Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet har först anfört delta, emedan det, med naturligtvis många afvikelser i det enskilta, likväl klarast framställer de allmänna dragen af den bild, de här nämnda förhållanden förete. Det är tydligt, att en mängd ännu större skiljaktigheter visa sig, om man betraktar hvarje församling särskilt. Man finnér då, att i Wermland der medeltalet af innevånare för hvar församling är nära 8,000, ett pastorat, bestående af 4 socknar, har 18,000 innevånare, ett annat, af äfvenledes 4 socknar, 15,000, tvänne andra, sammansatta jemväl af 4 socknar, 13,000, tvänne 13,000 o. s. v. Inom Götheborgs stift finnas 6 pastorater, bestående hvartdera af flere socknar, som hafva öfver 7,000 innevånare, flere med 5,000 till 6,000 personers folkmängd. I Lunds stift har ett pastorat, af 2:ne socknar, 11,500 innevånare, under det att andra ej hafva mer än 600 till 800. I Skara Stift finnes ett pastorat med öfver 8,000, icke få med 5,000 å 6,000 innevånare, i Wexiö stift tvänne pastorater med öfver 7,000, flere med omkring 5,000 personer, i Calmar stift ett pastorat med 8,000 innévånare, o. s. v. I norra delen af riket äro pastorater, hvilkas folknummer stiger till detta sistnämnda antal och derutöfver icke sällsynta. Utskottet tror sig sålunda hafva ådagalagt, att, i följd af förändringar, som odlingens och befolkningens naturliga gång medfört, missförhållanden uppstått i landets ecclesiastikä indelning-, hvilka o\ilkorligen påkalla en förbättring.
Vaktmästaren har i årlig lön 172 R:dr och Fångknektarne tillsammans 4^0 R:dr 32 sk., allt B:ko. Sedan fångarnes antal blifvit i sednare tider betydligen okadt samt Vaktmästaren fått sig ålagdt att föra fångförteckningar och journaler, hvilket han svårligen kan ensam medhinna, utan att eftersätta sina öfrige maktpåliggande göromål, så har jag under den 20 Mars 1843 hos Eders Kongl. Maj:ts Styrelse öfver fängelser och allmänna arbetsinrättningar i Riket tillstyrkt hans ansökning om en sådan löneförhöjning, som kunde sätta honom i tillfälle, alt aflöna en skrifvare till sitt biträde. — Utrymmet i arresterne är beräknadt för 128 fångar; men det händer icke sällan, att detta antal öfverskjutes, då understundom 20 arrestanter och deröfver måste inrymmas i det största fångrummet. År 1839 inlemnade Länsstyrelsen till Eders Kongl. Maj:ts och 47 Rikets Kammar-Kollegium en fullständig och af planritningar åtföljd beskrifning öfver Länshäktet, jemte förslag till inrättande af 16 nya, mindre fängelserum eller så kallade celler. — Utgifterne för fångarnes underhåll i Länshäktet samt för deras forsling till och ifrån Länshäktet, hafva under nedannämnde år uppgått till följande belopp, nemligen: UnderhållsTransportkostnad. kostnad. Det betydliga belopp, hvartill fångforslingskostnaderne årligen uppgå, skulle till icke ringa del kunna minskas, om norra delen af Länet hade ett serskildt häkte, hvarest fångarne ifrån den orten kunde under ransakningstiden förvaras och jemväl undergå de fängelsestraff, som dem ådömas.
Ständer vilja iagttaga en älfvarlig rättvisa mot Bancosedlarnes nu varande innehafvare, så får jag derföre ödmjukeligen föreslå, att i stället för de af Herr von Becker, till spannemålsuppköp proponerade sedlar, RiksgäldsConfoiret må till detta ändamål få utfärda Statsobligationer, löpande med 3 procents ränta, hvilken af Bankens behållning årligen liqvideras. Detta bidrag, till jordbrukets vidmagthållande och de jordbrukandes förmån, sorn bära öfver tvåtredjedelar af Statsbördan, lära Högloflige Riksens Ständer icke vägra, i synnerhet då hitintills ännu icke något blifvit gjordt, att hindra denna närings produeter, falla i det yttersta vanvärde. Jag anhåller att detta mitt memorial, jern* te Herr von Beckers, biifver de andre Stån - Den 26 Februarit, 73? den cOmmuniceradt och till Vederbörligt Utskott remitteradt, N.o 9. Herr Cederschjöld, Per GuJlaJ 1 Det förslag Herr v. Becker uppgifvit till afhjelpande af Landtulannens förlägenhet, medeist inrättandet af allmänna Magaziner, hvar-! est man kunde, mot erhållande af depositionsattester, aflemna sin öfverfiödiga spannemål, Synes mig med vissa förändringar, kunna blif* va ganska välgörande. Dessa Magaziner böra nemligen blott blifva ett slagg spannemålsBank, hvarest torkad spanmål kan mot d po« sitionåattést insättas, och vid attestens uppvisande utbekommas. Dessi depositionsattesler må man och man emellan gå och gälla för hvad de kunna, samt begagnas dels såsom pant för penningeförsträckningar, och dels såsom bytesoch betalningsmedel, efter ett för tillfället öfverenskommet penningevärde. Men dessa Attester borde ej få antagas i Kronans uppbörd; och icke ens äga något heflämdt penningevärde. Denna Magaz nsinrättning skulle således hvajrken köpa eller sälja: och påspanmålen intet Magazinspris utsättas, hvarken minimi eller maximi. Herr Rothlieb, Axel:
Vid 1843 års slut ägde fonden en behållning af 10,000 r:dr, emot ränta ullånta, och 1,857 r:dr 6 sk. 4 r:st. i Banken insatte medel; men då från denna behållning afdragas de belopp, som äro afsedde alt nästa år användas för sådana reparationer, hvilka vid en af sakkunniga personer i Augusti månad 1S43 å Riddarhuset hållen allmän besigtning befunnits högst nödiga och för hvilka kostnaden uppgår till nära 8000 r:dr h:co, sä och enär de innevar. är verkställde reparationerne kunna beräknas hafva medtagit hela så väl ränteinkomsten, som den inflytande capitationsafgiften för 1843, återstår af reparationsfonden endast omkring 3,800 r:dr, hvartill kan läggas den afgift, som, enligt R. o. Ad:s beslut vid sisla riksdag, för år 1844 utgår, och hvilken kan upptagas till omkring 2,200 r:dr b:co. Denna sammanlagda behållning af 6000 r:dr motsvarar således ej ens utgiften för i en framtid nödig omläggning af Riddarhusets tak, hvilken kostnad vid föreg:de riksdag beräknades till 9,000 r:dr b:co: ännu mindre kan dermed tillika bestridas de öfriga utgifter för Riddarhusets underhåll, som troligen blifva nödiga till afhjelpande af årligen uppkommande större och mindre brist fälligheler.
Då likväl olägenheterne med de 2:ne uppbördsstämmorne i synnerhet synas drabba Kronobeljeningen, men dess besvär med första uppbördsstämman kan anses mindre betungande derigenom, att nämnde stämma lämpligen kan, såsom förhållandet jemväl redan i många orter lärer vara, förenas med den vid samma tid inträffande mantalsskrifningen, samt för öfrigt icke lärer kunna nekas, att uppskof med uppbördsstämmornes hållande, eller deras sammanslående till en enda, sannolikt skulle, utom flere andra olägenheter, jemväl föranleda till större restantier hos de skattskyldige, finner Utskottet, vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, någon förändring, under nu varande uppbördsförhållanden, icke vara lämplig, hvarken i antalet af uppbördsstämmorne, eller i afseende på tiden för deras förrättande. Utskottet tillstyrker alltså: att ifrågavarande motioner må lemnäs utan afseende. Hvad serskildt angår den af Riksdagsfullmägligen Anders Andersson väckta fråga, om förändring jemväl i tiden för mantalsskrifningen; så enär Rikets Ständer komma i tillfälle att deröfver besluta, vid pröfningen af förslaget till Bevillnings-Stadga, anser Utskottet sig icke tillhöra, alt härom något yttrande meddela. Stockholm den 16 Maji 1834- ix Stut s-Ut skottets Uti. Ar5» «i4- N:o i tf Ankom lill Exp Ulsk. d. 17 Maji kl. 2 e. ra. Utlåtande j i fråga orri indragning till Kongl. Maj.-t och Kramm af ett till Forss-Styrmansboställe anslaget hemman i Degerfors Socken af }Vesterbottens Län. (I. A.) Till handläggning har Siats-Utskottet ifrån Bonde-Ståndet emottagit ett memorial af Biksdagsfullmägligen Olof Olofsson ifrån Westerbottens Län, hvaruti yrkas, att ett under strömrensningens fortgång i Umeå Ulf af Staten inköpt och till Forss-Styrmansboställe anslaget hemman i Iljulkens by och Degerfors Socken af Westerbottens Län måtte indragas.
Emellertid torde här böra meddelas några ytterligare uppgifter i ämnet. Länet är icke rikt på metaller. Kopparförande malmstreck hafva dock påträffats å några ställen i skärgården på gränsen emellan Södra Tjusts och Tunaläns härader. På senare åren hafva der brutits betydliga qvantiteter malm, till hvars förädlande nyligen anlagts ett kopparverk vid Wirum i Misterhults socken. Endast i Norra och Södra Tjusts härader förekomma jernmalmsgrufvor, af hvilka blott några få äro så gifvande att de bearbetas. Deremot finnes i flera trakter, synnerligast inom norra hälften af länet, sjö- och myrmalm till en icke ringa mängd. Förädlingen af denna malm sysselsätter flera masugnar, och det deraf beredda jern anses vara särdeles användbart till hvarjehanda gjutgods. Af sådant jern utskeppas numera årligen betydliga qvantiteter till utlandet. Vid sydvestra kusten af Öland finnes ett mäktigt lager af god alunskiffer, som bearbetas vid tvenne der anlagda alunbruk. Såsom biprodukter vid aluntillverkningen åstadkommes äfven jernvitriol och rödfärg. I samma trakt af Öland idkas jemväl kalkbränning, dervid skiffern begagnas såsom det lmfvudsakligaste bränslet. Nästan i alla socknar af Öland brytes kalksten för att användas till uthusbyggnader och hägnader. Mycket deraf föres ock i oförädladt skick till andra orter. Endast i vissa trakter af öns norra del öfvas kalkstenens bearbetande såsom en särskild näring. De allmännaste produkterna deraf äro slipade golfflisor samt huggen trappoch plansten. Tcke obetydliga qvantiteter deraf föras 24 Calmar län. Fabriker. Manufakturer. Handtverk. Binäringar. med allmogens egna farkoster till närbelägna städer, mest till Calmar, samt vidare derifrån till utländska orter. Stdngjernstillverkningen anses hafva på senare tiden bedrifvits med föga vinst, om icke med förlust. Vid ett oell annat, af dertill inrättade bruk har man nu infört förbättrade smidesmethoder, som skola medföra tidsvinst och besparing af bränsle.
Utskottet utaf afgifvet besigtningsinstrument inliemtat, att desamma i deras nuvarande skick kunde i lång tid användas, om de fortfarande blefvo vål underhållna, ännu en tid erbjuda tillfälle till en emot fordringarne svarande verksamhet; att det syntes mindre välbetänkt att, innan behofvet af en ny bankbyggnad oafvisligen gjort sig gällande, för betäckande af de med en sådan byggnads anskaffande förenade dryga kostnader använda en större del af Banko vinsten vid en tidpunkt, då Stats-verkets tillgångar voro för mera vigtiga och produktiva ändamål strängt anlitade, isynnerhet som sannolikt vore att, derest byggnaden uppfördes å den af Fullmäktige föreslagna plats, kostnaden derför torde komma att betydligt öfverstiga den i förslaget upptagna summa, enär, enligt hvad Utskottet inhemtat, stora svårigheter vore förenade med förvårfvandet för Bankens räkning af den tomt, på hvilken Finska församlingens kyrka vore belägen, samt upplysning saknades om de vilkor, hvarpå inlösen af det s. k. Indebetouska huset kunde verkställas; samt att härvid äfven borde komma i betraktande att Kongl. Ofver-Intendents-Embetet, hvars yttrande — 48 Outtagna auktiomöfverskott. Mynt kabinettet. Statsläne fonden. öfver de upprättade ritningarne blifvit infordradt, fästat uppmärksamhet derå, att två af den tillåmnade nybyggnadens sidor, i anseende till de angränsande husens höjd, icke skulle erhålla tillfredsställande belysning; med anledning hvaraf det kunde ifrågasättas, huruvida, derest en ny byggnad för Rikets Ständers Bank skulle komma att uppföras, den af Fullmäktige föreslagna platsen vore för sådant ändamål fullt lämplig; Och har Utskottet på dessa förenade skål ansett sig icke kunna för det närvarande lemna bifall till förenämnde hemställan. Hvad sålunda förekommit hafva Revisorerne ansett sig böra till Rikets Ständers kännedom anmäla. § 65.
Det stora antal fångar, som under nu förlupna 5 år varit häktade, hafva icke uti länsfängelset kunnat vårdas, än mindre hade det varit möjligt att, såsom sig bör och i möjligaste måtto skedt, afskilja de under ransakning sittande från de öfriga fångarna, derest icke Magistraten upplåtit uti stadshäktet nödigt utrymme för det i länsfängelset felande. Tio å tolf arrestanler hafva stundom på en gång till stadshäktet måst förflyttas, och åtta äro ännu der qvarsittande, ehuru besvärlig, genom häktets aflägsenhet, tillsynen dervid är för fång-vaktmästaren; men denna lägenhet kommer snart att upphöra, emedan Staden för andra ändamål är i behof af de hitintills upplåtna rummen. En påbyggnad af länshäktet blifver således nödvändig; men derigenom vinnes, utom nödigt utrymme, äfven den fördel, att rummen blifva rökfria, ty skorstenarne komma genom påbyggnaden att blifva högre än stadsmuren. Uti Länet äro 88 Socken-magaziner inrättade, hvilkas fond af spannmål för närvarande utgör omkring 7,200 tunnor, och af hvilka många derjemte ega betydlig kontant förmögenhet. Alla dessa magaziner styras efter det år 1814 Nådigst fastställda reglemente, med de af Eders Kongl. Maj:t den 5 Juli 1834 gillade förändringar. Direktionerna inkomma årligen till Lands-Kontoret med summarisk redogörelse, sorn der granskas. Första undervisningen i läsa har inom alla socknar af ålder lemnats af en för hvarje socken antagen Skolmästare, hvilken befattning numera, i anseende till den dervid varande ringa lön, Öfverallt är sammanslagen med klockare-tjensten. På flera ställen meddelas dock äfven denna undervisning af andra personer.
Inom Vållofl. Borgare-Ståndet: Herr Rydin anser, att då underslef vid kortstämplingen nu ega rum, skulle en förhöjning i denna afgift endast föranleda till flera missbruk, minska Statens inkomst och dana Lagbrytare. Herr Winberg anser, att den föreslagne stämpelafgiften är för hög och skall ovilkorligen medföra korlfabrikernas undergång. Herr Holm har väl funnit den föreslagne förhöjningen i afgiften billig och rättvis, meri derjemte velat fästa uppmärksamheten på den omständigheten, att medel lätt finnas att eludera Författningen, derigenom, att konstkort begagnas i stället för de vanliga korten, hvarföre lian föreslår ett bestämdt stadgande, att alla kort, hvarmed spel kunna öfvas, böra stämplas och med bevillning beläggas. Bevillning!- Utskottets Utlåtande IV:o 4°- 3 Herr Halling anser den nu varande afgiften tillräckligt stor, och instämmer med Herr Rydin i den mening, att förhöjning i denna afgift skulle uppmuntra införsel af utländska kort, samt med Herr Holm deruti, att alla slag af kort, hvarmed spel kan öfvas, bora erlägga bevillning. Herr Hallgren har väl ansett en förhöjning i afgiften böra ega rum, men finnér det af Utskottet föreslagne beloppet för högt, och att \ sk. för hvarje kortlek vore tillräckligt. Herr Ekerman förenar sig med Herr Holm i den åsigt, att Bevillnings-stämpelafgift bör ega rum för alla slag af kort. Herr Wijk bar äfven ansett nyttigt, att närmare undersökning anställes angående förhållandet med de i afseende å spelkorts>-stämpling föröfvade underslef, samt yrkar för öfrigt, att mera bestämdt må uttryckas, alt alla slags spelkort böra stämplas och betala de derföre belöpande afgifter. Herr Hessle har föreslagit såsom en control, att ali afgift för kort, så väl Bevillningssom Hallstämpel-afgiften, må uppbäras i Hall-Rätten och derifrån inlevereras till Riksgälds-Contoret; men anser, att afgifterne snarare borde nedsättas än förhöjas.
Ständer dertill lemnade bidrag , utan förnemligast af de förläningar, som framfarne Konungar gjort till Hospitalen och Barnhusen , äfvensom af enskilte personers stiftelser ech donationer: Att redogörelsen för denna Fond , hvilken innefattas uti den HufvudBok , som J årligen låten upprätta , sedan Bäkningarne för Hospitalen och Fazaietten samt Barnuppfostringshjelpen i Iliket inkommit och blifvit reviderade, är ställd under granskning af Vår och Rikets KammarRätt, till hvilket Verk Fondens sist afslutade HufvudBok för år 1814, med tillhörande Verificationer, blifvit redan aflemnad; hvarjemte J gifvit i underdånighet tillkänna , att hvarken af de utaf Rikets Ständer gjorda anslag till Sjukvården vid LänsLazarehen, eller "f de sammanskott som Länens innevånare, efter Rikets Ständers Beslut vid sista Riksdag, beviljat till Lazarettslnrättningarnes understöd, någre medel äro af Eder uppburne, och att LänsLazaretten äfven för nästledit och innevarande år blifvit likasom förut, utan annat biträde, än af Allmänna Hospitalsoch BarnhusFonden. Härvid har Oss förekommit, att, sedan Riksens Ständer vid sista Urtima Riksdag , enligt hvad så väl deras underdåniga Skrifvelse, angående Anslag till LänsLazaretten, som det då utfärdade RiksdagsBeslutet innehåller, åt deras tillförordnade Revisorer till StatsBancooch RiksgäldsVerkens öfverseende uppdragit, att äfven revidera de Hospitalsoch LazarettsRäkenskaper, sorn äro ställde under Eder Ofverstyrelsea Vi, under den 16 Augusti 1815, i Riks. St. Revisorers Berättelser.
Efter verkställd justering af Protocollet öfver Ecclesiastik-ärender för den 20 i denna månad föredrog Departements-Chefen, Stats-Rådet Thyselius: 19:o Svenska Akademiens skrifvelse af den 3 i denna månad, hvaruti Akademien underdänigst hemställt, att, sedan en af dess Ledamöter, Kommendören af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Orden m. m. Magister Anders Magnus Strinnholm, som, enligt Rikets Ständers beslut vid 1845 års Riksdag, såsom understöd för utgifvande af »Svenska folkets Historia» åtnjutit ett årligt anslag af allmänna medel, hvilket vid 1854 års Riksmöte blifvit, från dess första belopp 1000 R:dr Banko, förhöjdt till 1,500 R:dr samma mynt, motsvarande 2,250 R:dr Riksmynt, och för Strinnholm, som icke uppbar någon lön eller egde enskild förmögenhet, utgjorde hans enda hufvudsakliga inkomst, under den 18 sistlidne Januari med döden afgått och efterlemnat sitt bo i sådan ställning, att skulderna betydligt öfverstiga tillgångarna, Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer göra framställning derom, att någon del utaf det Strinnholm i lifstiden förunnade understöd må fortfara till förmån för hans efterlefvande medellösa maka. Med Bil. till Kongl. Maj.-ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Nionde hufvudtiteln. Med hänseende till den synnerligen utmärkta förtjenst, hvarmed »Svenska folkets Historia» blifvit af Strinnholm tecknad, för utgifvande af hvilket arbete, såsom én prydnad för Sveriges litteratur, ett särskildt ärligt anslag jemväl varit honom af Rikets Ständer tillerkändt, hemställde Stats-Rädet i underdånighet, alt Kongl.
St. yrkade då en bättre hushållning med allmänna medlen, ändamålsenligare organisationer af styrelse-verken, näringsoch handels-frihet, skatteväsendets förenklande, m. ro., hvilket allt skulle hafva rikligen ersatt nationen denna uppoffring åt Konungen. Men sedan den tiden har ingenting af allt detta blifvit till nationens tillfredsställelse utfördt; välmågan har aftagit, och inga allvarliga åtgärder lofva nationen någon snar förändring i dess betrykta ekonomiska ställning. Förhållandet med betydliga summor, sorn genom tractater med utländska makter blifvit Riket tillerkända, men ej efter grundlagens föreskrift redovisade, har nu blifvit kändt; och (Ict minsta nationen syues 320,000 i8a Den i Februari. kunna på goda skäl begära, är, att åtminstone detta år 1823 gjorda anslag nu måtte upphöra. Jag vågar alltså föreslå denna ofvanstående summa, om hvars tillräcklighet icke mer kan hysas något tvifvel, då det besinnas, att II. M. dessutom af Riksgts-contoret uppbär 200,000 r:dr årligen, samt Norriges förening ökat H. M:s personella tillgångar, hvilka i alla fall blifva 100,000 r:dr mera om året än hvad Konung Carl XIII erhöll, som icke, enligt hvad kändt är,.ägde någon enskild förmögenhet. II, K. II. Kronprinsens hofhållning Vid betraktande af det anslag, som af It. St. år 1810 beviljades Kronprinsen Carl August, och sednare, i egenskap af Kronprins, vår nu regerande Konung, synes visserligen anslaget för II. K. H. Kronprinsens hofhållning vara högre än Sveriges stats-inkomster egentligen medgifva; men de med åren tilltagande behofven för den tillväxande familjen, synes fordra bibehållandet deraf. Deras K. II. Arff ur stärne till II. K. II. Kronprinsens disposition. II. K. H. Kronprinsessans handpenningar Möblers underhållande å de K. sl o tten K. Hofstallets utfodring
Statsoch Banco-Utskottens procent af primitlwa actie-capitalet (B:co N:dr 100), svin af Rikets sistförfamlade Ständer blifvit bowiljad; att denna bclaniiigsrätt stall ökas till 20 procent, sedan Bolaget insatt halfwa beloppet af hela den listade infättningsfununan, fanit till s5 procent seinwäl ä primitiva actie-capitalet, dä Canalen blifwit fullbordad; alla dessa belöningar under det bestämda wilker, att antaglig borgen tillika fordras, dock endast för den brist, forn wid hypotheguens anwändande möjligen stickle kunna uppkomma emellan Werkcts fordran och förfäljningsbeloppet; samt med den förestrift tillika, att, efter hwarje af här osman för infattningen bestämde terminer, ickenägre andre actier fä belänas, än deni, för hwilka den för äret förfallne actie-!nfättni»g, ester 2Z procent ä gamla actierne, blifwit, enligt Canal-Dircctioncns bernis, fullgjord; samt Latt Bolaget, om Canalen blifwit inom i834 ärs stut fullbordad, mä erhälla afskrifning och eftergift för ej mindre det wid innewarande Riksdag lcmnadc bidrag. Banco R:dr 845,334, än ock för Statens hela äldre fordran hos Bolaget; mot det att Canal-Bolaget ä sin sida, dels affäger sig alla anspråk pä ersättningar frän Stats-LLerket, af hwad namn och beskaffenhet de wara mä, dem Bolaget möjligen kan förmena sig ega, dels ock förbinder sig, att allt framgent Canalen underhälla, utan nägot Statens bidrag dertill; Men skulle Bolaget antingen wägra att uppfylla de willor, R.
Majt att äfven framdeles på allmänna indragnings-staten låta uppföra pensioner och indragna löner för embetsoch tjenstemän, som ällenäs från nyssnämnda kassa; — samt slutligen rörande dispositionen af öfverskottet å de rusthållarne vid Bohus-Läns regementes södra bataljon tillförene ensamt förbehållna indelningsräntor, af behållningarna å anslaget till lilmundering för indelda armeen och af reservationerna & anslaget till durchmarche-kostnader; äfvensom Kongl, Majt, enligt departemcnts-chefens yttrade åsigt, ville uppskjuta med pröfningen af de sökta löneförbättringarna för vissa Krigskollegium underlydande tjenstemän och collegii vaktbetjening, samt låta de väckta frågorna, dels om uppförande på stat, af arfvodet för öfver-kommendanten och af rationspenningarna för kommendanten i Stockholm, deks ock om särskildt anslag till mili tiae-bos lii lisk assa ns förstärkande för det närvarande förfalla. Härförutan ville Kongl. Majt i nåder äska Rikets Ständers medgifvande, att de löneoch inqvarterings-anslag för armeen, som vid A 68 verkställighet af de utaf Kongl. Maj:t i nåder gillade förslagen till ordnande af försvarsverket till lands och sjös kunna blifva disponibla, må få användas till löner och inqvarterings-ersättning åt befälet vid de särskilda korpser, som kunna komma att bildas af sjöbeväringsmanskap, vare sig i förening med redan befintliga sjötrupper, eller utan en sådan förening.