Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Directionerne, att de vid omsättningar böra söka att erhålla de största möjliga afbetalnimgar, som utan capital-förlust för Discontverken kunna stå att erhålla, då Dm 2 Julli. 19 den i 3.*dje morn. föreslagne omgång såsom öfverflödig kan förfalla. Uti 3 § 4 mom. föreskri fves, att då lån. tagare kommit på obestånd , och löftesmannerl efter skedd lagsökning ålägges att lånet beta-, la, den senare skall äga rättighet om han anskaffar nöjaktig säkerhet, att inträda i iåntagarens ställe; men icke dess mindre föreskrift ves äfven, att den förre låntagarens namn bör Uti böckerne bibehållas intill dess lånet artill fullo betalt. Ett sådant stadgande synes mig innebära en fullkomlig orimlighet, ty då en löftesman, i grund af sin ingångna borgen, antingen fullt betalar låntagarens skuld, eller genom aflemnande af nöjaktig säkerhet, får på sig öfverflytta lånet, äger han laglig rätt att bekomma låntagarens förfallna revers på sig transporterad, för att i behörig ordning kunna denna sin fordran hos förra låntagaren be" vaka; och då således bland Discontverkets handlingar icke finnes någon revers med dea ifrågavarande låntagarens namn, huru är det då tänkbart, att han icke dess mindre uti böckerne skall uppföras såsom låntagare. Jag tillstyrker i följd häraf, att hela detta moment måtte komma att utgå. Vid 3 J. 5 mom. får jag anmärka, att n|J gon annan beräkning af ränta och straffränta; än den, som genom Disconternes reglementen är föreskrifven, icke kan införas, utan våldförande af så väl Disconternes fordringsägares som Actieägares rätt. r z* Ben 2 Julil. Af föreskriften i 3 §. 6 mom. följer, att obligationer, eller Discontpapper uti liquider af lån, väl kunna till capital-afbetalningar, men icke till renfors liquiderande få begag-i nas.
Jag har af sakkunnige personer erhållit underrättelse derom, att den tjenligaste proportionen emellan pannans höjd och bottnens diameter är 1 till 5, ty i så konstruerade pannor står mäsken lagom högt, då deremot, om mäsken står lägre, bränvinstillverkaren tillskyndas förlust genom pannbottnens förderfvande, och denna förlust är större än att den kan ersättas genom den ökade tillverkningen. Jag tror således, att all begränsning af pannans form är onyttig och öfverflödig och förmodar, att ingen bränvinsbrännare med verklig sakkännedom begagnar pannan af allt för stor vidd i förhållande till höjden, ty, om mäsken står för lågt, mäste den, för att ej upbränna pannbotten, ständigt omröras, hvilket är särdeles besvärligt och förorsakar onödig kostnad. Dessutom skulle, derest vissa dimensioner blefve för småpannorna i författningen föreskrifna, alla dessa pannor af kontrollörer besigtigas och upmätas, hvilket skulle föranleda tvister och chikaner. För min del önskar jag icke framkalla sådant och anhåller derföre om bifall till §:n. Hr Gripenstedt, Joh. Aug.: K. M. har i Sin Nåd. Propos. föreslagit, att de mindre redskapen skola vara konstruerade efter en bestämd modell. Jag anser äfven, att i en viss mån begränsad form på redskapen skulle medföra nytta. Så länge man, i brist på annan utväg att beskatta de enkla pannornas tillverkning, 53S Den 27 April e. m måste beräkna afgiften efter deras antagna afverkningsförmåga, bör man icke förbise, att afverkningsförmågan till en betydlig del beror på pannans form och proportioner. Den siste värde talaren har ganska rätt deruti, att den tjenligaste pannan är den, hvars diameter är 5 gånger större än höjden, men tjenliglieten betyder här den förmåga pannan har att gifva det största möjliga qvantum bränvin af en viss qvantitet mäsk, då deremot bränvinsbrännaren, som vill updrifva pannans afverkningsförmåga, för att vinna lindring i skatten, anser den panna tjenligast, som på en viss tid gifver det storsta möjliga qvantum bränvin.
Hos Rydberg är Ahasverus den rättrogne juden, som i öfvertygelsen om det falska •och själftagna i Kristi messiasskap, ingen medömkan har med den lidande, och som efteråt, när straffet för hans hårdhet träffar honom, tror sig besegrad af » den makt, som blifvit rätt » — han vet ej hur, då han fortfarande är förvissad om sanningen af sina fäders tro, Levertins Ahasverus är helt enkelt den okunnige mannen af folket, som skriker ve, därför att hopen gör det, och som af en olycklig slump blir syndabocken för sitt folks villfarelse. Ingendera - af dessa Ahasverustyper kan jag finna psykologiskt tillfredsställande. Ingendera är ond nog för att förtjäna det hårda straff, som Kristus ådömer honom. Kristi dom blir endast då rättfärdigad, om man i Ahasverus ser den hårdhjärtade •egoisten, som känner och visar njutning öfver människors olyckor. Finns det •en djupare etisk antites än Kristus, som tar på sig människors skulder, och Ahasverus, som förhånar dem! Till sist ett par ord om de formella egenskaperna hos Levertins » Legender och visor ». Jag kan därvid ej hålla inne med den reflexionen, att Levertins vers till formen står högt öfver hans prosa. Den är fyllig, jämn och till behandlingen rentaf virtuosmessig. Han föraktar djupt den moderna metoden att rimma blott hvarannan vers, och i stället kastar han sig fullkomligt jongleursmessigt med tredubbla och fyrdubbla rim, utan att detta tyckes genera honom det allra ringaste och utan att det på något vis ger intryck af » bouts rimés ». Man skulle tro, att han rörde sig med italienskt språk, och ej med svenskt. De till dignitet af regel upphöjda » uplandsrimmen » stöta i början den, som ej är född stockholmare, men man finner sig snart i dem. Därtill älskar förf. assonansen, som i hans visor i folkton uppträda i öfverraskande rikedom, han anbringar omkväden både fram och bak, så godt som alltid med smak, och lyckas åt sin vers förläna en sångbarhet, en musikalisk byggnad, som får ersätta hvad som kan brista i plastiskt utformad bild och korrekt teckning.
Herr A. O. Wallenberg har begärt här få antecknadt, att lian hvarken hos den Utskottets Afdelning, som handlagt Revisions-berättelserna eller i Stats-Utskottets plenum deltagit i öfverläggningen och beslutet, rörande den i 7:de punkten upptagna frågan, angående upplåningen mot inhemska fonderade stats-obligationer. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 18G2. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 23. 1 N:o 23. Ank. till Exp.-Utsk. flen 5 Jan. 1863, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om utdelning bland Riks-Ståndens ledamöter af kommitterades underdåniga betänkande angående bankväsendet i riket och förändrad organisation af bankanslalterna. (R. A.) I sammanhang med en af Friherre Tersmeden, W. F., hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Banko-Utskottet remitterad motion om antagande af de utaf i nåder förordnade Kommitterade afgifna förslag till ombildning af Rikets Ständers Bank och till förordning angående enskilda banker, har bemälde Friherre, uti särskild till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 187) föreslagit, att vederbörande måtte anmodas föranstalta om utdelning till Riks-Ståndens ledamöter af det underdåniga betänkande, nämnde Kommitterade under den 30 Juni 1860 afgifvit, angående bankväsendet i riket och förändrad organisation af bankanstalterna, af hvilket betänkande en större upplaga blifvit för Statens räkning tryckt och till Riksgälds-kontoret öfverlemnad. Då hufvudändamålet med ifrågavarande betänkandes tryckning och öfverlemnande till Riksgälds-kontoret måste vara, att göra betänkandet tillgängligt för Rikets
1 alla dessa fakultets-pröfningar examineras han af tillsammans fyra lärare; hvarjemte Utskottet inhemtat, dels att i några af de ofvan uppgifna ämnena icke under flera år föreläsningar hållits, dels att deri kliniska undervisningen, som vid universitetet i Upsala hittills meddelats, varit af jemförelsevis ringa omfattning. Vill nu Doktorn, såsom oftast är händelsen, äfven blifva Chirurgie magister, så återvänder han till Stockholm för att åter tjenstgöra fyra månader och under andra fyra bereda sig till denna examen, hvilken motsvarar hvad vid institutet kallas Chirurgie magisters examens tredje afdelning. Hela kursen upptager således omkring fem och ett halft år, hvaraf endast sexton månader tillbragts med tjenstgöring på sjukhus. Vid Carolinska Institutet fordras för inskrifning samma grad, som vid de medicinska fakulteterna. Institutets egen lärdomsgrad vinnes genom undergående af tre examina. Den första examen omfattar anatomi och fysiologi, farmaceutisk chemi, medicinsk natural-historia och materia medica samt allmän pathologi och medicinens historia. Dessförinnan har den studerande vanligen tjenstgjort sex månader på garnisons-sjukhuset, hvilket dock författningsenligt först åligger honom till den 2:dra examen; och upptaga studierna till den Usta examen omkring två och ett halft år. Derefter inträder Chirurgie kandidaten i tjenstgöring på klinikerna, der han, enligt Institutets beslut, har 22 månaders tjenstgöring, jemte det han skall bevista de rättsmedicinska öfningarne, hvilka praktiska studier vanligen utsträckas öfver två och ett halft år, med uppehåll under somrarne. Med anledning deraf att denna tjenstgöring sker långsamt, kunna de theoretiska studierna ske samtidigt, så att när tjenst göringen är slutad också vanligen efter ett halft år, examens andra afdelning tages. Denna omfattar pathologisk anatomi, speciel medicinsk pathologi och therapi, d:o chirurgisk samt ophthalmologi, paidiatrik, obstetrik och rättsmedicin och examineras kandidaten deri af sju lärare, enär för närvarande Medicine Adjunkten särskildt undervisar och examinerar i läran om hudsjukdomar och syfilis.
På nyss anförde skäl delar Utskottet Kongl. Maj:ts från komroitterades yttrande i ämnet i viss mån skiljaktiga mening och tillstyrker alltså i enlighet dermed, 29:o att det på medelpris grundade lösningssätt, som Utskottet föreslagit, i afseende på den till statsverket ingående kronotionde, måtte tillämp s vid utgörande af den spanmål, sorn för ständiga rotevakanser i Skåne utgår, äfvensomhästvakans-spanmålen, så vida och i den mån samtlige delegare uti ett eller flera serskilda rusthåll sådant medgifva. E) Angående inkomsterna af statens egendomar. Af orsak, att staten egde ett betydligt antal egendomar, som voro utarrenderade och hvaraf arrende-afgifterna dels inflöto till statsverket, dels voro för serskilda ändamål anvisade, hafva kommitterade, som, enligt hvad här ofvan före är omförmäldt, afgifvil yttrande om indragning till statsverket af sådana boställen, hvilkas arrenden för närvarande ingingo uti tjenstemännens aflöning, funnit sig jemväl böra taga i öfvervägande, om och hvilka förändringar i öfrigt kunde vara af nöden för att äfven i denna del af uppbörden bereda möjligaste förenkling.
Ständer godkännes, bör vid Redactionen iakttagas, hvarvid tillika observeras att i stället för Läns-Comiiée bör i slutet af detta Moment införas Pröfnings Comitée. 16 Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Banco-Utskottets Betänkande N:0 72. b. Fonden för Lån mot Hypothek af Adier och Documenter. Räntor eller behållen vinst till insättning i Lån-Banken 13,387:16:— I2,5i5:28:— (Utgifterna inbegripas nnder de ofvan specificerade.') Utestående Lån (ultimo December) enligt Skuldförbindelserna 331,468:19:7. 264,53o: 7:9. Skuld till Yexel-Banken eller Lånens verkligen utassignerade belopp 318,081: 3:7. 202,014:27:9. Följaktligen obegagnad behållning i Banken (ultimo December) för denna utlånings-gren 181,918: 44: 5. 247,985:20:3. Sjelfva Discont-rörelsens förhållanden under loppet af år 1828, i 3c jemförelse till nästföregående året, inhemtas närmare af följande uppgifter: Sammanräknade beloppet af primitivt bifallna och ut-assiguerade Lån har utgjort: 1827. 1828. På namn-säkerhet 3,3i2,iio: 3,206,770: På hypothek af Actier och Docu menter 562,410: 514,290: Summa 3,874,820: 3,721,060: Bankens hela behållna vinst å båda fonderna (efter afdrag af ofvan specificerade uppgifter) tillsammans 258,202: 1: ix. 254,683: 3: 6.
Lag, som sist sagd är, vare ock för dem, som ur riket afvikit, men återkommit. 7> Valrätt är för alltid förverkad af den, som, enligt laga kraft egande dom, är förvunnen till nesligt brott eller till köp eller salu af röster för val, som i denna lag sägs, eller ock förklarad ovärdig alt föra andras talan inför rätta, eller att i rikets tjenst nyttjas. 8 §. Valbar till Riksdagsman är hvar och en, som i det eller de Län el - 4 Hor till Constitutions-Utskotlets Memorial, N\o 36. ler elen Stad, valdistrictet tillhörer, valrätt eger och utöfva må, bekänner sig till Protestantisk lära och fyllt tjugufem år; dock ej förmyndare för omyndig Konung, ej ledamot i den Interimsstyrelse, som i Regeringsformens 39, 40, 41 och 42 §§. omtalas; ej heller krigsman, som af Konungen under krig är i rikets tjenst commenderad. Med valbarhet upphör uppdrag, som genom val gifvet är. K a p. 2. Orri val i Stad 9 §• Till Riksförsamlingen välje rikets städer Trettiofem Riksdagsmän, efter den fördelningslängd, som denna lag åtföljer. 10 §. Stockholms stad vare ett valdistrict. Dess Riksdagsmän skola genom valmän utses. För Stockholm vare, af hvad nedanföre i detta Kapitel stadgas, endast 13, 14, 16, 17 och 18 §§. gällande. För riksdagsmannaval i Slockholm lände ock till efterrättelse, hvad 33 §•, 1 och 2 momenterna, så ock 34 §. för sådana val å landet bjuda, dock att hvar valman röstar på så många man, som till Riksförsamlingen väljas skola. För h var stad åligge det den tjensteman, som mantalsskrifning der förrättar, att i Maj månad det år, lagtima Riksdag öppnas skall, upprätta längd öfver dem, som i staden valrätt ega, så ock öfver det röstetal, hvar och en tillkommer; och tjene dervid stadens sista uppskattningslängd till efterrättelse.
N:o 311, i anledning af anmärkningarne vid Utskottets Betänkande N:o 24, angående sökt eftergift eller anstånd med inbetalningen af det Öregrunds stad beviljade lån, Med ogillande af Utskottets Utlåtande N:o 24, vidhållet i N:o 311, beslöt Ståndet medgifva den förlängning af de föreskrifna återbetalnings-terminerna af det staden år 1829 beviljade låne-understöd, stort 5,000 födr, att i stället för deni stadgade årliga afbetalningen med 10 procent, densamma må verkställas med 5 procent å det primitiva capitalet, och således lånet, inom 1859 års slut, vara till fullo inbetaldt. N:o 312, i anledning af återremisser å Utskottets Betänkande N:o 70, angående de staden Borås beviljade byggnads-lån. Med underkännande af Utlåtandet N:o 312, biföll Ståndet, att räntan å det staden Borås år 1829 beviljade ytterligare lån å 85,000 R:dr må till 4 procent nedsättas, med bibehållande i öfrigt af de för återbetalningen fastställda vilkor. N:o 313, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 22, angående yrkad utsyningsrätt å Kronoparkerne Halleoch Hunneberg. Bifölls. Vid nu ånyo skedd föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 309, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående afskrifning af und - Prot. Utdr, d. 23 Sept. 1840. 6 37 sältnings-skuldérna i Norroch Vesterbottens Län, samt enskilda motioner om dylik afskrifning i så väl berörde, som i andra Län, blef detta Utlåtande, på grund af dervid gjorde anmärkningar, återremitteradt.
Beträffande den del af Motionen, som rörer rättighet för Släderne i allmänhet, att af StatsVerket erhålla de af Fastigheter i Städerne utgående afgifter äfven för Kronans dervarande Egendomar; så finner Utskottet hvarken detta ämne utredt eller förhållandet ga Stats-Utskottets med samma Egendomar uppgifvit; hvadan Utskottet ock, i saknad af grundade upplysningar, icke eller nu kan i pröfning af denna fråga ingå eller dess omdöme derom meddela. Någre Ledamöters serskilda yttranden åtfölja. Den ig Januarii 182g. Reservationer: Af Herr Commerce-Rådet Santesson”Då det är en å rättvisa och billighet obestrideligen grundad och allmänt sorn riktig erkänd Rätts-princip för .Samba! Is-ordningen, att hvar och en, som begagnar de pä Samhällets gemensamma bekostnad beredde och underhällande fördelar, bör ock i sin nion bidraga till kostnaden dervid; så kan jag för min del ej undgå finna Herr Löfvenii motion, så hvad angår Nyköpings Stads enskilda anspråk till Statens deltagande för Landsliöfdinge-Residencet derstädes uti åtskillige Stadens Onera, hvilka för husen der utgöras, som beträffande den af honom väckta Allmänna fråga för bestämmande af dylikt deltagande för K. M:ts och Kronans hus uti alla Städer, ej hafva mött det afseende uti Utgifts-Afdelningens, nu af Höglofl. StatsUtskottets Plenum godkända, förslag till Betänkande att underställas R. H. St:rs pröfning, som jag tror den hafva förtjent. Visserligen hafva Rikets senast församlade St:r, på K. M:ts uti Dess nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof (Se Bihanget I, 1, pag. 80g.) Betänkande n. g3 framställde nådiga yttrande: ”att R. St:r lära finna ”nödigt, att på 8:de HufvudTiteln uppföra Medel till ”bestridande af de fastställde StadsAfgifter för i senare ”tider, i följd af R. St;rs beslut, till Residence-Hus i ”åtskillige
Redan hr Strandbergs far ansågs på sin tid något » svag * för de mer heroiska delarne af Arnolds parti, hvadan det icke är underligt att hr S. sjelf, som har sin fars röst i reducerad upplaga, är det än mer. Också hans yttre svär betänkligt emot bilden af ridderlig ung frihetshjelte, hvadan vi förstå tankegången hos ett par unga damer på parkett, de der under hr S: s recitativ om sitt beklagliga ogifta tillstånd förmenade orsaken härtill vara att » han icke fått fatt i någon nog kort. » Spelrolen var honom delvis för svår, såsom under trion, der de väldiga själsrörelserna icke fingo något som helst motsvarande uttryck. Att rösten försvann i detta nummer, är förut nämndt. Deremot vitsorda vi den dolcezza hvarmed hr S. kastade sin röst i höjden vid de smältande ton-gångarne af den stora mansduon, äfvensom i C-durduettens mellansats der han dessutom mycket fint sekunderade prinsessan, som med frk. Klemmings duktiga röst slog ihjäl honom totalt i det heroiska allegrot, som med hänsyn till denne Amold väsendtligt afkortats. Frk. K. sjöng sitt stora recitativ bättre än romansen, för hvars skära ton hon ej egde toner och der en större musikalisk lärdom tarfvas än hon ännu hr Arlberg till trots kan ega. Frk. Ek föredrar den vida bättre, om ock ej ens hon når den anderika ljufhet, som fru Stenhammar i romanssång förmådde uttrycka. Då i öfrigt bravurarian som alltid är borta, blir det ej mer än kärleksduon och damtrion, som taga prinsessan i anspråk, emedan numera också hennes andel af tredje finalen är till 3 / 4: delar struken. Damtrion gick berömligt, efFekten af de friska rösterna, den melodiösa, angenämt lärda kompositionen och de korrekta insatserna var den bästa. Deltagarin-norna gjorde i öfrigt väl skäl för sig. Frk. Karlsohn har här en nf sina bästa gossroler och frk. Jungstedts vackra röst skänkte Hedvigs parti ovanligt vokalt intresse. Hvar-för den vackra bönen under stormen, med denna sonora alt, uteslutits förstå vi ej.
kunna Kronans ombud frånkännas; 6o Bevil Inings-Utskottets Utlåtande, N:o 2/. så vida icke hela bevillningssumman för något Län funnes understiga del deiföre beslämda minimi-belopp. Af återremiss-handlingarne inhemlas vidare, att de hufvudsakliga betänkligheterna mot antagligheten af Utskottets ifrågavarande förslag består deruti: alt om utväg engång bereddes de taxerade Corporationerna, alt för deras orter förminska bevillningen, emot Rikets Ständers afsigt och Bevillnings-Förordningens bokstaf, så vore äfven fara värdt, att tillfället ej alltid lemnades obegagnadt; att olika principer för tolkningen af BevillningsStadgan möjligen kunde göra sig gällande i olika Län, deruti någon rättelse, lill vinnande af enhet, icke skulle kunna erhållas, om blott den enskildes, men icke Kronans rätt, finge bevakas genom anförande besvär öfver Pröfnings-Comileernas beslut;att folkets constitutionella säkerhet hvilar derpå,att ej i enendaPro» vins må kunna bilda sig en sådan ensidig magt, alt ej någon skulle ega att klaga öfver ett gifvet magtspråk, äfven om Statens rätt derigenom påtagligen förnärmades, samt att den största constitutionella garantien i dylika frågor ligger deruti, att både den beskattade och den skatt-tagande kunna framdraga sina påståenden lill den, med högsta magten begåfvade, myndigheten. Det lärer icke kunna bestridas, att bevillnings-beskattningen, enligt hittills gällande och nu föresjague grunder, i väsendtlig nion är beroende af sältet, huru dessa grunder tillämpas. Ulöfningen deraf, nära förenad med folkets beskattningsrätt, kan följaktligen icke, utan inskiänkning af denna rätt, medgifva inblandning af någon Embetsmyndighet. Statens lätt att utbekomma bevilinings-bidraget är garanterad uti Rikets Ständers beslut, och de bestämmelser, som för verkställigheten deraf, genom Ständernas egna ombud, blifvit grundlagde; men fördelningen inom sig af detta bidrag, måste vara folket ensamt förbehållen.
Kinda och Ydre häraders . 11. dra och Erlinghundra hä- Gullbergs, Bobergs och Walrader 8. kebo häraders 11. 3:e Frösåkers och NärdingÅkerbo, Bankekinds och hundra härader 12. Hanekinds häraders 16. 4:e Lyhundra och Sjuhundra Finsponga läns, Bråbo och härader samt Bro och Memmings häraders 25. Wäddö skeppslager is.: Lösings, Björkekinds och 5:te Akers, Frötuna och Östkinds häraders 16. Wermdö skeppslager, 19. Göstrings och Wifolka, hära6:te Sotholms, Svartlösa och 1 ders 30. Oknebo härader. 15. Lysings, Dals och Aska hä- Upsala Län j raders 22. 10,(57. Hammarkinds och Skärkinds Städerne: Upsala 76. häraders med Stegeborgs Enköping 17. skärgårds tingslag 19. Fögderier: l:a Håbo och Bro härader, Nyköpings Län 13,44. samt Weckholms, Kungs! Städerne: Nyköping husby, Thorsvi, Hacksta 40. och Löths socknar af Eskilstuna 51. Trögds härad 7‘ i Strengnäs 33. 2:a Asunda härad och återThorshälla Mariefred 32. 9. stående socknar af Trögds härad 2. Trosa Malmköping —14. 44. 3:e Lagunda, Hagunda och Ulleråkers härader 9. i Fögderier: l:a Jönåkers, Rönö och Kö- 4:e Bälinge, Rasbo och Waklebo härader 13, sala härader 3. 2:a Oppunda och Willåttinge 5:te Örbyhus och Norunda härader 15. härader 6. 3:e Österoch Wester-Re6:te Olands härad 13. karne härader 13. 4:e Akers, Daga och Selebo Hesterås Län 11,41. härader 6. Städerne: Westerås 22. Stockholms Städerne:
Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld. Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Herr Friherre Gripenstedt uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående restitution af ett utaf Häradsskrifvare:! J. A. Lindgren till Statsverket inbetaldt ersättningsbelopp af 311 R:dr 85 öre Runt. * Kongl. Maj:t behagade, enligt Statsrådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, och befallde att, i enlighet dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex Protocollo C. F. Smerling. 8 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 31. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Nov. 1865, kl. 11 f. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående eftergift af 1863 års arrende för Kungsladugården Åhs Kloster i Hallands län; Gifven Stockholms Slott den 7 November 1865. Till Kongl. Majit har Dess Befallningshafvande i Hallands län uti underdånig skrifvelse den 3 Mars 1864 öfverlemnat en af Arrendatorn utaf kungsladugården Åhs Kloster om fyra mantal med dertill hörande Åhsbro laxfiske i Åhs socken och Wiske härad af nämnda län B. J.