Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror att det vore oformligt, ty Statsregleringen korame då aldrig till slut, och det går ej gerna an att öka någon titel, sedan Bevillningssumman blifvit uppgifven, och dess belopp åter stödjer sig på Statsbristsumman, hvilken, genom en ökad utgift på 3:dje Titeln, skulle undergå en total förändring, och hela Statsregleringen således förändras i dess resultat. Äfven har det blifvit anmärkt, och det förljenar verkligen uppmärksamhet, alt målet hvilat i KammarCollegium i 41 är. Jag Länner ej orsaken dertill, men några menliga följder hafva icke deraf uppkommit, ty, såsom Friherre Cederström anmärkt, har det varit ändamålslöst att ingå uti någon reglering af roteringen förr, än antalet af nyhemman blifvit så stort, att ändamålet kunnat uppfyllas, och det vore önskeligt om frågan ännu kunde uppskjutas några år, för att kunna få flere hemman till disposition. Jag tror således, att i intet afseende detta dröjsmål medfört några menliga följder. Om återremiss yrkas, har jag visserligen ingenting deremot, men anser ej, att i hufvudsaken någon förändring derigenom hör eller kan åstadkommas. Herr Hjerta: Orsaken, hvarföre jag förenade mig med Grefve Horn i den begäran, att ersättningen skulle utgå för 10 i5ss Den 2» December f. in. år, var den, alt 1818 års Ständer voro de första, som framställde den önskan, att det sedan 1768 hvilande förhållande skulle utredas. Det var derföre, jag antog grunden af ro år. Hvad åter hufvudsaken angår, hvilken är al stor vigt, så enär de värde Talarne medgifvit återremiss, och jag hop-, pas, att Ridderskapet och Adeln beviljar den, vill jag ej lör närvarande komma med en framställning, hvilken jag ej nu är i stånd att så fullständigt göra, som det borde ske, ty dertill behöfdes handlingar från 1838 och 18 r8 årens Riksdagar. Jag vill blott förklara, att jag aldrig kunnat taga 18 (2 års BevillningsFörordning, så, sorn Friherre af Nordin fattat den.
På grund häraf och då något äfventyr för Banquen , i afseende på dess ansvarighet för köpeskillings-öfvetskottet, tills det hos E. K. M:ts Befallningshafvande blifvit deponeradt , för att vederbörande “tillställas, icke mer i detta fall, än da fastig - Z/nderdåniga Strifvelsen 71 m - heter if Inteckningshafvaren inropa9, kan träffa, helst Auctions-liqviden, i begge händel-’ seme, kommer att af E. K. M:ts vederbörande Befallningshafvande pröfvas, få hos. E. K. M2 Riksens Ständer l Underdånighet föreslå, att , genom. utfärdande Nådig Författning, må stadgas, det gäldenär, som å Banco-Auction, inropar en. honom, förut tillhörig egendom, må vara berättigad!, att vid liqviden; använda, sine. eganderätls handlingar, sålunda, att de. företes hos E. K. M:ts Befallningshafvande, att liqvidationen pröfva och verkställa , på, sätt Kongl; Förordningen den 19 Augusti 1789 medgifver för köpare, som förut varit innehafvare af Inteckning i fastigheten; då följaktligen, gäldenär, sedan han erlagt hvad, ej mindre Banquen , än, öfrige Inteckningshafvare tillkommer, sedermera, må, f ån nedsättning af det, Öfriga af Auctionsskilfingen varda befriad., nttconc Ständer, framhärda etc. 7* XJndtrdäniga Skrifvtlstri N:o 324. Uppl. b. godk. bos Samtl. Riks-St: d. 17 Novii82 3? Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, med Förslag till ytterligare f öreskrifter, i afseende på försäljning af utmätt Fast Egendom. S. A. K.
R:dr, för vägs anläggning mellan Westeroch Oster-Dalarne genom Öije kapell-församling inom Stora Kopparbergs län 5,000: — » anslaget, 67,500 R:dr, för vägs anläggning mellan 0fver-Torneå, och Pajala socknar i Norrbottens län 27,500: — » 1858—1860 årens anslag, 20,000 R;dr årligen, till mindre hamnbyggnaders och å-rensningars understödjande 6,2 50: — » anslaget, 12,850 R:dr, för hamnbyggnad vid Färjestaden i Thorslunda socken på Öland 6,425: — Anslaget för dito vid staden Falkenberg 20,000: Utaf anslaget, 60,000 R:dr, till kostnader för verkställande af förenkling i beskattningsväsendet samt de nya jordeböckernas afslutande och granskning 29.786: 68. 4,770: 2. Anslaget till inlösen af Kamreraren G. Sandbergs samlingar och anteckningar rörande Svenska kameralväsendet 5,000: — 5,000: — 1858—1859 årens anslag till nämnde samlingars förökande samt ordnande och vårdande 1,000: (Besparadt, enligt Rikets Ständers år 3860 fattade beslut.) Anslaget till förre Landskamreraren, Kammarrätts-rådet S. Lindberg, för den händelse han kommer att ersätta arrendemedel, som af Stats-rådet J. D. af Wingårds sterbhus blifvit inbetaide 1,500: — 1,500: — Utaf anslaget, 30,000 R:dr, för Wadstena slotts yttre iståndsåttande 20,000: » dito, 37,500
Nils Nilsson i Hufvulsviken, Olof Larsson i Häste, Jonas Ersson i Dille, Eric Ersson i Tand, Carl Jönsson i Kingsta In fidem Is. Byström. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:2, opag., ÖLA. På allmän sockenstämma i Rödön den 22:dra mars 1857 blef bonden Johan Larsson i Häste vald till så kallad ”god man”, i stället för bonden Johan Larsson i Silje, som afsagt sig detta förtroende. År och dag, som ofvan. O. A. Staaff t. f. pastor Å socknemännens vägnar: Olof Larsson i Häste, Eric Nilsson i Tomte, Lars Larsson i Häste. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:2, opag., ÖLA. På allmän sockenstämma i Rödön den 29:de mars 1857 blef bonden Nils Nilsson i Hufvelswiken vald att såsom fullmäktig för Rödöns socknemän afgifva förklaring öfver de besvär hvilka folkskoleläraren M. Öberg till Konungens befallningshafvande anfört öfver sockenstämmoprotocollen hållna med Rödöns och Näskotts församlingar. År och dag, som ofvan. O. A. Staaff t. f. pastor Å socknemännens vägnar: Olof Larsson i Häste, Måns Pehrsson i Trusta, Jons Jonsson i By. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. [183b–183c], ÖLA. Protokoll hållet wid allmän sockenstämma i Rödön den 19:de april 1857.
Det behöfver den ej, ehuru jag medger, att den behöfde förökas, och jag har i min motion tillkännagifvit, att när flottan blifvit färdigbyggd, kommer då, enl. den beräkning jag gjort, endast 840,000 R:dr att erfordras till underhåll af de skepp jag föreslagit, och att återstå 1,160,000 B:dr till manskapets öfvande och OfficersCorpsens förökande. Om jag icke missminner mig, så utgör Svenska flottans OfficerCorps 228 man i närvide stund, förutom Marin-regem:t. Om man, hvilket kanske är nog högt, vill beräkna, att tio Officerare erfordras för hvarje skepp, 10 för hvarje fregatt, 7 för hvarje korvett, 4 Officerare och 1 Officer för de mindre fartygen, så skall hvar och en af Hrrme, om han sedan för sig sjelf gör denna uträkning, komma till det resultat, att flottans OfficersCorps behöfver på långt när icke fördubblas. Härtill kommer, att jag tror mig veta, att i händelse af krig skola dels till Underofficerare och dels till Officerare användas många af våra skickliga KofferdiKaptener. Hvad sjelfva bemanningen beträffar, så hafva vi 8,000 mans stam i båtsmän och matroser och dessutom minst en 25,000 man kustoch skärgårdsbor, som lefva på sjön, äro vana vid sjön och hafva sin näring och utkomst på sjön. Dessutom eger Sverige ungefärligen 4,000 sjövana kofferdimatroser, emellan 20 ä 30 år, och dessa äro förplig - 376 Den 26 November f. m. tade att under krig tjenstgöra på flottan.
Har i något af dessa fall den, som brottet begick eller deri delaktig var, gift sig med qvinnan; då äge ej åtal rum, der ej till återgång af giftermålet dömdt blifvit. 20 §. Fader eller moder, som med våld eller hot tvingar dotter till giftermål, straffes med fängelse. Gör det annan giftoman; dömes till fängelse eller straffarbete på högst två år. Brott, som nu sagdt är, må ej till bestraffning åtalas, der ej för det våld eller hot, som emot qvinnan föröfvadt är, till giftermålets återgång dömdt blifvit. 21 §. Hotar man annan, muntligen eller skriftligen, med grof misshandel eller brottslig gerning, och sker det på sådant sätt eller under sådana omstän digheter, att anledning är att befara, det hotet verkställas skall; dömes, der ej det hot såsom försök eller eljest med särskildt straff belagdt är, till böter eller fängelse. 22 §. Ej må brott, som i 21 § sägs, åtalas af annan, än målsägande. 23 §. Den, som till straff efter 1, 3, 5, 12 eller 13 § dömes; vare ock förfallen till den påföljd, som i 2 Kap. 23 § utsatt är. 19 Kap. Om falsk angifvelse; så ock om annan ärekränkning. 1 §. Den, som falskeligen för brott annan vid Domstol tilltalar, eller genom falsk angifvelse åtal vid Domstol mot annan åstadkommer, dömes: 1. om det åtalade eller angifna brottet kunnat medföra dödsstraff eller straffarbete på lifstid, till straffarbete från två till och med sex år. 2. om straffarbete från två till och med tio år eller afsättning från embete å brottet följa kunnat, till straffarbete på högst två år eller fängelse; och 3. i andra fall, till fängelse eller böter. 2 §. Har någon, för att ådraga annan straff, emot honom falskeligen förebragt besvärande omständigheter, så att åtal vid Domstol derå följt, eller i afsigt att komma tilltalad person på straff, emot honom förebragt sådana omständigheter, eller undanröjt bevis för hans oskuld; varde såsom falsk angifvare straffad efter 1 §. 38 19 Kap. 3 §.
Alf hade i första ögonblicket blifvit så häpen öfver den tragiska och oväntade utgången af saken, att han rest sig upp med fara att upptäckas, men genast inseende, att han alls ingenting annat kunnat uträtta än skaffa sig obehag och ledsamheter, i fall han visat sig, väntade han orörlig, tills han var fullkomligt öfvertygad, att Hawerfield var borta. Det är alls ingenting angenämt att blifva vittne till ett mord, och Alf tvekade ett ögonblick, innan han gick fram ur sitt gömställe, för att se om den stackars tysken verkligen var död, eller om han kunde göra något för honom, och ehuru upprörd och bestört han var, kunde han icke undgå att reflektera öfver den sällsamma händelsen, som på samma gång uppfylde och gäckade hans förhoppning att ertappa den hvita pierrot’n, som nu icke kunde undkomma. Imellertid gick han först att söka det tappade papperet, hvarpå han hela tiden tänkt. Det låg qvar i gräset, der juden suttit, och utan att gifva sig tid att kasta en enda blick derpå, stoppade han det i sin bröstficka och skyndade fram till den mördade. Alf lutade sig ned öfver honom, han var känslolös och orörlig, utan tecken till lif vid första påseendet, men icke en blodsdroppe syntes, och huru än Alf vände och undersökte honom, kunde han icke upptäcka något sår eller skada, icke ens den minsta rispa, och då han lyssnade, tyckte han sig förnimma, ehuru mycket svagt, pulsens och hjertats slag. Huru var det imellertid möjligt, att man kunde skjuta fel på tre stegs afstånd? Eller kanske pistolen endast varit laddad med löst krut, men det tycktes icke så af knallen, och det syntes mera troligt, att den stackars mannen hade en lycklig slump att tacka för sitt lif, då den ädle lorden såsom mördare möjligtvis varit något darrhändt och osäker. Det vissa var åtminstone, att Malkolms motvilja och Alfs misstankar voro bekräftade; om Hawerfield icke var en mördare, så var han åtminstone en bedragare.
Svenska myntets räk 11 e-en het fastställes till jemnt 4 r: d r silfver specie i enlighet med det skrot och korn, som myntordningen af år i83o bestämme r. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Jag anser för mia del oformligt att hafva 2:ne slags myntenheter i specie, och skulle derföre önskat, att man hållit sig vid den nuvarande specie-enheten , och att den af Utsk. föreslagna blott kommit att utgöra ett räknevärde; men jag vill icke envisas härmed, utan skall nöja mig med min reservation till protocollet. lista punkten blef af R. o. Ad. bifallen. 2:0 Henna myntenhet, svarande mot tolf sk. silfver specie och i räknevärde enahanda med en r:dr riks g. sedlar eller -J af banco r:drn eller 32 sk. b: c o, benämnes krona, eller, så vida denna benämning ej skulle af R. St. godkännas, riksdaler courant. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Sedan 3:ne Stånd antagit benämningen courant, så, ehuru jag är den, som väckt motion om antagande af benämningen krona, hemställer jag likväl, om icke R. o. Ad. skulle vilja instämma med de öfriga Stånden uti antagande af benämningen: riksdaler courant. 46 Den i Augusti e. m. R. o. Ad. biföll den nu föredragna delen af 2:dra punkten, med antagande af benämningen riksdaler courant. Kronan delas i 100 slantar. Hr Lefre'n: Jag vågar vördsamt hemställa, om icke R. o. Ad., för att uttala en grundsats i detta fall, skulle vilja bifalla Utsk:s förslag om kronans eller riksdalerns courantfördelning i hundrade delar.
Svedjande, om rättighet till, å all slags mark; Motion, rem. till Lagoch Ekonomi-Utskotten, s. 1209, Sågningsfrihet, om vidsträcktare, för skattlagde Sågar; Motion, rem. till Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, s. 1167. Säd, om beskaffenheten af den, som bör till Kronans Magaziner aflevereras; Motion, rem. till Allm, Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, s. 1182. Sämjors upprättande, om, mellan Pastorer och Åhörare; Motion, rem. till Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, s. 1212. i45i T. Tabell-Coinmissionens Berättelse, s. 3oi-36g. Tabeller, om upplysningars meddelande i anledning af de från Banco-Utskottet meddelade ; Motion, rem. till Banco - Utskottet, s. i332, Tableau, anmodan att uppgöra en historisk, i afseende på förändrade förhållanden i Statens inkomster och utgifter, ifrån 1810 års Stats - Reglering; Motion, rem. tili StatsUtskottet, s. 1168. Tackjern, om fri tillverkning och försäljning af; Motioner, rem. tili Stats-Utskottet, s. 1186, ia32. •— om beläningsrätt på; Motion, rem. till Banco-IJtskottet, s. 1207. >— blåsning, om skyldigheten för dem, som inköpa Bergsmans - Hemman, att fullgöra; Motion, rena. till Ekonomi - Utskottet, s. 1296. Tafflarnes återställande, angående Talemäns-; Motion, rem. till Stats-Utskottet, s. 1168. Utskotts-Betänkandet återrem. af Borgare-Ståndet, s. 1307. *—* indragning , om, för Presidenter, StatsRåder, m. fl. Ämbetsmän; Motion, rem. till Stats-Utskottet, s. 12Ö1.
Den förstnämnde, eller Banco-Fullmägtiges Berättelse, — hvaruti redovisas, ej mindre för Banco-Verkets tillstånd på det hela, jeinnförelsevis vid hvarje års utgång, från och med 1823 till och med 1827, enligt de afslutade Räkenskaperne, än för Hufvud-Styrelsen af Verket intill närvarande Riksdag, — har Banco-Utskottet, jemte dess Memorial N:o 3, öfverlemnat till Rikets Ständers kännedom; och, under åberopande af de dervid fogade Tabellariska uppställningar, hvilka gå ett år längre än de Räkenskaper, som varit föremål för Utskottets granskning, får Utskottet vördsamt tillkännagifva, att närmare uppgifter, på grund af provisionelt uppgjorde beräkningar om Bankens tillstånd, allL intill 1828 års slut, samt i vissa delar jemväl för innevarande år, förekomma i sammanhang med Statsoch Banco-Utskoltens gemensamma Betänkande öfver frågan om ordnandet af Rikets Myntoch Penninge-väsende. 4 Baned-Utskottets Berättelse. (N".o 4G-) Utskottet, som således anser öfverflödigt alt liar bifoga utdrag af de Räkenskaper, hvilkas granskning till zifFran Utskottet ombesörjt, enär sammanfattningar derutaf, såsom omförmäldt är, på annan väg kommit och komma till Rikets Ständers kunskap, anser sig deremot i detta dess Utlåtande böra på en gång lemna en öfversigt af de med Bankens förvaltning gemenskap egande ämnen, för tider jmden från sista Riksdag, hvilka varit föremål, så val för Revisorernes som Banco-Utskotlels uppmärksamhet och öfverläggningar. Dessa bar Ranco-Utskottet ansett lämpligast kunna upptagas under vissa titlar, på sätt som följer: I. Ämnen som stå i samband med Lån-Banken. a) Lån pä fasta panter. 1:0 Angående vilkoren för bibehållande af de från Banken utgifna Lån på hus i Rikets Städer, efter upplösningen af Allmänna Brandförsäkrings-Verkets f. d. Stadsfolk d. (1827 års Revisions-Berättelse, pag. 38.)
Bjoerklund. <v. A ) Uti en hos Bonde-ståndet vackt och till Stats utskottet remitterad motion har Riksdagsfullmäktigen Sven Isaksson från Calmar län, jemte framställning af det inskränkta och, efter motionärens tanka, emot göromålens mängd och vigt ingalunda svarande beloppet af de aflöningsförmåner, som åtnjutas af häradsskrilvaren i ölands Norra Mot, U. Bjoerklund, samt under åberopande dels af den utaf motionären vid sistförflutne riksdag gjorde framställning om ersättning åt bemälde tjensteman för bristande indelning, dels af de skäl, som innefattades uti en nu förevarande motion i afskrift bilagd, af Bjoerklund till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifven ansökning om löneförbättring, hemställt, att antingen den sökta lönetillökningen, utgörande för åren 1845, 1846 och 1847 tillsammans 785 r:dr 9 sk. 7 r:st. banko, måtte varda Bjoerklund beviljad, eller ock alt, derest delta icke kunde bifallas, den verkställda fördelningen af det, till förbättrande af laridstats-personalens lönevilkor, vid sistlidne riksdag anvisade årliga anslag af 6,000 r:dr, måtte förklaras ogiltig och ny fördelning deraf ega rum, så att anslaget blefve fördeladt mark om mark, allt efter den minskning, en hvar af landstatstjenstemännen inom Calmar län hittills fått vidkännas. Då, efter hvad Utskottet inhemtat, håradsskrifvaren Bjoerklunds förberörda underdåniga ansökning om löneförbättring, deröfver Kongl. Kammar-kollegium och Kongl. Stats-konloret under den 17 September förlidet år afgifvit underdånigt utlåtande, ännu är beroende på Kongl Maj:ts nådiga pröfning, har Utskottet, i detta sakens skick, funnit sig böra hemställa, att Sven Isakssons förevarande motion icke må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Stockholm den 27 Juli 1848.
Ex. Hr Gr. Brahe, Magnus, uppläste följande: Då Hr Hjerta, uti dess motion angtde kronomanskaps samt kronoeffecters transporterande sjöledes, anfört, såsom exempel på huru helt och hållet onödigtvis den kronoskjulsskyldige jordbrukaren blifvit anlitad för dessa transporter, att det handt, att en commendering från Wermland, beordrad lill tjenstgöring vid Waxholms fästning, fått uppresa i forcerade marcher, under ett svårt och oländigt väglag, och i en årstid, då allmogens hästar voro utmatta de af foderbrist, får jag upplysa följande: Den af Hr Hjerta uti dess motion omnämnda commenderingen ur Wermlands reg:te lill Waxholms fästning ägde rum år i83S. Den föranleddes af dåvar. Chefen för Ingenieur-corpsen, General-Majoren af Melins und. memorial af den 3i Mars, inkommet till General-adjutants-expeditionen den 3:dje, och expedieradt den 4:de April. Uti detta meni. begär nämnde Chef en commendering afen officer, 2 underofficerare och 4.0 man, hvilka den 21 i samma månad borde inträffa vid Waxholm, dit commenderingen, om den togs ur aflägset reg:te, borde enligt General Melins begäran inställa sig medelst marche forcee. Af de reg:ter, som till arbets-commendering för det året voro i tur, var Wermlands regtte det närmast belägna; och då, hvad transportsättet angår, det är mindre kostsamt för kronan att låta smärre commenderingar transporteras medelst marche forcee, än att längre på väg genom tåg uppehållas, såblefden 2 1G Den 19 Februari e. m. af Chefen för Ingenieur-corpsen framställda begäran i nåd. bifallen. Uti samma meni. tillkännagaf Chefen för Ingenieurcorpsen, alt en ytterligare arbets-commendering vore behöflig efter medlet af påföljande Maj månad, niea att dagen dertill icke ännu kunde bestämmas.
Då jag tror det varaen pligt att bestrida en sådan tillämpning af Grundlaget*, sorn den Friherre Anckarsvärd yrkat, anhåller jag fä på förhand försäkra, att jag icke dess mindre är öfveftygad att våra olika åsigter leda deras ursprung från vår qcmenfnmma önskan, att Grundlagen må efter lefv as och Nationens rättigheter icke förnätmas» — Burn ofta finner man icke 440 Den 2? April. alldeles motsatta meningar, ufgä från lika rena afsigter ? Allt ifrån 1809, då nu gällande Grundla* gar antogos, har jag vant mig att om deras föreskrifter stagda min öfvertygelse, äfven i de delar där någon otydlighet föranledt till stridiga omdömen. Af hvad jag i dag hört anföras, har jag icke funnit anledning att frångå det begrepp j g under 9 års" tid oafbrutit haft, och hvars ratta förstånd aldrig förr än nu blifvit bestridtj jag medgif.er att sista Mom. af 107 §• saknar den bestämdhet, sorn vöre önskelig, men då det jemföres med öfrige Stadganden i samma och föregående §, vägar jag med full visshet påstå, att de sorn anse RiksStånden aga rätt afgöra alla Anmärkningsfrägor utan afseende på Constitutions Utskottets Utlåtande, icke heller kunna åberopa någon tydelig föreskrift för en sadan mening. Grundlagens stadganden rörande Anmärkiiings-måi förekomma pä frenne serskiltå ställen: 1:0 106 §, der Constitutions Utskottet ensam äger rätt att fria eller stalla till ansvar, och hvilket är sä mycket tydligare, som Utskottet icke ens är ålagdt att gilva Riksens Ständer del af dess beslut, utan endast directe ställer den brottslige under Justit:ae-0mbudsmannens tilltal inför Riks Rätt. 2:0 1 107 §:s 1 Morn., hvarest Utskottet tillerkännes den rättighet, att, då någon af Stats Rådet, eller en Stats Secreterare, utan att hafva begått fel, som kunna kräfva en lag. lig undsisökning 3 dock genom de af Utskot - Den 2?
Den nu i Banken befintliga reella fonden utgör 5,700,000 R:dr Specie, svarande ediot R:dr 15,200,000 i Sedlar; eller såsom (>4 D <■ n 9 J u 1 i i f. in. .r> li'l g. Och om jag nu fick erindra Ridderskapet och Adeln derom, att varagtigheten af Myntbestämningens fortgång och bestånd mera beror af Bankens förvaltning, sedan vexling börjat, än af uppstaplade valutor, lärer en hvar lätt inse, att vi stå på den punkt, att vexling när som helst kunde, begynna. Härvid har jag likväl att betrakta ett högst vigligt förhållande» Landet hotas af en missväxt. Detta förhållande afskräcker ytterligare de opinioner, sorn ännu vackla emellan behofvet afen stadgad Myntordning och svårigheterne att den tillvägabringa. Det torde till och med hafva kommit äfven dem att tveka, som börjat inse nödvändigheten, att, till återförandet af ett naturligt Myntväsende, hvarje uppoffring icke bolde anses för stor. Nå väl? Hvad är följden af en genast verkställd vexling? Man svarar, utsändning af silfver till Spanmåls-köp. Huru mycken säd behöfva vi? 600,000 T:r; antagom 800,000 T:r. Räknom 3 R:dr Specie per T:a, 2 millioner Specie skulle då utgå. Derpå förlorar man ungefär 4 sk. på R:dr i transportkostnad, denna utgör alltså 166,666 R:dr 3a sk. Att under goda år återföra detta Silfver, kostar åter 166,666 R:dr 32 sk. Summa 333,333 R:dr 16 sk. eller en half million R:dr Riksgäldssedlar. Låtom oss 1111 icke begagna denna utväg. Låtom oss öka vår ex - Den g Ju I ii f. m. 65 export, för att betala dessa 2,000,000 Specie. De utgöra värdet af halfva vår vanliga Export.
— Diverse utgifter, hyresersättningar, förtäring &c. 92: 27. 2. Summa 3,000: Stockholms stads kronoräkenskaper. Räkenskaperna för år 1S48 äro i Kongl. Kammarrätten granskade werf anmärkningar, men de för år 1849 hafva ännu icke undergått revision derstädes. Vid dessa räkenskaper har någon anmärkning å Rikets Ständers Revisorers sida icke förekommit. Länens landsböcker. Dels under titel öfverlefvereringar, dels såsom restantier, förekommer i flera läns landsböcker en mängd poster fran äldre år, några ända från slutet af förra och början af detta århundrade. Såsom exempel må nämnas dylika öfverlefvereringar inom Westerbottens län, uppgående, enligt 1849 års landsbok, J:ill icke mindre an 23,920 R:dr 10 sk. 9 rst., deraf för Landtränteriet ensamt 20,754 R:dr 29 sk. 11 rst. Likaledes utbalanseras i Christianstads läns landsbok för samma år en mängd så väl — 169 — öfverlefvereringar och skulder, som åtskilliga slags fordringar, några till ganska betydliga belopp ; härledande sig en stor del af dessa poster "från äldre tider, och en ända från år 1764. Några balansutredningar finnas icke dessa landsböcker bilagda, af hvilka kunnat utrönas huru förenämnde så betydliga balansposter uppkommit, eller om och hvilka åtgärder för deras utredning och afförande i räkenskaperna blifvit af vederbörande Kongl. Maj:ts Befallningshafvande vidtagna.