Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och har Iliksdags-Fullmägtigen från Elfsborgs Län Anders Danielsson, som förenat sig med Motionairen och ansett högst nödigt, att en viss proescrip(ionstid för arfvingars anspråk på merberörde aterlösningsrätt varder fastställd, tillika anmärkt, att det kungörande i Postoch lini - LagUtslottels BetärtianfU N:o x^. 5 kes-Tidningarné samt Hamburger-Correspondenten , som nu , till vinnande a£ säkerhet i detta afseende , åligger innehafvare af för.’ pantad frälsejord , är förknippadt med högst betydlige kostnader, enär exempel nyligen skall visat, att kostnaden endast för kun-1 görandet i Hamburger-Correspondenten uppgått till icke mindre än 40a Riksdaler Riksgäldsedlar. Efter granskning och öfvervägande af hvad sålunda blifvit yttradt och föreslaget , får IJtjkottet nu afgifva det Utlåtande , att a) Då panträtt icke är egande-rätt, b) Då Lagstiftaren ej eger upphäfva verkan a£ enskilde personers aftal eller gifva ny Lag med tillbakaverkande kraft j c) Då således pantegares och panthafr yares ömsesidiga rättigheter inåste mätas och bedömas efter de vil-, kor , som vid panlförskrifningeu blifvit fastställde, och de Lagar som då voro gällande, å) Då följaktligen frågor öm dylika rättigheter, och således äfven den frågan, huruvida pantegar® må vara 6 LagUtskottets Betänkande N:o ag. berättigad att , emot panthafvares vilja, begagna pantförskrifvet hem, mans skog, tillhöra Domarens pröfning e) Da de i allmänna Lagen , 9 Cap. 3 §. Jorda-Falken och Kongl.
UtflpttningSunberftöbSmeblen, i NifSflaten ttppförba meb ett förflagSanflag af 46,000 N:br, fafma af kongl. \ 40 $erättelfc om hwab i Ofifet oc^> bcfö ©torjTiftm. ©torfliftedförrättningarne t ©tora Äopparbergö tän fjafma omfattat ©reärbfjö, SJiora, Serna, 9Mungö, 9iåé, äppelbo, Sima od) SBenjaué focfnar, inom hwilfa 414,657 tunntanb blifreit afmätte, 299,945 tunu Unber åren 1855 -1855 I)afwa för upprättanbet af fartor tneb bejlrifntngar öfwer 52 focfnar gratififationer utgått meb tiHfammand 8,175 Dt:br 16 ff. banfo. ®eotof)i{fi) «n« ©eban 3Betenffapö Alllmänna öanbtbrufare* mötet itnöetbåniga hemjtällan om geologiffa unberföfningarä anftällanbe öfreer £)ela rifet, bets ocf ferffitbt Upfala lönö ^uö^åltningdfältffapd unber Upfala länd dpuöf)ållntngsfällffap ett reifjt årligt bibrag för åren 1856 ocf) 1857 för bplifa unberföfningard reerffiällanbe inom Upfala län unber tillfpn od) lehning af en utmärft geolog; od) ämnar Äongl. 9Raj:t till
% N:o 62, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 48; lades till hand lingarne. N:o 63, i anledning af erhållen återremiss af Utlåtandet N:o 51; godkändes; samt N:o 64, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Utlåtandena N:ris 35 och 54: Ståndet godkände det i Memorialet framlagda förslag till voterings-proposition i frågan. S. D. Efter skedd föredragning bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 122, i anledning af erhållen återremiss utaf Betänkandet N:o 61, i fråga om inskränkning af den genom Kongl. Förordningen den 22 December 1816 beviljade frihet att å landet idka handel m. m. S. D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial Bih. till R. St. N:o 11, med förslag till ändring i 39 § Riksdagsordningen, angående val af Ordförande i Utskott, antog Ståndet samma förslag till hvilande för grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Den 25 Juli. Från Höglo fl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Konstitutions-Utskottets den 21 och 23 dennes på bordet lagde Memorial N:o 11, med förslag till ändring i 39 § Riksdagsordningen, angående val af Ordförande i Utskott, hänvisades till Konstitutions-Utskottet den såsom Ridderskapet och Adelns gemensamma tanke förklarade anmärkning, att det i detta Memorial framställda förslag är hvarken nödigt eller nyttigt. S. D.
Iduns Modet., månadsuppl. Barngarderoben kr. IS, 1 tr. Allm. telef. Prenumeration sker å alla postanstalter i riket. Redaktör och utgifvare: 9:de årg. Aunonspris: helgfri fredag. 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » Lcsnummerprls 15 öre 25 öre för hvarje påbärjadt tiotal stafv. Redaktionssekr. : J. Nordling. (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonprad. FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Emmy Me dagliga tidningarna hafva redan under förliden vecka kring * * f land och stad fört budskapet om fröken Emmy Bappes död, de flesta ägnande några ord af erkännande åt hennes ädla och gagnande lifsgärning. Många äro ock de, som med känslor af djup saknad emottagit detta dödsbud, på samma gång de med tacksamhet tänka på det myckna goda, som genom den bortgångna kommit dem till del. Emmy Carolina Bappe föddes 1835 på fädernegodset Strörnserum i Kalmar län. Föräldrarne voro löjtnanten, friherre Adolf Fredrik Rappe och Ulrika Katarina Vilhelmina Hammarskjöld. Den unga dottern uppväxte i hemmet och deltog i det husliga arbetet inom detsamma, jämte det hon genom allvarliga studier sökte utvidga sitt intellektuela vetande. Härunder vaknade hos henne alltmer längtan efter en egen, själfständig verksamhet. Hon ville lefva för andra och icke blott ett själfviskt lif i njutning och öfverflöd. Hon ville göra sin insats i det stora kulturarbete, som alltmer kännetecknat senare hälften af vårt århundrade. Ännu var hon dock oviss, hvar denna insats bäst skulle komma till användning och blickade liksom spejande och frågande ut i den stora människovärlden. Då föll i hennes händer ett upprop i » Tidskrift för hemmet », stäldt till svenska kvinnor, att ägna sig åt sjukvård i fält. Tanken härpå hade uppstått hos den varmhjärtade ledarinnan af nämnUtgifningstid: hvarje Rappe.
Maj:t anhålla, att all trafik å Statens jernbanor måtte på sönoch helgedagar varda förbjuden, äfvensom att, så vidt ske kan, inga trupper måtte å sådane dagar sammandragas. Och finner jag så mycket större skäl till detta yrkande, som ingen enskild medborgares rätt derigenom förnärmas.» Häruti instämde Prosten Modigh och Prosten Lundholm. 8 Allm. Hest. och Ekon.-Vtskotlets Betänkande N:o 38. Af Kontrakts-prosten J. R. Falck: »Jag liar icke kunnat dela hvarken det be slut, rörande sabbatslagarne, deri Utskottet stannat, ej heller den motivering detsamma derföre lagdt till grund. Detta är icke stället, att söka utreda sabbatsbudets vigt och omfång. Derom lära sannolikt de Hesta dock vara öfverens, att man ej bör hindra dem, som vilja hålla dagen helig, ej heller kasta frestelser i deras väg, som annars möjligen skolat göra det. Men båda delarne synas mig, på ett mycket eftertänkligt sätt, ske, såväl genom de å denna dag allmänt förekommande ångbåtsoch jernvägsfärder, som genom hvad understundom inträffat, att truppers samling för marcher och möten blifvit utsatt, någon gång på kristenhetens största högtider, och icke så sällan på söndagen. Väl har det stundom lyckats att i enskild väg afhjelpa de svåraste olägenheterna häraf, och det är sannolikt, att sådant framgent här och der skall kunna med framgång försökas. Men saken har utan tvifvel allt för stor betydelse, att lemnäs åt dessa enstaka bemödanden, och faran vexer i bredd med kommunikationsmedlen. Att vänta hjelpen af «en frommare tidsanda och mera utvecklade sedlighetsbegrepp», synes mig föga lefvande; liksom jag ej vågar bygga mycket hopp på en vana, af hvilken man väntar, att den skall tröttna vid antydda sabbats-missbruk på samma gång man gör allt att dervid fasthålla henne. Det är af dessa skäl jag ansett det HögloHiga Utskottet ej hafva bort, så som skett, lemna de ädle motionärernes andragande utan afseende.
Landtransporten förkortades derigenom för de varor, sorn komme norrifrån, med hela afståndet från banan till Mälaren af 3^ a 4 mil, och, i stället för forslandet på axel hela denna sträcka, kunde den billigare och skyndsammare transporten på jernväg begagnas, antingen till Westerås eller Upsala, hvarifrån sjöväg sedan vore öppen, eller ock direkte till hufvudstaden. Förhållandet blefve detsamma med alla de varor, som från Stockholm, Upsala och Westerås skulle befordras norrut. Att de omkring Sala och mot Dalelfven på kommunikationer så vanlottade bygderna skulle förbättras genom en sådan jernvägslinie, vore uppenbart. Gefle-Dala-banan skulle äfven vinna en stor tillökning i sin rörelse genom förbindelse med stambanan, då den stora trafiken från Dalarne, Gefle och norra provinserna på denna tvärbana sammandroges, för att sedan på stambanan fortskaffas mot söder, likasom de södra orternas handel och personförbindelser med de norra genom samma tvärbana skulle spridas både inåt Dalarne och mot Gefle. Efter att vidare hafva utvecklat skälen för sin åsigt, att den norra stambanan icke borde anläggas rakt på Gefle, och uppställt grundsatsen, att de norr och söder om Mälaren belägna orter måste såväl i sina förbindelser med hufvud o staden som sinsemellan hafva hvardera sitt jernvägssystern, äfvensom i öfrigt anfört, att det vore af synnerlig vigt, det en gren af norra stambanan från Sala utsträcktes mot vester öfver Strömsholms kanal i närheten af Virsbo bruk, öster om Linde till Köping-Hult-banan vid Frövi och vidare på denna bana till Orebro och Arboga, dels äfven att, i afseende på utläggningen af en jernbana från hufvudstaden mot söder, uppstode alldeles samma förhållande som på norra si - 23 dan, eller att landet äfven åt detta håll inneslötes på ena sidan af Mälaren och på den andra af Saltsjön, och att jernvägen äfven här, så nära som möjligt, borde läggas midt emellan dessa vatten i närmaste öfverensstämmelse med jernvägskommittéens förslag till rigtning af en bana åt söder eller sydvest, ända till Katrineholm i Södermanland, öfvergår Ofverste Ericson till frågan om läget för en bangård i Stockholm.
Hemmanen inom Klefva socken hade för öfrigt, i anseende till sitt inskränkta utrymme, icke någon jord att till betesmark afsätta, 4 StatsUtskottets Utlåtande, N‘o 35. och de andra närmast Mösseberg belägna hemmanen saknade all utmark. Dessa svaga hemman hade nu, för att bereda Staten en inkomst af några tunnor spanmål, blifvit betungade med en ny börda, hvilken hemmanen ej kunde bära och som förr eller senare skulle medföra deras innehafvares undergång. Då hemman, som icke förut egt någon rättighet till mulbete å Krono-parken Billingen, numera erhållit en sådan rättighet utan all afgift, vore det så mycket mera obilligt och orättvist, att de omkring Mösseberg belägna hemman, som redan tillförene blifvit skattlagda för mulbetes-rätt derå, nu skulle, utgöra en ytterligare skatt för denna förmon. Motionären har derföre föreslagit, att samtlige hemmanen omkring Mösseberg måtte sina andelar derå, utan all skatt och lösen, erhålla. Till utredande af den Rikets Ständers pröfning sålunda underställde fråga, får Utskottet, på grund af de detta ämne rörande handlingar, hvaraf Utskottet förskaffat sig del, äran meddela följande upplysningar. Sedan sättet och vilkoren för Krono-skogarnes upplåtelse till enskilda personers begagnande blifvit af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer vid 1828 års Riksdag bestämda samt, genom Kongl. Kammar-Collegii Circulär-bref af den j4 April 1824, till allmän kännedom och efterrättelse kungjorde, så hafva, i öfverensstämmelse härmed, de för serskilda behof icke undantagna delar af Krono-parken Mösseberg, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 12 Juni 1828, blifvit till åtskillige angränsande hemman, emot skattoch skattelösen, upplåtna. Derefter förrättades år 1S29 skattläggningar å dessa delar af nämnde Krono-park, hvilka skattläggningar sedermera till Kongl. Kammar-Collegii granskning och fastställelse öfverlemnades.
Deremot liar jag ansett det vara fullkomligt i sin ordning, alt Staten, sedan ackorderne inom arméen blifvit afskaffade och förbjudne, malte öfvertaga betalningen af detlon, (ackords-amorteringslänet) som till] gäldandet af en hädangången generations anspråk blifvit uptaget och som hvilar tungt på de nu tjenande. Vidkommande åter Manskapets pensionering, så bestrides densamma visserligen af Kronan medelst Krigsmanshuskassan; men kan, med hänseende till beloppen, hvarmed den utgår, snarare liknas vid en allmose-inrättning än vid en pensionsanstalt. Hvilken bedröflig framtid har icke knekten i perspektiv? Nu bestämmer likväl Senska Tjenstehjonsstadgan såsom skyldighet för husbonde, ”att draga försorg, att ett berömvärdt tjenstehjon till sin död halen skälig utkomst”. Skulle ieke häraf tyckas att, hvad den en skildte husbonden åligger mot sina tjenare, det borde äfven tillkomma Staten mot sina ? För min del anser jag svaret icke kunna blifva annat än jakande. Men huru tillgår det väl i verkligheten? Jo! när soldaten orkeslös oell utsläpad lenniar tjensten, erhåller han i vanligaste fall 8 r:dr i årlig pension; säger Alta riksdaler eller circa 1 sk. om dagen; således ej allenast mindre än som åtgår till vanlig fångkost, utan afven mindre än sorn bestås ett barackhjon. Är detta rättvisst? Är detta värdigt samhället? — I följd, dels • af en bättre aflöning under tjenstetiden, dels af ingånget kontrakt med rotehållarne, dels af fatligstadgan, är den indelte soldatens belägenhet ej fullt så ömkansvärd sorn pensionsbeloppet ger anledning förmoda; men så finnér man ofta en och samma rote belastad med underhållet för både tjenstgörande och afskedad soldat. Hvad åter den värfvade soldalen angår — kan väl ingenting bedrötligare finnas än det öde han emotser, då han, vid en framskriden ålder, afskedad från kasernen eller sjukhuset, bortbyter vapnet emot liggarslafven.
N:o 176, i fråga om boställsrum åt Departements-cheferne; bifölls. N:o 177, angående begärdt statsanslag för upprensning af Ljusne-elf emellan sjöarne Or och Warpen; bifölls. N:o 178, i anledning af väckt motion, angående anslag till rese-understödåtFabriksoch Handtverks-arbetare; bifölls. N:o 179, i anledning af väckt motion, angående inrättande af en Landtbruksskola i Norrland; bifölls. 360 Prot.-Uldrag den 5 Juli 1851. N:o 180, i anledning af väckt motion, angående Agronomers anställande dels i rikets samtlige provinser, dels ock särskildt i Norroch Westerbottens län; bifölls. N:o 188, i anledning af väckt motion om anslag till så kallade räddningshus för vanvårdade barn; bifölls. N:o 189, i anledning af återremisser å Utlåtandet, N:o 112, angående ett lån för fullbordande af Lazaretts-byggnaden i Lund; bifölls. N:o 190, angående öfverlemnandet till Riksgäldskontoret af den i Statskontoret befintliga behållning utaf inlevererade depositionsmedel; bifölls. N:o 191, i anledning af väckt fråga om den af Lagberedningen begagnade boksamlings öfverlemnande till Riksdags-arkivet; bifölls. N:o 192, i anledning af väckt motfon, om ett lån til! egaren af Hackefors nedbrunna mjölqvarn inom Landeryds socken i Östergötland; bifölls. N:o 193, i anledning af återremiss å Utlåtandet, N:o 142, angående ett lån för den nya tomtregleringen i Christianstad; Indes till handlingarnc. N:o 194, angående ytterligare understöd för Enkeoch Pupill-kassan vid Rikgäldskontoret; återremitterades', och N:o 195, i anledning af Kongl. Majtts nådiga proposition, angående ett räntefritt lån lör uppförande af en Lazarettsoch Kurhusbyggnad i Warberg; bifölls. S. D.
Härefter begaf sig Ridderskapet och Adeln ti*i Slottet Och åtföljde Konungen till Riks-sclen, hvarest Hans Maj:t, genom ett Tal, i nådt r helsade Riksens Ständer, samt lät genom HofCantzle* Den 6 Mars, 27 ren uppläsa Dess Berättelse af denna dag om hvad sig i Styrelsen tilldragit sedan sista Riksdag, af hvilken Berättelse äfvenväl ett exemplar till hvarje RiksStånd öfverlemnades Höglofh Ridderskapet och Adeln skilldes åt vid utgången från Riks salen klockan 4. Tisdagen den 7 Mars. plenum klockan 10 förmiddagen. Justerades Protocollet för den 6 Mars. Hans Ehcellmce Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke, enär Ridderskapet och Adeln på Riks-salen hade hört sig föreläsas Kongl. Maj ts Berättelse till Riksens Ständer, angående hvad sedan sista Riksdag uti Rikets Styrelse förefallit, det vore öfverflödigt att nu densamma uppläsa, tilläggande, att om Ridderskapet och Adeln det önskade , kunde den vara i RiddarhusCantzliet att tillgå Ridderskapet och Adeln biföll detta Hr LandtMarskalkens förslag. Upplästes de till granskning af Stats-, Banco och RiksgäldsVerken valde Revisorers Berat* 28 Den i Mars. telse till Riksens Ständer, af den 14 Decemb. 1813, om de under Kongl. CommerceCollegii disposition stående Manufactur-, Spinnhus* och allmänna Arbetshus-fonder samt Eskilstuna Fristadsmedel } hvilken berättelse med de öfriga respectiva Stånden skulle communiceras.
' » 13 Fredsgatan, f. d. Jaegers atelier. [27831 Päron på annat sätt. 4676 gr. päron, drygt 3 dl. kognak, 1275 gr. socker kokas i 3 timmar i tillslutet kärl. Elin. Pannkakstårta. Man tager 4 ägg, lika mycket smör, socker och mjöl som dessa väga. Smöret skires, äggen vispas väl. Gräddas på pannkakslaggar i ugn. Elin. Blad. 14 äggulor, 213 gr. socker, d:o smör, 6 skedblad grädde, 9 gr. bjorlhornssalt, mjöl efter behag. Att vi hafva flyttat vår Skrädderioch Gosskläderaffär från n:r 38 Regeringsgatan till 35 samma gata, och rekommendera vi oss med ett rikhaltigt, nytt inkommet lager af höstoch vintertyger tillika med ett stort, sorteradl lager af gosskläder, och innesluta vi oss i ärade kunders välvilliga hågkomst, tecknar Med högaktning [275i] Nilsson &amp; Dahlbeek. Elin. Små gräddkakor. söt grädde, 5 ägg, rocker och citron efter smak, mjöl sä att degen ringlar sig efter vispen; bvitorna vispas till hårdt skum och röras sakta uti. Bakas sedan i små formar. af Anna Maria Lenngren med illustrationer af CARL LARSSON. Tebröd. 12 skedblad hvetemjöl, 6 dito socker, 51 gr. osaltadt smör, 3 vispade ägg, litet citronskal arbetas ihop till en smidig deg, som utkallas tunnt och uttages med form, öfverstryGräddkakor. söt grädde, 179 gr. socker, 3 skedblad skirt smör, en tesked hjorthornsalt och 319 gr. mjöl: Bakas i runda kakor med kanel och socker på. Elin. Drycker. Nalifka. En helbutelj — hälst literbutelj — fylles med bär af hvad slag man önskar; därpå hälles den full med god kognak, hvarefter en kork isättes helt löst och buteljen ställes i solen, men omskakas ett par gånger om dagen.
Utskotten dela de sålunda yttrade åsigterne och anse de senare årens erfarenhet icke hafva gifvit anledning att rubba, hvad i detta ämne är stadgadt, hvarföre Utskottet hemställa att molionärernes framställningar i dessa delar ogillas. Beträffande Bengt Gudmundsons yrkande, att stadfästadt enskifte icke måtte lägga hinder i vägen för laga skifte, så, ehuru det kan i sig sjelf vara rigtigt, att, då ett befintligt egoföihållande är olämpligt och ofördelagtigt, rättelse och ändring deruti borde kunna erhållas, utan afseende å det jorden förut öfvergångna skiftets olika benämning, anse Utskotten sig likväl icke kunna tillstyrka häfvande af fastställde enskiftens laga kraft. Enskiftes-förfaltningens och Skiftes-stadgans ändamål är fullkomligen detsamma. Ett enskifte, som blifvit — hvilket alltid bör förutsättas —■ verkställdt i öfverensstämmelse med Författningens syffte och föreskrifter, måste således ega alldeles samma beskaffenhet, som ett laga skifte å samma jord kunde erhålla. Der det förra skett, är det senare alltså onödigt och öfverflödigt, och att blottställa jordegare för de olägenheter, samt belasta honom ånyo med de kostnader, sorn äro oskiljagtiga från ett skifte, vore hvarken rättvist eller välbetänkt. Möjligheten att, der ett verkställdt enskifte verkligen skulle vara ofördelagtigt och olämpligt, vinna rättelse deri, föreställa sig Utskotten dessutom vara tillräckligt öppen lemnnd genom egoutbyte, enligt 7 Cap. 3 §. Skiftes-stadgan, och Utskotten hemställa således, att motionärens ifrågavarande förslag mätte förfalla. 4 §. af Johan Persson från Upsala Län: att skifte af jord må kunna genom öfrige delegares vägran uppehållas, likväl ’ej längre tid än tio år, då någon delegare, som sådan delning åstundar, densamma begärt, vid Tinget Lagsamt Allm. Besv. och Ekon. Visit. Utlåtande, N.-o t. derom anmälan gjort, samt efter denna tids förlopp, han, eller annan duva» raude delegare yrkar skiftets verkställande.”
Men stridigheterna och de oriktiga åsigterna inom de särskilda corporationernn i Carlskrona synas icke hafva hort föranleda SlatsUtsk. lill det hårda yttrande emot Carlskrona stads församling, som Utsk. afgifvit; ty om intet lån beviljas, så ur det fruktansvärd!, att stadskyrkorna icke kunn^i upprätthållas. I en stad, sådan som Carlskrona, der så mångå ullundoingar infinna sig, klefve det oss en skam, om ej den kyrka, som redan finnes, skulle kunna underhållas. Om derföre SlatsUtsk. tillstyrkt, alt lånet måtte beviljas, om icke runtefritt, dock mot låg ränta och på långa betalningsterminer, så att församlingen lättare kunnat sätta sina kyrkor i stånd och möjligen afbetala sin skuld, tror jag att SlatsUtsk. hade gjort väl. I allmänhet lärer man ej behöfva befara alt, såvida någon ranta fordras, alltför många sådana corporationer som kyrkoråd skola infinna sig, ledda af beräkningen att låna af banken mot låg lunta, för att sedan emot en högre utlåna dem åt andra. Etet är ingalunda troligt, alt, om det begärda lånet beviljas Carlskrona stad, andra församlingar i Piiket äfven skulle infinna sig med begäran om lån rinder åberopande af prsejudicatet. Jag hemställer alltså, att II. o. Ad. ville medgifva återremiss, på det att SlatsUtsk. malte taga i närmare öfvervägande, om ej Carlskrona kunde, för sina kyrkors islåndsättande, få åtnjuta lån af allmänna medel, likaväl som andra stader fått tillgodonjuta sådana lån, vissel ligen icke för kyrkor som stålt färdiga, utan för dem som afbrunnit. Skilnaden mellan en kyrka, som är förstörd, och en som äfventyrar att föifalia, är dock icke särdeles stor. Gr. von Platen, Ballzar: Jag kan visserligen icke å ena sidan jäfva riktigheten af åtskilliga den siste talarens satser, men jag måste afven å andra sidan bedja att It. o. Ad. ville fästa uppmärksamheten på det raisonnement som StatsUlsk. framställt.
N:o 340, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndcns olika beslut, i fråga om löne-ersätlning till adjungerade ledamöter i Götha Ilof-Rält. N:o 341, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens sk il jagtiga beslut, i fråga om beräkningen al Stats-verkets inkomster. N:o 342, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, rörande förlängning å arrendet af Edeby hemman. N:o 343, angående verkställd omröstning, i följd af Riks-Ståndens olika beslut, rörande sökt prolongation å arrendet al Söderby hemman. och N:o 344, angående verkställd omröstning, i följd af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, rörande sökt prolongation å arrendet af Barkarby kronohemman. S. D. Ånyo föredrogos Banco-Utskottets bordlagda Memorial, Betänkanden och Utlåtanden: N:o 100, till Hö gvördige Preste-Ståndet, med aumälan af dess fattade skiljagtiga beslut, i anledning af Utskottets Utlåtanden N:ris 21 och G5. Lades till handlingarne. N:o 101, i anledning af väckt motion, att Handelsoch Närings-Discontens så kallade reserv-fond, må, meri det belopp, hvartill densamma, vid detta års slut, kan hafva uppgått, i Bankens vinst inberäknas. Bifölls. Prot. TJtdr. d. g Nov. 18 4o. 771 N:o 102, i anledning af väckt motion om öppnande af en uppoch afskrifnings-räkning uti Rikets Ständers Bank. Bifölls. N:o 105, i anledning af Höglofl. Ridderskapets och Adelns återremisser å Utskottets under N:ris 69 och 75 afgifna Utlåtanden. Lades till handlingarne. N:o 105, i anledning af förre Handlanden Thunströms ansökning om eftergift af ränta å lån från Banco-Disconten. Bifölls.