Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
5780) [2598] upp[2447] FÖRLO R Plats som värdinna och husföreståndarinna kan erhållas i landsorten hos en yngre affärsman af ett medelålders, bildadt fruntimmer, som är i besittning af ett ädelt och gladt sinnelag, hemmastadt i alla inom ett hus förekommande göromål, såsom matlagning, bakning, syltning, konservering och slakt samt föröfrigt fullt kompetent att med ordning och skick sköta ett större hushåll. Därjemte namnes som önskningsmål, men ej vilkor, att den sökande bör vara musikalisk. ANNONSER, som Ä Ö N LÄL Ö P I N hos alla specerihandlare. IDUN 4G8 Trädgården. Panorama international, Medel mot kålmask. Man beströr kålen, medan daggen ännu ligger kvar på bladen, med träaska eller öfvergjuter den med salt vatten. En handfull salt, som måste väl upplösas i vatten, är TILLRÄCKLIGT till ett ämbar vatten. Båda Hamngatan 1 8 B, 1 tr. upp. (bredvid Svea-Salen) Från och med den 21 till och med den 27 september 1890: Portugal. Abonnementskort, gällande för 8 besökj kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nytt program. medlen äro FÖRTRÄFFLIGA. Tvätten. Mögelfläckar på bomullsoch linneväf försvinna lättast, om man lägger det möglade några dagar uti sur ostvassla, gnider fläckarne några gånger; sedan tages det upp, sköljas väl i vatten och hänges upp att torka. A r o ej fläckarne fullt borta, strykes såpa pä dem, hvarefter plagget lägges på byken, då möglet brukar fullkomligt försvinna. Gammal erfaren [1S57j_ matmoder. Om man vid strykning användt för heta järn, så att gula fläckar uppstått på kläderna, tagas dessa bort, om man bestryker dem med i vatten upplöst borax och sedan stryker dem torra. E n flicka om 9 å 10 års ålder kan uti ett bättre hem i Stockholm blifva inackorderad samt erhålla moderlig omvårdnad, för att tillsammans med egen dotter gemensamt begagna, skola. Upplysn.
Sine i Ystad förlagda Escadronez af Mörnerska Hu a i Regementet. 3:0 Om vissa ofverklagade olägenheter for BåtsttiansRothallare. Friherre Staél von Hollstein, Corfitz Ludvig: 1 förmiddagens plenum har af en Redarn ot i GomtiiutionsUtskottet blifvit yttradt, att man vägrat tillåta hans särskildta yttrande få medfölja Memorialet om Decharge för StatsRådet. Jag får i anled» Jg6 Den 17 Juli. e. m. nipg deraf, till egen och andrae up.p». lynning, begära få veta, om i Grtindlagen någon §. finnes, som undantager ConstitutionsUt-kottet f-Sn elen. allmänna föreskrift, sorn finnes i 57 §. Riksdagsordningen och lyder sålunda: ”Vill Ledamot, sorn ej i Ståndets be-lut in tätilt, siji särskilda tanka hos de öfriga Stånden anmäla, stånde det honom fritt, genom särskildt Memorial eller Dictamen till Protocollet, hvilket ma Ståndets beslut åtfölja. Lag samma vare, då någon Remiss går från Riksstånd till Utskott, eller Utlåtande från Utskott till Riksstånd’’. Jag anhåller om proposition Utt ConstitutiqusUtskottet ville upplysa, detta, 'm Friherre Cederström, Jacob: I afseen de på hvad Friherre Staél yttrat, får jag äran upplysa, atr. den af honom upplästa 57:de §. Riksdagsordningen innehåller tillstånd för enskilda medlemmar af Utskotten att få sina särskilda tankar med Utskottets Betänkande till Ståndens plena uti allmänna frågor. IVlen uti alla sådana frågor deremot, hvilka ineil Riksens Ständers rätt af Utskott afgöras, uppkommer ett annat förhållande. Sådana frågor äro: uti ConstitutionsUtskotti t» de som angå anmärkningar mot StatsRådets Ledamöter och sådana förslag till ändringar i Grundlagen, som af enskilda Riksdagsmän väckas.
Med anledning af hvad sålunda blifvit anfördt, rörande angelägenheten att bestämma en viss tid, hvarutöfver, vid de nya jordeböckernas granskning, undersökning uti eller jemförelse med äldre joideböcker icke må ega rum, ville Kongl. Maj:t härmed föreslå, det Rikets Ständer för deras del måtte bifalla meddelandet af det allmänna stadgandet, att vid den i och för de nya jordeböckernas granskningskeende jemförelse emellan dessa och jordeböckerne för äldre år, de jordeböcker, som upprättats 1795 i Östergöthlands, 179 7 i Stockholms och 1795 i Rikets öfriga län, skola blifva de äldsta, till hvilka jemförelsen må utsträckas, samt att följaktligen ingen förändring af sådane förhållanden, som uti sistnämnda och sedermera upprättade jordeböcker, oförändradt och utan anmärkning, iakttagits, må ifrågakomma, utan allt sådant, å kronans sida, vara såsom laga kraftvunnet att anse; dock att, i händelse skiljaktigheter emellan anteekningarne uti förenämnde jordeböcker, i allmänhet utgörande fyra för hvarje Län. skulle förefinnas, och dessa anteckningar sålunda icke kunna genom ifrågavarande preskription befästas, undersökning för utrönande af rätta förhållandet må äfven i äldre jordeböcker företagas; äfvensom hvad uti omförmäldte hänseende varder förordnadt icke må verka någon förändring af hvad författningarne, rörande efterräkning af alldeles icke eller till för ringa belopp debiterade räntor och andra utskvlder, förmå och föreskrifva; hvaremot Kongl. Maj:t anser det böra vara enskild egendoms-innehafvare obetaget att, utan inskänkning till någon viss tid, i hvad hans rätt rörer emot den upprättade jordeboken, uti för öfrigt stadgade ordning, besvär anföra. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Konglig nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. J. A. Gripenstedt. Kongl. Maj.is Nåd.
Reträffande sättet för betalningen af denna summa, så, enär under nu varande tidpunkt och då Rikets kredit torde komma att på utländska orter anlitas i anledning af de betydliga allmänna arbeten, som förestå, det sannolikt icke läte sig göra alt mot billigare vilkor än 4 procent ränta erhålla ett lån för att dermed betala lösningssumman på en gång, har Kongl. Maj:t ansett lämpligast, att i den speciela konvention, som, jemlikt den allmänna traktaten, bör i afseende å I i q v i d a ti 0 n s-s ä t le t afslutas mellan Sverige och Danmark, del bestämmes, alt ersättningen skall utgå under loppet af tjugu är 6 Kongl. Majis Nådiga Proposition N:o 72. medelst fyratio halfåriga inbetalningar, under förutsättning, att räntan icke beräknas högre än till 4 procent, men med Sverige förbehållen rättighet att, i händelse omständigheterna det medgifva, inom kortare tidrymd få liqvidera det återstående beloppet; och Kongl. Maj:t har alltså gifvit sin Fullmäktig i Köpenhamn härmed öfverensstämmande föreskrifter. Enligt det stadgande i traktaten, att de blifvande fyratio afbetalningarne skola hvarje gång utgöra lika stort belopp, kommer, efter verkställd uträkning och med iakttagande af under tidens lopp minskad ränta, antagen till 4 procent, den summa, som halfärsvis i tjugu år bör af Sverige till Danmark betalas, att belöpa sig till 93,524 R:dr Svenskt Riksmynt, som första gången erlägges den 1 Oktober innevarande år. I fråga om medel Lill de utbetalningar, som sålunda föreslå till belopp af 187,048 R:dr R:mt årligen, till dess bela lösnings-suminan blifvit gulden, bar Kongl.
Dei igenom lvimreö:, acr Len eussilca speculg sio - Dcn 2Z Maji' -49 konen ej wagge -'NLagga större brannerier än i förhållande til! landers product, -!) srugtan 'öc införsel af »lläiidjV, bränwin gör en calcnleraoe winsten osäker, alt ingen annan kan mco ratt fördel bränna, än den som sjelf producerar lpannmalen; att om något är m tzwax; Mille inbryta, är del lärrare alt irförMgwa ett Oxhnfwnd Bränwin, än sä mycket spannmål som älgar tili dest rillwcrkning, hivarigenom bade wara, rid, frugter och omkostnader bespardesi atida nu den stora winsten föranleder hwar egendomsherre och större och mindre bränwinobrännare att anlägga krogar, befordra afsattl, ingen, och se genom fingret Med fylleriet, Mll, ester förminskad winst pä Bräutvinsbränning genom taflan i priset med der u.ländffa, der blifwa Hwar husbondes egennytta arr efterst, äsma de förfaitnrNgars helgd och ctttrlefnad som för b;uda krogbesök och fylleri; och flmestgen , att a är R ger,ig wid aila killtallen »verkligen da kan afhälla bränwinstö skadeliga werknumar, »rån akt de enfskilde befara dea skada i deras hnshällning, som npkvmmer af hastigt förbud pä oförutsedda tider. Men wänga »»kast lara häremot göras. Man anför: öfwerflödet af bränwin sam deraf Mille »ipkomma, och warans fallande pris: fylleries tilltagande; tpinstens flyttande frän laudrmannen till köpmannen, Men defla inkast lära ej wara sä wtgtiaa, Med landtbruket är förhållandet lika som med Olla andra näringar, att defl jämna gäng och föga skillnad i priser utgöra dest trefnad, och alldeles sche hastiga stegringar.
Hvad det förra eller utlåningarne angår, får Directionen underdånigst upplysa, att ifrån Nummer-Lotteri-Inrättningen icke andra medel äro utlånte, än den så kallade Brudgåfyo-Fonden och dess Ränte-Medels Cassa, — 89 — Cassa, med hvilka är det förhållande, att då de af Kongl. Maj:t till Brudgåfvo-Vinster för Allmogens döttrar och för Flickor från Stockholms Allmänna Barnhus i Nåder anslagne 166 R:dr 32 sk. vid hvarje Dragning, ej skola till vinslägarne utbetalas innan de ingått i giftermål och derigenom blifvit berättigade till vinsternes åtnjutande; så hafva de för deras räkning inneslående Vinster emedlertid blifvit samlade lill en Fond, som gjorts fruktbar genom utlåningar, hvaraf åter Ränte-MedelsCassan uppkommit, jemte det att af influtne räntorne hvarjehanda tillfälliga behof och utgifter blifvit utan den egentliga Lotteri-Cassans gravation bestridde, enligt hvad Kongl. Maj:t den 4 Maj 1779 i Nåder tillåtit. Det har tillförene utgjort föremål för Rikets Ständers Revisorers uppmärksamhet och anmärkning, att ifrågavarande Cassors rätt borde i afseende på de från dem meddeldte lån vara närmare betryggad; men någon påföljd deraf har från Rikets Ständers sida icke försports; hvaremot Eders Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref den 5 September 1832 till Directionens efterrättelse förklarat, att Brudgåfvo-medlen, i anseende till Fondens tillfälliga beskaffenhet samt nödvändigheten att vid dess fruktbargörande afse medlens skyndsamma återbetalning för den händelse, att Yinstägarnes rätt på en gång kunde föranleda en större utgift, skulle framgent, såsom dittills, under
Ständerna beslöto vid sista riksdag, till vinnande af besparing i tryckningskostnaden, att samtliga Utsk:ns renskrifningsoch tryckningsbestvr skulle besörjas af Exped.Utsk., och i anledning häraf biel’ äfven förslag uppgjördt, som antogs af samtliga RiksSt., att 6 å8 arfvedel) skulle för detta ändamål anslås åt Exped.Utsk. I händelse Ståiidet nu, utan ett föregående upphäfvande äf det redan fattade beslutet, som dock galler som lag, vill frångå detsamma på grund af ett Utsk:s betänkande, ehuru icke föranledt af derom i Stånden väckt eller remitterad fråga, så hemställer jag till R. o. Ad., hvad garantier vi äga för beståndet af de beslut, vi gå att fatta. Jag skulle förmoda, att efter det beslut, sorn på grund af Exped.Utsk:s betänkande vid sista Riksdag fattades, alla Utsk:scanceliierna, med undantag af StatsUtsk., skulle inskränkas till den personal, som oundgängligen erfordrades för protocoilsföringen. Deraf följer, att sjelfva concepterna skulle öfverlemnas till Exped.- Utsk., som deraf tager 2:ne afskrifter, den ena för tryckningens bestridande och den andra för att bland riksdagshandlingarna förvaras, hvarefter concepterna skulle återställas de Utsk., hvarifrån de ankommit. Det är icke meningen, att Ständernas sammanvaro skall tjena till födkrok för enskilda annorlunda, än för ett motsvarande arbete. Derföre att antalet af cancellister i åtskilliga Utsk. varit öfver behofvrt, utan att arbetet deraf fortskyndats, blef expedi - 2j6 Den i3 Mars e. ra. tionskostnaden större, än den bort vara. Exped.Utsk:s berörde förslag innefattar medlen till rättelse.
Lades på bordet nedannämnda från Utsk-.n inkomna ullatti), memorial och betänktn, nemi. från StatsU tskottet: N:o 386, i anledn. af erhållen återremiss å StatsTJtsk:s utlåt. N:o 310; BevillningsUtskottet: N:o 34) > anledn af RiksSltns olika beslut, ang:de grunderna för den blifvande allmänna bevillningen, samt föreskrifterna för tillämpningen deraf; RancoU tskottet: N:o i?,6, i anledn. af väckt fråga om nedsättning i lösen för vågattester å jern och andra vågförda effecter, sorn bos banken eller lånecontoret i Götheborg belånas samt afskaffande af s. k. förnyelsebevis. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl, 1 1 om aftonen. In fidem prolocolli, F. O. Silfverstolpe. Måndagen den i4 December i84o. Plenum kl. 6 e. m. Fortsattes pröfningen af Bevilln.Utskts utlåt. N:o lo, i anledn. af gjorda anmärkmr vid betänk. Wto 21, ung:de tullbevill ningen. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt R. o. Ad. i sista plenum slutat med bestämmande af föi bud lör inoch utförseln af tackjern; nu återstode att afgöra den då väckta frågan örn bestämmande af tull för denna vara, förden händelse att K. M. icke skulle finna förbud böra äga rum. Man hade då yrkat, att införselstullen skulle bestämmas i enlighet med förslaget i betänk, N:o 21, eller för tackjern af bergmalm lill 4 r:dr 24 sk., och för sådant jern af sjö— eiler myrmalm till 16 sk. per skeppund. Under den discussion, som nu uppstod, yrkades för ifrågavar. händelse dels antagande af de i betänk.
Den lägger blott en tunga på den, som tillverkar, utan att likväl förhindra honom derifrån, enär man ej kan lägga så hög beskattning derpå, att den förhindrar tillverkningen. Dessa 6 r:st. äro redan mycket emot hvad som förut \^rit, och det drabbar isynnerhet de mindre pannorna. Jag har ingen förkärlek för deni, och skulle gerna se, att de upphörde; men jag tror, att när vi nu göra denna förändring i brännvinsbränningen, hvarigenom vi förvandla den från husbehofsbränning till en fri näring; så böra vi i början ej fästa oss mycket vid en hög skatt, ty jag tror, att vi derigenom endast aflägsna oss ifrån det mål, som vi åsyfta. Det finnes måhända, utom den högre skatten, äfven andra skäl, som kunna hindra pannorna att gå. Jag tror nu, alt denna vägen är den bästa och säkraste. Jag tror, att de stora pannorna här möjligen skulle tåla litet mera, än som nu är dem pålagdt; men då skulle vi på samma gång öka skatten för de små. Detta går likväl efter min öfvertygelse icke an, ty det vore detsamma som att förbjuda dem. Jag tror, att vi måste begagna samma princip för de stora pannorna som för de små; eljest kunde den opinion stadga sig, att man ville gå denna vägen, för att vinna sina afsigter emot husbehofsbränningen. Jag är af den öfvertygelsen, att om brännvinsbränningen kommer rätt i gång, d. v. s., om de stora pannorna finna sin uträkning uti att nedsätta priserna, så försvinna de andra småningom. Att nu förstöra dem på en gång, vore ej rätt, utan de måste småningom upphöra af sig sjelfva. Att på en gång lägga på brännvinsbränningen en hög skatt, tror jag skulle medföra svåra följder för den allmänhet, som har påräknat denna näring. Öfvergången till den näring, som blifvit benämnd fabriksnäring, hvarken kan eller bör på en gång ske. Vill man införa den, utan alt störa bestående förhållanden, så måste det ske småningom. Jag lägger ingen vigt uppå, huru stor Den g November e. m. skallen blir, blott den ej blir för hög.
Tafvelraniar förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå, utan afdrag i vigten för taflan, derå anbragt glas, m. m. för fotografier, af papp ensamt eller med sammanbindning af glas; se Papparbeten, olackerade. af bronseradt papp; se Papparbeten, lackerade. Anni. Skulle sådana ramar inkomma, som böra tullbehandlas efter värde, må dock denna behandling icke sträcka sig till den infattade målningen eller ritningen, som egaren har att tullfritt utbekomma. Tagel; se Hår. TagelsUlTOgal, eller s. k. Artificiel Tagel, samt till stoppningsmalerial preparerad mossa, tullbehandlas lika med Gräs, ej specificeradt. Talg — Fri Tamarinder 1 skålp. — 4 Tandpulver; tullbehandlas såsom Varor, i taxan ej nämnda, arbetade. Tapetel*.af papper; se Papperstapeter. Tegel, aila slag — Fri t. Tenlikor ’) 1 skålp. — 20 !) Enligt Traktaten nedsättes tullafgiften från och med år 1868 till 15 öre. Bih. till B St. Skrifvelse, N:o 85. Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. K:dr öre. Teiill, oarbetad t samt arbetadt, gammalt och sönderbrutet — Fri t. arbetadt, nytt: olackeradt oell omåladt 1) 1 skålp. — 20 Ihc k era dt eller målndl 2) 1 skålp. — 35 Tennocb Blyaska Teilllfolier; se Folier. 1 Tennsalt och Klortetin Fri aTeriak; hänföres under Apotheksvaror. Termo Ilie t rar; se Instrumenter, fysiska m. fl. Terpentin Terpentinolja och Terpentinspiritus . 1 skålp. Fr . — 3 Terracotta och Terralitll, arbeten deraf: se Krukmakare-arbeten. Terra Sigillata; se Bolus. Tester oller Kratz .. — Fri •
Ridder skåpet och Adeln: af Herr Grefve Wachlmeister, H-, och Herr a/ Ström, l. A ; hos Välloft. Borgare-Ståndet: af Herr Rettig, C. A., » Norman, N. F., och » Wetterberg, S. G.; samt hos llederv. Bonde-Ståndet: af Riksdags-full mäktige Carl Dahlgren från Elfsborgs län och numera aflidne Johan Jakob Rutberg från Norrbottens län. Berörde motioner, af hvilka de utaf Herr Grefve Wachtmeister, Herr af Ström, Herr Rettig och Herr Wetterberg åsyfta genomgripande förändringar i skogslagstiftningen, för att, genom inskränkande af den enskildes dispositionsrätt öfver skogen, förekomma den förödelse, hvarmed den i nästan alla delar af Riket hotas; hvaremot, den af Riksdags-fullmäktigen Dahlgren väckta motion afser rättighet till erhållande af fastställelse å uppgjord regelmässig skogshushållnings-plan, den af Herr Norman framställda: högre ansvar för öfverträdelse af 49 § Skogs-Ordningen den 1 Aug. 1805, och den af Riksdags-fullmäktigen Rutberg förändrade föreskrifter allenast i afseende på vården af Kronans, inom Norrbottens län, belinllige skogar, hafva blifvit dels till Lag-Utskottet samt dels till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet remitterade; och få dessa Utskott, efter gemensam granskning af oinlörmälde framställningar och de yttranden, som, i anledning af desamma, inom RiksStånden afgifvits, utlåtande deröfver härmed vöidsammast meddela. Det gifves, under fortgången af ett lands odling, en tidpunkt, då skogen, hvilken vid odlingens början, såsom för densamma hinderlig, anses för fiende, och af sådan orsak är föremål för utrotande. Sedan della utrotande en lid fått ohejdadt ega rum och uppmärksamheten derigenom blifvit väckt på skogens oumbärlighet för Bih. till R. St. Hcsv. och Ekonomi-Utskottens Betänkande, M 29. ett lands bestånd och dess innevånares trefnad, tillvinner sig och måste tillvinna sig lagstiftningens synnerliga omvårdnad.
LagUt stöt - Den 4 November. zrz ffottetS Betänkande af d. 15 sistledne Sept., angående »värdering och offentcligt upprop ä fast egendom pä landet, soni för gäld utmätes, blef delta ärende till wälbemäldte Utskott ätersörwist, för akt med förnyadt yttrande till Riksens Ständers Plena inkom» ma. Hwarom de Resp. MedStänden härigenom flulle wördsamt och wänligen underrättas. Ut supra. Lx krotöcollo I. 12. keterston. S. D. Efter uppläsande af Hederwärda BondeStändets ProtocollsUtdrag af d. 25 sistl. Sept. angäende det beslut, hwaroM de Resp. MedStänden inbjudas sig förena, att Statsutskottet mätte anmodas bestämt uppgifwa, huruwida det tilltror sig att kunna affluta granskningen af alla pä desi handläggning beroende ämnen inom sä kort tid, att Utskottets göromäl kunna af Ständen pröfwas före den tid, punct, dä Riksdagen med den tillstyrkte förlängningen mäste »vara slutad, utan att Utskottet dertill behöftver nägon förstärkning af Ledamöter, fann BorgareStändet, att dä StatsUtstvttet säkerligen inser nödwändigheten af ärendernes skyndesamma beredande för att innan Riksdagens flut, hinna af Ständerna afgöras, och icke kan förmodas underläta den omtanka, att sjelf begära ett sörökadt biträde, omsädant för ändamälet pröfwas nödigt och lämpeligt, kunde ock, efter Ständets tanka, nägvn desi ätgärd härutinnan för närwarande icke behöswasz hwilket de Zso Den 4 November. de Resp. MedStänden wördsamt och manligen ftulltz tillkännagifwas. Ut supra. Tx krotocollo ^1. kLterston. S. D. Fann BorgareStändet stal att till alka delar bifalla Högloft.
Det taxeringsvärde, som för mera än tjuge år sedan antogs, bibehålles ännu hufvudsakligen oförändradt, ehuru tiderna medfört ganska betydliga förändringar i verkliga värdet, derigenom alt jorden på de flesta orter sligil högst betydligt i pris Delta jordens ökade pris är likväl uti några härader tämligen ringa, under det att värdet uti andra blifvit fördubbladt, och i synnerhet har det ökats uti en del trakter, der god jordmån är förenad med skogstillgång. De 24f millioner hvartill 5,485 hemman med tillhörande lägenheter samt utjordar m. m. äro taxerade, gifva ett medelvärde af något mera än 4,000 R:dr per hemman, hvaremot man kan antaga, med säkerhet, alt försäljningspriserne öfverhufvud uppgå till dubbla summan. Hela Länets fastighetsvärde kan under närvarande tidpunkt räknas bestiga sig till 50 millioner. Statsbidragens belopp är utfördt uti underdånigst bifogade tabeller, beräknadt dels till hvad kontanta utgiften sig bestiger, dels efter medeltalet af markegångsprisen på alla persedlar, som uti årliga markegångs-taxorne upp - 36 tagas, samt för sådant som deruti ejomnämnes, efter de grunder, hvilka man ansett vara riktigaste mätarne af hvarje åliggande onus. Personella skydds-afgiften drabbar visserligen den fattige lika med den rike, men föranleder ej till någon rättvis klagan, enär den utgår såsom fästad vid den förmåga som den fattige äger i likhet med den rikare, och den sistnämdes alla åtnjutande beqvämligheter samt öfrig egendom derjemte särskilt beskattas. Bevillning af tjenstemäns löner och arfvod.en är under vanliga tider ett i sig sjelft förundransvärd! afdrag från de anslag man ansett nödige för statens tjenstemän; hvilket under krigstid, eller då statsverket är i betryck, finner många rättsenliga skäl för sig, men under närvarande ställning inga, blott vanans dimmor. Bevillningen af jordbruket öfverklagas ingalunda, men den af arbetsfolk och backstugusittare öfverklagas allmänneligen, såsom betungande den falLigaste klassen utöfver rätt och billighet.
Parisfreden 1856 medförde åt Sverige icke blott Rysslands förbindelse att ej på Åland upprätta befästningar eller marin-établissement, utan, hvad mera var, en nationel lyftning, en lösgörelse från de band, hvarmed 1812 års politik hakat Sverige vid Ryssland, en känsla af stärkt sjelfständighet och frihet, hvars frukter blefvo 1850- och 1860-talens stora ekonomiska och representativa reformer. När den ryska autokratiens anspråk på obestridt öfverherskap i Europa tillbakavisats genom Krimkriget, höjde sig omedelbart i Finland protester mot de strama band, hvarmed landet belagts sedan 1809. Man begärde landtdag och lagstadgad tryckfrihet, 8 sjelfständigt myntväsen och rättvisa i tullförhållandena gent emot Ryssland. När censuren hindrade den fria diskussionen inom landet, öfverflyttade man den till pressen i Sverige, som broderligt upplät sina spalter4 för de djerfva finska korrespondenserna, hvilka sedan spredos till Finland, der de, såsom A. E. Nordenskiöld yttrar i sin sjelfbiografi, » gjorde ett uppseende, hvarom man numera knappast kan göra sig en föreställning ». 5 Förfaran, rädsla och konservativa historikern A. Geffroy säger i Revue des deux Mondes, febr. 1870, att Sverige i traktaten den 21 nov. 1855 med England och Frankrike forband sig att » inrycka i linie med dem, om fiendtligheterna pä våren förnyades ». 1 Grefve Manderströms depescher till svensk-norska sändebudet i Petersburg den 2 mars och 7 april 1863. Stael v. Hoisteins motion pä Kiddarhuset den 14 man och rådman A. Björcks motion i Borgareståndet samma dag. 8 Professorn, sedermera biskopen i Borgå F. L. Schaumann var den förste som, i ett universitetstal 1856, ofientligt höjde sin röst för att återbörda åt Finland deesa dyrbara rättigheter. 4 Hufvudsakligen tidningarna Aftonbladet och Nya Dagligt Allehanda. 5 Då alla de förnämsta korrespondenterne redan äro döda, fins ej längre något hinder att namngifva desse fosterlandsälskande män. De voro