Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För honom skall redskapstillverkaren noga upgifva redskapens beskaffenhet till alla dess delar, samt om den skall drifvas omedelbart med eld eller med ånga.” Vidare säges det i slutet af 27 § att ”vid hvarje månads slut skall justerare lemna K:s Befhtde del af de betyg, som under månaden utfärdats. Således erhålla K:s Befh:de månadtligen 558 Den 27 April e. ra. rapporter från justerarne om bränvinsredskapens beskaffenhet, och vid detta förhållande torde den af Gr. Mörner förordade föreskrift ej vara behöflig. Frih. Raab: Det kan icke förnekas, att den af Gr. Mörner gjorda anmärkn. är ganska tänkvärd, och jag kan icke, lika med Hr Hjärne, finna, alt den 23:dje eller 27:de §:n afhjelper den brist, Gr. Mörner påpekat. Men å andra sidan måste man taga i betraktande, att del torde vara onödigt att föreskrifva, det hvarje äfven den ringaste förändring i redskapens beskaffenhet skall hos K:s Befhide anmälas, enär en sådan föreskrift, som skulle förorsaka tillverkaren besvär och olägenheter, icke torde vara af behofvel påkallad, då förändringen ej inverkar på beskattningen. Jag tror således att denna § utan någon särdeles våda kan bifallas Gr. Lagerbjelke: Den af mig förut åberopade 14 § undaiirödjer, enl. min öfvertygelse, grunden för Gr. Mörners anmärkning. Enl. denna § har en bränvinsbrännare, som anmält sig för en tillverkning af ett visst belopp, rättighet att inskränka densamma till ett mindre belopp, endast han 14 dagar förut hos K. M. sådant anmäler. Tillverkaren har således en ovilkorlig rättighet att, fastän hans redskap förmår afverka ett större belopp, likväl med samma redskap afverka ett mindre. Vid sådant förhållande torde det vara öfverflödigt och onyttigt att meddela en föreskrift i den af Gr. Mörner antydda riktning, hvarföre jag förnyar min anhållan om §:ns godkännande. Frih. von Kraemer:
43 eller utgörande in natura uppsägas, eller varit af markegång beroende, må bibehållas, nemligen i Östergöthlands län: hvete, råg, korn, smör och dagsverken; i Hallands, Örebro och Vermlands län: råg, korn, hafre, smör och dagsverken; i Upsala, Stockholms, Södermanlands, Calmar, Gottlands, Jönköpings, Kronobergs, Elfsborgs, Skaraborgs, Vestmanlands, Götheborgs och Bohus samt Gefleborgs län: råg, korn, smör och dagsverken; i Stora Kopparbergs län: råg, korn, dagsverken och kol; i Christianstads, Blekinge och Malmöhus län: råg och korn; samt i Vesternorrlands, Vesterbottens, Jemtlands och Norrbottens län: korn och smör; utan annan förändring, än alt persedlar af enahanda slag sammanföras för hvarje serskildt i jordeboken upplagen egendom, med iakttagande dervid, dels alt alla ifrågavarande dagsverken förvandlas till drängedagsverken efter förhållandet mellan desse sednares och öfriga dagsverkens värde, beräknadt till medeltalet af det för kronans så beskaffade räntor gällande markegångspris för de 20 åren 1824— i843; dels ock att endast helt dagsverke och öfrige ränlepersedlarne, icke mindre än 1 kappe af spanmålen, 1 skålp. smör och 1 lunna kol utsättas; hvaremot det öfverskjutande, tillika med allt öfrigt af ordinarie räntan, förvandlas i penningar till ett för hvarje serskild i Jordeboken upptagen egendom sammanfördt belopp, med iakttagande, alt den del af räntan, som beror af markegång, beräknas efter medium af det för kronans räntor gällande markegångspris för ofvannämnda 20 år, likväl med jemnkning till fullt skillingtal på det sätt, att till och med 6 rst. uteslutas, men högre runstycketal beräknas till full skilling, samt att den sålunda uppkommande nya räntan endast utsättes i riksdaler och skilling, men öfverskjutande mindre tal försvinna; 2:o att alla till embelsoch tjenste.nans aflöning samt allmänna verk och inrättningar, kyrkor och fromma stiftelser anslagne räntor och kronotionde, äfvensom rusthållens augmentsräntor, de ränteoch tionde-anslag för gästgifveriet färjor och färjkarlar, postbönder och brefbärare, som icke utgå af de hemman, med hvilka sådant onus, hvarom nu är fråga, finnes förenadt, samt räntor och tionde, som städer åtnjuta afandraändem underlagda hemman, till statsverket indragas, på sätt och med de iakttagelser, kommitterade,
MissgerningsBalken om råbråkning och föreskrifterne om qvalification af dödsstraff må uppbäfvas, 4:o Samme Ledamots motion, angående åtskillige bestämmelser, i afr . seende på Rättegångars skyndsammare behandling, 5:o Herr Holms motion, angående upphörande af Fora Privilegiata, 6:0 Samme Ledamots motion derom, att Stadgandet uti 22 Cap. Rättegångs-Balken, örn berättelser uti lagvadda mål vid Rådhus Rätt i de Städer, der KämnersRätt finnes, måtte upphöra, 7:0 Herr Hembergs motion, angående förändring af 21 Cap. 3 §. Missgernings-Balken, 8:0 Herr Modins motion, om upplifvande af 8 §. 2 Cap. och förklaring af 6 §• i samma Capitel uti 1766 års Fiskeri-Stadga, <3:0 Herr Totties motion, angående föreskrifter, i afseende på invisningar emellan enskilde, ('jemte hvad, i anledning af motionen, inom Ståndet blifvit discuteradt,) 10:0 Herr IVijks motion,angående förändringar uti 5 och 7 §§. 17-Cap. Handels-Balken, 11:0 Herr Hessles motion, angående förändring i i3 § Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818 om inteckning i fast egendom, 12:0 Samme Ledamots motion, om förändring i Kongl. Förordningen den 17 April 1828, i afseende på stadgandet, att Kongl, Svea Hof-Rätt skall vara Öfver-Domstol i alla TullmåJ, i3:o Herr PVijkmans motion, angående tillägg uti Kgl. Förordningen den i3 Junii 1800, om lagfart å fast egendom, i4:o Samme'Ledamots motion, angående föreskrift örn frälse-skatte jordegares rätt, att lösa deraf utgående ränta, då. den säljes utom börd, i5:o Samme Ledamots motion, angående förändring af 16 Cap. i5 §.
Man kan i sanning på det nu föreslagna stadgandet tillämpa det fransyska ordspråket: »les extrémes se touchent». Vid förra Riksdagen sökte man genom denna författning vinna det vigtiga målet att i möjligaste måtto minska bränvinssupandet och derigenom förekomma såväl de brott som många andra olägenheter, hvilka af fyllerilasten esomoftast blifva en följd. Man stadgade då sådana föreskrifter som man ansåg vara väl beräknade. Denna författning har nu gällt i nära 3 år, och erfarenheten har visat att den burit de bästa frukter. Vid sådant förhållande synes det mig hvarken lämpligt eller af behofvet påkalladt, att derföre att en eller annan fanatism det påyrkar, förändra författningen i en sådan riktning, att en reaktion emot densamma ovilkorligen måste upkomma såsom följd af de ytterligheter och de orimliga stadganden, som man vill åstadkomma. Säg, huru kan man väl påstå, att det icke är orättvist och orimligt att stadga, att under ett Ting, som ofta pågår i flere, ja understundom t, o. m. åtta dagar, de rättssökande icke skola ega tillfälle att på ett näringsställe, der de fleste af dem måste intaga sina måltider, erhålla en sup bränvin eller ett glas vin till maten? En i allmänhet nykter och måttlig persons moralitet måtte väl ej lida deraf, att han på ett näringsställe tager en sup eller dricker ett glas portvin till sin måltid, och derföre att det finnes personer, som pläga öfverlasta sig då de få tillfälle att förtära starka drycker, bör man väl icke stifta en lag, sorn förbjuder ett bruk, hvilket i sig sjelf är alldeles oskadligt. Jag tror att de, som stiftat den nu gällande för - 410 Den 18 Juni. fattningen, nogsamt betänkt sig vid nedskrifvandet af den nu ifrå gav:de §:n, och då raan ej gittat förete bevis derpå, att den deri medgifna rättigheten gifvit anledn. till missbruk i någon större skala, utan endast förutsatt möjligheten deraf, så tror jag att man handlar klokast om man låter den gamla §:n oförändrad qvarstå, hvarom jag också vördsamt anhåller. Hr von Troil:
N:o 9, öfver väckt motion om upphäfvande af 12:te kap. 3:de §:n Kyrkolagen, R. o. Ad. åtskiljdes kl. J 3 e. m. in fidem, 0. Brakel, Lördagen den 5 September 1863. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 4 prot.-utdrag för f. m:s plenum samt prot:t för den 13 sistl. Maj f. m. Fortsattes pröfnineen af Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 141, ang:de föreslagna statsbidrag för vägars anläggning och förbättring, broocli hamnbyggnader samt kanaler, äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappningsföretag, m. fl. dylika föremål. 32:dra punkten. Frih. af Ugglas, Gustaf: [)å B. o. Ad. vid den förég:dc punkten återremitterat frågan om anslag till en kanal, innan annan ansvarighet lör lånets återbetalning blifvit ifrågasatt; och jag i min reservation vid denna punkt äfven påyrkat andra vilkor för åtnjutande af det utaf Utsk:t till detta arbete föreslagna Den 5 September e. m. 187 lån, än dem Utsk:t tillstyrkt, får jag anhålla att R. o. Ad. jemväl målte återremittera den nu föredragna punkten, på det att Stats-Utslct må i elt sammanhang kunna taga i betraktande frågan om andra vilkor lör åtnjutande af lån till dylika företag. Gr. Sparre, Erik: 1 det af den siste värde talaren framställda yrkande om återremiss af denna punkt instämmer äfven jag, men mina skäl äro af annan beskaffenhet än hans. 1 den Retiiiik:t vidlögade reservation af 11 r Nordenfelt har jag funnit en jemförelse emellan förmånerna så väl lör det allmänna, sorn för provinsen, af alt anlägga en jernväg i stället för en båtled, och jag finnér de skäl, som blifvit i reservationen framdragna, tydligt tala till förmån för jernvägen. Det är obestridligt, i allmänhet taget, att en jernväg gagnar landet mera än en kanal, derför att den alla tider på året kan hållas öppen.
Akten eder, Mine Hrr, atl ej denna fråga må lili: ”Quonsque Calilina abulere patientia nostra?” Jag hör, ali della mill yttrande icke är somliga till behag; men måhända skall en framlid, just till följd af händelser, som kunna upspira nr denna fråga, ogillande vända sig mot dem, som beklagligen gjort densamma till en partifråga. Men skulle så ske, så fritager jag Landtadeln för all skuld deri och kastar den på Riksdagsadelns skuldror. Frih. Stjernstedt: Då jag med några ord går atl bemöta den siste värde talarens yttrande, synes mig icke göras behof af alt ingå i någon vederläggning deraf, enär detsamma tycktes vara lika tomt på verkliga skäl, som rikt på klingande så väl svenska som latinska fraser, utan är det endast för alt söka en förklaringsgrund till bristen på det förra och öfverflödet af det sednare, och denna förklaringsgrund har jag trott mig finna i också en Romares ord: ”Ultra posse nemo obligalur.” Gr. Liljencrants: Det är ganska naturligt, att när manbar brist på bättre skäl, så söker man framdraga dem, som äro till hands, och vid detta tillfälle kan visserligen ingenting vara bättre, än alt påstå det ett förslag, som är deladt i flere mom. för att göra del tydligt, icke är ett helt, utan kan efter behag sönderryckas. Man säger: hvad sammanhang har väl ränteförenklingen med frågan om befrielsen för räntegifvarne att vara underkastade upsägningsrätten? Sammanhanget är ganska gifvet, örn nemi. räntorna Den 7 Juni f. m. SI förvandlades i blott penningar; ty ingen lärer vara okunnig derom, att penningar äro mer än något annat underkastade omvexling och att de, enl. historiska vittnesbörd, här varit det mer än i något annat land. Hvad som skett förut, kan ske hädanefter, och då delta varit det vigligaste skälet, hvarföre K. M. icke ansell sig kunna föreslå ränteförenkling i vidsträcktare måtto, än som skett i den nåd. Propos:n, så har R. o.
Det har dessutom varit beskaffenheten af Embetet och Tjensten hvarpå Utskottets Förslag till lönevilkors bestämmande i hvarje fall alltid haft afseende, icke på personliga ställningen i samhället af den som för närvarande deraf varit innehafvare. I 32 Stats-Utskottets Om denna grundsatts finnes riktig, lära anmärkningarne i närvarande fråga äfven vara vederlagda. Och som Utskottet icke finnér någre giltige skäl till en sådan hemställan, som den Anders Danielsson föreslagit; så kan densamma ej eller af Utskottet tillstyrkas. 8:0 Vid den i åttonde Puncten föreslagne öfverflyttning af Anslaget för BcrgsScholan i Fahlun ifrån g:de HufvudTiteln till den a:dra, har Utskottet funnit någon erinran icke vara gjord; men emot den tillika uppförde, af Statssamt Allra. Besvärsoch Ekonomiutskotten gemensamt tillstyrkta förhöjningen i Anslaget rned iooo R:dr är anmärkt: inom Ridd. och Adeln af Hr Rosenqvist af Akershult.- samt hos BondeStändet af Eric Carlsson från Upsala Län och Anders Danielsson från Elfsborgs Län m. fl. att någon förhöjning i detta anslag icke vore behöflig. Genom 3 Stånds Beslut är likväl Utskottens tillstyrkande i denna fråga bifallet; Och varda derföre ofvanberörde iooo R:dr här bibehållne, att med de förut beviljade 2800 R:dr å andra HufvudTiteln och BergsCollegii Stat uppföras. g:de I anledning af Utskottets tillstyrkande, att å Stat uppföra 16,666 R:dr 32 sk., såsom erforderlige för anskaffandet af den utaf R. St:r för MinisterStaten, redan år i8a3 beviljade Anslagssumma af 100,000 R:dr Hamb. Banco, efter 128 sk:s Cours, har hos Ridd. och Adeln Herr Hjerta Gustaf gjort den erinran, att Utskottet synes hafva förgätit, att ingå i någon Betänkandet), N:o 237. 33 någon undersökning om bela detta anslag verkligen behöfdes.
Regeringsformen, samt i 14? 29 och 38 § §. Riksdagsordningen, beslöt Ridderskapet och Adeln, att de vid berörde förslag hos Ridderskapet och Adeln gjorde, samt till Utskottet re* •dan remitterade anmärkningar, jemte ett af 5io Den 27 Maji. Grefve Gyllenborg, Joban Henning, i dag afgifvit yttrande, såsom utgöiande Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar, till Utskottet återförvisaUt supra. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kltre qvart till 10 om aftonen. In fidem Protocolii O. J, Lagerheim. Fredagen den 29 Maji, Plenum kl. 9 förmiddagen. Upplästes till justering och godkändes följande från ExpeditionsUtskottet insände För-; slag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Majt: 1) Om reglering af Postverkets Aflönings^ Stat. t 2) Om förändradt straff för dem som utfärda tryckta eller graverade invisningar. Den 39 Maji. 511 3) Om Legostadgans årliga kungörande och kringspridande. 4) Om Laga Domstol för mål angående af-i handlingar emellan Allmänna Embetsverk och enskilte personer. 5) Om Comministrarnes befrielse från skjuts-i nings-skyldighet för sine Boställen. 6) Om tryckning af någre Protocoll öfver Commandomål. Upplästes Och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Betankanden: Fran BancoUtskottet: Af den 22 ämnes; 1) Öfver gjorde anmärkningar i fråga om låne-biträde från Banken till Uddevalla Stadsi kyrka. 2) Öfver gjorde anmärkningar i fråga om lånebiträde från Banken till uppbyggande af Lärohus i Calmar och Skara. 3) I anledning af erhållen remiss, rörande lånebiträde af Banken till uppbyggande af TrivialScholrehuset i Landscrona. 4) I anledning af gjorde anmärkningar I 512 Den 29 Maji. frågan örn inrättande af en äy fond för sillfiskare. 5)
Af, til exempel, Upsala ^cLclemie-Hemman ssulle betalas efter Försiaget, dels af ^ri-enclstmsrne ^:del, dels af Hc.iäemis-LL88LN fyllnaden efter 2. §.2. iviom. När nu afkastningen af desse Hemman komma i ?rose880l-eiM8 händer (ty Hcsöemien äger den blott i egenskap af Lommi88ion3ir) erläggas ivlsximi-Afgifren. Säledes betalas 2 gänger af desse Hemman: af /gcaäemien i Ivlimmum, och af kroke880- rerne i ö/laximum. De i denna sak delade tänkesätt tror jag upkomma af Räkenskaps - metboclen, som med ^caclemis. Statens aflöning i synnerhet i Upsala ar widtagen. Hemmans-Afkastningen Den Zo Mars. 150Z gar genom äcaöemiens Ränte-Kammare och utdelas lil ?role88orsrns. Om i vet stallet ^cscleMISN8 Löntagare ckrcÄL af Hemmanen emottvgo Afkastningen, kunde aldrig ^c^clomie-komma i fraga at betala af den för större andel an i Cas8Ln qwarstannar, och aldeles icke för dec, som gär til Starens aflöning. Detta förhållande förekommer mig icke olikt den händelse, at, om Landt-Nämerierne, som emottaga wisse PenningeMedel, af hwilka Aflöningar sedan utgä, ffulle betala Bevillning för der de nägon tid i clirpvrition emoltagit Penninge-Medel, och Löntagarne sedermera ffulle erlägga sin procent för det de upburir. En Innehafware af Hemman, antingen under fullt Ägo eller som Boställe, betalar, om del bort-arrenclerg.8, icke Minimi-Afgift VIN AfgiftM beräknas i Maximum.
De nya Förslag till förändringar uti sättet antingen att utnämna eller att välja Lags. Allm. lies v. o. Oec. disk. Uti. N.o 60. 11 Församl ings-Lärare, hvilka uti Högv. PresteStåndet blifvit, dels i form utaf anmärkningar mot Utskottens förra Betänkande, dels i form af nja Motioner, framställde, äro följande: Af Herr Prosten Forsslind: natt, vid återbesättandet af consistoriela Gäll, Förslag, Prof och Frägodags-f urrättningar bibehållas, samt att Församlingen, i fall den sä för godt finnér, pä denna dag och enligt bestämda föreskrifter, kallar en 4-de till Förslaget och på i4:de dagen derefter afgifver dess utlåtande, antingen genom anställd omröstning, eller helst genom motiverad skriftlig framställning, hvarefter JJomcapitlet, under iakttagande af hittills öfrige former, insänder alla tillmålet hörande handlingar, jemte eget och Biskopens serskilda utlåtande, för att genom Eedesiastik-Expeditionen föredragas Konungen, som i Nåder täcks utnämna en af de 3 eller 4 pä ofvannämnde sätt före, slagne Candidater.” Motionären förmodar, alt den ordning och rättvisa, hvarmed de consistoriela Gallen på detta sätt skulle hortgifvas, borde kraftigt medverka till undanrödjande af de främmande inblandningar, sorn ännu kunna anträffas, om icke verkande, åtminstone för Monarken besvärligt beställsamma, vid bortgifvandet af de regala. i a Lags. Allni. Besv. o. Oec. Utsk. Uti. N. o 60.
Den stora kommunens välbefinnande och lifaktighet bestämmes i väsendtlig mån af en grannlaga förvaltning oell en upplyst verksamhet inom do mindre kommuner, hvilka den förra inom sig sluter, och företrädesvis inom dem, hvilka i omfång och betydelse stå den högre närmast: det är nemligen genom jemförelser och meddelanden af den utveckling och det lif, sorn eger rum i dessa underordnade samhällen, man har att påräkna både den bästa väckelse och det varmaste nit för mera omfattande företag uti den större kommun, sorn utgöres af Länet. Följaktligen måste det vara för Landstinget i hög grad välgörande, om de ledamöter, som deri ingå, tagas företrädesvis ur häradsstyrelserna, inom hvilka de befunnit sig i en mera vidsträckt och mångsidig verksamhet än den, som gemenligen förekommer i en sockenkommun, der fattigvården ofta är det enda, eller det egentligen maktpåliggande föremålet för kommunalstyrelsens uppmärksamhet. Landstingsledamöter, utgångna från de härader, inom hvilka en ordnad kommunalförvaltning vöre införd, skulle otvifvelaktigt medföra till den större församlingen, landstinget, inom hvilken förekomma rådslag och beslut om stora och för Länet allmännyttiga företag, ett högre mått af insigter och erfarenhet just i likartade ämnen, en mera öfvad blick för ett riktigt bedömande ar sakernas utförbarhet, ett lastare mod att tillstyrka och en mera pröfvad förmåga att utföra nyttiga förslag, — ja, i sanning kan man ega skäl till den fruktan, att, derest landets kommunalstyrelse icke så fullständigt ordnas, att såsom ledamöter i landstinget finnas att ur de lägre, men dock mera än socknarne omfattande, kominunalförvaltningarne påräkna personer med vana vid en vidsträcktare ekonomisk verksamhet och med kännedom oin den kommunala hushållningens art och utföringssätt, landstinget skall kunna foga godt för Länet uträtta, och att äfven de klokaste och bästa förslag skola stranda mot den i slika ting oerfarna majoritetens af fruktan och osäkerhet beredda ovillighet.
Hvad vidare angår det af Gustaf Kjörkander väckta förslag om rättighet för väghållare, att,^ vintertiden, då marken är betäckt med snö, underhålla allmän farväg annorstädes, än å landsvägarne, hvilka först vid inträffande töväder borde bringas i farbart skick, så, ehuru Utskotten, i likhet nied motionären, äro af den åsigt, alt väghållningsbesväret, synnerligast vintertiden, är för landtmannen ganska tryckande, heldst nu, sedan de allmänna vägarne, efter del jorden på de Hesta ställen i landet undergått laga skiften, begränsas på begge sidor af hägnader, som vid yrväder förhindra snöens spridning och försvära skottningen, samt Utskotten hysa den öfvertygelse, att jordegare i allmänhet icke förvägra väghållare tillstånd alt vintertiden utstaka bivägar å ställen, der sådant lämpligen utan skada kan ske, anse Utskotten likväl, det väghållare icke böra genom lag dertill bestämdt berättigas, emedan en dylik rättighet tilläfventyrs stundom blefve missbrukad, och, missbrukad, kunde, för de jordegare, å hvilkas mark vintervägar blclve utstakade, medföra menliga följder. Det skulle nemligen kunna inträffa, all, deiigenom att maik, hvara höstsäd blifvit utsadd, till farväg begagnades, berörde säd af öfverkörningen lede skada eller till och med förderfvades, då antingen snöen undcrginge upplösning, eller jorden af fordonen delvis beröfvades sin snö-betäckniné- Utskotten hemställa alltså vördsamt, alt Gustaf Bjerkandcrs motion må lemnäs utan bifall. 6 Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, A’:o I.
Man lärer väl icke vid nogare eftersinnande kunna vidhålla den åsigt, att eli akt, tillkommen på ett så högtidligt sätt som RiksAkten, och hvilken innefattar ett föreningsband mellan tvenne folk, kan betraktas såsom en Den 10 December e. m. en handling af noll och intet värde. Den fråga, som nu nr under öfverläggning, och andra, berörande Sveriges förhållande till Norige, hvilka under denna Riksdag blifvit väckta, äro af en särdeles grannlaga natur, och skulle jag önska att få lägga på hvars och ens hjerta, att så väl vid detta tillfälle sorn framdeles, då han kan komma att i likartade frågor yttra sig, noga besinna att det icke är fråga om att uprifva, utan att befästa den ingångna föreningen. Oförsigtiga yttranden med afs:de häruppå kunna förorsaka betydlig skada, och åratal sedermera erfordras för att upbvgga hvad ett ögonblicks öfverilning nedrifvit. Man bör derföre noga gå till råds med sig sjelf, innan man yttrar sig öfver dylika ämnen. Ehuru det för närvrde icke leder till något resultat, tillstyrker jag bifall till förslaget. Detta yttrande framkallade äfven bifallsyttringar, hvarjemte ropen på propos. förnyades. Hr Dalman: Jag har icke hört påstås å någon sida, att man för närv:de påyrkar RiksAktens upluifvande; tvertom kommer ju RiksAkten att fortfarande, såsom hittills, gälla till efterrättelse; men deraf följer icke, att vi skola införa den i vår grundlag. Efter hvad Hr Cederschiöld nämnt, kan RiksAktens stadgande ang:de Interimsregeringen tydas på ett rimligare sätt, än som hittills skett, och om den så tydes, anser jag ingen våda kunna upstå deraf, att en Interimsregering sammanträder i Stockholm, vid de tillfällen, då Konungen reser utomlands eller är af sjukdom hindrad att sig med Riksstyrelsen befatta. För min del yttrade jag redan vid sisth Riksdag den öfvertygelse!), att enl. RiksAkten Interimsregeringen icke eger rätt utöfva Riksstyrelsen längre, än intilldess R.
jemte 2 °J0 af fängelsets arbetsinkomst. En Predikant En Klockare En Läkare En Arbetsförestånderska jemte 1 °/0 af fängelsets arbetsinkomst. En Direktör och Redogörare 466: 32 — 466: 32 — Skrifvarearfvode 33: 16 — —- 33: 16 — En Predikant 300: 300: - En Klockare 33: 16 33: 16 — En Läkare 300: 300: Christianstads Fästning sfäng el se: En Direktör och Redogörare — 400: — 400: Skrifvarearfvode 33: 16 ■ 33: 16 — En Predikant 233: 16 .— 233: 16 — En Läkare 125: — 125: Landskrona Fästnings fängelse: En Direktör och Redogörare — 466: 32 — 466: 32 —• Skrifvarearfvode 33: 16 33: 16 —■ En Predikant , 333: 16 333: 16 — En Läkare 250: 250: Ny-Elfsborgs Fästning sfäng else: En Direktör och Redogörare —- — 400: 400: Skrifvarearfvode 33: 16 33: 16 — En Predikant 200: 200: En Läkare 100: 100: Straff-Fängelset i Warberg: En Kommendant ' 200: 200: Pin Direktör 800: 800: jemte 2 °/0 af fängelsets arbetsinkomst. En Kompanichef 600: — 600: En Subaltern-ofTicer 400: Två D:o d:o å 350 r:dr 700: — 700: En Redogörare 100: 100: