Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till uppmuntran för utländska män, att sig här bosätta, finner Kongl. Majit skäligt, med anledning af rikets regeringsform, att tillägga Wisby och Slitö städer fri religionsöfning för alla religioner och secter, hvilka i dessa städer måga kyrkor bygga och sin egen gudstjenst öfva, dock med uteslutande af processioner och sådane allmänna Gudaktighetsöfningar, som kunna väcka förargelse och oordningar åstadkomma. §. 12. Utländsk man, som sig i dessa städer bosätter, må vara frihet leornad, att när som beldst åter bortflytta, utan att erlägga den i lag och författningar vid sådana tillfällen annars föreskrifna afgift. §. 15* Då till ett ostördt begagnande af dea nu i Nåder meddelade porto franco frihet oundgängligen erfordras, att Slitö hamn och stad blifva satta i försvarstillstånd och Besv. och Ekon.' Utsk. Betånkanden. 1053 att jemnväl Wisby stad åt sjösidan förses med nödiga batterier samt ringmurarne omkring staden iständsättas; så kommer den del af recognitionsafgiften, som under loppet af 10 år til! Kongl. Majit och kronan årligen inflyter, för till och ifrån dessa städer inoch utgående varor, att till detta ändamål användas", och, på det dessa arbeten, enligt de i sådant afseende af vederbörande uppgjorde samt af Kongl. Majit i Nåder fastställde ritningar och kostnadsförslager, må kunna utan omgång i verket stäilas, bör det härtill erforderliga capital upplånas och igenom den ofvannämnde recognitionsafgiften suc» cessive amorteras. Deremot åligger det ofalbart desse städers invånare, att genast vaxa omtänkte på uppförandet af magaziner och förrådshus af sten, så att brist derå för hvarjehanda nederlagsvaror aldrig må inträffa. §. 14.
Clemens, fortfor Krysanteus, – ty jag måste kalla dig vid detta namn, emedan du ännu icke känner något annat ... jag har i dag återfunnit en son, hvilken jag länge sörjde såsom förlorad. Den ton, i hvilken Krysanteus uttalade dessa ord, uttryckte en innerlig ömhet, som lade tyglar på sig sjelf emedan den tviflade uppå att finna gensvar. Han fattade ynglingens hand och ville draga honom till sitt bröst; men Clemens gjorde sig lös och drog sig tillbaka med häpnad och tvifvel uttryckta i sitt ansigte. Han riktade en frågande blick på sin fosterfader, och när denne teg, utbrast han: – Det är icke möjligt. Skulle denne man, som du lärt mig att hata, vara min fader? – Min son, sade biskopen, – Gud har velat, att din börd, som hitintills varit mig sjelf en hemlighet, nu plötsligen blifvit uppdagad. Den stund, efter hvilken du dagligen har väntat, är nu inne ... Förvåna dig icke, Krysanteus, öfver hans beteende! Han var icke förberedd på denna upptäckt; du må således icke undra, att hans häpnad öfverväger hans glädje. – Nej, fortfor Clemens efter någon tystnad, – jag tror det icke. Det är ännu icke bevisadt, att denne man är min fader, och innan detta är fullkomligt ådagalagdt, vill jag icke erkänna honom för att vara det. Han, som förföljer min tro och förnekar den gudomliga uppenbarelsen! – Clemens, sade biskopen, – hvarje tvifvel är undanröjdt, att du i Krysanteus återfunnit honom, som gaf dig lifvet. Men låt icke ditt mod nedslås af denna upptäckt! Omfamna honom och tacka Gud, som ändtligen uppfyllt din varmaste önskan: den att lära känna dina föräldrar. – Nej, hvad har jag att göra med denne man? Du hör, jag erkänner honom icke. Jag har aldrig önskat att lära känna min fader, ty du, Petros, är min rätte fader, den ende, som jag erkänner och den ende jag kan tänka mig. Det är efter min moder jag har längtat, och icke efter honom. – Du måste förlåta honom, Krysanteus, sade Petros.
