Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter fullbordandet af vägen öfver Sevalla till Sala skulle, efter all sannolikhet, jemväl staden Westerås framkomma med enahanda anspråk att få en bana på statens bekostnad ditförd; och ’ ytterligare vore en dylik anhållan att förvänta i afseende å sistnämnde banas förening med Köping—Huit-banan. Alla sådana der förslag att förvandla grenbanor till stambanor äro således til! sina konseqvenser ytterst vådliga. A den afdelning, som jag inom Utsk:t tillhört, har jag deremot tillstyrkt, att två tredjedelar af kostnadsbeloppet skulle af staten tillhandahållas det..bolag, som vill bilda sig för anläggning af denna bana från Örsundsbro till Upsala. Vill åter samma bolag heldre förbinda Upsala direkte med Stockholm öster om Sigtunaljärden, så må man ställa en större summa till K. M:s 222 Deri 11 Mnj f. m. disposition, att till bolaget, för berörde ändamål, lemnäs såsom län. Ofver Stats-Utsk:ts förevuie' förslag till beslut hafva redan töreg:de talare tillräckligt brutit stafven. Jag tillåter mig nämna att jag i Utsk:t motsatte mig de der beslutade undersökningarne för tillvägabringande af detta förmedlingslörslag, äfvensom att jag sedermera dersammastädes bekämpade samma förslags genomförande. Den af Utsk:t föreslagna vägen är nemi. både dyrare och längre än den s. k. vestra vägen. Uti Hr Adelskölds förslag instämmer jag, hvad sträckningen beträffar vesterut; men upprepar, det jag aldrig med min röst vill biträda Upsalabanans anläggning på annat sätt än genom ett dertill beviljadt lån. Annu ett skäl att icke gifva stambanorna allt för stor utsträckning är att den derstädes anstälde personal vid en mera framskriden ålder icke kan lemnäs utan understöd eller pensioner, hvilket äfven i sin mån framdeles blir för statsverket betungande. På dessa skäl anhåller jag om afslag å den nu föredragna punkten. Hr von Knorring, Oscar: Då jag funnit att det södra och medlersta Sverige haft så många förespråkare, men Norrlands intressen deremot ganska få, har jag ansett mig böra i denna fråga begära ordet.
Den störande inverkan häraf på det förtroende och den 30 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 93. sämja, som bör råda emellan lärare och åhörare, har ilerestädes blifvit af erfarenheten bekräftad, och ett af de vigtigaste föremålen för lagstiftarens omsorg hör alltså vara att i möjligaste måtto söka afhjelpa det nuvarande aflöningssättets mest framstående olägenheter. Till dessa kan, bland annat, hänföras: att tertial-tionden på de flesta ställen icke är till beloppet bestämd, utan utgår efter grunder, som göra denna i sig sjelf dryga afgäld ännu mera tryckande och föranleder dess stigande i samma mån, som ett förbättradt jordbruk ökar produktionen och således motarbetar denna vigtiga. näringsgrens förkofran; att qvick-tionden, i följd af den uti den enskilda hushållningen ingripande kontroll, som afgiftens ordentliga utgörande påkallar, måste betraktas såsom en för närvarande tidsförhållanden olämplig afgäld; alt de s. k. jura stol*, påskpenningarne, matskotten, offrén med flere dylika afgiiter i vissa fall genom sin dryghet och i andra genom sin obestämdhet och sitt beroende af godtycket icke sällan alstra missbelåtenhet och motvilja; att den ömsesidiga rättigheten och skyldigheten för löntagare och löngifvare att omedelbart emottaga och aflemna lönebidragen lätteligen föranleda och olta föranledt tvister och rättegångar; att lönebidragen från många församlingar utgå till personer, hvilka innehafva embeten eller tjenster af sådan beskaffenhet, att de hindra dem att sjelfva besörja religionsoch pastoral-vården inom församlingarne, hvarigenom dessa lida och utsigterna till framtida bergning för det obefordrade presterskapet försvåras; samt att en del löntagares inkomster äro öfver höfvan stora, under det att andras, särdeles komministrars oell kapellpredikanters icke ens lenina tillfälle till den torftigaste bergning; hvilka olägenheter torde, jemte andra förhållanden, i väsentlig mån bidraga till den allt mer tilltagande bristen på personer, som egna sig åt det presterliga kallet.
Nov. P. 327, 333, 338. 501 Ränta, rörande Revisorernes anmälan om erläggande af, uppå förskotter. Nov. 2 Ä. P. 133, 353, 404. — angående, för fordringar hos Kronan, enligt KrigsCommissariatets vid f. d. Armeen emot Norrige åren 1815 och 1816 utstälde fordringsbevis. Julii P. 1127. Aug. P. f 14, *2i. Sept. P. 368. Räntan, om nedsättning deruti vid penningeförsträckningar. Julii P. 1037, 1073, ii3o. — om nedsättning af, uti BancoDisconten. Räntepersedlar, Kronans behållne, om rättighet för vederbörande att med penningar få lösa. Räntor, angående utgörande af Statens ordinarie i Skåne och Blekinge samt BohusLän. Oct. 2 A. P. 592. Rättegångar, angående åtgärder till beredande af skyndsamt slut på. RättegångsBalk, om antagande af den afLagComitéen föresi agne. April P. 516, 532, 577. Rättegångsombud, om upphäfvande af de författningar som hindra sakägares fria val af. Oct. P. 431. Röna Koppargrufva, om Lån af allmänna medel för intressenterne deruti. Aug. P. 539. Rörstrands Porcellainsbruk, angående sökt fri dispositions-rätt af den lägenbet, hvarå det är anlagdt. Rörums Kronolaxfiske, angående ändring uti de derom utfärdade Författningar. Oct. 2 A. P. Sga. s. Sabelfelt, Zacharias Johan, yttranden. TVIars P. 17. B. 69. Sabelfelt, Capitaine, om begrafningshjelp efter. Oct. 2 A. P. 456. Sak öres-längder, angående deras allmänna kungörande. Sept. 2 A. P. 205, 331, 34p. Saköres-medel, om skyldighet för Häradshöfdingarne att göra redo för.
Riks-Stånden erinradt, att underhållandet af Båtsmän ursprungligen varit en Borgerskapet ålagd skyldighet, hvaremot jordens deltagande i denna prestation först under en senäte tid tillkommit; såsom följd hvaraf blifvit yrkadt, dels att det antal Båtsmän, som för närvarande finnes lagdt å Städernes jord, icke måtte ökas, dels ^ ock att borgerlig näring borde i första rummet roteras, samt blott det återstående antalet i dea bestärnda styrkan af 8 86 man derefter uppå jorden indelas; varandes derjemte serskildt föreslaget af Herr Borgmästaren Landegren, “att “Båtsmanshållet måtte lika fördelas efter sam“manlagda bevillningsafgiften , t. ex. för år 18 2 9, “efter 2 Art. Bevillnings - Förordningen, i alia “Städer, för borgerlig rörelse, hus och tomter “samt stadsjord samt af Herr Lagmannen Montan: att, såsom grund för det deltagande i Båtsmanshållet, sorn Städernes jord bör åligga, bevillningsvärdet måtte antagas, men att, i händelse denna hemställan ej skulle bifallas, Utskotten måtte föreslå nya grunder för jordens skattläggning, samt att ett jord värde af minst 6000 Rdr och högst Booo Rdr matte för hvarje Hemman bestämmas. Utskotten, hvilka, efter pröfning af hvad sålunda urskiljaktiga synpunkter yttradt blifvit, icke funnit sig böra frånträda deras, uppå anförda skäl, redan inför Rikets Ständer gjorda tillstyrkan af de grunder, som, vid upprättandet Statssamt Otc.-Utsk. TJtl. N:o i3a. j3 af förslag ti!! nv reglering af Städernes Båtsmanshåll, ansetts böra iakttagas, och alltså hos Rikets Högloflige
