Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att för öfrigt detta mitt handlingssätt icke skall af arméens aktade befäl, oansedt dess i allmänhet vanlottade ställning, blifva misslydt, derför är mig dess fosterlandskärlek en säker borgen. Men om jag, af nyss uppgifna anledning, för närvarande icke anser mig kunna i underdånighet föreslå Eders Kongl. Majit någon åtgärd för alt till lönevilkor, som stöde i ett någorlunda afpassadt förhållande till lefnadskostnaden, förhjelpa de sämst lottade Officersgraderna af linie-arméen, samt således icke heller nu vågar understödja Chefens för Ingeniör-corpsen afgifna och redan föredragna underdåniga förslag om löneförbättringar för corpsens personal, ehuru billiga dessa än i sjelfva verket synas mig vara, nödgas jag likväl uti en aflöningsfråga afvika från den sålunda vedertagna grundsatsen, emedan jag finner denna fråga så nära sammanhänga med försvaret af ett bland Sveriges landskap, att den icke utan våda eller olägenhet torde böra undanskjutas. Uti det memorial, jag haft nåden inför Eders Kongl. Majit i underdånighet föredraga, har Mil ilär-befälhafvaren på Gottland i underdånighet anmält, att, ehuru denna ö, såsom belägen midt i Östersjön på lånat afstånd från moderlandet och med hamnar, der krigsskepp kunna inlöpa, syntes böra hafva sina försvarskrafter, som utgöras af öns hela rnanbara befolkning, så organiserade, att desamma, medelst dem bibringad fullkomlig manöverförmåga, kunde i behofvets stund utveckla påräknadt motstånd emot en anfallande fiende, nuvarande förhållandet likväl icke vore sådant.
Utur villans salong ljuder dämpad å pianot Det därtill melodiska lockar en sång '. ; slår ackorder klink kvåll-stummad att till fönsterkarm flyga fink med väckande Och där lyssnar han huru tonerna en hand. drill. på, gå, hur de vagga i grönskan ån af och ån till. Uti aftonsolsglans fladdrar myggornas dans öfver brygga, som speglar i vattnet sig blank. Mellan säfven vid strand simmar långsamt och en ekstock en and, i vågplasket flyter så rank. Under blommande lind invid hägnande, grind står jag själf som förtrollad af syn, melodi, af det däjliga bo uti högsommarro. Och re ' n natten har skymt, når jag hunnit förbi. Fredrik Nyoander. m s De svenska kvinnorna oeh rösträtten. Billan. ) id den sorlande strand invid löfskogens ligger rand villan i kvällsol så luftig och fin. Öfcer gårdsplanens faller dallrande grus ljus, å veranda och vägg lyser slingrande vin. Öppna fönsierna utan hakarne ty ej vind finns Från stå på, att röra vid blad eller gren. rabatt, där i prakt man har hafssnåckor går en doft af resedor Uti trådgården står af Flora lagt, så böljande len. tyst en byst, och pä buskarnes grenar är ros invid ros. Öfver gräset fontän kastar pärlglitter och för stånket fly hån, brokiga fjärtar I en halfskum berså dröja två, älskande sin kos. och det hörs som en hviskning ur löfcen ibland. (ftffed anledning af en artikel i ett nummer af Idun om de engelska kvinnornas arbete i rösträttsfrågan ber jag om plats i Iduns spalter för nedanstående, rö- rande de svenska kvinnorna och samma sak. Det arbete dessa nedlagt på att förskaffa sig politisk rösträtt är i det närmaste intet, och ej heller har, om man undantager redaktör Borgs motion i första kammaren om rösträtt äfven för kvinnor, någon vid riksdagen arbetat för denna sak.
I anledn. af den härvid framställda erinran, att föreskrift saknas huru förhållas skall, när lån sökes mot borgen, får Utsk. uplysa att skriftliga ansökningar lill dylika lån icke ingifvas, utan lemnäs skuldsedeln direkte till Kamereraren, som densamma inför Direkt, föredrager; och som beviljandet af dessa lån helt och hållet beror på Direkl:s personliga förtroende till gäldenärens och löftesmännens vederhäftighet, uplagas de i allmänhet icke i prot., för annan händelse ändå de af Direkt, bifallas, — en praxis, hvarmed lånsökanderne äfven förklarat sig vara belåtne. Ett tillägg, som dock torde anses nödigt, har Utsk. föreslagit till 2:dra mom. af följande lydelse: ”Handlingar lill erhållande af s. k. omsätlningslån mot låntagares skuldsedel, försedd med borgen eller hypothek, hvarom handlas i 1 § 3 mom. Litt. a och b af Länereglemenlet, inlemnas till Ridd.Kamreraren, som deröfver förer anteckning och desamma inför Direkt, föredrager i den orduing de inkommit.” 56 Den 17 Maj. § 36 (gamla 37 §). I anledn. af Hr von Hartroansdorffs anmärkn., att en § i instruktionen borde finnas hvaruti föreskrift meddelas Ridd.Sekret., att varda åtskilliga gamla, på Riddarhuset förvarade handlingar, får Utsk. uplysa, att en sådan föreskrift innefattas i 39 §, enl. hvilken Ridd.Sekret, eger ansvaret och inseendet enl. upråltade och underskrifne kataloger öfver R. o. Ad:s archiv.
Jag tror, att om också medel skulle finnas för byggnadernas iståndsättande, så skulle ändock behofvet vara ganska stort för academien att få den tillökning, som K. BI. för densamma föreslagit; men då Utsk. erkänt både nyttan och nödvändigheten af anslagen, synes mig, att de med skäl kunde dertill disponé-1 ra de medel, som finnas att tillgå, i hvilket fäll StatsUtsk. framdeles, vid den s. k. extra-statsregler:n, finner tillfälle att anslå medel till iståndsättande af academiens hus. Om så är, hvilket jag föreställer mig, sä tror jag, ätt Utsk., på sina egna uti betänk, angifna grundfel-, har skäl att bifalla hvad K. M. har föreslagit; hvadan jag i denna del får förena mig med hvad af de förra talarne blifvit anfördt, och önskar att Utsk. måtte erhålla återremiss å detta ärende, för att sätta det i bättre skick och bifalla hvad sorn blifvit föreslaget. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Jag saknar icke anledn. till den förmodan, att om K. M:s nåd. propos., innefattande bland annat förslag till ökadt anslag för Fria Konsternas Academi, hade fullständigt upptagit alla acaderniens behof, så väl uti materieit afseende, som i fråga om löner och andra utgifter för academien; hade det måhända mött mindre motstånd inom StatsUtsk., att få beviljadt det anslag, som fordrades för denna allmänt nyttiga inrättning. Nu deremot har K. M:s propos. endast upptagit behofven på den ena sidan, nemi. behofven af förbättring uti Deri i3 Maj e. lii. tili tjenstemännens och Hira roes löner. F anledn. af Frih. Hamiltons supposition, att StatsUtsk., i sammanhang med blifvande statsreglering, skulle sjelft komma i tillfälle att motivera ett anslag för de Fiia Konsternas Academi i byggnadsväg, får jag upplysa, alt icke någon motion derom är väckt, och att StatsUtsk. af de till Utsk. remitterade handlingar saknar all anledn. att föreslå ett sådant anslag.
Jag tillstyrker att den K. propos.'n måtte för grundlagsenlig behandling hvila till nästa riksdag. Hr Frih. o. Landtm, yltrade, att då Utsk. afstyrkt bifall å K. M:s nåd. propos., ansåg Hr Landtm, sig först böra framställa den propos., som vore närmast förenlig med Ulsk:s förslag; hemställande Hr Landtm, alltså, om R. o. Ad. behagade afslå K. M:s ifrågavar. nåd. proposition. Ropades nej. Uppå derefter framställd propos. fann R. o. Ad. den nåd. proposin böra hvila till nästa riksdag , lör att då beslutas öfver. Ånyo föredrogs Const.Utsk:s den 7 och 16 dennes på bordet lagda meni. N:o 54, med utlåt, öfver K. M:s nåd. propos., alig-.de upphäfvande af hvad bil stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Coust.Utsk. har i detta betänk. N:o 54 tillstyrkt K.RLsnåd. propos. angcde upphäfvande af hvad nu stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen; men Coust.Utsk. har dervid tagit i betraktande sitt afstyrkande af propösm rÖrtde upphörandet af Konungens aine röster i Högsta Domstolen, och i följd deraf har i detta mern. influtit, alt 21 §:n Reg.Fm målte inskränkas till följande lydelse : ''Konungen äger 2:110 röster i de mål, hvilkas föredragning och afgörande Han för godt finner att i Högsta Domstolen öfvervara.” Sedan R. o. Ad. beslutat, alt Konungens propos. rör:de upphörandet af Dess 2 röster skall hvila till grundlagsenlig behandling lill nästa riksdag, torde R. o. Ad. icke oförändradt kunna antaga detta nu föredragna memorial.
Det berör endast obetydligt länder bebodda af folk med europeiskt ursprung (nordligaste Skandinavien, Island, danska Grönland), och äfven midt i detta område finnes ett öfver mellersta Grönland, södra Spetsbergen och Frans Josefs land framgående bälte, der den vanliga bågen bildar endast en svag, mycket utbredd ljusslöja i zenit, hvilken kanske röjer sig blott derigenom, att vintermörkret här blir betydligt förminskadt. Detta bälte skiljer de trakter, der ljusbågarne företrädesvis visa sig åt söder, från dem, der de företrädesvis framträda på norra synranden. I området närmast norrskenspolen ser man endast de mindre, i mellersta Skandinavien endast de större, mera oregelbundet bildade ljuskransarne. Men i sistnämnda trakt, liksom i södra brittiska Amerika, blifva i stället norrskensstormarne, stråloch draperinorrskenen, allmänna, och dessa tyckas Den vanliga norrskensbågen vid Vegas vinterqvarter. Norrsken vid Vegas vinterqvarter d. 3 mars 1879 kl. 9 t.e. m. Dubbla norrskensbågar sedda d. 20 mars 1879 kl. 9 t. 30 m. e. m. Elliptiskt norrsken d. 21 mars 1879 kl. 2 t. 15 m. f. m. Elliptiskt norrsken d. 21 mars 1879 kl. 3 t. f. m. ligga närmare jordytan än bågnorrskenen. De allra flesta polarexpeditioner hafva öfvervintrat så nära norrskenspolen, att den vanliga norrskensbågen der legat under eller helt nära horisonten, och då strålnorrsken sällan tyckas förekomma inom denna krets, är det lätt förklarligt, hvarför vinternatten vid dessa expeditioners vinterqvarter så sällan varit upplyst af norrsken, och hvarför beskrifningen af detta fenomen spelar en så liten rol i deras reseskildringar. Långt innan marken blifvit bar och blidväder inträdt, begynte flyttfoglar ankomma: först snösparfven den 23 april, derpå stora skaror af gäss, ejdrar, alor, fiskmåsar, flere arter vadare och sångare.
För att likväl förekomma, att utmätning gens stränghet skulle medföra alltför svåra följ. der för gäldenären, bör Pant-läning befrämjas, genom tjenlige föreskrifter och ordnings anstal. ter; så att enskilda personer eller Bolag öppet och ärligt bedrifva densamma, åtminstone i Rikets större städer, Varu-Crediteri bör af Ragstiftaren så behandlas, att de dertill använde Capitalers omsättning befrämjas. JEi» bokförd Credit är, så att säga, död för Banco-Utskottets Betdnhdnien. 30 fc närings kraften; då deremot en reverserad, el. ler assignerad, lefver för densamma. Utom hvad Utskotten gå att framdeles föreslå för enskilda Invisningarne, hade det kanhända varit af vigt, att fästa Ständernas uppmärksamhet på följderna för rörelsen, om Boktecknad fordran hvarje halft år borde godtgöras, och, efter ett års förlopp, förlora utmätnings* rätten hos Gäldenären. Hvad Fastighets - Crediten angår, bör rden tryggas genom hastigare executioner å fasta panten, så att efter ett uppbud Egendomen ovilkorligen vid andra auctionen försäljes; men att förekomma menliga följder deraf, borde Läne-Banquen vara skyldig, att, i fall ej köpe-surnman uppgår till halfva Bevillnings. värdet, dertill utlösa den; hvarefter Egendomen för Banquens räkning försäljes, med rättighet för köparen att behålla Banquens lösnings summa, som Fastighets-Lån. Denna åtgärd skulle kanske vara tillräck, lig, för att få enskilda Capitalerne att söka Fastigheten; och fruktar jag, att några associationer för Ilning å fast pant, hvarken äro att ännu här i Biket vänta, eller böra vara att eftersträfva: emedan Svenska jorden syne* ännu snarare böra naturligen fördelas ibland flere sjelfegande brukare, än brukas af några få, med egares namn, värdighet och hederskostnader utrustade arrendatorer.
Majit ställd, af Kongl. Majits Befällningshafvandes i Elfsborgs län underdåniga förord beledsagad och af Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader under den 28 sistlidne Oktober insänd underdånig skrift, anmält, att, sedan i anledning af Bestyrelsens gjorda framställning om ett låneunderstöd för jernvägs-anläggning mellan Borås och nämnde stambana i närheten af Wårgårda, Kongl. Majit den 18 April innevarande år förklarat att, när vederbörande afgifvit fullständig plan och kostnadsförslag till detta arbetes utförande, Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse No 35. 3 Kongl. Majit ville taga i öfvervägande, huruvida Nådig proposition angående statslån till förelagets understödjande i mer eller mindre mån må till Rikets Ständer åtgå, undersökningar för ifrågavarande bibanas utläggning derefter blifvit, under ledning och inseende af Chefen för Statens järnvägsbyggnader, Öfversten Ericson, å flera linier förrättade, samt fullständig plan med kostnadsförslag för en jernvägs-anläggning i den dervid befunna lämpligaste riktningen ifrån Borås till stambanan vid Herrljunga blifvit upprättad af Löjtnantan vid Vägoch Vattenbyggnads-korpsen C. Wennerström, hvilket förslag upptoge kostnaden för ifrågavarande 3 mil och 32,890 fot långa jernväg till 1,705,856 Ridr banko; anhållande Bestyrelsen, med öfverlemnande af berörde kostnadsförslag jemte dertill börande planoch profil-kartor, Öfverste Ericsons afgifna granskningsbetänkande, ett af Elfsborgs läns södra Hushållnings-sällskap meddeladt yttrande, angående nödvändigheten och fördelarne af en bibana från Rörås till vestra stambanan, äfvensom en uppgjord beräkning öfver trafiken å och inkomsterna af en dylik bana, samt, under tillkännagifvande, att aktieteckningen i Rörås jernvägsbolag uppginge lill en tredjedel af ofvanberörde koslnadsbelopp för jernbanan, att Kongl.
Rånar man och, med våld å person, eller användande af hot, som innebär trängande fara för lif eller hälsa, af annan tager gods eller penningar, dömes till fängelse vid vai ten och bröd, tjuguåtta dagar, samt straff-arbete från fyra till och med tio år, der ej annorledes stadgas. 38 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 37. Öfverf aller man annan, på sätt nu sagdi är, men gitter ej gerningen genom tillgrepp fullborda, straffes, för försök till rån, med dylikt arbete från fyra till och med sex år. § 25. Öfver faller man annan med våld eller sådant hot, som i 24 § sägs, i afsigt att rån föröfva, och uppkommer af våldet svär kroppsskada, eller hafva pinliga medel blifvit använde, för att tvinga lill egendoms upptäckande, dömes, ehvad tillgrepp' sker eller ej, till straff-arbete på lifstid. § 26. Varder någon, i de fall, nu sagde äro, så våldförd, att han deraf ljuter döden, miste gerningsmannen lifvet. § 27. Hvar som för öfvar rån eller gör sådant försök dertill, som i 24 § sägs, andra gången, eller sedan han blif vit för andra resan stöld straffad, dömes till straff - arbete på lifstid; och vare i detta fall inbrott ulan tillgrepp sä ansedt, som i 17 § här ofvan stadgadt är. § 28. Har någon å särskilda ställen eller tider gjort rån eller försök dertill, eller, jemte sådant brott, stöld eller inbrott foröfvat; då må, der han på en gång för gerningurne lagföres eller straffas skall, tiden för det straff-arbete, sorn för den svåraste gerningen högst ådömas kan, ej öfverskridas med mer än fyra år. Allmänna bestämmelser. § 29. Straff-arbete, hvartill, efter denna förordning dömes, verkställes antingen i fängelse eller å fästning eller annan allmän arbets-inrättning. Lag-Uttkottets Betänkande, N:o 37. 39 $
Fåhraus, O. J., med 32 röster. Ros, A. E., med 32 röster. S u p p le a n ter: med 23 röster. Björnstjerna, R., med 21 röster; sedan genom lottning mellan de 4 ledamöter, som erhållit 23 röster, blifvit bestämdt, hvilken af dem, sorn skulle ingå som ordinarie ledamot, och i hvilken ordning de öfriga borde såsom suppleanter inträda. Föredrogs ett från Vallo il. Borgare-St. ankommet prot.- utdrag N:o 267 för den 8 dennes, innehållande nämnde Riks-Stånds beslut rörande Stats-Utsk:ts Mern. N:o 125, med förslag till de stadganden i Riksg.-Kontorets reglemente, som angå detta verks skulder och fordringar, äfvensom inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig i hvad Bcrgare-St. beslutat om ett tillägg vid slutet af § 24 i reglements-förslaget. Hr Montgommerie-Cederhjelm, Robert Kils Germund: Jag vågar vördsamt anhålla attR. o. Ad. behagade bifalla den nu föredragna inbjudningen. Den härleder sig från ett tryckfel, hvilket blifvit rättadt medelst det blad, som i dag blifvit inom Ståndet utdeladt, och som endast utgör ett fullständigande af det beslut, som blifvit fattadt med afseende å 23:dje §:n af Riksg.-Kontorets reglemente. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos., blef Borgare-Strts ifrågav:de inbjudning af R. o. Ad. antagen. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande sammansatta Bevilln.- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 6 och 7 dennes bordlagda Utlåt. N:o 6, i ani. af K. T)en .Tuni. 611 M:ts Nåd. Propos. ang:de förändrad grund för uttaxering af landstingsmedel; hvarjemte anmältes ett från Hederv.
Det lindriga arrende för Åbyggnaderne af 4oo R:dr Banco årligen om jag ej misstager mig; äfvensom andra öfverlåtelser på längre tid, såsom Kopparredskapen intill år 1846; betydlig Låne-rättighet i Manufactur-Disconten; exclusivt privilegium att efter Fransysk method tillverka Blyvitt, med skyldighet att förse Riket dermed, (ehuru jag ej vet om så sker) emedan det årliga behofvet anses vara 100,000 Skålp:d, äro fördelar af ej ringa uppmuntran; om härtill nu erhålles rättighet att få lösa vissa mantal af Gripsholms Kungs-Ladugård med dertill hörande Dagsverken till Skatte, så behöfver väl denna Fabrik ej mer än andra undandra - Ingen kan mer ag önska och cljter 2 13 jSevillnings-Utskottets ga sig en proportionerad afgift för sjelfva Brännv ins-tillverkningen på andras bekostnad, i synnerhet om den stora fördela får bibehållas, att' nyttja så stora Brännvins-Pannor den behagar, och hvilken rättighet, om jag ej misstager mig, år 18o5 eller 1806 af Kongl. Majrt afslogs af det skäl, att endast Svenska Hemman är tillåtet bränna Brännvin, och Landtrnannen behöfde till Gripsholms Fabrik försälja sitt; åtminstone anser jag ej obilligt att denna afgift föreslå, utan att såsom den viii , de talaren vilja tilltro mig så mycken tillförlitlighet, att jag skulle anse ett Riksens Ständers Utskotts åtgärd såsom en nullitet. För öfrigt anhåller jag, att detta mitt anförande mätte få åtfölja Högloft. Utskottets Betänkande till Riksens Högloft. Ständer. Ut supra. Ex Protocollo Clas Lewijn. N:o 65. Antom elen 10 Dec. i8a3. Riksens Högloft. Ständers Bevillning.?-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Betänkande, rörande en ny Författning emot Lurendrägeri och Tullförsnillning.
— Inlösningen sker efter utloltning. 6:0 Den halfva procent, som uppkommer genom skilnaden af uppoch utlånings-räntan, användes tilt Riksgälds-Contorets ersättning för administra tions-kostnaderne. 7:0 De uppsagde obligationcrne inlösas af Riksgälds-Contorets under hand hafvande medel, derest icke i ofvansagde låne-väg capital kunna erhållas; men godtgör sig,.Riksgälds-Contorct derföre genom serskild upplåning emot fulla 5 procent, hvartill ränte-skilnaden utbetalas af den ofvan nä milde reserv-fonden. 8:0 Skulle Rikets Ständer vid nästa sammankomst finna, att denna sålunda inrättade låne-anslalt icke kan bära sig, utan att Riksgälds-Contorets tillgångar måste anlitas, böra de förklara sig villige, alt taga vidare mått och steg för att afhjelpa ett sådant förhållande; men som hela denna anstalt endast grundar sig på öfvertygelse!!, att bchofvet för rörelsen nu erfordrar ett sådant för crediten underlättande Statens medlande emelian Långifvare och Låntagare på inteckningar, böra Rikets Ständer äfven förklara sig sinnade, alt, derest erfarenheten vid en blifvande Riksdag skulle visa Hy po theks-Fö reningars önskvärda uppkomst, eller att Credit-Lngarnes förbättrade skick med visshet kunde låta förmoda ett dylikt förhållande i framtiden, de då anse sig lämpligast böra helt och hållet eller partielt öfverflytta denna låne-rörelse på nämnde Inrättningar, såsom locala och mera passande för dess bedrifvande; hvarföre Riksgälds-Contorets Fullmägtige böra under tiden låta Länsvis bokföra och redovisa densamma. Uti hvilket förslag ålskillige Ståndets Ledamöter instämt. Vid slutliga handläggningen af nämnde förslag, har, den rista innevarande December, -Utskottet tillhandakommit ett Utdrag af Protocollet, hållet hos Bonde-Ståndet samma dag, med ett drri intaget, af RiksdagsFullmägtigen Johannes Svensson från Jönköpings Län aflemnadt Memorial, deri han, under hufvudsaklig! instämmande i Anders
Det vore derföre i min tanka för Sveriges statsreglering vigtigt, örn H. StatsUtsk. täcktes fästa stor uppmärksamhet å principen, så att icke contanta rörelsecapitalet ur provinserna utgår, med mindre detsamma å annor väg genast återkommer. Dessa båda yttranden remitterades tili StatsUtsk. i sammanhang med Gr. Anckarsvärds till Utsk. remitterade motion, att alla till militäroch civilstaterna samt till skolslaterna och andra allmänna ändamål indelta räntor och kronotionde-anslag måtte directe ingå till Piiksg.cont. eller Statscontoret, hvarifrån motsvarande summor anslås och utbetalas. IJr von Moltzer, And. Joln Fredr., hade inlemnat följande anförande: I anledn. af den i detta H. Stånd väckta motion, ang:de lönevillkorens förbättrande för Krigs-casseuren Reuterborg, medelst -J:dels proc. remisslage för alla de medel, som af honom remitteras, får jag äran anmärka: En sådan framställning är en bland de mest orimliga, helst då deti kommer från en motionär, som så väl bör känna krigs-casseurens inkomster, hvilka jag härhos skall taga mig friheten uppgifva, nemligen: ordinarie lön r:dr 1,200. missräknings-penningar „ 3oo. remisslage af gamla passevolance-, löneoch fourage-, tross-, samt nya mötespassevolance-fonderna „ 200. Det ifrågavar. remisslaget skulle, om jag fattat saken rätt, göra omkring 1,200 r:dr; således fullt svarande emot den ordin, lönen. Ett sådant försök är väl vackert i sitt slag, men skulle föranleda till betänkliga praejudicater. Uppbördsman af alla slag skulle sedan ej underlåta att framkomma med likartade önskningar. — Jag anser att krigs casseuren är tillräckligt och väl lönad, och bättre lottad än de, som hafva större ansvar.
Och om de någon gång framdeles skulle uppstå, hoppas jag, att de åter snart skola förjagas genom inbördes förklaringar och ömsesidigt förtroende båda Statsmakterna emellan. —• Efter allt hvad som redan blifvit ordadt i detta ämne, vill jag blott tillägga några anmärkningar vid hvad som blifvit yttradt emot den föreslagna redactionen. Jag framstår nu icke i egenskap af Konungens Rådgifvare för att försvara någon K. Propos.; det är som Riksdagsman jag anser mig böra framställa min enskilda åsigt. Utan att härvid återgå till fordna tider och upptaga då begångna misstag, emedan alla böra finna det vara lättare att efter stormen bedöma förhållandet, än att handla Den ii Mars f. m. under det den hviner rundt omkring i all sin häftighet, tror jag, att man af erfarenheten kan hemta stöd för beliofvet af nya garantier för Banken emot dem, som hittills funnits5 och som jag trott mig finna dessa garantier i den nya redactionen, anser jag densamma böra antagas utan någon våda, emedan båda Statsmagtefna, enligt denna redaction, motväga hvarandra. Då Konungen med Ständerna delar den lagstiftning, som skyddar lif och egendom, synes han äfven kunna hafva del i lagstiftningen för Banken, som så starkt ingriper i myntvärdets upprätthållande och, till följd deraf, i äganderätten. Konungen kan ej heller någonsin hafva interesse att missbruka denna andel i lagstiftningen, emedan alla näringars lif och kraft deraf bero. Jag tror således, att om §. antages, skola äfven de, som nu hysa en motsatt tanka, sedan de lugnat sig, sjelfve förvånas öfver de vådor, som de befarat; men jag högaktar likväl hvarje opinion i en fråga af denna vigt. För min del tillstyrker jag antagande af den nya redactionsförändringen, och anhåller om Hr Gr. och Landtmls proposition derå. Gr. af Ugglas, Gust,: Uti en fråga, hvarå uppmärksamheten blifvit så allmänt fästad, anser jag som en slags skyldighet att öppet uttala den åsigt, efter hvilken jag kommer att afgifva min voteringssedel. Vid sista Riksdagen ansågo R. St.