Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Värdshuset ligger här nedanför; jag springer dit, medan ni tar af edra våta strumpor och skor. Ett par torra skodon står väl alltid att få låna, om de ock ej komma att såväl passa er fot, som de ni nu bär », sade han med en blick ned på de högvristade små fötter, som stucko fram nedom den våta klädningsfållen. Den unga skogsvandrerskan sökte ännu göra motstånd, men grefve Stjärne var redan långt iväg på utförssluttningen, mellan hvars blågröna bokkronor man på litet afstånd skönjde Kaiserschloss, röda tegeltak. Tio minuter voro knappast gångna, då han, åtföljd af en ung tjänstflicka från värdshuset, på nytt triumferande stod inför henne. (Forts.) o Till sist vek hon plötsligt af från stora vägen och tog upp på en smal, föga upptrampad gångstig, som slingrade sig in mellan skogens stammar. Hvart ämnade hon väl sig? Hans intresse växte för hvarje steg. Han vek ock i sin tur af och följde henne. Skulle hon icke vredgas, bli skrämd, tro sig Familjen är i närvarande brytning af mänskförföljd, när hon till sist upptäckte honom? Ack liga samhällens fall oeh återbyggnad åter det bevars; han log — han såg väl dock icke ut som en stigman med onda planer, och en ung flicka viktigaste element, på hvilket allt beror, likborde väl kunna upptäcka detta, vore det så ock som all odling med den begynte; hvarför alla midt i en sjumilaskog. jordens nationer ock vördat den såsom en guDen oländiga stigen var allt annat bekväm, där domlig stiftelse. Och roten af denna rot är den klättrade upp för den tätt trädbevuxna höjden åter äktenskapets helgd, modern för all sedligmellan snaror af försåtligt slingrande rötter, mellan ogenomträngliga busksnår och mossbelupna stenhet på jorden. Där äktenskapet är förderfvadt, är allt förderfvadt hos ett folk. Där det är block.
Länder voro bruklige, syntes vara af högsta vigt, såsom utväg att förekomma uppbördsbalancer; att det dessutom voro en anomalie, att Cassorna hos underordnade uppbördsverk och auctoriteter, t. ex. Landtränterien, undergå extra revisioner, men icke hos de högre uppbördsverket som om händer hafva vida betydligare summor; samt att genom meddelandet af den föreskrift, att Cassa-journalerna borde hvarje afton uppsummeras och, jemte innestående medel Stats-Utskottets Utlåtande , N.-o 251- 9 medel, nedläggas i cassa-kistan, hvilken när som helst kunde revideras, all disconlering med allmänna medel skulle förekommas; varande i sammanhang härmed inom Borgare-Ståndet hemstäldt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdande af ett Reglemente för sättet af dylika revisioners verkställande. Utskottet har af de sålunda framställda anmärkningar icke hemtat anledning att frånträda sin i betänkandet N.o 177 yttrade åsigt, att nemligen den ifrågaställa inventeringen hvarken är af något grundlags-stadgande påkallad eller kan komma att medföra den controil, som åsyftas, emot försnillning och obehörigt användande af Statsmedlen. Vid sådant förhållande och då, på sätt ofvannämndt är, Utskottets förra betänkande är vordet al arne Riks-Stånd bifallet, får Utskottet ånyo hemställa, att ifrågavarande motion icke må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Stockholm den 19 Mars 1845. Atik. till Exp.-Utsk. den 22 Mars kl. 11 f. m.
Kontroll-verket „ 21-—22. konvoj-k o nimiss ari atets fonder „ 45-—49. kopparbergs läns afvittring sverk „ 139. A orrektions-inrättningarne „ 113—122. Bilagorna litt. E och F. vid „ 118. Kreditiv-fondens, Spanmåls „ 25—26. Krig s-akademiens räkenskaper „ 86—88. Krigs-kollegii dito „ 50—83. Ar tiller iafdelning s räkenskaper för ordinarie statsanslaget . för extra dito “— Fortifikations-afdelnings räkenskaper för ordinarie statsanslaget . för extra dito — Under hålls-afdelnings räkenskaper — Utrednings-afdelnings dito Krig smans hus-kassa, Wadstena Krigsmans-kassan, Amiralitets . Utdrag af dess räkenskaper, bilagan litt. D \id Kronans hus i Stockholm, Öfverståthållare-embetets . Kanslis räkning för, Krut-tillverkningen Landsböcker, Länens . Landlbruks-akademiens räkenskaper LandtfÖrsv ars-departementets Kommando-expedi tians räkenskaper LasaretIs-direktionens dito Liggare för Stats-verkets utgifter Liqvider med Riksgäldskontoret Loisoch furings-verket Tabellen N:o 3. Lunds Universitets räkenskaper . Lustslottens dito Li/shdIlningen, yttre å Stockholms slott, Länens landsböcker Länsfängelse-byggnaderna Magasinsfonden, Allmänna Magasins-ärenderna, dito Memorial-böcker, Kongl. Stats-kontorets . Militieb oställs-kassan Militärförfattningssamlingen Museum, Kongl Musikaliska Akademiens räkenskaper . Myntverket Mötes/ond, indelta Arméens nya Möiespassevolatis-fonderna, de förenade . Xu.turkisioriska Riksmuseum \ a v ig a tio ns-skolorna Bilagan lit. C. vid Bilagorna lit. A B och C. vid Norrbottens hästjäg are-sqvadrons fond Norrbottens läns arbetshus-fond
Och uppbrände med eld alla deras städer, deras boningar och alla borger; Och togo allt rof, och allt det till tagandes var, både menniskor och boskap; Och hade det till Mose, och till Presten Eleazar, och till menighetena af Israels barn, nämliga de fångar och den tagna boskapen, och det skinnade godset, uti lägret på de Moabiters mark, som ligger vid Jordan emot Jericho. Och Mose och Eleazar Presten, och alle Förstarna för menighetene, gingo emot dem ut för lägret. Och Mose vardt vred på härens höfvitsmän, som höfvitsmän voro öfver tusende, och öfver hundrade, och kommo utu hären och stridene; Och sade till dem: Hafven I låtit alla qvinnor lefva? Si, hafva icke de förvändt Israels barn, genom Bileams råd, till att synda emot Herran på Peor; och en plåga öfvergick Herrans menighet? Så slår nu ihjäl allt det som mankön är ibland barnen, och alla de qvinnor, som man känt och när legat hafva. Men all pigobarn, som icke ännu man känt, eller när legat hafva, dem låter för eder lefva. Och ligger utanför lägret i sju dagar, alle som någon slagit, eller den slagen var vederkommit hafven, på det I skolen rena eder på tredje och sjunde dagen; samt med dem som I till fångar gripit hafven. Och all kläder, och all tyg af skinn, och allt skinnverk, och all träkäril skolen I skär göra. Och Presten Eleazar sade till krigsfolket, som i stridene varit hade: Detta är lagen, som Herren hafver budit Mose: Guld, silfver, koppar, jern, tenn och bly; Och allt det som eld lider, skolen I gå låta genom eld, och rena det, att det med stänkevattnena skärt varder; men allt det som icke lider eld, skolen I låta gå genom vatten; Och skolen två eder kläder på sjunde dagen, så varden I rene; sedan skolen I komma i lägret. Och Herren talade med Mose, och sade:
Vid följande riksdag, 1859—1860 års, framställdes samma förslag, som vid den nuvarande, om tillsättandet af 1 major och 4 kapitener vid hvartdera Gardet att aflönas i mån af tillgång på Lifbevärings-regementets anslag, dock utan proposition om öfverflyttning af någon viss del utaf anslaget. Rikets Ständer tilltrodde sig då ej kunna bedöma ändamålsenligheten af Kongl. Majis förslag om Gardes-regementenas tillökning, men gåfvo ganska tydligt tillkänna sin önskan att till denna riksdag erhålla ett fullständigt utarbetadt förslag till ordnande af bevärings-exercisen vid Gardes-regementena, så beskaffadt att, på samma gång det kunde anses fullt ändamålsenligt, de officerare, hvilka hittills varit i åtnjutande af anslaget, ej blefvo lidande hvarken till avancement eller öfriga förmåner. Genom Kongl. Bref of den 18 Mars 1862 hafva dock nu blifvit utnämnde tvänne 2:drekapitener vid hvartdera Gardet, i förhand allönade af Kongl. Lifbeväringsregementets anslag, hvilket dock nu först proporieras till delvis öfverflyttning. Jag vill endast i förbigående påpeka, hvad ovilkorligen skall falla hvar och en klart i ögonen, att vid hela denna öfverflyttning så småningom tillgått så, att det tagits för gifvet att gjord sak är afgjord sak. Dessa öfverflyttniugar hafva blifvit gjorda kort före Rikets Ständers sammanträdande och något fullständigt förslag om det ändamålsenliga ordnandet af beväringens exercerande vid Gardet har ej synts. Ty detta provisionela förslag har endast åstadkommit 2 nya kapitenslöner vid hvartdera Gardet, men kan omöjligt lända till målet, att få Gardes-beväringen ändamålsenligt exercerad, ej ens då anslaget tillfullo tillfallit Gardet, hvilket jag tror vid närmare betänkande skall blifva klart för hvar och en. Föga eller inga upplysningar hafva under nästföregående riksdagar blifvit gifna Motioner hos Bidderskåpet och Adeln 1862.
HandeJsBalken, i afseende på ansvar för den, som förnekar veterlig skuld, och den andra, 0111 bestämmande af rätter Domstol för åtalande af sådan förbrytelse. V. B. 7. A. i4- E. 226. — N:o i3. om en Canzlist för Lagutskottet samt en Secreterare med Notarie-arfvode för Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskoltens sammansatta Beredning. V. B. 7, A. 18. *— N:o 14. öfver Herr Prosten Lorentz Gustaf Mittags förslag, att, när frånskiljda makar vilja å nyo träda i äktenskap med hvarandra, laga lysning måtte föregå. V. B. 125. Å. 181. X. E. 257. U. 397. XL 112. XII. A. io7. — N:o i5. öfver Riksdagsfullmägtigen Herr C. W,; Olbers’ motion, om ändring i 3 Cap. SjöskadeBalken Sjölagen, V. B. ia5. A. 183. VI. E. 24. •— N:o 1.6, i anledning af Riksdagsfullmägtigen Auders Nilssons fråq Malmöhus Län motion, om ändring i de..nu gällande straffbestämmelser för missgerningsmans släppande. Y. B. 125. A. i83. — N.‘o 17. öfver Riksdagsfullmägtigen från Öland , Samuel Jönssons motion, om förlängande af tiden, inom hvilken part , sorn, vill söka ändring i HofRätts Dom eller . Utslag, bör sådant hos HofRätten tillkännagifva. V. B. 125. A, }83. X. U. 397. XI. 112. XII, A. io7. — N:o 18. öfver Riksdagsfullmägtigen från Stockholms Län Nils Insulins motion, om ändring af 1 och 3.§§. ,i 3o Gap. RällegångsBalken. V. 13. 12.5. A. i83. — N:o ig. öfver Herr August von Stanis och Riksdagsfullmägtigen Herr C.
Dillner gjordt ackordsanbud; N:o 40, ang:de förrättad revision af banko-diskont-verkets räkenskaper och förvaltning för år 18G2; N:o 41, med hemställan om en gratifikation till vaktmästarne vid banko-diskont-verket; N:o 42, med förslag lill sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut öfver åtskilliga delar af Betänk:t N:o 35, ang:de reglering af bankens låneoch kreditivrörelse samt om användande af upplupen bankovinst; Lag-Utskottet: N:o 38, i ani. af väckta motioner om ändring af 12:te kap. 2:dra §:n Rättegångsbalken; N:o 39, i ani. af väckt motion om ändring af 12:te kap. 3:dje §:n Rättegångsbalken; N:o 40, i ani. af framställda förslag ang:de bestämmande af viss tid för doms alkunnande i rådstufvurätt; N:o 41, i ani. af väckt motion om skyldighet för häradshöfding alt inom viss tid meddela utslag och utlemna expeditioner; - 332 Den 4 Juli e. m. Sammansätta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: N:o 12, i ani. af väckta frågor om förändring oell förklaring af gällande stadganden ang:de skyldighet att bygga och underhålla kyrko-, prestgårdsoch andra i 26:te kap. Byggningabalken omlörmälda allmänna byggnader. R. o. Ad. åtskiljdes kl. } 3 e. m. In fidem, 0. Brakel. Lördagen den 4 Juli 1863. Plenum kl. 6 e. m. Justerades protokollet för den 30 sisth Mars. Fortsattes pröfningen af Sammans. Bevillms-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskds Betänk. N:o 4, ang:de vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker. § 25. Bifölls. § 26. Utsk:ts första hemställan. Bifölls. Utsk:ts sednare tillstyrkande. Frih.
Hvad försl angår Anders Gustafssons förslag, att landtmätare, som innehar förordnanden till mer än två oafslutade förrättningar, ej må erhålla ytterligare förordnande, få Utskotten anmärka, att det icke alltid är på landtmätaren beroende, huruvida påbörjad förrättning kan utan uppehåll handläggas ocb afslutas. Anledningar till uppskof med företagne förrättningars handläggning kunna nemligen, utan förrättningsmannens förvållande, uppkomma derigenom, alt vid egoskiften klagan hos egodelnings-rätt af delegare i ^kilieslagföres öfver af skiftesmannen ocb gode männen meddelade beslut i sådana frågor, som skola pröfvas och afgöras innan skifte får fortsättas, eller att underställning hos egodelnings-rätt måste göras i fråga om utläggande af större antal skiften, än det i allmänhet tillåtna, äfvensom, både vid skiften och andra förrättningar, i följd af tvister om rågångar. Lagsamt Allm. lies v. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 15. Att betaga landtmätare rättighet att, under den tid en af honom påbörjad förrättning, i afvaktan på dylika frågors pröfning, förb lefve hvilanda, erhålla förordnande till andra förrättningar, vore således uppenbar orättvisa. Antalet af förrättningar en landtmätare kan på engång besörja, beror dessutom ej mindre af förrättningarnes beskaffenhet, än äfven lika mycket på landtmätarens skicklighet och drift: men att på förhand bedöma förrättningarnes beskaffenhet är icke möjligt, då mången gång ett mindre skifte kan medföra mera besvär än ett större; och skyndsamligen vid skiftcsförrättningar beror i de flesta fall väsendtligen pa delägarnes sämja.
Gustaf afhörde sin bror med mera lugn, än denne väntat; lofvade att tänka på saken samt att gifva honom svar efter ett par dagars förlopp; men förbehöll såsom ett vilkor för sitt samtycke, att hertigen, intill dess konungen bestämdt förklarat sig, ej skulle sätta sig i beröring, hvarken personligen, skriftligen eller genom andra, med någon medlem af Fersenska slägten. Hertigen lofvade naturligtvis, – och hvad skulle han icke lofvat för ett sådant pris! Han hastade att anförtro sina förhoppningar åt den älskade modern och systern, hvilka blefvo lika förtjusta som förvånade öfver konungens beredvillighet. – «Det ligger något under denna oförmodade ändring i Gustafs åsigter«, yttrade likväl omsider enkedrottningen, och skakade hufvudet misstänksamt. Hon hade rätt. Det låg verkligen något derunder. Spänningen mellan konungen och hertigen af Södermanland hade betydligt ökats efter denne sednares förmälning. Fastän äfven hans äktenskap ännu icke visade stymmelse till fruktsamhet, betraktade han sig redan som regentslägtens stamfader och stöd, samt kastade begärliga, ehuru förstulna, blickar på sin broders thron. Gustaf genomträngde hvad som föregick i hans själ, följde hans umgängen, handlingar och yttranden på spåren, fann bekräftelse på sina misstankar; och från den stunden blef de begge äldste brödernes lif en oafbruten kedja af hemlig fiendskap och list, af yttre förställning och hycklad tillgifvenhet. Gustaf hade ej ännu helt och hållet slagit ur hågen tankan på en ny förmälning med någon bland landets döttrar. Ett så beskaffadt föregående äktenskap af hertig Fredrik kunde förbereda sinnena på den större händelsen. I alla fall blefve detta en motvigt i afseende på hertig Carls planer, helst förbindelsen med Fersenska huset gåfve Fredrik ett inflytande, hvilket tacksamheten borde fjettra vid konungen. Vid den utsatta tidens slut gaf denne således sitt samtycke till frieriet och i ordalag, som borde ännu mer öka Fredriks broderskärlek, ännu mer smickra den gamle aristokraten Fersen, när de blefvo honom bekanta genom hertigens berättelse.
Maj:t anhålla om någon förändring till större eller mindre del af den Valordning, sorn förut inHom samma Samhällighet tjenat till efterrät. telse, tror jag ej, att sådana hinder böra i Constitutionen läggas, hvilka skulle kunna afhålla Konungen , att å en så beskaffad begäran fästa det afseende, densamma kan förtjena. Någon ensid g ändring, på bio t en Class Medborgares begäran, kan så mycket mindre vara att frukta, sorn den nya Redactionen innehåU ler , att ändring i Valsättet endast kan äga rum, enär antingen någon Stads samtelige valberättigade Innevånare, eller ock en elier dera Classer bland dem hos Konungen anhålla om fastställande af en ny Valordning förstaden, och Konungen, efter Vederbör andes höpnde, finnér skäl att härtill samtycka; och, 93 Hen 4 Maji, f. m. derest Konungen således , med iagttagande af ' dessa former, skulle finna för godt att bifalla någon förändring, sä vore sådant endast en å Konungens sida visad benägenhet att vilja foga sig efter de fles»e Valberättigades yttrade önskan j ett vilkor, sorn jag anser nödvändigt för helgden af de Röstandes rättigheter , och derigenom ett fortfarande föremål för Konungens omtanka och afsigter. Jag förenar mig således, men endast af detta skäl , i begäran om Återremiss , på det att ConstitutionsUtskottet må närmare kunna bestämma Redactionen af den föreslagna §., och undanrödja de farhågor, som nu af Herr Rosenschöld blifvit yttrade. Friherre Cederström, Jacob; Då en Lei danrot gjort anmärkning emot ifrågavarande Memorial, och anmärkningen är af den beskaffenhet, att det torde vara behöfligt der. öfver inhämta Utskottets förklaring och närmare bestämmande så anhåller jag att Memorialet må, på grund af Herr Munck af Rosenschölds anmärkning, till Utskottet återremitteras. Herr Munck af Rosenschöld: Jag får till alla delar förena mig med HofCancelleren Friherre af Wetterstedt och Landshöfdingen Friherre Cederström.
M:t täcktes äfven för sådane till befrämjande af vattencornmunicationer, hamnanläggningar, odlingsförelag och vägförbättringar utgående anslag och lån, som blifvit beviljade med de af Rikets Ständer vid sistfid'» ne Riksdag stadgade villkor, så vidt utan olägenhet för någon och med vederbörandes frivilliga medgifvande ske kan, i Nåder tillämpa och till ef - Expeditions-Vttkollets Forsing till und. Skrifvelsej iV.O l8t. 459 lerrältelse fastställa de förändrade föreskrifter, sorn för sådane anslag och lån nu blifvit af Rikets Ständer bestämda. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 15 Maj 1845. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i3 Maj i845. Presle-Ståndet den 14 Borgare-Ståndet den >4 ' Bonde-Ståndet den i5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förräntande af Ekeplanterings-Cassans medel, (Stats-Utsk:s Ull., N:ris 197 och 278). S. A. K. Med anledning af hos Rikets Ständer gjord framställning om förräntande af den under förvaltning af Fullmägtige i Rikgälds-Contoret ställda Ekeplanterings-Cassan, hvars behållning vid sistlidet års slut utgjorde 181,094 R:dr 35 sk., hafva Rikets Ständer ålagt Riksgälds-Contoret att å nämnde cassas nuvarande och blifvande disponibla tillgångar, från och med den 1 Januari 1846, godtgöra cassan 4 procents årlig ränta, hvilken ränta, likasom ca pi talet, ställes till E. K. M;s Nådiga disposition, för att användas till de med cassans bildande afsedda ändamål. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla ; framhärdande &c. Stockholm den 15 Maj 1845. ffio Expeditions-Utskoltets Förslag lill und. Skrif veise, N.o 182^ N:o 182.
Herr Majoren Friherre Cederström an. förde till Protokollet: "Som Högloft. Banco. Ut skottet, uti sin af Riksens Högloft. Ständer infordrade bestämda förklaring, huruwida Banken kunde Staga sig att förskjuta medel till Lefweranteurernes beta. lande, älagt Banken desi förskjutande med de af Herrar Fullmäktige foreflagne willtor, hmari. genom Banken tillägges Sjuhundrade tjugu tusende Riksdalers ärlig afbetalning för desi gjorde och tillgörande förffotter, samt endast derwid gjort den tilläggning, att deste förskott borde 363 Den 10 September. pä Ätta Terminer blifwa utsatte, sä att fulla summan eller En million niohundrade fiuttioett tusende furatio R:dr. 34. sis. rst. ej förr än med 1812 ärS flut komme att utgä, pä det Banken, pä sätt Vanoo-Utskottet i sitt betan tande af den iz Februarii 1810, föreflagit, ge nom de under tiden influtne medel, mä komma i tillständ, att, utan Sedelstockens förökande öfwer hwad den nu är, lemna Stats-Werket detta biträde; hwilket allt af Riksens Högloft. Ständer blifwit godkändt och fastställd!, samt följaktligen uti Riksdags. Bcflutct intagit, sä är det högst owäntadt, att, uti Högloft. Banco. Utskottets för Fullmäktige utfärdade Reglemen te, finna en häremot stridande föreskrift, efter hwilken Banken endast skulle äga att uppbära omkring 120.000. Rdr. i qwartalet, eller rät. teligen amortitzement i mon af sina gjorde bidrag, hwarigenom Banko. Werke! under innewa. rande är skulle »vidkännas en förlust af 240,000 R:dr.; en förlust, som af Riksens Högloft. Stäm der icke warit Banco-Werket ämnad.
Beslut, som, efter målets behöriga beredning; Stora Nämden fattat, öfverlemnas till Profnings-Nämnden, hvilken äger antaga eller till Stora Nämnden återsända det med förslag till ändring eller yrkande, att målet må förfalla. Ätersändt förslag blifve ånyo granskadt af Stora Nämnden, hvilken dervid kan låta målet f örf alla, vidblifva sitt förra beslut eller godkänna, i mer eller mindre rnon, de af Pröfnings-Närnnden tillstyrkta rättelser, och sjelf tillägga nya. I de delar, der båda Nämnderna ej blifvit ense, granske Prof nings-Nämnden Stora Nämndens förnyade förslag, och antage det eller uppgifve till Riksförsamlingen de ändringar, den anser nödiga, eller de skäl, för hvilka den yrkar, att målet må förfalla. Om frågan till Riksförsamlingen sålunda blifvit hänskjuten, röstas der, efter föregången öfverläggning, först öfver Stora Nämndens hela förslag, och, i fall detta afslds, öfver Pröfnings-Nämndens; hvarvid intetdera kan ändras eller utan samtycke af minst två tredjedelar bland de röstande antagas. Antages intetdera, förf alle frågan alldeles. Hvad antingen båda Nämderna eller, på anförda sätt, två tredjedelar af de i Riksförsamlingen röstande godkänt, vare Riksförsamlingens beslut. Emellan hvar och en af de öfver läggningar i Nämnder och Riksförsamling, som denna $. omtalar, bör en tid af minst tre dagar förflyta. §• 71. Vill Konungen eller Riksdagsman eller, med stod af yy $., Utskott väcka fråga i andra ämnen, än deni, som i nästföregående §. omför målås, då bor förslag skriftligen framställas, och frågan, efter behörig beredning, af göras, i hela Riksförsamlingen. Bih, till R. St. Inga förslag* med undantag af dem , som rora Ordningsmål * fä af Stora Nämnden eller af Riksförsamlingen antagas förr, än de af Utskott blifvit beredda. Dock kunna alla, som icke blifvit af Konungen framställda, utan remiss till Utskott nedläggas, då minst tre fjerdedelar af de i Stora Nämnden eller Riksförsamlingen närvarande derom ense äro. §• 73.
Detta var åtminstone för mig bland det vackraste jag sett. Men anblicken från staden af den terasslikt sig höjande sluttningen var ej heller sämre, öfverhufvud var Havre i alla afseenden en stad som behagade mig nästan mer än alla andra dem jag hittills sett. Jag tyckte mig alltför gerna vilja här tillbringa några veckor af en vacker sommar; men dertill kan framdeles bli tid, nu var det ej. Den 24 således om morgonen gingo vi om bord på ett litet ångfartyg allt ännu under mulet väder och stark blåst, som häfde höga vågor in i hamnen derifrån vi gingo ut. Roligt var det isynnerhet att se när vi just hunnit ur hamnen, der vågorna dock bröto sig något i sin styrka, ut på flackan der hela Nordsjön låg på och gaf fartyget en knuff, så att alla passagerare som tagit sina stolar och satt sig i ordning, hvar och en i sin krets att njuta af färden och sällskapet, blefvo kastade huller om buller från sina platser, under skrik af barnen och stort tumult bland alla. Dock voro vi snart inne på Seine-floden, der gick ingen sjö och ehuru stormen brusade kring dess höga stränder hann den dock ej dess vatten. Småningom hade nu äfven blåsten jagat bort molnen och klarat himmeln, så att vi i det vackraste väder gjorde den vackra färden Seine uppföre. Stränderna bibehöllo i början och långt uppåt sin hafsnatur, sådana de voro längs Normandies kust, höga och med brant sluttning stupande ner i floden, men derunder till största delen gröna och antingen skogbevuxna eller odlade till åkerfält och afdelade med små alléer eller rader af trän, som bildade gärdesgårdar och gingo ända ut i flodvattnet. Den andra sidan af floden var deremot jemnare, dock äfven den här och der afbruten af höjder, och det vanligen så, att der den ena stranden var hög var den andra något lägre och tvärtom. Dessa höjder voro inga egentliga berg, utan tror jag, hårdnad och liksom sten blifven sand. Floden afdelades som oftast af små holmar med långt ut i vattnet utskjutande rik grönska med träd och buskar, som hängde ut öfver vattnet. Ju högre upp vi kommo aftogo småningom höjderna och trakten blef mera landtlig, men äfven nu allt lika intagande.