Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sprengtporten förklarat sig i det hufvudsakligaste instämma i hvad Herr Danckwardt framställt, får jag föreslå ett medium, på sådant sätt, att rättigheten att afsöndra ett halft tunnland må inskränkas till Stockholm, samt första och andra classernes städer. Om dessa få den, tror jag att det önskade resultatet skulle vinnas för de orter, som voro i behof deraf. Erfarenheten skall snart visa, att man kunde lemna samma rätt äfven åt Städerne af de öfriga classerna. Jag anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes framställa den proposition, att Ridderskapet och Adeln måtte afslå tillägget i det sednare Utlåtandet, men så till vida frångå sitt i afseende å förra Betänkandet fattade beslut, att Ståndet inskränkte afståndet till en fjerdedels mil från Städernes ägogräns, med undantag för Stockholm och de Städer, hvilka höra till första och andra Classerne. För dem skulle det fortfara att vara en mil. Herr Cederschjöld: I anledning af det förslag den siste värde talaren uppgaf, vill jag blott påminna, att Götheborg ej är inbegripit i någon classification. Sålunda skulle Götheborg, genom den föreslagne propositionen, komma i saknad af hvad andra städer beviljades. a38 Den 29 Augusti f. ra. Herr Danckwardt: Jag vill vid den framställde redactionen hemställa, att det icke måtte blifva ifrån Stadens ägogräns, utan från Staden, som beräkningen sker, ty om man sätter Stadens ägogräns, blefve följden, att, ju mera jord Staden äger, ju större tillfälle blefve till afsöndrade Lägenheter, emedan Stadens egen jord dervid bör beräknas. Det rätta lär väl derföre vara, att beräkningen blir från Stadens tulk eller stakett, och till en mil derifrån, för Städerne af första och andra classerne, samt inom -| mil för de öfriga. Hvad angår Herr Cederschjölds anmärkning, att Götheborg ej skulle vara i classification upptagen, så står åtminstone Götheborg i Calendern upptagen bland Städerne, men icke Stockholm. Stadgandet skulle således i min tanka böra blifva följande:
Kongl Maj: t bifaller och anbefaller Bergs Kollegierna att låta underrätta bruksägarna om besluten i avseende på recognitions skogarna samt att vidtaga kraftiga åtgärder för att indela och skattlägga dessa skogar, så att köp till Kronans och bruksägarens förmåner snarast kan bli genomfört. Stockholm den 31 mars 1824 J A BÖRTZELL, I P KRUSE, I KÜSEL Cirkulärbrev angående besvärs anförande över förslag till besättande av landskamrer, lanträntmästare och kronofogdar. Stockholm den 1 april 1824 Efter förändring i tillsättning av dessa tjänster, skall besvär över förslagen lämnas till Kammar Kollegiet och Statskontoret. Stockholm den 1 april 1824 J A BÖRTZELL, J G BRANTING, H JULIN Ansvarighetslag för de av Rikets Ständer förordnade Direktörer vid Diskontkontoren i Göteborg och Malmö. Stockholm den 8 april 1824. Ständerna har överenskommit om en ansvarighetslag för direktörerna vid diskontokontoren i Göteborg och Malmö. § 1 Har någon eller flera av direktörerna av försummelse underlåtit, överskridit eller avvikit från det vid Riksdagen upprättade Reglementet för diskontokontor, skall han avskiljas från sin befattning och gälda all förlust. § 2 Har någon direktör av egennytta eller våld överskridit sina befogenheter skall han förklaras förlustig av allmänt medborgerligt förtroende. § 3 Inställer sig ordföraren eller någon direktör inte till sammanträde utan att ha anmält sin frånvaro bötar han 10 riksdaler. Är han frånvarande 8 dagar bötar han 20 riksdaler. Böterna tillfaller de fattiga. Uteblir han längre tid än 3 veckor förlorar han sin befattning. § 4 Den som inte yttrat sig särskilt till protokollet, anses instämma i beslutet. § 5 Upptäcks oegentligheter i banken, som leder till åtal, anmäls det genast till Rikets Ständers Justitieombudman, vilken ställer den skyldig under tilltal inför Svea Hovrätt. § 6 I alla andra fall, som inte här är nämnda, gäller Allmän Lag. Stockholm den 8 april 1824 CARL JOHAN Kungörelse angående skyldighet för den, som har fordringar i Allmänna Magasins Inrättningen, att sådana inom viss föreskriven tid anmäla.
För stearinoch margarinljus, hvarå värdet icke kan antagas högre än 36 sk. skålpundet, föreslås nedsättning i nuvarande införselstull från 42 till 9 sk. eiler likaledes 25 procent å värdet Gula och hvita vaxljus samt spermacetiljus synas, såsom af föga skiljaktigt värde, kunna sammanföras under rubriken »alla andra slag», hvars nuvarande tull - Läderarbeten, ej speciJpceiade, lackerade. Lök, alla slag, ej specificerade. Mais. Me laller sammansatta. Metvurst. Mjöl af vegetabilier , sorn ej kunna inbegripas under spanmal eller hänföras till medicinalier. Munlack. Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 40. 47 viirde 1 r:dr 12 sk. skålpundet är tillämpligt äfven å dem, och den gemensamma tullafgiften vid införsel antagas till 25 procent derå eller 15 sk. Den å ej specificerade lackerade läderarbeten till 24 sk. skålpundet, eller 25 procent å värdet, gällande införselstull torde, då varan är smugglingsbar, och värdet jemväl i allmänhet något lägre än det i taxan utsatta, böra nedsättas till 20 sk. Lök, hvarå införselstullen nu utgör 10 sk. på 1 r:drs värde lispundet, synes, såsom en rå produkt, ej böra med så hög afgift belastas, hvadan nedsättning i densamma föreslås till 6 sk. Enär värdet å mais, i gällande taxa upptaget till 10 r:dr tunnan, icke öfverstiger 6 r:dr, så och med afseende jemväl derå, att varan icke utgör föremål för inhemsk produktion, torde den nuvarande införselstullen, 2 r:dr, böra nedsättas till 1 r.dr tunnan eller lika med den å korn.
Ull åtskilliga bestämmelser, rörande Låne-kontoret i Wisby. Genom bifall till Utskottets tillstyrkande uti betänkandet N:o 24, punkten 31,. morn. 1, 2 och 3, samt utlåtandet N:o 39, punkten 15, hafva Rikets Ständer beslutat: l:o att innevarande år, eller så fort ske kan, ett lånekontor må inrättas i Wisby för Gottlands län, att fortfara intill dess Rikets Ständer kunna derom annorlunda besluta;! 2:o att rörelsekapitalet för detta lånekontor bestämmes till 200,000 r:dr banko, deruti inberäknade Bankosamt Handelsoch Närings-diskontens fordringar hos in-, nevånarne på Gottland, och sålunda fördeladt, alt 100,000 ndr användas till utlåning mot namn och reverser med omsättningsrätt, 50,000 r:dr till utlåning och diskontering genom Handelsoch Närings-diskonten, samt 50,000 r:dr till kassakreditiv; 3:o att omkostnaderna för detta kontor i ett för allt icke få öfverstiga 3000 r:dr banko årligen; samt 4:o att kontoret skall förvaltas af 4 direktörer, valda af Riks-Stånden, och ett Banko-ombud, ulsedt af Bani fullmäktige. Utskottet, som uti ofvan omförmälda betänkande förbehållit sig, att framdeles; få inkomma med förslag till närmare bestämmelser, rörande kontorets förvaltning samt allöningen till direktörer och tjenstemän m. m., skall icke underlåta, att, vid Banko~Vtsltollets Memorial, AV o 67. 5 granskning af föreskrifterna i Banko-reglementets 4:de artikel, föreslå dé förändrin-. gar, sorn erfordras med anledning af Rikets Ständers nu fattade beslut om inrättande af ett lånekontor i Wisby; men anser sig dock till en början böra till Rikets högloft. Ständers bedröfvande hänskjuta åtskillige framställningar, föranledda af omförmälda beslut.
Landtmannen mycket besväras och uppehälles derigenom, att han för dess erläggande vid fiaoch Adolf Fred ries-Torgen ofta måste göra en lang omväg, och Utskottet icke helier är i tillfälle, att upptänka ett lämpligare sätt, hvarpå densamma till mera lättnad för Landtmannen, skulle kunna utgöras; så finnér lig Utskottet i detta afseende endast kunna föreslå, att Rik sens' HöglofL Ständer rnå i underdånighet anhålla, det Kongl Majrt täcktes i Nåder anbefalla Ofverstålläfe-Embetet, så väl vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom nu öfverkiagade olägenheterna, i afseende på uppbördssätt-jt, må i möjligaste måtto kunna förekomma*, sorn äfven noga tillse, det en sådan afgift ej affordras för de varor, som redan pä I,andel till viss person äro betingade, eller till eget behof införas, och följaktligen icke pä Torget utbjudas och föryttras, held-t de samma i dylika fall, enligt ÖfverStathållare-Embetets Kungörelse den 14 Juli 1815, icke synas vara ifrågavarande afgift underkastade. Vidkommande sedan hvad af Wessing blifvit yrkadt: att, om någon Stad, i stöd af sina Privilegier, skulle fortfara med vågoch mätareafgiflens afFordrande, måste det nödvändigt linnas Vägoch Mätarehus vid det Torg, dit Landtmannen får föra sina produ - J3/,2 Eesv. och Ekon. Utsk.
Majit, att efter Comitterades för Strömrensningarne underdånigast afgifne Förslag, i Nåder upptaga och, efter sig företeende omständigheter, med eller utan närboendes deltagande i kostnaden, afgöra. Derigenom hafva äfven Utskotten förklarat, hvarföre de ej kunnat inlåta sig uti de yrkade undersökningar pä särskildt uppg i fne ställen samt ännu mindre bordt emot Grundlagens stadgande, till öfverlägning eller något slags Utlåtande upptaga sådnne klagomål# hvilka 334 Stats-Vtskottets Betänkanden. det tillhörer Lag-Skipande Magten att afhjelpa. ' Om de i laga ordning föreslagne undersökningar, der sådane ej redan skett, skulle förskjutas af allmänna medel, så skulle sådant troligen ofta föranleda ohemula klagomål, och större delen af StrÖmränsnings-Fonden kunna medtagas till desse rättegångars bestridande, hvarföre de klagandes förskjutande kostnad, synes vara ett nödigt samt, af försigtigheten framkalladt säkerhetsmått. Detta ämnes gemensamma behandling med Strömränsnings-anslaget var i naturlig ordning föranledt af det tillstyrkandet, att till ersättning använda någon del af detta anslag. Men communication med Lag-Utskottet föranleddes ej af någon slags Remiss, och att den ändå skulle ske, då fråga icke var om Lagförklaring eller ny Lags stiftelse, utan endast om tiliåimpning och verkställighet af en redan varande samt ännu fullt gällande Lag , lärer icke behöfva någon vederläggning. Sluteligen få Utskotten, jemte bifogande af flere Ledamöters särskildte anföranden vördsamt tillkännagifva att Betänkandet blifvit godkändt af Högvördige Presteoch Vällofl. Borgare-Ståndet. Stockholm den 28 November i8a3. Riksens Hoglofl. Stånders Statsoch Bevillning-Utskotts Memorial rörande afgörande genom Votering af frågan om en bestämd afgift till Veneriska smittans hämmande.
I anledning af denna underdåniga Skrifvelse och sedan GeneralBefälhafvaren uti esta Militaire-Dislrictet afgifvit underdånigt yttrande i Irågan, behagade Kongl. Maj:t, medelst Nådigt Bref af den 3o Juni iSJt, förordna, att af Kronprinsens Husar-Regemente tvänne Scrvadroner skulle framdeles förläggas i Malmö, tvänne i Landskrona, en i Ystad och en i Helsingborg, hvarjemte Krigs-Collegium förständigades, beträffande 1:0 Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 221. 9 1:0 Staden Ystad, att, i händelse Staden skulle vägra att sina egande stalloch magazins-byggnader till Kronan försälja eller mot hyra upplåta, gå i författning om anskaffande af erforderliga stall och magazins-rum för den der förlagda HusarSqvadron; 2:0 Staden Landskrona, att låta uppgöra ritning och kostnads-förslag till en stall-byggnad af tegel och korsvirke för inrymmande af 2:ne Sqvadroners hästar; ritning och kostnads-förslag till ett nytt ridhus af tegel och korsvirke; samt kostnads-förslag till iståndsättande, för a:ne Sqvadroners casernering, af Kronans inom staden egande, derför afsedda hus och byggnader; 3:o Staden Helsingborg, att låta upprätta kostnads-förslag till ett nytt ridhus af sten och korsvirke, jemte ritning derå, samt kostnadsförslag till de gamla, Kronan tillhöriga, stallens höjning oell iståndsättning; 4:o Staden Malmö, att den väckta frågan om uppförande af ny stallbyggnad derstädes skulle förfalla, enär der befintliga Kronans stall och ridhus vore för de 2:ne HusarSqvadroner, sorn komme att i denna Stad qvarblifva, fullt tillräckliga; och borde af Collegium upplysas, hvilka tillgångar kunde för de sålunda anbefallda byggnads-arbeten i Ystad, Landskrona och Helsingborg påräknas, dels uti Statens fordringar hos Städerna Malmö och Ystad, dels ock genom försäljning eller användande af Kronans i Engelholm egande och af derstädes förlaggda Husar-Sqvadron ditintills begagnade byggnader.
Att besparingarne ej kunna lemna tillgång till behofvens provisionel^ afhjelpande, är alltför väl kändt genom den yppade bristen å denna titel, som härleder sig från sådana anslag å förmodade besparingar. Ehuru man må anse försigtigt att icke försvåra den önskade regleringen af embetsverken genom definitivt bestämmande eller förhöjning af lönerna, anser jag dock Stats-Utskottet pligtigt, att föreslå Rikets Ständer den förhöjning af Staterne, som, efter pröfning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, kan finnas behöflig för ärendenas obehindrade gång, att utgå intilldess Rikets Ständer vid Riksdag framdeles godkänt Verkens nya reglering och definitivt bestämt deras Stater. En sådan Interims-stat för ökad personal i Nedre Justitiae-Revisionen, Kongl. Hof-Rätterne, Kongl. Kammar-Collegium, och Kongl.Kammar-Rätten samt Kongl. Stats-Contoret bör, efter min tanka, uppföras i ordinarie Stats-regleringen, och ingalunda anvisas i en extra Stats-reglering under innevarande Riksdag, hvilken åtgärd vore lika ovanlig, som till sina framtida följder vådlig.” Häruti instämde Prosten Åstrand och Doctor Agrell. Af Herr Professor Thomander: ”Jag reserverar mig emot den omständighet, att i Utskottets Betänkande rörande Andra Hufvudtiteln icke finnes tillagdt det tillkännagifvande, att Utskottet ville, i sammanhang med Extra Stats-regleringen, till serskildt bepröfvande företaga den frågan, om och i hvad mon Utskottet ansåge sig böra något provisoriskt anslag för vissa Embetsverks fullständigare tjenstbarhet till beviljande föreslå; varandes, efter mitt förmenande, Extra Stats-regleringen det ställe, der dylika anslag, i händelse de finnas nödiga, böra uppföras, för att utgå intill nästa Riksdag.’’ Af Herr Doctor Björkman: ”Gillande Högloft.
Vid granskning af merberörda protokollsutdrag befanns detsamma skrifvet med så utdragen stil att föga mer än tretio bokstäfver, och stundom ännu färre, förekommo på raden, och, ehuru lösen var påförd för två ark, upptog det andra arket, med namnteckningen inberäknad, likväl icke flera än sex rader med tillhopa nitionio bokstäfver, eller icke ens så många, som erfordrats för att fylla antalet af felande bokstäfver på första arkets första sida, hvadan hela expeditionen rätteligen icke skolat upptaga mer än ett ark, ej heller med lösen eller stämpladt papper till högre belopp, än för ett ark, beläggas; i följd hvaraf expeditionshafvanden måste anses hafva uppenbarligen gjort sig skyldig 'till ansvar, jemlikt 17 § af ofvanberörda Kongl. Förordning. Vid sådant förhållande, och då den hos mig gjorda angifvelsen var af fullständig bevisning om den angifna förseelsen beledsagad, fann jag angifvarens sedermera anmälda återkallelse af klagomålet icke berättiga mig att underlåta den sålunda yppade förseelsens lagliga beifrande, helst som, äfven om de uppgifter, på hvilka nämnda återkallelse grundades, skulle befinnas tillförlitliga, det i allt fall icke borde utan ansvar aflöpa, alt en expeditionshafvande med sitt namn beseglat en så felaktig expedition och dertill icke bättre vårdat densamma, sedan han blifvit färdigskrifven samt med underskrift och anteckning af lösen försedd, än att expeditionen, om ock utan lösen, utkommit och möjligen kunnat af obehörig person till lösens uttagande begagnas. Finnande på dessa skäl nödigt, att saken gjordes till föremål för laglig undersökning, förordnade jag åklagare att derom göra framställning hos Stockholms samfälda Rådstufvurätt, och att, sedan slik undersökning för sig gått, föra emot vederbörande den talan, hvartill de utredda förhållandena gåfve anledning.
Se undsättningsmedel. — af ett till gårdsegaren J. E. Borin utgifvet lån från Banko-di skonten. Se Banko-Utskottets Utlåtande N:o 16. — af P. C. Dihlströms skuld till Banko-diskonten. Se Banko-Ut skottets Utlåtande N:o 58. — af elfva odlings-län, utgifna från Banken. Se Banko-Utskottets Memorial N:o 27. — af åtskilliga inom linien förda lån vid Diskont-verket i Stockholm. Se Banko-Utskottets Memorial N:o 53. Afsöndring: om sådan af jord från f. d. korporals-bostället Husie, lill utvidgande af Husie församlings kyrkogård i Malmöhus Län. VIII. 82. R. lil. X. B. 14, 243. A. 381. XI. E. 3. — af jord, om ändringar i och tillägg till derom gällande före skrifter. Se Lag-, samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 33. —oom sådan af jord från Ulltuna kungsladugård och kronoparken Asen till utvidgning af Upsala Central-Hospitals område. Se StåtsUtskottets Utlåtande N:o 269. — angående sådan från Carlbergs kungsgård lill utvidgande af Stockholms stads nya kyrkogård, samt plats för ett dödgräfvare-boställe derstädes.- IX. R. 477. XI. B. 140. A. 148. E. 245. — om dylik från Eskilstuna kungsladugård till utvidgande af Eskilstuna, Klosters och Forss församlingars begrafningsplats. Aftappningar och utdikningar af sanka trakter, om Statsbidrag till. Se SlatS-Utskotlets Utlåtande N:o 158. Afvittringar i Norra Länen, om anslag till forlskyodande af.
Också äro de gamla fördomar, hvilka för mången bestämt hans bana som tjensteman, numera så pass aflägsnade, att de flesta af civila tjenstemän önskade att kunna flytta sig till handtverkarens mera sjelfberoende kall, och att de för sina söner hellre välja ett borgerligt yrke, än tjenstemännens släp. Detta skall för framtiden verka åtminstone det goda, att trängseln på tjenstevägen icke blir så stor. Vidkommande härnäst statens knappa tillgångar, kan jag icke inse, att det är staten mera än den enskilde tillständigt att icke löna den oumbärlige tjenarén någorlunda i förhållande till fordringarna å bildning och skicklighet från statens sida, och menskliga behofvens måttliga fyllande å tjenstemännens, oberäknadt den anständighet i hållning och umgänge, som lärer förblifva en fortfarande påräknad pligt hos tjenstemannen. Jag känner flera fall, der ynglingar af 17 å 18 års ålder, omedelbarligen utgångna från skolan, af enskilda blifvit engagerade som han* delsbokhållare och genast erhållit i lönevillkor 5oo r:dr b:co; och jag tror då, att om statens tjensteman, med dubbelt så kostsam bildning och med arbete för intet omkring 10 år, vid 3o års ålder kommer i åtnjutande utaf en aflöning till 4oo r:dr, sådant icke kan kallas öfverdrifvet eller för mycket. 222 Den 26 Maj e. m. Då nu större lönebelopp för de lägre tjenstegraderna icke lärer fordrats, med derefter lämpad proportionel förhöjning åt de högre, kan jag icke undgå att tillstyrka bifall till det för KammarColiegii förnyade organisation och lönereglering begärda förökade anslag. Med Kammarrätten inträffar i det närmaste samma allmänna förhållande sorn med KammarColkm, med likväl den skillnaden, att Kammarrättens nya organisation redan blifvit satt i verket och tjenstemännen varit några år i åtnjutande af de förbättrade lönevilkoren.
Det invecklade kontroll-machineriet har gjort nödvändigt att tilldela till och med underordnade myndigheter en icke ringa magt att i enskilda fall, genom sina beslut, fylla luckor i lagen, bevilja befrielse eller göra inskränkningar. Denna nödvändighet att medgifva underordnade myndigheter en godtycklig magt är, jemte svårigheten att förstå och tillämpa ett så konstigt sammansatt system, ett nästan oöfvervinneligt hinder för mäsk-beskattnings införande, i synnerhet i ett glest bebodt och vid dylika tillställningar ovant Iand. Så yttrar sig den norske embetsman, som, före den nu gällande norska bränvins-lagstiftningens införande, var utsänd till Preussen att taga kännedom om dess författningar i ämnet. På grund häraf kom den år 1847 i Norige nedsatta Kommissionen till den slutsats, Särskilda Utskottets Betänkande N:<* 8. att mäsk-beskattningen icke vore lämplig därstädes; och Utskottet anser hufvudsakligen samma hinder möta i Sverige. Norrige, där både Regering och Storthing först åsyftade mäsk-beskattning, frångick denna tanke och antog produkt-beskaltningen, som nu redan i mer än fem år fortgått, utan klagan öfver förfeladt ändamål eller kontrollens dyrhet. Kommissionen beräknade mäsk-beskattningens kontroll till en årlig kostnad of 64,000 Sp., men produkt-beskattningens till 32,000 Sp., eller jemnt hälften. Huru denna sistnämnda beskattning verkställes, skall Utskottet i siit förslag till författning närmare utveckla; här torde en jemnförelse böra göras mellan de båda syslemerna. Hvilketdera är rättvisast, torde icke vara tvist underkastadt: att för den tillverkade kannan bränvin -erlägges den skatt, som är en kanna bränvin åsatt, är väl det naturligaste och rättvisaste. Att detta äfven är absolut fördelaktigast för det allmänna, kan ej heller betviflas, emedan det icke tvingar lill onaturliga genvägar, som väl, i anseende till skattens betydlighet, visa närings-idkaren en relatif vinst, men föranleda spillande af rå-.ämne, genom att icke därur uttaga ali den produkt, som däraf kunde erhållas.
Då jag önskar att, så litet som möjligt, gynna gäldenärer genom Lagstadganden om iakttagelser å borgenärs sida af sådan beskaffenhet, att underlätet efterkommande deraf må medföra gäldenärs befrielse ifrån dess skuld, tror jag också, att gäldenär genom yppad concurs icke bör, då han ej vinner aflrädes-förmon, i-något'hänseende komma till sine borgenärer i ett för honom bättre förhållande, än det, som egde rum före Concursens början.— Concurs uppstår antingen i följd af gäldenärs egen begäran, att få sin egendom på en gång afstå, eller ock i grund af ansökning derom af någon borgenär; Egenteliga föremålet för, och ändamålet med Concursen är alltså, afträdde tillgångarne må varda realiserade och enligt lag fördelade emellan de borgenärer, sora bevakat fordringar och fått dem fastställde. Bevakningen är således att anse såsom ett tillkännagifvande å borgenärs sida, det han önskar, att i fördelningen af de afträdda tillgångarna deltaga; underlåten bevakning att betrakta såsom medgifvande af borgenär, det han ej önskar deltaga i fördelningen af nämnde tillgångar. Vidare, än till den sålunda af borgenären godkände påföljd af förlust af rättighet lill drägtighet i afträdde egendomen, bör underlåten bevakning följaktligen ej utsträckasj^och jag ville alltså, att motionen måtte varda, i så måtto, bifallen, att, med ändring af 74 och 79 §§. af nu gällande Concurslag, stadgades, det underlåtenhet att i Concurs bevaka fordran allenast medför förlust af rättigheten att för fordringen njuta andel i Concursmassans tillgångar.” Häruti hafva instämt Herr Professoren Doctor Bexell och samtelige Eedamöterne af Bonde-Ståndet. Lag-Utskottets Betänkande N.-o 61. Ankom till-Exp.-tJtsk. den 7 Maji kl. 12 f. m. Betänkande, öfver väckta motioner deromv, att inteckningshafvare och andre veterlige borgenärer ej måtte behöfva att, i anledning af års-stämning, deras fordringar angifva. Hos HögloG.
M» i Nåder täcktes inskränka planen för ifrågavarande byggnad och på sådant sätt reglera Utgifterne dervid, att arbetet med det å Stat uppförda anslag af 20,000 R:dr om året, i ytterligare 5 års tid, må kunna tullbordas, I öfrigt hafva Riksens Ständer ansett sig höra hos EK. M. 1 underdånighet hemställa , att de, öfver användandet af merberötde anslag Underdåniga Skrif reher. till Gärnlzons-Sjukhus-byggnaden, förde Räkenskaper, hvilka hittills undergått granskning af dertill utaf E. K. M. i Nåder särskildt förordnade Revisorer, måtte, i likhet med Redogörelserne för andre Stats-medel, öfverlemnas till Revision uti E. K, M:ts och Rikets Kammar-Rätt. Riksens Ständer framhärda etc. N:o '345; Uppl; o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 27 Nov. 1823.' Preste-Ståndet d. 27 •— —• Borgare-Ståndet d. 27 Bonde-Ståndet d. 29 —- — Riksens Ständers underd, Skrifvelse, rörande meddelande af arbetsplaner rn. m, i afseende pcLAllmäjina Byggnaders uppförande« S. A. K. Riksens Ständer, som af förekomne omständigheter funnit, att förnämsta orsaken till de betydliga, ofta öfverflödiga kostnader, Stats-Werket, i senare tider, fått vidkännas, vid Allmänna Byggnaders uppförande, varit den, att Riksens Ständer, vid medlens anvisande, sällan varit i tillfälle, att bedöma arbetets vidd, planen för dess utförande och utgifterne vid fullbordandet, anse sig böra framföra den underdåniga önskan, att E. K.