Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man hade nemligen tagit honom på gatan och fört honom i vakten, till följe af ordres från Abbas pasha. På eftermiddagen kom hit Timofejef, följd af Amin agha, och de blefvo här sittande att dricka kaffe. Sedan gick jag ut med Timofejef och följde honom hem. Sedan jag lemnat honom och gått ett stycke i trädgården, kom jag i fäl med en gammal Engelsman med kortskuret grått skägg. Vi följdes länge åt, än spatserande, än stannande, allt under prat. När han hörde att jag var Finne, förundrade han sig högeligen, sade att man i England och Frankrike visste stort ingenting om det landet och att dess folk ansågs som "savages". Han skref upp mitt namn i en liten annotationsbok, jemte mitt land, vårt universitet och min ålder. Det dröjde ej länge förän samtalet föll på religionen, då han började filosofera och prata högst ifrigt, allt som oftast stannande och, som det tycktes, glömmande sig i sitt prat. Jag följde honom hem till hans port, emedan det redan blifvit något skumt och han ej rätt tycktes hitta vägen. Då vi skildes, frågade jag honom hans namn; han sade sig böra vara känd till namnet, emedan han hade publicerat många arbeten, men genom förföljelse och intrig blifvit kringskuren i sin verkningskrets. Han var öfverhufvud en högst rolig och originell gubbe, jag hade mycket roligt med honom, och vi lofvade att se hvarandra åter. Han gaf mig nu sitt kort, der han kallades: Rev. John Pring. På hemvägen anhöll mig Wrede på gatan och vi blefvo stående väl en halftimma att prata. Han hade den vanliga Tyska jargonen, talade om Pococke &c. och var nu sysselsatt med utarbetandet af sin resa, som skulle tryckas. Längre fram på gatan fick jag fast Murad, med hvilken jag följde till hans hem och drack thé der, i sällskap med Fransosen från Suez. De tyckas båda två vara i trånga skor och ej rätt veta hvad de skola företaga sig. Drack kaffe på morgonen med min Berberi, som pratade allehanda, isynnerhet om Koran, ur hvilken han ville lära sig suran iasin, den han fordom kunnat, men numera glömt. Han håller mig för en muslim och sade:
Och liiir ' trihiger icke ei.1 encla fiiïsoiiancle, lattaiide striinina af sol f r h i ileii 11l.ygrfts Iiiinleii. SK vänder man bladet och lioininer inecl ens lied i södei.11~ ocli solens Iiela prakt. För iikgzyïa h seclaii gaf frii Agrell oss iifveii » Bil.deil från Italien », livillrn clock äro dessa betydligt iiiiclerliigsiia. 3: Iaii tycker sig se liiir en begHfiii11.g iitvecklats, liiir studier blifrit friilrtbiirancle, och cletta gör jii i och for sig ett godt int~yck. A f (le feiii berlttelser, livillia till1iör.a aiidra afcleliiingeii, ar det egeiitligeii den första, so111 till oinfhiget störst, iifveii till inneliå.1let är tiiest vari1 a t t iippin#rl; saii~iiias. Af cle iifriga # r deii lilla komiska sitiiatioiien, » De f~ilaw sy~ies a t t vara iiiolgut * gjord&gt;; det ii.r inöjligt a t t iifven detta iir en verklig lifsbilcl, en 1efva.iide taflrt, iizeii cleii gör icke s&amp;claiit intryck p; 1iisa.i: eii .. ~Vj.cl Monte Carlo, iii. crii af de otaliga skisseri~a f r h spellielvetet diiinere vid: Rivieran, livilka alla I~af \ ra samiiia griiiidton och diir ri&amp;gori origiiinlitel: iir vaiisk1.ig a t t iippiK. I)) Eli sliitsceii » liar förf. sainlat siils 1; i: after. Allt iii.
Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 4 och 13 dennes på bordet lagde memorial: N:o 154, i anledning af erhållne återremisser å utlåtandet N:o 89, angående reglering af utgifterne under riks-statens åttonde Hufvudtitel, bifölls Utskottets nu i fråga om l 320 Prot.-Utdrag den 14 Juni 1851. punkten gjorda hemställan; hvarjemte Ridderskapet och Adeln vidblef sina, rörande 34 punkten, sednare afdelningen, samt 47 punkten af nämnde utlåtande förut fattade beslut, och ansågs förevarande memorial i öfrigt icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarnc. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 4 och 13 dennes på bordet lagde memorial N:o 155, i anledning af erhållne åt err emis ser å utlåtandet N:o 90, angående reglering af riks-statens utgifter under nionde Hufvudtiteln, bifölls hvad Utskottet nu i fråga om 12, 24, 26 och 27 ppnkterne af nämnde utlåtande tillstyrkt och hemställt, men beträffande 21 och 35 punkterne af samma utlåtande bifölls Kongl. Maj:ts nådiga proposition, i fråga om pension för Herr Justitie-stats-ministern Törneblads oförsörjda dotter, samt ansågs en årlig pension af 200 Rdr banko böra beviljas Collega Scholae Jakob Ekelunds efterlemnade enka, att åtnjutas så länge hon lefver ogift; hvarjemte Ridderskapet och Adeln i afseende på såväl den föreslagna underdåniga skrifvelsen i 4 punkten, som 20, 39, 41 och 52 punkterne af merberörde utlåtande vidblef sina förut fattade beslut samt i öfrigt ansåg förevarande memorial icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens nedannämnda, den 24 sistlidne Maj och den 13 dennes på bordet lagda utlåtanden och betänkanden:
Men om enskild egennytta hämtar näring af inre eller yttre corruption, så är inflytandet lika skamligt och förhatligt, och månne icke inrikes corruption , då den finnes, sluteligen framkallar sin motsats till jemvigtens återställande? Jag lemnar detta till StatsMinisterns för Utrikes Ärenderna begrundande, som dertill torde äga flerfaldiga anledningar. Slutligen anhåller jag vördsamt, att äfven mina motståndare inom den majoritet, sorn segrade i det olyckliga beslutet om mötespassevolancen, måtte rättvist inse, från hvilken sida den parlamentariska ordningen är bruten, och icke tillräkna mig som en 54 H. ia* i8o Den 21 December e. m. bristande tact, att med detta aftvungne anförande hafva ökat massan af våra protocoller. Grefve Brahe, Magnus: Som Grefve Horn tyckes åsyfta, att vederlägga hvad jag yttrat, får jag, innan jag inlåter mig i discussion, hemställa, huruvida Herr Grefven och Landtmarskalken tillåter någon sådan i ett ämne, som redan är afgjordt. Hans Excellence. Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, det han ansåg sig icke kunna förneka någon att svara å Grefve Horns nu afgifne anförande, om så skulle önskas. Grefve Brahe: Grefve Horn har ytterligare ingått i den anmärkning, att kostnaden för de stora lägren icke borde bestridas af PassevolanceCassan, samt att af denna Gassa åtskilligt blifvit begagnadt till andra för dess egentliga ändamål alldeles främmande utgifter. Jag har förut haft äran yttra, att denna Gassas förökade tillgångar uppstått genom besparingar å möteskostnaderne under de första åren, och att de af Grefve Horn klandrade utgifter alldeles icke utgått utaf Rustoch Rotehållares årliga afgifter, utan af räntan på nyssnämnde behållning. Herr Grefven talar för öfrigt om det Militaira inflytandet, som tyckes visa sig i de beslut Utskotten härutinnan fattat.
Utsk. har icke kostat mänga rader på utredningen af ifrågavar. anstalters nytta, utan det förnämsta skälet till det förslag Utsk. afgifvit, är det, att efter PresteSt. och BorgareSt. redan beslutit, att en und. skrifvelse i ämnet bör till K. M. aflåtas, och derjemte anmärkn:r ifrån de öfriga Stånden skett, utgående åt samma syftemål, så må det gå. Skälen äro således i min tanka temmeligen knapphändiga, och de under discussionen här anförda skäl hafva icke eller kunnat hos mig öfvervinna de betänkligheter, som jag tagit mig friheten yttra. Hr von Hartmansdorff har visserligen ansett, att alla betänkligheter skulle undanrödjas genom utredning af ämnet. Denna utredning anser jag hafva bort föregå innan auctoriteterna vidtogo några åtgärder, och är för öfrigt öfvertygad, att densamma kommer att bekräfta, men icke att undanrödja betänkligh^terne. Åtskilliga ledamöter hördes ropa på propos. Hr Lagerhjelm, Pehr: De bolag, som här äro i fråga, hafva med vanliga försäkringsbolag, som äro allmänt kända, åtminstone den likhet, att för vissheten derom, att de skola erhålla de uppgifter, utan hvilka man skulle räkna orätt, så måst man tillse - Den 22 Februari. 377 se, alt calculen kommer att hvila pä uppgifter, hvilka tagas från en erfarenhet, som icke är så lätt gifven. Det tyckes mig äfven vara ett statsinteresse att detta blir utredt, likasom alt assurancecompagnier i allmänhet finnas. Huru skulle de nu kunna blifva nyttiga och uppkomma, ulan att det vore i statens intresse. Derföre är jag likväl ej böjd för bifall till hvad Ulsk. har föreslagit. Utsk:s hemställan slutar nemi. med denna mening: ”och derefter nådigst vidtaga de åtgärder, som för dylika anslalters befordrande kunna anses mest ändamålsenliga.” Det finnes visserligen ingen mera ändamålsenlig åtgärd för att befordra en sådan anstalt, än alt försäkra den om dess bestånd. Således synes mig att i denna tillstyrkan iunehålles två saker. Först oell främst en und. anhållan hos K. M., att K.
