Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I enlighet med denna åsigt torde jag nu få göra den erinran, att då de n första punkterna af Utskts förslag afse samma sak eller regleringen af myntväsendet i allmänhet och fastställandet af vissa bankprinciper med application till R. St:s Bank, tror jag, att skyndsamhet i öfverläggningarna skulle befordras, örn discussionen nu till en början fick sväfva emellan dessa ii punkter, utan att man må mötas af den påminnelsen: Ni håller er Den a3 Juli c. m. icke till ämnet. Endast genom en sådan norm för föredragningen anser jag det vara möjligt att lemna tillfälle för alla meningar alt göra sig gällande. Frih. Boye: Då Hr Gr. o. Landtmrs första fråga, om R. o. Ad. önskade, att hela betänk, skulle uppläsas, besvarades med nej, är jag berättigad till den förutsättning, att betänk, är af oss alla kändt. Vi veta således alla, att de särskilda motioner i ämnet, som icke ingått i Utsk:s förslag, blifvit af Utsk. pröfvade, och att på afslag å dessa motioner livilar hela det förslag, Utsk. tillstyrkt. Om vi nu,börja ånyo med dessa motioner, skulle vi endast göra oss ett onödigt besvär, och jag tror således, att vi förfara rättast, om vi, på sätt Hr Gr. o. Landm. föreslagit, börja med pag. 81 i betänk. Det står då hvar och en öppet att antingen, såsom Gr. Frölich velat, i massa, eller ock i hvarje fråga särskildt framställa ett annat förslag i motsats mot Utsk:s, och vi träda ingens rätt för nära; ty alla motionerna ingå i någon punkt af betänk., och de kunna vid föredragningen af denna punkt upptagas. Jag förenar mig altså med Hr Lefren och Hr Rosenblad samt anhåller hos Hr Gr. o. Landtm. 011H sådan ordning för föredragningen, att icke flera punkter, såsom Gr. Frölich önskat, måtte på en gång i massa företagas, emedan derigenom en förbistring skulle uppkomma, hvarur vi svårligen skulle kunna reda oss.
Att den stolta kronan, och drucknas af Ephraim, skall med fötter trampad varda; Och det falnade blomstret, hans lustiga härlighets, hvilket öfver den feta dalen står, skall varda såsom det bittida på sommaren mognas, hvilket förgås, medan man ännu ser det hänga på sina qvistar. På den tiden skall Herren Zebaoth vara dem igenlefdom af sitt folk en lustig krona, och en härlig krans; Och en doms ande honom som för rätta sitter, och en starkhet dem som igenkomma af stridene till porten. Dertill äro ock dessa galne vordne af vin, och raga af starkom dryck; ty både Prester och Propheter äro galne af starkom dryck. De äro drunknade uti vin, och raga af starkom dryck; de äro galne i Prophetien, och drabba icke rätt i domen. Ty all bord äro full med spyor, och slemhet allstädes. Hvem skall han då lära vishet? Hvem skall han då låta predikan förstå? Dem afvandom af mjölkene, dem aftagnom ifrå bröstet. Ty de säga: Bjud, bjud, bjud, bjud; bida, bida, bida, bida, här litet, der litet. Nu väl, han skall en gång med spotskliga läppar och med ett annat tungomål tala till detta folket; Hvilko nu detta predikadt varder: Så hafver man ro, så vederqvicker man de trötta, så varder man stilla; och vilja dock icke höra denna predikanen. Derföre skall dem ock Herrans ord alltså varda: Bjud, bjud, bjud, bjud; bida, bida, bida, bida, här litet, der litet; att de skola gå bort, och falla tillbaka, förkrossas, besnärde och fångne varda. Så hörer nu Herrans ord, I bespottare, som rådande ären öfver detta folk som i Jerusalem är. Ty I sägen: Vi hafve gjort ett förbund med döden, och förvete oss med helvetet. När en flod kommer, skall hon intet drabba på oss; ty vi hafve gjort oss en falsk tillflykt, och gjort oss en bedrägelig skärm.
Skogar. Desse intaga väl en icke obetydlig areal af Länet, som innehåller fyra härads-allmänningar, nemligen Sollentuna samt Erlinghundra, Långhundra och Semminghundra häraders; utom några Socken-allmänningar, samt enskilta skogar af större omfång i Huddinge, Vesterhanninge och Sorunda socknar af Södertörn, samt skärgårds-socknarne och bergshruks-orterna i Roslagen. Men den lockande afsättningen till hufvudstaden, fyllandet af jernverkens jemna behof, ångfartygens och bränneriernas konsumtion, öka åtgången synbarligen öfver den naturliga återväxten, sorn på få ställen af enskille understödes genom plantering och beräknad afverkning. Det tillkommer framtiden att utvisa, hvad verkan i detta hänseende, kan följa på exemplet af den klokare, systematiska hushållning, som iakttages med allmännings-skogarne. Å. Sollentuna och Semminghundra allmänningar har trakthuggning, redan vid förra berättelsens afgifvande beredd, sedermera iakttagits med den ytterligare sparsamhet, behofven tillåtit; och fortgången häraf skall ofelbart bringa dessa skogar derhän, att de för orten blifva ett beräkneligt förråd af verkligt värde. Sedan Eders Kongl. Maj:t i nådig skrifvelse till Kammar-Kollegium den 3o:de November sistlidet år behagat tillåta, att äfven Långhundra och Erlinghundra Härads-allmänningar må än vidare under allmän vård förblifva, hafva under detta års sommar, förberedande åtgärder blifvit vidtagne, att å dem införa enahanda afverknings-melod, och hvaraf samma nyttiga påföljd synes kunna beräknas, åtminstone å de af nämnde skogar, som genom sitt läge göra en pålitlig bevakning och vård möjlig. Sammantagna averkningen å alla dessa allmännings-skogar, till sitt omfång beskrifna i den sista underdåniga berättelsen, har under desse fem — i3 - åren uppgått till 2,49° stycken timmer, i,354 ^ass gärdsel, 566 lass stör och 2,17g lass vec^ I Öknebo härad finnes tre sockne-allmänningar, hvaraf dock tvenne äro delade.
Häruti hafva Gr. af Ugglas, Frih. Leyonhufvud, med flera instämt. Jag anhåller alt R. o. Ad. mätte återremittera denna § och att, i händelse Ståndet såsom jag förmodar, skulle i ett annat hänseende, beträffande de rörliga näringarnes beskattning, hos Konungen begära utredning af förhällanderna och förslag till rättelser hos kommande Ständer, äfven denna fråga då'måtte tagas i öfvervägande. Den som skall, på sätt ledamöterna i Kammarrätten äro skyldige att göra, tillämpa bevillms-förordningen, finnér snart huru osammanhängande denna författning är. Hon kan icke heller blifva annat, emedan hon upsättes under löpande riksdag, då man icke har tid eller kan gifva sig Den 14 Maj f. m. 455 ro ali så noga som vederbör öfverväga alla förhållanden, och af ett Utsk. hvars pröfvande ledamöter äro alltför talrika till att gemensamt vara författare. Om således Konungen icke låter lill Ulsk:s ledning utarbeta något förslag till denna förordning så befarar jag att bon fortfarande skall till skada för de liesta förblifva lika osammanhängande och svår att tillämpa som hon nu är. Jag anhåller alltså om återremiss af denna g, förbehållande mig att framdeles vid en annan frågas pröfning fä äteruplaga denna rörande fastighetsbevillningen. Gr. Lagerbjelke: Det ämne som nu utgör föremål för R. o. Ad:s öfverläggning skulle jag föreställa mig egentligen vara det, huruvida slutmeningen uti andra mom. af nuvar:de Bevilln.förordms 50:de § bör bibehållas eller icke. För min del tror jag det vara ganska rätt af Utsk. att hafva borttagit denna slutmening, ty dessa allmänna jemförelser kunna icke af Taxerings-komitéerna vidtagas. Vanligtvis utgöres distriktet för en taxerings-komité på landet af en eller annan socken, högst ett härad, och det blir således för Taxerings-komitéerna omöjligt att verkställa den allmänna jemförelse, som i denna slutmening är föreskrifven.
Föi fattningen en> dast skulle 6xsrr§ til 2O proL.mr; sa är ock synbart, o t den fordrande skall blrfwa uri mistning af 16 ^inlä-nr eller öfwer irc ars Ränka; och owistt är, om ei detta kan än widare upstiga. Twängs-la gar haftva ärnuncstone aldrig styrkt förtroendet. Af alla dista coust ler,uionsr kror jag mig bö. ra wördsammäst Hegloflige R'vdcrskapetö och Adelns upiosta ompröfwanve hemställa, oni icke kil Kongl. Maj.t besia betänkligheter »nderdäninst mä frambäras, och alla Förändringar uti Allmänna LagcnZ stadgande om Fordringars gäldande, hwilka rit denna stund kunna waraconrrad emele, underdänigst afstyrka?; men för det tilkommande, och om någor undantag skulle i Nadrr pröftvas nddwändlgk, ak cn wist korrt lid ma utsättas, för at icke öfverila Borgenär, hwarcfter han kunde förpliktas, ak intil skeende läeslisiuion aknöjas uti betalning för en llauco-fordran, at enrottaqa Lrsclir-Sedlar med gäugbart Louere - A^io, wid dcn tid dä betalningen erlägges.
K. till 1866 år» reeisicms-bei'åtieUe, angående »toto-verket, sid. 88. Statistiskt General-sammandrag af samtlige bestridda kostnader för värfvade Arméen å riks-statens 4:de liufvudtitels ordinarie och extra anslag samt under Kongl. Krigs-kollegii förvaltning ställda kassor och fonder år 1858. Ordinari anslag. Regementen eller Korpser. Kavalleri: Lifgardet till häst * •••• Kronprinsens Hussar-regemente S:r Artilleri: Svea Artilleri-regemente Götha dito dito — Wendes dito dito Fyrverkare-korpsen S:r Infanteri: Svea Lifgarde Andra dito Wermlands Fältjägare-regemente Ingeniör-korpsen S:r Diverse utgifter för värfvade Arméen i allmänhet Summa Å anslaget: Artilleri-staben. Ä anslaget: Allmänna Garnisons-sjukhuset. Ä anslaget: Ä anslaget: Kronprinsens Hussar-regemente. Å anslaget: j Svea Lifgardet. | Å anslaget: Andra Lifgardet. Å anslaget: Wermlands Fältjägareregemente. A anslaget. _ . ansiaaet; Svea, Gotha ocm ? Wendes ArtilIngemoi-korp - leri-regementen. sen. Å anslaget: Ka-; danslaget: Vf-1\e - ,°Hb,ArlLega för hästar tillen-lmstars ^ Artillri remontermg och skoning. exercis. Å anslaget: Fonragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar. Ä anslaget: Matlagningförmanskapet vid garnisons-regementena. A Artiileri-sfÅFortifikations-! Å Intendents delningens andel i anslaget: Försvars-verket i allmänhet. afdelningens anafdelningcns an-' , f "®1 del i anslaget:|del i anslaget:) J‘kTstiiaderA Försvars - verket Försvars - verketj o i allmänhet. i allmänhet.
En het Augusti-eftermiddag stod Hilda Borgensköld på en temligen hög ställning, i det lilla, fordom gula förmaket, och målade med ljus vattenfärg de mörka, grumliga och otrefliga väggarne. Hilda var verkligen, såsom pappa sjelf uttryckte sig, en ”riktigt dugtig flicka, som redde sig hvar hon kom, och aldrig skydde att sjelf lägga hand vid hvad arbete som helst, när hon dermed befordrade nytta och trefnad.” Nu hade man visserligen haft råd att taga en målare i huset; men olyckligtvis fanns ingen sådan i hela trakten, och att hemta en från längre väg, ansågs ej nödigt för ett så obetydligt arbete. Emellertid ville Hilda nödvändigt hafva det lilla förmaket i ordning; ty man hade flera rätt vackra möbler, hvilka kunde pryda och gifva det trefnad, endast väggarne först fingo ett utseende, som öfverensstämde dermed. För detta ändamål läste Hilda, med all möjlig uppmärksamhet, gamla beskrifningar, som pappa egde i sitt lilla bibliothek, på den ädla konsten att tillblanda färger. Hon tyckte sig slutligen ega tillräcklig theoretisk kunskap, för att börja med den praktiska delen; och sedan sjelfva färgen blifvit bestämd, ombetroddes nämdeman i Bro, vid en resa till staden, att hemtaga nödiga tillbehör. Hvem var gladare än Hilda, då hon såg sig i besittning af alla dessa herrligheter, hvilka skulle hjelpa henne att försköna det redan så kärt blifna Lindfors! Hon väntade nu endast på någon läglig tid, att företaga sitt arbete, då hon kunde vara säker att icke öfverraskas af Wallinder, och ett sådant kom snart. Magistern skulle resa in till W** uti en embetsangelägenhet, och blifva borta i fyra dagar. Redan samma afton, Wallinder var på Lindfors och tog afsked för den långa färden, började Hilda, efter hans bortgång, den stora byken på väggarne med vatten och borste. Enligt den uträkning hon uppgjort, hade hon fem dagar till sitt arbete; ty Wallinder kunde tidigast inträffa först om Lördags afton, och det var osäkert, om han kunde resa till Lindfors förrän Söndagen från kyrkan.
1739 den io:de i sistnämnde månad, låt Kongl. Kammar-Collegium vid Contractstidens slut år 1811, anställa Arrende-Auction å Uranienburg, som dervid inropades af Directeuren P. O. Tauson på 30 års tid , för 428 Tunnor 17| kappar Spannmål årligen; Men det dröjde ej längre ån till följande året 1812, då Tauson uppå andragne förmente skål, i underdånighet sökte nedsättning af nämnde Arrende, hvilket val afslogs^ likmätigt Kongl. Brefvet den ig:de November; Dock täcktes Kongl. Maj:st uppå Tausons tillika i underdånighet gjorde anhållan i anseende till forekomne bevekande skäl, af Gunst och Nåd befria honom från fullgörandet af det ingångna arrendet, undantagande för det år, hvarunder han Egendomen innehaft och för hvilket Arrende vilkoren borde uppfyllas; hvarefter Uranienburg blifvit af Kongl. KatnmarColleginm å nyo utarrenderadt och innehafves nu af åtskilliga Aboar i Tuna, mot en årlig afgift af 30 Tunnor Råg 50 Tunnor Korn och 116 Tunnor 9! kappar hafre.
Baar/ abnafisna .062 sfl. .iioiiom sitnwc. af,fri ranta lor samma bank, b Allmänna * besvärs9-'^onomV-^tsiotteV rennlterades motTönerf1 väckta: 100 Prot.-Utdrag den 3 December 1862. af Herr Lallerstedt, M 206, angående föreskrifter i afseende å sparbankers stiftande och befrämjande af uppkomsten utaf ett öfver hela landet ulbredt spar bankssystem; af Herr Brun, M 238, om undersöknings anställande angående omläggning af en del utaf den stora norrländska kustvägen; af Herr Wallenberg, M 258, om upphörande af ej mindre alla afgifter, som för fartyg till tullverket erläggas, än äfven förpassning af tullfritt gods emellan Svenska hamnar, jemväl då oförtuilad vara finnes bland fraktgodset ombord; af Herr Abom, M 278, om upphörande af städernas vågoch stämpel penningar samt kajafgifter såsom särskilda utgiftsposter, m. m ; af Herr Henschen, M 298, augående förbud mot anställande af s. k. auktioner till fattiga barns utackorderande; och af Herr Lindeström, A/s 302, att tryckningen af allmänna författningar och kungörelser må på entreprenad lill den minstbjudande upplåtas S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades nedan nämnda motioner, jemte deröfver afgifna yttranden:
Som exempel vill jag anföra de nuvarande fordringarne i Latin: utom en passande läsebok skall ynglingen läsa Cornelius Nepos, Julius Ceesar de bello Gallico 2 böcker, Urval ur Ovid ii Melamorphoser, några af Ciceros bref och tal, Livius 4 böcker, Virgilii ^Eneid 6 böcker, Ciceros Queesliones Tusculanee 1 bok, Horatii Oder 3 böcker samt hvarje vecka ett hemthema. Kan man med sådana fordringar i ett enda ämne vid våra skolor sägas hafva följt den gamla och visa regien noa mulla sed multum? 5:o alt, sedan Utskottet tillstyrkt Latinets uppflyttande till en högre klass, detta språk bör i de högre klasserna få tillräcklig lid sig anvisad för att grundligen studeras. 4:o att ynglingarne under de 2 sista åren, de tillbringa i skolans högsta (7:de) klass, ej skola hafva mera än 4 mdervisningslimmar dagligen i skolan, på det alt de må hafva tillräcklig tid alt öfva eget arbete och sålunda bereda sig lill öfvergången till universitetet, der de, grundligt undervisade i skolan, böra på egen bond och hufvudsakligen med eget arbete fortsätta sina Bih. till B. St. — En dylik arbetsordning följes i flera Danska skolor — se ofvan åberopade berättelse af G. Andersson sid. 19. 5:o att undervisningen för yngling arne på reala linien så ordnas alt de kunna dimitteras ett år förr än yngling ar ne pä den klassiska linien. Att en sådan anordning lätt låter sig göra, bör hvar och en kunna inse, som besinnar huru mycken tid studiet af de döda språken fordrar, från hvilka språk ynglingarne på reala linien äro befriade. Hvad fördelarne af en sådan anordning beträffar, så får jag hänvisa till Kapten Nordenfelts reservation i denna punkt. 6:o Beträffande terminsafgiftens förhöjande förenar jag mig i den reservation som Professor Agardh afgifvit. emot punkten litt. c. af Biskop Hultman, Kontraktsprosten Janzon och Kyrkoherden Otterström; af Doktor Thyselius:
A m - verksamhet bulancevagnarna märkas därför m e d så väl sitt träden Till Geneve-konventionen ha Europas makter Föreningen mera utbildades att flesta Korset, i af o c h Förenta staterna slutit sig. är således internationel, Röda terskor, de alla hvilka och land i på kallas hennes nu måste vara färdiga gå till hvilket europeiskt eller amerikanskt sta spektiv icke känna bäfvan. har att beundran. Fröken Klingberg rikta blicken in i en ljusare när ja, eller döende önskade hennes närvaro, så veta Emma ut i Idun. K l i n g b e r g gick från världen Detta för gjorde sjelf sin konfirmation de hon dels som lärarinna i skola, många men mycket de friska, sina glada lekar tilltalade rosiga barnen henne på långt så s o m de vid sängen bundna i när sjuklingarna. satt en afton spår Den så stor, och vänele landet få genomgå någon E n af de regeringar, till sig till doktor Sven genom hans bemedling i utsjukvårdskurs. Genéve-konventionen, var egen. I gen Sverige bildades redan för frivillig vård af emellertid vår 1864 » F ö r e n i n - sjuka o c h sårade i och dessa sade oftast hon, darinnan London, St. utbilda sig till sjuksköterska. Kunde kunde vid Upsala sjukhus. N u var isen bruten. fröken också Rappe andra lefnadsställning och uttryck i D e t bar denna hade taflor, föresymboler af lifvet, ty värdinnan evighetens sysslade m e d ifrig henne, att jag tänkte på Marta, ty det fordrar hennes gärning, så o c h mitt arbete är min kamrat är en (förestånf ö r medicinska afdelningen) Maria o c h värf en Marias syssla, ty där vara vara Jag årligen lyckönskade dessa sjuksköterskor, s o m i stort antal lämna sjukhuset, att ha så fått svenska kvinnor i hennes men j a g tänkte icke på den Marta, som glömde det nödvändiga, det, sjuksköterska, och på d e senaste sin utbildning både af Marta utan på den, s o m utan att tröttas eller slappas mäktar sköta dessa hundrafint tals små bestyr, ofta så små, att de af den oinföreståndarinnor på våra sjukhus. bakom om andras sjukhusets förtjänster.
Sedan Stats-utskottet ansett sig böra gemensamt med allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet behandla förevarande motion, hafva Utskotten tagit densamma i öfvervägande; men då hvarken af Utskotten eller Rikets Ständer lärer kunna väntas den noggranna kännedom om lokalförhållanden och öfrige omständigheter, som för frågans bedömande måste förutsättas, och motionärens ofvanberörda uppgifter ej äro i sådant hänseende tillfyllest; »Utså och då motionären eger i förevarande ämne vända sig lill Kongl. Maj:t, som är i tillfälle att, efler undersökning och yttrande af vederbörande embetsmyndigheler, pröfva behof vet af den anstalt, för hvars inrättande motionären anhållit om Rikets Sländers medverkan; anse Utskotten ofvanberörda motion icke böra föranleda till någon åtgärd af Rikets Ständer, och hemställa således, alt den må förfalla. Stockholm den i3 April 1848. s Statssamt Allm. Besv.- och Elion.-Ulskottens Betänkande, l\:n 3. Ank. till Exp.-Utsk. d. 20 April, kl. 2 e. m. Betänkandei anledning af väckt fråga om förändrade grunder för Beväringsmanskapets uttagande tilt vapenöfning och annan tjenstgöring, m. m. Sedan Kong!. Maj:t vid sistförflutna riksmöte meddelat rikets då församlade Ständer Sin nådiga afsigt alt lala utarbeta förslag lill försvarsverkets fullkomligare ordnande; så liar Kongl. Majit, efter det, på Dess nådiga befallning, förslag i sådant afseende blifvit af cheferna för landtoch sjöförsvars-departementen, med biträde af sakkunnige män, ularbelade, uti nådig proposition af den 18 sistlidne November, N:o 20, som blifvit till allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet remitterad, gifvit Rikets Ständer tillkänna, att Kongl. Majit, vid pröfning af berörda förslag, i nåder antagit och gillat nedanstående deri framställda hufvudgrunder, nemligen: 1:0
Då jag för landets försvar yrkar användandet af folkbeväpningens förmåga, glömmer jag på intet sätt det absolut oundvikliga af ett utmärkt skickligt befäl, så talrikt sorn möjligt, och en fullt stridsbildad, utvald, men deremot ringa stam. Mina motståndare åter, då de antaga en talrik slam, vilja vissel ligen också åt hela massan af nationen försöka gifva någon öfning i vapnens förande, men denna blir, i min lanke, sannerligen så ringa, att deraf blir intet resultat. För att ändtligen våga mig in i striden på allvar, så förklarar jag äfven, alt min innerliga öfvertygelse är, alt den talrika stam, de åsyfta alt bibehålla , hvarken är eller någonsin blir någon verklig stam. Om den så skall anses, så måste den vara ett urval, blomman af den öfriga hären, fulländad utgången ur dess sköte. Och med all aktning för vår närvar, stående här, sådan krigsbildning har visserligen ej blifvit gifven, hvarken åt någon del eller ännu mindre åt det hela deraf, alt den skall kunna, utan förberedelse, i farans ögonblick ådagalägga de prof på förmåga och duglig användbarhet, som åtminstone jag anser af hvarje pålitlig stamtrupp borde kunna fordras. Bevisen härföre skulle vara lätta att anföra, blott de icke voro så mångå. Hvad jag synnerligast beklagar, är, att då denna stam varit så mycket för stark oell så behäftad med många stora och skadliga utvexter, alt Sveriges förmåga ej varit tillräcklig all fullt nära den, dock deri åtminstone ej en frisk och helsosam kärna blifvit bildad och bibehållen. Försök härtill hafva visserligen blifvit gjorda ; exercis-compagnier, corporal-skolor, instructious-bataljoner, allt vackra ideer, sorn kunnat föranleda till lyckliga resultat, blott de i större scala blifvit utförda; men detta bar hindrats af de många grundfel, hvarmed vår armees organisation är behäftad ; förrän dessa hun, nit blifva afhulpna, må man ej vänta sig några väsendtliga framsteg till förbättring; till dess skola alla partiella bemödanden för armeens förkofran i skicklighet vara fåfänga.
Röhss’ särskilda efter offentliga stämningar anhängiggjorda konkurser, samt att de afbetalningar, sorn blifvit å lånet verkställda, hafva utgjort utdelningar af tillgångarne i nämnda konkursmassor, 4 Banko-Utskottets Utlåtande iV:o 34. enligt afgifna slutredovisningar; varande gäldenärerne, af hvilka F. Cyrus blifvit ansedd saker till bedrägligt förhållande, jemlikt konkursdotnarne förpligtade att med hvad de framdeles ärfde eller förvärfde, hålla sina borgenärer skadeslösa för hvad af deras massor icke kunnat utgå. Beträffande det nu gjorda ackordsanbudet har Direktionen anfört, att, ehuru det icke borde förnekas att sökanden i den betryckta belägenhet, hvari han till stor del utan sitt förvållande kommit, genom berörda anbud visat en berömlig vilja att till en del godtgöra den förlust kontoret lidit och fastän någon godtgörelse för skulden från afvikne bolagsmannen Cyrus icke kunde vara att påräkna; likväl och då sökanden ännu vore en ung och verksam man, som genom arbete, omtanka och sparsamhet borde kunna i en framtid komma i bättre vilkor, Direktionen ansåg sig icke kunna till vidsträcktare del tillstyrka hans ansökning, än hvad densamma innefattade befrielse från den ränta, som å lånet upplupit och som dessutom tillkommit efter konkursens början. Utskottet, som instämmer uti Direktionens berörda åsigt, har på grund deraf funnit sig böra i så måtto understödja den gjorda ansökningen, att Utskottet vördsamt hemställer att, såvida Röhss till Låne-kontoret i Göteborg å sin skuld afbetalar det erbjudna beloppet 3,000 Riksdaler, inom 6 månader från den dag, Rikets Ständers härom fattade beslut blifvit honom delgifvet, och derefter inom 1865 års slut på en gång eller i vissa terminer godtgör återstoden af kapitalskulden eller 1,975 Riksdaler 48 öre Riksmynt, han och hans för detta bolag Cyrus, Röhss & C:o, må njuta befrielse från erläggandet af Läne-kontorets hos honom för detta lån egande räntefordran. Stockholm den 16 April 1863.