Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(Ringer och talar sakta med OSCAR (pådragande sina hand Blir herr Sundin länge i staden? Till i morgon qväll. NILS. axeln.) Stanna nu emellertid och prata med Viola om fordna tider. Jag måste dessvärre aflägsna mig. MILDE. (till Oscar). VIOLA. Det var ett kort besök. (Klappar Nils på OSCAR. Vänta, så följer jag med och tingar vagnen. Vi kunna ju skicka. det afstår jag inte gerna ifrån. Jag hoppas att få träffa min unge vän när jag kommer tillbaka. Det ska' rigtigt glädja mig all få erfara något om er för Tack du, men frisk luft är mtit lifselexir, och MILDE. träffliga mor. (Oscar och Milde gå genom fonden.) Åh, en sådan tölp! (Går.) OSCAR (i sjelfva dörren). VIOLA. soffa.) Så roligt att återse dig! Kom. Nils. sätt dig här! (Drar honom till en NILS (tar fram några vilda blommor ur sin hatt.) porna äro från gamla hemmet, qvisten från din mors graf. Det är din födelsedag i dag, Viola, Blåsip Nils, du har beredt mig en oändligt stor glädje. ifrån sig.) Från hemmet, från min mors graf! Ack, VIOLA. (Kysser blommorna och lägger dem sedan försigtigt NILS. Förut var du så långt borta. Är den väl skött? Vi trodde du skulle komma till grafven i är. VIOLA. NILS. Ja. Skicka inga pengar vidare. Hvarför det? VIOLA. NILS. Jag sköter den. Gumman gjorde det illa. Du, Nils! Hur ska' jag kunna tacka dig! Du lofvade när du for att komma någon VIOLA. NILS. VIOLA. gång. nu om hemmet! Jag ska' komma så fort jag kan. Tala Der är allt sig likt. NILS. VIOLA. NILS. Står den gamla qvarnen ännu qvar vid stranden? Ja. samma skimrande, hvitskummiga hvirfvel: féens grotta, som jag kallade den? Som förr. NILS. Sorlar och bryter sig vattnet vid dess fot i VIOLA. Susa granarne lika hemlighetsfullt i skogen?
Jag för min del anser att det bötes-belopp, som här blifvit utsatt, torde vara väl strängt, synnerligast då man, i sammanhang härmed, tager uti betraktande att Utsk:t, i afseende uppå de böter, hvilka ledamot i tax:s-komité eger att för uteblifvande från komitéens sammanträde erlägga, vidtagit den åtgärd, att uti 47:de §:n icke obetydligt nedsätta dessa bötes-belopp under dem, hvilka den gamla bev:s-förordningen uti samma fall föreskrifver. Sistnämnde bev:s-förordnings 56:te § stadgar visserligen för uteblifvande från tax:s-komitéen samma böter eller det vite af 5 rdr, hvilket uti Utsk:ts 47:de § blifvit föreslaget; men skillnaden ligger uti den tillförene jemväl utgående resekostnads-ersättning samt dagtraktamente efter 3 rdr per dag. Då nu Utskrt alltså sänkt bötes-beloppet för tax:s-komitéens ledamöter, måste jag, på sätt jag förut yttrat, vidhålla, att det är nästan obilligt, att fördubbla ifrågavarande ansvars-bestämmelse för ledamöterne af bev:s-beredningen. I öfrigt tror jag, att den princip, som finnes uttalad i den gamla bev:s-förordningen, eller att den uteblifvande eger betala utgifterne, som den inkallade suppleanten måste vidkännas, är ganska riktig och måhända ändamälsenligare än tillämpning af förevarande bötes-bestämmelser. På dessa skal anhåller jag om återremiss af denna §. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Det är den stora skilnaden mellan bev:s-beredningen och tax:n, att om ledamot i tax:n uteblifver, så kan förrättningen i alla fall försiggå. Detta är icke i samma grad förhållandet med bev:s-beredningen. En sanning är visserligen, att. man kan inkalla suppleant i leda - 199 Den 18 Maj f. m. mots ställe; men, då frågan är att uppgöra ett förslag, medför det likväl stora olägenheter, om detta förslag skall gemensamt uppgöras, att personer uti detta arbete deltaga, hvilka ständigt omvexla.
Ar 1824 d. 2Ö Juli börjades vid kämnärsrätten i Götheborg rättegång emellan Landtbrukaren Christian M. på H. samt Elisabeth G från England, — men sedan flera år tillbaka vistandes i Götheborg, — ang:de den sistnämndas påstådda, af M. bestridda rätt att kalla sig Fru AI. och att såsom sådan förklaras, på den grund, att hon under äktenskapslöfte blifvit af Al. häfdad med 2 barn, födda, det ena i8i5 och det andra 1818. Uti denna rättegång blef Al., enligt K Al:s dom den i3 Alaj 1829, förelagd att med ed fria sig: ”det aftal om äktenskap emellan honom och G. ■”icke ägt rum den tid, hon af honom blifvit rådd med det ”ena eller andra af hennes begge barn.” Sedan Al. å edgångsdagen undandragit sig berörda edgång, blef genom kämnersrättens dom d. 23 April i83o, som fastställdes så väl af rådhusrätten som ock slutligen af Götha Hofrätt den 4 Alaj i832, Elisabeth G. förklarad för Christian AI:s äkta hustru — enligt 3 cap. g, 10 §$:na samt 5 cap. 1 §:n Gifterm.-ben •— äfvensom deras barn, Elisabeth Sophia och Carl Christian, ansågos för äkta, med rättighet för hustrun till full giftorätt, och för barnen, lill arfsrätt i sådan egenskap i M:s bo, och intilldess alla tre 343 Den 18 Mars e. m. kommo i åtnjutande af de dem sålunda tillerkända förmåner, ålades M. af sin enskilda lott i boet bidraga till underhåll och uppfostran med 600 r:dr b:co årligen, räknadt från April månad 1824, ifrån hvilken tid lian underlåtit att om hustrun och barnen draga försorg.
Och förmanades, i anledning af denna nådige författning församlingens husbönder, att ställa sig till efterrättelse hvad lag i detta afseende bjuder och förmår, hvartill äfwen lades, att den eller de som häremot bryta må skylle sig sjelfva för påföljden; Och ansågo församlingens ledamöter en noggrannare upsikt i detta mål så mycket mera nödvändig, som i annor händelse tjenstefolkets sjelfsvåld skulle obegränsadt få framgång, hvilket likväl de flästa önskade se hämmat om icke alldeles utrotadt § 3 Widare förestältdes församlingen, behofvet och nödvändigheten af en ny mässhakes anskaffande till Rödö moder kyrka, som för det närvarande så godt som alldeles saknade en sådan; och ansågo församlingens ledamöter detta lämpeligast kunna ske på det sätt, att en för ofvannämnde ändamål nödig pänninge summa för kyrkans räkning uplånas af kyrkovärden, hvilken, i händelse af kyrkans bristande inkomst till intressets godtgörande äga, att det af socknen, genom samman-skott, undfå. § 4 Ytterligare påyrkaden det ordentlig ringning skulle ske antingen tourvis eller ock af vissa dertill utsedda personer, hvilka af församlingen derföre lönas – och då församlingens klockare ansvarar för första gångs ringningen, beslöts: det skulle på ett år, annangångs och sammanringningarne verkställes i tour, på det sätt, att början sker med Hissmon, och en rök ansvarar för hvarje sönoch helgedag, samt dessutom alla andra dagar då Gudstjenst hålles. § 5 Ändteligen föreslogs det fattig casse medlen, som nu mera icke voro obetydliga måtte på ränta utsättas, och fattig föreståndaren erhålla skäligt arfvode för sitt hafvande besvär, hvilket ock av församlingen berammades, utom det, att i ofvannämnda cassa skola såsom handpänningar finnas 20 r.d:r banco till uphandlande af nödige kläder för socknens fattighjon. § 6 Sluteligen biföllo församlingens ledamöter, det fattighjonet Brita Sternfelt skulle af fattig cassan undfå 3 r.d:r banco samt tillåtas, att en gång om året fara omkring på socknen för att bekomma något till lifsuppehälle – samt enkan Maria i Sandnäset äfvenledes af samma cassa erhålla så mycket som fordras till bekommande af de läkemedel hon i och för sin sjukdom kan behöfva enligt af läkaren utfärdadt recept.
Hur saknad hon varit, bevisas bäst af det jubel, som hälsade Rezia genast vid hennes första entré. Och allt efter som den utmärkta artisten i det svåra och ansträngande partiet hann ådagalägga, hurusom hennes konst så långt ifrån förlorat någon af sina glänsande egenskaper, att den fastmer just nu kan anses stå på sin högsta töjd, uppeldades salongens stämning till en grad, som varit mycket sällsynt på senare år. En rik gärd af blommor och lager ägnades ock den efterlängtade, som, tydligen gripen af återseendets hjärtlighet, otaliga gånger måste vända åter in att mottaga publikens hyllning. H r Ödmann mottogs ock med synnerlig värme och sjöng sin Huon med mycken smak och bravur. Fröken Karlsohn var mycket godt på sin plats i Fatimas parti, och fröken Holmstrands Puck förtjä- nar äfven erkännande. I sin helhet gick operan med verklig kläm under kapellmästar Hallens ledning. K. operans repertoar för den närmaste veckan upptager » Oberon », » Mefistofeles », » Aida » och » Faust ». Artistpersonalen för innevarande spelar utgöres af följande personer: hrr Brag, Bratbost, Bröderman, Grafström, Henrikson, Johanson, Lundmark, Malmsjö, Nygren, Rundberg, Sellergren, Strandberg, Strömberg, Söderman, Vallenius och Ödmann; fruarna Brag, Linden, Lindström, Strandberg och Östberg, samt fröknarna Almati, Frödin, Holmstrand, Karlsohn och Lindegren. Premierdansöser äro fiöknarna Flamand, Rosén och Brandt. Förste regissörsoch instruktörsplatsen innehafves af hr Rundberg. Såsom kapellmästare och chor mästare fungera samma personer som under föregående spelar. K. Dramatiska teatern har nu ock begynt sin kampanj; till att börja med föras endast gamla » pjäser » i elden, medan man ännu kan påräkna främlingspubliken. Vid första föreställningen, i går torsdag, gafs Shakespeares » Trettondagsafton eller Hvad ni vill ». I dag gifves Esmanns lustspel » Kära släkten ».
Kanske man ock har nägon anledning, att tro, arr den Krono Belftnt eller Fiscal, som ej will göra sin neusi, stulle kunna af någon egennyttig af. sigt draga mästa profuen af något siags skyddande af iönnkrogar, men manne ej detta äswen inträffade, om taxerade krogar inrättas? Kanske just deras profit härigenom ännu mera ökades, det är åtminstone i min ranka gansta troligt. äVilb. kaxe. s ssss Qt Supra kx krotocollo k. ^s, seisel. Utdrag af Protokollet hällit hos Riksens Högloft. Ständers BervillningSsamt Allmänna BefwärSoch Oeconomiä-UtstottsBerevning ivid Riksdagen i Stockholm den z Nov. 1809. * - , - SD. Herr Grofthandlgren Lanteslon yttrade sig derefter salunda: Ef - Den 24 November. Efter de discusstoner tvid sista sammankomsten folio, angående denna fräga, härleder sig sikilaktigheten uri desi bedömande ifrän de skiljaktiga öfwerkygelser den ena och andra har: Mm det nyttigt eller fkadeligt att nyttja stora pannor i jämförelse emot smä och sädanr kan der wara antingen för tillwerkaren sjelf, för andre rillwerkare eller för dck 2lilmänna. Hwad tillwerkaren sjelf angar, sä mätte desi Nytta eller Mda sä mycket mindre höra hit, som ingen klok med förlust lärer lägga sig till eller behälla en större panna, an han sinner räkning wid. Oecononriä-Ursirorrek har ock i sitt förra Betänkande medgift wik, akt hwar och en hushällar för sig sjelf bäst, och den, som icke kan sig sjelf rada, lära wederbörande, som det närmast interesierar, wäl ställa under förmyndare.
— Hvad åter angar frågan om försummelse gf en fembetsman, som ej står under Riksens Ständers granskning, så är det kändt, att åtal redan blifvit emot denne Embetsman anställt, hvilket dock föga ändrar sakens förhållande, då i aila fäll CofistitutiönsUtskottet aldrig med denna fråga kunnat taga befattning, såsom ur all ordning till samma Utskott remitterad. Jag hemställer således att Utskottets Memoria) måtte läggas till Handlingarne. Friherre Anckarsvärd: Jag har ej bestrida att Utskottet icke rätt behandlat denna Anmärknings-fräga; och om så förhaller sig som nu blifvit uppgifvit, att åtal blifvit anställ dt emot den Embetsmin, som expedierat ifrågavarande Regements-Ordres, skulle jag anse någon vidare åtgärd icke erfordras och önskade blott att en mera officiel underrättelse derom kunde erhållas. Friherre Mannerheim, Lars Ausust: Å Embetets vägear får jag upplysa, att enahanda klagan som gifvit anledning till den utaf .StåtsUtskottet framställde anmärkning, har af Riksdagsmännen Johan Wiklund från Westerbottens Län hos mig blifvit anmäld. Uri den från Chefen för Westerbottens Regemente infordrade förklaring uppgifver han sig hafva hämtat skäl för 47 4 Dm 2? April. de utfärdade Orderne ifrån Kong!. Förordningen af den 4 Februarii 1812, rörande Indel, ta Infanteriets Beklädnad samt Stats-Secreteraren Wirséns Circulaire-Bref i samma ämne af är 1815* — Någre erhållne 'General-Ordres hafva icke blifvit åberopade och som jag dessutom icke fannit den afgifne Förklaringen nöjågtig, liar jag genom Remiss till Krigs-Fiscalen anbefallt honom att bemälde Regementschef i laga ordning tilltala. Friherre Anckarsvärd:
Rättegångs-Balken försäkradt. Nödvändigheten häraf blifver, efter min tanka, större just genom den förändring i Stads-Domstolarnes sammansättning och verksamhet, som skall uppkomma genom Utskottets nu gjorda förslag, derest detta förslag lyckas att vinna lagstiftande magtens bifall.” Af Herr von Röök. ”Emot Högloflige Lag-Utskottets betänkande till Rikets Högloflige Ständer om att Lagmans-Rätter och Riddare-Syne-Rätter höra nu genast indragas, får jag härmed nedlägga min i’eservalion. Enligt förslaget till ny Civil-Lag, äro Lagmans-Rätter, Riddare-Syne-Rätter och Kämners-Rätter uti den nya organisationen af Domstolarne i Riket, som Lagförslaget upptager, afskaffade. - Om denna förändrings användbarhet är ännu tiden icke inne att meddela utlåtande; men då jag bestämdt känner, att, hvad Lagmans-Rätternes fortfarande beträffar, sådane olägenheter och förhinder uti lagskipningen ej inträffa, som varit motiv till det betänkande, som Lag-Utskottets Betänkandej N.-o 56. 35 sorn Högloft. Lag-Utskottet har afgifvit, utan att tvärtom Lagmans-Rätternes bibehållande medförer den fördelen, det en mängd rättegångar, som vädjas från Härads-Rätterne till Lagmans-Rätterne, derstädes upphöra och att af de dersammastädes afdömde tvister i del, högst ± del, vädjas till Hof-Rätterne, så anser jag för min del snarare fördelagtigt att bibehålla LagmansRätterne, än att nu på försök göra den föreslagna indragningen, intill dess Rikets Högloft. Ständer komma att pröfva nya lagverket i sin helhet; hvadan jag tager mig den friheten vördsamt tillstyrka, att Lagmans-Rätterne och Riddare-Syne-Rätter måtte lills vidare bibehållas, i enlighet med vår gamla ännu gällande lag. Om tvistemålen skulle, såsom Högloft.
Mast » Räder instämde uti Riksens Sanders önffan, akt berörde Canal, som stolle bereda Riket i allmänhet, somt siere Landsorter och Näringar i synnerhet, de wigtigaste fö-delar, mätte skyndsamt kunna öpnasUti en annan Rtkets belägenhet än den närrvarande, stufte Kongl. Majtt surmr tienligk, att af Srars-meLkn anwända nä gon - 726 Den n Januari!. gon ärlig summa, till understöd för i fräga warande företag, hwilket, täsom hela Riket gagnande, wisterligen sörtjente ott befrämjas genom eit fädant biträde, förut lemnadt 8k andre C-mal-2Lerk, af en mindre »vidsträckt nyt»a; men dä olla Statens tillgångar nu mäste för d-st owillkorliga behof sparas, fann Kongl. Majit sig böra, till Riksens Ständers bifall uppgifwa eit annat medel att befordra den af Kongl. Majit cch Riksens Ständer gemensamt önssade Canal-anläggningens werkstallande; det, att tillägga det dlstwande Botaget rättighet ott dermed förena en Prowincial Lane Bank, eller Dstcont-Inrältkiing, som med Län of Banken understödes: Dä efter upgjorde prv? tvisionclle Beräkningar, Canastantäggmngen , kunde för Enffildre Personer dlifiva förmånlig, och hopp om deras deltagande deruti säicdeö äga rum, stoll till den Discont-Jnrättning, lom dermed borde förenas, och oivrdröjeligen sättas i Werket, pä den ort, som Kongl. Moj:t kunde finna dertill mäst pastande, Riksens Ständers Bank dä genast sörfföte ett Län emot Tre procents ärlig Ränta, af Femhundrade Tusen Riksdaler; samt derjemte kemnade, när Eanal-byggnad-m komme l gäng, ctt särskildt förssolt dertill af Trehundrade Tusende
23efpmmer af benna maftpäfigganbe art böra bocb tebe föntpaé; odj bebofmet af mi£a förefeenbe ätgärber lärer fäfert päfatta Cber uppmärlfambet, lifafom bet fortfar att fäfla 5D?tn egem garfoten Cholera ftttorbuö bor botat betta SKtfe, men af ben jpögfieö flpbbanbe 9läb blifmit afmänb. Cf>mab mening&ffriber marit för» ba om benna lanböplägaö fmittfamma etter icFe fmittfamma egenjlap, bär ^og anfett tmtflet tillräckligt för att anbefalla ocb i merfet (lätta nöbtga förfigtigbetömätt. - 4 - ©en ffilbring af fjtt>ab fig i Sftfetö 0tprelfe tidbragit, forn marber <£ba förefagb, uppfpfer om be grunbfatfer fjmilfa beftätnt 0tprelfené tiftning och gång. ©et äpentfiga UtjFott 3^3 år ftmtab att fammanfada, bftfmer t tidfäde att närmare inhämta befia grunbfatferö merffamnta tidämp* ning imber be elifa tib|?iften Sföt genomgått.
Conslitulions-Ulskottet, som funnit dessa förslag åsyfta Tryckfrihets-Lagens återförande till dess ursprungliga skick och bestämmelse, samt tillika erbjuda, hvad Periodiska Pressen angår, lämpligare och ändamåls-enligare controler, i utbyte mot den arhitraira och länge öfverklagade af Indragriings-magten, har icke tvekat att i hufvudsaken gilla förslagen, likväl med valet bestämdt emelian proponerade alternativer, och med erforderliga modificationer vid rättegångssättet, borgensbeloppet och borgensvilkoren, samt i flera andra detailer. Att omständligen motivera sin tillstyrkan af Motionairens förslag under första punkten, anser Utskottet destomer öfverflödigt, som detta ämne blifvit, äfven vid påstående Riksdag, inom alla Stånden lifligen discuterudt, vidlyftigt utveckladt och nästan uttömdt. Det torde för Utskotte-t göra tillfyllest att med Motionairen instämma deri, att, då Indragningsmagten är, lill sin natur, en undantagslag, då den tillkommit under numera försvunna tidsförhållanden, då den icke upfyllt Regeringens syftemål, såsom förfelande beräknad påföljd, och då den icke 4 @onstit.-Utsh:s Memorial, lf:0 5i. heljer motsvarat Allmänhetens förväntan, så, sorn elen der någon gäng lngt hand pä hvad, j fleras fanka, ej bordt betvingas, och sällan förmält värna hvad, efter allas mening, bör skyddas, det vöre önskjigt, om denna Magt för alla tider nphörde. Men, lika med Motionauen, jnser ock Utskottet nödvändighet ten af särskilta Lag-bestämmelser för Periodiska Skrifter, — en nödvändighet, grundad på sjelfva deras inre natur och alltjemt vidgade verknings-rymd, på de enskilta fördelar, framför ali annan art af Skrift, hvaraf dessa äro i besittning, och på den opinionsvigt, sorn lidens ailda och Stats-skickels förändrade förmer åt deni lånat eller skänkt, filt sådant särskilt förhållande finnes redan antydl och erkändi i §• 7 inom.
BancoUtskottet sedermera funnit lämpligt tilldela Bankens Vakt-Betjening det nu ifrågavarande årliga understöd, så synes det ock vara billigt att Vakt-Betjeningen vid RiksgäldsContoiret, såsom innehafvande med de förre lika beskaffade och med icke mindre uppassning förenade befattningar, äfven böra komma i åtnjutande af en förmån, hvarigenom vid bägge Rikets Ständers PenningeVerk, Vakt-Betjeningens Löne-vilkor komma 244 Stats-Utskottets alt blifva enahanda; Hvarföre ock Utskottet får Vördsamligen föreslå, att samtelige Om dinarie YaktrBetjente vid Riksgälds-Contoiret må, såsom fö.y deras vederlikar i Banken är förordnad!, få ifrån och med början af nästkommande år 1824 och räknadt till nästa Riksdag uppbära ett årligt understöd af 00 R:d. Banco hvardera, utöfver deras nu på Stat innehafvande Löner, Hvilket dock Rikets Högloft. Ständers eget bepröfvande vördsamt understäiles. Stockholm den 26 Juiii i8a3, Ankom den i Aug. I8r3- N:o 353, Statsoch Banco-Utskottens Utlåtan-, de, i anledning af gjorde Anrnärkningar vid deras Betänkande N:o 236, angående förre Handlanderne J. B, Kocks och Jonas Ståhles bysättning för Skulder till Malrnö f. d. Discont. I anseende till de emot Utskottens förenämnde Betänkande gjorde Anmärkningar, har detsamma blifvit från samtlige Respective RiksStåndeti till Utskottens handläggning återremitterade - Betänkanden. 345 Under discussionerne inom Riks-Stånden i anledning af Utskottens förklarande, att skäl ej vore, att hos Rikets Ständer tillstyrka fort-, farande af den Kock och Ståhle vilkorligt jnedgifne befrielse från bysättning, hafva mera än 4ö Talare uppträdt.
Vid öfverlemnande af Committerades omförmäldte Utlåtande, jemte Taxe-förslag m. m., har Kongl. Maj:t, uti berörde Dess Nådiga Skrifvelse af den 24 näsllidne Februari, förklarat, att Kongl. Majrt, i öfverensstämmelse med de af Committerade uppgifne lauf vudgrunder för Tull-taxe regleringen, äfven för Dess del ansett något hinder numera ej böra möta för det, sedan år 1823, allt mer och mer frånträdda, såkallade förbudssystemets definitiva upphörande; hvarjemte Kongl. Majrt, som, med lill kännagifvande häraf, sålunda velat lemna Rikets Ständer del af Kongl. Majrts berörde åsigt, af Committerades förslag, så vidt det rörde hufvudgrunderna för den blifvande Tull-taxan, lill Rikets Ständer öfverlemnat att, vid pröfningen af ärendets delailler, af samma grunder göra den möjligaste noggranna och följdrigtigaste tillämpning, under agtgifvande tillika på de i Committerades underdåniga betänkande antydda serskilda förhållanden. Denna Nådiga skrifvelse, som af samtlige Riks-Stånden blifvit till Eevillnings-Utskottet remitterad, har föranledt följande yttranden: l;o Vid remissen från Höglofl. Ridderskapet och Adeln: Be viltn i ng s - Ui s i o i tets Betänkande, N:o 21. 7 at) Af Herr Lagerhjelm, P. , som, med klander i allmänhet af de grunder, hvarifrån Commillerade utgått, och det sätt, hvarpå de vid tilllämpniugen gåll till väga, framställt följande yrkanden: I. att
Majus och Kronans billiga anspråk på tropparnas fullkomliga tjenstbarhet måtte bevaras, Rusthållarne å den andra skulle tryggas mot den nog ofta öfverklagade vådan af godtycklig behandling vid beklädnadsskyldighetens fullgörande; och då det är o* stridigt att detta ändamål bättre skall vinnas pch en större säkerhet i förrberörde afseende ega rum, i den mån bidragens belopp blifva efter billiga grunder bestämda, sä drog Utskottet icke i betänkande, att, efter vunnen kännedom af de fran GeneralAdjutants-Expeditionen meddelade upplysningar och uträkningar, och med frånträdande af sin förra mening tillstyrka: det öfverenskommelser om en bestämd afgift till det belopp, som dessa uträkningar upptaga, desto heldre borde för vissa år ingas, som derigenom beklädnadsskyldigheten skaii för Rusthållare komma att blifva lindrigare än på det sätt, sorn först blifvit föreslaget. Af sådan anledning anser Utskottet sig icke böra underlåta, att till Respective Presteoch BondeSiånden vördsamt hemställa om icke desse RiksStånd ville täckas frångå deras i denna del, fattade beslut, och l/jfiö Besv. och Rhon. Utsk. Eetänhanden. med de öfriga 2:ne Slånden instämma i bifall till Utskottets sednare Utlåtande. Skulle likväl ett sådant frånträdande hvarken å Bögv, PresteSfåndets och Hederv. BondeStåndets sida kunna ske, lära dessa frågor, likmätigt 73 § i Riksdagsordningen komma att afgöras genom omröstning i EkonomiUtskottet, förstärkt till en nämnd af 120 Ledamöter; för hvilken händelse Utskottet får föreslå följande voterings-propositioner. 1:0 Den som bifaller, att endast tre Rusthållare må vara Ledamöter uti hvarje a£ de Beklädnads-Directioner, dem Riksens Högloft. Ständer ansett böra tillsättas vid så väl indeldte kavalleriet, som de från kavalleri till infanteri förändrade troppar, voterar /a; den det ej vill, voterar Nej.
St:s underd. skrifvelser till K. M., nemi.: N:o 285. om arfvode åt den person, hvilken såsom adjungerad ledamot biträder Svea Hofrätt i Just.ombudsm. G. L. Lundins ställe: N:o 286. om utarbetande af förslag till författning, ang:de sockenstämmor och kyrkoråd i städerna och å landet. Ånyo föredrogs BancoUtsk:s d. 3r sisth Jan. på bordel lagda memor. N:o 88 med förslag till åtskilliga förändringar uti 1 art. af i8jo års bancoreglemente. Den g Februari f. ni. Fril». Gederström, Jac.: Uti det för R. o. Ad. nu upplästa betänk, förekommer i andra punkten ett stadgande, enligt hvilket R. St:s revisorer skola äga rättighet att gifva Bancofullmägtige föreskrifter, och ett sådant stadgande lärer icke kunna nu af R. o. Ad. bifallas, sedan, i anledn. af gjorda anmärkn:r, ett föregående betänk, blifvit återremitteradt just med hänsigt till ett sådant deri infördt stadgaude, hvilket af dem bland Ståndets ledamöter, som i ämnet yttrade sig, blef underkändt. Det nu föredragna betänk. innehåller: ”Jemte det fullinägtige äro skyldiga att åtlyda de befallningar och föreskrifter, dem meddelas af R. St. eller deras BancoUtsk., i de fall, der R. St. åt detsamma lemnat afgöranderätt, skola fullmägtige stalla sig till efterrättelse de af R. St:s revisorer, enligt § 3 i deras instruction, meddelade föreskrifter, såvida R. St:s beslut derigenom icke motverkas eller upphäfvas.”