Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bränvin, inom Ridderskapet och Adeln: att detsamma bör vara till införsel förbudet, enär Preussen och Danmark med fördel skulle kunna påföra landet denna vara efter blott 3a sk. tuli på io graders styrka; att lika gerna förbud må derå stadgas, som en så hög import-tull, som den, Utskottet föreslagit och att prapmier vid export deraf borde bestämmas; samt att Sprit, för beredning af luktvatten, må, såsom nödvändig för denna fabricalian, få förtullas mot lägre afgift, än Sprit till andra ändamål; •—hos BorgareStåndet, att för bränvin af säd och andra Spritdrycker bör vara olika värdesoch tullbestämmelser; — att förbud mot införsel deraf fortfarande bör Bevillnings-Ulskottets Utlåtande, N:o 30. 17 Bör ega rum; — att väl den föreslagna tullen bör antagas, men med den jemkning att 12 grader må utgöra maximum af dess styrka samt både värde och lull okas med 2 sk. för hvarje öfverskjutande grad; —att medelvärdet bör ant gas till 1 R:dr 24 sk. och tullen till 24 sk. kannan; — samt att Vin-Sprit för Eau de Cologne-tillverkning må såsom hittills få införas mot 8 sk. kannan, helst tullen å Luktvallen ej är höjd; —hvarförutan anmärkts, att värdet å Bränvin är för högt upptaget; samt inom Bonde-Ståndet; att förbud mot import deraf bör fortfara, enär annars utländskt bränvin ovilkorligen skall komma att i stor myckenhet införas; — att den af Utskottet å bränvin föreslagna tull vore alltför låg; — samt att tullafgiften å Arrac, Cognac och Franska Bränviner borde bestämmas till 1 R:dr 3a sk. per kanna; —- att tullen å Bränvin och Cognac bör blifva r R:dr kannan; — att den bör höjas med :del utöfver hvad Utskottet föreslagit; — och slutligen alt den bör bestämmas till 2 R:dr kannan. Siröd, inom Borgare-Ståndet: alt inforselstullen å det af Hvete må bli 1 sk. och å andra slag 8 r:st. %.
Af Herr C. A. Pousette: ”Sorn jag är öfverlygad derom, att den vetenskapliga bildning, som för Lärare i Folkskolor erfordras, kan inhemtas vid Rikets så väl högre, som lägre undervisningsverk, så anser jag de föreslagne Seminarierne öfverfiödige; hvad åter den practiska bildningen beträffar, kan den lältligen inhemtas vid de redan etablerade Folkskolorne.” 13:o. Af Riksdagsfullmägtigen A. Tryse'n från östergöthlands Län: ”Emot de Höglofl. Sammansatta Statsoch Ekonomi-Utskottens beslut, att en Fast Skola ovillkorligen skall finnas inom hvarje Pastorat, får jag reservera mig på följande grunder. Utskotten hafva utgått från den visserligen rigtiga synpunkt, att Staten bör tillse och fordra, att hvarje individ deri är skyldig att inhemta ett visst kunskapsförråd, för att kunna uppfylla de pligter, Staten af honom fordrar, men Utskotten hafva, efter min förmening, sträckt tvånget på Communerne för långt, längre än nödvändigheten klöfver för dess säkerhet att kunna verkställa, hvad denna Lag kommer att bjuda. Då Stutssamt Jllm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Då elt Pastorat är skyldigt att antaga en Skollärare med de qvalificationer och med de löneförmoner, som Betänkandet föreskrit ver, och Staten dessutom genom sina organer innehar controllen öfver att så väl Läraren uppfyller sin pligt, som alt barnen bibringas del föreskrifne kunskapsmåltet, anser jag, alt Staten förbehållit sig tillräcklig magt; det öfriga bestyret örn Skolaris inrättande i form af fast eller ambulatorisk, bör ovillkorligen tillhöra Communen att sjelf bestämma, så att den kan draga största nytta af de löneförmoner, den ganska kännbart får bekosta.
Jemföres åter linien Stockholm-Upsala-Sala-Westerås öster om Sigtunafjärden, i anläggning beräknad till 11,567,106 R:dr, med linien Stockholm-örsundsbro - Sevalla, jemte dess utgreningar till Sala och Westerås upptagen till 8,937,140 R:dr, så visar sig besparingen 2,629,966 R:dr till förmån för Sevalla-linien ändå mera tillfyllestgörande för en banas anläggande mellan Örsundsbro och Upsala. Emellertid, och ehuru undersöknings-kommittéen, på sätt nyss är visadt, uppgifvit, att, oaktadt den större sammanräknade längden af banorna vester om Sigtunafjärden, d. v. s. banan från Stockholm öfver Örsundsbro till Sala och grenbanan från örsundsbro till Upsala, kostnaden för deras anläggning beräknades vara 196,016 Ruhr mindre än samma kostnad för den östra sträckningen öfver Upsala, anser sig bemälde kommitté hafva, såsom orden lyda, ”tydligen ådagalagt, att norra stambanan, anlagd öster om Sigtunaljärden, såväl med afseende på de tekniska som ekonomiska förhållandena har ett afgjordt företräde framför en annan rigtning öfver Örsundsbro.” Denna, enligt kommitterades uppfattning, nog oväntade slutsats skulle finna sin förklaring uti den nyss förut gjorda anmärkningen, att då man jemförde räntan å det erforderliga, till nyssnämde belopp beräknade högre byggnadskapitalet, omkring 12,000 R:dr årligen, med underhållsoch driftkostnaden för R mil jernväg, omkring 30,000 R:dr årligen* hade jernvägen öfver Upsala i rent ekonomiskt afseende ett afgjordt företräde. Om denna anmärkning må anses förklara det afgjorda företrädet ur den ekonomiska synpunkten, så lemnar hon dock, i betraktande af hvad undersökningskommittéen förut yttrat, icke någon ledning för bedömmandet af hvaruti den östra liniens företräde i tekniskt hänseende ligger. Men kommitterade kunna icke heller för sin del godkänna den afgifna förklaringen i fråga om den större ekonomiska vinsten.
Med lemnad rättighet för Fullmägtige att ingå utländsk skuldsättning eller indraga lånerörelsen (ehuru föreskriften derom blifvit i Betänkandet alltför obestämdt uttryck b), bör visserligen icke myntvärdet löpa fara af en ellar annan millions utsläppande i rörelsen, men grundsatsen är äfven värd något; behofvet af att begagna de anvisade utvägarne bör undvikas och föreskriften derom är i Betänkandet så obestämdt lemnad, alt osäkerhet måste hos Fullmäktige uppstå vid dess tillämpning. Jag anser således alt den del af sedelstocken, som ej motsvaras af redbarheter icke bordt be - Bil. till Banco-Utskottets Betänkande, N:o 29. 15 räknas till mera än 20,000,000 millioner. En reduktion af 1,785,160 R:dr hade då erfordrats och skulle lätteligen kunnat vinnas: l:o Genom afbetalningen af Riksgälds-Kontorets äldre skuld från 3,608,000 till 3,500,000, som Utskottet föreslagit 108,000: — 2:o Om man till qvittning med Riksgälds-Kontoret, mot dess fordran, upptager de till detta verk, enligt Utskottets förslag, aflåtne fordringar af Städer och korporationer och för odlingslån 102,191: 40. 6. 3:o Genom vägrad förhöjning i fastighets-utlåningen som alla fall vinner tillvext genom de äldre s. k. silfverlånens öfverflyttning till nya cirkulätions-fonden 500,000: 4:o Om all öfverflyttning till annan utlåning af de ökade anslag, som Elif vit afsatta för jern och vågförda metaller och s. k.
Län, arfvoden för Fång - Predikanten vid Hernösands Lands-Fängelse 33. 16. Likaledes vid det uti Sundsvall, 33. 16. Westerbottens Län, nytt arfvode 33. 16. Goth lands Län, tillökning å förra anslaget från 3 R:dr iö si. till 33 K:dr 16 3o. — Götheborgs och Bohus Län, nytt Arfvode 50. Norrbottens Län, likaledes 33. 16. Gefleborgs Län, likaså 5o. Kronobergs Län, Lönförhöjning å förra anslaget från 8 R:dr till 5o R:dr, eller med . , •—• Hvarförutan och då, såsom Herr Biskoppen Doctor Kaxe anfördt, Kongl. Maj:t i Nåder funnit för godt, genom Bref den i3 Fehr. sisth år indraga den förut besLådde aflöningen 36 Tunnor 21 4 Kappar behaglig tids FörläningsSpannmål för Fång-Predikanterne i Malmö, med förklarande, att arfvode i Contant deremot kommer att anslås, Utskottet för denne befattning, i afseende på håde Fästnings och Läns Arrestanternes själa-vård, funnit sig höra föreslå nytt Arfvode af . 100. — Tillsammans R:dr 808. 32. Detta allt varder till Riksens Höglofl, Ständers vidare bepröfvande vördsamligen öfverlemnadt. Någre Ledamöters särskildta Yttranden [medfölja, Stockholm ^den 27 Junii 1823. 336 Stats-Utskottets Betänka/iden. Utdrag af Protocollet, hållit hos Riksens - Stånders Stats - Utskott vid Lagtima Riksdagen i Stockolm den 7 Junii 1818* elen , i sammanhang med regleringen af utgifterne under Riks-Statens 2:dra HnfvudTitul, förekommande fråga om Lön-förhöjning för en del Tjenstemän lili Kongl. Götha Hof-Rätt, varit af deri särskilda tanka, att vederbörande icke bordt förmenas att få sig tillgodo beräknas den för dem tillstyrkte
Emedlertid vill Konsistorium föranstalta, att anmärkta bristfälligheten, så vidt möjligt, blifver för framtiden afhulpen. I afseende på de räkenskaper, som förliden höst blifvit till Konsistorium ingifna och redan äro färdiga att till Kongl. Kammar-Rätten afgå, kan likväl ingen förändring, utan de största svårigheter, nu vidtagas. Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majt:s underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, J. Torin. J. Collcn. J. Wersäll. P. G. Alander. J. Björkegren. N. Salander. Skara Domkapitel den 23 Februari 1848. A. Lundberger. t — 457 — Westerås Stift Konsistor» underdåniga Utlåtande, i anledning af 1817 års Revisorers Berättelse om granskningen Konsistoriernas räkenskaper. Konsistorium, som, till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ls, Konsistorium i nådig Remiss af den 30 sistlidne December meddelade, befallning, äger att till Eders Kongl Maj:t inkomma med underdånigt Utlåtande i anledning af de i Rikets Ständers Revisorers år 1847 afgifna Berättelse, angående samma år verkställd granskning af Stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, förekommande anmärkningar vid Westerås Stifts Konsistor» räkenskaper, får, med öfverlemnande af den nådiga remiss-akten samt af i underdånighet härhos bifogade, från vederbörande räkenskapsförare, Konsistorie-Notarien, Magister IN. G. Törnstrand, samt Lektorn och Prosten J. P. J. Tellbom, i anledning af berörde anmärkningar, infordrade förklaringar, derjemte underdånigst meddela, alt Konsistorium funnit skäligt dessa förklaringar godkänna, samt att Konsistorium icke anser sig äga något vidare alt i afseende på dem tillägga.
Ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, lillkännagaf, det han trott sig finna, altja öfverröstat nej. Frih. Cederström, Jacob begärde votering samt att dervid afslag å de ifrågasatta redactionsförändringarne mätte blifva conlrapos. Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voler, propus.: Den som bifaller, alt 34 § af K. förorda, till förekommande af olollig införsel och utförsel af varor, af d. 22 Dec. 1841, ina erhålla följande Ij delse: ”Undersökning efter olofligcn in förd t gods må å de ställen och lägenheter, som uti 32 och 33 §§ uppräknas, kunna anställas af kronofogde, länsman, landsoch sladsfiscal, fabriksombudsman samt öfverbeljenle vid Tullverket, hvar inom sitt tjenstgöringsdislrict, äfvensom utan inskränkning till district af sådane ordinarie tulltjensteman, som af Generaltullstyrelsen för särskilda tillfällen dertill förordnas”. ”Dylik undersökning må ock af tullkammarföreståndare, tullfiscaI, kustchef och reseinspector anställas utom districtet å de i 32 § samt sednare momentet af 33 § uppräknade ställen; ligge det dock på deras ansvar, ali den nödiga tillsynen inom deras egna dislricter derigenom icke varder försummad”; voterar .ia; Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer nuvarande lydelse af ifrågavarande § att oförändrad bibehållas. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 65. Nej — 12. Härefter föredrogs Ulskms förslag lill förändrad redaclion af 35 §. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Denna §, i K. för orda. af d. 22 Dec. 1841, till förekommande af olollig införsel eller utförsel af varor, anser jag från början icke hafva fått den mest lyckliga redaction.
R:dr, understiger den summa af 25,000 ll:dr, som, på sätt ofvan är omförmäldt, skulle vid nästa Statsreglering för sådant ändamål erfordras, eller R:dr 22,000: dels ock de nu ifrågaställa nya anvisningar å Allmänna Indragnings-Staten, uppgående till ett samman räknadt belopp af 7,483: 1. 8. 29,483: 1. 8. skulle Allmänna Indragnings-Statens slutsumma blifva 351,083: 1. 8. Och anser Kongl. Majit alltså denna, ständiga förändringar underkastade, Stat lämpligen kunna beräknas till 351,616: 32. — då, med tillägg af anslagen för Pensions-Staterne, utgörande 296,733: 16. — Slutsumman på Nionde Hufvudtitcln skulle blifva R:dr 648,350: — I öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit, rörande utgifts-titlarne, här ofvan yttrat och föreslagit, skulle den blifvande Ordinarie Statsreglering-en komma att innefatta följande anslagssummor: l:sta Hufvudtiteln R:dr 2: dra » » 3:dje 4:de 5: te 6: te 7:de 8:de 9:de 780,840 1,174,900 225,650 4,387,950 1,584,240 995,400 1,956,620 1,210,050 648,350 Summa R:dr B:ko 12,964,000: — När ifrån denna anslagssumma drages Stats-Verkets inkomster efter ofvanföreslagna beräkning 11,792,000: — visar sig en brist af 1,172,000: hvilken alltså understiger den vid sednaste Statsreglering till 1,183,880 R:dr beräknade Stalsbrist-summan med 11,880 R:dr.
Jag har blott velat fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att Frih. Sprengtportens förslag uti de vigtigare punkterna, och biand dem hufvudsakligen i afseende på sjelfskrifvenhetens upphörande samt Ståndens bibehållande, är så undvikande, att detsamma icke bör antagas såsom en gemensam tanke inom detta Stånd, emedan Const.Utsk. deruti icke kan få mina principer på så sätt uttalade, att de kunna tjena Utsk till vägledning vid ärendets vidare behandling. På detta förhållande har jag ansett mig böra fästa uppmärksamheten, ehuru jag visserligen inser, att Frih. Sprengtporten med flit uppställt sitt förslag i så allmänna termer, att det ej skulle stöta de opinioner, hvilka uti åtskilliga delal[bestämmelser kunde skilja sig från 230 Den 27 October f. m. Hr Frih:ns åsigter; men i detta bemödande fruktar jag att Hr Frihtu gatt för långt. nemi. så långt alt R. o. Ad. omöjligen kan anse sig böra antaga ett förslag, som alltför obestämdt uttrycker de opinioner, hvilka böra bestämdare uttalas, såvida ej åsyftade ändamålet skall förfelas. Jag erkänner att Hr Frih. Sprengtporten uti ett vidlyftigt förslag yttrat sig öfver alla principerna så väl som öfver alla particulariteterna; men det lärer icke vara möjligt att få anse alla de detaljerna såsom åtföljande detta förslag in nuce, emedan ett sådant behandlingssätt icke kunde af Utsk. godkännas. Frih. Sprengtporten: I anledn. af Frih. Boyes sednast gjorda anmärkn. utber jag mig att blott få fästa Hr Frih:ns uppmärksamhet på det i mitt förslag förekommande uttrycket, att ingen annan inskränkning skulle äga rum uti de fyra Ståndens af ålder ägande representationsrätt, än den som kunde uppkomma, i följd af de orepresenterades intagande i representationen; hvaraf Hr Frih:n nogsamt torde inse, alt jag hvarken åsyftat eller att följden af förslagets antagande kunde blifva R. o. Ad:s uteslutande från representationsrätt. I afseende på Gr.
Prop. N.a 1, nm Statsverket 1836, Transport 11,000: — 442,334:22. manna Landtbruksmöte! underdåniga anhållan, att för beredande af tillfälle för landets jordbrukare att draga fördel af de kemiska samlingar och upptäckter, som stå i sammanhang med deras yrke, en agrikulturkemist måtte få antagas, har med Kongl. Maj:fs nådiga tillåtelse, genom Landtbruks* Akademiens Förvaltnings-Kommittés försorg, Läraren vid tekniska och landtbruks-skolan i Chemnitz, Doktor Alexander Muller, blifvit, emot vissa förmåner, i egenskap af agrikulturkemist i Svenska statens tjenst anställd, med åliggande: att enligt bestämd taxa göra ett visst antal kemiska analyser; att någon viss tid af året vara disponibel till resor inom riket, under hvilka lian mot särskild reseoch traktaments-ersättning bör tillhandagå de landtman, hvilka hans biträde äskat, med sådana råd och praktiska undersökningar, som till utförandet äro beroende af kemiska kunskaper; att afgifva yttranden öfver sådana ämnen, hvartill han af publika auktoriteter uppmanas; att årligen inkomma med berättelse öfver sin verksamhet, särdeles i sådana delar deraf, som afsett allmännare gagn, samt att i denna berättelse redogöra för de vigtigaste uti kemisk-agronomisk riktning så väl inomsom utomlands gjorda upptäckter. Med tillkännagivande häraf, äfvensom att Kongl. Maj: t intill 1857 års slut anvisat erforderliga medel till Doktor Möllers aflöning samt hyran för den lokal, som till hans laboratorium komme att begagnas, vill Kongl. Maj:t härmed af Rikets Ständer äska, att å ordinarie stat må varda uppfördt dels såsom årsarfvode åt agrikulfur-kemisten 2000 R:dr Riksmynt och dels till hyra för hans agrikultur-kemiska laboratorium 600 R:dr s. m. eller tillsammans 2,600: — 1.3,600: — Ehuru Kongl. Maj:t ännu icke fått emottaga det från ve - Transport 455,934: 22. Kongl. Maj:ls K åd.
Icke så till förståendes, som om bullret från de verkstäder, från smedernas, kopparslagarnes, snickarnes och alla öfriga yrkens, hvilkas flit på ett hörbart sätt ger sig tillkänna, förrådt en trägnare verksamhet än vanligt; tvärtom: de taktmässiga hammarslag, hvilkas klang plägade helsa morgonsolen, såsnart tornväktaren på Brunkeberg gifvit den vanliga morgonsignalen, och sedan, efter ett kort uppehåll vid middagstiden, fortforo att genljuda, tilldess samme hedersman förkunnat ankomsten af hvilans timma, hade denna afton alldeles förstummats, ehuru det hvarken var sabbat eller sabbatsafton. De röda lågor, som här och der från cyklopernas verkstäder, genom de trånga portarne, med osäkert sken lyste vandrarens steg, voro släckta; de glada sånger, som plägade beledsaga hyfvelns civiliserande och glattande gång öfver de råa naturqvistiga ättlingarne af skogen, kunde nu icke förnimmas; ja, om en nyfiken eqvilibrist vågat en klättring uppför väggarne af de grå, i gammaltysk stil byggda husen, och skådat in mellan de fina spindelväfsgardiner, som i brist på andra prydde fönstergluggarne till skomakarnes och skräddarnes verkstäder, skulle han svårligen funnit en enda syl, en enda nål i rörelse. Och likväl rådde i dessa qvarter en ovanlig liflighet. Hvarhelst en förgylld drufklase eller andra väl kända, sällan missförstådda emblemer förkunnade en hugsvalelseort för törstande strupar ... och sådane emblemer funnos många ... der erhöll äfven hvarje förbigående, hvilken ej ödet förnekat de förnimmelseverktyg, som gemenligen kallas öron, de otvetydigaste och mest genomträngande bevis derpå, att den arbetsamma befolkningen icke var utdöd, fastän dess verkstäder för tillfället stodo tomma. Alla källare och värdshus, der mästare af samma skrån plägade samlas, alla dylika, som voro af mer kosmopolitisk natur och i lika gästvänliga armar inneslöt skräddaren, som skomakaren, och slutligen alla härbergen för vägfarande yrkessvenner, voro öfverfyllda af larmande gäster.
Dernäst kommer frågan: bör R. o. Ad. instämma med PresteSt.? Hvad blefve följden deraf? Jo! alt R. o. Ad. antoge en förklaring, som, skilje! från sin anledning, står naken och utan sammanhang. Detta är föga bättre än det förra. Men om än R. o. Ad. så gjorde, så t jenrid e det till intet, derest icke Borgareoch BondeSt:n instämde i PresteStts mening. R. o. Ad. skulle således antaga PresteStts mening, såsom det heter, på en förhoppning att de begge öfriga Stånden skulle deruti instämma genom en tredje förklaring. Är det sannolikt att en sådan, stridande emot innehållet af deras första mening, och afiägsnande deni från StatsUtsk., samt närmande dem til! den motsatta sidan, skulle afgifva*? Jag tror det icke. Om då Borgareoch BondeSCn icke förena sig med PresteSt., så är det gifvet att det finnes 2 meningar 0111 tillägget: en mening, som vill hafva ett långt, cn annan, sorn vill, hafva ett kort tillägg. När nu 3 Ständ sagt, att det skall vara ett tillägg, så återstår ingen annan utväg att bestämma hvilketdera skall göras, än alt votera i förstärkt StatsUtsk. När vi således, med antagande af PresteStts mening, endast komma till det förstärkta StatsUtsk, sjnes det mig vara vida värdigare och bättre, att R. o. Ad. håller sig stilla på den punkt af grund lagsenlig oell, efter min förmening, riktig behandling, sorn Ståndet från början intagit i denna fråga, och underkastar sig den votering, som blir en följd af 3 Stånds beslut. Jag inser icke huru PresteSt. någonsin skall kunna vidhålla sitt förklarande att icke votera, då det finnes 3 Stånd, som säga att ett tillägg skall äga ruin. Frågan är således i annat skick nu, än hon var då 2 Stånd stodo emot 2. Nu då 3 Stånd säga att tillägg skall ske, så måste dess innehåll ge nom votering bestämmas.
Rdr 18 sk. 5 rst; hvaremot ett belopp af 3 Rdr 27 sk. varit kronan behållet och återstoden, 364 Rdr 4° s^’> afkortats å till frälse köpta och bytta hemman, sådana hemman, som till boställen disponeras, äfvensom för nämndeoch fjerdingsmans-, gästgifverioch färjekarls-friheler. Då nu, på salt nämndt är, af den till landshöfdingen i Stora Kopparbergs län på Ilin anvisade betydliga andel utaf ifrågavarande ränta indragning ej får, under nuvarande landshöfdings tjenstetid, utan hans medgifvande, ega rum; då den återstående indelda jemte den kronan behållna andelen af Fahlu kungsgårdshjelp är alltför ringa att vid en approximativ beräkning af ordinarie räntan komma i betraktande, och då för öfrigt Rikets Ständers förevarande beslut icke kan till verkställighet bringas förr, än vederbörande blifvit i ämnet hörde och erforderliga ( föreskrifter af Kongl. Majit i nåder meddelats, hvadan förändringen egentligen ej kommer att blifva af inflytande förr än vid den efter nästa Riksdag vidtagande statsreglering, anser sig Utskottet böra hemställa, att hvad Rikets Ständer rörande Fahlu kungsgårdshjelp beslulat nu icke må föranleda till någon rubbning i den tili 1B45 års Riksstat å ordinarie räntan upptagna (01 slagsbei åkning; 2:0 att, i de fall, der kronooch kyrko-lionden är utsatt antingen i andra persedlar, än spanmål, eller uti andra sädesslag, än hvaraf densamma i allmänhet inom orten utgöres, nämnde tionde må på det sii It förvandlas, att, sedan värdet deraf, efter de medelpris, hvarpå ordinarie räntans förvandling grundas, blifvit uträknadt, i stället bestämmes så stor qvantitet spanmål af de slag, hvaruti lionden i fögderiet i allmänhet är utsatt, som efter nämnde medelpris svarar emot förstbeiörde värde, likväl så, alt icke annat bråk än en half kappe upptages, ulan hvad sorn undereller öfversliger, uteslules.
Härigenom mildrades straffen i många fall; gatulopp afskaffades helt och hållet, spöslitning inskränktes, och begge utbyttes emot prygelstraff; hvarjemte serskilda gradationer af arrest eller visst antal prygel i den extrajudiciela bestraffningen, äfvensom rättigheten att densamma ålägga, jemte sättet för dess verkställande, med noggrannhet bestämdes. Kort förut eller den 12 October sistnämnda år hade Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning om inrättningen af allmänna beväringsmanskapet utkommit, uti hvars 18 §. förklarades, att beväringsmanskapet, sedan det blifvit till tjenst uppbådadt, skulle vara underkastadt samma lydnad och skyldigheter, som ålåge den öfriga Krigsmakten enligt Författningar och KrigsArtiklar, efter hvilka äfven förbrytelser deremot komme att straffas. Bih. till R. St. St. Just. Ombudsm. Delta stadgande gäller för beväringsmanskapet i bela Paket, dock med den uti 16 §• af Kongl. Cirkuläret till RegementsCheferne föreskrifna inskränkning, att för de beväringsskyldige på öen Gottland, skulle livad Kongl. Maj:t serskildt den 21 Mars iSii förordnat, förblifva gällande, utan att de i nyssnämnda Cirkulär meddelade stadganden deruti skulle göra någon ändring.