Och har Utskottet ej funnit skäl till föreslående af några andra förändringar eller tillägg uti hvad i afseende på dessa anslag redan är stadgadt, än dels att, enär vid den förestående regleringen af de vakthetjeningen åliggande göromål, det under Litt. g. i nyssåberopade §. upptagne anslag af 33 R:dr 16 sk., för en vid de oeconomiska göromålen biträdande vaktbetjent, synes kunna försvinna, detsamma efter regleringen bör indragas, dels ock att åt Fullmägtige må öfverlemnas alt, sedan utgifningen af sedlar enligt de nya formulairen börjat, för den erforderlige underskrifningen, numereringen och dateringen samt annulleringen af desamma, så vida sådant icke kan vederbörande-Tjenstemän, utan serskild ersättning, åläggas, provisoriskt intill nästa Riksdag bestämma den vedergällning, som pröfvas lämplig, dock under förbehåll, att densamma icke i något fall får öfverstiga det belopp, sorn hittills för enahanda ändamål varit anslaget. * I öfverensstämmelse med hvad sålunda anfördt och yttradt blifvit, får Utskottet hemställa, att, i stället för irsta Afd. i 5 Art. af i83o års Banco-Reglemente, må i nu upprättande Reglemente å lämplige ställen få införas följande stadgande; 1:0 Banco-Fullmägtige läte vid hvarje Riksdags början i ett sam. manhang meddela Rikets Ständers Banco-Utskott uppgift å de till utgående af Bankens omkostnadsräkning beviljade, dels årliga dels tillfälliga anordningar, jemte yttrande, om och hvilka så beskaffade anslag Fullmägtige anse böra under tiderymden intill Rikets Ständers nästa sammankomst fortfara. 2:0
Huru högt denna uppfordring, i händelse af afsättning, skulle kunna uppbringas, kunde svårligen på förhand beräknas, enär tillgångarne på rika och godartade malmer vore högst betydliga, hvilket allt vitsordades af såväl Landshöfdiuge-embetets embetsberättelse!', som af alla de bergsembetsmän, som varit i orten anställde, och af hvarje annan person, som derstädes haft bestyr med grufbrytning. De svåra transporter, hvarmed bergslagsrörelsen här hade att kämpa, gjorde det emellertid omöjligt att uppdrifva denna för orten vigtiga industri till någon större höjd, helst redan nu, vid den uppfordring, som förefinnes, stora malmbehållningar hopade sig vid alla grufvefälten, allt i brist på billiga kommunikationsmedel. Så t. ex. måste Carlskoga bergslag, som icke har egna grufvor, frakta malmen till sina flesta masugnar från Nora socken 2, 3 ä 4 mil på en mycket backig landsväg eller på vintervägar. Man kunde svårligen tänka sig en tyngre handtering, än denna tackjernstillverkning, särdeles under sådana vintrar, då sjöar och mossar äro ofarbara, hvilket ej sällan inträffat under de sednare åren. Redan 1858 uppgjordes på Statens och enskildes bekostnad förslag till Svartelfvens kanalisering från Sikfors vid sjön Söreljens norra ända belägna bruk, 5\ mil till Kortfors; och då den nu föreslagna jernvägen vid sistnämnda punkt komme att passera Svartelfven, insåges lätt hvilka stora fördelar och hvilken lättnad i transport, som genom densamma skulle komma att beredas såväl för Hellefors som Grythytte bergslagers effekter, äfvensom för tillgodogörandet af de rika timmerskogar, hvilka finnas utefter hela detta vattendrag ända fr|in Säfsens socken i Dalarne, der Svartelfven har sitt ursprung. Stora fördelar skulle ock uppstå för bruken inom sydvestra Nerike. De hemta alla största delen af sitt malmbehof från Nora bergslag och skulle nu, genom denna jernväg i förening med sjötransport öfver Möckeln, få detsamma levereradt vid Degerfors, hvarifrån det på nordvestra stambanan skulle föras direkte till bruken.
R:dr, på de vilkor, som blifvit föreslagna i afseende på låneunderstöd för läroverksbyggnadcn i Upsala; mom. e): såsom bidrag till uppförande af en nv byggnad för Westerviks elementarläroverk skulle beviljas ett låneunderstöd af 55,000 R:dr, deraf för är 1867 å Riksgälds-kontoret anvisas 27,500 R:dr på de vilkor, sorn blifvit föreslagna i afseende på låneunderstöd för läroverksbyggnadcn i Upsala; mom. f): såsom bidrag till förändring och tillbyggnad af elementarläroverksbyggnaden i Skara skulle beviljas ett låneunderstöd af 55,000 R:dr, deraf för år Prot.-Dld.rag 253 1867 å Riksgälds-kontoret anvisas 27,500 R:dr pä de vilkor, som blifvit föreslagna i afseende på låneunderstöd för läroverksbyggnaden i Upsala; mom. g) bifölls. S. D. Fortsattes i plenum efter middagen föredragningen af Stats - Utskottets Utlåtande JV1 66, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hulvudtitel; och beslöts i nedan angifna delar af Utlåtandet på följande sätt: Utskottets i punkten 101 gjorda hemställan, att Rikets Ständer måtte för år 1867 å Riksgälds-kontoret anvisa till Kongl. Majits disposition ett belopp af 50,000 R:dr för alt, under hittills gällande vilkor, användas till löneförbättring utöfver minimilönen åt examinerade folkskolelärare, fann Ståndet skäligt bifalla med den ändring, att ifrågavarande belopp förklarades böra på ordinarie stat uppföras; i sammanhang hvarmed beslöts, alt de öfriga Riks-Stånden skulle vördsamt och vänligen inbjudas att uti Ronde-Ståndets rörande denna punkt fattade beslut sig förena.
Men de mångartade jalousierna emellan de särskilda corporationerna i vårt land göra det nödvändigt att uppdraga åtskilliga, eljest öfverflödiga, gränslineer i detta fall. Den ena talar tor sin stad, den andra för sin näring, o. s. v. Jag tror, att ingen delning af handelsdiscontfonden bör äga runi och att 6 procts ränta bör erläggas för alla de lån, som derifrån beviljas. Den 6 Maj e. m. Hr Cederschjöld: Den siste värde talaren har sagt, att han ej kunnat inse orsaken, hvarföre Bancostyrelsen nedsatt räntan å lån uti handelsdisconten från 6 till a proc. Från deti tid jag var ledamot af Statsrevisionen vill jag minnas, att nedsättningen hade den giltiga orsak, att de medel, som styrelsen upplånat, icke kunde emot den höga räntan utlånas, hvarigenom Banken naturligtvis kommit att vidkännas en betydlig förlust; och det var för att förekomma denna, som räntenedsättningen skedde. Hr von Hartmansdorff: Jag minnes icke med säkerhet, om jag var qvar i Bancostyrelsen, då beslutet om den ifrågavar. räntenedsättningen fattades, men får förklara, det jag anser, att Bancostyrelsen, då den ej kunde utlåna sina medel emot 6 proc., hellre hade bort upphöra med upplåningen, än att nedsätta räntan, hvarigenom de missbruk af inrättningens egentliga ändamål ägt rum, hvilka, på sätt Hr Lefre'n nämnt, nu är meningen alt förekomma. Hvad beträffar de särskilda moinenterna uti den ifrågavar. punkten, får jag vid mom. c anmärka den nedsättning från iooo till 5oo r:dr b:co, man föreslagit af minimisumman för lån ur handelsdisconten. En ledamot har nyss nämnt, hurusom allmänna disconten urartat till en assistanceinrättning; men det vill nästan synas, som hade TJtsk. velat gifva samma riktning åt handelsdisconten, enär Utsk. föreslagit en så betydlig nedsättning af den förut visserligen icke för höga minimisumman. Svårligen lärer någon handlande eller näringsidkande kunna uträtta något särdeles med 5oo r:dr.
K o m m e r du ihåg, hur det gått förut? » » Ja, men ser du, den här gången är det något helt annat. » Gustaf suckade i öfvermåttet af sina känslor och så fick ämnet falla. Agaren till huset och på samma gång den unga flickans fader infann sig nu. Samtalet började röra sig om politik, hvilket ämne till den grad lade beslag på herrarnes uppmärksamhet, att fröken A n n a måste kalla till middagen två gånger, innan de kunde besluta sig för att taga itu m e d något så alldagligt. Då middagen, som var god, framskridit till desserten, höjde grosshandlar Rydberg sitt glas och sade: » Mina goda vänner I Allt sedan min hustru dog och j a g drog mig tillbaka från affärerna, har j a g sällan känt mig så lycklig som i dag. Om det nu är oxstekens förtjänst, » här nöp han sin dotter i kindbenet, » eller någonting annat, vill jag lämna osagdt. Alltnog, jag tömmer mitt glas för den allmänna trefnaden, denna oundgängliga faktor, så väl vid middagsbordet som — ja, som annorstädes. » Sedan skålen druckits, tände herrarne sina cigarretter, och då Gustaf var upptagen med att utreda för grosshandlaren Dreyfus-sakens mysterier, passade fröken A n n a på att fråga Georg, hvarför han talat så litet med henne i dag. » Det är därför, » sade denne, » att j a g ej är någon världsman. » » S o m er bror till exempel? » » Ja, tycker ni inte själf, att han är en ang e n ä m sällskapsmänniska. » &gt;. - j S - ^ ^ • &gt; - 6 — » Jo, han tiger då Hvarför pratar inte ni » Därför att j a g inte tänker. » » Nå, men säg hvad » Det vill jag inte. tjäna någonting till. » » Ah! » inte som en mumie. som h a n? » kan säga annat än j a g ni tänker då. » Ser ni, det skulle inte Fröken Anna gaf sin granne en spörjande blick, men han följde med ögonen ett rökmoln och såg helt tankspridd ut. Senare på aftonen sade Georg till sin broder: » Nå, är det klart n u? » » Inte ännu.
Utbetala Fullmägtige den i 63 §. af Re - Den 16 April. Z37 Regeringsformen omnämnds mindre Gumma - anlina gen hcl och hällen eller till större eller mindre del, innan Konungen för dem förklarat, akt han de ästad» Medel oundwikeligen har af nöden, antingen till Rikets förswar eller andra högst wigkiga och angelägna andawäl, samt innan de derjemte undsätt del af hela Stats-Nädets dcröfwer inhämtade tankar, ware den eller dc, som till beslutet bidragit, förlustig sä »val Riksens StändcrS, som och annat allmänt Medborgerligt förtroende. Brytcs Riksens Ständers förseglade anordning uppä, eller utbetala Fullmägtige, inan Riksdags-kallelsen blifwit i Hufwudstadens Kyrkor wedrrbörligen kungjord, den i 6Z §. af Regeringsformen sistomnämnde penninge-Summa, hwilken Konungen, sedan han Stats-Nädet in pleno hört, äger wid infallande krig att lyfta, ware ej allenast Lag samma, utan stola och den eller de brottSlige dömas till fängelse ä Fästning i Twä ärs tid, dock utan arbete, samt answara med hwad de äga, eller framdeles ärfwa eller förwärfwa för de medel, hwilka genom deras fö rwallande blifwit inlemnade. Är sädan Fullmugtig Embets-eller Tjenstcma/l stall han destutom stiljas frän Embetet eller Tjenste» utan att den eller annan publique befattning kunna äterfä. Mom. Z. Till de i lista puncten af 2 Mom. stadgade straff ware äswen den eller de förfallne, hwilka i ettdera af föregäende fall ej emot pluralitetens beslut till Protokollet protest anfört, eller ock tillstyrkt Creditif medels utbetalande emot tydelig föreskrift, ändock pluralitetens beslut sädant hindrat. §. 3. Vetrades
Föredrogs, men lades, på begäran af Frih:ne von Duben, Gust. Willi., och Raab, Adam Christian, å nyo på bordet Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 17 dennes på bordet lagda betänk. N:o 90 i anledn. af väckt motion om bildande af en comité' för utarbetande af förslag lill den medicinska undervisningens ordnande. Äfvenledes föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af Frill:ne Tersmeden, Wilh. Fredr., och Raab, Adam Christian, Ridd.Utsk:s d. 17 dennes på bordet lagda mern. N:o 10, med utlåt, öfver Ridd.direkt:ns förslag lill förändradt lånereglemenle för Riddarhusets fonder. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att sedan R. o. Ad. nn förehaft alla de mål, som å föredragningslistan för denna dag funnos uppförde, komme det anslag, som blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum på e. m., att åter nedtagas. Hr Rosensvärd, Joli. Henr., hade inlemnadt följande mern: Hos II. R. o. Ad. får jag vördsamt anhålla, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt blifva befriad från min befattning såsom suppleant i Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk., då jag af tjensteåligganden är förhindrad att nämnde befattning vidare bestrida. Äfvenledes hade af Hr Scheffer, Pehr Henr., blifvit inlemnadt ett sålydande mern.: Hos H. R. o. Ad. får jag vördsamt anhålla, att i anseende till tjensteåligganden, blifva, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, befriad från min befattning såsorH suppleant i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. R. o. Ad. lemnade till dessa afsägelser sitt samtycke, i anledn. hvaraf Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att Den 20 Maj.
Uppförandet af ett större skjul lill vagnars och redskaps förvarande äfvensom till vedbodar 3,000 „ 7:o Nedlagning af de gamla husen jemte byggnadsplatsernes planering . 1,000 , 8:o Oförutsedda utgifter 700 , Summa 31,000 R:dr; dock att, då härifrån borde afräknas det vid sistlidne Riksdag beviljade i Riksgäldskontoret ännu inneslående anslag för uppförandet och inredning af en bostad åt gårdsfolket, utgörande 6,000 , endast eli belopp af • 25,000 R:dr beböfde såsom nytt anslag för ifrågavarande ändamål hos Rikets Siänder äskås. 22 Bil. j\:o 4 lill Kongl. Majits Nåd. Prog. N:0 1, om Statsverket 1859. O b) Artiga utgifter: Aflöning åt en Föreståndare för jordbruket nied vetenskaplig bildning 4,000 R:dr Agrikultur-keinislens aflöning 4,000: samt hyresersättning 600: 4,600 „ En Assistent med lön af 1,000 „ Reagentier, apparater, kol, m. m 1,500 „ Till lörsöks anställande och arbetskostnad 3,000 , Summa 14,100 R:dr från hvilken summa, under förutsättning alt följande redan anvisade anslag finge fortfara, nemligen: Agrikultur-kemislens nuvarande lön och hyresersättning . 2,600: Nuvarande anslaget till försöks anställande 3,000:
Äller om man vill lyss äfter på andra håll, erinrar man sig sådana namn som “Torbern Oxe“, “Erik Uggla“, “Rääf i Småland“, namn, i hvilkas speciella djurlikhet kanske ursprungligen en stamfaders mäst framträdande egenskap blifvit uttryckt, ehuru äfven äfterapandet framkallat liknande djurbenämningar på adelsätter, utan att därmed utmärkts någon egenskap hos en stamfader. Äfven bragden att döda det äller det djuret kan ha gifvit anledning till vapen och därefter till namn. Sådana namn som “Henrik Lejonet“ och “Albrekt Björnen“ äro en slags öknamn, ehuru med berömmande mening och heroisk klang. Under sednare tider hafva uppkommit mera försmädliga öknamn såsom “Haren“, “Gräflingen“ o. d., äller uttryck sådana som: “han såg ut som en folkilsken tjur“ — “du är en hare“ — “din förbannade oxe“ — “ditt svin“ och andra liknande. Den hos outvecklade folk förekommande vanan att nämna människor med djurnamn “Björn“, “Ulf“, “Falköga“, “Sittande Tjuren“ etc., har kanske ursprungligen uppkommit på grund af en persons med ifrågavarande djur besläktade egenskaper och utseende, hvilka sedan ibland gått i arf på afkomman, antingen den besuttit samma egenskaper som fadern, farfadern äller farbrodern, hvilka erhållit det som hedersnamn, äller icke. De kunde dock äfven uppkommit af det intresse den namngifvande fadern äller modern haft för det ena äller det andra djursläktet. Djurnamn och djurliknelser innebära väl i alla händelser icke alltid antydning om en bestämd djurlikhet hos dem på hvilka de brukas. Den som i vredesmod af en annan blifvit kallad “oxe“ äller “svin“ behöfver icke nödvändigt synnerligt mycket likna dessa djur till utseende äller uppförande, ehuru det väl åtminstone behöfs någon föranledning — t. ex. uppförandet för tillfället — till att det ena äller det andra djurnamnet väljes till skällsord.