Sedan — besluten; Åliggande det den dertill serskildt förordnade, att Protocollet föra.” 1 12 §, vid slutet, bör ordet: ”Hof-Cancelleren” utbytas mot dessa: "någon annan 111 k all ad Stats-Rådets Ledamot. I 3a §. förändras slutorden till: ”och någon annan tillkallad StatsRäds Ledamots närvaro.” Riksdags-Ordningen. 27 §:ns 2:dra moment erhåller, i första perioden, följande lydelse: ”propositionen meddela, tillställes, genom en Stats-Rådets Ledamot, hvarje Stånd m. m.” • I 36 §:ns i:sta moment böra, i stället för orden: ”Hof-Cancelleren eller den Caiistiduions-Utskottets Memorial N;o /\<). 17• rlen bans Ernber företräder,” införas dessa: 1 den Stats-Rddets Ledamot Konungen dertill förordnar. m. m ” L (\r>. utbytes ordet: ”Hof-Cancelleren” mot orden: "den Stats-Rddets Ledamot Konungen vid hvarje Riksdag dertill förordnar m, mi’ T ryck frihets-Förordningen. Der borttages, öfver allt, ordet: ”Hof-Cancelleren.” och i dess ställe insattes, antingen ” Just it iae-Stats-Ministern’' eller, så framt denna Emhetets benämning upphör: ”Justitiae-Departements-Chefen’, hvilken SiatsRådets Ledamot Constitutions-Utskottet ansett princip-enligt och företrädesvis kunna uppdragas närmaste befattningen med Tryckpress-Policen. eller de så kallade Ordningsmål, och högsta inseendet öfver Åklagaremagtens rätta utöfning vid beifrandet af Tryckfrihetens missbruk. ° -Stockholm den t\ November i83.j. Bi/i. till Ji. St. Trot, 3 Sitm!. i Q:de Häftet. 3 STOCKHOLM, bös Ludv. Westerberg \c'å\. Conititutiom-Utskottett Mtmori*lN;o 50. i N:o 5q. Ankom till Exp. Utsk. den 11 Nov.
Jag vill icke betvifla, att den afdelning, som inom Utsk:t haft denna fråga att handlägga, derpå nedlagt ganska mycken moda; men jag tror, att äfven det arbete, som jernvägskomitéen under 2 år nedlagt, har ganska mycket att betyda. Jag resumerar mig. De skäl, som egentligen verkat på mig till fördel för Nässjöiinien, hafva varit, att linien emellan Stockholm och Malmö, med antagande af jernväg genom Östergöthland, blir den kortaste öfver Nässjö; att i afs:de på folkmängden Nässjöiinien har företräde; att spanmålsproduktionen och jordbruket både qvantitativt och qvalitativt äro mycket betydligare på Nässjöiinien; att denna linie underlättar möjligheten af anläggandet af de bibanor, som utan all fråga för provinsen äro de vigtigaste, d. v. s. bibanor österut; och slutligen att denna linie går närmast de 3:ne stä der, som finnas in i Småland. Deremot vill jag mot hvarandra qvitta Lagaliniens företräde i afside på jerntillverkningen och Nässjöliniens i afs:de å fabriksrörelsen. På grund af de nu utaf mig i korthet anförda skäl, får jag vördsamt anhålla om bifall till K. M:s Propos. på sätt Hr v. Troil föreslagit. Frih. Baab, Adam Christian: Då jag tillbringat 50 år af min lefnad i Småland och således genomrest denna provins i alla riktningar, är det klart att jag skall ega ganska noggrann kännedom om densamma. Såsom representant ansåg jag mig också pligtig att vid förra riksdagen tillgodogöra mig denna erfarenhet, så att jag var en ibland dem, som togo initiativet och begärde undersökning af den nu ifrågav.de vägen. Då jag således lifligt intresserar mig för framgången deraf, hade jag ämnat att från början nagelfara med Utskits Betänk.; men Hr v. Troil hade tidigare anmält sig, hvilket jag tror var en lycka, emedan han så fullständigt utredt frågan, att något vidare icke torde vara att i många afsiden tillägga. Jag ber blott att få motivera mitt yrkande med några ord.
N:ris 2, 5 och 6.) VIII. B. 142, 174. E. 279. — N:o 21. i anledning af verkstäld omröstning, angående reglering af städernas tolag. (Se Mern. IX. E. 815- — N:o 22. i anledning af verkstälda omröstningar, angående ifrågastälda förändringar i föreskrifterna om stämplade pappers-afgiftens utgörande. (Se Mern. IX. A. 26. E. 206. — N:o 28 i anledning af verkstälda omröstningar, angående ifrågastälda förändringar i föreskrifterna om tullbevillningen. Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:0 9- i anledning af väckta motioner om dels posthemmanens och de gästgifveri-skjutsskyldiges befrielse från postforsling och dels åtgärder till beredande af lättnad i nämnde besvär. X. B. 40, 247. A. 251, 253, 254, 255, 258. XI. U. 21. A. 76. E. 121. — N:o 10. i anledning af väckt motion om rättighet för innevånarne i Wermland att uti lösväskor med posten sända paketer af till och med ett skålpunds vigt. X. B. 40, 247- A. 258. — N:o 11. i följd af Riks-Ståndens olika beslut öfver Betänkandet N:o 9, i anledning af väckta motioner om dels posthemmanens och de gästgifveri-skjutsskyldiges befrielse från postforsling och dels åtgärder till beredande af lättnad i nämnda besvär. XI. B. 21. A. 76. E. 121. — N:o 12. i anledning af väckt motion om ändringar i Kongl. Förordningen den 13 April 1808, angående jagt. och djurfång, med flera samma ämne rörande författningar. XI. B. 86, 115. A. 119. E. 151.
Frakt, Assecurance-premier m. m. för circa 4,oooSk:pptr Bevillningsoch Krigsgärds-jern, som blifvit hittransporteradt ifrån Gelie Väg, samt R:dr 3,392: 24, arfvoden för Credit Sedlars skrifning ,m. m. Gratiflcationer R dr 416: 32, och Nådegåfva R:dr 50; tillsammans förskott till Lombard-Fond vid General-Assistance Contoiret Lån till Casernoch Stallbyggnader i Malmö Stad •— Af Riksens Ständers fotdna Discont-Verks indrifne fordringar är utbetald ursökningskostnad, Fond för Riksgälds-Contoirets Enke-Cassa och utdelning på privata Actier Till Expenser vid Tryckfrihets-Comitéen .—. Dito vid Riksens Ständers Justitice-Ombudsmans Expedition, jemte kostnader för 1814 års Embets-resa Omkostnader vid Utrikes G alden, Mäklare-Courtage — —- — l ill inlösning af f.d. Kongl. Krigs-Förvaltnings-Comiteens Invisningar, Capital och Renta Till Credit-Sedlars Realiserande —* — Afbetalningar å Länet i Leipzig, bestriddc med Svenskt mynt, provision inbeiäknad Utbetalningar till Kongl. StatsContoiret .- Ersättning för Tull-inkomster, anslagna till godtgörande af Bankens Krigskostnads-forsk otter — R:dr 720,000: Afbetalning för ett i Banken lvftadt mindre Creditiv — 30,000: 106: 4. 10 5,395
Af de serskildta, af bemälte Collegium uppgifna, exempel på resultatet i förevarande fall af åtskilliga skattläggningar å Recognitions-skogar i ofvannämnda Provincer, företer sig det förhållande, att hemmantalet, med tillämpning af den ifrågavarande föreskriften, kommer att uppstiga ända till öfver dubbelt, emot hvad det eljest skolat utgöra , äfvensom hemmanen på långt när icke erhålla den cgovidd, som i 1811 års Recognitions-skogs-Författning blifvit som minimum för ett Recognitions-skogs-hemman bestämd. Det tillökade mantalet skulle verka lill motsvarande förhöjning i alla oncra,som efter hemmantal utgå, såsom Salpcter-afgift, Brån vins-skatt, Rotering, Väghållning, Skjuts, publitjue Byggnader m. il. Kronooch Krepo - 16 Kongl. Maj.Is Nådiga Propos. N.-o l3. Skatte-hemman åtföljande enskildte besvär, hvilkas utgörande för Reeognilions-skogs-hcmraan, såsom hufvudsakligen bestående af skogsmark» i sig sjelf ar med kostnad och svårighet förknippadt. Det meddeldte stadgandet» att räntorlia al de nya Recognitionsskogs-hemmanen skulle förhöjas till det belopp» Kronan af Skogarna förut åtnjutit» hade sitt afseende på att härutinnan förekomma en eljest för heime inträffad förminskad contant inkomst af skogarna, men var icke beräknad på att derigenom öka bidraget i de hemmantalet åtföljande» till större delen enskildta, onera af dessa hemman.
