Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har till och med i England, för att likasom förgylla en dålig sak, hittat på en egen benämning och kallat dessa bevisliga justitsmord, der den afrättades oskuld blifvit ådagalagd, »legal accidents» eller olyckshändelser genom lagen. 464 Den 17 Mars e. m. Men ännu några ord, innan jag slutar, om den demoraliserande verkan af dessa offentliga afrättningar, hvilka manjöreställer sig vara nödvändiga för att afskräcka från brott. Åskådandet af dessa blodiga sorgespel, dit eri tanklös, rå massa vanligen rusar allena för att frossa af lidandet, tillfredsställa hämdkänslan eller nyfikenheten, eggar blott till blodtörst och förvildar i stället att förmildra sinnet. Då staten i sina lagar förkunnar menniskolifvets oantastlighet och att den skall straffa öfverträdelsen häraf, så vederlägger staten sjelf principen för menniskolifvets oantastlighet och helgd hvarje gång bödeln anbefalles att fullborda sin sorgliga embetsförrättning. Dessa offentliga afrättningar, i stället för att afskräcka, vända helt och hållet den tilistädeskomna hopens tankar på brottslingens person. Man glömmer brottet för personen. Går delinqventen lugn, med stadiga stag till stupstocken, helsås han af mängdens jubel såsom en hjelte och man skänker honom sin aktning; går han ångerfull och gråtande sitt öde till mötes, betraktas han såsom en martyr för samhällsrättvisan, och mängden visar honom sitt medlidande, sina sympatier. I hvilketdera fallet som helst fästes vid hans person ett skadligt interesse och hågkomsten af hans brott träder alldeles i bakgrunden. Deremot, om en brottsling dömes till straffarbete på lifstid, känner icke någon medlidande med honom. Han anses skola lida sina gerningars lön, och något specielt intresse kommer ej att fästas vid personen. Då vi läsa 1734 års lagbok och se de der för en mängd förbrytelser upptagna qvalificerade och enkla dödsstraff, kunna vi ej tilfbakahålla vår förvåning att för 132 år tillbaka lagen kunnat skrifvas så och att de flesta af dessa straffbestämmelser ända till våra dagar qvarstått i lagen.
Bcsvo. Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 21. 5 om alltså rätt till pröfning är vederbörande förbehållen, får Utskottet vördsamt hemställa, att Preste-Ståndet, som godkänt ifrågavarande §, och Bonde-Ståndet, som afslagit densamma, måtte, med frångående af livar sitt redan fattade beslut, antaga följande i omförmälda afseende förändrade lydelse af § II mom. 2: »De i § 2 omförmälde beväringsskyldige ege ock rätt att, hvar i sitt ställe, lega annan karl, med vilkor att den legde fullgjort sin egen beväringspligt, är duglig sjöman eller maskinist samt välfrejdad och icke öfver 45 år gammal.» § 16, som af Preste-Ståndet ensamt blifvit, oförändrad antagen, har af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet blifvit godkänd med den förändring, alt det deri förekommande ordet »Magistratsperson» bör utbytas mot ordet »Kronouppbördsman».
Herr Lector TVallnian har, på grunder, som uti Herr Lectorns motion finnas upptagne, emot Betänkandet sig reserverat. S Las,- samt All/n. Besv.- och Efson.-Vtskotlens Betänkande, N.o /g. Ank. till Exp. Utsk. den 6 Dec. kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner om dels ändring i och dels förklaring öfver stadgandet i <26 Cap. 2 J* By g ninga-Balken, angående byggnadsskyldigheten å prestgårdar på landet. Uti detta ämne hafva till Hederv. Bonde-Ståndet blifvit ingifne ne dannämnde memorial : .
Utskottet, som fullkomligen delar samma öfvertygelse, sorn sistnämnde Herrar Ledamöter af det Högv. Preste-Ståndet, finner dem hafva med den rättvisa i åsigter, och kännedom af ämnet, bemött de mot Utskottets Förslag gjorde inkast, att alia tillägg synas öfverflödige. ' 7 §• Så val Riksdags-Fullmägtigen Johan Longberg som Johan Michaelsson, den förre understödd af flere bland det Hederv. BondeStåndets Ledamöter, hafva yrkat, att något undantag för Godsegare från skyldigheten att Char - Betnnkanden. 65 Chartera Contraeter med underlydande Landtbonden, ' ej bör, på sätt i Moni. föranleder, ega tum v så vida detta redan i äldre Författningen influtne stadgande för a nle dt den orättvisa, att slå Bönder och Ståndspersoner åt andre upplåtit någre af dera egande Hemman, hafvä de varit nödsakade att Chartera de derom upprättade Contracterne, under det att större Possessionatenundandragit sig sådant, hvilket icke synes stå tillsammans med en billig beskattning, men lätt kunna förelomraas genom uteslutande af orden: ”uuder”hafvande Åboer.” Härtill tror Utskottet sig likväl kunna tillstyrka bifall, så vida en dylik förändring, snarare skulle skada den fattigare, delen af All mogen, emedan vid öfy ertågande af de under de större Egendomarnc lydande Hemman, ' Jordegarenhögst sällan sjelf går i författning om Contracternes uppvisande och Chartering, ulan sådant vanligen besÖrj,es af Brukaren, sorn dervid merendels får vidkännas hela kostnaden. Under förmodan att, om ej de af Utskottet för stämpla dt Papper befriade Skuldsedlar under a5 Bni., underkastas Chartering, skola 'de stö ysta missbruk befordras till försnillande af denna afgift, och t. ex. vid först räekningars meddelande af större summor, flere Skuldsedlar tillhopa , utgörande samma belopp, men hvar för sig ej uppgående lill 5 Sami. 2 B.
S. D. Till handlingarne lades Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 36, i anledning af Borgare-Ståndets ålerremiss utaf Expeditions-Utskottets Skrifvelseförslag, N:o 224. S. D. Föredrogos å nyo Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 35, angående stämplade pappers-afgiften, samt bemäldta Utskotts Utlåtande N:o 40» i anledning af gjorda anmärkningar vid nyssnämnde Betänkande. Ståndet godkände Betänkandet N:o 35, medförändringar ocb tillägg, enligt Utlåtandet N;o 40, endast med undantag af det senare Utlåtandets åttonde punkt, hvaruti tillstyrkes, att uti Chartae-Sigillatse-Förordningens 6 §. må, näst efter rubriken: ”Besigtningar, Economiska,” etc., införas: ”Beskrifningar öfver Geometriska chartor”, ocb hvilken punkt blef af Ståndet afslagen. S. I). Föredrogos ånyo och biföllos följande Banco-Ulskottets Utlåtanden och Memorial: N:o 148» öfver en af Herr Biskop Agardh väckt motion, angående användande af en fjerdedel utaf Bankens framdeles blifvande räntevinst till allmänna arbetem N:o 149, med underrättelse om Riks-Ståndens fattade beslut, i anledning af ULskottets Betänkande N:o 97 och Utlåtande N:o 130. N:o 150» i anledning af väckt fråga om förstärkning af fonden för belåning af fast egendom i Rikets Ständers Bank. N:o 151» i anledning af väckt fråga om uppliäfvande af föreskriften i 228 §. af nu gällande Banco-reglemente, angående förkortande, i vissa fall, af lånetiden vid omsättning af från Banco-Disconten erhållet lån; och N:o 152» med hemställan om afskrifning af obetald arrende-afgift för den till Malmö Låne Contoir» hus hörande gårdsjord. Från Heder v. Bonde-Ståndet.
Blefve utslaget dervid förmånligt, då och icke förr, borde i Utskottets tanka, inrättningen utvidgas. Dertill fordrades icke att afväg ta nästkommande Riksdag, utan sådant kunde ske, sedan ett års erfarenhet vore vunnen, 1 händelse R. H. St:r nu till K. Mit inginge med underd. anhållan, att, sedan vederbörande anmält, att det första årets försök lyckats utan bety del ig förlust för det allmänna, K. M:t då täcktes låta utvidga inrättningen, så att denne post icke allenast afginge en gång i hvarje 136 Stats - Utskottets månad fram och tilbaka hela året igenom, ritari oek Utsträcktes så ut Norra Orterne öfver Upsala till Gefle som andre Pukets Provinser, deni K. M:t i Nåder funne kunna vara i behof af en PaketPost. På detta sätt fördröjdes en Inrättning, sorn länge varit väntad, endast ett år, att sättas i större scala, örn den funnes bära sig, men betydligare förluster undvekos i motsall fall. Skulle likväl någon ändring eller utvidgning i hvad föreslagit blifvit nu genast böla ega rum, tror Utskottet densamma lämpeligen böra inskränkas derhän, att den åt Södra Orterne gående PostPaketVagnen, i stället för att ifrån Christianstad, gå directe till Ystadj afginge från förstnämnde Stad öfver Helsingborg, Landskrona > Lund, samt Malmö åt Ystad > derifrån den återvände öfver Christianstad; en ändring, som, jemte det att den medförde en ganska obetydlig ökad kostnad, då omvägen uppgående till ett ringa miltal, satte flere Städer i beröring med PaketPosten än det första Förslaget innehåller. De till BrefPosten indeldte Hemman, hvaraf en del redan äro genom sträng postföring nog hardt betungade, synas icke kunna åläggas, alt fortskaffa PaketPosten och enär Hålloch ReservHästar icke heller dertill torde böra användas, lärer befordrande af denna Post icke kunna på annat sätt verkställas, än efter träffande öfverenskommelse!' med enskilde personer.
Visserligen öfverklagas icke utan skäl den obetänksamhet, hvarmed tjenstehjon flerestädes i provinsen söka ett vanskeligt oberoende genom att gifta sig och sätta hushåll i så kallade backstugor, utan annat kapital för sitt uppehälle än den råa, olärda arbetskraften, och många af dessa hushåll få i fattigdom pligta för det ringa förutseendet; men om äfven sådana bosättningar, beräknade på ofta osäkra förtjenster, bidragit understundom till folkökningen, är det dock uppenbart att den oafbrutna tillväxt, som folkmängden under en lång följd af år vunnit, icke kunnat äga rum utan hufvudnäringarnes framgång, helst under samma tid det fordom så allmänna barkbrödet småningom försvunnit från allmogens hushåll och blifvit ersatt af bättre födoämne. I bildning och sedlighet hos folket förete sig många skiljagtigheter icke blott härader och socknar emellan utan oek inom inskränktare kretsar; och i afseende härå återstår mycket att önska. I allmänhet är likväl folket fogligt samt laglydigt och öfverallt träffas män med det sunda förstånd, den gudsfruktan och redlighet som städse utmärkt Svenska allmogen. Om ung - 8 domens uppfostran och bildning synes man, äfven hos den minst bemedlade allt mer och mer vårda si;?.• O w ermlands allmoge är arbetsam och i lefnadssättet tarflig, egenskaper, hvilka för densamma äro oumbärliga, då den afen mindre bördig jordskalf hämta sin näring. Slöjdfärdighet linnés ock hos arbetarne flerestädes. Den menliga verkan, som 1836 och 1837 årens svaga skördar hade på allmogens välstånd, har väl ander de sednare åren blifvit efterhand utplånad, och en tilltagande välmåga kan bland densamma bemärkas; men förtigas bör dock ieke att många af allmogen äro skuldsatte genom de förskott eller förlag, sorn de af vana upptaga och ej sällan obetänksamt anlita för kolning och körslor till bruken, samt att audre åter ofta till bränvin använda och sålunda hastigt förspilla en stor del af den förtjenst, som de genom träget och långvarigt arbete hämtat.
Brefvet den 27 Augusti 183 r , lill berörde ändamål anvisade ränte-inkomsler; hvarförutan Coilegium, i fråga om den vidsträcktare granskningsrälten, åberopat Högstberörde Nådiga Bref, hvarigenom Fondens ullånte behållning blifvit för - iStats-Utskottets Utlåtande j N.o 78. klarad för en Gamla Passevolance-Fondens under Kongl. Maj:ts egen Nådiga disposition stående tillhörighet. Enahanda anmärkningar af i83q års Revisorer hafva förn 11 led t lika lydande förklaring af Kongl. Krigs-Collegium, och förhållandet i dessa delar synes nu mera oföränderligt, med bibehållande af det outredde skick, hvaruti de serskilde Mötes-Passevolance-Fonderne sig befinna. Utskottet, sorn äfven tagit kännedom af i838 års Hufvudbok öfver Nya Mötes-Passevolance-Fonden, har funnit denna Fonds tillstånd vid samma års slut, sorn följer: Debet. C re d i t. Hus och byggnader „ 88,684: 20. 8. Summa R:dr i38,ooo: 34- 1 ■ Till Kongl. Maj:ls fria disposition funnos vid samma lid: Förenämnde tillgång på nya Passevolance-Fouden . Summa R:dr 86,020: 44- £)• Efter att sålunda hafva framställt, det hnfvudsakliga af de invecklade förhållandena emellan de 3:ne mötes-passevolans-fonderne och med hänvisande för öfrigt till de många serskilda anmärkningar, som i detta afseende blifvit af Revisorerne framställde, har Utskottet trott sig böra föreslå de utvägar, som erbjuda sig till undanrödjande för framtiden af alla anledningar till misstydningar och klander af de laneoch förvallningsoperationer, som med dessa Cassör egt rum.
Dar finnes en miingd reliker, hvaribland jag niasle iiämna uigra, t. ex. Kristi skarp, jungfrii Naria skärp, en af spikarna, några taggar af törnekronan och m. s. J a a förstår ej att de vilja inbilla folket allt detta; sjalfva tro de ej mycket därpå, ty jag hörde en katolik berätta följande anekdot. IlIan hade utspridt ryktet, att ett lrelpons (jag tror $: t Angelikas) tand skulle bota ' lla sorters tandplågor, om man blott fick viili.öra den. Tanden fanns blott i en kyrka, hvarför en massa folk strömmade dit. För att hindra denna rörelse anskaffades Sngelikas tänder i alla k p - kor. &gt;Ian omtalade då för påfien detta rnissbrnk, lirarpi han befallde att alla 8: t Angelikas tänder skulle föras till Rom, och det befanns, att de voro en hel korg f~ill, iirigefiir 2,000 tänder; SA narrar man det fattiga folket! Vi hafra iifren varit vid synålsfabriken, där ja.g köpte 1,000 synålar för 3 Rmt B. De flesta fabriker ligga ' 14 mil från Aix i en liten stad, där finnes en ' rarin kalla dar man kokar ägg och strax bredvid flyter en å med kallt vatten. Trakten omkring Aix är oändli&amp; vacker. Fransoserna liafva gjort mycket för promenaderna och förskönat dem, men preussarna liafva ej fortsatt därmed. Evad handeln beträffar hafva de förlorat darpå, ty nu måste de betala bög tull p&amp; alla fransyska varor, sb jag tror ej de tyckt om förändriken. Har finnes mycket vackra saker, men de äro dyra. Jag har ändå m&amp;st köpa en kapott; den gr ganska simpel, af gros de Naples, mycket racker färg, ungefiir olivgrönt.
Med anledning af den betydliga förlustsiffra som Degny för 1891 uppvisar vill redaktionskomitkn framhfilla, att denna balans ej iir beroende af n3gon större minskning i prenumeranternas antal, utan förnämligast beror därp8, att inkomsterna för annonser ställt sig sa mycket liigre, P&amp; samma g8np som omkostnaderna p&amp; alla hall i någon mån förstorats, siirskildt ha högre författarearvoden under detta Ar utgatt. Öfversikt af Dagnys innehall. ' Riksdagen och flickskolorna. R. Wawrinsky. NBgra ord om den s. k. fosterbarnsindustrien. F r h 1891 ars riksdag. Frågor röranKvinnan i postverkets tjänst. de sociala Agda Montelius. Den enskilda viilgörenbeten och dess ordnande. iimnen, sedEsselde. Samskolan &amp; ter p&amp; dagordningen. lighet, uppfostran m. m, E n olärd. Nggot om den uppfostrande kritiken. Hm ... N &amp; p a tankar om Tolstoys ~Kreutzersonaten~. A. R. Kristliga föreningen af unga kvinnor. Stipendiefonderna. VBr lagstiftning om iiktenskapsskillnad. Fredrika-Bremer-Förbundets pristiiflan för barnoch ungdomaböcker. Från FredrikaDe svensk6 tjiinstflickorna i Danmark. BremerFredrika-Bremer-Förbundets driiktreformföreninge Irsmöte. Förbundet. Fredrika-Bremer-Förbundets sarnkviim. Fredrika-Bremer-Förbundets arsmöte. Fr&amp;n Fredrika-Bremer-Förbundets bokkomitb: Böcker för barn och ungdom julen 1891. Fredrika-Bremer-Förbundets berättelse för Ar 1890. ' Hvarjehanda i kvinnofiflgan. Esselda. E n. b l h k pA Fredrika Bremer och hennes lifsgiirning. Ellen Key. Sonja Hovalevsky. nnesteckHenrik Scltiick. Ur den heliga Birgittas uppenbarelser. gar, öfverEllen Fries. E n nioder till sin son. Bref fran 1500-talet.
Jag har nemligen trott, att om Milijtair-Lärare anställdes vid Universiteterne , så skulle genom inrättningarnes concurrence förordsakas, att den inrättning som visade de bärsta följderne skulle erhålla mästa förtroendet; örn då resultatet skulle utfalla till fördel för bildningen vid Universiteterne, så vöre tids nog Jtt indraga Krigs-Academien, och skulle åter esultatet utfalla til! förmån för Kxigs-Acadellnien, så vore det val i alla fall obilligt, att betaga den vid Universiteterne studerande Ung„ domen tillfälle att der bilda sig äfven i Milia tairiskt afseende. Dessa mina tankar finna* tillräckeligen uttryckte i början af min motion deri jag yttrar.- ”Jag är v”-* långt ifrån, att för närvarande klandra ,'igs-Academiens existence oc. ” och detta just derföre, att jag anser, i detta fall likasom i många andra, tiden och. den stigande upplysningen utgöra de säkraste correctiven Herr Franc Sparre anför sluteligen, att fråga älven här är om inrättandet af en Gen - Dtn v Martti. träl-Skola, tili likhet med de så mycket c< ; römda polytechniska Skolor, som af Napoh > inrättades. För den fägnande underrätta!! o om denna åtgärd, så vacker till sitt ända. och så lofvande till sina följder, om man oci skulle nödgas motse dem först i en a (lag; i a tid, anser jag, att hvarje vän af den allm bildningen är skyldig Herr Franc Sparr .1 • varmaste tacksamhet. Friherre Anckarsvärd, Carl Henric: • förevarande frågan om Krigs-Academiens häfvande, anser jag utgöra en så väse: di del af de olika åsigterne i afseende på Kos ~ svars-verkets organisation i allmänhet, att icke är i stånd att finna huru denna fråga behandlas urjsitt sammanhang dermed. Jag således äfven, att den väckta motionen butan all påföljd, då den icke kommer på tr. väg, hvarifrån den enda verkan i den selen vore att hoppas.
Aflöningar m. fl. kostnader för Riksgäldskontoret Riksgälds-kontorets enkeoch pupill-kassa F. d. General-assistans-kontoret Kostnaden för Riksgälds-kontorets hus Intresse-medel Kostnader för uttaxering af allmänna bevill - 36,506: 7. 1,522: 37. 1,812: 12. 9,435: 32. 147,616: 3. 9. 4. 2. Observationsoch indrifnings-arfvoden till Kgl. Kammar-rättens kanslioch revisions-betje ning Kostnader vid tidningsoch kort-stämplingen Fromma stiftelsers andelar i kort-stämplings - 26,936: 9. 5. afgiften Provisioner och remisslage Restitutioner Afskrifning Afkortning: — Extra stats-reglerings-fonden: Utgående balans: Fondens behållning vid 1854 års slut, bestående af: Resterande den 1 September samma år: Förskotter till liqvid och redovisning Proprie-balanser Fordringar: Hos Stats-verkets grundfond: Andel i öfverskott och besparingar: Afbetalning å ett byggnadslån till brand skadade uti staden Gustavia I allmänhet Efter afdrag af: Ofverlevereringar Skulder: Till Stats-verkets grundfond: — Till extra stats-reglerings-fonden: Reservationer å extra stats-anslag 1,924,728: 1. Bilaga Litt. E N:o i till 1857 års Remions-berältelse. angående Stals-verket, sid. ii. Extra Stats-reglerings Debet. Ingående balans: Fondens behållning vid 1854 års ingång, bestående af: Reservationer å extra stats-anslagen: Riksgälds-verkets fond: Bilaga Litt. E N:o 2 lill 1857 års Revisions-berätlelse, angående Stats-verket, sid. ii. Extra Stats-reglerings Debet. Ingående balans: Fondens behållning vid 1855 års ingång, bestående af: Reservationer å extra stats-anslagen: Riksgälds-verkets fond: Credit. Fondens utgifter: Fängelsernas förbättrande Försvars-verket till lands 437,777: 39.
Preste-Ståndet den 10 Borgare-Ståndet den 11 Bonde-Ståndet den 11 Bikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående indragning af Konvoy-kommissariatet samt öfver flyttande till Stat s-kontoret af de Kommissariatet hittills åliggande göromål. (Allm. Besvärsoch Ekon.-Ulskottets Betänkande N:o 184.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit anfördt, att bland de föremål, som alltmera tilldroge sig Rikets Ständers uppmärksamhet och påkallade deras åtgärder, vore den vigtiga frågan om en förenklad förvaltning af Statsverkets medel. För att vinna detta syftemål vöre det af högsta vigt att tillse att alla sådana medel, som voro ställda under E. K. Maj:ts disposition, för all till anvisade behof användas, och hvilka i allmänhet inllöto till Stals-kontorel och der omhänderhades, icke klefve onödigtvis förvaltade 172 Expedilions-Utskottels Förslag till underd. Skrifvelse N:o 181. pä olika ställen af särskilda Styrelser. Derigenom ådrogos Statsverket fortfarande en större kostnad än behöflig! vore, och man förlorade mycket i den enkelhet samt den reda och ordning, som vore ett af penningeförvaltningens första och nödvändigaste vilkor. 1 dessa hänseenden borde ulan tvifvel förvaltningen af Handelsoch Sjöfartsfonden, anförtrodd åt en Styrelse, benämnd Konvoy-kommissariatet, tilldraga sig Rikets Sländers uppmärksamhet, enär, till följd af tid efter annan förändrade förhållanden, denna Styrelse syntes kunna såsom särskildt Embetsverk upphöra och derigenom flera icke obetydliga fördelar erhållas. Handelsoch Sjöfartsfonden tillkom under namn af Konvoy-kassan år 1723, då på alla i Svenska hamnar inkommande eller derifrån utgående varor lades en viss afgift eller extra licent, som skulle tillfalla Konvoy-kassan till utrustande af Konvoyer och vidtagande af andra åtgärder till Svenska handelsfartygs skyddande emot de barbareske kaparne i Medelhafvet.
Konventikel-plakat framlagda förslag, måste jag derjemte yttra min sorg öfver religiositetens och civilisationens jemmeriiga och beklagansvärda nederlag inom Rikets första Stånd, då man der ännu fattar beslut, 8tt den som icke låter tillstoppa sig munnen af menniskor, när han bekänner Christum inför en fallen verld, skall utarmas och kastas i fängelse. Att jag icke har hjerta att förena mig om ett sådant beslut, vill jag bitr offentligen erkänna, äfvensom jag anser mig böra försäkra, att det är genom sådana det ovisa nitets kraftyttringar man endast gjuter olja på svärmeriets och fanatismens vådeld, om än dessa kraftyttringar äro så vidskepliga och skenheliga som helst. Der åter en missledd och förfelad välmening framkallat dem, kunna vi blott beklaga okunnigheten, som icke vet, och otron som icke lefver i Guds Ords sanning, (y denna eviga sanning betygar öppet: Jag tror, derför talar jag (Ps. 116: 10)1 och tala mäste den trogne, så väl utarmad som icke utarmad, så väl fången som fri, så väl lefvande som dödad, ty den trogne allena är rik i Gud, frigjord genom Jesu Christi Guds Sons blod, och den trognes lif består segrande Öfver sjelfva döden 1 Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StafsUtslcs den 29 och 30 sisth Januari på bordet lagda Utlåt. N:o 236, i anledn. af väckte motioner om medels anvisande till påbörjande af Stockholms befästande å landsidorne. lista punkten, ang:de den af Ulsk. lillslyrkta anslagssumma. Gr. Gyldenstolpe, Adolf Fredr. Nils: I det StatsRådsprot. som finnes bifogadt K. M:s Nåd.
Om man jemför det nya förslaget med det gamla, så, ehuru jag inom TTtsk:t varit i flera afseenden skiljaktig från TJtsk:ts majoritet, kan jag icke underlåta att finna det nya förslaget vida bättre än det sednare, och det har väckt min förundran att det blifvit så mycket klandradt. Men det är förhållandet med menniskan i allmänhet, att, när man är tillsammans med någon, så känner man olägenhet af dess egenheter; men då man skiljes från honom, så börjar man fatta förkärlek för honom och en prevention mot de nya bekanta. Så är det äfven med alla reformer och speciel! i datta fall. Men den princip, som man velat lägga till grund för all bevilhns utgående, har man, ed. mitt omdöme, afvikit från, der det icke behöfts, och jag skall be att få visa att så är förhållandet med denna punkt. Denna princip är att beskattning skall läggas på all inkomst, och Komitén har framhållit den i så bjerta färger, att det skulle förefalla mig besynnerligt, om mau, i frågan om jordbrukets beskattning, ville Den 9 Maj e. m. slå in på en annan väg. Jag har i Utskrt yrkat att jorden skulle erlägga bevillning efter sin behållna inkomst. Härutinnan understöddes jag af några få ledamöter, men majoriteten undertryckte min tanke, hvilken jag likväl ansett mig böra underställa Ståndets pröfning. Att den är principenlig, derom torde icke vara tu tal; men man har sagt att den möter så stora svårigheter, att man tvingas frångå principen i detta fall. Man har föreslagit så väl inom Komitén som Utsk:t att grunda bevillningen på ett visst värde, och, för att finna detta värde, har man föreslagit åtskilliga utvägar', som förorsaka mer eller mindre farhågor hos jordbrukaren. Man har föreslagit att detta skulle ske på grund af köpeskillingen, på grund af arealen, hypoteksvärdering och mångahanda sådana förhållanden; men man har slutligen stannat dervid »att, då dessa sätt att gå till väga icke kunde ega rum, så måste egendomen, jorden och värdet derå bestämmas efter jordens afkastning.” Då kommer man till det jag åsyftat.