Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skiftes-stadgan finnas anmärkta, såsom dem, i hvilka skiftesmännen och gode männen ega att, efter rådplägning med delegarne, besluta, frågan, huruvida ersättning för skog skall i penningar eller skogsförnödenheter utgå, bör tilläggas, dels ock att uti 18 kap. 8 §. sistnämnda fråga anmärkes bland dem, hvilka Egodelningsrättens upptagande och afgörande tillhöra. Rikets Ständer anhålla i underdånighet, det E. K. M:t täcktes, genom utfärdande författning, uti Kongl. Stadgan om Skiftes-verket nådigst göra de ändringar och tillägg, Rikets Ständer sålunda godkänt; framhärdande Rikets Ständer etc. Stockholm den 1 December 1854. 668 Expedilions-Utskollets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 2/2. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln d. So Nov. 1854. Preste-Slåndet d. 30 Borgare-Ståndet d. l Dec. — Bonde-Ståndet d. 1 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ny ExpeditionsTaxa. (Lagoch Ekon.-Utsk:ns Bet:de N:o 35.) S. A. K. Då föreskrifterne angående expeditions-lösen visat sig vara icke allenast ofullständiga, utan äfven i flera afseenden otydliga och mindre lämpliga, samt icke alla dessa föreskrifter äro upptagna i utfärdade taxor, utan finnas spridda i åtskilliga lill andra ämnen hörande författningar och till en del innefattas uti särskilda af E. K. M:t till vederbörande embetsverk på olika tider aflåtna nådiga skrifvelser, hvilka icke blifvit genom tryck till allmänhetens kännedom befordrade, hafva Rikets Ständer härigenom funnit behofvet af en ny Expeditions-taxa, hvaruti alla de särskilda stadgande!), som röra expeditions-lösen och dermed sammanhang egande ämnen, till ett helt sammanföras, vara fullkomligen ådagalagdt; Och då Rikets Ständer alltså anse sig böra häruppå fästa E. K.
R:dr, att såsom lån utgå, mot följande vilkor: att återbetalning skall ske inom 10 år, att lånet blifver ränlefritt de lie första åren och sedan löper med 3 procents årlig ränta; alt capital-afbetaluing vidtager först efter 4 år och utgår sedermera med |:del om året', då räntan med hvarje capitul-afbetalning försvinner; och att dessutom, der serskilde omständigheter sådant kunna föranleda, Kongl. Maj:t må ega alt vid lånets med - 243 Prot. Utdr. d. 27 och 29 Mars 184*• delande anvisa högst f:del deraf, såsom anslag, utan ränta eller ålerbetalningsskyldighet; och kommer, i och genom detta beslut, Utskottets förslag under Litt. b. alt förfalla. De respective Med-Stånden skulle vänligen inbjudas att i detta berht med Bonde-Ståndet sig förena. 2:o, 3:o och 4:o, Ståndet, som bifallit dessa punkter i Utlåtandet N:) 554-, ansåg frågan härom ej fordra vidare åtgärd. Med vidare handläggning af Stats-Utskottets förevarande Utlåtanden skulle till eftermiddagens Plenum anstå. Den 2 7 Mars 1841. S. D. Föredrogs ånyo Constitutions-Utskotiets Memorial N:o 100, i anledning af återremiss å Utskottets Memorial, N:o 95, med hemställan om afgörande i Förstärkt Constilutions-Utskott af frågan om Representationens fördelning på en eller två kamrar. Ståndet fann för godt alt, med frånträdande af sitt förra beslut, den föreslagna voterings-propositionen godkänna. S. D. Till Constitutions-Utskoltet remitterades Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring af 7 §. uti den emellan Sveiige och Norrige afslulade Riks-Act. Den 29 Mars 1841 f. m. Från Höglbfl.
I hänseende till Hufvud-Documenterne å det år 1792 upptagne, i Lif-Räntor indelade Lånet, har åter det förhållande ägt rum, att desse Documenter, som qvarstannat hos Banquiershuset A. 8c S. Boas I Haag, hvilket ombesörjt Låne-Operationen, sedermera, etter Husets inträffade obestånd, kommit att inlemnas till en Domstol på stället, derifrån Liqvidations-Committéen återbegärt dem, för att Kongl. Majus Ombud öfverlefvereras, men ännu icke återbekomma dem vid Ombudets afresa ifrån Holland. Liqvidations-Committéen har likväl utlofvat, att, genast efter deras utfående från Domstolen, dem återställa; Och, som äfven alla, i följd af Conventionen, inlöste Lif-Ränte-Constitutioner varit hos Notarius Publicus van Homrigh i Amsterdam be. hörigen deponerade, innan de der blifvit öfverkorssade och till Kongl. Majus Ombud aflevererade, samt då desse Partiel-Titlars* vid utfärdandet, skedde undertecknande af Konungens. Minister, utgjort Långifvarnes säkerhet; Så finnér Kongl. Maj:t något äfventyr för Svenska Staten destomindre kunna uppstå af Hufvud' Do. cumenternes qvarvarande i Haag tills vidare, sorn desse Documenter endast tillfälligtvis, men icke såsom Hypotek för Lif-Rärue-Innehafvarne, kommit under ofvannämnde Domstols vård. Lör öfrigt har Kongl. Majus Ombud uti Hol - i g 5 o Stats-Utskottets Betänk anden. land låtit, före afresan derifrån, i vanlig form göra och vederbörande Domstol uti Amsterdam inregistrera lagliga protester till ytterligare förekommande af allt möjligt missbruk utaf.samtelige Hufvud-Documeriterne, intill dess de i deri ordning och genom de medel, som förutnämnde äro, framdeles kunna återfå*. Hvad sist beträffar de för ärftlige
Vid enahanda ansvar må ej heller, under marknader, bränvin i minut försäljas hos andra, än dem, som antingen ega rättighet att på stället bränvin utminutera, eller ock fått Konungens Befallningshafvandes serskilda tillståndsbref att der, under marknader, spisqvarters näring idka, och hvilkas antal alltid bör blifva så inskränkt, som behofvet möjligen medgifver. 5o. §, Beträffande rättighet till försäljning af bränvin i minut i Städerna, utom Stockholm, hvarom är serskildt förordnadt, ege Konungens Befallningshafvande att, efter Magistratens och Stadens äldstes hörande, bestämma det antal af värdshus, källare och näringsställen, som för hvarje Bih. till R. St. Brot. j834 *ch 1835. 10 Sami. i A/d. 2 Band. 26 302 Bil till' ExpeditionsUtskottets Förslag till tind. Skrifvelse N.o 338. Stad kan finnas oumbärligt, hvilket antal bör vara så inskränkt, sorn möjligt är; skolande Magistraten noga tillse, att endast ordentlige och, enligt Pastors-erabetets betyg, so rn bör infordras, väl frejdade personer, sorn antingen ställa borgen för skattens utgörande eller i förskott erlägga densamma, få uti Städerna bränvin utminutera. Vill någon på annaa person öfverlåta innehafvande krogrättighet, anmäle sådant hos Magistraten, sorn eger att dermed efter nyssberörde stadgande förfara. Burskap å krogrörelse må ej beviljas. 5«. §. Å aila näringsställen i Städerne skall, då utminutering af bränvin der är tillåten, dörren icke vara läst; och må vid ansvar, som för oloflig bränvinsförsäljning, utminutei ingen icke annorstädes än i krogrummet företagas. 52. §. Den, sorn bevisligen försäljer bränvin till en person, hvilken redan; är synbarligen öfverlästad, böle serskildt derföre såsom för oloflig bränvins-minuterrng. 53. §.
Men, sedan 1860 års jernvägslån, med undantag af en del af den lånesumma, som Rikets Ständers Bauk öfvertagit, före sistlidet års utgång till Riksgälds-kontorets disposition influtit, och då några andra kostnader för jernvägslånens upptagning numer.a icke kunna ifrågakomma, än de, som erfordras för ränteliqviderna i anledning af samma lån samt inlösningen af dertill hörande obligationer, hafva Ifullmäktige numera föreskrifvit, att alla efter detta års början förefallande kostnader för ifrågavarande lån skola påföras liqvidationsoch amortissementsfonden för det lån, för hvars liqviderande till upplupen ränta eller förfallet kapital den bestridda utgiften skett. De vid upptagandet af jernvägslånen bestämda årliga anslag för lånens amortering oeh ränteliqviderncLs verkställande, hvilka, intilldess lånen blifvit i stadgad ordning återbetalda, skola fortfarande utgå och för dermed afsedt ändamål användas, utgöra, såsom förut uppgifvits, 1,166,666§ R;dr för 1858 års lån och 1,466,000 B:dr för 1860 års lån. Genom verkställda utbetalningar från Riksgälds-kontorets egentliga inkomstoch utgiftsräkning i Rikets Ständers Bank eller öfverflyttning af Riksgälds-kontorets fordringar för tillsvidare utlånta medel, hafva under den redan förflutna lånetiden liqvidationsoch amortissements-fonderna kommit i åtnjutande af följande, för bestridande af dessa fonder åliggande ränteoch amorteringsliqvider, anvisade summor, nemligen:
I skillnaden ligger just rikedomen, glädjen, skönheten. Gud har nu en gång för alla skapat män och kvinnor olika, icke för att de skola hata hvarandra, icke för att det ena könet skall uppgå i afguderi för det andra, utan för att de ömsesidigt skola älska hvarandra och hvar och en på sin plats göra allt hvad deras person kan bidraga med till mänskligbetens lycka och framgång. ; v: ': * - Kommer ... kommer inte ... Skiss för Idun af Torkel Berg. ) vart ska fröken gå? » • sTill kyrkan, kära Lina. » » Det var en besynnerlig psalmbok fröken håller sig med. » » Ja, den är litet ovanlig, » medgaf Edith med ett nästan omärkligt smålöje. » Jag kommer efter, » sade Lina och såg illmarig ut. » Välkommen! » Edith gick långsamt ned för verandatrappan. » Ska inte fröken ha regnkappan med sig? » Nej, jag tror inte det behöfs. » Edith lade nacken bakut och stack näsan pröfvande upp i luften. Hon måste erkänna för sig själf, att vädret såg hotande ut. Ännu kunde hon vända om. Nej, ingen gammal ful regnkappa i dag! Tänk att Sörmans redan voro midt uppe i ett kvocketparti! Melodiskt och blidt ljödo klubbslagen mot kloten. » Godmorgon! Godmorgon! » » Så nedrigt fin moster Edith är! » ropade Ingrid, som kom nedspringande från en bergsknalle med en nyutslagen kärleksört i handen, » xlldrig har jag sett den där snobbiga pärlkragen förr. » Hon fingrade beundrande på fransen. » Nej, du, sådant där sätter man just inte på sig på landet. » » Nå men i dag då? Moster måtte väl vara på landet nu också? » Ingrid spärrade upp ögonen med en putslustig min. » Ja, men i dag är det ju söndag. » » Ja, men förra söndagen hade moster den inte. » » Nej, men i dag har jag den, med din tillå- telse, » svarade Edith afklippande. » Men nu får jag skynda mig. Det ringer ju samman. Adjö med dig så länge! » » Jaså, moster ska till kyrkan. Dit följer inte jag med. Jag måste hem och pressa min kärleksört.
