Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den som bifaller sammansatta Bevilln.-, Lag-, samt Allm. Besv.- o. Iikon.-Utsk:ts i Betänk:t N:o 4 vid § 12 gjorda första hemställan, röstar Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan och bifaller Doktor Forssells motion, att den rättighet till bränvinsförsäljning, som för närv:de är vissa gästgifverier medgifven, måtte upphäfvas. » Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 30. Nej — 5. Utsk:ts sednare hemställan. Den det ej vill, röstar Biföils. 12:te §ms text. Godkändes. 318 Den 4 Juli f. m. § 13. Bifölls. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. § 14- Utsk:ts första hemställan. Hr von Koch: Då R. o. Ad. vid den 7:de §:n beslutat, att utskänkningstiden i allmänhet skall bestämmas till högst elt år, föreställer jag mig, att älven vid denna § bör göras den förändring, alt »ett år» insättes i stället lör »tre år», hvartill jag anhåller att R. o. Ad. täcktes lemna sitt bifall. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. bilölls Utsk:ts hemställan, utom hvad beträffade den tid, hvarför tillståndsresolution till hränviusutskänkning ålandet finge utfärdas, hvilken tid, i öfverensstämmelse med B. o. Ad:s förut fattade beslut, bestämdes till högst ett år. Utsk:ts andra hemställan. Hr Fahnehjelm, Gustaf:
Deremot kan jag för min del icke ingå uppå att antaga val inom Ståndet, dels emedan jag anser den ena af dessa principer motsäga den andra, och dels emedan jag icke kan öfvergifva den föreställning, alt en sådan utväg skulle öppna en lättnad för corruptionen, till den påföljd, att Adeln skulle, långt ifrån att derigenom hafva gifvit en garanti till fördel för folket, derefter Den 21 October f. in. 43 vida mera än nu föröka konungamaktens inflytande på representationen, och sålunda icke uppfylla Adelns bestämmelse att vidmakthålla jemnvigten statsmak.terna emellan. Skulle denna föreställning af erfarenheten besannas, så befarar jag, att man efter några riksdagar finge dyrt ångra att nn hafva i någon mån brutit arfsprincipen, till hvars fullständighet man då icke mera kan återgå. Såsom angelägna reformer att vidtaga, anser jag 1:0 att de ännu orepresenterade folkclasserna , embetsmännen och ståndspersonerne i representationen intagas; och 2:0 att våra nu gällande ordningsstadgar, Riksd.Ordn. och Ridd.- Ordn., varda afskaffade, och nya i stället utarbetade, i syftning att förkorta våra riksdagar; och då ]ag tror, alt, innan dessa reformer hinna komma til] stånd, någon allmän belåtenhet med representationen icke är att förvänta, önskar jag lifligt, att Const.Utsk. måtte med förslag till dessa reformer skyndsammeligen inkomma. Frih. Roye tilläde muntligen: Jag anhåller vördsamt att här få tillägga några ord. Några värde ledamöter hafva varit af annan tanke än jag, och tillstyrkt, att detta Stånd skulle underkasta sig val inom sig. De hafva framställt sina skäl, jag mina; och jag vädjar till eder alla, mine herrar! hvem af oss som har rätt; men jag beder likväl att få framlägga ett ännu ytterligare skäl för de slutsatser jag dragit ur jemförelsen emellan hvad sorn är och hvad som skulle blifva. Det är en ovedersäglig sanning att under närvar, förhållanden kan ingen regent, — vore han också den mest despotiske, — utesluta någon af oss från sin lagliga rätt att här infinna sig såsom representant.
Och allt lägre och lägre bjöd man, och ingen fans der som hjelpte upp prisen, så de gamla sakerna slogos bort för en tio, femton öre stycket. Innanför auktionssalen låg ett annat mindre rum och der stodo uppradade de större pjeserna, som redan voro sålda. Två karlar höllo på att bära ut en soffa, och madamen, som köpt den för en krona, gick bredvid och högg allt emellanåt tag i karlarne, för att soffan ej skulle stötas emot. Borgmästarinnan, som ropat in det antika skåpet, hade skickat sina drängar för att hemta det, och dessa stodo nu och skrufvade af fötterna, emedan det var för stort att helt gå igenom dörren. Golfvet här inne var öfvertäckt med smuts och lera, och en qväfvande lukt af svett och smorläder fylde luften. Vid fönstret stod en ung qvinna och blickade ut i trädgården. Hon tycktes icke alls medveten om hvad som försiggick omkring henne; det var någonting frånvarande och beslöjadt i hennes blick, som mekaniskt följde regndropparnes fall. Som i en dröm hörde hon utbjudarens rop: 10 öre – 12 öre – 25 öre – 25 öre ä’ bjudet – 50 öre, 50 öre – 50 och drömlikt entonigt sqvalade regnet ur takrännan öfver fönstret. Plötsligen ryckte hon till. Det var en liten dockservis, som bjöds ut. Hon kände en besynnerlig ångest sticka till inom sig. »Hvarför sålde jag den?» mumlade hon och gjorde en rörelse mot auktionsrummet. Med det samma hörde hon att den slogs bort för 25 öre. Hon drog en djup suck och återtog sin förra ställning med pannan tryckt mot fönsterrutan. Den der drömlika tröttheten föll ånyo öfver henne, och tungsinta, dystra stämningar och vemodiga minnen drogo af och an genom hennes själ. Det var mer än tio år sedan hon och hennes far flyttade hit till staden. Majoren tog då afsked ur tjensten och gjorde på samma gång cession, hvilket hade till följd att han äfven måste taga afsked af sitt glada Stockholmslif och med sin enda dotter – han var enkling sedan flera år tillbaka – flytta till en småstad, der han kunde lefva mera billigt och obemärkt.
Något formlöst, en skugga syntes det honom, gled hastigt förbi neråt sjön. Nästa ögonblick hade han den fången. » Anna! » Hon var nära att falla, och han tvang henne ned på ett af terassens trappsteg. Så förvildad, förtviflad, utom sig, syntes hon, att han skälfde till af förfäran och medlidande. » Anna! Hvart ämnar ni er? » Hon hukade sig ner, kröp ihop liksom under en pressande tyngd och slog händerna för ansiktet. » Jag kan inte, kan inte lefva! » framstötte hon. » Jo, ni kan! Ni måste kunna! » Han sade det med en fasthet, som skrämde och på samma gång liksom lyftade henne upp. » Om jag ropat — om jag varnat dem — ni vet inte! Det är jag, som dödat dem! » Det sades i så skärande vild förtviflan, att han ej fann ett ord till svar. Så böjde han sig ned och strök med handen öfver hennes hår, åter och åter, mildt och kärleksfullt som en moder skulle gjort det. Det var, som om något brustit inom henne, som om mörkret och kölden flytt, medan hon grät — grät, tills hon ej orkade längre. Han hade satt sig bredvid henne och höll hennes ena hand i sin. Så reste han sig upp. » Gå hem nu, » sade han mildt, » försök att blifva något för edra föräldrar, och kom ihåg, att jag litar på er. » Stilla, skälfvande i alla leder, steg hon upp, räckte honom sin iskalla fuktiga hand och gick. En stund stod han kvar och såg efter henne, så gick han ner till bryggan, löste båten och rodde hemåt. Ännu länge hörde hon de jämna årtagen, där hon stod kvar på verandan med ögonen fastade på stjärnhimmeln. Där uppe — ej nere i det kalla djupet — skulle hon nu söka sina systrar. * Fyra år hade gått. Majorens hufvud var alldeles hvitt, och majorskan var en gammal skröplig kvinna, helt och hållet beroende af sin omgifning. Båda hade åldrats förfärande hastigt. Ännu bar hon sorgdräkt och gick hvarje dag in i det rum hennes vackra döttrar bebott, där allt stod orördt sådant de lämnat det.
Af dessa anledningar, och med afseende å vigten deraf, att Lagar, hvilka, lik - Constitutions-Utskottets betänkande, ig mätigt £5 §. Regeiingsformpn, böra i hvarje fall efter ordalydelsen tillämpas, äfven eihålla den högsta typo«raphiska correction, får ConMiiutions-Ulskotlet vördsam liljen hemställa om icke, på sätt vid 1815 års Riksdag i allmänhet egt unn, för de i Kongl. Majlis och Riksens Ständers namn utgilna författningar, Riksens Höglofl. Ständer skulle tackas , under loppet af nu påstående Riksmöte, uppdiagä vissa StåndsDepulerade att, unuer 01 dförande af Herr Juslitife Ombudsmannen, tillse och ansvara derföre, att åtminstone de tilläfventyrs förändrade Gmndlagar, hvaraf tryckningen ej medhinnes före Riksdagens slut, må utfärdas i noga öfverenssiämmr l»e med justerade och af Resp. Riks Stånden godkända expeditioner, samt föröftigt med äldre correctare upplagor. Memorial med öfverlemnande af en tryckt uppgift på de från sista Riksdag hvilnnde förslag till ändring i Grundlagarna. Sedan den, jemlikt Riksens Ständers beslut, genom Constitutioxis-Utskottet för - 16 Constitutions-TJtskottets betänkande. anstalltade tryckning af en uppgift pä de från sista Riksdag hvilande förslag till ändring i Grundlagarna nu mera hunnit fullbordas, får Utskottet härmedelst till Höglofl. Ridderskapet och Adeln (Högvördiga Präste-Ståndet) (Wällofl. Borgare-Ståndet) fHedervärda Bonde-Ståndet) öfverlemna 650 (75) (75) (15°) Exemplar af Samma Uppgift, för att bland Ståndets Ledamöter utdelas. Stockholm den 2 April 1823. UPPGIFT på de förslag till ändring i Rikets Grundlagar, som, vid Riksdagen åren 1817—■ 1818 lagligen beredda, bort, jemlikt 56 §.
Prot. 184.0. 6 Sami. 1 A/d. i 2 Bunco-Utskottets Memorial, N:is Sa och SJ. Ani. till Exp. Utsk. den 17 Juli, kl. \fi 12 f. rn. Memorial till svar å Vallojl. Borgare-Ståndets åter remiss af Utskottets Betänkande j JY:o 26'. Sedan Vällofl. Borgare-Slåndet, enligt ankommet Prolocolls-utdrag af den 10 nästlidne Juni, på grund af gjorde anmärkningar, återremitterat Utskottets under N:o 26 afgifne Betänkande, med hemställen om årligt löneanslag för en form-binderska vid Bankens Pappers-bruk Tumba, samt angående en elevs inöfvande i formbindning, får Utskottet härmedelst underrätta Vällofl. Borgare-Ståndet, alt Utskottets berörde Betänkande, enligt ankomne Protocolls-utdrag från Höglofl. Ridderskapet och Adeln af den Och från Högvördige Preste-Ståndel af den 10 nästlidne Juni, samt från Hedervärda Bonde-Ståndet af den 29 Maj innevarande år, är vordet af 3:ne Riksstånd bifallet; i anseende hvartill någon ytterligare pröfning af de anmärkningar, som vid samma Betänkande blifvit inom, Vällofl, Borgare-Slåndet framställda, icke erfordras. Stockholm den 16 Juli i84o.. Ank. till Exp. Utsk. den 17 Juli, kl, 1/2 12 f. m., Memoriali anledning af ett Riks-Stånds; återremiss ä Utskottets Betänkandej, iV.o 28. Högvördige Preste-Ståndet har, enligt ankommet Prolocolls-utdrag af den i3 nästlidne Juni, på grund af de inom samma Riks-Stånd gjorde anmärkningar, återremitterat.
Ständer härtill lemna bifall, torde underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, med anhållan om verkställigheten härutaf, aflåtas. Hvilket allt vördsammeligen underställes Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den 3 Juli i8i5« På Höglofl. Riddersk. och Ad. [Ledamöters vägnar Carl de Geer. På Högvörd. PrestStåndets [Ledamöters vägnar Gustaf Murray. På Vällofl. Borgare - På Hederv. BondeStandets [Ledamöters vägnar Jon Jonsson. Ståndets Redamöters vägnar Garl Fr. Landberg. Cl. Tunelius, Riksens Ben 7 Juli. Uppläst hos Höglcfl. Ridd. oell Ad. den 7 Juli, Högvörd. Prest-Ståndet den 7 Vällofi. Borgarc-Ständet den io _* HedSrV, Bonde-Standöt den 7 _* Riksens Högloft. Ständers Stats - Ut* ! skotts Betänkande, angående Krono* hemmanet Lindö, beläget i Härads Socken, Akers Harad och Söder* manlands Län. Vid 180g och i8lo arens Riksdag anmälte Riksdagsmannen Jonas Jonsson från Akers Härad i Södermanland uti till Hedervärda BondeStåndet ingifvet Memorial , att han uti Stats* Utskottets uppgift öfver alla i Riket: befintliga K ronans Egendomar och andra lägenheter saknade en O, Eindön kallad,' belägen uti en gren af Mälarn i Akers Härad och Södermanland, hvilken O, efter hvad han förmälte, skall vara till Bo rgmästaren Kjerman för något öfver ',0 år upplåten, emot förbindelse, att derå anlägga ett Scheffer!, efter hvars tid en General Duvall skall densamma possederat, men innehades då af Bruks Patronen A. von Wahrendorff. Stats-Utskottet, till hvars Utlåtande denna anmälan blef remitterad, förklarade uti deröfver afgifvet Memorial, att sorn ifrågavarande Ö icke fann? omnämnd uti de ifrån Kongl. KammarCollegium meddelta förteckningar och uppgifter på Kronans
St. äro tillsammans, t. ex, tvenne'- månader innan de åtskiljas, emedan det icke är omöjtfgt, att händelser kunna inträffa vid vexlingens början , som oundgängligen påkalla R, St:s medverkan för bibringande af den hjelp, hvarpå man i annat fall mäste vänta i 5 år, eller intill nästa riksdag. Äfven förutser jag, i händelse Frih. Cederströms förslag vinner bifall, att vexlingen ännu en lång tid kan fördröjas, enär en icke obetydlig tiel säkerligen skall åtgå, innan banklagen blir promulgerad, hvartill förslaget skall utarbetas, i Stånden discuteras, nuU Den a3 Juli f. m. 21 Ilända återremitteras, i sådant fall omarbetas, ånyo discuteras och afgöras, samt slutligen i Exped.Utsk. behandlas; med ett ord, det kunde komma att dröja så länge, att R. St. vore åtskiljda, innan vexlingen börjades. Jag anhåller således, att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. på antagande af Utskrs utlåt, med den förändring, sorn Gr. Posse föreslagit i afseende på tiden för vexlingens början. Hr Stråle, Wils Wilh.: Anledningen till Gr. Fröliclis begäran om förändrad redaction af sednare perioden uti Utsk:s utlåt, har jag tyckt mig linna vara en farhåga i afseende på tillämpningen af den beslutade utvexlingsgrunden. Men då myntbestämningslagen innehåller en §., som stadgar, altalia liqvider och betalningar må ske i silfver eller sedlar efter den fastställda grunden, kan jag icke linna annat, än att Utsk. tillstyrkt R. St. att. hos K. M anhålla om meddelande af en upplysning om hvad som redan är i lag stadgadt. Om denna begäran blir redigerad på ett eller annat sätt, betyder intet; och får derföre hemställa, om icke Hr Gr. vill afstå från sin begäran om redactionsförändring, på det vi må kunna lemna ett odeladt bifall till utlåtandet. Gr. Frölich:
In fidem, 0. Brakel. Plenum kl. 1 e. m. Justerades 6 prot.-utdrag för den 27 oell prot:t för den 8 dennes. Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af fyra ledamöter i Riddarh.-Utskit efter JV2 150. Frill, von Otler, Fredrik Wilhelm; » 158. » von Essen, Reinhold Jakob; » 263. Hr Planting-Gyllenbåga, Erik Wilhelm Casimir; och » 1805. » Stjernspetz, Per Arvid Henrik; samt en suppleant i samma Utskott efter » 1983. Hr Heijkenskjöld, Selim Lennart; och befunnos hafva blifvit utsedde till Ledamöter: 62. Gr. Taube, August Gustaf; » 215. Frih. Lilliecreutz, fullm. Frih. von Essen, Reinhold Jakob; » 86. Hr Stuart, Fredrik Gustaf August; » 2118. B.» Lagerheim, Leopold Otto Gottfred Ernst; Suppleant: b 1642. Hr Ridderstad, fullm. Gr. von Schwerin, Carl Gu staf Filip. Föredrogs ånyo och företog3 punktvis till afgörande StatsUtsk:ts d. 25 och 27 dennes på bordet lagde Utlåt. N:o 8, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-statens första Hufvudtitel. lista och 2:dra punkterna. Utsk:ts hemställanden biföllos. 3:dje punkten. Frih. Stael von Holstein, Fabian Wilhelm: Om, på sätt den Stats-Utsk:ts Mern. bifogade tabell utvisar, det i nu föredragna punkten omförmälda anslag skulle såsom å den för innev:de statsregleringsperiod upprättade riksstat definitivt beviljas, så blir tillökningen å [örsta Hufvudtiteln 231,000 rdr, men 180 Den 29 November. jag kan icke finna annat än, att anslaget bör, såsom varande af öfvergående natur, tillböra extra statsregleringen och således voteras endast för ett år. Gr.
Detta torde icke vara obilligt, och jag får nämna, att det icke är för min egen person jag talar, enär jag ej innehar amirals-lön, och om den föreslagna indragningen af 2:ne kommer att ske, troligen ej kan emotse att deraf komma i-åtnjutande, men verkliga orsaken är, att jag anser obilligt att de nuv:de inneliafvarne icke skulle likasåväl som andra inom Corpsen, få tillökning i sin lön. Frih. Tersmeden: Det stora antal Amiraler som vid Flottan finnas i förhållande till OfficersCorpsen i allmänhet, jemfördt med antalet Generaler vid Arméen i förhållande till Arméens Officerare har gifvit Utsk. anledn. till den föreslagna indragningen, äfven ur den synpunkt att man har svårt att utfundera hvad dessa 5 Amiraler hafva att göra, utan lärer deras befattningar ganska väl kunna fullgöras af 3:ne. Utsk. har icke velat minska antalet i det hela af Officerare i Flottan, och det är af den orsak som Utsk. föreslagit att 2:ne kommendör-kaptens-löner skulle utgå i mån som amiralsplatserna blifva lediga. Gr. Puke har, om jag rätt upfattade hans yttrande, icke egentligen motsatt sig denna indragning, utan Gr:s yttrande gick ut på att inneliafvarne af dessa amirals-löner borde komma äfven i åtnjutande af lönetillökningen, så länge de qvarstå i tjenst. Det är visserligen en åtgärd som låter sig göra; men Utsk. har likväl ansett, att vid de lägre platserna, som redan hafva betydliga löner, borde dylik löneförhöjning för de på indragning ställda icke vara behöflig. Anser Ståndet att äfven de böra åtnjuta den provisoriska lönetillökningen, skall jag icke motsätta mig densamma. Hr Blomstedt, Christian Jakob: Med anledn. af den utaf Utsk. föreslagna indragning af 2:ne amiralsplatser inom Flottan, utbeder jag mig att få anföra följande: 164 Den 8 Juli f. m.
I protokollet omförmäles derefter, dels hurusom några bland Fullmäktige uttalade den åsigt rörande Cervins anbud, att ett motförslag sannolikt icke skulle leda till någon påföljd, enär det kunde befaras att, om deri framställda vilkor allt för mycket afveke från de af Heine föreslagna, desamma icke komme att antagas, dels att Kapiten Hierta likväl uppgjorde ett dylikt motförslag af följande innehåll: Inga partialobliga 67 — tioner utgifvas, utan endast förskrifningar, löpande med 6 procents ränta; för lånets anskaffning medgifves 1 procent af hela beloppet; lånetiden bestämmes till 3 år, med rättighet för Riksgälds-kontoret att efter första året till återbetalning om 6 månader uppsäga större eller mindre andelar af lånet, dock ej under J, million riksdaler; lånet lemnäs i svenskt mynt; ränteliqviderna ske halfårsvis; en provision af i procent erlägges vid ränteoch kapital-afbetalningarne, och såsom hypotek aflemnas obligationer, utgifna för innevarande års jernvägslån Kostnaden för lånet beräknades då komma att utgöra under första året 7 procent och under de två följande 6J procent. Efter en derpå följande öfverläggning huruvida underhandling borde samtidigt bedrifvas med alla dem, som erbjudit försträckning och huruvida med sjelfva afgörandet skulle kunna uppskjutas till morgondagen — en öfverläggning, som för tillfället endast ledde till det beslut att, sedan Cervin nu medgifvit uppskof, äfven kredit-aktiebolagets ombud skulle tillfrågas om äfven han kunde ytterligare en dag afvakta Fullmäktiges beslut — upplästes ett på sistnämnda bolags anbud syftande förslag till bestämmelser rörande det temporära lån, som nu kunde komma att upptagas, hvilket förslag, efter det
Som under granskningen Revisorerne skolat inhemta, hurusom vid många tillfällen löner på stat, arfvoden, gratifikationer m. m. blifvit på det sätt anordnade, att medlen utgifvits till disposition af vederbörande Chef, som vanligen å Stats-Kontorets för beloppet utfärdade anordning1 endast tecknaL sitt qvittens; men ett dylikt sätt för utbetalning af Statens medel vore mindre formenligt, då möjligheten för granskning af desammas anordnande för sina verkliga ändamål dymedelst tillintetgjordes; hafva Revisorerne förmält sig anse, att i allmänhet vederbörande sjelfve böra i Stats-Kontoret uppbära hvad Eders Kongl. Majit åt dem anvisar, samt att, när dylika dispositioner någon - 284 gång kunna finnas oundgängligen nödvändiga, föreskrift om medlens behöriga redovisning då jemväl uttryckligen meddelas. Det gifves flera anledningar och orsaker, hvarföre medel anordnas till disposition, antingen af Embets-verk eller Chef eller ock af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, såsom exempel hvarpå må uppgifvas: då inom Expeditionerna af Eders Kongl. Majlis Kansli en tjenst hlifver i följd af högre förordnande ledig, men ej kan tillsättas, i hvilket fall lönen, enligt Eders Kongl. Majlis nådiga föreskrift, disponeras af Departemenls-Chefen i och för tjenstgöringen inom Expeditionen; då inom Kollegier och Embets-verk den ordinarie löne-innehafvaren, jemlikt författningar, icke sjelf får förrätta innehafvande tjenst, såsom vid inträffande konkurs, suspension m. m.; då anordningar utfärdas till medels utbetalning från Landl-ränterierna, till Navigalions-skolor, lili Landtbruks-skolor, och så vidare; samt då anordningar å Folk-skollärare-aflöningar, utfärdade på Kongl. Räute-kammaren och hvilka, jemte kontanta medel, till orterna Öfversändas, ställas till disposition af Eders Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande.
19 llen kramlleles skulle komma i åtnjuta,ule sk lön eller arkvolle a pikets 8tst, llen nu köreslsAiia pensionen skall, i nwn llerak, inell motsvaranlle belopp förminskas eller oell alldeles uppbörs. Lon^I. Naj:t korblikver lii kels Ltsnller mell sll Ivon^l. Näll oell önnest stallse valbevnZen. Datum ut supra. 0 8 6^». 8. ^4. a/ p^otooo/ZeL 6/ve/' ^/»a?re6-^>enc/e»^ /rc!//et r>r/o> //o»^ /ionttn^e» / ^tat^-pllc/et ll Htock/rc>/»r§ L/oZt c/e» s 8e^)Zemöe/' NFrvaranlle: lians lCxeellenee, .ios tiu-e-8tats1>I i u is tern, perr Prilierre 6///en/raa/^ Hans Lxeeilenee, 8tats->Iiuislern kör Utrikes ärendena, perr bHIieire //r/-s, 8tsts-pallen: Priberre 8tae7 ^o» Zl/nnt/re^ Priberre pe^o», Priberre /Vsc-c/e»/a/^ 8/Z/ve^rko//ie^ kriberre 6///e»§ea»ar. Departements-dbeken 8tats-pallet ll/ttirZ/cs uppläste i onllerllainAbet lill ^usterinA ett, 1 öfverensstämmelse niell lionAl. l>Iaj:1s körut ksttslle Nallina beslut uppsatt, körslsZ till KonZI. Alajtts Nallina proposition till pikets 8tänller, »Ntzäenlle pension för k. ll. 8tats-kallet 6>>»/>/-e. Kon^l.
Sparre: Det må tillåtas mig att med några ord be svara de inkast, som blifvit gjorda emot mitt sednaste anförande; dervid jag anser mig böra uplysa att Hr Ericssons tillfälliga frånvaro var mig fullkomligt obekant. Hr Bildt har uptagit till ve - 9 426 Don 6 December f. m. derläggning hvad jag i detta afseende sagt, och då jag icke vill göra mig skyldig till den brist på grannlagenhet, att jag skulle fällt om en frånvarande ett yttrande, hvilket han var hindrad att upträda och besvara, så ligger det mig om hjertat att icke missförstås. Då jag således om Hr Ericsson sagt, att det ligger inkonseqvens i afseende på hans utlåt, om östra Billing-banan och den åsigt han nu yttrat, så beböfver jag icke mera än att hänvisa hvar och en af R. o. Ad:s ledamöter att läsa 12:te sidan i Hr Ericssons betänkande, dervid jag tror det skall blifva för hvar och en uppenbart att han icke allenast till utgångspunkt för sitt förordande af vägen söder om Mälaren tagit den i utlåtit om Westgötha-banan med så mycket skäl ringaktade transito-farten, utan äfven nu på denna lägger en ganska väsendtlig vigt; ehuru han i slutet af sitt resonnement om transitofarten, som uptar jemt en sida i det tryckta utlåtit, säger, i en mellanmening, att trafiken mellan stationerna är af hufvudsaklig vigt. Jag tror icke att någon, som genomläser detta utlåt., och dermed jemför det förra, skall kunna bestrida, att någon brist på öfverensstämmelse i åsigter framlyser. Han har i begynnelsen af det citerade yttrandet-(sid. 12), begagnat just det uttryck, som jag finner intaget i K. M;s Propos.: »som rörelsen går från vester till söder, så ligger deri ett vigtigt skäl för banans dragande söder om Mälaren.» Med all möjlig aktning för Hr Ericsson tror jag att en sådan i allmänna ordalag uttryckt sats icke bevisar mycket i denna fråga, synnerligast då, på sätt jag redan sökt ådagalägga, industrien i och rörelsen mellan Westmanland och Upland samt