Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han tycktes vara riktigt ung och ej en blaserad adertonårig gubbe med rik erfarenhet och den stora världssmärtan på sina smala axlar. » Tjänare, mina damer, » helsade han och sprättade elegant med en fin promenadkäpp, som han höll i handen. » Tjänare, monsieur Snobb, » skrattade systrarna. » Hvar har du fått tag i den där gentila snobbstickan? Har du lånat den af någon af kamralerra? » » Köpt den för mina egna pengar, ska ' jag just säga fröknarna Frågvis. » » Dina egna pengar, kära barn, hvar har du fått dem ifrån? » Och nu berättade brodern under stormande förtjusning, att han skulle få trettio kronors lön i må- naden med förhoppning om snar påökning. Hans principal hade sagt honom det i dag och lemnat honom nittio kronor, således för alla dessa tre månader han varit på kontoret. » Det första jag kom ut, så köpte jag den här käppen; jag visste nog, att ni skulle skoja med mig, men det rör mig inte. Ni tycker kanske, att det var dumt gjordt, när vi ha så ondt om styfrarna? » » Nej, kära du, det var det visst inte, det är ju dina egna pengar, » svarade systrarna, både skrattande och gråtande i sin glada öfverraskning. » Hör ni systrar, behöfver inte mamma något nytt att ha på sig » frågade han plötsligt och stannade midt på Malmskilnadsgatan. » Jo det behöfver hon visst det, en promenadkappa allra bäst; men hvarför frågar du det? » » Hvad ni göra er dumma, flickor, det är vådligt, » utbrast han, » hon skall ha något af min första förtjänst, det är klart. V i gå in här då, men en riktigt stilig en skall det vara, så mycket ni vet det. Inte något knussel, när jag själf består. » Köpet var snart uppgjordt, och stolta och segerglada anträdde de hemfärden efter att ha prutat af ungefår halfva priset. » Tjugu kronor, det var ett riktigt röfvarpris ni, var det inte bra billigt? Kappan är väl ordentlig; jag vill, att gumman mor skall se stilig ut, förstås, » pratade Sven.
PresleSt-.s beslut upplästes, af innehåll, alt Ståndet, med bifall i öfrigt till Utsk:s förslag i afseende på återgäldande af de ifrågavar. lånemedlen, beslutat den förändring, att från deri tid medlen lyftas, årligen kommer att erläggas 5 proc. af det primitiva capitalet, hvaraf 3 proc. beräknas såsom ränta å det vid hvarje liqvid återstående capital, och de öfriga 2 proc. såsom afbetalning, till dess hela summan sålunda blifvit återgulden, under åberopande af hvad Utsk. i denna del tillstyrkt å pag. 61 morn. 3. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller att det H. Ståndet måtte instämma i det beslut, som PresteSt. redan fattat och som nu blifvit uppläst. Hr af Ekenstam, Israel: Jag är förekommen afHrr von Hohenhausen och von Hartmansdorff i afseende derpå, att lika ränta bör för detta lån äga rum, som för de andra lånen blifvit äskad. Det är så mycket mera skäl, i, min Ian - ke, alt medgifva delta, i likhet med PresteSt., som detta samhälle, hvilket, såsom borgerskap betraktad!, är ett litet Den 27 Mars e. m. 441 och icke särdeles förmöget samhälle, har blifvit salt i stor förlägenhet genom det kostnadsförslag, som är uppgjordt, och den förökning i summan, som vid utförandet uppkommit. JKostnadsförslaget, såsom R. o. Ad. läcktes finna af handlingarna, har uppgått endast till 24,000 r:dr, och vid utförandet går det till nära 10,000 r:dr derutöfver, hvilket på denna lilla summa synes vara en vä! skarp tillökning. Borgerskapet har också endast såsom lån sökt skaffa sig de medel, Staten skulle lemna och sorn Staten genom amortissement skulle få ersatt. Staden skulle på detta sätt äfven ersätta den överskjutande kostnad, som förslagssnmmans otillräcklighet föranledt.
hona; fyller en vid fjärdiug till mer än hälften Jag antager, att dylika äfven kunna anordnas hårdt m e d halm, lägger äggen däruti o c h sätter med tillhjälp af en uppasserska, men jag har alden på tyst, fredadt ställe o c h låter sedan rufdrig försökt mig på slikt i vårt hem, o c h ingen hönan i ro o c h lugn fullgöra sina moderliga fordrar heller dylikt af familjer, hvilka hafvatill plikter. Man bör endast noga tillse, att korn regel att aldrig — utom som resande — bevista och vatten aldrig fattas henne, då hon själfinalit sådana tillställningar. Här tinnes i städerna ett går ur redet. Om nu ägg och rufhöna varit lämpannat sätt att öfva gästvänlighet, o c h clet är att liga, framkomma efter 21 dygn de näpnaste och alltid kunna taga emot ett par eller tre vänner, piggaste små kycklingar, hvilka man sedan får som vilja stanna hos oss en afton, eller — om hjälpa modern att vårda på bästa sätt, Därtill de b o på landet kuttna erbjuda dem härberge, fordras att man ger henne ett tryggt h e m till sin {fäll de så öriska. Har man själf någon tid bott stora familj. En tät trälåda, ungefär en alri i på landet, vet rnari, att mången familj, sölil eljes höjd o c h bredd, med små lufthål, dörr o c h slutgärna skulle vilja bevista en konsert, eii förelästande tak samt där utanför en liten gård m e d ning eller gå på teatern, måste försaka dessa nö- brädväggar och ståltrådsnät till tak äro nog för jen, emedan det blir för dyrt, då alla familjehennes enkla anspråk. Der ställes födan, hvilken medlemmarna måste b o på hotell. Men gäster, första tiden får bestå af fint hackade ägg, rester som besöka arbetande familjer i stad, k o m m a ju af kött, mask, korngryn samt kall, uppkokt mjölk ej med fordringar på annat än ett hjärtligt betill dryck. Sedan knappar man in på dieten o c h mötande, o c h detta kan i rikt mått k o m m a dem gifver dem hafremjöl med litet benmjöl, utrördt till del under mycket enkla förhållanden.
Efter uppläsning af Utsk:s i afseende på voter:s-propos:ne N:ris 2 och 9 afgifna förslag, anmälde sig och yttrade Gr. Lagerbjelke, Gust.: Jag anhåller vördsamt att serskild propos. måtte framställas på de nu upplåsta voter:s-propos:ne. Den 3 Oktober. 543 Flr von Hartmansdorff, Aug.: Som denna fråga rörer sakens behandlingssätt, så lärer det vara nödigt att om detta tala något omständligare, än i annat fall varit befintligt. R. o. Ad. erinrar sig nogsamt, ali sedan betänk. N:o 242 behandlats, inkom StatsUlsk. med sitt betänk. Deruti inbjöd Utsk. R. o. Ad. samt PresteSt. att med Rorgareoch BondeSlm instämma uti deras, med StatsUtsk:s förslag, enliga beslut. Denna inbjudning antogs af PresteSt. i 3:ne serskilda punkter, men af R. o. Ad. uti ingen punkt. Dermed var inbjudningseller sammanjemkningsfrågan i sak tilländabragt. Den kan följaktligen icke vidare återupptagas af Utsk., ty saken är en gång afgjord, oell då sammanjemkning är afslagen, må man icke förnya förslagen derom, emedan derpå icke skulle blifva någon ända om Utsk. dermed oupphörligt fortfore. Man får dessutom icke upprifva ett beslut, som redan är definitivt faltadt. Nu återstod alltså blotta form-frågan och Utsk. uppgjorde voler:s-propos:r. Dessa antogos i intet hänseende af PresteSt., men i 2:ne afseenden utaf R. o. Ad., och öfver dessa voter:s-propos:r är redan voteradt. Dermed var saken fullständigt och slutligen behandlad. StatsUtsk. hade således, när saken var tilländabragt, bordt inkomma med förslag till statsreglering, och i första hand med förslag till beräkning af de indelta räntor, hvilkas värdering hade, i afvaktan på skatteförenklingens slutliga behandling, blifvit uppskjuten.
Län, motion, angående skyldighet för Säterier och Boställen att deltaga uti Kronobrefbäringen; 4:o Lars Bengtssons från Skåne, af Nils Jepsson derstädes biträdda, motion om upphäfvande af Kongl. Brefvet den 12 Juni förlidet år, angående skyldighet för innehafvare af Kronoeller Krono-rusthålls-hemman att, då skatteköp sökes, vara skyldige förete bevis, om hvad tid Konungens Befallningshafvandes kungörelse, angående åbo-förändringen, blifvit uti Häradets kyrkor kungjord; 5:o Lars Nilssons från Blekinge Län, af Jan Andersson från Westerås Län, Nils Jepsson och Niclas Jönsson från Skåne, samt Ola Jepsson och Gustaf Bernhard Apelqvist från Blekinge biträdda, motion, angående tipp - FrötUldr. d. 4 Mars 1840. 83 hörande eller åtminstone nedsättning af den vid köp, byte och löse-afhandlingar om rusthåll, hemman och lägenheter Krigsmanshuset tillkommande afgilten. Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Pehr Burges från Gottland, af Christen Pehrsson derstädes biträdda, motion, angående rättighet, att, emot tull men med skyldighet att derföre utgöra skälig bevillning, förmala säd å hästoch väderqvarnar på Gottland. Statsoch Banco-Utskotten: Didric JVesströms från SLora Kopparbergs Län, af Lars Boethius derstädes biträdda motion, angående anslag till canal-anläggningar inom Dalarne och om användande dertill af Bankens behållna räntevinst. S. D. Remitterades Lill Stats-Utskottet: l:o Kongl. Muj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående åtgärderna till behöfvandes undsättning i missväxtår; och 2:o Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående beloppet af den behaglig tids lörlänings-spanmål, som vid ledigblifvande pastorat bör bibehållas, och om återstodens användande; jemte de dervid afgifna skriftliga och muntliga anföranden. S. D. Remitterades till Be vi lin i n gsUs skott et: l:o Kongl.
Verktyg, endast för 100 R:dr, 5: — Väfnader, endast till underhåll af inventarier: 800 alnar diverse Bomullsväf, cirka 200 #, å 40 öre, 80: — 200 alnar Säckväf eller 50 #, å 40 öre, , . 20: — R:dr 488: 59. Alltså 489 R:dr, som ett så beskaffadt hus skattar årligen till Staten och fabriks-industrien, förutom den genom tullen förökade kostnaden på kläde, kläder, hattar, strumpor, vantar, skomakareoch borstbindare-arbeten m. 11. förökade fraktkostnader genom fartygens dyrare inventariekostnad och ett oerhördt pris till 1,000- tals procent på apotheksvaror. Detta sednare monopolium är det aldrakänbaraste för den fattiga befolkningen och att det qvarstår i hela sin vidd, med förbud för andra än privilegierade apothekare att hålla medikamenter folket tillhanda, är just en skön karakteristik på ett frihandelssystem. Vidare komma vi till artikeln bränvin. Hvem, om ej jordbrukaren, som måste sälja sina varor för jemförelsevis lågt pris, träffas af den höga beskattningen derå? Man har ej ens förstått att uppmuntra exporten af denna ädla vara genom tullens restitution eller drawbacks erläggande, likasom ville man förbehålla åt sitt eget land hela välsignelsen af denna fabrikation. Man tyckes ej vilja sätta detta industri-alster Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. 187 i konkurrens på verldsmarknaden; man synes genom vår bränvinsförordning snarare lagt band på bränvinsförädlingen än på bränvinssupandet i sin råaste form. Också destilleras det obetydligt för våra fabrikers behof. Våra ättikeoch vinfabriker m. fl. införskrifva denna vara, som vi sett i anförda tabell. Hvilka qvantiteter införskrifvas af d ilig bränvins-arrack, som egentligen icke är annat än bränvin, är också anfördt. En vacker tillvext, utom allt det lurendrejade. Om vi kunde exportera åtminstone motsvarande de qvantiteter lurendrejeriet förskaffar oss, vöre något vunnet.
Markegång alltid borde följas såsom grund för liqviderna imellan Rente-gifvare och Rentetagare; samt att, i händelse dessa förslag antogos , något beslut för innevarande års afrad borde bestämmas; och har Herr Borgmästaren Kjellander förenat sig härmed, likväl'på det sätt, att Herr Borgmästaren ansett tiden för Rentegifyares och Rente-tagares ömsesidiga tillsägelser till hvarandra om levereringen icke behöfva förändras, utan trott Utskottets Betänkande i den delen böra gillas ; äfvensom Herr Assessoren Darin, Hörr Borgmästaren Örnberg, Herr Tagmannen Nensén och flera ^Ledamöter instämt med Herr Gommerce-Rådet Egge, jemte tillägg af nyssbemälte Herr Hagman , det han aosåge Stats-Utskottet böra höras öfver tillstyrkandet af förändringen i tiden för Markegångs. sättningarna samt Rente-tagares och Rente-gifvares tillsägelser , hvilken hemställan flera af Ståndets Tedamöter understött i ocb 3:0 inom Hedervärda Bonde-Ståndet, ej mindre, likmätigt ProtöcollsUtdrag af den 3 2 Maj, af Riksdagsmannen Johan Magnus Wessing från Westmanland: att det icke borde bero af Rente-tagaren, att fordra Tiondeeller Afrads, - Spannemåien in natura, när Rente-gifvaien ville lösa den efter Markegångspriset; att i händelse Rentetagaren skulle pröfvas sjelf vara i behof af Spannmålen , densamma då icke borde kunna fordras till annat ställe, än hans hemvist, när han bodde inom det bestämda miltalet ; att tillsägningstiden icke bordt.
Ex. Hr Gr. af Wetterstedts yttrande. Sedan dessa yttranden blifvit upplästa, förmodar jag, att vi få öf. vergå till discussion i ämnet. Hr Crusenstolpe: Jag skall anhålla, att prot. må blifva helt och hållet uppläst. Hr Rosenblad, Bernh.: Den magt, Hr Crusenstolpe vill utöfva öfver R. o. Ad:s tid, torde vid detta tillfälle icke vara enlig med laga former. Då förhållandet är sådant, som Gr. Posse uppgifvit, eller att förmiddagsprot, för d. 3 Febr. utgör ett helt för sig sjelf, som slutat med Frih. Klingspors yttrande, så kan annat icke ifrågakomma till Uppläsning, än hvad som upplyser förevar, ämne, hvartill ingalunda hörer hela den Frih. Klingspors yttrande föregående discussion öfver StatsUtsk:s betänk, i lånefrågan, hvilken derföre nu icke kan komma i fråga att uppläsas, lika litet som prot. för e. m. d. 3 Fehr., förrän detsamma till justering företages, då 256 Den 27 April f. m. det blir Hr Crusenstolpes ratt att få detsamma uppläst iii extenso, eller från perm till perm och från punkt till punkt. Frih. Kantzou: Jag anhåller, att först förmiddagsprot. må blifva uppläst till slut, och att vi derefter må få skrida till justering af prot. för e. m. Hr Dalman: Att Hr Crusenstolpe kunnat framkomma med den begäran, att hela prot. skall uppläsas, förundrar mig icke, emedan han ej var tillstädes under förmiddagens plenum d. 3 Febr.; men att personer, som då voro närvar., vilja uppehålla R. o. Ad. med en sådan uppläsning, förundrar mig ganska mycket. Frih. Klingspors yttrande var det sista på f. m., och då detsamma under prot.-justeringen, uppå särskild begäran, blifvit uppläst, är hela prot. för f. m. sålunda genomgånget.
Martts förra Fursteliga Rum, hwilka för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen och Dest Gemål, Hennes Kongl. Höghet Kron-Prinftstan borde wid Deras Kongl. Högheters ankomst hallas färdige, tarfwade mycken Reparation' och compkettermg af den wagg, fasta inredningen samt någon Meublering, innan Deras Majestäter och KonglHögheter i dem kunde wärdig! logeras, hwilka förbättringar uppgått till en Den rz Junik. 6zz en Kostnadssumma af 42,285 Riksdaler, och dä af 1809 och föregående arens behallna Statsmedel, härtill icke warit disponible mer, än 22,285 R-dr, utan de återstående 20,000 R:dal. mast, i saknad af annan tillgång: till en del förssjutas af Kongl, Majus Hofhallnings-summa, som ännu icke återbekomma Förssottet, och till en annan del finnas obetalde, sa förwäntabe Kongl. Maj:t att StatsUtssottet skulle utse den tillgång, hwaraf deste 22,000 Riksd. kunna ersattas. I anledning häraf lära Riksens Högloft. Ständer bifalla, det Stats-Utssottet ma uvpgifwa tillgäng härtill, i den Financcplan, sem Utssottet stall upprätta och Riksens Högloft. StänderS granskning underställa. Widare har Kongl. Majtt i z:te puncten af den Nådiga Propositionen förklarat, att sedan Riksens Ständer pä Åttonde Hufwud-Tituin till Manufacturernes understöd icke anstagit mer än 4,50c» N-dr, men de utgifter fortfara, hwilka före fordrade ärligen ett Stats,anslag as n,ooO R:dr, sa har Kongl.
Men det måste medgifvas, att, ehvad ärendets slutliga pröfning nu äger rum eller icke, angelägenheten att, ju förr desto heldre, afhjelpa de väsendtligaste bristerna i gamla Lagen, framstår i samma mån tydlig och oemotsäglig, sorn den sednast förflutna tidens ytterligare erfarenhet i detta afseende bekräftat den förutgångnas, och, örn än nya Lagen nu skulle antagas, i allt fall åratal torde förlöpa innan den kan blifva till efterlefnad gällande. Vid sådana förhållanden lärer ock JustitieOmbudsmannens ofvanberörde åliggande, icke mindre utan snarare mera än tillförne, kunna tagas i anspråk. Innan jag söker att, efter min förmåga, motsvara detta anspråk, utber jag mig vördsamt att få i minnet återkalla de förhandlingar angående ifrågavarande ärende, som hos Lagstiftande Makten föregått. Samtidigt med stiftelsen af våra nu gällande Grundlagar, hade Rikets Högloft. Ständer, i anledning af väckta frågor om beli ofve t af en ny och förbättrad Civiloch Brottmåls-Lag, i delta afseende gjort framställning hos Kongl. Majit, soin, under den 14 Februari 181 1, med bifall till denna framställning, förordnade ofvannämnde Kommitté, för att utarbeta de för sådant ändamål nödiga förslag, med iakttagande dervid af vissa serskildt gilna föreskrifter. Ibland dessa voro äfven de, att 1734 års Lagbok, i anseende till yttre form och indelning, borde tjena till grund, och att alla de påbud, som serskildt blifvit utfärdade och tillhörde allmänna Lagen , skulle sammandragas och införas i den ordning, ämnenas natur fordrade. Under arbetets fortgång visade sig emedlertid snart, hvad möjligheten af dess utförande beträffar, en särdeles skillnad emellan Civila Lagen och den Criminela. Den förra, redan vid sin stiftning utmärkt såsom noga urskiljande medborgares rättigheter och pligter samt öfverensstämmande med den tidens kraf, hade sedermera småningom undergått mångfaldiga förändringar, som nya förhållanden och omständigheternas tvingande makt påkallat och främjat. Här kunde således de meddelade föreskrifterne efterföljas.
Utan att ingå i hufvudfrågan utber jag mig endast få fästa uppmärksamheten derpå, att det nuvarande Memorialet innehåller en lagfråga, i hvilken Rikets Ständers meningar varit delade, hvilken genom Förstärkt Utskott skulle afgöras och hvartill mycken tid skulle erfordras. Då den komme till Konungen skulle Han först höra Högsta Domstolen och SlalsRådet innan Han kunde gifva sin sanction. Då Riksdagen nu är så nära sitt slut, tror jag då icke att något svar kan komma. Jag tillstyrker alisa, att lägga hela saken till handlingarne. Den B Mars c. m. % Tians Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken lieinstälde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Utskottets Memorial gjorde anmärkningar böra föranleda till återremiss. Ropades Ja och Nej. Hans Excellence liemstälde, om Ridderskapet och Adeln ansåg någon annan åtgärd vid detta Memorial erfordras, än att det lades till handlinga me. Ropades Ja och Nej. Herr Cederschjöld: Jag har förut yttrat, att jag väl inser, det saken icke kan hinna genomgå alla former, som återslå, men jag hemställer, om icke Ridderskapet och Adelil bör ådagalägga, att de åtminstone ogilla den princip, som Utskottet yttrat, och respectera formerne i detta fall. Saken får gå så långt den kan. Jag förnyar derföre min anhållan om återremiss. Uppå förnyad proposition förenade sig Ridderskapet och Adeln örn återremiss af ifrågavarande Memorial. Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 27 sistlidne Februari under N:o 178 afgifne, och den 3 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 143 förut med - 6o Den 8 Mars c. m. deldle Betänkande, angående vackt fråga om belåningsrättighet, uti publike fonder, a ritorr Spannemål. Grefve GyldenstolpeAnton Gabriel:
Föregående Revisorer hafva anmärkt, att ett sammanlagdt belopp af 4,148 R:dr 25 sk. 9 r:st., tillhörande volontär-vakansmedlens uppbörd, icke blifvit redovisadt, och att således en motsvarande förlust skulle hafva uppkommit för denna fond ; och Kongl. Krigs-Kollegium har uti sin förklaring upplyst, att utredningen af denna fråga vore beroende på Kongl. Kammar-Rättens pröfning. Revisorerne, som sökt upplysning om förhållandet, hafva funnit, att frågan ännu hvilar oafgjord hos Kongl. Kammar-Rätten, och kunna således endast derå fästa kommande Ständers och Revisorers uppmärksamhet. I afseende på dessa yolontär-vakansmedel, hvilka under de båda revisionsåren ökat sig från 14,335 R:dr 27 sk. 4 r:st tili 19,507 R:dr 18 sk. 3 r:st, hvartill de uppgingo vid 1845 års utgång, instämma Revisorerne fullkomligt i föregående Revisorers åsigt, angående oformligheten, att en dylik, af statsmedel bildad och ständigt tillväxande fond ej ingått i statsregleringen, utan blifvit öfverlemnad till Kongl. Krigs-Kollegium; och anse Revisorerne denna anmärkning så mycket mera grundad, som Rikets Ständer aldrig meddelat någon föreskrift om dessa medels användande, och som (efter hvad förutses kan, så vida förhållandet får fortfara,) det snart nog torde fordras en särskild administration till deras förvaltning, i likhet med hvad som redan äger rum vid alla de öfriga kassorna. § * De af föregående Revisorer anmärkta balanser af 7 st. äldre fordringar, hvilka, med undantag af den hos Kongl. Spanska Regeringen, 18 138 — äro beroende på Kongl. Krigs-Kollegii Advokatfiskals-Embetes åtgärd, och hvilka af Revisorerne ansågos böra genom kraftiga åtgärder indrifvas eller tili slutlig utredning befordras, äro ännu alla oförändrade och i 1845 års hufvudbok balanserade. §. 8. I den åsigt, som föregående Revisorer uttalat, att denna Afdeinings räkenskaper äro förda efter en mindre redig method, anse Revisorerne sig hafva allt skäl att instämma.
Dessa till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling remitterade motioner hafva blifvit väckte inom Hedervärda Bonde-Ståndet: l:o af Nils Svensson från Blekinge län, sorn anmärkt det plägseden att i kyrkorna, för åtskilliga ändamål, uppbära kollekt, vore för den allmänna andakten under gudstjensten i hög grad störande, äfvensom opassande, hvadan motionären föreslagit att ett lagstadgande måtte utfärdas, hvarigenom bestämdes, att all slags insamling i kyrkorna under gudstjensten må förbjudas, och att, om insamling ansåges vara behöflig, sådan skulle efter gudstjenstens slut vid kyrkodörren ega rum. 2:o af David Andersson från Hallands län, som likaledes ansett tiden vara inne att afskaffa ej allenast den så kallade offringen å altaret till kyrkans tjenare samt på vissa orter äfven till andra föremål, än äfven s. k. kollekter, hvilka ofta egde rum och nästlidne år i motionärens hemort förekommit ej mindre än 28 gånger, till ej ringa obehag för såväl åhörare, som tjenstförrättande prestman. Det vore med temmelig visshet kändt, att stamboksmedlen genom insamling vanligen för hela riket uppgått till blott 2,000 R:dr; och syntes det mera ändamålsenligt att, då Kongl. Majit funne sådana medels uppbärande för någon kyrkobyggnad behöfligt, dessa medel då utan omgång utbetaltes af Staten Allm. Bcsv. och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 20. 11 till belopp, motsvarande nämnde summa, äfvensom att de tjenstemän och inrättningar, som hade sig kollekt-rtiedel anslagne, likaledes af Staten erhöllo oföränderliga belopp, motsvarande de kollekt-medel, som hittills under året ungefärligen kommit dem till godo.
Sluteligen kan jag ej underlåta att yttra min förundran deröfver, att från Götha CanalDiscönts Fordringar af Utskotten blifvit aldeles utesluten den af isioo,ooo R:d, sorts denna Discont lånat GanalWcrket, hvarigenom den af Utskotten upgjorde Calculen öfver Götha CanalDisconts ställning icke blifver enlig med verkliga förhållandet.” Herr StatsSecreteraren Friherre IVirsén: ”Sedan jag haft tillfälle att under den 3 och 10 Februarii skrifte!igen mig yttra öfver nu förhanden varande ämne i hela dess vidd, och dervid upgifvit de skäl och grunder, hvaruppå jag för min del egenteligen byggt de i hvarje fall gifne tillstyrkanden, återstår för mig ej helier annat, än att dessa Utlåtanden åberopa, utan att, med uprepande deraf, borttaga någon tid eller öka målets vidlyftighet, då jag nu för öfrigt endast uti anie omständigheter genom speciel reservation nödgas skilja mig ifrån de respedlive Utskottens beslut; härtill föranledd deraf nemligen, att enär Högloft Utskotten såsom en preliminair grund hafva antagit att hvar och en uti Disconten intresserad Part skulle påtageligen hnna sig genom de föreslagne Öf* vertagningsvilkoren blifva fördelaktigare behandlad, än om Dagen gjordes verksam till befordran af hans rätt, anser jag sådant likväl i verk. ställigheten icke följa; cj8* Statsoch Banko-Utskotiéris Betäfiiänricri. 1:0 Genom Utredningsplanen för Götliå CanalDiscont, deruti Discontens Fordran af CanalWerket blifvit ansedd såsom ingen tillgång) och ej heller den återstående tiden af Octroijen till något afseende uplagen; men deremot såsom Bankens förlust på Götha CanalDiscont upföres en Summa af 526,608 R:d.