Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag lemnar till hvarje patriotisk Riksdagsmans bepröfvande att bedöma, örn OeconomieUtskottet behandlat denna högst vigjga fiåga med deri noggrannhet den förtjent. Utskottet har alldeles icke gifvit sitt yttrande på hvad skäl det grundade sin förmodan att ej Tullverkets organisation tillhörde Rikets Ständer, utan endast sagt, Ven VJ Juli f. n. nit Särskildta Utskottet så och så ullätit sig, och synes således hilliga detta utlåtande. Att Kongl, Maj:t organiserat en Corn-, mittéevar mig vid Riksdagens början noga bekant; men som donna Committée ej hunnit utfärda några hufvudsakliga författningar, och det af Herr Assessoren Bodell på Committeens begäran utgifna Reglemente för Ofveroell UnderOlljcianter vid Sjk>- och Gränse-Tullverket i Riket blifvit vederbörligen fiscaliseradt (formodeligen också med Committeens bifall), ansåg jag af största vigt, att Rikets Ständer sjelfva lade hand vid en så högst nödvändig reform af Tullverket, och derigenom det onda, Lurendrägeri och Tullförsnillning, verksamt motades. Den ledning denna sak erhållit genom det Särskildta Utskottets Betänkande, är för mig högst tillfredsställande, ty jag bör hoppas, att önskningar af Rikets Ständer, uti ett deras egen handläggning tillhörande mål, böra och skola noga iakttagas af en Regering, som, upplyst om brister, så gerna helar dem. Riksdagen närmas sitt slut; öfverläggningar och Utskottens handläggning böra Snart upphöra; jag anhåller på denna grund ej om återremiss af OeconomieUtskottett Den 27 Juli f. m Betänkande, i synnerhet som detsamma innehåller hvarken afslag eller tillstyrkande, utan endast berättelse om hvad ?om skett och förut varit kändt. Hos Herr Grefven och Landtmarskalken anhåller jag således, att proposition må göras till bifall att OeconomieUtskottets Betänkande utan afseende må läggas till de öfriga handlingarna. Friherre Stael von Hollstein, Corfitz Ludvig: Som Högloft. OeoonomieUtskottets
R:dr för en hvar af de öfriga Sparbankerne, som dertill sig anmäler, kommer att till nästa Riksdag fortfara, emot förut bestämd 5 procents årlig ränta för de summor å Creditivet upptagas, samt under hittills gällande förbehåll, att de Sparbanker, som häraf vilja sig begagna, äro med ändamålsenlige stadganden försedde; att de summor, som å Creditivet dragas, skola återbetalas inom en tid af högst tolf månader, och att för dem sättes pant af goda fordrings-documenter, som till ett belopp af minst hälften i värde öfverstiga den utgående låne-summan. Province-Låne-Contoren utgifva livartdera för sittdistrict berörde Creditiv-lån till Sparbankerne, samt advisera derom Låne-Banken, som då genast låler insätta beloppet å hvarje Låne-Contors VexelBanco-räkning, på sätt och med enahanda vilkor, som år 1823 i afseende på jernbelåning i Götheborg bestämdes. Å invisningar, som af någotdera Låne-Contoret för dessa Creditivlån utställas, skall vara tecknadt N. N. Sparbank. i4:o (Uti. N:o 16, p. 24, mom. litt, g.) Ett Creditiv å R:dr 25o,ooo för Handelsoch Närings-Disconten är af Rikets Ständer medgifvel, alt kunna begagnas i de fall, då nödvändighet uppstår att återbetala uppsagde lån, innan, genom upptagand» af nya, eller indragning af Handelsoch Näfings-Discontens fordringar, erforderlige medel dertill kunnat anskaffas. Hvaremot 1 och 2 §§. af 4 Art. 3 Afd. i i83o års Banco-Reglemen - s Banco-Utskottets Memorial N.o i3<). le uu mero, efter den af Rikets Ständer beslutade förändring i 63 §. Regeiings-Formeu, komma att alldeles försvinna; och är redaction af de föreskrifter i nu upprättande Reglemente, hvilka komma att motsvara återstående §§. 8 och 9, pag. 79, beroende af Rikets Höglofl.
Natten mellan söndagen och måndagen fara fiskarne ut på fiske i Zuiderzee eller i Nordsjön och återkomma i regel på lördagen. Detta faktum, hvilket är gemensamt för alla familjerna i byn, har grundlagt en alldeles bestämd ordning för hemlifvet och dess sysslor. Fadern är således på sjön nästan hela Veckan, och modern, som ej har något arbete på åker och äng, använder veckans fem första dagar till att ställa hemmet i ordning. På måndagen, då fiskaren just rest, är det tvätt i hela byn, öfverallt i hvartenda litet hus. Och på eftermiddagen hänga skjortor och alla slags klädespersedlar ute till torkning. D e svaja lustigt för vinden och lysa i brokiga färger. Skjortor i den härligaste röda färg, kjortlarne blå och underkläderna röda eller blå och hvitrandiga. Det ser ut som o m hela byn flaggade till renlighetens ära. Tisdagen är det fortfarande torkning och strykning. Men på onsdagen och torsdagen sitter mor och lappar och lagar mannens och barnens kläder. Och jag vill lofva att de äro lappadel D e äro minsann ej rädda o m besväret. O m lappen är spritt språngande n y och röd och skjortan gammal och blekt, så ser det alldeles lika bra och ordentligt ut ändå. På fredagen är allt uppoch nedvändt i hvarje hus. Ut med halmmattorna! D e skola tvättas, golfven likaså. Och framför allt måste mässing och allt hvad metall heter skuras blankt och glänsande. Stolar och bord göras rena, allt fejas för att på lördagen värdigt mottaga fadern. Hvilken trefnad för honom, när han kommer hem trött af sitt arbete, att finna huset fint och putsadt, kläderna hela och rena och mor och barn glada att åter hafva honom hemma ett par dagar! Han är då den älskvärde och dock myndige familjefadern. Han leker med barnen och är mycket smeksam mot dem. Jag misstänker, att han också sofver en g o d del af lördagen. På söndagen går han i kyrkan. Alla fiskarne äro katoliker och de äro mycket kyrksamma. Sedan ser man gubbarne sitta i långa rader längs gatan, röka pipa och spraka. Men nu skall ingen tro, att de sitta som andra människor eller röka sin pipa som andra. Visst inte!
Derom lemna de granskade diarierBih. tilt R. St. Brot. 1847 $ 1848. 7 Sami. 1 Afd. 1 Haft. 1 2 Lag-Utsliottets Utlåtande, N:o 1. ne vittnesbörd; men deraf inhemtas ock, att giltig anledning saknats förde fleste af enskildes klagomål, hvilka således förfallit. I afseende på brottmålslagskipningen är åter Justitie-ombudsmanen, genom till honom ingående fånglistor, satt i tillfälle att utöfva en noggrann kontroll. Anmärkningarne hafva emellertid ej varit många eller af serdeles betydenhet. Då man ser tillbaka på de redogörelser, Justitie-ombudsinanen afgifvit för föregående perioder af sin embetsförvaltning, linner man, att större delen af gjorda anmärkningar härflntit från domares oriktiga uppfattning eller olika tolkning af vissa lagar och författningar. Att häfva dessa irriga begrepp, och införa enhet i denna del af lagskipningen, har städse utgjort Justitie-ombudsmannens bemödande, och det har ej eller varit fruktlöst, enär anledningarne lill anmärkningar och utål småningom betydligen aftagit. Dessa nu anförda förhållanden, de minskade anmärkningarne och få åtalen emot domare, som, enligt Justitie-ombudsmannens fullständiga redogörelse härutinnan förekommit, jemförde med det antal mål, som vid domstolarne varit handlagde, innebära, efter Utskottets omdöme, tillförlitlig grund för det af Justilie-ombudsmannen, med anledning af hans pligt att utreda lagskipningens tillstånd, ultalade omdöme: ”att de lagskipande i allmänhet må anses, genom fortfarande upplysning, rättrådighet och nit, hafva uppfyllt sina, för samhället och enskilda, maktpåliggande pligter, och sålunda förtjena den aktning och det förtroende, hvaraf de tillförene varit i åtnjutande”; och torde härvid böra anmärkas, att endast underdomare varit föremål för anmärkning, samt följaktligen alt den i 101 § Regerings-formen omförmälda oförmodade händelse, att Justilie-ombudsmannen haft anledning ställa Konungens Högsta domstol eller någon dess ledamot under åtal, icke inträffat.
— N:o 185. i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 122. VII. B. 354. A. 393. — N:o 186. i anledning af erhållen återremiss å betänkandet N:o 123. VII. B. 354. A. 393. ( 150 ) StatsUtskoltets Memorialer, Betiinkanden och Utlåtanden: — N:o 187. i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 125. VII. B. 354. A. 393. — N:o 188. i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 131. VII. B. 354. Ä. 393. — N:o 189. i anledning af väckta motioner om pension för afskedstagande Consistoriinotarier. VII. B. 354. A. 393. — N:o 190. i anledning af väckt motion om öfverlåtande till Kongl. Maj: t att af öfverskotten på Statsverkets inkomster disponera hvad som erfordras till första uppsättningen af båtsmännens beklädnad, i händelse contract om densamraas ställande på passevolance varder uppgjordt. VII. B. 354. A. 393. N:o 191. i anledning af väckt motion om understöd af statsmedlen för byggande af fartyg, tjenliga till trädvarutransport. VII. B. 354. A. 393. — N:o 192. i anledning af väckt motion om rättighet för Kongl. Maj:t att, emot ersättning af fångkostnadsmedlen, låta uti Prius Carls och Råby inrättningar inaccordera sådana barn, som redan fallit fångvården till last. VII. B. 354. A. 393. — N:o 193. i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 142. VII. B. 354. A. 394.
Contant influtne Capilal-Vinsler (cj bestående i räntor) hafva utgjort 9>372 35 7 9>4 74 14 Capital-Tillväxler, af obestämd och vilkorlig egenskap, hafva utom dess ägt rum: a Genom den föreskrifne Bokföiingsformen för de under året utgifna Faslighels-Lån mot återbetalning i Silfver (hvilkas gäldande äfven med Banco-Sedlar då icke kunde ifrågakomma) ilhy att utlånta R:dr iooB:co blifvit debiterade i R:dr Silfver Specie lill belopp af R:dr 66: 3a. — som efter förvandling å 128 sk. motsvara 177: 37. 4- eller 77: 37. 4- rner än Banken i sjelfva verket utbetalt 2,266 [4 2 (År i833 inga så beskaffade Lån utgifne). b Genom förhöjning af den till hvart års slut uträknade och i Capital-Conlo inbegripne skillnaden mellan Räntefordringarsoch Ränteskulders belopp, enär denna skillnad ökat sigmot näst föregångna året 6,(702 22 6 c Dymedelst, att af det Papper som blot! för Bankens egna behof begagnas, och lill ett värde af R:dr 13,016, såsom Inventarium inbalancerades Lill 1833 års Bok inom Linien, är, utöfver hvad Bruket producerat, användt till förbrukning för . 1,026 S u m m a 278,305 33 .9 284,119 2 01 6 3. till derå inträffade Förluster och Nedsättningar utvi D komne årliga Tillväxt på det hela. Af motstående Capitalets Vinst och Tillväxt har blifvit betäckt: Capital-Förlust af bestämd egenskap 1 7,706 4 10 Capital-Nedsättningar af tillfällig och vilkorlig egenskap hafva utom dess ägt rum:
Forntiden, högtidlig och grånad, blickade med stolt förakt ner på den lilla hyddan der man serverade limonad, punsch och mandelmjölk. Kraftigare drycker tömdes förr i verlden inom slottets murar. När fartyget lade till vid den vackra hamnen, kom en mängd menniskor ifrån staden, för att taga det i skärskådande. Kaptenen underrättade oss att vi skulle uppehålla oss här en qvart. Nu skyndade alla i land som ville se slottet, »grå kyrkan», ett f. d. kloster, och det yttre af den sorgliga inrättningen der vansinniga förvaras. Jag blef qvar ombord. Jag hade ingen lust att för de goda wadstenaboerna exponera mitt fagra anlete. Carl stannade hos mig, men mamma gjorde sällskap med en prestfamilj och gick i land. Jag och min riddare roade oss med att granska befolkningen på stranden. Damerna voro väl, några till och med elegant klädda. Min uppmärksamhet fästades likväl uteslutande vid ett fruntimmer med ovanligt smakfull toilette. Hon bar en klädning af mycket ljusgul färg, broderad med svart; koftan var af samma tyg och med enahanda broderi. På hufvudet hade hon en liten gul halmhatt, klädd med svarta sammetsband. Hon hade ryggen vänd åt oss. Hennes figur var lång och smärt. En herre med vacker profil var hennes följeslagare och på hans arm stödde hon sig. De samtalade med ett annat par af mera landtligt yttre. – Det der är bestämdt stockholmare, sade jag, vänd till Carl, och pekade på det eleganta paret. Carl hade icke väl fästat ögonen på dem, än han skyndade i land. Han gick direkte fram till damen, som nu vände sig om, så att jag fick se hennes ansigte. Om jag klagat öfver fula fysionomier förut, så hade jag nu en framför mig, som var så vacker att man högst sällan får se något sådant. O, hvad det skar till i hjertat. Hvad jag afundades henne de granna ögonen, den bländande hyn, det rika bruna håret och isynnerhet den fina näsan. – Carl talade lifligt och hade fått en frisk färg på sina bleka kinder. Han var som det syntes mycket förtjust af att träffa henne och kunde icke taga blicken från hennes tjusande ansigte. Jag kände en stor lust att gråta.
Efter att hafva, i den ordning Regerings-formens 81 § 2 morn. stadgar, beredt och vid innevarande riksdag till afgörande förehaft frågan om de uti E. K. Mits den 30 Oktober 1844 aflåtna nådiga proposition föreslagna förändringar i ofvannämnda grundlags 17, 22 och 24 §§, få Rikets Ständer nu sitt 1 afseende härå fattade beslut, jemte de skäl, som legat till grund derför, hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Då, genom den föreslagna nya lydelsen af 17 § regerings-fonnen väl är bestämdt minsta antalet ledamöter, hvaraf Högsta domstolen skall bestå, men tillökningen derutöfver gjord beroende af löneanslags beviljande, blefve häraf en följd, antingen att staten, om anledningen till denna tillökning varit tillfällig, skulle, sedan denna anledning upphört, tillskyndas en öfverflödig, möjligen till betydligt belopp uppgående, utgift, derest de nye ledamöterne skulle med fullmagter förses och deras löner å stat uppföras, eller ock att desse ledamöter endast konune att erhålla förordnanden tills vidare, hvilket för så vigtiga doniare-embeten icke synes lämpligt. Enär Expeditions-Utskotlets Förslag till lind. Skrifvelse, N.-o jo. 65 Enär de i slutet af samma §, i dess föreslagna förändrade skick, förekommande orden: ”i ändamål att Högsta domstolens ledamöter må kunna tjenstgöra på afdelningar,” icke antyda dessas beskaffenhet, skulle, derest en annan grund än målens olika art härvid klefve följd, den enhet i lagskipningen lätt kunna rubbas, hvilken det är så angeläget att vårda, i synnerhet i högsta instansen. Den föreslagna nya redaktionen af 24 § regerings-formen har funnits sakna erforderlig tydlighet, då den lemnar obestämdt, huruvida de ärenden, sorn tillhöra Högsta domstolens handläggning, skola beredas och föredragas antingen, på sätt härom i allmänna lagen förordnas, eller serskildt stadgas, eller dels på det ena, dels på det andra sättet, och det synes dessutom betänkligt att göra rättegångsordningen och sättet för ärendenas handläggning inom denna domstol beroende af förfoganden i administrativ väg.
M:t i underdånighet anhålla om anställandet af undersökning till utrönande af anledningarne till denna olikhet; men då 2:ne RiksStånd stadnade i olika beslut emot de andra 2tne, blef frågan nedlagd. Utskottet har dock, sedan H:r af Sillen, L. G., vid nu påstående Riksdag ånyo bragt detta ämne under öfverläggning, uti utlåtande N:o 91 tillstyrkt, att förhållandet med denna olikhet i beskattning må genom vederbörlig undersökning varda utredd. 8 Stuts-Utskottets IIos Hederv. BondeStåndet har RiksdagsFullraägtigen Casper Wijkman dels förklarat Utskottet hafva varit obefogadt, att verkställa den nedsättning af9000 B:dr, som i förslaget blifvit gjord emot hvad K. M:ts Proposition upptager såsom: Statsverket behållen Ordinarie Ranta, dels ock hemställt, alt RegementsSkrifvarnes befattning med uppbärandet och redovisningen af indragna och besparde militiceRöningsoch boställsräntor måtte upphöra och detta åliggande af Kronans Uppbördsman öfvei tagas.
Riksdagsbeslut tinner denna mening bestämdt uttryckt, der det heter: ”vid samma tillfälle hafva ock Riksens Ständer, för att ytterligare befästa våra Grundlagar vid sin ”obrutna jemnhet i sjelfva utöfningen, och på ”det de icke vid förändrade tidskiften riå”got förhastadt ombyte måge undergifne vata, sig om det för framtiden oryggliga be”slut förenat, att allt hvad Riksens Ständer ”hädanefter i Grundlagarne och det, som ”de - t, r» , Den. 12 Februanr f. m. 17 JUlL^iöiUA ' ■ - -x ”deras utöfning rörer, kunna anse nödigt att ”förklara, tillägga och förbättra, det bär först ”vid den Riksdag, sådant kommer under ’’öfvervägande, väl och grundeligen utar”betas och i project ställas, men icke dä gennäst såsom en stadgad Lag till fullbor”dande, utan vid den nästföljande Riksda”gen under slutligt bepröfvande komma, ”och de förbättringar, som dä med Rik”sens Ständers 4 stämmor genom enhälligt bifall varda antagne och gillade, de böra ”sedan i framtiden stånda och efterlefvas." — Det synes derföre, som Constitutions Utskottet år 1809 väl hört talas om denna satts, eller derom ägt någon aning, utan att likväl hafva en klar åskådning deraf, hvilket ännu mer visar sig uti ordalagen i det Memorial, af den 2 Januari 1809, som från Utskottet åtföljde Förslaget till RegeringsFormen, och är af följande innehåll: ”Utskottet, som föreser, att den Grundlag, Rik”sens Ständer nu komma att fastställa, icke ”kan blifva fullkomlig, har velat öppna en ”möjlighet att förbättra den, när ett mer ”än tillfälligt allmänt tänkesätt derom Iiun”nit stadgas. Denna möjlighet borde likväl ”vara omgifven af försvarande formaliteter, ”nödvändiga för att afhålla icke nog beräk”nade försök, och att förekomma förhastade ”beslut.
OCH KÄNDE E N HVITA MÖBLER, HENNES EGET PINNSOFFAN, D E T O C H D E OMÅLADE STOLARNE. Kärlekens offer. af gips. Massan stelnar fort. — En skinka, som En engelsk barmhertighetsråkat bli för salt, kan göras ätbar, om de till ansyster, Kate Marsden, har i dagarne återkommit till rättningen skurna skifvorna läggas ett par timmar Berlin från en lång resa till det inre af Sibirien. H o n i mjölk. — kan uppköpas till vinterförvahar för afsikt att i kretsen Miensk i provinsen Jakutsk ring men icke — dessa uppköpas antingen i östra Sibirien grundlägga en koloni för spetelska och eller växternas blomningstid. skall efter ett besök i Amerika återvända till Sibirien. För att I trädgården är nu tiden inne att ty förbereda och understöda hennes arbete ha i dagarna från Moskva till Sibirien afrest furstinnan all fara för nattfroster är förbi. Dahlier sättas ut Schackofskoi och fem barmhertighetssystrar, medfö- och äfven de i drifbänk eller på plantbänk uppdragna kåloch blomplantor, hvarvid en för ändarande linne, kirurgiska instrument m. m. målet gjord, något krökt plantpinne är särdeles * lämplig. Denna utplantering kräfver ganska mycken erfarenhet. Kålplantor synas noga för att utha i London nyligen bildat en teröna, om de äro friska och dugliga; man väljer hvarhandelsfirma. Firman använder uteslutande kvinnor ken de kraftigaste (ty de hafva vant sig för mycket pä sina kontor, oeh dess många agenter tillhöra alla vid sin föregående plats) ej heller de spädaste, hvildet kvinnliga könet. ka ofta äro för vekliga, och ger särskildt akt på, att hjärtbladen ej betäckas af jord, utan slå fria. I För upprättandet af billiga allmänhet skola, plantorna ej sättas djupare än de restauranter åt unga sömmerskor, modister, butikflicstått förut. — Vid upptsgning af dessa plantor ur kor o. s. v. ämnar man i Paris anordna en utställbänken (eller vid gallring för omplantering) måste ning af 100 målningar af berömda mästare. man vara försik!
Orden ”eller snatta med sig,” som Utsk. föreslagit, i stället för orden ”ehvad det är litet eller mycket,” som Just.ombudsm. nyttjat, skulle möjligen kunna leda till en lindrigare åsigt af det förra brottet; och sådant anser jag icke lämpligt, helst det ingalunda här är det tillgripnas värde, utan endast det subjectiva lockandet eller bjudandet till tillgrepp, som utgör sjelfva brottet. Hvad åter beträffar straffbestämmelsen för den, som lockats att begå olofligt tillgrepp, så tror jag, lika med Frih. Cederström, att LagUtskts förslag i detta afseeude är ganska otydligt. LagUtsk. säger nemi., 4° D c n 3 Juni f. m. att denne brottsling anses på sätt lag förmår. Om nu en öfvermage blir förledd att begå snatteri, huru skall han då anses? Skall han straffas efter 5o cap. Missg-b:n, der det blott talas om öfvermage, som stjäl, men ej ett ord om den, som snattar, eller skall han anses efter 47 capsamma balk? Det kan väl ej nekas vara ganska obilligt, attén öfvermage, som efter lockande begår snatteri, skall straffas lika med en sådan, som sjelfmant så förser sig. Hr Ribbing, Bengt: Ehuru icke jurist, vågar jag dock underställa, huruvida det icke är nog äfventyrligt att bifalla den redaction, Hr Lagergren och Just.ombudsm. föreslagit. Jag instämmer deruti, att den, som icke till mogen ålder kommen är, bör, då han första gången låter narra sig att begå ifrågavar. brott, vara fri för straff, men att han fortfarande skall låta narra sig, den ena gången efter den andra, och sålunda ostraffadt begå stöld på stöld, — det tror jag icke går an. Jag anhåller äfven om propos. till återremiss, och att redactionen uppställes så, att den, sorn andra gången låter narra sig att begå brottet, ehuru ej till mogen ålder kommen, likväl straffas. LagUtskts betänk. N:o 44 klef af R. o. Ad. återremitterad t.
Enär Rikets Ständer, med deras vid flere Riksdagar förnyade underdåniga framställningar om uppgifters meddelande å Kronan tillhöriga byggnader och lägenheter, så väl i Hufvudstaden som i Landsorterne, haft för afsigt, att på ett för Statsverket fÖrmonligt sätt disponera om hvad för Kronans räkning icke behöfver bibehållas, hafva Rikets Ständer ansett sig för ifrågavarande Inrättning, såsom i öfrigt af så enskild beskaffenhet, att något allmänt understöd dertill icke skäligen synes böra ega rum, alltså ej funnit afhä ndigandet'af förrberörde Tomtplats utan ersättning kunna b>eviljas; men få deremot, med afseende å vigten för Enkhus-Inrättningen att erhålla full egande-rätt till den af Enkefru Oelreich donerade Fastigheten, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, i händelse oftanämnde Tomt finnes för Kronans behof öfverflödig och på sådan grund kommer att försäljas, Enkhus-Inrättningen må i Nåder förklaras berättigad att, emot erläggande af hvad för Tomten högst erbjudes, framför andra densamma inlösa. Rikets Ständer framhärda etc. Exp. Vtsk. Förslag lill urid. Skri.fp. iV:ö 100- 227 N:o 100. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 9 Julii 1829* Preste-Ståndet d. 9 Borgare-Ståndet d. 9 Bonde-Ståndet d. 13 Julii — 1 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse _, angående tiden för leverering af Krono-Arrenden. S. A. K. Jemte öfverlemnande till Rikets Ständers kännedom af handlingarne, angående åtskilliga, i anledning af gjord underdånig hemställan vid sistförflutne Riksdag, till lättnad för de skattskyldige samt större enkelhet och säkrare controll vid Landtuppbörden, vidtagna förändringar i Uppbördsoch Redogörelse-verket, hvarom Nådig Kungörelse af den i5 October nasti, år blifvit utfärdad, har E. K.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., att en af R. o. Ad:s Electorer Hr Rosenstjerna, Nils, som erhållit ledighet och ådragit sig en sjukdom, som hindrade honom att så snart lian ämnat till riksdagen återkomma, hade begärt tillstånd att, med bibehållande af sin riksdagsmannarätt, få afsäga sig Electorsbefattningen, blef samtycke dertill af 11. o. Ad. lemnadt; hvarefter II. Ex. anmodade Ilrr Bänkman att i deras nästa sammanträde återbesätta det sålunda ledigblifna rummet bland Electorerne. II. R. o. Ad. åtskildes kl. J till 12 f. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 21 September 1844. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 2:ne prot.utdr. för d. 18 dennes. Justerades pleniprot:n för d. 11 och 14 dennes. Öppnades Hrr Bänkmäns lista till val af en Elector efter N:o 172 Hr Rosenstjerna, Nils; och befans, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedd N:o 1222. Hr Linroth, Carl Johan Gustaf. Hr Rosenblad, Bernhard, anförde skriftligen: Döden har undanryckt R. o. Ad. dess främste ledamot, främst Den 21 September f. m. 347 genom högre förtjenster än endast bördens och matrikelnumrets; Grefve Magnus Magnusson Brahe har till de ärofulla blad, hans förfäders förtjenster gifvit Sveriges häfder, fogat nya, upptagande icke mindre hedrande. Af den trohet för Konung och fädernesland, som så många af hans ätt beseglat med deras blod, har han lemnat nya prof i nya former, icke mindre stora eller rörande.