Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 15, i anledn. af väckt motion om utsträckt fraktningsrätt öfver Kalmar sund för personer, boende emellan färjeplatserna ltöhälla och Fröbygärda på Olands vestra kust, fattade beslut att afslå detta Betänk., och i stället antaga såsom sitt beslut hvad uti Frih. C. J. O. Alströmers Betänka bifogade reservation blifvit föreslaget. H. B. o. Ad. åtskiljdes kl. } på 3 e. m. In fidem protocolli Albert Alunck. Onsdagen den 21 oktober 1857. Plenum kl. 10 f. m. Undert. Riddarh.Sekret. upläste en från Hr Gr. o. Landtm, ankommen så lydande skrifvelse: Af sjukdom hindrad att i dag infinna mig i R. o. Ad:s plenum, har jag icke hunnit göra mig underrättad, hvilken af R. o. Ad., som för tillfället bör i mitt ställe der föra ordet, och anhåller derföre att Hr Riddarh.Sekret. måtte, för iakttagande af föreskriften i 23 § 1 mom. Riksd:sOrdn:n, mitt sjukdomsförfall till R. o. Ad:s prot. anmäla. I anledn. häraf blef Ordförande-platsen intagen af främste närvarande ledamoten, Hr Gr. Lagerbjelke, Gustaf. Justerades 4 prot.-utdr. för den 19 dennes samt pleni-prot. för den 15 sistlidne Augusti. Hr Gr. o. Ordföranden tillkännagaf, att Hrr Talmän öfverenskommit, att, enär flere personer, som icke tillhört RiksSt:n, inkommit i Riddarhus salen under RiksStms gemensamma öfverliiggningar, Ståndens ledamöter skulle anmodas, att då de dertill infinna sig, vara försedde med sina Riksdagsmanna-polletter, emedan några an - Den 21 Oktober. 1.V7 dra icke kommo att erhålla inträde; äfvensom att i morgon icke någon gemensam öfverläggning komme att ega rum. föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:s d. 17 och 19 dennes på bordet lagda Utlåt.
Kjellman redan för flere år tillbaka varit i så torftig belägenhet, att han icke utom de bidrag han i penningar och varor utur Enkan Salmodins 184 StatsUtskottets Betänkanden. hus tid efter annan åtnjutit, förmått underhålla sig med hustru och flere harn: att sedan den olycka derefter träffat Kjellman* att han förlorat Synen, Kjettman blifvit aldeles urståndsatt, att till egen och anhöriges bergning bidraga, samt hehofvet af andras understöd i samma mon ökadt: att genom det den betydliga skuld, som han hos Enkan Sahnodin på detta sätt sig åsamkat, vid hennes sednare mans Handlanden Norders frånfälle, enligt dennes förordnande Kjettman efterskänktes, han i alla fall icke kommit att uppbära några medel deraf Bevillnings-afgiften kunnat innehållas, hvilken altså skulle nu komma att utgå af Kjettmans redan förut nog knappa tillgångar: så har Stats-Utskottet, i betraktande af desse ömmande omständigheter, skolat hos Riksens Högloft. Ständer vördsammeligen tillstyrka, att de ifrågavarande, Kjeltman såsom Testaments-Bevillning påförde 24® R:dr B:co må varda honom eftergifne. Derom, till svar å den Nådiga Remissen, underdånig anmälan hos Kongl. Maj:t torde af Rikets Högloft. Ständer böra göras» Hvilket dock Rikets Högloft. Ständers eget ompröfvande vördsamligen underställes. En Ledamots särskilda tanka bifogas. Stockholm den 8 Mars 1823. Siats-Utskottets Betänkanden. 185 Utdrag afProtocollet,hållethos Riksens Högl. Stånders Statsutskott vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 8 Mars 1823. S. D. Vid justeringen af Stats-Utskottets nu beslutne Utlåtande, i anledning af Kongl.
Ar då vittnet boende aflägse eller utom det Län der ransakningen försiggått, så ökas svåriglieterne och kostnaderne, hvilka lätt kunna, om ej öfverstiga sjelfva ersättnings-beloppet, likväl deraf medtaga största delen, hvilket ej varit afsigten med författningen. Denna författning har således behof af tillägg som gör dess mening till full sanning. I sådant ändamål föreslås att den måtte erhålla tillägg af följande lydelse: ”Denna af Domaren bestämda ersättning utbetalas af Kronofogden i Fögderiet, som låter hos den sakfälde uttaga be”loppet; saknar han tillgång, anordnas del af K. Bef:h:de och af”föres under behörig titel bland Statsutgifterne.” Jag anhåller om remiss af denna motion till StatsUtsk. Remitterades lill StatsUtsk. 186 Den 23 December. Vidare uplästes följande äfven af Frih. Palmstjerna, Carl Otto, inlemnade motion: Krediten är den häfstång som måhända mäst bidragit till den nyare civilisationens iipdrifna höjd; men så nyttigt dess förständiga begagnande är, så olycksbringande är dess missbruk. Dagliga exempel uti samhällets bildade kretsar tala derom tillräckligt. Likväl är detta missbruk bland den mera obildadade delen af samhället, bland de fattigare klasserne, en kräfta, som pä ett ännu långt fruktansvärdare sätt lindergräfver deras välstånd, deras förkofran, sjelfva deras trefnad och belåtenhet. Den lätta skuldsättningen uti köpmansbodar och i synnerhet på auktioner, utgör för dem förderfliga tillfällen att draga vexlar på en oviss framlid, hvilken sällan motsvarar önskningarne eller förhoppningarne och som alltför ofta slutar med att beröfva dem de ringa tillgångar hvarmed de begynt inträdet i det verksammare samhällslifvet. Då emedlertid hvar och en måste äga frihet att köpa eller sälja efter godtfinnande, kan ett dylikt begagnande af krediten icke direkte motverkas af lagstiftningen, utan endast indirekte, genom författningar, som bestämma påföljderne.
Jag anser dessa tillagg i vissa delar så vigtiga, att jag anhåller att såsom mina särskilda motioner få upptaga tvänne delar af Hr Bagges, och föreslår på sådan grund: 1:0 att R. St. måtte hos K. M. i und. anhålla, att den rang, som gäller för hofvets embetsman, icke måtte sträcka sig utom hofvet; och 3:0 att K. M. täcktes hädanefter icke utdela några karaktersfullmakter, som lyda å annan värdighet eller tjenst, än den som in nelia Tvären bestrider. Bland de olägenheter, hvaröfver här i landet kanske med mesta skäl klagas, är benägenheten att lefva öfver sina tillgångar. Denna har till största delen sin rot i fåfängan att vilja höja sig öfver sin omgifning. Det är ej skäl att nära denna fåfänga uppifrån genom utdelandet af karaktersfullmakter, öfver hvilkas verkliga värde tänkesättet nu för tiden tillräckligt uttalat sin dom, då det benämner dem tomma titlar. Jag tror ej att följderna af dessa titel-utmärkelser äro af någon nytta hvarken för Regeringen, för folket, genom den riktning till flärd, som nationalkarakteren deraf erhåller, eller för innehafvarena sjelfva, om de rätt första sitt intresse. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag är äfven af deras mening, hvilka anse Ekon.Utsk. böra upptaga den delen af motionen, som icke afser klander å Regeringens åtgärder, och hvilken ej hörer hit, utan tillhör Const.Utsk. att behandla. I afseende å förra delen anhåller jag att få yttra mina tankar. Först får jag likväl till den af Hr Hjerta lemnade underrättelsen, angtde en af mig vid 182.3 års riksdag väckt motion, afseende underd. framställning till K. M., att mera sparsamhet måtte iakttagas med tilldelandet af adelig värdighet, foga den upplysning, att det var den första motion jag kan påminna mig hafva gjort såsom riksdagsman, och att denna lärospån icke hade bättre framgång, än att R. o. Ad., utan föregången remiss, densamma afslog.
Prenumerationspris pr å r: lefvande Iduns 3 vande tiden åtnjöto den mera lofscenens kvinnliga elever en utsocken af märkt vård och uppfostran I år en sex föräldrahemaf teatern inrättad i pens i o n s a n s t a l t, b e l ä g e n 2 tr. u p p s ä n d e s d ä r e f t e r till i gamla operahuset. I denna en nära släkting, den för sina pension, som vetenskapliga studier i zoologi f r u C h r i s t i n a F u n d i n, m o r till bekante den prosten Mörkö, hvilken fullborda Ekström å åtagit sig att hennes uppfostran. d å förestods af sedermera så omtyckta sångerskan Vilhelmina din, Elma erhöll FunStröm ett tillbragte godt och angenämt hem. tion, språk och vanliga I en Ekströms hem Prosten god lärare igenom nobel E. och var en ämnen. invånarne på Meldet fogande. fördrefs glad och Elma kände dessa de ofta inbjudna. Tiden sjöng tablåer, upptåg, hon familjer. då m e d sång, musik, dans miljernas hennes med bjöd och han gärna sina gäster p å att hvarken hos allehanda de båda fayngre medlemmar lif o c h l u s t deltogo. Bland de många glada minhöra henne sjunga. Emellertid uppstod och i hvilka D e n sången gladde i hög grad fosterfader, ForsTill dagarna i ända. lycklig; o c h trallade sig Westerkrigsrådet n e n, fru B. g ö m m e r från dessa honom. sällskapsaftnar, Porträttct är utfördt efter en oljemålning of Clara Löfgren. m å här n ä m - W. nas ett. Det var på en musikalisk hos presidenten W. kapaciteterna men hade redan ändå förmärktes en som yngling höra sig; förekom den oförklarlig.
Den som en gång inlrädt i äldre kammaren förblifver der, intilldess 5 riksdagar äro förlidna. 5:o Ledamot af R. o. Ad. samt femte Ståndet må ej få väljas för stadsegendom, eller ledamot i BorgareSt. för landtegendom, ej eller må någon annan Adelsman vara valbar, än den, sorn antingen äger fastighet på landet eller är i allmän tjenst. 6:o Halfva antalet af riksdagsmännen för hvarje valclass skall tillhöra hvardera kammaren, utom för Universiteten, hvilka skiftevis sig emellan lemna ledamot till äldre kammaren. 7:o Att Justitieråd må få deltaga i riksdagsmannaval. 8:o Att Statsrådsledamot ej får tillträde till sitt Stånds särskilda öfverläggningar. 9:o Att §§ i allmänna lagen ej böra i grundlagen åberopas. 10:o alt tvister om riksdagsmannaval ej öfverlemnas till Högsta Domstolens omedelbara pröfning. i l:o Att Hera dagar medgifvas till granskning af Ståndens fullmakter, vederbörande obetaget att, oni det medhinnes, hastigare afsluta sådan förrättning. 12:o Att ordförandet på rikssalen ej bör vara bundet vid någon af Statsministrarne, och att det är Konungen, som låter utfärda ceremoniel för riksdagarnes öppnande och afslutande. 13:o Alt tillsatsen af Handels framför NäringsUtsk. borttages. 14:o Att DrätselUtsk. ej bör föreslå sättet att använda öfverskott och besparingar för andra hufvudlillar än dem, hvilkas reglering till Utsk. hörer. 15:o Hvarje Stånd skall, inom sina medlemmar, välja ledamöter lill Utsk. och deras förstärkningar. 16:0 Att i 60 § orden bevista R. St-.s rådplägningar ock beslut förändras till öfvervara kamrarnes öfverläggningar el ler beslut. 17:o Att Konungen i hvarje Utsk., som motsvarar någon gren af statsförvaltningen, förordnar ett eller flera ombud, med pligt och rättighet att medela upplysningar och deltaga i öfverläggningarne, men ej i besluten. 18:o
Kölns kyrkor lemna för öfrigt, genom sin olika ålder och mångfaldigt nyanserade arkitektur, godt tillfälle att studera det götiska byggnadssättets utveckling. Jemte hvad som finnes i det nämda museum, hade förf. tillfälle att här se en exposition af gamla målningar, hitlemnade ur privata samlingar långsåt hela Rhein. Då vid en sådan mästarnes namn utsättas efter hvarje egares uppgift, så är naturligt, att en mängd skrytsamma uppgifter måste finnas. Samlingen, som bestod af 316 nummer, innehöll dock en mängd sköna stycken, isynnerhet ur nedertyska och flamländska skolorna. Af «Altkölnische Meister» funnos flera, och vore jag kännare, skulle jag påstå, att deribland förekommo skönare saker, än de, som under detta namn visas i München och Berlin.10 Katalogen är tryckt i «Du Mont Schauberg»ska boktryckeriet, Köln 1840, och kan tjena en konstälskare att komplettera de uppgifter på konstskatter vid Rhein, hvilka finnas i de vanliga resehandböckerna. Anblicken af staden från Deutz är ej så öfverraskande, som den vanligen beskrifves. Dock förtjenar den, att man klättrar upp i Belle-vuen, på taket af hotelet «Belle Vue». Lifvet i staden skall på fruntimmerssidan vara temligen fritt. Jag såg prof på en fräckhet, hvilken för öfrigt icke mött mig i Tyskland. En halunk, som hvarje dag på gatan utbjöd sig till förare kring staden, slutade med att erbjuda sig såsom skaffare. Detta var, näst åsynen af matronornas kattunssalopper med deras kapuchonger, det enda vidriga jag i Köln erfor. Med saknad lemnade jag derföre staden. På färden till Bonn fördrefs den af den oväntade glädjen att höra svenska, och jag glömde dervid omgifningarna, som också icke äro serdeles anmärkningsvärda, emedan stränderna alltännu äro låga och flacka. Bonn har ett ganska trefligt och skönt läge.
Herr Dcn 19 Jun ii. 811 Herr l^orclenstolps, yttrade sig förut känna, at sädant i anlediung af TryckfrihetsFörordningen, ej kunde förnekas, men trodde at det more Ståndet wärdigare, at sjelf derom föranstalta — Härefter wäckte Herr bcorasnxlolpQ en annan fräga, bemstättandes trl Ridderffapets och Adelns pröfning, om icke wista af högre Ämbetsmän, fäsom underka stade redowisning och amwar,. borde sä länge de sina Ämbeten innehafwa läta sin Riksdagsmannarätt hwila. Herr Grefwen och La ndtmarffalken erindrade, at Stats-Rädcts Ledamöter bade för nägar dagar sedan til Llenum gjort tilkännagifwanden, som intyga at de sjelfwe sä ansett fåken. Undertecknad Silkvoi^tolpo, ^xel 6atiriei, gaf, säsom Ledamot i coii8titution8 - Utffottet uplysnings-wis tilkänna, at denna fräga nu, säsom hörande til Riksdags Ordningen more i Utstvttet under öfwerwägande. Herr von 8chnlt?c-nbc-im, Davi cl. Jag anfer^för min del kanske lampcligt, at wista högre Ämbetsmän icke böra fä sitta i Utskotten; men at utesluta dem ifrän Llon-i, tror jag wara at betaga sig sjelf frugten af deras högre kännedom af allmänna sakerna. Med samma skäl som desta Ämbetsmän skulle fränkännas denna rättighet borde denna excin8ion utwidgas til Ständernas Fullmägtige i Lingne» och Riksgälds-Lontoiret, hwilka äfwen äro redowisande och answarige. I England, hwars^conLtitution wäl ännu kan tjena til efterdöme i frågor 812 Den 19 Junii frägor af denna bessassenhet, betager man sig ej de högsta Ämbetsmannens närwaro och nyttan af deras kunftaper.
Med antagande af detta förslag kunna andre majors-platserna vid de indelda corpserna indragas, hvarigenom en icke obetydlig besparing för statsverket uppstår, enär alla de nämnda arvodena sammanräknade icke uppgå till hvad för en andre majors aflönande erfordras. Vid de värtvade regementena blifver det dock nödigt att bibehålla de andre majorer, sorn nu äro vid dem anställde. Då dessa regementen förstärkas lill 6 sqvadroner, kan det för fredsöfningar stundom komma i fråga att af dem bilda två bataljoner. Vid öfvergång på krigsfot åter, erhålles sålunda nödigt befäl för de tre halfbataljonerna, af hvilka den ena är afsedd att till stabstjenstgöring kunna detacheras genom de båda majorerna och en af regementets ryttmästare, hvarföre äfven här två andre ryttmästare likaväl som vid de indelda bataljonerna måste tillsättas. Sammanfattande hvad sålunda blifvit anfördt få kommitterade i underdånighet föreslå: 1. Att vid hvarje kavalleri-regemente och corps tillsättas två andre ryttmästare på bataljonen, den ene afsedd för depot-sqvadronen, den andre för den tjenst, hvartill behof vet af befäl på bataljonen han föranleda. 2. Att andre majors-beställningarna vid de indelda corpserna indragas, och att deremot vid de indelda regementena två och vid corpserna en af regementets eller corpsens ryttmästare utses och förordnas till major i regementet med åliggande att vid förfall för major, eller om eljest regementets öfning ar det fordra, på chefens derom gifna ordres förrätta majorstjenst; bestridande han dessemellan fortfarande den tjenst, för hvilken han uppbär lön på stat. 3. Att åt major i regementet tillägges ett arvode, motsvarande skillnaden i de löner (hästoch furage-medel ej inräknade) som för andre major och skvadronschef äro eller blifva bestämda.
N:o 169.) S. A. K. Rikets Ständer, sora genom deras Stats-Utskott låtit granska i832 års redogörelse och förvaltning af de under E. K. M:s och Rikets CommerceCollegium ställda fonder och medel, få härigenom i underd. anmäla, att härvid icke varit något att anmärka, hvarken rörande sjelfva förvaltningen eller i afseende på räkenskapernes författande. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 6 November 1834- N:o 186, Upplåst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 Nov. i834» Preste-Ståndet den 3 Borgare-Ståndet den 6 Bonde-Ståndet den 6 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j i anledning af sökt everlde/ig skatte manna-rätt å det under Ulricsdals Kungsgård förr lydande Kefvinge hemman med dertill hörande utjord. (Stats-Utsk. N:ris 201 & 260.) S. A. K. Genom Nådig Remiss af den i5 sisth Maji har E. K. M. till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemnat en af Stats-Rådet, f. d. Presidenten G. Poppius gjord underd. ansökning, att, emot qvittning af egande Tullgarnsiiih, lill IL St. Fröt. i834• to Sami. I Afd, 33o Expeditions-Utskoitets Förslag till und. Skrifvelse
Maj:t beviljat ett bidrag af 4000 frdr, som dock ännu icke utgått; Vid Väddö Canal, der sjelfva canalgräfningen är fulländad, erfordras ännu muddring i dess bägge inlopp från de tillstölande hafsvikarne; Till en dragvägs anläggning emellan Carlstad och lastningsplatsen Skoghall är ett bidrag beviljadt af 3ooo R:dr för hvars utgifvande tillgång likväl hittills saknats; Lika förhållande inträffar med den summa af 4»^7^ frdr Kongl. Majit beviljat såsom understöd till genomgräfva tule af en uti nedre delen af lndals-Elfven i WeslerNorrlands Län belägen Sandbank; För fortsatt upprensning af de så kallade Sikjörssarne i Piteå Elf erfordras en summa af 6000 R:dr; Till anläggning af nödiga ledai mar i Liths eller öfra delen af lndals-E/Jven äro uti förslag uppförde C,5oo Ridr; En summa af 5ooo Ridr är afsedd för upprensningen af Hedensfors same i Luleå El f; För fullbordandet af Gråda Canal i Dalarne erfordras, enligt upplättadt förslag, en kostnad af 70.000 Ridr; Uppmuddringen af Norrtelje hamn medtager en kostnad af p,i5o Riksdaler; Till Stat s-\Jcskoiutr~UtUt ande A!:o 231. Till en canalanläggning emellan Philipstad oell Christinehamn har, utom hvad de för företaget interesserade Bruksegarne komma alt tillskjuta, bidraget af allmänna medel beräknats till noo,000 R:dr; Af de Utskottet, genom JNådig remiss, lill lian dakorane handlingar, rörande Strömsholms Canal och det skick hvari den summa nu befinne?, är tillförlitligen ulredt, alt vidmagtbållandet af denna, hufvudsakligast genom enskildes bidrag tdivägabragte Canal, ,på hvilken sistlidet år öfver 5o,ooo skep.
Erot. 1S53 <Sc 1854. 4 Sami. 1 Afd. 27 Uäfl. 5 34 Shils-Ulskotlets Utlåtande, M 75. målsposter, den ena å 20 kappar indeld spanmål, anslag till Lena Sockens fattige och den andra å 11 T:r, utgörande Bibeltrycks-spanmål; Och hemställer Utskottet, att den förra posten måtte få öfverflyttas till anslaget för Fattigvården, och den sednare 11 T:r Bibeltrycks-spanmål, hvilka för längre tid tillhaka blifvit till Stats-Verket indragne, från Riks-Staten uteslutas. Skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus. •il-o. I öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit och till följd af Rikets Ständers bifall till Utskottets Utlåtande M 28, har Utskottet af den vid sednaste riksdag till gratifikationer åt extra ordinarie tjenstemän och vaktbetjente anvisade summa till vederbörande Stater öfverfört de nedannämnde under Ecklesiastik-Departementet hörande embetsverk tillagda belopp, nemligen: Departementets expedition R:dr 300: Riksarkivet » 100: Kongl. Bibliotbeket » 100: Sundbets-kollegium » 100: Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-Akademien . » 53: Karolinska Mediko-Kirurgiska institutet Och är anslaget till skrifmaterialier och expenser m. m., nu utgörande 13,296 R:dr 34 sk. härigenom nedsatt till 12,563 R:dr 18 sk., hvilket belopp för erhållande af jemn slutsumma å Hufvud-titeln, ytterligare minskats med 3 R:dr 22 sk. 4 r.st.; hvadan anslaget blifvit å närlagde tabell upptaget till 12,559 R:dr 43 sk. 8 r:st. 42:o.
Antages åter icke af Ridderskapet och Adeln denna inbjudning, förfaller följaktligen ofvanberörde af endast Ett Riks-Stånd beslutade tillägg till 4 Stats-Utskottets Memorial, N.-o i33. ifrågavarande anslags beviljande; och torde i sådant fall voteringen få komma att försiggå, jemlikt följande Proposition; Den, som vill, att såsom arfvode för Fyra adjungerade Ledamöter i Kongl. Götha Hof-Rätt uppföras i,5oo R:dr för dem hvardera, eller tillsammans 6,000 R:dr, att intill nästa Riksdag utgå, voterar, Ja; Den det ej vill, voterar, Nej. Vinner Nejj beviljas det af Kongl. Majit äskade anslag af 6,600 R:dr, att såsom löner på Stat för Fyra nya Ledamöter inom Kongl. Gölha Hol-Rätt uppföras å 3:dra Hufvud-Titeln. Fjerde Kufvud-Titeln : Enligt utlåtandena, Niris 07 och 71. 3:o Uti utlåtandet, Nio 87, aldra punkten, littera d), hade Utskottet afstyrkt bifall till Kongl. Majlis Nådiga Proposition om anslag för lnst) uctions-Compagnier vid Indeldta Infanteriet, jemte underhåll al sängar, sängklädespersedlar, husgeråd m. m. för dessa Compagnie)', tillsammans 37,5oo Ridr, äfvensom Utskottet i följd häraf ansett det serskildt af Kongl. Majit äskade anslag för En gång, för anskaffande af den nödige materielen för dessa Compagnie)’, 34,000 Ridr, icke böra af Rikets Ständer beviljas; hvilken uttalade åsigt Utskottet äfven vidhållit i utlåtandet, Nio 71. Dessa Utskottets tillstyrkanden hafva af Borgareoch Bonde-Stånden blifvit bifallne, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Presle-Slåndet beviljat det af Kongl. Majit till underhåll för Instruclions-Compagnie)’ vid Indeldta Infanteriet äskade anslag af tillsammans 37,500 Ridr årligen.
Således är 1835 års bevilln.förordn. alldeles ny, hvilket jag velat upplysa, enär Hr Cederschjöld derpå baserat sin argumentation. Vidare har Hr Cederschjöld sagt, alt då man delvis ingått till K. M. med hufvudgrunderna för Bankens rörelse och förvaltning, behöfde man ej ingå med reglementet i sin helhet. Derpå vill jag svara, att Exped.Utsk. likväl kan hafva förbigått något; och antager man, att R. St. hafva kunnat ingå med reglementet delvis, inser jag ej, hvad som hindrar att öfverlemna det i sin helhet. Hvad PresteStts sednare inbjuda, beträffar, instämmer jag i begäran om densammas livilande på bordet; men icke anser jag den vara grundlagsvidrig. Sådant beror på talmannen i hvarje Stånd att bedöma, och inbjuda, lärer ej så vara ansedd inom PresteSt. Emedlertid anhåller jag, att den må hvila på bordet, för att företagas, sedan BancoUtsk. inkommit med votertsproposm. Hr Hjärne, Harald: För hvarje gång, frågan återkommer, finner jag, som ser lugnt, att det blir allt mer och mer svårt att komma till ett grundlagsenlig! beslut. Oskickligheten, då den väcktes, och den ifver, hvarmed den drifvits, har förvandlat frågan till en partisak. Jag ämnade ej i dag yttra mig, sedan jag i sista plenum blifvit förvissad, att jag hörde till majoriteten rör:de formfrågan; men sedan PresteSt. nu framställt en ny inbjudn., trodde jag, innan den blifvit begärd på bordet, att det varit möjligt få discutera densamma i sammanhang med nu förevar, fråga. Den begärda bordläggningen kan väl icke vägras; men jag ber dock att få fästa de Hrrts uppmärksamhet, som begärt inbjudn. på bordet, derpå, huruvida det är klokt och lämpligt att söka envisa sig till än flera föredragningar af detta ämne. Jag tror, att ju färre vore desto bättre, för att ändtligen komma till slut, och hade derföre ämnat begära föredragn. af PresteStts sednare inbjudn. och velat understödja den, hvartill jag förut ej haft tillfälle.