Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tager mig friheten alt ingå i dessa detaljer, för att visa att sjömanna-sällskapet varit betänkt att göra denna inrättning med så stor sparsamhet, som är möjlig, utan att ändamålet förfelas; men vid första organisationen deraf, är det likväl nödvändigt att göra ej obetydliga kostnader för anskaffande af inventarier m. m. d., som behöfves för att organisera en sådan anstalt, så att, om jag också hoppas, hvartill jag verkligen tror mig kunna hafva skäl, att vi kanske genom enskildta bidrag få tillsammans de årliga behofven för denna skolas underhåll, så behöfver likväl sjömanna-sällskapet, om saken skal! gå, utan att — hvad man kanske ej kan begära — sällskapets ledamöters enskilda credit skulle alltför mycket anlitas, betydligt understöd, och det är egentligen derföre, som Hr Dalman hav väckt sin motion. Det är af samma skäl, som jag tager mig friheten på det högsta behjerta densamma, och tror att R. St. äfven böra behjerta sina raska sjömäns barns öde i framtiden, så mycket att de ej spara på en summa af 4,000 rtdr. På dessa skäl anhåller jag vördsamt örn ålerremiss af betänk., och alt II. StatsUtsk. dervid ville taga saken i närmare öfvervägande. Hr von Hartmansdorff, A u g., begärde att få veta, huru detta mål blifvit hos de öfriga RiksStm afgjordt. Den i6 November f. m. ii Hildert. Ridd. Secret, tillkiinnagaf, alt StatsUtsk-.s utlåt. fll:o 351 blifvit bifallet af alla 3 de öfriga Stånden. Hr von Hartmansdorff: Det var emedan jag trodde mig veta detta, som jag för Ståndet begärde upplysningen, på det att icke en framställning skulle göras, hvilken ej kunde leda till någon påföljd. Frih. Hamilton: Jag finner att det varit fel af mig, att jag ej underrättat mig om de öfriga Ståndens beslut. Jag hade ej då behöft upptaga R. o. Ad:s tid, och får nu blott reservera mig emot ett beslut, som verkligen är så nedslående för sjömanna-sällskapet.
Prot. 1865 & 1866. 4 Sami. 1 Afd. 2 liand. 38 Häft. 3 18 Siats-Utskottets Memorial N:o 139. embetsoch tjenstemän, skall denne, efter derom gjord anmälan, förekallas inför Fullmägtige samt tillrättavisas och varnas. I händelse den, som på detta sätt, antingen inför Fullmägtige eller Kommissariatet, undergått första varningsgraden, ej deraf låter sig rätta, ega Fullmägtige att, med afseende å förekommande omständigheter, på längre eller kortare tid suspendera honom från dess innehafvande tjenst, med förlust af hela eller halfva lönen, hvilken under tiden må till ersättning för tjenstens förrättande användas. § 253. Derest tjensteman, hvilken förut blifvit för tjensteförsummelse eller annat förhållande suspenderad, ånyo gör sig skyldig till dylik förseelse, ankommer på Fullmägtige att, efter förseelsens beskaffenhet, antingen ytterligare suspendera honom, eller helt och hållet skilja honom från dess vid detta verk innehafvande tjenst och lön. Likaledes beror på Fullmägtiges särskilda pröfning, huruvida Kommissarie, som, till följd af oordentlighet i sina enskilda affärer, blifvit bysatt, eller varit nödsakad till borgenärer afträda sin egendom, må vidare bibehålla och utöfva sin kommissarie-beställning. § 254. Tjensteman, som är förvunnen att hafva begått ärerörigt brott eller annan förseelse, i eller utom tjensten, af den svåra beskaffenhet, att verkets trygghet eller anseende fordrar hans entledigande, har derigenom gjort sig förlustig sin innehafvande tjenst. § 255. Om någon af vaktbetjeningen i sin tjenst varit försumlig eller under tjenstgöring befunnits af starka drycker öfverlastad eller eljest på ett tadelvärdt sätt sig förhållit, må han, efter sig företeende omständigheter, antingen inför Kommissariatet erhålla föreställning eller genast hos Fullmägtige anmälas till suspension eller entledigande. § 256.
Ridderskapet och Adeln* Vällofl. BorgareSiåndet och Hedervärda BöndeStåndet ogilladt, och ämnet således åter öfverlernnadt till det Serskildta Utskottets handläggning; meri Högvördigä PrestStåndet deremot har den 6 juli 1812 bifallit Serskildta Utskottets Beslut. Enär derefter bemäldte Utskott tinder den 9 Augusd samma år fötehaft fragan, och, på upptägne skal, tillstyrkt bifall till Herr Kjellander ifrågavarande motion, hafva Höglofh Ridderskapet och Adeln den 14 Augusti och Best. och Ekon. TJtsk. Bctänkåhden. BorgareStåndet samt Hedervärda BondeStåndet den 12 i samma månad gillat Utskottets åtgärd, hvilken åter blifvit den 15 Augusti förkastad af Högvördiga PrestStåndet, Som påföljande dag, eller den i6de beslutat, det skulle Höglofl. -ExpeditionsUtskottet underrättas, att Ståndet så mycket mindre kunde medgifva, det någon Underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t uppsattes i anledning af serskildta Utskottets i hufvudsaken afgifna Betänkande, som en sådan Expedition skulle leda till rubbning af 10 §. Presterskapets Privilegier af år 1725. Härvid stadnade det således, och någon underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t afgick icke, enär endast gne BiksStånd bifallit serskildta Utskottets Betänkande. Vid 1815 års Riksdag, då detta ämne blifvit af Herr Kjellander å nyo motiveradt och till Allmänna BesvärsT och Ekonomiutskottet hänvisadt, har Utskoitet, på sätt dess linder den 9 Maj samma år afgifna Betänkande visar, ansett sig, emot 12 §. uti Höglofl.
[1392] Riddargatan DIVERSE. Doktor A. M a g - och hudsjukdomar. C a r l SS 2. Hvartar H. E n ung prestdotter önskar under sommaren blifva inackorderad hos aktad familj i någon skärgård, där tillfälle gifves till saltsjöbad. Benäget svar meddelas prosten A. Thorsén, Långtora, Upsala län. [18G9] I ett angenämt hem å landet önskar ett yngre fruntimmer inackord. sig under större delen af sommaren. Svar med noggranna uppgifter önskas med första till » A. K », Iduns byrå. [1882] E n herre eller äldre dam med godt, jämnt lynne kan bli inackorderad å stor, naturskön landtegendom i Södermanland hos aktningsvärd familj. Ett vackert och godt hem erbjudes. Vidare genom korrespondens med Fru L. • [1878] E n 20-årig, bild., anspråkslös flicka frågar, om hon kan få följa med ett äldre, bild. frunt. till en badort som sällsk. Jernvägsresan betalas. Svar torde ställas till » 1890, 20 år », Iduns byrå. [1872] E tt hem kan beredas åt ett medelålders, bildadt fruntimmer, hälst med själfständig verksamhet hos en ung fru på en vacker landtegendom nära stad i mellersta Sverige. Treflig bostad. Närmare genom korrespondens. Svar till — g. Iduns byrå. L ärarinna, undervisningsvan, önskar plats som lärarinna, skrifbiträde eller i hushållet. Snäll i handarbeten. Goda referenser. Svar till » Musikalisk », Lagberg, Arboga. fl877] Doktor Per Johansson Hemstudier. Ledning för hemstudier inom olika ämnen lemnas genom Fredrika Bremerförbundet. Ledningen innefattar: allmänna råd eller anvisning rörande literatur, studieplan i visst ämne, råd och fortsatt skriftlig ledning för studier. Närmare upplysningar meddelas af Fredrika Bremerförbundets byrå, Stockholm^ [1867] piensburg Drottninggatan I 33. Behandlar företrädesvis Barnsjukdomar. Företrädesvis mag " - o. tarmsjukdomar. r [176-4] sommar kunna unga damer få treflig bostad och god inackordering vid Hjo Vattenkuranstalt hos doktorinnan M.
Då Utskottet likväl icke anser lämpligt att gifva anvisning på den plan, som vid utarbetande af en sådan samling må följas, vid hvilket förhållande något särskildt yttrande öfver det af Pierr Wetterberg i sådant afseende framlagde förslag icke heller erfordras, tillstyrker Utskottet vördsamligen att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit ville genom någon eller någre dertill utsedde skicklige personer låta utarbeta och till allmän kännedom sprida ett i möjligaste måtto AllmBesv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 34. 11 fullständigt sammandrag af administrativa, kamerala och ekonomiska författningar. Då deremot en mot beliofvet svarande samling af författningar rörande allmänna lagen redan är genom enskild persons verksamhet åstadkommen; samt på förhand ej torde böra bestämmas, vare sig huru ofta tillägg till den föreslagna författningssamlingen må behöfva utgifvas, eller huru densamma må lämpligast allmänheten tillhandahållas; hemställer Utskottet att J. Anderssons framställning i berörde hänseenden ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 3 Februari 1857. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1857 ■ '■ - ' . , Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Februari 1857, kl. 12 m. Betänkande, i anledning af väckte moliorer om af skaff ande af den s. kj Folkmarknaden i Westerås.
Socknarnes jordägare hade under tidens lopp börjat mer och iner betvifla Kronans rätt till dessa fisken, och slutligen gjort lagligen anlrängigt det påstående, att blifva bibehållne vid de inom deras kronoskatte hemmans områden belägna så kallade laxerade fisken, ulan annan taxa eller afgift änden skatt, sorn hemmanen ovilkorligen åtföljde, och att bestämmas mätte, hvilka af de laxerade fisken borde anses för Kronans eller skuttemans tillhörigheter; hvaremot Kronan, sorn under sista åren låtit utarrendera fiskena tilli R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berältelse för år -1849. 75 don mestbjudande, yrkade till desamma full äganderätt, för att kunna med utarrenderingen fortfara. Hos Underrätterna och Hofrätten hade socknemännens af ålder ägda rätt att vid sina stränder och uti de å ägorna belägna sjöar idka fiske både till husbehof och afsalu blifvit dem tillerkänd, men Kronan också bibehållen vid dess rätt till särskild taxas uppbärande för sådant fiske. Kongl.
Grefvinnan presenterade nu mig sin äldsta dotter, samt Fröken Amelie T. (en syster till Öfverstinnan Z., hvilken i fägring var en fullkomlig af bild af sin äldre syster) yttrande det Aurelia nu personligen vore i tillfälle göra sin ursäkt för hvad hon hittills såsom uppmärksam värdinna åsidosatt; bifogade hon ännu en artig önskan om vår snart inträffande närmare bekantskap o.s.v. samt lemnade oss. Med liflighet adresserade sig nu Fröken X. till så väl Rosa som mig, fägnade sig öfver den nya connaisancen; gjorde mig, som fullkomligt okänd i societén, småningom bekant med namnen på en och annan oss omgifvande person, deri Fröken Amelie med naivité ofta var henne behjelplig. "Du har nu bästa Aurelia, inföll Fröken T., för Mamsell Sommer gjort en ganska ordentlig utgallring bland damerna, och bör således ej heller förglömma våra cavalierer. Se hit Mademoiselle Sommer J'ai l'honneur vous presenter le compt de A., le compt d' X, les barons C., les deux Capitaines aux gardes G. et H., Monsieur R., Lieutenant Pirouette; le Secretair Flanquette; et dieu sais que de plus." Hon ärnade, öfverskådande den talrika svit af karlar, hvilka i en grupp sammanskockat sig midt på golfvet, åter börja en ny recrutering, då i detsamma en liflig valtz blåstes upp, och hon sjelf utaf en af 'les Barons' snart rycktes bort i dess hvirfvel. Capitain G., en, enligt hvad vi flickor pläga benämna dem gentil cavalier, utbad sig i detsamma en valtz af Aurelia, och nu sågs det ena paret efter det andra bortsväfva under musikens jubel. Jag hade icke märkt att Rosa försvunnit ifrån min sida, förr än jag oförmodadt såg henne framila jemte en ung skön man, hvilken snart sagt bar sin intagande börda; hans blick hvilade med synbart välbehag på hennes fina anlete, der oskuld och täckhet så skönt förenat sig.
Oin nu icke en af 50 läkare anse spärrningar af någon nytta, hvarpå skola då deras argument grundas, hvilka dock åberopa naturrätten för spärrningarnes bibehållande. Detta påstående stödjer sig endast på hvad historien ganska ofta visat oss, nemi., att under vissa förhållanden fördomar upstått, och dessa förhållanden hafva alldeles samma gång som förliållanderne med koleran. Först hafva de bildade börjat skingra dessa fördomar. Dessa bildade hafva i början varit få, men den allmänna .opinionen har småningom öfvergått till dessa bildades öfvertygelse. För att äfven vi här i landet i fråga om koleran skola komma derhän, anser jag af hög vigt, att R. St:r uttrycka någon tanke i ämnet. I det afseende jag nu haft äran omförmäla finnér jag praemisserne till Utsk:s Betänk, icke tillfredsställande, men icke deslomindre vågar jag yttra den öfvertygelsen, att det vore mera skäl att bifalla Utsk:s förslag än antaga Hr Ekströmers redaction med all tacksamhet för öfrigt för de af honom lemnade uplysningar i ämnet. Emot Utsk:s Betänk, har jag att anmärka, att sedan Utsk. sagt, ”att det åt de väckte molionerne egnat den sorgfälligaste upmärksamhet, hvarvid Utsk. tagit kännedom af ej mindre den i Norrige och Danmark gällande lagstiftning, rör:de förevar.-de ämne än äfven ett af komiterade från de fleste Europeiska Stater den 19 Dec. 1851 i Paris upgjordt förslag till allmän konvention för antagande af gemensamma sanitära föreskrifter med afseende på internationella förhållanden”; så har Utsk. i ingressen till Betänk, icke nämnt ett enda ord om innehållet af dessa lagar och förslag, som Utsk. studerat, och icke heller om det vigtiga factum att läkare-vetenskapens närvar:de ståndpunkt bör hafva ett afgjordt inflytande på denna frågas behandling. Betrakta vi gången af sednare tiders kolera-författn:r, hvilka här blifvit, såsom jag tror, ganska rigtigt karakteriserade såsom välgörande, så skall man finna, att R. St:r redan år 1834 yttrade sig i ämnet på ett efter den tidens ståndpunkt ganska bestämdt sätt.
Endast i det fall, att boställs-innehafvare sjelf begärt skiftet, åligger det honom att, lika med öfrige jordegare, deltaga i skiftes-förrättnings-kostnaderne; och det måste förutsättas, att icke någon boställs-innehafvare begär skifte, i händelse han ej deraf kan påräkna en mot dessa kostnader svarande fördel. Den kostnad åter, boställshafvare, i det fall skiftet blifvit af annan delegare i skifteslaget yrkad, får för nämnde förrättning vidkännas, utgör, enligt 19 § i 1834 års Landtmäteri-taxa, endast boställets andel i den för kost och husrum belöpande del af Landtmätarens arfvode. Denna kostnad synes icke kunna uppgå till serdeles betydligt belopp, och då boställs-innehafvare så väl för detsamma som för den summa, han till äfventyrs nödgas utgifva för de honom vid skiftesförrättningen ålagde byggnads-, odlingshägnadsoch andra skyldigheters fullgörande, erhåller, så framt han afträder bostället inom 20 år efter skiftets tillträdande, ersättning med en tjugondedel af summan för hvarje i nämnde tid bristande år, anse Utskotten all den förmon, som i förevarande hänseende torde böra boställshafvare framför jordegare tillkomma, vara den förre beredd, f betraktande häraf och då motionärens förslag, att alla skiftes-kostnader, som boställsinnehafvare blefve förpligtade utgifva, borde af statens medel gäldas, 22 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, Nio 78. skalle föranleda en opåräknad Stafs-utgift, saint Utskotten finna def vara olämpligt oek äfyentyrligt att, på sätt motionären alternativt hemställt, låta desse kostnader fördelas på 40 år, emedan under en så lång tidrymd en m ingd invecklade rättsförhållanden mellan flere afoell tillträdande tooställshafvare kunde uppkomma, få Utskotten hemställa, att Herr Silf verbrands ifrågavarande motion icke måtte till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
I theoretiskt hänseende förkastlig, skapar ock en sådan tidsbestämning praktiska svårigheter, emedan de afgörande tidsmomenten antagligen endast undantagsvis kunna i konkreta fall med visshet utrönas. Af barnamörderskan sjelf lär ej någon tillförlitlig upplysning derom ofta vara att förvänta, och merendels har hon ej mindre vid födseln än vid brottets föröfvande sökt undandraga sig alla vittnen. Om saknaden af den af Högsta Domstolen förordade tidsbestämningen är en brist i gällande lag, är det åtminstone en brist, som sällan lärer föranledt någon klagan. En sådan tidsbestämning, understundom af tre dagar, understundom af tjugufyra timmar, förekommer dessutom visserligen i de äldre af Tysklands moderna brottmålslagar, men är af de nyaste, eller de Preussiska och Österrikiska, förkastad. § 41. Enligt det af Högsta Domstolen förordade strafflags-lörslaget skulle våld å den, som i Riksdagsmannaval deltager, bestraffas lika med våld å de i denna § uppräknade personer. Att med minst två års straffarbete belägga den obetydligaste uppsåtliga kroppsförnärmelse, som bland en mängd i ett Riksdagsmannaval på en gång deltagande personer till äfventyrs kan ega rum, synes allt för strängt. Hafva deltagare i Riksdagsmannaval allt hitintills kunnat undvara något särskildt skydd, så måste de ännu mindre komma i behof deraf efter utfärdandet af en lag, som så betydligt skärper ansvarspåföljderna för våld i allmänhet, som förevarande förslag. När dessutom våld å annan vid valförrättning, offentlig sammankomst eller då allmänt ärende eljest förehafves, skall enligt 50 § anses såsom en försvårande omständighet vid straffets mätande och enligt 72 § är underkastadt offentligt åtal, bör något tillägg i omförmälda hänseende ej vara erforderligt. § 43. Med enahanda ansvar, som våld vid Gudstjenst, är i Lag-beredningens förslag till Strafflag, hvilket, af Högsta Domstolen blifvit åberopadt, våld vid annan religionsförrättning belagd t.
Skrif.i Register, 3 3 Skrifvelse, Riksens Ständers und. till Kongl. Majit, angående rättighet för Invånarne i Rikets Provincer, att hvar som helst inom Riket söka arbete. V. 1172. _ — ängLöne-anslag å Kongl. Sundhets-Collegii Stat, V1174- ang. Högsta Domstolens Ledamöters bibe hållande vid deras Sysslor, V. 1507. __ äng. bidrag till Södertelje Canal-inrättning, V. 1508. ang. medel till en Casernbyggnad i Ystad, V. 1310. ang. Kronohemmanet Lindö, V. 15113. ang. ett tillägg uti 9:de Cap. 6 §. Handels Balken, V. 1517. ang. vissa olägenheter för Båtsmans-Rotebål lare, V. 1519. ang. Saltpeter-Näringens tillstånd i Riket, V. 1522. ang. Mantals - Skrifvare •• provision i Werm land, V. 1527. — ang. Lagsökningsoch Utmätnings-mål, V I?28- ang. Bevillningen för Dannemora Bergslag, V. 1763. —, ang. Fjerdingsmans aflöning, V. 1764. — ang. Förordningen rörande Enskiften, V 176 6. . ang. en Comitée till reglering af Statens Embeten och Tjenster, V. 1767 — ang. en Pensions - Cassa för Civil.Staten, V. 1770. angående ersättning för Inqvartering, V. 1773• äng. vedergällning till Särskildta Utskottets Canzlfoch Vaktbetjening, V. 2043. — ang. förvaltningen af Barthelemysk» medlen, V. 2044, 3 Skrif - 34 Register. Skrivelse, Riksens Ständers rind. till Kongl. Majit, angående levereringen af Ho och Halm, V. 2046. __ . ang.
Åtskillige possessionater hafva från utlandet införskrifvil boskapskreatur af berömda * 27 racer, i hvilket afseende bör nämnas, att Kammarherren Baron A. Raab för 2 år sedan lät från Jutland till sin egendom Ryssbylund hemta en stam af 30 kor och 2 tjurar. Enligt de till Femårsberättelserna hörande tabeller, har antalet af de å landet i detta län, under sednast förflutna tre quinquennier, underhållna kreatur varit föl - jande: 747- Ehuru äfven i afseende på dessa siffror torde gälla hvad jag ofvanföre, i fråga om utsäde och skörd af spannmål och potates, haft nåden i underdånighet anföra om svårigheten att i dylika omständigheter erhålla fullt tillförlitliga uppgifter, torde likväl kunna antagas, att de beräknade antalen af kreatur komma verkliga förhållandet temligen nära, hvilket jag slutar af det resultat, som uppkommer vid en jemn uppdelning på länets 3,365 hemman, deraf på hvart och ett då skulle belöpa: 6 å 7 hästar, omkring 7 oxar, „ 14 kor, ' „ 8 ungnöt, „ 26 får och „ 9 svin; och torde i allmänhet icke kunna beräknas, att ett större antal af dessa kreatur på ett hemman i detta län underhålles, fastän förhållandet naturligtvis är i vissa trakter mycket olika. Priset på ladugårdseffekter, så vidt det kunnat utrönas genom medelberäkning efter de årliga markegångstaxorna, har under de två sednast förflutna quinquennierna förhållit sig som följer: Ett Lisp:d Smör Eu laggild Oxe om lä Lisp:d . B:ko 33: En Ko 23: 29. — Ett Får 3: ä. — Ett Lamm 1: 29. Vid jemförelse emellan de medelmarkegångspris, hvilka sålunda varit å ladugårdsprodukter gångbara under dessa två särskilda tidrymdef, skulle man komma till den slutsats, att ^ådana produkter under sednaste quinquennium betydligen fallit i pris. Så har dock icke varit verkliga förhållandet.
I hans blick låg ett hopp om frid och salighet, så litet beslägtadt med det jordiska, att flickan kände den liksom genombäfva hela hennes väsende, och uppfylla hennes hjerta med känslor så ljufva och sällsynta, så ofattliga och likväl så heliga. Hon kunde icke slita sitt öga från Wallinder. Var läraren, som nu knäböjde och med kraftfull och likväl så vek röst uppläste syndabekännelsen, var det samme unge, lefnadsglade man, hvilken syntes henne då så intagande, nu så stor och helig, att hon kände sig ett intet invid honom? Medan den andra psalmen afsjöngs, stodo Hildas ögon nästan beständigt riktade på honom; men då de sista tonerna af orgeln bortdogo, och Wallinder vände sig mot församlingen, samt lät sin djupa, starka röst, så herrlig och böjlig, genomdallra rymden, då tyckte Hilda, att hennes bröst ville sprängas af mäktiga känslor; hon nedböjde sitt hufvud, och ljufva, sälla tårar öfversköljde hennes kinder. Aldrig hade hon bivistat en gudstjenst, som gjort ett sådant intryck på henne. Från predikstolen talade Wallinder med denna hållning och säkerhet, som väl många kunna ega, men derjemte med en eld och en känsla, som är mera sällsynt. Det var den lyckliga medelvägen, som lika mycket talar till känslan som förståndet, och hvilken gör predikanten begriplig för hvarje stånd, för hvarje hjerta. Han hvarken nedsjönk till hvardagsspråket, eller prålade med alla rhetorikens ordnade och oordnade blommor. Hans ord voro en krans af tro, hopp och frid, som hugsvalande lindade sig omkring hvarje hjerta, hvilket suckade efter tröst, och uppfyllde hvarje åhörares själ med heliga och milda känslor. Sedan gudstjensten var slutad, och församlingen kommit ut på kyrkogården, gick Hilda tyst vid mammas sida. Fru Borgensköld borttorkade just de sista tårarne, i det hon lätt stötte Hilda på armen, och frågade: ”Mitt barn, kan du erinra dig att någonsin i H** hafva hört en så vacker predikan? Hilda svarade endast med det korta ordet: ”Aldrig.”
Till följd af Rikets Ständers under denna Riksdag fattade beslut och den i Banko-reglementet derom meddelade föreskrift, skall utaf Rikets Ständers Banks vid 1853 års slut upplupna, disponibla vinst, ett belopp af Niohundratusen R:dr årligen, för Statens allmänna behof, aflemnas från Banken till Riksgäldskontoret vid slutet af åren 1854, 1855 och 1856, eller tillsammans Två millioner sjuhundratusen R:dr. § 187. De för Riksgäldskontorets utgifter anvisade inkomster och kontanta tillgångar skola, intilldess desamma behöfva användas för detta verk åliggande utbetalningar. så vidt med det allmännas säkerhet och fördel öfverensstäminer, göras för Riksgäldskontoret fruktbärande och hållas allmänna rörelsen tillhanda, me - SlaCs-Utskoltcls Memorial, A:o 377. 13 deist uppköp, för Riksgälds-kontorets räkning, af räntabärande obligationer, utgifna af Arméens accords-amor terings fond, Trollhätte mja kanalbolag, Bniksegares Hypotheks-kassa, Skånska och Östgötha Hypotheks-föreningar, Örebro läns särskilda Hypotheks-förening, äfvensom Hypotheks-föreningarne mellan jordegare i Småland och Halland m. fl. provinser, i IVermlaml och i Elfsborgs län med Dalsland samt Götheborgs och Bohus län, i Upsala, Stockholms, IVestman lands, Södermanlands och Örebro län samt inom Gottlands län, eller af andra sådana Svenska Hypotheks-inrättningar, som, på likartade grunder med de nyssnämnde, kunna blifva bildade samt af Kongl. Maj:t i Nåder stadfästade, och hvilkas obligationer Fullmäktige anse innefatta full säkerhet. § 188. De obligationer, som* i öfverensstämmelse med stadgandet i nästföregående §, redan äro eller hädanefter varda för Riksgälds-kontorets räkning uppköpta, skola, i den man sådant för verkställigheten af Riksgälds-kontoret åliggande utgifter erfordras eller af verkets fördel påkallas, antingen till inlösen uppsägas eller, på det sätt Fullmäktige pröfva mest lämpligt och ändamålsenligt, försäljas. § 189.