Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer gå at-t fatta, så finner jag rriig föranlåten att vördsamt anhålla, att ofvan berörde, milt utlåtande mätte få åtfölja det Betänkande, som det Hög lofh Utskottet går att afgifva. Mitt utlåtande är långt och torde det blifva mödosamt för Riksens Ständer, att detsamma i hela dess vidd afhöraJag får derföre uppgifva, att öfveraicten of orsakerna till förlägenheten igenfinnes från pag. 8—47 uti mitt härhos följande tryckta utlåtande, att de förslag till botemedel, som jag trott mig böra uppgifva, förekomma från pag. 47 till 107, samt au ifiån pag. 107 — 12 1 en korrt recapitulntion blifvit gifven så väl af orsakerna som af Botemedlen. F. B. Schwerin* Om 854 Den 20 Jun!, Om Förlägenheten i Allmänna Rörelsen, Orsakerna dertill och Botemedlen deremot; Yttrande till Högloft. Särskildta Utskottets Protocoll den 6 funt iSl 5,' af Grefve Fr, Bogisl, v, Schwerin, Jag torde icke misstaga mig, om jag anser ämnet frir detta Utskotts arbeten, hafva varit det som hufvudsakligen föranledt närvarande Riksmöte. Jag torde då ej heller misstaga mig i den tanka g att skyndsamhet i våra åtgärder är nödvändigare, än detaille-fullständighet i våra förslag. Oss tillhör att uppdraga taflan af den allmänna förlägenheten och af de orsaker som den förbered! och vållat; oss tillhör att gifva framställningen deraf den tydlighet, att ingen må längre" dölja for sig de faror, hvarmed den hotar. Det itr genom enhet och vidd i åsigten af det hela, genom sträng consequens i sammanförandet af dess delar, och genom uppställandet af suna Resultater, utvecklade från verkningarna af många smärre bidragande förhållanden, .Utskottets arbete hör utmärka sig. Man har länge sagr, att det är lättare att. uppsöka grunden till det onda, än att derföre utfinna botemedel. Hvad man länge sagt tror man slutligen vara rätt. sagdt.
Lfl en deremot svarande Bewillning af Twä Millioner Sephundrade Femtiotusende Riksdaler, oberäknade Le till StatS,Contoiret särskildt inflytande Bewillnings-medel, genom inkomster af Postwerket, Charta Sigillata, Stora Sjö-Tullen, kand. Tulls-ersättning och för Husbehof» Bränwinsbranning, och Wt ej ansett de för Bewillningen förut gällande grunder böra bibehällas; Hasive Wi, för utgörandet af denna Bewillning wid denna Riksdag om nya grunder öfwerenSkommit, enligt hwilka denna Förordning blifwit sammansatt, i förhoppning akt en rättwis fördelning af Statsbördorne mä äga ruin, och Kronans bästa, i förening »ned Underjatarnes, ulan nagondcras försäng, wärdaS och främjas» Bewillning. Art. i. personel Afgift Erlägges af alla »noin Swerige^ Rike Mantalsskrifne Personer, utan afseende pä Ständ, willtor eller förmögenhet, af hwarje Mansperson ifrän fyllda rz till fyllda »8 är ^ ^ — za fl. Bihang. N:o i?r» Af -lss Den is Augusti. Af hwarje Mansperson istan det 19 aret och framgent R:d. 1: — Hwarje Qwinna fran fyllda i x är 24 Denna afgift fortfar att utgå äfwcn af dem som aro öfwer 6z ar gamla, sa wida någon af de händelser icke inträffar, som i VI Art. z §- § Mom. utsattas. Undantag: Gemenskapen af Indelta Armeen, jemte Bats manshället, erlägger endast hälften emot ofwannämnde afgift, eller för hwar Man 24 stilling. Gemenskapen af Wärfwade Armsen till Lands och Sjös betalar ingen algift efter denna Artikel. All Gemenskap af Extra Roterade och Conscriberade Krigsfolket befrias i Krigstid fran erläggande af denna afaikt för det ar hwmundcr del utgör minst Tre mänaders Garnisonseller Fälttjenst.
R:dr sk. r. T:r. kpr. 2,770 R:dr 12 12 2 101 13* • •••••• 7 20 Summa 12|l2 2 109 Hl *) Vid Grisebo indragna Cornetts-boställe vid 2:dra Majorens kompani af f. d. Kongl. Adelsfane-Regementet, om 1 mantal i Högsby socken af Handbörds härad i Kalmare län, är anmärkt, att årliga arrendet derföre under 30 år ifrån 1852 till 1882 är betingadt för de första 18 åren till 51 tunnor 25 kapp. spannmål, härofvan intagna ibland der utförda 60 tunnor 25 kapp. f<jr länet, men för de sista 12 åren till 63 tunnor 20 kapp. spannmål. 4 Stats-Utskottets Utlåtande, A':o 16S. Sammandrag öfver årliga arrende-beloppet för de inom nedannämnde län belägne, sedan Okt. 1850 intill Sept. 1853 utarrenderade krono-fiskerier. Penningar. Salt Lax. Torr fisk. Salt fisk. It: dr. sk. r. T:r. LU. U. LU. u. LU. U. Gefleborgs län . 17 ■ — 2 1 Jemtlands län 19 26 — 5 Westerbottens län 12 — 42 5 11 2 Norrbottens län , ' 2 37 — Summa 20 27 61 6 11 — 5 — 1 Stockholm den 13 Juni 1854. Stats-Ulskottels Utlåtande, N:o 4 GG. 5 I:o 100. Utlåtande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga remiss å Kongl.
Såsom villkor för understöds erhållande, fastställdes då, att socknemännen skulle ikläda sig en inbördes ansvarighet, en för alla och alla för en, för återbetalningens verkställande; och visar således erfarenheten, att detta sednast vidtagna sätt för understöds lemnande gifvit lyckliga resultater. - 99 Deremot hafva Revisorerne ej utan bekymmer skådat den menliga följd , som den äldre undsältnings-metoden haft, tillämpad hufvudsakligen efter i83o och i833 årens missväxter inom Kopparbergs, Wester-Nori lands, Westerbottens och Norrbottens Län, då de stora summor, som till dessa Län blifvit försträckta, dels måst afskrifvas, dels äro ännu utestående, med föga hopp att de någonsin skola kunna indrifvas. Vid genomläsandet af Kongl. Maj:ts nådiga Bref i detta ämne äfvensom Stats-Kontorets derom hållna Protokoller, hafva nemligen Revisorerne funnit, att flera åtgärder blifvit anbefallda, och att Slats-Kontoret till vederbörande aflåtit täta påminnelser, som bordt hafva åstadkommit önskad verkan, men allt utan påföljd* Ibland annat har Kongl* Maj:t, i enlighet med Rikets Ständers den ao Januari 184* i underdånighet gjorda framställning, genom nådigt Bref den it) Januari påföljde år anbefallt, att, till utrönande om hvilka af de gäldenärer, som häfta för skuld i och för ei hållen undsältnings-spanmål, verkligen voro utfattige och saknade all tillgång för nämnde skulds godtgörande, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande borde låta anställa undersökning i sockenstämma samt i närvaro af Kronobetjent?; hvarefter för alia dem, om hvilka ett dylikt förhållande af socluiemännen vitsordades, afskrifning finge utan vidare undersökning i laga ordning äga rum* Alla öfriga undsättningstagare åter skulle inom 3**ne år, räknadt från den itsta April i8/*j3, sina skulder med eu tredjedel före slutet af Mars månad hvartdera året liqvidera.
Att man var i en trädgård, angafs medels några damer, som promenerade och från golfvet upplockade blommor; talades det om skeppsbrott, måste man inbilla sig vara vid en klip-pig hafskust. Fyra värjor och en sköld voro nog att väcka föreställning om en blodig batalj. Men detta är blott sakens utsida. Det återstår att framställa det inre: subjektets sinnesriktning och passioner. Den publik, som gynnar den shakspeareska teatern, måste vara särskild beskaffad för att kunna gifva denna en sådan prägel. I religiöst hänseende yppar sig en brytning. Den katolska, statutariska religionen är förkastad, den protestantiska, praktiska ännu ej färdig; man har upphört att lyssna till presternas föreskrifter, men ännu ej klargjort samvetets lag. Likasom i Italien är kyrkan en mötesplats för de älskande; fåfängan utbreder der sina toaletter, ungdomen glammar, kavaljererna lemna en afgift för att der låta sina sporrar klirra. Frihet, att icke säga sjelfrådighet, råder i alla förhållanden. Kroppsöfningar sättas så högt, att till och med Henrik VIII icke låter en dag gå förbi, utan att öfva sig i dessa idrotter. Qvickheten föraktas ej heller, ty i hvarje högt uppsatt familj finnes det en narr, som har till yrke att dela ut speglosor och satiriska pikar. Oqvädinsord, huru grofva som helst, upplifva konversationen, tjurfaktnin-gar äro mycket på modet, Elisabeth örfilar sina hofdamer och spottar på Sir Mathew, öfverfall på gator och i gränder höra till ordningen för dagen, med ett ord, det 16: de århundradet liknar en lejonkula; alla passioner äro der lössläppta. De mest högtuppsatta personer föras till schavotten, tjufvar och mördare gripas och upphängas i massa, hexor och trolldom låta mycket höra talas om sig, den djupaste vidskepelse röjes hos alla klasser. Mot denna bakgrund aftecknar sig Shakspeares mäktiga personlighet. Dessa äro förutsättningarna för hans mångsidiga, djuptänkta och fantasirika dramatik. Det är endast genom dessa som han sjelf kan förstås. Taines teori är bristfällig både till form och innehåll.
Utskottet att få fästa Ridderskapets ock Adelns uppmärksamhet på den omständighet, att i hela första delen af RiddarhusOrdningen frågan endast är om rep refentationaratten för Ridderskapets medlemmar, då Grundlagen deremot bestämmer hvilka Medborgare äro Ridderskapets och Adelns Medlemmar, Riksdagsordningen 12 §. stadgar särskildt, ,-att Ridderskapet och Adeln vid Riksdagar representeras enligt RiddarhusOrdningen, under förbehåll, att den 238 Dm 18 Augutti e. m, bör vara i enlighet ined Grundlagarne författad. Utskottet har derföre ansett nödigt yttra sin mening om RegeringsFormens sjrftemål i 57 §. såsom en förklaring öfver den synpunkt, hvarutur den nya paragraphen i förslaget borde betraktas. Utskottet förmodar tillika, att efter de förändringar, afkortningar och förtydliganden som densamma vicj en ytterligare företagen granskning inom Utskottet, undergått, Ridderskapet och Adeln torde finna, det Utskottets förslag icke strider emot någotdera af de tolknings-sätt af 37 §., som under debatten blifvit yttrade, och detsamma således kan bibehållas oförändradt, ehvad sistnämnde paragraph skulle framdeles erhålla en förändrad lydelse eller icke. Sakfrågan i Utskottets förslag ligger deri, att alls de personer, som lagligen tillhöra en med Adelig värdighet förlänad Ätt, men kunna komma att tillträda en annan med främre säte på Riddarhuset, skola vara Ättemän af den sednare Ätten, och endast af denne Ättemannaråttens bestämmande beror de representationsfrågor, i hvilka RiddarhusOrdningen, enligt ia §. i Riksdagsordningen utgör rättesnöret.
Så bristfällig ur icke i835 års författning, att den tillåter cacherade afliandlingar; både Gr. Frölich och Frih. Cederström hafva talat derom, men sådant finnes ej deri; ty i835 års författning gifver just upp sättet att förekomma dessa cacherade afliandlingar, emedan den ålägger, all afhandling om köp af lös egendom skall, försedd med vittnes intyg, företes hos domaren, Konungens Bef:h:de eller kronofogden. När dessa villkor, utom hvilka sjelfva handlingen saknar värde, äro uppfyllda, så lärer man väl ej kunna säga, att en sådan afhandling är cacherad. När nu C begär utmätning af den lösa egendomen, och får seqvester derpå — har han ej då sin säkerhet bevarad? Men är det icke hans skyldighet att klandra den ärliga handlingen? Är det icke ett omvändt rättbegrepp alt köparen skall stämma? Jag kan åtminstone ej förstå saken annorlunda, och om jag förmått alt framställa förhållandet som det är, öfverlemnar jag åt eder, mine herrar! alt bedomina hvilkendera som bidragit att förvirra begreppet, jag eller Gr. Frölich. Jag förenar mig i den anhållan, att betänk, icke måtte afslås ; ty det åsyftar ett godt ändamål, nemi. att förekomma skälmstycken ; och de äro förekomna, om, med rättelse i de omständigheter jag uppgaf, Utsk., i stället för att begära ett återkallande af den förra författningen , tillstyrker Ständerna att hos Konungen begära en förklaring öfver i835 års författning. Ändamålet vinnes då än ytterligare garantier utstakas, nemi. den ena, att en hvar må äga att på rådstufvurättens eller häradsrättens dörrar söka upplysning om den, som vill belåna lösegendom, redan försålt den till en annan, och än mera genom den andra, som skulle hafva till påföljd, att när fordringsägaren C stämmer köparen B och har rätt alt fordra honom och säljaren A på ed, och de brista åt eden, så blir icke allenast handlingen bedräglig, utan de plikta hvardera egendomens halfva värde, eller hela värdet begge två tillsammans.
Innan jag slutar detta mitt, redan alltför vidlyftiga, yttrande, rörande denna §, anser jag mig böra framhålla det nära sammanband denna med den lista § uti författningen eger, enär, om för bränning med eld ingen förhöjning uti skatten eger rum, terminerna torde böra bibehållas så, som de uti 18.48 års författning äro bestämda, då deras ytterligare fördelning, såsom de sammansatta utskotten föreslagit, innefattar en bestämd skatte-nedsättning för alla dem, hvilka icke konsekutivt vilja drifva bränningen, och hvarigenom manga små pannor, lockade af denna fördel, åter skulle uppstå. 43 §. Mot det uti denna § införda stadgande, ”att burskap å bränvinsförsäijning icke må meddelas, men att nuvarande innehafvare derutaf samt deras enkor må tillgodonjuta de rättigheter, som de på grund af burskap innehafva”, får jag mig reservera, såsom obehöfligt och dessutom icke på sin plats uti denna författning”. Uti denna reservation hafva Grefve Björnstjerna, Cart Magnus, Friherre af Ugglas, Carl Gustaf, Friherre von Stedingk, Styrbjörn, Professoren Wahlberg, Prosten Cnallingius, Kongl. Hofpredikanten Hasselrot och Prosten Setterblad instämt. Af Frih. von Kreutner, R.: ”De sammansatta utskotten hafva, efter min åsigt, både klokt och rättvist behandlat författningen om tillverkning af bränvin, deri nemligen, att bibehålla oförändrade de vid 1848 års riksdag antagna grunder, så val för bränvinsbrännings-rättighelen, redskapen, som bevilIningsafgiften: klokt derföre, att genom förändringar icke vinnes, hvarken minskning i tillgång på bränvin, eller förökad inkomst åt statsverket; ty erfarenheten har visat, att tillverkaren förstått att begagna en eller annan utväg att öka produktionen, utan att, i samma förhållande, derföre betala högre afgift; rättvist åter derföre, att hopp en gång kan uppstå om en varaktigare ekonomisk lagstiftning inom vårt fädernesland, än hittills varit förhållandet, hvarföre ock få personer, åtminstone pä landsbygden, glädja sig åt riksdagskallelsen, öfvertygade om, att en oftast skadlig rubbning i dylika författningar deraf blir en följd.
Hade han, i st. f. att med outtröttligt nit bistå de fattiga, egnat sin utmärkta skicklighet åt den lönande praktiken, så hade han efterlemnat en ganska stor förmögenhet. Hans höga ålder af 70 år hindrade honom likväl icke att utöfva sitt mödosamma yrke, men inkomsterne deraf voro icke tillräcklige för att betrygga hans familj från elände. Jag anhåller om bifall till min motion. Gr. Lagerbjelke: Det vore serdeles glädjande att kunna gifva pensioner icke blott åt praktiserande läkares enkor utan äfven åt alla enkor, men sådant lärer dock vara omöjligt. Det kan visserligen icke nekas, att Idström var en ganska förtjenstfull man i sitt slag, men det kan icke heller nekas, att lika mycken skicklighet lika mycken redlighet och lika stor fattigdom finnas i många andra hedrande yrken, och då skall det naturligtvis upstå orättvisa, om den ena enkan på grund af enskild motionärs framställning erhåller pension af Staten men icke den andra. Det är en ganska tung pligt att ständigt nödgas afstyrka bifall till begärda pensioner, men jag hoppas R. o. Ad. inser, att det är af stor vigt, att man rätt bedömer afsigten med dessa pensioner. På ena sidan måste man afse att befria Statens tjenare och deras efterlefvande från nöd och brist, men för att detta skall kunna ske, måste den högste chefen för Statens tjenare, eller Regeringen taga initiativet och föreslå R. St:r de pensioner, som kunna vara erforderlige, hvarigenom R. St:r försättas i tillfälle att med sakkännedom fatta sitt beslut; hvaremot, om Regeringen icke skall höras, utan grunden för R. Stirs beslut skall blifva enskildta motionärers yttranden, följden blir, att den, som kan lyckas få någon inom representatio nen att för sig föreslå en pension med någon liflighet i framställningen, erhåller pension, men andra ofta jemförelsevis mera berättigade få icke. Vill man skydda tjenstemäns efterlemnade familjer mot nöd och brist, så måste rätta ordningen vara, att Regeringen aflåter Propos. till R. St:r om behöfliga pensioner.
Prospekt för skolan erhålles på begäran af fru Mathilde Huttling, Alingsås. [1787] Tof o l r. Ba s l kor. [1699] Beställningar och reparationer utföras skyndsamt. — Moderata priser. Reell bemötande. Richaird meddelar, på sommaren. permar kvar 1 8 8 9, dels rödt och guld, dels i blått och guld. 1 som (•£9 Idun kr. Idun Stoekhclm. Iduns Kungl. SofboMr. llrte årg. Fredagen den 25 november 1898. N:r 4 7 (570) Prenumerationspris pr år: Idun ensam kr. Iduns Modet., fjortondagsuppl. » iduns Modet., manadsuppl. » Bamaarderoben. » 5: 5: 3: 3: Byrå: Klara södra kyrkog. Allm. telef. Rikstelef. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. : J. NordUng, Utgifnlngstid: hvarje fredag. Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Gustava von Schéele, född Ekman. makan han kanske på till d e n n u — till f ö l j d just nyss hemkommit och vändt vi lämpligen kunna Gotland i hans På Anna b e g a g n a tillfället att hans Finspong i Östergötland föddes Gustava Augusta aflidna von ber den 9 maj 1885 utnämndes Flyttningen 1886. Under fullständigt till tiden på s o m skulle g ö r a slut p å Gotland maka Schéele. Det Maria Carl E k m a n o c h numera göra vårt besök gården Schéele. Föräldrarne voro brakspatron stiftsstad, hem.
Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande, JV:o 5. 5 Utskotten hafva i en allmän sats i inledningen af Betänkandet förklarat sig erkänna föräldra-undervisningens vigt. Det oagtadt, synes det mig ovedersägligt, alt, så framt det förslag, Utskotten framlagt, antages af Konung och Ständer, måste just genom dess verkställande och utförande all föräldra-undervisning komma att upphöra i Sverige, likasom den icke finnes i de länder, der Skolor af det slag, sorn Utskotten åsyfta, äro allmänt införde. Det var ganska naturligt, att den stora fullkomlighet, hvartill folkundervisningen synes hafva hunnit i närliggande länder, synnerligen i Sachsen och Preussen, skulle, då fråga blef om en organisation i stort af folkundervisningen i Sverige, företrädesvis ådraga sig Utskottens uppmärksamhet, samt äfven betragtas såsom ett slags mönster, hvartill vår egen, med vissa af local-förhållanden påkallade förändringar, borde närma sig, så mycket som möjligt. Men folkundervisningen i Sachsen och Preussen om den ej alldeles förbjuder föräldra-undervisningen, tager den densamma åtminstone icke i beräkning, och den gör densamma nära omöjlig genom det stadgande, att föräldrarne skola bevisa, att barnen erhålla samma slags undervisning, sorn i skolan, så framt barnen skola vara fria från skol-gång; och i Sachsen är genom lag stadgadt, att föräldrarne, icke utan serskild tillåtelse, få befatta sig med sina barns undervisning. Barnens skol-pligtighet, som alla af allmogen äro skyldiga att underkasta sig, tager i dessa länder sin begynnelse redan vid 6:te eller ^:de året och slutar vid dess fyllda \\ år. Öfver barnens dagliga närvaro i Skolan hålles sträng hand, så att Police-betjenter föra de tredskande lill Skolan, och, der ej förmaningar hjelpa, ålägges böter, och, der de ej kunna åstadkommas, straffas försummelsen med allmänt. arbete eller fängelse-straff. — När föräldrarne behöfva hafva barnen hemma i deras arbete, skola barnen på hvilotimmarne mellan arbetet i stället emottaga undervisning. Endast åt fattiga föräldrars barn lemnäs häruti någon eftergift.
I nu gällande Skol-stadga, likasom i den af år 1856, saknas en högst väsendtlig sak, nemligen en sådan bestämning vid läroverkens klassificering, att hvarje klass af läroverk representerade i någon mån en på de olika studierna afslutad undervisning. Att pedagogierna och de "2-klassiga läroverken äro otillräckliga för att bibringa någon som helst undervisning, tillräcklig för någon samhällsklass, som bör höja sig något öfver den bildning, som meddelas i folkskolan, lider väl icke tvifvel. Att åter sända bort 10- eller 11-åringen från föräldrahemmet, då Staten inrättat en skola i fädernestaden, är orimligt. 1 hvarje skola, äfven den minsta, bör, enligt min mening, undervisning meddela^ i till och med 3;dje-klassens kurs, men derföre icke sagt att i dessa skolor skola finnas 3 lärare. Då jag nu öfvergår till framställningen af de förändringar och tillägg i nu gällande Skol-stadga, som jag anser vara nödvändiga, får jag på förhand tillkännagifva att det endast kan blifva fråga om hufvudsaker, och att jag vid frågans behandling i Utskottet och Ståndet får närmare utveckla ämnet samt redogöra för detaljerna. Förslag till ändringar och tillägg i nu gällande Skol-stadga. l:o. Alla Sveriges städer skola ega elementar-läroverk; 2:o. Elementar-läroverken delas i 3 grupper: a) sådana i hvilka undervisning meddelas i till och med 3:dje klassens kurser; b) 5-klassiga; c) 9-klassiga eller fullständiga, — alla klasser skola vara ett-åriga. — 3:o. Antalet lärare vid de olika läroverken bestämmes efter lärjungarnes antal. I de 5 lägre klasserna få högst 25 a 30 gossar finnas i hvarje lexlag och i de 4 högre klasserna högst 15 ä 20. 4:o. Vid de läroverk, der undervisning meddelas endast i till och med 3:dje klassens kurser, bör ej mera än 1 lärare vara anställd, såvida ej lärjungarnes antal öfverstiger 30. Skulle denne lärare få något flera undervisningstimmar än lärarne i allmänhet, bör han härför uppbära särskildt arfvode, som längre fram skall föreslås.
Glgdjande iir att se, att forf. i denna beskrifning ofver jaktboll forordar att leken skall ske oinviislande till venster ocli hoger, hvilket iir en betydlig fohiittring af ssmma lelr beskrifven .i en af forf. tidigare utgifven npplaga af) &gt;Ut till lelr}). Korgholl (.Lhsket bell) Br en amesilrsnsk leli, soln sistlidne solnmas inkom till Sverige. I hostas 1ar denua lels, Irorgboll,. sum mecl fordel pral-rtiserats i Dsnmark, &amp; fven vunnit insteg i Sundsvslls 15iroverk for flickor. De sistn afdelningarna inneh6lln viil kiinda spl-inglekar sHsom)) tag fattn, wlsappas om hBlet}), ~ t v &amp; sl&amp;r den tredje)) o. s. v. ' saint ~frilogp *, hvillzen sistniimnda lek a£ gsmrnalt i Sverige iir kind under namn af afriliipning&gt;) och motsvarar tyskarnas ~Barlanf D. Af fijrfattarena forord till boken, kan man diiista, o m den - s t&amp;ndp~mkt, han intager till lrroppsofningar i callmBnhet. Han forordar visserligen motion for vhra flickor, men hall yttrar sig liiugre fram i s m m a forord beklagnlde ofver ntt flickskolan sWil som gosslrola~i blifvit)) pAlngd)) den lingslca gyinnsstilreu. Detta bevisar, att forf. ej forstgr densamma. Vikten for flickan af en rgtt ordnacl gymnastilz s&amp;soin motvikt mot ett ensidigt och stillasittande arbeto tyclres s&amp;ledes ej fullt a£ forf. vara insedd.