Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln har härvid ej ansett sig kunna antaga den för Staderna tillstyrkta Brännings - rättighet, och dervid gjort det tillägg, att dess yttrande, huruvida JBräuvinabrännijig i Städerna hunde Den 5 Augusti kunde u-pplåtas till Allmänna Magazlns-t>iree« tionen, skulle uppskjutas intill dess Särskildta Utskottets Betänkande i den del, som härmed äger gemenskap, varderföretaget.. .j.de Punkten bifallen. 5:te Punkten äfvenledes jemte 6:te Morn. i svaret. 6:te och 7;de Punkterna hifallne med dé förändringar och tillägg, som innefattas uti 7. 8» 9. ro. och 11 Mom. af svaret. 8-de Punkten bifallen med det utd .1 s. Morn* 3,f svaret gjorda tillägg. §:de Punkten; den 1 13. Morn. af svaret häruti gjorde förändring har blifvit bifallen. so^de Punkten bifallen, jemte hvad Utskottet , i sammanhang dermed, uti svaret än* fört. Högvördige Prest-Ståndet har gjort det förbehåll vid 5:te Punkten af Utskottets Betänkande, i afseende pa hvilken bemälte Stånd ansett proportionen imellan Pannerymden af Bränvinspannorna och Personalen i Städerna höra förblifva densamma som enligt Kongl. Majus Nådiga kungörelse angående Bränvinshränningen den 9 October ibis; men i öfrigt hifallit Betänkandet. Vällofi. Borgare
Jag kan också saklöst förbigå de kritici, som ansågo, att fröken Sjöberg saknat ledning, då man snarare kunnat klandra, att hennes instruktör varit för minutiös i sin undervisning, — och dem} som lade henne till last, att hon ftfven lyckats som operettsångerska och derför ej borde sträfva mot konstens höjder, ty i sådant fall borde Madame Judic ännu i dag sjunga fbr kafékonserternas öldrickande publikum och herr Elmlund göra herr Sjöblom lagrarna stridiga vid Stora teaterns corps-de-ballet. De hafva ej ens gjort ett försök att förklara, hvarfor de ogillade fröken Sjöbergs Marsa. Deremot har en kritiker framstält några positiva grunder fbr sitt klander, och det är dessa, jag skulle vilja taga till utgångspunkt fbr framställningen af mina egna åsigter i denna fråga. Han säger: » Oaktadt de många inropningar, med hvilka den lika talrika som välvilliga publiken belönade gårdagens utförande af » Furst Zilah * kunna vi svårligen finna utfallet lyckligt. Det är visserligen sant, att fröken Sjöberg som Marsa hade många lyckliga moment, särskildt i de båda sista akterna, men spelet bar så tydliga spår af instruktionen, att framställningen fick pregeln af någonting famlande och osäkert) som omöjliggjorde intrycket af en sann och lefvande totalbild. Särskildt onaturliga föreföllo de oupphörliga omkastningarna i rösten, det brådstörtade uttalandet af somliga repliker, de tidt och ofta återkommande halfqväfda skriken, allt effekter, hvilka vi nogsamt känna till från Parisscenens koryféer, men hvilka instruktören förgäfves skall söka inplanta i den svenska dramatikens jordmån. Men allt detta 8krifva vi, som sagdt, mera på den senares än på den unga skådespelerskans räkning. Fröken Sjöberg har i allt fall äfven i denna roll visat, att hennes begåfning för scenen hör till de mindre vanliga. Men det hade helt visst för henne varit bättre, om den första rent dramatiska uppgift, hon för hufvudstadens publik fätt sig förelagd att lösa, icke varit så kräfvande, att den måste öfverstiga hennes unga krafter. »
Tdl allmänhetens underrättelse utfärdar Kongl. Maj;ts och Rikets Commerce-Collegium Kungörelse om dessa afhandlingar vid början' af hvarje år. q6 Bil. till Fxp e dit iöns - Utskottets Forslast till imri. Skrijvclse N'0 3o8. §- C. Lastpenningar till Kongl. Maj:t och Kronan betalas å hvarje Sjötullskammare vid inkommande och utgående, för Svenska fartyg med tolf skillingar Banco för hvarje läst, beräknad efter Svenskt mätarebref. För främmande fartyg betalas, på enahanda sätt pch efter samma beräkning, trettiosex skillingar Banco för hvarje läst, utom i de fall, då serskilde öfverenskommelser äro i detta hänseende träffade. Härvid iakttages likväl, alt då ett inhemskt, eller lika med inhemska behandladt utländskt fartyg, under loppet af elt calender-år, gör flera resor på utrikes ort från och lill samma Tallkanamare-disti ict, så betalas lastpenningar blott för inkommandet hvarje gång fartyget, efter att hafva fulländat första resan, återkommer lill hamn inom samma Tulikammare-district. §• 7* 1:0 Å inkommande varor, som, enligt Taxan, förlulias efter vissa procent af värdet, eller för hvilka olika tull efter olika värde eger rum, hör godsegaren uppgifva inköps-priset, med tillägg af assurance, fragt och all annan derå använd kostnad, intill dess de till lossningsorten anländt, och å utgående varor deras partipris i lastningsorten. Godsegarens angifningsintaga å inkommande sådane varor bör styrkas af Factura och Conjnoissement, äfvensom assurance-räkning, då försäkring tagen är. Vid saknad af Factura, förhålles enligt 3i §. af Seglations-Ordningen; och bör, då placatstämpel å sådana varor begagnas, å denna stämpel antecknas efter hvilket tull varde varan blifvit förtullad. 2:0 Tullkammareeller Packhus-föreståndare vare berättigad att en inkommen, efter värde tullbar vara, hel och hållen, så vidt den är af samma beskaffenhet, emot det uppgifna värdet, med tillägg af 10 procent, inlösa.
Maj:ts dåvarande Befallningshafvande afgifna förslag, emedan icke hemmantalet och således ej heller klassifikationen emellan hemman kunde vid roteringens bestämmande gagnas, utan endast åker till årligt utsäde samt äng för höafkastning, i förhållande till vidd och beskaffenhet, jemte nödigt bete och skogsfång borde, för likhets vinnande med rikets öfriga provinser, i roteringsgrunden ingå, dervid dock herrligheter serskildt borde upptagas; hvadan Kollegierna i underdånighet tillstyrkte, att räntorna från samteliga hemmanen i Jemtland årligen blefve anordnade och afkortade, så att provinsens jord, såsom fullkomligt fri från all slags ordinarie ränta, komme att ingå i rotering efter jordatal i likhet med jordatalet i rikets öfriga provinser, der jorden, genom ordinarie räntornas anordning och afkortning, jemväl såsom skattfri beräknad, enligt upprättadt och likaledes i underdånighet insändt sammandrag, utgjorde i medeltal på en soldatrote i åker 4T^ tunnland årligt utsäde och i äng 790^ lisp:d höskörd, oberäknadt skog och betesmark, men hvarvid, i anseende till Jemtlands nordliga läge, åkern borde beräknas i första graden och ängen i hårdvall, så alt, der så beskaffad åker och äng icke kunde anvisas, tuunlandstalet ökades enligt skattläggningsgrunderna, hvarförutan herrligheter, såsom qvarnar, sågar, fisken, skogseffekter till afsalu m. m., alltsammans utöfver husbehofvet, borde upptagas serskildt i beräkning att roteras efter skattläggniugsgrunder till motsvarighet af förestående jordatal; att jorden i Jemtland endast inroterades till knektehåll, men icke indelades till rusthåll, under förbehåll, att, om kavalleri i nåder - Kdttjl. l\’å<l. Preposition, JV.o 64.
Författningens inträdande i verksamhet och hvarinom redan stämplade kort böra omstämplas, som Kongl. Maj:t kan finna vara erforderlig. Då, hvad angår den gjorde anmärkningen, alt bestämdt stadgande bort meddelas derom, att de föreslagne stämplings-åtgärderne endast skulle tillämpas å nya eller obrukade kortlekar, Utskottet befarar, att en så beskaffad - Bevillnings-Utskottcts Utlåtande _, 1S:o 5 7- 5 skaffad tillåtelse skulle lemna tilfälle till underslef och missbruk genom nya och med falska slämplar försedde korts försäljande såsom gamla, anser Utskottet sig icke å berörde anmärkning kunna tillstyrka något afseende» Beträffande slulligen frågan om frihet från stämpling och bevillningsafgift för spelkort, som lill utrikes ort exporteras, så och då denna afgift endast afser beskattning för consumlion af spelskort inom landet, och följagtligen icke bör ifrågakomma för sådane kort, som till Utrikes ort a ('sandas för att der förbrukas, finner Utskottet sig lill den sålunda äskade befrielsen böra tillstyrka bifall; samt får, i alseende derpå, och då, med kort, hvilka icke äro i stämplade convolut inneslutne, någon handel inom Riket icke kan bedrifvas, utan att korten blottställas för confiscalion, vördsamt tillstyrka, att det parti kort, som af tillverkaren anmäles lill utförsel, bör, i närvaro af Riksgälds-Contoirels eller Landshöfdingen» Ombud och vederbörande Tullkammare-föreståndare, på fabriken inläggas uti omslag och nied desse Embetsmäns sigiller förseglas, samt derefter kunna till utrikesort, efter behörig anteckning i Tull-Kammaren, afföras» Stockholm den 14 Januari 1841.
Akad , och då han ändtligen vill nu förskaffa sig något lugn på ålderdoman, så tror jag han väl gjort sig förtjent af upmuntran från Statens sida. Många bland eder', mine Hrr, hafva kanske ej reflekterat deröfver, att musiklärarekallet är kanske bland det mest ansträngande af alla, ty musiken, dess toner, sorn för oss äro så angenäma, som smeka vårt öra och upmjuka vårt sinne, göra ett motsatt intryck på den, som dagligen och stundligen deri undervisar, de reta lärarens nerver och försvaga hans själskrafter. Professor Drake har för öfrigt icke allenast som lärare verkat. Han har äfven genom från trycket utgifna arbeten mycket utmärkt sig. Hans tryckta arbeten äro följande: »Första grunderna i musik och klaverspelning.» H. I. 28 Den 26 November e. m. »Elementar-lärobok i Harmoniläran.» »Musikalisk Terminologi» (öfvers.). »Organist-skola» (öfvers.), »Frågor i Harmoniläran». Redigerat musiken till: »Bellmans samlade arbeten», 3:ne delar. »Fornsåtiger af Arvedsson», 3:ne delar. Afzelii afsked till »Folksharpan». »Frithiofs Saga» af Steevens. Utgifvit tillsammans med J. M. Rosén: »Nordmannaharpan», 6 häften, — denna omtyckta samling af Svenska kompositioner, der man äfven återfinner en af vår djupt sörjde Konung, H. M. K. Oscar. Utarbetat »Minimitabeller öfver Choralmelodierna i Svenska Psalmboken», samt de Stadgar för K. Musik. Akad., som erhållit K. M:s nåd. stadfästelse d. 18 Nov. 1856, tillika med Reglem. för Musik. Akademiens Undervisningsverk. Ingen lärer väl neka, att ej konst och musik äro föreniugsbandet mellan de materiella och de intellektuella intressena. Och jag är förvissad om, att det Högloft.
I K. M:s Propos. vid 1853 års Biksdag står: »Det är obestridligt att lätta och beqväma fortskaffningsmedel gifva åt näringarne ökadt lif och en mångsidigare utvecklig och utan fullkomligare kommunikationsanstalter, sådana de nu mera finnas nästan öfverallt i hela den öfriga civilicerade verlden, är det icke sannolikt att Sveriges industri, för såvidt dess alster och tillverkningar måste ingå i täflan med andra länders, skall vid en sådanj konkurrens hafva de största svårigheter att bekämpa.» Jag var i tillfälle att vid Pariser-expositionen 1855 se huru det stod till med den omtalte konkurrensen. Med undantag af Frih. Wahrendorff^ kammarladdnings kanon såg jag inga alster som kunde påkalla jernvägar i vårt land och man har icke sagt mig, hvilka alster det skulle vara? Våra hufvudsakligaste exportartiklar äro jern, koppar, trädvaror och spanmål, när vi hafva någon sådan att afyttra. Hvilken af dessa artiklar får väl ligga stilla och icke komma fram till export-orten, då vårt land är så kringomfiutet och långsträckt? Härpå har man icke afgifvit något svar; visserligen säges att forlönerua ökas, att de blifva allt för dyra; men jag frågar: är det Staten som skall betala dessa forlöner. Då frågan om de större jernvägarne den 30 Maj 1842 förevar i franska PärsKammaren, yttrade Baron Dupin att den dyraste af all transportkostnad är den, som Staten skall betala och tillika den orättvisaste. Jag vet icke hvad Staten tår igen. Man möter mig visserligen med den invändningen att Staten får en direkt och in - 56 Den 9 Juni f. m. direkt vinst, men den sednare erkänner jagicke. Jag gillar blott ptt sådant Statens företag som afkastar räntan och något derutöfver till amortissement af det kapital sorn Staten dertill anslagit. Forlönerna hafva ökats, säger - man.
Paddy samt Tobak, hvarom Utskottet funnit sig föranlåtet afgifva serskilda yttranden; men i fråga om öfrige artiklar, som i större eller mindre mon utgjort föremål för direkt införsel från sådana aflägsna produktionsorter, all tulllindring dervid egt rum, såsom Gryn, Peppar, The m. fl., anser Utskottet sig nu böra gifva tillkänna, att Utskotlet i upphäfvandet af undantagen från de allmänna tullsatser, hvarmed dessa och dylika artiklar äro belagda och hvilka tullsatser för betydliga qvanlileter af samma artiklar hittills till fulla beloppet utgått, icke funnit nöjaktigt skäl för sjelfva tullsatsernas förändring; hvarföre ock Utskottet, i enlighet med Kongl. Maj:ls förslag, för sådana artiklar, oberoende af frågan om tull-lindringarnes upphäfvande, bibehållit nu gällande tullafgifter. Pä andra i Taxan medgifna undantag från de i allmänhet stadgade tullsatserna har Utskottets uppmärksamhet blifvit fästad genom Herr Schwarts omförmälda motion, hvari, under erinran om den fullkomliga tullfrihet eller nedsättning till 3 å 10 procents tull, hvilken Kommers-Kollegium, enligt 13 g tulltaxeunderrättelserna, eger att medgifva för machinerier, redskap och verktyg m. m., Herr Schwan föreslagit, att, enär dylika medgifvanden lätt kunde missbrukas, Utskottet mätte från KommersKollegium infordra uppgift på hvad sålunda, enligt serskilda resolutioner, de sednare åren fått till riket införas. Utskottet har vidtagit denna åtgärd och af de vunna upplysningarna inhemtat, att, till följd af såväl den i nämnde § af tulltaxeunderrättelserna, sorn de vid flera artiklar i taxan förekommande undantagsbestämmelser, ganska betydliga varu-qvantiteter blifvit, till förmån för serskilda yrken och industriföretag, vid införsel medgifna tullfrihet eller nedsatta tullafgifter.
I annat sall skulle kanhända ingen skicklig Embetsman wilja öfwergifwa en säker systia, för att emottaga en osäker plats i Högsta Domstolen, och denna för hwarje Medborgare sä wigtiga Rätt följaktligen blifwa sammansatt antingen af oskicklige personer eller af sädane, svin förstode att, utan laggrannhet i walen af medel, bereda siri framtida sjelfständighet emot wäntade missöden. En af Utskottets Ledamöter, Ofwersten Friherre von Platen, har wäckt fräga om en allmän Nativnal-Arinering, hwilken, i anseende till del kraftiga förswar Riket i krigstider i allmänhet, samt i synnerhet under dest nu »varande högst betänkliga belägenhet, deraf ofelbart har att wänta, synes sä mycket mera förtjena Riksens Högloft. Ständers synnerliga uppmärksamhet, som förslagets antagande i fredlig tid torde möta de större swärighetcr, hwilka leda deras ursprung frän grannars misstänksamma politiska systeme. Utskottet får slutligen i ödmjukhet anmäla, att enligt 85 Z i projektet till Regerings-Formen, äterstä ännu att utarbetas, utom den tillkommande Successions-Ordningen, en Riksdags-Ordning och en Förordning om en allmän Tryckfrihet. Den förra, eller Riksdags-Ordningcn, torde Utskottet i sammanhang med Regerings-Formen fä föreslä. Den sednare, hwartill ett förslag, pä H. K. H. Hertigens af Södermanland befallning utarbctadt, lärer wara att sörwänta, torde till Utskottets granskning 2 18 Expeditioner till RNs-Ständen. Llifwa öswerlcmnadt. Äswcnledes Lör cn Lag, svin bestämmer Ledamöternes af Stats-Radct answarighet, nu stadgas. Stockholm den 2 Junti 1809. k. I,. Daniel Aberstein. Liom. Bilaga till Mem. Förslag till Regerings-Form.
Efter erhållen upplysning, att i Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns skrifvelse lill Stats-Utskottet, angående beredandet af förskott å aflöningen för Riks-Ståndens betjening, det skrif-fel före fan nes, att, i stället för 12 Cancellist-arfvoden, som, enligt Bonde-Ståndets beslut, skulle för dess Cancelli utgå, endast 8 arfvoden för Cancellisterne hos detta Stånd blifvit uti nämnde skrifvelse uppgifna, har Bonde-Ståndet återremitterat Utskottets, rörande ifrågavarande förskott, under N:o 7 afgifna memorial, för rättandet af den deruti förekommande uppgiften å antalet af de Cancellist-arfvoden, som för Bonde-Ståndets Cancelli erfordrades; för hvilket ändamål samma memorial jemväl af de öfriga Stånden blifvit till Utskottet återremitterad t. Då, enligt hvad sålunda är vordet upplyst, antalet af de för BondeStåndet erforderliga och bestämda Cancellist-arfvoden blifvit uti åberopade skrifvelse oriktigt uppgifvet till 8, i stället för 12, får Utskottet, med rättelse af denna i Utskottets återremitterade Memorial intagna uppgift, hemställa, Bih. till R. St. Prot, 1844• 4 Sami. 1 Afd. 3 Raft, i 2 Stats-ZJtskottets Utlåtande, N.o 11. att de i samma Memorial tillstyrkta förskott må få utgå för sistnämnde antal, eller Tolf Cancellister hos Hedervärda Bonde-Stån det. Stockholm den 26 Augusti 1844. Ank. till Exp. Ulsk. den 16 Äng. i844* kl. 11 fm Utlåtande } i anledning af erhållen åter remiss å Utskottets Memorial N:o 2j innefattande anmälant att 3:ne Landshöfdingar blifvit till Ledamöter uti Utskottet invalde.
Jordbruket göres på detta sätt till mindre förmånligt, men deremot Handel och Manufacturer till mera förmånliga än de eljest skulle vara $ och hvar och en lockas af sitt eget intresse, att draga både sitt Capital och sin industri ifrån det förra, till dessa sednare yrken. Att i någon män motarbeta den ena Medborgare-classens fördelar # för att derigenom gynna den andra, är Uppenbart stridande emot den rättvisa och jemnlika behandling, som Regeringen är skyldig sina undersåtare af alla Stånd. Den i5 April. 465 att upplysa alla Folk, ett medel, som är det kraftigaste och säkraste, och detta medel äro Lagarne. Stifta goda och rättvisa Lagar, och var viss att hos Folket skapa upplysning, lydnad för Öfverhet, känsla af skyldigheter, kärlek för Fäderneslandet, nit för dess väl och bestånd, seder, samfundsdygd och en sann medborgerlig anda.” Om till exempel Lagarne tilläde Jordbrukaren rättighet att efter vissa gynnande föreskrifter, äga uteslutande rätt att betala Fabriquantens, Fabriquesldkarens eller Köpmannens varor, vore obilligheten lika stor, men skadan likväl mindre, emedan Moder-näringen är just den, som skall föda de öfriga. Yid betraktande af dessa hos oss ännu gällande monopoliska Författningar, hvem instämmer icke med den store Fredric II i Peussen, då han säger: ”Sverige måtte vara ett mägtigt Land, emedan dess Innevånare i Secler arbetat på sin undergång utan att kunna vinna målet.” Om vid detta Riksmöte det beslut Fattades, att handeln med Trädvaror blefve fri till utförsel, och att alla Kronan tillhörige Skogar, som ej redan blifvit disponerade, enligt vissa af Riksens Ständer antagna grunder'"'), skulle styckas och i mindre trakter, *) De stadgar som nödvändigheten påkallar för Skogarnes skötsel, sedan de kommit under ägandeRidd. 0. Ad. Prot. V B. Den i5 April. på allmän Auction till den mestbjudande försäljas mot köpeskilling och årlig skatt, på rätt, torde böra inskränkas tiil några få förbehåll, blott de rigtigt handbafvas, jemte sådana underättelsers meddelande, sorn klart upplysa om bästa sättet att vårda Skogen.
Herr Landt-Marskalken medgaf visserligen, att der - 778 Den 15 December f. m. igenom tilläfventyrs kunde uppkomma 2:ne voteringar, men Herr Landt-Marskalken trodde , att det icke på annat sätt skulle blifva möjligt , att bereda till lalle åt de flere serskildta meningarne, att, hvar för sig, kunna göra sig gällande. Herr Landt-Marskalken hemställde således, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att den oeconomiska frågan, angående nyttan eller skadligheten af fast eg< ndoms försäljning å Lotteri, r,u först finge serskildt till pröfning och afgörande företagas, i hvilket afseende Herr Landt-Marskalken föreslog , att bifall till Utskottens yttrande i denna omständighet måtte innefattas i Ja-propositionen, samt instämmande i Bonde-Ståndets beslut i Contra-propositionen upptagas. Sedan den oeconomiska frågan sålunda först blifvit afgjord , trodde Herr Landt-Marskalken för dess del , att pröfningen af Lag-förslaget derefter med vida större lätthet skulle kunna får sig gå. Friherre Cederström: Jag tror, att om Herr Grefven och Landt-Marskalken täckes framställa till Ridderskapet och Adeln den frågan , om Ridderskapet och Adeln afslår sjelfva bufvudsaken , svaret torde bestämdt kunna utrönas. Sedan torde det blott blifva en votering om lagförslaget. Men om icke eller den förra frågan kan utan votering afgörss, så anhåller jag örn Utskottens Betänkande tili J aproposltion. Herr von Hohenhausen: Sedan en Ledamot bestämdt yrkat antagande af Utskottens Den tS December f. m. 779 Betänkande i hela dess vidd , lärer det väl blifva nödvändigt , att först votera om Contrapropositionen. Jag hemställer således, att vi nu måtte få votera 0111 hvilkendera af de framställde meningarne skall blifva Contra-propositiou , och dä blir äfven ruin för den mening Herr Munck af Rosenskjöld önskat. Herr Ribbing:
Känslans rätt har blifvit åberopad i detta'falI, och jag får, med åberopande af densamma, förklara, att det särskildta förhållandet, att en af de ifråga var. personerne varit i i o Ar min ungdomskamral och vän, bei ät tigar mig att vara tyst, när fråga är att lägga en röst emot honom. Deremot ålägger mig ä andra sidan pligten att icke tala för honom; jag vill således i denna fråga iakttaga ett neutralt tillstånd, som jag tror genom denna förklaring vara nog motiveradt. Under en sådan neutralitet och med uppfattning af frågan, nemi. om pensions vinnande åt honom, tror jag mig handla rättast och bäst att motsätta mig återremiss af detta betänk., emedan utgången af densamma definitivt måtte för honom vara angelägen, och den fördrojes endast genom en återremiss. Jag tror att definitiva utgången af denna fråga inom PiiksSttn i alla fall af en hvar på detta rum kan förutses, och då måste det vara vig tig t för den, som tappar ett påräknadt understöd för sig och familj, att få frågan snart afgjord, äfven om det vore på det värsta sättet, hellre än alt uppehållas i en osäker förväntan. På sådan grund motsätter jag mig återremiss. SlatsUtsk:s utlåt. N:o 257 Lief af It. o. Ad. ålerremitteradt. Företogs till pröfning StatsUtsk:s den i5 dennes på bordet lagda utlåt. J\':o i53, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse ang:de uppförande å indraga.staten af löne-ersätlning åt f. d. Statssecrettne Grip och von Hartmansdorff. Gr. An ekars wärd, Carl Henr.: På samma grunder som jag yrkade bifall lill StatsUtsk:s förra betänk , på samma skäl önskar jag afslag å detta. Jag linner i den betänk, vidfogade reservationen Hr von Troil hafva yttrat : "förgäfves torde man i både grundlag och allmän lag forska efter ett enda ställe, som antyder en rätt för föt troendeembelsrnannen att bibehålla sin plats längre än Konungen finner vara för