Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser således den ifrågavarande stambanan böra ledas från Stockholm vester om Sigtunafjärden till Örsundsbro med en sidobana derifrån till Upsala; vidare från Örsundsbro i vestlig rigtning till trakten af Sevalla kyrka samt derifrån genom Sala till någon lämplig punkt inom Dalarne; och då den del af banan, hvarigenom hufvudstadens jernvägsförbindelse med Upsala kommer att tillvägabringas, först torde böra till byggnad företagas, tillstyrker jag att nådig Proposition måtte till Rikets Ständer aflåtas om beviljande af det för fullbordande af jernvägen emellan Slockholm, Örsundsbro och Upsala erforderliga belopp, uppgående i jemnad summa lill 3,830,000 Riksdaler, sedan den för arbetet beräknade kostnadssumman, 3,928,801 Riksdaler, blifvit minskad med 78,668 Riksdaler 41 öre, utgörande beloppet af de kontanta bidrag till expropriation af den för jernbanan erforderliga mark, som en del hemmansegare inom Kongl. Maj.is Nåd. Prop. M 47. 57 Stockholms och Upsala län utfäst sig att lemna, tillsammans med värdet af den jord, som andre jordegare inom samma län förklarat sig villige att utan ersättning upplåta, i den för banan utstakade rigtning.» Statsråden Thyselius och Reuterskiöld förklarade sig biträda den af Statsrådet Thulstrup yttrade mening. Herr Justitie Statsministern, Friherre De Geer anförde: »Då Sverige, som vid latituden af Upsala eger sin slörsla bredd, svårligen kan för framtiden hafva nog af endast en stambana för de norr om Mälaren belägna orter; samt jag anser, att Statens stambanor böra på en gång afse en långväga trafik och derföre leda till vigtiga ändpunkter samt uppsöka de mest trafikerade inre delar af landet, sä kan jag icke instämma i något af de nu afgifna underdåniga tillstyrkanden.» »Emot föredragande
så öm och så ren. Alltjämt förbehållande oss full frihet och af» Hvar ä ' m a m m a? » En gång gå alla mina göranderätt, komma vi således hädanefter att i älsklingar bort ifrån mig, några till fjärran regel införa endast sådana frågor, som kunna land, andra kanske till egna hem, eller dit antagas vara af intresse, om icke för hela vår plikten kallar. Också jag skall en gång skilläsekrets, så åtminstone för en större del af denjas från eder för att aldrig mer återvända. samma. På grund af denna fordran bortfalla Glömmen aldrig den gamla frågan, som jag hela grupper af frågor med betydelse endast så ofta hörde i de soliga dagarae, då mitt för den enskilde. Bland dessa märkas först och högsta bemödande var att göra eder hemfrämst de, som afse erhållandet af fortsättningen met kärt. T y jag visste, att hur mörkt än på visor samt af virkprof, monogram och recept lifvet gestaltar sig, erinran af ett lyckligt på enklare maträtter, för hvilkas besvarande det barndomshem alltid står kvar som en ljusdessutom i allmänhet är behörigen sörjdt i de stråle i dunklet. Tanken ofta på mig och flesta vis-, virk-, monogramoch kokböcker. kommen ihåg, att jag i hvarje minut tänFör friskt och oförargligt skämt skola däremot ker på eder m e d kärlek. frågeafdelningens spalter fortfarande stå öppna. Ären I lyckliga, o m ära och rykte pryda Och fördelarna af det nya systemet? eder, o m kärlek blomsterströr edra lefnadsFrågeafdelningen kommer att stiga i värde. banor, o m edra djärfvaste drömmar uppDe frågande skola finna det mindre påkostande fyllas — gören alltid den gamla frågan och att invänta sin tur, då de frågor, som tagit förlåten mig deltaga i eder lycka. Ären I steget framför deras, ej som mången gång hitsorgsna, träffa eder motgångar, kännen I tills för dem och de flesta andra äro af noll och eder ensamma och öfvergifna, gören ockintet värde. Och redaktionen får för sin osparda så den gamla frågan och anförtron edra bemöda, utom tillfredsställelsen öfver dessa båda kymmer åt mitt hjärta.
Jag var ej i staden, när Statsoch Ekonomiutskottens under N:o 5a afgifne Betänkande om anslag till Undervisningsverken afgjordes, men jag hade föreställt mig, att pröfningen deraf skulle uppskjutas, så att man med full frihet kunde besluta öfver 4:de HufvudTiteln, när den till Ständerna ankom; men så har icke tillgått. Ständerna hafva redan beslutat ett anslag af60,000 R:dr till Undervisningsverken, innan Ständerna tagit den ringaste del af Statsregleringen, eller kännedom om tillgångarne. Delta tillhör dessa små intriguer, genom hvilka det lyckas för vissa interessen att blottställa Rikets Ständer för sådana misstag. Ordställningen i berörde Betänkande har bundit händerna på Rikets Ständer, ty då Ständerne bifallit dessa ord: och kommer således 4'de HufvudTiteln att ökas med BOjOoo R:dr R:cOj hafva Ständerna sjelfva satt sig utur stånd att kunna minska 4:de HufvudTiteln. Men oformligheten är redan begången och kan icke hjelpas. På det högtidligaste reserverar jag mig mot detta beslut, och mot följderna af allt det klander, som å Folkets sida måste drabba Repre 44 h. * 24 370 DenSOctobere. in. sentanterne, då de så vårdslöst behandla Statens vigtigaste ämnen. Det återstår blott för mig, att yttra mili bogsta förundran deröfver, att StatsUtskottet kunnat framkomma med ett sådant förslag, då Utskottet erkänt sig icke äga någon kännedom om Gymnasiioch SkoiStaterne, utan tillstyrkt Rikets Ständer, att af Kongl. Maj:t i underdånighet begära intill nästa Riksdag en fullständig utredning af detta ämne. Innan Utskottet således det ringaste känner förhållandet med dessa Inrättningars inkomster, föreslår Utskottet Rikets Ständer att bifalla en utgift så stor, som 60,000 R:dr B:co. Det är blott till följd af min pligt jag nödgas reservera mig mot en sådan i högsta grad oformlig åtgärd. Herr von Hartmansdorff':
Efter nu en gång redactionen af denna § ifrågakommit, anhåller jag, att ordet ”behörig” måtte förvandlas till adverbium och ej qvarstå som adjectivum; ty ehuru här (förmodligen) icke afses ett specimen stili inför Svenska Academien, likväl, och dä fråga är om upp - 552 Den 17 Maj. ställande afen författning* skulle jag önska, att den Liefve hållen inom Svenska språkets vanliga reglor. Häruti instämde Ilr von Hartmansdorff. Hr von Hohenhausen: På grund af den upplysning, som Hr von Hartmansdorff lemnat om sin communication med en ledamot af ett annat Stånd, rörande denna sak, så afstår jag ifrån mitt yrkande, att deri gamla ordalydelsen af § bör ordagrannt bibehållas. Ex. Hr Gr. o. Land tm. hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla 6 §, med den förändring, att ordet ”behörig” på första raden förändrades till ”behörigen” och ordet ”denne” på andra raden förändrades till ”den förre eller Ordföranden.” Ilopades ja och nej. Propos. å bifall till 6 § utan förändring blef härefter framställd samt äfvenledes med ja och nej besvarad. Hr von Hartmansdorff: Jag hoppas, att Ståndet icke derföre, att det kanske tröttnar vid små anmärkn:r, vill införa i ansvarighetslagen för Fullmäktige en förändring, hvilken skulle leda derhän, att det endast vore ordföranden, men ingen annan ledamot, som angående sin frånvaro behöfde rådgöra med sina ståndsledamöter; ty det vore att förändra hvad hittills gällande varit; hvilket ej kan vara meningen. Då H. Ex. nu förnyade sin nyss gjorde propos. till bifall å 6§ med förenämnde förändring, svarades med starka ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. förklarade, att härvid ja hade öfverröstat nej. §§ 7 och 8. Riföllos. § 9. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.:
Den har likasom i de fleste andra länder varit och ar öfvervägande theoretisk; och ick , heller denna sida har nått någon serdel s höjd, utom hos enskildle Seculärmän} hvilkas antal till vår heder varit talrikt, men hvilkas läror likt irrstjernor, lyst och försvun nit från nordens horizont, för att i andra länder, som bättre än vi förstått att uppfatta och behålla det ljus de spridt, verka till practisk förkofran. Samma, men vida mörkare, drag utmärka ännu många andra Europeiska folk; få äro de som hunnit betydligt längre. England, Frankrike och Preusen göra egentliga undantagen. Ivastom derföre en fördomsfri blick på det NäringsSystern som blifvit följdt i 6 H. i3 , iq4 Den 17 December e. m. dessa 3:ne Länder. I England sedan Elisabeth; i Frankrike sedan Calbert; i Preusen sedan Fredric den II. Ett klokt handhaft, icke vacklande ProliibitifSystem igenfinna vi i dessa länder, som gått framåt i välstånd; frånvaron af ett sådant, eller bristande stadga i grundsattser i alla som stå efter. Detta är oemotsägligt och måste medgifvas äfven af ProhibitifSjstemets ifrigaste motståndare. Ett Prohibitifsystem består af 2:ne liufVuddelar, hvilka måste serskildt betraktas, och serskildt behandlas. Den ena omfattar ett lands inre näringsförhållanden: Inrikes varutillverkningen och inrikes varuafsättningen; den andra omfattar utrikes handeln, så väl varuutförsel, som varu-införset. De fleste Europeiske Nationer hafva förr eller sednare antagit och hyllat det såkallade Skrå-Systemet vid inrikes varutillverkningen och det såkallade Förbudseller Prohibitif-Systemet för utrikes handeln. En för sin lärdom och sina tänkesätt aktad, bär närvarande, Svensk man har i en berömd afhandling yttrat följande: ”Det gifves föga någon numera, som icke declamerar mot skrän och gillen, önskar att de mätte upphäfvas och förundrar sig att dylika anstalter kunnat af våra fäder vidtagas, eller så länge tålas.
Deremot bade åtsk111 ige af de brandskadade hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit om ett dylikt understöds beviljande utan gemensam ansvarighet, men emot första inteckningen i de uppförda byggnaderna samt egarnes personliga betalningsansvar. Med anledning af denna underdåniga ansökning bade Kongl. Majit också bifallit, att en summa af högst 5,000 Spanska daler finge, under särskildt föreskrifna vilkor och emot återbetalning af en tiondedel årligen, disponeras af Finans-konseljen i Gustavia till räntefria lån åt dem af stadens genom ifrågavarande olycka hemsökta invånare, hvilka sig dertill anmälde och, jemte personlig ansvarsförbindelse för lånemedlens återbetalning, aflemnade sådan inteckning eller annan säkerhet, som af konseljen godkändes såsom för kronan fullt betryggande; och fick Finans-konseljen dervid sig ålagdl, att icke allenast emottaga, granska, förvara och behörigen bevaka de särskilda låntagarnes skuldförbindelser och öfriga säkerhets-handlingar, utan äfven indrifva och på bestämda tider till Kongl. Stals-kontoret insända de å lånen föreskrifna årliga afbetalningar, af hvilka den första borde ske före den 1 Novethber 1855. Jemte det Kongl. Majit nu åt Rikets Ständer öfverlemnat att anvisa erforderlig tillgång till Kongl. Stats-kontorets godtgörande ej mindre för det utan återbetalnings-skyldighet, beviljade och af Kongl. Stats-kontoret förskottsvis utgifna understödet, utgörande, med tillägg af omkostnader R:drj|ll,948: 40. 1. än äfven för det utaf låneunderstödet hittills använda belopp af 1,250 Spanska piaster, eller ... — 3,019: 16. — tillsammans Ridr 14,968: 8. 1. har Kongl. Majit föreslagit, det Rikets Ständer måtte uppdraga åt Riksgälds-kontoret, att framdeles, efter uppgörande liqvid, ersätta Kongl.
Då lagen för en skilda banker här förevar, tog jag mig friheten yttra mina tankar öfver vissa punkter deruti, men anser ej lillständigt, sedan frågan, som utgör föremål för dagens öfverläggning, nu blifvit så fullständigt utvecklad, att något vidare tillägga, utan inskränker mig att förklara, det jag instämmer iden af Gr. Cronhjelm och Frih. Palmstjerna uttalade mening. Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, yttrade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att om 2 Stånd stannat emot 2, i fråga om huruvida lag för enskilde banker och villkoren för deras rörelse skulle stiftas, så hade ovillkorligen denna fråga, enligt så väl 87 § Reg.F. som 75 § Riksd.Ordn. varit förfallen; men alt dä samtliga RiksSt:n beslutat, att en lag för dylika banker skall finnas, H. Ex. ansåge frågan om beskaffenheten af de föreskrifter, som denna lag bör innehålla, icke kunna förfalla, och i förevarande fall så mycket mindre, som genom dels 4, dels 3 Stånds beslut åtskiliige §§ redan voro antagne och utgjorde ett R. St:s beslut, som icke kunde återkallas. Om dessa §§ skulle qvarstå och deremot de öfriga §§ förföllo, så uppkomme icke en fullständig lag, och detta bevisade bäst, att, i det skick frågan nu var, lagförslaget vore af beskaffenhet att icke kunna förfalla. Hvad Gr. Cronhjelm nyss anfört, att, sedan beslut i afseende på en § af ett förslag blifvit fattadt, man nödgats förklara att efterföljande §§ förfallit, hade visserligen ej sällan inträffat, men sådant hade likväl aldrig skett i det fall, att sådane med ett förut fattadt beslut sammanhang ägande §§ varit genom 4 Stånds beslut antagne. Uppå härefter framställd propos. beslöts, alt första punkten af Utskms förslag skulle läggas till handlingarne. 2:dra punkten, innehållande inbjudning till Preste-, Borgareoch BondeSt:n, att instämma i Ii. o. Ad. s beslut i fråga om 11 §. Frih. Palmstjerna, Carl Otto:
M.ts den 30 April 1836 utfärdade Nådiga Instruktion för Kongl. Kontroll-Verket omnämnde protokoll och journal, som borde vid detta verk förås, dervid fått sig tillställd en handling, kallad »kontrollstämplings-prolokoll», som syntes skola motsvara berörde journal, hafva Revisorerne anmärkt, att följande afvikelser från författningens föreskrifter egt rum, nemligen: att den s. k. journalen icke funnes genomdragen med Öfverdirektörens sigill och ej heller paginerad, hvarigenom all visshet saknades derom, att icke defekter i journalen förefunnos; att stadgandet om vederbörandes skyldighet att med sin underskrift för hvarje dag bestyrka journalens riktighet, ofta icke blifvit följdt, och att den föreskrifna numereringen af hvarje inlemnad post, jemte inlemnarens förteckningar, hvarmed påtagligen afsåges, att dessa förteckningar, af hvilka den ena borde protokollet biläggas, skulle erhålla samma nummer, 'Sorn den i journalen antecknade posten, icke blifvit iakttagen; äfvensom att i öfrigt förekomme, dels att, ehuru instruktionen bestämde i 7 §., att »kontrollören skall å de vanliga stämpeldagarne samt eljest, så ofta som göromålen det fordra, vara vid kontroll-kontoret tillstädes' samt derjemte för de verkställda profvens riktighet ansvara», och i 15 §., att »han eiler den amanuens, som proberings-journalen för dagen fört, bör, så snart ske kan, sedan profven blifvit verkställda, uträkna och i journalen anteckna den kontroll-afgift, som för hvarje inkommen post skall erläggas» — kontrollören likväl, så vidt af den erhållna journalen kunnat inheintas, icke någon enda gång under ifrågavarande båda åi; öfvervarit proberingen och stämplingen; dels ock att, då, enligt 10 §., Ofver-direktören vore pligtig att sjelf besöka kontoret och vaka deröfver, att kontorets tjenstemän behörigen uppfyllde sina åligganden, dylika afvikelser frän gifna föreskrifter ändock kunnat ega rum; på grund af hvilket allt Revisorerne trott sig ega full anledning anmärka, alt, i följd af vederbörandes underlåtenhet alt ställa sig förfaltningarnes föreskrifter till efterrättelse, all verklig kontroll för närvarande saknades å kontrollstämpelmedels-uppbörden i Stockholm; och som uti de af vederbörande embetsoch tjenstemän vid kontrollverket afgifna förklaringar icke är vordet bestridt, att ju de af Revisorerne, i afseende å ofvanomförmälde journals förande, anmärkte underlåtenheter egt rum, utan förklaranderne endast sökt visa, att derigenom möjligheten af nödig kontroll icke förminskades,
Särskilda Utskottets Memorial, N:o 22. 7 61 § 1 och 2 momenten skulle, enligt Utskottets förslag, lyda så: ”Då bränvin uppmätes och profvas af den i bränneriet anställde ”kontrollör, skall, såsom vitne, när vara en i orten boende trovärdig och ”edsvuren person, som dertill särskildt för hvarje termin utses, i stad af ”borgerskapets äldste och på landet af sokne-nämnd.” ”Der bränvins-tillverkare å landet skulle ega eller innehafva mer än ”halfva antalet af hemmanen i soknen, utses vitnet af den sokne-nämnd ”inom närbelägen soken, åt hvilken Konungens Befallningshafvande detta ”uppdrag lemnar.” Dessa begge moment äro antagna af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet; hvaremot Preste-Ståndet vidblifvit den förändring, som detta Stånd, efter inbjudning från Ridderskapet och Adeln, vid behandlingen af Betänkandet N:o 8 antagit, att orden: ”i stad af borgerskapets äldste och på landet af sokne-nämnd,” skola utbytas mot: ”af Konungens Befall ningshafvande;” till följd hvaraf 2 momentet skulle utgå. Då kommunal-myndigheter böra antagas vara, mera än Konungens Befallningshafvande, i tillfälle att bedöma, hvilka personer i orten äro lämpliga såsom vitnen vid bränvins mätning och profning, och ett nämnde myndigheter visadt förtroende torde öka deras nit vid författningens handhafvande, anser Utskottet sig böra inbjuda Presteoch Bonde-Stånden, att förena sig med Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet om godkännande af 61 § 1 och 2 mora., sådana de från Utskottets förslag blifvit här ofvan anförda. Skulle denna inbjudning afslås af både Presteoch Bonde-Stånden, lärer omröstning uti frågan böra ske uti förstärkt Särskildt Utskott; i hvilket afseende Utskottet föreslår följande voteringsproposition:
Hvaruti instämt Anders Nilsson från Wermland. Eric Andersson från Westmanland har ansett den tillstyrkta ersättningen icke böra beräknas för längre tid tillbaka än io år, såsom utgörande den lagliga grunden för fordringsanspråk i allmänhet. Litt. A. Förteckning pd Löntagare vid Högt sali g H. K. H. Prinsessan Sophia Albertinas HofStat. Aflöning enligt bilagde Stat. ÖfverHofmustni innan Fru Grefvinnan Charl. Stenbock HofFröken Adelaide Piper Ebba C. A. Oxenstjerna I Ebba U. von Rosen ] Förste Stallmästaren och Ridd. Grefve G. Stenbock HofMarskalken, GeneralLietenanten och Conimend. nied Stora Korsset af K. S. O., I. L. Silfvet sparre, sorn Ttu uppbär 800 R:dr nemligen 160 R:dr förut å In dragningsStatep och på HofStaten HofMarskalken Frih. Carl Lagerfelt har dessutom genom serskild Contant förmån uppburit fyllnaden i 400 R:dr med 233 R:dr 16 sk. B:co. 'Kammarherren G. J. Stael von Hollstein Grefve M. Stenbock C. G. Ulfsparre Friherre E. Sparre Cavailleren O. von Anrep LifMedicus och Ridd. Doctor J. I. Ekström HandSecreteraren J. Tauvon Xammarpagen, Frih. O. N. Fleming HofMedicus G. A. Kaldo HofKamereraren, JurisDoctorn O. A. Tauvon Kammarfrun, Mademoiselle M. A. Duclos D:o d:o S. M. Menier hvarförutan Kammarfruarne hade antingen Kammarbord eller 1 R:dr hvardera i kostpenningar om dagen. Kam mart je n aren L. F. Sundberg. Munskänk, densamme 200. — - 70. — - AltFrun, Mademoiselle C. W. Forsslöf . ,. 125.
Härad och stad med 10,000 innevånare och deröfver till och med 15,000 sänder 3. o. s. v. efter samma beräkning för öfverskjutande folkmängd. c) I län, med mindre än 100,000 menniskor, må detta representantantal, efter stadgad ordning tvåfaldigas, om LänsNämnd i samråd med HäradsNämnderna, finner så godt besluta. 2 §:n. a) LänsNämndens ledamöter, valde inom länets alla HäradsNämnder och städer i den ordning och på det sätt, som härom i HäradsNämnds-stadgan föreskrifves och för städerna här nedan bestämmes, sammanträda till ordinarie sammankomst i länets resi - 166 Den 12 November. densstad alla år i Augusti och September månader, företrädesvis vid Pröfningskommitéens sammanträde efter vederbörlig kallelse och för öfrigt till extra sammanträde så ofta antingen Nämnden det beslutat eller Ordf:den finner det nödigt. b) Städernas deputerade väljas på sätt städernas innevånare derom öfverenskomma. 3 g:n. Kallelse till LänsNämnds ordinarie och extra-ordinarie sammanträde skall ske genom K. M:s Befdnde i allmänna Kungörelser, som i länets alla kyrkor upläsas å Söndag, sora inlaller omkring fyra veckor före sammankomsten. Denna Kungörelse skall innehålla förteckning på alla de ärender, hvilka för LänsNämndens behandling blifva föremål. i g:n. Ordf:de i LänsNämnd är Landsh. i länet. Vice Ordfide den sorn LänsNämndens ledamöter dertill utvälja inom sig. 5 g:n. För hvarje år, sedan underrättelse från HäradsNämnderna inkommit om de till LänsNämnd valda ledamöter, låter K. M:s Bef:h:de genom allmän Kungörelse tillkännagifva hvilka personer blifvit valda till LänsNämndens ledamöter. 6 g:n. Om en eller flera HäradsNämnder gemensamt skulle påfordra LänsNämnds extra sammanträde i något så beskaffadt ärende, som icke kunnat vid LänsNämnds ordinarie sammanträde förutses, så må detta icke förvägras.
D, Vid förnyad föredragning bifölls Stats-Utskottets, den 4 dennes , under NtQ ^93, afgifna och, den 8 derpåföljde e. m., på bordet lagda Utlåtande, angående ersätt - Prot.-Utdrag den 19 Februarii 1830. 187 ning till Majoren Friherre C. G. Koskull för förlorade lönings-förmoner. S, DVid förnyad föredragning af Expeditions-Utskottets, den 17 dennes, under Jsho 387, aflätna och, samma dag e. m, , på hordet lagda Memorial, med förfrågan, i afseende å förslag till föreskriften i och för tryckningen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll vid blifvande Riksdagar; ansåg Ridderskapet och Adeln berörde Memorial böra läggas till handlingarne, S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Stats-, Bevillnftigssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 5 dennes, under N:o 124, afgifna och, den 11 derpåföljde e, m., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens, under N;o 109, förut meddelade Betänkande , om åtgärders vidtagande till Fårskötselns och Ull productionens befrämjande i Riket» S, D. Föredrogs å nyo och gillades följande Lag-Utskottets, den 9 och 16 dennes, afgifna, samt den 11 och 17 derpåföljde efterrniddagarne, på bordet lagda Memorial: N:o 163, i anledning af Riks-Ståndens Serskilda beslut, angående Utskottets Betan - 388 Prat,-Utdrag den 19 Februarii 1830* de N:o 95 och Utlåtande N;o 155, om ändringar i Kongl. Förordningen den 24 Au» gusti 1813, emot fylleri och dryckenskap; N:o 164, i anledning af Riks-Siåndens skiljaktiga beslut, angående UtskottetsjBetänkande
HofRättens uppmärksamhet å Bergs-Tings-Rättens förfarande, angående Nyström, än att det begångna misstaget, som Bergs-Domhafvanden icke velat vidkännas, kunde varda honom förehållet; så har Hr Advocat-Fiscalen C. IL Pfeifer, uti memorial af den 3o i sistlidne Julii månad, anfört, alt som ovedersägligt och af Geschworner!! Zachrisson äfven medgifvet vore, att Bergs-Tings-Rätten i Lekebergs Bergslag, under hans Ordförande, förfarit emot bestämd Lag 4» Cap. MissgerningsBalken och Kongl. Brefvet den 20 December 1737, enär Bergs-Tings-Rätten, genom ofvanberörde dess Utslag deri'29 September i832, förordnat, det Koldrängen Jernberg borde, i brist af tiljgång tili de honom för hustjufnad, till värde af 5 R:dr 9 sk. n rist B:co, ådömde böter, undergå 24 dagars fängelse vid vatten och bröd, i stället för så beskaffadt fängelse i 12 dagar, hvartill böterne rätteligen bort förvandlas, samt BergsTings-Rältens origtiga Dom, hvarigenom den skada äfven skett, att Jernberg kommit att hållas i fängelse vid vatten och bröd 12 dagar längre, än Lagen såsom straff för hans brott stadgade, ej annat kunde än anses hafva uppkommit af uppenbar vårdslöshet å Domhafvandens sida, så mycket mindre ursäktlig, som Jernbergs förbrytelse vore en af de vanligaste, som vid brottmåls-domstolarne förekomma, och i afseende å hvilken den af Bergs-Tings-Rätten åberopade Lagparagraf, 4» Cap. 1 §. MissgerningsBalken, lemnat all den upplysning om grunden för .bötesförvandlingen, sorn . varit erforderlig, vore Advocat-Fiscalen föranlåten påstå, det Geschwornern Zachrisson för omförmälde, af Bergs-Tings-Rätten, under hans ordförande, meddelade origtiga Dom, måtte, jemlikt 1 Cap 12 §.