Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä, efter erhå len del af samtlige respective Riks-Ståndens fattade Beslut, i anledning af förenade Statsoch Banco - Utskottens senaste under den 25 nästledne April afgifne Utlåtande, rörande utredningen af Götha Canal BolagsMalmö- och Götheborgs Disconter, förenade Utskotten erfaritatt desse Beslut i vissi delar äro mer och mindre skiljaktige samt påkalla sammanjetnkning, hafva Förenade Utskotten, i följd af 73, §. uti Riksdags - Ordningen, härmedelst skolat, jemte utmärkande af sådane skiljaktigheter, tillika föreslå den sammanjämkning, som , till stadgande eller åtminstone till förberedande aP ett helt Rikets Höglofl. Ständers Beslut, synes blifva ovillkorligen nödvändig 3:dje Punkten. Genom denna punkt var af förenade Utskotten föreslaget, atf alla af Directionerne öfver Götha Canal Bolagsoch Malmö Disconter på Banken dragne, ordentligen bokförde och bland Stutsoch Banko Utskottens Beiänkanden. 184^ allmänheten utelöpande Assignationer skulle, vid uppvisandet, till fulla beloppet med Banco-SedJ iar inlösas, så snart kungörelse härom blifvit utfärdad. Samtlige respective Riks-Stånden hafva väl instämt deruti, att Assignationerne borde till lulla beloppet med Contant inlösas; men Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet hafva förklarat, att denna inlösen borde ske med Bancoeller deremot svarande RiksgäldsSedlar.
E. 67. — för Pappersmestaren J. E. Ullander, angående, samt om bestämmande för framliden af pappersmäslarens vid Tumba lönevillkor. VI. B. 533. VII. 52. A. 234- — för aflidne Professoren Fries’s enka, om beräknande retroactivt af densamma. X. B. 297. XI. 20. XII. A. 36. XIII. E. 3o3. — angående ledamöternes i Rikets Allmänna Ärenders Beredning ansökning att få såsom sådan bibehålla deras arfvoden. Se Rikets Allmänna Ärenders Beredning. — för aflidne vice Amiralen m. m. Gustaf af Klints enka, angående. XI. B. 128. XII. A. 136. XIII. E. 67. — för f. d. Lieutenanten J. W. af Uhr, angående. XII. B. i45. A. 361. XIII. E. 422. — för f. d. Statssecreteraren m. m. Danckwardt, angående. XII. B. 3a5. A. 458. XIII. E. 478. — för aflidne Bankofullmäktigen Anders Danielssons enka och barn, angående. XVII. 13. 3go. XVIII. A. i4o. XIX. U. 399. XX. A. 91. XXII. U. 460. XXIII. A. 186. E. 190. — för aflidne Secreteraren i Kongl. LandtbruksAcademien P. A. Granbergs enka, angående. XXI. R. 492* XXV. B. 28. A. 79. E. 147. — för aflidne Kamereraren och Redogöraren vid Carl Gustafs stads gevärsfaclori, Assessoren G. Widegrens enka, angående. XXV. B. 87. A. 13g. E. 294. — för aflidne Agronomen Stephens’ enka, angående.
De smärre sedlarna, hvartill räknas valörerna Under 25 rtdr, skola icke efter stycketal, numer och datiim, ulan endast till antal och summa inom hvarje valör i räkenskaperna upptagas och afföras. 6 fj (motsvarar den 6:e i Utskts förslag). Till alla sedlar å 1 rtdr och deröfver användes s. k. lamelleradt papper efter de för Utsk. uppvisade prof; full" 5l2 Den 23 Mars. mägtige dock obetaget att gifva papperet all den ökade förbättring, ytterligare vunna insigter kunna påkalla. 7 § (motsvarar dan 7te i Utskts förslag). Formaten å de i föregående § omförmälda sedlar blifva likaledes i öfverensstämmelse med de för Utsk. uppvisade prof, sålunda att 5oo och 100 rtdrs sedlarna komma att förfärdigas af det största formatet, de å i5 och 10 r:dr af det dernäst, samt 3 och i rtdrs sedlarna af det minsta. Skulle fullmägtige begagna den i föregående 3 § dem lemnade rätt att låta utställa sedlar å flera valörer, komma dessas format att rättas sålunda, att, om någon valör antages å högre summa än 5oo rtdr, den tillverkas af största formatet, och örn någon valör emellan och roo rtdr eller emellan 3 och io rtdr införes, den förra tillverkas af medlersta och den sednare af minsta formatet. 8 § (motsvarar den 8te i Utskts förslag). Dessa sedlar tillverkas af färgadt papper, nemi. de å 5oo, 20 och 3 rtdr af blått samt de å ioo, io och r rtdr af gult. Skulle sedlar af flera valörer utställas, bör till dem någon annan, t. ex. grön färg, väljas; dock må det bero på fullmägtiges pröfning att, om någon högre valör än 5oo rtdr anses behöflig, kunna dertill använda ofärgadt papper. 9 § (motsvarar den gte i Utskts förslag).
Hvarföre t. ex., vid bränvinsbränning omedelbarligen ined eld, bränvinsbrännare i 3:dje klass skall skatta 12 gänger så mycket som bränvinsbrännare i l:a klass, när 30 kannors panna begagnas, men endast 6 gånger så mycket, när 10 kannors panna, 44- gånger så mycket, när 00 kannors panna, ocb 3 gånger så mycket, när 90 kannors panna begagnas, eller hvarföre bränvinsbrännare i 5: te klass skall skatta 72 gånger så mycket som bränvinsbrännare i l:sta klass, när 10 kannors panna, men blott 36 gånger så mycket, när 30 kannors panna, 14-4 gånger så mycket, när 60 kannors panna, och 9 gånger så mycket, när 90 kannors panna begagnas, etc. etc., lärer svårligen låta sig förklara. Då följaktligen tariffen, öfverallt behäftad med dylika missproportioner, ej lärer kunna betraktas annorlunda, än såsom i högsta grad orimlig och orättvis, torde dess totala omarbetning ej längre höra uppskjutas, så att, ehvad grunder för beskattningen än varda antagna, de åtminstone må vinna en konseqvent tillämpning hela tariffen igenom”. Vice Talmannen Zetterberg och Johan Pehrsson från Upsala län hafva häruti instämt, dock med den skiljaktighet, att de ansett afgiflen för hränvinstillverkning med redskap i 2: dra klassen, af till och med 20 kannors rymd, böra oförändrad bibehållas, sådan den i nu gällande förordning var bestämd, enär jemväl sådan tillverkning syntes dem böra hänföras till den s. k. busbehofs-bränningen samt dessutom begagnandet af 2:dra klassens redskap borde, såsom medförande besparing i ved, befordras, och icke genom förhöjning i beskattningen, motarbetas. Af Ola Månsson från Christianstads län och Eric Mallmin från Vesterås län: ”1 några delar af de förenade Utskottens förslag hafva vi icke kunnat instämma. Och då vi följaktligen deremot anmäla vår reservation, anse vi oss äfven böra framlägga skälen för våra skiljaktiga åsigter.
R:dr och för en lärare i naturvetenskaperne 150 R:dr, tillsammans 450 R:dr. d) Till följd af Rikets Ständers, uti underdånig skrifvelse den 1 sisth Juli, hos E. K. M. anmälda beslut, har ett anslag af 3,856 R:dr 45 sk. 4 r:st. Banco blifvit å denna Hufvud-Titel uppförd t för Lunds Cathedral-skola, i stället för dertill förut anvisade 1,047 tunnor Klockare-helgonskylds-korn. 334 Expeditions-Ulskotlels Förslag lill und. Skrifvelse j N.-o 17f. e) Da nya Elemenlar-skolan i Stockholm, i dess egenskap af ett försök att efter en från de vid allmänna läroverken följde principer skiljd method, bibringa undervisningen, bör lemnäs mera Lid att utveckla sig, innan dess ändamålsenlighet kan med säkerhet bedömas, hafva Rikets Ständer beslutat, att det för denna Skola vid sistlidne Riksdag beviljade anslag 6,800 R:dr, må fortfarande intill nästa Riksdag utgå. 5:o. I afseende på folkundervisningen hafva hos Rikets Ständer, utom hvad E. K. M:s Nådiga Proposition härom innehåller, å Isbill ige förslag blifvit framställde, åsyftande inrättande af nya folkskolor, eller utvidgning och förbättring af de redan befintlige; men som dessa frågor fordra en serskild utredning, hafva Rikets Ständer trott regleringen af denna Idufvud-Titel icke böra deraf uppehållas, utan ämna att till serskild pröfning dessa ämnen företaga, hvåremedlertid Rikets Ständer, oberoende deraf, beslutat, att det för Vexelundervisningens Normal-skola redan förut å Stat uppförda anslag 2,000 R:dr må bibehållas. G:o Tillämpnings-skolor, som ej å andra Hufvud-Titlar äro uppförda. a) Med afseende å den stora nytta, Gymnastiska Central-Institutet för ungdomens, serdeles militairens, fysiska bildning medfört, har E. K.
Såg jag upp från papperet, mötte jag alltid hennes ögon, vi utbytte en nick, utan att ens tala – hon var alltid rädd för att störa mig – och när jag så skref vidare, tyckte jag, att mina tankar växte, och att pennan formade ord hvilka eljes hade förblifvit oskrifna. Men midt under denna tysta lycka – eller hvad du vill kalla det – minns jag, att jag stundom kände något uppstiga inom mig, hvilket liknade ett tvifvel. Jag säger med flit liknade. Ty denna förnimmelse var af en mycket obestämd natur, och jag var till den grad bunden af den förtrollning, under hvilken jag lefde, att jag inte ens kom mig för att tänka mina egna tankar till slut. Jag ville icke släppa fram något tvifvel. Jag tror till och med, att jag skulle hafva betraktat ett dylikt, om det fått makt med mig, som ett helgerån. Jag fortfor att lefva, hvad Gertrud kallade för »vårt familjelif», och jag, som i hela mitt lif vant mig att tänka öfver, hvad jag gjorde, kan nu ej minnas, att jag då hade ens den ringaste tanke på framtiden. Det enda, som under denna tid hände, var mitt uppträde med dig. Jag tyckte då, att jag endast skyddade henne. Nu tror jag, att jag fruktade närvaron af någon, som möjligen kunde kritisera mig själf. För att du lättare skall kunna följa med hvad jag nu ämnar berätta, måste jag erinra dig om en sak, hvilken gripit djupare in i hela mitt lif, än hvad du kanske tänkt dig. Att jag var besluten att ägna hela mitt lif åt vetenskapliga studier, det vet du. Att jag företrädesvis sysslade med kulturhistorien, det vet du också. Att jag städse, från det jag lärde känna mig själf, arbetade med det målet för ögonen, att blifva universitetslärare, kan du icke hafva glömt, lika litet som min fasa vid tanken på möjligheten att byta ut vetenskapsidkarens sträfvan mot skolmannens nötande enahanda. Men hvad du ej kan veta, helt enkelt emedan jag aldrig lät dig eller någon annan förstå det, det var, i huru hög grad vetenskapen blifvit hela mitt lifs behärskande lidelse.
R:dr 3,330: „ dito till hamnbyggnaden i Ystad 1,233: „ dito till dito vid Malmö 3,510: —• — „ dito till dito vid Linköping 1,884: 27. 3, „ dito till fyroch båk-inrättningarne 13,711: 3. 9. „ dito till Carlskrona pastorat 1,142: 45. — „ dito till Landshöfdinge-ackordernas inlösande 17,341: 11. 8. tillsammans R:dr 42,142: 39. 8. Stats-Utskottets Memorial, N-o 2. 15 Enligt hvad förut är uppgifvet, har Riksgälds-kontoret, under innevarande år, erhållit full liqvid för sin fordran i anledning af det i reglementets 34 §. omförmälda lån till bildande af en pantlåne-inrättniug här i hufvudstaden, och hafva de i 39 §. omnämnda 2:ne lån till Rikets Ständers Bank redan under år 1845 blifvit återbetalda; hvarförutan det i sistberörde §. jemväl uppgifna återstående lånet utaf Lappmarks ecklesiastik-medlen, i slutet af sistlidet år, till Riksgälds-kontoret inbetalts. Riksgälds-kontoret ålagda utbetalningar. (§§. 41 — 111 i 1845 års reglemente.) Utaf de extra stats-regleringen vid 1840 och 1841 års riksdag tillhörande utbetalningar, som ännu icke voro verkställda, då rikets sednast församlade Ständer sammanträdde, hafva sedermera, till och med denna dag, följande summor, i öfverensstämmelse med härom meddelade föreskrifter, blifvit ifrån Riksgälds-kontoret reqvirerade och utanordnade, nemligen: utaf anslagen till fängelsernas ombyggnad eller förändrade inredning (reglementets 41 §.)
»Aldrig!» Max tyckte, att sommaren gått både långsamt och fort, långsamt när han blickade tillbaka och i minnet mönstrade dess händelser, lockande för tanken att dröja vid; fort när han tänkte på, hur dag kommit efter dag, enformigt buren af samma stämning. Aldrig hade han känt blodet strömma så oroligt genom sina ådror, aldrig hade han förnummit en sådan tankarnes flykt, så snabba skiftningar i sin sinnesstämning, från den djupaste nedslagenhet till öfverdådig och hänsynslös lefnadsglädje. Det var som om det blandat sig i alla hans tankar och stämningar en klang, ett eko af de stormfulla rytmer, som slagit honom tillmötes från de vallmoknoppar, som den stackars sönderslitne Beppo plockat på sitt lifs ödsliga hed. Det var icke första gången i sitt lif, som Max mött kärleken på sin väg. Ur hans barndoms erinringar tittade redan många små ansigten fram, ömsom bleka och ömsom röda, ömsom mörka och melankoliska, ömsom ljusa och lifliga; och alla hade de någon tid, i hemlighet för verlden haft sin plats i ett svärmiskt gossehjerta. Men denna gång hade känslan varit starkare än vanligt och den hade brutit fram med en naturmakts oemotståndlighet, sprängande alla fördämningar. Blygsel, tillbakadragenhet, fruktan att utsätta sig för löje — allt hade fått vika. Och då han för första gången i sitt lif gaf sig hän fullt och helt, hade känslans ursprunglighet så småningom ryckt henne med. Ellen blygdes sjelf deröfver, men hon kunde icke stå emot. Tusentals gånger hade hon föresatt sig att afvisa hans smekningar med köld; men lika ofta hade hon svikit sin föresats. Vid dess första hejdlösa frambrytande hade lidelsen stött henne tillbaka; men i sjelfva minnet af detta hejdlösa frambrytande låg en tjusning, som hon icke kunde förklara. Hon hade så ofta läst om kärleken i böcker; tänk om hon nu verkligen skulle ha mött den på sin väg! Allt hvad förståndet tillhviskade henne om föremålets ovärdighet tjenade till intet. Hon visste, att det var löjligt, visste att han var en skolpojke, ett slags ofärdigt ämne till en menniska, visste att hon sjelf var en vuxen dam.
Ganska sannt — men just derföre att grundlagen icke ens medgifver Konungen någon omedelbar pröfningsrätt i detta hänseende, utan öfverlemnar denna åt »ransakning och dom», har jag ansett och anser det fortfarande vara orimligt att åt en Konungens Ståthållare personligen delegera en sådan omedelbar pröfnings - Den 8 December. 503 rStt, aldra minst i förhållanden, som röra honom enskildt, eller i fråga om s. k. »ohörsamhet» och »vanvördnad». I öfrigt får jag erinra, att då både instrukt:na för Collina och stadgma för K. Kansliet uttryckligen anbefaller tjenliga föreställningar och varningar, innan suspensionsåtgärden vidtages, så omförmäler Landsh:gelnstrukt:ns 00 § icke några sådana grader, utan medgifver omedelbart Landshm rätt att, efter sin enskilda upfattning, d. v. s. när han anser omständigheterna det påkalla, skilja sina egna ansvarige rådgifvare och kolleger från embetets utöfning, utan annan ransakning, än vid ett mer eller mindre knapphändigt kansliförhör, och utan annat vilkor, än att Landsh:n remitterar saken till åtal. Denna Landshms myndighet är således till och med vidsträcktare än Ministrarnes i afseende på tjenstemännen i deras Departit, hvilka likväl icke äro deras hvarken rådgifvare eller kolleger. Hr Sandströmer har äfven sagt, att då Landshm alltid ensam har beslutande rätt, han icke behöfde den klandrade makten för att ändå få sin vilja fram. Ja detta kan icke bestridas, men lika litet kan det bestridas, att det ofta nog kan vara både obehagligt, besvärligt och i sin mån betänkligt för despotiskt sinnade Landshir, med alltför öfverdrifna inbillningar om sin maktfullkomlighet, såsom kontrollanter hafva LandsSekret. eller LandsKamerer., som finna sig befogade att ouphörligen göra invändningar mot Hr Landshms vilja, samt att föra dessa till ett prot., hvilket skall åtfölja till K. II. och jemväl kan blifva föremål för offentligheten.
Riksstaten, den nya » ang:de öfverlemnandet till Kongl. Maj:t af Riksstyrelsens förande i vissa fall, om ändring i Regerings-Formen och Riksdags-Ordningen angående, se Regerings-Formen. Riksstånd, om utskrifning af ett exemplaraf Expeditions-Utskottets förslag till underdånig skrifvelse för hvarje, se ExpeditionsUtskottet. Riksståndens Kanslibetjening, se Aflöning; Kanslibetjening. Kidd. o. Adeln. b. 24 Okt. b. 28 Okt. b. 28 Okt. b. 28 Okt b. 28 Okt. b. 28 Okt. b. 28 Okt. Preste Ståndet. b. 23 Okt. b. 28 Okt. b. 28 Okt. b. 28 Okt b. 28 Okt. b. 28 Okt. b. 28 Okt. Borgare Ståndet. b. 23 Okt. g. 28 Okt. g. 28 Okt. g. 28 Okt. b. 27 Okt. b. 27 Okt. b. 27 Okt. PresteBorgareStåndet. Bonde N:o 3jTo~ "SidT Adeln. Ståndet. Ståndet. Robsahm, angående utdelning från en kassa, uppgifven af Herr af, se Uplands Regimente. Roma klosters kunsgård, om upphörande af den Närs-och Skensholmarne åliggande dagsverksskyldighet till 4 1 155 b. 15 Aug. b. 15 Aug. b. 15 Aug. g. 15 Aug. Ronneby sockens båtsmän, om bestämmande af Ronneby köping till samlingsplats för 8 — 58 b. 30 Mars b. 4 April b. 4 April b. 4 April Ronneby köping, om rätt, att lika med städer uppbära f af bränvinsmedel, för . , — 5 2 12 b. 28 Juli b. 28 Juli b. 1 Aug. g. 1 Aug. Ronneby köpings redd, se Rottne å. Rosell, om pension å Allmänna Indragnings-staten åt Adjunkten, Magister Johan 76 4 1 152 63 Se Nionde HufvudTiteln.
Enligt hvad Herr Grefven uti inledningen till detsamma tillkännagifvit, anser jemväl han, att bank-rörelsen bör blifva en fri borgerlig näring och ej såsom nu vara föremål för oktroj; hvarjemte Herr Grefven förmält, att hans förslag föga afvoke från det af förenade Bankooch Lag-Utskotten vid sista Riksdag uti Betänkandet JVs 1 afgifna; att Herr Grefven jemväl tagit hänsyn till föreskrifter i Kongl. Maj:ls Nådiga Kungörelser i ämnet under den sedan år 1824 förflutna tiden, hvilka Kungörelser han ansett böra »formligen återkallas», samt att Herr Grefven ansett några särskilda lag-bestämmelser för icke sedelutgifvande Banker ej vara erforderliga. Sjelfva lag-förslaget är af följande lydelse: «Allmän lag (förslag till) för Bank-rörelse med rättighet att utgifva egna tryckta eller graverade kredit-sedlar. § *■ Endast offentliga Bolag, ingångna af minst Trettio namngifna och i orten kända personer, hvilka icke annorlunda, än genom en sig emellan vald Styrelse, under namn af Direktion, förvalta rörelsen och å Bolagets vägnar tala och svara, må bedrifva sådan Bank-rörelse, hvars hufvud-kontor alltid vare förlagdt i stad. § 2. Uti bolags-reglorna böra inflyta förbindelser och öfverenskommelser: Sammansatta Bankooch Lag-Utsk.
Af sådan anledning hafva Redogörarne, till lättnad uti arbetet, för hvilket deras vedergällning är högst ringa, afgifvit räkningar för Enskilta Enkeoch Pupill-fonden utan förenämnde serskilte dupplette-verilicalioner; Och då någon osäkerhet derigenom icke uppkommit, har, jemväl till förekommande, att redogörarne icke af ett sådant åläggande kunde finna sig föranledde, att befattningen sig C *9 ) afsäga, hvilket ofta nog inträffat, jemte svårigheten att få deras ställen ersatte med andre, dervid fått bero. Räkenskapen är ännu och, innan någon utgift ägt rum, af en så obetydlig vidd, innefattande blott någre få pagina, alt, då Revisionen deraf sker i sammanhang och på en gång med Pensionslnrättningens, den kan både med lättnad och utan tidspillan verkställas. Fonden, uppkommen genom Delägarnes omedelbara bidrag, är ock af en alldeles enskild natur och beskaffenhet, hvarom Delägarne allena äga besluta vid deras sammanträden, då räkenskaperna jämväl komma under granskning. Directionen anser sig sluteligen, i afseende på livad Revisorerne i förbigående anmärkt, att Hufvud-Böckerne ännu icke blifvit af Kammar-Rätten till Ziffran reviderade, böra i underdånighet nämna, att, enligt 68 §. i Reglementet för Pensionslnrättningen, komma Inrättningens Räkenskaper, efter det Pensioneringen nu mera gått i verkställighet och när organisationen blifvit fullbordad, att, utom den Revision, som af en för sådant ändamål anställd Tjenstman inom Verket bör äga rum jemväl hvart Femte år af Delägarnes ombud vid deras allmänna sammankomst, Och deremellan årligen af fyra utaf dem valde Revisorer, att granskning undergå; hvilket gör ali vidare Revision öfverflödig; hvarföre icke eller någon granskning af dessa räkenskaper blifvit Kammar-Rätten nådigst anbefalld. Remissen åtföljer och Directionen framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet Stormägtigste Aller nådigste Konung Eders K o n g 1.
Län beräkning äro Pastors-inkomsterne, inbegripet 4 p:ct af hemmanens värden, till taxering bestämde: Fjärås Pastorat till 2,613; 25. 9. hvaraf Pasloralierne sålunda utgöra och på lika sätt för Tölö Pastorat , af . 2,250: 1. 3. 2,061 1,706 14 32 1 Summa 9|| 4»3|2U|J| 8,13913i t 4 Biskopen i Lund: Krono - Tionde , enligt Special - Räkningar i värde efter egen, vid taxeringen godkänd, uppgift Stora Råby och Östra Torns Vecko-dagshemman, som synas utgöra Lönings hemman •••••••»••*• Studii-Skatt af Stiftets Kyrkor, efter taxerings-uppgiften 100 Lass Ved af Domkyrkans Skog, enligt dito Biskops-Gården i Lund, fördelen deraf vid Taxeringen bestämd till Biskops-Sätet Helgmae Säteri, 4 procent af taxerings-värdet Fjelie Präbende-Pastorat: Prestgården, 4 procent af värdet Lomma Praebende-Pastorat: T5 10,727 Biskopen i Calmar: Krono-Ttonde, efter egen Uppgift 333 T;r, men enligt Special-Räkningar , . 333 "ih Statssamt Allm. Be svoch Ekon.-Utskoltens Utlåtande, N.o 83. u efter eget, af Pröfnings-Commitéen godkändt värde
Beträffande 27:de punkten, biföll Ståndet Utskottets yttrande, så vidt det afser de väckta förslagen, angående öfverflyttning af Bankens fastigbrts-låhefond till Hypoiheksjföreningarne, hvaremot denna punkt, i hvad den rörer framställda motioner att Hypotheksföreningar må i Rikets Ständers Bank undfå kreditiv-rätt, återremitterades. Alla öfriga punkter i förevarande Betänkande biföllos. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Banko-lJtshottets Betänkande, N:o 34, med förslag till reglering af Bankens låneoch kreditiv rörelse. Härvid förekommo: Pag. 6, yttrande, hvarigenom afstvrkes bifall å förslag, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att oktrojer för Privat-banker icke vidare må af Kongl. Maj:t i nåder meddelas. Delta yttrande bifölls. Fyra näst derefter gjorda anmälanden lades till handlingarne. Och de af Utskottet under särskilda litteris uppställda förslag till bestämmelser uti det blifvande Banko-reglementet, och yttranden i sammanhang dermed Trettiondeandra punkten afslogs; Frettiondetredje, trettiondefjerde och femtionde punkterna, 4 mom. af femtiondenionde punkten, sexliondenionde punkten, moni. 1, under N:o 1, i anledning af den anmärkning, att Nya Trollhätte Kanal-bolags obligationer böra upptagas ibland hypotheker till belåning med högst 90 procent af kapitalet, samma moment, under N:o 3, lif. b och c, tarifen, pag. 70, och 71 punkten återremitterades; Sextiondesjette punkten, mom. 1, ansågs böra undfå denna lydelse: ”utlåning från denna fond sker mot lansökandens förbindelse, åtföljd af hypothek, som bör motsvara minst hela den reverserade summan och utgöras af löpande förskrifningar eller accepterade invisningar”.
Nora bergslags malmuppfordrmg år 1862 var, enligt Kongl. Kommers-kollegii underdåniga berättelse, 1,211,355 centner, deraf 1,083,575 centner vid de grufvefält sorn ligga invid och i närheten af sjön Wickern. Huru högt denna uppfordring, i händelse af afsättning, skulle kunna uppbringas torde svårligen på förhand kunna beräknas, enär tillgångarne på rika och godartade malmer här äro högst betydliga, hvilket allt vitsordas af så väl Landshöfdinge-embetets embetsberättelser, som af alla de bergsembetsmän som varit i orten anställde och af hvarje annan person som derstädes hafi bestyr med gruvbrytning. De svåra transporter hvarmed all malmuppfordring här har att kämpa göra det emellertid omöjligt att uppdrifva denna för orten vigtiga industri till någon större höjd, helst redan nu vid den uppfordring som förefinnes stora malmbehållningar hopa sig vid alla grufvefälten, allt i brist på billiga kommunikationsmedel, — så t. ex, måste Carlskoga bergslag, som icke har egna grufvor, hemta malmen till sina flest a masugnar från Nora socken på en mycket backig landsväg eller vintervägar 2, 3 och A mils väg. Man har svårt att tänka sig en tyngre handtering än denna tackjernstillverkning, särdeles under år då sjöar och mossar äro ofarbara, hvilket, kännbart nog, ej sällan inträffat under de sednare åren. För att afhjelpa denna brist i kommunikationsanstalter, hvaraf ifrågavarande orter ännu lida, hafva fullständiga undersökningar åren 1861 och 1863 varit verkställda samt kartor och kostnadsförslager sistnämnda år genom Löjtnanten vid Vägoch Vatten - Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.