Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Är Bergmästaren af förfall härifrån hindrad, gore derom anmälan hos Bergs-öfverstyrelsen, som då eger att, i hans ställe, annan Bergstjensteman förordna. 528 Expedilions-Utskottels Förslag till underd. Utmåls-förrättningen skall på gruf-egarens bekostnad af förrättningsmannen verkställas med biträde af två gode män bland dem, som för egoskiften i orten valde äro, eller, om utmålet skall å stadsgrund läggas, af två i staden bosatte män, de der nödig sakkunskap ega; och varde tiden och stället för förrättningen minst en månad förut kungjorde i kyrkan till den eller de församlingar, inom hvilkas område det sökta utmålet är beläget, med kallelse till en hvar, som anser sin rätt af förrättningen beroende, att dervid sig infinna och sin rätt bevaka. Har någon jordegare ej sitt hemvist inom den församling, der kungörelse sker, då skall han lika lång tid förut särskildt kallas, egande förrättningsmannen att vända sig till Kronobetjeningen i orten eller, der så nödigt är, till Vår Befallningshafvande i länet, för ali genom dess försorg få kungörelsen i kyrkan uppläst och särskilda kallelser vederbörande tillställda emot bevis, som före den utsatta tiden böra till förrättningsmannen vara aflemnade. Då förrättningen skall ske å någon Kronan tillhörig jord, åligger det förrättningsmannen ålt derom göra anmälan bos Vår Befallningshafvande, sorn eger ej mindre sjelf förordna krono-ombud för bevakande af Kronans eller efterkommande jordinnehafvares rätt, än äfven föranstalta att andra allmänna ombud, der sådant kan finnas erforderligt, i stadgad ordning blifva utsedde att förrättningen öfvervara. §• 29. Uteblifver sökanden från förrättningen, varde den inställd; och ankomme dess företagande sedermera på ny anmälan. Men ej må annan parts eller allmänt ombuds uteblifvande hindra förrättningens fortgång, der den blifvit så kungjord, som i 28 §. sagdt är. , §. 30. Göres vid förrättningen jäf emot förrättningsmannen eller någon af de biträdande gode männen, eller förekommer annan invändning mot förrättningens företagande och fortgång, meddele förrättningsmannen deröfver beslut.
Ty i lika hög grad som en Guizot eller en Louis Blanc var Gambetta en doktrinär inom politiken, ehuru han vid tillämpningen af sina teorier och förverkligandet af sina höga ideal ådagalade en smidighet och praktisk duglighet, som saknades hos Ludvig Filips konservative minister och de parisiske arbetames socialistiske ledare. Vi skola emellertid icke här granska Reinachs framställning af Gambettas doktriner, utan i stället påpeka ett och annat af hvad den i förhållandena så noga invigde författaren har att meddela om ininistéren af den 14 november, dess uppkomst, dess öden och dess fall. Det var antingen för tidigt eller för sent Gambetta kallades att som konseljpresident ställa sig i spetsen för regeringen. För sent, emedan rätta ögonblicket skulle hafva varit i december 1877, då Gambetta såsom hela det genom den gemensamma faran enade republikanska * Le ministère Gambetta. Histoire et doctrine. Par Joseph Reinach. Paris. G. Charpentier et C: ie. 1884. (604 s. 8: 0) .partiets ledare räddat Frankrike undan en hotande statskupp. I stället gaf presidenten Mac-Mahon den högt ansedde parlamentariske veteranen Dufaure i uppdrag att bilda det kabinett, som efterträdde statskuppsmini-stéren Rochebouét. Hade Thiers då ännu lefvat — han afled, som bekant, den 3 september 1877 — skulle han för andra gången hafva blifvit republikens president, ty det var endast frånvaron af en lämplig efterträdare, som förmådde Mac-Mahon att ej afgå redan i december 1877. Thiers var så säker på sin sak, att han redan i augusti, några veckor före sin plötsliga död, gjorde upp en ministerlista. Gam-betta skulle blifvit konseljpresident och utrikesminister, Jules Ferry inrikesminister, Léon Say finansminister, general Campenon krigsminister, Waddington undervisningsminister. Dufaure skulle hafva blifvit president för senaten, Jules Simon och Paul de Rémusat ambassadörer.
Dess tanka med berörda instämmande så mycket mindre varit, att den bevilljade tillökningen sk,ulle sträcka sig till samtliga Utskottens Notarier, eller andra vid Riks-Ståndens och Utskottens Canzlier tjenstgörande personer, än dem, hvilka vid slutet af 1815 års Riksdag erhöllo en dylik förhöjning, som Prest Ståndet, uti Dess härom ofvanberörde dag utfärdade Protokolls-Utdrag såsom stöd för en sådan tillökning tydligen åberopat de grunder, hvilka vid 1813 års Riksdag i detta bänseeende följdes, samt Hans Excellence Herr Grefven* och .Landt Marskalkens och Herrar Talmäns dermed hufvudsakligen öfverensstämmande förslag. S. D, Stats-lJtskottets förslag till förändringar och tillägg uti det vid 1815 års Riksdag af Riksens-Ständer fastställd te Reglemente för Riksgälds-Contoiret, och Banko-Utskottets förslag N:o 78, till sammanjämking af Riks-Ståndens beslut, rörande ett till Götheborgs Stad beviljadt Lånebiträde, äfven som sistnämnda Utskotts förnyade Utlåtande N:o 79, i fråga om antagande af GöVtha-Ganal Bolags Actier, såsom Hypotkek för 77S Prof. Uldr. d. 11 Julii 1818. Lån i Banko-Diskont-Verket, blefvo af Preste Ståndet godkände. S. D.
Sådant kan icke den centraliserade styrelsen för ett penningeverk bedömma, utan är detta blott möjligt för den enskildes kännedom. Jag skulle derföre för min del tro, att det lyckligaste sättet för att undanrödja olägenhelerne, men bibehålla fördelarne af privatbankarne vore, att åstadkomma sådane associationer, deruti Staten deltoge med de enskilda medborgarne och associationen rörde sig med statsbankens penningar. Den 18 December e. m. 487 Ilvad jag nu härom i korthet haft äran anföra, skall jag, i händelse, såsom jag förmodar, betänk, blifver återremitteradt, söka att i Utsk. närmare utveckla. O Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Atskillige ledamöter så väl inom som utom BancoUtsk. hafva dels uti här afgifna skrifllige och muntlige anföranden, dels ock uti de reservationer, hvilka åtfölja Utsk:s betänk., anklagat Utsk:s majoritet derföre, att Utsk. skulle obehörigen hafva gifvit vika för det allmänna ropet pä elt vidgadt rörelsecapital och föreslagit R. St. att ännu ytterligare, under närvar, för Bancorörelsen critiska period, öka sedelstocken. Till desse Hrr vågar jag ställa den anhållan, ali de ville något närmare bestämma på siffran sina uppgifter, emedan jag icke är i stånd att i Utsk:s betänk, hafva upptäckt någon annan positiv förhöjning af sedelstocken, än 107,000 r:dr på fastighets belåningen och 63,000 r:dr såsom fond till belåning af actier och puplika papper. Alla andra förhöjningar gälla föreslagne creditiver, och höra således till en helt annan rörelse, än den egentliga och, såsom det vill synas, skadligaste lånerörelsen. Utsk. har dessutom beräknat, att den stora summan af desse creditiver, ända till och med 1,000,000 ndr, skulle komma alt för beständigt blifva innestående och sålunda höra till de outtagne medlen.
Den föresthllningen gör sig temligen .allm&amp;nt gallande, at.t föreningens verksamhet inskrankt sig till framlaggandet och förordandet af den s. k. fornnordiska kvinnodrägten - hvilken för öfrigt alls icke utgiit.t friln föreningen - och som .denna drägt p i milnga hiil1 mötte det mest energiska rnotstilnd, sil har en del af denna motopinion drabbat sjalfva föreningen. Ingenting kan likval vara orhttvisaro än detta. För att gifva ett riktigare begrepp a .-om föreningens verksamhet, viija vi här meddela att st.yrelsen utarbetat fullstandiga underdrägter, af olika modeller, för fruntimmer, samt sBvtil undersom öfverdragter för barn af alla Aldrar, frán och med det nyfödda barnet till den ntistan vuxna skolflickan, för den sednare med sarskildt afseende pB lämplighet for gymnastiken. Äfven har föreningen 1Atit utföra modeller till eu enkel, praktisk dr&amp;&amp; för. arbetskvinnor, hvilka vid fyra stlrskildta tillfallen, i förening med upplysa.nde föredrag, af nilgra medlemmar af föreningens styrelse förevisats för kvinnor ur arbetsklassen. Dessutom har till föreningen af Fröken Lundin, Stockholms förniimsta sömmerska, skiinkts en för' träfflig kliidning för blifvande mödrar, hvilken vi stirskildt anbefalla till ' vederbörandes, säval som till herrar lakares uppmClrksambet. Sedan ungefär ett Ar tillbaka har föreningen anordnat en ut.stallning af alla dessa modeller, jiimte förshljning af mönster i Fröken .. Ohlsous modebandel, Blasieholmstorg 14, och sedan detta Ars början finnes der afven tillfälle att f&amp; köpa och bestalla fardiga kladesplagg - af alla nyssn8mda slag, utförda efter föreningens modeller, omsorgs' fullt och punktligt, af goda materialier, samt till relativt moderata priser.
Här såg han helt annorlunda ut än på sin däcksplats på ångfartyget, han hade öppnat en bod med allehanda kostbara saker, shawlar, klockor &c., bland annat äfven munstycken, af hvilka ett kostade 600 piaster. Jan. Gick om morgonen bittida upp till Mohammed, der jag äfven träffade mannen från Danjan. Vi bredde ut en matta på gräset utanför samt suto i solen och baddade oss. Sedan kom än en, än en annan och satte sig till oss. Kaffe kokades och dracks, piporna gingo från mun till mun och moské-drängen hemtade fram keze af helbe, som förtärdes allt under samtal. Jag tyckte mig nu rätt njuta af söderns "il dolce far niente" i det vackraste, varmaste sommarväder. Också blef jag sittande der ända tills efter middagsstunden, och fann mig särdeles väl bland detta folk, ehuru kanske af lägsta klassen. Men här tyckes den höge ej genera sig i den lägres sällskap, och alla, åtminstone af mellanklasserna och de lägsta, tyckas vara temmeligen lika. På eftermiddagen, sedan jag väl smält maten med åtskilliga pipor, gick jag ut i trädgårdarne och träffade äfven min gamle 'Ali, men i något olämplig tid, ty han höll just på att laga till åt sig sin aftonmåltid, hvarföre jag ock snart lemnade honom. På vägen träffade jag 2 gatpojkar, som efter vanligheten på ett högst ohöfligt och pockande vis begärde bakshish, och då jag frågade lah, svarade kidde, här lika vanligt som Ryssarnes tak; när de ingenting fingo, började de pocka än värre och komna bakom ett hörn kastade de en sten efter mig. Dessa pojkar äro ock nästan de värsta tjufpojkar man kan träffa ut för, de ha i sitt tal till Franker något olidligt högfärdigt och gement, som förargar mig mycket, lika väl om de tigga eller bjuda ut sina åsnor eller göra hvad annat som helst. Gick temmeligen bittida upp till Mohammed, der denna förmiddag förgick liksom i går under kaffedrickning, rökning och prat; blott att vi i dag åto en sorts bönor, kallade ful, tillredda i ugn, smakande nästan som nötter, ehuru mycket mjukare.
I Upsala finnes dessutom en Akademie-kamererare, som torde för ändamålet vara tillräcklig. Gr. af Ugglas har fästat sig vid antalet af Akademie-statens ledamöter i Taxerings-komitéerna, men det hörer icke till denna, utan tili den 89:de §:n, om hvars förändring Frih. Cedertröm dessutom talat, och hvarom han förmodligen yttrar sig vidare, när vi komma dit. Att Akademie-staten skall blifva öfverröstad, om han icke får ett visst antal ledamöter i Taxerings-komitéen, befarar jag för min del icke. Huru många serskildta stater och corpser finnas icke, utan alt man hör dem klaga öfver obillig taxering. Tillfälle att anföra klagomål står i alla fall en hvar öppet. Del är dessutom icke lätt att öfvertaxera tjenstemän, enär de kunna bestämdt framlägga sina inkomster. Hvad skall man da taga till förevändning att derutöfver taxera dem? Om möjligheten för Akademie-staterna alt undandraga sig kommunal-afgifter, eller få dem förminskade derigenom att de hafva ledamöter i Taxerings-komitéerna, anser jag icke höra till förevarde öfverläggning. Här är blott fråga om mantalsoch skattskrifning. Jag kan således icke annat än anhålla om återremiss, på det förhållandet må blifva rättadt efter de serskilda omständigheter som kunna förefinnas, och dem jag ej så noga känner. Gr. af Ugglas: Då Frih. Cederström har yrkat återremiss, icke blott af Ulsk:s Utlät, öfver denna §, utan äfven öfver 89:de, 92:dra och 93:dje §§:ue, så hemställer jag till honom huruvida han icke ville inskränka sitt yrkande till den 44:de §:n, hvarföre jag jcke vill motsätta mig den begärda återremissen. Frih. Cederström:
Året näst före sista qvinqvennium eller 1837 uppgick folkmängden bär i Länet till 178,170 män och qvinnor och den har således efter det året till och med 1842 ökat sig med 12,657 personer. I verkligheten är dock folkmängden, sannolikt större än som mantalslängderne visa, emedan icke få hushåll och enskildte personer mest af arbetsklassen, vid de årliga mantalsoch skattskrifningarne blifva uteslutne eller förbigångne, i följd af flyttningar från en församling till annan, samt dels deras egen försummelse att till skattskrifning sig anmäla, och dels församlingarnes bemödande, att, i anseende till fattigförsörjnings-skyldigheten, blifva dem qvitt. Mortalitetstabellerne tonde derföre säkrare än skattskrifnings-längderne visa folkmängdens storlek. Hvad som förnämligast befrämjat folkökningen, har utan tvifvel varit näringarnes och i synnerhet jordbrukets framskridande och förkofran, då medel till den ökade folkmassans bergning derigenom uppkommit. Visserligen öfverklagas icke utan skäl den obetänksamhet, hvarmed tjenstehjon flerestädes i provinsen söka ett vanskeligt oberoende genom att gifta sig och sätta hushåll i så kallade backstugor, utan annat kapital för sitt uppehälle än den råa, olärda arbetskraften, och många af dessa hushåll få i fattigdom pligta för det ringa förutseendet; men om äfven sådana bosättningar, beräknade på ofta osäkra förtjenster, bidragit understundom till folkökningen, är det dock uppenbart att den oafbrutna tillväxt, som folkmängden under en lång följd af år vunnit, icke kunnat äga rum utan hufvudnäringarnes framgång, helst under samma tid det fordom så allmänna barkbrödet småningom försvunnit fråij allmogens hushåll och blifvit ersatt af bättre födoämne. I bildning och sedlighet hos folket förete sig många skiljagtigheter icke blott härader och socknar emellan utan ock inom inskränktare kretsar; och i afseende härå återstår mycket att önska. I allmänhet är likväl folket fogligt samt laglydigt och öfverallt träffas män med det sunda förstånd, den gudsfruktan och redlighet som städse utmärkt Svenska allmogen.
Utskottet ansett att sådane ojemna tillökningar böra afdragas; hvarefter Staterne blifva följande: För - Betänkande N:o i3a. Svea. Götha. W endes. Förra Lönen å M tab Antal. Antal. 3ooO. Öfverste, inber. Taffelpgr och Fonrr.Medel 'b 3,700. — I. 3,700. — Regem: tsS tal Imästare, inbe Fourr.Medel f . 520. — r. 520. — 1. Trompetare 2051 St Manskapets underhäll, beräknadt efter Tjenstgöringstiden å 6 sk. per Man om Dagen, utom Bröd t. Diverse Anslag. För undervisning i Gymnastik För Munsterskrifvare-tjensts förrättande Till Skrifmaterialier för Regementet För Tygstaten , att disponeras af GeneralFältTygraäslaren, efter behof och förtjenst, emot vanlig redovisning , För InforraationsVerkets behof Recruteringspgr för Constaplar, Trompetare och Artillerister å 4 R:dr 8 sk. per Man ari. Medicamentspgr å 32 sk. per Man ari. « CommunionVinoch Oblat-Medel a if sk. för Person årl. Betänkande n, N:o i3ä. 20» utom Brödkorn för MaBskapet, efter förhållande1! af tjcnstgöringstiden, samt för UnderBefäl oell lägre Personal från och roed Besigtnings Rustmästare å 3 T:r Sp:l in natura ari.; utgörande ofvanstående Summa i Contant 3,2jo R:dr mindre än hvad K. Då ifrån dessa . ‘ i .
De som för längs hållit pä sina Egendomar äro de val felagtigare, än de som för länge hallit på sina Discont-sedlar? men derföre tager jag icke de Speculanters partie, hvilka icke i afsigt att genom ett förbättradt bruknings-sätt öka Egendomens afkastning, utan för att åter sälja den, eller för att öka onera lör Bönderne på den, gjoidt handeln. Det är onekeligr, att de i sednare tider täta Egendomsköpen hos mången afvändt hågen från odling på handel. Men äfven de, som köpt Egendomar i fpccuiation på vårt mynts ytterligare fallande värde, äro val ej felaktigare, än de som soldt Egendomar i speculation på Egendomars fallande värde. Bägge dessa slags speculationer äro förlårelige i ett land , der det gångbara myntets välde är så föränderligt. Allt bemödande, som går ut på att fixera detta värde, är derföre lofvärdt ; men icke alltid detsamma, sorn att viija hastigt öka det. Just denna föränderligheten i mynt-värdet, men icke högt el - Den 5 3 December. ler lågt myntvärde i sig sjelft, är det som mäst skadar det allmänna. Faller Coursen mycket, 6ä gynnas i allmänhet Importeurer, stiger den, så gynnas i allmänhet Exporteurei j I bägge fallen lider det allmänna. Penmnge-värdets föränderlighet verkar äfven ofördelagtigt på NationalCaracreren j gör den benägen till vägsamrna specuiationer, och har gjort mången till Vinglare och Hazard-spelare. Den utväg, att häfva SedJarnes föränderlighet, är derföre den bästa, som förorsakar minsta rubbningen i da Enskildtes, Capitalisrers så väl som FastighetsÄgares, närvarande förmögenhets tillstånd. Hvad Skåne serskilt beträffar, så har genom de i sig sjelf nyttiga, men på samma tid med Krigen verkställda Enskiftes-författningarj genom den, isynnerhet der betydliga extra Rotering, som fordrade frivillig Värfning straxt efter att Landtvärnets och äfven annat
Uti afgifvet underdånigt utlåtande den 18 Januari 1848 öfver Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af 1844 och 1845 års räkenskaper, anförde Kollegium, till genmäle å då framställd enahanda anmärkning, hufvudsakligen: att, enär dittills fastställda formulärer för hufvudböckerna ej gåfve anledning till en sådan uppställning af conti öfver hvarje fästningsorts anslag, som äskad blifvit, och de afgifna räkenskaperna för alla föregående år öfver extra statsanslagen, i afseende på uppställning och form, lemnats utan erinran af Rikets Ständers Revisorer. Kollegium så mycket hellre saknat anledning att åvägabringa förändring i detta hänseende, som det i hufvudboken befintliga conto för hvarje fästningsort specifikt utvisar behållningen i kassan från föregående året, beloppet af uppbörden och utgiften under redogörelseåret samt behållningen till nästföljande är; och som Kollegium ansett samt ännu förmodar denna Kollegii åsigt hafva blifvit af Eders Kongl. Majit och Rikets Ständer godkänd, enär nådig föreskrift om räkenskapernas förändrade uppställning i öfverensstämmelse med Revisorernes förslag ej meddelats, har Kollegium icke eller trott sig höra vidtaga någon åtgärd för utförandet af den ifrågasatta förändringen med nådigst fastställda, nu gällande formulär för hufvudböckerna. Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, S lormäk tigste Allcrnådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersäter, J. P. LEFRÉN. C. MEYER. ' S. C. NISSER. Stockholm den 14 Februari 1850. J. Georg Sundström. 27 — 210 — Kongl. Iirigs-kollegii Under hälls-afdelnings underdåniga Utlåtande, i anledning af 1849 års Revisorers berättelse 0111 granskningen af nämnde Afdelnings räkenskaper. Stormäktigste Allernådigs te Konung! Till följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss å Rikets Ständers sednast församlade
Susanna betraktade mossplantan, och den tycktes säga henne: «ser du! fast jag synes så ringa, har jag dock himlens dagg och solens ljus lika fullt, som trädgårdarnas rosor och syrener!« Susanna förstod den lilla vextens språk och tacksam och lugnad, upprepade hon flera gånger inom sig, med en slags stilla glädje: «en ödmjuk, en trofast tjenarinna!« När Susanna kom hem, fann hon öfverstinnan icke välmående; hon hade varit mycket upprörd, och då hade man alltid ett krampanfall att befara. Susanna bad innerligt och erhöll tillstånd att vaka inne hos henne denna natt, åtminstone till dess fru Astrid insomnat. Öfverstinnan hade väl nära sig en annan trotjenarinna, men denna var gammal och mycket döf, och Susanna hade alls icke förtroende till henne. Öfverstinnan gick till sängs. Susanna satte sig på en pall vid fönstret, tyst sysselsatt med sina tankar och med stickandet af en strumpa. Fönstret hade stått uppe om dagen och mycket mygg hade inkommit i rummet. Öfverstinnan var oroad af dem och klagade att de hindrade henne att somna. Tyst blottade Susanna sina hvita skullror, armar och hals, och när myggorna hoptals slogo ned på henne, och hennes matmoder nu lemnad i ro somnade lugnt, satt Susanna stilla, lät myggorna njuta, och njöt sjelf dervid mer än man kan tro. Aflägsnande och närmande. Sand Delikatesse, dette Humanitetens vakreste Hjerteblad viser sig jo tydeligst i Smaating. Hvad vi i almindelighed kalde saaledes er ingenlunde altid saa smaat; – J. C. Lous. Det är med våra fel, som med pepparrot; de äro grufligt svåra att utrota från den mark der de en gång tagit fäste, och intet är mer nedslående för odlaren, som vill ha bort ogräset ur sin åker, än att se det nyss bortryckta åter skjuta friskt upp i dagen, från qvarblifna, i jorden dolda rötter. Man kan då bli alldeles uppledsen vid den ogräsbundna marken, och man kan, när denna mark är vårt eget kära sjelf, få den hjertligaste lust att resa ifrån sig sjelf långt, långt bort. Men pass!!!
Gr.Gyldenstolpe,A. 5g „ „ 364. „ von Platen, fullm. Hr Reutersköld, Casimir 5g „ „ 377. Reutersköld, Axel 5g , „ 645. IJr Möllersvärd, Carl Gottfrid 5g „ „ 7g2. „ Lagerhjelm, Pehr 5g „ , igi8A. von Strussenfelt, Adolph Ludvig 5g „ „ 1476. „ Piiben, Carl Wilhelm 5g „ „ 1600. Braunerhjelm, Ferdinand 5g , „ 1612. Grundelstjerna, Axel Wilhelm ... 5g „ , 1637. „ Rudbeck, Charles Emil 5g , „ 1786. „ Blomstedt, Christian Jacob 5g „ , 1824. , von Törne, Michael 5g , , 2118B. Lagerheim, Lars Magnus 5g „ , 222.0. , af Ekenstam, Israel 5g „ „ 2275. Lefren, Johan Pehr 5g , „ 2283. „ Akrell, Carl 5g „ „ 23o8. „ af Ström, Israel Adolph 5g , Suppleanter: N:o23ii. Hr Rabenius, fullm. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius 5g röster. „ igg2. „ Lagerstråle, Gustaf Rudolph 5g „ „ i54- „ Skytte, fullm. Hr af Sillen, Lars Gabriel 5g „ „ io38. „ Bogeman, Johan Ludvig 58 „ „ 2132B. , af Klercker, Fredrik 58 „ „ 234. Frih. Djurklou , fullm. Gr. Mörner, Carl Göran 56 „ Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade godkänna det förrättade valet. Ropades ja. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 8 om aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Plenum kl. 6 e. m.
Då berörde obligationer, hvilka mera sällan lill belåning erbjudas, innebära full säkerhet för det å dem satte belånings-värde, hvilket betydligt understiger det värde, dessa papper vid försäljning ega, samt för öfrigt några förändringar i de för denna låne-rörelse gällande föreskrifter, icke blifvit föreslagne, tror Utskottet, 24;o. att de för samina låne-rörelse nu stadgade villkor böra oförändrade bibehållas. 38 Banco-Utskottets Betänkande, N:o 29. Men emedan största delen af de papper, som för närvarande belånas, äro Götha Kanal-Aktier,’ har Utskoltet velat anhålla, att för den händelse Rikets Ständer skulle bifalla en gjord framställning, att Slaten må inköpa Götha Kanal, få lill Rikets Ständer inkomma med förslag till de förändringar, hvilka blifva erforderlig^, hvad så väl låne-fondens belopp, soni villkoren för belåningen angår. F. Utlåning genom Handelsoch Närings-Diskonten.