Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» — » Långa flätor — korta tankar. » Dess bättre hä dock ordspråken äfven mycket o m qvinnorna att säga, som våra svenska läsarinnor nog låta gälla, som t. e x: » D e n, som har moder, behöfver icke gråta. » — » M o - der betyder — martyr. » — » D e n, som har grop i kinden, får man, äfven utan hemgift. » — » Sådan du vill ha din familj, sådan tag dig din hustru. » — » E n god qvinna är en kungakrona värd. » — » D e n som qvinnan slår, den slår hela huset. » — » V i s a m i g hustrun, och j a g skall säga dig, hurudan mannen är. » — » Å t en sminkad qvinna — vänd ryggen. » — » V ä l p r y d d kammare — förståndig fru. » — » D ö m hvarken qvinnor eller väf vid ljussken. » användas och marginal lemnas. Namn och adress torde alltid noga anglfvas, och kan fullkomlig diskretlon från redaktionens sida påräknas. ström samt fröknarna Ahlander och Bäckström, väckte stormande munterhet. Vasateatern har under sin nya direktion öppnat säsongen med ett åpropos för dagen, ett » treaktsskämt » af Frans Hodell, benämdt: » Till Paris! » Det tyckes nästan, som om sjelfva idén till detta stycke skulle ha varit påtänkt till någon af de föregående Parisexpositionerna, då det just kännetecknas af en viss naiv gammalmodighet, som för ett par årtionden till baka fann tacksammare publik. Nu kan ej förnekas, att den magra handlingen uttänjts till ett utrymme, som icke gör den egnad att underhålla. En enaktare kunde bäst ha skapats på detta motiv. Styckets största förtjenst ligger i kupletterna, som delvis äro verkligt roliga och ej förneka den vane kuplettförfattarens rutin. Tack vare dessa och ett för öfrigt lifligt och karaktäristiskt spel gör sålunda hr Strömberg mycken lycka som den dumme skånske betjenten, hrr Warberg och Dahlström desslikes i sina skilda partier; fröknarna Magnusson, Ekström och Johnson förtjena samtliga mention.
Län pä witz tid, med fuccetzitz äterbetal. ning, lära således blifwa de enda antagliga. Riksens Ständers garantie är wäl den högsta säkerhet som kan begäras, och spnes utesluta all fräga om Hypothek, desto mera, som detta ju disponeras i alla fall af denna högsta Magt, Hwilken, om det kunde för et ögonblick tänkas at dew kunde leka med sin garantie, ju äfwcn dä kunde göra sä med Hypoteket. Men det är i hela upställningen af operationen, som längifwaren ser sin säkerhet, den han bedömmer efter den probabilitö han ser i sjelfwa det an. tagna systemet: detta innefattar icke allenast blotta länwilkoren, utan ock sjelfwa Amortitzernents-eller Sinking-Fondcn, och framlägger sä. lunda för speculanten at bedomina sin säkerhet för et til grande län af den i det hela bestickliga sannolikheten at planen är utförbar. Den 21 Augusti. 110Z Jag will äfwentyra at upgifwa en operation, ställd och grundad pä en af de :efourcer, som förmodeligcn blifwa för närwarande at antaga. Jorden är, utan twifwel, fä nära beskattad, at af den icke bör wäntas det betydligaste understödet för innewarande behof, men man torde likwäl fä antaga at, wid sökandet efter det nu nödwändiga, denna del icke kan gäs förbi. Antagom derföre en extra ordinarie Newillning af all Rikets jJord sätom en päräknelig rcsouree, och försiagö wis til Femton Rd. om äret i Tio är. Denna summa läter wäl nägot hög för den som icke hunnit fä i sit hufwud hwad 15 Rd. nu werkeligen äro, relatift til warornes wärde; men de utgöra imedlertid, för närwarande, representativct af, pä sin höjd, 2 Tunnor Säd. Denna afgift gör dä för äret en Summa, efter Sweriges 65,28S-z Mantal, af Nd. 979,280.
» A h, det var en härlig v a l s; m e n det är j u kapten de kalla valskungen? » Berndt Bergk log blekt; den frasen hade han hört oändligt många gånger förr, men såsom nu hade han aldrig-hört den. » Jo, det var mitt gamla namn i den gamla världen. Nu b o r d e det väl vara glömdt för länge sedan, m e n skulle det ännu någon gång gå igen därborta, så minns, att fröken var den sista, s o m dansade m e d valskungen. » En annan kavaljer stod redan bugande framför henne. Men innan h o n mottog hans arm, räckte hon fram sin hand och h ö j d e bäfvande sin stora, skygga blick. » Farväl då, kapten Bergk. » » Farväl, fröken Märta. » Så vände han o c h gick, gick ut ur hennes lefnad. Förgäfves korsade Gladys Leighton hans väg, då han lämnade salen; hon fick endast en bugning. J * XL sedan, den andra hade j u knappt fått m e r! — tidens början utaf Skaparn sagdt. H v a d tråkigt är att vara, sedan man sig lagt. Idun ONSDAGEN PRENUMERATIONSPRIS PR ÅR: IDON IDUNS MODETIDN. MED PLANSCHER OCH HANDARB. IDUNS UTGIFNINGSDAGAR: KR. 5: - MODETID. UTAN PL. &gt; DEN MARS 1899. UTGIFVARE: HELLBERG TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3. 12:TE KOMMISSIONARER BYRÅ OCH EXPEDITION: KLARA S. ÅRG. ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÅ ALLDELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. STOCKHOLM, LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. GHARITE.
Om behandlingssättet af sädane ämnen, som rora Fidei» Commisters rätta mening och 5:0 Om en förändring i ro §. i Kongl. Stadgan om Wärfning och Manstaps.legands till krigstjenst af den 7 April 1802. Sedan Hans Ercellence Stats» Ministern afträde aft tägade Högloft. Riddcrstapet och Adeln ifrån Riks-Salen ech ätstiljdcö kl. z titt z< In kiclem ?rntocolli ^ 6. 8iI5verstolpa. Män-. rz8 Den 2 April. Mändögerr -en 2 April *). plenum kl. 5 eftermiddagen. Justerades följande underdäniga Skriswelse lill Kongs. Mant. Stormägtigste AllerNädigste Konung! Hos EdcrS Kongl. Mant fä Riksens Ständer härmed i underdänighetanhälla omNädigste Sanction af dcL Formulaire till Försäkran att af SwerigeS Konungar asgifwas, hwilkct Riksens Ständer »vid denna NikLdaantagit och godkändt. Riksens Stander framhärda, rc. Stormägtigste AllerNädigste Konung! D3 Riksens StänderS Justitie-Ombudsman bör f Embets,ärenden, lika med Rikets Collegier och andra Publique Embetsman njuta Fri-brcfs rättighet» fä Riksens Ständer härmed hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhälla det Nädig Befallning mätte derom bliswa Äfwer-Post Directioncn meddelad. Riksens Ständer framhärda, rc. Stormägtigste AllerNädigste Konung! Dä Riksens Ständer förmoda att Hans Kongl. Höghet Kron-Prmsen torde täckas, till minnande af kännedom om detta Lands Economiffa och Politiska beskaffenhet, Anställa resor till Rikets Åtskilliga Provincer och särskilda medel *) Detta Protocoll läses pag. efter Protokollet för tzcn r April förmiddagen.
