Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1 — 18 - Transport: 181,379: 40. 226,347: 54. i Kristinehamn, emot 3 procents ränta och årlig afbetalning af 2 procent å den under åren 1849 och 1854 lyftade lånesumman 30,103: 29. 29,353: 29. till staden Lidköping, å 24,000 R:dr, för ny kyrkas uppbyggande inom nämnde stad. å hvilket låns belopp skall före hvarje års slut återbetalas 6 procent, deraf 4 procents ränta beräknas å kapitalåterstoden; utbetaldt år 1851, 18,330: 23. 17,575: 96. » Knäreds församling i Hallands län, å 24,000 R:dr, för uppförande af ny kyrka ät denna församling; hvilket lån bör återbetalas med enahanda årliga belopp och ränteberäkning; utbetaldt år 1852, 20,450: 99. 19,819: 94. » Wallentuna församling i Stockholms län, å 20,000 R:dr, för dito dito, emot dito, sedan detta år 1859 utbekomna lån fått under 5 år räntefritt inne hafvas, 20,000: — 20,000: — » Markaryds församling i Kronobergs län, å 10,000 R:dr, för dito dito, emot samma betalningsvilkor; utbetaldt år 1854, 8,951: 60. 8,699: 72. för reparation af Linköpings domkyrka, å 30,000 R:dr, emot enahanda kapitaloch ränteinbetalning; utbetaldt år 1850, 21,652: 69. 20,740: 45. » fullbordande af reparationsoch utvidgning sarbe tena å Wexiö domkyrka, likaledes å 30,000 R:dr, emot dito dito; utbetaldt år 1852, 23,611: 80. 22,761: 52. » reparationsoch förbättrings-arbeten på Skara domkyrka, å 25,000 R:dr, emot dito dito; utbetaldt år 1858, 24,500: — 23,952: 78. » reparationer och åtskilliga förändringar uti Westerås domkyrka, å 22,500 R:dr, emot dito dito; utbetaldt samma år, 22,500: — 21,592: 3. » dito dito uti sistnämnde domkyrka, å 28,000 R:dr; hvilket, under år 1860 utbekomna, lån bör återbetalas i den mån domkyrkans inkomster dertill lemna tillgång, 28,000: — 28,000: — till staden Borås, å 127,500 R:dr, för denna stads återuppbyggande efter 1827 års eldsvåda; hvilket lån skall återbetalas med 2 procent årligen utaf dess vid slutet af år 1840 återstående belopp, 123,695 R:dr 25 öre, hvarjemte 4 procents ränta för återstoden skall erläggas; utbetaldt under åren 1830—1832, 45,443:
Sedan öfverläggningen förklarats slutad, samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att under densamma icke afgifvits något annat bestämdt yrkande än om afslag å det ifrågav:de förslaget, blef propos. derå framställd och besvarad med starka ja, jemte ett eller annat nej; hvarefter flr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Hr Stjernsvärd: Mot det af R. o. Ad. nu fattade be slut anhåller jag att få anmäla min reservation. Den tid torde möjligen komma, då man gifver mig rätt och R. o. Åd. orätt. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 9 e. rn. In fidem, 0. Brakel. Lördagen den 6 December 1862. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 8 prot.-utdr. för d. 5 d:s. Upplästes och godkändes Exped.-Utsk:ts förslag till R. St:rs linderö. Skrifvelse N:o 1, ang:de nksdagskostnadernas bestridande genom Riksgäldskontoret. Upplästes ett af Hr Reuterskjöld, Axel, ingifvet mern. af följande lydelse: Vördsamt får jag afsäga mig deri plats såsom suppleant i Höglofl. Riddarh.-Utsk:t, hvartill jag blifvit utsedd, under anhållan att få bibehålla min riksdagsmannarätt. Den 6 December f. m. 333 Denna begäran blef af R. o. Ad., uppå framställd propos, bifallen. Föredrogs ånyo Konstit.-Utsk:ts d. 22 och 26 sisth Nov. på bordet lagde Mern. N:o 2, med uppgift å några från sisth riksdag hvilande förslag till ändringar i Grundlagarne. Härvid förekorn först: den öfverst å sidan 4 intagna anmärkning. Uppå Hr Gr:ns o. Landtmilis framställning, beslöt St. o. Ad. för sin del att förnya det af R. St:r vid förra riksdagen fattade, i anmärknin omförmäldta beslut. Sedermera föredrogs:
December, i nåder förklarat: att då, jemlikt författningarna angående folkundervisningen och fattigvården, de serskilda församlingarna eller fattigvårds-samhällena hade sig ålagdt att för dem tillhörande yngre personer, hvilkas föräldrar eller målsmän saknade förmåga att bekosta dessas undervisning och uppfostran, icke allenast derom föranstalta, utan äfven bestrida härmed förenade kostnader samt detta åliggande i afseende å barn, som icke tillhörde visst faltigvårdssamhälle, skulle fullgöras af det, inom hvilket de vistades, emot det att utgifterna derför blefvo af Kronan ersatta; då anförtroendet åt enskilda af sådana barns vård och uppfostran, med afseende ä flera väl grundade skäl, vore att föredraga barnens sammanförande uti större, under statens tillsyn och förvaltning ställda, gemensamma uppfostrings-anstalter; då inrättandet af dylika anstalter skulle för statsverket komma alt medföra högst be-tydliga och på förband knappt beräkneliga kostnader; samt då^ i allt fall, betänkligt vore, att pä staten öfverflytta skyldigheter och utgifter, som de serskilda kommunerna rätteligen tillkommo; så och ehuru Kongl. Majit med nådigt välbehag ansåge de omsorger och åtgärder, som på åtskilliga orter blifvit egnade åt och vidtagna för uppnåendet af det afsedda ändamålet med yngre vanvårdade personers förflyttning från den ort, der de erhållit den felaktiga riglningen i sin uppfostran, fann Kongl. Majit likväl icke skäl att bifalla hvarken framställningarna om dylika inrättningars anläggande för statens räkning eller Fångvårds-styrelsens hemställan Slats-Utskotlels Utlåtande, N:0 188. 5 i fråga otn serskilda bidrag till de för sådant ändamål i orterna: utgående kostnader. Hvad Kongl. Majit, med anledning af de framställda förslagen att på allmän bekostnad inrätta och underhålla vissa anstalter för uppfostrandet af vanvårdade barn, sålunda i nåder yttrat och förklarat, anser Utskottet innefatta tillfyllestgörande skäl emot beviljandet af de, uti nu förevarande motion, ifrågaställa bidrag utaf allmänna medel samt föreslagna serskilda afgifter för dylika inrättningars åstadkommande inom hvart och ett af rikets län.
Rikets Ständer vid sista riksdag hafva dock förbisett dessa grundsatner, då de, som jag skulle tro, för första gången i Sverige, beslöto, och i Bevillnirgsförordningen intogo, att bevillning skulle erläggas å alla pensioner, som öfverstiga 300 R:dr R:mt. Jag är dock öfvertygad derom, att detta tillkommit derigenom, att man ej tänkt på huru vidsträcktare detta påbud om bevillning å pensioner verkade utöfver sjelfva bevillningssumman, hvilken kanhända mången bland Rikets Ständer ansåg såsom en småsak. Den nya kommunal-lagen var en splitter ny nrättning då Rikets Ständer sednast voro församlade, och var då icke pröfvad i någon enda af dess verkningar och hade erfarenheten satt Rikets Ständer i tillfälle veta huru förtyngande kommunal-lagens 57 § verkar på en pensionstagares lott, är jag öfvertygad att man icke haft hjerta att, frångående de urgamla grundsatserna, pålägga pensionstagare bevillning. Enligt denna 57 § skola alla deltaga uti kommunal-utskylder hvilka erlägga bevillning enligt andra Art, i bevillningsförordningen, och härigenom blifva pensionstagare så betungade att få, som ej hafva särskild kännedom om de utgifter, hvilka sålunda för dem tillkommit efter sista riksdag, derom kunna göra sig en föreställning För att sätta Rikets Ständer i tillfälle att på grund af fakta kunnä inse rigtigheten af hvad jag här ofvan sagt, har jag trott mig vördsammast böra för Rikets Ständer framlägga här bifogade vidimerade afskrifter utaf mina i Cristinehamn behörigen qvitterade debetsedlar å stadsutskylder både före och efter sistpasserade riksdag.
Konungens rådgifvare icke ansågo sig ega rättighet att granska reglorna annorlunda än lill formen, och del är denna, enligt mitt förmenande, oriktiga och vådliga tolkning som min motion afser att undanrödja. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Då Gr. Lagerbjelke redan svarat på hvad Hr von Hartmansdorff anfört, rörande akliebolagsreglors införande i lidningarne, så erfordras icke något vidare svar derpå å min sida. Hr Printzensköld har förklarat att han skall söka qväfva hvarje motion, sorn väckes på icke grundlagsenlig väg, och jag får förklara att jag äfven skall söka biträda honom i denna qväfningsoperation i afseende på hvarje motion, som på olagligt sätt väckes, hvilket dock icke är fallet med den ifrågavar., på sätt jag förut tror mig hafva visat. Delta beslut, som R. o. Ad. fattat i den förra frågan lägger i min tanka inga hinder i vägen att nu besluta remiss af den förevar, frågan, emedan icke något motiv blifvit utlaladt i det beslut, som R. o. Ad. nyss fattat. Jag föreställer mig alt R. o. Ad. funnit det icke vara lämpligt att remittera den förra frågan, emedan R. o. Ad. ansett det icke löna mödan sedan riksdagen så långt framskridit. Helt annat kan förhållandet vara med denna fråga, som är af så stor vigt, enligt hvad jag redan yttrade förra gången frågan förevar, ty om det förevar, förhållandet kommer att fortgå till nästa riksdag, så att en mängd acliebolag stiftas på samma grunder, så kan derigenom inträffa, att en hel provins möjligen faller i ulländningars händer. Del är måhända till en del redan fallet igenom de hypotheks-föreningar, sorn äro bildade och hvilka tagit så stora utländska lån, hvarigenom egendomarne i provinsen kunna anses de facto tillhöra utländningar. Om nu hildas en mängd bolag, med okände actie-egare, så kan den förändringen inträffa redan nästa riksdag, och dä hjelper icke att tillämpa 107 § i hela sin stränghet emot Konungens rådgifvare, äfven om man får hela rådkammaren afskedad.
Def)ofmet af bergdfntt bc feimre åren föranlebt iuförjJrifning från utrifed ort, år 1855 af 20,152 Sä ocp år 1856 gf 23,803 Sä, utom 10,000 Sä, font ytterligare Eomina att betta år nppf)anblad. ©eban Olifetd (Stauber mib ftfla Siifdbageit bemiljat bet af ^ölt9^a8f"^(|nt^g®c” SWajit ä|Tabe ertra anflag af 50,000 9itbr battfo till anffaffaitbe af^Jj* t*1 fältbryggemtrebning för Armeen, l)ar Äongl. 3Jlaj:t anbefallt (Stefen för 3ngeniör Xiii följb l)äraf l)ar tiHioerEningen af ifrågama Slrnteer l)emtabe erfarenhet i fråga ont bryggtrodfen od) nteb iafttaganbe af be förbättringar beri, font funnitd bel)öfliga, planer för trofiforbonend pacfning ocp fortffaffning, bryggreb 3Jlaj:t årligen meb beräfning af för äitbamålet tillgängliga mebel gillabe arbetsplaner* $ör befäjlanbe af ©lite pantit paftoa fafematterabe batterier på (Snljolmen blifroit upp* förba, famt beftftom be för miflanbet på bolmen nöbiga boningdpud, faferner m. nt.
Jag har ej varit i tillfälle att inhämta de sistnämndes juridiske förmäns opinion; men då jag ej så obetydlige tider uppehållit mig inom kustorter, så har jag kunnat erfara den derinom i ämnet rådande; och jag kan försäkra , att jag funnit den alldeles motsatt den af Friherre Åkerhjelm yttrade. Så harman t. ex. för mig uppgifvit en Tullförvaltare, hvars mångfaldige, under loppet af flere år, afkunnade utslag, alla blifvit öfverklagade och alla ändrade, utom ett enda, då den klagande parten hade förlorat fatalierne. En anmärkning, som Herr Chefen för Tullverket för några dagar sedan yttrade på detta rum, har jag äfven hört inora min tandsort» nemligen den, att ehuru den under de sednaste åren nedsatte Tulltaxan hort, jemte vinsten, minska frestelsen till tullförsnillning; har likväl antalet af sådane mål, som blifvit anhängigegjorde, snarare ökats än minskats. Såsom orsak härtill har man uppgifvit den öfverdrifna mildhet, med hvilken, som man tyckt sig märka, TullÖfverRätten tillämpat TullLagen, och anledningen till denna mildhets-prineip har man gissat vara det ringa förlitande en ÖfverRält kan sätta till ransakningar, verkställde af så beskaffade UnderRäller, som de nuvarande TullRätterne. Om så verkligen är förhållandet, blefve Den 3o December e. m. 4% deras ändamålsenligare organiserande, ej endast ur en juridisk, utan äfven ur en ekonomisk synpunkt, nyttigt. Då emellertid denna motion äfven lärer blifva remitterad till Lagutskottet, hoppas jag, att detta Utskott fäster sin uppmärksamhet uppå, huruvida TullRätternes oförändrade bibehållande kan stå tillsammans med den allmänna andan af våra juridiska institutioner och med allmänna säkerheten. Friherre Åkerhjelm: Jag ber endast att, till rättelse uti hvad Herr von Troil velat antaga, få upplysa, det jag, då jag nämnde, att jag af Ledamöter i ÖfverRätt erhållit den upplysning, att TullRätternes duglighet och behandling af mål ganska väl uthärdade jemnförelseu med andra lindel
Det vore att upptaga onödigtvis Ridderskapets och Adelns tid, att åter ingå i delta ämne. Men så länge 83 §. RegeringsFormen ännu är i sin ursprungliga kraft gällande, och således den så högt prisade andan ännu måste vika för den så högt fördömda bokstaf ven, mäste, efter mitt sinne, äfven örn ordet minst infördes, likväl predikatet af afslutade räkenskaper för mig bestämma omfånget och egenskapen af granskningen, vare sig till infordrande af handlingar eller alla andra upplysningar. Beträffande hvad StatsUtskottet yttrat om nödvändigheten af Konungens sanction, lärer StalsUtskottet endast haft för afsigt detsamma som jag, i synnerhet som StatsUtskottet säger sig skola inkomma med förslag till Instruction, nemligen att den sammanstämmelse må kunna äga rum emellan Styrelsen och Rikets Ständer, att den Instruction, som Rikets Ständer utfärda, må kunna stå i öfverens - 1 Den 5 Mars f. m. 247 slämmelse med de föreskrifter, hvilka Konungen anser sig kunna gifva sina förvaltande Verk. Det måtte vara vigtigt, att de äro enahanda. Det har varit en tid, då skiljaktigheter i detta afseende blifvit yttrade. Jag hoppas, att de stridiga åsigterne vid denna Riksdag skola försvinna. Då är ordet sanction ej annat, än en bibehållen ordform, och jag är öfvertygad, att saken kan bära den frukt, som den ej haft liittils, och hvilket härrört deraf, att öfverensstämmelse ej existerat. Jag har i upptagande af tvenne af Herr von liartmansdorfFs anmärkningar blifvit förekommen af Herr Rosenblad. Jag vill blott yttra något om den första, eller om det bevis, som de smärre anmärkte summorne skulle lemna, då man vågade öfverskrida föreskrifterne i afseende på dem, men ej för de större, att det härledde sig af förakt för Ständernes stadganden. Hvarföre skola genast sådane motiver lemnäs åt de afvikelser, som man, för sådane, anser? Äger Styrelsen, om den till Rikets Ständer framställer önskningar eller propositioner, som de ej kunna antaga, att tillskrifva det förakt för Regeringen?
Hvarje Öfverstes lön bestämdes till 5,500 R:dr; Öfverste-löjtnantérnes, hvar och en till 4,000 R:dr; Majorernes lika med hvad Utskottet föreslagit; och borde hvarje Öfverste hålla 3 hästar. Alla öfriga af Utskottet föreslagna och på tabellen N:o 12 upptagna lönebelopp biföllos, utom det att Regements-auditörernes löner nedsattes till 720 R:dr för hvar och en. Prot.-Utdrag den 6 Juli 1857. 405 - • ;.r Jemväl bifölls hvad Utskottet i öfrigt i denna del af Utlåtandetjföreslagit, utom det Bonde-Ståndet endast lät bero vid Utskottets yttrande om aflöning till lä karne samt frågan om anvisande af stipendier; hvaremot angående stallhyra m. m. anmärktes Bonde-Ståndets redan fattade beslut; och slutliga summan af löne—tillökningen borde rättas i öfverensstämmelse .med hvad nu blifvit förordnadt. 24:o. Ingeniör-korpsen. Öfverstens lön bestämdes till 4,500 R:dr; Öfverste-löjtnantens till 4,000 R:dr; och Majorernes till 3,500 R:dr hvardera; hvaremot, under iakttagande af den nedsättning i löne-tillökningen för denna korps, hvilken sålunda blifvit beslutad, allt livad Utskottet föreslagit bifölls. 25:o. Om anslag till Kavallerioch Artilleri-hästars remonlering och skoning. Hvad Utskottet föreslagit bifölls, dock att i anledning af Bonde-Ståndets beslut om ersättning för stallhyra, tillökningen i anslaget blifver 7,205 R:dr 25 öre i stället för 6,861 R:dr 50 öre, som Utskottet beräknat. 26:o. Om lega för hästar till Artilleriets exercis.
Regerings-Formen, såsom af trenne Stånd afgjord, derigenom erhållit kraft och verkan af Rikets Ständers beslut, som, enligt Grundlagens mening och ordaförstånd, icke får under samma Riksdag upphäfvas; alt, om denna afgift åter anses böra hänföras lill bevillningsmål, hvilket var oafgjordt, intilldess Stats-Utskoltet inkomme med jemknings-förslag i ämnet, samt Ständerne sig deröfver yttrat, skall votering i Förstärkt Utskott ega rum, och i sådant fall var det fullkomligen likgiltigt, om ett Stånd stannat emot tre eller två Stånd emot två, hvilket senare förhållande skulle blifva enda följden af inbjudningens antagande; och att ifrågavarande inbjudning, om den godkändes, påtagligeu skulle hafva till Prot. Utdr. d. lo Mars 1841- följd att söndra, hvad som redan, jemlikt Irenne Stånds beslut, åtminstone lills vidare, utgör ett helt; på hvilka skäl Herr Talmannen vägrade proposition å Hedervärda Bonde-Ståndets i förutnämnde afseende meddelade inbjudning, såsom, efter Herr Talmannens åsigt, stående i strid med 49 §. 3 mom. samt '75 §. Riksdags-Ordningen, hvilken inbjudning Herr Talmannen ock ansåg, utan all tvifvel, hafva härledt sig derifrån, att det Hedervärda BondeSlåndet, då densamma beslöts, ej haft sig bekant, att tre Stånd stannat i samma beslut; och denna vägran af propositionen blef af Borgare-Ståndet godkänd. Från Höglo fl. S. D. f. m. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet ett denna dag afgifvet anförande af Herr Brummer, Carl Magnus , i anledning af Herr Munck af Rosenschölcls till Utskottet remitterade motion om ön S:t Bär thele mys försäljande till Danmark. Från Högvörd. Preste-Ståndet. S. D.
Landshöfdingc-Embelels uti Stockholms Län und. ber. för åren 1856—1860. 3 18 Tabb. Stockholms Län. Särskilde slag af skogar m. m. Areal vid periodens slut. Tunnland. År. Afverkningsbe qvantitet. opp, utfördt i pennin gevärde. Kongl. Maj:t och Kronan tillhörige och till Dess disposition indragne: Tunnland. Kungsgårdar, kungsladugårdar och kronosäterier 4,440 UtaiTenderade hemman och lägenheter 1,890 Boställens, kyrkors, läroverks och fromma stiftelsers: Ekeplanteriugar, Mullbärsplanteringar, andra skogsplanteringar och Flygsandsfält förekomma cj inom länet. Anmärkningar: a) Afverkningsqvantiteten å Häradsallmänningarne är reducerad till famnar å 100 kubikfot, ehuru den äfven till en del utgått i timmer. b) Penningevärdet är beräknadt efter 1 R:dr 50 öre per timmer och 4 R:dr per famn å rot. Tab. N:o 5. Ar. Vargar. Lodjur. Räfvar. Örnar och Ufvar. Hökar och Falkar. Belopp af utbetald belöning. Stockholms Län. Grufvor, bergverk, bruk, fabriker och manufakturinrättningar. Ilandtverkerier. Ä landsbygden. A landsbygden. Antal idkare till sjelfförsörjning. Antal verk och inrättningar. Ägare. Mästare, arbetare och biträden af alla slag. Antal verk och inrättningar. Ägare. Mästare, arbetare och biträden af alla slag. Mästare. Dessas biträden af Gerningsmän. Dessas arbetsbiträden. Mästare. Dessas den )iträ- af Enskilde. Bolag. Öfver 15 års ålder. Under 15 års ålder. Enskilde. Bolag. Öfver 15 års ålder. Under 15 års ålder. | Gesäller. | Lärlingar.| Andra arbetare. Gesäller. Lärlingar. Stockholms Län. Fortsättning af Tab. N:o 7. Grufvor, rergverk, brak, fabriker ocb manufaktnrinrättningar. Handtverkerier. Ä landsbygden. Ä landsbygden.
Ad. att för 3* - 36 Den 11 April f. m. blifva vid det som hittills varit stadgadt, och sålunda bestämma d. 15 Nov. till den dag då R. St. näsla gång skola sammanträda. Gr. Liljencrantz: Skälet, hvarföre jag, då jag förra gån gen hade ordet, vågade förorda Frih. Cederströms reservation grundar sig hufvudsakligen på den lifliga önskan jag hyser att detta Stånd måtte sätlas i tillfälle att på ett mera tillfredsställande sätt än hittills upfylla sitt representant-kall. Det synes mig nemi. vara gifvet, att om Riksdagarne började en månad tidigare, så skulle äfven R. o. Ad:s ledamöter kunna en månad längre än nu är fallet på ett verksamt sätt och mera talrikt samlade deltaga i Riksdagsförhandlingarne. Det är gifvet och kändt att en stor del af dem på landet bosatte Adeln, då Riksdagen icke börjar förr än d. 15 Nov. icke anser det löna mödan alt före Jul begifva sig till Riksdagen. Vi vete alla, att början af Riksdagen är uptagen af Utsk:stillsättningarne och resten utaf året af motionstiden. Den som icke har serskild anledn. alt infinna sig vid Riksdagen för att väcka motioner kan således utan afsaknad derifrån afhålla sig. Följden häraf blir den alt något verkligt riksdagsarbete icke kommer i gång för än ett slycke fram på det nya året. Började åter Riksdagen d. 15 Okt., så skulle molions-tiden sannolikt emot slutet af Nov. månad vara förlupen, då Ulsk:s-arbetena kunde taga sin början och hos Utsk:s-ledamöter väcka ett skäligt intresse innan alla de som åro på landet bosatte öfvergifva Riksdagsorten för att besöka de sina öfver julen. Det torde äfven vara ett talande bevis för lämpligheten af den föreslagna (iden, då man erfar att det Stånd som jemte detta eger mesta kännedom om jordbruks-förhåilanden, nemi. BondeSi., har förordat d. 15 Okt. såsom dagen för Riksdagens öpnande.
Då Utskotten icke ansett skillnaden af Kön böra föranleda till förändring af den antagne grundsatsen, att skicklighet och insigt i yrket bör vara rätta grunden till vinnande af Burskap å borgerlig Näring, hafva Utskotten, oaktadt de emot Qvinnors, genom denna § fastställde, handelsrättighet gjorde erinringar, icke funnit skäl att frångå, hvad Utskotten derigenom föreslagit, men ock icke eller, enär styrkandet af en sådan insigt, utgör det motsatta vilkoret för tillgodonjutandet af ofvannämnda förmån, kunnat gilla yrkandet derom, att Qvinuor, som söka burskap å handel måtte L/igUtskottits Bttåukandea, 187 från skyldigheten att undergå examen fritagas. Ea annan anmärkning hafva Utskotten deremot funnit förtjena afseende, den nemligen, att, ehuru i Handtverks-Ordringen blifvit stadgadt, att ogift Qvinna, som vill j handtverk ingå, bör hafva uppnått en ålder af 50 år, skulle, enär en sådan Qvinna, för vinnande af handelsrättighet, endast vore underkastad de vilkor, sorni 2 §. denna Artikel blifvit bestämde, vid 25 ärs ålder henne kunna tillåtas att handelsrörelse drifva, sä vida hon dessförinnan blifvit för myndig förklarad; Och som Utskotten med deras i förra Betänkandet yttrade öfvertygelse, att stadga och pålitlighet framför allt böra sökas hos dem, sqiu egna sig åt handeln, hvadan ock fordran på en mera framskriden ålder hos Handlande, än hos Handtverkare, blifvit gjord, icke funnit, ett sådant förhållande kunna instämma; så tillstyrka Utskotten, att samma ålder, som af ogift Qvinna bör egas, da rättighet till handtverks bedrifvande må henne lämnas, bör af henne inoehafvas, då hon å bandel söker burskap; hvarföre ock efter ordet förklara* de torde i §. böra tilläggas; och uppnått en ålder af 30 år. I öfrigt och på enahanda grund, som i 4. Art. 15 §.