Sa Majesté le Roi de Suede renonce, en faveur de Sa Majesté le Roi de Danemark, å toutes les reclamations pour tes navires et chargemens Suedois capturés par les Corsaires Danois depuis 1’epoque de la paix de Jönköping, jusqu’å celle du commencemenl de ia guerre actuelle. 182 Stats-Utskottets Betänkanden. Ankom den 17 Qct. 1833, Utlåtande öfver gjorde anmärk» xiingar vid Utskottets yttrande, om ytterligare anslag för Tredje Hufvud-Tittelns behof. Under den 4 nästlidne September afgaf Slats-Utskotlet Utlåtande till Riksens Högloft Ständer, i anledning af Kongl, Majds den 12 föregångne Augusti till Utskottet aflåtne Nådiga skrifvelse, hvaruti Kongl. Maj:t, för besörjandet af behofven under Riks-Statens 3:dje IIufvud-Tittel, äskat ett ytterligare anslag ef i4o,ooo R:dr om året, utom hvad för denne IIufvud-Tittel redan blifvit anvist; och då Utskottet, på skäl som då anfördes, ansåg sig icke böra tillstyrka Riksens Högloflige Ständer att bevilja hela den fordrade Summan, föreslog Utskottet att, utöfver hvad för 3:dje Hufvud-Titteln redan var anvist, dertill ytterligare måtte anslås 65,000 R:dr om året, hvarmed Utskottet trodde de an - Stäis-Utskottets Betänkanden. i83 gelägnaste behofven för FÖrsvars-Verkets Upprätthållande kulina afhjelpas, Denna hemställan har, enligt ankomne ProtocollsUtdrag, blifvit bifallen af Hdglofl. Ridderskapet och Adeln Saint Väliofl. BorgareStåndet den 18 iiästl. September.
Frainstallningen ohergfir un ntt beriira den q+sod i Sonja - Kovalevskya lefnudssaga., hvilken varit forema for cle mest legendartade: och vilseledande utliiggningar, hennes giftermfil och diirmed. snmmanhiingande omstiindigheter. Biografen anser det som en plilrt mot den doda, ntt mecl stiid af fainiljebref, livilkn forcligg,n s w r t 1) il bvitt,. frawstiilln dessn tilldragelser i Sonjas 1if sB soill. tln verliligen iigt rwn och icke sii som de af hennes fiiregdentle biogrnfw teclrrlats De ointalacle lwef ren, diir Son jas fiirlof ning och gif term51 a fl~nndlas, fo~~skrifva sig iifven cle frdn en kvinlig sliikting. Reclan friin bikjrtn spti-ar niau, hurnsom 111niz merl ~ n e r 1) ekymmer iin gliitlje inom sliilrten inotsfig cle ungas fib-euing. 1 SSS 135 v;: ircl~ hnrle fiirlofuingep fiirsigpltt, men clet finlies intet son1 gel. stiid fiir (let nntagmclet, ntt Sonja genoin en ti~igne~.ncl enlevwing tillt \ - ingnt six fijrlildrmmas ssmtyclce. JIodern vnr alltitl fiir partiet, dii hon: msdg Kovalevslrg for ou bildntl och l ~ r a mlnlliska llleil en solid k; trnlrtelm. Faderns samtycke var clocl; svdrarc.
