Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län väckta mo* tion, om Krono-utlagörnas debitering och qvittering efter Markegångspris. 3:0 Angående Landshöfdingen Focks motion om lön för år 1813. 4:0 Angående Riksdagsmannen Sandstens Memorial om tillstånd att få erlägga Kronoutskylderna i Spannmål. N 5:0 Angående Slottsbyggnaderna å Kungsöhr. 6:0 Om tillökt penninge-anslag för LagComitéen. Den 15 Juni. e. m, 383 7:0 I anledning af Pierr G. A. Bergenstråhles Memorial om indragning och reglering af öfverflödiga embeten och tjenster. 8:0 Af den 9 Juni, rörande en summa som uti 1812 års RiksStat blifvit afskrifven på RiksgäldsContoirets ägande fordran för meddeldta förskott till hamnstängningsnader, m. m. Ut supra. S. D. StatsUtskottets, den 31 sistlidne Maj afgifna, och den 12 dennes på bordet lagda, Betänkande angående Grefve Gyllenborgs anförande om inqvartering för tågande Troup. per, biet, vid förnyad föredragning, och efter d rvid gjorda anmärkningar, af HögloftRidderskapet och Adeln återremitteradt. Ut supra. S. DFöljande LagUtskottets, den 8 i denna månad upplästa och samma dag på bordet lagda» Betänkanden blefvo, vid förnyad föredragning, af Högloft. Ridderskapet och Adeln bifallna, nemligen: 1:0 Af den 25 Maj, i anledning af väckt motion om rättelse i ExpeditionsTaxan. 2:0 Af den 17 Maj, om skärpning i straffet för åverkan å annans hägnad. 3 0 Af den 26 Maj, i anledning af Riksdags* Fullmägtige Anders Andersson Åbergs och Moses Johanssons Memorial om utfärdande af en Författning rörande lagfart, muntliga stämningar samt vadpenningar. 384 Den 15 Juni. e. m. 4:0 Afden27Maj, rörande yrkande, att Fräl* serentor må såsom lös egendom anses. 5:0
S. D. Vid förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsocli Ekonomi-utskotte/is den 29 sislidne April och den 3 dennes på bordet lagda betänkande N:o 5, i anledning af väckt fråga om förändrade grunder för bevärings-manskapets uttagande till vapenöfning och annan tjenstgöring m. m., biföllos 1, 2, 3, 4, 5, 6 och 7 punkterna, äfvensom Utskottens hemställan, rörande utfärdande af en författning uti ifrågavarande ämne, men blef den del af betänkandet, hvaruti utsträckning af bevärings-skyldigheten för sjöfolk blifvit tillstyrkt, på grund af deremot gjorda anmärkningar, återremitterad, samt ansåg Ridderskapet och Adeln Utskottets anmälan, i fråga om herr Stjernsvärds anförande, angående landtförsvarets organisation, icke erfordra någon åtgärd. S. D. Remitterades till Expeditions-utskottet samt kommunicerades de respektive med-stånden en denna dag af Herr Printzenskjöld, Carl, väckt motion, angående bestämmande af tiden för Rikets Ständers nästa lagtima sammankomst. S. D. Remitterades till Statsoch Ekonomi-utskotten ett denna dag vid pröfningen af 59 punkten af Stats-utskottets utlåtande N:o 124, angående regleringen af utgifterna under riks-statens åttonde hufvudtitel, af herr Ribbing, Arvid, afgifvet anförande, angående tillsynen å folkskolorna. Prof.-utdrag den 9 Maj 1848. 343 Från Hederv. Bonde-standet. S. D. Föredrogos och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens betänkanden: N:o 1, i anledning af vackt motion om rättighet för komministrar i annex-församlingar att utfärda s. k. begrafnings-bevis; N:o 2, i anledning af serskilda motioner, i fråga om upphäfvande af stadgandet i 14 kap. 5 § Handels-balken samt 2 artikeln 5 § af Kongl.
Bland likgiltiga papper, som tillhört den aflidne, fann han, bland andra poetiska utkast, en klagan öfver en kärlek utan hopp, med önskan att dess föremål en gång skulle lyckliggöras af hans vän: namnet «Loninka,» som der liksom i andra små poesier förekom, lemnade honom intet tvifvel öfrigt. Sedan Leonna borttorkat de tårar, hon egnat den unga krigarens minne, läste hon majorens bref; det innehöll äfven nyheter, som intresserade henne så, att hon icke såg förrän både hennes far och bror stodo framför henne; lyckligtvis hade hon redan förvarat Feodors bref. «Det måste vara särdeles intressanta bref, som så upptaga din uppmärksamhet,» yttrade Petter och såg forskande på Ottilias bref, som låg öppet på bordet framför Leonna. Hon blef det genast varse och vek hastigt ihop det. «Har Ottilia skrifvit allt det der? då måste hon ha lika lätt för att skrifva, som andra qvinnor att prata,» skämtade fadren och satte sig. «Alltsammans, söta far! men det här är från major Ivanoff; pappa vet ju att han alltid hedrar mig med några rader, när hans fru skrifver.» «Han kan ju hvarken tyska eller svenska har jag hört sägas,» invände Petter misstroget. «Han låter sin fru först öfversätta hvad han vill skrifva,» upplyste fadren. «Det är bra artigt mot en flicka, som han icke känner.» Petter mumlade något som lät nästan som «kjorteladjutant.» Men Leonna föll hastigt in: «Vet pappa den här gången är majorens bref längre än vanligt; det innehåller nyheter.» «Och hvilka då min flicka? Låt oss höra.» «Vår bekanta — löjtnant Schalinsky — har stupat i slaget vid Nikopolis.» «Det var en ledsam nyhet! Det var skada på pojke! Jag hade en alltför besynnerlig aning, när han hade så svårt att skiljas härifrån om qvällen, du vet,» och kapten Nordenskans for med handen öfver ögonen, och rösten var riktigt oklar af rörelse.
Dessutom står honom samma utväg öppen ali lör sin rörelse anskaffa sig nödiga kapitaler, som för hvarje annan näringsidkare, uti den mängd af enskilda penningeanstalter, som uppkommit sedan manufakturdiskonten inrättades — en inrättning, som numera blott kan betraktas såsom en qvarlefva från den tid, di man ansåg Statens och det allmännas mellankomst nödvändig för industriens uppmuntran och förkofran, ofta på bekostnad af andra samhällsklassers lika berättigade intressen. Jag vågar hysa den bättre mening om fabriksindustriens närvarande ståndpunkt i vålt land, alt dess idkare, om de tillspordes, kraftigt skulle tillbaka! isa påståendet att upplösning af manufaktur diskonten eller minskning efterhand af dess lånerörelse i någon den minsta mån skulle menligt inverka på näringens bestånd och vidare utveckling, likasom jag är öf~ vertygad att hvar och en lätteligen skall inse det olämpliga uti all Riksbanken, som med mera förde! för sig och med mindre uppoffring för det allmänna är i tillfälle att sjelf göra sina medel fruktbärande, öfverlemnar detta §i en myndighet (Kommers-kollegium), hvars up gift är helt annan än att officiera såsom en ut låningsanstalt och hvars hufvudsakliga verksamhet derigenom uti icke oväsendtlig mån paralyseras. På dissa grunder och i öfrigt hänvisande till Herr A. O. Wallenbergs vid sistförflutna riksdag afgifna utförliga motion, i fråga om manufakturdiskontens indragning, tillstyrker jag att Rikets Ständer, i ändamål att bereda manufakturdiskontens upplösning, behagade besluta att af Riksbankens åt manufakturdiskonten beviljade kreditiv skall under innevarande år återbetalas 250,000 R:dr.» af Herr J. B. Sääf. Vid 2:dra och 3:dje punkterna: of Herr J. F. Björkman: »Emot Utskottets förslag, att höja räntan å k redi - tiven till manufakturdiskonten och jernkontoret, får jag härmed afgifva en vördsam reservation. Under närvarande förhållanden synes mig nemligen tidpunkten ej vara lämplig, att fråntaga någon näringsgren en fördel, hvaraf den hittills kommit i åtnjutande.
Jag har begärt ordet endast för att i allmänhet tillkännagifva min opinion i detta ämne, oell anser mig så mycket mera skyldig dertill, som ina har den hedern att vara ledamot af förstärkta Const.- ID Utsk., dit möjligen denna sak blir hänvisad, och det måhända icke är ur vägen att på lörliand underrätta hvad min voteringssedel kommer att innehålla. För att i korthet uttrycka min opinion, anhåller jag att få använda en liknelse. Jag föreställer mig att fyra bröder, som bott åtskiljde, kommo öfverens att bo tillsammans och för sådant ändamål uppdrogo åt en byggmästare att uppgöra ritning till ett hus, der alla de fyra bröderne kunde inrymmas. Om nu byggmästaren framlade en ritning, hvarigenom åt den yngste af bröderne skulle inrymmas hela den öfversta våningen, samt af den understa, och den andre brodern i ordningen erhöll den återstående ^ af det hela, men de öfrige bröderne endast erhöllo förhoppning att få göra besök i detta hus, så anser jag att de vanlottade bröderne hade skäl att förkasta ett sådant förslag och afvakta tillfället att få en mera opartisk byggmästare. I denna liknelse har jag uttalat min opinion och det sätt hvarpå jag anser saken böra behandlas. Hr Gripenstedt, Joli. A u g.: Jag har redan en gång förut tagit R. o. Adis uppmärksamhet i anspråk och yttrat mig öfver frågan i allmänhet; jag skall ej göra det mera; men det är en sak, hvarpå mina motståndare fästat särdeles vigt, och det är med anledn. deraf jag begärt ordet. Denna sak är att Utsk., efter deras åsigt, förfarit grundlagsvidrigt att inrymma särskildta districler åt städerna Jag ber dervid att få anmärka hvad en talare, ja flere före mig, sagt, men som icke blifvit vederlagdt, att nemi. det ingalunda står i strid med antagandet af principen om allmän valrätt att dela distrieten huru man vill, så fort valet inom districtet sker samfäldt och icke med afseende på olika classen. Man har åberopat som inconseqvent Utsk:s förfarande i dess förslager i mein. N:o 38 och meni.
Coiica d ' 0r.o eller (hlclinnsslan, därefter till Girgeiitc hiif viidsakligeii inäi.l; v#rcligt genom sina 1iellenislia tempelriiirier; slntligeii, efter ett Itort besök i Cataiiea, till Taoriilina och Siracusa., b !da intressanta SK \ r81 gerioin sin naturskönhet soil? sina foi~nticlsnliiineii. Förf. # Iskar varmt iiatiiren och skildmr den, oftast ask.klligt och alltid poetiskt, stiiiicloiii sh poetiskt, att iniiiclre fsntasibeghfwde Iiisare kanslte Imina 1ia.fva s v k t att följa iieiiries inbillnings flglit. Lejoiqmteri af framstii,lliiingeii Iiafva dock cle historiske ininn.eii: ~ fikt. Förf. tycker oin att f rainniaim det förfiiitiias skuggor f ör bsk; oldiiingeii ocli ge11 dltid l !ift %t de kiiiislor soni diiraid hos henne franikallas, iin beiiiidraii och förtjiisiiiiig, iiii sorg och iiidigriation. Skildringen blir Iiiirigenoin synnerligen liflig. Fö.iS. synes afven med iioggrannhet Iiaf va aiiv#ndt goda kiillor f ör s i m Iiistoriska iipggif ter. Nisstag fÖi~e.lroinina vii.1, iileii, s h i d t vi kiiiina finna, iiro de af i: i~iga betgdenliet. Egeiidoriiligt ar, att förf., c13 Iiori genoin&amp;. de olika viildeii so111 fiiiiiiits p i Sicilien, lan~iiar h siclo Holieiistaiiferwas, soni dock har sin stora riiiirkligliet. Det Ilade (j heller skadat, on1 förf.
Ursäkta mig, jag skojar bara, du är ju modern och frigjord från kristendomen och helvetet och ändå sitter du här och röker och är inte ute för att begå lustmord på Skabb-Sara, som bor en bit härifrån, utan du är ganska sedlig, Larsson, och har bara några få fästmör, av vilka du väl så småningom gifter dig med en, och nån annan kandidat med de andra. Men nu återgår jag till saken. Jag har alltså ont samvete för mina felstegs skull, dessa felsteg kan jag inte bli kvitt, och det är därför jag inte kan bli kvitt det där om syndernas förlåtelse. Tycker du det skorrar i öronen så säg ändå ingenting, du är möjligen för ung ännu Nu skall du få frågan: tror du på syndernas förlåtelse? Skratta inte, det är någonting i det, ändå? Mitt behov därav är åtminstone verkligt, du erkänner det? Då finns det hopp för dig. Med mig är det så, att jag känner mig nedsmutsad av det förflutna, hemlös i det närvarande och fylld av skrämsel för det tillkommande. Jag tycker ej att jag kan leva mer utan en genomgripande förändring. Och nu är frågan: vilketdera är klokast, självmord eller syndernas förlåtelse? Låt oss först tala om självmordet. Detta är möjligt endast med förutsättning att man förkastar alldeles läran om en individuell tillvaro efter döden, om vedergällning i en annan värld för felsteg i denna. Alltså kan icke en på något sätt eller till någon del troende begå självmord under fullt förstånd. Men nu är jag just en sådan där på något litet sätt troende, fast icke fullt säker, jag kan ej komma ifrån det. Således är självmordet ingenting för mig. Det skulle dessutom bringa mina anhöriga sorg intill döden, och det har jag ingen rättighet till, i all synnerhet som de kanske lidit och lida lika mycket som jag, och ändå ej bringa mig denna sorg. Självmordet är ej för mig. Återstår syndernas förlåtelse, men det är mycket svårt, ty jag är ju bara en sådan där på något sätt troende, och så fort det gäller, inställa sig tvivlen. Du har väl läst din teologi, så att du vet nådens ordning? Kallelsen, bättringen, omvändelsen etc? Du vet att man till sist, även om man går mycket gent till väga, måste tro att synderna är borta, annars är de kvar. Vilket är logiskt betingat och klart.
Kommittéen yttrar vidare, att i militäriskt hänseende vore en stambana norr om Mälaren af ännu mera vigt, alldenstund den största möjliga truppstyrka hastigast kunde på denna linie från de vestra provinserna samlas till försvar af de norr om och närmast Mälaren belägna orter, hvilka för en fiende vore mest blottställda, och för honom förmånligast att besätta, för att afskära förbindelsen mellan norra och södra delarna af riket, samt lättast att bibehålla, emedan han vore skyddad af Mälaren mot våra truppers anfall från söder. 20 Öfver det af kommittéen sålunda uppgifna jernvägssystem meddelas slutligen ett sammandrag, enligt hvilket de föreslagna fem stambanorna och tre sammanbindningsbanorna skulle utgöra en längd af 162f mil och, efter beräkning af 700,000 R:dr för hvarje mil, erfordra en anläggningskostnad af 115,861,997 R:dr Runt. öfverste Sedan Chefen för statens jern vägs byggnader lemnats tillfälle att yttra sig tetänkan-angående sättet och ordningen för utförande af de utaf jernvägskommittéen säde 1856. lunda föreslagna stambanorna m. m., afgaf han till Chefen för Kongl. Civildepartementet sitt betänkande i ämnet, hvarvid han äfven framställde sina åsigter rörande antalet och rigtningen af nämde stambanor samt redogjorde för de skäl, hvarpå han grundade sina, från nämde kommittés i vissa afseenden afvikande förslag. Då detta betänkande utöfvat ett stort inflytande på lösningen af jernvägsfrågan i sin helhet, torde detsamma äfven böra till sina hufvudsakligaste delar här återgifvas, så vidt det, i enlighet med den åsigt kommitterade här ofvan uttalat, kan sägas afse de frågor kommitterade fått sig till besvarande i nåder förelagda. I början af sagde betänkande yttras, att någon olika tanke rörande stambanornas hufvudrigtning dels från söder och dels från vester allt intill Nerike icke gerna kunde uppstå; men att deremot i afseende på detaljerna af utläggningen för vestra stambanans östra del meningarna syntes vara skiljaktiga.
Möjligheten att uppställa 400,000 Krigare till Landets försvar torde vid utförandet icke sakna svårigheter, dem vi alla med tillfredsställelse skulle se försvinna; ty hvar finnes den Magt, sora icke skulle studsa emot en så beväpnad Nation och som icke skulle tillbakahAlla all tanke på dess anfallande. Om denna föreslagne styrka i verkligheten kunde närmas i fulltalighet till dessa skrifna ziffror; så borde man icke derföre försmå användandet af Skärgårds vapnet i stor scala, som genom våra nu varande förhållanden till östra GrannRiket förvandlats, ifrån Armeens flytande flygel, till dess flytande Avandtgarde, och i anseende lill vundna förbättringar, mycket öfverträffa hvad dess Instiftare åsyftat, men icke kunnat utföra på sin tid. Vi sakna icke derföre skäl till tacksamhet vid Ehrensvärds minne, hvars bemödanden tillskapade ett försvarsmedel så fullkomligen Svenskt, att vi rätteligen kunna räkna dess upprinnelse från våra stamfäders, de råa Vi k ingar nes tider. Den mörka taflan af Linieskepps-flot* tans sjukdomsöden i 2:ne sednare krig är beklagligen historiskt sannfärdig, och hade 182 Den 8 December e. m. kunnat tillökas med flere skuggor ifrån 1741 års Ryska krig, då tre fjerdedelar af Flottans besättningsmanskap på 21 Linieskepp, bortryckte genom sjukdomarnes dödande verkan, måste begrafvas i Finska viken eller på dess stränder. Orsaken till dessa olyckor kan ej sökas i annat än bristen af sjö vandt folk lill flottans bemannande och kan icke med någon ändamålsenlig anstalt eller conscription fyllas. Erfarenhetens dyrt betalte lärdom må alltså befria vårt fädernesland från ytterligare försök i den vägen. Vi borde inskränka oss, att med Fregatter och mindre seglande Krigsfartyg göra Svenska handelsflaggan på alla haf den besöker respccterad; utom den öfning, som deraf skulle vinnas för Flottans Befäl, och hvilken i allt öfverträffade de mest kostbara Exercis-expeditioner, skulle
Arbetet både vid teatern och konservatoriet samt dessutom med de många enskilda eleverna blef dock till sist för mycket, hvarför hon lämnade scenen som premieraktris den 1 juli 1887, så mycket hellre som hennes allt mer aftagande synförmåga hindrade henne att fritt röra sig. Men nekade ögonen henne sin tjänst, så var hennes öra lika känsligt för hvarje språkets skiftning, och man kan nä- stan påstå, att hon åstadkommit underverk med sin förmåga att omdana de mest omöjliga idiom. Det är i sanning ingen lätt sak att utplåna en till det komiska gränsande provincialism eller att få kraft och spänstighet i en läspande tunga. Till hennes redan stora verksamhet kom slutligen äfven den att vara lärarinna i deklamation samt rollers instuderande vid k. dramatiska teaterns elevskola, hvartill hon kallades 1889, och när vi kasta en blick på listan öfver dem, som genomgått hennes skola, så finna vi där namnen på nä- stan alla, som nu utgöra våra teatrars bästa prydnader. Bland damerna se vi Olga Fåhreus, Ellen Hartman, Louise Fahlman, Dina Edling, Lina Sandell, Anna Lisa HwasserEngelbrecht, fru Jungstedt-Linden, Anna Klemming, AdéleAlmati, Ellen Nordgren-Gulbrandsen, Vendela Anderson-Sörensen, Augusta Öhrström, Helga Rundberg, Selma Riego, f. Zuhr, Constance Behrens, Amanda Janson, Sofie Lindegren, Anna Sternvall, Karin Svanström, Valborg Holmlund, Emma Holmstrand m. fl. och bland herrarne Oskar Beeekström, Albion Örtengren, William Engelbrecht, Georg Törnqvist, Emil Hjertstedt, Mikael Bratbost, Erik Åkerberg, Anders de Wahl och Axel Felix Lindberg, som varit anställd vid Svenska teatern i Helsingfors och för närvarande åtnjuter statsstipendium af finska senaten för idkande af sceniska studier, och många flere, och dessutom hafva många lärare och lärarinnor vid våra elementarläroverk och folkskolor samt präster och andra det offentliga ordets förkunnare jämte damer ur societeten begagnat sig af fru Tammelins utmärkta handledning.
Maria har utkorat den goda delen, hvilken icke skall tagas ifrån henne. » Talaren framhöll, att den aflidna under sitt lif visat sig djupt fafla och tillämpa dessa ord, och han skildrade huru hon under 30 år bland de små utöfvat en välsignelserik verksamhet. Kistan var betäckt med kransar, bland andra från åtskilliga söndagsskolor och från Mödraföreningen. * En banbrytarinna för kvinnlig lärdom och därtill en sällsynt intressant personlighet gick den 3 dennes ur tiden, då föreståndarinnan för det stora Hallska elementarläroverket för flickor i Gö- teborg, fröken Mathilda Hall, afled därstädes, 61 år gammal — skrifves till Idun. Vi skola med första återkomma till en fullständigare skildring af den märkliga kvinnans lefnadsgärning, » Hvad rykte kan kosta. » Sonja Kovalevsky utgör ämnet för en utförlig, på en gång sympatiskt och spirituelt skrifven artikel, som den kända författarinnan Arvéde Barine under rubriken » La rancon de la gloire » (Hvad rykte kan kosta) fått införd i det senast utkomna häftet af Revue des deux Mondes. Författarinnan lämnar, IDUN 1894 med stöd af fru Kovalevskys egna biografiska an teckningar och fru Lefflers Kovalevsky-biografi, en psykologiskt hållen teckning af fru Kovalevskys lefnad, hvarvid hon utförligast dröjer vid hennes barndom, vid de förhållanden, som på 1860-talet föranledde den ryska ungdomens emancipation, och vid det underliga, fiktiva äktenskap, hvarom redan fru Leffler talat och som kom att betyda så mycket för fru Kovalevskys senare utveckling. Ur kännedomen om detta äktenskap drar författarinnan väsentligen andra slutsatser rörande fru Kovalevskys karaktär än fru Leffler gjort, och i det hela synes hennes uppfattning af den excentriska ryskans personlighet vara åtskilligt mera följdriktig och opartisk än hvad som varit möjligt för den intima väninnan till den aflidna.
Med - Ständens underrättelse skulle wördsamt och wänligen meddelas, att Borgare - Ständet denne dag remitterat Ditt Lag-Utstottet: Herr Lagmannen V »lells Memorial, angäende nödwändighetcn af ett tillägg wid Lagens stadgande i 1 Cap. 2 Z. Jordabalken, om wilker wid afhandlingar om köp, skifte eller gäfwa. Till Den i September. >, 47 Till Allmänna BeswärS - och Oeconomie - Utststtet: Herr Rädman V/ srmine; s Memorial, om rättelse i den författning, som älägger rättsökande Parter, att wid beswärF och andre skrifters ingifwande i Kongl. Kammar - Collegium betala sexton ffillingar. lär supra. Lx krotocollo. 14. keterlon. Utdrag af Protocollet, hältet i BorgareStändets wid Riksdagen i Stockholm den 24 Augusti 1L29. S. D. Af anförde skäl hade Allmänna Bestvärsoch Economie - Utskottet, enligt meddelt Protocolls - Utdrag den 22 nästlidnc Julii, i anledning af Borgare StändctS Rcmi§, uppä Herr Handelsman kurtis Memorial, om minskning i Lulcä Magistrats ärliga Salt - infbrskrifningsikplvighet, ansett sig icke filhbra, att med detta mäl taga nägon befattning; Och som Ständet detta yttrande biföll, sä skulle underrättelse de rcsprctive Med-Skänden samt wälbemälte Utskott wördsamt och wänligcn derom lemnäs genom betta Utdrag af Protocollet. Ot supra. Lx krotocollo. kk. kcrerson. rit - 48 Den i September. Utdrag af Protocollct, hältet i BorgareStändets plenum wid Riksvägen i Stockholm den 24 Augusti 1809. S. O. Dä Borgare - Ständet till afgörande fdrctog Riksens Högloft.
Naj:ts Lädiga 8kiikvels6 till Likets 8 tänder, angående grunderna kor lnänvins-l>ränningens utökning, nie<l Länsigt till kurekonnnande ak Lränvinets oinattliga liruk. 8edan 8tats-Lädet Orekve //d,-c/ underdänigst älieropat sitt i detta äinne till Orotoeollet den 8 innevarande inanad akgikne serskilde yttrande, laek tes Longi. lVlaj:t, uppå tillstyrkan ak föredraganden oell 8tats-Lädets öfrige Oedainöter, det nu uppläste körslaget, sorn är Orotoeollet l>ilagdt, i Luder gilla; Oell l>ekallte Longi. Naj:t, att Oess Lädiga 8krikvelse i förevarande äinne sihäll under denna dag till Likets 8tänder expedieras. Lx proiocotlo L. 6. L:o 33. n'// Lcr/i. derr .5 7>/ne§ r c. ///. L0LOO. iViL3:t8 ^fdd/gn L^vr/ne/se t/// avgdende ett o/ r klom/nrttenads n/)/)g/'ovc/r /ö/n/ng t/// ^o>n/<L(/ 6//ne?r Ltoo^do/orv L/ott do?r 2// /<?^/o. öetänkt att, äkven vid nu ingängna Liksnröte, sokidnnderlätta Likets 8tänders ökverläggningar, angående tull-öevillningen, korniedelst en koiLei edande granskning ak gällande tull-taxa saint körslags utaröetande till sädana äinli ingar oell tillägg deruti, livartill förändrade körliällanden neli vunnen vtteiligare erkareni, et kunde anses föranleda, liar Longi. Naj:t kor detta ändainäl i Läder KouZ/.