Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Oberäknadt Enontekis Lappmark, der resande emellan Sverige och Norrige ofta nog vintertiden färdas, förekomma sällan i Lappmarkerne några skjutsningar vid andra tillfällen, än dä marknader samt ting och uppbörd der inträffa, och dervid begagnas numera gemenligen hästar dels från kustlandet dels tillhörige hemmans-innehafvarne invid vägarne. Klereciet aflönas till en del af Lappmarkernes invånare sjelfve och till en del af Statsverket, som dertill anslagit vissa tunnor spannmål och obetydligt kontanter. Statens årliga bidrag till detta ändamål uppgår inalles till 46 R:dr 32 sk. kontant och 145 tunnor korn, oberäknadt atlöningen åt klereciet i Piteå Lappmark, som utgår från Westerbotten. Helsovården ombesörjes af Provincial-läkarne, hvilka hvar inom sitt distrikt under marknadstiderna besöka Lappmarkerne och utöfva uppsigt öfver helsovården och de inom församlingarne antagne vaccinatörer. Folkundervisningen är inom Arvidsjaur med statens biträde uti en ambulatorisk skola börjad, men i öfriga Lappmarker har någon sådan af bristande tillgångar icke kunnat åstadkommas. Fattigvården bestrides genom sammanskott åt de mest behöfvande och deras utackordering hos välkände husbönder. Men kustlandets socknar hafva hittills nog ofta fått vidkännas tyngden af fattige från Lappmarkerne. Till ordningens vidmakthållande i öfrigt äro inom Lappmarkerne jemväl socknenämnder och tillsyningsmän öfver försvarslöse tillsatte. Piteå Lands-Kansli och Lands-Kontor den 22 December 1847. C. FR. HEDENBERG.. Fr. Hällern. A. M. Eurén. Ver ättel se öfver Norrbottens län för åren 1842—1840. 6 Tabell f 8 i* Landet inom Norrbottens JL ii n. lägenheter utan Kustlandet eller det egentliga Norrbotten Frälse-Säterier Frälse-hemman Krono-hemmah Krono-Skatte-hemman
Jag vill icke tadla vår dåvande Minister eller vår Beskickning i detta afseende, destomindre som jag känner, att denna Beskickning då bekläddes af en man, hvilken jag anser hafva både hufvud, förmåga och patriotism, men jag måste dock bekänna, att, enl. min upfattning, det ligger i sjelfva institutionen något öfverlefvadt, något föråldradt, så att den numera måste betraktas såsom en nödvändig tillhörighet till den monarkiska statslyxen; eljest kan jag icke förklara möjligheten af de utländska Kabinetternas okunnighet om hvad Engelska Tidningar innehöllo, att fästningen Kronstadt kunnat det året när som helst intagas. Jag öfvergår nu till frågan om utbyte af Ministrar eller Envoyeer mot Chargées d’Affaires. Gr. Ehrensvärd har visserligen besvarat denna fråga, men detta anser jag icke utgöra hinder för ett ytterligare yttrande härom. Jag påminner mig ganska väl, att just i denna månaden för 34 år sedan Gr. Anckarsvärd väckte en motion om Envoyéernas förändring till Chargées d’Affaires, med undantag af dem i London, Paris och Petersburg. Det var denna motion, som föranledde den märkvärdiga stormlöpningen mot Hr Gr:n, då man försökte att få Gr:ns anförande uteslutet ur prot:t. Det var d. 2 Mars 1823, då Gr:n grundläde beståndet af den Svenske re presentantens rätt, för hvilket jag är öfvertvgad lt. o. Ad.s medlemmar skola vara Hr Grin tacksamma, och hvarvid Hr Gr:n kraftigt understöddes af den ädle Gr. von Schwerin. Jag minnes ganska väl, att vid samma tillfälle en utmärkt ledamot af Diplomatiska Corpsen, H. Exc. Ilr Gr. Lagerbjelke, liksom nu Gr. Ehrensvärd, emot förslaget invände, att de diplomatiska personer, som underhandla med hvarandra, skola vara af samma rang, och Gr. Lagerbjelke begagnade dervid orden: »verba volant, scripta manent. llesultatet af alltsammans blef, att frågan den gången förföll. Tiderna hafva sedan blifvit mycket förändrade, och Gr.
I anseende till de betydligare fördelar, som Den Högste välsignat Eder Kongl Maj: ts vapen vid Sikajoki den 18: de och Rewolax den 27: de har jag funnit lämpligt att till Himmelen frambära våra offer av tacksamhet och vördnad genom ett högtidligt Te Deum av hela armén nästa söndag, vilket jag hoppas Eder Kongl Maj: t i Nåder gillar. Högkvarteret Limmingo den 29 april 1808. MAURITZ KLINGSPOR Förteckning på de i affären vid Rewolax gjorda priser och fångar den 27 april 1808. Sårade fångar: general Boulatoff och hans adjutant, 2 officerare, 100 man. Fångar: 2 av generalens adjutanter, 2 officerare, 1 fältskär, 1 präst, 300 underofficerare och soldater. Dessutom kan man anse att fienden förlorat 7-8 officerare och 200 man döda. Limmingo den 29 april 1808. MAURITZ KLINGSPOR Påbud om en allmän krigsgärd. Stockholm den 4 maj 1808. Då Vi blivit av angripna av Våra grannar med härsmakt, är det nödvändigt att till Vårt försvar sammandraga armén på flera ställen och att utrusta flottan. För att lätta de kostnaderna har Vi sett oss föranlåtna att utskriva en allmän gärd. Detta tillåts enligt regeringsformen av den 21 augusti 1772 och skall följa den grund, som rikets ständer den 15 juni 1800 antagit och stadfäst. ¾ av bevillningen vid senaste taxeringen skall erläggas. Aktieägare skall betala 10 % mot tidigare 6 %. Samma belopp tas ut på privatpersoners kapital. Ridderskapet och adeln har vid sista riksdag åtagit sig bevillning för sina säterier, rå- och rörssamt insocknehemman med mjöl och sågkvarnar. Då detta strider mot de adliga privilegierna har Vi velat göra denna bevillning frivillig. Vi är dock övertygade om att ridderskapet och adeln med tanke på den våda Vi befinner Oss i ej undandrager sig denna åtgärd. Bruksägare kan redan vid stapelstadens våg i natura erlägga det järn som svarar mot krigsgärden.
Afgift. Antal. Afgift. Antal. Afgift. Akarp. I 1 Lund. 1859. Vigt. Afgift. Vigt. Afgift. Vigt. Stenas. Sösdala. Summa. vigt. Ctr. <& Arant Afgift. Afgift Afgift. Nedåt linien: frö och raps 6,096 centner, jordfrukter 6,900 centner, träskor 2,587 centner, spanmål och mjöl 146,209 centner, spirituosa 34,393 centner, timmer, plank, bräder, läkten och stäfver 21,124 centner, tegel 12,258 centner, ved 36,949 centner m. m. Under året befordrades för Kongl, post-verkets räkning 15,979 bref, medelst af post-verket anskaffade lådor, som gingo mellan Malmö, Lunds och Höörs poststationer. Det för dessa bref till jernvägen erlagda halfva porto utgjorde 2,482 R:dr 74 öre, hvarifrån måste dragas 1,140 R:dr 50 öre, utgörande det belopp, som post-verket debiterat statens jernvägsbyggnader för breflådornas hemtning från stationerna till postkontoren i Malmö och Lund, hvarigenom ifrågavarande inkomst för jernvägen endast utgjorde 1,342 R:dr 24 öre. Från och med den 1 April, då postexpeditionen i Höör öppnades, befordrades såkallade lösväskor hvarje onsdag mellan Malmö och Höör, hvarför ingen afgift af post-verket erlades. Den 1 Juli uppläts jernvägens telegraf för allmänhetens räkning mot samma porto och enligt samma grunder, som vid vestra stambanan och ofvan är meddeladt. Diligens-kommunikationen mellan Sösdala jernvägsstation och Christianstad tog sin början den 25 Juli. Den 27 Juni inträffade den olyckshändelsen, att en fånig qvinsperson,osom uppgick på hanan der denna skär den såkallade Lommavägen emellan Malmö och Akarp, just i samma ögonblick som bantåget skulle passera, ihjälkördes.
Utskottet sig jemväl hafva besvarat de af Herr Prosten Lindmark samt Herrar Brinck och Wijk hos Presteoch BorgareStånden väckte, till Utskottet remitterade, motioner, innefattande hemställan, dels om indragning af Kongl. Nummer-Lotteriet, dels om stadgandet af förbud ej mindre emot inländska Lotterier af hvad beskafienhet som helst, än ock emot försäljning här i Riket af utländska lottsedlar, hvilka motioner kommit Utskottet tillhanda, sedan Utlåtandet N:o 28 redan blifvit till Rikets Ständer afgifvet. Ank. till Exp. Ulsk. den 8 Juli, kl. 10 f. m. Utlåtande, angående väckt motion om Arrendator emes af Klabböle Kronofiske i Umeå Elf befrielse från erläggande af ett års arrende-afgift* (I. A.) Uti ett hos Hedervärda Bonde-Ståndet afgifvet och till Stats-Utskottet remitteradt memorial, har Riksdags-Fullmägtigen Olof Olofsson från Westerbottens Län, jemte framställning af den ansenliga förlust, som Klabböle byamän, i egenskap af arrendatorer af Kronans dervarande laxfiske i Umeå Elf, bestående af sex Tinbyggnader och arne notvarp, äfvensom af det såkallade Faltinsskolans Börtingsfiske, fått vidkännas derigenom, att, i följd af en våren i836 inträffad stark vattuflod, de till nämnde fisken hörande byggnader blifvit så betydligt skadade, att, på sätt ett af tillkallade besigtningsman upprättadt, vid memorialet bifogaclt syne-instruinent, utvisade, fyra linor icke kunnat för årets fiske användas, hemställt, alt till någon ersättning för den genom saknadt fiske i berörde fyra tinor byamännen tillskyndade förlust, hvartill de sjelfva icke i ringaste måtto varit vållande och såsom bidrag till de förstörde fiske-byggnadernes återuppförande, hvartill, enligt besigtnings-instrumentet, kostnaden blifvit beräknad till ett sammanlagdt belopp af 512 R:dr 4^ 8 r:st.
I motsats till wde hemskt tjockhiiclade » kvinnor, som begrep0 allt r&amp;tt och slatt genoin sitt förstån.cl, kiinm dessa medr sinn. » Detta blir genast en helt annan och finare art af uppfattning)) (sid. 114). Vidare Bga de » en siilrer viirdemiitxe i sina högt ntveclclade nervers ' hårfina ' vbgskAlil ». Och » de kiinna för hvarandra med sina mycliet utvecklade dallrande nerver så, som tinnu ingen kvinna lriint för den andra, en gemensam lyftning, sbdan Irvinnen föm blott er7uiElit den genom mannen » (sid. 115). Unclergifvenhet och finhet Siro förtriiffliga egenskaper. Men hvaxföi: slrole dessa kvinnor tillilra vara s&amp; trötta? De taga lifvet ungef iir som blomstren pb inarken (sid. 11 5), utan att bekymra sig oin inorgondagen, clorss teoretislca lrui.~sl~apsförviirf gar soin on dans, och de lefvn i en hi,t~ills siillkynt harmoni och frid med hela sitt slakte. Tröttheten föref allor allcleles omotiverad-. Förf. förklcwar sid. 99 den. Irvinliga ' » vildheten » genom besvmandet af ett par frnmlrastade frggor. ~Hvarför vill en förfinad, kroppsligt spad kvinna förena sig med ett djur ined primitiva lidelser och alska detta djur? » » H~rarför verka kraft och skönhet starkare 5in sjalens och hjiirtats finare egenskaper?)) Svaret lyder: » emedan alla män förbise den eviga vildhet, det otamda, priinitivt vilda skaplynne, som lurar inom till och mod den mildaste och basta kvinna)). Dar stfr verkligen sa; men det ar antagligen korrelrtinrfel, att uti detta svar » den evigs vildheten)) ej fatt bli det ksusernnde begreppet, utan i stallet wztinnens förbiseendi!
Före 1848 voro judarne i Frankrike, Belgien och Holland i åtnjutande af alla medborgerliga och politiska rättig - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 53. 7 heter, samt i Danmark och England af nästan alla sådana; hvad nationaliteten beträffade, så Por t j enade del tilläggas, att judar i Schleswig och Holstein, Österrike och Italien deltagit i de nationalitets-krig, som i nämnde länder utbrutit och dymedelst gifvit säkraste bevisen derpå, att de ej ega någon serskild nationalitet, utan att juden, likaväl som den kristne, drager sitt svärd mot trosbroder, då det är fråga 0111 alt försvara nationaliteten i det land han tillhör, det må vara Tyskt, Magyariskt, eller Danskt; föröfrigt syntes det motionären vara en serdeles i ögonen fallande orimlighet, att auktoriteterna, emedan grundlagen icke förbjuder judar att med deras kunskaper och skicklighet tjena det allmänna, förordna dem att bestrida åtskilliga befattningar, som tillhöra statens tjenst, ehuru det af berörde grundlag är dem förbjudet att på stat innehafva dylika tjenster, såsom exempel hvarå anförts, att mosaiske trosbekännaren Mediko-filosofie-kandidaten Benzon) af Kongl. Sundhets-kollegium förordnats att såsom läkare biträda under kolerafarsotcn i Malmö, hvarest nämnde person, under vanliga förhållanden, icke har sig tilllåtet att vistas eller läkare-konsten utöfva. På alla dessa grunder har motionären föreslagit: ”att Kongl. Kungörelsen den 21 September 1838 måtte i allo upphäfvas, samt att följande förändringar måtte ske uti Kongl. Förordningen den 30 Juni samma år, nemligen att 2 §:s Törsta moment alldeles utgår, och orden ”eller undervisningsverket” uti 2:dra momentet borttages.
Ibland de omständigheter som bordt fästa Kongl. Masts uppmärksamhet, under den tid som, sedan sista Riksdagen, förflutit, har i synnerhet warit det oförstgtiga och stundom för Samhälls, ordningen wädeliga bruk, som blijwit gjordt af Tryckfriheten. Om Riksens Ständer, med rättwist afseende pa Rikets ställning emot främmande Magter, genom den wid sista Riksdag gjorde Lagförklaring, till en del förekommit den fara, som af Politiska ämnens obetänksamma granskning, uti tryckta blad, möjligen kunde Den 20 April 2Z ^en -o llnde uppkomma, har deremot den i TryckfrihetsDrdningcn warande och redan, af Constikutions-ttskvttet, anmärkta swärighet att erhälla en swaran^ varl uti Rättegångar om Tryckfrihets, raal, enblottstäldt Domaren för ett alltid obehagligt Al, mellan känsian af den allmänna Rätlwisans Adringar och bokstafwen af en gifwen Lag. ^ LagMaren skyddad, genom denna otydlighet, fran allt Dl, har derföre trott sig allt tillätet, endast han Awänade genom djerfheten af sina tillmälen, alltid Adda i Patriotismens sjelsstandiga sprak. Kongl; Mitt anser sig af en redan tillräckligt wunnen erAcnhet, wid detta tillfälle, heligt päkallad att ässa ^"ksens Ständers kraftiga och skyndesamma medwerkin förekommande af ett vndt, som medhwarl/, dag widgar sitt område och bereder betänkligare 'olider. Kongl. Maj.ts afsigt är ej och kan icke wa^ att åstunda någon inffränkning i den, förhwarredlig Medborgare, sä dyrbara tillhörigheten af A fri yttrande rätt; ej heller undfaller det Kongl. "-^j:t, att denna rättighet, ännu beröfwad tidens D wanans häfd, kräfwer en längre fortsatts utöfning, för att ä ena sidan, winna sans och lämpa, D ä den andraej genom hwarje frimodigt uttryck, Aa för ömtäliga sinnen; men Kongl. Mast bör Adra, att samma
Den, sorn bifaller Utskottets förslag, att för skrifpennor antaga följande rubrik: pennor, skrif-, alla slag, röstar Ja; 6 Förstärkta Stats-Utskottets Memorial, N:o 278, Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålles nuvarande rubrik: pennor, .skrif-, alla slag, utom af stål eller annan metall. Voteringen liar utfallit med 49 Ja och 70 Nej. Då således Nej vunnit, liar den för skrifpennor i nu gällande taxa antagne rubrik blifvit oför ändrad bibehållen. 80:de Voteringen ( 2 42:o ): Den, sorn, i öfverensstämmelse med tre Stånds fattade beslut, anser gällande införsels-afgifter å hvitt, omåladt porslin böra bibehållas, nemligen: för ”tallrickar” 2 sk. och för "andra pjeser” o sk. skålpundet, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej. nedsättas dessa tullafgifter å tallrickar till 1 sk. 6 rst. och å andra pjeser till 4 sk. per skålpund. D enna votering har utfallit med 77 Ja och 42 Nej; i följd hvaraf och då Ja vunnit, införselstull-afgifterna å hvitt, omåladt porslin blifvit bibe hållna, i likhet med hvad nu gällande taxa föreskrifver. 90.de Den, som bifaller Utskottets förslag att indela sadelmakare-arbeten, ej specificerade, i två klasser: Med äkta förgylda eller pläterade beslag, och Andra slag, samt bestämma införselstullen å de förra till 28 sk. och k de sednare till 16 sk. skålpundet, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålles för sadelmakarearbeten, ej specificerade, nu varande rubrik och införselstull af 33 '/s procent å värdet. Vid voteringssedlarnas öppnande hafva befunnits 51 Ja och 68 Nej. Som följaktligen Nej vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med kontrapropositionens innehåll.
St. Besv. • och Ekon.-Ulskollens Betänkande, M 49. sen, angående ändring och tillägg i nämnde förordning den 23 Oktober sistlidne år, undergått någon förändring, har motionären föreslagit, att, med upphäfvande deraf, stadgas måtte: att då by eller hemman med skog eller utmark möter annan bys eller annat hemmans inegor, och desse sistnämndes egare yrkar hägnads upprättande emellan by arne eller hemmanen, skogens eller utmarkens egare skall i hägnadens upprättande och underhållande deltaga efter samma grund, som i afseende på hägnadssliyldighet serslålde byar och hemman emellan i allmänhet finnes bestämd. 3:o af Johannes Nilsson från Götheborgs och Bohus län, som yrkat, dels alt stängselskyldigheten byar emellan icke bär rätta sig efter hurudan jorden tillförene varit, titan att hemmanen böra deltaga deruti enligt jordens beskaffenhet vid den tid, dä delningen verkställes, så alt, då odlad eller ouppodlad jord ä ömse sidor möter,' båda hemmanen efter sitt hemmantal uti stängselskyldigheten deltaga; och dels, att en större delegare uti samma hemman icke bör deltaga uti andra hägnader, än dem, som skilja honom från hans granne; sä att till exempel en, som eger ett halft mantal, icke bör deltaga uti de skillnads sträckor, som åtskilja mindre lotter frän hvarandra inom det andra halfva hemmanet.
Väfnader, halfsiden I fråga om denna artikel yrkades dels bifall lill Utsk:s förslag, dels ock att införsels-tullen måtte bestämmas å ”Alngods, andra slag” (än Fell) och Peluche) till 2 R:dr 24 sk., å ”Shawlar, Shawletter och andra Dukar, äfvensom genom faconering till Förkläden utmärkte tyger”, lill 3 R:dr, samt å Felb och Peluche till 1 R:dr pr U; hvarförutan föreslogs att tullvärdet mätte bestämmas till 12 R:dr 24 sk. å den forsla och till 15 R:dr å den andra af förenämnde rubriker. Till afgörande företogs först frågan om införsels-tullen å ”Alngods, andra slag” (än Felb och Peluche), och efter framställde, med blandade Ja och Nej besvarade propos:r, först å bifall till Utslcs förslag, samt sedermera å införsels-tullens bestämmande till 2 R:dr 24 sk. pr , förklarade Hr Gr. o. Landtm., att han ansåg den sednare proposrn besvarad med öfvervägande Ja. Efter härvid begärd votering, uplästes till justering och godkändes en sålydande votens-propos.: Den, som bifaller Bevilln:sUtsk:s förklag i fråga om införsels-tullen å ”Helsiden-Väfnader, Alngods, andra slag” (än Felb och Peluche), röstar Ja 5 den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. att för nämnde Väfnader bör bibehållas nu stadgade införsels-tull af 2 R:dr 24 sk. pr U. Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit som följer: Ja39. Nej — 32.
Under samma rubrik, som denna, lärer böra föras den afgift i Silfwer eller det Twängs-Län, som äfwen blifwit föreslagit. Om Riksens Ständer häldre under denna form och Den Z Zcbruarii. 221 benämning, än under nägon annan, fylla Statens behof har Stats-Utskottet wisserligen intet deremot akt tillvända. Men Utskottet har trott sig böra fästa sin uppmärksamhet pä der som med nödig tillräckelighet för Stats-Cassan förenade den största lättnad för de Skattdragande. 9:0 Kyrkornas öfwerflödiga Silfwer ock klockor. Utskottet som ansäg detta som menighetens egendom har Med äsidosätkande af denna tillgäng trott sig wisa skyldig aktning ät ägande-rätten, icke ät nägon stollig wanlro. lo.-o Wärdet af Krono-Dagswerken, som nu blifvit elter blifva indragne, och som förut warit Kongsgardarne ansiagne. Desse äro af twenne stag: Kronv-Skatte Dagswerken, hwarsöre hemmanet i Jordeboken är upv/ördt, och sä kallade Hjelpe-Dagswerken, hwartill Aboerne emot en wiss faststäld Lega wero pligtig?. För de förra kommer alltid i mohn de upphöra att erläggas betalning efter Markegäng och de öka således Statens ordinarie Inkomster; Men för de senare, som icke utgöra nägon Iordeboks-ränta, blir indragningen deraf en lindring för Allmogen, men hwarsöre ej nägon betalning kan erhällas, dä de endast utgjordes i grund af en sädan, ehuru den i följd af tidernas förändrade mynt wärdén blifwit tägt beräknad. Den igenom ofwannämde indragning, till erhällande winst för Stats-Eassan blefwe i alla fall för obetydelig och kunde ej annat än för längsämt inga för att kunna uptagas i nägon afräkning pä Bewillnings-Summa. 222 Den 5 Zebruarii. n:o Den i början af detta är inflytande i8a§ ärs Bewillnings-afgist.
Diskontfonden skall, utan någon vidare förminskning, bibehållas vid det belopp, hvartill densamma vid 1860 års slut uppgår, och att följaktligen olvanupptagna stadgande icke kommer att uti blifvande Bankoreglemente införas. 6 Banlio-Utskotlels Utlåtande M 51- Sedan Utskottet i 27 punkten I mom. hemställt, att räntan vid diskontering och utlåning från Handelsoch Närings-diskont-fonden skulle, i öfverensstämmelse med hvad i 1 mom. af 454 § af Banko-reglementet för närvarande finnes stadgadt, utgöra minst Fyra, högst Sex procent och bestämmas af Fullmägtige med afseende å penningeställningen och andra omständigheter, som till räntans höjning eller sänkning kunde föranleda, hade Utskottet i 2 momentet af samma punkt föreslagit, att räntan vid utlåning från Allmänna Diskont-fonden skulle fastställas till Sex procent. Sistnämnde förslag är icke bifallet af någotdera Riks-Ståndet, utan hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet beslutat att, vid utlåning från Allmänna Diskont-fonden, räntan skall, med afseende å de i föregående moment omnämnda förhållanden, af Fullmägtige bestämmas till minst 3, högst 6 procent; hvaremot Borgareoch Bonde-Stånden ansett räntan vid utlåning från ifrågavarande fond böra utgöra 5 procent. Vid sådant förhållande och för den händelse att hvarken Borgareeller Bondeståndet skulle instämma uti Ridderskapets och Adelns samt Preste-Ståndets beslut, hvilket med Utskottets förslag närmast öfverensslämmer, tillstyrker Utskottet att, för frågans afgörande, omröstning i Förstärkt Banko-Utskott måtte ega rum, enligt följande voterings-proposition: 3:o Den som, i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets beslut, anser alt i blifvande
St. skola hos K. M. aflägga und. uppvaktningar vid riksdagens begynnelse och vid dess slut; men inom denna gräns har, efter min förmening, blifvit inskränkt etiquettens fordringar, dermed jag menar den icke lagstiftande underhandlingen emellan K. M. å ena, samt R. St. å andra sidan; och för öfrigt finna vi uti 60, 87, 89 och 107 §§:na Reg.F:n samt Riksd.- Ordn:s §§:r och 72 vägledningen för alla andra sätt att i und. till K. M:s nåd. bedömmande framföra R. St:s svar å K. propostr och skrifvelser, eller deras egna önskningar och fattade beslut. Vid åtskilliga tillfällen hafva R. St., visserligen med befogenhet, förut medelst deputationer eller skrifvelser, hos K. M. anmält deras åsigter öfver speciella icke med regeringsgrundsatserna egentligen sammanhängande ämnen; men om jag rätt minnes, har Exped.Utsk. i förberedande ordning behandlat desamma och afgifvit förslag till R. St-.s yttrande, hvarigenom tillgörelsen erhållit grundlagsenlig betydelse och fogat sig efter antagna former. Den inbjudning åter, som Hederv. Bonde-St. låtit framföra, att R. St. skulle sig förena om den af Bonde-St. beslutade und. skrifvelse, hvilken skrif2 H. 46 362 Den 26 Februari f. m. veise synes mig omfatta en myckenhet invecklade och särdeles vigtiga allmänna frågor — kan, efter mitt förmenande, icke jemföras med någotdera af här ofvantill antydda förhållanden; och när dertill kommer, att densamma, enligt min tanka, jemväl saknar egenskapen att hafva undergått erforderlig beredning eller att kunna, ty förutan, lill omedelbart afgörande upptagas; så får jag vördsamt tillstyrka, att förevar, inbjudning må varda lcmnad utan afseende, deröfver jag anhåller om proposition. Efter att sålunda hafva tillkännagifvit min mening om formen, bör jag innehålla med de betraktelser, hvartill adressförslaget kunnat föranleda. Frih. Cederström, Jacob: