Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr von Troil, Emil: Jag förenar mig med Frih. Raab och anhåller således att, till följd af R. o. Ad:ns förut fattade beslut, den nu föredragna 3:dje punkten måtte läggas till handlingarne. Frih. Tersmeden: Det sätt att tillvägagå, som Frih. Raab föreslagit, kan visserligen äfven följas, och då det leder till samma mål som jag afsett, har jag för min del ingenting att deremot invända, ifall det vinner R. o. Ad:ns bifall. Hr Cederschiöld, Rob. Theopron: Jag får först anhålla om uplysning, huruvida PresteSt:s beslut ang:de denna punkt blifvit R. o. Ad. delgifvet. I anledn. häraf tillkännagaf undert. Riddarh.Sekret., att någon underrättelse om PresteSt:s i ämnet fattade beslut ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelad. Hr Cederschiöld: Efter min upfattning ligger det ganska stor vigt derpå, huruledes R. o. Ad. beslutar ang:de denna punkt. Såsom vi alla torde veta, har PresteSt. afslagit 1 mom. af punkten, hvilket morn., enl. hvad discussionerna gifvit vid handen, ansetts vara det vigtigaste. Vid sådant förhållande anser jäg det vara D en 12 Jani e. m. 211 ganska vigtigt, att äfven E. o. Ad. afslår detta morn., på det att 2 Stånd må hafva stannat i samma beslut. Frågan oin de jernvägslinier, hvilka skola såsom stambanor anses, är, i min tanke, en ekonomisk lagstiftningsfråga, hvarom K. M. förklarat sig vilja med E. St:r öfverlägga, och om i en sådan fråga 2 Stånd stanna emot 2, är frågan förfallen. Hela jernvägsfrågans behandling här hos E. o. A. har kommit i en skef ställning, derigenom att E. o. Ad. icke börjat med början, på sätt jag tog mig friheten påyrka, utan började med anslagsfrågorne, hvilket förfaringssätt, såsom jag jemväl antydde, skulle leda till förveckling.
Memorial med förslag till VoteringsPropositioner, remitt. till förstärkta StatsUtskottet af Adeln, IX s 534, af PresteStåndet, IX s 538, af BondeStåndet, IX s 547. StatsUtskottets Memorial, om verkstäld votering, IV, 3. s 172, bif. af PresteStåndet, IX s563, lagdt till Händlingarne af BondeStåndet, IX s 569, af Adeln, IX s 5y5. Underd. Frimarknaders hållande, om rättighet till, vid Wrigstad, Rydaholm och Stenungesund. Se Stad, om anläggande af en ny i Kronobergs Län. —* — Dito Dito vid Svanesund. Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1210. Utskottets Utlåtande, VIII s 72 — 74, bif. af Adeln, IX s 187, af PresteStåndet, ioo IX s i48, af BondeStåndet, IX s i54» .af BorgareStåndet, IX s i63. Underd. Skrifvelse, X i. s 121, 122. RiksdagsBeslutet, §. 44* Frimarknaders hållande, om rättighet till ytterligare, i Grenna och Skenninge. Motioner, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1252, 1263. Utskottets Utlåtande, VIII s 158 ■— 160, bif. af Adeln, IX s 182, af PresteStåndet, IX s 188, af BondeStåndet, IX s 194, af BorgareStåndet, IX s 206. Underd. Skrifvelse, X 1. s i59, 160. RiksdagsBeslutet, §. 44* Fristad, om inrättande af en, för mindre Brottslingar.
N:o 421 främst på föredraga.listan till nästa plenum; alt ställa det fram på listan lill föredragning i denna dagens plenum kunde visserligen R. o. Ad. äfven besluta, om Ståndet så funne nödigt, men Hr Landtm, fick likväl fästa uppmärksamheten på det praejudicat, som deraf kunde uppkomma, och de olägenheter, som kunde blifva en följd, vid ett annat tillfälle, deraf om mål kunde framflyttas och omedelbarligen företagas, då de personer, som måhända ämnade och kunde lemna Ståndet tjenliga upplysningar rör:de det förekommande ämnet, i förväntan att målet sednare förekomme, ännu icke vore tillstädes. Hr Landtm, ansåg sig således först böra underställa Ståndet det förslag, Hr Lefren först framställt, om R. o. Ad. ansåg, att StatsUtskts utlåt. N:o 42> borde sättas främst på föredraga.listan till nästa plenum, såvida icke något mål, som under delta plenum blifvit föredraget till öfverläggning, då ännu funnes oafslutadl, i hvilket fall utlåt. JN:o 4at borde komma näst efter sistnämnda mål. Bifölls. Lades på bordet StatsUtskrs utlåt. N:o 4’1, i anledn. af motion om understöd för de brandskudade uti staden Falkenberg. Gr. Horn, Claes Fredr.: Som detta mern. också är af en skyndande egenskap, hvilket R. o. Ad. torde finna, dä det ur fråga om ett barmhertighetsverk, eller understöd till I 30 Den 10 Februari f. m. den olyckliga staden Falkenberg, vågar jag hemställa att detsamma måtte uppföras på listan näst efter det mål, öfver hvars föredragning R. o. Ad. nyss beslutat. R. o. Ad. beslöt att detta mål skulle till nästa plenum sättas främst på föredraga.listan näst efter StatsXJtsk:s utlåt. Öppnades Hrr Electorers lista till val af en ledamot i livartdera af nedannämnda Utskott; och befunnos hafva blifvit utsedde till ledamot i Allm. Besvärsoch Ekon. Utskottet: N:o 1768.
Må hända skulle man anse den anhållan, jag nu gör att få yttra mig i anledning af det Nåd. förslaget, öfverflödig, då dess remitterande utan discus-’ sion kunde synas tillkännagifva, att åtminstone inom detta Stånd ingen skiljaktig tanka förefinnes — jag hade, då jag nedskref detta, ännu icke hört det utlåtande, som sednast blifvit uppläst—; men frågan är vigtig, mine Herrar! den rörer ägande-rättens och näringsflitens dyrbaraste interes - 19S D e n 17 Februarii f. m. sen; och c!å de oafbrutna bemödanden, som sedan sista Riksmötes slut varit riktade mot inträffandet af den så välgörande silfvervexlingen, ännu fortfara att utströ misstroenden och farhågor, som på mer än ett ställe kunde verka intryck, menliga för den sunda pröfningen, torde det icke sakna anledning att upptaga frågan: Kan eller bör Banken öppnas inom d. 1 ib stund. Juli till utvexling af Silfver, efter den i Myntbestämningsoch Bancolagarne af d. 1 Mars 1 8 3 o stadgade grund af 128 sk. för 1 R:dr silfver, eller erfordras ovilkorligen, före fattandet af ett sådant beslut, förändrade lagar och föreskrifter om Rikets Bank och creditförhållanden ? Mine Herrar! må det tillåtas en af dem, som af[82g års Ridderskap och Adel ägt det smickrande förtroendet att deltaga i beredandet af de lagar och de beslut, som skulle återställa en under 20 år saknad ordning, laglighet och trygghet i myntförhållandena, att inför i834 års Ridderskap oell Adel redovisa, huruvida han och de öfrige, som med honom delat förtroendet att föreslå och bemödandena att tillvägabringa de då fattade beslut, eller de s. k. 1829 års Financemän, verkligen så illa motsvarat sitt uppdrag, verkligen så missledt dåvarande Ständer, som J, mine Herrar! utan tvifvel under 4 år dagligen ägt tillfälle att höra påstås.
» Sockerbagare, » svarade d e n lille ritan tvekan. » Nå än d u d å? S k r ä d d a r e! Men skräddarebordet! Den hopkrupna s tällningen! Förödmjukelserna! E r i k teg. sällskapa m e d h o n o m. Men modern fick frivilligt. Dagen därpå var en söndag, frostig o c h kall. — I dun 5 — i899. punsch ligger deras ö d e, så m y c k e t är säkert, m e n för resten veta de ingenting mer, än att de älska hvarandra, hvilket de också försäkra i en n y duett. I detta ögonblick öfverraskas de af Zephoras pappa, s o m är g r y m n o g att skilja d e m åt o c h försäkra m r Lawrence, att han ej får Zephora, förrän han lyckats förmå Pharao Mene ' s m u m i e att dansa. I sin n ö d går nu Z e p h o r a till den mångtusenåriga häxan Idiotis, grafvakterska h o s nämnda mumie. Idiotis är sysselsatt m e d att af punsch laga till en kärleksdryck, som beställts af Takelothis, hvilken m e d dess hjälp ämnar vinna Zephoras hjärta för egen del. Prinsessan får veta, att denna d r y c k är så stark, att d e n kan sätta lif i de d ö d a; h o n erinrar sig det villkor Pharao uppställt för Lawrence, och rusar utan betänkande in till mumien, ger d e n n e en duktig klunk o c h se — han börjar lefva o c h till på k ö p e t dansa m e d Idiotis. Bäst det är rusar han ut för att återtaga sin tron. Idiotis skyndar efter för att, ta reda på h o n o m igen, o c h Zephora uppsöker Lawrence, hvars vistelseort h o n fått veta af häxan, Sista akten visar oss Ramses I I i hans palats, omgif ven af undersköna, dansande slaf vinnor.
Kammar-rätten för båda åren granskade utan anmärkning, redovisa, uti särskilda hufvudböcker, anslaget för Naturhistoriska Riksmuseum samt de för insamling och afteckning af Svenska växter m. m. anvisade medel. Förhållandet med inkomster och utgifter inhemtas af nedanstående 2:ne tabeller: l:o Naturhistoriska Riksmuseum. debet. år 1850. år 1851. Balans från föregående uret: Uppbörd: Statsanslag till aflöning „ elevers underhåll „ samlingarnes vård och förökande — „ anskaffande af nödig materiel Skuld Balans till påföljande året: 550: — 1,250: Balans från föregående året: Skuld - — 550: tgifter: Afskrifning å samlingarnes värde Balans till påföljande året: De för insamling och afteckning af Svenska växter m. m. anslagna medel. DcllCt. år IS50» år 1851. Balans från föregående året-. Uppbörd: Statsanslag för insamling och afritning af Svenska växter 800: — lönefyllnad för Akademiens Astronom 200. — till befordrande af Akademiens fortfarande verksamhet 640: — „ respenningar åt vetenskapsmän, för observationers anställande under solförmörkelsen den 28 Juli 1851, — för åstadkommande af en fullständig modell till uppfunnen maschin att uträkna och trycka mathematiska tabeller 3,333: 16. — till inköp af instrumenter och böcker för fregatten Eugenie 4,500: Af manufakturmedlen, till arfvode åt en ke - 800: — 200: — 640: — 480: — mist,. - 600: 600: S:r 2,240: 10,553: 16. Credit. Utgifter: Af anslaget till Svenska växters insamling och afritning Dito till lönefyllnad för Akademiens Astronom Dito till befordrande af Akademiens fortfarande verksamhet — Balans till påföljande äret: Vid dessa räkenskaper, likasom vid de öfver rättade särskilda redogörelser, deraf Revisorerne märkning ej förekommit. Akademiens enskilda, medel uppjemväl fått del, har någon anKong*!. Svenska Akademien. Räkenskaperna, hvilka i Kongl.
Då det årliga anslag af 1,700 r:dr, som denna akademi ifrån år 1824 fått af statsmedlen uppbära, vore otillräckligt för det dermed afsedda ändamål: bestridandet utaf aflöningar åt lärare, tjenstemän och vaktbetjening, inköp af ved, ljus, böcker m. m. samt understöd med stipendier åt fattige elever, hvilkas antal vore i jemn tillväxt, och då dertill för öfrigt förekomme, att akademien torde nödgas innan kort emot hyra anskaffa lokal för sig och sitt undervisningsverk, har E. K. M. föreslagit, att ofvannämnda årliga statsanslag måtte förhöjas med 1,300 r.dr; och hafva Rikets Ständer, som funnit denna förhöjning vara af behofvet påkallad, derest ifrågavarande bildningsanstalt skall kunna uppfylla sin bestämmelse, bifallit, att Musikaliska akademiens årliga statsanslag må förhöjas med 1,300 r:dr eller till 3,000 r:dr. 14:o Allmänna Fattigvården. E. K. M., som under den 25 Maj nästlidne år utfärdat nådig förordning angående fattigvården i riket, deruti, i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer uti underd. förslag i detta ämne framställt, kronan blifvit ålagdt att i vissa fall deltaga uti eller bekosta den erforderliga fattigvården, har nu, enär någon ledning af erfarenheten ännu icke kunnat inhemtas om den för detta ändamål behöfliga summa, tills vidare derför äskat enahanda belopp som vid de tvänne sista riksdagarna blifvit beviljadt, eller 10,000 r:dr, att, såsom förslagsanslag, årligen utgå- och då statsverkets bidrag till allmänna fattigvården, ehuruväl, på sätt i den nådiga propositionen finnes antydt, beloppet deraf för hvarje är ännu icke kan med tillförlitlighet på förhand bestämmas, likväl kommer att fortfarande årligen erfordras, hafva Rikets Ständer ansett berörda bidrag lämpligen böra, vid uppgörandet af den nya stats - Bih. till R. St.
Om ett fruntimmer tycker sig föda en goße, utan att wara hafwande, betyder det att hon lyckas i allt; tycker hon sig föda en flicka, betyder det nöje blandadt med smärta. #Barnförloßning.# Om man tycker sig wara tillstädes wid en sådan, betyder det snar lycka, som ökas efter antalet af nyfödda; är den swår: lysande utsigter gå upp i rök. #Barometer.# Nyttig omwexling i ens lefnad. #Basilisk.# Olyckor förorsakade genom hemliga fiender. #Batalj.# Wunnen: lyckligt förebud; förlorad: sorgligt. #Bakdel.# Swart och mager: skymf och förluster; hwit och fyllig; wällust och lycka. En man ser en qwinnas: lycka; en qwinna ser en mans: snar olycka. #Bedröfwad.# Tycka sig wara mycket bedröfwad: glädje inom kort. #Begrafning.# Om någon tycker sig begrafwas lefwande, bör han befara en stor olycka; är han tillstädes wid en begrafning, kan han hoppas en farlig förening. #Bemödande.# Hwarje dylikt betyder onyttig möda. #Ben.# Friska och wackra: hälsa och lycka; swullna eller brutna: sorg och olycka. #Ben# (förmultnade). Motgångar inom kort. #Benkläder.# Den som drömmer om wackra benkläder, gör lycka och winst; om dåliga: motsatsen. #Berg.# Lång resa. #Beröm.# Utdela: lögn; erhålla: smicker. #Besman.# Owäntade sorger, dåliga affärer. #Betjent.# Dumt skryt. #Bett.# Sorg eller swartsjuka. #Beundran.# Smicker, om man sjelf blir beundrad; beundrar man andra: ledsamhet. #Bibliotek.# Rådplägning öfwer affärer. #Bibel.# Att se den: förnöjsamhet; läsa deri: lugnt samwete. #Biktfader.# Waka öfwer edra affärer. #Biljard.# Onyttiga försök. #Biljett.#
Jag tillstyrker derföre afslag å denna punkt. Or von Rosen: Utsk. har icke fästat afseende på de anmärkntr, som mot förslaget i betänk. N:o 170 blifvit afgifna vid återremissen, enär Utsk. vidhållit förslaget jemväl i utlåt. Det må tillåtas mig att vara lika envis och påstå att de gjorda anmärkningarna äro gällande, hvarföre jag tillstyrker afslag. Utsk. har hemiat en ledning till sitt förslag från uppbördssättet inom Stockholms stad. Jag skulle hafva önskat ett annat skäl, ty förhållandena här och annorstädes äro mycket olika. Mig är åtminstone sagdt, att ingen uppbördssumma, som utgör 10 r:dr, aflemnas till uppbördsmannen utan insattes i banken. Sådant är förhållandet icke på landet, ty der tager uppbördsmannen emot penningarna, suraman må vara huru stor som helst. Jag befarar att den controll, sorn nu finnes, skulle i betydlig mån minskas, i händelse det sätt, som i Utskts förslag åsyftas, skulle antagas, och jag trotsar någon landshöfding eller något landscontor, att .4 dagar efter uppbördsmöte! kunna bestämdt säga hvad som influtit. Deremot måste nu uppbördsmannens uppgifter verificeras af häradskrifvarens contraräkning, och de måste vara i samråd, om de skola kunna bedraga. Om uppbörden ensamt beror af kronofogdeu, titan häradsskrifvarens annotation, förutser jag, att ganska betydliga summor skola kunna inflyta, utan att det kan con trol - Dea 7 November f. m. i45 trolleras. Det torde således vara nödvändigt alt denna controll existerar. Vi hafva en ledamot inom delta Hus, som luin upplysa, att der upphördsmännen controlleras genom häradsskrifvare, äro restan lierna mycket mindre än der en sådan conlroll icke finnes. Jag tior att nian bör bibehålla detina controll, och icke antaga nya förslag, som erfarenheten icke vitsordat. På denna grund, och under åberopande af hvad jng vid återremissen anfört, yrkar jag afslag å denna punkt. Hr Printzensköld:
— Emedan den 2 månaders Öfverränta för Respit-månaderne, sorn en sadan Låntagare, vid första omsättningen till yoo R:dr, till större eller mindre del begagnade, beräknades honom efter 12 proCent per anno på alla 1000, hvilket på de förfallne blott 100 R:dr alltså måste göra 10 gånger så mycket eller 120 proCent per anno, — Emedan vidare den vid 2:dra omsättningen upplupna Öfverränta, å begagnad Credit af de två Respit-månaderne, beräknades honom med 12 proCent per anno, å alla yoo R:dr, sorn å dä blott förfallne iooR:dr måste göra 108 proCent, emedan y gånger 12 gör detta belopp; o. s. v. När Högloil. Utskottets Afdelning för Riksgälds-Verket på sådan, i utlåtandet kallad, pröfning af de utaf mig för Motionen lagde grunderj byggt dess afslyrkan till min motion, men jag vågar tro HöglofL Utskottet utaf hvad jag nu anfört, blifvit öfvertygadt, det dels de af mig åberopade verkliga grunder undfallit Afdelningen, så att de ej uti dess förslag till betänkandet fullständigt eller rätt blifvit citerade, dels det, som jag anfort såsom fordom gällande för ett helt motsatt förhållande, nu af Högloil. Afdelningen bedömts såsom af mig antagen grund, och dels de af mig ariförde, sorn ovedersägligen hit hörande och etter Quatuor Species riglige befunne exempel, oell 5o4 Sta ts~ Utskottets Betänkanden, uträkningar blifvit framstälde såsom ej hit lämplige eller mecl förhållandet öfverensstämmande; så hemställer jag ock Ödmjukligen, om den på sålunda omöjligen mera bestående pramisser uppförda conclusion kan ega bestånd.
Samtalet afbröts dock snart och vi begåfvo oss in i matsalen. Detta rum med bord af gammal ek, väggarna prydda med vaser af metall, af glas och majolika, ljuskronor af kristall och stolar, klädda med läder, liknade helt och hållet en matsal i renässans-stil hos någon af de rika patricierna i Tysklands kejsarstäder. Vid bordet fick jag till granne drottningens hoffröken den vackra och lifliga fröken Livia Majoreseo. Naturligtvis samtalade vi om Carmen Sylva och hennes skriftställen. Jag viste väl, att drottningen och fru Kremnitz samarbetade och att romanen » Från tvenne verldar », som utkommit under signaturen Dito et idem, var en frukt af detta samarbete, men jag viste icke huru det tillgick. Derom fiek jag af min sköna granne en rätt intressant upplysning. Denna roman, som har formen af brefvexling, skrefs så, att rollerna ordentligt fördelades. Drottningen skref brefven från den lidelsefulla och rikt begåfvade prinsessan Ulrika till en professor vid universitetet i Greifswald, och fru Kremnitz skref brefven från professorn till prinsessan. Detta tillgick såsom vid en vanlig korrespondens; drottningen afvaktade professorns svar, innan hon lät sin prinsessa skrifva något nytt bref, och fru Kremnitz lät sin professor ordentligt besvara prinsessans utgjutelser. Vid bordet samtalades lifligt och allmänt, men måltiden räckte knappast i tre qvarts timme. De fem, sex rätterna serverades ganska hastigt efter hvarandra. Då man stigit upp från bordet, gick drottningen med sina damer in i den stora salongen i det fyrkantiga tornet, medan konungen och herrarne begåfvo sig ut i ett öppet galleri eller loggia, hvarifrån man hade en den härligaste och mest vidsträckta utsigt öfver den kringliggande nejden. Från balkongen ledde stora, nu uppslagna dörrar till den salong, der drottningen uppehöll sig med sina damer och der i små koppar serverades turkiskt kaffe. Konungen förde mig dit in. Denna salong företer en lysande och högst egendomlig prakt. Gardiner, mattor, dynor och sofftäcken bestå här endast af tyger, öfverhöljda med de praktfullaste turkiska broderier.
Det blefve icke heller osannolikt förmoda att Orientaliske, Qst_ och West-Indiske varor fingo då en upplagsort i Götheborg, som skulle troligen blifva af ännu större betydenhet för Sveriges Stats-intrader och välmåga, om speculanler uppmuntrades att expediera slika varor Den 3 Martil. 5i5 eanalvägen till Östersjö-platserne, medelst stadgandet af låga expence-umgälder, så val vid Canalens mångfaldiga Slussar som vid Tullberäkningen ; hvilka torde bora endast erläggas efter fartygets lästetal, per colly, bal eller stycketal, men ej efter godsets värde; hvarmedelst äfven undveks så väl den höga Danska Sunds afgiften, som alltid utgöres efter factura, som ock de dryga Assurance-premierne, hvilka synnerligast höstoch vintertiden, vid Cattegatts passerande äro högst känbarare för Assurance-tagar11 e. Om till exempel Götheborg och Söderköping utsagos till depot-orter för hela Östersjöns transito-handel, Götha Canal-vägen, kunde ju de den passerade fartyg obehindradt emellan dessa hägge städer, få fortsätta resan, då de blifvit försedde med vederbörande Tullkammares insegel å fartygens luckor, skott och colly m. m., hvarå vigten likaledes bestämdes. Dermedelst risquerades ej större tullförsnillning, eller underslef, än eljest, som, om liberalare principer för handeln stadgades, än mera förebyggdes. Hvad förmon detta skulle tillföra Svea land, förnämligast de af Canalen traverserade på spannmål och victualier så rikhaltige provincerne Östergöthland och Småland, äfvensom med hvilken skyndsamhet Götheborgs åter uppkomst och välmagt derigenom specielt befrämjades, kan ej undgå uågons uppmärksamhet, så vida denna min vågade idée eljest pröfvas vara planmässig. Den 5 Martil.
St:rs beslut i detta ämne blifvit fattadt, upplupne räntor, än äfven att, i den mån, Lånet, enligt de afgifne Skuldebrefven utgår, detsamma, till hela det återstående beloppet, så väl i hufvudstol, som ränta, uppbära; kommandes ifrån samma tid Bolaget att frikallas från den i 2:dra punkten föreskrefne speciella granskning af Verkets räkenskaper. 4:o Sedan den nya Actie-teckningen skett, bör Bolaget afgifva sin Förbindelse, att, enär Slenkohls - 44a Stats-Ut 5 kottets Verket lemnar en vinst af 8 proc:t, erlägga lill Staten I proc:t , och således behålla 7 proc:t: då denna vinst uppgår lill jo proc:t likaledes utgifva 2 proc:t: och vid 12 proclt, betala till Staten 3 proc:t; hvilken ränta är den högsta, som af Bolaget någonsin kommer att för Capitalet erläggas, 5:o Hvad som, vid 1823 års slut, af Bolagets serskilda skuld till StatsVerket, stor 5i,ooo R:dr, kan återstå, efter afqvittning emot tillverknings-prasmierne, StenkohlsQvantiteter, föryttrade under den ifrån och med år 1819 förflutne tid, hvilka prasmier vid i8i5 års Riksdag bestämdes till sex sk. för hvarje lunna Stenkohl, må, i händelse nya Bolaget kommer i verksamhet, afskrifvas: och skulle dessa praemier med 1823 års slut upphöra, ehvad de af R. St:r Bolaget erbjudne vilkor antagas eller icke. Utaf detta R, Sttrs Beslut synes alltså, att StenkohlsVerket skulle, med full eganderätt öfverlåtas till det nya Bolaget, emot det att gamla Bolaget, under vissa stadgade vilkor och förbehåll, fick disponera Statens fordran hos frami. II. Exc. m. m. Grefve Ruuths Sterbhus, härrörande från Lån, som H, Exe, i lifstiden erhållit emot sine egne, uti hans enskilta Egendomar intecknade Skuldsedlar samt serskild pantsättning af 78 st.
Banco medgifva — delta bestrider jag icke men om man ålnöjdes med att börja amorteringen med t. ex. 333 R;dr 16 sk., och räntan, hvartill dä återstod 9,000 R:dr, kunde betingas emot 3 procent, så skulle berörde maximum kunna uppgå till en summa af 000,000 R:dr Banco; -— biyf åter, med samma amortering, räntan betingad till 4 procent, så vore man i tillfälle att upplåna en summa af 225,000 R:dr, och blef den 5 proc., så skulle 180,000 R:dr kunna upplånas •— allt summor,' hvaraf jag, för mia del, hvarken skulle anse uågon på en gång Siats-Utskoticts Utlåtande N.o so3. nödvändig eller vilja medgifva upplånades. Bestämdes deremot amorlissemenlet att forsta året utgå med t. ex. 3,333 R:dr 16 sk., då således lill räntans liqviderande återstod 6,000 R:dr, så kunde upplånas emot 3 procent en summa af R:dr 200,000. emot 4 dito dito —. i5o,ooo. emot 5 dito dito — 120,000. Af de olika förhållanden, som sålunda visa sig kunna» uppkomma i lånebeloppet, i mon af de olika vilkor, som vid dess upptagande möjligen kunna betingas, har jag ansett en bestämmelse nödig af det skuldbelopp, man vill ikläda sig, på det att detsamma icke må blifva allt för stort och återbetalningen deraf ej allt för långsam, utan hellre en mindre summa upplånad, nöjaktigt till sitt ändamål använd och snart återbetald, sätta kommande Rikets Ständer i tillfälle alt bevilja nya medel, om så oundgängligen skulle erfordras;” samt af Herr Hemberg. Vid frågan om anslag för lättade vattencommunicationer och andra allmänna arbeten: af Herr Maechel: ”För dessa behof anser jag, att åtminstone någon del af det begärda anslaget bort beviljas.” Af Herr Santesson, B. II.: