Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De föreg:de talarne, som yrkat uppskof, hafva icke kunnat öfvertyga mig hvarken om nyttan eller nödvändigheten deraf. Jag kan ej se, att grannlagenheten kräfver detta uppskof såsom den efter min förmening hade gjort i föreg:de fråga om BorgareSt:s representationsrätt. Man har visserligen sagt, att om BondeSt. bifaller ifrågavar. mern., så får R. o. Ad. ett ökadt skäl att äfven bifalla detsamma; men man har icke ingått i frågan huru R. o. Ad. skulle göra om BondeSt. afslog det. Jag tror ej att så sker, men för en sådan händelse vore det ingen skada att R. o. Ad. hade fattat sitt beslut, hvarföre jag anser att frågan nu bör afgöras. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag fortfar i yrkandet, att R. o. Ad. mätte uppskjuta med pröfningen af ifrågavar. förslag intilldess underrättelse ankommit om BondeSt:s beslut i frågan; icke derföre som skulle jag anse såsom någon vinst för R. o. Ad. att detta förslag bifölls, än mindre någon förlust för BondeSt. utan emedan det är fråga om en utvidgning af R. o. Ad:s rättigheter, ehuru rättigheten är ganska liten och fullt uppväges af motsvarande skyldighet; men då, som sagdt är, det ej kan nekas, att ju fråga är om utvidgning i rättigheter för de personer af adlig börd, som tillhöra domarecorpseu, och då vi finna, att Adelns åliggande och rättighet att åtfölja Konungen från Dess rum på K. Slottet till Rikssalen, anses med en viss skuggrädsla och utgör föremål för project om grundlagsförändring, så anser jag icke lämpligt), då fråga väckes om än den aldraringaste tillökning i rättigheter, att R. o. Ad. genast vid första tillfället afgör en sådan fråga. Med det begärda uppskofvet förloras ingenting.
Aflånga plättar sättas med sked på mycket väl smord plåt, denna sättes en stund i en varm ugn, så att biscuiterna hastigt höja sig, men för resten färdiggräddas de i sval ugn. På jordgubbar af mandelmassa, utanpå rödfärgade, gör man intryck med rifjärn, då de se naturligare ut. En liten stjälk samt kalkblad af grönt papper påsättas. Små marängringar. 2 ägghvitor vispas till hårdt skum, röras därpå åt samma led, med silfversked tillsammans med 250 gr. fint torrt strösocker och en matsked god ättika (några droppar ananasessens ge fin smak) tills massan känns fullkomligt tjock och stel. Bör hvila ?-timme i kallt rum, röres så ytterligare en stund, hvarefter en kopp skållad, i ytterst tunna strimlor skuren och väl torkad sötmandel iblandas lätt; med bjälp af tvänne smala teskedar sättas på särdeles väl smorda plåtar ringar, hvilka endast böra torka i ljum ugn — ej flyta ut eller grädda. (Blir ungefär 50 af satsen, så framt man behandlat den rätt). Stenia. Det nya sättet att tvätta med fotogentillsats, som i n:r 47 beskrefs i bref från London, försökte jag genast och är mycket belåten med resultatet. D e smutsigaste handdukarna blötte jag kvällen förut i kokande vatten, som fått en obetydlig tillsats af kronsåpa. De öfriga kläderna lades endast i kall blöt. Till själfva kokningen tog jag 8 liter vatten, 50 gr. såpa och 1 a, 2 teskedar fotogen åt gången. D e smutsigare klä- derna skubbades lätt före kokningen, de andra blefvo fullkomligt rena af endast kokningen, som fortsattes hvar gång ungefär en kvart. Stenia. ORIG. I OCH K R O N A; Ulustrerad Tidning, Freja, Kasper, Söndags-Nisse, Tidning för Idrott, Illustrerad Familj-Journal, Fliegende Blätter, t / ber Land und Meer samt Der Bazar. S J E L F B I N D A R E N, afsedd för musikalier, OCH sätter hvar och en i tillfälle att sjelf på ett mycket enkelt sätt inbinda sina nothäften, utan att behöfva söndersticka dem.
Utom det, att, med undantag för Rosersbergs slott, kostnadsförslag öfver reparationerna å lustslotten äfven uppgöras och arbeten understundom på entreprenad verkställas, äfvensom användandet af alla byggnadsanslagen på K. M:s nåd. pröfning i Statsrådet beror, lärer icke sådant rimligen böra verka hvarken för eller emot frågan å hvad hufvudtitel dessa anslag skola uppföras, enär de äro af den beskaffenhet, att deras användande är föremål för vederbörlig granskning och revision. Genom hvad jag sålunda anfört tror jag mig hafva ådagalagt, att det gjorda förslaget, som icke medför någon tillökning, tvärtom åsyftar besparing för framtiden, och att skälen emot detsamma icke äro grundade. Finna R. St., att nuvar. förhållande, det oaktadt, skall fortfara, uppkommer deraf ingen annan följd, än att anslagen för Gripsholms och Strömsholms slott förr eller senare måste förhöjas, så vida slotten' skola kunna behörigen underhållas. Det lmfvudändamål, som med förslaget varit åsyftadt, skulle äfven kunna vinnas genom ett förklarande af R. St., att vid de tillfällen, då anslaget för publika husen i landsorterna funnes sådant kunna medgifva, derifrån må kunna anvisas nödigt bidrag för underhållet af Gripsholms och Strömsholms slott. På alla dessa skäl hemställer jag vördsamt, huruvida icke en återremiss af betänk, bör äga rum. Hr Peyron, Gust. Abrah.: I likhet med hvad Hr Danckwardt anfört och uppå de af honom andragna skäl får jag vördsamt yrka, att anslagen till lustslottens underhåll icke må qvarstå på i:sta hufvudtiteln , utan öfverflyttas till den 8:de. Af detta skäl anhåller jag om återremiss af förevar, betänk. Ex. Hr Gr. Brahe, Magn.: Såsom t. f. Riksmarskalk anser jag det vara min skyldighet alt yttra mig i denna fråga. I)e för de flesta slott anslagna summor äro så otillräckliga, att de knappt räcka till för de mest påträngande reparationer å tak och fönster.
Några skulle anse Banken nog kunna tåla ett visst låns beviljande, andra åter skulle möjl. bestrida det; och då man vet, huruledes vid sådana tillfällen ömsom en och ömsom alla ledamöter af ett eller annat Stånd äro tillstädes, kunde det hända, att ena måndagen afslogs ett sådant lån, som påföljande måndag beviljades derföre, att andra eller flera ledamöter vore tillstädes, och annan regel an godtycket saknades. Det kunde då blifva en speculation att se efter hvilka Fullmägtige som vore tillstädes, för att derefter beräkna möjligheten att vinna sina önskningar; och när man nu vet, hvad inflytande låncommissionärerna hafva i Banken, så synes mig nödigt, att R. St. i detta fall bestämma en gräns, som Fullmägtige icke få öfverskrida. Huruvida den föreslagna proportionen af 2 till 5 är den rätta, derom kan disputeras från denna riksdag till den nästkommande, enär vi derom sakna erfarenhet. Men jag skulle derföre tro, att R. o. Ad., eller R. St. i allmänhet, gjorde bäst att icke gå till någon öfverdrift hvarken på ena eller andra sidan, utan låta bero vid den af Utsk. föreslagna proportion lill nästa riksdag, då man emedlertid fått se, huvuvida den bör bibehållas eller icke. Den 5 Maj c. m. Hr von Qvanten: Hr v. Troil liar försäkrat mig, att lian öfvertygat II. o. Ad. derom, att om roan också bestämmer, att vexlingen oafbrutet skall fortgå, en viss proportion likväl kan fastställas, eller att man kan bestämma, att ett visst qvantum silfver skall finnas i Banken, utan afseende på hvad belopp som utvexlas. Tvenne till sin grund så stridiga satser böra icke framställas i första rummet såsom ett vilkor för myntvexlingen. Antagom, att silfret icke utvexlas, af hvilken mening jag fullkomligt är, och att det sålunda icke behöfves mera silfver till vexiingens oafbrutna fortgång; men hvarföre då uppskrämma allmänheten med detta motbjudande vilkor, då hvar och en har sig bekant, att, om brist uppstår, den då icke genast står alt fylla.
eller pedagogisk konfei~ens, ingrep den tredje kongressdagen SA att saga mer direkt i * själfva kärnpunkten af kvinnofrågan, nämligen dess förhållande till den sociala frågan. Det ämne, som afhandlades rörde kroppsarbeterskornas ställning - » die Fïau in Haudel, Industrie und Gew e r b e ~ soin, föredragningslistan lydde. Ehuru, som jag reclan~anmiirlrt, kongressen på det oiilsorgsfull.aste sökt iitesluta från sitt program allt som tydde på parti, .vare sig af politisk eller religiös innebörd, var &amp; et just vid denna saii~inarilromst, som den episod af stnrk partifärg, på hvilken jag i min föregående uppsats h&amp;nsyfta.t, kom att utspelas. Sessionen öppnades ined ett föredrag af fru Schlesi~~.yer-Eckstein från Wien öfver en arbeterske-enqiiete i den österrikiska hufviidstaden, föranstaltad och verkställd af sallskapet för etisk lr~iltur därstädes. Med en af medkänsla vibrerande stämina lämnade tal. en ur egen erfarenhet hemtad skildring af det elronomiska tryck, under hvilket hennes landsmaninnor af den arbetande klassen lefm, ett tryck, som dar måste te sig än ohyggligare %n t. ex. hos oss, och soin i hundra fall mot ett för till fysisk och moralisk ruin. Det var med ett ord en tafla af gripande verkan tal. upprullade och som gjorde ett djupt intryck på de närvaraiide. - En del andra tal. behandlade ' samma Syflnerligen in.tressanta voro de a m e, fast LW olika synpiinkte !. upplysningar, som lämnades öfver sömmerskors och kvinliga bodbiträdens förhållanden i Berlin, där de i kolosszll skala bedrifna kappoch konfektionsafiäresna sysselsiitta tusentals abeterslror, tyvikr har soin öfverallt för en högst otillräcklig lön. Som ~ ~ r s k i l d betnngande t för arbeterskan frainhölls det i tyska rj.lzshufvndstaden mer Bn annorstädes vedertagna s-ystemet af s. Ii.
Beträffande derefter den senare frågan, eller beredandet af möjligaste besparing i tiycknings-kostnaden, så förekommer rörande detta ämne; Expeditions-Utskottets Memorial N.-o Op.i. 29 a) Ändring af formatet för B i li a n g e t. Detta liar hittills varit Octav. — Hurusom detsamma esomoftast är för Bilianget alldeles otjenligt, synes deraf, att, der räkenskaper och ziflfer-uppställningar förekomma, måste desamma, då de deruti upptagna flera utförs-summor ej kunna bredvid hvarannan å octav-sidan inrymmas, antingen tryckas i form af Tabeller å serskilda qvarlblad, eller, om sådant kan ' und vikas, åtminstone, såsom fället varit med Kongl. Majrts Nådiga Proposition om Stats-Yerkels tillstånd oeh behof, intagen i i:sta Samlingen, i:sta Bandet af Bilianget innevarande Riksdag, tryckas tvärt öfver octav-sidans längd, så väl till oformlighet i utseendet sorn till olägenhet både vid uppsättning och läsning deraf; och enär ett sådant tryckliingssätt, i nyssberörda fall, medfört en kostnad utöfver hvad som skulle egt rum, derest qvart-formatet fått begagnas, samt dessutom, såsom förhållandet varit med vissa Bilagor till Bilianget för denna Riksdag, exempelvis de till Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 323, samt flera af Bevillningsutskottets, att desamma nemligen nödvändigt måst i qvart tryckas; så saknas ingalunda anledning att för Bihangets tryckning hädanefter föreslå antagandet af qvartformat, hvilket, då det minskar Bandens 3o Expeditions-Vtskottets Memorial IV.o 422. antal, tillika bereder lättnad vid det gene» reia registrets upprättande, oell jemväl för den, som skall i Bihanget igenfinna något ämne, medför fördelen af ett mindre vidsträckt omfång för dess eftersökande, samt i öfrigt utgör enda möjliga vilkoret för beredandet af den under Litt. c här nedan föreslagna utväg till minskning i tryckningskostnaden.
Hvad nu beträffar den första af dessa frågor, torde det böra ursäktas, den skånska Husbålls-föreningen, från hvilken förslaget om Institutets ordnande först ut - Stals-Utskollels Utlåtande JVs 99. 125 gick, om densamma icke på förhand kunde med full visshet afgöra hvilket belopp erfordrades för Institutets upprätthållande. Erfarenheten har visat, att hvad som då begärdes har varit alldeles otillräckligt. Men om äfven en summa af 18,000 R:dr år 1855 hade kunnat förslå, äro förhållandena sedan dess väsendtligen förändrade. Alla lefnadsbehof hafva i betydlig mån stegrats, alla löner ökats och måst ökas. — Institutets förmåga att motsvara sitt ändamål beror icke mindre deruppå, att tillgång finnes till fyllande af dess materiela behof, än äfven att vid detsamma anställde lärare äro sitt kall fullt vuxne. Blifva de icke i denna egenskap aflönade efter förtjenst och billighet, så står i allmänhet för dem en annan bana öppen — den enskilda industriens — och Institutet har redan, under sin korta tillvaro, af denna täflan haft erfarenhet, då en af dess lärare, genom anbud af löneförmåner dubbelt öfverstigande hvad Institutet kunde bestå, lockades att lemna sin kort förut tillträdda befattning. För att bedöma huruvida ett anslag af 18,000 R:dr, eller med tillägg af hvad Utskottet föreslagit, 24,000 R:dr, bör anses vara tillräckligt till upprätthållande af ett Landtbruks-institut, blifver det, i min tanke, nödvändigt att tillse huru främmande, likartade inrättningar äro doterade. I detta afseende kan jag först åberopa det Norska Landtbruks-instilutet vid Aas, hvars årliga tillgångar, enligt hvad Professor Nathhorst, i dess af trycket utgifna beskrifning öfver Alnarp, uppgifver, förutom 500 tunnland jord, hvaraf 214 i cirkulation, och för hvilken icke något arrende erlägges, utgöra 48,600 R:dr Svenskt Riksmynt.
Ville man dertill lägga, att de, som icke arbeta i kyrkans tjenst, borde hafva icke blott lika befordringsrätt med dem, som äro hennes egentliga tjenare, utan derutöfver hälften så stor befordringsrätt; så skulle man anse sådant orimligt och ingalunda vilja dertill lemna sitt samtycke. Likväl är förhållandet sådant hos oss. Befordringslagarne för kyrkans tjenare uttrycka i sin andemening, att en sådan, han må arbeta om än aldrig så träget, han må utmärka sig aldrig så mycket, så skall han dock, vid fråga om befordran, stå tillbaka för dem, som icke arbetat i kyrkans tjenst. Han må vara aldrig så skicklig i den presterliga förrättningen, han må predika aldrig så väl, sköta sockenstämman fullständigt ; så hjelper det ändock till intet, utan han måste stå tillbaka för den, som är ovan både vid predikningar och andra presterliga förrättningar, sä att han behandlar barnet förvändt då det skall döpas, eller icke förstår att föra en sockenstämma, eller sköta andra communala bestyr. Man har också insett det olämpliga häruti, och Sländerne hafva flere gånger gjort framställningar om förändring i skollärares högre befordringsrätt inom kyrkan. Afven med afseende härpå hafva Ständerne lemnat 42,000 r:dr till förbättrad aflöning åt skollärare i allmänhet; och Konungen har, i sammanhang dermed, borttagit hälften af deras förhöjda tjensteårsberäkning, sä att numera endast den andra hälften deraf återstår. Man kan således säga, att Ständerne hafva med denna summa friköpt församlingarnes presterskap från den halfva oförrätten. Nu återstår att pröfva, huruvida icke det vore skäl att friköpa presterskapet äfven från den andra hälften. Skäl dertill finnas, efter mitt begrepp. Jag tror det vara skadligt både för kyrkan och läroverken, att lemna de sednares tjenstemän en sådan fördel, som de hittills ägt; ty hvad blir följden? Otvifvelaktigt den som reservanten anmärkt, att mången annan än den som äger fallenhet att vara skollärare, ingår i läroverkens tjenst, för att på denna väg till pastorat klifva förbi dem, som arbetat i församlingarne.
Varandes det tvertom R. o. Ad:s önskan och afsigt, att Utsk. måtte bemöda sig att påfinna utvägar ali göra förslag fasta och stående, men icke att i förtid fälla hvad som uppstått och som hör lemnäs allt möjligt tillfälle till ytterligare beredning, i händelse deraf kan vinnas ett antagligt förslag. Gr. Frölich tilläde sedermera: Jag får härjemte tillkännagifva, att jag äfven har ett annat mindre förslag, som jag icke nu vill uppläsa, ulan först sedermera under discussionen framställa; tv jag föreställer mig, alt R. o. Ad. icke nu ville upphällas genom dess afhörande. Det är concentreradt i denna lilla lapp. 11. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt tiden nu torde vara inne för honom, att inhemta R. o. Ad:s vilja i fråga om den ordning, i hvilken de afgifnc förslagen till gemensamma tankar borde förekomma till pröfning. Dessa förslag voro 6, och II. Ex. finge hemställa, om R. o. Ad. behagade bifalla att de företogos i samma ordning de blifvit afgifne, i hvilket fall skulle förekomma först Hr von Ilarlmansdorffs, dernäst Gr. Cronhjelms, sedermera Hr Lagerhjelms, vidare Hr von Axelsons, sedan Gr. von Flåtens och slutligen Gr. Fröiichs förslag. Ropades ja. H. Ex. hemställde sedermera, om R. o. Ad. behagade uppskjuta öfverläggningen i detta ämne till eftermiddagens plenum; hvilket bifölls. Upplästes och lades på bordet Högv. PresteSt:s prot.utdr. af denna dag, innefattande inbjudning till Medsländen ali förena sig med PresteSt. uti dess vid föredragning af BancoUtsk:s utlåt. N:o 49 fattade beslut, ang:de ett tillägg i Bancoreglementet. Lades på bordet ncdannämnde från Ulsk:n inkomna mern., ullåt:n och betänk:n, nemi. från Stats-U tskottet:
Del-iinzius. wördsamt anförande den 29 Jun i 18-2. ^a alla förnödenheter, hushvror, med mera, an, senligen förökat sig sedan Fullmägtiges i Banken och Riksgälds, Contoiret aflöning bestämdes, skulle jag wara bade obillig och vrältwis, om jag icke med, gäfwe en ester nuwarande tider lämpad tillökning deri. — Hwad Bonde - Ståndets Fullmägtige an, gar, anser jag ock detta, fa mvcket mindre med något stal kunna bestridas, som de genom sitt wistande i Stockholm, aro satte ur tillfälle att hafwa den tillsyn om deras eoendom och hushållning a aflägse orter, som är högst angelägen för hwarje Landt, man. — När alitsa bemäldte Fullmägtige härige, nom äfwen fa widkännas en ärlig förlust, hwilken deremot icke drabbar de öfrige Respective Standens Ombud, som i Stockholm hakwa andre befattnin, gar, och derstädes i alla fall äro boende; kan jag icke annat än tillstyrka, att åtminstone Bonde-Stan, dets Fullmagtige i Banken och Riksgälds Contoiret, ma erhålla en skälig tillökning uti deras UnderhallsSummor lft. Ölrmsn Till Den i Augusti. 2299 Till prscscoller den 29 Junit ryra. ^ anledning af det fran Hederwärda Bonde, Ståndet remitterade, och nu föreläste Memorial, innehallande föreslagen pahöjning i arfwodet, för Bonde - Ståndets Fullmägtige i Banken och Riks, giids - Contoiret, torde mig tillatas anföra: att jag först tror iniq närmare böra söka bestämma rätta meningen af samma Memorial, och sedermera yttra: huruwida hwad som derutinnan egenteligen bliswit yrkadt, också ma anses förtjena Högloflige UtffottetS bifall.
Här är lili fråga om en §, hvilken af Ulsk. var framställd såsom en följd af 5 §:s bestämda villkor. Dessa §§ blefvo i gårdagens plenum skilda ifrån hvarandra, och skola nu särskildt behandlas. Jag yrkar derföre, alt de nu matte förekomma och afgöras, utan afseende på privalbankerne, hvilka, då de oberoende af dessa §§ blifva föremål för öfverläggning, kunna af R. St. regleras och bestämmas. Jag 'kan icke, lika med den sista värde talaren, anse, att 3 mom. eller litt. c) är af någon särskild betydelse, jemförelsevis emot de andra, utom det att BancoUtsk. upphäft sig i detta mom. litt. c) att besörja om det af R. Sl:s beslut beroende användandet af de delar af bancovinsten, som skola till Statens nytta begagnas. Dessa må nu hafva blifvit i låneväg lemuade till vattensänkningar, canalarbeten eller hvad som helst, så passar icke detta morn., som säger, att ifrågavarande till Riksg.cont. atlemnade vinstmedel icke må af Contoret disponeras i lånerörelsen. Riksg.cont. står icke i beroende af reglementariska stadganden från BancoUtsk., utan dess reglemente skall på förslag af StatsUtsk. vara af R. St. godkändt, och det måste naturligtvis hänvisas till de allmänna grunder, för förvaltningen af de medel, som R. St. vilja anvisa till ett eller annat ändamål af allmän beskaffenhet, medlen må utgå i låneväg, i anslagsväg eller i omsättningsväg. Man vet icke ännu hvad som i delta afseende kan beslutas, när StatsUlsk:s betänk, kommer in, ty vi hafva ännu icke vid denna riksdag fått se något slutligt betänk, öfver statsbristsumman; men att BancoUtsk. vill komma in och reglementera för Riksg.cont. är i sanning högst eget och enskildt för denna riksdag, ty vid något föregående tillfälle har något sådant icke skett. Jag anhåller nu, att i afseende på frågan om uppskof med 6 § tilldess man kommit till privatbankslagen, få yttra några ord rörande sjelfva förhållandet med privalbankerne.
Uti det härför uppförda anslag 3,600 R:dr B:ko, som under senare åren visat sig alldeles otillräckligt, har Krigs-kollegiurn ansett en förhöjning af 2,700 R:dr R:ko erforderlig; och hemställer jag i underdånighet om bifall härtill, dock med iakttagande att från sistberörde summa, utgörande i Riksmynt 4,050 R:dr, afräknas det belopp af 680 R:dr samma mynt, hvarmed anslaget bidragit till kollegii aflöning, men hvarifrån det framdeles skulle befrias; då återstoden derefter torde anvisas med 5,370: — Skrifmaterialier och Expenser, samt Ved och Ljus m. m. för Departementets Canzli-Expedition Detta lörslags-anslag bar i allmänhet varit tillräckligt inom det i Riks-Staten utförda belopp. Då ljuspenningarne, som till Embetsoch Tjenstemännen m. fl. inom Expeditionen utgå af anslaget, likväl med den föreslagna löneregleringen äro afsedde att indragas, kan anslaget minskas med ett motsvarande belopp eller 580 R:dr RiksmyntDen kontanta tillökningen i 4:de Hufvud-titelns ordinarie anslag skulle således uppgå till R:dr Riksmynt 1,578,319: 57. Såsom tillförene varit iakttaget, torde äfven nu framställning till Rikets Ständer få göras, att, till betäckande af de, genom Södra Bataljonens af Bohus Läns Regemente år 1851 än vidare på tio år medgifna förändring till roteradt Infanteri, 160 Bil. M 3 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Prop, M 1, om Statsverket 1836. för Stats-verket uppkomna kostnader, öfverskottet af de indelningsräntor, hvilka förut ingått ensamt till nämnde bataljons rusthållare, varder, såsom hittills och så länge omförmälda förändring kommer alt fortfara, stäldt till Eders Kongl. Maj:ls Nådiga disposition.
Riksgagneligt ansedt och till så stor del börjadt, storverk skulle öfverlännäs att förfalla, hvadan Rikets Ständer anslogo ett ärligt läne-biträde af 3oo,ooo Rulr intill 1820, samt DiscontCreditivet utvidgades ifrån 800,000 till 1,600,000 Rulr. 1815 började således Rikets Ständer med att fördubbla det enda af Rikets Ständer gifna löfte, DiscontCreditivet. Utöfver dettai beviljade Rikets Ständer vid 1815 års Riksdag, utan att det för mig är möjligt att upptäcka någon anledning till löften eller till rättigheter från Bolagets sida , ett lånebiträde af 3oo,ooo R:dr årligen, eller dubbelt mera än den Discontvinst, som Bolaget påräknat för arbetets bedrifvande; men, mine Herrar, 1815 voro ej tankarne så alldeles odelade, som det synes. Jag utbeder mig Herrarnes tålamod, att få uppläsa, utur 1815 års Riks - Den 26 Mars f. m. dagsProtocoller, huru Grefve Anckarsvärd då yttrade sig. (Det lyder sålunda: sorn jag tror mig minnas, tillkom Götha Canal genom Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t af den 10 October 180g och Kongl. Maj:ts derå gifna Nådiga Svar den 10 November samma år. I detta Svar säger Konungen bestämdt, att Canalbjggnaden skulle få företagas af enskilda personer, och att, som StatsKerkets t ilstånd ej tillät att med allmänna medel till detta svåra företag bidraga, så skulle Canalen, för evärdeliga tider, tillhöra det blifvande Bolaget, och detsamma deraf ensamt draga alla de utlofvade stora förmånerna i framtiden; hvarförutan Bolaget, till Discontering, skulle årligen utur Banken få uttaga 800,000 R:dr emot vederbörlig säkerhet; samt vidare, att Kronan skulle ersätta all den jord, som från enskilda till Canalen komme att borttagas. Dessa äro onekligen vilkoren för Canalbyggnaden.