Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag är öfvertygad, att Hr Ribbing sjelf kunde upptaga en omständighet lil! svar derpå, om han ej hindrades derifrån af en de'licatesse, som deremot icke äger rum hos mig, enär Den 2g F c b r u a r i f. ra. jag endast varit vittne till hvad som passerade. Jag han nemi. upplysa, alt Hr Ribbing var en bland de af Frih. Boye, Fredr., uppgifne 7 ledamöter, hvilka anmält sig att tala, då Hr Frih. o. Landtm, gjorde propos. att lägga adresförslaget till handlingarna. Jag är fullkomligen öfvertygad derom, att Hr Frih. o. Landtm, dermed ingalunda hade för afsigt att afskära Hr Ribbing dess yttranderätt. Jag anför det blott såsom ett factum, hvaraf kan synas, att Hr Ribbing icke fick tillfälle att framställa sitt förslag, — soini allt fall ej innefattar annat än hvad 58 §:n Riksd.Ordn. medgifver — innan propostn att lägga adressen till handlingarna gjordes. Då nu, sedan Hr Ribbing uppläst sitt förslag, Hr Frih. o. Landtm, tillät, att prot.utdr. ännu en gång togs upp ad notitiam, så kan jag deruti icke finna annat än ett medgifvande af Hr Frih. o. Landtm., att prot.utdr. icke var till den grad definitivt justerad t, att icke tillägget kunde få göras. Att Hr Ribbings förslag till tillägg blifvit af en annan ledamot kalladt motion — hvilken åtgärd jag finnér hafva varit afsigtslös å Frih. Hamiltons sida — måtte ej kunnat förändra naturen af Hr Ribbings yttrande och förvandla detsamma från tillägg till motion; inen herrarne torde besinna, att då Hr Ribbings tillämnade tillägg, dels derigenom att han ej fick tillfälle att yttra sig, och dels genom Hr von Hartmansdorffs afsigtslösa begäran om tilläggets bordläggning, blifvit ansedd såsom en motion; så hade Hr Ribbing ingen annan utväg att få sin mening ventilerad, än att taga den såsom en motion.
Under den ständigt pågående kampen kunna väl stundom olycksbådande moln skocka sig tillsammans, men emedan den rikt utrustade fulländade organismen bär den kraftiga hjelpen, sluten inom sitt eget sköte, skola då alltid, när de tjocka hotande massorna närma sig hvarandra, uti ädla, höga, rena tankar och varma, lifliga känslor uttryckta, blixtrar derur framskjuta och regnfloder framstörta, hvarpå åter på nytt och i ännu större Den ai October e. ra. 67 fullhet, glädje och välmåga, fröjd och sällhet stola spridas öfver den lyckliga fosterjorden. Huru annorlunda står icke nu allt hos oss till? Väl äro fyra ädla mäktiga samhällskrafter sammanförda äfven på våra närvarande riksdagar; men blott i ett konstladt yttre förhållande till hvarandra ställde, och derföre uti för ringa inre beröring till hvarandra närmade, att aldrig något annat deraf kan alstras, än nemi. långa perioder af orörligt ofruktbart stillastående och derpå följande kortare tidrymder af oro och förstörelse, uppkomne deraf, att än den ena än den andra af dessa krafter blifver de andra öfvermäktig och våldsamt framstörtar, att sedan hejdas blott af sin egen slutliga afmattning; den af de särskilda krafternas inbördes täflan betingade harmoniska samklangen dem emellan, som, om den funnits, skulle kunnat väcka till lif och utveckling många goda i dessa krafter inneslutna frökorn, den saknas helt och hållet. Ännu en tanke utvecklad, innan jag skiljs vid detta vigtiga ämne. En af de fria samhällsförfattningarnes mest underbart välgörande verkningar uppenbarar sig i den aldrig trytande förmågan att i ständigt växande grad inom ett folk framalstra duglighet, kunskaper och förtjenster, dana utmärkte, kunnige, snillrike män. Detta sker genom att kalla de ypperste ur hvarje Stånd och yrke till det varmaste och lifligaste deltagande uti alla deras fosterlands mest vigtiga angelägenheter.
Rusthållare är åter förhållandet helt annorlunda: där är ingen förbindelse, genom Contract till årliga bidrag. eller beklädnads anskaffande, å bestämda tider, utan beror sådant, på behofvet deraf, hvari sig mycken olikhet iöreter, dels i följd af Cavalleriets mera eller mindre begagnande , dels af Hussarers eller Dragoners mer eller mindre agtsamhet , att Munderingarne vårda; och då behofvet af en större beklädnad, möjeligen icke visar sig förr inträffa, än efter flere års förlopp, tror jag, att förtroendet till inrättningar af Cassör, icke i allmänhet är så gynnande, att man skulle i förväg, för flere aflägsne års behof, dertill vilja göra sammanskott. Det kunde således hända att BeklädnadsDirectionen blef overksam, i saknad af medel, hvilken overksamhet i alla fall förekommer mig skola inträffa, då de smärre detaillerne af Rusthållare» utgifter, som förekomma flere gånger om året, i afseende på de så kallade mindre defecter, såsom lagning af mundering, linne, skor, stöflor m. m. äro sådane till deras beskaffenhet, att jag icke anser lämpeligt, icke en gång verkställbar^ att en aflägse varande BeklädnadsDirection, skulle vara i tillfälle, att hvarje förekommande serskildt behof kunna ombesörja, utan att desse små detailler, nödvändigt måste, som hittills, komma att Rusthållarne besvära.
Skrifvelse, N:o 169. 29 6ig tillerkändt, samt för detta ändamål på elementarläroverkens stat uppfört ytterligare 2,000 R:dr årligen, att från och med år 1864 utgå. 44:o Uti den nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof har E. K. Maj:t gjort framställning derom, att det af Rikets Ständer vid fastställandet af lönebeloppen för Rektorer vid de fullständiga läroverken fästade vilkor, att Rektor icke får innehafva prebendepastorat, måtte upphöra att vidare vara gällande; men Rikets Ständer hafva icke funnit skäl att till denna nådiga framställning lemna bifall. 45:o Hos Rikets Ständer är vordet anfördt, hurusom Magister Zacharias Grape, som den 9 Augusti 1854 blifvit anställd såsom Kollega vid Haparanda läroverk, den 5 December 1857 förordnats att förestå pastoralvården i Carl Gustafs finska pastorat, emedan bristen på i finska språket kunnige prester varit så stor, att Konsistorium ej haft annan utväg än att från nämnda skola använda Grape, som i sitt ställe vid skolan afiönat en vikarie. Grape, som, efter beräkning från utnämningsdagen, år 1860 varit berättigad att vid läroverket uppflyttas i högre lönegrad, hade emellertid tjenstgjort såsom prest i Finska församlingar tillhopa 3 år 101 månader, i följd hvaraf E. K. Majit, enär Grape icke uppfyllt vilkoret af 5 års oafbruten tjenstgöring vid skolan, förklarat Grape icke vara berättigad till berörda uppflyttning; dock hade E. K. Majit dervid tilldelat honom en gratifikation af 500 R:dr; och har på grund af dessa förhållanden förslag blifvit vackt, att, då Grape, genom sin beredvillighet att betjena en eljest nödställd församling, sålunda vid skolan i lönetur förlorat 3 år lOj månader, under hvilken tid ett belopp af 2,000 Ridr skulle honom i lönetillökning tillkommit, men deraf genom E. K.
Med underkännande af Utskottets afstjmkande (Utlåtandet N:o 53 pag. 7 Litt. bj Utlåtandet N:o 203) af tillökning i det af Kongl. Maj.t för Flottans exercis äskade anslag, beslöt Ståndet bevilja 45,000 R:dr; uppgående således det årliga anslaget för nämnde ändamål till 90,000 R:dr. Uclåtan let N:o 53, pag. 8 Litt. c, Utlåtandet N:o 203. Den af Utskottet föreslagna tillökning af 14,000 R:dr för Fyr och Båkinrättningar godkändes. Hvad den i förra Utlåtandet å samma sida föreslagne åtgärd beträffar, att de nu, under serskilda Titlar, upptagna löne-anslagen för der nämnde auctoriteter och Flottans stationer må, under den gemensamma titeln, jijlöning, sammanföras, godkändes. Hvad vidare angår den gjorda hemställan (Litt. d. Utlåt. N:o 203), lemnäs densamma öppen till dess Utlåtandet N:o 195 förevarit. Den af Utskottet (Utlåtandet N:o 53, pag. 9, Utlåtandet N:o 203, d) föreslagna fördelning af anslaget till flottans nybyggnad och un lerhåll afslogs. Äfvenledes afslog Ståndet den, i anledning af Herr Sabelfelts motion, af Utskottet föreslagna underdåniga skrifvelsen. Med gillande af hvad Utskottet föreslagit (Utlåt. N:o 203, f), att å 4:de Hufvud-Titeln, under titel af rotefrihets-afgifterna till Flottans materiella behof må uppföras 5,500 R:dr och i stat upptagas, afslog Ståndet det dervid fästade vilkor af nedsättning till enahanda belopp i anslaget till Flottans nybyggnad och underhåll. Prot. Utdr, d. u Aug. 184.0 S. D. e. m.
RåttegångsBalken, i frågan om val af Nämndémän samt extra Nämndemäns till-i kallande. 3:0 Kongl, Maj;ts den 21 §i§tledne Mars Den 12 Maji e. m. a65 aflåtne samt den y:de dennes eftermiddagen på bordet lagda Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående tiden lör bevakande af mål, som i HofRätten öfver Skåne och Blekinge göras anhängige, eller derifrån till Kongl. Maj:t i underdånighet fullföljas. 3:o Kongl. Majits den 10 sistledne April aflåtne samt den 7 dennes eftermiddagen på bordet lagde Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, med öfverlämnande af Förordningen dea 12 Februarii 1820 emot Lurendrejeri och Tull. försnillning uti hvad angår de derstädes stadgade straff och ansvar. Expeditions Utskottet: Herr von Flartmansdorff, August, den y:de dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, med förslag till Controll derå, att Riksens Ständers beslut må vid hvarje Riksdag blifva till Kongl. Majtt expedierade. Ut Supra. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande från nedannåmnde Utskott inkomne samt den Utlåtanden; Från StatsUtskottet: Af den 5 dennes, om rättighet för Åboer å de till Upsala Academie donerade äfvensom på Preste, Klockare, Anexe och MenealHemmanj att lösa dein till skatte m. 01, 266 Den 12 Maji e. m. Från Lagutskottet: N:o 45. Af den 5 sistledne April, angående rättighet för en hvar, att utan behof af allmän åklagare, utföra talan emot Domare för embets-fel. Från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet: N:o 55. Af den 8 sistledne April, i anledning af väckt fråga om de såkallade planpenningarnes utgörande.
Majtts Kansli utfärdas, äfvensom af Faste-bref, Fullmakter, Konstitutorialer, geometriska kartor, Pergaments-bref, Gesälloch Mäslare-bref, Pass och Bevis, sorn meddelas å handlingar, författade på förut ej stämpladt papper, hvilka med vederbörliga belägguings-karlor skola förses. 2:o De skrifter och handlingar åter, som till nämnda ställen af enskilde personer ingifvas eller insändas, der företes eller uppvisas och, enligt hvad i denna författning stadgas, äro kartering underkastade, må, gied undantag af dem, hvilka, jemlikt näslföljante moment, böra med der omförmälde beläggnings-kartor förses, antingen skrifvas på eller beläggas med stämpladt papper till här utsatt belopp. Karta å helt ark kan väl såsom beläggnings-karta begagnas, men anses icke riklig eller giltigt, så framt ej både valör-stämpeln och den i sjelfva papperet anbragta vattenstämpeln äro i behåll. 3:o Vid kartering af köpe-, bvtesoch gåfvobref å fäst egendom på landet och i städerne, som vid Under-domslolarne, i ändamål af lagfart, företes, äfvensom af fastebref, hvilka derifrån utfärdas, skuldebref och andra handlingar, sorn i nämnde Domstolars intecknings-protokoller inlagas, samt bouppteckningar, äktenskapsförord, morgongåfvobref och om lösören afslutade köpe-afhandlingar, hvilka till samma Domstolar ingifvas, skola begagnas beläggnings-kartor, så inrättade, alt då kartan midtöfver vertikalt afklippes, så väl den ena som andra delen deraf innefattar fullständiga valöroch årtals-stämplar. 4:o När till en handling, som med karta sigillala skall förses, fordras ett högre belopp deraf, än en stämpel innehåller, må till dess fulla utgörande tvenne eller flera kartor begagnas. Om flera dokumenter eller bilagor skrifvas på samma ark, förses det med så stor karta sigillata, som sig belöpa skulle, i händelse hvarje handling vore å särskildt ark skrifven. 5:o
Gustaf Bjerkander, från Skaraborgs län J¥:o 91. Af Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län, om ändring af 26 Kap. Byggning a-Balken, i fråga om skyldigheten att underhålla hus å kyrkoherdeboställe. Sedan reglering af Presterskapets löner numera är beslutad och, så fort sig göra låter, går i verkställighet, så kan väl i detta afseende ett bättre förhållande emotses emellan lärare och åhörare, men ännu återstår ett tvisteämne, med hvars bortskaffande vid hvarenda riksdag gjorts fruktlösa försök; jag menar pastors och församlingsboarncs ömsesidiga skyldigheter i afseende på underhållet af husen å prestgården. — 26 Kap. 2. § Byggninga-Balken är i detta fall, som hvar och en vet, så otydlig, att beständiga tvister derom uppstår, hvilka merendels slutas så, att indelningshafvaren frikännes från all underhållsskyldighet, emedan det är i de flesta fall omöjligt att bevisa att det är genom “prestens vanryckt" som husen förfalla. Att ett hus, det må nu vara huru omsorgsfullt som helst uppfördt, fordrar jemn tillsyn, så att uppkommande brister i tid afhjelpas, känner hvarje husegare, Motioner i Bonde-Ståndet 1865. •29 och en försumlighet härutinnan, kan snart förstöra hela huset, men då heter det, att sådant skett af ålder och bruk, och församlingen ålägges att “bygga och bättra1', ehuru detta synbarligen aldrig varit lagstiftarens mening. Att en gång göra slut på detta tvistefrö är alldeles nödvändigt, och sedan månglaldiga förslag tid efter annan härom blifvit framställda, men alltid ogillade, torde det mest radikala medlet vara, att Pastor, i likhet med Komminister och alla andra tjenstemän, sjelf bygger och underhåller sina hirs, och jag kan icke förstå hvarföre den förre härutinnan skall utgöra ett undantag från den allmänna regeln, enär han i allmänhet sannerligen icke är den sämst aflönade tjenstemannen. Att man härvidlag skall möta med det gamla argumentet “att dét är ett ingrepp i gällande privilegier", förutser jag nog, men var icke löneregleringen likaså?
Departementets öfrige tjenstemän, bos oss och lill följd af organisationen, tillika är ensam Chef och ansvarig för alla detaljerne, hvarigenom hans förut nog upptagna tid blir ännu mera anlitad, — skulle i spetsen för hvardera af de afdelningar jag omnämnt, och till hvilka tjenstgöringens detaljer kunna öfverlemnas, finnas en Afdelnings-Chef, hvilken det skulle åligga att, under Expeditions-Chefens inseende, handlägga alla till afdelningen hörande ärenden, som icke voro af den beskaffenhet, att Stats-Ministern eller Expeditions-Chefen sjelfve ville med, dem taga befattning och att ansvara för dessa ärendens behöriga expedierande. Denna Afdelnings-Chefernes tjenstebefattning synes mig kunna ordnas närmast i öfverensstämmelse med hvad genom Nådig Instruktion af den 3:djc Juli 1840 blifvit stadgadt i afseende å de då inrättade 3:ne Bureau-Chefs-Embetena uti Kongl. Justitiae-Stats-Departementet, med hvilka de också torde böra hafva lika värdighet eller Expeditions-Sekreterares. För de 3:ne Hufvud-Afdelningarne erfordrades således 5:ne Afdelnings-Chefer, men då den ene af dem, eller den för Handelsoch Konsulat-ärenden, kunde, på sätt Kommitterade för ordnande af Konsulsförvaltningen föreslagit, blifva allönad ifrån den gemensamma Konsulsfonden, beliöfves icke att å den stat, som nu bör uppgöras, någre medel för nämnde afdelning af Ständerne eller Stortinget anslås. Och då det synes vara naturligast, alt en och samma Embetsman förvaltar och redogör för samtlige de till Departementet anvisade medel, hvilket ingalunda hindrar, att hvarje fond särskildt bokföres, anser jag att den 5:dje Afdelnings-Chefen, eller den för Kassaförvaltningen, äfven bör förvalta Konsulsfonden. Jag har derföre också beräknat, att denna fond skulle med aidel bidraga till bemälte Embelsmans aflöning, och i öfverensstämmelse härmed har mitt underdåniga förslag till ny stat för Departementet äfven blifvit uppgjordt.
Under loppet af nämnde år utlemnades: 168 landtegendomslån med 223,230; — 10 stadsegendomslån 27,120: — 250,350: — Summa R:mt R:dr 8,081,351: 49. Under tiden från sednaste revisionsberättelses afgifvande till den 1 sistlidne Juli, hafva lagsökningar för fastighetslån anställts, dels då dylika lån, i anseende till försummad afbetalning, skolat till hela deras belopp indrifvas, dels till infordrande allenast af uraktlåtna årsinbetalningar. Af lagsökningsärenden utaf förstnämnde beskaffenhet voro den 1 Augusti 1863, oafgjorda 15. hvarefter tillkommit 35. 50, och äro af dessa: inställd i anseende til! mellankotnmande liqvid 1. afslutade genom verkställd indrifniug 15. J6. hvadan på handräckning af vederbörande exekutorer den 1 Juli återstodö 34. Af lagsökningar till indrifvande af uraktlåtna årsinbetalningar qvarstodo den 1 Augusti 1863 80, till hvilka sedermera kommit 200. £80. af dessa äro: inställde, i följd af mellankommen liqvid 41. afslutade genom verkställd indrifning 104. Å skiftesoch odlingslån utestodo vid 1862 års slut... R:dr 29,001: 37. deraf äro under år 1863 inbetaide » 11,052: 48. så att utestående beloppet vid årets slut utgjorde R:dr 17,948: 89. - 45 — § 52. „ . j *- Lagsökningar Den 1 Augusti 1863 voro af skiftesoch odlings-lan pa utsökning beroende o. försk’/tes-ocli Under sednare förflutna tiden intill den 1 sistlidne Juli hafva till lagsökodlingslän ning utremitterats •••— 4. _ Sigr i) st.
M»j:t bestämt till 50 procents löneförhöjning för dem, som i 8 år sådan tjenst berömligen förrättadt; och StatsUtskottet, i dess nu till pröfning, afgifne betänkande, med förklarande att något Statsanslag till detta behof icke kunde tillstyrkas, likväl tillika föreslagit att till svar på propositionen måtte hemställas, om icke Kongl. Maj:t skulle i nåder finna lämpeligt att desse utgifter anvisas, att utgå af allmänna indragningsstaten; får jag emot detta StatsUtskottets tillstyrkande anmärka, att då BataillonsLäkare-lönerna äro upptagne på RiksStatens 3:dje hufvudtitel böra naturligtvis förhöjning i samma löner utgå å samma hufvudtitel) helst bestämda anslag, till samma föremål, icke böra å tvenne särskilte utgiftstitlar lämpeligen äga rum hvarjemte, och i synnerhet, jag finner anmärkningsvärdt, att Hög - I)e’i 25 Martil, Högloft. StahlJiskottet, genom förenämnde tillstyrkande öppDat ett ganska betänkligt inträde på allmänna Indragningsstaten, å hvilken, med alseende att, elter dess benämning, småningom försvinna, Riksens Ständer sorgfälligt undvikit att anvisa utgifter och inskränkt dem för framtiden blott till löner för Sjuttioårige Embetsmäns lifstid, hvari en utsträckning, till andra föremål, vöre ganska betänkelig, helst anledningar skulle derigenom väckas till mångfaldiga utgifter, som i annat fall, och i saknad af rum på de öfrige utgifts hufvudtittlaroe, torde komma att uteblifva. Jag har trodt att det förtjente Högloft. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet att allmänna Indragningsitaten icke öppnades för nya föremål till ölade utgifter, och tillstyrker jag Vördsamligtn, att genom återremiss af betänkandet StatsUtskottet måtte anmodas häraf hemta anhdning, att uti ett förnyadt betänkande utesluta förslaget i detta afseende, och inskränka sig blott till det tillstyrkande, att till Kongl.
Har man vid bemägtigandet eller sedan gjort våld eller misshandling å barnet, eller öfvar man det till vanart, straffes med arbete å fästning i tre till sex år. §. 3. Vid straffets mätande inom de i i och 2 §§. utsatte tider, pröfve Domaren beskaf - Bil. till K. M. Nådiga Propos. y3. 4^ fenheten af våld eller list, som emot barret blifvit öfvadt, lidandet för barnet, dess Föräldrar eller Vårdare, närheten eller aflägsenheten af orten dit barnet blifvit förd!, tiden, hvarunder barnet varit från dess rätta vårdnad undanhållet, barnets ålder och förmåga att om sig gifva upplysning; så ock andra omständigheter , som straffbarheten öka eller minska. Kongl. Maj:t, som förklarade Sig finna ifrågavarande Lagförslag sakna den fullständighet, som Kongl. Majrt åsyftat och antydt, då det till Lag-Comiténs omarbetande återlemnades; täcktes anbefalla Justitiae-Cancelleren, att, efter de i Kongl. Maj:ts beslut, den i8:de September innevarande år uppgifna grunder, uppgöra och till Kongl. Maj;t inkomma med ett förslag tiil Lag i förevarande ämne. Ex protocollo C. M. Schönmeijr. 44 Bil. Lill K. M. Nådiga Propos. N.o 73. Utdrag af Protocollet öfver Justitia Ärenden} hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rädet å Stockholms Slott den 16 Januarii 182g j Närvarande; Justitiae Stats-Ministern H. E. Hr Grefve Gyllenborg. Stats-Ministern för Utrikes Ärendena H. E. Hr Grefve af Wetter stedt, Stats-Råden 5 H, E. Hr Grefve Rosenblad. H. E. Hr Grefve Mörner. HE. Hr Grefve Löwenhjelm, Schwan. Grefve af Ugglas. Justiliae-Råden; Ewelius. von Rosen. Justi tiee-Cancelleren Bergenschöld, Sedan, på sätt Stats-Råds-Protocollet den i3 sistl.
Så framt ej frågan skulle kunna afgöras på sätt den siste värde talaren föreslagit, hemställer jag att det först mätte komma all voteras mellan Hr Cederschjölds och Frih. Palmstjernas förslag, emedan de båda på sätt och vis närma sig till Utsk:s förslag, såsom innefattande tillstyrkande till någon slags förändring, och att, sedan det sålunda blifvit afgjordt hvilketdera af dessa förslag som skall sättas mot afslag, man måtte votera deremellan och afslaget. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att erfarenheten i allmänhet visat att tvister om huru voteras skall fordra längre lid än sjelfva voteringarne, och att Hr Landtm, derföre trodde att det skulle leda till tidens vinnande om han finge låta till justering uppläsa den voter:spropos. om kontraproposm, som, derest icke någon af dem, hvilka framställt serskildta förslag, ville derifrån alsta, blefve erforderlig, och hvilken skulle blifva uppställd, så att icke någon mening blefve förqväfd samt det förslag, som först blifvit framstäldt, först blefve föremål för beslutet. Härefter upplästes till justering och godkändes följande voter:spropos. : Den som till kontrapropos. vid votering om bifall till första delen af 3:dje punkten i StatsUtsk:s utlåt. N:o 242, antager afslag i samma del af berörde punkt, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Den 8 September e. m. 149 vinner nej, kommer serskildt att afgöras huruvida till konlrapropos. vid denna votering bör antagas antingen Frih. Palmstjernas eller Hr Cederschjölds i fråga om förenämnde punkt' framställa förslag. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 67. Nej — 63. Frih. Palmstjerna: Eu reservation i afseende å K. o. Ad:s nu fattade beslut behöfver jag ej anmäla, den ligger i mitt förra yttrande under diskussionen. Jag får endast beklaga, att mine värde motståndares fosterlandskärlek är sä blind.
Man kunde säledes i ConstitUtions-arbetets förlängande frukta en fara för Riket och et upstof i erkänslans gäfva; men dä fredens och förswarets ma t redan utan förbehåll är nedlagd i Hans Kongl. Höghet Riksföreständarens händer, synas de dagar mindre otoande, som i arbetet tillädes för grundlagarnas öfversigt och stadgande i alla desi delar; dä de för denna ädla Furste r fullkomnadt och oryggelkgt sam, band framtedde, erbjuda ät hanö namn et lika »4 ly. 106 Den i5 Maj. tysande rum bland lagstiftare, som det förut intagit bland Hjeltar, i minnet af det Fädernesland han redan twänne gänger styrt och frälsat. — Jag öfwerlemnar til Högwälborne Herr Baron och Landtmarffalkens samt Högloft. RidLerffapet och Adelns ompröfwande vefta betraktelser , hämtade af min kärlek för det allmännas wäl, af min öfwcrtpgelse och af det närrvarande ögonblickets wigtighet för oft och för tillkommande tider. Om mina yttrade tankar winna bifall, anhäller jag, at Högwälborne Herr Baron och Landtmarffalken samt Högloft. Ridderstapet och Adeln, täcktes af dem göra det bruk, som de finnas wärde wara, samt dem med wäreMedStänder communicera, för at efter deras samtycke med dem öfwerenskomma om de underrättelser, som i anledning deraf ffulle ät wära medbröder i Constitutions-Utffottet förklaras. Stockholm den is Friherre kurck, knut, Dä Hans kx* ceNence Herr Grefwe kutli sä grundligt, öfwertygande och wärdigt afhandladt et ämne, hwars beffaffenhet och natur pä et mägtigt sätt kan bidraga til wärt Fäderneslands framtida befiänd; fär jag, som til alla delar deruti instämmer, bos Herr karon och Landtmarjkalken och Högloft.