Men händelsen har nu så fogat, att en eftermiddag varit upptagen af gemensam öfverläggning angtde nationalrepresentationens ombildning och dels alt både föroch eftermiddagar för en mängd ledamöter varit upptagna af omröstningar i förstärkta StatsXJtskottet. Jag befarar således, att de fleste af Husets ledamöter icke haft nog lid att egna åt detta vigtiga ärende. Jag, för min del, befinner mig i denna belägenhet, och det är fördenskull jag gör den ödmjuka hemställan , hvarå jag anhåller om Hr Frih. o. Landtmts framställning till Ståndets samtycke. Måhända kunde det finnas lämpligt att om Lördag eller någon annan dag i nästa vecka företaga målet, blott det ej må ske i dag, ty dertill vore vi nu för litet beredde. Gr. Frölich, David: För min del skulle jag tro, att det vore för tidigt att företaga den frågan äfven nästa Lördag. Anledningen till denna förmodan är, att denna vecka liar varit upptagen af andra föremål, som verkligen så ledt uppmärksamheten på sig, att få hafva lenmat någon åt Den 3o September. 687 ifrägavar. ämne. Jag skulle för min del anhålla, att föredragningen af frågan finge uppskjutas till det första i nästa vecka förekommande plenum. Hr Ribbing, Bengt: Efter hvad jag förmodar, lärer representationsförslaget förekomma nästa Onsdag, och då lärer väl icke frågan om bevilin.förordningen äfven kunna förekomma. Gr. Frölich: Om jag ej misstager mig, så är icke representationsfrågan bordlagd mer än en gång, och således lärer den ej kunna förekomma, om den icke nu skall bordläggas andra gången i dag. I slutet af mern. står en antydan derom, att Ständerne icke må företaga frågan lill behandling inom Stånden, förrän Utsk. inkommit med andra tillhörigheter, för att gemensamt med förslaget skärskådas på en gång. Alt företaga till definitivt afgörande representationsfrågan, -innan man sett huru Utsk. ämnar att rätta de öfriga delarna af grundlagen, vore i högsta måtto olämp-' ligt.
Riksdags-Ordningen icke gifva Constitutions-Utskottet anledning att inkomma med förslag till underdåniga ansökningar om Kongl. Propositioner; att Utskottet, när det anmärker brister i Grundlagen, bör inkomma med förslag till förändringar i sama lag, men icke föreslå underdåniga skrifvelse!- lill Kongl. Maj:t med anhållan, att Kongl. Majit måtte afgifva Nådig Proposition, angående dylika förändringar; att, då Utskottet sitt åliggande försummat, nu borde af Utskottet begäras, att det ville inkomma med förslag till bestämdt stadgande, såväl i Riksacten sorn i Grundlagens serskilda §§.; att Utskottet framställt två alternativ, så att eli proposition af Talman till Stånd, att bifalla Utskottets Betänkande, icke skulle uttrycka någon mening; äfvensom, att Utskottet icke blott tillstyrkt Riksens Ständer att till Kongl. Maj:t ingå med underdånig anhållan om Nådig Proposition i ämnet, utan äfven tillagt en bestämd mening, nemligen den i Memorialet sid. 17 rad. ii och (oljande befintliga, b vilket förklarats oriktigt derföre, alt man icke må till Konungen i sådana frågor inkomma med någon önskan , utan att denna är uttryckt i form af Lagparagraf: en form , sorn bär icke finnes. Hos Borgare-Ståndet har deremot blifvit anmärkt, att förslaget är så dunkelt i prcemisserna och så otydligt i tillämpningen , att det ej är möjligt, att, i anledning deraf, göra proposition å sådan sats, sorn må i Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t framställas, i anledning hvaraf yrkadt blifvit, att, vid tillstyrkande af en underdånig skrifvelse i ämnet, den för Utskotts-betänkanden vanliga formen måtte af ConstitutionsUtskottet iakttagas. Beträffande dessa anmärkningar, får Utskottet upplysa följande:
Boye, Fredr., reserverade sig emot detta beslut. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla 2 mom. af 18 §. Ropades starka nej, blandade med ja. H. Ex. yttrade, att, sedan, genom R. o. Ad:s svar på de sednast framställda proposma, Utskms förslag i 185 forfallit, de öfriga rör:de samma delar af ämnet gjorda yrkanden nu borde komma under pröfning. Först i ordningen ansåg då H. Ex. det i Gr. Frölichs reservation afgifna förslag böra afgöras och hemställde altså, om R. o. Ad. behagade bifalla 1 mom. i 18 §. af Gr. Frölichs reservation. Ropades nej. H. Ex. framställde derefter propos. å 2 mom. af samma §. Ropades äfven nej. Frih. Boyes förslag upplästes, innehållande, att i stället för 18 § skulle antagas följande stadgande: Bolag, som söker privilegium till enskild banks anläggande, vare pligtigt alt derjemte uppgifva beloppet af actieteckningen, sorn bör derförinnan vara bestämdt, och ankomme derefter på K. M. att ansökningen bifalla eller afslå. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad, behagade bifalla Frih. Boyes nu upplåsta förslag. Ropades starka nej, blandade nied ja. Don 19 Mars c. m. 459 Frih. Boye: Erfarenheten har redan sagt mig, att allt motstånd till capitalistinteresset nu är här förgäfves; och då jag är öfvertygad, att genom votering skulle vinnas ingenting, får jag åtnöja mig med att blott reservera mig mot beslutet, och jag aflägsnar mig, emedan jag anser ändamålslöst att tala för folkets räkning i denna sak. Ii. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde derefter, om B. o.
Med anledning af Vetenskaps-Akademiens gjorda underdåniga hemställan att, — emedan, i afseende på vården och förökandet af museets förråder, vore vigtigt att, för nödig beräkning, på förhand noga känna de årliga tillgångarne, t. ex. för inköp af dyrbarare samlingar, hvilka skulle terminvis under loppet af flera år betalas, men en sådan fördel föga kunde begagnas, så länge utaf anslaget till materielen, till inköp af sällsynta föremål och till arbetsbiträde, utgörande 12,300 R:dr R:mt, större delen, eller 9,000 R:dr, endast för tiden intill nästa statsregleringsperiod vore anvisad, — berörda anslag måtte varda i sin helhet på ordinarie stat uppfördt, har E. K. Maj:t nu föreslagit, att berörde 9,000 R:dr måtte på ordinarie stat upptagas; och då Akademiens berörda hemställan synes vara välgrundad, hafva Rikets Ständer bifallit E. K. Maj:ts ifrågavande nådiga framställning. 73:o Vidare har E. K. Majit begärt att lönen för Konservatorn vid Naturhistoriska Riksmuseum måtte höjas med 1,000 R:dr och att för dennes biträden måtte ytterligare anvisas 400 Ridr; och då, på sätt af Statsråds-protokollet inhemtas, de göromål, som åligga Konservatorn vid museum och hans biträden, komma att genom lokalens ut - ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. 67 vidgning väsendtligen förökas, enär ej blott de stora, hittills af bristande utrymme oberedda och ouppstälida förråderna af naturalster fordra mycket arbete och tid, om de skola kunna snart ordnas, utan ock uppsigten öfver samlingarne blifvit långt vidsträcktare än tillförene, hvartill kommer att Konservatorn, oaktadt all skicklighet, icke inom landet eger utsigt till någon befordran; hafva Rikets Ständer beviljat de af E. K. Maj:t uti ifrågavarande hänseende äskade belopp, tillhopa 1,400 R:dr årligen. 74:o
Hennes nästa bok blef den bekanta » Molly B a w n », en berättelse hvars titel har en viss hänsyftning på författarinnan själf, då » Molly Bawn » just var det smeknamn, s o m många af hennes vänner för henne begagnade. I rask följd flöto nu från ' hennes flitiga penna » Lilian », » Mona », » Behagens döttrar », » Portia », » Doris », » Marvel », » En modern Circe » o c h hvad de allt heta, dessa äfven för svenska läsarinnor välbekanta romaner — allt s o m allt ett 40-tal större arbeten utom otaliga småberättelser för tidskrifter i England o c h Amerika. På andra sidan Atlanten gladde hon sig särskildt öfver stor popularitet, och allt hvad hon skref publicerades genast samtidigt i Amerika. I Australien gjorde hennes arbeten äfven stor framgång. På svenska har närmare ett tjugutal öfversatts, de flesta genom fru Mathilda Langlets skickliga hand, samt utgifvits på Fr. Skoglunds ansedda förlag. Det senaste arbetet i svensk dräkt utgör den i fjol utkomna » Ett vågadt f ö r s ö k », men flere ännu oöfversatta lära inom den närmaste framtiden vara att vänta. Soloman. J * å, o m någon, af samtidens romanförfattarinnor A har inom vår kvinnovärld lyckats förvärfva en så stor publik som » författarinnan till Molly B a w n », mrs Hungerford, hvars nyligen timade frånfälle vi redan omnämnt. V i äro i dag i tillfälle att infria vårt löfte o c h bringa våra läsarinnor det helt visst kärkomna porträttet af den omtyckta skriftställarinnan. Fru Hungerfords flicknamn var Hamilton, o c h var ' hennes fader kyrkoherde i Bosscarberry i Irland. Härstammande från en gammal o c h högt ansedd familj, gifte h o n sig för första gången redan v i d tidiga år, men efter ett endast 6-årigt äktenskap dog hennes man, efterlämnande den unga änkan o c h tre små döttrar. Deras lyckliga, solida engelska landthem, s o m nu sköflats g e n o m makans och moderns död, var äfven beläget, i Irland, vid S:t Brendas i Cork. barn! Din gamla vän Isa.
Utskotten bafva ej Kunnat undgå inse, att en lVational-Lank säkrast skall ocb .ytterst mäste bvila pä Nationens egen vilja oclr förmåga, att uppfylla de förbindelser densamma sig iklädt; men sedan erkarenbcten, pä ett varnande sätt, ådagalagt, att L. §t:r, krän den tid ds erbällit privilegium att idka Lankrörelse, redan mer än en gang, under botande ol^eksskiften, Åsidosatt de moraliska förbindelser, de, i egenskap ak bankens förvaltare, sig iklädt, kan det ej Ireller numera antagas, att />. »5krs Rank skuRe ktt/mcr /rruär «denask p» de»/orutsättnmg, att nugot tv/ke/ e/ ens r^rd - bltl ätande, N:o 28. 367 L Konrn/a / /)-ag« om oeL /or Mttgu, den /ör säfrun />. ^ nn g« all gr/r-a. fktt bvarken Vrundlagen eller de uti Laneo-orduingen ocb allmänna bågen intagne stadganden utgjort nägsn garsntie för Länkens laglig» lörvaltning, sedan man krängätt den i Laneo-vrdningen ursprungligen följde prineip, att ej nägra sedlar lingö al Lanken 'Utgltvas, derom lemna oek kran,larna tider ett ojäkaktigt vittnesbörd, b vilket blifvit asfltskotlen sköi-stäldtfrainlagdt, uti sä väl motrveiue till dst förslag till bag kör R. Lt:rs Lank, bvilket Utskotten arti betänkandet N:« ä6 L. Lk:r underställt, som äfven i de iitlätanden, Ltatsoeb Laneo-vtskotten i den egentliga Vlvntbestamningsträgan, under N:is 1 ocdr ltj algikvit; oell tro
Fullmägtiges föreskrifter i detta hänseende sig till efterrättelse ställa, hvarigenom nämnde §§. skulle komma att förändras till följande lydelse: Ehuru genom den i B.mco-Disconten införda nya Räkenskaps-methoö, hvilken är vorden af Banco-Utskottet gillad, ej allenast bättre ordning och säkrare conlroler i afseende på förvaltningen erhållits, utan ock större Öfverensstämmelse vunnits i redovisnings-sättet vid samtlige Discont-Verken, likväl, och som ett ännu fullkomligare system i dessa delar torde kunna beredas, öfverlemnas åt Fullmägtige att i expeditionsoch bokförings-sättet vid Discont-rörelsen införa all den ytterligare förenkling, som är med denna rörelses egenskap förenlig; egande Fullmägtige alt, efler ompröfvande, vidtaga de rättelser och reglementariska föreskrifter, Fullmägtige, för deras del, kunna finna behöflige, tili befordrandet af större ordning, säkerhet och control vid Discont-Verken. Hvad Fullmägtige i detta hänseende stadga och förordna, skola Discont-Directionerne sig lill ovilkorlig efterrättelse ställa. f) §• 4° (pagi46_) af i83o års Banco-Reglemente, jemte §. 12 i *823 års Reglemente för Låne-Contoren, gifne följande lydelse: Ingen vare tillåtet, att till låns erhållande sig anmäla vid annat Discont-Verk, än det, inom hvars Dislrict han är mantalsskrifven; Ledamölerne i Låne-Contorens Directioner och Tjenstemännen vid dessa Conior likväl dock obetaget att, enligt hvad §. närmare utvisar, lån hos Banco-Discont-Verket i Stockholm undfå.
Ni vet väl att E m m y är gift? » » Ja, » svarade han kort. » Min bror har skickat mig svenska tidningar några gånger, o c h i en af dem såg jag giftermålsannonsen. » Åter sutto de tysta. A g n e s bläddrade i sin bok, o c h ingeniören blickade tankfullt på den glittrande vattenytan. » V e t ni, ingeniör Warin, » började A g n e s sakta, » jag trodde så säkert en gång, att — att E m m y skuile blifva er hustru. » H a n spratt till. » Ja, » sade han slutligen, » det var också min käraste dröm, o c h för att kunna förverkliga den reste jag utomlands i h o p p o m framgång o c h en tryggad ställning. M e n — när jag .. fick det — då var hon en annans hustru.« » Älskade ni henne verkligen! M e n hvarför sade ni då icke ett enda ord till henne därom, innan ni f o r? » » Hvad skulle jag säga, fattig s o m jag var o c h m e d en oviss framtid? Hur kan ni tänka, att jag då skulle vilja binda en kvinnas öde vid mitt! Nej, så m y c k e t hederskänsla hade jag ändå! » Agnes vände sig häftigt emot h o n o m. » A h! jag blir utom mig, när jag hör sådant! Hederskänsla! Tror ni då, att en kvinna läter binda sig, o m hon icke själf vill? Skall en man icke ha så m y c k e t förtroende till den kvinna han älskar, att han kan fråga henne: vill du vänta på m i g? E m m y var ej ett barn, hon var en tänkande, allvarlig flicka, s o m hade vetat, hvilket löfte h o n gaf, o c h — hon skulle ha väntat på er hela lifvet, om så hade fordrats! » » Hela lifvet säger ni, fru B y m a n, o c h fyra år efter min afresa var hon gift » Agnes såg strängt på h o n o m, innan h o n svarade: » Om ni hade sett, hvad E m m y led under dessa, år af ångestfall oro o c h väntan, vore kanske er ton litet mindre ironisk nu.
Sålunda har åren 1856—60 till Göteborg i medeltal införts af Färger, alla slag, 1,203,237 <BE, Oljor 930,872 ®, Svafvelsyra 300,052 «, Redskap och machinerier till ett värde af 491,370 R:dr o. s. v. Öfriga varor, som varit föremål för införsel under den tid som denna berättelse omfattar, änskönt sammantagnc af icke ringa tyngd i handelsvågen, hafva dock hvar för sig jemförelsevis varit af mindre betydenhet. Egentlig transitorörelse har härstädes fortfarande varit ganska inskränkt, så att nederlagsinrättningen varit att betrakta föga annorlunda än som en kreditupplags-anstalt. Om stadens handel i allmänhet har Handelsföreningen yttrat, att den, med undantag af år 1858, då de menliga följderna af handelskrisen voro mest känbara, under ifrågavarande tiderymd kan sägas hafva gått framåt, samt särskildt om minuthandeln, att den betydligen utvidgats och med fördel bedrifvits. Hvad sjöfarten emellan Göteborg och utländska hamnar angår, så har äfven den vunnit betydlig utsträckning, — en påtaglig följd af varuvexlingens ökade omfång. Följande tabell Litt. R, upptagande inkomna fartygs antal och lästetal under åren 1836, 1855 och Tab. Litt 1860, kan bilda ett omdöme om denna sjöfartens förkofran, som synnerligast måste vara tillfredsställande med afseende å den jemförelsevis mera ökade andel deruti, som Svenska handelsflottan vunnit. Göteborgs utrikes handels och sjöfarts betydliga tillväxt ådagalägges ytterligare genom tillgängliga uppgifter om stadens tullintägt och vexelrörelse. Enligt
Manne en, utaf Flyinge och Dahlby Kungsgärdar, cm de skulle anses, till rymd och ägor, jämgvde, med Strömsholms Kungsgård, hon erhåller samma afkastning eller fördelar, som för den sistnämd?, dcräst nemligen pa intetdera stället, underhålles Stuteri inrättning ? Jnga unda ! Ty det är lecalen som sä märkeligen förökar Strömsholms afkastning, samt a andra sidan förringar wärdet ä Flyinge och Dahlby Kungsgärdarnes pro-, ducker. Min kännedom af Strömsholms Kungsgård sträcker sig likwäl icke längre , än dertill, att den bestar af 10 hela hemman eller mantal, med ouppgisoven widd af aker och äng: akt dcn underliggande stora Kungsängen, som jag med uppmärksamhet, ä dess läge, jordMon och ymniga gräswäpt, nagra gänger befarit, innefattar icke mindre än 2 ;oo Geometriska Tunnelands rymd; akt mer än 8ooo, dels L)ke dels Dränae dagSiverken, äro till denna Ängs bärgning onstagne; samt ändteligen, art belägenheten, wid Mälarens Stränder, gsiwer ett gynnande tilltal' - z r Den z Januarif. fälle, kill KungSgä>-dens produckers begwamliga transporterande lisl Stckholm, och deraf följande deras förmäniiga försäljning. L)m man blott beräknar förenamde Ungs afkomst kill en half parm Höö, pä hwarje Geometriskt Tunneland, (hwjikcn afkastning med förståndig odling och skötsel äfwen bör kunna ökas) sa erhDes, efter sadan beräkning, 1,250 parmar, som dock upptages till 1,200 parmar.
Nu ehuru det vill synas mig föga sannolikt, att personer med förmåga att rätt sköta sina angelägenheter skola sätta så ringa irärde på myndighetsrätten, att de utan giltiga skäl komme att densamma sig af - Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. J\$ 106. 69 säga, och jag, för min del, således ej tror förslaget kunna för det allmänna medföra några vådor; dock som det med lagförslaget hufvudsakligen åsyftade ändamål, eller att bereda dem bland ogifta qvinnor, hvilka sjelfva kunna sådant önska, rättighet att fortfarande få begagna förmyndares biträde vid vården af deras angelägenheter, vinnes genom den af Högste Domstolens Heste ledamöter tillstyrkta jemkning i förslaget, anser jag mig, för min del, ej böra motsätta mig densamma, utan får derpå i underdånighet ingå. 3 morn. i §:n innehåller: »Menar fader, eller, dar han död är, moder, att barn ej kan, innan det myndighetsålder uppnår, vinna den mognad i förstånd, att det vid den ålder må sig och sin egendom, sjelf råda och förestå, söke hos domstolen, att omyndigheten förlänges, och pröfve domstolen, om den ansökning beviljas må. Äro föräldrarne döde, då må sådan ansökning, nu sagd är, af fränder eller förmyndare göras.» Vid detta mom. hafva Högste Domstolens fleste ledamöter ej baft något att erinra, men JustitieRådet Alexanderson har anmärkt, att om fader eller moder skulle vara hindrade eller ej fallne att göra sådan anmälan, hvarom i morn. talas, borde andra få göra det. Vid bedömandet häraf torde ej böra lemnäs ur sigle, alt det är fråga om, hvilka det bör tillåtas att, på grund af deras individuel uppfattning om angelägenheten af en preventiv åtgärd för att hindra en annan att genom misshushållning eller annan vanvård om sina angelägenheter skada sig sjelf, kunna beröfva denne andre utöfningen af en rättighet, som genom lagen tillerkännes hvarje oförvitlig samhällsmedlem, hvilken i öfrigt befinnes med honom i enahanda ställning.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. gärdet åstadkomma behöfliga lokaler. Om, på sätt Kollegium hos Kongl. Majit i underdånighet hemställt, anslag kommer att vid instundande riksdag begäras och af Rikets Ständer beviljas för uppförande af en magasinsbyggnad å nämnda fält, torde det vara lämpligast, att arrestlokaler, tillräckliga för öfningsläger, i samma byggnad inredas. I öfverensstämmelse med hvad Kollegium sålunda föreslagit, samt, med hänseende till regementenas och corpsernas förläggning, har Kollegium ansett följande antal arrester böra för de särskilda regementena och corpserna dels byggas och dels förhyras, nemligen: Att inredas. Nybyggnader. Hyrda lokaler. Inom Första Militär-distriktet för Södra Skånska Infanteri-regementet, en byggnad uppföras å Tvedörra för Norra Skånska Infanteri-regementet, likaså en byggnad uppföras å Ljungby hed. Inom 2:dra Militär-distriktet för Smålands Hussar-regemente, fyra lokaler förhyras Inom de på Ränneslätt befintliga byggnader torde arrestlokaler kunna inrymmas. 4 för Smålands Grenadier-bataljon, en byggnad att uppföras å Ränneslätt och 3 lokaler att förhyras (General-Befälhafvaren har föreslagit en byggnad på Hultsfred för Hussar-regementet och en på Skillingaryd för Grenadier-bataljonen, men, om nödigt är att på dessa ställen hafva arrester, torde sådana kunna i närheten förhyras.) ■ * 3 ■j för lista Lif-Grenadier-Regementet, en byggnad att uppföras å mötesplatsen Malmen och 3 lokaler att förhyras . , 1 3 för 2:dra Lif-Grenadier-Regementet, likaledes en byggnad att uppföras å mötesplatsen Malmen och 3 arrester att förhyras \ 3 Transportj ‘"*"1 13 Bil. N:o 3 lill Kongl. Majlis Nåd. Prop. N:o t, om Statsverket. 1862. Att I Nybygginredas. 1 nader.