Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid bedömandet af det förslag, som blifvit framställdt, alt Kongl. Theatern måtte indragas och utarrenderas åt enskilde, böra icke förbises cle omständigheter, som häremot förekomma. Det är icke troligt, att någon enskild skulle öfvertaga den Kongl. Theatern, med mindre han dermed åsyftade vinning för sig, samt å penninge-vinsten fästade mera afseende, än å det ändamål, hvarför, enligt Utskottets ofvan uttryckta tanka, en Theater är af nytta och vigt för ett samhälle. I anseende härtill måste också eller kunde åtminstone Iättligen inträffa, att detta ändamål helt och hållet förfelades, och att, i stället för att utöfva ett ajsthetiskt och moraliskt inflytande å folklynnet, Theaterns representationer komma att leda till motsatsen deraf. Att genom någon controll motverka sådant skulle, efter hvad Utskottet föreställer sig, åtminstone medföra större obehag och mera stridigheter och tvister, än som uppvägas af de förmenta skäl, som blifvit anförde till stöd för förslaget. Det kunde derjemte, liksom erfarenheten Allni, Besv,- och Ekon.~Utskotlets Betänkande, N.-o 83. 13 visat i andra länder, äfven här lättligen inträffa, att den enskilde, som öfver toge Theatern, blefve urståndsatt att uppfylla de skyldigheter, till hvilka han, såsom villkor derför, sig förbundit; att han vanvårdade Theatern och dess inventarier, och att han sedermera icke egde medel att ersätta den derigenom orsakade skada; och, då en Theater i allt fall ej kunde undvaras, skulle det sålunda inträffa, att Staten nödgades med stora uppoffringar ersätta den förlust, som af den föreslagne åtgärden blifvit en följd. Utom allt detta förekommer jemväl, dels att de vid Kongl. Theatern anställde personer hafva contract upprättade, hvilka gälla för flere år, dels att manga af dem, hvilka uppoffrat sin tid och sina krafter åt skådespelareyrket, skulle genom verkställighet af den föreslagne åtgärden försättas i en ganska nödställd belägenhet.
Vet du att jag lofvat din salig mor att göra folk af dig! - ARVID (dricker). ANNO FYRTIÅTTA Skål farbror Green; se inte ledsen ut, för det här är så vanligt! Och det går snart öfver! LARSSON. Vet du att jag är din husbonde och att jag har rättighet att slå dig? ARVID. En akademisk medborgare? LARSSON. Nej, du är dräng, och står under husagan tills du tjenat upp dig till bokhållare. ARVID (skriker). Hvad är det för dumheter! Jag väljer min bana sjelf! LARSSON. Hvad heter den banan? ARVID. Vi som lefva för idéer ha inga skyltar på våra bodar! LARSSON. Jaså du lefver för idéer; det var en annan sak! (Böjer på en käpp.) Jag hade en bror en gång som låg på en soffa i fem år och läste Walter Scotts romaner; allt hvad jag som bokhållare kunde förtjena, åt han upp! En dag frågade jag helt djerft hvad han gjorde på soffan! Då svarade han, att han utvecklade sig för att kunna lefva för sin idé. Vet du hvad jag gjorde? jag tog. herrn i kragen så här! och så röck jag upp honom från soffan der han legat i fem långa år så här! och så sa' jag: der är dörrn! (Han har ryckt upp Arvid från stolen.) - ARVID (med glaset i hand). ANNO FYRTIÅTTA Ja, det var han! Men det är en annan sak med mig; jag har skrifvit ett poem! Vill ni höra! LARSSON. (Går till fönstret.) Jaså, du skrifver poem! Det ska' vi snart hjelpa! ARVID. Jaså, det är frågan om att slåss med drängar! LARSSON. Jag har tagit många idéer ur Lundqvist, jag, med stryk! ARVID. Då går jag! LARSSON. Kom igen när du blir hungrig, så ska' vi talas vid! ARVID. Aldrig! Adjö, farbror Green! Var inte ledsen! Det har är så vanligt och det går snart öfver! (Gar.) DE FÖRRE utom ARVID. LARSSON.
Af de uti Poliskammarens inkomst-stat upptagne poster är det från Brandvaktskasse-Administrationen utgående anslag afsedt endast för nattbevakningen och likasom den särskildt tillökta brandvakts-afgift en, som från Brandförsäkrings-kontoret utgår, beviljadt endast för en tid af tre år, som den 1 September innevarande år tilländagick; hvaremot öfriga anslag äro beviljade för Polisverkets upprätthållande i allmänhet och utan annan inskränkning till tiden, än att Eders Kongl. Maj:t, genom Nådiga Brefvet den 5 Oktober 1858, till ofvanberörde tre år bestämt utgörandet af den då beviljade tillökningen af 5,000 R:dr uti anslaget af bränvinsförsäljningsmedlen. Med begagnande af den Öfver-Ståthållare-Embetet, genom Nådiga Brefvet den 1 Juli 1853, tillerkända rättighet att vidtaga mindre förändringar i afseende på polisbevakningen, har Öfver-Ståthållare-Embetet låtit under år 1859, i samråd med Direktionen öfver härvarande Kurhus, anordna en för hämmande af den veneriska smittans utbredning afsedd Besigtnings-byrä, hvars medicinska afdelning, ställd under Öfver-Läkarens vid kurhuset inseende, och jemte lokal bekostad af Kurhus-Direktionen, utgöres af tvänne besigtningsläkare, och vid hvilken, för utöfvande af nödig polisuppsigt, äro till tjenstgöring beordrade dels en ordinarie Poliskommissarie eller Öfverkonstapel, dels ock tvänne särskildt för ändamålet antagne Konstaplar. Enligt hvad öfverLäkaren vid kurhuset vitsordat, har, genom denna anstalt, den veneriska smittan i hufvudstaden så väl till utbredning, som i synnerhet till intensitet, blifvit i betydlig mån minskad.
N:o 87, i anledning af väckt motion om rättighet för Gunnarskogs socken i Wermlands län, att efter tio års medelmarkegångs-pris lösa den af socknen utgående rotefrihets-afgift för oroterad jord; N:o 88, i anledning af Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition, angående åtskilliga inom Götheborgs och Bohus län belägna kronoholmars afgiftsfria upplåtelse till allmänt begagnande; N:o 89, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående godtgörelse till indelningshafvare för sådana grundräntor, som, till följd af qvarnars nedläggande, afskrifvas; N:o 90, i anledning af väckt motion om ändring i det genom Kongl. Kungörelsen den 11 Maj 1855 meddelta stadgande, att Landshöfdingarne skola föra ordet vid Riks-Ståndens Deputerades sammanträden för markegängs-prisens bestämmande; N:o 91, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående förvandling af en inom Färentuna härad af Stockholms län utgående skatte-titel, under namn af tegelved; N:o 92, i anledning af väckta motioner, åsyftande förändring af det uti 5 § af Kongl. Kungörelsen den 11 Maj 1855 meddelta stadgande, angående den minsta enheten, hvartill, vid ränte-persedlarnes omsättning och förenkling, hvarje persedelslag må uti jordeboken uppföras; N:o 95, i anledning af väckt fråga, att forsellöns-ersättning för räntespanmål, som ej kan till leverering in natura uppsägas, må omedelbart tillhandahållas vederbörande räntetagare; och N:o 95, i anledning af förnyade framställningar om nedsättning af den föreskrifna räntan för Hjelmare kanals och slussverks underhålls-fond samt om förändring af hittills gällande stadgande, angående bevaknings-åtgärderne i afseende på samma fonds lånehandlingar. / Den 51 Juli. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D.
Jag kan ej kalla deras rätt uteslutande, då det är obestridligt, att de hemman, på hvilkas ägor nu finnes skog, inträda, så snart denna egna skogstillgång af en eller annan orsak upphör, i lika rätt till Allmänningarnes begagnande, som den de nu varande skoglöse hemmanen äga. Dernäst har han frågat, om det Amre rätt att tillskapa en äganderätt, der den ej finnes. De skogsägande hemmanen hafva likväl haft rätt, att begagna Allmänningarne; de hafva haft rätt att få utsyning lill allmänna broar och byggnader. Deras nyttjanderätt har således funnits, ehuru i mindre grad än för de andre hemmanen. Man kan ej säga, att de icke haft någon äganderätt. Herr Danckwardt har trott, att denna äganderätt skulle tillkomma på bekostnad af de skoglöse hemmanen, och förorsaka missnöje. Efter hans åsigt åter skulle de skoglöse tilläggas en uteslutande äganderätt på de andras bekostnad, och missnöjet dermed skulle ej blifva mindre, om man ej kan antaga att de skoglöse hemmansägarnas antal är mindre, i4o Den 10 September e. ra. än deras, som äga skog. Herr Danckwardt liar ej kunnat erkänna andra sätt att mista skog, än eld och storm; men han har ansett dem af mindre betydenhet, då jorden j alla fall är qvar. Dervid bör anmärkas, att en stor del nu skoglöse hemman haft skog; de hafva jorden qvar; de borde då äfven uteslutas. Hvad utsyningsrätten till broar och allmänna byggnader angår, har han yttrat, alt ingen obillighet vore deruti, att den förlorades, då, enligt RamraarCollegii förslag, ersättning för den skulle lemnäs. Men hurudan skulle denna ersättning blifva. Nu är berörde utsyningsrätt ofta ej mera än 3 å t\ stockar. Huru skulle man kunna verkställa ett sådant Förslag? Sluteligen fäster sig Herr Danckwardt vid Utskoltens yttrande om obilligheten af KamrnarCollegii Förslag, och frågar om det ej är obilligt, att föreskrifva så obilliga grunder, som Utskotten framställt.
Först sedan desse embetsmyndighe - 264 JDen 11 September f. m. ter blifvit hörde, kunna R. St. med trygghet fatta beslut, på sätt Gr:n föreslagit. Jag tillstyrker imedlertid afslag derå. Sedan härefter Ur Gr. o. Landtm, framställt hurusom i afseende på detta mom. blifvit yrkadt, dels afslag, dels ock af Gr. Lagerbjelke att R. o. Ad. måtte besluta att ”den till Runna qvarndam i Westerås län anslagna dugsverkslösen bör utur kronoräkeoskaperne försvinna derigenom att dess medelbelopp för 1828—1847 afdrages från qvarnränlans medelbelopp för samma är enl. markegängsprisen”; samt derjemte tillkännagifvit, alt dä ifrågavarnle mom. förutsatte bifall till ränlornes förvandling i allmänhet, Nr Landtm, ansåg sig icke kunna i afseende pä delta mom. framställa den propus, till bifall, som å hvarje del af Ulsk:s förslag en gång för alla blifvit begärd, blef det förevar:de mom. E af 24;de punkten af R. o. Ad. afslaget. 25:te punkten. Piili. Cederström: Kronan har upplåtit kalkugnen i Wisby med rättighet för köparen alt begagna sig af dertill anslagna vedräntor. Att nu återköpa dessa räntor vore en uppoffring af Slaten till fördel för den, som inköpte äganderätten till kalkugnen. Kronan förlorade mycket nog vid den förra försäljningen, för alt nu ådraga sig eu förnyad kapitalförlust, ty ägaren af ugm n afstår icke räntorna med mindre än han erhåller deras fulla värde, hvilket blir belt annat än markegåhgsprisel derå. Jag anhåller alltså om afslag å denna punkt. Då nu Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. bi föl le denna punkt, ropades nej, hvarpå propos. till afslag å samma punkt blef framställd och besvarad med ja. 26:te punkten. Frih. Cederström:
Bättre ett ensamt lösryckt fragment — låt vara blott en final — der lifvets egen tragik talar, än att dränka en lyckad episod i 600 sidors damm och tråkighet. Hr Jæger talar så entusiastiskt om » Bohemen », och han tror nästan, att det är ur den krets af fria, lösgiorda och vagabonderande existenser, som framtidens evangelium skall komma. Bohéme-litteraturen måste växa, utropar han — jag tror för min del, att. dess vexlande, oroliga verld bättre är egnad att alstra poeter som Murger än samhällsförnyare af det slag, de unga Önska. Bohêmen — det är parodoxens, jargonens, invektivets, det ytterliga revolutionsteoretiserandets förlofvade land — och på qvällarne, i kaféernas gasljus, der replikerna dimpa fantastiska och upphetsade genom tobaksröken, vändas institutionerna upp och ned af sjudande hjernor och ansvarslösa tungor. Men det är icke den sortens resonnemang, som bringa de nya tidernas idéer närmare de tänkandes medvetanden.Ännuen gång Svenska Akademien. Herr Redaktör! Den lilla uppsatsen » Ett stundande Jubileum », som ni godhetsfullt behagade intaga i senaste häftet af » Dagens Krönika^, innehöll en lista under rubrik » De aderton utom svenska akademien. &gt; Om ni ej har något deremot, skulle jag nu vilja anställa några betraktelser öfver hvad » De aderton i svenska akademien » uträttat i afseende på det denna vittra myndighet ålagda Ordboksarbetet samt tillika påpeka några få af dess meriter såsom högsta domstol öfver » Snille och Smak ». Lund i April Insändaren. » Dyrbara skatter, sädana som dei icke böi ' tillåtas någon tidens tand att förtära, anförtroddes åt stvnska akademien att rårda och förjcofra: språket, skaldelconsten, vältaligheten, häfde-forskningen, den sista betraktad ej blott såsom vetenskap, men tillika som vitter konst. Det har varit och skall alltid blifva wenska akademiens orubbliga föresats, att icke genom ensidig förkärlek för någon viss del af sin mångfaldiga verkningskrets låta de öfriga träda i skuggan.&gt;
Vid 97 §., angående afskrifning af Cabinetts-cassans skuld till Convoy-cassan, af Herr Petré: ”Sedan Stats-Utskottet, med 18 röster emot i5, afgjort, att ingen anmärkning emot den i Kongl. Maj:ls Nådiga Bref den 3i December 1829 anbefallde afskrifning af Cabinetts-cassans skuld till Convoy-cassan skall ega rum, så får jag mot detta beslut mig reservera, med förklarande, att jag anser, det Utskottet, före denna frågas definitiva afgörande, bort, i grund af de hos Utskottet förekomne skäl, hafva genom skrifvelse till Herr Hof-Gancelleren äskat, dels upplysning om beskaffenheten af de handelsförhållanden med främmande Magter, som till ifrågavarande afskrifning kunnat föranleda, dels ock meddelande af de härmed sammanhang egande räkenskaper.” Häruti hafva instämt Herrar Friherre Tersmeden, von Stockenström, Ekerman och Winberg, samt RiksdagsFullmägtigen Hans Jansson från Elfsborgs Län. Vid 99 §., angående för Sjö-expeditioner balancerade medel, af Herr Petré: ”Då Stats-Utskottet förmält sig böra, på den grund, att ifrågavarande medel blifvit för ett nyttigt ändamål afsatte, tillstyrka, alt Revisorernes anmälan lemnäs utan åtgärd, måste jag emot detta beslut i så måtto mig reservera, som jag anser, att Stats-Utskottet, utan alt hafva erhållit hvarken upplysning om de af Sjö-expeditionerne vunne resultat, eller någon slags förklaring, huru Revisorerne kunnat godkänna den till circa x86,000 R:dr B:co uppgifne kostnaden för 1828 års Sjö-expedition, saknar tillfälle att bedöma, i hvad mer eller mindre mon nyttan af dylika Expeditioner motsvara de dermed förenade, Statsverket .högst betungande utgifter.” Siats-Utskottets Memorial N.ris 23j 04. 67 N:o 23. Antom till Exp.-Utsk. den 28 Mars kl. 1 e. m. Memorial.
Å ”Handspakar” 10 Å ”Handspaks-Ämnen” - 10 _ Å ”Knän till skeppsbyggnad af Fu ”ru och Gran” 10 Å "Krumholfz och Kultar af Furu ”och Gran” 10 Å "Läckter, huggne eller täljde” 5 Å ”Läckter, sågade” 10 ”Trädvirke, Master och större Bogspröt, ?'af alla slag? Utgående Tull procent 5.” Herr Grejven och Landt Marskalken hemställde, att utgående Tullen å Master och större Bogspröt måtte, på sätt Bevillningsutskottet föreslagit, till 5 procent bestämmas. men jo Augusti e, rtn $o9 Hans Exccllence Herr Grefve MÖmir: Skall ej en sik som är så nödvändig för vår flotta, och för vår sjöfart som mister och bogspröt, sättas till högre utförseltull än 5 procent. Sådane träd finnas ej på mångå ställen. Skola de ej åtminstone beläggas med 30 procents tull? Friherre Cederström'. Lika med Hans Excellence Herr Grefve Mörner anser jig visserligen Mastspiror böra beläggas med högre utförseltull än 5 procent. Likväl är uti gamla taxan bestämdt 21 sk. tull af 8 Rtdr 26 sk. värde, hvilket gör 5 procent, men visserligen är det ett ganska stort fel af gamla taxan , att den bestämt en så låg procent; äfvensom a£ Utskottet att bibehålla en sådan. Master och bokspröt äro oungängliga för vår skeppsfart, och derföre tror jag det b’ir nödvändigt att bestämma minst 25 procent i utförsel-tull. Herr Hjerta : Jag hade ämnat af samma deduction sora Friherre Cederström gjort komma till ett annat resultat. Det är tydligt att tullen hittills blott varit omkring 5 procent. Af det resultat sorn deraf synts, finner jag billigt att den bör fortfara , emedan man ej hort att vi hittills varit i behof af master. Grefve Frölich: Jag kan upplysa att oak tadt den tull som flere nu anse för låg, har nu på flere år ingen efterfrågan varit efter mäster och knappt någon möjlig-iet, att fä försälja sådane.
Afföring af år 1857 till inkomst tagne, af Kongl. Statskontoret förskjutne 30,000: — För åtskilliga orsaker 15,145: 12. Utgifter: Understöd för sjnkvårdsanstalterna 3,800: — Underhåll 115,457: 3. Förmalnings-, maltoch bryggningskostnader 52: 3. Skrifmaterialier och expenser, ljus m. 19,190: 16. Nybyggnad och reparationer 20,932: 4. Köpeskilling för inköpt fastighet 35,000: — Anmärkningsprocenter 492: 1. Peseoch traktamentskostnader 987: 89. Inventariers .och fastigheters värden 853,941: 16. Behållning af spanmål och proviant 42,552: 34. Fordringar 127,496: 18. 1,318,512: 75- Summa 1,699,265: 1®* Revisorerne hafva icke funnit något att erinra vid denna räkenskap. (Rönnowska tcslamcntsfendcn.) Denna räkenskap, utan anmärkning granskad i Kongl. Kammar-rätten, upptager inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans frun år 1858: Utgifter: Ett års stipendium åt en studerande 83: 4. Räntemedel till Kongl. Serafimer-lazarettet 750: — Arfvode för redogörelsen 25: 858: 4. Balans till år 1860: Kontant behållning 22. Hos Revisorerne har emot denna räkenskap någon anmärkning ej förekommit - — 199 — Kongl Lazaretts-direktionen. Denna räkenskap, hos Kongl. Kammar-rätten granskad utan anmärkning, lemna? följande redogörelse för inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1858: Uppbörd: Biljardoch kortstämplingsafgift 1,244: 77. Afgifter för likvagnens begagnande 435: — Fattigmedel 121: 25. Balans till år 1860: Skuld . Skuld Credit.
Hon kunde se, när han gick öfver gården, hur han svängde på bakdelen af sin kropp, hon måste småle, likadant gjorde ju också Olli; inte kunde man tro, att han, hennes man, varit med om så mycket och för ett år se'n varit så förstörd, eller att han var så gammal, nej, det kunde ingen tro. Bara hon nu själf blef frisk och kunde vara med! Pigan kostade så mycket i maten, och så smutsade hon ned allting, grof och bondsk som hon var. Tänk så nätt och ren Lotta alltid varit själf, när hon var frisk, så noga om sitt utseende och snygg i sina vanor. Bara det gick litet fortare med tillfrisknandet! Hon försökte stiga upp ... tänk om hon blef så bra att de kunde ha litet främmande till nyåret. Hon skulle baka fint, bjuda på té och pannkaka och allt möjligt. Man skulle endast akta sig för allt starkt. Lotta försökte med ena foten att stiga ut ur sängen. Jo, det gick. Med den andra... Det stack i den, men gjorde eljest icke ondt. Hon kunde stå. Hu, så stugan gick omkring för henne! Spiseln sprang åt väggen till och matbordet också. Så blef det svart. Men det redde sig igen, och när hon kunde se, stod allt som det skulle. Ett steg! Ett till! Hon kunde gå! Hon kunde gå! Tänk, hvad Lasse skulle bli glad! Lasse, som varit som död för hennes hjärta, Lasse tänkte hon på nu, nu först, nu, som aldrig förr! Nu var han någonting för henne, nu var han hennes vän, hennes man, som hon ville lefva och arbeta för. Tänk, hvad han skulle bli glad! Hon skulle vara försiktig, hade doktorn sagt, i synnerhet i början. Sakta gick hon tillbaka igen, hon var trött och behöfde hvila. Handen, darrade, hon kunde knappt hålla i boken, uti hvilken hon ville läsa en tacksägelsepsalm. Men efter ett ögonblicks hvila gick det, och nu kunde hon läsa. Hennes hjärta förstod hvarje tanke i psalmen, dess rytm ljöd som musik för hennes öron, och i en stilla, entonig melodi i mild dur sjöng hon sin julsång med sakta röst, darrande af nyväckt hopp och lifslust. Så somnade hon.
N:o 47. den för utförandet af jernvägen endast emellan de två punkter, der de båda alternativen skilja sig från hvarandra, och hvilken kostnad, enligt från Styrelsen meddelad upplysning, utgör för södra linien 6,166,000 R:dr och för den norra 7,316,000 R:dr. Slutligen måste ock lagas i betraktande, att den rörelse å norra linien, som uppkommer allenast emellan nyss omförmälde två punkter, är den, hvilken hufvudsakligen skulle genom södra liniens anläggning komma att förloras, ty svårligen lärer kunna antagas, att då redan nu mellan Filipstads bergslag och Christinehamn förefinnes en, om än ofullständig, dock jemförelsevis med förhållandet i andra bergslagsorter betydligen underlättad kommunikation dels på vatten och dels på jernväg, utsigten till ömsesidig utvexling af produkter emellan vestra Wermland och bergslagen, derest skogstillgångarne å förra stället eljest till en sådau utvexling gifva grundad anledning, skulle i allo försvinna, om den södra linien öfver Carlstad komme till stånd, enär, med en vid längre afstånd proportionsvis lägre jernvägstaxa, tre å fyra mils tillökning i väglängd icke bör kunna i så väsendtlig mån inverka på rörelsen, att densamma, om den eljest hvilar på naturlig grund, deraf kan omintetgöras. 1 jemförelse med de flesta andra provinser är Wermland genom de djupt in i landet trängande vattenkommunikationerna redan nu lyckligt lottadt, och genom bidrag från Staten hafva tid efter annan förbättringar i dessa kommunikationer jemväl egt rum. Enligt upplysning från Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader hafva under den sednare tiden, efter 1840, till jernvägar, kanalanläggningar och upprensningar af farleder utgått sammanräknadt såsom lån 997,000 R:dr och såsom anslag utan åter betalningsskyldighet 124,669 R:dr, hvarförutan i äldre tider Seffle kanalbyggnad blifvit med betydligt statsbidrag understödd.
Ridderskspet och Adeln torde således finna , att ingen vidare åtgärd nu kan komma i fråga, utan att Betänkandet må läggas till Handlingarne. Herr Grefven och Landt-Marskalk en hemställde, att-Oeconomie-Utskottets Utlåtande måtte, på sätt Herr von Hartmansdorff föreslagit", läggas till handlingarne; hvilket bifölls. Den 1S December J% m. "4* Företogs tili pröfning Stats-Ufskoftets den 13 dennes under N:o 661 aflåtne, samt följande dagen på bordet lagde, Memorial, medförslag till Voterings-propositioner i målet rörande ersättning för Svenske Medborgares lidne förluster genom uppbringningar. Grefve af UgglasGustaf: Ridderskapet och Adeln täcktes af det upplästa Memorialet inhemta, att hufvudfrågan redan är afgjord. Det är blott arne smärre Redactions-förändringar, som återstå, för att få den underdåniga skrifvelsen i behörigt skick uppsatt. Den ena är, att ersättningarne icke må leda till något praejudicat för framtiden. Detta tillägg är gjordt af Presteoch BondeStånden, och Ridderskapet och Adeln torde finna, att en så obetydlig fråga ej hehöfver afgöras genom Votering i Nämnd. Den andra är, att érsättnings-beloppet icke må öfverstiga hvad hittills blifvit föreslaget. Enligt de grunder, som af Riksens Ständer nu blifvit bestämde, kan det på det hela omöjligen komma att öfverstiga , icke ens uppgå till den summa, som Comiteradc tillstyrkt, men det är möjligt, att för en eller annan individ det kunde blifva större, genom en nyligen tillkommen reclamation, eller genom beräknande af en längre tid för fredstillståndet.
Då utom hvad ofvan blifvit i underd. omformäldt någon förändring i afseende å denna liufvudtitels utgiftssummor icke ansetts böra ega rum, hafva desamma blifvit fastställde att, intill dess nästa statsreglering träder i verkställighet, utgå som föijer: 622 Expeditions-Ulskoltets Förslag lill lind. Skrifvelsej N.-o i3u Finans-departementet. Departöttients-chefen banko r:dr 7,000: Departementets expedition 15,024: 32. — Kammar-kollegium 39,288: Stats-kontoret, med krono-magazinerne samt vågstaterna i Avesta och Fahlun . 42,642: 32. — Karta sigillata-verket, löningar 3,516: Dito omkostnader, förslagsanslag , 70,000: Myntoch kontroll-verken, löningar 7,428: 16. — Till myntets drift 8,000: Omkostnader för kontroll-verket, förslagsanslag 2,300: Kammar-rätten 49,384: Öfverintendents-embetet . 10,543: Postverket (kontanta anslaget på förslag att af postmedlen direkte utgå) 485,279: Tullverket (förslagsanslag att af tullmedlen direkte utgå) 800,000: Jägeristaten 10,601: 32. 3.