Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Fullmägtiges dispositioner och anordningar icke kunna blifva föremål för Kongl. Kammar-Rättens anmärkningar, enär Fullmägtige för sin förvaltning af Riksgälds-Contoret äro Rikets Ständer och deras Revisorer allena redo skyldige, så skulle, i följd häraf, den föreslagna granskningen i Slats-Utskoltets Utlåtande N.o /fo. 7 Kongl. Kammar-Rätten af Contorets räkenskaper, i hvad utgifterne beträffar, endast komma att afse sjelfva siffran. På grund af detta sålunda utredda förhållande, hafva Fullmäktige yttrat, det Fullmägtige, för sin del, ej kunna inse någon verklig nytta, sorn den ifrågasatte Revisionen skulle kunna medföra; hvaremot det förekomme troligt, att ifrån de nya göromål, hvilka åt Kongl. Kammar-Rätten skulle komma att uppdragas, framdeles hemtades en anledning till förökande af Tjenstemanna-personalen inom Kongl. Kammar-Rätten och nya löners tillskapande. Stats-Utskottet, som till alla delar instämmer uti de af Fullmägtige yttrade åsigter, har, i följd häraf, skolat afstyrka bifall till motionen. Ankom till Exped.-Utsk. d. 4 April kl. 3 e. mUtlåtande j i anledning af Herr Hammarhjelm*, C. F. motion, om anslag i 10 år ät Skottske Agronomen Steffens. (U. A.) Hos Ridderskapet och Adeln har H:r Hammarhjelm C. F. väckt fråga om åtgärders vidtagande till landtbrukets upphjelpande och förkofran, såsom ett af de föremål, hvilka i främsta rummet förtjena Rikets Ständers uppmärksamhet. Och vore, efter Motionairens tanka det verksammaste sätt att, lör lindrig kostnad, sprida kännedom af Engelsmännens förbättrade oecono miska institutioner, om ett årligt anslag i 10 års tid af 1333 Rrdr 16 sk., eller motsvarande ungefärligen 100 P:d Sterb, meddelades åt Skottske Agronomen G.
IV.-o log*. lån af den här föreslagna tillökning i Ull-DiscontFonden , bör aflemnas till Riksgälds-Contoivet , till godtgörande af de ränte-betalningar RiksgäldsContoiret för samma lån måste vidkännas, och böra vid utlåningen sådana säkerhetsmått föreskrifvas, att Staten är tryggad emot all Capitaloch Ränte-förlust af denna lånerörelse. Ull-Contoir, hvilkas bestämmelse blifver att emottaga inhemsk XJU till sortering, värdering, magazinering och försäljning, med rättighet för Landtbrukaren alt belåna sin derstädes upplagda Ull, må, i den mon Kongl. Maj:t finner omständigheterna det fordra , och tillgångarna sådant medgifva, inrättas i Städerna Stockholm, Norrköping och Malmö, och kostnaderna för dessa UU-Contoirs inrättande och underhåll bestridas af räntevinsten å den nuvarande Ull-Discont-Fonden, samt, i händelse af dessa medels otillräcklighet, derutöfver af de till Kongl. Maj:ts disposition för Näringarnas befordran å g:da Hufvudtiteln ställda medel. Hvad beträffar Utskottens tillstyrkande, att öfverlemna till Kongl, Maj:ts eget Nådiga bepröfvande, att efter omständigheterna anordna anläggningen af Stamschäferier, så gillar jag visserligen detsamma, men skulle, för min del, dervid önska det tillägg, att Rikets Högloft. Ständer ville i un - Bil. .t. Stais-, Bev.- samt Oeä.-Ulsk. Uti. 29 derdånighet fästa uppmärksamheten derpå, att, e, huru provincen Skåne företrädesvis synes tjenlig till anläggning af Stamschäferi för finulliga Får , torde detsamma derstädes vara mindre behöfligt, enär der redan finnas enskilda Stamschäferier af Utmärkt god race, och för invånarne derstädes dessutom är lägligt, att, när de det åstunda, från utrikes orter erhålla ädla Får-racer. För anläggning utaf nya Stamschäferier af EJectoral-race torde således provincerna Östergöthland, Nerike och Westergöthland, allt efter Kongl.
Nervösa kräkningar under grossessen vanligen lätta att bota, likaså sjösjuka. äro Nervös hjärtklappning kan också häfvas. Reumatiska smärtor äro o c k tillgängliga samt alldeles särskildt hufvudvärk, som i suggestionen nästan tyckes ha funnit kan man säga sitt specifika botemedel. Såsom pedagogiskt medel o c h vid mångahanda ovanor hos barn är suggestionen oftast mycket verksam. / % Fig. 2. Nervösa darrningar, t. e x. i händerna, så att de däraf lidande frukta att tappa hvad de hålla, kunna lätt botas. Neuralgier af alla slag äro tillgängliga för suggestionen. Stundom kunna sådana försvinna för alltid efter en kort behandling, stundom k o m m a de tillbaka efter en kortare eller längre tid för att åter gifva vika vid en förnyad behandling, stundom behöfva de en längre tids behandling för fullständig b o t. Sympatiska rubbningar såsom obestämdt, ej närmare definierbart illamående, nedslagenhet, ängslan, oro, obestämda smärtor, kräkningar m. m. som åtfölja andra sjukdomar såsom underlifvets ooh tarmkanalens, äro ofta lätta att bota. Ibland k o m m a de dock åter för att ändtligen ge vika för en ihärdig o c h tålmodig behandling. U t o m de nervsjukdomar, som fått ett särskildt namn, ges det en hel del, m o t hvilka suggestionen med största fördel kan användas, såsom brännande smärtor i hudområdet, öfverkänslighet i huden eller dess motsats, smärtor i de inre organerna m. m. I många sjukdomar kunna nervösa symptomer förekomma, de där m e d lätthet ge vika för suggestionen. Alkoholism o c h morfinism äro synnerligen tacksamma att behandla, liksom alla de tillstånd, där det finnes ett sjukligt begär efter t. ex. tobak, chloral, sulphonal m. m. m e d ett ord alla sådana tillstånd, där viljan o c h energien behöfva sporras. Sant är, att recidiv förekomma, synnerligast i fråga o m alkoholismen. Man får ej begära för mycket, ty det finns j u människor med så slapp moral, att de vid minsta anledning återfalla. Många sådana sjuka instängas j u i anstalter, där de vistas i åratal, men utsläppta därifrån genast återfalla.
Då emellertid den process, hvarigenom man erhåller stärkelsen ur potates, är förenad med åtskilliga omkostnader, tror kommissionen att afgiften kan nedsättas från 0,5 till 0,4 sk. per pott mäskekar-rum, utan att man äfventyrar att någon skulle försöka att vid produktionen undandraga något af beskattningen genom att först bereda stärkelse, enär de nämnda kostnaderna äro så betydliga, att bränvinsbränning af potatesstärkelse, till och med med en lägre skattesats, endast komme att ega rum, när en sådan stärkelsefabrikation varit nödvändig för att bevara något af potatescns värde En lika beskattning bör också fastställas för det fall, att ett i England brukligt sätt blefve användt, nemligen, att sedan sockerbildningen försiggått, men innan jästen tillsattes, mäsken renäs från skal, sådor m. m.; det som då återstår, är 1 det hufvudsakliga likt den mäsk, sorn fås af potatesmjöl. Att tillämpa denna beskattning på det fall, då man begagnar malt-extrakt eller infusion på malt, istället för malt, tilt sockerbildning, hvarvid följaktligen också en del af mäsken är befriad från skal, skulle eljest ej, anses nödvändigt, så vida det ej kunde leda till det missbruk, att, i händelse sädespriserna sådant medgåfve, man hufvudsakligen kunde bränna af malt-extrakt, hvarföre kommissionen också anser vara rättast, alt, i händelse