Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett inuti hufvudboken intaget gemensamt register öfver låntagare och r anter upptager flera ej vidare befintliga, men utesluter deremot andra tillkomna låntagare och panter, hvadan detsamma föga kunnat tjena till någon ledning. I en pensions-kontot bilagd förteckning utan namn, hvilken synes vara ämnad att utgöra en uppgift å pensionärerne och dem tillkommande pensioner, äro blott några sidor summerade, hvarefter all vidare nedsummering och transportering af de öfriga, mera än 200, sidorna upphör, men detta oaktadt äro vid förteckningens slut summor utförda, af hvi'ka dessutom några befunnits felaktiga. Efter verkställd summering hafva likväl Revisorerne erfarit dessa felaktigheter härleda sig från oriktiga öfverföringar och missskrifningar. A Banko-kontot förekomma likaledes felsummeringar i debetsidan, och af de i kredit upptagna kolumner äro endast några transporterade. Ett till Revisorerne sedermera aflemnadt konseptexemplar till hufvudboken, som skulle rätta och förtydliga det renskrifna exemplaret, kunde dock, såsom saknande all foliering och registrering, lemna föga upplysning; men i de delar, hvarest jemförelse kunnat anställas, påträffades i allmänhet samma felaktigheter som uti det renskrifna exemplaret. Då härtill lägges, att den vid hufvudbokens uppgörande begagnade räkenskapsmethod förekommit Revisorerne invecklad och svårfattlig, hafva Revisorerne icke kunnat bilda sig någon säker föreställning om denna del af Arméens pensionskassas tillstånd och förvaltning. § 2. Vidkommande redogörelsen för kreditivet till fyllnadspensioner åt Annéens befäl, så saknades äfven der ett register öfver de i densamma ingående konti.
Detta är ett fel uti förslaget, som jag tror genom en förändrad redaktion böra afhjelpas, ehuru jag, på sätt jag nyss tillkännagaf, icke anser mig mäktig, att här på ett ögonblick kunna åstadkomma en sådan förändring, att §:ns lydelse skulle för detta ändamål blifva fullt riktig och tydlig. Ett annat fel har äfven förekommit mig vidlåda detta förslag. För gästgifvare är nemi. den rättighet meddelad, hvilken äfven synes naturlig, att, derest han icke ätnöjer sig med Taxerings-Kommitéens beslut, så eger han, likasom alla andra skattskyldiga, att deröfver anföra besvär, i den för dylika frågors behandling föreskrifna ordning. Uti nu föreslagna § finnes ingenting omförmäldt röride en sådan rättighet för bränvins-utskänkaren. Skall då meningen vara den, att den skattskyldige icke må ega rättighet att klaga öfver TaxeringsKommitéens beslut, utan att det skall emot honom ega laga kraft i samma stund det blifver meddeladt? I sådant fall Liefve denne skattskyldige försatt i sämre belägenhet än alla andra, som erlägga skatt till Staten, men sådant anser jag vara stridande emot både princip och rättvisa. l'å grund af hvad jag nu anfört, torde R. o. Ad. finna, att ifrågavaride förslag, om ock bättre än det förut uppgjorda, likväl saknar den fullständighet och den harmoni med de principer, som i dylika frågor böra göra sig gällande, hvilken uti en lag aldrig bör saknas. Huru dessa brister skola afhjelpas kan jag icke nu för ögonblicket upgifva. Det enda möjliga sätt att vinna ändamålet, anser jag vara det, att man remitterar detta förslag till Serskildta Utsk., som, efter hvad jag tror mig veta, af de öfriga Stin erhållit återremiss af Betänk., med föreskrift för Utsk. att taga den föreslagna §:n i öfvervägande och upgöra ett sådant förslag, som kan undanrödja de felaktigheter i det nu förevaride, som af mig blifvit påpekade.
En tur genom Gudbrandsdalen med afstickare upp på Dovrefjäll och Snöhättan, sedan genom den storslagna Romsdalen och på ångbåt till Molde, räknas äfven till de vackraste. Valders är för de flesta en favoritdal. Utan att kunna mäta sig i imponerande skönhet med flere af de andra dalarna, har den dock sin säregna tjusning, ljus, leende och vacker som den är och med utmärkta stationer. Dess största lockmedel är dock att den i sin närhet har Iotunhaimens underbart sköna och gigantiska fjällvärld, med de ryktbara 3 fjällsjöarna Tyin, Bygdin och Gjendin. Sedan man besett dessa, fortsätter man upp öfver Filefjäld, ner genom Lärdalen, så med ångbåt öfver fjorden till Gudvangen, vandrar genom den vildt romantiska Nästdalen upp till Stahlheims hotel, sä tillbaka till Lärdal och hem genom Hallingdalen. Ja, router kunde man angifva i oändlighet, den ena vackrare än den andra; utrymmet nekar dock att anvisa flere. Skola fjällbestigningar företagas, bör alltid förare medfölja, ty att gå vilse på högfjällen kan medföra den största fara och sluta mer tragiskt än som önskligt är. Äfvenså afrådes från att bada fötterna i forsars eller elfvars kalla vatten, ty häraf bli de svullna och ömma. Ej heller bör man dricka iskallt vatten, utan att hälla litet vin eller konjak däri. När man gjort en fottur, bör man, så fort man anländer till stationen, begära » lunkent vand » att tvätta fötterna uti. Norrmännen äro hjälpsamma och vänliga mot turisterna och tillmötesgå alla rimliga fordringar med största beredvillighet. Deras land är outtömligt på naturskönheter, deras fjordar, med det klara, djupblå vattnet, hvari himmel och jord återspeglas, kan man aldrig se sig mätt på. Den rena luft, som strömmar ner från snöfjällen, och som man inandas från morgon till afton, stärker i hög grad fysiken, gör sömnen god och aptiten desslikes. Lämpligaste tiden för fot-turer i Norge är från slutet af juni till medio af augusti. Har man vistats någon tid på högfjällen, bör man icke direkt återvända därifrån och ner till våra städer, utan först under några dagar vänja sig vid lägre luft.
Fruntimmer, - om enska olycksrfallfC) rs911Jr&amp; m i g u t l B o l a g e t F YL G I A kunna htlnviinda sig till A X E L I N E s ' I ' EREI ' SLT~ Adress: StoclChotm, Döbet~asyatam 1 A .. Traffns diimtades mel.laii 10-11 f. m. och 5-6 e. m. Laderplast ik. - Alla slags verktyg för ~ a d e ~ ~ l a s säljas t i k billigast hos PER FROM, stockholm, OBS.! ~ Saxar och kiiifvar slipas. Fran Fosterlsiids-Stiftelsens Förlags-Expedition hafvn utkommit och finnas Iios tillla boltliandlare a t t tillgA följande ny.a b ö c k e r:. FRIDEBORG SYSKONEN Bolltlcaleii~ler för 1895 af U. WADSTRORr. Kart. ; lclotb 1: 75, 13eriittelse af REBTHA SAGER. Haft. 50 öre; kart. TVÅ SLAGS LIF VARDE LJUS En bertittelse u r verkligheten för ung och gammal af A. B. BUXTORF. RIissionslcalen iler för 1895 af Doc. A. ICOLRCODIX. Haft. 75 ure; kart. i kr. GUSTAF II ADOLF I-iiift. 75 öre; kart. Hans person och betydelse. NAgrn minnesord med illustrationer till jubelfesten för menige man af KILS LUV GR^, kyïkdi. i Gafle. Pris: 1 kr. Slafflickan i Pompecji eller P i Iieiiilign viignr. En beriittelse frAn Itristenilomene fiirsta ~rlllilidratle af E. S. HOLT. Haft. l: 25; kart. 1: 50, Bland ' g r a n a r och palmer Beriittelse af ERXST EVERS.
Stånden ifrågavarande moment gillat; och som denna skiljaktighet härleder sig deraf, dels att Bonde-Ståndet ogillat Utskottens tillsty rkande af ett visst jord värde för rättigheten att idka brön vinsbränning, och dels att Presteoch Bonde-Stånden beslulit, att åbyggnad må till ^ af jordens taxeringsvärde ingå uti det egendomsvärde, hvarföre bran vinsbränning ulöfvas; men Irenne Stånd, på sätt of vanberördt är, gillat Utskottens förslag i afseende på ett minimivärde af jord för rättigheten att bränna; hvadan den i motsats dermed af BondeStåndet beslutade förändring i detta moment kommer alt förfalla; samt af utgången af Utskottens förslag i nästföregående moment följer, alt något stadgande om nedsättning i pannerymden på grund af minskadt taxeringsvärde vid åbyggnads beräkning icke är af nöden; alltså finna Utskotten annan åtgärd icke erfordras, än alt berörde förhållande tillkännagifva. Uti 8:de Morn., som af Vallöf]. Borgare-Ståndet blifvit bifallet, hafva hi trenne öfrige Stånden stannat i olika Beslut, om förändring af re “aVi'onen; med anledning hvaraf B ev.~ samt Allm. Be sv.- och Oecon.-Utsh.s Memorial N:o 7. 3 Utskotten föreslå, alt ordalydelsen i detta moment förändras på följande strit: ’all mäsk värmare må nyttjas, ulan förminskning i pan ne rymden, men emot den beskattning, som Rikets Ständer bestämma.” Vid p:de Momentet, som af Hederv. Bonde-Ståndet blifvit bifallet, Lafva Ilögl. Ridderskapet oell Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet fattat beslut 0111 annan indelning af bränningsliden sålunda, alt första terminen utgöres at Jannarii, Februarii, Mars och April, samt andra terminen af November och December månader; och har Hög v.
Det i 4!de punkten upptagne Förslag angående TullRätternes upphäfvande anse Utskotten så mycket mera förtjena uppmärksamhet, som deras närvarande organisation af personer, hvilka understundom ega föga eller ingen Lagkunskap, och hvarken förmåga att bedöma ofta ganska invecklade mål, eller urskiljning, att dervid råttvist tillämpa de flerfaldiga Författningar, som röra Tullväsendet, utan att nämna de många tillfällen, då, vid närvarande föhållanden, Ledamöternes redlighet, genom egen fördel, sättas på prof, icke synes svara emot de fordringar, som man skäligen bör kunna göra sig af en Domstol, der Medborgares egendom och välfärd i så betyd, lig mån är ifrågasatt; hvadan Utskotten få vördsamligen hemställa, att Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det, med upphäfvande af ifrågavarande TullRätter, de mål, som hittills blifvit af dem handlagda, må hädanefter, så vida GränseTullarne komma att fortfara, till pröf. ning och afgörande upptagas, antingen af RådstufvuRått i Städerne, eller af närmaste HåradsRatt på Landet; allt eftersom Kongl. Maj:t kunde finna för godt, att härom, efter sig företeende locala omständigheter, förordna. Hvad betråffar den väckta motion, om KammarRättens Revisorers rättighet att full - 4^3 LtgUi skottets Bctåukonle*. följa anmärkningar, sä väl emot högre som lägre Redogörare af Allmänna medel, förmena Utskotten, att både allmän och enskild säkerhet bust skulle ngttagas i detta hänseende, örn sådane anmärkningar, som angå något Kongl. Maj:rs och Rikets Co!» legium, elier annat Publikt Verk med lika värdighet, eiler någon deras Ledamot, eller ock sådan högre Ämbetsman; som lör sin befattning är endast Kongl. Majit redo skyldig, i stället för att, såsom nu år stadgadt, KammarRåttens åtgärd år inskränkt dertill, att, sedan vederbörande fått de! af anmärkningen och deröfver sig yttrat, samt för öfrigt nödige upplysningar blifvit inhämtade, till Kongl.
Deras antal kan ej ökas utöfver Tolf, med mindre Konungen och Riksens Ständer, de sistnämnde i den ordning . sorn för anslagsfrågors afgörande finnes stadgad, sådant besluta, i ändamål att Högsta. Domstolens ledamöter må kunna tjenstgör a på af delningar. 22. Uti Högsta Domstolen kunna ringare mål pröfvas och afgöras af Fern 4 Konstitutions-Utskottets Memorial, N!o 2. ledamöter, så ock af Fyra, der alla ledamöter, så ock af Fyra, der alla fyra äro om slutet ense. Öfver vigfyra äro om slutet ense. Öfver vigtigare saker skola minst Sju döma. Ej tigare saker skola minst Sju döma. Ej må flera än Atta ledamöter på en gång må flera än Åtta ledamöter på en gång tjenstgörande vara. i pröfningen af något mål deltaga. §. 24. Uti Konungens Nedre JustitieDe ärenden hvilka tillhöra HögRevision skola Justitie-Ärendena beresta Domstolens handläggning } skola das till föredragning och afgörande i beredas och uti Högsta Domstolen föHögsta Domstolen. redragas, på sätt härom i Allmänna Lagen för ordnas, eller serskildt stadgas. Hänvisningar: Bihanget till samtlige Riks-Ståndens Protokoll, lil. Samlingen, Const. Utsk. Ridd. och Adelns Protokoll. B. Preste-St. Protokoll B. Protokoll. B. III. pagg. 287, 685. Bonde-St. Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition af den 3o Oktober 1844 {N:o 66) om Departements-Chefs-Embetets förvaltning genom tillförordnad Föredragande j, då Embetet är ledigt eller ordinarie Departements-Chef är hindrad att det utöfva j samt om Regerings - Konstitutiom-Vttkottels Memorial, IV:o t. b ärendenas fördelningj beredning och föredragning, när Konungen går i fält eller befinner sig på resor.
Fru Amalie Skram har begagnat målaren Thaulow och hans forna hustru (E.B:s älskarinna) som modeller i sin nya novell i Tilskueren.102 Kjöbenhavn d. 7 Dec. 86. Jag hade besök nästan hela dagen. Jag hade redan börjat sjunga ut min mening i ett påbörjadt bref till G. af G., den första smärtan öfver brytningen med Lundegård hade lagt sig, alla menniskor jag träffat under dagens lopp hade varit vänliga och snälla, jag var således vid ganska godt lynne och kände mig lugn och förståndig. När vi ätit middag tyckte jag nog det var en smula tomt att jag skulle sitta ensam hela qvällen och bara höra regnet plaska ned derutanför, men jag ville inte vara dum och sentimental, jag ville vara mig sjelf nog. Jag ville inte heller vara dåsig och overksam, jag ville rycka upp mig och inte låta tiden rinna mig gagnlöst ur händerna. Jag slängde mina sämsta ytterplagg på mig och plaskade ut på Kongens Nytorv, och så rundt kring hästen, hvarf efter hvarf. Det satte blodet i fart; jag var glad som en spelman, der jag gick i det täta regnet. Det var så vackert att se ljusraderna från de höga husen, klasar af gaslyktor stå och lysa genom dimman, röda spårvagnsögon glimta fram och vändas bort igen. Hästen och de nakna träden aftecknade sig som kolossala silhuetter mot det våta grå floret. Ingen kände mig. Endast två polisbetjenter stodo och samtalade, så blef regnet för stridt, och äfven de gingo bort. Platsen var nästan tom, endast då och då kom en vettskrämd vandrare springande under ett drypande paraply. Jag gick lugn som en skyltvakt, jag kunde ta tort på när jag kom hem, det gjorde ingenting att då och då en kylande droppe letade sig väg in på halsen. Jag kände mig så fri som man endast kan göra i en stor stad. Och rörelsen i den friska, fuktiga luften gaf en känsla af kraft åt hvarje nerv. Hvilket jubel att lefva i alla fall! Och så gick jag hem, glad åt mig sjelf och hela verlden, fick torra kläder på och inrättade mig vid skrifbordet.
Jag instämmer derföre med de Hrr och män, som tilltyrkt, att detta Constit.Utskrs förslag måtte hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade, till den behandling 56 § Reg.F. föreskrifver, godkänna Constit.Utsk:s under Atris i, 2 och 3 afgifna förslag till förändring i Tryckfr.förordn. Hr Dalman: Jag får uttrycka min hogsta förundran öfver Hr Gr. o. Landtnäs behandlingssätt af grundlagsfrågor. I förmiddags förklarade Hr Gr. o. Landtm., att då anmärkningar göras vid ett förslag, skola de utgöra föremål för första ptopostn, hvarföre också Hr Gr. o. Landtm, framställde den propos., huruvida den af Hr v. Hartmansdorff gjorda anmärkning förklarades för Ståndets gemensamma tanke. Nu har Hr Gr. o. Landtm, förgätit det af Hr Gr. o. Landtm, på f. m. iakttagna behandlingssätt. Jag kan icke förmoda, alt detta kan vara annat än en ovarsamhet, och jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, ville, i likhet med det behandlingssätt, som ägde rum på f. m., framställa propos. å den af mig yttrade åsigt, att såsom gemensam tanke af R. o. Ad. antagas. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han ej kunde finna någon olaglighet af honom vara begången genom den nyss framställda propos:n, enär det måtte vara Landtmrs fulla rättighet att först göra propos. till godkännande, på sätt grundlagen föreskrifver, af Utsk:s förslag, när blott en anmärkning blifvit yttrad, och således, i fall af votering, hvarje mening hade tillfälle att göra sig gällande. Hade flera meningar blifvit framställda såsom anmärkningar emot Utsk:s förslag, hade förhållandet varit annorlunda, och då hade hvarje af dem först bort R. o. Ad. underställas, till utrönande, huruvida Ståndet ansåg någon eller några af dem utgöra Ståndets gemensamma tankar. fJ. Ex.
N.-o 6'4. n diga kungörelse, att vid vite må varda förbjudet att förrätta auktion ä dag, som näst föregår söneller helgedag. Stockholm den 20 Februari 1854. Ii c s e rvat i o n e r: a) af Friherre Raab, Carl Adam: "En i oträngdt mål ingripande lagstiftnings-lust betraktar jag, för hvarje land, såsom olycka. Ett folk lefver in i sina lagar och författningar, såsom ett barn lefver in i seder och ordning, genom uppfostran. Ofta förändrade ordningar inverka menligt på dess utveckling. Så betraktar jag förevarande beslut. Om i någon landsort oordning och missbruk skulle vid auktioner om lördagar efter kl. 7 på aftonen inträffa, sä synes mig bästa korrektivet vara deremot, att då, såsom vid andra företal lande tillfällen, beifra de brottslige till straff. Att emot de missbruk af förlåt! ningar, som påkomma och hvilka efter gällande lagar böra beifras, återigen stifta en ny författning, leder lagstiftningen in på en afväg, i hvars labyrinter man slutligen begrafver sjelfva ordningen.» b) af Herr Doktor Nordlander: »Emot Höglofl. Utskottets Betänkande uti förevarande fråga får jag vördsamt anmäla min reservation. Om än på åtskilliga orter i riket, genom bristande tillsyn af vederbörande kronobetjente, oordningar till sabbatens vanhelgande löranledts af auktioners hällande på lördagen, så synes mig dock detta förhållande icke vara ett tillräckligt skäl att förbjuda lördags-auktionerna i rikets alla. orter, således äfven der, hvarest ingen oordning, intet oskick af denna förrättning förorsakats. Det vöre att stadga den grundsatsen, att för missbruket upphäfva braket: en grundsats, sorn, om den vid lagstiftningen i allmänhet iakttoges, skulle leda till ganska betänkliga följder, ja, till upphäfvande af sabbaten sjelf såsom af mängden ofta missbrukad. Af ålder hafva inom flere län väl sällan såkallade hus-auktioner. men så mycket oltare exsekutiva auktioner hållits i sockenstugorna ä lördagen, utan att den minsta oordning deraf uppkommit. Ett förbud mot dessa lördagslörrättniii - Allm.
Akademien har redan, med sin Höge Skyddsherres tillstånd, från stats-anslaget affört de derå uppförda pensioner för hennes ledamöter, för att af denna tillgång kunna bestrida de i en sednare tid tillkomna utgifter, hvaribland åtskilliga för ordboksarbetet. Under mer än 60 år har hennes stats-anslag, stort 2,250 Ridr R:mt, icke blifvit förhöjdt, men väl förminskadt, dels genom myntets förändring, dels genom indragning af den under någon tid Akademien beviljade så kallade silfvervexlingsrätt, eller förmånen att erhålla en del af sitt anslag i silfver, emot sedlar efter samma numerär, så att från år 1854 beviljade tillskott af 2,500 Ridr B:ko, i sjelfva verket endast utgör en ersättning för den förlust, Akademien sedan år 1834 fått vidkännas genom förvandlingen af nyssnämnda anslag från 1,500 Ridr specie, motsvarande 4,000 Ridr Banko, till 1,500 Ridr sistnämnde mynt, eller ett återställande af det vid stiftelsen beviljade stats-anslag till dess ursprungliga värde. Akademien, som till följd af det nuvarande ordinarie stats-anslagets otillräcklighet vid bestridandet af Bill. till B. St. 9 Anslag till Svenska Akademien. 66 Bil. M 6 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1859. Anslag till Vetenskapsakademien. de i bennes stat upptagne utgifter för offentliga sammankomster, prisbelöningar, minnespenningar, bibliotheksrum, arfvoden åt tjenstemän och vaktmästare, samt pensioner för utmärkta vetenskaps-idkare m. m , redan nödgats indraga större delen af sistnämnda belöningar för män, hvilka gjort sig förtjenta af vitterheten och språket och som, detta oaktadt, under sednare tider måst begränsa aflöningen för sin ende ständige tjensteman inom ett belopp af 800 R:dr Banko, hvilket jemförelsevis ringa arfvode torde, vid instundande ledighet, påkalla en ny årlig utgift för sysslans återbesättande, har slutligen i underdånighet hemställt, huruvida Eders Kongl.
Utdrag■ af Protokollet öfver Finansä-renden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Statsrådet å Stochholms Slott den 20 December 1847. Närvarande: Hans Excellens Justitie-Stalsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden: Friherre Stael von Holstein, Munthe , Friherre Pejron_, Silfverstolpe j IVaini, Friherre Gyllengrenmt „ Faxe j Fåhreeus. Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Munthe, uppläste till justering ett, i ölverensstämmelse med Kongl. Majrls förut fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om restitution af hvad utaf hemmans-innehafvarne på Öland blifvit i ränta för den å hemmanen på Ö11 fördelade utmark, från och med år 1841, till kronan erlagdt utöfver det nedsatta belopp, hvarmed berörde ränta eller så kallade utmarksskalt numera utgöres. Kongl. Maj:t behagade, enligt Statsrådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla detta förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, och befallte, att, i enlighet dermed, nådig skrifvelse skulle under denna dag till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo L. L Fries. STOCKHOLM, elmén & granbergs tryckeri. 1848. Kungl. Maj: Is K åd. Alik. till. Exp. Utsk. den 8 Jan. kl. 11 f. m. Kongl. Muj:ts nådiga Proport ion till Rikets Ständerj angående afskrifning af de, såsom bidrag till kostnaden vid ny tomt-reglering i städerna Wexiö, Amål och Kungsbacka, efter de dess i städer öfvergångna elds vådor, af mindre crediivet anvisade belopp; gifven Stockholms Slott den 16 December 1847.
Utskottens Utlåtande, IV 4- s 41 — 4^> Eif. af PresteStåndet, IX s 727; återremitt. i hvad som rörde Cavalieriet, af BondeStåndet, IX s 735, bif. af BorgareStåndet, IX s 807, af Adeln, IX s 84o. om, för indelade Cavalieriet. Motioner remitt. till Statsoch Ekon. Utskottens Betänkande, IV 4. s 777 — 779. bif. af Adeln, IX s io4o, af PresteStåndet, IX s io5a, af BorgareStåndet, IX. s 1009. till Nerikes Regimente, angående de för, anslagne hemmansräntor. StatsUtskottets Betänkande, IV 3. s 208 — 215, bif. af PresteStåndet, IX s 582, återremitt. af Adeln, IX s 637. Ytterligare Utlåtande, IV 4- s 770 — 774, lagdt till Ilandlingarne af PresteStåndet, IX, s io38, bif. af Adeln, s io5i, af BondeStåndet, IX s 1061. a6 Beklädnadsmedel, I i. Ben, djurs, förbjudna till utskeppning. Constit. Utskottets Betänkande, lil s i3a i45. Beredning, Allm. Ärénders, föreslagen till upphörande såsom öfverflödig. Särskildta Utskottets Betänkande, XI s g, 114» 2C)5. — StatsRåds, bör förfara, Särsk. Utskottets Betänkande, XI s 114. Berga kyrka, Stad vid, föreslagen. Se Frimarknad i Vrigstad. Bergmästare, om förbud för, att utfärda ceconomiska författningar, Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s I2i3.
Jag ska säga dig, hvad han har gjort för intryck på mig. Man beundrar honom under två veckor. Längre räckte det inte. Han är den underligaste produkt af vår moderna tid, man gärna kan tänka sig. Han skryter af att vara skeptiker, men samtidigt är han i somliga saker nästan mystiskt troende. Har du aldrig hört honom berätta om sina kärlekshistorier? Eller har du inte märkt, att än den ena än den andra kvinnan sysselsätter hans fantasi, precis på samma sätt som det var med oss under skolåren? I det fallet är han en värre romantiker än Jean Paul. Dessutom har han fått i sig en del moderna idéer, som han aldrig har smält, och som han dessutom inte törs hängifva sig åt. Ty då skulle han förlora själfva den anstrykning af skepticism, som han omedvetet koketterar med, och som ger honom ett visst sken af ålder och mogenhet. Han vill vara modern i sin uppfattning, men han är så bottenlöst affekterad, att han aldrig kan hängifva sig hvarken åt en tanke eller en känsla, utan att först få klart för sig, hur den skall kläda honom. Har du inte kommit underfund med hans djupsinnighet häller? Vet du, hvari den består? Jo, när man t. ex. talar om en ny bok, så händer det ofta, att han kommer med en anmärkning, som ingen människa förut har tänkt på. Då tror man, att det är originelt. Och man går flere dar och vänder på, hvad han sagt, och tycker, att det är så intressant. Men det är bara första gången. Får man höra flere sådana anmärkningar, så kommer man till sist underfund med hemligheten, och det är oftast den, att anmärkningen nog kan vara sann. Men den är altid så innerligt betydelselös. Det är en detalj, han har fått tag i och byggt ett bärg af. Ty det hela frågar han inte efter, bara han får visa sin egen skarpsinnighet på detaljen. Karlen saknar helt enkelt all omedelbarhet. – Men han har mycket hjärta, sade Grane. – Hjärta? Schultz gjorde en rörelse af otålighet. – Därför att han kan prata sig varm ibland, ja. Han begagnar andra människor, som han förstår att göra sig förbundna. Det är, hvad han gör.