Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ifall ma» ra ndrmaranbe odj forn berforc af allmdnna mebel njuter arfmobe, på fdtt beröm fiabgaö. ©e från fdrlFilbta bijlrietcr i 8dnet tillfalfabe Sebamåter, njuta fFjufölega för tmå bdgar från od) till beraö , famt tracfamente (£n 9tiföbaler får ^rnarjc bag, rdfnabt ifrdn Sommitteenö fammantrdbe, till bef arbetet blifmit fullborbabt. §• *39- ©e fårdnbringar i Saneringen, forn af §5röfnmgd.€ommif(een gåraö odj i ^rotocollet intagan, ffofa genom utbrag beraf mebbelaö 8anbö< famereraren, o$ af fjonom utfåraS i fdrjfilb 8dngb, forn får Ijmarje ffaftifplbig, fjroard Sanering blifmit fårdnbrab, mifar båbe f;mab;;Sane« ringö.Sommitfeen pdfårt odj bmab gJråfningö.Sommitteen flabgaf; d?om# manbe begå 8dngber, att, till Upbårbömannenö efterrättelse, Saneringfr 8ängben bifogaö. 14®* 3 ©fotffjolm mare fdrffilb profning ^Committé, brcilFen unter 30rb» fåranbe af 0fmer.@tåtbdllaren, i beg frånmaro af Unber.@fåtbällaren, eller ben konungen i berad (Milé i 9?dber fårorbnar, meb laglig råf?» rättighet, Ifall bcfiå af Sre af 9?tbber|Fap odj SCbel, Sre greger, Små af ©tocFbolmd sjja^tffraf, bern öfwer.
— Andel af den halfva proCent, som af Bevillningen kommer att utgå 50: —«■ Pesten af Stats-Verket på Stat 30: _ Tillhopa P:dr 180: — Hvad Herr Grefven och Öfver-Ståthållarea sålunda anfört om Mantalsoch Skattskrifning gens besvärliga och arbetsamma beskaffenhet mera här, än all annorstädes i Riket , ehuru den måste med en i flera afseenden synnerlig grannlagenhet emot förr allmänneligen förrättas, det finner Stats - Beredningen instämma med rätta förhållandet; äfvensom denna förrättnings verkställande på tid och sätt, som Herr Grefven och Öfver-Ståthållaren förordnat, ofelbart skall befrämja en länge önskad och påsyftad men städse saknad ordning i denna Stadens Uppbörds* och Redogörelse-Verk. Matitals-Längden är det Hufvud-document, hvarpå all personlig beskattning i Riket beror, och utaf hvilken hvar och en, som är underkastad Bevärings-skyldigheten skall utrönas, samt i öf - io88 Den 11 Juli. i öfrigt flera upplysningar hämtas bade i Oc-5 conomiskt och Sratistiskt afseende ; utaf hvilket allt nogsamt intages med hvad synnerlig pålitlighet , omtanka och sorgfällighet Mantalsskrifningen måste förrättas. Att alltså till detta göromål fordras skick-5 ligare och kunnigare personer, än som kunna belönas med 73 R:dr , kan icke bestridas; oell Stats-Beredningen finner för sin del i underdånighet, att de löne vilkor Herr Grefven och Ofver Ståthållaren för hvarje Mantals-Commis» sarie föreslagit, ingalunda öfverstiga hvad de verkeligen förtjena; men i anseende till de för denna löne-förböjning föreslagna tillgångar förekommer; 1:0 Att Kongl. Maj:ts, vid inrättningen af Mantals Commissarie Sysslorna här i Staden redanden 16 September 1735 , Väl tillaggt dem ,50 Daler S mt -eller de 8 R:dr 16 sk. Banco, söm de ännu till expencer innehafva och på Krono
Sparta var ointagligt, rj genom sina murars höjd och styrka, ty tiel hade inga, utan derigenom och så länge det försvarades af Spartaner, af 3o,ooo tappra borgare. Den 3 April e. m. iG5 de reparationer af bristfulligheter, hvilka under tiden uppslå; att alla medlemmar af denna borgarmilis, som stå under andras husbondevälde, få, med undantag af krigstid, icke förvara sina gevär sjelfve, utan skola deras gevär, den lid de icke begagnas, förvaras uti något allmänt, staden tillhörigt förvaringsrum; att de städer, hvilka äro störst, och kusteller gränsstäder först äro berättigade att erhålla gevär; att de städer, hvilkas stationära befolkning ej stiger till 400 vapenföra män, ej få särskildt borgargarde upprätta; attalia, hvilka äro bosatte eller födde uti stad med borgargarde och deruti före eller under conscriptionsåldern intagne och öfvade, äro frie från att deltaga uti de conscriberades allmänna vapenöfningar; alt dessa garder sjelfva bestämma om sin uniform, sina befordringsgrader och sitt reglemente, hvilket sednare dock af K. M. stadfästes och icke får inskränka de årliga öfningarna lill kortare tid än den för de conscriberade bestämda, men väl utsträcka dem derutöfver; att de militäriska öfningarna hvarje dag ej få räcka längre än från kl. 4 e' mlili 7 högst 8 på aftonen; att dessa garder mot lämplig ersättning alltid kunna påräkna en iustructionsolficer från den stående armeen och anhålla om underbefäl från närmast belägna corps af densamma, för att gå dem tillhanda vid exercerandet och efterse det gevären blifva, under den lid de icke begagnas, på tjenligt ställe förvarade, och alt de, då de ditläggas, äro uti brukbart skick och så renhållne, att de icke förstöras af rost m. m.; slutligen altde städer, hvilka upprättat borgargarder, äro frie från inqvartering *) och andra militära onera.
Sedan krono-arbetskarlarnes antal allt mer och mer förminskats lärer väl hafva varit satt i fråga, att från Carlsborg förflytta krono-arbetskarlarne och i stället dit förlägga straff-fångar, dömde på viss tid; men flerfaldiga omständigheter, och deribland bristen på tjenliga fängelsebyggnader, hafva förhindrat verkställigheten, ty för sådane arbetsfångar fordras byggnader af helt annan beskaffenhet än för krono-arbetsmanskapet, och vinsten af straff-fångarnes användande på detta ställe, företrädesvis för de orter der de nu begagnas, är icke så stor, att den skulle på långt när ersätta de kostnader, som genom uppförandet af ändamålsenliga fängelser skulle förorsakas, och de öfriga olägenheterna, som deraf skulle uppkomma. Af dessa skäl, och då af hvad nu upplyst blifvit finnes vara utredt, att man i allmänhet, der det lämpligen kunnat ske, sökt att till det allmännas båtnad använda fångars arbetskrafter, tillstyrker Utskottet, att motionerne icke måtte till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 24 April 4857. s Allm, Besvärsoch Ekon.-Utsk. Betänkande M 87. Ank. till Exp. Utsk. d. 25 April 1857, kl. 1 e. m. Betänkande, * anledning af vackt motion om upphörande al Universiteternas rätt att i de städer, der de öro förlagda, med stadsstyrelsen deltaga i handläggning af ekonomioch politi-mål.
St. till pröfning föreläggas. 3:o Angående fri försäljning frän Bergsmansbarn!'ar och Bruk inom Bergslag af ämnesjern för Manufactur verken; i afseende härpå hafva R. St. ansett, att de Stångjernsverk inom Bergslag, hvilka genom sammanflyttning eller inskränkning af härd-antalet finge deras smiden reglerade på sätt nu blifvit i und. föreslaget, med derefter lämpad skatt, jemväl borde, såsom följd deraf, ega att till Manufacturverken fritt och lill obegränsadt belopp afyttra deras ämnesjern; hvadan R. St. få hos E. K. M. i underd. anhålla, att en så beskaffad fri försäljningsrätt, under berörde förbehåll, måtte Bergsmanshamrar och Bruk inom Bergslag i Nåder medgifvas. 4:o Om förändrade stadganden för mut sedlars ut gifvande, ut måls Expeditions-Utskoltets Förslag till und. Skrifvelse N-0 ^04- läggande och jordegande-rättens bestämmande; alldenstund det nu gällande sätt att förvärfva egande-rätt till grufvor, eller, efter antagen benämning, grufvors upptäckt och inmutande, innefattar ett verkligt förnärmande af andras rätt och vid tillämpningen medför olägenheter för hela communer, hvilka på förhand ej kunna tillse eller bevaka deras på dylika företag beroende rätt; fördenskull, och då, för erhållande af mutsedlar, hittills blott fordrats de obetydligaste prestanda, hvaremot man stundom sett jordegare blifva tvungne alt dyrt lösa sig från äfventyrares tillämnade försök i denna väg, eller ock, för bibehållande af en för vården om förut innehafd egendom nödig delaktighet i arbetet, ingå i oberäkneliga, förlustgifvande företag, hafva R.
Ii dennes e. m. på bordet lagda utlåt:n: N:o 188. ang:de sökt lindring i skatten för de Thorshälla stad upplåtna heraman Säby och Söderby; N;o 189. i fråga örn frälsejords befrielse från rusttjenstens återupprättande vid den s. k. Adelsfanan emot ersättning till staten. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. n dennes e. m. på bordet lagda utlåt. Wto 190, i anledn. af Hr Frih. Boyes, Ludv., motion om upptagande af det vid sista riksdag beslutade lån af högst två millioner r:dr i silfver. Hr Gunther, Carl, begärde, att detta utlåt, ytterligare måtte få hvila på bordet. Gr. Posse, Arv.: Jag förenar mig deruti, att detta utlåt, måtte få hvila, men utsträcker min begäran dertill, att det måtte få hvila, tilldess att fi’ågan om realisationen blifvit afgjord. Frih. boye, Ludv.: Jag är förekommen af Gk Posse, i hvars yttrande jag instämmei'. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Jag anhåller äfven att få förena mig med Gr. Posse. it. o. Ad. beslöt, att detta utlåt, skulle blifva hvilande, tilldess att frågan om myntbestämningen blifvit afgjord. Ånyo föredrogs StatsUtsk:s d. 11 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. JNI:o 191, i anledn. af Hr Kallings motion om inställande tillsvidare af all åtgärd i afseende på JR. St:s vid sisth riksdag fattade beslut om upptagande för statens räkning af ett lån af två millioner r:dr i silfver. Frih. Boye, Ludv.: Det föredragna betänk, har den gemenskap med det ämne, hvarom det, som sist förevar, handlar, att jag anhåller, det samma beslut må fattas i afseende å det ena, som å det andra. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.:
Mer än en förening har endast genom rikligt understöd från den frikostiga gifvarinnan i V i s b y satts i stånd att med framgång taga upp kampen gent emot djurplågeriet, förorsakadt af okunnighet, liknöjdhet eller kanske till o c h med af hård, öfverlagd grymhet. För allmänheten såväl som för den, hvilken nedskrifvit dessa rader, är emellertid endast en del af fröken Häggs gåfvor o c h understöd b e - kant. I allmänna tidningar för 1888 meddelas sålunda, att hon skänkt 1,000 kr. till lika fördelning emellan » Nordiska samfundet till bekämpande af det vetenskapliga djurplågeriet » o c h » Djurvännernas nya f ö r e n i n g », 1,500 kr. till » Sv. allm. kvinnoföreningen » samt 1,000 kr. Dagpressen anmärkte d o c k, att det ingalunda var första gången den varmhjärtade kvinnan i handling visat sitt lifliga intresse för djurskyddssaken. Strax därpå fick » Hästvännernas f o n d » 300 kr. I början af förra året erhöll den nybildade » Nordiska djurskyddsföreningen » i Upsala ett ej obetydligt understöd, o c h möjliggjordes g e n o m fröken Häggs godhet längre fram en föredragsresa i landsorten. V i s b y o c h Hernösands föreningar ha erhållit understöd, den senare 300 kr. jämte en del apparater m. m. Helt nyligen har tillika underrättelse ingått, att » W ä r m - lands allm. djurskyddsförening », en tid m y c k e t blomstrande, men nu på väg att upplösas af brist på medel, genom ett understöd af 300 kr. m. m. från fröken H ä g g satts i tillfälle att återupptaga sin verksamhet. Jämväl på andra sätt än dessa har hon energiskt verkat för att bereda djurvärlden en drägligare lott än hittills. Värdefulla råd o c h upplysningar ha alltid stått djurvännerna till b u d s. A f djurvännerna har naturligtvis fröken H ä g g å sin sida fått mottaga många de varmaste erkännanden af högaktning o c h tillgifvenhet. Så- som hedersledamot tillhör hon en hel del föreningar, bland hvilka vi här endast nämna » S v. allm.
Jag sökte utveckla motiverna för denna åsigt uti en reservation, som åtföljde sista betänk., och på grund af hvilken jag föreslog R. St. att såsom en lämplig och billig medelväg bifalla hvad K. M. i det afseendet hade afgjort. Min reservation bifölls af Presteoch BorgareSt:n, och jag beklagar att jag icke hade tillfälle alt vara närvar, på Riddarhuset, då frågan här andra gången förekom. Jag skulle då hafva gjort allt mitt till för att äfven få detta hus att. ingå på dessa billiga vilkor. I det stället ville man drifva saken till det yttersta och med underkännande af den billiga medelväg, som K. M. hade föreslagit, beslöt R. o. Ad. att det för Halländska utsockne frälse-hemmanen upgjorde roteringsverk skulle i sin helhet åter införas samt att således den lindring, som af K. M. blifvit föreslagen icke skulle beviljas. Följaktligen var frågan i 4 RiksSt:n olika afgjord. BondeSt. hade bifallit Utskrs första betänk. Presteoch BorgarcSt:n hade bifallit min reservation och R. o. Ad. hade, med afslående af K. M. nåd. propos., 64 Den 22 Februari. förklarat att utsockne frälsehemmanen borile underkastas ordinarie rotering efter 4 mantal om en båtsman. På grund häraf förekom frågan i förstärkt StatUtsk. I detta Utsk. segrade den åsigt, som jag i min reservation uttalat, eller bifall till K. M:s nåd. propos. Sedan frågan fått denna utgång, hvilken — enligt hvad jag nu tagit mig friheten förklara — synes mig vara så hillig och rättvis sorn möjligt, så hade jag hoppats, alt man skulle slippa allt vidare ordande i detta hänseende; men nu hafva Riksdagsfullmäktige ifrån Halland inkommit med nya förslager i ämnet, och, långt ifrån att nu vara belåtna med hvad de vid förra riksdagen ansågo synnerligen fördelaktigt, nemi. extra rotering och inskrifningspenningar, eller motsvarande penningeskatts erläggande, så begära dessa Riksdagsfullmägtige helt enkelt att den roteringsafgift, som vid sisla riksdagen pålades, skall ulstrykas ur inkomst-betänkandet, och att provinsens utsockne frälsehemman skola extra roteras.
BorgareStåndet den 5 :te i denna månad , och af Hedervärda BondeStåndet, den 4tde föregående, bifallne Utlåtande, angående eftergift i allmänna Nevillningen för brandskadade innevånare i Staderne Norrköping oell Borås , har inom Hög v dr. tlige PresleStåndet fråga yppats , huruvida med den personella afgift, hvari Utskottet tillstyrkt eftergift , att, efter föregången pröfning af Taxeringsmännen , tillgodo-komma de af nämnde Staders olyckliga innevånare, sorn befinnas i en så utblottad belägenhet, att de från denna Bevill' ning böra njuta befrielse, förstås endast Capitations - afgiften efter itsta Art. eller om äfven deruti, ehurusådant synes strida mot språkbruket , inhegripes den afgift för Borgerlig näring och rörelse, som hittills uttagits 1 11 Art» Till svar härå anser BevilluingsUtskottet siS böra, i enlighet med ordalydelsen af åfvanamförmäldte Utlåtande, förklara, att med den föreslagn® lindringen i personella afgiften förstås endast denefter i sta Art. under denna Titel utgående beskattning , om befrielse från hvilken TaxeringsCommittéen skulle årligen utlåta sig , i afseende på hvilka och huru många af innevånarne borde, för bristande tillgångs skull , densamma åtnjuta ; och att någon fråga om Bevillning efter behållen inkomst och Borgerlig rörelse , näring och lön liär så mycket mindre bör kunna uppstå , som densamma ärligen af TaxeringsCoinmittéerne lern' Bevillmngs.tJtgkotteti Bttänkandck. fat efter förhållandet, och denna händelse dessi Utom finnes i 11 Art. j 4 Mom. förutsedd hvarest Taxeringsrnännen berättigas , att utsätta en ringare minimi-afgift för den Borgesman, sorn, utan att vara alldeles utfattig och på sådan grund från afgift fri , likväl ej mägtar den mindsta afgiften inom dess dass erlägga , och hvilket stad* gande Utskottet arnar föreslå till fortfarande iden blifvande Bevillnings - författningen.
Jag har under denna discussion erfarit, alt möjligen den största anledntn till missnöje hos dem , som nu fiona denna författning vara betungande för landet, härrör deraf, att den fått en form af olaglighet, ty den har härrört från ett sätt att i annan än grundlagsenlig väg åstadkomma en beskattning ; men jag ber att få erinra oro, att ej så beskaffade beskattningsgrunder i denna fråga böra tillämpas, som de, hvilka gälla, när det är fråga 0111 beskattning af Svenska folket liil allmänna ändamål. När det är Den 22 Augusti e. m. 3o3 fråga om alt erlägga skatter för det allmänna, då är Svenska folkels beskattningsrätt gifven efter den åberopade 57 §:n Reg.Frn. När det åter är fråga om alt erlägga en afgift från en del af landet till en annan eller till en commun, så ligger det i sakens natur att denna beskattningsrätt — som likväl egentligen bör hafva ett annat namn, ty denna afgift är ej detsamma sorn skatt, ulan en jemkning emellan landtmannens och stadens ömsesidiga förmåner — alldeles icke tillhör R. St. Jag vill ej inlåta mig lili den frågan, huruvida denna afgift är billig eller obillig; det får jag soga att jag ej har riktigt genomtänkt, så att jag tror mig kunna bestämma det; men det kan jag säga, att den ej på något sätt bör förblandas med de slags skatter, som tillhöra folket att sjelft åtaga sig. Således skulle jag tro, att i denna fråga det rälta vore, att den del af samhället, som kunde finna sig tryckt af en sådan pålaga, fästade K. M:s uppmärksamhet på att den borde blifva förminskad eller på annat sätt fördelad; men att den alldeles icke bör beti aktas såsom en orättmätig pålaga, emedan det alldeles icke finnes några grundsatser, hvarefter man kan bestämma dess laglighet eller olaglighet. En talare. Gr. Löwenhjelm, har i detta ämne fästat vår uppmärksamhet på förhållandet med accis i allmänhet, och har yttrat alt denna afgift borde betraktas såsom en afgift på consumenterna och ej på producenterna. Han har Sfven exempelvis anfört, att om en skatt lades på husägare, så skulle det egentligen vara hyresgästerna, som finge vidkännas den.
Nåde med sitt folk red före, hvilka alla voro ganska glimmande af guld och silfver, hafvandes i sina händer lansar. Stjernhjelmska texten upplyser om, att denna afdelning utgjordes af Mars till häst med sitt manskap, hvilket guden i ett tal på hexametrar ”anqvickade till krigsöfningar.” Derpå följde, enligt Petri, tre gröna menniskor i skogsråsliknelser, klädda i qvinfolks kläder; dessa skogsrån lära dock varit tre riddare, Martis Gesäller, af hvilka den ene, Philopater, vid framkomsten i ett tal tadlade dem, hvilka kriga endast i äregirig afsigt, men prisade dem, som kämpa och dö för fäderneslandet, den andre, Democrates, ansåg, att man må offra lif och blod för friheten, och den tredje, Theander, att man bör kämpa för tron och Guds heder. Riddarnes tal liksom de följande talen äro på prosa. Dessa utgjorde en afdelning eller, som det heter hos Stjernhjelm, ett ”Inträde. I andra inträdet föreställdes Cupido jemte Venus uti en triumfvagn, som utan all annor anspänsel fördes af Lyckan, hvilket Petri så beskrifver: ”derefter följde en vagn, som gick sjelf och voro inga hästar före, der uti satt en, som hade eld, hvilken brann som ett bloss, deruppå stod ett beläte på en fot och hade en fana i handen.” Cupido höll ett tal i afsigt att afvända de unga hjertan från Martis raseri till älskogs ljufliga vällust. I tredje inträdet kom riddaren, den manhaftige Eudämon, med sina gesäller Philemon och Dorisel. Han förklarade, att anledningen till krig må vara aldrig så god, så blir dock utförandet alltid grufsamt och lasterligt, hvarföre ock de, som sägas kriga för altaret, sjelfva befinnas vara de, som kullkasta templet, de som fäkta för friheten, sluta friheten i band o. s. v. Äfven Veneris och Cupidos regemente är intet annat än en söt inbillad Militie, full af bedräglig glisneri.
Utskottets hemställan bifölls med det tillägg, att den ifrågavarande egendomen fortfarande skulle af Kongl. Majit för allmänt behof disponeras; i enlighet hvarmed den föreslagna reglementsparagrafen borde rättas; JVS 130, med förslag till stadganden i Riksgälds-kontorets nya reglemente, angående åtskilliga vid föregående riksdagar beviljade, men ännu icke verkställda utbetalningar. Bifölls. S. D. Vid föredragning af Bevillnings-Utskottets Memorial JVS 19, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å tullbevillningen för artikeln kokoch bergsalt, godkände Ridderskapet och Adeln den föreslagna voteringspropositionen. S. D. Föredrogs och bifölls Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial JVS 8, i fråga om arfvode åt den person, hvilken i egenskap af Sekreterare biträdt Utskottet. S. D. Föredrogos och bilöllos Banko-Utskottets Utlåtande JVs 31, i anledning af Skräddaren G. Hellbergs ansökning om eftergift af upplupen ränta å en till lånekontoret i Göteborg inbetald skuld; samt Memorial JVs 52, om kungörande af åtskilliga föreskrifter i Banko-reglementet. S. D. Föredrogos och biföllos Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets Betänkanden: JVS 24, i anledning af väckt motion angående upphäfvande af gällande föreskrifter dels om student-ed, dels om skyldighet att, för burbrefs erhållande, aflägga tro , huldhetsoch borgare-ed; JVS 23, i anledning af väckt motion angående förändring af gällande stadganden om kompetens till klockarebefattning; samt Prol.-Utdrag den 7 Juni 1866. 365 M 26, i anlednihg Irf väckt motion om författande och utgifvatade af en kommentar öfver strafflagen.
Vidare har jag uti min motion visat nödvändigheten af bättre utrymme uti Kansli-huset för SlatsDepartmes expeditioner, och att sådant endast kunde ske derigenom att de åt Chefen för EcklesiastikDepart:tet uplåtna boställsrum disponerades till embetsrum; men sådant kunde icke lämpligen Den 21 Oktober. 1.19 lee, utan att bemälde Depart:sChef i stället erhölle erforderlig hyresersättning. Erhölle åter Chefen för EcklesiastikDepart:tet sådan ersättning, kunde den icke utan orättvisa förvägras Chefen för FinansDepart-. tet, hvilken för närv:de är den ende, som saknar boställe. Men då jag nu hört både Hrr Fåhraeus och Printzensköld andraga skäl för bifall till mitt förslag, anser jag onödigt att vidare uptaga tiden med dess motiverande. Dock, som jag icke vet huruvida de emot Utsk:s förev:de beslut afgifna reservationer blifvit uplästa, anser jag mig böra fästa upmärksatnheten derpå, att It. St:r redan en gång ingått till K. M. med skrifvelse i ämnet. Jag yrkar afslag å Utsk:s hemställan och bifall till min motion. Sedan härefter Hr Gnn och Ordf:n framställt, att under discussionen endast blifvit yrkadt, att R. o, Ad., med afslag å Utsk:s ifrågav:de yttrande, måtte bevilja ett anslag af 2000 Rdr Rmt, att såsom hyres-crsättning ärligen utgå till Chefen för FinansDepart:tet, tilldess bostadslägenhet kan varda åt honom anvisad, blef propos. till bifall å Utsk:s förev:de yttrande först framställd och besvarad med starka Nej, jemte ett eller annat Ja, och, uppå sedermera framställd propos., beslöt R. o. Ad., med afslag å Utsk:s yttrande, att bevilja ett anslag af 2000 Rdr Rmt, att såsom hyres-ersättning årligen utgå till Chelen för FinarisDepart:tet, intilldess boställslägenhet kan varda åt honom anvisad.
Det är alltså ett stadgande derom, att Hofrätt, utan hinder af förrberörda underlåtenhet, må pröfva målet, som Rikets Ständer ansett skola bereda llofrätterne mycken besparing af tid, utan ali sådant skulle ske på rättsökandes bekostnad, enär desse, derest de visade att laga förfall varit orsaken till underlåtenheten, alltid borde förunnas rådrum för handlingarnes inlemnande. Den i lag påbjudna, men genom bruket ytterligare utsträckta läsning inför Hofrätt af handlingarne i derstädes föredraget mål, eger väl fördelen att öfva kontroll å föredragningen, men medförer deremot den olägenhet att upptaga större delen af Hofrätternes tid och således lända till långsamhet i arbetet, jemte del den är så trött inde för ledamöterne, att de svårligen kunna följa densamma med oafbruten uppmärksamhet. En sådan, numera till alla handlingarne utsträckt läsning synes derföre ej vara af den vigt att den ju icke, med afseende å omförmälde olägenheter, bör inskränkas, ehuru någon skarp gräns i denna del ej lämpligen torde kunna bestämmas. Att öfverklagade beslutet och skriftvexlingen i Hofrätten uppläsas, synes, tillsammans med föredragningen, i allmänhet vara tillfyllestgörande, men förhållanden kunna inträffa, då af andra handlingar en närmare kännedom än den, som vid föredragningen vunnits, kan vara af nöden, såsom t. ex. vid fråga om tydningen af konlrakter, testamenten och dylika dokumenter eller af vittnens utsagor; och då måste uppläsning af den del utaf handlingarne rätten anser nödig, jemväl företagas. Denna ytterligare läsning bör dock alltid ankomma på rätten och ej på någon enskild ledamot. Finna de flesta ledamöterne den obehöflig, bör den ej företagas till uppehåll i handläggningen af andra mål, utan må den ledamot, som önskar en närmare kännedom, taga handlingarne till påseende och enskildt förskaffa sig denna kännedom.