Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:s nåd. skrifvelse, med öfverlemnande af Lagcommitteens förslag till allm. civillag. Öppnades Hrr Electorers lista till val af ledamöter uti Utskm i afgångnas ställe; och befunnos hafva blifvit utsedde till ledamöter i StatsUtskottet: efter Frih. Silfverskjöld, Carl, K:o 2283 Hr Akrell, Carl; BevillningsUtskottet: efter Hr Uggla, Göran Gust., K:o 203 Hr Planting Gyllenbåga, fullm. Hr Kuylenstjerna, Erik Magn.; Allm. Besvärsoch Oecon.Utskottet: efter Hr Adlercreutz, Gust. Magn., N:o 2oqo Hr Adelborg, fullm. Hr af Klercker, Fredr.; ExpeditionsUts kottet: efter Hr Oldenskjöld, fullm. Hr Stuart, Carl Gust., K:o i563 Hr Cederstråle, Joh. Casimir. Hr Strussenfelt, Adolph Ludv., hade inlemnat följande: Hindrad af åtskilliga vigtiga göromål anser jag mig nödsakad att afsäga mig den befattning, jag såsom ledamot i H. LagUlsk. innehar; dock anhåller jag vördsamligen att varda vid min riksdagsmannarätt i öfrigt bibehållen. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Hr Strussenfelts nu framställda begäran. Ropades ja. II. Ex. anmodade Hrr Electorer att skyndsamligen utse en ledamot uti LagUtsk. efter Hr Strussenfelt. Då nu ånyo föredrogs StatsUtsk:s d. 15 dennes på bor - 23 J Den ar) November. det lagda memor. N:o 318, i anledn. af RiksSt:ns olika beslut i fråga om beviljandet af extra anslag till försvarsverkets iståndsättande, allm. arbeten m. m., blef det ånyo lagdt på bordet af Hrr Gunther, Carl Gust., och Roos, Carl Ulrik.
BeklädrtadsFörfattning föreskrifver och utbetalas nämnde Slitnings-peningar af Kongl. Krigs-Coilegium till Beklädnads-Directionerne. s:o Till vinnande af likhet och ömsesidig säkerhet Rotehål'are och Soldater emellan h..ra Rotehållare af Eandshqfdingarne sammankallas för att yttra sig; huruvida de vilja sig åtaga att hädanefter, i stället för de hittills utgjorde bidrag, årligen till Regementernes Beklädnad#*- *5oo Stats-Utskottets Betänk anden] Directioner erlägga |:del afen Beklädnads varde, till lika belopp med hvad Kongl. Maj:t ock Kronan, enligt föregående punct, leo rinner att utgöra. Der Rotehallarne redan atagit sig att hvart 3 Vid de Regementet åter,' der Contracter i allmänhet om Släpkläders utgörande icke finnas ingångne och der Rotehållarne i anseende till locale och öfrige förhållanden, såsom isynnerhet i de Norra Orterne, anse sig icke kunna ingå uti ofvanberörde vilkor, att årligen erlägga |:del af en Beklädnad»- värde, utan önska förblifva vid Kneckte Gontractetnes ordalydelse, kommer den penningeafgift, som, enligt desse Contracter, i och för Beklädnaden skall utgöras så väl sorn de så kallade Stofferings-penningarne, der de äga rum, att utgå ej med deras Primitiva belopp utan efter förhållandet af myntvärdet den tid Contracterne upprättades sålunda, att berömde afgifter förvandlas i Spanmål efter den tidens pris, hvilken erlägges antingen in natura eller i penningar efter Länets Markegång; äfvensom i de fall, där Kneckte-Contracterne före»klöfva Persedlar, desamme böra i penningar, efter för året derå satte Läns-Markegångs prisen, erläggas till Beklädnads-Directionerne; och hvilket kommer, att tillämpas jemväl vid föret Stats-TJtskottet$ Betänk anden'. 1501 nämnde Regemente, derest den föreslagne
Bef:h:des pröfningsrätt, så skulle jag medgifva alt någon verkan deraf kunde vara att påräkna: men jag måste tillstå det jag ej kunnat finna ordalydelsen af förslaget sådan, att jag deraf kunnat se någon egentlig olikhet mot den redan gällande författningen, ehuru ordalagen äro något skiljaklige. Det heter i nu gällande författning, att K:s Bef:h:de eger alt i ämnet beslut meddela sedan vederbör, blifvit hörde. Skulle det väl kunna falla någon in alt tro att derigenom K. Bef:h:de kunde vara medgifvet att meddela sitt beslut annorlunda än lag-likmätigt? Man säger att då församlingen skall höras, så måste meningen dermed vara att beslutet kan blifva, på grund af hvad som förekommit, jakande eller nekande; men samma förhållande eger redan rum, i följd af föreskriften om Sockennämnds hörande; ty derigenom lemnäs ju enahanda ledning för omdömet. Det heter 1111 vidare, alt man borde tillägga: efter omständigheterna: men jag frågar ytterligare, hvilka omständigheter kunna väl leda derhän att lagen skall kunna undanrödjas? För min del kan jag ej föreställa mig hvilka de skulle vara; och tror ej att K:s Befdude, genom hvad nu föreslås, skola finna sig berättigade att afvika från stadgandet i 1846 års Handels-ordn. i afseende på prestanda för dem som skola idka handel. Vill man göra en sådan ändring, alt derigenom verkligen gifves åt K:s Bef:h:de en större latitud i pröfningsrätten, så måste alltså helt andra ordalag begagnas. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, framställde II. Ex. Hr Frih. 0. Landtm, att under densamma blifvit yrkadt dels bifall till Utsk:s utlät., dels bifall dertill med den förändring att uti den föreslagna underd. anhållan, i st. f. de efter ”Konungens Befallningshafvande” förekommande ord, skulle införas ”eger att densamma, efter sig företeende omständigheter, afslå eller bifalla, vederbörande dock öppet lemnadt att, i händelse af befogenhet, öfver beslutet i laga ordning besvär anföra”, dels ock afslag å Utsk:s utlåt.
Ehuru ogerna jag än å detta rum uppträder, att tala för ökade anslag, anser jag dock min pligt fordra, att vid det tillfälle, då fråga är om Sveriges sjöförsvar, äfven lemna mitt yttrande, icke i den del, som afhandla!’styrkan och beskaffenheten, ty detta ämne är redan af fräjdade talare med mera vidsträckt erfarenhet, än sorn fallit på min lott, vidrördt, ulan i hänseende till det för flottans öfning anvisade anslag, hvilket jag, huru dermed än må hushållas, måste anse för knappt. Ogerna vill jag väl föreslå några ökade utgifter; men vissa utgifter äro af den natur, att af deras underlåtande uppkommer misshushållning. Afdenna natur är exercis-anslaget och jag nödgas således i detta afseende förena mig med dem, som anse en tillökning nödvändig; ty en flotta, om den ock vore i anseende till sin materiel i bästa skick, måste dock anses föga användbar till värn mot fäderneslandets flender, om den saknar skickligt befäl och skickligt manskap; och enär det nu icke allenast är allmänt kändt, utan till och med fullkomligen bevisadt , alt någon ändamålsenlig öfning för det nuvar. knappa anslaget aldrig kan åstadkommas, och till och med den exercis, som med ytterligare 45,000 r:dr kan ernås, ej är fullkomlig; hemställer jag dock vördsamt till det H. StatsIJtskts behjertande, om icke fäderneslandets säkerhet fordrar, att behöfliga medel till detta vigtiga ändamål anslås; och i sådant afseende yrkar äfven jag återremiss på betänkandet. Hr von Heyne, Georg, anförde skriftligen: Jag har ej yttrat mig vid tredje hufvudtiteln, ehuru jag tjent som indelt infanteri-officer. Det torde dock förlåtas mig, om jag i förbigående yttrar någon enskild åsigt, rör;de landtförsvaret, ehuru jag begärt ordet i afseende på den nu föredragna fjerde hufvudtiteln.
Domstol hör beedigas, hvarjemte mannifest eller Connoissement mn bifoga?; Skolandes jemväl laddningens beskaffenhet och dess intagande i fartyget styrkas med vederbörligt Tullbevis; Och komma i öfrigt de mål, der fråga är om utlänska myntsorter, desse att evalveras till Svenskt jBanco efter det årets medel-cours, då förlusten genom första Pris-Domer, blef gifven. Såsom oundvikelige följder af uppbringningen, hafva Committerade upptagit Skepparens utgifter för skeppet ifrån den dag det blifvit af kaparen uppbragt, Skepparens och Besättningens månadshyror och kosthållning, räknadt från samma dag till den dag, dä första Pris-Domstolen» Utslag föll, samt Rattegångs-umgälder och fullrnägtigs arfvode vid de utlänske Pris-Domstolarr, e; Varandes för desse kostnader äfven ersättning af Committerade tillstyrkt. Men, ehuru härledande sig från uppbringningen, hafva ofvanuppraknade kostnader och utgifter, såsom icke vållade af någon, genom sjelfva uppbringningsåtgärden, tiflfogad skada, ej eller kurinat af Riksens Ständer anses vara af sådan egenskap, att ersättning derföre bör ega rum; äfvensom hvad beträffar fordrade Räntor, beräknad vinst å laddiiingarne samt ersättning sa väl för Redares eller Gods egaies resor till och ifrån uppbringnings-orten, sorn för hemförskaffande af Besatt - Underdåniga Skrifvelser. 2 37 tångarne ä uppbringade fartyg, Riksens Ständer, lika med Committerade, funnit dylika fordringsposter icke vara att betrakta såsom verklige förluster, härledande sig ifrån upphringningen samt att desamma således icke ma tiil ersättning upptagas. Uti E. K. M :ts lill Sta 15-Ut skot i et aflafne Nådiga Skrifvelse af den n sisth Junii omförmälas följande till E. K. M. i detta ämne ingifne ansökningar; nemligen af r:o Handlanden i Calmar J.
- Man kan visserligen låta omprägla detta mynt, men hvad blir deraf följden? — jo betydliga förluster vid omprliglingen, och hvad den af mig antydda lönande rörelsen beträffar, så upskjutes dermed ett och annat år, tills myntet hinner slitas, hvilket till en början går ganska fort, enär de hvassa kantarna på allt nytt mynt, hastigt afslitas, och vigten derigenom betydligt minskas. Detta förhållande kan Utsk. äfven undersöka, genom anställande af jemförelse emellan vigten å 2:ne påsar af samma myntsort, hvaraf den ena är ny och den andra synbart någon tid varit i rörelsen. BankoUtsk. anmärker att nuvarrde text, som hänvisar till 1830 års myntfot, icke är lämplig derför, att allmänheten icke känner den gällande myntfoten; men straxt derefter säger Utsk., att endast genom den kunskap sedelhafvare!! inhemtar genom den nya texten »försättes han i tillfälle att sjelf »kunna kontrollera, att det silfvervärde han för sedeln erhåller, »verkligen utgör så mycket, som enl. myntbestäranings-lagen bör »honom tillkomma alltid naturligtvis med de i samma lag tillätena remedia i finhet oell vigt.» — Häremot får jag vördsammast anmärka, att om sedelhafvaren icke känner 1830 års myntlag, huru skall han då kunna känna de remedia i finhet och vigt, hvarom just densamma lag talar? — och om han ock kände denna lags hela innehåll, huru skall den stora allmänheten hädanefter mer än hittills kunna kontrollera, om bestämmelserna om remedia i finhet och vigt är iakttagen. 542 Den 25 Februari f. ra. BankoUtsk. tyckes förutsätta, alt sedelhafvaren icke bör göra anspråk på större vigt än titt remedium deri skall ingå. Något tal om remedium finnes icke i den nya texten, och som en Bankosedel har samma natur som en annan skuldförbindelse, så tror jag icke att någon Domstol skall kunna frånkänna sedelhafvaren rätt att få, ulan afdrag, fulltut den vigt som sedeltexten bestämmer.
Ifrån dcsze grunder hade jag utgatt och i enlig» het med dem nMlrat anie Tabeller hwaraf den ena » sammandrag upragit alla utgifts poster, jom ormdwikeligen böra utgå, frän och med denna stund, till och med det är da näfta lagtima Riksdag infaller; och den andra skolat wisa alla extra ordinarie inkomster, som under lika tid kunna päräknas. Om summan af den förra Tabellen, som afhandla! utgiften, öfwerstigit den senare, hade jag ansett såsom en följd deraf, art inhämjka län nödwändigt mäste uptagas, och dä jag ibland angelägnaste Utgifter beräknat de Borgenärers liquiderande, som äga rättighet och löfte, alt inom sörberörde tiderymd blifwa betalda, hade jag trott mig med säkerhet kunna wänta, an nya längifware icke skulle saknas. Sädane, Mine Herrar! hade grunderne för min finance plan blifwik, vm det älegat mig, att en sadan författa. Att jag anser dctze grunder wara de rigtigaste, more orimligt akt neka, men derföre begär jag ingalunda den ännu större orimligheten, att tro, det jag kunnat utföra ett arbete, hwartill de talanger fordras, som jag hos Eder högaktar, och hos mig sjelf saknar. Min önskan är upfyld, om jag, genom de in« kast, som flere af UtffoktetS mäst uplyste män päkal, lat, Den 7 December. lat, gifwit anledning tift twifwelsmals undanrödjande i ctt amne af sä »lyckén wigt, och hwacom allmänna tänkesätten tyckas wara sä delade. Jag skall inom mitt Ständ, och ifrån de andre Nespective Rikst, Ständen tacksamt mottaga de rättelser som lidens otillräcklighet nekade mig, att i Högloft. Stars Utskottet söka och erhålla. Detta mit anförande, som jag under naara sä ledige siunder sammanfattat ätfoljas as Bilagox, ämnade att detsamma närmare utreda, och smed undanlag af Tabellen Litt: K) uprättade ungefärligen efter samma methode, som Högloft.
Åtminstone torde sådant inträffa i de socknar, der hemmansklyfningen icke är bragt till någon större höjd, eller der afgiften till Comminister utgöres, icke efter hemman, utan efter matlag, såsom ännu på åtskilliga orter lärer ske. Utskottet, som emedlertid i allo delar motionärernes åsigter i fråga om olämpligheten af 1681 års förordning om comminister - lönens utgörande, '4 Allm. Besv.- och Ekon-Utskottets Betänkande j N.o tog. {inner dock icke någon annan eller tjenligare utväg öfrig, till undanrödjande af den orättvisa och de olägenheter, som måste blifva en nödvändig följd af dess ordagranna tillämpning, än att hänvisa lill 1829 års Förordning, angående convenlioners uppgörande om Comministrarnes lönerättighe ter ; hvarvid Utskottet tillika anser sig böra uttrycka den uppriktiga önskan och förhoppning, att nämnde Förordning, mera allmänt än som hittills skett, måtte tjena till ledning och efterrättelse vid bestämmandet af Comministrarnes löneförmoner. I sammanhang härmed, och på det att detta angelägna ändamål, genom vederbörande auetoriteters åtgärd, måtte desto säkrare ernås, och de anförde klagomålen med rättvist slut afhjelpas, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj;t i underdånighet anhålla, det Kongl. Mij:t, genom utfärdande Nådigt Circulär, läcktes uppmana Consistorierua i Riket att söka befrämja conventioners uppgörande om Comministrarnes lönerättigheter af forsamlingarne, samt att, i sådant ändamål, vid inträffande comminister-ledighet i församling, der eri dylik convention icke finnes redan afslutad och behörigen stadfästad, inhemta församlingens tanka, huruvida den åstundar, att eu förening om comminister-lönen varder i behörig ordning upprättad; hvarefter, och derest en sådan förening begäres, ärendet kommer att handläggas på det sätt och i den ordning, som Kongl. Förordningen den 3 Juli 1829 föreskrifver.
He Hufvudgrunder, som finans i Stämplade; Pappers-Förordningen af år 1815, äro i den nya bibehållne, och Riksens Ständer hafva endast tillagt en eller annan rättelse eller förbättring till vinnande af mera tydlighet och fullständighet. Bland sådana rättelser och förbättringar äro: i V.sta §. att Kartor skola ovilkorligen åtfölja
Ridderskapet och Adeln behagat, att till Utskotten remittera ett den 13 i samma månad af Herr Hjerta, Gustaf, framståldt förslag, att hvad som af Allmänna Magazins-Inrättningens tillgångar blefve inbetaldt, såsom ersättning för det i Banken begagnade Creditiv, måtte anslås till Assigneringsfond för Hypotheks eller Fastighets-Banken, samt af de Bolag, hvilka dertill anmälde sig, få begagnas emot erläggande af ränta till 3 procent, och under iakttagande för 4 iö Stats-Utskottets B et änkan den. öfrigt af vissa särskildt uppgifna villkor; på det att Landtbrukare, hvilka nu i synnerhet syntes, genom både allmänna och enskilda orsaker, mer ån andra samhålls Glassér i behof af Creditoch Capital tillgäng, skulle kunna draga någon väsendtlig fordel aF de till Allmänna Magazins-Directionen, såsom inbetalning, från dessa näringsidkare ingående Contanta summor.
Stats-Utskottets Betänkanden. 1221 Iggeström för Revisorerne uppgifvit det han åren 1810 och 1812, tid efter annan debiterat sig tvänne gånger samma utgifne 3 proCents Sedlar, till ett belopp af 7000 R:dr B:co, att Revisorerne, som granskat den häröfver af Iggeström upprättade Räkning peli genom jemnförande af Tre proCents utgifning^-Boken och de förde BlanqyetteBöckerne, funnit att Iggeström verkeligen debiterat sig Tre proCents Sedlar till ett belopp af 7000 R:dr B:co utöfver det antal Blanqvetter, som hail i sådant afseende af Pirectionen emottagit och således äfven utöfver hvad lian kunnat utgifva: alt genom inventerande af sista årets infriade 3 proCenls Sedlar och genom Böckernes jemnförande med desse, så väl som en del al de förra åren inlöste och af förre Revisorer inventerade sådane Sedlar, Revisorerne sorgfälligt sökt underrättelse om rätta beskaffenheten och varit öfvertygade att /ggeströins härom gjorde uppgift måste vara enlig med förhållandet; men som Revisorerne förmodat, att. ehvad Beslut Lagstiftande mag-, ter skulle fatta, angående Götha Canal-Disconts fortsättning eller upplösning och Utredning, det i alla fall blefve oundgängligt, att föranstalta det alla då ännu utelöpande 3 proCents Sedlar, inom viss föreskrifven tid till inlösen elier ombyte vid Contoiren blefve presenterade, hvarigenom till yttersta grad af visshet skulle blifva styrkt, hvad Revisorerne då funnit sannolikt, så hafva 1222 Stats-Utskottets Betänkanden. Revisorerne trott, att med afskrifningen af desse 7000 R:dr borde anstå intill dess en sådan åtgärd blifvit verksläld.
Maj:ts, sedan deri a.3:dje dennes på bordet hvil ande; nådiga skrifvelseangående restitution af hvad utaf hemmans-innehafvarne å Öland blifvit i ränta för den å hemmanen på ön fördelade utmark från och med år 1841 till kronan erlagdt utöfver det nedsatte belopp, hvarmed berörde ränta eller så kallade utmarks-skatt numera utgöres; jemte ett af Jan Samuelsson och Sven Isaksson från Calmar län, i anledning deraf, afgifvet skriftligt anförande samt hvad dervid blifvit muntligen ytlradt; 12:o d:o d:o proposition_, angående bildande af en fond till pensionering af folk-skolelärare; 13:o Bengt Gudmundssons från Hallands län motion, angående mantals-penningarnes upphörande; 15 Lars Rasmussons från Götheborgs och Bohus län, angående upphörande af afgiften till hofrätts-hnsens underhåll; 15:o Christen Perssons och Ingemund Odins från Gottlands län motion, angående förändring af terminerne för krono-uppbörden på Gottland; 16:o Sven Isakssons från Calmar län motion, angående anslag till uppförande af ett ransaknings-häkte på Öland; 17:o A. J. Sandstedts från Jönköpings län motion, angående hemmantals-räntans från hemmanet Hallsnäs användande såsom bidrag tili en brobyggnad; 18:o Jan Samuelssons från Calmar län motion, om förändring i tiden för krono-uppbörds-stämmorna på Öland; 19:o Gustaf Johanssons från Kronobergs län motion, angående förändring af tiden för krono-uppbörds-stämmorna; 20:o Sven Jonssons från Jemtlands län, angående upprensning af Laforssen i nämnde län; 21:o Lars Wenanders från Götheborgs och Bohus län motion, angående anslag till upprensning af Nordre eif; 22:o
— Det kunde icke vara hans mening att mörda juden, han ville endast skrämma honom; det vore icke möjligt, att han med denna sorglöshet kunnat skynda ifrån ett mord till ett kärleksmöte, men en fördomsfri och ogenerad krabat måste han i alla händelser vara; och den hvita pierrot’n och han spela under samma tacke, derom är jag fullt öfvertygad, äfven om det endast varit den vackra Gundel, som lockat honom hit till Kranach i natt. Jag har, ju aldrig sett den ena, utan att finna den andra i närheten; det tyckes, som om någon osynlig tråd hölle dem tillsammans, men när skall jag väl finna denna föreningslänk? Skulle det väl vara den stackars Malkolm? Den glade unge läkaren fann med en viss förödmjukelse, att han gifvit ett löfte, hvilket icke blef honom så lätt att uppfylla, som han i sitt öfvermod och oerfarenhet förestält sig, och det föreföll honom nu temligen obehagligt att för Malkolm erkänna, huru han låtit narra sig af den misstänkte handelsbetjenten. Det var nära midnatt, då han ändtligen återkom till hotellet och steg in genom dess gamla tunga port, och det var derför med ytterlig förvåning, han fann ljus i förstugan och ställets hela tjenstepersonal samlad der i en hopträngd grupp. Hvad hade väl händt? De tycktes hafva någon mycket interessant nyhet att diskutera, och midt i högen syntes kockens hvita mössa öfver de andras hufvuden. Det var egentligen han, som förde ordet, och det tycktes af hans knutna näfvar och vredgade uppsyn, som om hans värdighet blifvit på det högsta förnärmad. — Hvad står på? Huru kommer det till, att ni äro församlade här? — sade Alf, som kände en obestämd fruktan, att någonting händt Malkolm eller att han kunde vara föremålet för deras samtal, på samma gång han icke kunde återhålla ett leende åt mannens komiska gester. — Åh, min herre, en mycket ledsam händelse, mycket obehaglig för oss alla! — Nå väl! Hvad då? — Här har återigen skett en stöld i natt. — Hvad, nu denna natt? — Nej, jag menar förra natten. — Ah, en rock i n:r 3, är det så?
Och hon var SA framstsende att amerikanarne förlato henne att hon ej var en a.f dem. Srnihingom slöt hon sig ocksh med upprigtig sympati och förtroende till sina nya landsman. Genom resor i sitt gamla fadernesland och umghnge med landsman följde hon utvecklingen i Europa i den sociala fragan, som framför allt tyckes ligga henne om hjärtat. Men äfven p8 detta omrAde kom hon efterhand att vanta sig mer af utvecklingen i det nya landet &amp; n i det gamla. I senare Ar ha hennes rekreationsresor mera haft vestern till mA1 &amp; n gamla vadden, hon har t. ex. besbkt Kalifornien. Och hon har alla förutsattningar för att kunna ratt bedöma det folk hon frivilligt slutit sig till och bland hvilket hon lefvat ett lif, sh vackert och viilsignelserilit som fii af henIiivstine Frede.i-.i-sen. nes samtidskvinnor. Kvinliga Skolrådsledamöter. Det h h d t anlitade utrymmet har hindrat oss att i detta häfte införa nAgra notiser. Dock kunna vi ej uriderliita att upprakna namneri p&amp; de damer, hvilka blifvit valda till skolr&amp;dsledamöter. Först &amp; ledes fröken Lilly Engström, Stockholm, derefter fröken. Eva Rodhe, Göteborg, samt fröken Britte Sophie Raab 8 Ugglansryd, Ryssby församling. Vidare enkefru Anna Ch. Olsson i Kyrkesund, frn Francke och Doktorinnan Belfrage i Fiissbergs församling invid Göteborg, fru d ' Angotte född Bexell i Grimetons f6rsamling, Halland, samt grefvinnan Augusta von Essen i Helsingborg. Literatur. Anne-Charlotte Leffier: Ur lifvet, Tredje Samlingen 2. Gamla Jungfrun - I Fattigstugan. - E n brödkaka. - Moster Malvina. - Gråtande Venus. Sthlm. Z. Hsggströms förlagsexpedition. Sonja Kovalevs.ky: Ur Ryska lifvet. Systrarna Raj evski. Stockholm Z. Hzeggströms Förlagsexpedition. u Lefflers sista bok är icke glad.
Sedan hospitalsoell barnhus-fonden, utom ofvanstående 1-å nes n turnor, från salpeter-fonden, emot revers af den iS November a 845, utbekommit eli ytterligare lån å 8,000 ndr, och således häftade för ett sammanräknadt belopp af 43,ooo r:dr, och Kongl. Maj:t, nti a flåten nådig proposition till Rikets Ständer (intagen under 11:087 ' ,;sta sami., r:sta afd. af hillänget till Riks-Ståndens protokoll) angående serskilda åtgärder till hospitalsoch barnliusfondens understödjande, bland annat föreslagit, att berörde fordringssumnu, 48.000 r:dr, finge ur saltpeter-fondens räkenskaper afskrifvas, så hafva Rikets Ständer, med gillande af Slats-utskottets utlåtande irro i54, medgifvit ifrågavarande sununas afskrifning ur räkenskaperna; och lärer således, beträffande dessa lån, något vidare yttrande å Utskottets sida icke erfordras; men i betraktande af hvad härvid förekommit, och på det att dylika afskrifningar utaf salpeter-fondens egande fordringar icke målte vidare blifva af nöden, har Utskottet trott sig böra tillstyrka, alt Rikets Ständer ville uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, det måtte s al p e te r-k o m mit t e e ris ledamöter undfå •nådig befallning, att för framtiden noga tillse, ej mindre att, för betryggande af salpeter-fondens bestånd, fullgod säkerhet lemnäs för återgäldandet af de lånesnmmor, som från fonden erhållas, än ock att de derifrån utgifna lånemedlen må, utan serdeles tids utdrägt, vid förefallande behof kunna till fonden åter ingå. § 64. (1847 års Rev. Ber. pag, -220.