Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med tillämpning häraf på HandelsTractaten emellan Sverige och Ryssland kan jag, långt ifrån att tillstyrka någon inskränkning af den nu tillåtna Handeln emellan Sverige och Finland, ej annat än önska dess utvidgande, så vidt de Respective makternes politiska interresse med* gifver, och att den måtte befrias ifrån aliade pålagor och band som icke befinnas nödvändiga i anseende till det ömsesidiga behofvet af Tullinkomster och angelägenheten att förekomma deras försnillning. Det öfriga torde för den Finska handeln liksom för handeln i allmänhet reglera sig bäst af sig sjelft, då de handlande få sköta sine egne 8aker efter sitt eget omdöme, utan tvång eller ledning och utan annan uppmuntran än frihet, beskydd och rättvisa. Den 9 September e, m. 79 Bilagor till JPJeniProtocolIetför elen 9 September, eftermiddagen. Herr Ribbing] Arvid'. Då Högloft. Besvärsoch EconomiUtskot» tet med bifall till det Förslag jag vågat framställa: ”att i likhet med hvad Motionairen framställt äfven under inträffande ledighet i Consistoriel! pastorat, förening om blifvande Pastors rätt må kunna verkställas,” så synes väl genom orden: i likhet med, ingen tvifvel vara att ju Förslaget är bifallet, sådant sorn jag framställt det} mtn då vi ofta — ej längesedan inom detta rum haft exempel på olägenheten af mindre bestämda uttryck i Betänkanden, anhåller jag att Utskottet måtte, genom återremiss sättas i tillfälle, att, i stället för hänvisning till min hemställan, densamma i sitt utlåtande intaga. Herr Biskopen af Wingård har väl i gin reservation ansett 3 månaders tid otillråckelig för Föreningsförrättningen, och att den således ej kunde hinna att ske före valet. Detta är endast att befara, i den händelse Consistorium dröjer, att om Förrättningen förordna, hvilket möjeligen skulle kunna; föranledas af en 8o Den 9 Sept ernber f.'»». mindr* bestämd Redaction i den blifvsnde
Emellertid ryktes allmänheten upp ur sina hvardagsbekymmer, tittande sig skandalhungrigt omkring; ett litet fåtal funderade under pauserna mellan köksoch barnkammarbestyren: »allas vår Margit» och herr Janson ha värkligen ett och annat trotsigt drag gemensamt ... någonting som kanske förklarar hela sammanhanget. Tänk, om de fått vara i fred ... Men somliga gjorde sig lustiga öfver hushållningen i det blifvande boet, öfver antalet tjänstefolk och hemmets inredning. Härunder inföll julen. Kaptenen hade märkbart »bättrat sig» och var nu synnerligen rädd för att stöta någon i det minsta. Han uppträdde småleende och älskvärdt — var dessutom försöksvis mycket måttlig på alla områden. Han tålde under tystnad månget tämligen dåligt skämt, klädde sig ännu mera omsorgsfullt än eljes, och berättades spana efter större utrymme för kommande år: en hel våning. Herr Edvard kände sig annandag-jul ofantligt upprörd: skulle han denna gång vara i svart visitrock eller frack på balen? Efter middagen måste han därför som hastigast sticka sig in till Valentin Janson för att konferera — fick till svar ett gäkkande skratt och ett glas punsch ... minus och plus togo ut hvarandra. Det var ju dessutom politiskt att försäkra sig om kaptenen till vis-à-vis i fransäserna; därigenom kunde man i tid förhindra hvarje öfvergrepp. Klockan half sju tände vaktmästaren ljusen i rådhussalen, hälde mera olja i lampreservoarerna och gömde alla spottlådor i mellankammarn. Folkskolelokalen, i bortre ändan af byggnaden, var upplåten för tillfället; pulpeterna skötos i klunga åt sidorna, och ett stort, hvitdukadt bord stäldes tvärs öfver ett af hörnen för serveringens skull — och för herrarna. Eld brann i kakelugnen, och där värmdes vatten. Två svartklädda madamer höllo restauration, med en uppskrämd sjömansdotter till att utföra beställningarna. Redan klockan åtta var så godt som hela societeten samlad — d. v. s. nästan alla, med hvilkas religiösa åskådningar en tillställning af denna art var förenlig. Till först en förfärande högtidlighet. Fruntimmerna packade sig samman i det lilla toalettrummet, innanför tamburen.
S. D. Efter öfverläggning,' om Allmänna Besvärs, oell Ekonomi-Utskottets förnyade Utlåtande, rörande Husbehofs Bränvinsbränningen. *ch dermed gemenskap egande ämnen, har PrestStåndet, under ogillande af Utskottets den 2 1 nästledne Februarii, angående detta ärende, afgifne Betänkande, lör siri del besiutit, att 18)5 års författningar, rörande Bran vins-tillverkning och försäljning, samt öfriga dermed gemenskap egande ämnen, i hela deras må bibehallas, endast med följande af Ståndet såsom nödiga ansedda förändringar och tillägg, nemligen; 1. Att alldeles icke mera än en 90 Kannors Panna ina få pä någon Egendom begagnas, samt att de Personer, hvilka inom en mils omkrets hafva flere Egendomar, sådant oaktadt endast böra få nyttja en 90 kannors Bränvins-Panna, eller flera smärre Pannor som sammanraknade icke stiga öfver berörda Pannerymd. 2- All Husbehofs Bränvins - bränningens inställande aldrig må kunna komma i fråga, utan i det enda fall, då brist på Spanmål både hemma i Eandet, och på de Utrikes orter, hvarifrån Säd vanligen hämtas, gör att Hungersnöd befaras. 3. Att den i Hule Punkten af Utskottets första Betänkande afgifne Förklaring, af Bokrummets undantagande vid beräkning af Pannerymds - Trot. Uldr. d. 8 Mtiji 1818.' 597 äfgiftens debitering j mä till behörig efterrättelse fastställas; Hvarförutan PrestStåndet Önskarj det rättigheten att hålla Krogar icke allenast måtte i möjligaste måtto inskränkas, utah ock om möjligt vore på Pandet alldeles afskaffas, äfvensom att den noggrannaste tillsyn må hafvas till före^ kommande af Uönn-Krogar. Från Vallojl. Borgare-Ståndet, S. D, llifollos, vid ytterligare föredragning, följande från Allmänna .Besvärsoch Ekonomiutskottet inkomne samt hos Borgare-Ståndet på Bordet hvilande Betänkanden, nemligen:
Afslogs. S. D. Föredrogos å nyo Lag-Utskottets betänkanden och memorial: N:o 110, i anledning af väckt motion, rörande omarbetning af 926 Prot.-Utdrag, deri 74 Maj i8j5. Kongl. Förklaringen den 14 Maj 1805, angående Lagens rätta förstånd och tillämpning i mål, som röra klander å fast egendom, samt hvad ytterligare vid lagfarts beviljande bör iagttagas: Bifölls; N:o lil, i anledning af skedd återremiss af Utskottets betänkande N:o 54, öfver väckta motioner om dels upphäfvande af lagens stadgande, angående summa appellabilis, dels ock nedsättning af det belopp, hvartill densamma är bestämd vid Rådstufvu-Rätten i staden Fahlun: Lades 1 ill han dUngarn e; N:o 112, i anledning af återremiss utaf Utskottets betänkande N:o 94, öfver väckt motion om förändring af sättet för utmätt fastighets för säljning: Lades till handlingarne ; N:o 114, i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende på kungörelsers publicerande i kyrkorna: Bifölls; N:o 115, i anledning af väckt motion om förklaring af 9 Cap. 1 § Ärfdabalken, i fråga om sättet för boupptecknings upprättande: Bifölls; 3N:o 116, med förslag till sammanjemkning af de inomRiks-Stånden fattade skiljagtiga beslut, vid förehafvande af Utskottets utlåtande N:o 95, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets betänkande N:o 60, öfver väckt motion, angående upphäfvande af 3 och 4 §§ i Kongl. Förordringen den 10 Juni 1841, rörande bysättning: Bifölls; N:o 117, i anledning af väckt motion, angående införande af ett nytt stadgande i 18 Cap.
Det försvar, man förut trott sig kunna äga uti smärre batterier och kanonjollar, är nu föga att räkna på, ty det är fråga om så kraftiga ångbåtar, att de icke allenast släpa de stör - Den uo Mars f. in - slå skepp genom vara skärgårdar, ulan all de äfven kunna inrymma i5oo å 2000 man eller snart sagdl en division oell landsätta dem efter 1 å 3 dagars öfverfart. Det är således al högsta vigt för Slockholm att försvara den enda punkt som egentligen är rätt försvarbar men ock lättast kan anfallas. Jag vill förmoda att StatsUtsk. som vid denna frågas behandling gått ganska berömvärdt tillväga, bar insett detta. Måhända bar Utsk. tänkt sig att våra kuster böra på några punkter, t. ex. Slockholm, Carlskrona och Marstrand sa väl sättas i försvarsgilt skick, att de snart sagdt äro ointagliga, och att bland dessa punkter stå Stockholm främst. Kanske har Utsk. äfven derföre satt Stockholm i den första cathegorien, att der finnes en stor handel och betydlig enskild egendom samlad, samt att Kronan der haren af flottans stationer och ansenliga upplag samt förråder af alla slag. Dertill kommer äfven Stockholms belägenhet emellan Saltsjön och Mälaren och dess communication genom canaler med det inre af landet. Allt detta gör att denna fläck måste anses vara af största värde. StatsUtsk. har måhända dessutom insett, att under sådana förhållanden vore en dålig fästning snart sagdt sämre än ingen. StatsUtsk. har troligen äfven insett, att om en fästningsbyggnad varar länge, så är den under denna tid också nästan sämre än ingen. Derföre har StatsUtsk. troligtvis äfven funnit, att detta arbete borde bedrifvas med den största möjliga hastighet, som med våra medel kan åstadkommas. Man skulle dertill kunna erhålla ett föruyadt skäl, om man tager i betraktande, huru i Frankrike tillgår.
För ett år sedan hade prosten tagit sin brorsdotter, den sjuttonåriga Hedda, i huset, såsom hjelp åt mamsell Petronella i hushållsbestyren. Astley och Hedda hade under sommaren, då den unge magistern återkommit ifrån Lund, för första gången sett hvarandra och genast å ömse sidor blifvit förälskade. En tillfällighet hade gifvit prosten kunskap härom; här dröjde åter hans tankar, och han genomgick nu i minnet den scen, som för honom uppenbarat de ungas hemlighet. Det var några dagar före midsommar på eftermiddagen, just vid den tid, då prosten brukade taga sin middagslur, som han i halfvaket tillstånd tyckte sig få en särdeles lycklig ingifvelse med afseende på sin predikan för midsommardagen. Det är alltid då själen sväfvar på gränsen mellan sömn och vakande, som fantasien är lifligast, och gubben reste sig upp från den bastanta träsoffans svarta kalfskinnsmadrass och ämnade uppteckna sin vackra liknelse. ”Alldeles som den vältalige hedningen Cicero säger”, skref han, men längre kom han icke, ty nu voro Ciceros ord rent af borttappade af det nyckfulla minnet. Fåfängt vandrade han fram och åter på golfvet, fåfängt lade han sig åter på soffan, upprepande hundra vackra sentenser af sin klassiska favorit, men just de ord, han ville återkalla, kunde han icke mera finna. Förargad öfver sitt dåliga minne, stannade han slutligen med pekfingret på näsan framför sitt skrifbord. Utanför prostens studerkammare var en sal, der husets väfstolar voro placerade om sommaren, och dessutom ett stort skåp, der sådana gamla böcker förvarades, hvilka sällan blefvo anlitade eller icke fått rum i de egentliga bokskåpen. På andra sidan om salen fanns en liten kammare, som endast begagnades vid större hushållsbestyr, och der den vackra Hedda nu stod framför ett stort bord, sysselsatt att baka smörbakelse.
Jframkallandet af annat beslut hos de respektive Riks-stånden, hoppas jag förekom ines i den ordning,. 55 § Riksdags-ordningen utstakar såsom medel att förhindra framgången af frågor, som bokstafligen strida mot grundlagarnes lydelse.* 3:0 af herr Brodin: “Under åberopande af min, vid betänkandet N:o 4 afgifna reservation, får jag jemväl n.u, reservera mig emot Utskottets beslut, att vidblifva dess förra. utlåtande ii *>4 Bevillnings-Ulskottels Utlåtande, N:e 15. afseende på 42, 88, 89, 92, 119 och 137 §§, äfvensom jag anser nedsättningen af det i 73 §, såsom grund vid jernbruks värdering, nu föreskrifna minimum af |:del utaf tillverkningen, hafva bordt föreslås till ^.del i stället för X2:del, samt att, i hvilketdera fallet som helst, nedsättning i samma proportion bordt ega rum i det uti 74 § stadgade minimum för uppskattningen af det till manufaktur förädlade stångeller ämnesjernet.“ Herr Bjuhr har instämt i denna reservation. STOCKHOLM, f. d. Schultze’-» Boktryckeri, 1851. BeviltningsUIs k o llcts Memorial, N:o 16. 1 N:o 1C. Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Juli 1851, kl. 12 midd. Memorial, i anledning af Riks-ståndens olika beslut, angående dels frågan om de s. k. transatlantiska lull-lindringarnes upphörande och i sammanhang dermed förundrade tullsatser å vissa artiklar, dels ock åtskilliga andra tullbestämmelser.
Hvad sedermera angår Herr Cederschiölds under Uitteris A., B., C. och D. här ofvan upptagne framställningar, nemligen dels om förändrade föreskrifter i afseende på student-examen, dels om afskaffande af s. k. preliminär-examina vid Universiteten, dels att vid prestexamen de, som ej önskade erhålla högre betyg, skulle befrias från examen uti Latin och Hebreiska, och dels alt, i stället för nuvarande magistergrad, särskild sådan för hvarje vetenskap borde inrättas, så enär dessa framställningar äro grundade på och stå i nära sammanhang med motionärens förslag att, med inskränkning af de klassiska språkens studium, mera utrymme måtte lemnäs åt de s. k. realstudierna, och alt Läroverks-stadgan i sådan syftning måtte omarbetas, kan Utskottet, som funnit sig föranlåtet afstyrka nämnde yrkande, ej eller understödja nu ifrågavarande framställningar, helst härvid för öfrigt förekommer, dels att, enligt 42 § uti Läroverks-stadgan, särskild stadga för afgångs-examen från elenienlar-läroverk kommer att utfärdas, och att frågan om behöfligheten af förändrade föreskrifter i afseende på studentoch preliminär-examina dervid otvifvelaktig! kommer under pröfning, dels ock ali dä hufvudsyflemålet med den af motionären yrkade förändring af magistergraden varit att motverka studiernas splittring på allt för inånga ämnen för befordrande af mera grundlighet i färre vetenskaper, detta syftemål i väsentlig mån befrämjas genom hvad redan är stadgadt genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 22 April 1853, hvarest, i fråga om antalet af belygs-enheter, som vid afläggande af Philosophiae Kandidatexamen bör lörvärfvas, afseende företrädesvis fästes derå, alt goda vitsord erhålles i färre närbeslägtade vetenskaper. På grund af hvad sålunda anförts, hemställer Utskottet, att någon åtgärd i anledning af Herr Cederschiölds under Lilieris A, B, C och D upptagne yrkanden ej må vidtagas.
Statsrådet underställda och finnas intagna i det vid Statsråds-prol. häftade af Konungen gillade förslaget; så nödgas jag, jemlikt g §:n Reg.F:n, taga anmärkntn jemväl åt mig. Dock är jag äfven här i ovisshet, om hon åsyftar de obestämda stadgandena, eller den möjliga oredan, som med måttlig omtanka kunnat undvikas. Det kan ock vara likgilltigt, ty då inga exempel äro uppgifna, har jag icke heller något att vederlägga. Här skall jag arne gånger hafva uraktlåtit Rikets sannskyldiga nytta, genom tillstyrkan af arne expedit.secreterares förordnande att förvalta statssecret.-embeten. Det som blef ledigt den 21 Sept. 18 >8, var efter Hr Skogman, hvars afskedsansökning redan länge hade legat inne. Att hon den dagen skulle bifallas, var mig, före inträdet i Statsråds rummet, icke bekant. Äfven om så varit, skulle jag hafva befunnit mig i bryderi att uppgifva, särdeles för ögonblic ket, någon efterträdare, som ineehade alla de för embetet erforderliga egenskaper. Att jag under sådana förhållanden tillstyrkte, alt Hr Munthe skulle förordnas, icke tills vidare, utan under ledigheten, såsom det uttryckligen står alt läsa i prot., måtte ej hafva varit så orätt, emedan erfarenheten sedan visat, att han bibehållit föredragnrn af finaiiceärenden längre än någon kunnat sig föreställa. Under ledigheten efter Slatssecretm Danckwardt, var del som jag, d. igOct. 1818, jemväl tillstyrkte förordnandet af Hr Ulfsparre, hvilken redan länge förvaltat embete! under den afgångnes sjuklighet, och genom sin ställning var den närmaste att öfvertaga det. Sedan deltog jag icke i mera un ett Statsråds öfverläggningar, nemi. den 26 Den i Juli f. m. 3i Oclobel'. Att jag, den afgående ledamoten, icke begagnade denna sista stund till ett försök att få rådgifvare-platserna återbesatta efter min önskan , lårer icke behöfva ursägtas.
Län hållet Protocoll vid sammanträde af åtskilliga or - Slals-Ulskoltets Utlåtande, N.-o 435, Litt, C, 23 lens invånare, för att höras öfver ifrågavarande canal-anläggning, inhemta!, att klagan blifvit förd deröfver, att, genomredan anlagde da mm-byggnader, en del af kringliggande trakt blifvit försatt under vatten, har Utskottet härjemte velat hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t läcktes anbefalla en undersökning, huruvida en sådan klagan kan finnas vara grundad, äfvensom förordna, att, för det fall förlust eller kostnad skulle genom canal-anläggningen komma alt tillskyndas enskilde, det bolag, som kommer att öfvertaga arbetets utförande, må tillförbindas att derföre utgifva nöjagtig ersättning. 1-7:0 Af ledamöter inom Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden är vordet yrkadt, alt Utskottet mätte ånyo taga frågan om anläggandet af en canal emellan Philipstad och Sjöändans lastageplats under pröfning, eme dan ofördelagliga conjuncturer för jerntillverkningen ej böra vara hinder för ett förelag, som afser alt upphjelpa denna handtering och det vore troligt, att om Rikets Ständer gå de för arbetets utförande utsedde Committerades önskningar lill mötes, desse skola uppbjuda alla krafter för att bringa förelaget till verkställighet.
Utskotten, rom ej betvifla, att ju icke en nyttig täflan samt ett lördelagligt resultat härigenom skall uppkomma, lie dst Associationer finnas, med hvilkas nu egande föremål, vården af Dykerioch Brrgliingr-Inrätlningen, efter' Utskottens lanke, böra slå uti ett nära och diteetsammanhang tro s:g, genom 1111 föi esborne åtgärder, ej mindre hafva lemnit tillhör Jigf afseende å de enskildt önskningar ()m jemnkuitig och ändring å de för Dvkeri-Veri el un gällande sladgauden, än äfven behörigen vårdat Statens lätt och 4G.i Ståts-Utskottets Betä 11 ka11 den, J) ii st i, (ia Utskotten afstyrkl (Jenna Jurylt|iinsjs öfvertag.inde för Kong!. Majlis och Kronans räkning, Stockholm den 10 OeloLer 182.3, Utdrag af Protocollet, hållet hos Rikets Haglöf!. Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott vid sammanträdet å Stora Riddarhus-Salen den 10 0- ctober 1823. S. D. Vi l nu verkställd justering af det, i enlighet med Sammansatte Utskottens den sidra dennes falla le heslut, uppsatte Betänkande, rörande Dykeri-Verket, yttrade Herr F r i h e r r e C e d e r s liom J a c o b; *’D.» afsigten med Dykeri-Inrallningen nödvändigt mäste vara, ali bereda hjelp ät Sjönödlidande, och i möjligaste män räddning af Skepp och Laster, samt alt fråu
Vid 4 §:n äro anmärkn:r gjorda, hvarvid jag icke har något att tillägga; men i 5:te §:n föreslås: "att rättighet alt inställa sig vid sockenstämma och der yttra sina tankar tillkommer i allmänhet hvar och en, som derstädes rösträtt äger.” Efter min förmening, så kan del vara likgiltigt, hvem som är tillstädes på sockenstämman, då han tiger och ej vållar trängsel. Således torde det blott böra heta: y 11 — rande-rätt på sockenstämma tillkommer &c. Ordet i allmänhet torde böra utgå, ty yttranderätt utan rösträtt, eller ett rådgifvarekall på sockenstämmor synes ej vara eller böra blifva åsyftad. Uti 6 §:n förekommer frågan: hvem sorn skall vara berättigad att rösta, hvarvid föreslås skilnad i rösträttighet för fastighetsägare, och ägare af lös egendom. Jag har ingenting emot, att en hvar, som är sin egen, må kunna i det lilla samfundets angelägenheter med sin röst deltaga, och jag är af den mening, att han må deltaga deruti i mån af de bidrag lian gifver till Staten. I dessa bidrag böra, för fullständigare beräkning, äfven ingå bidragen till presterskapet och krigsfolket. Det sker alltid för allmänna ändamål, då det är likgiltigt om skatten gifves till fogden och Stats-cont. först samt derefter kommer till löntagaren, eller om lönen af skattegifvarne lemnäs omedelbart till löntagaren. I afseende på rösträtlighetens beräkning, är jag ense med dem som yrka att fastighetsägares röster må beräknas dubbelt emot de öfriges; ty den, hvilken såsom fastighetsägare bor i en församling, är mycket mera intresserad i hennes angelägenheter, än den som blott har lös egendom. Den sednare, som bor der och röstar i September månad, flyttar i Oclober, och är sedan likgiltig för hvad som drabbar församlingen. Sådant är icke förhållandet med dem, sorn äga fastighet; ty om på socknen läggas betydliga afgifter, så förringas fastigheternas värden: och den sorn vill sälja dem, får vidkännas förlusten lika väl, soln den qvarblifvande. JNTästa fråga blifver huru rösträttigheten skall beräknas.
BondeStåndet, till Utskottets handläggning, öfverlemnat ett Memorial af RiksdagsFnllmägtigen från Vesterås Lån, Lars Pehrsson, som fäster uppmärksamheten på den skadliga rättighet, sorn skall vara BergmästareÄmbetet lemnad, att utfärda Ekonomiska Lagar och Stad» ganden, hvilka i flere afseenden lägga band på Bergs-allmogen, och dels hindrar densamma, att med nit drifva sin handtering, dels ålägger den nya, kostsamma och oförsökta uppfinningar, och detta allt vid höga vitén för öfverträdaren; I anledning hvaraf yrkas, att, till förekommande a£ ett sådant missbruk, BergmästareÄmbetet hädanefter helt och hållet måtte betagas den oinskränkta rättighet, det hittills skall egt, att efter godtfinnande uppgöra dylika, för BergsAlImogen betungande, Författningar, desto heldre, som de äldre allmänt antagne BergsFörfattningarne äro både tillräck lige och för Bergslagen passande, och deruti en ändring, så vida den kuade anses nödig, stuf* Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. 109 le af Bergscollegium, efter Bergslagens hörande, lämpligare l<unna verkställas, än genom Bergmästares lagstiftningsmagt. Utskottet har vid denna frågas behandling funnit, att, då Bergmästares rätt, att meddela reglementariska förekrifter rörande Grufvebrytningen och sådana mål, som Bergshushållningen tillhöra, ingalunda kunna utsträckas utöfver hvad Författning garne i dylika fall föreskrifva, lärer en sådan rätt till ekonomiska lagars utfärdande, som i Memorialet åsyftas eller öfverklagas, icke heller kunna annorlunda betraktas, der de ega rum, än såsom missbruk, hvilka, när de beifras, njuta all den rättelse, saken fordrar, hvadan Utskottet anser någon åtgärd vid detta ärende, i sitt nu varande skick, icke erfordras, emedan hvar och en, som genom någon Bergmästares Ämbets-utöfning anser sig förnärmad, ej saknar tillfälle, att, i det felaktiga deraf, erhålla nödig rättelse; hvilket dock Riksens Högloft.
Alngods: ovalkade . 1 skålp. 36 valkade, två- och flerskaftade 1 skålp. 9 — Shawlar, Shawletter och andra Dukar, äfvensom genom fasonering till Förkläden utmärkta tyger 1 skålp. 1 16 Linneoch Hamp-: Blaggarn, Buldan och Kanfas 1 skålp. 8 Segelduk och Tältduk 1 skålp. 4 Bolstervar .. 1 skålp. 16 Kammarduk, Batist och Flor .. 1 skålp. 3 Lärft, hvaraf en qvadrataln väger till och med 3 lod 1 skålp. 3 i andra slag, samt Damast och Linön 1 skålp. 1 24 48 Qvantitet tor tullberäkningen. Införselstull. Banko. Väfnader: R:dr sk. rst. Linneoch Hamp-: Mattväfnad af hampa eller af hampa i förening med annat i Taxan ej specificeradt ämne 12 andra slag (Drällsväfnader jemväl derunder inbegripna) 1 skalp. 30 Dukar 1 Håroch Tagel 1 skålp. 20 Vaxade och Lackerade: Mattor 1 skålp. 6 andra slag ... 1 skålp. 10 Vattentäta eller dubbla Väfnader, sammansatta genom upplösning af cautschuk 1 skålp. 1 Ympvax 1 skålp. 7 Zink) Tutaneg o och Spiauter: oarbetad och i plåtar 1 skålp. arbetad: omålad och olackerad 1 skålp. 2 målad och lackerad O Angmachiner ... 100 Rdrv. 10 Ångpannor 100 Rdrv. 15 jgg 1 skålp. 2 Attika, alla slag ... 1 kanna 6 Varor, som icke kunna hänföras under någon af de i Införselstariffen upptagna bestämmelser: råämnen V ri a mer eller mindre arbetade .. 100 Rdrv. 33 16 — Värjor och Värjklingor; se Stålarbeten. ] Zaffer; se Färger. Zittror; se Instrumenter, Musikaliska. Zitverot, hänförcs under Apothcksvaror. Aderoch Kopp-jern; se Instrumenter, Fältskärs-.