Afven i afseende å erforderligheten af noggranna och fullständiga förteckningars upprättande öfver sådana minnesmärken, som böra från rubbning och åverkan fredas, sältet för anmälandet, besigtningen och hembjudningen af jordfynd, felande ansvar å olofligt köp deraf, tjenlighelen af ny inventering utaf kyrkornas antiqviteter, behofvet af författningens, om ock endast i lämpligt utdrag, oftare skeende kungörande å tjenlig;» årstider, med flere omständigheter, hvilka med della ärende ega sammanhang, hafva anmärkningar hos Rikets Ständer blifvit framställda, jemte förslag till vinnande af nödiga rättelser, så ock alt vid landtmäteri-skiften, när dervid fornlemningar förekomme af den vigt, att de borde bibehållas, den plats, der de stöde, skulle från skifte undantagas och såsom samfäld tillhörighet anses, hvartill skäl förefunnes i den uti Svenska lagstiftningen från äldre tider uttryckta grundsats, det den enskilde icke egde öfver fornlemningar förfoga, utan tillhörde de det allmänna; äfvensom det vid nu förestående jernvägs-arbeten syntes böra varda förbjudet, alt, annat än i högsta nödfall, rubba fornlemningar af värde. Deremot finge jordegaren, sedan förteckning öfver dylika fasta fornlemningar upprättats och desamma blifvit för åverkan och rubbning allmänneligen fridlysta, åtnjuta fördelen af alt i ganska många fall, der de å bördig jord befintliga minnesmärken ansåges vara af mera vanlig och obetydlig art och sålunda med skäl kunna uteslutas ur antalet af de fredade, draga nytta af sin mark och en hvar vara i tryggad kunskap om gränsen för sin befogenhet i förevarande afseende»). Rikets Ständer, som anse angeläget vara, att åt landels minnen måtte beredas det fullständigare skydd, hvaraf de, enligt ofvan uppgifna förhållanden, för närvarande befunnits vara i saknad, få alltså, jemväl i ändamål af fornforskningens befrämjande, men utan att för egen del något förslag till speciela, mera tillfvlleslgörande föreskrifter i detta grannlaga ämne underdånigsl framställa, härmed i underdånighet anhålla, det E. K.
Deremot får utbetalning af några andra a rf - Den 4 Augusti arfvoden till Biksgälds-Contoirets Ebbetsoch Tjenstemän samt Vakt-Betjente, in de, sorn uti Staten och detta Reglemente äro utsatte, icke äga rum. 4- §• Da någon af Riksgälds-Contoirets Embets och Tjenstemän samt Vakt-Betjente, som icke uppnått Sjuttio års ålder, och enligt allmänna författningarne iir berättigad, att vid afskedstagandet behålla hela lönen som Pension, begär afsked med Pension, kommer dess ansökning a,tt pr.; fras och af göras, enligt hvad härom i Riksens Ständers Bank finnes stadgadt. N är Sysslor skola bortgifva^, eller förordnanden till tjensters förrättande på behaglig tid meddelas, hör sådant genom anslag kungöras uti samtliga under Riksgälds-Verket ly dande Departementet, och deruti utsättas, så väl löne-vilkoren, som tiden, inom hvilken de sökande böra sig anmäla. Till lediga sysslor och befattningar vid de Departementet, hvilka stå under Commissariernas närmaste inseende, upprättas af Commissarierna förslag, å hvilket en bland de sökande uppföres. Anser sig någon vara förfördelad i dess rätt genom Commissariernas förslag, ma det .■vara liomjnj Öppet, att deröfver lius Fullmäg ti - 206 Den 4 Augusti tiga aöföra Besvär indin åttonde ' dygnét efter det Förslaget till Fullrrtägtiga inkommit. Coftittiissar i e-Bes t äll ni agar, Sysslor vid Ful i. iniigtiges Expedition, örritmdsmaris - Sysslan, Karsirhcterare - sysslan uti Boksluts - Cöntoiret, Ref&reiid&rie-svssian vid Commissarierms' Expedition samt Cässfeurs sysslor förklaras vara så beskd-ffade Tjenster , att vanlig befordringstour lill deni icke äger rum, hvaremot .Betjeningen i allmänhet, såframt bristande skicklighet icke skulle i vägen ligga, bör befordras effei de grunder ; hvilka inom Contoiret va» rit vanliga. 12. Ari.
Pris föi l:sta kl. kurgäster 1:40 pr dag. L ä k a r e: Docenten i praktisk medicin vid Lunds universitet Med. W a d s t e i n. Goda bostäder till billiga priser genom Brunnskamreraren Sv. Olsson, Kyrkhutt, Blekinge. Rikstelefon. Begär prospekt. (G. A. JBenfft !|Qg^gglp^ ^ T^^ES * Nyutkommen priskurant för 1899, med färglagda hålles konstnadsfHtt på begäran. / ^ af alla slag köpas fördelaktigast hos Lars Monténs planscher, erNeutrala Kärntvål till ylletvätt och - Oleintvål till linnetvätt användes lämpligast sålunda: » Va kg. tvål kokas i 2 liter vatten; när tvålen är upplöst, tillsättes under omröring 20 å 25 liter ljumt vatten; i denna utspädda lösning neddoppas plaggen. Vid ylletvätt böra såväl lösningen som sköljvattnet hafva 36 å 38 grader.&gt; Finnas hos de flesta specerihandlare samt i mina butiker. Nr 19 Stora Nygatan. — N:r 29 S-t Panlsgatan. • Sybehör •! W. FRIESTEDT, Stockholm. A Fodervaror och Garneringsartiklar i största urval I i parti billigast. Order uppg. exp. till landsorten franko. H. Kontor Drottninggatan 70. För cftoc&amp;Jvo&amp;ri / Symaskin, Wheeler &amp; ' Wilson, som syr väl säljesJUll 30 kronor. Adr. Drottninggatan 73 B, l_tr. XujWS&amp;ovvto *: Mynttorget Allm. 12906. stadsbor att beakta. 7 4 k 5 stora, väl möblerade rum, veranda, kök och skafferi uthyras under sommaren eller 1 April — 1 Okt. Vacker utsikt, vacker trakt, lifiiga kommunikationer! — Svar till » Fru R. », Kungsör. (G.
Häraf synes att jernbanor af kortare längd kunna med ekonomisk fördel begagna mindre kraftiga lokomotiver för att ombesörja all den trafik, som möjligen å dem kan ifrågakomma, och af denna omständighet följer åter alt vid deras anläggningar besparingar kunna göras, genom användandet af lättare öfverbyggnad, brantare stigningar samt svagare och mindre kostsamma lokomotiver, och för alt ytterligare visa huruledes dessa besparingar betingas af den ringa längden får jag fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet ä det förhållande, alt om till minskande af stigningarne stora kostnader nedlades pä terrasserings-arbetena och om starkare och följaktligen dyrare räler användas, allt i ändamål alt derigenom kunna begagna tyngre och kraftigare lokomotiver och åt dessa gifva större effekt, så alt t. ex. endast tvänne enkla turer om dagen behöfdes för att verkställa”erlörderliga transporter, hvilket å en kort bana väl låter sig tänka, så skulle lokomotiverna på eli mycket improduktivt sätt begagnas, dels emedan dessa, sedan de båda turerna voro verkställda, komme att det öfriga af dagen slå overksamma, dels emedan en nära lika så stor qvantitet bränsle skulle åtgå för uppeldningen af machinerna, som för deras egentliga, tjenstgöring, hvarförutan de alltid fördelaktigare, tätare förbindelserna gingo förlorade. Dessutom bör den omständigheten icke förbises, att nästan alla här ofvan upptagna, i Sverige utförda hästbanor, eller lokomotivbanor med mindre spårvidd, utgöra förbindelser mellan vattendrag, som 5 månader af året äro tillfrusna, hvarigenom naturligtvis jernvägstrafiken under vintermånaderna är af så ringa vigt, att den då på de flesta af dessa banor helt och hållet inställes och alt till följd häraf en ytterligare anledning förefinnes att i möjligaste måtto minska anläggningskostnaden. Af det ofvan anförda inses tydligen att dessa smärre här i landet utförda jernbanor, ehuru nyttiga och ändamålsenliga för de orter och den rörelse hvarför de blifvit anlagda, likväl icke kunna tjena tili ledning för bedömandet af landets stambanor.
673 NtO 374, Rörande Umeå och Luleå Städers befriande frän de rnsd TuIIkamrarnes underhållande förknippade utgifter. Stats6amt Allmänna Besvärsoch Ekonomi» Utskottens : N:o 370. Om biträde af Statsverket till Måss» odlingar i Skaraborgs Län. -N'.o 372, Om upprättande af ett Bolag till idkande af handel å SydAmerika. BeviKningsUtskottets; N:o 26, Om upphörande af den städerne å» iagde salu accis. Bevillnings samt Allmänna Besvärs och Eko. nomiUtskottens : N:o 25, Om nedsättning af Tullen å utgående tjära och beck. LagUtskottets: N:o 126, Om KyrkoLagens öfverseende» cn. m. Bihang till R. S. Brot, g:de Sami. 43 * 674 Trot. Vt dr. d. 6 Aug. 1823. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets ; N:o 145, Om förändrad grund för byggnadsskyldighet, i afseende på Prestgårdar, der stad och land utgöra en församling. N:o 157, Om ändring i terminerne för Höstemarknader i städerne Upsala och Norrtelje. S. D. BondeStåndef, som till Allmänna Besvärs och Ekonomiutskottet återremitteradt Utskottets utlåtande: N:o 59, Angående Krononotionde-spannemålens utgörande till Stockholms och Malmö Barnhus, lät sig nu förekomma Utskottets under N:0 155 afgifne och nästlidne gårdag på bordet lagde yttrande i ämnet 5 och blef först härvid afgifne betänkandet godkändt, låtandes Ståndet bero vid det förtydligade sednare yttrandet innefattar. S. D.
Depositionshvalfvets begagnande hafva ingått: under sednare halfåret 1851 426: 8. — » hela året 1852 563: 4. - » förra halfåret 1853 103: Summa B:ko Rdr 1,092: 12. - §. 51. I afseende å 6 serskilda, i Banken qvarstående äldre deposita, för hvilka, i saknad kännedom af egarne, någon depositions-afgift ej kunnat utbekommas, beslöto Rikets sednast församlade Ständer, uppå Banko-Utskottets hemställan, att, medelst kungörelse i Postoch Inrikes-Tidningar, beskrifning å berörde deposita skulle lemnäs, med anmaning till den eller dem, som innehade depositions-bevis derå eller eljest kunde styrka sin eganderätt till det nedsatta godset, alt inom ett år från den dag, kungörelsen blifvit första gången i tidningarne införd, den upplupna afgiften erlägga och depositum återtaga; och att, i händelse något eller några af dessa deposita, hvaribland ett, enligt påskrift, tillhörde den för längre tid sedan upplösta General-Tull-Arrende-Societeten, icke skulle inom den sålunda bestämda tiden uttagas, sistnämnde depositum borde afgiftsfritt erbjudas Kongl. General-Tull-Styrelsen samt dit aflemnas och öppnas i närvaro af ett, utaf Banko-Fullmäktige utsedt Ombud, som skulle åligga alt möjlige rättsinne - 35 hafvares anspråk dervid bevaka; hvaremot Fullmäktige berättigades att låta öppna öfriga tilläfventyrs qvarvarande deposita och, i fall deras innehåll föranledde till någon upplysning om egarne, dem derom underrätta, antingen genom kungörelse i lidningarne, eller på annat lämpligt sätt. Sedan, till åtlydnad af Rikets Ständers beslut, ifrågavarande deposita blifvit kungjorda, utan att, inom den stadgade tiden, någon till utbekom mande deraf sig anmält, har f. d. General-Tull-Årrende-Societetens depositum erbjudits Kongl.
Ridderskapets och Adelns Plenum den 11 Juli 1815. S. D. Togs a nyo under öfvervägande Kongl. M j:ts Nådiga Skrifvelse till StatsUtskottet af den 29 sistlidne Juni, innefattande en framställning af anslagen å öfverskottsinkomsterna för 1812, 1813 och 1814 utaf Ön St. Barthelemi, hvilken, enligt 9 §. i 1812 års RiksdagsBeslnt, blifvit af Riksens Ständer tagen undan från Sveriges Statsförfattning, Administration och Drätsel, under ingen annan förbindelse å Kongl. Majits sida, än att vid hvarje Riksdag låta till Riksens Ständers kunskap komma hvad i denna del af Styrelsen sig tilldragit, hvad fördel deraf för moderlandet kunnat vinnas; och att enär något öfverskott af de influtna medel skulle sig yppa, deraf alltid hålla tillhanda hvad som till fyllande af bristerna, derest sådana skulle uppkomma, erfordras, och då Ridderskapet och v Den it Juli e. m. Audin häraf erfor, hvilka betydliga Summor af dessa inkomster, under o fean berörd a tid blifvit af Hans Maj:t använda till Sveriges omedelbara nytta, samt i följe deraf till lättnad för Svenska Statsverket och lisa uti Nationens bördor; beslöt Ridderskapet och Adeln, intagen, af detta Hans Maj:ts ädla handlingssätt, föreslå sina respectiva MedStänder att deröfver, genom en gemensam underdånig Skrifvelse, frambära gärden af sin upprigtiga och vördnadsfulla tacksamhet. Ut Supra. S. D. Beslöt Högloft.
Då 1111 pivapnämpda förklaring hittills icke ägt ruin, mäste Hr Dal - Den 2 O c t o 1> e r f. m. 3i man äga sig öppet att begära och erhålla votering, ang:de återrem issen-. Hr Dalman: Jag är tillfredsställd af 'Gr. Frölichs sednasle förklaring och anhåller om votering, huruvida återremiss eller alslag skall blifva contra-propostn. Hr Lagerhjelm: Hr Dalman har sjelf fästat sig vid, huru Hr Gr. o. Landtm, fattat svaret å första propos., och jag anhåller derföre, att Hr Gr. o. Landtm, behagade tillkännagifva omförmälda dess uppfattning. Hr Lefre'n, Joh. Pehr: Den, som gifvit akt på Hr Dalmans yttrande, lärer icke vilja vägra honom den votering, han begärt. Han reserverade bestämdt en sådan sin rättighet, då forsta propos:n var främstalld. Men då man sål unda erkänner Hr Dalmans ratt, lärer lian å sin sida icke undgå att linna, det opinionen synes vara så litet delad, att en votering icke skulle tjena till annat än tidsutdrägt För min del bekänner jag dock, att jag önskade återremiss. Frih. Cederström: Då Hr Dalman icke vill afstå, måste vi votera om contra-propos.; och jag önskar, att det måtte ske ju förr desto hellre, sä att tiden icke vidare må upptagas med enskilda discurser. Hr Dalman: Jag medger, att min envishet till ensior del härledde sig derifrån, alt man ville bestrida mig en laglig rättighet; men en i sjelfva saken grundad anledning af ganska vigtig beskaffenhet förefinnes verkligen äfven. Betänk. omfattar nemi , såsom jag redan anmärkt, 2:ne särskilda frågor; man kan vilja bifalla den ena, men afslå den andra, och de, som det vilja, måste önska återremiss för att vinna sitt ändamål.