Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid 1809 års Riksdag inrättades 4 Stats Secreteiiater; det Militairiska tillhörde ett af dessa; sedermera hafva Ärendema blifvit delade emellan Stats Se. creteraren och Föredraganden i Commando-mål: Emot honom kan således lämpas allt hvad i 107 §. nämnes om Stats-Secreterare i alla de mål, som icke äro egentliga Commando-mål, och dessa senare äro derigenom skiljda från alla de öfriga Ärender, att de icke behöfva contrasignation; på dem böra finnas blott Konungens underskrift, men också är denna alldeles nöd» vändig: Befallningar i Commando-mål endast rned General - Adjutantens underskrift är icke enligt med Grudlagen, hvilket af 38 §• Regerings. Formen kan inhämtas. Herr Cederskjöld, Pehr Guslaf'. Den värde Ledamoten Rar förment, att jag misstagit }T)*g i indelningen af fel, i positiva eller negativa; samt sökt visa att Regerings-Fortnens icö §, Sfven Upptager negativa fel, nemligen underlåtenhet att göåa föreställningar; och den 107 deremot äfven positiva fel, oagtadt uttryckta j negativ form, nemligen försummelse att iakttaga Rikets sannskyldiga nytta. Till besvarande af dessa anmärkningar, så vidt de röra jcÖ §. torde jag få erindra; att jag med ordet fel, egenteligen haft afseende på Regeringens beslut och ej blott på den cnskilta Stats Råds Ledamotens eller Rådgifvarens individuella handling. En Ledamot af Stats-Rådet, och i synnerhet Föredraganden, Rån nemligen på ett negativt sätt , genom stillatigande och fördöljande af någon upplysning, eller underlåtenhet att göra föreställningar, befrämja en positiv öfverträdelse af Grundlagarne eller andra Rikets gällande Lagar, hvilket slags fel, nemligen verkliga Lagbrott, utgör enda föremålet för 106 §.
För aflönande af Gymnasii lärare-personal anslogs år 1652 Kronotionde från vissa socknar i Götheborgs och nästgränsande län till ett belopp af 870 eller, sammanräknadt med anslaget till det lägre allmänna läroverket på stället eller Trivial-skolan, 1,090 tunnor spatimål, hvarjemte ett prebende-paslorat anvisades åt hvardera af de 2:ne Theologie-Lektorerna och ett prebende-hemman åt hvardera af de öfrige Lektorerna. Dessutom har lärare-personalen under sednare tid fått sig tillslagne hushyre-medel, som till bestämda belopp utgå från Götheborgs Stads kassa. Till läroverkets nytta äro betydliga fonder att 41 alt tillgå, hufvudsakligen medelst de i Bohus län belägna så kallade Hvitfeldtska Stipendii-godsen, tillsammans 141^ förmedlade mantal, som testamenterats af frami. Enkefru Margaretha Hvitfeldt den 22 Jannuari 1663, af hvilka gods likväl 52-^f mantal sedermera blefvo till kronan indragne, men omedelbart derefter till det genom testamentet afsedda ändamål åter donerade. b) Högre Lärdoms-skolan, med 9 lärare och 81 lärjungar. c}\Apologist-Skolan, med 6 lärare (inbegripne 2:ne för Gymnasium gemensamme Sångoch ritlärare) och 57 lärjungar. d) Real-Gymnasium, med 7 lärare och 60 lärjungar. e) 'Folkskole-lärare-Seminarium, med 2 lärare och 48 lärjungar, upprätthålles med ett årligt stats-anslag af 666 R:dr 32 sk. f) Domkyrko-församlingens Folkskola, med 3 lärare och 250 lärjungar. g) Christines församlings Folkskola, med en lärare och 90 lärjungar. h) Småbarnsskolan, med en lärarinna och 62 lärjungar.
— 3 ögat svällde en tacksam tår, han vände sig mot sin maka: » f) u minnes väl än våra larndomsår för femtio vintrar tilllaka ... » iflch svaret kommer så llidt och godt, när hemåt de sakta vandra: » ' Vår jj.errc beskärt oss en lycklig lott, som då lät oss finna hvarandra. » V. E. Halländer. Hedersskulder. A f Ave. H v a d är det egentligen vi förtälja, när vi i tal eller skrift b e g a g n a u t t r y c k e t: Han har (hade) hedersskulder att betala? fl. — D e t är i n g a l u n d a underligt, ifall fäder, s o m äro spelare, få bedrägliga, ohederliga barn eller att spelares söner hemfalla åt spellasten. H v a r j e y n g l i n g o c h flicka måste lära sig att klart inse det f a k t u m, att när den ene spelaren lånar den andre penningar till ett fortsatt ö f v a n d e a f spellasten, så intaga dessa t v å s a m m a inbördes ställning s o m tvänne tjufvar, rånare eller andra brottslingar, när d e ha gjort ett brottsligt aftal m e d hvarandra. Hennes ögon äro ännu klara som två stjärnor, och det är egentligen endast på den insjunkna munnen utan tänder, som man ser, att hon är riktigt gammal, liksom man på de grofva, valkiga händerna ser, att hon tillhör » u n d e r - klassen ». H o n är klädd i en mörk, hemväfd ylleklädning utan garnering, sydd rätt o c h slätt på bondfason. P ä hufvudet har hon en snö- hvit mössa, knuten under hakan. Och medan jag sitter där o c h betraktar de båda gamla, önskar jag, att jag egde en må- lares färgrika pensel för att riktigt kunna återge deras bilder o c h ej blott en sprättande stålpenna, som dessutom gärna sätter en o c h annan » p l u m p ». Vår Bettu .. || (| ?l] et är éS
I anledning af Herrar Revisorers anmärkningar derom, att, vid jemförelse emellan de tryckta räkenskaps-utdragen samt bilagorna vid Kommissariernes till Herrar Revisorer afgifna Berättelse flera skiljaktigheter förekomma, torde Kommissarierne endast böra erinra, att bilagorna till nämnde Berättelse icke blifvit upprättade, blolt för att jemföras med de tryckta räkenskaps-utdragen, utan för att underlätta öfversigten af Riksgälds-Kontorets räkenskaper, samt att följaktligen flera skiljaktigheter emellan dessa, för olika ändamål upprättade, handlingar kunna äga rum, utan att någondera derföre behöfver vara felaktig. Deremot hafva Kommissarierne funnit den af Herrar Revisorer gjorde anmärkning, att tvenne summor uti bilagan Litt. D. till Kommissariernes Berättelse blifvit omkastade, vara med verkliga förhållandet öfverensstämmande. Öfriga i Revisions-berättelsen förekommande ämnen anse Kommissarierne icke från deras sida föranleda något yttrande. Stockholm den 1 December 1847. OSCAR AREHN. C. S. HEDBERG. F. TINGBERG. Gabr. Lagergren. STOCKHOLM. Tryckt hos Marcus & Cour., 1848. RIKETS STÄNDERS E in bets-Be r ä 11 else för åren 1844 och 1845. öt©eijaQ©CiH, 1846. P. A. Norstedt & Söner, Kongl. Boktryckare. L /Vt Rikets Högloft. Ständer vid sistförlidna, år 1844 började, urtima Riksdag å nyo förordnad att vara Deras Justitie-ombudsman, fullgör jag nu mitt åliggande, enligt Regeringsformen och Rikets Ständers för nämnda Embete fastställda Instruktion, att genom trycket allmängöra en berättelse angående erabelsförvaltningen, omfattande begge åren 1844 och 1845. De tillförne emellan riksdagarne meddelade berättelser, äfvensom de, vid hvarje riksdags början, till Rikets Ständer framlagda allmänna redogörelser, hvilka i föreskrifven ordning varit för allmänheten tillgängliga, hade
April. 411 för det Allmänna, som en feg efterlåtenhet emotdem ofta kan föranleda både till Medborgares och Samhälls-ordningens obestånd; jag finner således ingen anledning till återremiss, utan anser Constitutions-Utskottet hafva följt sä väl billighetens som rättvisans fordringar i denna fråga. Friherre Cederström, Jacob: Föremålet för denna öfverläggning innefattar frågorne, huruvida Constitutions-Utskottets Betänkande med dervid gjorde anmärkningar kan återremitteras, samt huruvida Ståndet äger pröfnings-rätt uti Anmärknings-frågor, dä Utskottet icke sådana enligt 107 §. Regerings Formen, tiil Ståndet anmält. Enligt Grundlagen tillhör det Constitutions* Utskottet att granska de i Stats-Råder förda Protocoll samt att pröfva och utan Riks-Ståndens medverkan besluta huruvida någon af StatsRådets Ledamöter eiler Föredragande skola efter 106 §. Regerings-Formen, inför Riks-Rätten af Justitiae-Ombudsmannen till ansvar ställas; pröfningen af sådana frågor tillhör således icke Riksens Ständer; deremot då Utskottet enligt 107 §. hos Riks-Ständen anmäler något Konungens Stats-Råd eller föredragande StatsSecreterare, att i deras Rådslag icke hafva iak* tagit Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon Stats - Secreterare icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt Förtroende-Embet utöfvat, då äga Rikets Ständer att pröfva, icke huru vida Utskottet haft rätt eller orätt, utan en - 412 Den 2f April, dast huruvid de anse Rikets val kräfva att hos Konungen begära, det han mätte från Embetet skilja den eller dem, som af Utskottet ansetts feiagtigs.
I afseende på de till ledning för medelprisets bestämmande erforderliga priskuranter torde böra stadgas, dels att desamma för städerna skola, i öfverensstämmelse med de under ofvannämnde sex månader gällande torgprisen, af magistraterne upprättas och edeligen bestyrkas samt derefter månadtligen till Läns-styrelsen insändas, dels ock att priskuranterne för landet, upptagande det pris, som anses hafva varit det i allmänhet gällande under nästföregående sex månader, skola årligen, vid »lutet af Mars månad, församlingsvis upprättas å socknestämma samt af ordföranden aflemnas till Kronofogden, hvilken, jemte anteckning derom, i händelse han i något fall anser annat pris hafva varit i orten allmänt gällande, äfvensom vid utsättande af de vid marknaderne och andra afsättningsställen å landet gångbara pris? öfver de sålunda för hela fögderiet inkomne uppgifterne författar sammandrag med utsatt 20 Kongl. Maj.-ts Nåd. Proposition, N.o 59. medelpris: skolande slutligen Lands-kontoret af ifrågavarande priskuranter upprätta serskildt sammandrag, i ändamål att för deputerade framläggas, med utsatt medelpris för liela Länet, eller för hvarje markegångs-distrikt, då mer än ett sådant inom Länet förekommer. Derefter anser Kongl. Majit det böra åligga deputerade att, i likhet med hvad för närvarande eger rum. jemväl för året bestämma den markegång, efter hvilken så väl de, som ej ingå på den föreslagna regleringen med medelpris, kornme att sig rätta, som äfven kronan skulle ega att emottaga den spanmål, som blefve till leverering in natura uppsagd ; och torde i afseende på sättet och ordningen för bestämmandet af denna års-markegång, äfvensom angående besvärs fullföljande i anledning af deputerades åtgärder, bittills gällande föreskrifter böra tjena till efterrättelse. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. O S € A BB. .1. A. GRIPENSTEDT.
Jag upmanar Utskottet, samt hwar och en annan att upgifwa be händelser dä Dcncristc smittor genom Gärdfari-handlande blifwit utbredde. Allmogen frän Norrland reser hwarje är pä loista tider ända till Stockholm med stna Landtmanna» productcr. De äterwända lika med Elfsborgs -Läns Allmoge pä wista tider till sin hemort, men man be» skyller icke dem för sjukdomars utbredande, och man ä» ger ock lika litet stäk dertill, som i afseende pä Gärd» fari-handlande. Samma förhällandc är ock med All, mogen frän Dalarne som större delen af äret pä arbete mistas i alla Rikets Provincer, utan akt nägon anmärkning derwid blifwit gjord. Utskottets omdömmc lärer sälcdcs grunda sig pä bristande kännedom om saken; det har förmodcligcn trott, att Gärdfari-handlandc utgjordes af en hop löst folk, utan annat förswar eller näringsfäng; men dä Utskottet nu fär den underrättelsen, att de utgöras af en genom flit och idoghet aktningswärd Clast af Med, borgare, att de idka denna handel icke för sitt nöje, men för att ersätta den brist pä utkomst som är en följd af en härdare natur, att till deras handastöjderS förfärdigande anwändes den tid som annars kunde lil, bringas Den 22 September. 793 bringas i ledighet, att deras handel utgör enda medlet för dem, att kunna afbörda sig sina skyldigheter mot Staten, torde Utskottet af alla dessa omständigheter finna skäl till ett mildare omdbmme, och ätminstone, att med mera aktning behandla dem som i bctydelig mohn lika med Rikets öfrige Allmoge bidrager till Fädcrncslandels beständ. Stockholm d. 6 September 1809. Anstrems Danielsson frän Elfsborgs-Län. Likheten med Orinalet intygar 5. L. DlLZarstb.
Till lotsningens uppehållande äro anslagne 134rdels mantal jemte öarne Ungskär, Mjöö, Bokö och Hanö. Lotsningsskyldigheten vid Carlshamns och Sölvesborgs lotsplatser åligger dessa städer. Till ledning för angöringen af inloppen finnas erforderliga märken till ett antal af 46 stycken samt till farledernas utvisande och för fartygs förhalning behöfiigt antal prickar samt mooch bergringar. Blott en fyrinrättning finnes, nemligen å de så kallade Utklipporna, belägna i Thorhamns socken, 4 mil till sjös sydsydost från Carlskrona. Fyrbyggnaden, af sten, är befästad och har två torn, af hvilka det norra är ämnadt till telegraf-inrättning. 1 det södra, med en lanternin, finnes fyrapparaten, bestående af sex reverberer. Betjeningen utgöres af en Fyrmästare, en Fyrvaktare och ett Fyrvaktarebiträde. 14 Blekinge Län. Handel och sjöfart. Varuinoch utförsel. Strandningar. o A insjöar och floder äger ej annan trafik runi, än någon flottning af timmer dels i Mörrums ström från Småländska gränsen till lastageplatsen Svängestad, å en längd af vid pass två mil, och dels å Långasjön i Asarums socken omkring en half mil. Postkontoren äro till antalet fyra och telegrafstationerna tre, af hvilka senare en, nemligen Sölvesborgs, blifvit under perioden anlagd. c) Sjöfart och handel. För antal och lästetal af länets innevånare tillhörige fartyg och båtar af fem läster och deröfver, med skeppare och besättning, samt för antal personer, som hade handel till näringsyrke, allt vid periodens slut, redogöres i Tabellen N:o 9. Härvid amnärkes, dels att större delen af de handlande, som i tabellen upptagits såsom idkande både grossoch minuthandel och enligt lag äro berättigade att idka båda dessa slags handel, i verkligheten bedrifva endast grosseller endast minuthandel, dels ock att den skiljaktighet, som, i afseende å antal och lästetal af fartyg och båtar och å handelsbetjening i köpingar, förefinnes emellan nu lemnade uppgift och uppgifterna derom i Kongl.
När detta skett, upplöses kalken med sä pass mycket vatten, att den kan bortrinna, och ingefäran lägges i ett såll, sköljes sedan några gånger i kallt vatten och får ett par timmar ligga i sådant, hvarefter den lägges i ett djupt tät och tunn sockerlag hälles däröfver. I denna far ingefäran Jorblifva i 2 dagar, hvarefter sockerlagen afhälles, uppkokas och ånyo öfverhälles varm. Under 14 dagar förnyas detta behandlingssätt minst 5 gånger. Slutligen kokas Jagen, tills den som stora droppar faller från skumskeden. Ingefäran ilägges då och får ett uppkok. Förvaras sedan i den flytande sockerlagen på lerkrukor. S. För att inhemta konstenatt själf bränna in målningar på porslin torde » Gunilla » kunna vända sig till Herr B. Harmston, Wasa, Finland, som antagligen gärna står till tjänst. En praktisk, för ändamålet lämplig, flyttbar, brännugn, vare sig för gas eller räkol, erhålles efter brefvexling med Messrs. Stearns, Fitch &amp; Co., Springfield, Ohio, U. S A, Karl. Om Hulda köper för 10 öre saffran och lägger det i en tunn lapp, alldeles som blåkula, och blandar det i vatten eller stärkelse samt däri doppar de hvita öfverkasten, blifva de utmärkt vackert crémefärgade; starkt eller svagt beror på egen smak. Emy. Asta. Hos fru Magnusson 44 B, Cirefgatan kan Ni få lära att själf förfärdiga s. k. smyrna-arbeten, såsom kuddar, fönsterdynor, divans-, salongs-, skrifbords *, och sängmattor. — När ni måste vända eder till Iduns lä- sarinnor för att få råd i en sådan sak, råda vi eder att gifva eder fästman en ny fästmö i julklapp. Förlofvade flickor. Köp till en början för 25 öre Mastix-kåda, pulvrisera den fin, glödga en liten eldskyffel eller annat järn af ungefärligen samma storlek eller tag några glödande kol på dyl. skyffel. Strö litet pulvr. mastix därpå och uppfånga röken däraf med en strut, gjord af papp, hvilken hålles nära glöden, utan att antändas.
Ekonomi utskottet rörande frågans remitterande* till Riksens Ständers I.ag-Utskott sålunda föreslagit, fann Bordare-Ståndet skäligt åt sistnämnde Utskott uppdraga, att sitt utlåtande i detta mål afgifva, utan hinder af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets, i afseende på den ekonomiska nyttan af omförmälte utvidgade handel s-rättigliet, yttrade tankar. S. D. Sedan något mera än 2 månader nu förflutit från den 5 sisth December, a hvilken dag Kongl. Majit i Nåder låtit Riksens Ständers Stats-Utskott om Stats-Verkets tillstånd underrätta, men BorgareStåndet fann de ännu återstående Riksdags - görotnålen vara af den mängd dck vigt, att desamma omöjligen kunde inom Trenne månader från sistberörde dag hinna afslutas; beslöt Borgare-Ståndet, med anledning af 109 §. Regeringsformen och 80 §• Riksdags-Ordningen, vördsamt och vänligen inbjuda sine Resp. Med - Ständer, att gemensamt i underdånighet hos Kongl. Majit anhålla, det Riksdagen måtte på en månad, att räkna från den 5 nästinstundande Mars, fö?längas. ilo Fröt. Utdrag d. 9 Febr. 1818. Fran Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. I anledning af väckt fräga förenade sig Hedervärda Bonde-Ståndet enhälligt uti den underdåniga önskan, att Hans Majst Konungen, under nu påstående Riksdag, i Nåder ville tillåta att Krönings.hödtidiigheten i vanlig ordning matte verkställas; och skulle Resp. Med-Stånden vördsamt och vänligen inbjudas att häri med Bonde-Ståndet sig förena, med öfverlemnande att bestämma det sätt, hvarpå denna underdåniga önskan må till Kongl. Majit framföras.
Trupperna äro öpridda, så att fienden be8tämdt sknlle kunna tränga fram mycket långt, innan han kunde möta motstånd. Mnnderingssaker fattas. Proviant är väl i magasinerna för c: a 3 månader; men det mesta ligger i Christiania och Drammen, som absolut straxt skulle blifva tagna, och transporteringen härifrån är nästan omöjlig i detta bestialiska före. Der transporteras visserligen dagligen, men det förslår nästan intet. Penningeväsendet, som visserligen icke borde af-skräcka oss, om vi annars kunde strida, är dock mycket dåligt, och oerhörda summor skola månadtligen fordras till krigets fortsättning. Och vidare under den 17 oktober: » Vår sjödefen-sion är mycket liten i förhållande till den svenska. Men allt kunde ändå öfvervinnas, om der vore enighet och sinne för tappert motstånd hos nationen öfverallt. Men detta är ej händelsen. I synnerhet är hos armén en dålig anda (fæl aand); likgiltighet för saken, och en temlig grad af insubordination her-skar i många corpser ». Den 19 oktober framlades i stortinget af en norsk militär en tillitsfull försvarsplan, om hvilken Motzfeldt s. d. skrifver: » Han tager ej nog hänsyn till provianteringen och på hvad del af landet som skulle uppoffras för det första för denna kamp. Dock, allt detta måtte nu så vara — men han räknar på arméns ordning och mod, och tyvärr, det ser dermed underligt nog ut ». Den nämnda komitén kom till samma resultat som dess ordförande. Bekant Ur äfven att 500 man af Aggerhus regemente, an-förde af 4 underofficerare, kommo till svenska förposterna och aflemnade sina vapen. Med en sådan armé, en rädd och hufvudlös öfverbeful-hafvare, utan penningar och förråder, låtsar hr W. sig likväl tro » att med Sverige ensamt kunde Norge kämpa, med hopp om framgång! » » Det egentliga kriget », hvarom han talar, skulle förmodligen böija när trupperna, af brist, såsom Chr. Fredrik, sade, npplöst sig sjelfve, och då svenskarne redan innehade fästningarna!
Men realisationen kan derigenom äfventyras? Det är ej så farligt; Banken tål nog bättre än vi fattiga skattdragande, o. s. v. Ar det sannolikt att sä skall ske eller icke? För min farhåga att det skulle ske, torde det tillåtas mig åberopa hvad som hitintills har skett sedan är 1810. Sedan den liden äro af Bankens fordringar hos Staten rent afskrifna 5,258,000 r-.dr , förde inom linien 10,252,000 r:dr, eller tillsammans 15,510,000 r:dr, derå upplupne men obetalta räntor oberäknade. Dertill har Banken i contanta bidrag gifvil Riksg.cont. 4,231,000 r:dr, utgörande tillsammans 19,741,000 ndr. Denna summa, mine Hrr, är nära lika stor som Bankens hela utelöpande sedelstock var den 29 Juni detta är, eller när sista allmänna redogörelsen gafs, då bancosedlarnes belopp utgjorde 19,411,000 r:dr, samt med riksg.sedlar och kopparpoletter tillhopa 19,778,000 r:dr, de oultagna creditiven oberäknade. Om Banken således hade fått endast sedan bibehålla sina fordringar hos statsverket och icke blifvit, dem beröfvade ge-t nom afskrifning, eller nödgats till Riksg.cont. adenina sina vinster, så hade hela beloppet deraf f. n. utgjort mera än hela bans utelöpande sedelstock den sisla Juni d. å., oberäknad! Riksg.conl:s sedlar, för hvilka lian nu äfven måste ansvara. Sä har Banken blifvit behandlad af statsverket, mine Hrr; viljen J ännu en gång blottställa honom för samma behandling, sä öfverlemnen Bankens nuvarande fordringar ät Riksg.cont. i utbyte mot dess obligationer, eljest gören det icke. Detta säger jag om hufvudsaken; men jag påslår derjemte, alt hela åtgärden är för tillfället onödig.
N:o 1; Friherre Toll, Guflaf Philip", Då Herr Friherre Wrangel genom dess förslag till Reglementariske föreskrifter, för att uppmuntra vår Industrie och inre rörelse så fulD komligt enligt min tanka framställt de bevekelsegrunder härföre, som böra försäkra att det Högloflige Utskottet genom dessas närmare Gen 57 April/, wl öfvervägande ofelbart skall igenfinna dess insigtsfull» syftemål att vinna tiden, uppnå grunderna och sedermera kann? fortgå i mats af det godås framlysande effect ti!} det stora helas fullkomnande, Fäderneslandet» förkofesn vöre all vidare anmärkning af mig visserligen öfverflödig. Äran för hvarje Svensk ligger u i bibehåilspdet för hv»rje medlem af ^'Fosterlandet af helgdeo utaf dess rättigheter då det allminnas väl fordrar nya prerogati vera Upphåfvaode och förlusten derigenom uppkammer, är det eu skuld som i sin mån af Fäderneslandet bör gäldas; innan den vore det skulle roan alltid göra orättvisa att skynda härmed. Det må då i dU* billiga afseende framskrida med tiden och vi ärbeta blott för principen. Denna har för tn’g med särdeles tillfredsstäliel. e uti Fferr Friherre Wrangel» anförande visat sig sålanda. gehpfvet af Fäderneslandets afhleipstäde från ett svårt aftynande tillstånd vore icke allenast pennipgebcistens och penningeväsendets reglerande på en fot, som kan försäkra den Svenska handelsspeculanten en lättare relation, och dymedelst linna flera utvägar till Öppnande af en Svensk lefvande handek Friherren inser att denna handel icke kan hvad Svenska, produetionea vidkommer blifva det, med mindre äfven och i samma fram.skridning sorn p.roductionernes förlag det medgifver • älfvan deras afsättlighet bör genom täflan och Industrie i deras fullkomnande vinnas. D oin% sort realisation, af ®canomuJk* lagstiftarn - ben å?
i Ärenden, hvarom denna Stadga handlar, jemte Besvärstid emot deras Beslut i sådana mål, lika med Besvärstiden emot Socknestämmo-Beslut i allmänhet enligt Kongl, Förordningen den 26 Februarii 1817, dels bestämt huru de öfriga ml* len hos Konungens Befallningshafvande böra upp* tagas och behandlas, jemte hänvisning till um* derdåniga Besvärs anförande hos Kongl. Majit emot Konungens Befallningshafvandes Utslag i likhet med hvad Kongl. Värfnings-Stadgan den 7 April 1802 och Kongl. Förordningen om arbetsställen den 31 Aug. ib 19 uti deraf uppkommande mål föreskrifva, och med hvilka Fattigvårds och Tiggare-målen , såsom fordrande lika skyndsam behandling, närmast kunna jernforas, dels ock stadgat skyldigheten för den tap - Betäniande om Fattigvården i Riket. 123 pande parten att godtgöra Rättegångskostnad, och föreslagit rättighet för husfolk hos den, som med tiggeri besväras, att derom vittna, emedan eljest sällan eller aldrig några vittnen för sådana händelser skulle vara att tillgå, samt slutligen tillagt ett förständigande till alla vederbörande, att öfver efterlefnaden af denna stadga halla hand peli lemna Församlingarne och Fattigvårds-Styrelserna skyndsam laga handräckning när den behöfves, Utom de medel till fattigdomens förekommande, sorn genom den nu föreslagne stadgan läggas i Fattigvårdens händer, äro ock åtskilliga andra, hvilka till en stor del kunna ledas från de närmaste orsakerna till fattigdomen. En kraftigt uppmuntrad och understödd näringsflit, ökade och underhjelpte odlingar och nybyggen, å den mängd ouppodlad och onyttig jord och mark, som Riket eger, och hvaraf finnas i Norra Orterna en ganska betydlig del samt i. Halland ensamt, enligt den Commitéen lemnade uppgift, icke mindre än 400,000 Tunnland intaga deribland utan tvifvel forsta rummet.