Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
IV.-o 29. mast följande åren, och innan Ladugårds-skötseln mera hunne utvidga sig, skulle betydligt nedtryckas, ett export-premium af 16 sk. måtte till lättnad för lartdtmannen beviljas för hvarje tunna bevisligen exporterad Spanmål, likväl med undantag derifrån de år, du missväxt inom landet egde rum; och skulle detta premium utgå af de medel, som inflöto genom den högre bränvins-beskattningen, eller af inkommande sjö-tullen; samt af Herr Mahnberg3 som väl framställt nödvändigheten att förekomma cn större import i Riket, än som svarar mot exporten, och utan hvilket alla försök alt hålla coursell inom tillbörliga gränser samt uppgöra någon varaktig grund för myntbestämningen, skola vara förgäfves; men öfverlcmnat till R. H. Ständers visa bedömande, sättet att för framtiden vinna detta ända mål. Frän Hedervärda Bonde-Ståndet: Af Anders Danielsson frän Elfsborgs Län, som jemte den yttrade önskan, att nu varande Bevillnings-Utskolt måtte följa samma grundsats vid Tullbevillnings-grundernes uppgörande, sorn de tvänne senare Riksdagarnes Bevillnings-Utskott tillämpat, och hvilken Rikets Ständer gillat, nemligen förbuds-systemets förkastande samt antagande af skydds-systemet för all vår handel och industrie, afgifvit följande förslag till ändringar i Taxan, nemligen: T ullvärdc. Qvantitet. Inf. tull. Ulf. tull. 8: — Jern: gjutet — Tackoch Barlast i sm. Förb. 2: 5o: — Ankare , Flyare och draggar , — Armbulter m. m. 1 sm.. Förb. 24. 18: — StångPlatt | turn och deröfver under 12 tums bredd af stör— re och mindre längd m. m. 1 sm..
Jag tror att om Ctsk. vill undersöka saken närmare, så skall det befinnas, att de sockerbruksidkare, som begagna kokning i lufltoma käril, och hvilket numera allmänt sker, kunna räkna på en raflinadproduktion af 90 proc., när fördelen af sirupsproduktionen tillika (ages i betraktande: åtminstone har jag de tillförlitligaste anlednrr att tro, att denna upgift icke bör utan en noggrann undersökning lemnäs å sido. Skulle det visa sig vara förhållandet, så är det ock lätt att uträkna huru stor drawbacken bör vara. Den bör ej vara större än hvad tillverkaren erlagl i lull för den vigt råsocker som åtgår för den raffinerade varans frambringande; och om sockertillverkningen gäller för öfrigt hvad jag förut anfört om den kategorien af industriella anläggningar, der icke någon konstfärdighet hos arbetaren, men väl kapital osh vetenskaplig insigt erfordras. Detta är hvad jag f. n. velat yttra i detta ämne, hvartill jag, såsom sagdt, utbeder mig att framdeles få återkomma. R. o. Ad. biföll att delta anförande finge remitteras till Bevilln:s-Utsk. Gr. Sparre, Erik: På föredragningslistan för dagens plenum förekommer två LagUtsk:s Betänk:n N:ris 12 och 13, det förra angule ändring i lagens stadganden om börd, det sednare ang:de förändring i lestamentsrätten. Dessa båda frågor hafva med hvarandra ett nära sammanhang men, på sätt R. o. Ad. vid genomläsandet af dessa Betänk:n torde hafva funnit, frågan om testamentsrätten bör behandlas före frågan om bördsrätten, och det är blott genom, ett förbiseende inom LagUtsk:s Kansli som Betänk, i den sednare frågan fått N:o 12 i st. f. N:o 13. Jag förutsätter nemi., alt R. o. Ad:s beslut ang:de bördsrätten lill någon del kommer att bero af beslutet om testamentsrälten, hvilken sednare således bör först behandlas.
Af den afl sistledne Martil, deruti, j anled» ning af do hos Rjks-Stånden yppade skiljaktig» beter, i frågan ont Bevillnings-grundernes be» stämmande, Utskottet, under åberopande af ji §. i RegeringSrFormen och 31 §, i Riksdagsordningen, dels ansett sig icke kunna frånträ» da d ess i berördo ämne förut yttrade tanka, och dels föreslagif de Voterjngs.propositioner , hvilka, i händelse Riks-Stånden ej skulle, vid en förnyad granskning finna anledningar att till hvarandra närma sina meningar borde till det förstärkta StatSrUtskottet öfverlemnas. Från Allmänna Jiesvärsoch QeconomitZf Uts/tottet« 150 df den 4 Martii, rörande Herr Borg» Den I April. 1*1 mästaren J. H. Ekstrands väckte Motion, att Spannmåls och Victualie-handel å Landet må taxeras och beläggas med enahanda utskylder, 90m dessa Handels-Naringar uti Städerna åtfölja ; hvarå Utskottet på anförde skäl förmält sig icke kunna tillstyrka bifall. 2:0
48 " " ' Drottningarna Emma och Wilhelmina af Holland ._ 49 ' " Sofia Gumajlius; af Adolf Hellander ... 50 Charlotte Seuerling; af Birger Schöldström ... 51 Diverse: Anmälan 1 Från Iduns läsekrets 1, 2, 9, 35, 38, 39, 42, 43, 47, 48 Iduns nionde pristäfling - 2 Teater och musik 2 — 24, 34 — 50 Ett budskap - 3 Smånotiser från kvinnovärlden 5, 6, 8 — 11, 20, 21, 25, 28, 29, 32, 37, 41 — 50 Med 117,7 procent 6 Ulgången af Iduns nionde stora pristäfling — 9 Gör en god gärning; af Mathilda Roos .. 14 Stor pristäfling; 750 kronor utdelas i pris 17, 23 Upprop till Iduns läsarinnor; af Märta Starnberg 19 » Iduns skollofskoloni »; några ord till damerna af Adolf Hellander 20 En orden för damer; dekorerade landsmanninnor (Med 1 illustration) 20 Glömmen ej Iduns skollofskoloni! 21 Förtröttens icke! - 22 Iduns skollofskoloni 23, 24 25 Till Iduns läsarinnor; från Mathilda Roos 24 Bref från kolonien 26 Iduns skollofskoloni; hemkomsten 34 Inom den utsatta tiden 34 Redovisning 34 Konst 35, 47 La soupe au fromage; sång med musik af Max Buchon och M. Schanne ... 39 Literatur och konst 39, 45, 49, 50 Till Iduns läsarinnor 39 Till hufvudstadens musikälskande allmänhet — 40 En resa jorden rundt 44 Utgången af Iduns stora pristäfling 45 (De med * betecknade uppsatserna äro beledsagade af ett och de med * * betecknade af två eller flere porträtt.)
Jag anser visserligen det vara en oskattbar ära för mig, att äga rätt, Den 18 Junii f. m. 165 att såsom Representant få deltaga i detta aktningsvärda Stånds öfverläggningar, och jag anser det för en lycka, att till en sådan förmon vara född; men jag kan likväl ej neka, att om denna representationsrätt af mig utöfvades, i grund af ett föregånget val, och jag således dertill kallades genom mina Ståndsbröders förtroende, skulle jag finna denna ära vara ännu större. I öfrigt tror jag, att detta mål redan är, på Hans Excellences Herr Grefvens och Landt-Marskalkens framställde proposition, af Ridderskapet och Adeln afgjordt. Friherre Boije: Sedan jag nu mera erhållit den upplysning, att Ridderskapet och Adeln förra gången, då detta ämne här afhandlades, antagit för sin enhälliga tanka, att rättigheten att sitta på Fullmagt skulle försvinna, tror jag ej, att ny discussion derom lagligen kan äga rum. Jag protesterar åtminstone mot allt upprifvande af heslutet. Herr Munck af Rosenschölclj Eberhard: Jag anhåller att, i anledning af hvad Friherre Boije nyss yttrat, få förklara, det jag icke gjort någon jemförelse emellan den Engelska och Svenska Adeln. Jag har blott yttrat mig om valsättet, hvilket den Irländska och Skottska Adeln måst emot deras vilja antaga, men som jag för min del icke ansett nyttigt att här i Sverige, hvarest icke inträffar enahanda förhållande, införa. Jag bestrider för öfrigt den mening, alt Ridderskapet och Adeln en - 166 Den 18 Junii f. 111. sam skulle äga rätt bestämma eu förändring i dess representations-sätt, och tror att denna fråga äfven tillhör de andra Ståndens handläggning; på lika sätt som frågan om en förändring i de andra Ståndens organisation äfven tillhör Ridderskapets och Adelns pröfning. Jag kan ej inse, att den förevarande frågan om Ridderskapets och Adelns representationssätt behöfver uppskjutas, utan yrkar, att den nu må slutligen afgöras.
Embetsmannabildning synes allt framgent blifva hufvudsaken vid våra högsta Lärosäten, då de practiska Faculteterne tyckas vara ämnade att fortfarande undangömmas i afskiljde småstäder, ifrån all den högre bildning och det verksamma samhällslif, som räder i de större städerne; då, med ett ord, föga torde blifva gjordt, med undantag af löneförbättringar och byggnader; så anser jag det vara af yttersta vigt, föreslå ett medel, att åtminstone i någon del för framtiden söka aflägsna de fördomar och villomeningar, som visa sig råda i begreppen, angåeende det nya Civila Lagförslaget. Jag anser derföre, att då det är nödigt för dem, som ämna sig lill Ju - Den 12 December f. m. lisler och Embetsman, att känna Latidets Lagar, oell då ett nytt motiveradt Lagförslag finnes utarbetadt, bör detta Förslag vara ett föreläsningsämne, sorn med skäl af folket kan fordras såsom en pligt, att af de genom allmänna medel lönade Academiska Lärare föredragas; ty, möjligheten för de blifvande Domare och Embetsman, att genast vid en ny Lags antagande vara införlifvade med dess anda och säkre vid dess tillämpning, är af ett väsendtligt inflytande på Domstolarnes aktning och nytta. Herr Hjerta anhöll, att dess Motion måtte till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet blifva remitterad. Lades på bordet. Herr af Sille'n, Georg Axelj hade inlemnat följande, som upplästes: Länge torde mången hafva insett olämpligheten af Presterskapets nuvarande aflöningssätt. Män har visserligen sökt att, lill förekommande af Tionderäkningar och obehagliga tvister emellan Religionsläraren och hans Åhörare, tillvägabringa öfverenskommelse!’ Församlingarne och deras Prester emellan, men man har icke förändrat systemet till sin hufvudgrund. Många olägenheter qvarstå således, som skulle kunna undvikas med ett förändradt aflönings» sätt. Den is December f. 1*1. i33 på allt förändras, allt omskapas, då ett renare ljus liksom påtränger och vill inskjuta i alla vinklar af Statens förhållanden; sä kan man icke utan förundran märka, alt detta ljus icke hunnit fram till detta ämne.
Utskottet hade föreslagit, att, med ändring i nuvarande förtullnings-sätt för Stålarbeten, ej specificerade, från värde till vigt, det förra måtte antagas lill 32 sk. skålpundet samt införselstullen derå bestämmas till 8 sk. Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden hafva väl, lika med Utskottet, ansett artikeln böra förtullas efter vigt, men antagit värdet till 3 R:dr och införsels tullen till 1 R:dr skålpundet; hvaremot Ridderskapet och Adeln bibehållit nuvarande bestämmelser, nemligen 33 R:dr 16 sk. införselstull på hvarje 100 R:drs uppskattningsvärde, hvarvid likväl skulle tilläggas följande stadgande: minsta värdet bestämmes till 1 R:dr skålpundet och hvarje serskildt slag bör. till både vigt och värde angifvas. Iiaillnings-Utskottets Memorial, N:o 30. 27 Ehuru den af Ridderskapct och Adeln sålunda antagna tull står i samma förhållande till uppskattningsvärdet, som den af de öfriga Stånden bestämda eger till det stadgade värde per skålpund, hvarom de äro ense, likväl och som Ridderskapet och Adelns tillika vidtagna åtgärd alt bestämma ett minimum, hvarunder till artikeln hänförliga effecter ej linge vid förtullning i värde anses, kail, såsom inverkande på värde-bestämningen, ega inflytande på det deraf beroende tullbeloppet, torde, derest Ridderskapet och Adeln icke afstår från sin berörde skiljaktighet och biträder de öfriga Ståndens beslut, denna fråga icke få anses afgjord, med mindre omröstning blifver anställd sålunda: 115:o Den, som instämmer i Preste-, Borgareoch Bonde-Ståndens beslut, att Stålarbeten, ej specificerade, böra förtullas efter vigt med 3 R:drs värde och 1 R:drs införselstull skålpundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej.
Yid sådant förhållande har Utskottet trott sig böra, till Riksens Ständer hemställa, att Constitutions-Utskottet, med bibehållande i öfrigt af dess nu i Regerings-Formens 106 §, bestämda pligt, måtte berättigas att, när det finner skäl att underlåta en anklagelse, hvilken, enligt nämnde §:s ordalydelse, Utskottet åligger, hos Riksens Ständer anmäla dessa skäl och afbida Riksens Ständers yttrande, innan Utskottet fattar afgörande beslut. Utskottet tillåter sig härvid tillägga, att detta föislag så mycket mindre ändrar den i Regerings-Formens 100 §. uppställda grundsatsen, sorn Riksens Ständer genom ett ogillande af Constitutions-Utskottets, till stöd för dess mening om anklagelsens olämplighet andragna, skäl, icke skulle kunna anses hafva sig i hufvudsaken yttrat. Constitutions-Utskottet blefv.e efteråt, som förut, inför nationen ansvarigt för anklagelsens grunder;: men Riksens Ständer komme i tillfälle att, i ömtåliga fall, skydda lagens värdighet. För att sätta Riksens Ständer i tillfälle, att på samma gång, .sorn de uttrycka sin tanka, att en handling icke bör inför domstol åtalas, lik val uttala ett ogillande deraf, har Utskottet föreslagit, att Riksens Ständer må kunna på samma gång besluta åtalets nedläggande och sådan anmälan, sorn i 1 oj om förmäles. På dessa skäl får Gonslitulions-Utskotlet till grundlagsenlig behandling föreslå, att Regerings-Formens 106 §. må erhålla följande ändrade lydelse:
Till en början måste jag beklaga, att jag ifrån den plats jag innehar icke kunnat fullständigt höra den siste värde talarens ytrande, hvilket måhända gjort åtskilligt af hvad jag nu ämnar föredraga öfverflödigt. Till en fullständig frihet i religiösa ämnen hör naturligtvis rättigheten, att både sjelf fä tro hvad som helst, och alt få söka bi - 201) Den 16 Juni. bringa andra sin Iro. Om en sådan frihet någorstädes är lämplig eller icke, torde knappast vid detta tillfälle behöfva afgöras, då icke någon sannolikhet lärer finnas, att någondera af våra statsmakter nu är beredd att bevilja den. Jag vill dock tillåta mig att göra några anmärkn:r i delta ämne, hvilket jag ansell för min pligt, att, åtminstone för mig sjelf, söka, efter bästa förmåga, utreda. Till en början, får jag således förklara, att jag tror, alt många här alltför högt upskalta den s. k. religionsfriheten i vissa länder t. ex. i England och Amerika. Den juridiska friheten år der visserligen ganska stor; men deremot är det moraliska tvånget, pålagdt af sekternas inbördes hal och af kotteri-fördomar så betydligt, att jag betviflar det någon verklig frihet älskande, Svensk lutheran skulle finna sig belåten med den Engelska eller Amerikanska trosfriheten. Den ytlige betraktaren varseblifver icke detta, som dessutom endast kan iakttagas af den som vinner tillträde till familjelifvet, och får lära känna detsamma i dess innersta väsende. Serskildta förhållanden hafva gifvil mig tillfälle till sådana iakttagelser i detta afseende, alt jag åtminstone för egen del, skulle på det högsta undanbedja mig att utbyta vårt lagliga tvång, emot det, Engelsmännen f. n. pålägga sig sjelfva och hvarandra. Min andra anmärkn. är den, att jag anser det raan här måste noga skilja på trosfriheten och lärofriheten. Trosfriheten, eller rättigheten att sjelf tro hvad man behagar, —eller rättare sagdt, hvad man icke kan hjelpa att man tror, ty tron beror icke af viljan, och ibland icke eller af förnuftet — denna frihet eller rättighet är af den art, att det torde vara, minst sagdt, ganska tvifvelaktigt om den kan bortskänkas.
Grefve Posse, Clas Fredrict Sorn ConsuläfSecrereraren Carl af Wetterstedt inför Riddarhus Utskottet erbjudit sig, att uti Riddarhus Salen anbringa Kakelugnar af jern för 2$ R:dr Banco stycket, samt att jemväl i stora Förstugan utanför dörren till Riddarhus-Salen låta uppsätta en ställning i form af en Tambour, hvartill kostnaden skulle blifva mindre betydlig, med försäkran derjemte, att derest de förpslagne Kakeiugnarne ej skulle finnas bereda dét dermed åsyftade ändamål, att till betyd j>§ - Den a 3 December, 4^1 lig del kunna förminska den i Riddarhus-Salen under innevarande vinter inträffade starka köld, eller derest de samma skulle finnas röka, vore Herr af Wetterstedt beredvillig att sjelf vidkännas kostnaden dertill, och Riddarhus-Utskottet ansett dessa föreslagne åtgärder möjeligsn kunna befordra den dermed åsyftade förmånliga verkan, har Utskottet af sådan anledning trott sig med bifall till Herr af Wetterstedts förslag och det dervid fästade vilkor, böra för dess del anmoda honom att med första gå i författning om uppsättande både af ofvannämnde Tambour och till en början och af 2:ne Kakelugnar i Riddarhus-Salen, likväl under förutsättande deraf att Ridderskapet och Adeln täcktes härtill lemna bifall; hvarjemte Utskofrtet till tidens vinnande anmodat mig att detta Ärende inför Höglofl. Ridderskapet och Adeln framställa, samt derå tillika begära Herr Gref. vens och LandtMarskalkens Proposition. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaff hegärde denna fråga på bordet. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke, enär ifrågavarande förslag, i händelse ändamålet dermed kunde ernås, vore för hvarje Ledamot af Ridderskapet och Adeln gagneligt, hellst sammanträde, under nuvarande starka vinter, i ett så stort oeldadt rum kunde för hälsan medföra vådliga följder, Herr Cederskjöld behagade afstå från dess yrkande om frågans hvilande på bordet.
Författningar under en längre tid blifvit tillämpade, samt tilläfventyrs äro mera fullständige än den föreslagne Lagen, tror jag att man med dem kan vara belåten, så vida det må erkännas, att en löpande Sedel, utgifven af den, å hvilken man eljest assignerar, då den förses med en efter behofvet modifierad borgen, innehar samma egenskaper sorn en, efter den föreslagne Lagens syft 6 * 00 Stats-Utskottets ning, utgifven Assignation å samma person; och har skuldsedeln dessutom det företräde, att, utan accept, protest med de flere omständigheter, kunna genast utmätningselier hysättningsvis realiseras. Jag kan således icke tillstyrka utfärdandet af den föreslagne Lagen.” Hvarförutan Herr Häradshöfdingen munteligen tilläde, att, derest Lagen blefve utfärdad, han för sin del ansåg, att något stadgande deruti borde inflyta, som inskränkte tiden för den strängare executions-rätt, som blifvit Invisningar tillagd, i enlighet med hvad om löpande Skuldsedlar är stadgadt, eller till högst Aderton månader efter utgifvandet, samt ytterligare en bestämdare föreskrift uti io §. rörande den Domstol, som , till upptagande af tvist om en från Invisning sig härledande skuldfordran, bör anses vederbörlig j hvarom Herr Häradshöfdingen förmenade samma stadgande böra ega rum, som angående Invisningar på Banken, så att, på sätt Kongl. Förordningen den io December 1741 uti 11 §. förmår, innehafvaren måtte ega frihet söka sin betalning vid den Domstol honom lägligast faller. Herr Borgmästaren Cederborg anförde: ”Hindrad, genom sysselsättning vid ett annat Utskott, att vid förra sammanträden mig infinna, anhåller jag, att till denna dagens Protocoll få, såsom min reservation, antecknadt hvad jag förut vid sammansatta Utskottens Beredning anfört: att jag icke för min Betänkanden.
Den är det vigtigaste, tror jag, sjelfva lagreformen icke undantagen — utan att jag derföre i minsta måtto misskänner behofvet af lagarnes förbättring. Denna är ett vilkor för samhällets välgång; och af ingen, som behjertar dess angelägenheter, kan det således dragas i tvifvelsmål, af hvad vigt det är, att de förslag, som göras till en sådan förbättring, må vara ändamålsenliga. Den omtänksame medborgaren fruktar ej blott att förlora det 115 goda, sora finnes i lagarna, tilldess lian vet, att lian utbyter det mot ett bättre. Ej ens sjelfva felen oell olägenheterna vill han se afhulpna förr, än lian är fri från farhågan, att derigenom ännu svårare uppkomma. Men hvad vigt som än må fästas vid lagreformen; lagskipningen är dock af högre vigt. Dess företräde är af enahanda art, som sedeförädlingens företräde framför all annan mensklig odling. Så mycket som dygd och goda seder öfverträffa allt annat godt i lifvet, så mycket högre står rättvisans helgd än allt annat godt i samhället. Derföre heter det ock med rätta, att god domare är bättre än god lag — icke att han skall döma bättre, än lagen vill; men om än lagen icke vore god; så är dock dess efterlefnad bättre, än den bästa lag, som icke efterlefves. Hvarken är lagen till något gagn, om den icke följes, eller kan man dessförutan göra sig rätt klart begrepp om dess förtjenster eller brister. Sjelfva begreppen om frihet och om sättet att befrämja henne vore icke så mycken tvist underkastade, om en hvar af de tvistande insåge, att frihet utan laglydnad är omöjlig; att ingen är fri, om ej alle vidkännas lagens tvång. Hvarken njuter man af det bäst inrättade samhälle, vare sig frihet eller annan fördel, eller inser och skattar man hela inrättningens värde, om icke dess lagar med kraft och upplysning handhafvas.
Hvem ser ej, att detta äfven skulle vara en pik åt Thorild? I mitt företal till Bergstedts öfversättning af detta skådespel. – Det må tillåtas mig, att bär till rättelse anmäla ett oanmärkt, men ganska vigtigt, tryckfel i samma företal. Sid. 11 står nämligen mystiska, men bör vara mythiska. Och derföre, af honom sjelf, blifvit företrädesvis upptagna i samlingen af hans Skrifter. – Visserligen qvarstå äfven i detta urval, här och der, spår af hans ungdoms ytliga åsigter. Man läse t. ex. uppsatsen ”om skillnaden emellan den Politiska och Religions-Moralen”; der det bland annat säges: ”Tro, hopp, försakelse, tålamod, ödmjukhet, andans fattigdom, bön och kyrkogång, dop och nattvardsgång o. s. v., dessa pligter, så oundgängliga för hvars och ens andliga och eviga välfärd, äro det icke lika för ett Samhälles flor”. Hade Thorild recenserat den, så skulle han här genast, från sin ändock visst icke christliga ståndpunkt, gjort en stor restriction; han skulle strax hafva påstått, att åtminstone Hoppet, Försakelsen, Tålamodet och Ödmjukheten äro lika väsendtliga för ett Samhälles sanna välbestånd, som för den enskilda Personens eller den enskilda Familjens. En sådan är, i de ”Strödda Reflexioner” som utgöra fortsättningen af ”Philosophen på Landsvägen”, denna: ”Förbannelse på dens mull, som först tackade för en Nåd, då han åtnjöt en Rättvisa! Utom denna fördom, hade Despoten aldrig funnit ett band att fjettra den redliges dygd.” Första häftets titel har nämligen detta, af Quintilianus: Plerique damnant, quae non intelligunt. Andra häftets, detta, af Seneca: Ubi non est pudor, nec cura juris, sanctitas, pietas, fides, instabile regnum est.
Embetsverken emellan af den vid sednaste Riksdag till gratifikationer åt e. o. tjenstemän anvisade summa 10,000 R:dr, Departementets Kansli-expedition samt Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena och Departementets Kommando-expedition tillagde belopp, utgörande för Kansli-expeditionen 66 R:dr 52 sk. och för Kongl. Förvaltningen samt Departementets Kommando-expedition 300 R:dr årligen, måtte till dessa staters aflöningsanslag öfverflyttas, från anslagen till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus, får Utskottet här endast meddela, att, till följd af Rikets Ständers bifall å Utskottets Utlåtande JM 28, hvaruti de ifrågaställa öfverllvttningarne äro tillstyrkte, desamma blifvit å den öfver 5:te Hufvud-titeln upprättade tabell iakttagne. 2:o På det att Marin-regementets Underofficers-korporaler och soldater måtte erhålla aflönings-förmåner, motsvarande hvad deras vederlikar vid matroskorpsen och båtsmännen förut åtnjuta, äfvensom att de, tillhörande värfvad trupp, ej fortfarande måtte förblifva i en mindre väl lottad ställning, än hvad egde rum vid öfrige sådane regementen och korpser, har Kongl. Maj:t äskat dels tillökning uti nu utgående aflöning åt 20 Underofficers-korporaler vid Marin-regementet från 12 sk. till 18 sk. om dagen för hvardera, uppgående för år tillsammans till 912 R:dr 24 sk., dels en förhöjning i gage af 1 sk. om dagen, eller från 6 till 7 sk., för hvar och en af manskapet vid bemälda regemente, utgörande om året för 800 man 4,754 R:dr 8 sk., eller ett sammanlagdt högre aflönings-belopp för denna korps af 5,666 R:dr 32 sk. Banko.