Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
BondeStåndet godkände Förslag, att minimi-afgiften af Bevillning för Mäklare och SkeppsClarerare i Stockholm och Götheborg skall utsättas till 3o R:dr, röstar I a. Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej; kommer minimi-afgiften för nämnde personer att, enligt Vällofl. BorgareStåndets beslut, bestämmas till 20 R:dr. Efter Voteringssedlarnes öppnande, hafva befunnits 90 Ja och 29 Nej. Och då således Ja vunnit, skall minimi-afgiften af Bevillning för Mäklare och SkeppsClarerare i Stockholm och Götheborg utsättas till 3o R:dr B:eo. S B. 33 486 Stats-Utskottets 2:clra Voteringen. Den som, i enlighet med BevillningsLTtskottets af Höglofl. Ridd. och Adeln, Högv. PrästeStåndet och Hederv. BondeStåndet godkände Desi ut, vill, att i 14 §- af BevillningsFörordningen skall införas ett senare Moment af följande lydelse: ”För Handlande eller Handtverkare, hvilka i och för rörelsen begagna Handelsbetjente, Gesäll, Lärling eller Arbetare, må någon nedsättning under minimi-beloppet icke äga rum. Dock undantages härifrån Enka efter Handlande eller Handtverkare, som varit taxerad under minimi-afgift, hvilken Enka må i och för rörelsen begagna en Handelsbetjent, Gesäll, Lärling eller Arbetare och likväl, efter Taxeringsmännens pröfning, påföras bevillning under minimi-afgiften,” röstar Ja. Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej; kommer berörde tillägg i enlighet med V. BorgareSlåndets Beslut att i Författningen icke intagas. Denna Votering utföll med 80 Ja och 3g Nej. Och då således Ja vunnit, kommer att i i4 §• af BevillningsFörordningen införas ett senare Moment af följande lydelse: ”För Handlande eller Handtverkare, hvilka i och för rörelsen begagna Handelsbetjente, Gesäll, Lärling eller Arbetare, må någon nedsättning under minimi-beloppet icke äga rum.
Kongl, llflaj.ts Svar till Kiksens Ständers Stora Deputation, Välborne, Ädle och Välbördige, Ärevördige, Vördige, Vällärde, Äreborne , Förståndige, Välaktade, Hedervärde och Redelige, Gode Herrar och Svenske Män! Det är med liflig tillfredsställelse, som Jag nu emottager det uttryck af vördnad och tacksamhet för Mine åtgärder och bemödanden, som Rikets Ständer åt Mig egnat. Alltifrån det ögonblick, då Jag, af Fäderneslandets 0- lyckor uppmanad , nödgades försaka den enda Lön Jag hade eftersträfvat, Lugnet och Mitt Samvetes frid , för att uppträda på en skakad Thron, som Jag förut hade upprätthållit, har Svenska Folkets sällhet och Fäderneslandett ära 490 Den 97 December. åtgjort Min ära och Min sällhet, och då na det egna medvetandet af uppfyllda pligter förbinder sig med trogne Undersåtares erkänsla, återstår för Eder Åldrige Konung ingen annan önskan, än att till lifvets gräns kunna fortsätta anledningarne dertill jemte belöningen. De anstalter Jag vidtagit för att låtta folkets bördor under den nu varande tillfälliga förlägenheten i Allmänna Penningerörelsen, böra , i förening med de orsaker, sorn legat till grund för Edert sammankallande, vara Eder en säker Borgen , så väl på den kännedom Jag haft om dessa anstalters nödvändighet, som på det säkra hopp, Jag hyser, att, genom Eder eniga medvetkan, dessa olägenheter fullkomligen skola afhjelpas, och för framtiden ett förbattradt skick inträda, så väl i allmänna, som i enskildta Finance-förhållanden. Till vinnande af detta stora mål, räknar Jag , med en af erfarenheten redan tillräckligen bekräftad tillförsigt, på den Furstes upplysning och outtröttliga verksamhet för Fäderneslandets val, som i dag, med Mig, delar Edra tacksägelser, och hvars Sonliga kärlek och blygsamma minne af Egna förtjenster, förgäfves kunna undanskymma de strålar af ljus, som han fortfar att sprida öfver Min ålderdom och öfver mitt namn.
Cederströms, Jacob, mångsidiga verksamhet, skulle man vara frestad att tro, alt han vore rädd för besväret. När Frih:n trodde, att det var fråga om alt Riksg.cont. skulle använda de af Banken lemnade vinstmedlen till uppköp af obligationer, då var han emot Frih. Raabs förslag; men sedan det blifvit upplyst, att meningen var, det Banken skulle sjelf göra det, så öfvergick Frih. Cederström lill försvar af detta förslag. Under åberopande af hvad jag förut haft äran anföra, tror jag ännu, att den föreslagna åtgärden är dels obehöflig och dels skadlig. En ytterligare följd af eli sådant uppköpande af obligationer vore, att det möjligen kunde blifva 380 Den 12 April e. m. svårt att sedermera realisera dem, när medlen skulle till Riksg.- cont. öfverlemnas, isynnerhet som vi af Ordföranden i detta verks siyrelse hafva hört, att man der icke har mycket begär till dylika papper. Vi hafva sett huru det gått med Skånska hypoteksföreningen» obligationer. Dessa blefvo uppsagde, men de kunde icke ånyo placeras någorstädes inom Riket, hvarföre hypoteksföreningen blef nödsakad att upplaga ett utländskt lån, för alt kiruna honorera sina förbindelser. Det är icke sagdt, att utländska lån alltid finnas att tillgå i behofvels stund. Jag afstyrker bifall lill Frih. Raabs förslag. Frih. Hermelin, Au g. Söderling: Jag har i dag på förmiddagen yttrat, att det är en brist att i vårt land icke finnas några goda räntebärande papper. Jag medgifver att denna brist icke är så lätt ali afhjelpa, men ett bland villkoren för deras införande vore, att de komme att gä i handeln. Ett bland de medel, som skulle befrämja deras allmännare begagnande, vore äfven, att Banken uppköpte sådane, då det kunde ske, utan att rubba de förbindelser. Banken har att upprätthålla realisationen. På dessa skäl, äfvensom på de af föreg:de talare omnämnde, såsom att Banken derigenom klefve i tillfälle att samla en tillökad årlig vinst och att hålla en större sedelstock ute i rörelsen, kommer jag att rösta till bifall för Frih. Raabs förslag.
Om man erkänner det, så måste man äfven erkänna att något uppskof med godkännande af roleringslängderna, som blifvit pröfvade uli SlatsUtsk., icke rättseller lagenligt kan äga rum. På dessa skäl tillstyrker jag bifall till belänkandet. Gr. von Platen: En värd talare eller till och med flere tyckas hafva varit i ovisshet derom, huru det kommit i fråga alt beskatta den jord, hvarom detla ämne handlar. Då R. St. 1810 fattade sitt beslut, loll del deni icke in, alt det skulle linnas någon rotering underkastad jord, som icke ägde rotering. Det var först då extra-roteringen började verkställas, som man fann att åtskillig jord icke blifvit med rotering belagd, oaktadt den var af samma natur soiti den roterade jorden. Man bör således akta sig alt förblanda denna jord med den extra-roternde jorden; och 0111 man det gör, skall man komma till det resultat, alt det icke är så orättvist sorn man trott, att denna jord pålägges en lämplig skatt. Man har satt i fråga , huruvida vacarice-afgifter borde taga sin början genast dä de blifvit af roteringscommissioneu ålagde; och en talare har sagt, att då man en gång blifvit beskattad, så vet man nog hur det går alt få sin rätt igen. Detta är ganska riktigt, ehuru jag måste taga yttrandet i en motsatt mening med honom; ly äfven vid 46 Den lä April c. oi. denna riksdag hafva vi funnit alt åtskilliga städer, hvilka erlagt för hög rotell ihetsbevillning, bekommit ersättning derför. Samma utväg står äfven andra öppen, ifall vid pröfning befinnes, att de blifvit oriktigt beskattade. De kunna då återfå hvad de för inycket erlagt. Man har klandrat att den sedan år i834 utgående vacance-afgiften innefatta!'en stor förhöjning i bevilluingen.
Ä hegge sidor har det likväl icke ansetts kunna förnekas, att icke den lifligare penningerörelse , sorn uppkommer genom utgifvande af Fastighetslån på längre afbetalningstider till visst bestämdt totalbelopp, egentligast verkar vid den tidepunkt, då utgifningen sker; ty, sedan de egentlige låntagarne användt medlen , och fastigheterne till äfventyra alla ombytt egare, återstår, såsom följd af anstalten, föga annat än fastighe fernes skuldsättning och betungande med en ränteskatt till Lanquen, samt JBanquens delagtighet, såsom egare af på längre lid faststälde fordringar, uti en stor del af landets fastigheter. För att leda de understöd man ansett sig lämpligast, genom meddelande af penningelån för allmän räkning, kunna lemna landets näringar, till ett mera direct användande för den näringsgrens tillväxt och förkofran, hvilken, såsom den angelägnaste af alla och innefattande vilkoret för de öfriges bestånd, Statsoch Baneo-Utskottens Utlåtanden: xvii med skäl funnits förtjena det betydligaste afseende, har man, vid dylika lånebiträdens beviljande i sednare tider, särskilde fästadt vilkoret af ett bevisligt sädant företag , hvarvid jordbrukarens behof af nytt förlag hufvudsakligast uppstär, eller odling af förut oländig mark; oell, med afseende pä den stora vigten och nyttan för hela riket af dylika odlingsföretag, hafva de blifvit uppmuntrade genom en å förstrackningarne utsatt ränta, betydligen lägre än den eljest vanliga, och inbetalningens uppskjutande en viss tid , för att sedermera under visse efterföljande år, likväl hastigare än de emot inteckning beviljade lånen, erläggas.
Såsom molif till sistnämnde stadgande må här endast nämnas obilligheten och oformligheten af det rinder nuvarande valsätt ej sällan förekommande förhållande, alt en person ensam lillsätter alla ledamöterna i en komunalnämnd, samt att naturen icke ställt förmögenhet och omdöme i det oskiljaktiga sammanhang, hvilket såsom osvikligt rättesnöre synes ha föresväfvat våra kömunala lagars stiftare. Att, enär det svalg, som nu är befästadt emellan högsta förvaltningsmagten och komunalmyndigheterna icke på lämpligare sätt kan fyllas än genom en tidsenlig utbildning af den uråldriga landskapsinstitulionen, länsförsamlingar måtte inrättas, valda, såsom redan nämndt är utaf socknenämnderna, och ägande till föremål för sin verksamhet: l:o Handläggning af alla de provinsens ekonomiska angelägenheter, som nu vanligen updragas åt enstaka komittéer. 2:o Val inom sig af en länsnämd, hvilken uplysande och rådgifvande skulle biträda K:ns Beflnde vid länsförvaltningen, samt uptaga och redovisa de allmänna medel, som ifrån socknenämnderna ingå. I den fidla öfvertygelse, alt en sådan reform, som svårligen med skäl lärer kunna kallas subversif i annan bemärkelse än såsom innebärande ett undanröjande af en och annan af byråkratismens hittills ointagna barrikader, skulle blifva af välgörande inverkan ej mindre på Regeringens öfverblick än på folkets politiska utveckling, borttagande mycket onödigt, småaktigt bestyr för den förra, till vaknadt medvetande bringande många slumrande anlag hos det sednare, har jag vågat väcka denna motion, hvilken jag vördsamt anhåller måtte till Allm. Besv.- o. Ekon:eUtsk. varda remitterad: Hr Tham, Casper Wolrath:
Den, som går vidare i tillämpningen häraf, skall också erfara, att, fastän ofvannärnde län nu fin* ge vidkännas en tillökning af nära 3 Millioner emot hvad det utgjort år 1816, det likväl er* hållit 7 Millioners afkortning emot 1813, och 2 Millioner under den största nedsättningen år ISI4, och den, som ändå tviflar, skall i 1810 års Sammandrag finna, att Östergöthland efter den då gällande lindriga Uppskattnings-melhode , redan var ansedt till nära 23 Millioner och följakteligen nästan lika ined hvad Utskottet nu föreslagit, hvaremot andre län för det närvarande stå i vida högre proportion till den tidens Hemmansvärden, och, orri det kan sägas, att ett eller annat Hemman i Elfsborgs län möjligen är så godt som något i Östergöthland, så torde det likväl vid åsigt af det hela, och med kännedom af Provincernas olika godhet, falla hvar man i ögonen, att, då efter 1816 års Sammandrag médelvärdet af ett Hemman, i den förre Provincen belöper sig till 3,500, och i den sednare blott utgjort 4000 R:dr, den jemna beskattning, rättvisan påkallar, icke blifvit iakttagen. Vid det öfverslag af särskildfe läns JBevillningsSummor, som en värd leda* BevillningsUtsk. Betänk anden, 361 mot innom Höglofl.
Hlade munteligen, det han i öfrigt icke ville bestrida nyttan af ett särskilt anslag till Sillfångstens upphjelpande. Herr Pahlman, Otto] Fredric: Då jag fullkomligt instämmer uti den af flere värde Talare yttrade hemställan, att Ridderskapet och Adeln måtte vidtaga någon utväg, hvari-; 54a Den 8 Junii f. m. genom Kongl Maj:t sattes i tillfälle, att un. derstödja Sillfiskerierne i Riket, får jag likväl förklara, det jag tror, att detta ändamål bäst mule kunna uppfyllas, om vid granskning af df't ti il Strömrensningar gjorde anslag af i o,ooo R dr Riddeiskapet och Adeln skulle finna lämp >gt, ait af denna summa , hvilken blifvit ganska rundeligen beräknad, anslå någon del åt Sillfiskerierna. Jag kan icke medgifva annat, Un att MagazinsDirectionen genom begagnade af Dess Creditiv bereder ganska betydliga fördelar åt Jordbrukaren, hvilken , då han får sälja sin Spannemål åt MagazinsDirectionen mot contant betalning, skäligen bör anse en slik säker afsättning af sin product i högsta måtto fördelagtig. Den Fond i JernContoiret, hvaraf Bruksägare hittills erhållit låneunderstöd , har tillkommit ge* nom Bruksägares egna tillskott, och är icke för ändamålet tillräcklig. Om Bruksägare sakna nödige understöd för drifvandet af deras rörelse, skall minskning uti Land mannens afsättning till Bruksägare äfven deraf blifva en följd. Jordbrukaren synes ingalunda vara, i fråga om lånetillgångar, vanlottad. Då man påminner sig, att FastighetsLånefonden ifrån 1815 intill år I820 uppgår till ett sammanlagdt belopp af 6 Millioner, samt att OdlingsLåneFonden nu blifvit ökad med hvad af FastighetsLånen till Banken inflyter. Jag bestrider visst icke ny tan och nödvändigheten af Jordbrukets understödjande, men alla näringar böra räcka hvarandra handen, emedan annars den ena näringens v an mag t skall bereda olä» Den 8 Junii J. m. 345 genhet åt de andra.
Under allt detta gick dock tiden obevekligt framåt. Vintern tog afsked af jorden, böljorna svallade åter fria kring det gamla Sotenäset, solen steg högt, liksom kärleken i tvänne unga hjertan, och just när sällheten stod i sin fulla blomma, måste blomman brytas: Lauritz lemnade sin älskade lilja, hvilken nu fick dofta ensam för hemmet. När hösten kom. Konkordia höll troget sitt löfte. En mildare ande hade gått in i hennes väsende, och hon delade med fru Stefana omsorgen om Juannas hela ömtåliga lif, nu mer än någonsin ömtåligt, då hon vid sommarens slut skulle gifva en arfvinge åt det kära By borg. Den unga frun visade sig dock aldrig sorgsen. Hon var den ömmaste, uppmärksammaste dotter, liffull, frisk, leende, och skrattade ofta som ett lekande barn vid tanken på att hon sjelf skulle få ett barn att leka med och att dyrka som Lauritz’ afbild. Men i alla fall bodde en innerlig längtan i hennes bröst, och oupphörligt räknade hon och frågade sin fader om fartygets afstånd från dess olika destinationsorter, efter hvilka brefven kunde förväntas; och mycket hårdt togs modet i beslag, då ett af dessa bref omtalade att rederiet beslutat att ingen återresa till Göteborg skulle ske under sommaren. Emedan goda konjunkturer yppat sig, finge fartyget fortsätta sina turer mellan vissa hamnar i Medelhafvet. I samma bref skref Lauritz: Du får icke alls sörja häröfver, min sköna lilja, ty förlorar du ett enda af dina fägringsblad, så förlåter jag dig icke. Och hvad är det sedan, min älskade Juanna, med möten i flykten annat än ny sorg vid afskedet, hvilket alltid såsom vilkor följer det ljufva återseendet. Nej, bättre då så som det är. Jag tycker mig till och med vara säker på att skakningen af ett nytt farväl kunnat vara särdeles skadlig för dig. Låt oss derföre välsigna försynen i hvarje dess skickelse och tro att den i detta fall gaf oss mer än den synes taga ifrån oss. O, min Juanna, var mycket, mycket rädd om dig! Med Guds makt är jag innan oktober månads slut hemma.
M:l för deni äskade löne-lillökningar både behöllige och billige, saint derföre bifallit, all, med bibehållande af rättigheten för Under-officerare all fortfarande tillgodonjuta tre tunnor spanmål in natura hvardera, och med upphörande af den särskilda löne-lörbältring. som Ofver-konstaplar och Ofver-skeppare nu uppbära från MalroS-korpsens stal, den summa, hvilken för ofvannämnde löne-lillökningar erfordras, utgörande 72.541 R:dr Riksmynt, må utgå på säll i bifogade tabell N;o 5 finnes upplaget. 7:o I sammanhang med frågan om adöiiiiigs-förbällringar för flottans öfriga korpser, hafva Rikets Ständer lagil i öfvervägande E. K. Mits gjorda Nådiga framställning angående gemenskapens vid dessa korpser utspisning. I della afseende är, med hänvisande lill det af chefen för Landl-försvars-dcpartementct algi Ina yttrande rörande ulspisningen af Arméens viirlvade manskap, föreslaget, all, lill bestridande af kostnaden lör gemenskapens vid flottans korpser nalura-underhåll efter omvexlande, men för hvarje år bestämda pris, Rikets Ständer malle bevilja ett särskildt förs/ags-anslag, hvilket E. K. M:l ansett lämpligen kunna upplöras under 5:1e Hufvud-lilelns Afdelning "Diverse anslag” och lill beloppet bestämmas genom sammaiiföring af de å aflöniugs-anslagen för vederbörande korpser förslagsvis, efter 25 öre Riksmynt per man om dagen, beräknade nalura-porlions-värden, med hvilkas belopp de för samma korpser nu förslagsvis tillökade aflönings-anslag då i stället kornnie alt minskas.
Till en början sattes på Holmlunds förslag till lärarinna der en trädgårdsmästardotter från hans egendom, en riktig bondjänta, hvilken ej hade ett spår till andra kunskaper än dem, hon kunnat förvärfva sig under klockarens dråpliga undervisningstimmar, men då hon väckte skandal i hela trakten genom att, känslolös och rå som hon var, hart när misshandla de stackars småttingarne, blef hon afskedad, och en vederbörligen utexaminerad lärarinna intog hennes plats. På alla dessa förhållanden tänkte nu inspektören, der han helt trankilt satt och rökte, medan han och brukspatron Holmlund i dygdig harm korsade sig öfver de norska radikalernas »dumdristiga oförskämdhet», och med tunga, systematiska perioder togo heder och ära af Björnson och Sverdrup. Det blef alt lifligare i skolsalen, ju flera ungdomar som gingo in. Gälla röster, milda röster och grofva ofta öfverslående målbrottsröster sorlade om hvarandra, och bullret af de stridiga stämmorna, hvilka än höjde sig till crescendo, än i det närmaste dogo bort, åtföljdes af grofva sulors dofva knarrande mot tiljorna, och af det raspande ljudet af böcker och griffeltaflor, hvilka beskäftigt gnedos mot bänkarne. Täta hvirflar af hvittgrått dam slogo in från vägen. Annalkande vagnrassel hördes. Hvita halmhattar skymtade närmare och närmare, och i en handvänning fyldes den stilla, vegetativa planen framför husen, der sparfvarne obekymrade hoppade i kring i den heta sanden, af ett sorlande, brådskande vimmel. Trillor höllo. Herrar och damer klefvo försigtigt ner, grupper bildades, och bäst man utbytte helsningar, kom också klockaren gående med en rotting i handen, gjorde en vårdslös, plump bugning för herrarne på verandan och trädde med tunga steg in i skolsalen, der en ögonblicklig tystnad helsade honom välkommen.
Prot. 1862 & 1863. 6 Sami. 1 Afd. 16 Ilåft. 2 10 , Banko-Utskottets Berättelse JV? 40. görande hvaraf ali vidare tillgång saknas, sedan låntagare och löftesmän aflidit och deras urarfva-bo blifvit slutligen utredde. Jemte anmälan härom får Utskottet, som, med bifall till vederbörande.^ framställning, medgifvit, att de i första punkten omförmälda 30 lån må från kapital räkningen afföras och upptagas å balans-extraktet öfver inom linien förda lån, i öfverensstämmelse med hvad Banko-diskont-direktionen hemställt, bos Rikets Ständer tillstyrka, 2:o. att afskrifning må beviljas ej mindre för återstående beloppen af de uti andra och tredje punkterna upptagna 56 stycken lån med tillsammans 47,488 R:dr 50 öre, än äfven för ilo uti fjerde och femte punkterna omnämnde öfverräntor, utgörande tillhopa 12,026 R:dr 62 öre Riksmynt. Inkomsten af Banko-diskont-verkets rörelse under är 1862 har utgjort: af Handelsoch Näring s-diskont-fonden. A vexel-diskonteringen: A utlåningen mot hypothek af löpande förskrifningar: Kapitalafbetalningar å inom linien förda lån 715: 26. A utlåningen mot hypothek af aktier och publika papper: Å utlåningen mot pant af vågförda effekter: A kassa-kreditiv-rörelsen: — Ränta till förfallotid erna 123,614: 94. Härifrån afgå: Ränta å medel, som innestätt på uppoch afskrifnings räkning Runt 72,951: 22. Behållen vinst Runt R:dr 389,397: 94. Banko-LJtskottets Berättelse JW 40. II Af Allmänna Diskont-fonden. Dito å till kapitalet förut inbetaldt lån 247: 30. Dito ä lån förda inom linien 357: 74. Ifrån denna vinst-summa afgå:
någon annan J a g ser i .allt ett sken af poesi, vare sig i grötgrytan, i de lappar jag sätter, på barnens kläder, ja i det lägsta o ' ch ringaste. Det, är ju allt .för min mans och inina barns trefnad. Det. a r som med växten därborta i bloinkrukap där livarje stjälk, ja sjalfva den svarta mulleu och krukan adlas till skönhet genom sitt samband med det hela, sin nödvändighet för blommans fägring. Skulle det vara. min plikt såsom hiisinor att fördrifva detta poetiska skimmer och grafva ned. inig så. djupt i mullen, att jag aldrig inera skulle ana till blomman, som därifrån lianitar sin niiring? * * * Visst äro diktare, såval inan so111 kvinnor, ofta opraktiskt folk,. hvilket förskaffat skrifvande kvinnor så många öknamn. Men hade de skriftstiularinnor, som nu blifvit dåliga husmödrar varit födda i ett s t h d, dara de ej skulle förstatt sina.poetiska anlag, månne de därföre bättre fyllt sina hiisinoderliga plikter? Eller finnas inga dhliga husmödrar bland ' de icke litterata? J a g tror nästan i proportion fullt '. ut lika mhnga. Den med litterara anlag begåfvade kvinnan torde visserligen, o.fta nog ej aga anlag att bli en utmärkt husinor, naturen delar sällan alla sina gåfvor p&amp; ett håll, men a t t lion bättre förestår sitt hus därigenom att lion dödar de gåfvor natwen gett henne, det kan j a p ej tro. Tvartoin tofde just bildningen utveckla afveii Iios den kvinna, som har mindre anlag darför, det hushållsförstånd livaraf hon är mäktig. * * 1: * Att fru Runeberg sjalf satte sitt skriftställarskap föga högt och alltid liksom tveksamt agnade. sig däråt, ehuru en obetvinglig håg dref henne att understundom gifva sina tankar och kaislor form och gestalt, framgår af m&amp;nga hennes uttalanden. S&amp; yttrar hon till.
Bonde-Slånden godkända mening, att införselstullen å tobak, oarbetad, blad och stjelk, oll stjM. bör bibehållas vid sitt nuvarande belopp, 25 öre skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, blifver, jemlikt Preste-Ståndets beslut, införselsafgiften å berörda råvara förhöjd till 30 öre per skålpund. Som denna omröstning utfallit med 66 Ja emot 53 Nej, så hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med innehållet af Ja-propositionen. Den, som biträder Utskottets af Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch cigarrer. Bonde-Stånden gillade förslag om nedsättning i tullen å cigarrer till 1 R:dr 30 öre skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålles, såsom Preste-Ståndet beslutat, införselsafgiften å cigarrer vid sitt nuvarande belopp, \ R:dr 80 öre per skålpund. 8 Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 15. Tobak, karf vad. Malen tobak eller snus. Tobaksstänger och karotter. Denna votering har utfallit med 67 Ja och 52 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionens innehåll. 21:sta omröstningen. Den som, lika med Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden, godkänner Utskottets åtgärd att nedsätta införselstullen å karfvad tobak till 45 öre skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, har Preste-Ståndets beslut, att nuvarande tull å detta tobaksfabrikat, 50 öre per skålpund, skall förblifva oförändrad, blifvit antaget. Omröstningen har utfallit med 63 Ja och 56 Neji och hafva Rikets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionens innehåll.