Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då det är oafgjordt hvad Kongl. Maj:t för den sednare delen af ansökningen kommer att vidtaga, anhåller jag med åberopande af hithörande till Kongl. Ecklesiastik-departementet i förening med ansökningen ingifna handlingar, utvisande att kostnaden för ett nytt läroverkshus, beräknadt endast för fullständighet på reallinien, utan att undervisningsmateriel tagits i betraktande, skulle uppgå till en summa öfverstigande 80,000 R:dr R:mt, och enär Halmstads stad, sorn icke har någon utsigt till bidrag från stiftets uttömda byggnadskassa och under de tre sista åren uppfört nytt fattighus, gymnastikbyggnad, rådoch tullhus jemte ny småbarnskolelokal, med en kostnad af omkring 100,000 R:dr Runt. att Rikets Ständer med afseende på Halmstads stadssamhälles oförmåga att kunna anskaffa alla erforderliga medel för uppförande af en läroverksbyggnad, fullt motsvarande uutidens anspråk på utrymme, för ett på båda linierna fullständigt elementar-läroverk, hvaraf icke allenast provinsen Halland utan äfven vidsträckta delar af tillgränsande län komma att hemta väsendtliga fördelar, måtte såsom bidrag till denna läroverksbyggnad, bevilja Halmstads stadsinuevånäre ett anslag eller åtminstone lån på förmånligaste vilkor af 50,000 R:dr Runt. Stockholm den 29 November 1862. L N. Mellqvist. Motioner i Preste-Ståndet 1862. Af Doktor A. Sandberg: Om åtskilliga Jörändringar uti Kongl. Förordningen om försäljning af bränvin m. m. den 7 Ingenting är förhatligare och förderfligare och snart sagdt skamligare och nedrigare än det fräcka kringgåendet af Bränvinsförsäljnings-förordningeu, som bedrilvos genom den så kallade salningen, emot hvilket uppenbara gäckeri med lagens anda och mening, alla försök att sätta en gräns hittills varit alldeles fruktlösa. Prosten Palmlund har i detta afseende väckt en väl grundad och högt påkallad motion, den jag af allt hjerta önskar framgång; men ber derjemte att på detta hållet åtminstone i motionsväg söka taga steget något längre.
Citadell kunnat påbörjas och fortsättas, så att vid slutet af sommaren tillfälle var boredt att, emottaga en del af arbetsfångarna från Wadstena Corrections-inrätlning, hvilken senare nyligen blifvit alldeles uttömd. Såsom ländande till förbättring i de härförutan redan varande straff-anstalter, har Kongl. Majit för ordnat, att de förbrott till fästnings-arbete dömda personer borde, med afseende å brottens olika beskaffenhet, emellan fästningarne classificeras, hvilken Kongl. Maj.ls Nådiga Berått. N.o 1. fördelning ock blifvit till verkställighet befordrad. Under den 26 October 1826, bar Kongl. Maj:t beslulit, att vid Wanäs fästnings-byggmd uppsätta en Pionnier-corps, som härtill ändamål, att personer, hvilka förverkat sin frihet, må derstädes, till samhällets säkerhet och nytta, hållas i förvar, och under tjenlig sysselsättning, correctionel behandling och militairisk discipline, återföras till förbättrad lefnad. För denna af trehundrade man bestående corps, hvars första uppsättning utgjorts af de mest pålitliga arbetsarrestanterna vid Wadstena, äro militairiska och oeconomiska Reglementen dels redan utfärdade, dels under utarbetande, En Comité' har blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder förordnad, att företaga granskning af alla för närvarande, angående lösdrifvare, så af man som af qvinnokön , gällande författningar och föreskrifter, samt utarbeta och i underdånighet ingifva förslag till en ny Förordning i detta ämne. Ett sådant förslag liar nyligen blifvit fulländadt och till Kongl. Maj:t ingifvet; och vill Kongl. Maj:t, efter det vederbörandes deröfver infordrade Utlåtanden inkommit, taga detsamma i öfvervägande. Kongl. Maj.ts Nådiga Beriilt.
För de Discont-lån, hvilka beviljas efter Realisationen , skulle lån-innehafvaren ej vara till omsättning berättigad, utan hela lånet vid förfallotiden, som kunde utsträckas till 6, högst 9 månader, ovilkorligen inbetalas; beroende det på särskild pröfning, huruvida han å nyo kunde utbekomma det insatta beloppet. Deremot skulle DiscontStyrelsen ega bevilja lån, utan inskränkning till någon viss summa, blott reversen ansågs vederhäftig. Tilläfventyrs skulle räntan äfven å dessa lån kunna nedsättas. De före utvexiingen beviljade Discont-lån skulle inbetalas under de vilkor, de blifvit tagne. Lån från HandelsDisconten, hvars fond skulle ökas genom de inbetalande fastighets-lånen, och hvilken Discont skulle förvandlas till en verklig låne-inrättning för handeln och den större rörelsen, skulle kunna erhållas på kort tid, utan omsättningsrätt, emot säkra reverser och på metaller, men utan borgen af oftast fingerade reverser samt till så stor summa, som DiscontStyreisen , å eget ansvar, pröfvade hypotheket vara värdt. Den privata assigneringsrätten på Banken, ledande ofta till missbruk och oordningar, nästan aldrig till verklig nytta, skulle upphöra. Om dessa eller andra reglemenlariska föreskrifter i samma anda för Bankens förvaltning stadgades; om hvarken creditiv eller lån anvisades å Banken, utan denna, i det skick den nu är, fick helt enkelt sköta sig sjelf; så är det min orubhliga öfvertygelse, att vi med trygghet kunna verkställa utvexiingen, oansedt det af mig önskade tillägg till 72 §. Reg.-Form. icke kan vid denna Riksdag äga rum, utan måste hvila till den nästa.
Benninge-circulation egenteligen beror af en för Riket förrnonlig handelns ställning •, af Jordbrukets och andra gagneliga Näringars, trefnad, samt det inbördes biträde, de räcka hvaranu; och då den nu öfverklägade Penninge förlägenheten leder sitt ursprung från motsatta förhållanden, anser Stats-Utskottet de här ofvan omförmäldte fastighets-lån böra utgifva* med hänsigt till da omständigheter, hvaraf ett sådant understöd blifvit föranledt, så att om, å,ena sidan, vilkoren göras lindriga, man, å,andra sidan., förbehåller ea Den 20 Juni. 977 en sadan successiv återbetalning, sorn näringarnas förbättring i framtiden möjeligen ian medgifva, på det irran småningom och utan någon häftig skakning må kunna närma sig till målet, att en gang vinna den ordning och stadga i Rikets. penn inge-väsende, som hvarje rättskaffens Svensk man alltid måste önska. Men då detta, beror af framdeles inträffande omständigheter, hvarpå någon säker beräkning icke kari 'göras, har Utskottet ansett sådana försigtighetsmått, sorn ligga inom möjlighetens gräns, äfven böra vidtagas, och att de anstallter , sorn nuvarande förhållanden påkalla, göras verksamma till deras föremål, utan att bereda några särskildta hinder för penninge-värdets framtida förbättring; hvilket Utskottet trott säkrast kunna befordras genom ett väl orgajriseradt Utlåningsoch Credit-1 System. Allmänneligen torde erkännas, att det icke är Penninge Stockens storlek, utan Circulationens liflighet, som bestämmer Penningens verkan. Om derföre, genom upptagande Lån på Statens Credit, sådana Capital, hvilka nu icke äro tillgängeliga för Näringarna, skulle kunria framlockas, kunde härigenom beredas ett behöfligt understöd åt Näringarna, samt Bankens tillitande i samma män kunna umbäras. Och då nödigt torde vara, att alla Operationer, hvilka ingå uti förenämnda System, uti ett sammanhang utföras, men B. Bien andra Upplån, än i Silfver, icke forde vara förenliga med Banco-Verkets
H o n skulle sluta i posten, men så hade han i stället fått det litet bättre i banken. Ahjo, nog skulle det gå ihop! Och så hade nästet fått en ny invånare och en ny mun — en glupsk liten mun, som tog alla sin mammas krafter i anspråk. Nu var det han, som arbetade ensam, och han arbetade för två. Öfverallt, där en slant kunde förtjänas, dök hans smala ansikte fram. Han sålde sina söndagar, gjorde andras arbete, tog hem renskrifning — allt mot kontant erkänsla. Han hade slungat sin kära eftermiddagscigarr under förevändning, att han fick ondt i halsen af att röka, och drack bara ett glas vatten till sin tunna frukostsmörgås. Och Gud vet, hur det gick, men gick gjorde det, och de saknade aldrig mat i grytan och aldrig pengar till hyran. Säljes i \ -, J - och Jkilo-paket med beskrifning å hvarje paket. Representant for Sverige: Carl R. Matton, Stockholm. Talrika ombud 1 landsorten. IDUN 434 De hade afskedat jungfrun, ty hvad skulle de med henne att göra nu, då hon icke längre var kvar i posten, utan bara satt hemma och gonade sig, som hon sade. I stället hade de skaffat sig en hjälpflicka, som kom om morgnarne och förrättade alla grofsysslor m o t sju kronor i månaden och gick sin väg vid 1-tiden. Det var nu visserligen ingen kontant besparing, men så mycket större på maten och tvätten, o c h så gick det mindre ved åt i spiseln, då frun själf skötte o m elden. O c h för öfrigt hade den flinande bondtösen snart upphört att flina, då kamraterna i huset började flina åt hennes fem kronor — de skulle då vilja se det s. k. herrskap i synen, som slängde åt sin tjänare en lumpen femma i månaden! Så talade han åtskilligt o m sitt lif o c h sina förhållanden under de senare åren, medan hon o m sina iakttog en lätt förklarlig tystnad. » När j a g nu var här uppe, » yttrade han slutligen, » kunde j a g icke neka mig nöjet att återse en ungdomsvän.
Hans konstnärliga egenskaper äro desamma som mästarnes i den italienska konstens bästa skeden: brådmogenhet, omvexling, genialitet, bredd i konceptionen, tro på sin egen förmåga. Han är den fullständigaste konstnärsnatur, den nya italienska skolan har att uppvisa. Om några år skall Michettis namn måhända gå kring verlden. En ' annan religiös målning, ehuru af helt olika natur, är “ Via dolorosa “ af Giuseppe Ferrari. Den framställer återvändandet från Golgatha. Det är i solnedgången. Maria nedstiger jemte Maria Magdalena och Kleofas ’ hustru Maria från hufvudskalleplatsen. Johannes, Josef af Arima-tia och Nikodemus gå framför qvinnoma. Det är en gruppmed endast 6 figurer, men högtidlig och dramatisk i sin enkelhet. Himlen är hållen i en blygrå ton och tung. En sista stråle från den sjunkande solen belyser de sex figurerna. Maria vänder sig om, nästan förstenad af smärtan, med en min, som uttrycker medvetslöshet och fasa. Hon riktar sin blick mot afrättsplatsen, liksom om hon ej kunde slita den derifrån. Det är moderns förtviflade sorg, som målar sig i hennes drag. Hon bildar medelpunkten i taf-lan, liksom hon är brännpunkten för dess ljuseffekter. Maria Magdalena understödjer henne och lägger sin ena hand på hennes skuldra. Äfven hon är tillintetgjord af smärta. Den tredje Maria följer dem med hopknäppta händer. De tre männen äro ordnade i samma symmetri som qvinnorna. Taflan uttrycker det sanna och menskliga i smärtan. Teckningen är verkstäld af en säker hand och fargen är använd med måtta. Dessa äro taflans goda sidor. Dess brister äro: en enformig och vulgär typ hos qvinnorna samt en viss monoton stämning hos figurerna. Med undantag af Maria, modern, öfver hvilken taflans hela effekt är utbredd och som är beundransvärd i utförandet, fargen och känslan, äro alla personerna endast bifigurer och skulle saklöst hafva kunnat vara borta. Taflan är inköpt af hrr Fairless och Beeforth för något af Londons muséer.
Hon kunde icke berätta Tores och sin historia i all dess nakenhet; hon kunde icke lefva i arbetarlängan vid Strettons järnbruk och umgås i mister Hynes hus – icke föra den stora fulheten inför Pauline Hynes ögon. Instinkten sade henne, att det fanns en gräns äfven för denna flickas förståelse. Främlingen måste gå sin egen väg utan rast, utan barmhärtighet. Just som Louise för sista gången gick ur fru Silfversvans hus, mötte hon brefbäraren. Hon läste miss Hynes biljett på tåget ut till det närliggande bruket; den var full af ljufva ord och innehöll dessutom ett par rekommendationskort till gamla familjer vid Sprucestreet i Filadelfia samt slutade med följande rader: – Och jag som hade gladt mig åt att sammanföra er med två intelligenta svenskor, misses Matilda Hjelm och hennes syster, miss Ada Lennartsson, författarinna. Ehuru obekant, ämnar jag någon dag inbjuda dem till mitt lilla näste. Louise läste detta bref nästan liknöjdt. Hon tänkte redan på Pauline Hyne så som man tänker på personerna i en fängslande bok, sedan man själf åter gått upp i verkligheten. Ett af lifvets löften, som brutits – det var allt. Men de sista raderna bragte oro i hennes blod, fick henne upprätt i waggonsätet med något strålande ljust öfver ansiktet. Ada skulle förstå att hon handlat just så, som hon måst handla för att ej svika sig själf, Ada skulle kasta ett stort ljus öfver situationen. Hvad vore dock lifsöden? Rama tillfälligheter. Hur lätt allt egentligen var att bära, när man såg det så. Denna ovana tankegång kom hennes blod att svalla. Och med kinderna svagt färgade och ett stilla ljus i ögonen steg hon af vid Strettons anhaltsstation. FJORTONDE KAPITLET. Efter kl. 3 försvann solen från husräckans baksida, men som den hela morgonen baddat på de små gårdarna och planken, som afstängde dem ifrån hvarandra, kändes äfven eftermiddagen därute rätt otreflig. Luften stod full af varma, orena vattenångor och af dofter från fruktskal och från stekt svinflott. Öfver planken hängde kvinnorna med hakan stödd mot sina utbredda armar; detta var dagens ljufliga pratstund.
Vid Riddarhusets Reparation, ett Exemplar af Riddarhusets större Medaille i Guld af omkring 60 Ducater, föreitälltnd# på en® ®id%n Riddarhusets Facade, borde präglas och Herr Friherre Klingspor ' tillställas ; hvarom underrättelse genom Utdrag af Protocoller skulle Herr Friherre Klingspor meidajas. Ut supra. S. D. I anledning af Frimurare-BarnhusDirectionens hos Högloflige Ridderskapet och Adeln skriftebarn gjorde anhållan, att å Långfredagen framdeles ärligeo lå begagna Riddarhus-Salen till de Concerter, hvilka då för Frimurare-Barnhusets räkning vanligen uppföras; fann Högloflige Ridderskapet och Adeln förgodt tillåta, det må Fiimurare Barnhus-Directionen, efter de^onvhos Riddarhus-Directionen lör - Den i April. ut gjord anmälan samt under iagttagande af de utaf Riddarhus-Directionen dervid föreskrifne vilkor, äga, att hädanefter å Långfredagen år» ligen låta uppföra Concert i Riddarhus-Salen $ hvarom Utdrag af Protocollet skulle till Frimurare . Barnhus Directionen expedieras. Ut supra. S. D. Remitterades till Riddarhus-Utskottet, Herr Cederskjölds, Pehr Gustaf, Motion, angående Brandförsäkring af Riddarhuset. Ut supra. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskilja des klockan | till io om aftonen. la fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Serskildt Prolocoll, hållit uti Högloflige Ridderskapets och Adelns Pleno, eftermiddagen den I April 18x8. Då under pröfning af Riddarhus-Utskottets den ig uti nästledne månad aflåtne Me. morial, i anledning af Riddarhus-Directionens afgifne
Preste-Ståndet, genom ProlocollsUtdrag af denne dag, meddelade Beslut, att, till fortskyndande af ExpeditionsUtskottets göromål, de öfriga Utskottens ■Cancelliet’ böra dermed biträda, fann BorgareSlundet för godt, att, enligt gjord inBjudning sig förena. $. D. Vid förnyad föredragning bifollos Utlåtandena: JsT:o 572, af Statssamt Allm. Besvärsoch EkonomiUtskolten öfver väckt Motion om undersökning al civila Läroverkens nu varande beskaffenhet. N:o 575, af StatsBancooch Ekonomiutskotten, rörande anslaget för Strömrens» 16 Fröt. Ut dr. di ra Nov. ISIS. ningarne samt öfver åtsldllige dermed gemenskap egande Motioner: och 21 r, af Lagsamt Allm. Besvärsoch Eko-« nomiUtskotten i fråga om vården och förvaltningen af Kyrkornes fastigheter och medel samt granskningen af redogörelserne derföre, S. D. Statssamt Allm. Besvärsoch EhonomiUtskottens förnyade Utlåtande, N:o 5^1, i frågan om upphörande af KrigsAkademien och inrättande af Professioner i Mi~ litairevelenskaperne vid Rikets Universiteter, föredrogs nu åter och lades till Handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets Betänkande N:o 65, öfver anmärkningar vid Utskottets Memorial ]V:o 4'9» samt det dervid bifogade generella förslag till reglementariska stadganden för Låne.- Contoiren i Vestra och Södra landskapen, jVrot.
1161 och den allmänna rösten synes böjd för mot* sattseu af hvad jag framställt; så vill jag endast begagna min rätt att med serskildt yttrande raft” visa min öfvertygelse, om det är möjeligt. Fordringsägares anspråk består uti en Con' courstnäsiig behandling. Blotta ögnakastet pi denna plan visar, att dem göres mer äij rätt, ty de fd förr ut sine penningar derigenom, att Banken träder emellan Skyldige pcb Fordringsägare. Banco-Sedelhafvaren fordrar, att Rikets Ständer skola vårda, icke förskingra tillgångärne; och de Författningar, efter hvilka Rikets Ständers Bank hittills blifvit styrd, under hvilken Styrelse Banken gjort Riket räddande handtag, Stadga, att Bankens gevinst bör ad publicos usus användas. Med iagttagande häraf, kan af Banken icke annat biträde meddelas, i dessa enskildta angelägenheter, än sådane fursträckningar, hvarpå Banken icke förlorar. Härvid torde förtjena tilläggas: att Bankens högsta idée, hvarunder allt är ordnadf, är tillhandahållandet af ett stadgadt mynt åt Stats-Verk, Näringar och Handel; att nuvarande mynt beror till stadgan af dess värde, på förtroendet hos Allmänheten, och delta på det allvar, hvarmed Rikets Ständer behandla realisations - problemet; att denna Allmänhet a:ne gångor sett Banken upphöra med utgifvandet af reel valuta emot Banko-Sedeln, men tillika sett, att Rikets olyckor förorsakat dessa steg, men nu ser samma Allmänhet ingen Riks-olycka afleda från bemödandet att återställa Bankens förmåga att fullgöra sina förbindelser; att Riket årligen genptn Ii6 2 Statsoch Banko-Utskottens Betänkanden. Bevillning till 'Banken afbetalar 750,000 R;dr uppå Stats-Verkets räkning, hvilken Bevillning icke behöfdes, om Banken hade öfverflödig! tillgångar, hvarmed Rikets Högloft. Ständer nu torde ämna understödja Fordringsägare i FilialDisconterne. Men ännu ett stöd för dessa Bankö-Sedelhafvares anspråk , att
Preste-Ståndets Dito d. 4 Maji lgjg , sid. 276, 4 Bandet. Borgare - StSndeta Dito d. 30 April och d. 13 Maji lfiifi , «id. 2x49 oell 2449. Bonde-Ståndets Dito d. 30 April, iQig, tid. 426 4 Bandet, 6, Pnncten. Skulle Utskottet anmärka, attStatsRådets Ledamöter samfällt, eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit Rikets sannskylldiga nytta, eller att någon Stats-Secreterare icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt Förtroende-Ämbete utöfvat, skall Utskottet då sådant för Riksens Ständer tillkännagifva, hvilke, Skulle Utskottet anmärka att Stats-Rådets Ledamöter samfällt, eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon Stats-Secreterare eller Föredragande af Cominandomål icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt FörtroendeÄmbete utöfvat, skall Utskottet då sådant Constitutions-Utskottets betänkanden. 35 om de finna Rikets väl det kräfva, kunna hos Konungen skriftligen anmäla deras önskan , att Han ville utur StatsRådet och ifrån Ämbetet skilja den eller dem , mot hvilka anmärkning blifvit gjord. för Riksens Ständer tillkännagifva, hvilke, om de finna Rikets väl det kräfva, kunna hos Konungen skriftligen anmäla deras önskan , att Han ville utur Stats-Rådet och ifrån Ämbetet skilja den eller dem, mot hvilka anmärkning blifvit gjord. Se här ofvan Förslaget till ändring i 1 Morn. 107. §. Regeringsformen. Frågor i amne kunna i Riksens Ständers Plena väckas, och af andra Riksens Ständers Utskott, än Constitutions Utskottet, hos Stånden andragas, men icke af Riksens Ständer afgöras förr 7.
Alla kommunikationer, utlåtanden och förklaringar emellan Nämnderne skola så skyndsamt meddelas, som ärendenas vigt kräfver. För verkställighet häraf eger Nämnden rättighet förelägga vitén af högst 10 R:dr banko. § 31- Hvarje härad betalar sina ombud i Läns-nämnden i vanlig ordning och på sätt nu sker vid ombudskap för häradet; men när Läns-nämnd kommer i tillfälle att ifrågavarande utgifter bestrida, så böra de ifrån Läns-Nämnds-kassan utgå. 56 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, Jtä lil. § 32. Härads-nämnd må icke fatta beslut, med mindre än halfva antalet ledamöter äro närvarande. Af Herr Boman: »Utskottet har, såsom skäl tili afslag å ifrågavarande motion, hufvudsakligen åberopat, att den »Kommunal-anda» saknas, på hvars grund sådana institutioner, som Läns-nämnder etc. etc. böra inrättas; men då jag är af den motsatta öfvertygelse, att sådana institutioner i ej ringa mari skulle komma att bidraga till väckandet af en önskvärd »kommunal-anda», så får jag emot det beslut, i hvilket Utskottet stadnat, mig reservera.» I ofvanstående reservation instämde Herr Sundblad. Herrar Lektor Sondén och Prosten Arosenius tillkännagåfvo, att de icke uti beslutet deltagit. Ank. till Exp.-Utsk. d. 6 Juli 1854, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af vacht motion om ändring i sättet för den s. k. Landsskyldens utgörande till presterskapet inom Bohus Län. Inom Hedervärda Bonde-Ståndet har af Riksdagsmännen Olaus Börjesson och Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län en framställning uti ifrågavarande ämne blifvit gjord och derefter till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling öfverlemnad.
M. måtte läckas, på sätt och i den ordning, E. K. M. i Nåder finner tjenligt, en sådan förändring anbefalla. Riket Ständer framhärda &c. Slockholm den 30 December 1840. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelö den 29 Dec. 1840, Preste-Ståndet den 3o Borgare-Ståndet den 29 Bonde-Ståndet den 3o Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående nedsättning i försäljnings-priset ä Svensk Författnings-Samling. (Statssamt Allm. Bes v. och Ekon. Ulsk. Bet. N:o 61.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit yrkadt, att, till befrämjande af Lagars och Författningars kännedom hos den obemedlade allmänheten, Rikets Ständer måtte hos E. K. M. anmäla den underdåniga önskan, att Svensk För fattnings-Samling måtte tillhandahållas allmänheten föä ett pris, som allenast obetydligt öfverstege sjelfva papperets värde, för verkställighet hvaraf svårighet så mycket mindre ansetts förefinnas, som tryckningen i alla fall måste för Statens räkning verkställas, och då det ostridigt är af nytta, att försäljnings-priset för enskilda Författningar, i synnerhet de mera allmänt be höllige samt dem, som innehålla ett större arktal, så mycket sig göra låter, nedsättes, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E. K. M. måtte i Nåder täckas, i händelse att sådant sig göra låter, tillvägabringa en öfverenskommelse med utgifvaren af Svensk Författnings-samling, alt dels hela årgångar deraf, samt dels de serskilda Författningar, sorn företrädesvis af den större allmänheten behöfyas, och bland dessa ser - 396 Expeditions-Ulskottels Förslag lill tind. Skrifvelse , N.-o 181. deles sådane. sorn innehålla större arktal, må kunna blifva för enskilde köpare tillgänglige, för elt så nedsatt pris som möjligt. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 30 December 1840.