Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
TJtsk. säger nemi. till BorgareSt., att R. o. Ad. synes hafva gjort afseende på de af Utsk. i dess förra memor. anförda skäl. Detta är ingalunda öfverensstämmande med sanna förhållandet, enär R. o. Ad. uttalade en emot TJtsk:s bestämdt stridande åsigt; hvaremot Utsk. nu synts vilja inverka på BorgareSt. medelst uppgifter, som strida emot verkliga förhållandet. Då jag här ser en ledamot af Utsk. närvar., får jag yttra den önskan, att han må göra sina kamrater föreställning derom att icke tyda R. o. Ad:s beslut annorlunda, än ordalagen bestämdt uttrycka. För min del skulle jag önska, att delta memor., under förklarande af Ståndets ogillande deraf, lades till handbna. Gr. Horn, Claes Fredr.: Äfven jag finner slutmeningen i memefr. obehörig, och jag tror den innefatta ett försök af Utsk. att såmedelst missleda BorgareSt. Detta förhållande borde visserligen föranleda till återremiss; men då denna åtgärd troligen vore lika fåfäng, som hvad man hittills med detta Utsk. försökt, så vill jag blott till prof. uttrycka mitt ogillande jemväl af Utsk:s nu ifrågavar, förfarande. Constit.Utsk:s memor. N:o 97 lades till handbna. Till pröfning föredrogs Constit.Utsk:s d. 5 dennes på hordet lagda memor. N:o 98 till BorgareSt. i anledn. af dess återremiss på memor. Hr Hjärne, Harald: Man kan verkligen en gång tröttna att upprepa dessa eviga anmärkntr emot Constit.Utsk:s olagliga förfarande; men då Utsk. jemväl i delta memor. förtydt R. o. Ad:s mening, måste jag åter reservera mig emot en sådan Utsk:s tolkning. Utsk. säger nemi., att det aoo Den 12 Mars e. m. föreställer sig, att R. o. Adts ogillande icke åsyftat förändring i sak, utan blott uttalandet af en ”måhända tillfällig opinion.”
Det är således mindre skäl i alt sysselsätta sig med förflutna lider, än med den närvaride, och att se till huruvida liden är inne att införa denna förbättring i vår handelslagstifning. Tror linne att det är möjligt genom räntans fri g ifva ri d e alt förekomma, det icke lOOO-tals persones under brinnande penningekris blifva oder för denna sednare? Om jag hade den ringaste förmodan att opinionen under denna Riksdag kunde så allmänliggöras, att Svenska representationen, jag talar icke om folket i massa, kunde förstå sitt penningeväsende, skulle jag vilja konformera mig med lirr Nordenfelts, Geijerstams och llagströmers reservation på så sätt nemi., att räntan skulle utlastas till hvad, belopp sorn lieldst, å förskrifningar pä minst ett tusen Ridt' Rmt, alt betalas 0111 6 månader eller kortare tid under vilkor dock att lagen icke intrader förr än efter ett års tid efter promulgationen, och sedan bankrörelsen blifvit förklarad för fri näring under allmän lag. Nu inser jag ganska väl att det icke går an att lagstifta på sådant sätt, att jag säger mig vilja antaga räntans Ingifvande med vilkor alt Konungen tillåter att penningerörelsen frigöres i form af pri - vathanksrörelse, utan jag vill blott säga alt det är inconseqvent att hörja med räntans frigörande innan bankrörelsen är fri. Hvad är en bankrörelse annat än en näring med penningar? Vi hafva en lag för den, men en lag som icke får tillämpas förrän vi hos K. M. anhållit derom. Kan en sådan lag kallas fri? Om det funnes en fri lag, om det i hvarje af våra städer funnes en bank likasom i England och Skottland, (der det vanligen är 2 eller 3.) dä vore faran af räntans Ingifvande snart sagdt ingen, ty då kunde ovilkorligen den som blefve upsagd af sin fordringsägare, om han hade någon kredit, fä penningar i någon närbelägen kretlitanstallt som samlade in penningar och hade mera kredit än de enskildte kunna hafva. Men 1111 börjar man med alt frigöra räntan och vill troligen icke höra talas om alt frigöra bankrörelserna, och hvarföre vill man icke det?
Ridderskapet och Adeln har antagit stadgandet i litt. m af sistherörde § i Reglementet, och sålunda från litt. h uteslutit den del, som angår förbud för Filial-banker att beräkna högre ränta eller kreditiv-afgift, än som erlägges i den utlåningsoch kreditiv-rörelse, Riks-banken genom Diskonterna för närvarande bedrifver. Ålskillige ledamöter inom Presteoch Rorgare-Stånden hafva väl äfven talat för en så beskaffad förändring; men som Prival-bankerna icke taga högre ränta än 5 procent, samt Filial-banker böra kunna med denna ränta åtnöjas, då af försträckningen 73:del får såsom kreditiv begagnas; så har Utskottet, åberopande förut anförda skäl till stöd för omförmälda förslag, trott sig böra detsamma vidblifva. Med fästadt afseende å den slrypning i .penningerörelsen inom orten, som skulle uppslå i händelse Filial-bank voro förbunden, alt på en enda dag återbetala hela försträckningen, har Utskottet på det säll förändrat föreskriften i litt. i af 3:e momentet, att Filial-hank må, under sista året för sin tillvaro, skulden till Riksbanken genom afbetalningar efterhand förminska.
Maj: t har. bifallit förslaget. ilfålarirzna ?e fru Bildeyard l ' horell har valts till niedleiii af juryn för den svenska afdelningen af konstutställningen i Kjöbenhavn. Det torde vara första gången en qvinlig konstnär erhållit ett dylikt uppdrag inom den nordiska konstnärsverlden. Qriiznoii kungl. telegra,fverkets tjänst. Antalet ordinarie tjänstemän vid telegrafverkets stationer är 397, af hvilka 193 äro qvinnor, P å extra ordinarie stat tjänstgöra 205 qvinliga telegrafister. Till deltagande i den detta år vid telegrafverket öppnade nya 1ä- rokursen för qvinliga tclegrn felevel. hafva trettiotvå elever anmält sig. Qöinnn belörtad fölodlingsJEi ' t. Norra Kalmar läns hushållningssällskap har offentligen tilldelat pigan €Iilmn Kristina S o j a Johansdotteisällskapets belöning för odlingsflit. Till&amp;ntnad interpellation. Ledamoten af riksdagens andra kammare €ir P. Waldenström begärde d. 14 sistlidne mars kammarens tillå- telse att. få framställa följande interpellation till Kongl. Maj: t. " Ar det K. M: ts regering bekant att, i strid med svensk lag, i Stockholm och andra studer en af polismyndigheten reglementerad prostitution existerar, och är regeringen sinnad att företaga niigra åtgärder för att skydda lagens helgd. " Interpellationen, hvilken bordlagts, förekom åter d. 17 och afslog kammaren då hr Waldenströms begäran med 66 röster mot 35. Det torde vara första gången, soni denna sedlighetsfråga blifvit inom något lands representation utan påtryckning utifrån, frivilligt af ett folkombud upptagen. I€zc.shc " llsskoln. Ett antal personer inom Norrköpings samhälle, hvilka varmt intressera sig för qvinnans praktiska utbildning, ämna der anordna en hushållsskola för unga flickor. Prospekt för skolan medföljer detta häfte. Företaget, soni ej afser någon vinst utan endast att få en sådan nyttig undervisningsanstalt till stånd, är dock beroende på att ett tillräckligt antal elever anmäla sig. Lagni.izgsbyrde? *.
Regeringar i särskilda länder ofta finna sig af pligtkänsla upmanade att göra framställningar lill sina representations-församlingar om beviljande af anslag, hvilkas nödvändighet de dock befara icke skall kunna klart nog inses af dem, för hvilka de göras. Sådant måste naturligtvis vara till en viss grad obehagligt och medföra tvekan, emedan ingen lärer göra en framställning den man icke på förhand tror kommer att beviljas. Någon sådan tvekan kunde väl här icke upstå, då sjelfva behofvet var så ovedersägligt, alt del till och med lärer varit erkändt af nuvarande Const.Ulsk; som framställt anmärkn. mot åtgärden, åtminstone har en reservant, Doctor Reuterdahl yttrat att behofvet af Warbergs Fängelses inredande var enhälligt erkändt. Alt medgifva ett anslag för et t så omfattande föremål, som fångvården, utan närmare bestämmelser dervid, och att sedermera efter det anslaget blifvit användt, komma fram och vilja grunda ett åtal derpå att någon viss underafdelning af det stora behofvet icke skall vara inbegripet under det hela, ehuru denna underaf - 326 Den 7 Maj e. ns. delning är en af de allranödvändigaste, och ehuru andra utvägar tiH fyllande af hvad densamma kräfde, icke funnos, det kan, efter mitt begrepp icke liknas vid annat än en snara; varandes jag fullt öfvertygad, att Sländerne då de vid 1828 års riksdag beviljade Statsanslaget, ingalunda afsågo någonting dylikt. Jag anser mig äfven böra antaga, alt nuvar. Ständer icke åsyfta slikt och skulle anse mig fela i aktning mot R. o. Ad., om jag ej förmodade att R. o. Ad. skulle ogilla denna anmärkn. hvarom jag äfven anhåller det Hr Frih. o. Landtm, täcktes framställa propos. Hr Lefrén: Det är med anledn. af 3:dje punkten, som jag anhåller att fä yttra mig. Hr Lefrén upläste härefter följande: Som Const.Utsk. förgodtfunnit förklara, att Chefen för Landtförsvars-depart:tet tillämpat K.
"Då jag inträdde in i rummet, sutto flickorna och läste i hvar sin roman; jag närmade mig Natinka. 'Har du läst Cousinerna?' frågade hon och visade mig titeln. "Nej, svarade jag, men jag läste i en uppsats på någon tidning, straxt efter sedan boken kommit ut, att den ej skall vara någon nyttig lektyr för unga flickor. "Natinka storskrattade, och Aurora sade, i det hon medlidsamt leende skakade hufvudet: 'Du är likväl bra enfaldig och småstadsaktig, kära Ida! Begriper du icke att den uppsatsen enkom var skrifven för att göra boken desto begärligare. Åtminstone gjorde just densamma uppsatsen oss nyfikne att läsa denna bok.' "Jag teg som ett godt barn. Natinka ropade på häradshöfdingen från andra sidan rummet, der han stått en stund och betraktat ett par guldfiskar, utan att synas ge det minsta akt uppå oss. "'Har kusin Ferdinand läst Cousinerna?' frågade hon skrattande. "'Jag studerar dem som bäst', svarade han, nästan allvarligt. Det der låter ju otroligt', anmärkte Aurora. 'Kusin är ju en romanföraktare!' "'Hvem har behagat säga så?' frågade han. 'Det är jag visst icke; tvertom gillar jag mycket teckningar från hvardagslifvet i dess mångfaldiga skiftningar, endast de medföra något förädlande för själen och hjertat, eller sannt målade karaktärer; men att unga damer, antingen de läsa för sitt nöje, eller det som bättre vore, för att odla sina begrepp och samla någon menniskokännedom, kunna uthärda samt till och med föredraga en Victor Hugos och Balzacs skapelser, det begriper jag icke! Ni torde erinra eder, att det var mina anmärkningar mot dessa författare, som ådrog mig beskyllningen att vara romanföraktare. I min tanke medför denna lektyr endast en nytta.' Och hvilken då, om jag får fråga?' 'Den, att de unga damer som älska denna slags lektyr, aldrig böra lida af svaga nerfver, emedan vanan vid skildringar af skräckscener, sådane som dessa författares, måste härda dem.' "Alla skrattade, kallade honom en ulspegel, en satirikus, och...
Dessutom får Utskottet, i likhet med hvad förut är hemstäldt, i fråga om Kronofogdarnes och Häradsskrifvarnes boställen, föreslå, att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att före den definitiva regleringen af Länsmännens löner en förnyad uppskattning af dessa tjenstemäns boställen må ega rum. Genom det ofvanstående anser sig Utskottet jemväl hafva besvarat Prosten Schraim och Bengt Nilssons från Kronobergs län, uti förut omförmälda motioner, gjorda framställningar om förhöjning af Länsmännens aflöning utöfver hvad Kongl. Maj:t äskat, hvilken förhöjning den sednare föreslagit till 150 R:dr. Stats-Ut skölt et s Utlåtande M 122. 31 i) Till beredande af anslag för bestridande tillfullo af kostnaderne för de i länen utgående allmänna kungörelsers och påbuds tryckning, har Kongl. Maj:t äskat, att härtill nu å stat anvisade medel, 100 R:dr B:ko, måtte vid hvarje läns-styrelse ökas till 300 R:dr R:mt.
S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande Belänkanden: N:o 114, i anledning af väckte motioner rörande folkundervisningen i riket. Hvad Utskottet uti lista, 3:dje, 5:te och llite punkterna tillstyrkt och föreslagit afslogs, hvaremot öfrige punkter af detta Betänkande biföllos, likväl, hvad 6:te punkten vidkommer, med den ändring, att uti den föreslagna förändrade lydelsen af Folkskolestadgans 6 § 2 mom. orden: ”eger skolstyrelsen, der den så nödigt finner, förelägga de sökande luseprof” utbytas emot dessa ord: ”åligger skolstyrelsen förelägga de sökande läseprof N:o 115, i anledning af väckt motion angående de klassiska språkens läsning uti Elementarläroverken; bifölls. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos å nyo Stats-Utskottets Memorialer: N:o 222, med förslag till sammanjemnkning eller voterings-proposition, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktige beslut, angående ersättning för omkostnader i anledning af DD. KK. HH. Kronprinsens och Kronprinsessans förmälning. Ståndet vidblef sitt beslut och godkände voterings-propositionen. N:o 223, i anledning af erhållna återremisser å Utlåtandet N:o 160, i fråga om ytterligare anslag till uppförande af Cellfängelser. Utlåtandet N:o 160, förnyadt i Memorialet N:o 223, bifölls. N:o 224, i anledning af erhållna återremisser å Utlåtandet N:o 161, angående extra statsanslag till föremål, tillhörande Landtförsvars-departementets handläggning. Härvid förekommo: 1 och 4 punkterna, afslogos. 3 punkten. Till anskaffning af gevär beviljades 160,000 Rdr. 5 punkten.
I dessa ödemarker tillegnade sig hemmansägaren allt, hvad han kunde; och äfvende till dem gränsande eller inom dem belägna fiskevatten begagnade han, så långt han förmådde. Men som ganska mycket ej mindre af fiskena än skogssträckorna blef lemnadt af invånarne obegagnadt; sä måste orternes kronobetjening eller administratifva myndigheter komma på den tankan, att för allmän räkning något bruk kunde göras af dessa ödeliggande fisken. Man började således fiska för Kronans räkning; och på ett och annat ställe uppkommo, utan kollision med allmogen, stadigvarande kronofisken, hvilka utarrenderades eller sköttes med legrlt folk för Kronans räkning, eller mot stående taxor upplätos åt närmaste hemmansägare, och då efter hand blefvo ansedda såsom med hemmanen införlifvade. Så har säkerligen all Kronans fiskerätt i Norrland måst uppkomma. Från hemmanens strandägande fiskerätt hafva Kronans fisken ingen ting inkräktat annorlunda,' än genom häfd, eller ock möjligen speciella förbehåll vid hemmanens anläggning eller när till derh uppläts den jord, vid hvars strand fisket R. St. Just. Ombudsm. St. Just. Ombudsm. Emb.-Eerättelse för år 1849. låg. Kronofisken kunna således visserligen finnas utan strandäganderätt, men måste då kunna dokumenteras på samma sätt, som i hvarje ort hvarje ägare är skyldig att dokumentera sin rätt till dylik lägenhet. I brist deraf viker hans anspråk för strandägarens —- och ingalunda mindre derföre, att fiskeägaren är Kronan och fisket beläget i Norrland. Kongl. Maj:ls Högste Domstol har också icke funnit förhållandet vara af någon så egen beskaffenhet, att ej allmän lag vore här tillräcklig och tydlig nog.
För min del önskade jag, att man, utan att tala om principer och theorier i allmänhet, fästade afseende på dem vid hvarje specielt fall, emedan jag tror, att dessa theorier äro riktiga, men alt man måste urskilja hvilkendera som upphäfver eller modifierar den andra, då de sammanfalla, och deruti ligger just svårigheten, ehuru det väl låter sig göra. I afseende på behandlingen af den nu föredragna punkten, anser jag, ali Utsk:s förslag kan godkännas, och jag ser icke, att man genom Gr. Cronhjelms förslag skulle komma mycket fortare till målet. Flera ledamöter hafva nemligen redan önskat undantaga åtskilliga ytterligare artiklar, och många andra kunna ännu dertill läggas, med samma pretention, som Gr. Cronhjelm åan hafva att undantaga dem han finner för godt, och säkerli - Den 11 Januari e. m. 195 gen skulle icke eller från heins sida göras något morland deremot. — Den discussion, som nu pågår, kan jag icke likna vid något annat än de långa conferenserna om financeväsendet vid 1823 års riksdag, dä mycket talades, men ingenting kunde afgöras, förr än man kom till de särskilda punkterna, som ändå uppväckte långa discussioner. Jag ser således icke annat, än att Hr von Hartmansdorff hade ganska rätt, då han ville, såsom Engelsmannen säger, öfvergå ”from sounds to things.” Vi kunde dä hafva redan hunnit ganska långt i tulltaxan, och som jag tror gått på den väg, som K. M:s nåd. propus, anvisar. Gr. von Platen, Baltzar: Sedan så många talare yttrat sig icke mindre i sjelfva saken än i afseende på formen för dess behandling, torde det vara svårt för hvem som helst alt framkomma med någonting nytt, oell aldra snarast bör det ursäktas mig, om jag icke förmår det. Del torde dock tillåtas äfven mig att framställa min åsigt om det ämne, som nu är föremål för R. o. Ad:s öfverläggning.
Dillner, H., ackordsanbud å Banko-diskont-verkets fordran hos 39. Direktörer, verkställande, om val af 44: 13. , , deras utlåtande infordras 44: 13. , , göromål 44: 17. , , tjenstemän till deras biträde 44: 18. Diskont-kontoret i Rikets Ständers Bank, angående granskningen af dess räkenskrper och förvaltning 51. Diskontoch Låne-kontoren: distriktsfördelning 35: 31. fonder: Handelsoch Närings-diskont-fonden ( förändring 35: 32. — Allmänna Diskont-fonden J deraf. 35: 35. föreskrifter angående Iåns utlemnande 35: 37. förslag till ändring af åtskilliga föreskrifter angående 61. föreskrift om ackords beviljande åt dess gäldenärer 66. Dispositions-räkning, Fullmägtiges, anslag dertill 59: 9. Dukater, Svenska och Holländska, invexlingspris derå 45: 4. » » » utvexlingspris » 45: 13. E. Eftergift af Bankens eller Diskont-verkens fordringar hos: Boberg, N 60. Carlqvist, J. A 48. Dillner, H 39. Kemner, J. C 62. Lidman, C. P 49. Nording, J. C 60. Röhss, E 34. Schedvin, M 75. Schöldström, C. G 20. Ulfsparre, V. och C. J 24. Weidenhaijn, P 22. Westlind, G. Lson 21, Eklund, J. M. Se: Pension, 4 F. N:o Fastighet, lån mot pant af. Se: Lån.
Med anmälan af detta beslut, få Riksens Ständer hos E. K. M, tillika i underdånighet anhålla, det E. K. M. läcktes å Stenkols-Werket fästa Dess Nådiga uppmärksamhet, samt låta hvad af Riksens Ständer sålunda är vordet beslutet komma till verkställighet på ett sätt, att, icke allenast det dermed åsyftade ändamål, utan ock Statens samt Bolagets fördel må i möjligar ste måtto befordras. Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrifvelser. 375 N:e 368. Uppl. o. godk. hos samel. RiksSt. d. t Dec. 1823. Riksens Ständers underdåniga. Skrifvelse, i anledning af Kungl. i}Jaj:ts Kådiga Proposition, i afseende på fortfarandet af det Convoy-Cummissariatet beviljade Creditiv. S. A. K. Sedan, enligt Riksens Ständers beslut, vid sistlidne Riksdag, Convoy-Commissariatets Ordinarie Fond, 66,6f)G R:dr 32 sk. Banco, om året, blifvit indragen och till 3ldje Hufvud-Titelns förstärkande använd, men deremot ett. årligt Creditiv, till enahanda belopp, anvisadt på Riksgälds-Contoiret , att af Cornmissariatet begagnas, i händelse utgiften öfverstege inkomsten ; så har E. K. M., genom Nådig Proposition af den 25 sist lid ne Januarii, till försäkrande af ConvoyInrättningens framtida bestånd, af Riksens Ständer i Nader äskat, att Convoy-Commissariatet, så vida den i förenämnde matto vidtagne disposition af dess Ordinarie Fond komme att fortfara, måtte än ytterligare vid omförmäldte Creditiv bibehållet varcPa.
Hr » 263. » » 782. B • » )) 1222. )) » 1947. » » 1983. Hr » 2118.B. »» I » 86. » i )) 62. Gr. ’ Riddar hu s-Utskottet. Ledamöter: Oxenstjerna af Korsholm, Axel Thure Gabriel. Thott, Otto Strömfelt, Carl Adam Fredrik, von Otter, Fredrik Wilhelm, von Essen, Reinhold Jakob. Wrangel von Brehmer, Johan Wollmar. Stråle af Sjöared, fullm. Gr. Hamilton, Adolf Gustaf Wathier. Planting-Gyllenbåga, Erik Wilhelm Casimir. Belfrage, Johan Gustaf Wilhelm. Tersmeden, Wilhelm Reinhold. Linroth, fullm. Gr. Lewenhaupt, Mauritz Emil August. Odencrantz, Gerhard Detlof. Suppleanter: Gr. von Rosen, Fredrik Carl: Den plats såsom 3:dje Suppleant i Stats-Utslut, hvartill Hrr Elektorer behagat utse mig, anhåller jag härmed få afsäga mig. Hr Gr. o. Landtm, anmodade R. o. Ad:s Hrr Elektorer att utse en Suppleant i Stats-Utsk:t efter Gr. von Rosen. 28 Den 1 November. Gr. Sparre, Erik: Enligt Riddarh.-Ordn:n eger den, som blifvit till Elektor utsedd, icke rätt att afsäga sig detta uppdrag förr än Utskottsvalen försiggått. Sedan dessa val numera egt rum, begagnar jag mig af min rätt att afsäga mig min befattning såsom Elektor. Hr Ros, Anders Emanuel: Jag anhåller att få afsäga mig den plats såsom ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t, hvartill Hrr Elektorer utsett mig. Med anledning häraf anmodade Hr Gr. och Landtm, dels Hrr Elektorer att välja en ledamot i Allm. Besv.- o. EkoaUtsk:t efter Hr Ros, dels ock Hrr Bänkman att utse en Elektor i Gr.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att denna §, såsom motsvarande den af R. o. Ad. bifallne Ihle §:u af Utsk:s förra förslag, icke torde föranleda något serskildt beslut. Ropades Ja. §11- Hr von Hartmansdorff: I Utsk:s förra Betänk, var straffet i denna § strängare. Der stod nemi. ”dä ökes liden för straffarbetet med tvä år” etc. Här har Utsk. inskränkt denna lid till högst ett år. Hvad är skälet härtill? För min del skulle jagöuska, att det förra stadgandet bibehölles. Gr. Sparre: Vid föredragningen inom de öfriga Stånden af denna §, gjordes deremot den anmärkn., ali Utsk., som, i ändami l att undvika den stora latitud vid straffbestämmelserna, som af Lagkommittéu och Lag-beredningen blifvit föreslagen, nödgats pä egen hand utarbeta närvar:de lagförslag, och till löljd deraf måst införa vida flere stadgauden, än berörde kommittéer, det oaktadt genom dessa sladganden kommit derhän, att en ganska stor latitud ändock åt doniaren inrymts. Utsk. medgifver att förhållandet är sådant; ty genom 10:de, 1 l:te, 2:dra mom. i 15:de samt 17:de §§:ua har verkligen en ganska betydlig latitud medgifvils domaren, oell Utsk. har funnit att della i allmänhet icke tyckts vinna R. St:rs bifall. Det är på sådan, grund, sorn Utsk., med nödigt afseende jemväl deta att straffen icke öfver höfvan skulle skärpas, något inskränkt den tolkning af straffets vidd, som beror pä domaren alt efter godtfinnande tillämpa på den skyldige. Följaktligen har Utsk. i förevar:de litte § utbytt orden ”två ur” mot ”ett ar”, samt det igeuom sökt att något inskränka domarens makt att afmäta straffet.
Presteoch Bonde-Stånden hafva gillat Utskottets hemställan, att, i stället för det för Läderarbeten, ej specificerade, lackerade nu gällande förtullningssätt efter värde med derå till 33} procent bestämd införselstu 11, måtte antagas tullbehandling efter vigt med stadgadt värde af 2 R:dr och införselstull af 24 sk. skålpundet; — Borgare-Ståndet har väl bifallit Utskottets sagde förslag till förändrade tullbestämmelser, men ur rubriken uteslutit ordet ”lackerade samt Ridderskapet och Adeln åter bibehållit gällande taxa i denna del oförändrad. Som den införselstull af 33} procent, Ridderskapet och Adeln sålunda å artikeln bibehållit är högre än den af de tre öfrige Stånden derå bestämda, hvilken, i förhållande till det antagna värdet, å detta utgör endast 25 procent, samt enär, genom berörde af Borgare-Ståndet förordnade uteslutande i rubriken af ordet ”lackerade,” omfånget af de nu derunder hänförliga effeeSer utvidgas, lärer, derest icke sistnämnde två Stånd afstå från dessa deras serskildta beslut, och, lika med Presteoch Bonde' Stånden, godkänna Utskottets förslag, frågan böra afgöras ge[ nom omröstning i följande ordning: 91:o. Den, som vill, att till contra-proposition i hufvud-voteringen om Läderarbeten, ej specificerade, lackerade, skall antagas BorgareStåndets beslut, att, med bifall till Utskottets förslag i öfrigt derom, att artikeln bör tullbehandla» efter vigt med 2 R:dr värde och 24 sk. införselstull skålpundet, ur rubriken skall uteslutas ordet "lackeraderöstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, antages till contraproposition Ridderskapet och Adelns beslut, att, med bibehållande af nu gällande lydelse och bestämmelser, den ifrågavarande artikeln skall föftullas med 33 R;dr 16 sk, införselsafgift på hvarje 100 R:dr varuvärde.