Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 30, i anledning af väckt motion, om upphörande af vågafgiften å tackjern, som föres förbi Stockholms våg; Bifölls, med den förändring allena, att, uti den af Utskottet föreslagna underdåniga skrifvelsen, efter ordet ”tackjern” insättas orden ”och andra effekter.” N:o 32, i anledning af väckt motion angående upphäfvande af den med innehafvandet af färjeplatserna Röhälla. Färjestaden och Fröbygårda på Olands vestra kust förenade uteslutande rätt att till Calmar öfverföra menniskor, kreatur och varor; bifölls. N:o 33, i anledning af väckt motion om förändradt sätt för uppbörd af kollektoch stamboks-medel; bifölls. N:o 34, i anledning af väckt motion om föreskrifters meddelande i sfseende å rättigheten att på scenen uppföra Dramatisk författares arbete; bifölls. N:o 35, i anledning af väckt motion, om bestämmande af vilkor för kringvandrande väfskeds-försäljares förp assning; bifölls. Frun Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskottets Memorial, N:o 10, innefattande berättelse, angående Rikets Ständers Banks Styrelse och Förvaltning. US Prot.-Utdrag den 12 Februari 1851. Härvid fattade S. D. Till Stats-Utskottet remitterades en af hr Wetterberg, med anledning af 56 S Riksdags-Ordningen, väckt motion om lån af Statens medel till Lidköpings stad. S, D. Vid ånyo skedd föredragning af Lag-Utskottets Betänkande, N:o 5, i anledning af väckt motion om antagande af ny allmän Civil-lag, lät Ståndet, utan att godkänna Lag-Utskottets betänkligheter emot lagreformens utförande i sin helhet, bero vid hvad Utskottet i nämnde Betänkande hemställt.
Ty de krigförande makterna kunna ju icke annat än (inna det tillförlitligaste beviset på Sveriges allvar med neutralitetsförklaringen ligga deruti, alt vi icke rusta oss till krig, hvarigenom vår fullkomliga oskuld i detta hänseende lägges i öppen dag. ' Men jag förutsätter, alt sådana eventualiteter verkligen kunna inträffa, alt det blifver omöjligt eller åtminstone skadligt för Sverige, att längre bibehålla neutraliteten, och får lill en början förklara, det jag med verklig tillfredsställelse i den K. Propos. icke funnit uttryckt, alt anslaget begäres för neutralitetens upprätthållande i hvarje fall, eller såsom man säger, quand méme. Jag tror icke, att vår neutralitet kan hotas från mera än ett håll, och skulle Regeringens afsigt vara att söka upprätthålla neutraliteten, äfven mot ett annat håll, så vore en sådan politik, enligt min öfvertygelse, den mest olycksbringande för Sveriges framtid, som kan upptänkas. Med förutsättande, såsom sagdt är, att neutralitetspolitiken snart mäste öfvergifvas, finner jag ganska väl, att Regeringen kan hysa betänkligheter emot alt framträda inför Ständerna, samt i och med detsamma inför hela Europa, och säga: så ämnar jag handla nästa år. Jag begär icke heller så mycket; men då Regeringen tillkännagifvet, att de politiska omständigheterna äro sådana, att truppsammandragningar nästa år kunna, blifva af nöden, så kan detta tillkännagifvande ganska väl lydas så, som befarade Regeringen, att, oaktadt den neutrala ställning Regeringen intagit, vår östra granne, med kännedom af den sekelgamla antipati emot honom, som råder hos det Svenska folket och numera erhåller sin näring, icke så mycket från ett inrotadt nationalhat, som fast heldre från känslan af att denna granne är farlig för vår sjelfständighet, skulle under nästkommande år försöka en öfverrumpling för att tvinga oss alt göra ett med honom. Hyser Regeringen en sådan farhåga, då anser jag att det icke skulle vara något yppande af diplomatiska hemligheter eller innefatta någon onödig talträngdhet, om Regeringen läte Representationen förstå, att det kunde blifva nödvändigt att förlägga trupper i våra Norra provinser eller att sammandraga sådana till hufvudstadens 190 Den 1 November f. m. skyddande mot äfvenlyret af ett hastigt öfverfall.
När jag erfarit, att, enligt hvad Fång-Förteckningarne, som till Justitiffi-Cancellers-Embetet inkomma, upplysa, Corrections.hjonens antal, sedan 5 å6 år, gått till en förvånande förökning; när jag tror mig veta, atc Stockholms Corrections-hus, som ehuru icke längesedan anbgdt, icke var beräkn&dt på mera än 200 Fångar, nu hyser 5oo:de; när jag tror mig känna, att denna ofanteliga mängd af Personer, som dels för mindre svår vanart och dels för försvarslöshet belasta Corrections-husen och Fästningarne, består, till Största delen af unga, arbetslöra Personer, och den Allmoge, som vanligen älskar sin hemort och där, i fordna tider, aldrig saknade hvarken års-tjenst eller annan sysselsättning; så kan jag, då jag skall söka', en naturlig orsak till en så märkvärdig förändring, icke finna någon annan än den, som ligger 1 allmänna fattigdomen, förorsakad af vära Finance Be - Den 2? April, Beslut, och af vår olyckliga öfverdrift i omsorgen, att, som man kallar det, förbättra Pappers-myntets värde. Orsakens verkan är ganska naturlig. Sedan Krono-Utlagors och Tjenstehjons löners, svårighet att åstadkommas, försatt mången Bonde , som förut hade två Drängar, att nu åtnöjas med en; och den andra Drängen för samma orsak, icke får annaa tjenst, så blir denne först syslolös, derefter brödlös och sedermera af sjelfva nöden vanartig , eller Landtstrykare ; och stadnar sluteligen pä Fästning eiler Corrections-husen. Jag lernnar åt hvar man att äga huruvida Finance principer sorn hellst; men kan för min del Omöjeligen icke förändra mina, hvilka åter icke stä tillsammans med någon öfvertro.
Är det att vara räddad — att ha en mörderska till ... Hu, så styggt, så styggt allt var i kväll och så kallt. Aldrig förr hade hon känt så bitter vind. Lida, lida! Varför skulle hon lida så? Var det då en sådan synd, hennes enda, den att ha älskat vilse man? Nej, det var ingen synd att tro! Hon var utan skuld, alldeles utan skuld! Länge satt hon på en stubbe i värkande tankar och i ofrid. Men när hon så steg upp till sist, flögo de svarta tankarna, som gjorde håret vitt, inte längre omkring henne. Hon hade burat dem, fattat sitt beslut »för gossens skull»! Det var bättre, att hon syndade, än att han skulle bli slik som fadern! Då, just när hon väl slagit av med sig själv, kom det för henne i frigörande tydlighet, att prästens ord måste ha gjort verkan. Hon var dock inte född till sådant, hon — Thora — inte alls född till sådant! Hemmet drog henne med ens, så hon nästan sprang. Luften var blåmjuk med glansvita skybäddar, som bådade månsken. Thora kände nu, att luften var mild — hon kände den var mild. Och just då hade de räknat ut en sådan elakhet att taga emot henne med. Föga kan du stadsbo förstå, hur djupt en sådan skymf måste träffa en stram bondhustru. Från ljus och brasa föll glans ut på vägen. Kring flatbordet sutto husets folk och två inbjudna hästskojare, redan halvfulla av stadsdrycken, varm punsch, som rök i bålen. Ur snuggorna tärdes rök, och pigorna fnittrade och blossade så gott som i karlarnas knä. Husbonden hade ställt till supgille för husets folk och för inbjudna, medan matmodern var borta, och för porten var nattrigeln nere! Det var svaret på prästeorden. Allt glömde hon, Thora, inför detta. Som för att rena ögat såg hon mot vattnet, som just då vitmättades av de första månstrålarna. Så knackade hon kraftigt på fönstret. Ingen hörde. Nu ropade hon i myndig husbondeton: »Öppna!» Ingen öppnade. Var det så, att de ville höra ljud — så nog skulle de få det! En skovel blev klubba: dörren skakades av tunga, jämna slag.
Hans karakter var (enligt Ida) en sammansättning af motsägelser: stolt, ädel och hurtig, men stundom försigtig ända till feghet. Han var på en gång den egenkäraste och den ömsintaste menniska i verlden. Vid ett tillfälle hade han kastat sig i ögonskenlig lifsfara för ett barns skull; dervid hade han sagt till dem, som sökte afråda honom ifrån vågstycket: »jag vet, att det är nog mycket vågadt, men stor blir äfven min belöning, om jag lyckas, när modren med glädjestrålande ögon tackar sitt barns räddare.« Och han lyckades. En annan gång åter (han var då omgifven af bara fruntimmer) hände sig, att en gammal fattig gumma föll i ån. Han skulle då blott behöft att hjelpa till att skjuta jullen i vattnet, och utan all lifsfara skulle han räddat den gamla. Men se, då rörde ha'n sig icke det minsta; han smålog blott och sade skämtande: »gamla menniskor blifva så kära i lifvet, att det kan vara så godt att lära dem dö vid första lyckliga tillfälle. Eller ha'n J, mitt herrskap, någonsin hört att någon menniska, som öfverstigit sina sextio år, tagit lifvet af sig«? Så der skämtade han, medan gumman kämpade med det våta elementet. Och den stackars gumman fann der äfven sin graf. Vi menade Ida betraktade honom då med afsky, blandad med beundran öfver hans nyligen visade sjelfuppoffring. Hans bana vid universitetet hade äfven varit högst besynnerlig. Student vid femton års ålder, undangjorde han på ett och ett halft år tre examina, så att han innan sitt fyllda sjuttonde år blef auskultant vid Åbo Hofrätt. Der ledsnade han snart vid kamratskapet, såsom han sade, och for åter till Helsingfors. Eter två års tid blef han filosofie magister, samt icke lång tid derefter lärare vid trivialskolan. Åter ledsnade han, skiljde sig ifrån sin post, gjorde sedan på halftannat års tid ingenting annat än spelade (de första nio månaderna) och rumlade (de nio sednare).
Utskottet ändamålsenligaye förfarit om det underrättat Riksens Ständer, hvilka de Rådgifvare varit, som tillftijrkt den indragning af Dagblad, som Utskottet icke funnit grundad å Lagens föreskrifter: det hade i min tanka varit af mera vigt för Riksens Ständer att tå erfara af hvilka rättvifan äMofättes, än att få veta utaf hvem nåd blifvit begärd} jag inser fullkomligen hvilka anledningar jag häraf borde hemta, för att begära en återremiss utaf Betänkandet, men jag anser den älven kunna undvikas, om Riksens Ständer skulle finna för godt, att blott i underdånighet underställa Konungen ConstitutionsUtskottets Betänkande i denna del, och att dervid bifoga en underdånig önskan, att Kongl, Majit täcktes nådigst finna, att rådslagen vid frågor om indragning af Dagblad, understundom icke uttryckt det allmänna tänkesättet, då de icke varit fotade hvarken å Lagens bokstafliga lydelse eller å dess anda, Constitu'ir nsUtskottets anmärkning rörande tillstyrkandet i KrigsExpeditionen den 13 September iS33 , af det^Nådiga förklarandet, Den lo Julii f. m. rörande en af JustitieCanzlersEmbetet emot Kongl. KrigsCollegium anställd talan i ett mål rörande med enskilt person upprättadt Contract om casseradt Gjutgods, i följe af hvilken verkställande magtens åtgärd, ansvarslöshet för ett Domrätts ägande Embetsverk ägt rum, och i sammanhang därmed mistning af den ersättning för liden förlust, som enskilta Parten i laglig väg sökt och påräknat, är af en si påtagligt lagstrid ig beskaffenhet, att det nödvändigt bör fästa den allmänna uppmärksamheten. Att Utskottet härvid icke utmärkt hvilka de Rådgifvare varit som vid rådslagen så litet iaktagit hvad Grundlagen, hvad Allmänna Lagen och det sunda omdömet om rättvisa och billighet föreskrifver , skall tvifvelsutan sysselsätta omdömet.
Och då Utskottet nu, i likhet med hvad förra Riksdagen yttrades, förutser omöjligheten att betaga den på spel begifne alla andra utvägar att tillfredsställa sin vinningslystnad, och för säkert kan antagas att, om NumerLotteriet, såsom en allmän anstalt, komme att indragas, enskilta Lotterier i stället skulle uppkomma, der ingen controll å vederbörande blefve möjlig samt, i allt fall, spel å utländska Lotterier, oaktadt största uppmärksamhet, icke skulle kunna förekommas, hvilka spel serskilt medföra den olägenhet att penningar dragas ur landet, så är Utskottet af den tanka att NumerLotteri-Inrättningen tills vidare må bibehållas. Någre Ledamöters serskilda yttranden åtfölja. Reservationer: Af Herr Biskopen Doctor Thyselius: ”Emot de beslut, som, så väl uti sjelfva hufvudfrågan om K. NumerLotteriets indragning, eller bibehållande, som 2:ne i sammanhang dermed väckta mindre hufvudsakeliga öfverläggnings-äranen, fattades af Höglofl. StatsUtskot - ai4 Stats-Utskottets tets majoritet, får jag till Protokollet anmäla min reservation, hvilken jag begär matte till de resp. RiksStånden medfölja. 1:0 Emot Höglofl. Utskottets beslut, att tillstyrka NumerLotteriets bibehållande, reserverar jag min olika tanka, ur det skäl, att, såsom mig synes, Folkets Ombud, nu uppmanade af en vis och Landsfaderlig regering, att afskaffa en inrättning förnuftsvidrig i sin grund, samt för all sund Stats-oeconomie och sann moralitet skadlig i sina följder, icke hade bordt ett ögonblick tveka, att dertill gifva sitt bifall. Skäl, som hemtas från en måttelig penningevinst af det, som erkännes vara imrnoraliskt — och ursäkter, sökte från svårigheten, att förekomma en öfverklagad oordning, eller farhågan för andre ännu vådeligare missbruk , väga, efter min tanka, här mindre, än att de bordt komma i någon beräkning. 2:0 Emot uteslutande af det, för Höglofl.
Hallén anmäld anmärknings-anledning, rörande beviljad förhöjd tjenstårs-beräkning för en af duplikanterne - vid S:t Clarae högre lärdoms-skola i Slockholm. Lades till handlingarna; N:o 11, i anledning af Stats-utskottets anmärkning, angående en åtgärd i afseende på vakans-besparingen af sekreterare-lönen i justitiekanslers-expeditionen vid denna tjensts sednaste ledighet. Lades till handlingarna. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Expeditions-utskottets nedannämnda memorialer fatlade slåndet följande beslut: N:o 7, lill högv. Preste-ståndet, i anledning af återremiss af skrifvelse-förslagel N:o 39; Ståndet gillade nämnde förslag och lade memorialet till handlingarna; N:o 8, till högloft. Ridderskapet och Adeln samt högv. Preste-ståndet, i anledning af återremiss af förslaget N:o 6 till § i riksdags-beslulet, angående granskning af statsråds-protokollerna; Ståndet gillade nämnde förslag till § i riksdags beslutet och lade memorialet till handlingarna. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens följande betänka uden: N:o 12, i anledning af väckt fråga om båtsmans-beklädnadens öfvertagande af kronan emot viss afgift af rustoch rotehållare; N:o 13, i anledning af väckt fråga om anslag till inrättande af ett folkskole-Järare-serninarium i Piteå. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets betänkande N:o 82, i anledning af väckt motion om embelsoch tjenstemäns rätt till lön under tjenstledighet. Afslogs. S. D. Föredrogos ånyo samt biföl/os Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets följande betänkande!): Bih. till R. St. N:o 80, i anledning af väckt motion, om ändring i Kongl, förordningen den 27 April 1846, angående kolhandel; N:o 81, i anledning af väckt fråga om förändring af vissa föreskrifter i inqvarterings-ordningen för städerna utim Stockholm. Från Vällofl.
N:o 67 blef detsamma af R. o. Ad. godkändt. R. o. Ad. åtkiljdes kl. 11 e. m. In fidem, 0. brakel. Onsdagen den 18 Juli 1860. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 8 prot.utdrag för den 17:de dennes earot pleni-prot. en 23:dje sistl. April. Företogs val af en ledamot, som skulle deltaga i Talmansöfverläggningarne; oell befanns dertill hafva blifvit utsedd N:o 60 Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, med 13 röster. Föredrogs Hederv. BondeSt:ts den 14:de och l7:de dennes bordlagde prot.-utdrag N:o 366, med inbjudning till MedStm att instämma uti BondeStits beslut att åt R. St:rs Deputerade updraga författandet af den underd. adress, hvilken de vid Deras Majestäters förestående kröning i Norige komma att å R. St:rs vägnar öfverlemna; äfvensom i sammanhang dermed Exped.Utskits Mern. N:o 11 i anledn. af återremiss af skrifvelse-förslaget N-.o 93, jemte ett dervid fogadt förslag N;o 99 till R. St:rs underd. adress i anledn. af I)D. MM. Konungens och Drottningens kröning i Norige. Gr. Sparre. Erik: Mig synes att denna af BondeSt:t gjorda inbjudning har mycket skäl för sig. Då R. St:r utsett 3:ne medlemmar inom hvart Stånd att å deras vägnar öfvervara högtidligheterna i Norige, så är det också all sannolikhet att R. St:r hysa så mycket förtroende och tillit till dessa personers takt, att R. St:r icke behöfva lägga dem i munnen de ord, som skola utta - 1*8 f)en f8 Jnlt f. m ias.
M:s disposition ställa det äskade reservations-anslaget, 77,000 R:dr, med förbehåll, att de indelda lönerne, boställs-räntorne likväl deruti icke inbegripne, utbytas emot, en gång för alla, efter de 10 sistförflutne årens medelmarkegångspris bestämda penninge-anslag, i den mån ett sådant utbyte kan författningsenligt ega rum”. Endast detta yttrande är för närvar:de under öfverläggning, hvarföre jag inskränker mig till att tala derom. Utsk. säger nu att det anser sig böra vidblifva sitt förra yttrande ang:de detta reservationsanslag, 77,000 R:dr b:ko. Frih. Åkerhjelm har anmärkt hvad följden skulle blifva af bifall till Utsk:s förslag i detta hänseende och jag instämmer med honom. R. o. Ad. torde erinra sig, hvilka anmärkn:r som gjordes förra gången mot ifrågavande förslag och att deribland äfven varit den, att, på sätt ordalagen fallit, vet man icke om fråga är att från Landt-statens tjenstemän borttaga icke blott deras hemmansräntor, utan äfven deras boställen, ty dessa höra otvifvelaktig! äfven till indelningen. Detta vore, såsom anmärkt blifvit, mycket olämpligt och skadligt. För att icke vara vidlyftig, hemställer jag alltså att, i detta nogsamt kända ämne, R. o. Ad. måtte besluta att till Konungens disposition ställa 77,000 R:dr b:ko att intill nästa Statsreglering användas för LandtStatens aflöning. Hr von Troil: Såväl under den diskussion, som egde rum, då denna fråga här förra gången förevar, som vid den reservation jag vid Utsk:s förra Betänk, bifogade, äfvensom i min reservation i det nu föredragna Betänk, har jag sökt visa olämpligheten af det förslag Utsk. uti Betänk. N;o 71 i detta hänseende afgifvit.
Och till Presterna sade han: Tager förbundsens ark, och går framför folket. Och de togo förbundsens ark, och gingo för folket. Och Herren sade till Josua: I dag skall jag begynna göra dig stor för hela Israel, att de skola veta att, såsom jag hafver varit med Mose, så är jag ock med dig. Och du bjud Presterna, som förbundsens ark bära, och säg: Som I kommen först i vattnet af Jordan, så står stilla. Och Josua sade till Israels barn: Går fram, och hörer Herrans edars Guds ord; Och sade: Deruppå skolen I märka, att en lefvandes Gud är ibland eder, och han för eder utdrifva skall de Cananeer, Hetheer, Heveer, Phereseer, Girgaseer, Amoreer och Jebuseer. Si, hans förbunds ark, som en Herre är öfver alla verldena, skall gå för eder in uti Jordanen. Så tager nu tolf män utaf Israels slägter, utaf hvart slägte en. När då Presternas fotbjelle, som bära Herrans ark, den en Herre är öfver alla verldena, komma in uti Jordans vatten, så skall vattnet, som ofvanefter flyter, i Jordan afskilja sig, så att det skall stå i enom hop. Då nu folket drog ut af sin tjäll, att de skulle gå utöfver Jordan, och Presterna båro förbundsens ark fram för folket; Och kommo intill Jordanen, och deras fötter först trädde i vattnet, och Jordan var full till alla sina brädder af allahanda andenes vatten; Då stod det vattnet, som ofvanefter flöt, upprest i en hop, ganska långt ifrå dens stadsens folk, som ligger utmed Zarthan; men det vattnet, som nederlopp åt hafvet, som är salthafvet, det förminskades, och förlopp. Så gick då folket deröfver inåt Jericho. Och Presterna, som båro Herrans förbunds ark, stodo stilla, torre midt i Jordan, och hela Israel gick torr igenom, tilldess allt folket kom öfver Jordan. Och Herren sade till Josua:
N:0 § Borgen för höler, angående uppliörnnde af skyldighet för kla• gnnde part i liroltmål alt nedsalta elier stidla Bg. 175 7 i 89 a. t Dec. 1863 a. 30Nov. 1863 b. 1 Dec. 1863 a.30Nov. 1863 — Borgen för kostnad och skada, om upphäfvande af skyldigheten att vid fullföljande af talan emot dom eller ntslag i tvistemål ställa sådan, insätta revisionsskilling och fullgöra dom Bg. 177 7 i 90 1 Dec. 18(13 30Nov.1863 1 Dec. 1863 b. 30Nov. 1863 _ Borg. om pension åt Proviantmä- stare n vid Slotlsmaeasinet i Stockholm Kaptenen P. A 1 4 i 153 47 Se Nionde HufvudTiteln. Borgholm, örn eftergift af arrende för kungsladugården, se Hultenberg. f Borås och Sundsholms gästgifvaregård, om anslag för anläggning af allmänna landsvägen mellan P. 121 4 i 58 — b. 4 Mars b. 4 Mars 7 Mars b. 4 Mars 63 21 Boskapsracer, ut märk ta re, om införskaffande af alvelsdjur utaf, se Alvelsdjur. Boställe, angående skyldighet för innehafvare af att förskjuta skifteskostnader, se Skiften. Boställsordning, ecklesiastik, om utarbetande af en 1». (j 8 — 20 — b. 3 Jan. b. 7 Jan. b. 7 Jan. a. 7 Jan. 17 72 Botaniska trädgården i Lund, se Universitet. Botkyrka och Salem, om ersättning för mistad kronotionde åt pastor i P. 43 4 i 139 4 Se Åttonde HufvudTiteln. Bouppteckning, om taxeringsvärdets antagande såsom grund för fast egendoms värdering vid Bd. 120 21 2-W 5 oT © era co rt*r -• ? crc >» ? -■ o £ <» *1 3- cn
Riks-Bankens sedelstock i Sverige . .. 30,434,000: 32,016,000:. 23,114,000 » Privat-Bankernes sedelstock, med afdrag af inneliggande Banca-sedlar .. . 627,000: 1,253,000: 4,825,000 99 Sveriges hela rörelse-capital . 31,061,000: 33,269,000: 27,939,000 99 Af denna öfversigt visar sig, att Bankens sedelstock, med afdrag af den Finska sedelstocken, minskats sedan år 1834 med 7,320,000 R:dr B:co, och sedan år 1837 med 8,902,000 R:dr, samt att hela landets rörelse-capital, beslående af Riks-Bankens och Privat-bankernes sedelstock, minskats sedan år 1834 med 3,131,000 R:dr,. samt sedan år 1837 med 5,339,000 R:dr. 14 Banco-Utskottels Utlåtande t N:o 34• Under samma tid, eller sedan år 1834, har export och import ökat sig med nära 50 procent; folkmängden med 8 procent, samt skuldbeloppet minst med 10 procent, för hvilken tillökning hade fordrats ett alltjemt vexande rörelse-capital. Då nu detta icke vuxit, utan tve-rtom lill en så betydlig grad förminskats, så ligger den närmaste orsaken till den närvarande förlägenheten för allas ögon. Rörelse-capitalets förminskning har i synnerhet forlskyndals under innevarande år. Bankens sedelstock utgjorde nemligen: den 1 Januari 1844 25,353,000 R:dr. den 19 October 1844 23,114,000 „ minskning 2,239,000 , hvilken förminskning förklarar hvarföre förlägenheten egentligen kommit till utbrott under detta år, fastän den förberedts under den föregående tiden.
Efter omförmälda beräkning och med angifvande af presterskapets nuvarande inkomster, bland hvilka likväl ej någon behållning af boställena, i anseende till deras svaga jordmån, blifvit upptagen, hade Domkapitlet uppgjort förslag till ny aflöningsstat, uti hvilket förslag dock Kammar-kollegium och Stats-kontoret vidtagit vissa förändringar; och skulle, enligt den af Kollegierna sålunda föreslagna stat, i afseende å hvilken Utskottet lår hänvisa till den deröfver i Statsråds-protokollet pag. 17 intagna tabell, för presterskapet i Lappmarken erfordras utöfver nuvarande anslaget, 11,000 R:clr, ett lönelillskott af 10,235 R:dr 16 öre, eller i jemnt tal 10,000 R:dr. — Vid underdånig föredragning af detta ärende hade Departemenls-chefen, jemte tillstyrkande af bifall till Kollegiernas förslag, vidare anfört, hurusom reservationerna å ifrågavarande anslag, som förut varit både ett reservationsoch förslagsanslag, men numera blott har sistnämnda egenskap, blifvit, i följd af ett Kongl. Bref den 14 April 1846, genom Stats-kontorets försorg förräntade, så att af desamma bildats en kassa, benämnd Lappmarks Ecklesiastikverks fond, hvilken för närvarande uppgår till omkring 56,500 R:dr, deraf 54,500 vore emot fem procent årlig ränta utlånade. Då emellertid för samma ändamål, hvartill fonden vore afsedd, ett förslagsanslag funnes, samt det skulle leda till enkelhet och reda i statsmedels-förvaltningen, om den samlade behållningen öfverlemnades till Riksgälds-kontoret, emot det att anslaget ökades med ett räntan motsvarande belopp, eller 1,725 R:dr, ansåge sig