Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta utgör en förminskning i det antal, som är faststSIdt uti K. Författnin den 10 Nov. 1855, eni. hvilken det är föreskrifvet för alla banker, att deiegarne skola vara minst 30. 2:dra g i nyssnämnde kungörelse lyder sålunda: »Till bank-bolags stiftande erfordras minst 30 namngifna delegare» etc. Med anledn. häraf tror jag, att man icke heller nu bör göra någon minskning uti ifrågav:de antal, och anhåller derföre, att i första mom. af nu föredragna 2:dra §, insättes ordet IrelCio i st. f. ljugu, vid hvilket förhållande 2:dra mom. kan utgå. Det kan dock vara betänkligt, att i det skick frågan nu befinner sig, då ett Stånd lärer lagt Betänk, tili handlingarne, ett Stånd bifallit och ett skall återremittera detsamma, nu här på stående fot göra ändring deri; utan anhåller jag fördenskull att g måtte blifva till Ulsk. återremitterad i den syftning jag nu nämnt. Gr. Sparre: Med den siste värde talaren är jag alldeles ense derom, att under nuv:de förhållanden allt bör göras och ingenting försummas för att stärka bankernas kredit och det förtroende de böra ega. Men man bör också tillse, att icke stiftandet af bank-bolag öfver höfvan försvåras. Det berättades i Utsk. att vid bildandet af en bank i någon af våra norra stader, jag tror Hudiksvall, upstodo verkligen så stora svårigheter att finna 20 solidariska bolagsmän, att en bruksegare, inom provinsen en af våra större possessionater i Sverige, måste sjelf öfvertaga en stor del af aktierne och anskaffa några personer, hvilka voro villige, att, då do hade hans underborgen, ikläda sig ansvarigheten. Denna åtgärd var nödvändig, på det att man skulle få 30 personer.
Sju procent utaf den ursprungliga lånesumman, af hvilka Sju procent det belopp, som, efter godtgörandet af Fyra och en half procent årlig ränta å det dessförinnan icko liqviderade låneknpitalet, återstår, anses utgöra afbetalning å detsamma; börande denna årliga ränteoch kapital-inbetalning af Drätsel-förvaltningen vid hvarje års slut verkställas; dock må, derest inbetalnings-summau före den 16 Januari nästpåföljande år till Riksgälds-kontoret inkommer, samma inbetalning auses vara inom behörig tid verkställd; hvadan, i sådant fall, den sedan nyssnämnde månads början å kapital-afbetaluiogs-beloppet ytterligare upplupna ränta eftergifves. § so. Sedan ett belopp af 1,250 Spanska Daler, som af Kongl. Majit blifvit anvisadt och af Kongl. Stats-kontoret förskottsvis utbetaldt till räntefria låneunderstöd åt de invånare i staden Gustavia på ön S:t Barthelemy, hvilka hemsökts al den nämnde stad år 1852 öfvergångna eldsvåda, enligt Rikets åren 1853 och 1854 församlade Ständers beslut, blifvit Kongl. Stats-kontoret, under sistberörda år af Riksgälds-kontoret ersatt med Fyratusen femhundratjugunio R:dr; så böra de å sagde lån föreskrifna och till en tiondedel af lånebeloppet bestämda årliga afbetalningar, hvilka inflyta till Kongl. Stats-kontoret, i de vanliga liqviderna mellan Statsoch Riksgälds-verken Riksgälds-kontoret godtgöras. xiit Å det staden Christianstad, för verkställigheten af ny tomtreglering derstädes, vid 1850 och 1851 års riksdag beviljade och sistnämnde år från Riksgälds-kontoret utbekomna lån å Tjugutusen R:dr böra, intilldess samma lån är till fullo godtgjordt, Sju procent af det ursprungliga lånebeloppet vid slutet af hvarje år, genom stadens Drätsel-förvaltning, till Riksgälds-kontoret inbetalas; skolande deraf ränta, efter Fyra för hundra, å den oguldna lånesumman först beräknas och afgå samt öfverskottet utgöra kapital-afbetalning.
Motionärens i min tanka ganska riktiga distinction, då han åstuudar alt utvidga friheten för våra egna trosförvandter, under det han synes vilja inskränka den för de främmande, torde för Utsk. ej blifva synnerligen lätt att definitivt bestämma; hvarföre jag tror att vi, bland hvilka frågan upstått, skulle lill någon del underlätta Utsk:s undersökning i detta afseende om H. R. o. Ad. på förhand uttalade sin mening, hvilka vi kunna anse utgöra de våra, våra egna trosförvandter. Äro de alla, som bekänna Christiina för en Herre i motsats emot Judar, Hedningar och Mohamedaner? eller äro de våra, endast den Evangeliska kyrkan? eller äro de våra blott medlemmarna af den Kongl. Statskyrkan i Sverige? För min del erkänner jag inga sekter och partier i Christi kyrka, utan anser dem såsom ett nödvändigt ondt, ett ofullkomligt styckeverk, hvilket fortfar tills del fullkomliga intar det bristfälligas och det ofullkomligas rum. Men denna önskade aflösning kan ej komma förr än Den 22 December e. m. 7 vakten går bort ifrån refvorna, den vakten som ar utställd i refvorna på Zions murar för att hindra arbetarena alt uphjelpa det förfallna deruti. De vära äro de som bekänna Christi namn, som i tro och lefverne frimodigt bekänna Christinn för verlden, de som lefva af, för och genom sin tro derföre, att den eviga rättfärdigheten lifvar dem och tagit dem till sig. Aro de våra icke Christi egendom, utan på sin höjd den Kongl. Svenska Statskyrkans egne, då må Svensk lagstiftning upbjuda ali sin förmåga, den skall dock aldrig lyckas att nedskrifva ett enda lagbud, som Rättfärdighetenes Konung, Jesus Christus gilla kan. Jag frågar Eder derföre, Mine H:rr, hvilka äro de vära, hvarom talas i Frih. Raabs motion ? Dessa mina anmärkmr anhåller jag vördsamt måtte få åtfölja motionen till vederbörligt Utsk. Remittterades lill LagUlsk.
Eli af Rikets Ständer hos KonglMaj:t i underdånighet gjord hemställan: att ehuru de sä kallade Afgärda Byar, uppkomne genom öfwerläkelse af urgamla Byars widlöftiga och öfwerflödiga jordägor, af alder warit uteslutne frän rättigheten, akt söka skifte uti ointagen Skog och Utmark, hwilket endast warit BoMyn förbehållet; Dock som det, dä Skolarne i Mare tider wunnit ett ökadt wärde, blifwit för hwar och en af yttersta wigt, akt fä sin lott afstiljd och såmedelst satta sig i tillfälle, ej allenast att skydda sin egendom för inkräkrningar och förfall, ulan ock, till egen och det Allmännas fördel, begagna de ä Marken befintlige odlingslägenheter, och Odahlbyns utestutande rättighet till skiftes sökande de» sto mindre wvre förenlig med den Afgärda byen tillkommande nyttjanderätt, som under sädant wilkor, det skulle bero af den förres ägare, att dermed uppskjuta till desi Skogen more ödelagd och stiftet följagteligen i detta hänseende onyttigt, hafwa Riksens Ständer ansett ett^ förändradt stadgande härom öfwerenssiämma med rättwisa och det Allmännas bästa och Mföre, ester enhälligt beslut, i underdänighet M'eflagit den rättelse i 4 Z. 19 Eap. ByggningaBalken, att Ägare uri Afgärda by mä förklaras berättigad, atr söka stifte sä wäl med sina som Odahlbyns Grannar uti Skog och Utmark, med lipåföljd som när sädant af någon i Odahlbyn östas; dock att Lagens förordnande om hwarderaS ägolott ester Ore eller Hemmantal derigenom icke , rubbas. Till hwad Rikets Ständer föreslagit, an. säg,Hög^
Sedan författaren fästat uppmärksamheten derå, att denna Sveriges största insjö väl är ganska nyttig för segelfarten och den inre communicationen, men, »är den flödar, utbreder de rysligaste förstörelser öfver åkrar och ängar för lOOOide tals landtman, tillägges ett ytterligare motiv till detta ondas förekommande uti ådagaläggande deraf, att dessa flöden, utom den positiva förlusten af fördränkta skördar, Besv. och Ekon, Utsk, Betänkanien, leda tili en annan negativ, men kanske betydligare, då de afskräcka från odlingen a£ de oberäkneliga och till ädlare bruk högst tjenliga landsträckor, hvilka flerestädes angränsa sjön och nu, af fruktan för hans obestämda flöden, måste lemnäs alldeles obegagnade. Ehuru det ligger utom gränsen af all mensklig förmåga, att afböja orsakerna till dessa flöden, skulle likväl följderna förekommas derigenom, att sjön genom ökadt aflopp kunde hållas vid en jemn och medelmåttig vattenhöjd, om hvars möjlighet vetenskapliga undersökningar redan äro anställda, och hvilkas resultat bevisa sakens verkställbarhet, utan att skada seglationen, hvilken farhoga för öfrigt borde ytterligare till sin mer eller mindre grundade halt undersökas och fullkomligen utredas, innan någon slutlig åtgärd vidtoges. Imellertid föreslås, att Riksens Höglofl. Ständer ville till detta riksgagneliga ändamål anslå nödige medel af den hufvudtitel, som lemnar bidrag till strömrensningar och andra för landets upphjelpande nyttiga företag, hvarigenom äfven, under denna tidpunct af allmän förlägenhet, något penningar skulle spridas i en ort och bland en folkklass, som deraf är i största behof. Från Hederv. BondeStåndet. 22:0 Memorial af RiksdagsFulImäglige, från Vermlands Län: J. Gråberg, Olof Nilsson, lonas Nilsson, O. Olofsson, O. Ohlsson och 936 Besv, och Ekon. UtsJc. Betänkanden. Daniel Nordqvist, hvaruti Olof Jonsson och Eric Paulsson från Elfsborgs Län äfven instämt.
Hof-rätten, som icke ansett sig ega giltig anledning understödja ansökningen, så vidt dermed åsyftades att Sekreteraren och Aktuarien skulle utlösas från de lill dem anslagne andelar i domslösen, i underdånighet hemställt, att Kongl. Maj:t täcktes så bereda, att antingen bemälde Kanslister måtte varda i vederbörlig ordning öfverflyttade på allmänna Indragningsstaten med rätt att bibehålla sina innehafda löner och att få ersättning för sina andelar i domslösen; eller ock, i händelse bifall härtill icke knnde vinnas, och Kanslisterne således komme att fortfarande vidkännas den dem nu åliggande tjenstgöringsskyldighet, ett särskildt anslag måtte varda beviljadt, hvaraf Kanslisternes aflöning kunde utgå, utan att Notarierne behöfde af de till dem afsedda inkomster något uppoffra; hvilken hemställan likväl en af Hof-rättens ledamöter icke i vidsträcktare mån biträdt, än att han tillstyrkte, det Kugelberg, Thorell och Hjertström måtte i behörig ordning tillerkännas rättighet att vid deras afskedstagande varda uppförde å indragningsstat med bibehållande af full lön, utan hinder deraf, att de icke upphunnit den för åtnjutande af en sådan rättighet i allmänhet bestämda ålder. På de af Hof-rätten anförda skäl och då i Rikets öfrige Hof-rätter, till följd af samtlige dervarande Kanslisters afgång, alla tjenstemännen redan för flera år sedan fullständigt kommit i åtnjutande af de åt dem i stat afsedda löneförmåner, hemställde Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern i underdånighet, det täcktes Kongl. Maj:t föreslå Rikets Ständer, dels att Kanslisterne Kugelberg, Thorell och Hjertström måtte, mot det att de afstå ej mindre all andel i lösen för Hof-rättens domar, än ock från det tillskott, som nu till dem utgår af de åt Notarierne i tredje lönegraden i stat fastställda löner och åt extra ordinarie Notarier afsedda arfvoden, men bibehållas å Hof-rättens stat vid den Bil.
Anspråket att icke blott kyrkomötets rätt till deltagande i kyrkolagstiftningen skall förvaras i grundlagen, såsom i förslaget skett, och hvilket redan är ett mera än vanligt medgifvande till kyrkans förmån, som icke intagits i något föreg:de af mig kändt förslag till represenlations-förändring, utan ock grundlagens stadganden härom skulle förklaras icke kunna ändras utan kyrkomötets samtycke, synes mig både vara för långt sträckt och obehöfligt. Att Konungen och två riksdagar sammanstämmande skulle vilja kränka en sådan åt kyrkan en gång försäkrad rättighet, är knappt antagligt under andra förhållanden än sådane, emot hvilka ingen grundlags-§ skulle gifva kyrkan tillräckligt skydd. Om reservanterne med full rätt tala om presterskapets privilegier såsom varande, icke dess enskilda, utan »kyrkans förmåner, » så ligger ju deruti ett fullgiltigt skäl, hvarföre den kyrkliga representationen, och icke en enskild presterlig representation skall om denna angelägenhet besluta. Det af reservanterne för en motsatt åsigt sökta skälet i det förhållande, att presterskapet eger de högsta insigterna i kyrkliga angelägenheter, hade snarare kunnat åberopas för att vindicera presterskapet 220 Den 18 Mare f. tn. ett särskildt veto i kyrkolagsfrågor; men dä reservanterne icke baft att invända deremot att dessa kyrkans högre angelägenheter anförtros ät kyrkomötet kollektivt, lärer väl försvaret af kyrkans materiella förmäner icke böra af dem anses hafva större behof af högre insigter. Jag har nu genomgått de förnämsta af reservanternes anmärkningar, och öfverlemnar åt R. o. Ad. att afgöra, om de innefatta tillräckliga skäl att derpå grunda den fällande domen öfver det K. förslaget, såsom lika vådligt för Konungamagten och friheten. Har man verkligen att hos Svenska folket befara saknaden af laglydnad och sjelfbevarelse-instinkt, mera än hos alla de folk, som, mindre vana än det Svenska vid sjelfstyrelse och frihet, på en gång fått konstitutioner bygdå på en vida större utsträckning af demokratien, än som nu ifrågasattes? Norige, Danmark, Belgien, Portugal, m. fl. andra länder, hafva icke gått tillbaka i civilisation, sedan de erhållit sina nya institutioner.
Friherre Cederström, tJk;ic, uppsta till Protocollet följande: r«t> “» fröa nogijröfii n oor t *po itanila Da Fosterlandets yfal res bero uppå LandLbruke^S].pp men de 5 Millioner, sorn Särskildta Ut-kot. tet i sådant afseende för«s|ggit, fjjefjer mitt tanka äro med ändamålet lill.^lKdeljir öf. verensstämmande; torde dettiljåla^jitj/g, att i ämnet få göra «ågr» a^ärJ^i^V/Oa&lsr ; «fcöé a» tili Emmaa et aLiv la ,iBlbs»‘ Såsom grundla |s »tid undeMSIödo r for Landtbruket, tror jag htifvttdsaWig(trimma antagas, att då man vill hjelpa, bön., d.et ske på sådant sätt/ att,denna bjelpöet blott Sträcker sig till några få; ty utan den noggraHnåstp»e(pdh hijsltlä^t >.är detsamma* en till fixir Vidd nästan omöjlig) granskning kunde då lätteligen hända, att de sos» mindst behöfde ett sådant understöd ertel lo det; och p| detta sätt skulle juiifcftdafcniiet förfelas» idrdgnragsaqqu nfiil e " « ät. Is oannömjbns.» I följd deraf får jag uti lika afsigt med Utskottet föreslå, det man borde i stället för de nämnda 3 Millioner slå Riksgälds - Den ig Juli f. m.
Af det underdåniga yttrande, hvarmed Herr Grefve von Platen i följd häraf inkommit, har Kongl. Majit funnit, att den del af 1816 års förslag, som innefattar upprensningen af den gamla eller öfre Canal-linien, grundar sig helt och hållet på ett deröfver år 1810 af Sluss-Inspectoren Berger upprättadt förslag, emedan årstiden omöjligen medgaf att derom göra undersökning vid det tillfälle, då mätningen för den nya Canal-linien, om hösten 1815, verkstäldes; samt föröfrigt: att den betydliga tillökningen i kostnaden ansetts härröra förnämligast af förändringar och tillägg uli 1816 års förslag, likväl i allmänhet ledande till segelfartens beqvämlighet och arbetets varaktighet; att sålunda flera specificerade arbeten, som i nämnda förslag icke påräknades till utförande, föiorsakar en utgift af 15Ö)3°7 Ridr; att genom Ökade arbets-qvantiteter på den del af linien, der Sluss-Inspectoren Bergers förslag blifvit följdt, en tillökning i kostnaden Proposition om HjelJnare Canal~ 0. Slussverkl 701 vållas af 179,191 Ridr för 37,342 cubikfamnar mera gräfning och muddring och 2,714 cubikfarnnar mera sprängning; att d-å till dessa summor, utgörande tillsammans 335,498 Rtdr (hvaraf 147,225 Ridr för opåräknade arbeten å den nedra eller nya Canal-linien och 188,273 R:dr för den öfra eller gamla), lägges den i nya förslaget upptagna summa för oförutsedda omständigheter 55,843 Ridr, största delen af den anmärkta skillnaden emellan bägge förslagen är förklarad, eller 391,341 Ridr utaf 478,319 R:dr, samt att de återstående 76,978 Ridr kunnat härflyta från tillökta kostnader för särskildta materialier, hvaribland den på gjutgodset varit ganska betydlig.
N:o 21 öfver gjorda ansökningar om ersättning för mistad inkomst, i följd af de så kallade småsedlarnes upphörande. VI. B. 228. A. 240. — N:o 35. i anledning af vackt motion om afskrifning af f. d. Handlanden M. F. Bergelins Sterbhusdelegares skuld till Bankodiskont-verket. VI. B. 228. A. 241. VIII. U. 298. A. 357. U. 518. A. 559. — N:o 36. i fråga om inrättande af en särskild Pensions-anstalt för enkor och barn efter tjenstemän och betjente vid Bankodiskonten, Låne-konloren och Tumba bruk. VI. B. 268. 542. VII. A. 4. U. 544. VIII. A. 75. — N:o 37. i anleduing af väckta förslag, med afseende å föreskrifterne, angående Bankens metalliska kassa m. m. VI. B. 496. VII. 49, 86. A. 116. VIII. U. 359, 377, 381. A. 384. U. 623. IX. 21. A. 3, 23. — N:o 38. i anledning af f. d. Kammereraren A. Nikndemis ansökan om afskrifning af öfverränta å Diskont-lån. VII. B. 405. VIII. 34. A. 74. — IN:o 39. i anledning af Riks-Slåndens återremiss å vissa delar af Betänkandet N:o 24, med förslag till reglering af Bankens Låneoch Kredit-rörelse. VII. B. 405. VIII. 34, 74. 102, 108. A. 109. U. 368, 390. A. 391. — N:o 40. i anledning af Anders Pehrssoos i Holmeryd ansökning om ersättning för genom vådeld förlorad sedel ä 500 riksdaler.
Angående det af Rikets Ständer frän Banquen beviljade Lane-biträde till Skara stads Consistorium, för byggnad af ett Lärohus. (1822 års Rev. Ber. §. 2.) N:o 2. i. Ofver en och annan fråga i afseenende på Banquens Odlings - Lån. (1820 års Rev. Ber. 2. N:o 3. k. Angående skedd Inhibition df den mot Rådmannen i Carlstad, Kellander, anställde Lagsökning för en till Kongl. Maj.ts Befalningshafvande från Banquen afsänd Odlings-Lane-andel, som ej kommit den förstnämnde tillhanda. (1832 års RevBer. £. 6.) Rörande en och annan hos Revisor rerne förekommen fråga , beträffande Banco* Diskont-Verkets Revisioner. N:o 2. m. Angående afskrifning af 2 :ne uti Banquens Räkenskaper såsom Fordran Balancerade poster. (1820 års Rev. Ber. 2 Afd. §. U.) Härefter återstå uti Rikets Ständers Revisorers Berättelser några få puncter, hvilka Utskottet funnit ega sammanhang antingen med pröfningen af under Riksdagen förekommande allmänna frågor, eller med den granskning; sorn af Banco»Utskottet förehafyes ofver Banco - Banco-Utskottets Betänk anden. 9 1 Verkets, Banco-Diskontens och Tumba Bruks förvaltning, jemte dithörande Räkenskaper. Sädane äro: Framsttillningarne angående Götha CanalVerk, samt Södertelje » och Hjelmare - Canal-, och Sluss-verk. Rev. Ber.. Ingressen, samt §§• 3, 4 & 5-) Och vidare, allt hvad sorn egentligen rörer Styrelsen af BancoVerket, Banco - DiscontVerket och Tumba Bruk, sd i administrativt sorn ceconomiskt hänseende. (1820 års Rev. Ber. Ingressen och 2. Afd, §§. 9 Sc 10 samt slutet* 182st års Rev. Ber., Ingressen, §. 9 och slutet.)
Maj:ts, i anledning deraf, utfärdande Nådiga Författning kan hinna att förrän emot slutet af innevarande år kungöras, hafva Utskotten, till undanrödjande af de olägenheter, som i och för denna handtering otvifvelagtigt skulle uppstå, derest de förändrade föreskrifter, hvilka under loppet af innevarande år tilläfventyrs komma att af Rikets Sländer bestämmas, skulle med nästinstundande Bih. till R. Besv. och Ekon, Utsk. Memorial 3 N.-o. 4- är börja att blifva gällande, ansett sig böra vördsamligen föreslå Rikets Ständer att för år 1841 fastställa bevillningen af bränvins-bränningen att utgå till likhet med den i Kongl. Förordningen den 19 Juni 1835 bestämde, utan hinder deraf, att andra beskattnings-grunder och förändrade föreskrifter i delta ämne kunna under loppet af innevarande år af Rikets Ständer antagas, samt att, i följd deraf, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t ville, så fort,ske kan, genom utfärdande Nådig Kungörelse, gifva Rikets invånare tillkänna, att llögstberörde Kongl. Förordning kommer att intill slutet af år 1841 fortfarande vara gällande. Stockholm den 8 Augusti 1840. Reservation af Herr Ribbing_, Alrvid: ”Jag hade trott, att detta beslut kunnat fördröjas, intilldess det visat sig, om det icke varit möjligt att till vägabringa den förbättring i brön vins-lagstiftningen, som åsyftas, så tidigt, att den kunnat sättas i verket nästkommande år, och reserverar mig alltså emot beslutet, såsom för tidigt.” STOCKHOLM, ecksteinska boktryckeriet 1840. Betalningssamt Allm, Best.- och Ekon.-Utslottens Ullätande, N:o 5. i N:o 5. Ank. till Exp. Utslc. <lcn 19 September, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid sammansatte Utskottens Betänkande N:o 2, angående grunderne för förändrade föreskrifter om bränvinsbränningens utöfning samt afgifterne derför.
Pro^ tocoller, samt Bihanget tili RiksStåndens Pro* tocoller. 4:0 Angående tryckningen af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om StatsVeikets tillstånd Och behof, samt 3S8 Dén 16 Maji. 5:0 Angående tryckning^ af Riksens Ständers Revisorers och JustitiasOmbudsmans Berättelser. Kongl. Majrt har i Nåder förständigat Dess och Rikets StatsContoir, att så länge ^Riksdagen fortfaf, månadtligen uti RiksgäldsContoiret reqvirera den af Riksens Ständer till Riksdags, kostnaderne anslagne Summa af 20,000 R:dr , och att ställa densamma till StatsCommissarien Wåhlbergs disposition, som äger, att de nö* dige utbetalningarne besörja, samt att derföre sedermera redovisa, på sätt vid föregående Riksdagar tillgått; äfvensom bemälte Statskommissarie, genom serskilt Nådig Skrifvelse, blif-i vit oin det honom således gifne uppdrag förBiändigad, samt anbefalld, att, i enlighet med hvad Riksens Ständer begärt, besörja kostnaderne för tryckningen, sji väl af RiksStåndens Rrotocoller , samt Bihanget till dem, som af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående StatsVerkets tillstånd och behof, jemte Revi» sorernes af StatsBanco - och RiksgäldsVerken, samt Justitieombudsmannens Berättelser 5 i hvilket afseende StatsCommissarien erhållit afskrifter af Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser i dessa ämnen, för att i alla delar stal-’ la 6ig dessa Ständernas beslut till efterrättelse. 6:0 Angående Riksens Ständers Beslut, att de vid 1815 års Riksdag fastställde BevillningsJ förordningar böra gälla till efterrättelse afveta för det ingångne året 18185 .
Maj ts disposition för Militaireutgifter stälda öfverskott och besparingar å Statsmedlen till 1815 års Stat, funnits vid 1819 års början en behållning af 508,695 Rd. 50 sh. ix rst., som vid samma tid 1820 utgjort 584>893 Rd. 5 sk. 6 rst., och vid början af 1821 lemnadt en till det årets Riksstat öfverförd tillgång af 476,206 Rd. 25 sk. 9 rst, förklarat, att, enär, oaktadt denna för militaira behof disponibla tillgång, de å mindre Creditivet uttagne 500,000 Rd. blifvit använda till ökande af Tredje HufvudTitelns anslag och till sådane allmänna behof vid Försvarsverket, för hvilka Riksens Ständer anvisat medel; Utskottet med dess egande kännedom af föremålen, ej kunde anse desse dispositioner, annorlunda än som ett öfverskridande af den faststälda anslagssumman. 2 0 Emot Föredraganden i Handelsoch FinanceExpeditionen, angående en genom influten Ränta å de, jemlikt Kongl. Brefven den 21 och 29 November 1815, samt 14 Maji 1817 ät då varande FilialDiscontWerken i Malmö och Götheborg samt Wermlands Bruksegares beviljade pennin - Fröt. Utdr. d. 14 Juli! 1825. 503 geförsträckningar, vunnen och till 56,904 Rd. 59 sk. 5 rst. belöpande Statslntradsanvändande för Hufvudstadens Theatrars understöd. 3 0 Emot Föredraganden i Handelsoch FinanceExpedition för dess contrasignation å Kongl. Brefvet den 18 November 1818, i följd. hvaraf 16,134 28 sk4 rst. influtne Tullmedel för vissa ifrån Ryssland införskrifne spannmålspartier, blifvit ifrån StatsContoiret till Allmänna MagazinsDirectionen aflemnade för att användas till bestridande af nödige kostnader vid Hufvudstadens behöfvande