Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län med iak tagande af sädan derstädes tillförene följd ordning, att wcderbörande Kronofogdar, ester föregången klingöreife om tiden, dä Markegängssättningen stall företagas, böra sammankalla en Deputerad frän hwarje Socken, att a wist dag sammanträda till wal af Ledamöter att enligt förenämnde grund uti ärendet deltaga, dä Fullmagter för dem utfärdas; och har BondeStändet i öfrigt för sin del stadgat att när orternas ombud inför Konungens Befallningshafwande ivid nästa Markegångssättning sammanträda, deffe mä wara öppet lemnadt att sig emellan da widare öfwerenskomma om det antal Fullmägtige som för framtiden i hwarje Landsort kan lämpeligt anses, och hwilka pä sätt Ständet redan förut be flutat böra mäkjas. Hwarom de Respcct. Riks Ständen genom ProtocollsUtdrag wördfamt och mänligen stulle underrättas. Ut supra. Lx krotocollc» 8. L. 1rä§är6. Utdrag af Protocollet hällit hos BondeStän det d. Zo igoy. S. D. Efter uppläsande af Kongl. Maj:t§ Nädiga Proposition till Riksens Ständer under d^ is dennes, angående huruwida Instruktion mä wara - 398 Den 4 November ra af nöden för Riksens Ständers Fullmägtige, ef» ler wederbörande Ämbetsmän, hwilka i frågor om eftergift af ädömde ersättningar soni tillhöra Riksens S-anders penningeweck, Stakswerket, eller de under Collegierne och särssilte Directioners styrelse waran, de Castor, böra wara hörde, bestöt BondeStändet, att denna Nådiga Pro.osition skulle till Stats och BcmeoUtskottens utlakande remitteras, bwarom de öfriga Resp. Ständen genom ProtocollsUtdrag skulle wördsamt och manligen underrättas. Ut supra.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framstälde Hr Gr. o. Landtm, att i afseende på förev:de mom. blifvit yrkadt dels bifall till Utsk:s Utlåt., dels bifall till den af K. M. för ÖfverKommendanten i Stockholm föreslagna aflöning af 1,500 11dr Ernt; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om E. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s Utlåt, i detta morn., samt efter denna propos:s besvarande med starka Ja, blandade med Nej, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Mom. litt. b, ang-.de aflöningen för Kommendanten i Stockholm. Hr af Klint: Som denna punkt är den första, der tillämpning af grundsatsen kommer i fråga, anhåller jag om återremiss, på det Utsk. må blifva i tillfälle att taga densamma i närmare betraktande. Den 4 Juli e. m. 53 Hr Lefrén, Joli. Pehr: Utsk. har i litt. h), hvad ziffran vidkommer, antagit K. M:s Propos., då 2,555 Kdr motsvara Öfverste-traktamente; men om nu en annan person, som vore blott OfversteLöjtnant, kommenderades till ifrågavarande plats, så vore det ju en besparing för Statsverket, om han finge blott ÖfversteLöjtnants-traktamente. Jag är af samma tanke som Hr af Klint, att aflöningen borde för alla stabsbefattningar utgå i traktamente efter innehafvande grad. Utsk. har visserligen sagt, att det icke vore bra att ofta byta om Kommendanter, men det är ändå mycket sämre att borttaga all möjlighet af ombyte, och detta sker genom att fixera lönen på platsen.
– Nå, det här om apoteken hör ju egentligen liksom så mycket annat som influtit på dessa sidor icke just till skildringen af jordbäfningen; men fins det något roligare, då man rider, än att lemna den utstakade vägen och sätta öfver diket! Min hustru och jag hade inrättat oss så godt vi kunde i ett uthus i vår trädgård och tillbragte der en vecka eller mer. En koffertsgafvel fick tjena till skrifbord, och på den blef dikten Glada Gudars hjelp nu ändtligen afslutad. Men det var kvaft der inne i kyffet och nattens sömn orolig. Att på något sätt vara andra till nytta lät sig icke göra. Allt var förslappande dåsighet. Då om söndagen nyfikna från alla håll strömmade till messan, som förrättades i det fria framför ett provisoriskt altare på trappan till en villa, upptäcktes icke längre de bekanta tyska och engelska typer, som man dagligen varit van att möta. Inga rödskägg, inga blonda Margareta-flätor, endast svarta och hvita ansigten, hvilka liknade begrafningskonfekt. Undra då på, om äfven vi slutligen packade vår koffert! Vi reste norr om Alperna för att borsta oss och ömsa kläder. BLAND ALPER OCH FRUKTTRÄDSSKOGAR. Schweizaren och schweiziskt landtlif. Wer nie sein Brod mit Butter ass, Der kennt euch nicht, ihr himmlischen Mächte! Den som beskrifver schweizaren får icke glömma, att denna har tre ansigten liksom Dantes satan. Det svartmuskiga italienska ansigtet, med hvilket han möter oss söder om Gotthardpasset har ingen likhet med det mer finhylta franska eller det gemytliga tyska, som nickar mot oss ur de nordliga kantonernas alpstugor och gammalmodiga källarsalar. Det fins, hvad schweizarens yttre angår, endast ett genomgående nationaldrag, som han aldrig blir kvitt, han må vara rik eller fattig; det är hans småborgareaktiga sätt att vara, hans korta ben och klumpiga öfverkropp.
Efter sistförflntna riksmöte hafva ock många nya postgångar blifvit inrättade, och andra betydligt förbättrade, hvilket kan inhemtas af de berättelser derom, som kommit R. St:s revi - Den j Mari e. m. 36; sorer oell deras nuvar. StatsUtsk. tillhanda; men ökade kostnader för postverket hafva naturligtvis häraf blifvit en följd. Postverkets utgifter, oberäknadt bidraget till statsverket och kostnader för nybyggnad af ångfartyg, uppgingo: år 1835 till 368,5o6: 28. r. — >836 371,619: 38. 2. — 1837 407j6-48: i. i o. — i838 4'9>75o: 48• 8. och år 1839 säkerligen lill än större belopp. Det ar sålunda otvifvelaktig!, att utan betydliga och för brefvexlingen säkert menliga indragningar af postanstalter, postverkets utgifter icke kunna inskränkas till en summa af 35o,ooo r:dr om året. Med ledning af den kännedom om behofven jag är i tillfälle att äga, har jag uppgjort följande calcul öfver postverkets utgifter efter 1840 års utgång. Aflönings-staten fordrar, utom tillökningen för den under . lönerna begripna spanmål Pensionsoch indragnings-staten Postskjutslegan och roterings-ersättningar till posthemman Postiljonernes beklädnad och beväring, samt deras tractamenlen under resor Underhållet af sjö-poslfarterna till Finland, Gottland, Pommern och Seeland Utrikes brefvexlingen Contorshyror, expenser, byggnaders underhåll och diverse utgifter Kostnaden för ångbåtsfarten emellan Götheborg och Hall, oberäknadt det bidrag dertill, som från Norrska postverket möjligen kan lemnäs
Maj:tS nädiga sanction fä Riksens Ständer härmedelst i underdänighet öfwerlämna den Successions-ordning, hwarefter Swea Rikes »'korade Kronprins, Hans Kongl. Höghet, Prins Lkristisn ^uZust8 af Schleswig - Holstein — Sonderburg — Augustenburg manliga Bröst» arfwingar ffvla aga rätt till den Kongl. Swensta Thronen ocb hwilken Suecessions-Ordning, jämlikt Regerinas-Formens 85 §- bör salom Grundlag af Eders Kongl. Maj:k och Riksens Ständer wid denna Riksdag fastställas. Riksens Ständer framhärda etc.
Bäst är koka rabarbern med socker och kanel till soppan. H. S. B åkning ". Napoleons tebrSd. 1 % ägg uppvispas. Deri nedröres 1 &lt;B socker, 1 " 8 mjöl och sist 1 ' 8 skiradt smör samt några droppar vaniljolja. Smeten utbredes på vaxad plåt till | tums tjocklek, öfverstrykes med vispad ägghvita, sockraa lätt och garneras med skållad och klufven mandel. Gräddas i varm ugn, uttagas när ytan bar vacker gulbrun färg och skares i aflånga bitar. Förvaras mjukt. Elsa. Tvätten. Att förebygga ylletygs krympning vid tvätt. Lägg tyget en half timme i ljumt vatten, som varit kokt. Gjut kokande vatten på boraxtvål och tvätta tyget häri, dock först sedan vattnet stått, till dess det blifvit ljumt. Tyget sköljes ej, men upphänges, så att det hastigt torkar, hvarefter det borstas med en styf borste. Anta W. Att uttaga flottfläckar ur ylle. Lägg en duk på bordet och gråpapper derpå, Med Iduns expeditlon är förenad Iduns uträttnlngsbyra, hvilken gratis verkställer alla uppköp ät Iduns abonnenter I landsorten samt för öfrigt i p \ i i hl 1 L/ U IN till billigaste pris och pä bästa sätt utför alla möjliga uppdrag tllltjenst för Iduns ärade läsarinnor. x y y &gt; 6 &lt;! O b s e r v e r a! Tillsändes, om lifvidden uppgifves i .centimeter eller decimaltum. sedan det fläckade tyget, derefter grå- papper och så ett hvitt papper derofvanpå. Tag ett hett strykjern och stryk på det hvita papperet en stund. Om fettet visar sig på gråpapperet, byt då genast om och lägg dit nytt papper af båda sorterna på alla ställen. Fortfar att stryka och ombyta papper, tills fläcken är borta. Anta W. Bostaden. Dekorations-solfjäder.
I detta förev.de fall finnér jag mig med nöje ega så mycket större frihet att yttra mig, som, efter hvad af Betänk:t synes och hvar man vet, det af Utslct nu tillstyrkta förslaget icke utgått från någotdera universitetet eller från Carolinska Institutet, utan från fyra enskilda motionärer, hvilkas framställningar af någon besynnerlig händelse råkat få nästan aldeles samma form. Jag instämmer med de Hrr, som yrkat afslag å Betänk:!. Hr Cederschjöld, Fredrik August, anförde skriftligen: Den fråga, som nu utgör föremål för B. St:rs pröfning, ehuru till sitt inre väsen så enkel och föga invecklad, har dock, besynnerligt nog, blifvit en af (lagens s. k. brännande frågor. Orsaken härtill torde väl ursprungligen härleda sig ifrån den personliga tvist, hvarom Hr Huss, vid motionens remitterande till Utsk:t, lemnade en antydning. Denna tvist har alltsedan fortgått, antagande allt större dimensioner, och öfvergått ifrån enskilda personer till hela korporationer, till dess den ändtiigen lyckats indraga representationen, ja, snart sagdt, hela nationen och dela den i två fiendtliga läger. Man har kämpat och man kämpar ännu i sista stunden med skarpa vapen, stundom måhända alltför skarpa. B. o. Ad. torde det vara förbehållet att afgöra hvaråt segern skall vända sig och sålunda slita en tvist, så olycksbringande för den medicinska vetenskapens fria utveckling. Med oförminskad kärlek till det universitet, jag en gång i min ungdom tillhörde, och med en känsla af tacksamhet mot Carolinska Institutet, som gifvit mina vetenskapliga sträfvanden deras egentliga rigtning, befinner jag mig nu i den för denna frågas bedömmande lyckliga ställning att icke tillhöra något parti.
Du får icke binda mig! BENGT. Icke? MARGIT. Det gör jag sjelf! 21 BENGT slår upp dörren. Här är skogen, här är himlen! (Ställer sig i dörren och öppnar armarne.) Nåväl, fogel blå! Nu öppnar jag burens dörr! Vill du komma? Kom! MARGIT löser repet från lifvet och springer i hans armar. Jag kommer! Ridå. ANDRA AKTEN. En sal utanför sängkammaren. venster i den tjocka muren ett litet måladt fönster, med bänkar och pall; i fönstret en korp i förgyld bur; taket cassetteradt på panelens öfverkant kannor och horn; till höger i första trä; väggarne ekpanelade till en manshöjd, derofvan målningar; planet en götisk bänk med baldakin i ett stycke och försedd de nygiftas vapen; framför bänken ett dukadt bord för två; till höger om bordet en stång med tvärslå, på hvilken sitta tvenne jagtfalkar med hufvar. I rummets venstra hörn rustningar och vapen. Dörr i fonden och i högra väggen. Spisel till höger; till med kuddar och dyna i lysande färger; i bänkens ryggstycke duken hvit med kulörta border och påfästade törnrosbuketter; på en stol vid venstra väggen; på golfvet nedanför stå brudens skor. Solen lyser in genom fönstret. Brudens krona, krans och slöja samt en stålspegel ligga Scen I. HOFMÄSTAREN (förre gårdsmästaren i klostret). HUSHÅLLERSKAN dukar. HOFMÄSTAREN. god den unga fröken, frun numera, är! Hon förlät Det här är annat lif det än i klostret! Och så mig mina origtigheter och tog mig till hofmästare ändå, för hon förstod, sade hon, att det hörde till min tjenst att inte vara upprigtig. rigtig, och nu skall han visa sig tacksam och tillgifven, ty det förtjenar hon, den unga frun. HOFMÄSTAREN. Men nu hör det till hans tjenst att vara upp stygga flickan Metta tillfogat henne, och bad henne vid afskedet vara välkommen i sitt hus. HUSHÅLLERSKAN. Och hon glömde också bort all oförrätt, den der
bildade de förnämste assuradörema och maklame, som länge haft kaffehuset till gemensam mötesplats, en förening och togo sitt hufvudqvarter nära intill börsen^ samt stälde på en permanent fot den stora institution, hvilken allt sedan blomstrat på samma ställe och gjort namnet Lloyd till ett för hela verlden välbekant ord. Några af de tidigast utgifna listorna hafva förstörts genom eldsvåda, men 1776 års lista är i behåll och i den anträffa vi för första gången det nu allmänt kända tecknet Al., hvilket har öfvergått i hvardagstalet, men från böijan endast var afsedt att utmärka ett skepp af första klassen. Dessa listor utlemnades blott åt subskribenter och så stränga voro reglerna, att utlåning af boken eller att låta den ses af en icke subskribent medförde förlust af ledamotskap i föreningen, och att vid hvarje års slut hvaije subskribent var tvungen att återlemna sin gamla bok, innan han erhöll en ny. Det var en tid då, ifall boken blef förlorad eller stilen, man vägrade dess egare att få en annan, äfven om han var villig att betala derför. Subskriptions-medlen var den enda inkomstkällan för föreningen, som då räknade ungefar hundra trettio medlemmar. Emedan missnöje uppstod med anledning af den svåra frågan rörande fartygens klassifikation, så utgafs en rivaliserande bok af ett sällskap skeppsegare och under en tid täflade de båda böckgma med hvarandra, ehuru Lloyd ’ s från början intog en bättre ställning och hade större anseende. Det äldre sällskapet tillsatte då med ens besigtningsmän i tjugufyra af de förenade rikenas hamnar och visade från början den allvarliga sträfvan efter billighet och liberalitet, som alltid utmärkt dess operationer. Tolf års qvarstående i klassen medgafs fartyg, som voro bygda på bästa engelska varf och i Ostindien bygda hade samma förmån. Frågan om utländska fartyg uppstod naturligtvis tidigt, och för dessa, liksom för fartyg bvgda i Skotland * Wales och vissa engelska hamnar, medgafs endast åtta år. Ett undantag gjordes likväl till Förenta Staterna, under det att åt kolonialoch furubygda fartyg beviljades blott fyra.
Commerce» Collega förvaltning (tällda fonder; 28;o af famma dag, angående rättighet för enfan efter aflidne ^rofeö; forén §rieö, att retroaftiot beräfna en (jenne tillagd penfton; 29:o af famma dag, angående förnpande af förut väcft fråga om del; ägare«rätt uti Civilstaten*? ^3enftoné Skaftö nådiga $>ro« pofitiott om medell anwifande ttU @eroär$*$abrifationen åt 1840; 36:o af ben 30 September, angående underhållande på Statens beFofbnad af mrfa delar utaf den fedan år 1812 emellan 3Bermland och Semtland anlagda npa wög; 37;o af famina bag, angående ett för AdjunFten t giftörten wib Upfafa Uniperfttet anjlaget arfwode, få länge hatt ombeförjer de ^rofeforen €. ©. ©eijet åliggande elamina och tentamina; 38:o af famma bag, angående öfwerlåtelfe till kprFoherde»bojtälIet i *300» fira ^olljfadö ©ocfen af kronoängen ©Finnarwrån; 39:o af ben 3 ©btober, t anledning af kongl. 5föaj:té nådiga ^ropofttion om fortfarande tille? widare af anjlaget för Rifetö Alllmänna 2Crendené beredning; 40;o af famma bag, t anledning af .Kongl. S0faj:té nådiga ^ropofttion, angående kronohemmanet karlebpé anslående till boftälle för kronofogden i 983ads>bo fögderi; 41 :o af ben 10 ©brober, angående rättighet för Rotehållare inom åtflffl* liga härader af ©faraborgé Sän att erhålla utfpning på kronoparfetna cfjafle» och Runneberg; 42;o af ben 17 ©brober, angående
Arméen och Statens embetsverk, om tillsättande af ett särskildt Utskott eller en kommitté för reorganisation af. II. 300, 531. A. 534. 535, 533. Arméens och Flottans samtliga förråder, angående utverkande af nådig befallning till vederbörande embetsverk att meddela StatsUtskottet General-Förslag öfver. XI. 4. A. 5- — Läkare. Se Läkare. — petisions-kassa, om anslag till upprätthållande af den denna åliggande pensionering. lil. 315, 318- 11. 321. VI. B. 551. V. 175. A. 211. E. 329. — styrelse oell förvaltning, om åtgärders vidtagande för fortsatt lifgifvande utaf en samling författningar rörande. VIII. B. 483. — Öfveroch Underbefäl samt Civilstat, angående skjutsersättning åt. för en del resor i tjensteärenden. I. 418. 11. 419. VIII. B. 256, 408. 432. A. 433. IX. E. 206. Armée-förvaltuing, angående förslag till ombildning af Kongl. Krigs-Collegium till, jemte aflöuingsstat för. II. 253, 526- R 527. Se vidare Stats-Utskottets Memorial N:o 71. Armfelt, Friherre Magnus, yttranden: I. 54. VIII. 447.
Och dock är en dröm stundom så skön, att man med glädje ger sitt lif för den. Men hon, ägde jag väl rätt att ens önska, att hon skulle drabbas af det öde, som hotande väntar mig? Den väg, mannen engång beträdt, måste han vandra utan afvikelser, utan att svigta, om än den är svår, om än han derunder skulle nödgas krossa sitt eget hjerta, och jag valde ju med berådt mod den, der jag visste att jag skulle skörda endast törnen! Cecilia, ljufva blomma, blomstra i ett mindre för stormen utsatt hägn: den arma enslingens smärta skall ej förbittra din sällhet. Det är väl att jag skall resa i morgon, jag skall då lättare kämpa ut den första striden. Kanske går det bättre sedan, och när jag nästa gång återkommer, skall jag hafva lärt mig att älska utan att begära genkärlek. Ack, det är ju så mitt lifs hela mörker heter: älska utan att älskas. Huru skulle ej den domen uppfyllas äfven i hjertats ljufvaste, rikaste känsla?“ När Johan åter inträdde i sällskapsrummet, hade han lyckats att temmeligen utplåna spåren i sitt anlete af sinnesrörelsen, dock skulle de väl föga undgått Cecilia, men den unga flickan såg honom ej i dag så frimodigt som vanligt i ögonen; hon var litet blyg öfver det meddelande hon gjort. Sedan Johan rest, gick tiden åter sin vanliga, tysta gång för de tre fruntimren. Det väfdes och spanns med fördubblad ifver både af herrskap och betjening, för att något ersätta de rika förråder, som brunnit upp. En glad vexling hade utgjorts af en mängd bref från vänner och bekanta i Sverige. Ett från Carl till Cecilia fanns äfven deribland. Hennes glädje deröfver var så innerlig, hon var så lycklig, att Margaretha måste gömma sina ögon, på det Cecilia ej skulle se tårarne i dem. Nu ägde hon något af honom, hon kunde se hans ord, de rader, hans hand skrifvit. Cecilia hade under loppet af året mycket förändrat sig. Den förut bleka, tvinande flickan hade fyllt sig till en väl späd, men blomstrande och frisk gestalt.
Ju längre man fullföljer denna nya samhällsordning, ju säkrare kommer man till sådana motsägelser, sora ej kunna lösas. Den a September e. m. 83 Man säger vidare, att likheten i arne Stånds afsrätt, nemi. presters och borgares, borde föranleda adel och bönder att begagna samma arfsrätt som de förre. Jag omvänder förhållandet och tror tvertom att prester och borgare snarare borde antaga och begagna den arfsrätt, som adel och bönder hittills haft; ty förhållandet mellan man och qvinna är naturligtvis likadant hos dem, som hos oss. Men om man ser till upphofvet af den lika arfsrätten hos Presteocli BorgareSt:n, så finnér man förklaringen huru den tillkommit. Presterne begärde, såsom bekant är, lika arfsrätt vid Johan IHts kröning år i56g. Femtio år voro då icke förflutna, sedan det tilläts presterna här i Riket att gifta sig. De hade knappt någon annan egendom att vårda, än kyrkans; för öfrigt voro de då, såsom ännu i dag, boställshafvare, löntagare. Man tänkte sig egentligen icke hos dem någon annan egendom än aflöningen, penningen, och derföre gjorde man föga afseende på hvilken arfsrätt de åtnjöto. De begärde den, som gällde för penningens, för lösegendomens representanter, BorgareStåndet. Men dess egendom på landet örfves, såsom man vet, lika med Adelns och BondeStåndets. I städerna åter ärfver äfven adelsmannen fastighet lika med sin syster. Skälet dertill är utan tvifvel, att huset eller tomten i staden, som ger afkastning genom hyra, är att betrakta likasom en skeppspart eller en actie, tillhöriga bolag. I jemförelse med förvaltningen af en egendom på landet är vården af ett hus i staden ganska ringa. Afkomsten eller hyran delas mellan bolagsmännen, och dermed är förvaltningen slut. Man har ofta anfört exemplet af den lika arfsrätten i det s. k.
afskedet nästan samma hans om huru han älskade A i m é e allt sista det i hen— ländska skade hade ingentiug i luft, vid en döds en skumt kärlek älskat ord bakom tyckte sig sitta i ett röst hviska ord, hvilka skuro nes hjeita låtande — hade och med medikamentsmättad bädd om Då Den sorlande, myllrande menniskomassau omkring .Faster sig d e t i c k e skulle vara m ö j l i g t att få d e m brukbara o c h s l i p p a b e d j a p a p p a g ö r a n å g o t h å l i kassan för d e n ökull. — I — u. Bostaden. Emelill. Sömmerskors drägt. Huru få ett hem att s e trefligt u t? fl. finnes en d e l andra, ej så ofta påaktade o c h hufvudsakligen dikterade af g o d smak. s. v. äro äfven saker, s o m ej få föraktas. Terpentin. d. få ett förnyad t utseende, o c h färgen blir åter frisk af terpentin. d., urtagas bäst m e d kokhelt vatten, något s o m väl här knapt torde behöfva påpekas. Trulh. o m, att ni ej skall vägra att e n stötesten i h e n n e s äktenUng fru. Emelill. Bakning ". Emelill. Förvaring af krusbär. Plockas sedan på torra, rena buteljer, hvilka korkas o c h hartsas, u t a n att något vått hällts ö f v e r bären. Emelill. Smultronkräm. Förvaras på hartsade buteljer eller små, väl slutna irarkar. Tvätten. Småbarnstvätt. Emelill. Handarbeten. Börs af m a k r a m é. * H ä r t i l l fordras grofva slålperlor, d o c k ej af allra gröfsta sort, samt grått segelgarn, ej gröfre än att perlorna k u n n a trädas p å.
I^tsoIininFs-LsIIren oell äkrize riktis ämne rörsnbe 8tsbAsnben iclie ökveren8stgwmsnbe: stt ben, 80m i Aob tro innebsr till v>88 msn 8tsllb kär5liriknin^, beri ^slbenSr sikvik lok stt läts lien liom ms i snnsn8 bsnb, sliulle liunns skvent^rs sin betslnin^8rstt berköre, stt ökverlätel86 iclie linnés ä kä>8briknin^en tecbnsb, eller emebsn innebskvsren iclie körwsbbo storks, bet ökverlLtel8en vors björil sk kelsorls person. Oet ikrsgsvsrsnbe tills^^et till nsmnbe §. svser bsA sälebo.-; inZslunbs börs, pä sätt b beZsrt, i korw sk I^gAkörlilsrinA ^obbsnnss, oell bsz boner iniA slltsä börs bärtil! vszrs l^iitt bils!!. Uti unberbsni'^ 8Iirikvel8s cleo c) sistlibno 8eptember bskvcn b, Loris blerrsr ocb 8venslie Ngn, snkort, burulebes kör snnsns vslbkörsnbe ocb st^mpnink; pä llere sätt, sävibs ej lik gilles, svärsre päköljb leire äzbs rum, än cleo i 3/j 6sp. NissAerninAS-lVsllien beslämbs pennin^ebot, bäZst nt^örsnbe 3o bsler 8ilkverm^nt kor särsmsl ocb 00 lisler 8ilkverm^nt i lytesbot, slensom stt i 35 Lsp. 1 §. berörbo
Professor Geijer instämde i Prosten Hallströms ofvanstående Reservation. Ank. till Exp. Utsk. den 18 Dec., kl. l e. m. Memorial till Riksens Ständer, med förslag till ändring i a 4 mom. T ryckfrihets‘Lagen. Jemlikt 2 §. 4 mom. Tryckfrihets-lagen, skall, bland andra, det undantag från samma moments allmänna stadgande, rörande utgifvares rätt alt till tryckning utbekomma handlingar, iagttagas, att deposita af skrifter och handlingar, anförtrodde åt publik vård, ej kunna utgifvas eller erhållas utan deras tillstånd, sorn desamma angå eller tillhöra. Till följd af detta undantags stadgande kunna berörde slags deposita, af huru stor vigt för historien eller andra vetenskaper, de än må vara, blifva 12 Conslilutions-Uukotlets Memorialj N.o ~4- offentligheten undandragne, i fall antingen de personer aflidit, hvilka egt till utlemnandet meddela tillåtelse, eller ock de, som genom alf eller på annat sätt blifvit egare af sådane skrifter eller handlingar, eller hvilka de angå, vägra att till deras tryckning lemna samtycke. Ehuru stadgandet är till syftningen billigt och rättsenligt, torde likväl någon begränsning till tiden höra fastställas i afseende på förbudet mot offentliggörandet af ifrågavarande slags deposita, och synes i thy fall tryckningsrätten skäligen kunna medgifvas under samma vilkor, som för ministeriella handlingar eller Diplomatiska personers enskilda anteckningar eller berättelser öfver Ministeriella ärenden är föreskrifvet, eller att meranämnde deposita, skola, så framt de äro äldre än femtio år, utan serskildt tillstånd utbekommas. Constitutions-Utskoltet får fördenskull, till grundlagsenlig behandling, öfverlemna det förslag, att andra undantags-punkten i 4 mom. af 2 §. Tryckfrihets-lagen må bringas till följande genom tillägg och omflyttning ändrade lydelse: