Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Upplästes Stats - Utskottets Memorial af den Z dennes, innefattande Utst ettets yttrande öfwer Kongl. Majtts till Stats-U^stottet aflatne Nädiga Proposition, af den 22 Augusti, angäende, medel och utwägar till godtgörande af de oförutsedd utgifter som de, i följd af Swensta hamnarmes stängning, för Engelska Riddoch Ad. pr. 19, 20, Krigs - 146 Den 7 September. Krigsoch Handels-fartyg, samt till lugnets återställande inom hufwudstaden, w cd tagne anstalter, Stats-wcrket äbragt. Lades pä bordet. Friherre , ^cob, anmälte sig att tala och uppläste till Protocellct följande: Da Riksens Stander wid den förflutne Riksdagen, bestämde Staten för högstsalig Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen, Prins (tarl 8U8t, blcf wäl en större Stat anstagen för Prinsen, sedan han i gifte ingädt, men ftm den nu af Riksens Ständer utkorade Thrcnsöstaren Prins ^'olisn Lzpcist äger en n ärig Son, torde det wara nödvändigt att Lill Stat äftven för bemälte unga Prins nödige medel blifwa anflagne. Altia underställer jag Herr Baron och Landt-Marskalkens samt Högloft! ae Ridderssapetö och Adelns pröfning huruwida ät Slats-Utskctlet bör uppdragas, att inkomma med projekt till Stat för Prins Ogcar, eller om genom tillökning i Kron Prinsens Stat samma ändamål kar, uppf llas. Remitterades till Stats-Wskollet. Upplästes Stats.-Ulffottdts Mcr.w-rial af den 8Sept., innehällande ftrflag tillRiksdagswcdergällningar för Standens Seeretcrare, Tjenstemälinen wid Ständens Canzlier samt waktbetjeninaen wid desamma. Lades pä bordet.
— Det första nödvändiga är det förbehåll, som jag vid försök af denna art någon gång förut uttalat, att försöket till redigerande af lagtext ej må anses såsom ett afslutadt förslag, enär jag deröfver icke inhämtat sakkunniga granskares omdömen, hvarförutan jag för ingen del härutinnan vågar stadga min mening. Endast för att uppmana de sakkunniga till ämnets öfvervägande är det, som försöket vågas. Om domare och Konungens Befallningshafvande befrias från all pröfning af anledningar till häktande, så vida dessa anledningar icke upphäfvas genom det tillvitade brottets rubrik, i hvilket fall häktandet bör ovilkorligen afstyras; då förändrar sig kapitlets öfverskrift, ordet misstänkt uteslutes så väl der, som i kapitlets hela innehåll, och detta handlar endast om häktande. Att deri jemväl talas om borgen både för den, som häktas, och äfven för den, som häkte yrkar, tyckes icke medföra något behof af öfverskriftens utvidgande, enär det dock endast är på häktande, som allt syftar, och endast vilkor derför, som föreskrifvas. Strängheten i lagförslagets 4* § emot okänd person har förefallit mig alltför stor, och således blifvit utesluten dels på de grunder, jag redan anfört emot ansvarsfritt häktande, och dels i följd af den större stränghet, jag trott mig finna lämplig mot hvarje tilltalad, nemligen att om han uteblifver, han alltid skall genast hämtas, på sätt lagen nu bjuder, och i mål, der häkte äger rum, ej sedan lemnäs på fri fot utan borgen. Den särskilda strängheten mot den okända eller som ej har veterligt hemvist, nemligen att blifva häktad, äfven der häkte för sjelfva brottet ej äger rum, bar då synts mig vara öfverflödig, och häktandet kunna anstå, tilldess kallelse blifvit försutten. *)
Då jas* nu begagnat tillfället att förklara min mening, huru jag anser förståndet af Grundlagen, har det skedt ej i den förmodan, att jag skulle kunna utreda det rätta så fullständigt och så upplysande, sorn de värde Talare, jag här afhört, men i den afsigt att visa, det äfven jag ifrar för helgden af Grundlagen — för Sven» ska Folkets frihet —» och äfven tror det vara lika vådligt, om genom tolkningens utsträcka ning, lagstiftande eller den verkställande Mag» tens rättigheter skulle ökas. Med anledning af hvad Herr Friherre af Wetterstedt anfört, förenar jag mig i Herr Fri herrens hemställan om tryckning af allal Handlingafne uti förevarande Mål och anhåller sluteli» gen att Herr Grefven och LandtMarskalken. täcktes göra Proposition att Constitutions-Ut» skottets Memorial, såsom blott ad natitiara lemnat, må läggas till Handlingarne. Åtskilige yttrade härtill deras bifall. Friherre Stael von Holstern: Dtseussionen har i min tanka afvikit från ämnet: Detta är egentligen, huruvida Constitutions*Utskottet är berättigadt att utan afseende ferana någon emot Stats-Rådet gjord anmärkning utan att derjemte i sådant fall anföra skälen dertill». Ben April. 44? I förevarande Casus, instämmer jag med Frihe rre Anckarsvärd , att saken måtte kunna för. falla, om Riksens Stander deremot hos Konungen i underdånighet anhöllo , att dylika Skrivelser på Nådig befallning, för framtiden icke matte äga rum. Fåfängt tror jag man kan eller bör påstå , att en dylik
Jag tror således, att den synpunct, ur hvilken Friherre Boije betraktat denna Regeringsform, som var ett alster af Sveriges största Statsmans snille, ej är den rätta, och anhåller att dessa mina Anmärkningar må i Protocollet för min räkning få intagas. Friherre Boije: På den delen af sista Talarens yttrande, som kan synas innefatta ett klander på mitt sätt att yttra mig, skall jag icke svara. Hvad åter angår förebråelsen, att jag skulle hafva felat emot Historien, så tror jag den snarare bör göras framställaren sjelf. Jag har ej tält om någon 1734 års Re - Den 27 Maji. 339 geringsform, utan om den af 1634» hvilken Betänkandet åberopar. Jag bar gifvit den namn af en så kallad Regeringsform, derföre alt den aldrig uppgafs, eller till innehållet utgjorde annat, än en Testamentarisk Instruction för Drottning Christinas Förmyndare; och jag har kallat denna handling ett fÖregifvit Testamente derföre, att dess autenticitet är gjord ganska problematisk af en Historiograf, som icke saknade anseende. Jag hänvisar den värde Ledamoten till den upplysning i ämnet, till den kännedom om vissa scrupler, framställde af numera aflidne Biskop Nordin, som finnes uti en af Svenska LitteraturTidningens blad för Julii månad 18 J 4- Om alla Styrelseformer häst bedömas efter det allmänna tillstånd, hvartill de föra, så voro i634 års Styrelseformer de aldraolyckligaste. Detärsannt, alt i Historien paraderar den tidepuncten såsom lysande af krigsära; och det ärsannt, att eröfriligar och de tillfällen att rigta sig på Utländska fiender, som ägde rum, gaf vissa familjer rikedom; men att det der bevisar ej någon säkerhet att rättvisan eller Lagarne voro väl administrerade: och Historien, med allt hvad som talar till våra minnen ifrån den tiden, vittnar om motsattsen.
A anledning af hwad den wärde Ledamoten nyh anfört, torde det tillätas mig tillägga till mitt förra yttrande: att efter hwad jag kunnat tvid uppläsningen fatta, utgör summan af de öfwerstjutande medel till hwilka medel skulle anstaffas, med inbegrepp af hwad som till förra Kron-Prinsens Stat war anslagit, nägot öfwer 50.000 Riksdaler; om det afdrages ifrän de 50.000 Riksdaler som genom Pommerska Statens sednare reglering äterfallit till Swensta Statswerket blir äterstoden nägot öfwer 20,000 Riksdaler; om man wäntat att befluta lönetillökningens werkställighet till dest de öfriga nägra och 30,000 af Jndragnings-Staten kunnat besparas, hwilket ofelbart ej kan draga allt för länge ut, hade man sluppit afgöra nägon wäldsam öfwerflyttning af ett annat Regemente, 'och att rubba de förut gjorda Stats-anslagen. Jag Den 4 Octoöer. M Jag anför detta till rättfärdigande af min förut yttrade mening, men uran att derföre yrka äterremitz af betankandet, em RidderstapeL och Adeln finner den mindre nödig. Herr lanners tam, goULn: Jemte det jag forenar mig med och äberopar hwad Herr Baron tllamitton anfört, om de stäl, si-m föranledt Stats-Utskottet att af besparingen pä Jndragnings-Staten genomPommersta Regemenlernas öfwerflyttning, ansta medel till förhöjning ä penninge-löntagares arliga lön af Staten, utber jag mig att fä fästa RidderstapetS och Adelns uppmärksamhet derpå, att denne löneförhöjning redan wid förra Riksdagen blifwit säsom nödwändig ansedd och bifallen, och deremot behofwet af de öfrige uti förewarande betänkande uppförde anslag tillkommit sednare, än beflutet omnämnde löne-tillökning.
Såsom han är naken kommen af sitt moderlif, så far han bort igen, som han kommen är, och tager intet med sig af allt sitt arbete i sine hand, när han bortfar. Det är en ond plåga, att han så hädanfar, som han kommen är; hvad hjelper det honom då, att han i vädret arbetat hafver? Alla sina lifsdagar hafver han ätit i mörkret, och i stor grämelse, och krankhet, och bedröfvelse. Så håller jag det nu for det bästa, när man äter och dricker, och är vid ett godt mod, i allt arbete, som en gör under solene alla sina lifsdagar, som Gud honom gifver; ty det är hans del. Ty hvilko mennisko Gud gifver rikedom, och ägodelar, och välde, att hon deraf äter och dricker på sin del, och är glad i sitt arbete, det är en Guds gåfva. Ty han tänker icke mycket på detta elända lifvet, efter Gud fröjdar hans hjerta. Det är ett ondt ting, som jag såg under solene, och är allmänneligit med menniskorna: En, hvilkom Gud hafver gifvit rikedom, ägodelar och äro, och honom fattas intet, det hans hjerta begärar, och Gud gifver honom dock icke magt till att nyttjat, utan en annar förtärer det; det är fåfängelighet, och en ond plåga. Födde han än hundrade barn, och hade så långt lif, att han i mång år lefde, och hans själ kunde icke mätta sig af ägodelar, och blefve utan graf; om honom säger jag, att en otida född är bättre än han. Ty han kommer i fåfängelighet, och i mörker far han bort, och hans namn blifver betäckt i mörker. Han hafver ingen glädje af solene, och hafver ingen ro, hvarken här eller der. Om han än lefde i tutusend år, så är han aldrig väl tillfrids. Kommer det icke allt uti ett rum? Hvarjo och ene mennisko är arbete pålagdt, efter hennes mått; men hjertat kan icke blifva dervid. Ty hvad uträttar en vis mer än en dåre? Hvad tager sig den fattige före, att han vill vara ibland de lefvande?
Utlåtande, N:o 2. sker i parti, icke skulle vara tillåten för andra än jordbrukare på landet samt handlande i städerne, på landet i köpingar; Vid 8 §. att det vor-e olämpligt, att Konungens befallningshafvande skulle bestämma lokalerna och meddela ordningsstadganden, utan att sådant borde öfverlennäs till kommunen eller auktoriteterna på stället; Vid 11 §. att denna § må utgå, enär enahanda stadgande finnes i fylleri förordningen ; Vid 21, 22, 23, 24, 25 och 26 §§. att det leder tili inveckling och förvillelse att, såsom här skett, citera de §§ hvartill straffbestämmelserne skola hänföras, och att dessa §§ derföre böra omarbetas och uttryck väljas, som äro behagligare för örat och mera uttrycksfulla. Af herr Lindström E. G.: Vid 3 §. Att handlande i städerne må, mot erläggande af serskild kommunalskatt, försälja ett ringare qvantum än 7‘A kannor, men icke under % kanna till afhemtning på en gång. Af herr Stenberg.: Vid 3 §. Att magistraten, efter stadens hörande, må ega bestämma den i morn. 2 omförmälda afgift.; att den grund för afgiftens bestämmande, som af magistraten bör följas i mom. intages, eller att åtminstone ett minimioch maximibelopp för afgiften utsättes; att pastor icke borde serskildt nämnas, emedan det vore olämpligt att pastor skulle kunna vägra försäljningsrätten innan socknemännen medgifvit densamma, och att början af § derföre borde erhålla följande lydelse: »Enahanda rättighet må, sedan församlingsboerne blifvit i sockenstämma hörde, af Kongl. Alaj:ts befallningshafvande meddelas» etc. etc.
Medelst skrifvelse till förvaltningen af Sjö-ärendena den 11 October 1844, hade Kongl. Majit i nåder lillkännagifvit, att, enär då pågående riksmöte redan långt framskridit och statsregleringen till stor del blifvit uppgjord, hade Kongl. Majit då icke funnit för godt, att till slutligt afgörande upptaga den af rikets, år 1841, församlade Ständer i underdånighet gjorda framställning om bålsmans-beklädnadens öfvertagande af Staten emot vissa årliga afgifler af rotehållarne, samt i nåder öfverlemnat kommitterades underdåniga betänkande i ämnet lill Förvaltningen af Sjö-ärendena, som förständigades alt, rörande delta ämne, tidigt före nästinträffande riksdag, med anmälan till Kongl. Majit i underdånighet inkomma; och hade, tili fullgörande häraf, Förvaltningen, i underdånig skrifvelse den 11 sistlidne Februari, endast på detta sätt, med återställande af berörde betänkande, anmält förevarande fråga.
Har Enka med enskild egendom och sin lott i Boet guldit den del af gälden, som å henne belupit, efter thy i n Cap. Giftermåls-Balken skiljs; njute ock hon för framtiden befrielse ifrån all gäld, som under ägtenskapet tillkommit, ändå att hon och Mannen, en för bägge och bägge för en, sig till gäldens betalning förskrifva hafva. Har hon åsamkat sig gäld i och för köpenskap eller annan Näring, den hon, efter särskildt tillstånd, idkat, svare derföre.” yo Underdånigt Skriffel ser. 337 jpo Då af stadgandet uti 2:dra Cap. 1 §. ”Att Borgenärer, sorn till st arles kom in i t, skola genssr inför Rätten utse, eller ock sig emellan välja och för Rätten nämna arne eller flere gode män”, Borgenärer ansett sig betaget, att val-’ ja endast en god man, när Boet varit af ringare beskaffenhet, eller den valde personen ensam egt nog förtroende, för att ombesörja förvaltningen; men, enligt Riksens Ständers tanka, Borgenärer i berörde afseende böra ega lika rätt, sorn uti den nästföljande §. blifvit Rätten tillagd, att, i de fall, som der bestämmas, utse en eller flere, hafva Riksens Ständer alltså funnit skäligt föreslå utfärdandet af den förklaring öfver a Cap. 1 §. Conconrs-Lagen, att, der det afträdda Boet är af ringa beskaffenhet, och Borgenärernesig förena, att förvaltningen deraf blott åt en god man anförtro, sådant må vara tillåtet. I sammanhang härmed hafva Riksens Ständer äfven fästat uppmärksamheten dervid, att det uti nu gällande formulaire för Borgenärs-Eden upptagne bestyrkande, att gäldenär fått tillgodonjuta Bevillnings-afdrsg å räntan, icke är lämpligt, i afseende på fordringar, för hvilka ränta hvarken blifvit förskrifven , beräknad eller fordrad.
Riksdags-Ordningen m. m. Stats-Utskoltets : I frågan om pension åt förre JustitiaeOmbudsmannen m. m. Herr Friherre Mannerheim; örn förrättad granskning af Kongl. Numer-Lotteriets räkenskaper för år 1821; 0111 granskningen af Militiae-Boställs-Cassans räkenskaper; om orsakerne till Mantalspenningarnes förminskning; om Creditiven, enligt 63 §.
Med afseende å angelägenheten, att i en Stad med den betydliga folkmängd, sorn Norrköping, Poiice-göromålen med skyndsamhet och drift besörjas, har derstädes, på Borgerskapets begäran, en serskild Police-karnmare blifvit inrättad, och en Instruction för densamma utfärdad. På enahanda grunder liar Kongl. Maj:t ■ äfvenledes bifallit inrättandet af en Police-kammare i Carlskrona, För att kunna erhålla fullständiga och tillförlitliga statistiska uppgifter(om Riket,1^hvilket säkrast i förening med jordens afmätning och chartläggning sockne vis beredes, är i den nya Kongl. Maj.ts Nådiga. Berätt. No 1. 59 Instructionen för Landtraäteri-staten förordnad!;, att Sockne-cbartor, med dertill hörande statistiska sockne-beskrifningar, efter fastställda formulairer, skola af Landtmätare upprättas, samt sedan af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och Öfver-Directeuren vid Landtmäteriet granskas. Då nit och omtanka vid uppgörandet häraf användas, samt Läne-stjrelserna och Hushålls-säilskaperna dervid jemväl biträda, skall på detta sätt efter hand en noggrann och säker kännedom af Landet i alla delar vinnas. Emedlertid äro nva förbättrade formulairer gifna O för Landshöfdingarnas Femårs-berättelser, så att de må närmare uppfylla det i förevarande afseende dermed åsyftade ändamål. I anledning af Rikets Ständers vid sista Riksdag yttrade önskan, har, genom usedde Comiterade, en undersökning för sig gått, i afseende på en förbättrad organisation af Strömsholms Stuteri. Den plan, för att sätta Stuteriet i tillstånd att åstadkomma en större inverkan på bäst-afveln i Riket, hvilken Comiterade uppgifvit, bestående hufvudsakligen deri, att årligen ett visst antal hingstar från Stuteriet i Landet kringföras, har af Kongl. Majrt blifvit gillad, och, med anslag af de till dess utförande nödiga medel, till verkställighet anbefalld. 6o Kongl. Majds Nådiga Berätt. N:0 1.
Jag bekänner, alt om diplomatiker! för mig skall äga något värde, är det endast nr synpunkten af den högsta undervisningsanstalt inom samhället. Den kunde vara nyttig, om de högre functionärerna vid beskickningarne ägde tillfälle att laga k än ne* dom af främmande länders framsteg i de vigtigare samhällsförhållanderne, och om dessa functionärer vid sin återkomst vunno tillfälle att inom det högre Statsbestyret göra dessa sina inhämtade insigter gällande; men i egenskap af ett uteslutande yrke anser jag diplomatiken såsom en olycka för samhället, äfven derföre att dessa diploma* ter, som tillbringa hela deras lefnad utom fäderneslandet, och sorn under sådaneförhål* landen snart sagt endast återkomma för att utkräfva stora pensioner, derigenom onödigt belasta StatsVerket. En diplomat, sorn endast tillbringar sin tid utom fäderneslandet, som endast redigerar tidningsartiklar och rectilierar dem; hvilket påminner om den historien jag i min ungdom hört, om en diplomat, som ena postdagen skref en politisk fabel endast för att nästa postdag hafva något att återtaga, hvilket jag dock ej nu påstår vara fallet; en sådan diplomat, säger jag, föreställer vid sin återkomst bilden af en fabriksarbetare, som i hela sin lifstid endast sysselsatt sig med tillverkandet af en viss liten del af fabrikstillverkningen, men som derigenom blifvit uturslåndsatt att tänka sig eller tillverka något 46 Den 28 September f. m. helt. Hvad Herr von Schulzenheim ytter* ligare åberopat mot mig, utur den store diplomatens anförande, torde jag icke vidare behöfva uppehålla mig vid. Jag vill endast tillägga, att mig har lian icke öfvertygat, att vi behöfva bevaka våra angelägenheter och försvara våra gränsor vid utrikes liof genom förnäma diplomater. Jag är öfvertygäd, att en yngre, och med sin tid mera initierad diplomat af lägre rang med samma skicklighet, som en högre functiouär, uträttar allt detsamma som en sådan. Jag tror, att man mindre allmänt borde tillsätta beständiga functionärer vid missionerna, utan att allt detsamma kunde verkställas genom accrediterade resande personer.
M:ts i förevarande hänseende gjorda Nådiga framställning. 24:o Sedan Laudlbruks-akademien fäslat uppmärksamheten på en Engelsk fårrace, nemligen Cotswolds, som, tillhörande de slammar, hvilka på samma gäng gifva mycket kött och mycken ull, hittills endast blifvit i ringa män här i landet försökt, men befunnits, jemte ofvanberörda egenskaper, ega den alt vara särdeles afvelsam, mera härdig ari andra lår-racer och väl tåla Svenska klimatet, samt akademien, enär den ifrågavarande racen tillika vore konstant och synles kunna genom korsning verka fördelaktigt på den inhemska lär-afveln, hemställt, att eli visst antal alvels-djur af berörda race för statens räkning måtte anskaffas, har E. K M:t föreslagil, att lill inköp af en stam af denna race, ungefär 50 tackor och 2 baggar, en summa af 10,000 R:dr R:mt måtte af Rikets Ständer anvisas. Efter hvad Rikets Ständer inhemtat, hafva, efter del Högst berörda Nådiga framställning aflemnades, åtskilliga åtgärder blifvit vidtagne i ändamål alt ordna och förbättra flera af Kronans schäferier. Sedan nemligen Landbruks-akademiens förvaltnings-kommillé i underdånighet föreslagit, dels att då stålens 3:ne schäferier af Nazer-race, innehållande sammanräknadt 87 st. djur, samteiige blifvit af vederbörande schäferi-innehafvare uppsagde och nämnda djur, ehuru till ullkarakleren utgörande ett slags elektoralfår, likväl vore dessa sednare mycket underlägsna och icke kunde anses lämpliga till förädling af någon annan race, E. K.
G), hvarvid, beträffande Sekund-chefen, Ofverstelöjtnanten och Andre Majoren, förekommit, alt någon lönetillökning för desse officerare icke är begärd, utan att deremot deras nya aflöning blifvit satt till lägre belopp än den gamla, hvilken öfversliger de för motsvarande grader vid de andra värfvnde regementena ifrågasatte nya lön erna af 6,000, 4,500 oell 4,000 R:dr. Till undvikande af löneförsämring, hade dock den nya aflÖningen för ifrågavarande officerare ansetts böra bestämmas till ett nyssnämnda löner öfverskjutande belopp af 500 R:dr för hvardera, hvarigenom deras löner väl blefvo något mindre, än de för närvarande äro, men löne-förmånerna på det hela icke minskades, när den föreslagna stallhyres-ersätlningen loges i beräkning. Efter meddelande af detta förhållande, får Utskottet nu anmäla de erinringar vid den föreslagna staten, som hos Utskottet förekommit. a) För Sekund-chefen, hvilkeus aflöning för närvarande utgör 6,600 R:dr, är den nya aflöningen utförd med 6,500 R:dr. I Utskottets tanke bör dennes lön bestämmas lika med den, som blifvit föreslagen för Sekund-cheferne vid de öfriga värfvade regementena, eller till 6,000 R:dr, dock med nuvarande innehafvaren af Sekund-chefs-embelet förbehållen rätt alt, då han, äfven med beräkning af den för honom belöpande rationsoch stallhyres-ersätlning, härigenom komme i sämre vilkor, än förut, bibehålla nu egande löne-förmåner. Utskottet hemställer derföre, alt under sådant förbehåll den nya aflöningen för Sekundchefen bestämmes lill 6,000 R:dr R:mt. b) Likaledes föreslår Utskottet, att under nyssnämnda förbehåll aflöningarne för Öfverstelöjtnanten och Andre Majoren, nu utgörande för den förre 5,220 R:dr och för den sednare 4,770 R:dr, men af Kongl. Majit föreslagne till 5,000
Ständer intagas; at medgifwande afcontrapropositionen a swen innefattar Banco-Utlkottets medgifivande, sä wäl at det i Cancellie Utskottet författade sammandrag om forändringen af Realisations-Plancn icke rörde Banco hemligl-eter fom anven a t detta Sammandrag kunde blifwa allmänt kändt, da det pä voteringens utgång berodde, vm detsamma genast ssnlle ttl Riksens Ständer afgä eller icke; fär jag, medchfwerlämnande af den propositionen, hwars behörighet är stäld i fräga, Herr Grefwen och Landtmarssalken och Höglöfl. Nidderjkapet och Adelns nplysta granskning underställa huruwida det förut af BancoUtffottet den L2 Iunii fattade Bellut i nägor matto derigenom kunnat rubbas eller uphäfwas. Propositionerne, och i sammanhang därmed äfwen Cancellie-Utskottets i samma timm, arv af följande innehåll: Can ellie - Utskottets sä lydande: "L. idare, och uppä ytterligare gjord proposition be-iöts: at til Högloft Banco Utskottets plenum hemställa, om icke uti Ban o-Utskottets til afgifrvande utlåtande ma andragas: at de omständigheter rörande den skedde förändringen af izoo Zrs fasistalde Realisations plan, som förenämnde til Ban 0-Utffottet remitterade Memorial innehålla hos Utskottet til noga öfwerwägande förervarit, och at Utskottet enligt Pleni - Protocollet för d<n M sisth Junii, funnit de samma wara af den beskaffenhet, at Utskottet jemte anmärkning til Fullmägtige, destutom trott sig böra anmäla händelsen inför dest respective Principaler uti den Berättelse som til Riksens nu församlade Ständer af Utskottet kommer at afgifwas." Propositionerne in Pleno.