Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter förut i laga tid skedd pålysning om de ärender, som denna dag skulle komma i fråga till afgörande, sammanträdde Rödö sockens boställsinnehafvare, hemmansägare tillika med socknens torpare och arbetsföre inhyseshjon, hvilka äfven voro inkallade för att höras huruvida icke äfven de voro villiga till att med dagsverken bidraga till kyrkogårdens omläggning och utvidning, hvilken angelägenhet togs först i öfvervägande, innan man skred till beslut om åtgärdens vidtagande till kyrkans reparations, enligt föreskrifterna vid sist hållne prostvisitations härstädes, som var dagens andra öfverläggnings ämne. 114 På ordförandens tillfrågan huruvida ej alla som voro närvarande, voro öfverens om att behofvet påkallade utvidgning om omläggning af kyrkogården, hvilken nu sådan den är vore alldeles för trång, svarades enhälligt ja, [och] man skred derföre till öfverläggning och besluts fattande om huru detta skulle utföras. Hvarvid man stadnade vid följande beslut. Alla karldagsverken för arbetets utförande skulle utgå efter matlag, så att äfven torpare och arbetsföre i skatt varande inhyseshjon \män/ skulle gå i tur och ordning med boställsinnehafvare och hemmansegare. Alla de hästdagsverken som blifva behöfliga skola utgöras efter matlag af boställsinnehafvare och hemmansegare i tour och ordning. 2:o. Hvar och en som blifver bådad att infinna sig till att utgöra karl eller häst dagsverk infinne sig sednast kl. 7 f.m. Komme han sednare så betale han för försummat dagsverke en (1) riksdaler banco, om commiteen leje annan dagkarl och häst, på deras bekostnad som hafva försummat sig. 3:o. En mur skulle uppmuras omkring kyrkan, så att hon blefve fristående. Wid murningen skulle en karl jemnt vara med, som vore van vid murning och finge commiteen se till att en sådan anskaffa. Torpare Olof Olofsson från Sota tilltrodde sig att kunna flytta den gamla stegporten till sitt blifvande ställe, hvilket de flesta ansågo vara lämpligast midt emot ingången på vestra ändan af kyrkan. 4.
Jag tror, alt det vore orätt ali, för en afgift af så prekär natur som denna tull, inlåta sig på ett kostsamt arbete, som troligen icke kommer att fullbordas under den tid Sundska tullen, åtminstone icke lill så betydligt belopp som nu, fortfar, och vi böra erinra oss att den redan blifvit nedsatt. Vidare har Götha kanal blifvit anfördt som ett exempel. Ilr von Hartmansdorff har nemi. sagt, alt den börjats på flere ställen, och att den derföre måste fullbordas. Jag tror icke att någou finnes, som önskar Götha kanal ogjord; och således, om vilkoret för att få ett jernvägsnät fullhordadt i landet, vore att börja det på flere ställen, tror jag alt en sådan åtgärd skulle vara nyttig, så framt den hade en sådan följd. Hr von Hartmansdorff har anförl .åtskilliga exempel från Frankrike. och han har bland annat yttrat, att under Ludvig Philips regering kunde någon jernväg icke komma till stånd i delta land, derföre att enskilde och olika intressen sökte göra sig gällande genom de serskilda orternas mäktige ombud i kamrarne, och derföre att Frankrike egde en minister-styrelse. Men Hr von Hartmansdorff har ju vid flere tillfällen bestridi, alt vi ega en sådan styrelse, och jag kan fördenskull icke finna denna jemförelse vara lämplig. Jag tror icke, att det kommer att utöfva något serdeles stort inflytande på Regeringen, om en eller annan ledamot skulle ifra för den ena eller andra banan. Vidare är sagdt, alt jernvägarne både i Frankrike och andra länder medförde en oändligt mycket högre beskattning än tillförene, så att t. ex. jorden betungades af en utgift af ända till 24 proc. af inkomsten. Jag vill påminna om, all för nå gra år sedan sågo vi räkenskaper införda i tidningarne, som ådagalade, att våra skattehemman icke lemna någon behållning; och vilja vi jemföra dessa hemmans beskattning i vårt land med beskattningen i Frankrike, så skulle vi säkert finna, att Frankrikes jord är lindrigare beskattad än hos oss, och i allt fall bär den jorden lättare sina skatter än vår, derföre att den eger bättre kommunikationsmedel.
Skrifvelse lS:o 478. uti det den nådiga Propositionen åtföljande, vid ärendets behandling i Statsrådet hållna protokoll, dervid jemväl bifogats det lagförslag, som, för att den Danska riksdagen föreläggas, blifvit inom Kongl. Danska Justitie-Ministeriet utarbetadt, men i hvilket ett tillägg troddes komma att, efter framställning härifrån, göras i fråga om beslut, meddeiadt af Magistrat i de Svenska städer, der, enligt särskilda privilegier, Magistraten tillkommer att i Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes ställe handlägga utsökningsmål. För den händelse, att de ifrågavarande lagförslagen, hvilka vore afsedda att, i förhållande till Sverige, omfatta endast det egentligen så kallade konungariket Danmark, blefve af de båda ländernas National-representalioner antagna, har E. K. Majit derjemte förklarat sig vilja tillse, att vid den konvention, som komme att emellan Regeringarne afslutas, åt hvardera Riket förbehölles rätt att den antagna författningen till kraft och verkan efter viss tid uppsäga; äfvensom E. K. Majit tillkännagifva det blifva nödigt att sedermera i en särskild författning stadgades, att, och på hvad sätt en Svensk myndighets beslut, som, enligt de i Danmark gällande lagar, der förlorat sin exsekuliva kraft, målte kunna inför Svensk myndighet förnyas. Ehuru riksdagen långt framskridit, har E. K. Majit likväl, vid del förhållande, att Kongl. Danska Regeringen yttrat sin önskan att redan vid den riksdag, som i Danmark under innevarande år sammanträdde, underställa Representationen pröfningen af del för nämnda Rike upprättade laglörslag, destomindre tvekat att för Rikets Ständer nu framlägga det motsvarande Svenska lagförslaget, sotn de bufvudsakliga grunderna för detsamma, hvilka öfverensslämde med det mera omfattande förslag, som af Svenske och Norske Kommitterade blifvit utarbetadt, redan en gång blifvit af Rikets Ständer £röfvade och godkände: och har E. K.
Hvad den första farhågan beträffar, sä enär det blott vore 1845 och 184(i årens bancovinster, som komme i fråga, och dessa skulle användas till betalande af Bankens skulder, så blefve af dessa medel intet öfrigt att utlåna. Den sednare farhågan anser jag deremot vara ganska välgrundad. F'inge man deremot betaga Banken sin vinst; så vore hans brist på medel att öfvertaga privalbankernes rörelse en säker borgen för deras fortlefvande. Jag säger icke bestämdt alt en sådan afsigt ingår uti de Hirs tänkesätt, hvilka hafva talat för bifall å Utskis betänk.; men jag befarar att sådana beräkningar kunna ligga derunder. Man har yttrat, att Riksg.cont. saknar upplagde medel till 24S Den 10 April. stora creditivet. Men om Banken nu upplägger sin vinst uti räntebärande papper, och R. St. vid en kommande riksdag besluta deras öfverlemnande till Riksg.cont., såsom grundfond för nämnde creditiv, så får ju Riksg.cont. en sådan i alla fall? Ilar man åter gifvit bort dem ulan sådant villkor; så är det ovisst huruvida de blifva till samma ändamål begagnade. Möjligen använder man dem då hellre på föremål, som för ögonblicket synes behöfligare, och man besparar intet för en kommande ofred. Vanligen vill man njuta allt för ögonblicket och har derföre ingenting i behåll. Jag tillstår visserligen, att, efter det motstånd jag rönt, jag misströstar om framgången af min mening; men det skall dock in tressera mig' alt se huru många, som dela henne. Hr von Hohenhausen: Några ledamöter hafva ansett, att om de ifrågavar. medlen öfverlemnades lill Riksg.cont., så kunde der beredas utvägar att få dem utlånade, så att de vid R. St:s nästa sammanträde med lätthet skulle kunna disponeras.
För att så mycket som möjligt förekomma detta, har kommissionen trott sig böra tillråda, att kontrollörerna oftare flyttas från det ena bränneriet till det andra. Derjemte anser kommissionen det vara högst nödvändigt, att dessa kontrollörer, som böra vara edsvurna, sättas under en öfverkontroll, som på obestämda tider dag eller natt kunde infinna sig i brännerierna, för att tillse om kontrollörerna äro på deras post, om protokollerna föras ordentligt och riktigt, hvilket sednare med någorlunda säkerhet kan bedömas genom undersökning af mäsken uti karen, samt om allt i bränneriet är i laglig ordning. Dessa öfverkontrollörer, som för öfrigt icke behöfva verka i förening med hvarandra, utan hvar för sig, skulle då tillika bestämma om underkontrollörernas flyttning, oeh borde, liksom dessa, vara edsvurna. Vid deras inspektioner af brännerierna böra de i det ofvannämnda protokollet anföra den tid, de kommo tillstädes, samt hvad för öfrigt de kunde hafva anledning att anmärka, angående kontrollörernasförhållande samt rörelsen i bränneriet, samt i händelse att olagligheter eller felaktigt förhållande förefunnes, derom inberätta, hvarjemte de böra hafva rättighet att suspendera underkontrollörer, som befinnas åsidosätta deras pligter, samt i stället förordna andra, hvar - Norska Kommiss. Betänk, ang. Bränvinsbrunningen. 24 om genast måste inberättas. Öfverkontrollörerna har kommissionen trott böra utnämnas af Konungen, och underkontrollörerna af vederbörligt departement. De förras antal anser kommissionen kunna bestämmas till 5, nemligen en för Aggerhuus, Smålänenes, Buskeruds, Jarlsbergs och Laurvigs samt Bratsbergs amter, en för Hedemarkens och Christians amter, en för det Trondbjemska och för sydliga delen af Nordlanden, och 2:ns för den öfriga delen af riket. Underkontrollörernas antal måste deremot blifva obestämdt, i det detsamma måste rätta sig efter det antal bränncrier, sora vöre i rörelse.
Hr Gr. framställde sitt förslag näst efter mig, men har sedermera gjort modificationer deruti i öfverensstämmelse med Hr Dalmans förslag, och bör derföre det modifierade förslaget föredragas i den ordning, Hr Gr. framställde detsamma. Efter enahanda grund täcktes Hr Gr. o. Landtm, tillerkänna mitt förslag första rummet; ty jag gjorde äfven modificationer vid mitt förslag, hvilket således, efter Hr v. HartmansdorfFs åsigt, hade bort blifva det sista, som föredrogs. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Pro t o coll, hållna hos H ö g 1 o f 1 i g e Ridderskapet och Adeln ? vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1828 och 1829, Femtiondetredje Häftet. STOCKHOLM. Tryckta hos Johan Hörberg, 1833. V.f - ? Mt ; ■; i / t . Fredagen d. 11 December 1829, Plenum klockan half tili to Förmiddagen. Upplästes en från Hans Excetlence Herr Grefven ochLandtMarskalken till undertecknad PiiddarhusSecreterare aflåten Skrifvelse, af innehåll, att Hans Excellence, i anseende till sjukdomsförfall, vöre hindrad, att i dag i plenum sig infinna; i anledning hvaraf Grefve Brahej Magnus_, tog klubban. Friherre Boye > Ludvig: Med åberopande af den väl förvärfvade rätt, som vår älskade och vördade LandtMarskalk äger tilt all möjlig attention af Ståndet, tager jag mig friheten föreslå, att en Deputation af 6 Ledamöter måtte afgå för att, sedan vi med ledsnad hört, att han är sjuk, efterfråga hans hälsotillstånd, och framföra Ridderskapets och Adelns önskan, att han snart måtte blifva återställd. Herr Grefven och Ordföranden frågade, om Ridderskapet och Adelli behagade instämma uti Friherre Boyes nu gjorde framställning.
Med anledning häraf har Kongl. Majit under den 20 Juli 1855 låtit för veterinär-inrättningen i Stockholm utfärda n 3-11 provisoriskt Reglemente, att lända lill efterrättelse till 1858 års slut, hvaruti förordnats, bland annat, att inrättningens styrelse skall förvaltas af en särskild Direktion, beslående af Chefen tor Stuteri-o fverstyreisen såsom ordförande, eu ledamot af Sundhets-kollegium, tvänne i hufvudstaden bosatte för veterinär-väsendet nitälskande män, samt inrättningens Föreståndare — hvilken Direktion tillträdde sin befattning med början af nästlidet år 1856; varande likväl inrättningen i vetenskapligt hänseende och i fråga om förslags upprättande till lärare-beställningar m. m. fortfarande ställd under Sundhets-kollegii öfverinseende. O _ o Enligt det nu gällande Nådiga Reglementet äro vid inrättningen anställde, trenne Professorer, en Adjunkt och en Instruktions-smed, den sistnämnde för undervisning i det praktiska af hofbeslagskonsten. Bland Professorerne förordnar Kongl. Majit en till inrättningens Föreståndare. Vid inrättningen finnas Bjbliothek, Museum, Analomisa! samt trädgård för undervisning i botanik och odling af medicinaloch fodervexter, äfvensom Laboratorium, Apothek, Instruktions-smedja och sjukstallar, vid hvilka anstalter praktisk undervisning meddelas. All undervisning lemnäs kostnadsfritt åt de vid inrättningen anställde elever, dels sådane som ega tillgångar för bestridande af sitt underhåll under lärotiden, och hvilka elever likväl, sä långt utrymmet medgifver, åtnjuta fritt husrum med ljus och värme, dels frielever lill ett bestämdt antal af 16, hvilka under lärotiden, jemte fri bostad, ljus och värme, erhålla månadtligen 10 P«:dr B:ko såsom underhållsmedel. Direktionen bar angående inrättningens verksamhet under det sistförfluten året afgifvit underdånig berättelse, som kommer att åtfölja handlingarne i målet. Hos Kongl. Majit hade omförmälda
Kejsarens regering berättigar mig att taga Krysanteus’ hufvud, men befaller mig det icke. Den skänker mig en gåfva, som jag ej vill ha, och när den lägger filosofens hufvud i mitt knä, höjer den svärdet öfver ett annat, som är mig oändligt dyrbarare, nämligen mitt eget. Hvem kan veta, huru länge den närvarande regeringen skall bestå? Underrättelserna från krigsskådeplatsen äro för Julianus dels gynnsamma, dels ogynnsamma. Antag, att Julianus segrar! Hur går det mig då, om jag tagit min vän Krysanteus’ hufvud? Julianus är hans lärjunge, vän och beundrare. Det första hufvud, den nye kejsaren låter afslå, blir då mitt. Han skall utan förbarmande offra Senekas ättelägg åt Platonikerns skugga. Hur går det mig, om jag med egen fara har skonat Krysanteus? Jag blir ett dyrbart föremål för min nye kejsares obegränsade tacksamhet. Han skall linda mig i ömma omsorger. Han gör mig till prefekt i Rom, till konsul, och mitt namn går till odödligheten i evig förening med en af länkarne i tidens årskedja. Ännu om tusen år härefter måste skolgossarne inpregla i sitt minne, att den eller den märkvärdiga händelsen inträffade året Annæo Domitio et Q. Q. consulibus. Men, tyvärr, här möter nu ett annat antagande. Konstantius segrar! Hur gestaltar sig då mitt öde, om jag tydt berättigandet för hvad det är: en försigtigt gifven befallning? De ännu mägtige hedningarne skola fattas af förbittring, och kejserliga regeringen skynda att hvälfva hela skulden på dådets verkställare. Derpå är skrifvelsens bokstafslydelse just beräknad. Fördömda vare de listige räfvarne i kejsarens omgifning! Om jag deremot har låtsat missförstå befallningen, så tyder man det lindrigast såsom oduglighet och utan öfverdrifven stränghet som ett misstroende till kejsarens lycka, en afsigt att rädda mig sjelf, för den händelse, att rebellen skulle intaga thronen. O ve! hvad skall jag nu göra?
D. sid. i5 att Utskottet finnér Fullmägtige icke hafva saknat anledning till deras förenämnde åtgärder m„ vi, och vid Art G sid. 23* ■ avgående den nya Värdshzislyggjiccden vid Tumba, atL Ståndet låter vid Utskottets Uttalande bero, Jade till handfil) game 7 och 8 punkterne af Art, C samt beviljade deli af Utskottet för fiancoFnlltnägtige tillstyrkte decharge. S. D. Föredrogps å nyo Banco-Ltskottets Betänkande N:ö 22, i ättledning af väekt fråga om belåuiugsrätt af Armeens Accordsfonds obliga-' tioner; Bifölls; Memorial N:o a3, • med förslag; till 'sammanjemnknmgaf;Riks-Sfundens - beslut, i anledning af Utskottets under N:o 17'afgifne förnyade Utlåtande, angående Bankens öppnande till utvexling af Silfver; l.ades till handlingarne: Betänkande ■ N;o 24, angående bestämmande af viss praescriptionstid för uppvisande 1 Banken al alla äldre utelöpande invisningsoch insättningsbevis, de der i räkenskaperne år från år balanceras; Bifölls, under förutsättande, att ett skriffel elier tryckfel på sisla sidan: hvilka ännu är o infriade, i stället för hvilka ännu icke är o in friade, vid expeditionen lättås. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Lag Utskottets Betänkande Is o 107, öfver väckta motiom-r, .angåendefö: ändring af Hogsta Domstolens organisation samt arbetsordningen för Högsta Domstolen, Hof-Rätterne och Justi tiae-Re visionen. m. m. S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades, Stats Utskottets, IS’:o i 93, förslagtill liquiderande af Riksgälds-Contorets skuld, vid 18Ö4 års slut, för upptägne kin utaf allmänheten. S.
Inom Utsk. nplystes af den främste bland PresteSt:s ledamöter, Biskopen i Westerås, att jemte det författningarne föreskrifva, att Usta klassens paslorater kunna och skola tilldelas den lärdaste ibland de sökande, så skall likväl äfven han visa, att lian tjenstgjort och har meriter inom församlingen. Det är således icke uteslutande den högre lärdomen, som berättigar till nämnde klass af pastorater, utan måste den sökande hafva desslikes doku - Den 5 Februari. 325 menlerat sig som praktisk lärare inom församlingen, och det finnes således icke skäl för ålerremiss, då saken äfven i det fallet varit föremål för öfverläggning inom Utsk. Här återstår alltså att bifalla eller afslå betänk, och ja» begår propos, på afslag. Hr von Hartmansdorff: Jag bar med min invändning mot detta Utsk:s betänk., egentligen åsyftat den oriktiga formen, men icke velat säga det ju icke befordringslagarne inom PresteSt. kunde behöfva rättas. Konungen förordnade äfven för detta föremål, under den tid jag var Statsekret, för Ecklesiastik-ärendena, en kyrkolags-komile', hvars arbete redan måtte vara under Konungens pröfning, emedan updraget är fullgjordt och betänk, tryckt. Förslag fattas således icke. Skulle Ständerne likväl, om icke just begära ett nytt förslag, dock framställa en anhållan, sådan som i betänk, föreslås, hvad skulle hon innebära om icke den meningen, att man icke vore nöjd med ett förslag, som ej blifvit Ständerne förelagdt, om hvilket man ej talat i Utsk. och hvarom Ständerne än mindre kunnat taga kännedom? Att nedsätta den ena komitén efter den andra, utan att pröfva någonderas arbete, kan icke vara nyttigt.
Som likväl, enligt Utskottet sedermera tillhandakommet Protokolls-utdrag, Borgare-Ståndet under den 21 innevarande månad inbjudit Ridderskapct och Adeln samt Bonde-Ståndet att förena sig med det Vällofliga Ståndet om godkännande af Utskottets nyssnämnda förslag, men Utskottet ännu icke erhållit underrättelse om hvad beslut sagde tvänne Riks-Stånd i anledning häraf fattat, torde Rikets Ständer finna skäligt förklara, att, i händelse den gjorda inbjudningen af någotdera Ståndet antages, omröstning icke kominer att ega rum i denna fråga, hvilken åter i motsatt fall bör afgöras genom votering, enligt en så lydande proposition: ”Den som bifaller Stats-Utskottets, af Presteoch Borgare-Stånden gillade hemställan, att till uppförande, enligt godkänd plan, af en ny byggnad för det högre Elementar-läroverket i Örebro, måtto anvisas en summa af 70,000 R:dr, att, i mån af behof, från Riksgälds-kontoret utbetalas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är, i enlighet med Ridderskapets och Adelns samt BondeStåndets beslut, omförmälda framställning af Rikets Ständer afslagen.” 23:o. Uppå derom af enskild motionär gjord framställning, hade Utskottet uti 104:de punkten af Utlåtandet N:o 123 tillstyrkt att för utvidgande af läroverksbvggnaden i Helsingborg måtto af Rikets Ständer beviljas en summa af 12,000
Friherre Hjerta: Den värda talaren besvaras dermed, att den första prisdommen kan förändras, och då kommer ej någon eis sättning i fråga. Den November e, m, 565 Herr Hjerta: Jag går gerna in på hvilketdera som hälst, hiott något bestämdt stadgas. Uti Friherre Hjertås förslag står ej ordet första. Det torde då kunna ditsältas. Herr Grefven och L a n d tM a rskalken hemställde, om icke, i anledning af den förefallne discussionen, 26 puncten i Friherre Hjertås särskilda mening kunde erhålla följande lydelse : Utländske Myntsorter eval veras till Svensk Banco efter det å - rets medelcours, då förlusten, genom forsta prisdomen, blef gifven. Bifölls. 27 Puncten uti Friherre Hjertås serskilda mening blef, uppå gjord proposition , utaf Ridderskapet och Adeln gillad. 38 P u nc t e n . 28 Puncten uti Herr Hjertås Reservation upplästes äfven. Herr Hjerta: Det gifves några reclamations-mål, som ej äro undersökte. De höra undergå granskning af Comiten, då deremot Friherre Hjerta sagt, att de ej kunna komma i fråga, emedan de ej äro pröfvade. | J)*n 15 Nor^mber e. rsi. Herr Cederschjöld: Jag (velter mig minnas, efter hrad jag i föregående punct hort, att inga andra kunna komina i fråga, än de, sorn inkommit innom bestämd fatalietid Om de kommit elter, synas de således hafva förlorat afl anspråk på ersättning Friherre Hjerta: Het ffnnes ej ett enda jrråf, sorn icke är inbearipit ibland de röt; mea i sjutet af konungens Kådiga proposition an märkes, att det ära några få, hvilka örn berä.tligade att få undersökning. Deribland ;ir en handlande För nander, som sedan röra inlemnal sina handlingar till Cabinettet, men de hafva der blifvit förlorade.
Och skulle förenämnde Utskotts-Ledamöter, genom utdrag af protokollet, sagde egenskap legitimeras. 6 Prot.-Utdrag den 30 Oktober 1850. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Lag-Utskottet Rikets Ständers Justitia',-Ombudsmans Embetsberättelse för år 1854. äfvensom bemälde Embetsmans Berättelse till innevarande Riksdag. S. D. Lades till handlingarne den af Kommitterade för tryckfrihetens vård till Rikets Ständer vid innevarande Riksdag afgifna Berättelse af den 6 innevarande månad. Frän Hedera. Bondeståndet. S. D. Föredrogs och upplästes ett hos Ståndets Elektorer vid hållet sammanliäde fördt protokoll, rörande förrättadt val af Ledamöter, för Bondeståndet i de uti 29, 50, of, 52, 55 och 56 §§ i Riksdags-Ordningen föreskrifne Rikets Ständers Utskott; och erfors deraf att följande blifvit till Ledamöter och Suppleanter uti nedannämnde Utskott utsedde, nemligen: I Konstilutions-Utskottet. Ledamöter: Vice Talmannen Anders Andersson från Skaraborgs län, Pehr Sahlström från Stockholms län, F. d. vice Talmannen Pehr Ersson från Wermlands län, Johan Pehrsson från Upsala län, Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län, Lars Magrius Knutsson från Östergöthlands län. Suppleanter: Paul Fritz Mengel från Upsala län, Pehr Nilsson i Alestad från Malmöhus län, Eric Olsson från Södermanlands län och Anders Jonsson från Wermlands län. Ledamöter: Matts Pehrsson från Stockholms län, Ola Mänsson från Christianstads län, Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län, David Åndersson från Hallands län, Pehr Mattsson från Vester-Norrlands län, Prot.-Utdrag den 30 Oktober 1856. Eric Mallmin från Westmanlands län, Anders Pehrsson frän Nerikes län, Anders Eriksson från Elfsborgs län och Anders Ersson från Kopparbergs län. » Suppleanter: S. Ödman från Upsala län, Anders Ericsson från Södermanlands län, Gustaf Larsson från Stockholms län, J. M.
Nio 2, i anledn. af väckt fråga, att Calmare län måtte i 2 landshöfdingedömen fördelas; Nio 3, i anledn. af väckt motion om rättighet för rustoch rotehållare i Barne, Wiste, Ase och Kållands m. 11. härader i Skaraborgs län, att erhålla utsyning å närmast belägna kronoskog för kncktestugors uppbyggande; Nio 4, angide inköp och utdelning af ett antal exemplar utaf Svenska Fornskrifts-sällskapcts handlingar; Nio 5, i anledn. af väckt motion om rättighet för vissa hemman i Färentuna härad af Stockholms län att erhålla årlig utsyning å cn Kronans park; Nio 6, i anledn. af väckt motion om uppmuddring af sundet vid Södra Stäket; Nio 7, i fråga om en lånefond till jordbrukets förkofrande; Nio 8, i anledn. af väckt motion om en extra provincialläkares anställande för Södertörn; Nio 9, i anledn. af väckt motion om uppförande af en brygga vid Blockhusudds tull, eller om rättighet för mindre farkoster att vid tullkammaren i Stockholm erlägga hamnumgälder; Nio 10, • anledn. af väckt motion om uppköp för Statens räkning af framlidne Amiralen Gustaf af Klints sjö-charteverk; La gUtskottet: