Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Personer till försäkrande om sadane nyttige inrättningars bestånd: Hwaraf också följer, att defie inrättningar, iklädt sig samma rättigheter, som förre Agarne innehaft, och att dcfie Donationer af fram, färne 824 Den 22 Junit. färne Regenler genom de bekräftelser af fädane Ko, rungar och jemwäl Riksens Ständer dera sederine, ra tillkommit, innebär för deli Inrättningar en sa vswikelig grund för ägande rätten deraf i allmänhet, att fädane Krono-Hemman i följd deraf icke kunnat eller blifwa inbeoripne uti de annars gcncrelle sed, nore Sladganden om lösen af Krvno-Jvrd til! Skakte, eller wid pröfningen af uppkomne lösnines-twister kunnat tillämpas, enar desse Inrättningars Styreiser sträckt stn omtanka till förswar mot ingrepp uti desse Inrättningars pä ägande rätten således grundade förmaner. Uttskottet har också wunnit säkrare öfwcrkygcl, se om sanningen deraf genom de föreskrifter, Kongl. Brefwen den 7 Dec. 1796, den 9 Junii 1824 och den -o Junii 1827 meddela, rörande ej mindre sadane Hemmans och Lägenheters upplätande under Arrende pä 25 och zc> är igenom anställande^ Auc, tioner ät den mästbjudande, än angående de Aboer, ne dera, enar Enskiftes utbrytningar och utflyttningar utur By sökes och winnes, förenämnde besittningö-är m. m. Derwid ett noggrant afseende b!iswit gjordt pä de kostnader Memorialets Förfaltare i fädane fall öswerklagat.
1 afseende på (Jtsk:ts förslag till den slutmening, hvarmed förslaget till ny tulltaxa skulle till K. M:t öfverlemnas, och som i grunden helt och hållet strider emot hvad i detta hänseende förut varit af 15. St:r iakttaget, underlåter jag att vid detta tillfälle yttra mig; och jag gör detta så mycket heldre, som skälen mot ett sådant förfarande blifvit af flere reservanter med klarhet och styrka framlagda, och som jag är öfvertygad, att R. o. Ad. icke skall vilja deltaga i ett så oformligt och betänkligt angrepp mot Konungamagtens rättigheter. Hr Lagerbjelke, Bror Johan Syrach, anförde skriftligen : Hedrad af Högloft. B. o. Ad. att vara ledamot uti Bevilln.- Utsk:t vid innevarande riksmöte, anser jag det för min pligt att meddela den upplysning, att ehuru mitt namn ej finnes bland reservanternas antal, jag dock ej i alla delar gillat ötsk:ts förslag till tulltaxering, enär en del af de såkallade skyddstullsatserna hvila på en temligeri långt utsträckt frihandelsprincip, under det andra linnas, öfverstigande till och med 100 procent af varans tillverkningskostnad, och som sålunda äro fotade på ultra prohibitiska grundsatser. Jag hade för min del önskat, att förevarande förslag hade blifvit byggdt på konseqvent tillämpade moderata frihandelsåsigter, med fästadt behörigt afseende å beståndet af våra inhemska näringar, och att det förtjenstfull a utlåtande, som den sednast tillsatta tullkomitén i denna syftning afgifvit, dervid hade tjenat till ledning men i följd af de åsigter pluraliteten inom Utsk:t hyllat, har ett sådant förslag ej varit möjligt genomföra, och torde, äfven om det af Riks-Stånden godkändes, ej kunna utarbetas på den korta tid, som ännu torde återstå för denna riksdags verksamhet.
Jag vill blott i förbigående härvid tillägga den mängd af sockenslämmobeslut, som tillkommit genom öfverenskommelse)- inom församlingarna att hindra inflyttningar, huru ofta dessa varit af den beskaffenhet, att de måste upphäfvas såsom olagliga, och vid huru många tillfällen man, för att freda egna corn muner, blifvit förledd till begående af, jag vågar säga, grymheter emot den dass af menniskor, hvars både moraliska och materiella välstånd visst ej bör nedtryckas. Gr. Posse tilläde derefter muntligen; Jag öfvergå)’ nu till några anmärkn:r emot de särskilda §§:na. Den folsta tillåter socknar i samma pastorat all förena sig om en gemensam fattigvård; men jag föreslår, alt rättigheten alt derom förena sig må utsträckas ännu längre, på grund af min förut yttrade tanke, alt ju större dessa föreningar äro, desto mindre kostsamma och mera ändamålsenliga blifva de. 4 §tn anser jag vara alltför vidsträckt. Jag medger, att föraldrar må förklaras skyldige alt försörja sina barn; men jag fruktår, alt om en dylik skyldighet skulle utsträckas till Den g September f. m. alla anhöriga i rätt uppoch nedstigande led, skulle derigenom tvister emellan slägtingarna uppkomma, och de behöfvande blifva lidande, medan tvisterna påslodo; och jag tror således, att skyldigheten att försörja anhöriga ej bör sträckas längre än till föräldrar och barn. 5 §:n, som innefattar skyldighet för husbonde att ansvara för tjenstehjons, hemmansbi ukares och torpares försörjning, tror jag vara misslyckad. Jag frågar vördsamt, om icke ett sådant stadgande ytterligare försvårar utvägarna för den fattiga att försörja sig sjelf, enär husbonden derigenom skulle föranledas till större varsamhet vid arbetsaftal med personer, som kunde blifva oförmögna att försörja sig sjelfva, och jag tror det i 6 §:n intagna stadgande redan innefattar ett tillräckligt correctiv emot den våda för fattigvårdssamhället, som härvid blifvit afsedd.
Och ändå är det småsaker, mot hvad hon skulle ha fått, om hon lefvat i något af de stora kulturlanden, eller om endast den literära äganderätten varit bättre skyddad. Då hon med Waldemar Klein år 1838, trettioett år gammal, debuterade som författarinna, erhöll hon af sin förläggare, Thomson, — 5 (säger fem) kronor arket (lika med 16 sidor tryckt) — lika mycket som han betalade för öfversättningar. Och då hon uppgiorde de sista kontrakten, hvari hon förband sig att till Familj-Journalen lämna sex noveller om tre och ett tredjedels tryckark hvardera, så erhöll hon för dessa noveller 1,000 kronor stycket, d. v. s. icke mindre än 300 kronor arket. Dessa noveller, som ingingo i nämnda tidskrift åren 1877 — 82, voro dock skrifna långt förut. För sin kanske förnämsta roman Ett köpmanshus i skärgården, hvilken ingick som följetong i Aftonbladet åren 1859 — 60, uppbar hon tillsammans öfver 12,000 kronor, däraf i följetongsarvode 10,800 kronor — det högsta pris, som väl någonsin en svensk tidning betalat för en följetong. Ett annat arbete, för hvilket hon, om man tager i betraktande dess betydligt mindre omfång, fått ännu mer betaldt, är Skuggspel — i hennes eget tycke det bästa hon skrifvit. Förutom svenska akademiens stora guldmedalj, som hon erhöll efter detta arbete, uppgick nämligen honoraret till 8,500 kronor. Knappast har någon svensk författare väckt en sådan sensation med sina arbeten som Emelie Flygare-Carlén. En sådan storm, som En natt vid Bullarsjön, där hon går läseriet in på lifvet, väckte, ett sådant debatterande och partitagande för och emot, en sådan ovilja å ena sidan, entusiasm å den andra, utan att intresset med afsikt eller icke skrufvades upp med några konstlade medel, har ingen svensk roman vare sig förr eller senare åstadkommit. Och romanen Ett rykte, för hvilken hon på det våldsammaste angreps med beskyllningar för osedlighet, väckte föga mindre uppseende. Våra dagars läsare ha svårt att förstå den uppståndelse, dessa bägge arbeten åstadkommo.
Härmed förenade sig herr Murén. Bevillnings-Utskoltets Betänkandej N.o Q. §$ 11 2. 69 Art. I. Personlig Skyddsafgift. § 1. l:o Personlig skyddsafgift erlägges af alla i mantalslängd skattskrifne porsoner inom nedannämnde åldrar3 utan afseende på stånd eller förmögenhet, nemligen: Af hvarje mansperson, från och med fyllda 18 till och med fyllda 60 år * — 12 sk. banko Af hvarje qvinna, från och med fyllda 18 till om med fyllda 60 år —■ 6 sk. „ 2:o Denna afgift fortfar att årligen utgå, äfven efter fyllda 60 år, af alla dem, hvilka utaf tjenst eller rörelse, eller genom undantagsbeting vid afhandlingar om öfverlåtelse af egendom, ega 100 riksdalers årlig inkomst, äfvensom af dem, hvilka efter 2:dra art. utgöra bevillning för fast egendom af öfver 200 r:drs värde. Art. II.
Upbröts Herrar LIeÄorerne8 af i.sta LIa88en Lifta til wal af en Ledamot i Lonstitutions-Ucfforrer efter Friherre lcignnei beim, k.g,8 ?ugu8t, och befanns i deh ftälle wara mwald N:o 78, Grefwe Ilärcl, Fullmägtig Friherre klemming, <7!aes, Afwerste Kammar - Junkare, Lommenäeur af Nordstjerne-Orden. Gillades de fran bixpeMions - Utskottet inlemnade 7 §. §. af Riksdags-Beflutet, endast med den förändring, ar i §. i stället för den wärnande Thronen skulle införas den lediga Thronet». Den z Mars. Remitwmäes til Lsncooch 8t3ts-Utstotten Friherre 8tLel von I^olswms, Lorlitr I^u6viZ, i förledne gardags klenum wäckte motion, rörande «n bestämd Upgäld, til ffUlders Iiguicler3näe. Föredrogs a nyo kanco-Utffottetsden 28 Februarii pä bordel lagde krotoLolls-Utdrag af den 25 Februarii, innehallande sivar pä Bonde-Ståndets ater - remiss af Utskottets Förslag lil understöd för Lackjerns - Bergslagerne. Bifölls. Föredrogs a nyo Stats-Utskottets den 28 Februarii pa borver lagde ^lemoriirl, i anledning af Kongl. Majus Nådiga kroposition, om et ärligt underhall för den återstående delen af Finsta Armeen. Grefwe Oe Ig 6aräie, ^gcod. Det ar med en werkelig tilfredsställelse jag hörr at det warit lemnat Högloft. Stats-Utskottets Ledamöter fritt at följa de känslor, som aktning och erkänsla dem alagt och Högloft. Ridderstapet och Adeln sa utmärkt och sä enhälligt yttrat för desse af Fosterlandet förrjente och tappre Krigsman.
Hvad uti femte punkten ar föreslaget, angående förbud för Gårdfarihandlande att utborga varor, lärer, vid närmare granskning, finnas vaxa förhastadi. Väl lärer icke någon Gårdfarihandlande önska sig att nödgas utlemna sina varor på Credit, då han derigenom äfventyrar, att på hvarjehanda sätt blifva lidande. Men om af ingen mensklig magt han kan förhindras att gifva bort hvad han medförer, och att derå sjelf bestämma värdet, lärer lika litet någon föreskrift med rättvisa kunna lemnäs, hvarigenom han skulle förhindras att lemna anstånd med betalningen eller njuta vederbörlig handräckning till utbekommande af sin fordran. Slutligen och i afseende på ro punkten’ torde den inskränkning kunna äga rum, att, då en Bonde från något af de till handelsresor berättigade Häraderna ville besöka en af de i Ve. stergöthland närröast gränsen varande Marknadsplatser, för att der uppköpa Spannmål eller andra lifsförnödenheter, och han ville medföra något af sina tillverkningar till utbyte deremot, skulle sådant vara tillåtet, för att icke Öfver nödvändigheten försvåra utvägarna att i en fattig landsort förskaffa sig hvad den fruktbara har att aflåta. Med dessa inskränkningar och ändringar bifaller jag, för min del, det föreslagna Betänkandet > 32o Den 8 Juni'. idet, och tror mig , genom de hand deruti finnas i Öfrigt lagda, för att inom gränsorna af det til* låtna inskränka handelsrättigheten, hafva ådagalagt, att lika mon jag är att försvara medborgares 6lagliga rättigheter, lika beredvillig är jag att för derae utöfning föreskrifva sådana vilkor, som förekomma missbruken, på det icke den oumbärliga och lagliga friheten må genom dess missbrukande göras förhatlig och småningom förloras. Stockholm den i Juni 1815. Olof Håkansson Riksdagsfullmäktig för Marks Härad. Ut Supra. Ex Protocollo. M. M. Rosbeck. Uppläst hos Samieliga RiksStSnden den 8 Junit Vördsamt Memorial. Hedervärda Bonde-Ståndet har den 16 sistlidne Maj till Riksens Höglofl.
Han får sedan inte tjänst i det allmänna eller ta del i val eller visa sig på börsen. Kan han styrka att han gottgjort sina borgenärer är han fri från ansvar. Efter fängelsestraffet är hans medborgerliga anseende återställd. 8 § Är någon övertygad att han i hemlighet hjälpt gäldenären att dölja fast eller lös egendom eller svurit falskt, straffas han som en bedräglig gäldenär och skall återbära vad han sökt undansnilla eller gälda fulla värdet. IV Kap Om säkerhet å gäldenärs person, och om hans underhåll, medan rättegången varar: 1 § Då gäldenär hos rätten sökt att sin egendom avträda, skall han hålla sig i sitt hus. Han har rätt att på helgdagen bevista gudstjänsten eller att uppträda i rätten. 2 § Begär någon borgenär större säkerhet på gäldenärens person förordnar rätten bevakning i hans hus på dens bekostnad som framfört önskan. 3 § Visar sig gäldenär utanför sitt hus vid andra tillfällen än han har rätt till, blir han genast bysatt. 4 § Sitter gäldenären vid konkursens början i bysättningshäktet stannar han där om inte den som bysatt honom bifaller att han släpps lös. 6 § I de fall där gäldenärens egendom genom laga tvång avträdes, skall han så snart han fått rättens beslut ställa sig till efterrättelse. 8 § Har gäldenär som rymt blivit häktad och återhämtad eller kommit självmant tillbaka skall han i allmänt häkte förvaras till sakens slut. 9 § Gäldenär njuter för sig, hustru och oförsörjda barn underhåll ur boet. 10 § Har gäldenär tjänst i riket må han innan dom fallit inte uppehålla sin tjänst. Den som ersätter honom får halva lönen. Den andra hälften går till gäldenärens underhåll med tillägg efter behov. Övrigt tar borgenärerna. 11 § Besvär över de mål som är nämnda i detta kapitel kan anföras till rätten men utslaget verkställs ändå. V Kap Om rättegång i konkursmål. 1 § Då gäldenärens ansökning är upptagen, kallas han tillsammans med sin hustru och alla i orten vistande eller de närmast boende borgenärerna till förhör inför allmän åklagare. 2 § Har avträdesansökan kommit så sent till tinget att borgenärerna inte där kan höras, utsätter domhavanden urtima ting. 3 § Om borgenär själv sökt att gäldenärens egendom skall avträdas skall gäldenären, hans hustru, borgenärerna och allmänna åklagaren kallas till förhör.
Stals-Utskottcls Utlåtande, A*.o 226, 11 jule punkten: Koppar-räntan och slag-skatten: I afseende härå har en Leda nr >1 af Riddersknpet och Adeln anfört, att tvifvelagligt vore, om koppar-räntan kan utgå lill samma belopp, soin hittills, serdeles vid Fahlu Kopparverk, hvarest betydliga ras egt ram, hvaremot af en ledamot uti Bonde-Slåndet är vordet anmärkt, att denna ränle-tilel borde lemna större inkomst, enär koppar-räntan, som är en grundskatt, hvilken icke ulan båda stalsmagternes beslut kan förändras, det oagtadt, blifvit genom Kungl. Resolutioner nedsatt. — Uti Preste-Ståndet är Utskottets förslag lemnadt ulan anmärkning och af Borgare-Ståndet har detsamma blifvit bifallet. Då hvad som är vordet anmärkt, icke vederlagt, att beräkningen är med nuvarande förhållanden enlig och, hvad angår den af en ledamot uti Bonde-Ståndet gjorda framställning, att koppar-räntan i annan ordning än vederbordt, blifvit nedsatt, sådant innefattar ett ämne, sorn icke har omedelbart sammanhang med beräkningen af Stats-YeiTkets inkomster och således icke nu kan utgöra föremål för Siats-Utskottets närmare utredande toch bedömande, anser Utskottet sig böra vidblifva den förut föreslagne beräkningen. g: de punkten: Tiondeoch hammar skatts-jern:
Grefve von Rosen, Axel. — 1877. B. —• Carleson, Carl Fredric. ■— 1922. •— von Platen , August Carl. — 2002. — Hisinger, Wilhelm. — 2225. — Sylvander, Josua. — 2068. — eif Darelli; Fullm. Herr af Uhr, Gustaf. 3G8 Den ?,5 N o v c. in b e r. Hans Excellencc Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Herrar Electorer, alt, innan nästa Plenum, tillsätta de i Utskotten för närvarande befintlige Vacancer, nemligen: Efter N:o 276. Friherre Löwen; Fullm, Herr König, Carl Fredric. 1 BevillningsUtskottet: Efter N:o 338. Friherre Tersmeden, Wilhelm Fredric. Efter N:o 322. Frih. Anckarswärd, Carl IIenric. — N:o 862. Herr Gyllenkrok, Johan Göran. I Allmänna Besvärsoch OeconomieUt skott et: Efter N:o 69. Friherre Uggla; Fullmägtig Grefve Frölich, David. — N:o 706. Herr Rosenmuller; Fullm. Grefve von Roseli, Carl Axel. — 2109. A. Herr Anckarswärd, August. ■— i854. Herr von Böhnen, Carl Fredr. 1 Expo' Den 25 November. 36g I ExpeditionsUtskottet: Efter N:q 1618. Herr Elgenstjerna j Carl Magnus. Efter N:q i566. Herr Kröningsvärd^ Lars Ulric. Upplästes StatsUtskottets den 24 dennes under N:o i aflåtne Memorial, innefattande hemställan om tillökt Betjening. Lades på bordet.
Dess räkenskaper, hvilka innefatta redovisning dels för kontrollstämpelafgiften, såväl i hufvudstaden sorn landsorterna, dels för det å riksstatens 7:de hufvudtitel, uppförda förslagsanslag till omkostnader för nämnde'verk, äro i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning och visa följande förhållande: i hela specier i J:dels dito och i 10-öre-stycken R:dr 800,000. Kontroll-verket. Debet. Balans från år 1858: Uppbörd: Kontrollstämpelmedel: Enkel afgift Dubbel dito Balans till är 1860: Credit. Utgift: Omkostnader för verket 4,537: 89. Leverering: Till Kongl. Stats-kontoret och länen 18,255: 24. Balans till år 1860: I landet utestående kronouppbörd 9,918: 44. Emot berörde räkenskaper har någon anmärkning ej heller förekommit hos Revisorerne, som likväl anse benämningen »Expensmedelsräkning», hvarunder sistnämnde anslag i räkenskapen hittills förekommit, vara mindre lämplig och böra förändras till »Redogörelse för förslagsanslaget till omkostnader vid Kontroll-verket». Kongl. Utrikes-departementet. Uti den i Kongl. Utrikes-departementet upprättade räkenskap, rörande anslagen under riks-statens tredje hufvudtitel, hvilken räkenskap blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskad utan anmärkning, lemnäs redovisning för såväl det svenska som norska bidraget till nämnda hufvudtitel. Af nedanstående tabell inhemtas förhållandet med inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1858: Konsulsfondens bidrag till aflöning af Departementets Expedition, enligt staten af den 27 April 1858 6,500: — 686,165- 16 Summa 724,384: 9^ Credit. Utgift: H. Exc. Statsministern för utrikes ärendena 24,000: — Utrikes-departementet 40,650: — Minister-staten och pensioner 494,000: — Skrifmaterialier 3,511:54. Möblers anskaffande m. m 3,623:57.
De 7 Augusti. 237 Upplästes ett Memorial från StatsUfskottet, af denna dag, med tillstyrkande att hos Kongl. Maj:t måtte i underdånighet anhållas det Allmänna Indragningsstaten måtte hvartannat år genom Trycket lemnäs till allmänhetens kunskap, i sammanhang med de utaf Riksens Ständers Revisorer till utfärdande Berättelser och Tableauer öfver Stats-, Bancooch Riksgäldsverkens tillstånd. Bifölls. Upplästes StatsUtskottets Utlåtande, af den 5 dennes, öfver gjorda' anmärkningar vid dess Betänkande, af den I Augusti, i anledning af en utaf Herr Friherre Stael von Holstein begärd upplysning om ett i Götha CanalDiscont insatt öfverskott å Tullmedlen för år i8i3- Utskottet förmäler sig hafva af Kongl. General TullDi rectionen, enligt bifogade bilagor, Jrafva erhållit de upplysningar, att den af Friherre Stael von Holstein uppgifna summan, 696,037 R;dr 6 sk. 6 r;st. B:o, af 1813 års Tullmedel blifvit uti Götha CanalDiscont insatt: att insättningen skett på Kongl. Maj:ts Nådigsta befallning, samt att den derå belöpande Rentan blifvit uti Räkenskaperna behörigen ’ upptagen och redovist.
Och det allmännas gemensamma skada, gorå endast en Protocollsförande Automat*” Och skulle detta yttrande åtfölja Utskottets Betänkande till Högloflige Ridderskapet och Adein. Ut supra. Ex Protocollo CW. Riben. (Förslagen till öy Instruction Och LåftReglemente, hvilka, i anledning af återremiss, blifvit af RidcbthusUtskottet i vissa delaf Giaa. 692 Den 29 Maji, arbetade, finnas tryckte uti PleniProtocollet för den 20 Junii.) Friherre Palmqvist, Magnus, uppläste följande: Då Friherre Carpelan gårdagen på ett så tydligt sätt framfördt sina anmärkningar vid Bevillr.ingslJtskottets förslag, att lägga Bevillning på räntorna af Arméens PensionsCassas capitaler, sä får jag ödmjukast i korthet framställa, att då jag hufvudsakligen åberopar mig Herr Friherrens på sanning och billighet välgrundade skäl, anser jag Amiralitets KrigsmansCassan böra tillgodokomma ett lika skonsamt bebandlandlande med Arméens PensionsCassa, emedan den, grundad på enahanda fonder, och med jemförlige åligganden, har skyldigheten, att gifva gratialer åt i tjensten föråldrade, obotligt sjuke, förlamade, blesserade eller skadade Krigsmän, samt åt deras Enkor och Barn, äfvensom pensioners utdelande, i nion af tillgångarne, till i tjensten grånade eller blesserade Officerare och Underbefäl; jag anhåller derföre , att detta mitt Anförande måtte, jemte de öfrige anmärkningarne uti ämnet, blifva till Bevillningsutskottet öfverlemnadt, öfvertygad, att detta Utskott först, och sedermera Rikets Högloflige Ständer skola med öm behjertenhet handla uti ett ämne, der Statens båtnad ej blifver stor, men de åldrige Krigsmännens, deras Enkors och Barns smärta Den 30 Maji. 65 3 och lidande ganska säker. Stockholm den 30 Maj 1818 • Magnus Palmqvist. Remitterades till BevillqingsUtskottet.’
Ej må förlagsinteckning gifvas utan för visst öfverenskommet belopp i penningar eller varor, eller utan skriftlig, genom vittnen styrkt eller ock inför Rätten af låntagaren erkänd handling, deruti så väl försträckningens egenskap af förlag för viss uppgifven inrättning och, när dotta lemnäs till något af de i 32 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 15. § \ nämnde ändamål, jemväl stället för inrättningen upptages, som ock låntagaren medgifvit, att sådan inteckning tagas får. Handlingen skall i hufvudskrifl till Rätten ingifvas, samt der offentligen uppläsas, i Rättens protokoll införas och med påskrift om inteckningen förses. A landel må förlagsinteckning ej sökas utan vid lagtima ting. § 5. Inteckningen skall förnyas inom tio år sedan den beviljades, och ytterligare inom tio år efter hvarje förnyelse; njute dock fordringsegaren förmonsrätt enligt första inteckningen. Försummas den förnyelse, vare inteckningen förfallen. § 6- Har flyttning af bruket, fabriken, verkstaden eller inrättningen skett till ort under annan Rätt, än den, hvarest inteckningen blifvit beviljad, vare då Häradseller Rådstugurätten i den ort, dit rörelsen förflyttad är, behörig att förnyelse af inteckningen meddela Sammaledes vare ock den Häradseller Rådstufvurätt, hvarunder i § 2 omnämnd förlagstagare, efter skedd flyttning af hemvist, bosatt är, behörig att frågan om förnyelse af inteckning för honom gifvet förlag upptaga. I dessa fall, skall, vid äfventyr af inteckningsrättens förlust, förnyelse af inteckningen sökas hos Rådstufvurätt inom sex månader, och hos Häradsrätt sednast vid det lagtima ting, som infaller näst efter sex månader, räknade från slutet af det år, hvarunder innehafvaren af bruket, fabriken, verkstaden eller inrättningen blef derföre på nya stället till skatt antecknad. § 7- I öfrigt skall/ angående förlagsinteckning, tillämpas hvad om inteckning i fast egendom stadgadt är. Uti Rättens protokoll öfver inteckning i fast egendom varde ock förlagsinteckning intagen. § 8- Denna förordning träder i verksamhet från och med den — —- 1849.
Under den 6:te innevarande April, har Kongl. Majit lill Stats-Utskotlet aflåtit Nådig Skrifvelse, innefattande underrättelse om handelsställningen i Colonien S:t Barthelemy, de deraf beroende inkomster m. m., och hvaraf inhemtas, att den ringa inkomst Colonien, under nu existerande förhållanden, lemnat och fortfar alt lemna, oaktadt skedd indragning af flera angelägne tjenster vid dess förvaltning och lönernes möjligaste nedsättning för de återstående, ej kunnat lemna något öfverskott till bestridande af de, å Barthelemyska Cassan, härstädes anvisade utgifter, eller ens göra tillfyllest för de oundgänglige behofven. Jemte anmälan om emottagandet af högslberörde Nådiga Skrifvelse, får Stats-Utskoltet, som anser densamma icke föranleda till någon åtgärd, i afseende på dess innehåll, hänvisa till N:o 78 i irsta Sand. 1 Afdela af Bihanget lill Riks-Ståndens Protocoll, der samma Nådiga Skrifvelse finnes in extenso införd. Stockholm den 16 April i835. STOCKHOLM, tryckt i Ecksteinska. Boktryckeriet i835. Siats-Utskottets Utlåtande N.o 453, t N:o 453. Ankom till Exp-Utsk. den ao April.