Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Yttrandet, sid. 2, angående kreditivet till manufakturernas och fabrikernas understöd, äfvensom yttrandet, sid. 5, med afseende på Utskottets förslag om försträckning åt Filial—banker, lades till handlingarne, och blef förevarande Memorial i öfriga delar af Ståndet godkändt. 680 Prof.-Utdrag den 28 November i857, N:q 58, nied förslag till föreskrifter, angående Bankens grundfond samt användandet af den å Bankens rörelse influtna vinst. Godkändes. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Banko-Ulskotiets Berättelse N:o 65, angående förrättad revision af Banko-diskont-verkets räkenskaper och förvaltning för år 1856, fann Ståndet för godt, att, för sin del, medgifva de af Utskottet å sidd. 5, 8 och 12 tillstyrkta afskrifningar, och lades denna berättelse i öfrigt till handlingarne. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Fortsattes föredragning af Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 148, angående utgifterna under Biks-statens Åttonde Hufvud-titel. Härvid förekommo: 87 punkten. Bifölls. 88 punkten. Lades till handlingarne. 89, 90 och 91 punkterna. Biföltos. 92 punkten. Biföllos. 99 punkten. Biföllos, jemte det Ståndet dels lemnade utan anmärkning en anmälan näst efter punkten N:o 100, dels lade till handlingarne det yttrande, som begynnes å 16 sidan och slutas å den 17 framför 101 punkten.
Afven jag är ibland dem, som anse, alt enskild creditivrätt pä Banken är oändligen nyttig; den utgör äfven systemet för de Skottska bankerne, som deraf hemta dc största fördelar. Likväl fordras, att denna creditivrält, för att sprida nytta, icke är inskränkt endast till Stockholm, der så många utvägar linnas att få låna penningar; men blir en sådan rättighet allmännelig öfver hela landet, skulle den säkerligen vara af högsta nytta. Detta är hvad jag för min del velat till prot. anföra. u Den 15 April. 409 Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad* biföll R. o. Ad. 4G §. § 47. Hr Rosenblad: Stånd redan hafva bifallit denna § med högst obetydliga förändringar, så vill jag visst icke begära propos. pä en mera omfattande förändring af densamma; men jag anhåller ali såsom min reservation fä lil! pröt. nedlägga den förklaring, att jag anser § vara både felaktig till sin grund och overkställbar lill sin bokstaf. Jag anser § vara felaktig derföre, alt den ännu skarpare än förut till sedelstock räknar hvad som icke är sedelstock; den är det så mycket mera, som det är allt för möjligt, att äfven bancovinsten kommer alt slå bland cassabehållningen. Jag anser vidare § så illa redigerad, alt den icke är till bokstafven verkställbar; ty man kan visserligen förstå, alt då § såsom sedelstock upptager ”alla i omlopp varande bancooeh riksgäldssediar samt utelöpande insättningsbevis och attester^* etc. etc., att, säger jag, man derifrån skall draga, hvad i § nedanföre upptages; men det hade dock i min tanka varit en skyldighet af BancolJtsk., att hafva så redigerat reglementariska föreskrifter, hvilka skola vid ansvarsskyldighet för Fullmäktige efteriefvas, att de kunde efter bokstafven tydas. Frih. Palmstjerna: Det torde vara tvifvelaktigt ännu hvad Vällofl.
Det ligger ej till för baronessan Pfusterschmid att skylta med goda gärningar, och därför var det väl ej med oblandad tillfredsställelse hon för fyra år sedan såg den allmänna uppmärksamheten riktas på sin person med anledning af ett kändt intolerant anfall på en basar till förmån för de katolska barmhärtighetssystrarna. Hennes största och stilla glädje är att obemärkt öfva barmhärtighet, och i hundratal kunna helt visst de behöfvande, ej minst bland svenska och protestantiska familjer i hufvudstaden, räknas, hvilka nu vid den österrikiska ministerfamiljens afresa från Stockholm i nästa månad kommer att sakna den afhållna, hjärtegoda baronessan. Ett angenämare och mera värmande hem än baronen och baronessan Pfusterschmids kan ej gärna tänkas. Från dessa magnifika, gediget luxuösa salonger slår ej den styfva pretentionens köld den besökande till mötes. Tamburen är det enda rum, där den stela etiketten i nå- gon mån personifieras uti en högtidlig lakejs Så länge fick visserligen ej den franske gesandten M. René Millet oeh hans familj stanna kvar inom en socictet, där de under fem år visste vinna så många uppriktiga vänner. Dock blefvo under denna tid den franske ministerns salonger i åtskilliga hänseenden en medelpunkt för ett ytterst distingueradt och intellektuelt sällskapslif, särskildt genom M. Millets vetenskapliga och litterära samt madame Millets konstnärliga intressen. Ett utsökt behag i förening med ett lifligt temperament och spiritualitet voro utmärkande för den unga ministerfruns umgängeston. Grundligt musikaliskt bildad och själf en mycket framstående pianoartist, samlade hon i sitt hem eliten af societetens och konstnärsvärldens musikälskare och musikaliska krafter. Denna sin begåfning ställde hon äfven vid åtskilliga tillfällen i välgörenhetens tjänst, och för icke längre sedan än i vintras trädde hon i spetsen för en konsert till förmån för ett så vackert ändamål som ett internationelt lärarinnehem här i Stockholm. Liksom sin man ådagalade fru Millet ett särskildt varmt intresse för det här verkande samfundet Alliance francaise, där hon ofta visade sig och äfven någon gång uppträdde som exekutör på sitt instrument.
Ett öfverskott befinnes då af 600,000 r:dr, och det är detta, som föreslås att öfverlemnas till Riksg.cont. Jag skulle vilja i allo åberopa den siste talarens yttrande; men för vinnande af liden inskränker jag mig till afseende å endast ofvannämnde öfverskott, samt yrkar altså ett tillägg till denna punkt, af innehåll, att den öfverskjutande skillnaden emellan 2 millioner r:dr silfver samt den fond, Banken vid innevar. års slut kan äga, må öfverlemnas till Riksg.cont.; anhållande jag, att MedSt:n må inbjudas att härom med R. o. Ad. sig förena. Ett sådant beslut medgäfve lättnad i skattebördorna, liölle en större summa uti rörelsen och medförde icke någon våda för Banken. Hr Nordenanckar: Den siste talarens åsigt är fullkomligt öfverensstämmande med min. Jag tror dock, att man icke bör nämna 2 millioner i silfver, utan den summa, som bestämmes såsom grundfond. Ilr von Hartmansdorff: Jag får endast fästa Hrr ö Deri i Augusti f’. m. Nordenanckar.1! och Lagerhjelms uppmärksamhet derå, att i 2Sale punkten är såsom grundfond föreslagen en jemn summa af .) millioner. Om detta är af de öfriga Stånden bifallet, torde man böra rätta sig derefter och antaga denna summa i stället för 2 millioner r:dr silfver. Hr Lagerhjelm: Jag instämmer i den siste talarens framställning. Frih. Palmstjerna: Jag har svårt att finna, huru det uppgjorda förslaget låter förena sig med 2y:de punkten. Denna punkt bestämmer nemi. endast, att Bankens vinst från i835 skall reserveras intill nästa riksdag, då deremot det framställda förslaget till tillägg bestämmer sättet att använda den tillgång, som kan finnäs utöfver grundfonden, t Denna fråga tror jag lämpligen böra behandlas vid den punkt, som angår grundfonden. Hvad åter beträffar dea vinst, som hittills uppkommit, är den genom föregående Ständers beslut redan disponerad; oell om detta icke blifvit behörigen verkstäldt, är det en efterräkningsfråga, som i sådan ordning bör å bane bringas.
7:o) Under nyssnämnde 5| år skall Rikets Ständers Bank, genom sina tjenstemän, låta besörja de göromål, som afse inbetalningarnes mottagande och qvittensers meddelande deröfver samt ränteuträkningar och bokföringen, jemte derföre nödiga kontroller; dock skola dessa göromål ordnas så, att i intet fall flera än tre tjenstemän derföre blifva erforderliga. Med vigilansen öfver inbetalningarnes fullgörande och inteckningsrättens bibehållande samt derföre nödiga åtgärder, äfvensom med lagsökningar tager Rikets Ständers Bank icke någon befattning. 8:0) Ofverlåtelsen af de skuldsedlar, som afse de utestående lånen, sker genom handling, hvilken utställes å Bankens vägnar af Fullmäktige i Rikets Ständers Bank. Denna handling upptager dock endast sammanräknade kapitalbeloppet af de återstående ferdringarne. Sedan extraktet öfver lånen blifvit för år 1864 fullbordadt, meddelas å detsamma en ytterligare skriftlig öfverlåtelse af de deri till vissa belopp och gäldenärernes namn uppgifne fordringarne. hvilken öfverlåtelse på förenämnde sätt utfärdas. Dessutom blifver Allmänna Hypotheksbanken berättigad att, när sådant i särskildt fall finnes erforderligt, undfå öfverlåtelse, tecknad å originalskuldsedeln; dock bör derförinnan alla skedda ränteliqvider och verkställda kapitalbetalningar vara behörigen afskrifne. Sådan öfverlåtelse utfärdas omedelbart från Räkenskaps-kontoret. Efter det Kongl. Maj:t under den 2 påföljande December i nåder stadfästat berörde aftal, hafva ifrågavarande fordringar, tili det belopp desamma i kapital utgjorde den 31 December 1864, eller 6,280,832 R:dr 56 öre, blifvit till Allmänna Hypotheksbanken öfverlemnade. 1 afseeude på liqviden till Riksbanken har följande amorteringsplan blifvit antagen: - — 39 — Annuitet, Årsränta. Kapitalafbetalning. eller års ränta jemte kapitalafbetalning.
Jag har sedan 1818 varit domare i ett län, som inom sig innefattar delar af icke mindre än 3 stift, och jag kan icke påminna mig, att sådana stridigheter, som motionen omtalar, mellan presterskapet och dess åhörare någonsin under min tjenstetid blifvit anmälda eller behöfts i rättegångsväg slitas; tvärtom har presterskapet visat foglighet vid uttagande af sina rättigheter, och då någon prestman dör, så finner man dem ofta outtagne hos tröge betalare, som den bortgångne heldre lemnat oantastade, än velat bringa dem genom process till fullgörande af sina skyldigheter. Det heter i motionen bland annat, att sedan Gustaf Wasas reduktion har Svenska presterskapet icke allenast suttit i orubbadt bo, utan äfven velat tillvälla sig nya fördelar och ökade inkomster. Denna framställning må vara riktig med afseende på den provins, hvarifrån den värde motionären är, men den öfverensstämmer alldeles icke med förhållandet i den provins jag sednast omtalade. Presterskapet sitter der alldeles icke ens i orubbadt bo; ty jag vet knappt något pastorat der tionde uttages på sätt, som 1681 års lag stadgar, genom beräkning af kärfvarne på fältet, ej heller uttages hvart tionde lam o. s. v., utan genom de konventioner, som i sednare tider blifvit uprättade och om hvilka motionären talat, har man kommit från det aflöningssätt, som 1681 års författning stadgar. Både jag och alla andra erkänna behöfligheten af denna förändring, men genom dessa konventioner har presterskapet, långt ifrån att öka sina inkomster, tvärtom minskat dem. Jag anser det derföre orättvist och oriktigt att stillatigande låta motionen passera detta hus, då de stränga omdömen, som deri vankas, skoningslöst riktas mot presterskapet inom hela landet, och förhållandet i denna stund åtminstone icke finnes sådant i de orter, om hvilka jag talat, och hvilka, såsom sagdt, innefatta delar af 3 stift af de 12 inom Eiket befintliga. Man har velat förvandla presterskapets rättigheter endast i spanmål; dervid får jag göra den anmärkningen, att spanmål ofta kan sjunka betydligt i pris, under det andra varor bibehålla ett jemnare, och sålunda kunde det väl icke vara så rätt, att blott i spanmål fastställa lönen.
Helt visst kunde hon ock intet bättre tillönska sin dotter, som nu, liksom fordom hon, skulle gå bort från föräldrahemmet att söka ett nytt hem i ett främmande land, än att det äfveo en gång måtte beskäras henne att mottaga ett helt folks kärleksgåfvor, hvilka icke gifvas för makts skull och för fursteglans, utan för hjärtats medkänsla oeh sanna kvinnlighet. — crsggD — Vikten af en god början. Af Maina. Belönad med hedersomnämnande vid Iduns pristäfling. senaste (Forts. o. slut fr. föreg. n:r.) 1 j är af de små flickorna blifvit små frök\ J I nar om 12 till 13 år och ogräset blif(Vl vit alltför frodigt, föräldramyndigheten alltför maktlös, anlitas slutligen helpensionen • — ett hemmets fattigdombevis. Detta nödfallshem skall nu på ett par år godtgöra föräldrahemmets alla försummelser, hvilket ju är en orimlig begäran. Visserligen kan skolhemmets tukt och omvårdnad på kort tid nog verka åtskilligt till förbättring, men det kan vanligen endast blifva ett afhuggande af ogrä- sets toppar. Rötterna uppfylla jorden och visa tyvärr mycket ofta sin fulla lifskraft, så snart plantan återkommit till hemmets mark. Det krokigt var, kan nog hållas rakt nder trycket af det nya hemmets vakt och Utsår jag storm med häftigt sinn ', Min bittra lön blir hvirfvelvind, En lön mig ej kan båta. P. jS. lagar, men, en gång lyckligt undan denna press, återtager i allmänhet det unga trädet sin förra form. Intet kan till fullo ersätta den tidiga uppfostran, och det är dessutom helt visst Guds mening — så är åtminstone min tro — att hvarje hem, där en moder finnes, skall taga vård om sitt och sina och låta nöd fallshemmen varatill för de moderlösa. Men om hemmet någonsin skall blifva i stånd att fylla sin bestämmelse, måste kvinnans uppfostran vändas in på en helt annan väg än den hittills följda. Det fanns en tid, som våra åldringar — i många fall med skäl — kalla den gamla goda tiden, då kvinnans uppfostran var så uteslutande afsedd för verksamhet i hemmet, att det aldrig ens blef tal om bokliga kunskaper för henne.
Enär Banco-Fullmägtige upplyst, att, så vidt Brukets böcker föranledde, annan afskrifning eller afföring i behållningarne af oskuren lump icke egt rum än den, som skett för uppvägd lump till skärning eller försäljning och hela den ifrågavarande bristen, 2,208 17 tt, hvilken egentligen upp stått å den, allt ifrån 1779 till och med år 1834, inköpta gröfre lumpen, tillsammans utgörande 60,853 gft 7 #, icke uppgår till fullt 3| procent deraf, hvilket, under en tidrymd at mera än ett halft århundrade, icke kan anses vara betydligt på en artikel af den förgängliga beskaffenhet, som lump, samt dessutom, enligt Fullmägtiges förklarande, icke ringaste anledning sig företett, att underslef å Kamereraren Möllers sida blifvit begånget, finner Utskottet, i ,öfverensstämmelse med hvad Revisorerne och Fullmägtige, för deras del, hemställt, sig böra tillstyrka, att ofvanberörde brist af tillhopa 2,208 7 lump, måtte få uti Tumba Bruks-böcker afskrifvas, och Kamereraren Möller således från ersättning deraf befrias. Men på det att ett dylikt förhållande må för framtiden undvikas, har Utskottet, i enlighet med hvad Revisorerne äfven tillstyrkt, ansett böra i blifvande Banco-Reglemente stadgas, att inventeringar å förråden vid Tumba hädanefter verkställas vid hvarje förvaltares afgång och deremellan minst hvart femte år. Stockholm den 3o April «84o. Ank. till Exp. Utsk. den i Maj, kl. S e. m. Betänkande, i freida om löne-förhöjning och pensions-rätt för Bniksskrif våren vid Tumba A. Sätherberg.
Man tog anledning af en obetydlig Fabriques vidmagthållande,som tillhör von Steijern sjelf, och som, för att döma elter dess åiliga Den u Aoril. tillverknings-belopp, uppgående till kanske något mer än 3000 R:dr, lärer kanske sysselsätta ätta Personer. Arrendet svarade hvarken då eller nu emot hvad denna Egendom kunnat och kan i Arrende gifva; och man har försäkrat mig, att det äfven skall innehålla rättighet för Arrendatoren, att , för infallande missväxtår, få afskrifning; men äfven derförutan är dock visst, att han fått i 17 år en skänk af Staten; och att när nu hans eget Contract innehåller det han bör ifrån det den stund Hennes Maj:t blef Enka, antingen betala hvad någon annan kan vilja gifva; eller ock, efter njuten fardag, afträda Egendomen till Hennes Majestäts egen Höga disposition ; så bör man också antingen gifva Hennes Maj:t en sidan Appanage, att Major von Steijern kan få behålla Arrendet; eller också, om man ej vill i penningar , tillräckelige för Hennes Maj:ts behof, gifva ersättning för aliade serskilta förmåner Enke-Drottningen har sig tillagt i Giftermåls-Contractet, åtminstone hålla Hennes Maj:t tillhanda dess fria disposition till Starby , sä att Hon deraf må få allt hvad Egendomen kan afkasta. — Jag begär derföre återremiss på Betänkandet, samt att dessa anmärkningar må få åtfölja Remissen. Herr Strussenfelt, Michael, anhöll att som Betänkandet nu första gången förevar till pröfning, detsamma måtte till nästa Plenum få hvila på bordet, då Herr Strussenfelt vore be Tedd att i ämnet yttra sig. 52,6 Den ti April. Herr Påhlman, Otto Fredric: Den Compliment en Talare här tillagdt Stats Utskottet af bristande kännedom om förhållandet med Arrendet af Starby Kungsgård , får jag förklara att jag ingalunda tager ät mig.
» Jag kan icke teri och ett universitet för kvinnor, reste sig Knorre förstå engelska språkets historia, utan att kunna full af ovilja upp och gick sin väg. anglo-sachsiska. » » Och för den skull spärrar ni in er i den här Nästa dag voro studentskorna borta från hans föreläsningar. Blott fröken Luise Schmidt satt på buren? Det är verkligen ett oförstånd, som söker sin gamla plats och skref flitigt upp, hvad Knorre sin like! » MQPCQIO Fröken Alma Hulting, bekant från sitt uppträdande å k. operan förlidet spelar, gifver med benäget biträde af flere yngre förmågor konsert i Vetenskapsakademiens hörsal nästkommande tisdag. Studentskan. (» Bilder aus dem Universitätsleben » von ÖfVersät n n i g för af E l ^ Ä NydaJU &amp; C:o 1894 IDUN Ö4Ö Luise ville svara, men Knorre tog ordet ifrån henne och sade: » Jag förstår I Ni vill säga, att edra medel ej räcka till. Det är vanvett! Ni är sjuk — säg ingenting — däremot kan ni icke invända någonting. Ni är sjuk; det ser man på edra ögon och på er ansiktsfärg. Låt mig tala ut! Ni har bedt mig om mitt råd, och det skall ni få. Innan vi vidare orda om edra studier, måste ni först vara frisk, riktigt frisk. Och för den närmaste tiden — bort med den anglo sachsiska luntan där! Vidare måste ni bort ur den här hålan, ut på landet, i en annan luft, i sunda förhållanden, ni måste låta er hjärna och edra nerver hvila ut. » Han tog ett tag åt sin bröstficka: » Här har ni en biljett till Neudietendorf. Där väntar er en vagn, som skall föra er till min brors landtegendom. Där måste ni hålla ut hela sommaren inga invändningar — ni måste stanna! Där har jag två rum för min räkning på gafveln åt skogen till. I morgon bittida reser ni, klockan sex, förstår ni? I morgon kl. sex. Glöm icke att låta afstämpla biljetten, och därmed lycklig resa! » Professorn räckte henne handen, såg än en gång på henne under sina buskiga ögonbryn, till hälften vresigt, till hälften vänligt, och försvann därpå ur rummet.
Af förslaget synes vidare, att när halfva banan hunnit blifva färdig, hvartill ej bör åtgå längre tid än 2 år, från ett enda malmfält kan inom kort exporteras 18 millioner centner rik jernmalm, hvilken, levererad vid Mälareeller Östersjöhamn eller Göteborg, bör betinga ett pris af 60 öre per centner, men hvilken, om man endast beräknar den till 50 öre, dock i riket inbringar en summa af 9 millioner Riksdaler; om man derjemte tager i betraktande de stora tillgångar af zinkmalm, hvilken i ver/dshandeln villigt betingar ett pris af 3 R:dr per centner, torde man kunna antaga att för export af sådana malmer, för att ej tala om utförseln af bly och koppar, jemväl inom kort, några millioner skulle inflyta i landet; mot den jemförelsevis ringa uppoffringen från Statens sida af 1 h 2 procents årlig ränteförlust å 51 millioner Riksdaler, torde uppoffringen böra anses såsom en obetydlighet i förhållande till de fördelar, den skulle komma att bereda. Jag anhåller vördsamt om remiss af denna motion till Höglofliga Stafs-Utskottet, dit jag önskar få inlemna de ytterligare upplysningar och beräkningar, hvilka kunna behöfvas för frågans bedömande. Stockholm den 15 November 1865. C. A N. Gyllenhammar. Af Herr Danckwardt, Carl Gustaf, om jernvägsfondens förstärkning medelst inhemsk kredit. I den mån jernvägsanläggningar för Statens räkning, eller stambanor beslutas af Statsmagterne, utgifver Riksgälds-kontoret för utgifternas bestridande sedlar på 100, 50, 10 och 5 R:drs valör. Dessa sedlar kunna ega följande lydelse: Rikets Ständers Riksgälds-kontor för jernvägslånefonden inlöser vid anfordran denna sedel å (00) R:dr Riksmynt med Riksbankens eller privatbankernas sedlar af motsvarande värde. Följden af denna Riksgälds-kontorets och jernvägslånefondens skuldsättning äro: 1:o.
Stadens inkomster och dess Emhetsmåos aflöning, äro funderade på dessa afgifter; och om motionen, angående deras upphörande, skulle bifallas, så blef följden den, att Runneby Köping finge tillgodonjuta Ridd. o. Ad Pr. IV. Band. 5o. 786 Den 37 Maji e, mi den inkomst,' som efter privilegier bör tillfalla Carlskrona Stad. Herr von Hartmansdorff1 Antingen afgifterne gå till det ena eller andra ändamålet , så kommer det på ett ut för Bonden, når han mister sina penningar. Det synes endast vara afsigten att bespara dem åt andra för Allmogen mindre främmande ändamål, som föranledt mo. tionairen att begära en undersökning, om beskaf. fenheten af de afgifter Ståderne i allmänhet anse sig berättigade att uppbära. Jag tror således, att frågan ej bör inskränka sig till Carlskrona Stad allena, utan sträcka sig till Rikets kuster i allmänhet, och de stora insjöarne, såsom Venern och Yettern, på det den inhemska rörelsen icke må någonstädes med otillbörliga af« gifter belastas. Friherre CederdramSamtelige Fartyg, som segla, åro enligt Författningarne, ålagde afgifter under diverse namn, såsom hamn, bro, mudder, duc d’albe och vinterliggnings-penningar m. tn. Allt sådant år umgälder, hvilka åro ganska vål kända, och man kan lätteligen controllera dem, utan någon vidlyftig undersökning. Hår 3r endast fråga om Carlskrona Stad skall mista dess i nämnde afgifter påräknade inkomst och densamma gå till Runneby Köping. Herr Tham, Wollrath'. Jag skulle vilja instämma med motionairen i den framställning, att vissa afgifter möjeligen en och annan gång i omnämnde afseende blifvit Allmogen orättvist Den 5o Maji e, nt, ålagde, men då han ej bestämdt uppgifvit en sådan händelse, hemställer jag, huruvida det kan vara anledning, att besvära Regeringen med en allmän undersökning i detta ämne. Jag tror, att hvar och en, som finner sig vara orätt beskattad, kan i laga väg söka ändring i detta förhållande.
2 Alltsammans uttaget år 1814, äfvensom 600,000 R:dr på Statsbrisr-summan för det året, så att Kongl. Stats-Contoiret vid 1814 års slut ägde innestående af samma års anslag, till fyllnad i Statsbehofven R:dr 204,900; 7- 2 Af ytterligare influtna Bevillnings-medel för Igoo och föregående åren, tillkommer Stars-Verket 25: 8- 7 Dessutom åligger Riksgälds-Contoiret ersättningen för ett den 31 Dec. 1814 ,af Stats medlen erhållet Lån — 300,000: Mindre Skuldposter , Motstående fordringar afgå Summa Skuld R:dr Banco 8,492)177 5,617,373 Återstående Inrikes Skuld R.‘dr Banco 2,874,803 7,386,306 300,000 402 437 805,006 4 25 14 12 R:dr B.-co General-Recapitulation. Utrikes Skuld sedan For dringar ne afgått — —■ Inrikes Skuld likaledes —. __ __ Summa Utoch Inrikes Skuld R:dr Banco Den Inrikes Gälden finnes alltså under loppet af år 1314 vara Ökad med __ R;dr B:co 164,326: 47. 5 Den Utrikes var deremot mindskad 144.595: 45. Transport Hans Excellence m. m. Herr Grefve E. Ruuth, Lån af Riksgälds-Contoiret, Capital — R:dr B:co 93,600: Dito af Wismarska Pantskillingen dito 120,000: 213,600: Vid 1813 Vid ! Th 00 H års slut. års slut. På förstnämnde Lån upplupen Renta å 5 proC. 3,872: och på det sednare dito å 6 proC. 4,500: 8,372: