Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Publiciteten vore den enda Controllen öfver Justitiae-Ombudsmannen, hvarföre skulle då hans Berättelse till Lagutskottet förvisas? — När man af Konungens Rådgifvare hört på Riddarhuset förkunnas den lära, att Representanten skall gifva folket opinion, och icke taga den från Folket; så må hvar och en dömma om den controll, som Pucliciteten medförer på oduglige och illasinnade Embetsman. — Vidare säger Utskottet: Do - 76 Den 5 Februalii e. m, mare öfver Justitice-Ombudsmannens Etnbetsförvaltning äro, i första och sista instantien, Rikets Ständer} genom de Electorer som vid hvarje Riksdag förrätta Justitice-Ombudsmans-valet; och Domen uttalas af den Opinion _, som honom vid hans, i ordets egentligaste bemärkelse, förtroendebefattning bibehåller eller derifrån skiljer/’ Således, om Lagutskottet alltid gör på samma sätt som nu, att icke inkomma med sitt så kallade Betänkande eller Utlåtande öfver Juslitiae-Ombudsmannens Redogörelse, förr än valet af Electorerne redan är skedt, så och om desse, osäkre huru Lagutskottet funnit samma Redogörare hafva handlat, invälja honom ånyo, skulle, efter LagUtskottets slutkonst, det mäst klandervärda hos samma man vara rättfärdigad t. Ett Folk, som icke sätter värde på sina constitutionella rättigheter och Institutioner, förtjenar också icke att äga uågra; och de Representanter, som icke vårda Folkets rättigheter, äro icke en gång värde Folkets förakt. Vid betraktande af LagUtskottets argumentationssätt, är det en serdeles grace om Justitiae-Orobudsmannen hädanefter uträttar så mycket som hittills, ty något är, i så fatta omständigheter, ganska mycket.
Mörner, Carl Göran Detlof: Efter de yttranden flere föreg:de talare afgifvit kan jag blifva ganska kort. Ifrågavar:de förslag har, jemfördt med sina föregångare, obestridligen stora förtjenster och isynnerhet den, att, utan att beträda revolutionens bana, vara verkställbar!. Att det äfven innefattar en betydlig förbättring i vårt nuvande representationssätt, torde icke heller kunna nekas. Det bereder inträde i representationen åt nya elementer, som nu äro derifrån uteslutne. Det försäkrar om mera kontinuitet i ärendernes behandling, isynnerhet inom detta Stånd, ty ärenderne böra komma att oafbrutet handläggas af samma ledamöter. Genom Ulsk:s förslag blir äfven möjligt att utröna en bestämd majoritet inom representationen och det bör således åt Regeringens system, såvida det vill stödja sig på majoriteten, kunna gifva en fasthet, som det f. n. har mera svårt alt kunna konseqvent vidhålla. Förslaget innebär äfven en möjlighet af representationens friare utveckling till något bättre, utan en för hastig öfvergång till ett helt och hållet förändradt Statsskick och det öpnar härmed vägen för de ytterligare förbättringar, som af sjelfva förslaget kunna blifva en följd. R. o. Ad. behagade således finna, att jag för min enskilda del hufvudsakligen gillar de grunder, hvarpå förslaget hvilar, icke derföre, alt jag anser dem såsom de fullkomligaste, hvilka kunnat utfinnas, utan derföre att de hafva verkställbarhetcns möjlighet för sig. Jag har hufvudsakligast begärt ordet i anledn. af de betänkligheter, som här blifvit yttrade i fråga om sjelfskrifvenhetens uphörande. Man torde icke kunna förneka, att denna sjelfskrifvenhet under förflutna tider medfört stor nytta vida mera för fäderneslandet än för detta Stånd enskildt. Att söka att bibehålla densamma i dess nuvande utsträckning, torde emedlertid vara mindre välbetänkt, men som tankarne i denna del, så vidt jag varit i tillfälle att om dem göra mig underrättad, äro inom Ståndet delade, torde ett strängt vidhållande af Utsk:s förslag möjligen kunna sätta hela förslagets framtid på spel, och derföre tager jag mig friheten föreslå en modifikation deruti.
Ni skall få det; låt mig tänka. Så här: Isak AMALIA. Nej! Nej! GRANNEN. offrades icke! Sansa Er! Isak skulle offras men han AMALIA. Tack! tack! och god natt! Går till höger. GRANNEN. God natt mitt barn! Går långsamt inåt fonden. FÖRSTA AKTEN SKUGGORNAS PROCESSION figur; skrider ljudlöst fram. DÖDEN ut från mausolén, åt höger med fem stegs afstånd mellan hvarje med lie och timglas. HVITA FRUN blond, hög, smärt; ring på fingret med en lysande grön sten. GULDSMEDEN med den falska monstransen. DEN HALSHUGGNE SJÖMANNEN med hufvudet i handen. AUKTIONISTEN med klubban och anteckningsboken. SOTARN med lina, skrapa och viska. NARREN bärande sin mössa med åsneöron och bjellror på en stång med påskrift »Segerhufva». LANDTMÄTAREN med bräda och stativ. DOMAREN lika grimerad och kostymerad som Lagmannen, med rep om halsen; lyftad höger hand visande att pekfingret saknas. Det har mörknat vid processionens början. Scenen är tom medan tåget varar. ADVENT LAGMANNEN in från venster. LAGMANSKAN efter. LAGMANNEN. Hvad gör Du ute så sent och spökar? LAGMANSKAN. Hvad gör Du? LAGMANNEN. Jag kunde inte sofva. LAGMANSKAN. Hvarför det då? LAGMANNEN. Vet inte! Tyckte höra barnskrik i källarn. LAGMANSKAN. sofva för Du är rädd jag ska gå och leta i dina gömmor. Det är inte möjligt! Åh nej! Du törs inte LAGMANNEN. Det blir en angenäm ålderdom för Philemon och Baucis. Och Du fruktade att jag skulle rota i dina! FÖRSTA AKTEN LAGMANSKAN. Åtminstone komma inga Gudar på besök till dem. LAGMANNEN. Inte precis Gudar! PROCESSIONEN börjar om igen från mausolén, ut åt höger.
Och som, genom en sådan vidtagande åtgärd, det med Riksdags-Fullmägtigen Pehr Pehrssons ifrågavarande Motion åsyftade ändamål äfven synes vinnas, enär Tiondegifvarne i Listers och Bräkne Härader derigenom kunna undvika den långväga forsslingen, och, i stället, lösa sin Spannmål; anse förenade Utskotten samma motion icke föranleda till någon särskild åtgärd. Hvilket till Riksens Högloflige Ständers eget bepröfvande vördsamt öfverlemnas. Stockholm den a5 Oct. i8a3. T ©44 Stats-UtskottetS Betantanden, N:o 5yi. Antom den 31 Oct. 1823. Riksens Högloft. Ständers Statssamt Allmnäna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Z/tskottens Betänkande N:o 33g, om upphörande af KrigsAcademien och inrättande Professioner i Militaire Vetenskaper vid Rikets universiteter. Höglofiige Ridderskapet och Adeln Iial* till Utskottens förnyade handläggning behagat. återlemna ofvannämnde Betänkandes, med åtskillige deremot gjorde anföranden; Och enär öfverläggningar derom uppstått huruvida den undersökning Utskotten föreslagit, skulle sträcka sig till hela Mili-? taire-Verket, eller inskränkas till Mw Stats-Utskottets Betänkanden. 645 litaire Läro-Verket, få Utskotten, till bäfvande af denna tvekan, hvilken uppstått af ett skriffel i det llöglofkige Ridderskapet och Adeln lemnade Exemplar af Betänkandet, tillkännagifva, alt någon allmän undersökning af Fäderneslandets Militaife Inrättningar, så mycket mindre af Utskotten vid detta tillfälle kunnat föreslås, som Motionerne och de deraf föranledde Discussioner endast rörde M i lita! r undervisnings-anstalterne, öfver hvilkas keskaffenhet en Revision blifvit förordnad.
Borgare - BevillningsUtskottets Utlåtande, N:o 14. 9 gare och Bonde-stånden godkänt, men Ridder skåpet och Adeln afslagit, har från Preste-ståndet blifvit ålerremitleradt, i anledning af dervid utaf herr Biskop Holmström gjorde anmärkningar emot det ändamålsvidriga och onyttiga i denna beskatlnings-grund, och hvarvid åtminstone den rättelse ansetts höra vidtagas, att, på sätt i en af herr Munck anförd reservation finnes föreslaget, den, som fått en titel för en tjenst, hvilken han någon lid, exempelvis tre månader, blifvit förordnad att bestrida, måtte icke blott för det året, såsom Utskottet föreslagit, utan för alltid vara befriad från bevillnings-afgift leir densamma. Ulskoltet har tagit i öfvervägande hvad sålunda blifvit inom Presteståndet anfördt och yrkadt, men finner icke skäl att, med anledning deraf, frångå dess förra, af två stånd godkända förslag, att bibehålla bestämmelserna i nuvarande bevillnings-förordning om afgift för karaktersfullmakter oförändrade, och får alltså afstyrka bifall å den i ofvanberörde måtto deri föreslagna ändring; hvaremot hufvudsakligen med afseende å nödvändigheten deraf, att Kongl. Maj:t må under inträffande krig kunna till högre befäl inom armeen använda sådane personer, som, ehuru innebafvande lägre tjenstegrad, företrädesvis kunna anses skickliga, att ett sådan befäl öfvertaga, utan att desse derföre må komma att, sedan de till den lägre beställningen återgått, fortfarande betungas med bevillning för den högre fullmakten, Utskottet anser sig böra tillstyrka, att efter det nuvarande 3 mom. i 37 § må tilläggas ett nytt moment så lydande: ”Den, som under påstående krig eller i och för krigs-förtjenst erhåller en högre karakter, utan åtföljande lön på stat, er lagger för fullmakten derå ingen bevillning.” §§ 43 m. fl.; pag. 32.
Skrifvelse J\:o 217. 251 vigti"!i fördelar för handeln och sjöfarten sålunda beredas, kan ifrågavarande företag anses vara af det gagn för det allmänna, alt detsamma synes förtjent af understöd frän statens sirla. Den af de sjöfarande allmänt öfverklagade omvägen omkring Wermdön och några derinvid belägna öar, hvilka alla fartyg af den för seglation i Östersjön erforderliga storlek måste laga, vid genomgåendet af Stockholms skärgård, under sina färder till eller från de söder om denna starl belägna orter, samt den derigenom förorsakade tidsförlust, jemte andra, serdeles vid vissa årstider, betydliga olägenheter, medföra onekligen i (lera hänseenden en menlig inverkan på hufvudstadens sjöfart och handels-rörelse. Genom beredandet af en kortare och af vind-lörhällanden mindre beroende samt följaktligen lättare och hastigare lillrvggalagd sjöväg mellan meranämnde stad och öppna hafvet, mäste stadens sjö-kommunikation vinna en väsendtlig förbättring, samt alltså kostnaderna för alla sjöledes mellan Imfvudsladen och nämnde orter skeende transporter förminskas, och den för dessa transporter erforderliga tid förkortas. 1 samma mån som hufvudstadens under sednaste åren betydligt ökade rörelse och sjöfart tilltaga, mäste de fördelar, som genom en sådan lämpligare och ändamålsenligare kommunikations led komma alt beredas, blifva af allt större och allmännare vigt lör hela landet. Då i sednare lider statsbidrag beviljats till förbättrande al de utanför eller invid många andra städer befintliga segelleder och hamnar, synes enahanda understöd icke böra förvägras för en länge ifrågasatt samt i flera hänseenden önskvärd förbättring af hufvudstadens förnämsta sjö-kommunikation, helst, ulan bidrag från det allmännas sida. verkställigheten af detta kostsamma företag på eli sådant sätt som uppfyller dermed åsyftade ändamål och tinder sådana vilkor, att icke den framlida trafiken betungas genom alltför kännbara afgifter, torde vid nuvarande förhållanden icke kunna med någon säkerhet påräknas.
Det är en förbannad lögn! PASTORN. Tyst! Inga personligheter! Tänk på att vi är gäster här i huset! POSSESSIONATEN. En förbannad lögn, altihop! LÄNSMANNEN. Det fins inte en så stor lögn, att inte den ena hälften är sann. KARLSSON. Ja, – och härvidlag behöfs inte mera än den ena hälften ...! (Alla skratta). LÄNSMANNEN. (förtjust) Kvickt, men svinaktigt! PASTORN. Seså, – tyst med det nu! Väggarna har öron! Vi är gäster här i huset! KARLSSON. (hviskar) När han inte lyckats som fideikommissarie, försöker han komma in på Sätra som svärson – men se det går då apsolut inte! KRONOFOGDEN. Nu blir Karlsson för svår. Skratta inte åt honom mera, så hör han upp. Men nog är det synd ändå, att den vräkiga baron Fredrik ska få altsammans! KARLSSON. Rubb och stubb! LÄNSMANNEN. Ja, jag ville ta mig fan inte vara i doktorns byxor nu. POSSESSIONATEN. Det vet vi ren. Du är en stackare! LÄNSMANNEN. Åh hut, herre! KRONOFOGDEN. Ssch! (till pastorn) Säg nu ett af dina fridens ord, vördade bror! KARLSSON. Prästen tige i församlingen! Gräla inte med länsman,– det blir ärekränkningsmål! KRONOFOGDEN. (ger tecken till tystnad). GENERALEN. (kommer med sitt glas) Skål, mina herrar! Men så fyll då på edra glas! (De skåla). POSSESSIONATEN. Det är en utmärkt scherry generalen har. Om man skulle ta sig ett glas till. – Hur vore det –? LÄNSMANNEN. Fyll på mitt också! (Possessionaten ut och snart igen med en vinflaska). GENERALEN. Om herrarna ingenting har emot, slår jag mig ned här en stund. (Alla bereda rum) Jo, jag hade ett förslag att göra, – eller rättare, herr Karlsson har att göra det.
De inom denna krets belägna, i berörde afseende förut såsom synnerligen lyckligt lottade ansedda egendomars innehafvare påstås dock numera hafva lidit något afbräck genom den konkurens från mera aflägsna trakter, som de genom jernvägsanläggningen och tilltagande ångbåtsfart underlättade kommunikationerna haft till följd. Att åtminstone i vissa orter af länet ladugårdarne lemna väsentliga öfverskott utöfver förbrukningen derstädes, lider alltså icke något tvifvel; och kan med säkerhet antagas, att i länets öfriga delar ladugårdsprodukterna i allmänhet, minst sagdt, motsvara behofvet. Handelspriserna å kreatur och ladugårdsprodukter uppgifvas olika från särskilda trakter af länet och hafva omvexlat lika mycket under olika tider af hvart och ett utaf de fem åren, soin under de särskilda åren sins emellan, hvadan med förmälan, att de vid periodens början voro soin högst, Landshöfdinge-Einbetet torde få såsom medelpris angifva följande: för en häst 300 R:dr, för en oxe 150 R:dr, för en tjur 90 R:dr, för en ko 85 R:dr, för ett får 12 R:dr, för mjölk 40 öre kannan, för smör 70 öre och för ost (torgförd) 25 öre per skålpund samt för kött 3 R:dr 75 öre per lispund. Kreatur sr acerna äro inhemska med undantag af dem vid de större possessionerna och några andra ställen, der de gamla stannnarne blifvit förädlade genom tjurar af Engelsk race; och gäller enahanda förhållande i afseende å fåren. Fjäderfä underhålles i ringa mängd, och biskötseln idkas så obetydligt, att den ej förtjenar omnämnas. Inom Långhundra fögderi yppade sig bland kreaturen spridda fall af mjeltbrand såväl år 1856 som år 1857, utan att dock något betydande antal kreatur störtade, hvaremot inom Frösåkers fögderi härjningar deraf ägde rum år 1859. Mera allmänt inom länet förekom år 1860 bland hornboskap sjukdomen tungröta, som likväl snart och utan att göra skada hade sin öfvergång efter behandling dels af Djurläkare, som från Kongl.
Chef och den derstädes anställde biträdande Kommissarien, föreskrift till öfverensstämmelse härmed blifvit i förevarande 3:dje punkt mom. 2, litt. b) införd; och dels alt, enär utgifning af nya lån, mot pant af guld och silfver, skall från och med början af nästa år upphöra och omsättning af förut beviljade dylika lån icke får efter slutet af Mars månad 1856 beviljas, Fullmägtige blifvit ålagde att, i den mån nämnde lånerörelse minskas, verkställa indragning af obehöfliga tjenster; vid hvilket förhållande, och då tjenstemanna-personalens reglering och successiva-förminskning inom pantlåne-expeditionen nu icke kan på förhand bestämmas, Utskottet, i afseende å vården af guldoch silfverpanthvalfvet, funnit lämpligast föreslå, att denna vård bör utöfvas af de tjenstemän, som dertill af Fullmägtige utses och förordnas; hvarförutan, som vården af för Bankens räkning uppköpta, ännu icke förfallna och remitterade, vexlar för närvarande åligger Cchefen och biträdande Kommissarien i Låne-afdelningen, delta åliggande blifvit uti 3:dje punkten för dem upptaget; varande för öfrigt uti 32 § endast några smärre förändringar i redaktionen vidtagne; att, då Utskottet ansett stadgandet i 33 § vara obestämdt och kunna gifva anledning lill olika tydningar, nämnde stadgande erhållit den förändrade uppställning, som 4:de punkten utvisar, samt att föreskrifterne i 37 och 38 §§ blifvit i 8:de och 9:de punkterna af förslaget bibehållne oförändrade. Förslag till föreskrifter, A) Angående Banko-verkets indelning, dess Under-styrelse samt Embetsoch Tjenstemännens ansvarighet. l:o.
Vid granskning af Kommittérades för Allmänna Medlens förvaltning aflemnade Räkenskaper för åren 1815, 1816 och 1817, hvilka innefatta Redogörelse öfver Subsidieoch Krigs - / 550 'Underdåniga Skrif</eler. fonds-medel, som genom Traktater och Tdqvider med de Förenade Makterne tillflutit Riket och af Stats-Verkets Öfverskott på Inkomsterne varit att disponera, är, genomen desse Räkenskaper bifogad utredning öfver Kongl. Maj:ts och Kronans behållrie samt Krigs - Fonden tillslagne andel i Tull-afgifterna för de i Götheborg enligt Kongl. Kungörelsen den 5 Augusti 18lä seqvestrerade men fridömde varor, upplysning vunnen att af det upptagna beloppet 221,374 R:dr 18 sk. 5 r., väl 210,720 R;dr 36 sk. 11 r. blifvit i Räkning godlgjorde Krigs-Fonden men 10,653 R;dr 29 sk. 6 r. balanserade såsom till åtskillige personer verkställde utbetalningar, hvilka med Krigs-Fonden icke ega gemenskap samt alltså bero på tillförordnade ReVisorers åtgärd att utreda. Och, ehuru denne summa vid sadant förhållande icke tillhörer förevarande redogörelse vidare än att densamma der blifvit anmärkt, tro likväl4Rlksens Ständer, enär bejoppet ej finnes annorstädes debiteradt, nämnde 10,653 R:dr 29 sk. 6 r. lärnpeligen kunna i Kapital-Räkningen äfven Allmänna Medlen upptagas såsom balans intilldess de varda i omförmälte ordning utredde, ersatte eller afskrifne; Hvadan Riksens Ständer hos Eder Kongl. Main i underdånighet anhålla om den .Nådiga åtgärd, som i slikt hänseende pröfvas lämplig. KoromitteradeS
Då det är bekant att försäljningen af maltdrycker oftast sker på landtmarknader och vid resor till och ifrån landtoch stads-marknader på åtskilliga platser bredvid landsvägarne och i de flesta fall under bar himmel; samt då denna tillverkning och försäljning vanligen utöfvas af fattiga och mindre bemedlade personer och dessutom aldrig kan medföra hvarken skada eller förargelse, utan deremot bör kun Bih. till R. St. Prot. 1859 & 18GO. 8 Sami. 19 Baft. 1 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JW 88. na inbringa någon, fastän obetydlig förtjenst och i sin mån bidraga till nykterhetens befrämjande; så har motionären hemställt, att Rikets Ständer, för sin del, måtte besluta, att hembrygd af öl och svagdricka äfvensom försäljning deraf må, utan anmälan hos Konungens Befallningshafvande eller annan myndighet, vara å landet tillåten. Då, så vidt forfattningarne föranleda, det icke kan anses vara någon förmenadt, att, efter den anmälan hos vederbörande, som upprätthållandet af nödig ordning må kunna kräfva, å landet utöfva tillverkning och försäljning af maltdrycker, och, enligt hvad Utskottet inhemtat, Kongl. Majit jemväl i särskildt mål, i anledning af anförda besvär öfver ett af Kongl. Majits vederbörande Befallningshafvande meddeladt beslut, hvarigenom ansökning om tillåtelse att å uppgifvet ställe få hålla allmänheten tillhanda svenskt öl blifvit afslagen, genom nådig resolution den 4 September 1857, med uppbäfvande af öfverklagade beslutet, förklarat hinder icke möta för nämnde ölförsäljning, hemställer Utskottet, att denna motion må anses icke böra föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Stockholm den 8 Maj 1860. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande At 89. 3 N:o 89. Ank. till Eip.-Utsk. den 14 Maj 1860, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af vädel motion om förändrade bestämmelser huru kostnad vid laga skifte skall af boställe utgå.
Då Utskottet uti sitt utlåtande N:o 2^2 tillstyrkt en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, åsyftande, att de så kallade Landt-Räntorna eller de på jordeboks-skattläggning, skattskrifning eller taxering beroende Statsintrader måtte uti räkenskaperne få anses såsom inkomster för det år, under - S tat s-TJ t skottet» Memorial, N:o 244. 9 der hvilket de inflyta, och detta förändrade beräkningsätt, i händelse detsamma blefve af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer godkändt och till iakttagande anbefaldt, skulle, efter Utskottets tanka, medföra den af motionären önskade lätthet att med hvarandra jemföra Stats-Verkets inkomster och utgifter samt tillika bereda en möjlighet att med kalender-årets utgång afsluta ej mindre Fögderiernas och Städernas summariska års-räkenskaper, sora för närvarande omfatta uppbörds-året, eller från den j Maj det ena till och med den 3o April det andra året, än ock de från -Fögderier och Städer ingående special-räkningar , äfvensom de s. k. Landtböckerna, hvilka nu afslutas, vid räkenskaps-årets utgång, eller den $0 Augusti, har Utskottet trott sig böra hemställa, att Herr Friherre Cederströms förenämnde motion icke raå till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.. Stockholm den i5 Mars 1845. Ank. till Exp.-Utsk. d. 21 Mars, kl. 10 f. ra. Memorial, med förslag till Votering s-proposition i anledning af skiljaktiga beslut uti frågan om anslag för bildande af ett Natioual-Museum. (U. A.) Vid föredragning inom Riks-Stånden af Stats-Utskottets utlåtande N:o 202, angående anslag för bildande af ett National-Museum, hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallit, roen Borgareoch Bonde-Stånden afslagit samma utlåtande.
Jag tog mig nyss friheten göra en erinran vid den propos., som Hr Landtm, hade framställt, derföre att vid dess framställande var icke ordalydelsen sådan, som jag under discussionen anhållit att den måtte blifva. Denna min framställning skedde då Hr Landtm, gjorde sin propos., och sedan har Hr Lagerheim begärt votering örn den saken. Alltså torde Gr. Frölich finna, att här är i den juridiska vägen, om jag så må yttra mig, allting bevaradt för att i den frågan hafva rätt och talan. För min del har jag nu, för att icke göra skiljaktighet och för att bespara R. o. Ad. en votering, gerna instämt i de ordalag, som af PresteSt. blifvit bestämda, och när nu äfven Hr Edenhjelm sig deruti förenat, så är det icke mera än en propos., som kan komma i fråga, eller m. e. o., nejproposm har derigenom blifvit bestämd. Gr. Frölich: Jag medger alltför väl, att de ledamöter, som ej vilja bifalla Ulsk:s förslag, äro de som nu böra äga rätt att bestämma contra-proposm; men här är egentligen, såsom den siste talaren yttrade sig, frågan om att hålla sig till den juridiska frågan i detta fall, och då får jag säga, att sedan Hr Lagerheim begärt votering, just derföre att den föreg:de propostn förklarades vara afslagen, så är det väl Hr Lagerheim obetaget alt afstå från den propos., som förklarades afslagen, men alldeles icke öppet, att ulan vote - 433 Den 27 Mars e. m. ring få fram den propos., som Hr Landtm, förklarat R. o. Ad. icke hafva velat antaga. Hr von Hohen Ii ausen: Jag är rätt ledsen att nödgas med en sådan här discussion på något sätt upptaga R. o. Ad:s tid; men Gr. Frölich mätte väl medgifva, att jag äger en grundad rättighet att få en propos., hvarom jag anhållit, sådan jag begärt den.