Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utan att hon sjelf visste det, kunde ibland, då hon var ensam – eller till och med midt under det hon var sysselsatt med annat – tanken på honom komma för henne. Hur han hade sett ut under det eller det ögonblicket – hur han hade smålett – hur han brukade hålla hufvudet. Och så smålog hon – ett egendomligt vagt, mildt leende. Så slog hon åter bort dessa tankar – de tjenade ju till intet. Åke Kalm hade gifvit akt på, att Berta efter besöket på Ljungby försökte att undvika honom. Hon gjorde det visserligen mycket fint – ingen annan skulle kanske ha märkt det; men baronen var en öfvad salongskarl – han hade sina »tecken». Hon sade icke, att hon var uppbjuden, då han kom och bad om en dans, men hon stälde om, att han fick antingen en af de första, då stämningen ännu var som stelast, eller en af de sista – som nästan aldrig blef af. Ty fröken Funcke hade börjat fara mycket tidigt hem; hon afskydde att se en bal »på hällningen», sönderrifna klädningar och för blossande ansigten. Och när de konverserade, förstod hon alltid att draga en tredje in i samtalet. Aldrig voro de ensamma. I början förundrade det honom – sedan blef han nyfiken, litet retad. Han ville se, »hur i all verlden det hängde ihop med hennes kapriser». Och Berta gaf efter. Hennes lif var så tomt just nu – hon hade intet, som tillräckligt kunde fängsla hennes intresse. Sällskapslifvet i och för sig fann hon trivialt – det tröttade henne, men hon kunde icke undvara det. Detta att vara borta nästan hvar afton, att behöfva tänka på toiletter o. d. – det förströdde henne i alla fall. Hon läste visserligen, men hon fann nu icke något rigtigt nöje i det heller. Hon favoriserade den moderna litteraturen, men hon tyckte emellanåt, att den »gick för långt». Hon led vid de mörka, smutsiga sidor af lifvet, som dessa författare med sådan tydlig förkärlek framdraga, och hon kände äckel vid deras groft sensuella skildringar. Sådant tyckte Berta Funcke var »motbjudande» och »smaklöst». Åke Kalm kom ofta – Berta intresserade honom mer och mer – och nu ville hon också intressera.
St. icke falla ett annat beslut, innefattande förslag till andra controller, som anses lämpligare, så finnes naturligtvis ingen annan utväg, än att anmäla ett sådant förhållande hos K. M., nemi. att dä Ständerna icke kunnat instämma i Kammarrättens förslag, hemställes, alt saken måtte få bero vid hvad hittills varit gällande. Gr. Mörner: Alt nu bifalla denna punkt skulle jag tro vore åtminstone att börja i oriktig ända, ly då har R. o. Ad. med detsamma yttrat, att något skall beslutas. Kan man deremot icke komma öfverens om något nytt, bör man åtminstone behålla den utvägen qvar att låta del gamla blifva beslåndade. Skulle man börja med att bifalla Utsk:s hemställan i denna punkt, så är man tvungen sedermera att hälla ut med att skapa förändringar, om äfven alla de hittills gjorda särskilda förslagen, såväl af Kammarrätten och Utsk. som de af reservanterna ytterligare förbättrade upplagorna, skulle förkastas. Jag hemställer derföre, att denna punkt måtte få hvila till dess sig visar, om R. o. Ad. förenar sig om något förslag. Uppå härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. uppskjöts pröfuingen af denna punkt, intilldess R. o. Ad. beslutat om de framställde förslagen lill förändrade controllföreskrifter. 24:de punkten, ang:de väckt fråga derom, att hvarje handling, för att äga gällande kraft, borde skrifvas på eller från början förses med behörigt stämpladt papper. Gr. Cronhjelm: När man jemför hvad denna punkt innehåller, med de särskilda upplysningar Ufsk. varit i tillfälle inhemta, ronde reqvisitioner af chartor i Slatscont., så torde man inse, att några controllers vidtagande, utöfver dem, som nu finnas, äro af behofvel påkallade. Om den nu rådande sinnesstämningen skulle fortfara, tror jag visserligen, alt inga controller skulle behöfvas, emedan en allmän uppmärksamhet för närvarande är fästad vid detta ämne, och de, mot hvilka controllerna skola ut - Den 15 Mars. 383 öfvas, säkerligen nu äro mera än förut på sin vakt.
Att dessa öfningar äro af stor fördel, ej endast för de elever, som behöfva öfva sig i samspel, utan äfven för dem, som komponera eller instrumentera för full orkester, kan icke nekas; likväl och emedan minskningen i undervisningstid af 3:ne timmar i veckan för orkesteranförarens klass medför ett stort hinder för elevernas studier, desto större, som elevernas antal i alla klasser årligen ökas, så bör denna olägenhet afhjelpas sålunda, att den lärare, som väljes till orkesteranförare, erhåller, i stäl - Transport R:dr 2,400: — 376 Motioner hos Rid der skåpet och Adeln 1862. Transport R:dr 2,400: — let för inskränkning i sin undervisningsskyldighet, en kontant ersättning, som härmed föreslås till R:dr 300: — Akademiens Bibliothekarie åtnjuter blott 300 R:dr R:mt i lön lör vård och utlåning af Akademiens dyrbara bibliothek. Då man känner huru detta bibliothek genom gåfvor och donationer årligen vexer, ja, att detsamma numera är dubbelt större än hvad det var endast för 3 år tillbaka, och då man jemför den ringa lön (som till och med understiger Vaktmästarens) med det stora ansvar Bibiiothekarien måste ikläda sig, synnerligast hvad utlåningen angår, så skall säkert ingen neka denne tjensteman en lönetillökning af R:dr 300: — Vid innevarande riksmöte har Kongl. Maj:t föreslagit lönetillökning för Kollegiernas vaktmästare till ett belopp så stort, att deras årliga lön skulle uppgå till 500 R:dr R:mt. Akademiens vaktmästare har i lön endast 450 R:dr samma mynt, hvadan och då han af tjenstegöromål är så sysselsatt hela dagen, att han ej har någon tid öfrig till extra för tjenst, så föreslås en tillökning i hans årliga lön af R:dr 50: — Akademien eger ej eget hus; men är för närvarande inrymd uti en hyrd lokal i f. d. Kirsteinska huset, N:o 8, Clara Strandgata.
Vid sådana förseelser äge Hof-Canzlern, i öfver, enstämmelse med denna Lag, att lill der utsatta penningeböter den felaktige genast fälla; Denne likväl Öppet att, der han sig så befogad linner, hos Konungen, i Dess Juslitias-Revisions-Expedition, underdåniga besvär anföra, i Stockholm inom Femtonde, och i Landsorterna inom Trettionde dagen, sedan lian af Hof-Canzlerns Utslag del undfått. För öfrigt äro Ordningsmål ej andra, än sådana Oeconomiska, som, enligt något gällande Boktryckerioch Bokhandels-Reglemente, till llof-Canzlerns pröfning kunna höra, och till rubbning af något denna Grundlags bud icke leda. (Se 4 §• 4 mom.) 6:<^_ Juslitice-Canzlern skall äfven, genom vederbörande Ombud, öfver Tryckfrihetens lagliga bruk hålla behörig upsigt. Vare likaledes Justiliaj-Ombudsmannen plig - Bil, till Constit,-Utsh:s Memorial, N;o 5i. a3 tig alt, i afseende på förbrytelser mot denna Lag, lemna sill Embets-åtgärd enligt de, rörande hans befattning med andra mål, genom Instructionen föreskrifna grunder. (Se 4 ^ mom. i p:s sednare del samt i p) §. ,3. i:o I alla de lall, som 8 och io §. utstaka, bafve Hof-Canzlern eller bans Ombud rättighet att, då han det nödigt pröfvar, låta en skrift med qvarstad belägga, sist inom åtta dagar efter det skriften till Hof-Canzlern eller Ombudet ingafs; fiörandes inom En månad efter den dag, då i landsort qvarstaden lagd blifvit, Hof-Canzlern meddela Ombudet sitt beslut om gillande eller uphäfvande af densamma, och tillika härom Justitias-Canzlern underrätta.
Som Fidei Commiss Stiftelser, sedan de wunnit taga krafs, äro för Specuia Lagar att anse; sä bör wiv deras tolkning och n ampneng, likasom wid andra Lagar af Speciel bestaffen! et, ta.tingas att, nar de icke uttryckeligen sörina annat, an h,oad de allmännare gisna siadganden bjuda, böra desse sednare följas. A lmänna Lagens föreskrifter i 2, Z, 10 och ig Z § 16 Cap. Jorda-Balten, hafwa, i afseende pä hyresman och Landtbo för ändamål att en sadan nyttje. rätts innehafware sjelf, ener, efter hans död, hans S erbhuS, mä, sevan det är wisit och gifwit att afflyttning skall fte, derefter äga tillräckeligt rädrum, dels att förse sig med annat hemwist eller gärdsbruk, dels att af det arbete och kostnad han, innan denna wisihet war gifwen, lösligen ned agdt, njuta den förort, som an för en omedelbar följd deraf anses. Och som den tiv, Lagen i detta afseende, sar. skildt för hyresman och särskildt för Landbo bestärn mer, icke allenast i det nogafte är aspasia» efter hivarderas nu bestresna bepof, uttm ock lita nödwändig för hwar och en innehasivare af fast Egendom, äfwcu om Den 4 November221 cm han utan afrad eller hyra, dock med rätta, den samm: besitter, sä följer af en sädan Lagens grund, att för S erbhus Jnteresteiuer efter den, som nägon fast Egendom under Fidei-Commist wilkor rune. haft, bör Fardag, d. ä. sista afflyttningsdagen, wara fran bemälte innehafwares döds kimma lika aflägse, som den, enligt Lagens bolstafweliga förestrifk bök wara ifrån Lagligen stedd up sagning för hyresman eller Landbo: häldst blotta dödsfallet i förra förhäl* landet, medforer li a fullkomlig wisthet, som uppsägning i det sednare, akt afflyttning mätte fte.
Den andra frägan rörer byggnadsskyldigheten för Arrendatorer af Kungsaärdar. Den är nu satt i likhet med hwad Allmänna Lagen stadgar för Arrendatorer i allmänhet och ersättningen blir också derefter lämpad. Dä denna förändring synes sä fansta billig, lärer den wisierligen instämma med Nidderstapcts 06) Adelns afsigt, ehuru den torde fordra ett nytt uttrvek af dest wilja. Jag hemställer derföre om icke Utskottets förslag mä i bäda afseende» bifallas. Herr Grefwen och Ordföranden gjorde proposition att Ridderstapet och Adeln, i anledning af detta Grefwe tUm-ners yttrande, mätte gilla Stats-Utskottets utlätande. Bifölls. Wid förnyad föredragning afBewittnings-Ub stöttets förledne gärdag pä bordet lagda utlätande, öfwer en i det Wälloflige Borgare-Ständet gjord anmärkning wid Utskottets projccterade förändring i 4 Art. 1 §. 7 Mom. af Bewillnines-Förordningen, i afseende pä Tjenstehjons-bewillningsafgift, blef berörde utlätande, uppä ajord proposition, af Ridderstapet och Adeln giltadt. Upplästes ett frän Expeditions-Utstrttet inkommit Memorial af denna dag, utgörande Welli - 496 Den 16 Oetober. ^Vekiculum till: 1:0 Ett förslag till underdånig ffrifwelse till Kongl. Mastt att åtfölja de af Riksens Ständer faststälda förändringar och tillägg till Bewillnings-Förordningen; Reglor, Formulairer m. m. 2:0 Förslag till Redactton af berörde förändringar och tillägg. Npstnämnde underdåniga ffrifwelse upplästes derefter och godkändes. Widare upplästes Redactionen af ofwanberörde förändringar och tillägg.
Häradshöfdinge för sådan försummelse låtit hos Kongl. Svea Hofrätt anställa åtal, hvilket ock blifvit utfördt; så har Kongl. Hofrätten d. 19 Maj 1851 deröfver meddelat utslag af innehåll, att som, jemlikt 2 kap. 6 och 8' §§ Rätteg.-balken, Häradshöfdinge åligger att rigtig dombok hålla och den sjelf underskrifva, äfvensom att vid slutet foga förteckning på de böter, som vid iinget fallit och huru de fördelte äro, samt denna förteckning vid hvarje års slut till Kronofogden utgifva, samt deraf äfven följde, att Häradshöfding skall för hvarje ting vid dess slut eller ofördröjligen derefter hafva protokoll och beslut i alla under tinget förekomna mål och ärenden uppsatta samt domboken behörigen afslutad; men, på sätt upplyst och af Häradshöfdingen Lund medgifvet vore, domböckerne för ofvan uppräknade ting, hvilka samtliga blifvit af Häradshöfdingen förrättade, vid de åren 1848 och 1849 anställda inventeringar icke varit ordentligen afslutade och med Häradshöfdingens underskrift försedde, hvarförutan de befunnits i så måtto ofullständiga, som flere mål icke vore deri uppsatta; alltså pröfvade Kongl. Hofrätten rättvist, med stöd af 1 kap. 12 § Rätteg.-balken, fälla Häradshöfdingen Lund att, för hvad honom sålunda i utöfningen af hans embete till last kommit, böta ett hundra daler silfvermynt med trettiotre R:dr 16 sk. banco, samt derjemte förpligta Häradshöfdingen, vid vite af två Jmnilra daler silfvermynt, att inom den 1 nästföljande Oktober hafva försatt de i fråga varande domböckerna i behörigt skick. Detta utslag har vunnit laga kraft, och kommer, vid bristande efterlefnad deraf, nytt åtal emot Häradshöfdingen Lund att anställas.
Af Herr Friherre von Kr corner: ”Emot Utskottets beslut, alt bestraffning med prygel icke må ega rum, annorlunda än efter Domstols ULslag, får jag mig reservera. Tillfällen gifvas, såsom t. ex. under marcher, då bestraffning med arrest icke kan verkställas. Att uppskjuta straff för begången förbrytelse, intilldess Domstol (hvarmed troligen måtte menas Krigsrält) afgjort målet, tror jag skulle menligt komma att inverka på disciplinens bibehållande inom Armeen. — Inseende olägenheterne af undantag i Krigs-Iagarne , är jag dock af den öfverygtelse, aLt prygelstraff för den del af beväringen, som icke är lejd, alldeles borde upphöra.’* Med Herr Friherre von Kraemer förenade sig Herrar von Rose?!, Råfeldt, Aminoff och Tornerhjelm. Ani. till Exp-Utsk. den 2 Mars 1841, kl. 11 f. m. * Detänlcande, i anledning af vacht motion om Ståndrätt får af dömande af vissa förseelser, som af krigsman i fredstid blifvit begångna. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln har blifvit remitterad en af Hans Excellence, m. m., Herr Grefve G. Lowenhielm väckt motion, deruti motionären, med afseende på den långsamhet, som, enligt hans förmenande, egt ruin vid behandlingen inför domstol af vissa förseelser i tjensten, derföre åtal blifvit emot militäre personer anstäldt, föreslagit, att, på det skyndsammare måtte tillgå, och straffet, der sådant befanns böra tillämpas, skulle medföra åsyftad verkan, Stånd-rätt jemväl i fredstid måtte få upp - 20 Lagsami Allm. Besv.- och Elon.-Utshottens Betänkande, JV:o 5o. taga och afdöma förbrytelser, begångna af militär under gevär eller då trupp är samlad.
Samma dag på e. m. och dagen derpå till e. m. kl. 4 eller 5 sysselsattes de med att marschera, exercera o. s. v., hvarefter officerarne öfversågo munderingspersedlar m. m.Rinnan folket hemförlofvades. Under dessa kompani-möten ålåg det knektarne att hålla sig födan på sin egen kost, de fingo ingen ersättning derför af Kronan och icke heller fingo de dermed betunga rotoch rusthållarne. Om det behöfdes så skulle dessa visserligen tillsläppa matsäck, men det skulle sedan afdragas på soldatens lön. Under olika tider hafva sedermera dessa möten blifvit minskade till antalet under Konungarre Carl XI:s och Carl XH:s regeringar, så att de vid vissa Reg:ten slutligen endast utgjorde tre eller fyra om året. Ibland sammanslogos dessa med reg:ts-mötet, kvilket derigenom förlängdes tre å fyra dagar, men dessa möten fortforo i allmänhet till 1723, då en del blefvo indragna, så att endast 2:ne kompani-möten återstodo. För de öfriga mötena skulle hvarje knekt erlägga En Daler Sunt och den summa, som deraf upstod, ingick till förstärkande af General-förråds-kassan, enl. Reghtet af 1726. Detta förhållande fortfor under den öfriga tiden. Likvisst ville krigsbefälet vid 1751 års Riksdag redan att dessa mötesafgifter för knektarne skulle indragas och anhöllo derom hos K. M., med vilkor likväl, att knektarne skulle återfå sina kompani-möten. Detta blef af K. M. afslaget på grund deraf, att General-förråds-kassan behöfde denna förstärkning, emedan riket var utblottadt på tillgångar, hvilket isynnerhet drabbade arméen, som dessutom hade gjort ett hårdt och långvarigt krig. Sedermera har genom de olika myntförändringarne denna daler s:mt blifvit försämrad, d. v. s. evalverad till åtta sk:r b:ko, som sedan utgjorde ersättning för dessa kompani-möten af hvarje knekt.
Banko-Utskottets, sedan den 4 dennes på Ståndets bord hvilande memorial N:o 2, med öfverlemnande af Bankofullmäktiges till Utskottet afgifna berättelse, föredrogs nu åter och blef, såsom icke till åtgärd föranledande, fogadt till handlingarne. Den 11 Januari. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Bevillnings-Utskottet ett af Hr von Hartmansdorff, August, denne dag afgifvet anförande i afseende på Hr Printzenschiölds, Axel, den 30 sistlidne De cember f. m. till nämnde Utskott remitterade motion om förhöjning af stämpel-afgiften för tidningsblad. S. D. Föredrogs Stats-Utskottets memorial N:o 18, hvaruti Utskottet återlemnat en af Anders Nilsson från Hallands Län väckt motion, angående vidtagande af sådane åt gärder, som kunna tillförsäkra åboer å såkallade stomhemman en tryggare besiltnings-rätt å dessa hemman; och ansåg Höglo fl. Ridderskapet och Adeln donna motion tillböra Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling. S. D. Föredrogs Banko-Utskottets memorial N:o 6, med återlemnande af 1’etter Petterssons motion, rörande stamboksoch kollekt-medel; och ansåg Höglofl. Ridderskapet och Adeln denna motion tillhöra Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling. 112 Prot.-Utdrag den 11 Januari 1851. Från Hedervärda Bondeståndet. S. D. Föredrogs och remitterades till Stals-Utskottet David Anderssons från Hallands Län, sedan den 8 dennes på bordet hvilande motion, angående anslag till hämmande af de skador, sorn flygsanden förorsakar inom Länet. S. D. Anmälde Johan Johansson från Orebro Län, att anledning förekommit till anmärkning mot Departements-chefen och föredraganden för Civil-ärenden; och beslöt Ståndet att till Konstitutions-Utskottet remittera ett af Johan Johansson nu ingifvet försegladt anmärknings-memorial. Den 15 Januari. Från Högloft.
S. D. Sedan af Constitutions-Utskottet lemnad uppgift på de af samtlige Riks-Stånden godkända Grundlags-ändrings-förslag blifvit till justering uppläst, beslöt Ståndet att anmoda Expeditions-Utskottet, att, i afseende å nämnde Grundlags-Förändringar, Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majit uppsätta. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkande, N:o 133, i anledning af väckt Motion, rörande Sågare-lönens utgörande vid Sågqvarnar; och Utlåtande, N:o 134, i anledning af väckt Motion, att Lag-Coiniténs förslag till Civil-Lag måtte vid Universiteten föreläsas och nödig kännedom af detta förslag, jemte Rikets Grundlagar och Allmänna Lag, ådagaläggas af dem, som undergå Juridisk och Embets-Examen; äfvensom Ståndet lät bero vid ofvannämnde Utskotts Utlåtande, N:o 136, i anledning af gjorda anmärkningar emot Betänkandet N:o gs, angående yrkad förändring i stadgandet om Läste-afgift för Fartyg, som förses med Turkiska Pass. Rik. till R. St. Utdrag den 3o Junii 182g. S. D. Föredrogs och lades till Handlingarne Banco-Utskottets Memorial, N:o 54, till Rikets Ständer, med anmälan om den vid Bankens Pappersbruk, Tumba, den 33 i denna månad t i made eldsvåda. S. D.
Befallningshafvande i Länet vitsordat, att arrende-afgiften af 91 tunnor kappar, som Kamereraren Krutmejer vid auetionen erbjudit, vida öfverstiger hvad som med arrendatorns bestånd kan utgöras af berörde egendom, för hvilken minimi-arrende-belopptt lärer hafva varit bestämdt till endast 29 tunnor f kappar, och det förut erlagda arrendet utgjort 40 tunnor, än ock att det nu utgående arrendet af 76 tunnor | kappar, hvarutöfver, oagtadt flere auetioner skola varit anställda, anbud ej kunnat erhållas, utgör allt hvad för egendomen skäligen kan påfordras; vid hvilket förhållande och fastän Kamereraren Krutmejer, i följd af contractet, lagligen blifvit ålagd att ersätta skillnaden emellan det af honom åtagne arrende och hvad Stats-Verket, sedan arrendet af Krutmejer frånträddes, åtnjutit eller, enligt nya contractet, under återstående arrendetiden eger att undfå, Rikets Ständer likväl funnit det icke vara med billighet instämmande, om Staten skulle utfordra en dylik ersättning, hvilken endast grundas på det af Krutmejer obetänksamt gjorda, öfverdrifvet höga anbud och således icke är motsvarad af någon verklig förlust, som blifvit Staten tillskyndad, men hvilken ersättning, derest den möjligen kunde indrifvas, då Kamereraren Krutmejer icke lärer ega andra tillgångar, än en mindre betydlig lön, skulle försätta honom med en talrik famille uti utblottad och nödställd belägenhet; hvarförutan till behjertande jemväl förekommit, att, enligt hvad utredt är, Kamereraren Krutmejer aldrig sjelf innehaft det ifrågavarande arrendet, utan genast efter dess ingående öfveriemnat detsamma till Bih. till R. St. Skrifvelse, NiO if då varande Stats-Rådet m. m.
Men nu hafva, såsom jag redan erliindrat, Coliegiernas Chefer och Ledamöter intet med redogörelsen och ziffran att göra; derföre gå inga sådane anmärkningsmål lill JustitiaeCanzleren, utan alla till Kongl. Majit. Om några skulle gå till den förre, synes ej i StatsRådets protocoll, såsom tillförene för ConstitutionsUtskottet, hvad behandling målen fått, sedan de lemnade KammarRätten. — Hvad de såkallade dispositions-anmärkningarne vid förvalt/i/ugs-åtgärderna beträffar; så händer nu, sedan den föregående utredningen i KammarRätten ej mera sker, före anmälan af sjelfva factum hos Kongl. Majit, att, om StatsSecreteraren, efter infordrande af vederbgj|andes förklaring, åttiöjer sig dermed, utan att anmärkningsförfattaren fått göra Den 19 Mars c. m. i35 sina påminnelser, eller KammarRätten utlåta sig deröfver, afgöres målet hos Kougl. Majit, utan fullständig utredning. Om, och i hvad mån någon derigenom blifvit lidande, kan ingen sedermera efterse eller till ansvar anmärka, utom StatsRevisorerna, StatsUtskottet eller ConstitutionsUtskottet. Men huru omöjligt det är för dem att ingå uti sådane detailfrågor, utan att försumma vigtigare ämnen, kan hvar och en inse. —Ja all controll på Coliegiernas penninge-/o>- 'valtning skall tillintetgöras, eller åtminstone komma något för sent, om den på detta sätt undandrages KammarRättens åtgärd. Om t. ex. ett Collegium så förköpte sig, att det på förhand skuldsatte sig för 5 år, och sedan under tiden ej hade några medel att använda, till löpande behof, månne defickebehöfdes att KammarRättens anmärkninggenast hejdade företaget, och att dess Utslag befordrade vederbörande till ansvar, samt fästade Kongl.Majlis oehStatsRevisorernas uppmärksamhet på förhållandet, innan tiden till rättelse vore förlupen.
Hvad Kollegium nu i underdånighet föreslagit för utförande af den ifrågavarande regleringen af den civila sjukvården, innefattar alltså löneförhöjningar för tjugosex (26) nuvarande extra Provincial-läkare å 500 R:dr R:dr 13,000: — löner för fyratioåtta (48) nya Provincial-läkare å 1,500 II:dr, till sammanlagdt belopp af „ 72,000: — tjenstgörings-penningar för femton (15) Provincial-läkare till sammanlagdt belopp 7,800: — arfvode för en Förste Provincial-läkare inom hvarje län, tillsammans . ... „ 24,000: — Summa R:dr Riksmynt 116,800: — hvilken summa Eders Kongl. Maj:t alltså torde af Rikets härnäst sammanträdande Ständer genom nådig proposition för ändamålet äska, derest hvad Kollegium nu haft nåden föreslå, vinner Eders Kongl. Maj:ts nådiga bifall. Kollegium tillåter sig härvid, att för den händelse Rikets Höglollige Ständer, ehuru de sjelfva begärt denna reglering, skulle linna svårighet, för det närvarande, möta att på engång bevilja anslag för alla de nu föreslagna Provincial-läkarebefattningarna, i underdånighet fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet derpå, att ibland ofvannämnde 13,000 R:dr, som nu skulle erfordras för tjugosex extra Provineial-läkare-befattningars uppförande i ordinarie stat med full lön, skulle 6,000