maltextra{U användes på förenämnde sätt, samma afgift eger rum, som när hela mäskmassan skiljes från skal m. m. Deremot finnes ingen orsak alt höja skattesatsen, derest öljäst eller affall vid ölbryggerierna användas till jästbildning, antingen ensamt eller i förening med konstgjord jäst. Förutom stärkelse kommer det förmodligen hos oss icke att blifva fråga om andra ämnens användande till bränvinsbränning, än kanhända sirup, sockervatten eller affallen vid sockerraffinaderierna, honungsvatten, öl och dricka, samt något obetydligt med bär och frukter. Då man hos oss börjat tillverka socker och sirup af potates, är det icke osannolikt, att under denna industris vidare utveckling, sirup samt affall vid sockertillverkningen kunna blifva använda. Af de
Med anledning af Kongl. Maj:ts nådiga beslut af den 19 Februari 1850, om Christianstads fästnings rasering, bar Herr A. M. Brinck, under åberopande af 56 § Riksdagsordningen, väckt följande, af Vällofl. Borgare-Ståndet till Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets handläggning remitterade, motion, deruti han anfört, att då alla kronans lägenheter, större eller mindre, som på ett eiler annat sätt kunde medföra någon inkomst eller fördel för kronan, enligt 77 § Regerings-formen, skola förvaltas efter grunder, dem Rikets Ständer bestämt, och icke kunde utan deras samtycke kronan afhändas, saknades likväl närmare bestämmelser om den dispositionsrätt, som Regeringen tillkommer öfver kronans fästningar. Vid anläggning af ny fästning måste frågorna om dertill nödig mark, så vida denna är kronans, och om medel för fästningens uppbyggande i öfrigt, till Rikets Ständers pröfning och beslut hänskjutas; men då, på en eller annan grund, en fullfärdig fästning icke mer befinnes för sitt ändamål behöflig, ansåges åtgärderna för dess rasering och anslag af dertill erforderliga medel ensamt ankomma på ett regerings-beslut, af hvilket en del, eller befallningen om rasering, fattades och utfärdades i kommando-väg, och den andra delen, eller fråga om de erforderliga penninge-medlen, afgjordes i Stats-rådet. Denna behandlingsform för så beskaffade ärenden syntes förtjena uppmärksamhet, ej alleBi/i. till 11. St. Brot. 1850—51. 8 Sami. 31 Haft. 1 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet» Utlåtande, A7:o 126. nast i anseende dertill, att den icke lernnade tillräcklig säkerhet för den omsorgsfulla pröfning, som borde föregå beslutet uti en för rikets försvar så vigtig fråga, som den om bibehållande eller raserande af en fästning, utan ock emedan uti ärendet inginge frågor äfven om disposition af medel för raseringens verkställande och om användande af den derigenom uppkommande lediga, kronan tillhöriga, mark.
(N-.o 74 i Bihanget): I. 106, lil, R. lil; B. — Gr. — Hr Boij, A. F., om utfärdande af ny Skogslag, m. m. (N:o 76 i Bihanget): I. 107, R. 107; B. IV. 441, 446, 452, A. 457. — Hr Cederschiöld, R., rörande bank-lagstiftningen (N:o 132 i Rihanget): I. 124, 135, R. 135; B. II. 658; III. 128, 375, A. 375, 377; B. IV. 273, 361; V. 37, A. 37. — M — 109 Motioner, väckta hos Ridderskapet och Adeln: af Frih. Cederström, C. H„ om anvisande af ett årligt anslag å 30.000 110 — M — Motioner, väckta hos Ridderskapet och Adeln: — af Hr Charpentier, G. R., angående åtgärd till underlät tande af jernvägs-anläggning från Kalmar till Lamhult (N:o 51 i Bihanget): 1.103,110, R. 110; R.
Prot. i834 och 1835. 6-te Sami. i ista JJd. 2-dra Band. 1 33\dje Häftet. 2 Banco-Ulsloltets Utlåtande N:o tog. föreskrifter åt de äfven juridiskt ansvarige Fullmäktige, mom c. af §. 3 borde uteslutas. Af åtskillige Ledamöter inom de 3:ne Riks-Stånden, att, på ofvan anförde skäl, rättigheten att meddela Fullmägtige föreskrifter, i intet fall borde Revisorerne medgifvas, utan dessa endast ega att göra anmärkningar, gifva påminnelser, meddela råd och anvisningar samt tiil åtal anmäla; hvadan blifvit yrkadt, att berörde mom. måtte, i öfverensstämmelse med denna åsigt, till ordaljulelsen förändras: hvarförutan en Ledamot inom Ridd. och Adeln begärt, att Utskottet måtte bestämdt förklara, huruvida Utskottet ansåge, att föreskrifter kunde af Revisorerne åt Fullmägtige meddelas eller ef. Af någre Ledamöter inom Ridd. och Adeln samt Borgare-Ståndet, att då det af Utskottet i mom. d. af åberopade §. 3 för Revisorerne föreslagna åliggande, att i vigtigare fall gå Fullmägtige med råd tillhanda, möjligen skulle bereda åt Fullmägtige ett skydd eller en missledning, som skulle i vissa fall kunna medföra betänkliga följder, äfven detta morn., som derförutan stod i strid med stadgandet i mom. c. måtte utgå, eller ock, enligt hvad andra Ledamöter påstått, till redactionen jemkas.
Församlingarné ville åtaga sig och efterkommande Kloster-Kyrkans framgena sorgfälliga vårdande och underhållande, så beviljade Kongl. Maj:t under den io Dec. berörde år, Församlingarné för Kyrkans emottagande, med vilkor att ansvara för alla reparationer och dess iståndsättande, den begärde Collect och Stambok, samt beträffande återstoden af de för Koppartaket influtne medel, öfverlemnade frågan till Riksens Ständers Stats-Utskotts åtgärd, hvarefter Riksens Ständer, uti underdånig Skrifvelse, af d. 9 Maji 18 r8, yttrat sig val hafva funnit, att, då Wadstena Kloster-Kyrka , såsom en märkvärdig fornlemning, framdeles så väl som hittills borde af Staten vårdas och hållas vid magt, skulle detta åliggande lämpligen och med minsta tunga 420 Stats-Utskottets Bétänkanden» för Stats-Verket kunna uppfyllas genom det ofvannämnde Församlingar, på sätt Kongl. Maj:t i Nåder tillåtit, öfvertoge Kyrkan till begagnande, med förbindelse, att på sin egen bekostnad sätta henne i fullkomligt Stånd och framgent behörigen underhålla, emot det att Stats-Verket, i ett för allt, utbetalte den äskade Summan af omkring 5ooo R:dr. Men som desse ÖfverskottsMedel ingått och blifvit bland Stats-Verkets tillgångar, år 1811, uppförde, så att nytt anslag för en sådan utbetalning fordrades, samt hvad Församlingarne i den delen begärt, icke kunde å Statens sida vara någon skyldighet, ansågo Riksens Ständer ett ordentligt Contract, hvarigenom Församlingarne åtaga sig Kyrkans försättande i fullkomligt skick och dess framtida underhåll, böra uppgöras och af Kongl. Maj:t i Nåder gillas, förr än några Medel härtill beviljades, heldst på antagligheten af Contractsvillkoren berodde huruvida Summan måtte anslås; i följd hvaraf Riksens Ständer icke kunde åt detta ärende lemna någon åtgärd innan ett slikt Contract vöre uppgjordt, prÖfvadt och godkändt.
På landet vare å söneller helgedag all annan utskänkning förbjuden ån på gästgifvaregårdar vid måltider till resande, derest Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ej, på grund af särskilda omständigheter, undantag meddelat. § (33) ny 34. Byte af bränvin mot bränvin eller andra varor äfvensom utlåning af bränvin vare lika med bränvinsförsäljning ansedd. Köper någon bränvin gemensamt med en eller flere eller för två eller feres räkning, för att mellan dem delas, vare ansedd sorn hade han det ensam köpt och åt hvar och en af de öfriga sålt dennes andel. Sammans. Bevilln-, Lagsamt Allra. Besv.- och Ekon.-Utskottets Bet. N:o 11. 27 Deri som säljer bränvin med vetskap om sådan gemensam handel, som i föregående moment omnämnes, vare jemväl ansedd sorn hade han till hvar och en af köparne föryttrat hvad på denne kommit. § (35) ny 36. Då bränvin sändes med fartyg saltsjövägen, bör tullförpassning' bränvinet åtfölja samt kärlen ined tullförsegling vara försedda,- dock inbegripes icke härunder skeppsbesättnings förråd, räknadt till 2 kannor på man. Förpassning å bränvin må ej af tullkammare utfärdas, innan afsändaren aflemnat tillverkarens, under edlig förpligtelse utgifna, bevis, att bränvinet år af honom å uppgifvet ställe tillverkadt. Sådant bevis bör åtfölja bränvin då det, utan att sändas saltsjövägen, föres emellan inrikes orter eller i större parti än 60 kannor. Yid införsel och transport af utländska brända eller distillerado spirituösa drycker gälle hvad särskildt derom stadgas. § (36) 37. Med undantag af den i § 35 meddelade föreskrift om bränvinets rening och styrka, skall hvad i denna förordning är stadgadt om minuthandel med eller utskänkning af bränvin gälla äfven för andra brända eller distillerade, ineller utländska, spirituösa drycker, äfvensom för drycker, hvilka äro dermed tillagade. § (37) 38.
Då här ej blott är fråga om jernknappar utan om knappar af alla slag, så tror jag att man bör fästa uppmärksamheten på, huru denna fabrikation gått framåt under de sednare åren. I Jönköpings stad (innes en knappfabrik, som drifves med ångmachin, och der messingsknappar göras mycket bra för 24 sk., och lika goda som de Engelska, hvilka säljas för 28 sk. När sådant kan ske, tror jag det ej vara af serdeles nödvändighet påkalladt, att sätta upp tullen. Hr Printzensköld: Gr. Gyldenstolpe har tagit nuvande Bevilln.Utsk. i försvar, derföre alt det nedsatt tullvärdet på knappar, grundande sig helt och hållet på K. M:s propos. i ämnet, hvilken åter skulle vara grundad på en fullkomlig sakkännedom om rätta förhållandet. Det kan visserligen vara möjligt att denna sakkännedom funnits hos Regeringen, men ordalagen härom ingifva en viss ovisshet i detta hänseende; emedan det heter der om knappar: ”Det nuvande tullvärdet 2 r:dr 32 sk. U af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen, öfverstigcr jemväl det verkliga, som högst lärer kunna antagas till 2 r:dr; hvadan införseltullen ock torde böra jemkas från 32 lill 24 sk. pr Regeringen har således antagit att tullvärdet ej skulle kunna vara hösre än 2 r:dr, under det att likväl intet enda skäl blifvit anfördt för detta förhållandes verklighet; och dä synes det mig D* n 3 Juni f. m. 355 sorn om nuvande Bevilln.Utsk., då det ville följa den K. propos., men ej hade säkrare ledning, hade bordt söka att göra sig underrättad om verkliga förhållandet; och då betviflar jag ej att ju Bevilln.Utsk., antingen af handtverksmästare, som äro ledamöter i Bevilln.Utsk. eller i BorgareSt., kunde hafva erhållit upplysning örn hvad Hr Lagerhjelm nu här meddelat. Slutligen har här blifvit anfördt att messingsknappar tillverkas för godt pris i Jönköping.
S. D. Remitterades till BancoUtskottet .* 1:0 Friherre Kantzows, Johan Albert, den 3 dennes e. m. på bordel lagde motion, om inbjudning lill enskilte actie-egare, att deltaga i Rikets Ständers Bank och dess rörelse; jemte de, i anledning deraf, denne ilag afgifne yttranden, 2:0 Herr Giinthers, Carl, den 1 dennes, e. m. på bordet lagde motion, om inrättande afen allmän hypolheks-förening, jemte de, i anledning deraf, denne dag afgifne yttranden; Allmänna Besvärsoch Occonomie-Utskottett Herr Roos’s, Bo Christian, den 1 dennes på bordet lagde motion, om reclamation af Svensk undersåte, som för gäld rymt ur riket. e. m. S. D. Bifölls Banco Utskottets den 1 dennes e. m. på bordet lagde Memorial, med anhållan, om Notarii-arfvoden åt 3 Protocollslörande vid Utskottets afdeluingar och tillåtelse, att få antaga ytterligare 2:ne Caneellister. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: Kongl. Majtts den 8 dennes på bordet lagde Nådiga Skrifvelse till Ri - P/of. UtJr. d. i3 Mars i83J,. liets Sländer, angående frågan om lindring uti den hemmans-egarnei Jemtland åliggande Roteringsoch Rustnings-skyldighet, jemte ett, i anledning deraf, denne dag afgifvet yttraade; BevillningsUtskottet:? Herr Stedts, Claes, den 8 dennes på bordet lagde anförande, i anledning af Friherre Sprengtporten , Jacob Wilhelm, motion, rörande bränvins-bränningen, jemle ett, i anledning deraf, denne dag afgifvet yttrande ; B an co - Ut sk ottet .v Grefve von Schwerins,.
Friherre Wrangel, Henning; Bland hufvudsakliga medel att gifva lif åt våra aftynande näringar och vår handel, synes mig ett utvidgadt Credit-Systeme, så föga i Sverige kändt och till sina fördelar utveckladt, förtjena en serskild uppmärksamhet, den jag för framställningen af detta ämne, äfvensom af några reflexioner rörande Riksmyntet, vågar för en stund hos Ridderskapet och Adeln utbedja mig, under den försäkran, att endast den fullkomligaste öfvertygelse om i86 Dill fo l bruarii. sakeus vigt och värde för mitt fädernesland, framkallar nu, som vanligt, min röst. Man rr.å rätta förundra sig. att hvarken den egna erfarenheten, sorn så tillräckligt visat oss skttdan af vacklande principer rörande vårt pennipgeverk, eller andra länders exempel, sorn till störsia delen genom ett oinskränkt Creuhsy-terne upplyftat sig lil! den höjd af rikedom och anseende, som de innehafva, förmått Sveriges Regering och Ständer till lyckligare Och mera ändamålsenliga åtgärder idet. ta afseende. Både naturen Och omfattningen af det ämne jag går att vidröra, fordra dess fördelning i 2:«e afdelningar. Det vacklande och den förlägenhet, sorn alltsedan J8oy års Riksdag låtit förmärka sig i vårt penningeverk, och som mer eller mindre fördrefligt Verkat på aila Sveriges Folkklasser, har man tvifvel, till en stor del haft sin grund i de missbruk mao gjort af Bankens Credit och i det misstag au icke skilja Statens skuld frän Bankens. Ett mynt utgifvit af Rikets Bank mås<e nödvändigt för att behålla sin Credit vara fritt flåts ali främmande inflytelse. Denna grundsats har icke blifvit gällande i Sverige, der Dea 10 h'evru vii. täta förändringar varit en naturlig fö’id af osäkerheten i detta afsende. Man har gått lråu den ena ytteiligheten tili den andra, låtit nöja sig med halfmesurer och framför allt fruktat att upprycka det onda med roten.
Majas Nådiga Utslag af den H. St. Just, Omb. Ernb• Ber. d. 4 Nov: 1828. 11 16 September 1827, af innehåll, att som HofRätten icke utlåtit sig, huruvida Häradshöfdingen Lindeqvist, i följd af den felagtighet, hvarföre han blifvit till ansvar fälld, borde ersätta Kongl.. Maj:t och Kronan fångtractamente, samt om och hvad ersättning Svante Andersson, för honom åbragte lidande, borde erhålla, hvilka omständigheter med det mot Häradshöfdingen Lindeqvist anställdte åtal egt omedelbart sammanhang; alltså och dä klagan deröfver blifvit förd, samt Svante Andersson, ehuru han, enligt företedt betyg, skall hafva frånträdt all rätt till vidare talan, nu fordrat en sådan ersättning, och dessa omständigheter icke kunna hos Kongl. Maj:t till omedelbar pröfning förekomma, fann Kongl. Maj:t skäligt återförvisa målet i dessa delar till HofRätten, sorn egde att derutinnan, utan hinder af dess förra öfverklagade Beslut, i laglig ordning sig utlåta. Af detta Utslag har jag skickat afskrift till Advocat-FiscalsEmbetet i Kongl, Götha HofRätt, med anmodan att göra de sålunda återförviste och oafgjorde delarne af målet anhängige hos Kongl. HofRätten , sorn ock genom Utslag den 11 Julii innevarande år, sedan parterne blifvit å nyo hörde, förklarat, det borde Häradshöfdingen Lindeqvist gälda kostnaden, som blifvit använd å Svante Anderssons underhåll i Länets Kronohäkte ifrån j 2 R. St.
Den andra stora afdelningen är belägen bakom den förra. Här finnts ett synnerligen rikhaltigt lager af gardiner, mattor och möbeltyger, filtar och täcken samt ett välsorteradt lager af dessa vackra engelska jernsängar, som nu äro så omtyckta. Från denna afdelning leder en trappa ned till källarvåningen. I olika afdelningar återfinner man här stoppade möbler, lager af jernsängar, fjäder och dun, tagel och krollspint i afrundade, duniga moln himmelen. en flägt klart som en annalkande ton, genom båten skar upp en fåra. kom kysste med och husgerådsbråte, gröuFritz Ritter ock i sin den bugning lilla Ruths honom följde i ett och fattade smala hand. i hack och häl blondt kostym med dalande solens sneda strålar en vismuthfärgad spetsigt tur i land, med Men en artig tätt efter en annan herre, hakskägg, en elegant egendomlig, utländsk snitt. Ruth hade till en början ej alls lagt märke till honom i den landstigande. hufvudet, packade hopen af allsköns Plötsligt, träffade när dock hon vände på hennes blick hans; hon var något visst i detta enda flyktiga moment, då deras ögon möttes, som kom hvarje droppe hur än färgspel, att hon knappast märkte, ångbåten närmade sig och lade till, förr hon kände Vivan rycka i sin hörde hennes utrop: Ja, der på tous-cas stod han bland den hvimlande skaåt ut, med ning och hand och » der, se der är pappa! » fördäck, hviftande med kom dottern och det och Ruth. sin ljusa trängsel: enLandgången blef några ögonblicks kände blod så att i ej genast hennes hon igen kropp att kände, hur hon honom, men rusa åt der hufvudet, blef glödande röd och hörde pulsarues slag ringa som klockdön i sina öron. Det var Karl Vrede. rus(Forts.) arbetslediga Stockholmsfäder, som vände ut til) sina Rindövillor öfver m. m. samt slutligen afdelningen för försändelser till landsorten.