Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vill träldom bygga bo i våra dalar, Vill sjelfsvåld rasa uti manlig nord, Då, en Valkyria utur Valhalls salar, Hans ”Svea” stjernekrönt står fram och talar Och äran återför till Asars gamla jord. Hvad stort, han tänkt, allt ädelt, som han ville, Han gaf dig, nord! för alla tidehvarf: De rika skatterna utaf sitt snille, En kunglig skänk, ett evigt danaarf. Igenom millioners hjertan klingar Hans underbara, fosterländska sång, Än stark, lik stormen, som kring fjällen svingar Med åskans thordön sina breda vingar, Än ljuf som bäckens fall, som vestanvindens gång. Flyg, sångens örn! och vidt kring jorden ila – Vi i din vård förtro vår ära tryggt; Och tröttnar du, med gyllne lyran hvila På segerpelaren, som hon dig byggt. Fram genom seklers natt din sång skall hinna Till tidens gräns, på blixtens vingar förd: Ofödda slägtens hyllning den skall vinna Och vid hvar ton ditt Sveas hjerta finna Hvar djup, hvar hemlig sträng som af en troll Händelsevis ETT ANONYMT BREF. Signe och Bertha hade vuxit upp tillsammans; de hade varit lek-, skoloch läskamrater och hade ändå ej ledsnat på hvarandra, utan voro fortfarande intima vänner, nu fullvuxna unga damer på 17, 18 år. De båda flickorna voro emellertid hvarandra mycket olika. Bertha var lång och smärt, med kortklippt brunt hår, fritt tillbakakastadt från en bred och uttrycksfull panna, qvicka och lifliga ögon med en öppen, måhända något djerf blick och ett friskt och hurtigt, kanske litet emanciperadt väsende. Signe var en småtäck blondine med rikt, ljusgult hår, en hy som ros och lilja, en på en gång blyg och skälmsk blick ur ett par klarblå ögon och en skalkaktig grop i kinden vid hvarje leende. Hvarje vecka tillbragte Signe och Bertha en afton hos hvarandra och hade då alltid hjertligt roligt, ehuru eller kanske just derför att en stor del af tiden upptogs af lifligt disputerande.
Utaf anslaget för omläggning af landsvägen emellan Stråtjära och Mo Myskie gästgifvaregårdar i Gefleborgs Länj 8,230 R:dr, hvaraf 7,000 R:dr förut anordnats, återstoden (Dito dito) . „ Utaf anslaget för omläggning af landsvägen emellan Sanna och Bergs gästgifvaregårdar i samma Län, 1050 R:dr, hvaraf 700 R:dr förut lyftats, återstoden (Dito dito) „ Utaf anslaget för omläggning af vägen mellan Junsele och Lidens kyrkor i Vester-Nori lands Län, 4,000 R:dr, hvaraf hälften förut utbetalts, återstående (Dito dito.) „ Utaf anslaget för omläggning af landsvägen emellan Borgsjö och Telje byar i samma Län, 3,251 R:dr, hvaraf 1000 förut anordnats, ytterligare (D:o d:o) Utaf anslaget till vägomläggningar inom Helgums socken af samma Län, 1,319 R:dr 41 sk., hvaraf 500 R:dr förut lyftats, ytterligare (Dito dito.) Utaf anslaget till väg-omläggningar inom Ramsele socken af samma Län, 1,628 R:dr 39 sk., hvaraf 300 R:dr förut anordnats, ytterligare (D:o d:o) Utaf anslaget för omläggning af landsvägen förbi Ostbergsbacken i Frösö socken af Jemtlands Utaf anslaget för vägomläggningar i Refsunds Tingslag af samma Län, 4,850 R:dr, hvaraf 2,500 R:dr förut anordnats, ytterligare (42 §.4 mom.) . „ 500:
Icke är det troligt, att vår östra granne, som med en del af sin krigshär står rustad till försvar emot Tyskarne vid deras gräns på fasta landet, skulle göra sig till den anfallande och på en sä aflägsen punkt, som här i Norden. Hafva vi då en bundsförvandt på den vestra sidan ali påräkna uti det mäktiga England? Det veta vi lika litet. Delta rike som vill beherrska alla liaf, mäste sträcka sin uppmärksamhet ät dem alla i förening med det fasta landel. Särdeles nödgas det gifva akt på grannen Frankrike, som genom en ny statshvälfning kommit i rörelse. Men del blefve för vidlyftigt att uppräkna alla de stora föremål, som upptaga denna makt, ej blott i denna verldsdelen, utan äfven i de öfriga. Taga vi sannolikheten i beräkning, sä hafva vi från det hållet föga att hoppas. Om vi sålunda sakna bundsförvandt, som lemna oss hjelp bestående af folk eller skepp, kunna vi då åtminstone: 9:0 hafva penningar alt af dem påräkna till krigets utförande? Delta känna vi lika litet; och huru skulle någon af dessa makter kunna gifva oss penningar, utan att i och med detsamma komma i krigstillstånd till det Tyska förbundet? Om vi icke hafva subsidie-medel att af någon förvänta, äga vi då egna medel lill krigskostnadernas bestridande? Detta är en fråga, hvilken vi på grund af egen sakkännedom böra kunna besvara, och följaktligen skola taga i närmare skärskådande. Den 11 Maj. 515 StatsUtsk:s medlemmar och andra riksdagsmän, hafva då det varit fråga om rikets eget försvar under mångfaldiga riksdagar svarat: vi hafva icke förtroende för Konungens rådgifvare, derföre om vi än hade penningar, anslå vi ingen ting; eller ock, vi hafva icke penningar, derföre gifva vi hvarken till Carlsborgs eller lill Waxholms fästningar eller till flottan, hvad de behöfva. Detta StatsUtsk. har nu icke deslomindre tillstyrkt de 2,000,000 r:dr för ifrågavar. främande förelag, men försigtigtvis förbigått frågan hvarest de 2,000,000 r:dr skola tagas.
Då jag nu hört den obetydliga förändringen upläsas, och deraf funnit att Hr Thams motion fortfarande stödjer sig på 185 5 års s. k. sakramental-lag, samt då ingenting mera tydligt kan ådagalägga huru långt man kan låta hänföra sig genom beträdande af en sådan lagstiftning, som denna sakramental-lag innebär, än just den motion vi i dag hört framställas, begagnar jag tillfället att väcka det förslag, att hela den ifrågav:de lagen af d. 7 Mars 1855 måtte varda uphäfd, och anhåller jag att sedermera, i enl. med Grundlagens bud, få skriftligen aflemna denna min motion till bordet. Det erkännes, att af allt slags högmod, det må vara adelseller penningehögmod, intet är odrägligare än det andliga, och man tillägger i allmänhet de s. k. läsarne detsamma. Om så är, måste det dock medgifvas att bland dem, så väl som bland andra, kunna finnas de, som äro rättskaffens, ty bland allehanda folk, finnas de, som frukta Gud. Vid sådant förhållande synes mig att huru gerna man vill lagstifta mot missbruk af lekmännens andliga verksamhet, bör man dock akta sig för att helt och hållet utrota den; — eller ställa så till att det kan ske. Lekmannaverksamheten kan vara ett godt stöd och en behöflig upmuntran för presterna, ehuru man synts vilja alldeles afsäga sig densamma och göra till ett brott för hvar och en, som icke är prest, att verka i andlig riktning, såvida han ieke fått privilegium derpå. Hr Tham: Jag nödgas nästan börja på samma sätt som sista gången, eller att det är mot min vilja, som jag ånyo besvärar R. o. Ad. med en stunds upmärksamhet. Men det skulle vara Den 12 November. 127 fegt af mig att icke upptaga några af de anmärkmr och invändningar, som mot mig blifvit gjorda. Först och främst vill jag hembära Hr Bibbing min tacksamhet för det goda råd, han gifvit mig, att sticka svärdet i skidan. Hr Bibbing må emellertid tillåta mig att rekommendera samma råd åt honom.
CECILIA. Nionde scenen. CECILIA ensam. Därpå MARI in genom utgångsdörren. CECILIA. Var inte dörren stängd! skulle vara stängd? Nej, inte som jag kunde märka! Jaså, den MARI. Med hvem har jag den äran? MARI. CECILIA. Med hvem har jag? Det rör er inte! CECILIA. är jag ert offer tills vidare! Så fint! Då förstår jag! Jaså, det är ni! Då MARI. Jag känner inte er! CECILIA. Men jag er desto bättre! MARI. 103 CECILIA.(reser sig, går till vänSåå! (I dörren till Axel.) Kom ut ett ögonstra dörren). blick! Tionde seenen. DE FÖRRA. AXEL. AXEL (till Mari). Hvad vill du här? Man kan aldrig veta!. MARI. Gå ut då? AXEL. Hvarför det? MARI. för tre år sen! Därför att det som varit emellan oss var slut AXEL. sophögen! Och nu är det en ny, som skall kastas på MARI. hållit? Är jag skyldig dig något? Har jag talat Har jag gifvit dig några löften, som jag icke AXEL. 104 om äktenskap? Ha vi haft barn tillsammans? Har jag varit ensam om din gunst? Men nu tänker han bli ensam? Med den där? CECILIA (går emot Mari). MARI. Tig! Jag känner er icke! des vi; och när vi gick i torget, då minns jag, att vi kallades du! (Till Axel.) Och nu ska du gifta dig med den där! Vet du att du är alldeles för god till det! Men när vi gick och strök i världen, då kän MARI. Har du känt denna flicka förr? CECILIA. AXEL (till Cecilia). Nej! först, för du var så fin... Att du inte skäms! Jag kände inte igen dig MARI. AXEL (fixerar Cecilia). CECILIA (till Axel). Kom! Jag reser med dig! skrifva ett bref till Men nu ska vi stänga dörrn först! Genast! Vänta litet bara! Jag ska in och AXEL (förströdt). 105 nyss!
(Stats-litskotlels Utlåtande N:o 55.) 8. A. K. Sedan E. K. Majlis Befallningshafvande i Jemtlands län, för beredande, al arbetsförtjenst ät den i följd af missvext nödställda befolkningen inom länet, bos E. K. Maj:t i underdånighet anhållit, att ett anslag till belopp af 60,900 R:dr, motsvarande två tredjedelar af den i sådant afseende beräknade kostnad, måtte genom nådig Proposition hos Rikets Ständer äskas för omläggning af vägen emellan Brunflo kyrka och Pilgriinsstads skjuts-station; samt E. K. Majit, enär genom enskild framställning af t. f. Landshöfdingen i länet denna fråga redan bli t vi l gjord till föremål för Rikets Ständers pröfning, funnit E. K. Majits Befallningshafvandes förstnämnda anhållan icke erfordra annan åtgärd, än att handlingarna i ämnet blifvit till Rikets Ständers Stals-Utskott öfverlemnade; t4 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 42.
Fäderneslandet till den grad betydeliga tjenster, att den fullt ut återgäldade Staten fden kostnad, Staten på dea under freden användt, så blir 586 Den 6 Martil, det ju ock tydligt att Sverige hädanefter nied ännu mera omtanka bör underhålla sin örlogsflotta, sorn freden 1809 då vi förlorade Finland och 1814, då Scandinayiens halfö bief förenad, gör detta ögonskenligen nödvändigav re; eller skall man säga, att sedan vi äro nästan omgifne af vatten, endast åtkomlige öfver hafvet, är den tidepunct dä hos oss ett vapen bör upphöra, sorn genpm secler fortfarit, men nu blir angelägnast, då kusten norrom Gefle, Gottland, Öland, större delen af Smålands kusten, hela Skåne och kusten til! Warberg, ja äfven den djupare vestra skärgården endast genom orlogsflottan kunna försvaras, och då Sjelfva Norige fordrar den och torde till dess bemannande lemna goda matroser Jag vill endast omtala de tjenstår orlogsflottan gjorde, men som ej af ett skärgårdsvapen kunnat verkställas, och jag önskar att få framställa detta års sjökrig sådant det fördes, jemte de företag sora bordt ske, om frgn högsta ort den omtanka.och d»t förtroende visats vid krigets utförande, sorn ett svagare och fattigare land altid i krig bör ådagalägga. Den första tjenst orlogsflottan. gjorde Fä* Öerneslandet var då den bittida om våren skyddade Skåne för en tillämnad attaque från Tyska sidan. GeneralGuverneuren öfver Skåne fordrade genom bref på bref Escaderns skyndesamma utrustande och utlöpande, sade att han från Tyska sidan var hotad och att om Escadern ej snart utlopp kunde han ej svara Den 6 Martti, fc,f följderna. I detta fall hade GeneralGuvernenren rätt, emedan Skåne ej kan skyddas för anfall utan att vara Herre i sjön eller äga en örlogsflotta; denna Province är åtkommelig lör den minsta Escader med en transport, på hvilken en armée-corps befinner sig, pch kan ej genom ett blott skärgårdsvapen skyddas.
Begynnelse till träto är såsom ett vatten, det sig utskär; haf alltså du kif fördrag, förr än du der inmängd varder. Den som den ogudaktiga dömer godan, och den som fördömer den rättfärdiga, de äro både Herranom en styggelse. Hvad skall en dåre med penningar i handene, efter han icke hafver hjerta till att köpa vishet? En vän älskar alltid, och en broder varder rönt i nödene. Det är en dåre, som handena räcker, och går i borgan för sin nästa. Den som kif älskar, han älskar synd; och den sina dörr höga gör, han far efter olycko. Ett vrångt hjerta finner intet godt; och den som en ond tungo hafver, han faller i olycko. En dåre gör sig sjelf sorg, och en dåras fader hafver ingen glädje. Ett gladt hjerta gör lifvet lustigt; men ett bedröfvadt sinne uttorkar benen. Den ogudaktige tager gerna hemliga gåfvor, till att böja rättsens väg. En förståndig man bär sig visliga åt; en dåre kastar ögonen hit och dit. En galen son är sins faders grämelse, och sine modets bedröfvelse, den honom födt hafver. Det är icke godt att man oförrättar den rättfärdiga, eller att man slår Förstan, som rätt regerar. En förnumstig man hafver hof med sitt tal, och en förståndig man håller sin anda. Om en dåre tigde, vorde han ock vis räknad, och förståndig, om han munnen tillhölle. Den som lust hafver till att komma tvedrägt åstad, han söker efter träto, ehvar han kan. En dåre hafver icke lust till förstånd, utan till hvad han hafver i hjertat. Der den ogudaktige råder, der kommer föraktelse och försmädelse med hån. Orden uti ens mun äro såsom djup vatten, och vishetenes källa är en full ström. Det är icke godt att se till dens ogudaktigas person, till att nedertrycka den rättfärdiga i domen. Ens dåras läppar komma med kif, och hans mun far efter hugg. Ens dåras mun skämmer sig sjelf, och hans läppar fånga hans egen själ.
Ingen tänker dock numera med någon förskräckelse på de tvenne »heliga uddar», hvilka fordom begränsade de vid Hvita hafvet boende ryssarnes och finnarnes sjöfärder mot öster och vester, och på samma sätt skall det en gång, derom är jag fullt förvissad, komma att gå äfven med denna och alla andra heliga uddar i Sibiriens Ishaf. Hafsvattnet i sundet var starkt uppblandadt med flodvatten och af en jemförelsevis hög temperatur, äfven på ett djup af 9 till 11 meter. På hafsbottnen fans ett artfattigt, men individrikt djurlif, bestående hufvudsakligast af Idothea entomon, af hvilken dr Stuxberg räknade 800 exemplar från ett enda skraptag. Derjemte erhöllos, förutom ett eller annat exemplar af Idothea Sabinei, spongier och bryozoer i riklig mängd samt smärre musslor, snäckor, maskar o.s.v. Åtskilliga fiskar togos äfven och några små alger. Dessutom upphemtade trawlnätet från bottnen några flisor af mammutbetar och en mängd träbitar, för det mesta stickor och qvistar, hvilka tycktes hafva stått upprätt i leran, att döma deraf, att deras ena ända ofta var betäckt med lefvande bryozoer. Vid draggningarna voro dessa stickor till stor olägenbet, i det de sönderrefvo det längs bottnen släpande nätet. Natten mot den 31 augusti, då vi ångade förbi Swjatoinos, iakttogs en egendomlig företeelse. Himmelen var molnfri i zenit och på östra delen af himlahvalfvet; i vester stod deremot en tjock blygrå molnbank. Vattnets temperatur vexlade nära ytan mellan +1° och +1°,6, luftens på fartyget mellan +1°,5 och +1°,8. Oaktadt således så väl luften som vattnet hade en temperatur något öfver fryspunkten, syntes is bilda sig på den lugna spegelblanka hafsytan. Denna is bestod dels af isnålar, dels af en tunn ishinna.
Om afseende endast hannes pä sjeifwg skjutSuingen, tror jag, at 8 ch milen är alldeles til. räckeligc; men will man beräkna den skada Bondens Dragare kan tilfogas genom skjutsningen, sä anser jag densamma ej wara betald med r R:dr milen. E« när nu sädana mätt och steg tagas, ar Kreaturen ej skadas, sä synes mig skjutslegan wara rilräckelig, och jag föresiär, at det i Venna del ma fvrbliswa void hwad UiskottLt ^rojcLäerät. Friherre Os 6 ser, Larl, eonkormersäe sig med Grefwe IVIurner och tilläde, ar om skjutsleaan nu skulle höjas, för wisa mannder, sa kunde den stu» religen äfwen komma at höjas för urwäder. Grefwe lälamilron, eVäc>Is>li vlg^, instämde med Grefwe l^Iärnsr sa mycket häldre, som förhöjningen förmodeligen mest skulle bstfwa en winst för Krogar. Friherre I-sn tlngsstauken conkormsrgäs sig alwen med Grefwe l^drnsr och tilläde, ar Utskottet ej ansett sig tilständigk at för kander foresta en högre skjutslega, emedan Kongl. Maj:ts Nådiga kroxolstitin dertil gifwer alldeles ingen anledning, utan rwärrom har Kongl. Maj:t l Sin Nådiga kropoktion yttrar, at Kongl. Majit later bero wid den skjutslega, som wid 1789 ars Riksdag blef bewilljad; mcu at Utskottet af särskillda anledningar funnit sig störa göra Rökning af 4 MinZur för hwarje Häst för Städerna. 7 6? Friherre Zo^s, UuäviZ ^odsnslan. Om der icke warit
Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag har visserligen intet emot, atU Betänk, punktvis föredrages; men anhåller emedlertid att, då vi komma derhän, jag får yttra mig öfver grunderna i allmänhet. 252 Den 12 Augusti f. m. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han, i afseende på föredragn:n punktvis, föreställt sig att hela den lista punkten, som angick stöld, snatteri och rån, borde på en gång och först blifva föremål för behandling. Gr. Sparre, Erik: Jag anser fullkomligt lämpligt, alt Betänk, punktvis föredrages; men emedan förslaget lill ny lag om straff för stöld och rån är bygdt på den grundsats, att kyrkoplikten, samt spö- och ris-straffen skola uphöra, hemställer jag, huruvida R. o. Ad. icke skulle finna lämpligt, att 2:dra och 3:dje punkterne först företagas till diskussion. Dessa punkter angå nemi. uphörande af spö- och ris-straffen, samt kyrkopliklen, och om Utskis förslag i dessa delar vinner R. o. Adis bifall, blir lämpligt alt ingå i pröfning af detaljbestämmelserne i förslaget till förordning. Jag förbisåg, att lista punkten, sorn tillstyrker afslag å Hrr Heuschens och Ekholms motioner, naturligtvis bör först afgöras. Hr von Hartmansdorff: Jag skulle önska, att Ståndet icke måtte genom beslut på förhand binda sig i afseende på ärendets föredragning. Vi äro här knappt 20 personer tillstädes, då ett så vigtigt ämne skall företagas. Vi kunna väl hoppas, att flere ledamöter upkomma, i hvilket fall man icke bör genom beslut, som äro dessförinnan fattade, afskära dem sin anmärkmsrätt. Gr. Sparre: Någon ordning för Betänkis föredragning måste väl följas, och derföre synes mig bäst, alt man först bestämmer, huruvida de nuvande straffen böra bibehållas eller icke. Beslutar R. o. Ad. det förra, kommer sådant alt i väsendtlig mån ändra Utskis förslag till lag för stöld. Jag förnyar således min anhållan, att R. o. Ad. först afgör, huruvida kyrkoplikten samt spö- och ris-straffen skola bibehållas eller icke.
Aktiebolaget Stockholms Diskontobank I Regeringsgatan I. Bankaktiebolaget Stockholm — Öfre Norrland, Förmiiena. Medelålders, gift tjänsteman behöfver låna 3,000 ä 4,000 kronor, mot god borgen, och vore synnerligen tacksam, om någon af Iduns många i det tysta välgörande läsarinnor ville blifva den hjälpande. Femårig lifförsäkring å 10,000 kronor kan, om sa önskas, äfven få disponeras som säkerhet jämte borgen för premiernas inbetalande. Svar under adress » God säkerhet », Iduns exp., Stockholm. Bäst! • Billigast! Säljes hos herrar Speceri-, Dellkatessoch Kaffehandlande. ett mindre hem af undertecknad, som i flere år förestått Vårdanstalten vid Mariehäll. Kärleksfull och noggrann omvårdnad utlofvas. Bref och förfrågningar ställas till Fröken Maria Lindh, Eriksro, Hufvudsta. Referenser: Friherrinnan Thorborg Rappe, Doktorinnan S. Loven, Stockholm, Frö ken Lotten Reuterskiöld, Sturehof, samt Doktor J. Jonsson, Sundbyberg. (G. Stockholm, Fredsgatan 24, (Fonder Kr. 4,215,000) Deposition - Kapitalräkning Sparkasseräkning Upp&amp; Afskrifning Eleganta — 5 5 5 3 StocRbolm % % % % visitkort oo Q) £ ?3 S t e n k o l, maskinkrossad Stocftbolm S c en o » oSÄ samt såsom spectaftfef: Allm. Lars telef. Rikstel. Monténs 18. i Neutrala Kärntvål till ylletvätt och Oleintvål till linnetvätt användes lämpligast sålunda: ••ii kg. tvål kokas i 1 liter vatten; när tvålen är upplöst, tillsättes under omröring 20 å 25 liter ljumt vatten; i denna utspädda lösning neddoppas plaggen. Vid ylletvätt böra såväl lösningen som sköljvattnet hafva 36 å 38 grader .. Finnas hos de flesta specerihandlare samt i mina butiker. Silfvermedalj i Köpenhamn 1888. Gnidmedalj i Stockholm 1897. Svanfeldt. N:r 19 Stora Nygatan. — N:r 29 S:t Panlsgatan.
Detta är dock af vigt, i synnerhet som uti JustitieRevisionen och Högsta Dom-! stolen kanske de fleste rättegångar föras genom ombud, hvilkas räkningar, utan ett sådant antecknande, svårligen kunna controlle-ras. Af sådan anledning anhåller jag, att Me» morialet måtte återremitteras, och yrkar det stadgande, att alla afgifter i och för domen derå måtte antecknas. Herr Mnnnerstam, jjohan: Den motion, som föranledt Utskottets yttrande, bevisar att lösen icke alltid blifvit påtecknad, och Utskottet har derföre bestämdt tillstyrkt, att detta ofelbart skall ske; deraf följe , att alla utgifter, sorn tillhöra och åtfölja lösen af expeditioner, och således äfven Charta Sjgillata, då den skall erläggas, skola på expeditionen antecknas. Utskottets Betänkande borde derföre kun^ na bifallas, utan vidare omgång. Friherre Cederström'. Jag anser, att t. ex. deductions-afgiften, äfvensom alla andra afgifter i och för rättegången böra tecknas å domen, ty fråganär här derom, att Rättsökande, hvilka genom ombud föra sia rättegång, må 7a Den 3 Juni. e. m. kunna veta hvad som bör betalas och control* lera ombudens räkningar. Herr Landt Marskalk en hemställde, om Rid* derskapet och Adeln ansåge de gjorda anmärkningarna hindra antagandet af Utskottets Memorial, Ropades ja och Nej. Friherre Boye, Ludvig: Då lösens påskrifvande å JustitieRevisionens Expeditioner dels »tyrkås, dels controlleras af de qvittencer, sorn alltid åtfölja expeditionerna, så skulle jag tro, det all säkerhet är ombesörjd; och jag inser då icke någon betänklighet vid att tillstyrka bifall å Utskottets Betänkande. Herr Landt Mar skalken proponerade bifall till Utskottets Betänkande Ropades gfa och Nej. Friherre Cederström: En Part kan blifva narrad af sitt ombud; och jag finnér intet som hindrar, att alla afgifter på domen blifva antecknade. Grefve vm Lantingshausen, Albrecht:
Stats-Utskottets Memorial, angående Canz~ li - Rudet Tannströms Pension. I anledning af Stats - Utskottets, uppå gjorde Motioner, afgifne Utlåtanden med tillstyrkan, att Hans Kongl. Höghet Kron - Prinsens f. d. Lärare Herr Canzli-Rådet Tannström och Herr Regerings-Rådet Le Moine, måtte tilläggas en årlig Pension af 1,500 R;dr Banco hvardera, med vilkor i afseende på Herr Canzli - Rådet Tannström, att, i händelse han emottager något Embete med Lön å Stat, den borde gå i beräkning unrfer sådan Lön, så länge den af honom uppbäres, hafva, enligt aflåtne ProtocollsUtdrag af den 11 och 15 i denne månad, sam* telige Riks-Stånden beviljat Pensionerne, men, hvad anginge omförmäldte vilkor för Herr Canzli-Rådet Tannström, hafva Höglofl. Ridderska - 86o Stats-Vtskottets Betan/tanden. pet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet förklarat, att Herr CanziiRådet borde oafkortadt tillgodonjuta Pensionen, utan afseende å den L/ön på Stat, lian framdeles kan erhålla; Hvaremot Htigvördige Prest-Ståndet och Vallöf!. Borgare - Ståndet någon sådan förändring i Utskottets förslag icke antagit. Till befordrande af ett likstämmigt beslut i denne del, eller huruvida Herr Canzii-Rådet Tännström, derest han skulle erhålla något Embete med Uön på Rikets Stat, icke dess mindre må, under åtnjutande, deraf, uppbära Pensionen, till hela beloppet, finner Stats-Utskottet sig böra, med anledning af 73 §. i Riksdags - Ordningen, vördsammeligen anmäla ärendet, för att i denna omständighet öfverlemnas till afgörande utaf Förstärkte Stats-Utskottet på sätt 69 §. uti Regerings-Fortnen foreskrifver, hvarvid följande Voterings-Proposition torde böra framställas.