Nej mine Herrar! funnes icke allmän anda, allmänt deltagande uti Fäderneslandets väl, utan detta medel så vöre det mycket misströstande för Svenska friheten. Hvad hopp hafva val desse 100 personer aft kunna följa ett mål under flere dagars debatter? Hvad hopp att alltid blifva delaktiga af billeterna? och om dessa roed rättvisa delas åt dem som förr icke kunnat inbjudas, hvad nytta uppkommer väl då af att styckevis och utan sammanhang med föregående debatter, under ett par timmar åhöra stympade discussioner? Under den korrta Fd våra Riksmövrt äga rum, månne det väl kunde hinna att lemna Stockholms sysslolösa population tillfälle att So4 Den 17 Martu, hvar och en kunde vara saker att bevista en, högst två sessioner? och detta skulle liKväl vara verkande på ett helt Folks iutellectuella och politiska utbildning? Man åberopar England, der missbruket tillåter publikens inträde i Underhuset, för att hos oss förvandla detta missbruk till tormelig lag! kan en sådan logik nånsin gillas af dea tänkande? månne icke Högloft. RiddarhusUtskottet tillika bordt upplysa Ridderskapet och Adeln att i England föres ,inga sådana Pro'ocoller som våra* och att ingen autboriiet be•örjer deras lifgifvande på trycket, och att således detta kunde möjligen anses som ett skäl hvarföre Parlamentet tolererar ett emot lagen varande missbruk. Hos oss der inom korrt tid allmänheten äger full kännedom om hvad sig uti Stånden tilldrager, der kan den föreslagne publiciteten endast medföra en några få dagars tidigare tillfredsställd nyfikenhet, en känsla icke värd att här ingå i Ridderskapets och Adelns lagstiftning. Men en annan åsigt erbjuder sig genant vid Högloft. RiddarhusUtskottets föreslagna stadgande om billeternas utdelande: det nemligen: att så snart de utdelas af någon, hvem som hålst, så förutsätter detta möjligheten af en partiskhet, stridande emot begreppet om sann publicitet och sann likhet uti rättigheter för alla medborgare. Och detta stadgande är likväl det enda svaga värn man erbjuder oss emot befarade missbruk; ett värn som undct Den i7 Martii, 8o5 ännu liberalare åsikter snart skall kullslås af efterkommande.
Sådana förändringar borde, efter mitt förmenande, ifrågasättas allenast i det fall, att derförutan det nya komme i uppenbar strid med det gamla, som får tillsvidare förblifva oförändradt. På grund af hvad jag här ofvan andragit, anser jag mig ega anledning hemställa, att föreskrifterna uti förslagets 1 och 2 §§ må sammandragas i en enda §, så affattad, att den icke allenast egde tillämplighet å der afsedda allmänna handlingar, ehvad de äro inneliggande urkunder eller utgående expeditioner, utan äfven stadgade straff för sjelfva förfalskningen, under tillåtelse att, i händelse bruk ej vore gjordt af den förfalskade handlingen, straffet finge nedsättas. För sådant ändamål kunde såsom 1 § här intagas den 1 § uti i 4 kap. af Straff lags-förslaget; dock så att, i stället för det derstädes utsatta fängelse, straffet blefve bestämdt till straffarbete uti 1 morn. af § från och med 4 till och med 8 år samt i 2 mom. från och med 2 till och med 4 år; äfvensom att, i saknad af allmänna bestämmelser för brott, som embetsman i sin embets-utöfning begår, ett tillägg gjordes, enligt hvilket den embetseller tjensteman, som beträdes med förfalskning af dylika handlingar, hvilka han under sin vård har, skulle dömas till straff-arbete från och med 6 till och med 10 år. Under förutsättning af bifall härtill skulle deraf följa, att förslagets 3 8 uppflyttas till den 2:dra i ordningen och att samma § på nyss sagde sätt bringas till likhet med 2 § uti Stralflags-förslagets åberopade kapitel, dervid straffet, hvars sättande så lågt som möjligt här af behofvet påkallas, torde utan hinder deraf, att kortaste straff-tiden för stöld blifvit antagen till 2 månader, böra bestämmas till straff-arbete uti det förra momentet från och med 1 månad till och med 2 år, samt uti det sednare från och med 1 till och med 6 månader; men något tillägg angående embetsman, på sätt i 1 § egt rum, synes icke här vara erforderligt.
Hon kände en sådan underlig tyngd i sitt hufvud och i alla lifsuppgift, som du ännu icke kunnat finna. lemmar, alldeles som efter en lång, svår sjukVet du hvad, lilla Ingrid? Jag har också dom. Hon var trött och nedstämd. Hvart tänkt mycket på den saken å dina vägnar, och hade den sköna, saliga extasen tagit vägen? nu, sedan jag pröfvat mig sjelf riktigt grundHon visste nog, att ett sådant himmelskt rus ligt, tror jag mig ha upptäckt en lifsuppgift ej kunde vara länge, men att det kunde så för dig. Den är inte alls af det storartade helt och hållet försvinna, det hade hon aldrig slaget, men ett vilkor uppfyller den åtminstone: trott, ännu mindre, att det skulle lemna efter den kan icke utföras af någon annan än dig, sig tungsinthet oeh rent kroppslig reaktion, och om du inte åtar dig den, kommer den alldeles som ett annat rus. Något af den härtroligen att bli ofyld. Och jag tror, att den liga, underbara förnimmelsen af lycka och mypassar för dig, Ingrid, enkom för dig, om du stiskt försjunkande i Gud hade hon så säkert vill sätta ner dina romantiska anspråk litet. väntat att återfinna vid sitt uppvaknande, ja, Hvari den består, kan jag inte säga dig nu; hon hade till och med trott, att det skulle men om jag får den plats i Stockholm, om hvilfölja henne i alla hennes lefnadsdagar, breda ken jag nu ligger i underhandling — en fördelut sig som ett mildt, värmande ljus öfver hela aktig plats med stor lön och sjelfständig ställhennes lif för att en gång förvandla sig i den ning —, kommer jag till hufvudstaden i nästa eviga klarheten. Men allt var grått, tomt, månad och då skall jag tala om för dig, hvad trist. Hade den helige ande redan vikit ifrån den går ut på, den lifsuppgift, jag har tänkt henne? Eller hade alltsammans varit en dröm, mig som din. Men för att du skall kunna gå i land med den, fordras det en sak, och ett anfall af feberyrsel?
För alla medel af hvad beskaffenhet, soth helst , Ordinarie eller Extra Ordinarie, som genom allmänna bidrag tillkommit, eller, genom Tractater med främmande Magter, Riket tillflutit, aflägges Räkenskap utaf vederbörande, på hvilka sådant ankommer, inom föreskrifne tider och vid det ansvar, Författningarne i thy fall stadga; börandes öfver Stats-Werkets ställning Underdåniga Skrif velser. 865 på det hela, årligen upprättas en Riks-Huf vtid-Bok, hvars verificationer utgöras af de irån .Länen inkommande Special Räkningar. 3 §• Vid början af hvarje Revision öfver SlatsWerket, täcktes Kongl. Majit til! Revisorerne låta öfverlemna de, vid föregången lämplig tid, infordrade och till Kongl. Majit ställde underd. Berättelser om Stats-Werkets tillstånd, Styrelse och Förvaltning, hvilka böra afgifvas förde 2:ne år, för hvilka afslutade Räkenskaper skola företes, nemligen: Af Kongl. Stats Contoiret, öfver Stats-Werkets Förvaltning på det hela; Af Kongl. Krigs-Collegium, angående de till Arméens behof erhållne medel och deras användande, samt om tillståndet och förvaltningen af alla under Kongl. Krigs-Collegii disposition ställde särskilde Cassör; Af Förvaltningen af Sjö-Årenderne, i afseende på användandet af de för Flottorne gjorde anslag? Af Kongl. Commerce Collegium, öfver de till dess disposition anviste Allmänna medel, samt angående Control 1-Werket och de särskilde Cassör, sorn hora till Kongl. Collegii förvaltning; Af Allmänna Magazins-Directiönen, eller det Werk, åt hvilket Directionens befattning hädanefter kan komma att uppdragas, öfver anslagen till Mngazins-Inrättningen. 'Af Kongl.
S. D. Efter skedd föredragning remitterades till Bevillnings-Utskottet C■ J. L. Lönnbergs från Östergötlands län motion, om tullfrihet för sill och salt. 44 Prot.-Vtdrag den 22 November 1862. S. D. Efter skedd föredragning remitterades till Banko-Utskottet Nils Petterssons från Calmar län motion, om förhöjning i Fastighets-lånefonden och allmänna Diskont-lånefonden i Rikets Ständers Bank samt afsättande derstädes af en lånefond till understöd för odlingsföretag. S. D. Efter skedd föredragning remitterades till Lag-Utskottet: A. W. Uhrs från Nerikes län motion, om Förliknings-kommittéers inrättande i riket; Lars Erssons från Södermanlands län motion, om inskränkning i tiden för bevärings-exercisen till hvad den var före 1856 års riksdag; och Samme ledamots motion, om tillägg i Kongl. Förordningen den 7 December 1860, rörande vilkoren för försäljning af bränvin samt andra brända eller destillerade drycker. S. D. Efter skedd föredragning remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: C. J. L. Lönnbergs från Östergötlands län motion, om ändring af Kongl. Kungörelsen den 11 December 1857, angående legan för gästgifveri-, hålloch reserväfvensom för kungsoch krono-skjuts; Samme ledamots motion, om ändring af 14 och 23 §§ i Kongl. Förordningen den 13 Juli 1853, angående fattigvården i riket; Pehr Erikssons från Gefleborgs Ian motion, om upphörande af alla enskilda banker vid nu beviljade oktrojers utgång, jemte i anledning af densamma afgifna yttranden; samt A. W. Uhrs från Nerikes län motion, om aflåtande af underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, med anhållan om tillsättande af en kommitté för uppgörande af förslag till ny instruktion för Landtrnäteriet i riket, äfvensom i följd deraf nödiga förändringar i gällande landtmäteriförfattningar. S. D. Lades till handlingarne ankomna Protokollsutdrag från:
Jag har omförmält HrStrinnholm, icke för att jemföra hans historia med Ekelunds, utan för att visa, huru historieskrifvarne i vårt land, äfven då de sysselsätta sig med större arbeten, blifva lönade. Hvad den ifrågavar. historien beträffar, så torde något hvar kunna inse, att den, som skrifver en historisk lärobok måste göra ett sammandrag af större historiska arbeten, ty i annat fall bl ifver läroboken alltför vidlyftig att kunna i skolan begagnas. Men derföre alt läroboken är ett sammandrag, är hennes författande icke mindre ett konstslye - Den 14 Juni. 55 ke. Lättare torde det vara att skrifva en omständlig historia, än att göra ett sammandrag, som är lämpligt för sitt ändamål. På sätt en föregående talare anmärkt, är det väsendtligt, att en lärobok bibringar lärjungen smak för äranels studium. Att gifva äfven elt mindre sammandrag en lifvande egenskap, är den stora svårighet som skall öfvervinnas. En hvar, som är lycklig nog att lösa denna npgift är förtjent af belöning. Den, som känner våra skolböcker, vet nogsamt huru behöfligt och svårt det är att i hvilket ämne som helst erhålla tjenligare. Hvarje framsteg, som i sådant hänseende göres, verkar väsendtligt på den upvexande ungdomens hildning och måste derföre gynnas allt hvad ske kan. Jag förnyar vördsamt min anhållan all R. o. Ad. måtte bevilja de ifrågavar. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm» härefter först lill bifall å Utsk:s i denna punkt afgifna utlåt, och sedermera till bifall å förslaget, att en årlig pension af 200 r:dr b:co måtte beviljas enkan Ekelund att åtnjutas så länge hon lefver ogift, framställde proposrr besvarades med blandade ja och nej; hvarpå H. Ex. ånyo hemstälde om R. o. Ad. bifölle Ulsk:s utlåt., samt då härvid åter ropades ja och nej, förklarade det han ansåg ja hafva varit öfver vägande. Frih. Cederström: begärde votering. Uplästes lill justering samt godkändes följande voter.propos.
Hvad Utskotten hemställt medgifves. §. 4 gillades i alla sina mom. äfvensom den under l:o föreslagna vote* ringspropositionen. §. §. 5, 6 och 7 gillades, hvarigenom Ståndet ock antagit tillägget i sistnämnde §. ”i enlighet med stadens brandordning/’ §. 9. Utskottens hemställan bifölls. Hvad Utskotten i nämnde §. §. hemställt eller anmält gillades. Prot. TJtdr. d. 6 Mars 18^1. 167 Tredje Artiklen. §. 28, äfvensom de under 2:o, 3:o och 4:o uppgifna voterings-propositioner gillades. '§. §. 29, 30 och 31 hiföllos. §. 32. H vad Utskolten hemställt medgafs. §. 33. Inbjudningen alt sig med Ridderskapet och Adeln förena i afseende pä denna §. antogs af Preste-Ståndet. §. §. 34 och 35 gillades, äfvensom den under 5:o föreslagna voterings propositionen. Yid Utskottens hemställan öfverst å pag. 17 lät Ståndet bero. Den gjorda hemställan till Ståndet rörande det af Utskottet föreslagne formulär till mätningsoch stämplings-bevis beviljades och formuläret godkändes, med iakttagande af den uppgifna rättelsen, S. D. Föredrogs Stats-Utskottets Memoria!, N:o 438, angående verkställd omröstning i anledning af Riks-Ståndens olika beslut rörande grunderna för allmänna Bevillningen samt föreskrifterne för tillämpningen deraf. Lades till handlingarne. S, D. Föredrogos ånyo Banco-Utskottets Memorial och Utlåtande: JNr:o 149, med underrättelse om Riks-Ståndens fattade beslut i anledning af Utskottets. Betänkande N:o 97 och Utlåtande N:o 130. Med ogillande af Utskottets förklarade åsigt att frågan vore förfallen då 2 Stånd stannat emot 2 återförvisade Ståndet densamma och med åberopande af 72 §.
Uti en tid af utvidgad näringsverksamhet, och då en mängd enskilda banker och penningeverk, hvilka emottaga intecknade reverser, hafva uppstått, har det ländt och skall lända till osäkerhet, då man ej eger tydlig lag, huru med inteckning rätteligen må förfaras, när inteckningshafvaren önskar eller rättare sagdt medgifver, att hans inteckning, i afseende å förmånsrätten, får nedflyttas eller, som det i juridisk term kallats, må postponeras. — För att bereda trygghet härutinnan och enhet i lagskipningen, föreslår jag vördsamt, att 23 § i meranämnda Kongl. Förordning må erhålla följande förändrade lydelse: »Då inteckning förnyas eller, i afseende å förmånsrätt, förflyttas skall, uppvise borgenär» etc. (sedermera lika med nu gällande §:s text.) Sistförflutna riksdagens Lag-Utskott, som handlagt dylikt förslag, hade mot dess syftning ingen anmärkning, och fann endast i utsigten till mera omfattande ändringar af ifrågavarande Förordning en anledning att ej för tillfället förorda vidtagandet af denna, i enstaka fall, förtydligande åtgärd. Men om saken i sig sjelf är rigtig, vågar jag påkalla, för dess befrämjande, så väl Höglofliga Lag-Utskottets som Rikets Ständers benägna uppmärksamhet och upplysta medverkan. Stockholm den 26 November 1862. [{. Cederström. Motioner hos\ Ridderskapet och Adeln 1862. N.o 86, 251 Af Friherre Fellerjvlröim. Rudolf; angående underdånig hemställan till Kongl. Maj t om hållande af Tre årliga Häradsting i Wermland. Med anledning deraf, att då åtskilliga rikets landskap hafva 3:ne häradsting om året, och blott de glest befolkade nordligaste ega ett sådant, men i min hemort, Wermland, hållas 2:ne häradsting årligen, vill jag, enär olägenheterna af en sådan inskränkning i tingens antal blifvit med hvarje år alltmera kännbara, föreslå en förändring, som jag tror påkallas i samma mån, som framskridandet i civilisation förvärfvat ökade anspråk på ett mera utbildadt rättstillstånd.
M:s höga disposition ett årligt anslag af 5,298 Rdr Rmt att, under tiden för nästa statsreglering, användas till aflöning åt Officerarne vid Kongl. LifBeväringsReg:tet under 2:dra Beväringsmötet äfvensom till förhöjdt arfvode åt 1 BataljonsAdjutant och de Officerare, hvilka, i och för tjenstgöringens bestridande äro skyldige att emellan exercistiderna vistas i Stockholm.» Näriagde Promemoria utvisar fördelningen af summan, i hvilken äfven inbegripes aflöning och förhöjda arfvoden åt Regdels civile tjenstemän. Om remiss till Höglofl. StatsUtsk. af denna min motion får jag anhålla äfvensom att den må MedSt:n kommuniceras. 362 Den 21 D ecember. Tillökningen i arfvodet emellan mötena 8r beräknad likame d skillnaden emellan nuv:de och den af K. M. föreslagna lön. I tjenstgöring emellan mötena. 1 Reg:tsChef Nuvarande af K. M. Skilnad, lön o. arfv. fores], lön. 1 Reg:tsSkrifvare å 2 . D en 21 December. 363 Förhöjning enl. Kongl. — Summa Summarum Rdr Rmt 5,298. — Ilr af Klint, Erik Magnus: Under discussionen här pä Riddarhuset om StatsUtsIcs Utlåt, rörande 4:de Ilufvudtiteln anförde jag de bill ighetsskäl, som ia g trodde böra tala för bifall till K. M:s Propos. om förhöjd aflöning åt LifBeväringReg:tet. K. M:s Förslag i denna del vann icke R. St:rs bifall. Då nu motion blifvit väckt i samma rigtning kan jag icke underlåta att med min röst understödja densamma. Jag anhåller att reservationsvis få tillägga, att hvad utgång denna motion kan hos StatsCtsk. och 11. St:r få, K. M. må vara oförhindrad att vidtaga de åtgärder, som i anledn. af R.
Lagerbjelke anmärkt, att 16 § i Utsk:s betänk, helt knapphändigt blifvit så affallad: ”Hvad revisorerne uti deras berättelse för öfrigt anmält och erinrat, har Utsk. funnit, dels genom vederböra afgifna und. utlåtm nöjaktigt förklaradt, dels icke vara af beskaffenhet att från Utsk:s sida påkalla något yttrande”. Det vore i sanning roligt att veta hvad, af 36 ledamöter, majoriteten, säger 19, fuu - Den 5 Februari. 305 funnit nöjaktigt förklaradt och hvad R. St. tilläfventyrs finna alldeles icke nöjaktigt utan tvertom brottsligt. Detta Utsk:s förfarande, att tillvälla sig en sådan rätt, måste jag på det högsta ogilla och hoppas jag, att R. St. icke underlåta att förständiga Utsk. att i hvarje särskildt fall, der anmärkmr blifvit af revisorerne gjorde, inkomma med fullständigt detaljeradt utlåt., på det alt R. St. må kunna bedöma, huruvida vederbör, embetsverks afgifna förklaringar äro nöjaktiga eller icke. Utsk. säger naturligtvis, att, då Utsk. finner dessa förklaringar nöjaktiga, ett sådant tillkännagifvande hör vara tillfyllestgörande. Jag anser det likväl icke så, utan tror att R. St:s pröfningsrätt hör lemnäs oförkränkt. Det finnes bland reservationerne åtskilliga andra föremål för påminnelser, men som här kunna vara öfverflödiga att nu omorda, i händelse R. o. Ad., som jag förmodar, återremitterar betänk, till SlalsUtsk. med förständigande att inkomma med ett utlät, öfver alla de frågor, som hos revisorerne blifvit väckte lill pröfning hos kommande Ständer. Jag skulle annars hafva något att tillägga, ronde förändring i riks-boksslutet m. m.; men det blir tillfälle att derom yttra sig, när StatsUtsk. inkommer med ett betänk., som kan af R. St. pröfvas. Jag anhåller om återremiss af betänk, till StatsUtsk. Frih. von Kraemer, Rob. Fredr.: