Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I motsatts till Frih. Cederström anhåller jag vördsamt, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt beslut. Ris är visserligen en artikel, som förbrukas till icke obetydlig qvantitet, men jag anser artikeln likväl vara af den beskaffenhet, att de, som begagna den, gerna kunna vidkännas det högre inköpspris, som den högre tullafgiften möjligen kan medföra. Frih. Palmstjerna: Lika med Frih. Cederström, anser jag R. o. Ad. bör frångå sitt beslut och antaga den gjorda inbjudningen. Oskalad Ris eller Paddy är en vara, som icke växer i Sverge, och som icke på något sätt kan genom nedsättning i pris, undergräfva våra näringar eller genom en förminskning eller nedsättning i tullafgiften från 1: 24 till 1: 12 sk. per T:na, åstadkommer någon förlust för Stals-kassan, enär importen deraf icke är serdeles betydlig. För att, så vidt möjligt är, undvika votering i förstärkt StatsUtsk. om frågor, som icke äro af någon vigt, och då jag an ser en hög tullafgift på denna vara olämplig, tillstyrker jag antagandet af Utsk:s gjorda inbjudning. G. Gyldenstolpe: Afven jag tillstyrker R. o. Ad. att antaga Utsk:s inbjudning. I Sverige finnas f. n. 2:ne fabriker, som använda s. k. Paddy eller oskalad Ris. Vid dessa fabriker skalas Paddyn och förvandlas till Risgryn. Oskalad, kan Paddyn i Sverige icke användas, och dä dessa 2:ne fabriker nyligen tillkommit och tyckas gå framåt, anser jag lämpligt, att tullen å denna vara nedsättes.
Februarii förmiddagen på bordet lagde nådiga proposition till Riksens Ständer, angående anslag så vål till åtskillige byggnader till Veterinairlnråttningen i hufvudstaden, som till en årlig Stat för samma inrättnings framtida underhåll, uti dess fullkorn, nade skick. 2) Kongl. Maj;ts den 24 sisth Februarii förmiddagen på bordet lagde|4nådiga proposition till Riksens Ständer angående Kronoskogar ne i Riket, jemte de af Herr von Hartmansdorff, Tirri 5 Martii, 2o5 August, och Herr von Schinckel, Johan Fredric, i anledning deraf denne dag afgifne yttranden. 3) Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, den 24 sisth Febr. förmiddagen på bordet lagde Memorial om indragning af de stipendier, hvilka blifvit anslagne till understöd för Prester, sorn studera Medicinen, och dessa stipendii-medels användande till de nya behof för MedicinalVerket, som vid denna Riksdag kunna pröfvas vara angelägna; tillika med Herr Trafvenfelts, Carl, i samma ämne denne dag afgifne yttrande. 4) Friherre 'Polis, Gustaf Philip, den 24 sistlidne Februari förmiddagen på bordet lagde Memorial, om anslående af medel i anledning af Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förestående förmälning. 5) Grefve von Plåtens, Baltzar Bogislaus, den 24 sisth Febr. förmiddagen på bordet lagde Memorial, om anslag af nödiga medel till bestridande af de kostnader hvilka, i och för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förmälning, dels redan inträffat, dels ännu måste uppkomma; jernte de af åtskillige Ledamöter, rörande samma ämne, denne dag afgifne yttranden. LagUtskottet: Herr Lagerhjelms, Pehr, den 24 sistledne Februari förmiddagen på bordet lagde Memo - 206 Den 5 Marlit. rial, angående stiftande af en lag, som på alla för varutransport nödige vågar, lämparallmänna lagens stadgande i 25 Cap. i §. ByggningaBalken, om Landsvägar; tillika med Herr af Wingårdhs, Johan, rörande samma ämne denna dag afgifne yttrande.
Varda förbrytelserne hos Fiscaler eller Krono-betjenle, eller andre för tillsynen behörigen tillförordnade personer angifne samt målen af dem. på sätt 5g §. innehåller, instämde och utförde, då skall målsegande-rälten, eller Iva tredjedelar af böterne, till hälften emellan angifvaren och åklagaren, fördelas. Bi än vinsbrännin s-redskap eller bränvin, som, jemte de käril, deruti bränvinet förvaras, förbrutits, skall fördelas på enahanda sätt; börande så väl redskapen, sorn bränvinet och kärilen, på offentlig auction försäljas och beloppet i saköres-längden redovisas; hvadan ock vigten af kopparen eller den metall, hvaraf annars redskapen beslår, skall med auctions-protocoll bestyrkas. Till redskap, som förbrutne anses, räknas bränvinspanna med kittel, pannbröst, hatt, pipor, slang och annan afkylningsredskap, mäskvärmare och rectifications-apparat samt hvad konstredskap som helst, dock ej till större del, än sorn olofligeu nyttjas eller innehafves. §64. Böter skola gäldas af den pliktfälldes egendom i löst och fast, så långt den räcker, med förvandling endast af bristen; börande församlingens fattiges rätt icke förr utgå, än målseganden sin andel njutit. Vid böters förvandling, som skall ske till fängelse, svare emot böter till och med 10 R:dr 7 dagar från och med 10 „ „ , 25 „ 14 d:o , , 20 , , , 5o , 2 1 d.o , , , 5o , ,, „ 100 , 3o dro „ , , 100 , ,. , 100 , 45 d.o ,» , 1 oo ,. ,. 200 , 60 d:o eller Två månader o. s. v. Ej må dock någon för bristande bÖtestillgång mer än ett år i fängelse hållas, ehvad belopp böterne må utgöra.
Den fullkomliga olämpligheten af vår längesedan öfveråriga Missgerningsbalk tycker jag mig så klart inse. att jag högeligen längtar efter dess afskalfaude. Och de principer, som ligga lill grund för förslaget till ny strafflag, synas mig så sublima, och jag, sätter så högt värde på det arbete, sorn blifvit användl pä förslagets utarbetning, samt delar så fullkomligt den allmänna aktningen för de lagfarne män, som dervid lagt hand, att jag nu ej skulle våga göra den ringaste anmärkning, om jag ej trodde min riksdagsmannapligt fordra, att i en så ofantligt vigtig sak frimodigt uttala hvarje minsta tvifvel, äfven med äfventyr att förråda huru litet jag vore vuxen det höga ämne, till hvilket jag nu vill öfvergå. Den 26 April, f m. 129 Man kan länka sig fyrahanda ändamål med straff, nemi. l:o Att sälla samhället tor alllid i säkerhet för brottslingens förnyade tilltag; 2:o Att vedergälla eller hämnas det begångna brottet; 3:o Att afskräcka andra frän begående af brott; och 4:o Alt söka befordra brottslingens förbättring. Det första ändamålet kan vinnas genom lifsstraff och lifstidslangelse; Lilsstraffel torde få tillgripas, då brotllingen visat sig vara sä förderfvad och farlig för samhället, att man icke kunde våga försöket alt förbättra honom. Lifslidsfängelse, sorn icke lemnar fången något hopp om frihet, och följaktligen ieke eller samhället något hopp om hans förbättring, synes endast då vara tillälligt, när man, efter upprepade försök mäst öfvergifva hoppet alt kunna förbättra en brottsling, hvars onda biijelse likväl är af en för samhället i sig sjelf mindre bolande beskaffenhet. Af alla de 47 särskilda fall, hvari Lagberedningen föreslagit lifslidsfängelse, är det derföre blott elt enda, der jag skulle kunna medgifva dess antagande, nemi. i 22 cap. § 10, för femte resan stöld. Lifslidsfäugelse bör allså, enl. min åsigt, aldrig utsättas för första brottet, som någon begär, det mätte vara af hvad deskaffeuhet som helst.
SDito 2orp * ©fatte* Dito ©fogbro ©fattlagDa £uUmjölqmatnen £otfebro rneD 3 par ftenar, forn går mejta Delen af åtet ©ågqroarnen <2Bittfjö meD 2:ne tamar, forn gåt öfroec 4 månaDet af åtet SBärbe. 1 5,000 i 3,000 3 * 2,500 — 10,000 4,000 ©umma SDejiutom uppgifwet: ^nneljafroanDe #äraDé&öf* Dinge*beftäflningen. 33ojiälIet vPjammenbög. 4 procenta tänta Derå 300 OtDinarie Äcwillitmge^ouca^mngeit. $ o r m «t a i 11 Calcuiati» uppgift för XX. XX. 23ruH, till Caperings^Committeen uti XX. XX. ©od:en af XX. XX. ilan för år 18 * s SSanco. UnDertecfnaD eger (Difponerar) 9?. 5?.
Jag bar, så val i Hög!. sammansatte Statsecb Banco-Utskottens Finance-Beredning, soia i Banco-Utskottets Finance-Afdelning, eler fragan om utgrening af Banco Disconteij äfvert förevarit, yttrat min tanka vara, att en sådan ej vöre så nyttig eller nödvändig, och liar, af hvad söm blifvit anförd t för så beskaffad utvidning i Discont - rörelsen, icke fått anledning förändra min öfvertygelse. Hvad jag muntligt der yttrat, får jag nu åberopa, oell således anföra, det jag tror, att Egnco-Discontens utlåning borde verkställas ensamt på det ställe dea för närvarande är och på det sätt hittills skett, emedan hvar och en person, som för Låns erhållande företer behörige Bocurnenter, så inrättade som Discont Författningarne föreskrifva, och till styrka för egen och löftesmäns vederhäftighet bilägger sådane personers edler authoriteters betyg, som det i allmänhet tillhörer att sådane utfärda, icke bl ifver af Directionen vägrad understöd.
Hvad åter vidkommer 7:de anmärkning s-punkten, i fråga om Rönnowska testaments-medlen, anser Ordens-gillet sig böra i underdånighet anmäla, det denna fond tillkommit sålunda, att Kongl. Franska Stats-rådet Casten Rönnow i lifstiden dels genom testamente af den 8 Maj 1786, bland andra dispositioner, förordnat, det ett till summan obestämdt kapital, hvars belopp af tillgångarne i boet skulle bero, borde afsättas och användas till uppsättande af sjuksängar å lazarettet på Kungsholmen, för inoch utvärtes sjukdomar, samt anmodat de Rikets Råd och Serafimerriddare, hvilke hade uppsigten öfver Rikets hospitaler sig anförtrodd, att öfver verkställigheten af testamentet hålla hand; dels ock, uti ett den 3:dje Maj 1787 dateradt tillägg till samma testamente, anslagit 20,000 daler kopparmynt, eller ett-tusende etthundrade-elfva R:dr 5 sk. 4 rst., tdl en stående fond under de till Hospitals-öfverstyrelsen förordnade Serafimer-riddares vård, af hvilken fond årliga räntan skulle utbetalas såsom stipendium åt någon skicklig yngling, som åstundade resa utrikes till sina studiers vidare förkofrande, och till hvilket stipendium Stats-rådet Rönnow — 300 — jemväl utsett den, sorn deraf först borde komma i åtnjutande, samt anmodat de till Hospitals-öfverstyrelsen förordnade Serafimer-riddare att efter honom nämna den, åt hvilken samma stipendium borde tilldelas.
Upplästes till justering och godkändes följande voter:sproposition: Den som bifaller StatsUtsk:s förslag till anslag för minister-staten, voterar ia» den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad., att anslaget för minister-staten a4o ' Den to Augusti f. m. bör bestämmas till samma belopp, som vid sista riksdag eller lill 266,666 r:dr 32 sk. b:co. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 34. Nej — 107. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. lill 5 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Måndagen den 10 Augusti i84o. Plenum kl. 6 e. m. Justerades i prot.utdr. för denna dag f. m. Fortsattes den på förmiddagen började pröfningeu af StatsUtsk:s ullåtm N:is 4° och 196, angrde regleringen af utgifterna under riksstatens andra hufvudtitel. 7:de punkten. Kongl. Postverket. Hr Peyron, Gustaf Abrah.: StatsUtsk:s förra betänk. i detta afseende är visserligen lemnadt i PresteSt. utan anmärkn. och i de 2 andra ofrälse Stånden bifallet, förmodligen af det skäl att dessa Stånd icke känt förhållandet och ej derom blifvit upplysta. Deremot hade jag äran att i detta Stånd lemna upplysningar i frågan, och till StatsUtsk. lemnade jag derjemte en tableau, utvisande tydligen, att de 5 sista årens utgifter ökats med 4^0,870 r:dr, att de intet år kunnat bestridas med den i betänk, uppgifna summa, utan uppgått till 460,000 r:dr. Af dessa skäl yrkade jag då vördsamt, att utgifts-staten skulle upptagas till 460,000 r:dr. Detta har dock icke skett. Utsk. har visserligen i dess betänk.
M. förnyat den underdåniga anhållan, att, jemte det Jemtlands soldater ålades samma skyldigheter, sorn Kronans indelta manskap i det öfriga Riket, roteringen i Jemtland måtte jernnäs till likln-t med roteringen i det öfriga Sverige, sedan hemmanens godhet, grun Iränta och öfriga utskylder blifvit emellan Länen behörigen jernförda och tagna i beräkning, hvarefter de nya hemman, som i Jemtland t i 11— kommo, skulle öka dtn gamla roteringen med ny; samt att de sålunda för Jemtlands Fält-Jägare-Regemente tillstyrkta vilkor jemväl malte få stiaekås till Jemtlands Häst-Jägare-Sqvadron, så att ruslhållarne dervid kunde kom - 4oo Expeditions-ZJtskoltets Förslag till tind. Skrijvelse j N.o lSt. nia i åtnjutande af all den lindring i deras hittills åliggande skyldigheter, som antingen redan blifvit eller framdeles kunde varda rotehållarne inom provinsen beviljad; äfvensom att roteringsförrältningen i Jemtland, såsom å andra orter, malte komma alt på Statens bekostnad verkställas. E. K. M., som, efter Nådigt öfvervägande af hvad Rikets Ständer uti nyssberörde Skrifvelse i underdånighet anfört, funnit det af Rikets Ständer deruti framställda förslag, rörande roteringen i Jemtland, icke kunna af E. K. M. i Nåder gillas och fastställas, enär sådant skulle leda nära nog till upplösning af hela Jemtlands Fält-Jägare-Regernente, eller nedsättning till en numerslyrka af 300 man, och således lill en för Rikets försvar vådlig minskning i den i de nona oi terne indelta, förut oti II läck liga nrilitaii styrka, har detta ärende till Rikets Ständers bepröfvande nu ånyo öfverlemnadt, med förklarande, det E. lv.
Då Förfaltningarne måste öfverensstämma med de derom fattade besluten, bör uppställningen ankomma på Kongl. Maj:ts Rådgifvare, eller den Embetsmyndighet, som Förfa,ttnimgarne utfärdar, såsom ansvarige för så väl beslutet, sorn uppställningen. Med en sådan ansvarighet kan svårligen förenas, att uppställningen underkastas serskild uppsigt och en föreskrift derom vore således stridande emot den nödvändiga formen för ärendenas behandling, jemte det man måste anse den ändamålslös, då man icke kan föreställa sig ofelbarheten säkrare hos den föreslagne Comitéen, än hos de embetsman, på hvilka redactionen af Författningar enligt nu gällande ordning, ankommer. På dessa skäl anser Utskottet sig icke kunna understödja' motiorrerne vidare, än att Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad ofvan är ytlradt, får hemställa, att Rikets Höglofl. Ständer Iros Kongl. Majrt anmäla den underdåniga önskan, att, vid uLfärdande af Författningar i Cameral-, Ekonomioch Politie-mål, ehvad de utgå omedelbart från Kongl. Maj:t eller från Embetsmyndigheter, må iagttagas, att de icke inskränkas till de delar, hvarom förändrade föreskrifter eller förklaringar meddelas, utan tillika, så vidt det är möjligt och kan finnas erforderligt, fullständigt upptaga ännu bibehållna föreskrifter i de ämnen, hvarom de handla. C Allm. Besv.~ och Ekori.-Utskottets Betänkande, N:o 86. Anie. till Exp. Utslc. den 29 Juli, 11. 9 f. m. Betänkande, i anledning af väckt fråga om revision af de Academiska Constitutionerne.
det att skylla på, så är han karl att sofva från morgon till kväll och från kväll till morgon. Om inte jag vore, skulle han inte vakna annat än vid målena, men då vaknar han lika säkert, som om äter han, som om han arbetat en hel dag. Nu vaknar han nog snart ändå. Hur då då? B RITA S TINA . L ENA . han hade ett urverk i magen. Och för hvar gång L ENA ( framme vid fönstret ) . Jag tycker, det är nå'n, som kommer. Hvem är det då? B RITA S TINA . L ENA . Jag tycker, det är Jan Anders. Kors i Kristinehamn! B RITA S TINA ( upp ) . ( Ropar. ) L ENA . Lars Anders! knekar med knäna. Men hör I mor. Se då efter, så de inte kommer ihop sig igen. Ja, det är det. Nu ser jag, hur han går och ­ 70 ­ Ska du gå då? Lars Anders! med om det här samtalet. Jag går in i kammarn. Jag vill inte vara L ARS A NDERS . B RITA S TINA . Hvad i helvete är det om nu igen? Opp med dig! Jan Anders kommer hit, vet jag. Hvad hundra vill den här? behöfver se, hur du ligger här och grisar. Kan jag veta det. Opp med dig, så han inte L ARS A NDERS ( upp ) . så vi kan få oss en gök. Sätt på kaffepanna, mor, och ta' fram flaskan, B RITA S TINA ( blåser på elden ) . Nu ska jag säga, det blir lif i latmasken. L ARS A NDERS . ( Det knackar. Han öppnar. ) Nej, se Jan Anders. God dag och välkommen. God dag, god dag! B RITA S TINA . Vi ska väl åtminstone höra, hvad han vill. Är I ute och går? God dag bägge två och guds fred i stugan. Stig fram och sitt, Jan Anders. L ARS A NDERS . J AN A NDERS ( kommer in. ) ­ 71 ­ Tack för det, Lars Anders. J AN A NDERS . ( De taga plats. ) Det är ett hiskeligt vargaväder. Det är det. B RITA S TINA . Och I har inte åkit?
Jag känner bestämdt, att när till Götheborg kommo skeppnings-reqvisitioner på jern o. s. v., hade stadens handlande varit nödsakade att sälja sina vexlar för underpris, för att söka skaffa sig Svenskt mynt, om de icke varit i tillfälle alt begagna förskotten på silfverköpen såsom en art disconteringsrörejse. Det andra jag vill anföra, angår faran af en upplåning å vista, som Herr 2l4 Den 3o November e. ni. Hjerta tillstyrkt. Jag skulle måhända icke draga i betänkande att bevilja nya sedlars utgifvande för detta ändamål, från den dag vexlingeo började i Banken, emedan de då åter genast kunde ingå, när de befulinos öfverlasta rörelsen; men nu kommer denna vexling icke i fråga förr än om två år; och att under tiden tillåta utsjäppning af nya sedlar utan fond, kail icke vara nyttigt. Jag tillstyrker således första punkten med borttagandet af ordet högst. PresteStåndet, långt ifrån att tillåta upplåning å vista, har upphöjt uppsägningstiden till 6 månader. Jag tror, att 2 procents ränta är för litet för denna upplåning, och tillstyr-, ker således bifall till Utskottets förslag i senare Utlåtandet, med den ändring, att en Uppsägningstid af 4 månader bestämmes; och skulle delta icke af pluraliteten bifallas, får jag anhålla Olli votering. Friherre Rantzouj Johan Albertf anförde skrifteligen: Jag kan icke instämma i BancoUtskottets förslag om inrättande af en Discontrörelse, grundad på af Banken mot 3 procent upplånade fonder. Jag nekar icke, att en dylik anstalt tillhör en väl organiserad Bank, och då blifver af fördel, men jag betviflar ur många skäl, att den är tjenlig för en Bank, så illa organiserad som vår. Orubbligt står jag fast vid den grundsats, att, om realisationen ärligt önskas, blir def Den 3o November e. m. 2l5 nödvändigt att icke utvidga Bankens låneoperationer, och jag kan ur denna synpunkt icke underlåta att motsätta mig alla förslag i en sådan syftning. — Den ifrågavarande
Ersättning til Stats Lontoiret för desi fordran 515,000 Riksdaler. 4 to. Nödige medel til besörjande af de efter Stat utgäende aflöningar til Militair och Civile Stater, samt andre lika oumgängelige utgifter. 6:0. Förnöjande af sedan Revolutionens början den i3 Mars tilkomne Statens fordringsägare. Wid frägan om Läns uptagande förekommer genast den reflexion, huruwida och dä Battquen ar för Rikets, och Riket icke för Ben-, guens skull, densamma skulle kunna än ytterligare tillitas. Med en lindrig Ränta af högst 2 Procent, och en amortiflements fond af 400/D0 Riksd. ärligen skulle et Danquens förskott af 4 Millioner pä Etlofwa ar wara betalt med en Eumnia af Capital och Ranta tilsammans 4; Millioner, hwaremot Län uptagne under natur af ^nnuitsrei, med lika stor' amortiflementsfond, ej kunna infrias med mindre än 7 Millioner pä en tid af 13 är. Men dä en sä tilgängelig tilflyckt som Lanquens möjeliga förmäga ej torde böra förr än i det yttersta tillitas, tilstyrker jag i sä mätto bifall till hwad StatsUtskottets Protocolls - Utdrag af den 14 dennes innehäller, at Län mä uptagas sä wäl pä nui. Den 21 Augusti. 1127 nrntetx wilker, som emot Ränta a 5 eller 6 procent, med löfte af Capitalcts äterbetalande til ,7.del om äret efter 6 ärs förlopp, til best! i ande af de> utgifter hwilka jag i 5 förr omrörde Artiklar anfer af mäst trängande bestaffcnhct.
Denna modifikation skulle bestått deri, att tillåtelsen till användande af fyra skiften i åker blifvit utvidgad till ännu flera, men i och med detsamma förvandlad till ett alternatif mot enskifte, så att hvarje delägare, som icke velat i ett sammanhang taga all sin åkerjord på ett ställe, der det utan grannarnes förfång kunde ske, skulle varit skyldig att med hela byn ingå i ett skifte, der hela åkervidden fördeltes i minst tre gärden, men icke flera, så framt ej samtlige delägarne derom förenade sig, och en hvar derefter erhöll lika lott i hvarje gärde, med gemensam skyldighet till stängsels upprättande imellan gärdena, och fredande af ettdera hvarje år, på det ordentligt trädesbruk måtte kunna drifvas. Efter detta försök till uppskattning af skiftesverkets fördelar, måste den frågan undersökas, huruvida dessa fördelar rättfärdiga den obegränsade rättigheten för hvarje byeman, såsom ägare af större eller mindre lott, att tvinga de öfriga till skifte. A ena sidan anmär kes, att hela byn på detta sätt underkastas den rena nycken af en oförståndig delägares vilja, änskönt hans lott må vara den minsta af alla; att hans fördel, möjligtvis illa förstådd, i alla fall väger ganska litet emot så många andras och emot deras naturliga rätt till bibehållande af ett tillstånd, hvarmed de alle äro nöjde; att om än den skiftessökande skulle vara den, som bäst förstår saken och har för sig giltiga skäl emot de öfrigas fördom, det dock icke derföre vore i sin ordning att tvinga de flesta, änskönt mindre upplysta till emottagande af fördelar, dem de ej önska sig och derföre sällan lära förstå att begagna; men att man heldre borde inskränka sig till att arbeta på deras bättre upplysande i en sak, der de ej kunna hafva en vilja skiljaktig från deras eget interesse, så snart detta af dem inses; och att den, som ej förstår att sålunda bringa på sin sida sina ineddelägares öfvertygelse, bör, i fall han verkligen åsyftar sin och deras gemensamma fördel, skylla sig sjelf, för det han ändock måste afbida denna öfvertygelses förändrande, och i fall han endast åsyftar sin fördel på deras bekostnad, finna sig vid, att aldrig vinna sin önskan*).
Skulle man nu återigen vidtaga den åtgärden, som at BankoUtskit. blifvit föreslagen, följer naturligtvis deråt att en sådan affärsman eller hvilken annan individ sorn helst, sorn kunde vara i behof af understöd och är lagligen berättigad till sådant, verkligen råkar i en förlägenhet, den han icke så lätt kan afhjelpa, och detta måtte väl icke vara billigt. Jag finner således att BankoUtsk:t har med ringa öfverläggning föreslagit ett beslut, som till sina följder blir ganska skadligt. MA man, såsom lånekontors direktionerne tillstyrkt, genom kungörelsen underrätta allmänheten om -att diskontlånefonden är så hardt anlitad att mångå månader förflyta innan redan beviljade lån knnna utassignei-as och i' det fallet äfven varna allmänheten från att vidare inkomma med några ansökningar, emedan de icke kunna tillfredsställas; men må man lala bli att stifta en lag, som till sina följder, långt ifrån alt medföra några fördelar för diskontverket, tvärtom motverkar det ändamål, hvarför detsamma är inrättadt, nemi att utgöra låneanstalt för dem, som äro i behof af först räckvingar och vilja underkasta sig de vilkor, hvarpå dessa försträckningar fiån diskontverket utlemnas. Jag tillstyrker således afslag på Utskits förslag i förevide fall, och skall någon lagstiftning derom ega rum, så önskar jag att den måtte ske på det sätt Götheborgs lånekontorsdirektion föreslagit. Jag är icke i tillfälle att upgöra något förslag till stadgande i detta fall och jag tror icke att Frih. Raab gjort det heller; måhända skulle man, för att fä det formuleradt på ett vederbörligt sätt, återremittera denna punkt till BankoUtskd. Jag hemställer till Frih. Raab, som nu tycks vara af samma tanke, sällsynt nog, med mig, om icke Frilen skulle vilja förena sig med mig i yrkandet på återremiss, för att få denna punkt så inrättad som den bör vara med a fa. på de lånesök, andes behof och omsorgen om dem. Frih. Tersmeden; Innan detta förslag framställdes, diskuterades detsamma ganska lifligt i I)tsk:t.