Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
B et än k an deri. r»dt Memorial, med hemställan om ej Eccl©* siastique Ämbetsoch Tjensteman borde anses berättigade, att i de till Beredningsoch TaxeringsComtnittéerne ingående arliga uppgifter på innehafde Tone - inkomster, afdraga det Tönebelopp, sorn af dem erlägges till Medhjelpare och Vicarier, hvilka sjelfve ansvara för Bevillningen af den Liin, de af sine Principaler uppbära, har ledt Utskottets uppmärksamhet på både de häraf möjliga misstag, genom en af samma Löne-inkomst tvänne sär skilda gånger utgående Bevillning och deri minskning i Statens inkomst, sorn jemväl deraf kunde tilläfventyrs uppkomma. I ändamål att förekomma detta, har Utskottet sålunda vid slutet af samma Mom. fogat ett tillägg, sorn med noggrannhet bestämmer förhållandet emellan Ordinarie Tjenstemän och deras Vicarier, i hänseende till de Löner, som af de förstnämnde åtnjutas och de deraf till de sednare bestådde arfvoden. Sedan Utskottet, till redighets vinnande, indelt denna §. i vissa Moment, har, i sammanhang med det sista deraf, eller beträffande Kyrkornas inkomst af anslagen Kronotionde, Utskottet låtit under öfvervägande komma ett af Herr Prosten Doctor Rönbeck, tili slstbe* mälde Stånd, ingifvet och till detta Utskott öfverlertinadt Memorial» hvaruti fratnställes, att om Riksens Höglofl. Ständer icke skulle finna rättvist befria Kyrkörne i S&åné, Halland och Blekinge samt Bohus Län från all Bevillning, borde den inskränkas till det, efter medgifne jjfviltningsUrskotletå Éetäniandert. 6sJ bfdrag af sa väl Ordinarie som Extraordinarie Utgifter, blifvande öfverskott, emedan eljest Kyrkorne, på sätt jemnväl handt, få erlägga Bevillning, utan att ega minsta behållning, sedart de extraordinarie utbetalningamé medtagit hela årets inkomst.
Men när I hören örlig och uppror, varer icke förfärade; ty sådant måste först ske, men det är icke straxt änden. Och han sade till dem: Folk skall resa sig upp emot folk, och rike emot rike. Och stor jordbäfning skall varda mångastäds, och hunger, och pestilentier; och förskräckelse, och stor tecken skola ske utaf himmelen. Men för allt detta skola de taga fatt på eder, och förfölja eder och öfverantvarda eder in på sin Råd, och i häktelse; dragande eder för Konungar och Förstar, för mitt Namns skull. Och det skall eder vederfaras till ett vittnesbörd. Så håller det fast uti edor hjerta, att I ingen omsorg hafven, huru I skolen försvara eder; Ty jag skall gifva eder mun och visdom, der alle de, som sätta sig emot eder, icke skola kunna emotsäga, ej heller emotstå. I skolen ock öfverantvardas af föräldrar, och af bröder, fränder och vänner; och de skola döda somliga af eder. Och I skolen varda hatade af allom, för mitt Namns skull; Och ett hår af edart hufvud skall icke förgås. I skolen behålla edra själar genom edart tålamod. När I nu sen, att Jerusalem varder belagdt med en här, då skolen I veta, att dess förödelse är för handen. De då äro i Judeen, de fly upp åt bergen; och de der midt inne äro, de gånge ut; och de som ute i landet äro, de gånge icke derin; Ty att då äro hämndadagarne, att fullbordas skall allt det som skrifvet är. Men ve dem som hafvande äro, och dem som dia gifva i de dagar; ty stor plåga varder på jordene, och vrede öfver detta folk. Och de skola falla för svärdsegg, och fångne bortförde varda till allahanda folk; och Jerusalem skall förtrampadt varda af Hedningom, tilldess Hedningarnes tid fullkomnad varder. Och skola ske tecken i solen, och i månan, och i stjernorna; och på jordene varder folkena ångest, och de skola förtvifla. Och hafvet och vågen skola mycket bullra;
Han har dock varit i Frankrike, men han återvände fullkomligt ogarfvad därifrån. Han beter sig som om han vore envåldshärskare – fyller hela Kristiansborg med sin vrålande röst. »Seså! Nu gå vi och visa upp min docka!» skriar han så att det ekar i korridorerna, när han kommer släpande med kronprinsen Pojken ser skygg och förskrämd ut – blek är han alltid – och nervös ut i fingerspetsarna Det hviskas bland pagerna om, att hans sinnen blifvit väckta för tidigt – och strax råkat på afvägar – Men min käre kammarjunkare – hur kan någonting sådant vara möjligt? Och hur kan ni veta någonting därom? – Jag känner Sperling – kammarpagen – en nevö till Reventlow – en ung man, som nog kommer att gå långt! Tänk – han har sitt sofrum näst intill kronprinsens! Och till hans plikter hör bland annat att hvarje morgon underhålla den lilla kungliga högheten ett par timmar – alldeles ensam. Hvilket dyrbart privilegium! Att få säga honom hvad man vill – inpränta sina idéer i den blifvande konungens hufvud! Det vore någonting för mig! – Och tror ni, att denne Sperling inpräntar någonting nyttigt och godt? – Ack! Det märks, att ni icke känner hvarken kronprinsen eller Sperling! Jag tror nog, de tala mest om skandalerna vid hofvet – hvem den ena damen har till älskare – och hvem den andra. — Sådant intresserar kronprinsen mycket. För resten spekulera de ut tjufpojkstreck, och så härma och håna de alla hofherrarna ända upp till själfva kungen. Prinsen lär icke ha någon varmare känsla för sin höge fader – de se hvarandra så sällan och känna hvarandra så obetydligt. — Men kronprinsen är mycket begåfvad, har mycken esprit och stor mimisk talang. — När han en gång blir kung, då är det chancer vid hofvet! Då gäller det att hålla sig framme! Det är därför jag i höst ger mig af till Paris. Man måste tänka på sin framtid! Min begåfning drager mig, som ni kanske vet, till konst och musik och dylikt. Dessutom är det nyttigt att se sig om i världen.
RegeringsFormen endast innefattar en råttelae, 10m vid för - 460 Den 22 April /. m, sfa redactionen af glömska uteblifvit, men som måste införas, på det att paragraphens innehåll må instämma med Grundlagens anda, så lårer berörde förslag förmodligen blifva af Ridderskapet och Adeln bifallit. Herr Grefven\ och Landt-Marskalken frågade om Ridderskapet och Adeln behagade gilla den nya redactionen af ifrågavarande paragraph. Bifölls. 61; Alla afgifter som Riksens Ständer under de i föregående paragraph nämnde titlar beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya Bevillningen af Riksens Ständer fastställd blifver. Friherre Cederftröm, Jacob; Äfven detta förslag år af ganska väsendtlig vigt, ty om urtima Riksdag infaller vid slutet af ett år, och den blifvande bevillningen sålunda först året derpå kunde bestämmas, skulle, efter den uu gällande 61 paragraphens ordaförstånd, Staten i sjelfva verket blifva under tiden utan Bevillning. Jag tillstyrker alltså för min delfbifall till den nya redactionen. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Skillnaden emellan de båda Redactionerne är den, att i den gamla står, att Bevillningen, kan Den 32 April f. mi 46* upphöra med det årets utgång, då en urtima Riksdag börjar, men den nya åter förutsätter, att en annan Bevillning skall i den förras ställe komma; ty det heter i den nu föreslagne paragraphen, att Bevillningen skall utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya Bevillningen af Riksens Ständer fastställd blifver, och, i fall denna paragrephs nya redaction antages, synes det mig som Riksens Ständer hade fråntagit sig rättigheten att såga: det är Jlut med Bevillningen. Friherre Cederfirom:
Resolution blifvit dem beviljad och uti 1786 års Resolution ytterligare tillförsäkrad, att till klockare taga hvilken helst kompetent sökande, till hvilken de kunna hafva förtroende; 2:o Af David Andersson: att genom ett under den 24 Januari 1833 till Konsistorium i Götheborgs stift aflåtet Kongl. Cirkulär, beträffande tillsättning af klockare inom stiftet, blifvit stadgadt, att Kyrkoherden bör bland de sökande föreslå församlingarne trenne de mest tjenliga och i alla afseenden skickligaste, hvarefter å dessa val komme att anställas; men att denna föreskrift stöde i uppenbar strid mot, dels 9 § af Malmö recess, hvilken föreskrefve, att alla de stadgar och ordinantier samt lofligt bruk och sedvana, som beträffar det andliga ståndet och kyrkoväsendet, skola för evärdliga tider blifva oförändrade, dels de af förre motionären åberopade Kongl. Resolutioner af åren 1734 och 1786; hvadan motionären yrkat att, åtminstone hvad allmogens i Halland rätt anginge, få tillvägabragt den förändring i 1833 års Kongl. Cirkulär, att samma allmoge, såsom af ålder brukligt varit och den i fordna fredsfördrag och Kongl. Resolutioner förunna Jt är, må under de vilkor, som i Lag föreskrifne äro sjelf få utse och välja de personer, hvilka inom församlingarne skola bekläda klockarebeställningarne. I afseende härå får Utskottet vördsamligen upplysa, att sedan uti 1686 års Kyrk olag, 24 Kapitlet 31 §, föreskrifvits, att klockaren skall af Kyrkoherden och församlingen väljas, detta stadgande blifvit, hvad beträffar Skåne, Blekinge, Halland Allm.
Brefvet af den 3 Febr. 1824, till anskaffning och underhåll af nödige Vagnar och Seldon samt Stallpersedlar, å 200 R:dr för hvarje Esqvadron, anslagne att af Tredje HufvudTitelns BesparingsMedel utgå; och som, enl. hvad i högstberörde K. Bref är anfördt, en lika Summa, eller 1000 R:dr, varit uppförd å Staten för ArtillerieHästarne, då de utgjort ett vida mindre antal, än detta Regem:ts, eller endast 2Ö2 st., tillstyrker Utskottet: alt äfven å Staten för LifGardet till Häst enahanda Anslag må beviljas. Hvad den för Befälet äskade Löne-tillökningen med cn Summa af 3,25o R:dr beträffar, liar väl Utskottet Betänkanden, N:o 132. inbemtat, att denna genom K. Brefvet af d. iq Febr. 1823 beviljade tillökning utgör en fyllnad till vinnande af likhet med de Löne-belopp, som Officerare af motsvarande Grader vid LifGardes Regementerne till Fot åtnjuta; men då underhållet af denna Corps, i förhållande till dess storlek, redan synes nog dyrt, och Utskottet förmodar, att genom någon minskning i Befälets Personal tillgång kan beredas för de qvarblifvandes Löne-förbättring, kan Utskottet ej tillstyrka, att den äskade Tillökningen å Stat må blifva uppförd. För UnderBefälet har K. M:t äfven i Nåder äskat Löne-tillökning, inbegripen i ofvanberörde Summa, 7,82g R:dr 16 sk.; och i förhållande till hvad UnderBefälet vid Indelta Regementerne dels redan åtnjuter och dels skulle komma att vidden skeende Löne-regleringen erhålla, har Utskottet för LifGardet till Häst ansett sig böra tillstyrka följande belopp: Förra lönen 120.
Riksdag och de förenade Utskotten yttrade då: ”Någon jemnförelse mellan inrösningsoch af”rösnings-jorden kan, såsom grund för uppskattning och gradering deraf, ef”ter Utskottens omdöme, svårligen ega rum. Således måste vid de sällan ”inträffande fall, då ego-utbyte af inrösningsoch afrösnings-jord verkställes, Lagsamt Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Utlåtande N.-o 1. *9 ”serskild jemnförelse dessa egor emellan ske, utan inblandning uti, eller ver”kan på den allmänna taxeringen”; åberopande detta yttrande såsom deras eget, få Utskotten jemväl motionen i denna del afstyrka. 2 §. Af samma motionär: att ett så lydande mom. borde tilläggas: ”Begär delegare att lösa Ego-graderings-längd, häfde-beskrifning eller ”protocoll, sedan justering deraf föregått, till sin upplysning och kännedom, ”fastän förrättningen icke är slutad, må sådant honom ej förvägras.” Utskotten anse ett sådant tillägg, hvarken behöfligt eller lämpligt, då clelegares rätt i detta hänseende synes tillräckligen bestämd och förvarad genom de allmänna föreskrifterne i 2 §. 4 mom. Tryckfrihets-Förordningen. Anmärkningen torde således anses O icke förtjena afseende* Af Olof Lindbäck frän Hallands Län: att så snart ego-taxeringen blifvit verkställd, åligge Landtmätaren att derefter genast tillställa delegarne ettfullständigt exemplar af ego-beskrifningsoch taxerings-längden, på det delegarne må se, huru hvarje stycke, större eller mindre, uti inbördes värde sig förhåller. Godkännes denna längd med underskrift, eller inom 30 dagars förlopp icke klandras, vare den sedan gild. Af Jan Andersson från Westerås Län: att sedan jorden blifvit taxerad, förrättningen måtte uppskjutas 14 å 30 dagar, inom hvilken tid den missnöjde borde sina besvär, vid talans förlust, till Egodelnings-rätten ingifva.
Jag vill icke, att man skall förminska dem, der de kunna bibehållas, och vill icke heller att någon jord-egare skall utan förtjenst få sin skatt efterskänkt, eller att denna skatt skall drabba andra medborgare utan deras förskyllan. Men jag mäste deremot erkänna, att grundskatt på qvarnar icke är lämplig; emedan hon, efter min öfvertygelse, icke bör åläggas andra näringsfång än sådana, hvilkas afkastning är oberoende af grannarne. Om jag har en egendom, som lemnar mig 100 T:rs afkastning, så hör, om han rätt skötes, jag hafva 100 T:r deraf nästa år, lika väl som det förflutna, och detta antingen mina grannar sköta sina egendomar väl eller icke. Men om jag har en qvarn, som inbringar mig 100 T:r mäld i afkastning, och min granne anlägger en husbehofs-qvarn, som minskar mälden på min qvarn, så har jag nästa år icke samma inkomst af qvarnen, som det föreg:de. För närvarjde får man anlägga icke blott husbehofs-, utan äfven tull-qvarnar. Den, som icke Den 22 Juni. 451 har vatten-fall, anlägger en väderqvarn, och den som icke har lägenhet dertill, bygger en eldqvarn eller något dylikt. Alla skada mig såsom qvarn-egare. När fråga upstår om en Inll-mjölqvarns anläggning, har jag, såsom Landsh. haft den erfarenheten, att Häradsrätten sällan afslår dylika ansökningar, utan merändels tillstyrker dem. Följden är, alt äldre skattlagda tull-qvarnars ägare blifva lidande. Deremot händer jemväl, att någon vill, för odlings skull få en mosse uttorkad, och derföre undanrödjer sin qvarn. Nå väl, invänder man, han får så mycket säd på sin odling, att han val kan betala den förut pä qvarnen lagda skatten. Men som det icke är meningen med grundskatt, att betala för en egendom, som icke finnes, så bör ej heller ntskylder erläggas för en borttagen qvarn.
Blott ett Contract kunde företes , det andra fick man ej reda på; och jag minnes, att svårt ansvar efter MissgerningsBalken i det förra utsattes för öfverträdelse mot stadgade skyldigheter i afseende på Inrättningens underhållande, fastän jag ej nu kan åberopa §:n. Jag fann ej skäl, att i StatsUtskottet tillstyrka bifall å Kongl. Maj:ts ifrågavarande Nådiga Skrifvelse, hälst betydliga inkomster af Fyrbåkarne dragas nu, då de äro i enskiltes händer, men osäkert vore, om de, af Staten öfvertagna, icke skulle blifva ganska kostsamma. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken frågade, 0111 Ridderska - Den 3o December e. in. ^07 pet och Adeln ansåg StalsUtskottets Utlåtande böra, i anledning af den dervid gjorde anmärkning, lill Utskottet återremitteras. Ropades Ja och Nej. Herr Cederschjöldj Pehr Custaf: Jag föreställer mig, att sjöskador säkrast skola genom goda Fyrbåkar kunna förekommas. Då nu Dykeri-Inrättningen är i enskildtas händer, anser jag för min del Staten höra vara innehafvare af Fyrbåkarne, och får på denna grund tillstyrka återremiss af Betänkandet. Herr Lagerhjelm: Sist jag yttrade mig i ämnet, glömde jag anföra ett skäl, sorn jag nu anhåller få tillägga, det nemligen, att, då Fyrbåks-inrättningen är förenad med en sträng ansvarsoch ersättningsskyldighet, del är troligt, att uppmärksamheten å dess handhafvande är skarpare, då den uppdrages åt enskilde, än om den skall hesörjas af Staten, som äfven genom försummelse af dess dervid anställde Tjenstemän skulle kunna komma att lida stora förluster genom utgifvande af ersättningar för lidne sjöskador, hvarföre regress hos Tjenslemannen troligen sällan skulle finnas. Herr Hjerta, Gustaf : Om jag ej missminner mig, är historien 0111 ifrågavarande Fyrbåkar den, att en af dem är i ganska bristfälligt skick.
Uti g5. §. stadgas: alt, vid samma tillfälle, som Ledamöter utses till städernas Taxerings-Comite'er, skola suppleanter utväljas till minst en tredjedel af hvarje taxeringsmanna-class; samt uti 102. §., att, i händelse af laga fotfall för någon taxeringsman, bör det i så god lid hosComite'en tillkännagifvas, att den kan suppleant i stället tillkalla. Förhållandet i städerne och på landet är således helt olika, hvarföre ock skil jagtiga föreskrifter varit af behofvet påkallade; och då, jemlikt io3. §., Taxerings-Längden inom hvarje stad skall föras af den person, som det antingen tillhörer, eller Magistraten dertill utser, hvilken i båda dessa fall mäste anses vara Magistraten underordnad, synes åliggandet att insända Taxerings-handlingarne icke kunna tillhöra någon annan, än Magistraten; men som härvid jemväl förekommer, att det af Konungens Befallningshafvande beror att antaga prolocollsförande, af hvilken Magistraten således icke eger att omedelbart infordra laxerings-protocollet, finner 54 Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 27.