Sedan, i öfverensstämmelse med Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens i betänkandet n:o 5 gjorda tillstyrkande, Rikets Ständer numera funnit sig icke kunna godkänna de uti förenämnde nådiga proposition framställde förslag, dels att endast en viss till antalet bestämd del af hvarje års första bevärings-klass årligen skulle till vapenöfning inkallas, dels angående den årliga öfningstidens utsträckning till 3i dagar, utan deremot beslutat, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet yttra sin åsigt vara, att med bevä rings-manskapets uttagande till vapenöfningar bör förhållas hädanefter som hittills, har Stats-utskottet, vid sådant förhållande, funnit sig sakna anledning att tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Maj:t i nåder föreslagit, i fråga om förhöj ning af anslaget för bevärings-manskapets vapenöfningar, äfvensom rörande detta anslags förvandling till reservalions-anslag; hemställande Utskottet, att, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers redan fattade eventuela beslut, uti den blifvande nya riks-staten må för beväringsmanskapets vapenöfning uppföras ett förslags-anslag af 120,000 r:dr.
Om lagstiftningen sålunda frigöres från det fruktlösa försöket alt på trävarurörelsens bekostnad uppmuntra odlingen och jordbruket, så blir den nya utsyningsförfattningens föremål, i dess enklaste form, att betämma på hvad sätt de alster, som Kronans skogar under en rationel hushållning kunna le nna, böra på lämpligaste sätt öfverlemnas åt trävaruförädlingen och handeln. Jag anser för min del att dervid inga tvifvelsmål böra uppstå om Statens befogenhet att för virke! betinga sig den högsta köpeskillingen, som kan åstadkommas, eller om lämpligheten af sådana åtgärder, hvarigenom tillgångar för skogsvårdens behöriga utveckling beredes. För vinnande af detta ändamål får jag i underdånighet föreslå, att utsynadt virke skall, fördeladt på särskilda block i så små partier, att täflan ej omöjliggöres eller försvåras för den mindre jordbrukaren eller nybyggaren, på rot försäljas åt den högstbjudande. Härigenom undvikes tillika det nuvarande besynnerliga förhållandet med de fasta stubbörestaxoma, hvilka vid markegångssättningen bestämmas af länens deputerade och således — åtminstone så länge hela befolkningen är omedelbart intresserad i skogsafverkningen — af köparne till virket. Det kunde väl sättas i fråga, om icke, älven med auktionsmetodens tillämpning, ett minimipris för Kronans skogsförsäljning borde stadgas, såsom redan skett icke allenast i instruktionen för skogsoch jägeristaten den 16 Mars 1838, utan äfven i Kongl. Brefven den 20 April och den 2 Juli 1859, hvarigenom tillåtelse meddelas att på auktion försälja skogsalster å sådana kronomarker inom Wester-Norrlands och Westerbottens län, som blifvit af skogseld hemsökta. Ty man kan visserligen befara, att Kronan under dåliga trävarukonjunkturer skall erhålla endast ett ringa pris för de trävaror, som då försäljas och som under en något sednare period, i fall de besparades, skulle kunna inbringa en vida högre köpeskilling.
Hr von Hartmansdorff: Om H. Ståndet finnerför godt alt låta 3 mom. i 8 §:n qvarstå sådant som Const.- Utsk. detsamma uppgifvit, med uteslutande af den omförmälda meningen, så är morn., så vidt jag kan förstå, tillräckligt både för R. St:s önskningar och alla andra mål, som från dem inkomma. Det heter nemi.: "Sådana äro: frågor och förslag om stiftande, ändring eller uppbäfvande af sådan lag, som 87 §:n omtalar, om nya allmänna för - Den i December. >9 fattningars vidtagande, om upphufvande eller förändring af de förut gällande, om nya allmänna inrättningar i särskilda styrelsens grenar m. fl. af dylik beskaffenhet.” Derunder ingå naturligtvis R. St:s önskningar lika så väl som alla andra framställningar. Jag inser icke hvarföre R. St. och de medlemmar af Representationen, som vanligen önska en så stor jemlikhet som möjligt inför lagen, just skola vilja inför densamma upphäfva sig sjelfva till en större vigt och värdighet än någon annan. Gr. Spens, Garl Gust.: I den fråga, som af Hr von Hartmansdorff blifvit väckt, ligger egentliga ursprunget till tvisten i den gamla ordställningen, som 8 §:n alltsedan år 1809 haft, och som Gonst.Utsk. icke hor ansett sig böra föreslå att borttaga just för att icke väcka onödiga tvister. Denna § anger nemi. först en generel karakter på de mål, hvilka af ett större antal Statsråds-ledamöter böra behandlas. Den säger mål af synnerlig vigt och omfattning. Sedermera säger den: sådana äro, hvarpå följer en specilication af dessa mål. Efter min tanke hade det varit nog att antaga det ena sättet att uttrycka sig och är skadligt att i lag nyttja dem begge.
L^-reee. 8edgn L.on^l. Ngj:d, enligt llvgd ?iodoeo1Iet ökver du8didiss-Oe^grt6- mend8-Xrenden för den 26 8i8dlidne l^oveml/er omsöringler, l/ei/gAgt i ljäder infordrg IIö^8dg Oom8dolen8 ^dtrgnde ofver ded gf I^gA-lleredninAen geling for8lg^ dill 8drglf-Lglli, oell Ilo»8dg Oom8tolen den 8älondg gnl/efglldg ArgN8lcninAen full^ord, gnmslde ns I^gn8 Ilxcellenee Herr l^rilierren oell du8didike - Ao/rg/. ^.o §A. ^ 8tat8-Ninistern i underdänigbet detta lagförslag, li vai af lians Naj:t Konungen täelits pä fiirband taga sersliild liännedom, oeb om bvars innebäll äfven 8tats-Ilädet8 samtlige närvarande ledamöter sig pä töilianil underrättat, för bvilliet ändamäl tr^elita exemplar varit emellan 8tats-l3ädets Dedamöter utdelade. ldögsta Domstolens, enligt dess Drotoeoll för den 6 innevarande manad afsina, ntlatande i ämnet upplästes; oeii blelvo de anmärkningar, lividia Högsta Domstolen emot vi88a delar af förslaget framställt livar tor 8ig föremål för olve,läggning.
Utskottet tror, att detta ändamål skulle kunna vinnas, utan ökade anslag, om, med fästadt afseende å Rikets geografiska läge och de sammandragningar af trupper, som, i händelse af ett krig, sannolikast böra kunna emotses, Militär-Districten minskades från 0 till 5, samt Jönerné* för de GeneralBefälhafvare, som bibehöllos, hvilka löner nu, med inberäknade Taffelpenningar, Skjulsoch Fourage-medel, utgå med 6090 R dr till hvardera, nedsattes tiil 5,400 R:dr, då en General-Befälhafvare-lön, vid blifvande ledighet, kunde besparas och jemte hvad genom de återstående feni lönernas successiva minskning erhölles, blifva användbar till bildande af trenne nya Pensions-rum; och får Utskottet, som upptagit anslaget för Generalitetet till oförändradt belopp, med stöd af det anförda och med afseende jern väl å Kongl. Majrts Nådiga Proposition om uppförande å Stat af t vänne nya Generals-pensioner, tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl.