Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kött, värld och satan ingen frid åt hjärtat lämna månde. Ty hjälp och styrk min skröplighet: jag måste eljest falla, o, Gud! med alla; ty gör barmhärtighet! Dig vill jag städs åkalla.» Skurup i maj 1889. HAFSFÅGLAR. »Kära fröken Berg. — Ni har all grund att vara mig gramse; jag medger det villigt. Man reser icke upprepade gånger genom en stad utan att göra den dam sitt besök, med hvilken man står i en sådan förbindelse som jag står i med er. Måhända säger ni, att det är brist på takt; nå, det berör mig rakt inte. Värre är det, att ni kanske tillägger, att det är brist på grannlagenhet, på naturlig finkänslighet – och den fläcken vill jag inte för min död ha på mig inför er. Därför vill jag söka öfvertyga er om, att jag handlat så taktlöst, som jag gjort, just emedan jag var så mån om att intet skeft och tvunget skulle missforma vårt förhållande. Hur tror ni egentligen, att det skulle gått, om jag en vacker dag, efter att ha anmält min ankomst, en afton ringt på i er jungfrubur? Jag finner mig försatt i ett litet sällskap damer, hvilka måhända alla intressera sig lefvande för mitt lilla jag, men hvilka samt och synnerligen skulle varit mig ännu mera likgiltiga än er och hvilka skulle känts mig såsom lika många band på mitt naturliga sätt att vara och på mitt naturliga sätt att tala. Och midt ibland dessa skrymmande och hinderliga, konkreta ingenting i toiletter och med konventionella anspråk, skulle vi två, som mött hvarandra personligen en enda gång och helt flyktigt, anknyta till och bringa till vidare trefnad det innerliga och ömtåliga förhållande, som ett halft års korrespondens gifvit vatten och sol! Jag skulle sitta på en stol, och ni på en annan, och rundt omkring oss och emellan oss skulle de andra gästerna sitta på sina stolar; och menande blickar skulle förstulet vakta oss, och häntydningar skulle gjort oss – i alla fall mig – kalla och stela som en istapp; och när jag konverserat mig tom och till äckel och reste mig för att taga afsked, skulle jag ha funnit vårt förhållande ligga emellan våra fötter som en vissnad, tilltrampad blomma. Nåja, nu nog härom.
S. D. Föredrogs och remitterades till Stats-Utskottet Pengt Gudmundssons från Hallands Län, sedan den 28 nästlidne December på bordet hvilande, motion, om nedsättning uti de af Kongl. Maj:t uti dess nådiga proposition om Stats-verkets tillstånd och behof äskade anslag, samt om mantalspenningarnes upphörande m. m., jemte de under öfverläggningen härom af flere Ståndets ledamöter afgifne skriftlige och muntlige anföranden. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets utlåtande N:o 13, i anledning af Kongl. Maj:s nådiga skrifvelse, angående medels anvisande till fortsättning af fästnings-byggnaderne vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona under nästkommande år. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet följande motioner: l:o af Erik Månsson från Blekinge Län, om förändrad redaktion af 8 kap. 7 § Ärfda-Balken; 2:o af Nils Andersson från Wermlands Län, angående skyldighet för bruk, qvarnar och sågverk inom Wermland, att proportionaliter deltaga i vägars byggnad och underhåll; 3:o af Per Edén från Wester-Norrlands Län, om förläggande af 2:ne Kongl, Maj:ts och rikets Svea Hof-Rätts divisioner, såsom serskild Hof-Rätt, i Norrland med säte i Hernösand: i sammanhang med; 4:o Nils Strindlund från Wester-Norrlands Län, om fördelning af Kongl. HofRätterne samt deras förläggande i flera rikets provinser; 5:o af Eric Christensson från Götheborgs och Bohus Län, angående upphäfvande af stadgandet i 32 § af Adeliga privilegierna, S. D. Efter skedd föredragning, remitterades följande motioner till Banko-Utskottet: l:o af A. IF. Uhr från Orebro
Nu deremot har ett dylikt förslag blifvit väckt, och nästan ingen har vågat tala deremot, 430 Den 26 Mars. emedan hvar och en finner att Utsk. omöjligt kan upgöra några nya grunder förr fin det erhållit de dertill erforderliga uplysningar; ty att upgöra grunderna på »måfå», skulle ej tjena till annat ån att sätta nya orättvisor i st. f. de gamla. En stor svårighet ligger deri att man icke vet, huru stor den inkomst är som skulle beskattas; ty om man på en höft skapade en proc., så skulle det kunna hända att man drefve ut en tredubbel större bevillning än den närvaride. Vid förra Riksdagen väckte Hr von Koch en motion att bevillningen skulle utgå med 1 proc., nyss deremot yttrade Hr von Koch att procenten borde nedsättas till Denna sednare siffra anser jag för min del vara mycket riktigare, men det kan i alla fall mycket lätt hända att vi missräkna oss, om vi antaga densamma. Om bevillningen med 3 å 4 hundra tusen Rdr skulle understiga hvad man afsett, så är det icke bra, men om den blir dubbelt eller tredubbelt så stor, så är det ännu värre, ty derigenom skulle åtskilliga kapitaler dragas ur den allmänna rörelsen, och ligga oförräntade till nästa Riksdag. Derföre är det väl bättre att gå tillväga som Utsk. gjort, och hos K. M. begära nedsättandet af en Komité för att utröna verkliga värdet på jorden, och approximativa värdet af städernas förmögenhet. Hvad orättvisorna i närvar:de stund angår, så tror jag icke att de äro så stora, om jag jemför tvänne stora klasser med hvarandra. Om man undersöker förhållandet sedan sista Riksdagen, så finner man att den bevillning som utgöres för rörelse och näring, icke obetydligt stigit, hvaremot den bevillning som utgår af jordbruket, ungefär står på samma punkt. Min öfvertygelse, hvilken naturligtvis endast grundar sig på enstaka upgifter, är att öfverhufvudtaget den ene bidrar lika mycket som den andre; ty alla purra lika mycket och deraf upkommer en art af rättvisa.
Januari!, innehållande, alt BondeSlåndet bifallit LagUtskoltets Betänkande med deri 7° Den i Februarii f. tn. förändring, dels att* i stället för det före-, slagne stadgandet, att den för fjerde resan fjolleri pligtfällde skall, oin lian är myndig, ställas under förmyndare, och slå under Förmynderskap, till dess han gitter visa, att lian från sin vanart så återkommen är, att hgn sig och gods sitt sjelf råda kan, samt derjemte förklaras oberättigad, att deltaga i val, eller väljas till sådane förrättningar som innefatta medborgerligt förtroende, hvilket stadgande BondeStåndet ogillat, må förordnas, att denne skall förklara^ oberättigad, att väljas till allmänna uppdrag pller förrättningar, dels att i föreskriften att öfvermage, som af starka drycker öfverlasta!’ sig, ages af Föräldrar oller Husbonde i närvaro af Krono-, Stads eller PoliceBetjent, må uttryckas, att detta hör ske endast i närvaro af KronoStadseller PaliceBetjent; uti hvilket beslut de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne att med BondeStåndet sig förena, Herr Hjerta^Gustaf: Då allmänna Lagen utsätter de fall när förmyndare kan påtvingas en person emot dess vilja, kan jag icke annat än finna olämpligt, ätt derom intaga något särskildt stadgande i Fylleri-Förordningen, och får jag derföre föreslå, att Utskottets förslag i berörde afseende sålunda ändras, att, i stället för den felandes ställande under Förmynderskap, det bestämmes, alt han bör erhålla varning inför Kyr^oRådet: men i öfrigt anhåller jag, alt Be - Den i F e b r u a r i i f. m. 7* tänkandet må i allo gillas. Jag tror att dc böter Utskottet föreslagit äro lämpligare, än de Herr Ribbing i sin reservation upptagit, och att vi icke böra gå in på det beslut, hvari BondeStåndet härutinnan stadnat.
T d:o 33 l6 d:o i d:o 33 20 d:o I d:o 33 25 d:o d:o 33 3o d:o Den 17 Februarii f. ru. 2 hemman med 35 k:rs pannei ■ymd 3 d:o 4o d:o 5 d:o v 5o d:o 7 d:o 60 d:o 9 d:o 75 d:o 12 d:o 5? 85 d:o 20 ö 0 -D deröfver qo d:o ■utöfver ingen må för större eller mindre egendom gagna bran vinspanna, och icke heller någon annan än enkel samt ingalunda någon s. k. konstegenskap. §. 2. För husbehofsbränningen erlägges ingen hemmanskatt, utan kommer endast den, som vid vanliga mantalsoell skattskrifningar anmäler sig till brännvinsbränning för brukande hemmantalet, att för sådant, å sin K10- no-debetsedel antecknadt, beskattas sålunda, att för 12 k:rs panna, derunder ingen panna får tillverkas, t. o. m. 25 k:r beräknades 3 sk. k:n tillverkning; fr. o. m. 3o t. o. m. 4° k:r 4 s^- k'n tillverkning; fr. o. m. 5o t. o. m. 75 k:r 6 sk. k:n tillverkning, och derifrån t. o. m. 90 k:r 8 sk. k:n tillverkning. §. 3. Utom vid vanliga mantalsoch skattskrifningarne må det vara jordbrukare öppet att hos Konungens Bef:h:de deremellan vid förefallande behof anmäla sig om tillstånd att få gagna bränneri-redskap, då Konungens Bcf:h:de äger att, efter förestående grunder, ansökningen bifalla, derest eljest icke något laga hinder härför möter; och skall sökanden då först till vederbörande uppbördsman erlägga stadgade afgiften för hela bränningstiden, om ock någon del deraf var förliden vid ansökningens bifallande, innan han äger brännvinsbränningen påbörja. §. 4.
Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärs^ och Oeconomie-Utskottets, den 11 sistlidne September, under N:ris 147, I49> 150 och 15 X, afgifna samt, den 21 i berörde månad e. m., på bordet lagda Utlåtanden öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets förut med-, delade nedannärnnde Betänkanden: N:o 133, angående Sågarelönens utgörande vid Sågqvarnar; N:o 100, i fråga om rättighet för Extra Rotehållare att lega Karlar inom Beväringsåldern; N:o 107, angående väckt motion om con-. trollér i afseende på Tackjerns godhet, m. m.; Nto 79, angående vackt fråga om utvidgad Smidesrättighet, ' samt om upphäfvande af det nuvarande Smidesförbud på vissa ställen inom Bergslag, fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit, den 19 sistiidne Mars e. m., den 25 sistlidne Maji, den 26 sistlidne Junii f. m. och den 3 sistlidne Julii, af Ridderskapet och Adeln afslagna, Utskottets ifrågavarande Utlåtanden bor-, de läggas till Handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets, den j 1 sistlidne September, linder Ntris 144, 148 och 152, afgifna samt, den 21 i berörde månad e. nu, på bordet lagda Utlåtanden öfver - Prot. Utdrag den 4 Nov. 1829. 3« gjorda anmärkningar vid Utskottets föiut meddelade nedannämnde Retänkanden:
Handelspriserna å de hufvudsakligaste sädesslagen jemte potates inhemtas af nedanstående tab. Litt. A. Tab. Litt. a. Understöd af allmänna medel har blifvit beviljadt, enligt Kongl. Brefvet den 1 December 1859, till belopp af 600 R:dr att såsom räntefritt lån, i mån af behof, utlemnas till åtskillige, i följd af samma år felslagen skörd, nödställde hemmansåboer inom Drängsereds socken, emot låntagarnes gemensamma ansvarighet för medlens återbetalning med hälften vid hvardera af uppbördsstämmorna för 1860 och 1861 årens kronoutskylder; hvarjemte 1860 års skörd inom Wärö, Stråvalla och Hunestads socknar så slagit fel, att understöd af allmänna medel följande året blef behöfligt och jemväl i nåder beviljades. Af nya sädesslag är endast att bemärka raps, som med framgång odlats på Lynga och Sannarps straxt söder om Falkenberg belägna egendomar, hvarest den icke allenast visat sig emotstå frost och andra menliga klimatiska inflytanden, utan ock gifvit lika goda skördar, som i Skåne och Danmark. Utom på de större egendomarne har befolkningen icke åt trädgärdsskötseln och fruktträdsodlingen egnat önskvärd omtanka; dock torde ett bättre förhållande kunna motses, helst Hushållnings-sällskapet till sitt förfogande äger medel, afscdda till belöningar för sådan odling. Höskörden och inhöstningen af andra foderväxter hafva i allmänhet inedgifvit tillökning af kreaturs-antalet; och anses afkastningen af ladugården genom försäljning till andra orter hafva lemnat öfverskott utöfver länets egen förbrukning. På många ställen äro så kallade mejerier och holländerier inrättade, hvarest ändamålsenlig smöroch ostberedning äger rum. Priset på kreatur och ladugårdsprodukter under ifrågavarande fem år kan antagas hafva varit för hästar 100 k 450 R:dr stycket, oxar 166,07 å 300 R:dr paret, kor 30 ä 90 R:dr, svin 20 å 36 R:dr stycket, Tab. Litt. Boskapsskötsel. Stängsel. Arbetare vid jordbruket.
Såsom jag fattat den långa dismissionen, kan propos. icke framställas på annat än bifall eller afslag på nuvar. bänkm.indelning; och det är en sådan propos. jag yrkar, med anledning af den utaf Hr Frih. o. Landtm, redan framställda, samt med ja och nej besvarade propos:n. Gr. Horn: Jag vill visserligen icke bestrida Hr Hjertås sats, att den föredragna punkten, så afgjord som den måste blifva i följd af föredragn.sättet, kan inskränka friheten i beslutande-rätten öfver de efterföljande punkterna; men jag skulle tro, att.Hr Hjerta icke varit närvar., då det af Hr Frih. o. Landtm, iakttagna föredragn.sättet af Ståndet antogs och gillades; i enlighet hvarmed jag finner det icke vara möjligt att förekomma propos. till bifall eller afslag på principfrågan eller bänkm.valets afskalfande. Jag insåg visserligen, att det kunde vara behöfligt att på en gång behandla och afgöra de 2:ne af Ridd.Utsk. framställda frågorna, nemi. bänkm.valets afskaffande och hvad som skulle sättas i stället; men jag blef afskräckt ifrån alt väcka något vidare förslag, när jag hörde, att man begärde uppläsning af föregående riksdagars protocoll. Jag tror derföre, att det nu icke kan komma i fråga att bedomina följderna af vårt beslut, och anhåller således, alt Hr Frih. o. Landtm, ville för Ståndet tillkännagifva, alt ,Hr Landtm, icke kan framställa annan propos., än den vi redan erhållit. Hr von Hartmansdorff: På båda sidorna erfordras tillägg till propos:n. De, som önska bänkm.inrättningens afskaffande, vilja naturligtvis ändock förbehålla sig särskildt yttrande om sättet att annorledes än tillförene utse electotorer.
Banken komme att tillskyndas en serskild kostnad för sedlarncs uppräkning, korsning och slutliga behandling, då de, såsom förslitne, till Banken åter ingått, hemställer Utskottet, att den väckta motionen måtte förfalla. Stockholm deri 24 Januari 1851. Bih. till B. St. Ank. lill Exp.-Utsk. d. 28 Jan. 1851, kl. 2 e. m. Utlåtande., i anledning af väckt motion otti åtenitgifvande frän Banken af sedlar å 16, 12 och 8 sk. Uti en inom Hederv. Bondeslåndet väckt, och den 23 December nästliilet år till Utskottets behandling remitterad, motion, har Riksdagsfullmäktigen E. Christensson från Götheborgs och Bohus län föreslagit, att, enär Bankens sedlar å 16, 12 och 8 skillingar, om hvilkas upphörande och ersättande med silfvermvnt Rikets Ständer vid sistfö-rflutnä riksdag meddelat förordnande^ vore för allmänna rörelsen serdeles behöfliga, såsom med förande stor beqvämlighet vid förekommande smärre liqvider och vexlingar, äfvensom mindre kostnad än silfvermvntet vid afsändning med posterna, samt då tillika borde tagas i betraktande, att förluster för Banken uppstode derigenom, att silfvermynt på hvarjehanda sätt ginge förloradt, hvaremot Banken alltid tillskyndades vinst genom utelöpande sedlars förstöring, - Rikets Ständer måtfe besluta, att sedlar å förenämnde valörer skola från Banken till allmänheten åter utgifva».
Proposilion, Jt* 94. 11 Maj:ts i Norrskt Stats-Råd den 7 nästlidne Juli fattade beslut, till Svenska Just iliae-Departementets ytterligare handläggning öfverlemnadt; och föredrogs nu detta ärende, jemte berörde utlåtande, hvarvid Kongl. Maj:t, uppå Svenska och Norrska Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, beslöt, att förslag till förändring i och tillägg till Riks-akten skulle till begge Rikenas National-representationer framställas, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt; äfvensom Kongl. Majit förordnade, i sammanhang dermed, uppå tillstyrkan af Svenska Stats-Rådet, det skulle, enär nämnde förslag om ändring i Riks-akten ej kunde vid denna Riksdag för Rikets Ständer framställas, Nådig proposition om ändring i 39 m. fl. §§ i RegeringsFormen, samt 4 rn. fl. §§ i Riksdags-Ordningen till Sveriges Rikes Ständer nu afgifvas, sådan samma proposition finnes Protokollet bifogad. Under öfverläggningen härom hade Stats-Rådet Herr Friherre Palmstjerna, i afseende på formen för ärendets framställning till Rikets Ständer, yttrat den särskilda mening, att han ansåg förslaget till förändring uti Riks-akten böra redan till nu församlade Rikets Ständers öfvervägande och beslut, genom Nådig Proposition öfverlemnas. Ex protocollo G. \V. (Jsterdahl. Klinga. Förslag till förändring i och tillägg lill Riks-akten. § * • Om vid något tillfälle, då det efter bestämmelserna i Sveriges och Norriges Grundlagar samt Riks-akten hitintills tillkommit Sveriges och Norriges InterimsRegering, att förestå Rikenas Styrelse, Thronföljaren uppnått aderton år, skall han såsom Regent Riksstyrelsen under tiden föra. Har ej Thronföljaren denna ålder uppnått, eller är han hindrad att Rikenas Styrelse öfvertaga, förordne Konungen i sammansatt Stats-Råd till Regent annan till Thronföljden berättigad Prins, den der nämnde ålder hunnit.
Härför har jag bemtat stöd af nedan citerade 2;a puukten af underrättelserna till redogörelseformuläreti § 2. Det vill af denna anmärkning synas, sorn fordrade Herrar Revisorer att i räkenskapen borde intagas konti äfVen för flere här Obefintliga kassor, men med bestämdt yrkande, att jag vore skyldig visa ställningen för praémieoch fattigkasiamedlen. — 346 — Förhållandet är dock, att jag under min redovisning ej har några sådana kassor. De finnas deremot bland vederbörande Läroverks -rektorers redogörelser upptagna. § inöfver fördelningen af de lyftade olika qvartalsanslagen vid deras insättningar å Direktionens räkning i Banken i en summa, har jag till ledning vid räkenskapens^ uppsättande, ej såsom verifikation, på sätt i andra verk vanligt är, gjort anteckningar å sjelfrva Banko-attesterne och dels -å särskilda dervid fogade blad, hvilka Herrar Revisorer benämnt otillfredsställande promemorier, hvarjemte de uppgifvit, att hänvisning arne till verifikationerna befinnas otillförlitliga, Härå får jag genmäla, att de s. k. promemorierna uppfylla det med dem här ofvan antydda rätta ändamålet; och då Herrar Revisorer ej uttryckt i hvilket hänseende de ansett dessa otillfredsställande och ej heller uppgifvit hvilken felaktig foliehänvisning anmärkningen gäller, är jag naturligtvis urståndsatt att derom afgifva yttrande. Beskyllning för begånget fel, sorn icke är åtföljd af uppgift derå, saknar egenskapen af anmärkning, Vid nu upplysta förhållanden, vågar jag påstå, att de skenbara afvikelserna från redogörelseformuläret dels varit nödvändiga, i följd af de särskilda egenheter, som här förefinnas, och dels ära ledande till mera tydlighet, än efter redogörelsefornmlärets noggranna tillämpning skulle blifva fallet.
Ständer; hvarvid genom ProtocolIs Utdrag bifogas en Ledamots serskildta yttrande. Stockholm den 28 Junit 1818- Utdrag af Protocollet hållit hos Riksens llöglo fl. Ständers Stats - Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 2g jfunii 1818. S» D. Då Stats-Utskottet nu beslöt det Utlåtande, sota skulle till Riksens Höglofl. Ständer 19*H Stats-UtskottCts Betänk anden. afgå, med Förslag till jemkning af de respective Riks Ståndens olika beslut i frågan om Recognitions - Skogarnes upplåtande till Skatte, förklarade Herr Borgmästaren Norström sig vara af den skiljaktiga tanke, att den af Utskottet föreslagne Contra-Proposition borde i så måtto ändras, att de Bruks-ägare, som inom den 4 Februarii 1817 sig hos vederbörande anmält till Skatteköps erhållande och i öfrigt, inom berörde tid fullgjort allt hvad Kongl. Författningen den 4 Februar'i 1811 i sådant ändamål stadgar, skulle, jemlikt Utskottets tillstyrkande, bibehållas vid rättigheten till Skatteköp; helst i annat fall de Bruks-ägare, hvilka genom Konungens Befallningshafvande sökt Skatteköp, och, till vinnande deraf, ingått i betydliga kostnader, möjligtvis komme att tillskyndas ett oförtjent lidande; äfvensom Herr Borgmästaren, i anledning af g:de punkten uti Herr Reuterskölds Memorial i detta ämne, för sin del ansåg, att icke Kongl. Maj:t och Kronan ensam, utan jemväl angränsande Hemmans-ägare, borde, jemlikt Författningarnes föreskrift, vidkännas kostnaderne i och för Recognitions-Skogarnes afmätning. Hvilken serskildta mening på begäran skulle åtfölja det afgående Betänkandet härutinnan till de respective Riks-Stånden. Som ofvan. Vördsamt Memorial! Sedan Riksens Höglo!].
Ständer funnit de i nu gällande tulltaxa stadgade hufvudgrunder höra i allmänhet bibehållas och följaktligen äfven der förekommande förbuds-bestämmelser fortfara, utom hvad beträffar artiklarne socker-sirop samt topp-, kandioch kak-socker, hvarå införsel-förbuden ansetts böra upphöra och utbytas mot sådan införseltull, som af underd. bifogade förslag till tariff synes. Vidkommande dernäst E. K. M:s nådiga förslag att ur tulltaxan utesluta tull värdes-kolumnen, så ehuru Rikets Ständer dela den i högstberörde nådiga skrifvelse yttrade åsigt om fördelarne både för de trafikerande och för tulltjenstemännen af tulltaxans möjligaste förenkling, anse Rikets Ständer likväl hvad härutinnan och för taxans bringande till likformighet med andra länders tulltaxor skulle vinnas genom uteslutande af kolumnen för tullvärdet icke motsvara de olägenheter, hvilka en sådan förändring utan tvifvel skulle i flera hänseenden medföra, hvadan Rikets Ständer i underd. anhålla, att samina kolumn måtte fortfarande bibehållas. För den händelse likväl, att denna Rikets Ständers åsigt icke skulle af E. K. M. i nåder gillas, utan tullvärdes-kolumnen kommer att ur taxan uteslutas, hafva Rikets Ständer, sorn funnit det under sådan förutsättning al i.. K. M. godkända förändrade sätt för beräkning af den hvarje stapelstad under namn af tolag för inoch utgående varor tillkommande afgift, nemligen ef - Expeditions-ZJtskoltets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 2/2.
I hvilket läll sorn helst hör man likväl tänka sig, att fråga kan uppstå om förstärkning af Bankens metalliska cassa. Detta tror jag kunna ske lättare, i samma mån styrelsen äger flera utvägar att derför begagna. Dessa innefattas i de punkter, som nu äro under öfverläggning; och jag har med förundran hört en ledamot säga, att, enligt Utsk:s förslag, skulle hvar och en veta, hvilken af dessa utvägar Bancostyrelsen för hvarje fall ämnade begagna. Den värde ledamoten måste då icke hafva kastat ögonen på g:de punkten, som lernnar åt styrelsen att välja, i hvilken ordning den finner lämpligast att vidtaga öfriga åtgärder, sedan endast indragning i lånerörelsen blifvit satt i sista rummet. För min del anser jag, att bland de utvägar, hvilka med största fördel kunna begagnas, är creditivrättigheten. Jag har hört samma ledamot, som bestridt, att creditivrättighet må för Bancofullmägtige bestämmas, jemväl bestrida 6:te punkten. Att icke silfverköp böra äga rum, då coursen är öfver pari, torde icke behöfva bevisas; ty det vore endast att drifva upp coursen än högre, och det är derföre, som Banken behöfver creditiv för att vid dylika förhållanden kunna uppskjuta silfverköp, tilldess coursen blifver fördelaktigare, utan att Banken under tiden kommer i saknad af nödig styrka. Åtminstone bör rättigheten till sådana creditivs begagnande finnas. Jag tror, lika med hvad flera redan yttra*, att densamma just derigenom sällan behöfver begagnas. Tvenne ledamöter hafva velat gifva Bancostyrelsen ett slags full magt in blanco; men då det är fråga om åtgärder, som bero på Bankens credit, tror jag, att förtroendet bör blifva större, om Bancostyrelsen tydligen är autoriserad att vidtaga åtgärden. Den af Hr .Stråle föreslagna redaction kan jag ej gilla. Mig synes det nemi. mindre passande att, då man vill bereda Banken credit, just omtala hennes svagaste sida, den nemi., att en del af hennes fordringar äro af den beskaffenhet, att de icke kunna indrifvas.