Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jupii jngifne Förslag till III Art. i blifvande BevillnirigsStadgan, angående Consumtion och Öfverflöd, och att således inga afgifter för Tobaks förbrukning uti densamma skola inflyta, voterar Ja; den det ej vill Nej; vinner Ney; Stats-Utskottets Betänkande; kommer ofvannämnde III Art. att blifva sadan Som andra alternativet i berörde Förslag innehåller och i följe deraf afgift för Tobaks nyttjande att äfven äga rum. Vid denna omröstning' hafva befunnits >>3 Ja och 66 Nej; och, som Nej alltså vunnit, korniner ofvannärnmle III Art. att blifva sådan sorn g:dra alternativet i berörde Förslag innehaller, oell i följd deraf afgift för Tobaks nyttjande att äfven äga rum: Hvilket Förstärkta Stats-Utskottet får vördsam ligen anmäla. Stockholm den 7 Julii l&xS. N:r 346,’ 'Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts , Utlåtande, angående Herr Munck af Rosenschölds Memorial. och anslag af medel till Löner för Ledamöt er ne i den Commité, som skall utarbeta Förslag tilt öfverftödige Embetens och Tjänsters indragning och en förbättrad arbets-method. ^enom Protocolls - Utdrag äf den 29 i näst» ledne månad har Högloft. Ridderskapet och A<leln till Stats-Utskottet remitterat Herr Munck eif Rosenschölds gjorde Motion, att, sedan RiksStånden beslutit nedsättande af en Commité,' sot^i skall utarbeta en plan till öfverftödige Embetens och Tjensters indragning samt en förbättrad arbets-method vid de Publike Verken» och för detta ändamål äfven sammandraga och Stats-Utskottets Betänkanden. redigera alla Stats - Ekonomiske Författningar, det matte ett lämpligt arfvode, svarande mot det som den redan för flere år sedan nedsatte Lag-Commitéen uppbär, anslås för de blifvande Eedamöterne af denna Comrnitée.
Utan önskan att i något afseende anses såsom en chinesisk mandarin, och de - 86 Den 27 Januarii f. m. lande med Herr Friherre Lagerbjelke dess öfvertygelse, att af alla vandrande fjät, de sorn gä i cirkelgång äro de mest ändamålslösa, afstår jag, efter den långa öfverläggningen, hvarunder opinionerna synas hunnit tillräckligt utbilda sig, ifrån hvad jag ämnade hafva äran andraga, i det hopp alt Ståndet må sättas i tillfälle att i lugn pröfning, hvaruti inga sorgliga minnen eller blifvande poemer må ingå, deliberera öfver frågan. Förenande mig för öfrigt med nyssnämnde talare, samt Herr von Schulzenheim, får jag anhålla örn den proposition, som Friherre Åkerhjelm föreslagit. Hans ExcelJence Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att Herr Hjerta och Grefve Frölich hemstält, dels om föreskriften om borgens ställande eller penningenedsättning för utgifvare af dagblad och periodisk skrift, borde ur Förslaget till Tryckfrihets-Lag uteslutas; dels att Tryckfrihetsmålen borde fortfarande profvas af en Jury eller Nämd, samt dels att Indragningsmagten måtte ovilkorligen upphäfvas. Herr Uggla hade instämt i afseende å de båda föregående omständigheterne; och hvad angick den sistnämde, eller frågan örn Indragningsmagten, syntes den, enär Herr Hjerta och Grefve Frölich numera afstålt från deras yrkande i denna del, icke vidare erfordra någon öfverläggning, utan egentligen blott arne frågor, nemligen den 0111 Borgen Den 27 Januarii f. ni. «7 oell den om Jury återstå, uti hvilka Ridd. och Adeln således komme att fatta heslut. Ilerr Crusenstolpe: Ehuru jag redan från början instämt med Herr Uggla, vill jag dock icke förnärma någons rätt att få sin tanka framstäld; Herr von Hartmansdorff skulle vid detta tillfälle trädas för nära. Såvida Ståndet således icke i sin helhet antager Herr Ugglas, anhåller jag om proposition på Herr von Hartmansdorffs första förslag, hvarigenom mer än en votering kunde undvikas.
Långt ifrån att anse för en heder eller utmärkelse att vara medlem af sockne-nämnden, betraktas sådant vanligen af allmogen som ett tidsödande onus, det den icke gerna underkastar sig, och härigenom nedsättas desse bestyrelse!-, hvars åligganden äfvenledes med liknöjdhet förrättas Icke sällan förekommer vid sammanträden, derå allmänna ärender skola afhandlas och beslutas, och hvartill allmogen kallas att genom ombud sig infinna, att dertill utses icke den skickligaste och erfarnaste inom socknen, utan den, som gör resan för bästa priset; och enahanda åsigt har äfven vid val af Riksdagsman bland allmogen gjort sig gällande. Under sådana förhållanden, och då slåndspersonernes antal är alltför ringa att kunna utöfva något mera allmänt inflytande på allmogen, torde det vara uppenbart, med hvilka svårigheter det är förenadt att inom Hallands län åvägabringa sådane förbättringar, som ankomma på menigheternes beslut och deras medverkan. I juridiskt hänseende är länet fördeladt uti Irenne domsagor, nämligen: den norra, beslående af Fjäre och Wiske härader; den medlersta af Åhrstads, Faurås och Himble härader; och den södra af Halmstads, Höks och Tönnersjö härader, samt lyder under Götha Hof-Rält. Länets fem städer hafva sina särskilde jurisdiktioner. 24 I ecklesiastikt hänseende hörer länet till Götheborgs stift, samt består af fyra kontrakter, nämligen: Fjäre och Wiske, Warbergs, Halmstads och Laholms kontrakter, hvilka innefatta 5 stadsoch 40 lands-pastorater, med tillsammans 90 socknar. Länet underhåller 364 båtsmän, fördelade i tvänne kompagnier, af hvilka det norra, förlagdt inom Fjäre och Warbergs fögderier, består af 229, och det sodia, inom Halmstads och Laholms fögderier, af 135 man. Desse båtsmanskompagnier voro under Danska tiden kavalleri, som sedan blifvit till båtsmän förvandladt. Något indelt Regemente finnes ej inom länet, utan endast befäl, till exercerande af länets beväringsmanskap.
Vid det nådiga förslaget har icke fogats något reglemente för handels-sjöfarten, och af här ofvan omförmälda Stats-Råds-protokoll iuhemtas, att efter de grunder, som vid utarbetandet af nämnde förslag blifvit följda, allt hvad som i de äldre reglementena funnes, angående sjömäns förhållande till redare och befälhafvare blifvit i lagen upptaget, så att af dessa reglementens innehåll endast återstode hvad som rörde sjömanshusen, i hvilkas organisation och förvaltning E. K. Majit eger, enligt den i grundlagen E. K. Maj:t tillagda lagstiftningsrätt, att vidtaga de förändringar, som kunna finnas nödige. Jemte det E. K. Majit sålunda bifallit Rikets Ständers ofvanberörda underdåniga anhållan, har E. K. Majit, uti de den nådiga Propositionen följaktiga motiver för lagen, jemväl täckts meddela kännedom om de arbeten för erhållande af en ny Sjölag, hvilka föregått nu ifrågavarande förslag; och Rikets Ständer hafva dels häraf och dels genom eljest inhemtade upplysningar funnit, att redan för mer än ett halft sekel tillbaka nu gällande Sjölag af don 12 Juui 1667 jemte de öfver 80 år efter samma lags antagande utfärdade dithörande liufvudsakliga författningar: Kofferdi-reglementet af den 30 Mars 1748 samt Försäkringsoch Haveristadgan den 2 Oktober 1750, ansetts icke längre motsvara sitt ändamål. Enligt Kongl. Skrifvelsen den 12 Mars 1812 tillsattes nemligen en Komité med uppdrag att granska den gällande Sjölagen och dermed sammanhang egande stadgar samt afgifva förslag till ny Sjölag. Denna Komités arbete afslutades dock ej förr än den 1 Juni 1836, hvarefter ärendet vidare berodde på infordrade yttranden från vederbörande, så att detsamma först den 6 November 1845, dock endast beträffande sjelfva Sjölagen, kunde anses hafva vunnit sin slutliga beredning.
På hennes ord: " så som sakerna nu stå, hör det icke hit ", skulle Stensen svara: " Jo; ty om ni har aktning för mig och håller af mig, så bjuder jag er min hand och ber om eder i Guds namn. ' - Men jag vet icke hur det gick till; i samma ögonblick såg jag dem båda lifslefvande för mig och hörde dem, och der fans i Stensens röst en nästan omärklig tvekan eller bäfvan. Den hörde hon och uppfattade den, som om han nu talade af medlidande eller fann det omöjligt att draga sig tillbaka utan en förfärlig förödmjukelse för henne. Hon tog sig för pannan och sade: ' Nej, då jag började berätta, var det nog detta jag önskade; men vid att höra mina egna ord ser jag saken annorlunda. Vi äro hvar på sitt sätt för goda för detta vågspel. Vi ha allt för mycket att förlora derpå. ' Doktorn sade: " Då kunde hon hällre helt och hållet ha tegat. " " Något sådant var hon naturligtvis ej i stånd till ", sade adjunkten. " Men Stensen? " ropade prosten otåligt. ' Hvad svarar han? L i t oss höra det! ' ' Ja, der vor0 åter flere olika möjligheter. Hurii många tankar kunde ej i en sådan belägenhet mer eller mindre tydligt föresväfva honom. Han kunde antaga, att lion dock icke i det afgörande ögonblicket kunnat glömma sin förra kärlek eller, vid det hon hörde sina egna ord, blifvit slagen af, att de ej vor0 fullt upprigtiga och med verkligheten öfverensstärnniande. Så mycket måste bero af hans egen personlighet; ur synpunkten af det han själf var, måste lian bedöma henne. " " Hvad valde ni då? ' ' Jag valde, att låta honom se upp och blifva gripen af det bekymmer för lifssanning, som i detta ögonblick kunde läsas på hennes ansigte; och så sade han, att han ej blifvit hvad han nu kände sig vara. utan det han felat i lifvet, och att utan det hon berättat om sig, hade hon ej höjt sig till den själsstyrka och ädelhet han nu beundrade hos henne; de kunde tillitsfullt sluta sig samman och sträfva uppåt. ' " Fagra ord ", sade prosten sakta.
— sjelf uteslutit sig från tronen, utan att hans laglige arfvingars rättigheter ihågkommos. Den 5 juni fördes hennes majestät med de kungliga barnen från Haga till Drottningholm, och omedelbart derifrån till Grips-kolm, der konungen hållits fängslad redan i tolf veckor. Nu tycktes allt hopp förloradt Det var så för alla, utom för F., hvars mod och ihärdighet växte i jemnbredd med de faror för hvilka han utsatte sig. Han har dock aldrig skrutit öfver hvad han företog sig, icke ens låtit någon få närmare insigt i det mörker som döljer en god del af hans förehafvanden efter revolutionen. Att dessa haft ett stort mål till syfte, är höjdt öfver hvarje tvifvel. Att de fullkomligt misslyckades, är också ganska visst. Om det vår sorgen öfver det förfelade ändamålet och samvetsförebråelserna öfver att for sent hafva börjat handla som drefvo F. i landsflykt eller om han genom flykten undandrog sig den hämnd, som de då maktegande otvifvelaktigt forberedde mot hvar och en som sökte verka för Gustaf Yrs rättigheter, det har han aldrig fullt uppdagat, och hvad som i hans omgifning sedermera derom troddes, kan vara temligen likgiltigt för nutidens allmänhet, liksom det namn hvilket han omsorgsfullt dolde för äfven dem som sedermera blefvo hans allra närmaste. Han ansåg kanske detta namn hafva förverkats, emedan han icke i rätt tid upp-trädde till försvar för vasahuset. Att han begått någon handling som skulle sätta fläck på namnet är icke antagligt. Då den kungliga familjen i Februari 1810 inträffade i Bruchsal, var F. redan der förut, begärde och erhöll genast audiens. Baron v. Bensheim syntes deremot icke. Han, som af drottning Fredrikas mor fått i uppdrag att vaka öfvér dottern, hade kanske mera på sitt samvete än JF., som endast var en vanlig undersåte. Men om v. Bensheim icke längre skötte sitt kall som ange gar dien — han fans dock i Tyskland — var det F. som frivilligt öfvertog att vara den kungliga familjens skyddsande.
Kack 1 skålp. 20 Lackerade arbeten: af Bleck; se Bleckslagare-arbeten. af Bly; se Bly, arbeladt. af Läder; se Läder-arbeten. af Papp; se Papp-arbeten. af Tenn; se Tenn, arbetadt. af Trä; se Trävaror, arbetude, ej specificerade. af Zink: se Zink, arbetad. andra, ej specificerade 1 skålp. 20 Lackerade £kinn; hänföras under Hudar och Skinn, cj pelsverk, beredda, andra slag. 28 Förslag till Tulltaxa. Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. R:dr öre. Lacmns — Fi i Lagerblad och Lagerbär 1 skålp. — 3 Lalin, oäkta; se Metaller, sammansatta. Lakrits t skålp. — S Lakritsrot eller filycyrrhiza — Fri. Lampctter; se Sjie”lar, Lailljior och Lyktor förtullas såsom det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå. Auni. Medföljande glaskupor förtullas särskildt efter hvad för Glas, andra slag, är bestämdt. Lamp vokar; se Vekar. Latlin eller Trådband; se Metaller, sammansatta. Leksaker eller Mrnbergcrkrani; af trä eller sammansatta ämnen, med eller ulan betsning, målning eller lackering •) I skålp. — SO andra slag för tullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå. Lera — Fri Lerpipor; hänföras under Piphufvuden. Liar; hänföras under Verktyg. Likör 1 kanna 2 — Lim: husblås och gelatin 1 skålp. — 7S andra slag 1 skålp — 6 Limoner, friska; hänföras under Citroner. salla; hänföras under Frukter, inlagda. Limonsaft; hänföres under Citronsaft. *Lill, ohäck la dt 1 centner. 1 — häckladt 1 centner. 2 — Linser; se Spanmål. Litografier; se Kopparstick. Litzari; hänföres till Färger, andra slag, ej specificerade.
Dä i denna Discont ingen allmän fond, och således icke eller Banque» kommer alf äga någon andel, finner jag ej, vä hwad grund ett Mant wilkor kan förcfrcifwas. Mc» dä jag nödgas lämpa wig ester pluralitekens mening anhaller jag allenast att detta mitt yttrande mätte medfölja Betänkandet till Riksens Ständer. 6. 8ilver8!nl^o. Uti detta yttrande insiämde Herr Handelsman gVinKerZ. Grefwe borner, Larl upläsie till Proto, collet följande: Sedan Riksens Ständer Sjelswe bestulit, att Götha Canal skulle werkställas, och anmodat Hans Kongl.^ Mast akt widtaga alla dertill ledande ansta!,» ter, samt förse Canal Bolaget med alla behöfliga förmåner. Sedan jag sjelf hunnit stadga den öswerly, gelfe, akt Canal Merkel är i högsta grad wigtigt för Swerige, sä i afseende pä Landers förswars anstalter, som de dermed följande oeconomiffa sirdelar och sedan jag funnit att de af Banqnen dertill begärde förport kunde meddelas, utan rubbning af BanguenS credit, har jag deltagit i det utlåtande Banco Utffottet afgiswit. Jag hade dock önffat och önskar ännu, någon jämkning i de förstagne wilkoren. Först wille jag tillstyrka bet af Friherre (ilsäsrsrröln upgisne för, siag Dcn i December. 141 stag lill Summans »förande. Om de medel hwilka Banqeun successivt skulle utbetala till Canal, Werkek indrvges af Banquens förstolt till Isiks-Disconken, wunnes tillgängen Utan den minsta ökning i Sevel stocken. Banquen förlorade derwid småningom »äqon ranta, eller differencen emellan de z proCenr Banquen för detta län skulle ersätta, och Dest Discont winst pä samma Capital.
Det skulle äf - 232 Den 17 December. ven innebära den fördelen, att de samhällsmedlemmar, hvilka man nu dem oåtspordt vill påföra en stor samhälls-förändring, finge, först i representationen uptagne, ett tillfälle att der sjelfva lemna sin röst för eller emot den mångdubbelt större reform som detta förslag innebär. Vägen vore säker och innebure en förbättring af hvad vi äga, ej ett bortkastande äfven af det dugliga, för att på theoriernas fält söka efter idéer, hvilkas våda i tillämpning, för att ej säga förderflighet, tidehvarfvets erfarenhet allt mer och mer updagar, och hvilka som andra modsaker banat sig väg till oss, sedan de i andra länder blifvit föråldrade. Men i politiken tyckas folken nästan öfver allt vilja följa samma väg som ifriga landtmän i deras hushållning; de akta ej pä andras rön, utan låta helre genom egna försök bränna sig af en dyrköpt erfarenhet. Detta förslags goda syfte bör ej förnekas; det erkänner behofvet af uplysningens och den högre förmögenhetens andel i representationen. Men månne tänkarens djupa förstånd skapat detta verk, månne statsmannens skarpa blick öfverskådat det hela och sökt speja hvilka dess frukter i framtiden sannolikt kunna blifva? Har man ej alltför hastigt uprest sin byggnad och gjort dess vackra inredning, utan att väl undersöka grundens fasthet, hvarpå det hela hvilar. Denna grund är ej allenast osäker, den är i högsta grad farlig och kan aldrig upbära en gammal statskropp upväxt i andra former. Olyckligt det land, som tror sig kunna skapa en ny grundlag. Denna måste, på papper upfattad eller ej, ligga i nationens seder och bruk eller vara derutur uprunnen. Skall något nytt i fråga om institutioner införas, måste det ske genom det upväxande slägtets daning och genom bibringande af nya begrepp, och så göres just nu i våra dagar försöket på en säker väg, att genom reformer i skolväsendet, ifrån en tänkande och alfvarlig nation, omskapa oss till ett mera materielt för dagen verkande folk. Man sår ej annat än i en väl beredd jord, sker annorlunda, upskär man gemenligen blott ogräs.
Olok larssons i pväröslen skulö till o^ss usmnöe DiscontVerk icke kommit sswms Verk till-' ksoöa, lVro 49- Ilrör 99 sk. r6, rom klikvit inketslte till omsättniuz sk 8ven lXilssons i Ilör LsncoDiscontDsm lVro 5o> Ilrör 147 sk. 3 rrst. 2, inketslte kör LsucoDiscontVerkets korörsn kos Ian Olsson i Hult. lVro Ar. Ilrör 181 sk. 3 rrst. 2, inklutne kör Dsrsöskököiogen N. p. öe preses^kulö till kemslte Discont Verk. Ilrör 56 sk. 6, kör looss lknösrssons i Leckeliö län öerssmwsstäöss. lVro 53. Ilrör 100, skketslte ä Lric 8venssons i lijellss LsncoDiscontksn. lVro 54. Ilrör ^2,4 »k. 4», kär prosten KVeoasrstens skulö till LsncoDiscontVerket. Ilrör 199 sk. I2, eilszöe sk lonss ^knöersson i Veckeliö, säsom kull ketslninz kör öess kos ssmms Verk upptagne län. lVro 5/. Ilrör ,2l3 sk. 9 rrst 4, aöekvere, aöe sk Xronokogöen, Xsmeieraren poignant, till inkrisnöe sk Lapitainen L. Ik. Ksureils skulö till Oätkekorgz k. ö. Ilrör 75^ kvilks Kommit kvarKen Oötkekorgs eller OLtks LanalLolags k. ö. DiscontVerk tillksnös sk öen summs, som, till gslöanöe sk Alajoren <3. O. Dövenkorgs korgen, öels kör Lapitainen Holk Dsrös skulö till öesss DiscontVerk, öels ock kär Lapitainen I. Vl^.
Enkesäte äga och tillträda och deraf draga inkon,sten ifrän den dag Hon räkat i Enkeständ: Äfwensom Wi däwilja läta meranämnde Wadstena Slott behörigen uplaga och inreda samt med Mendler och Husgeräds-persedlar förse; Äfmensom Wi ock utfäste, att dä läta tillställa Hennes kärlighet en Silfwer-Service, fyra 2Z6 Den 6 April. fyra Magnar, nemligen: «n Parade-Wagn, en annan för ständigt bruk, en Wagn för Hof-Fruntlmret samt en Coupö för Cavaliererne jämte tre anspann Magns - hastar och ätta Nideller Wagns-klippare, hwaremot Hennes kärlighet Prinsessan drager försorg, att alltsammans, hwilkct efter sörkattadt inventarium öswcrlcmnas, icke försämradt eller förflingradt warder. — Utom det föregående förbinder Wi Ost ock, att uppä händelse af ett sädant Hennes kärlighet? Prinsessans försättjandc uti Enkcständtill Hennes farlighets rikcligare utkomll för sig sjelf samt dest Hof-Srats underhällande läta Hennes kärlighet ärligen undfå den tillökning af inkomst och penningar, som nu wid fvrcstäcnde Giftexmäl, warder Hans KonglHöghet Hertigen af Södermanland anflagen, bestigande sig till Ett Hundrade Femtio Sju Tusende Daler Silswermynt, under hwilken Summa likwäl Hennes kärlighet Prinsessans Spel - Hand - och Klädespenningar till Fem och Tjugu Tusen Daler Silswermynt äro inbcgrepne, sa att deras utbetalning uphörer ifrän den dag att Hennes kärlighet har att upbära förenämnde Summa af Ett Hundrade Femtio Sju Tusende Daler Silswermynt.
Gefleborgs Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Norrbottens Ärliga Hjol pen Utgöres i Hampa. Notgarn. Skjutsfärder Penningar. Penningar. Matm. Osmundsjern. Sägstockar. I V ed. Hjelpedagsverken. u 8 sk. Penningar. Lass. Stockholms Södermanlands Östergöthlands Gottlands . Calmar Blekinge . Jönköpings Kronobergs Christianstads Malmöhus . Hallands . Götheborgs Elfsborgs . Skaraborgs Örebro Wermlands Westmanlands Kopparbergs Gefleborgs . Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Norrbottens. Faktori-hjelp. Blekinge Jönköpings Kronobergs Christianstads . Malmöhus . Hallands . Götheborgs Elfsborgs . Skaraborgs Örebro . Wermlands Westmanlands Kopparbergs Gefleborgs . Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Norrbottens . 12 sk. 443,45 af Mantal a 6 sk. Summa | 443,45 a 5* kpr Korn. 014,09 489,32 utan förhöjning. å 4 sk. utgår å 8 sk. 1,656,25 Utgöres i Penningar. Korn. E. kurslen Ekekörslen Körslen Hjelpektfrslen Utgöres i af Mantal Utgöres i af Mantal Utgöres i af Mantal Utgöres i Sågstockar. Bjelk ar. Tiljor. Takspån. å 8 sk. utan förhöjning. Penningar. å i ij Rdr utgår å 34 Itflr. Penningar. å ao sk. ■ å i8 sk. Tegeloch Kalkved. St. St. Jönköpings Kronobergs Christianstads . Malmöhus . Hallands . Götheborgs Elfsborgs . Skaraborgs o Orebro Wermlands Westmanlands Kopparbergs . Gefleborgs Westernorrlands Jemtlands Westerbottens Norrbottens . Summa Utgöres i af Mantal Utgöres i Kastved. Köksved. Sågstockar. Långstockar. Brostockar. Tiljor. Takspån. å 32 sk. titan förhöjning. Peunir gar Lass Lass St. St. St. St. Litt. E. Vindeköringcn. Vaskcköringen.
Bled åberopande af min i ämnet gjorda motion, får jag anhålla om propos. derå, att . bevillningcn af Svenska och Norrska diplomaters och consulers löner mätte upphöra. Hr Akerman: Den enda talare, som här yttrat sig för bibehållande af det nuvar. förhållandet, har anfört, att det skulle möta alltför stora svårigheter att göra en förändring. Jag tror, alt denna undersökning vore ganska lätt. Den skulle nemligen inskränka sig derhän, huruvida embetsmänncn hafva 55S Den 30 November f. m. högre löner lin som kunde finnas billigt och skäligt. Deraf berodde det, huruvida de dem auslagne löner skulle minskas eller icke. Under nuvar. förhållande ledes man verkligen lill en förvillelse om hvad embetsmännen hafva i lön. Jag känner t. ex. en embetsman, hvars lön är bestämd lill 4,500 r:dr b:co. Hvar och en tror följaktligen, att detta belopp utgör hvad lian har att lefva af, och sorn utgör ersättningen för den möda lian nedlägger i Statens tjenst. Förhållandet är likväl, ali derifrån afgår i bevillning, dels till Slaten, dels lill den stad, i hvilken han är boende, omkring 300 r:dr b:co. Dessutom afgår ränta ochamortering för det accord, som är fästadt vid tjcnsten, 700 R:dr, således tillsammans 1,000 r:dr. Hans lön, sorn beles vara 4,500 r:dr, är således i sjelfva verket icke mera än 3,500. Dä genom denna bevillning å embetsmännens loner, såsom jag förut haft äran nämna, ingenting vinnes annat än kostnad för debitering och uppbörd, så synes det som man skulle pålagt den endast för att kunna utföra det problemet i sin fullständighet, alt kunna beskatta hvar och en efter sin inkomst, men i sjelfva verket äro nu embetsmännen nära nog de enda, om hvilka man kan säga alt detta äger rum, tv deras inkomster äro lill sitt belopp bestämda oell bevillnings-procenten är också gifven.
Herr Cederschjöld har nemligen ansett den gamla redactionen mindre otydlig och ledande till villervalla, än Utskottet funnit den; Herr Riben åter har förklarat sig anse den nya redactionen bättre än den gamla, men tillika önskat, att Utskottet ville åt den nya paragraphen gifva mera tydlighet i den mon sådant Den 18 Augusti e, m. 227 vöre möjligt, ehuru det tillika erkändes, hvad Utskottet ock erfarit, att ett sådant förtydligande icke var lätt att åstadkomma. Friherre Cederström har deremot yttrat, såsom orden lyda; att Utskottet bordt med uteslutande af allt hvad sam i nuvarande 2 §. är taladt om Ättemän, endast åberopa, att för den Adel som tillkommit efter 1809, vöre förhållandet efter o7 §. RegeringsFormen. De öfrige Talarne hafva förnämligast fästat sig vid Utskottets rättighet att tolka paragraphec i Grundlagen. I afseende härpå får Utskottet erinra, att en sådan rättighet har Utskottet hvarken tillerkänt eller kunnat tillerkänna sig, hvilket Utskottet äfven tror sig hafva skäligen tydligt förklarat i dess förra Betänkande; och får Utskottet nu endast tillägga, att då det ålegat Utskottet att utreda den fråga som förevar till granskning, har det, för en sådan utrednings fullständighet, varit oundvikligen nödigt, att Utskottet tillika framställde och yttrade den åsigt, hvarunder det "fattat den §. i Regeringsformen, som med frågan ägde sammanhang. Dessutom anhåller Utskottet att få fästa Ridderskapets ock Adelns uppmärksamhet på den omständighet, att i hela första delen af RiddarhusOrdningen frågan endast är om reprefentationsrätten för Ridderskapets medlemmar, då Grundlagen deremot bestämmer hvilka Medborgare äro Ridderskapets och Adelns Medlemmar, Riksdagsordningen 12 §. stadgar särskildt, att Ridderskapet cch Adeln vid Riksdagar representeras enligt RiddarhusOrdningen, under förbehåll, att den 29| Dm 18 Augusti c. bör vara i enlighet med Grnndlagarne författad.