut fattade beslut, att en ständig Rektor skall vid hvarje högre elementar-läroverk vara på stat uppförd, och ansåg Ståndet således ett antagande af ofvanberörde inbjudning icke kunna innebära annat än ett sådant fastställande af stat för läroverket i Christianstad, som upptager en Rektor och tre Lektorer. De i öfriga punkter föreslagna voterings-propositioner godkändes. N:o 198, i anledning af erhållen återremiss å de i Memorialet N:o 182 föreslagna voterings-propositioner. Lades till handlingarne. Prot.-Utdrag den 5 Januari i858. 755 N:o 199, med förslag till voterings-proposition uti frågan om förbättrade aflönings-vilkor m. m. för Arméens och Flottans Läkare samt Provincial-läkarne. Voterings-propositionen godkändes. N:o 200, i anledning af erhållen återremiss å åtskilliga i Memorialet N:o 175 föreslagna voterings-propositioner. Lades till handlingarne. N:o 201, i anledning af erhållen återremiss å en punkt i Betänkadet N:o 167, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Nionde Hufvud-titel. Bifölls. N:o 2 02, i anledning af väckt fråga om tillökadt tionde-anslag till Domkyrkan i Hernösand. Bifölls. N:o 204, med förslag till sammanjemkning eller voterings-propositioner i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till Nionde Hufvudtiteln hörande frågor. 12 punkten lades till handlingarne, och blefvo de i öfriga punkter föreslagna voterings-propositionerna af Ståndet godkända.
Trädarbeten, bestående af lagg käril, trädskor, trädtallrickar, såll, askar, korgar, väfskedar och mera dylikt, förfärdigas af allmogen på åtskilliga orter inom Kinds, Wedens och Bollebygds härader i synnerhet och föras till afsalu jemväl utom Länet; dock kan förtjensten af denna binäring i det hela icke vara så särdeles betydlig. Lieoch skärsmide samt tillverkning af linhäcklor, kardor, skrubbor, nålar, hakringar och mera sådant småkräm drifves såsom bihandtering af allmogen i några trakter af Kinds härad, både för Länets behof och lill afyttring utom Länet. Timmermansoch murarehandlverket ulöfvas såsom binäring af allmogen i Ahle och Bjerke härader samt delar af Kullings och Wäne härader, äfvensom timmermanshandtverket uti ett par socknar på Dahlsland närmast Wermländska gränsen. För detta ändamål ske årligen tidtals utvandringar till mer och mindre aflägsna orter utom Länet, derifrån besparade arbetslöner återbringas till ett ej obetydligt belopp hvarje år. Dessutom finnas i Wedens härad flera hemmansbrukare, som äro så kunnige muroch byggmästare, att de entreprenera om kjn kors samt andra större byggnaders uppförande och inredande. Såsom särskild binäring vid jordbruket förljenar bränvinsbränningen att särskildt omförmälas. Enligt hvad förut är anmärkt, utgör den en icke ovigtig näringsgren inom vissa härader, men har på sednare åren blifvit betydligen inskränkt. Till upplysning härom meddelas att debiterade bränvinsbränningsafgiften utgjort: Handel.
»I sammanhang härmed vågar jag i underdånighet erinra om den öfriga kostnad, som, på sätt nyss nämndt är, särskilt drabbar de Officerare, hvilka måste ra m. m. hafva tjenstehästar, nemligen den ingalunda obetydliga utgiften för stallhyra, hästarnes skötsel och skoning, stall-effekter m. m Denna kostnad, som, enligt Krigskollegii beräkning, kan uppskattas till omkring 400 R:dr R:mt årligen för hvarje tjenstehäst, och kvilken kostnad de nu äfven nödsakas af sina löner bestrida, anser jag, lika med Krigs-kollegium, väl rätteligen böra i sin helhet af Staten dem särskildt godtgöras, men då en dylik ersättning torde anses alltför betydlig och äfven medföra större utgifter för Staten, än att ersättningen till hela det af Krigskollegium beräknade beloppet nu må ifrågasättas, inskränker jag mig, att i underdånighet föreslå, att åtminstone i sådant afseende måtte beviljas 100 R:dr R:mt för hvarje utgående häst-ration» «Sedan underhållssamt andra hufvudsakliga kostnader i och för Öfverbefälets tjenstehästar blifvit på detta sätt från allöningen afskilda, och hvilka kostnader på sätt jag föreslagit, borde särskildt till någon del godtgöras, möter icke vidare hinder för en gemensam reglering af adöningsbeloppen för hvarje tjenstegrad, till hvilken fråga jag nu öfvergår.» »Vid bestämmandet af de nya aflöningsbeloppen för de olika graderne inom de värfvade Garnisons-regementena borde, efter min åsigt, vederbörligen tillses, att löntagaren i de lägre graderne må för sin person främst kunna påräkna skalig bergning, samt i de högre graderne mer eller mindre derutöfver, så att honom icke må betagas all möjlighet att vid en mera framskriden ålder och när han hunnit, Officeren till Kompani-chefsoch Under-officern till Fanjunkares grad, hvar - 8 Bil. JYs 3 lill Kongl. Maj:Is Nåd.
Af det vid Tredje Hufvud-Titelns reglerande genom fullt penninge-anslag uppstådda öf* vreskott, 2488 Tunnor 2-j kapuSpanmål, som i stället för Stats-priset 4^ R:dr äro beräknade till b-| R:dr Tunnan; 5. De förut till Konvoy-Kommissariatet från Tull-Verket ingående 66,666 R:dr 32 sk., hvilka blifvit anslagne såsom tillökning å Stat i den för Försvars-Verkets behof uppförde Summa; och 6. Den sedan år 1808 ej ingångne ersättning från Danmark för Fyringarnes underhållande på Skånska kusten, hvilken inkomst blifvit återstäld att årligen ingå med 3,^00 R:dr Hamburger B:ko. Deremot har dock minskning å Stats-Inkomsterne skett, dels i följd af E .K. M. till Dess och Rikets Kammar-Collegium aflåtne Nådiga Bref d. 9 sistl. December för beviljad nedsättning uti arrende: af Kongsbergs Kongsgård med 174 R:dr a6 sk., dels ock för 500 R:dr, som utgöra En procents ränta å det af Riksens Ständer till Malmö Stads Kassern-Byggnad beviljade 50,000 Ras Lån emot 4 procents Ränta, hvilket Lån utgått af Stats.Verkets hos Riksgälds-Kontoret mot 5 procent förräntade Medel af Krigs-Collegii förra Kassor , som vid 1809 och 1810 årens Riksdag lillslogos Stats-Veiket. Underdåniga Skrifv elser. Med iakttagande *f dessa förändringar , på sätt sjelfva Riks-Staten närmare visar, hafva Stats.- Verkets Inkomster erhållit följande tillökning: De Extra Ordinarie 149,066! 33. Tillsamman R:dr 403,635. 17. 7. Angående Si a IsPrerh e i s Utgifter. ' Här anmärkes forst,' att, i anledning af Ed. Kongl.
Det må sedan bero af StatsUtsk. att bestämma, om de äro dryga eller icke. Gr. Horn, Claes Fredr.: Som det onekligen tillkommer It. o. Ad. att sjelf bedöma, om ifrågavarande kostnader böra anses som dryga, och PresteSt:s Prot.-Utdr. bestämdt upptager detta ord, tror jag, att det bör qvarstå. Hvad åter Hr Cederschjölds anmärkning beträffar, hemställer jag, om icke R. o. Ad:s beslut var sådant, som det i Prot.-Utdraget blifvit uppfattadt, eller att R. o. Ad. afsade sig alla måltider hos sin Landtmarskalk. Undertecknad Ridd.-Secreterare: Då discussion uppstått om det till justering uppläste Prot.-Utdr., anser jag mig böra redogöra för dess uppställning. I afseende pä ordet ”dryga” framför kostnader, får jag således äran tillkännagifva, att det, på sält redan är anmärkt, blilvit intaget blott såsom citation ur PresteSt:s Prot.-Utdr. och jemväl var, på enahanda sätt, intaget i den proposition af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., som af R. o. Ad. blilvit bifallen. Hvad åter ordet ”representations-måltider” angår, så var detta likaledes intaget i den framställda propositionen och har på sådan grund influtit i Prot.-Utdraget; men då fråga sedan uppstod, huruvida Landtm:s-soireerne deruti voro inbegripne, tillkännagaf H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, att de, såsom hörande till Klubb-kostnaderna, innefattade ' ett Den 7 Februarii f. tn. 65 ett särskildt ämne, hvilket ock af R. o. Ad. remitterades till StatsUtskottet. Fr. Boye: Jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att PresteSt:s intention varit en inbjudning till R. o. Ad. att antaga eller icke antaga dess förslag, och ingen fråga kan uppstå om Ståndets rätt att deröfver besluta, på sätt godt synes; men då R. o.
DET NATIONELLA SOM TEORI OCH KÄNSLA. SVAR TILL MIN VÄN ELLEN KEY MED ANLEDNING AF HENNES ÖPPNA BREF. Du säger, att brasan har brunnit ned. Jag har knappast märkt det, så helt har du under vårt samtal hållit mig fången med dina ord. Du har format dina meningar med en så ädel plastik, att de kommit att likna skickligt utarbetade smycken. Din kärlek till hemmet och hemlandet visar bättre än något att det åtminstone icke är om denna känsla vi hysa motsatta meningar, utan endast om de medel som i allmänhet kunna tjäna till de nationella instinkternas främjande. Men det är sent, och skall jag i dag hinna besvara dig, måste det ske med en korthet som icke lämnar mig tid att omfatta hela det rika ämnet. Du säger till mig: »Du är nu lika ifrig att återväcka patriotismen som för några år sedan att frammana fornglädjen. Du fyllde då vinsäckarna, band kransarna och förgyllde oxarnas horn. Men det stannade vid de dekorativa anordningarna. Till själfva festen kunde du ej föra oss – helt enkelt ... emedan den nya glädjen ännu icke är född, icke födes annat än ur föreningen mellan en ny samhällsordning och en ny lifssyn.» Jag kan icke gifva dig rätt. Snart varsnades att det ropet var en tidens röst, ty väldiga stämmor kullkastade icke långt efteråt ute i Europa hela pessimismens filosofi. De gåfvo oss i mycket en ny lifssyn och en ny glädje. En förändrad samhällsordning skulle endast sprida en allmän – om ock öfvergående – glädje, så framt vi plötsligt kunde föras in i ett rike af social fullkomlighet. Vi veta dock att det sociala framåtskridandet är ett tungt lastadt godståg, som ofta och länge måste stanna och som aldrig kommer till någon ändstation. Vid sidan af rättfärdighetskänslans och ändamålsenlighetens sociala segrar framväxa ju beständigt nya kraf som drifvande kraft. Det skulle därför vara fåfängt att vänta på en allmän glädje af det slag, du menar. Vår glädje är med så förvånansvärdt sköra band fastknuten vid samhällsordningen, att vi icke ens i inbillningen tyckas därvidlag på fullt allvar söka ett sammanhang.