Ex Protucollo A. G Silverstolpe. S. D. I anledning af Hedervärda Bonde-Ståndets tilllcännagifna beslut att, lika sorn Ridderskapet och Adeln, till Kongl. Maj:t, såsom Ståndets enskildta underdåniga Besvär, anmäla frå-. Den 3 Augusti. frågan om en allmän Näringsfrihet; beslöt Högloft. Riddefskåpet och Adeln, att Heder, vär da Bonde Ståndet meddela den underdåniga skrifvelse i detta ämne, hvarigenom Ridderskapet och Adeln är sinnadt, att detta rnagtpåliggande mål Kongl. Maj:t i underdånighet Underställa. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe., S. D. Biföll Högloft, Ridderskapet och Adeln E g saint Oeconomie-LTtskottens den 31 Juli af; na och den 1 Augusti på bordet lagda Berättelse om förhållandet med de från sam-. »ik-:saita Utskqtten afgifna Betankanden. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe> S. D. Å nyo föredrogs Stats - Utskottets den 21 Juli afgifna och den 23 på bordet lagda, Betänkande, angående Revisionen af 1808 och 4809 årens Krigs-Redogörelse, ?amt Riksens Ständers deltagande uti Ofver-Bevisionen af sednare Krigsårens Räkenskaper, äfvensom samma Utskotts, i anledning af aterrennisS af detta Betänkande afgifna, och den 1 Augusti på bordet lagda utlåtande, blef Betänkandet bifallet, med den förändring i afseende på Assessoren Grun - Den 3 Augusti 107 Grundens gratifikation, sorn uti det sednare utlåtandet finnes tillstyrkt. Ut Supra. Ex Protocollo A, G. Silverstolpe. S, D, Föredrogs och bifölls Banco-Utskottets den 31 Juli ingifna och den 2 dennes på bordet lagda Memorial , angående sökt Iåne.-biträde för Gagnefs Socken i Dalarna. Utsuprå.
Casparssons testamente, tillflutit kassan ett belopp af 16,000 R:dr, som ingått i kapitalbe hålluingen, från hvilken deremot år 1860 blifvit afförd kassans fordran för obetalde afgifter af stämpelbara tillverkningar under flera år till belopp af 27,559 R:dr 4B öre, hvilka blifvit uti räkenskaperna inom linien upptagne. 3) Utom ofvanuppgifna belopp i pensioner, hafva år 1860 från Kongl. Statskontoret blifvit till välgörenhets-, pensionseller understöds-inrättningar i Stockholm ut anordnade 534,970 R:dr 4 5 öre. 4) Af gratialister och understödstagare hafva 120 erhållit årliga pensioner med 2,753 R:dr samt 6 tillfälliga understöd med 305 R:dr. Dessutom har från Krigsmanshus-inrättningen till den af Stockholms Stads-Nämnd ordnade Militärförsörjnings-inrättning utgått under år 1860 likasom under hvarje af föregångne år 1.000 R:dr. 5) Af anslaget 3,000 R:dr årligen, som Rikets Ständer anvisat lill smärre julgåfvor åt fattige i så väl hufvudsladen, som orterne, hafva belopp från och med 3R:dr till och med 12 R:dr blifvit under år 1860 till 758 personer utdelade. Af Fullmäktiges s. k. Dispositionsräkning hafva understöd och pensioner med tillsammans 3,168 R:dr 23 öre utgått till 18 personer, hvarjemte af räkningen: Bötesmedel till disposition åt de fattige 10 R:dr för en gång blifvit 1 person anvisade, men från räkningen:
Stockholm den 27 September 1834- Reservation af Friherre Palmstjernaj C O: ”Icke närvarande vid det tillfälle, då Utskottet fattade sitt beslut i afseende på den af mig väckta motion, anser jag mig likväl deremot böra reservera mig. Jag kan ej annat än anse beskattningen böra lämpas efter lidsför■hållan dena, och således när den i ett eller annat afseende blir ojemnt tryckande* bor detta missförhållande rättas. Att åkerbruket, som, när grundskatterne bestämdes, var den enda med visshet vinstgifvande näringen, blifvit be - Siats-Utskottets Utlåtande N.-o 276. 3 tuneadt med större skatter än öfrige näringar, är obestridligt. Att, 1 senare tider då arbetskostnaderne stigit, men afsältnmgen blifvit trögare och prisen jemförelsevis med andra förnödenheters, mindre, dessa skatter medtaga en större andel utaf jordbrukarens behållning än den fordom medtog, är äfvenledes obestridligt. Om denna sakernas gang ar en följd at förhållanden, som det ligger utom jordbrukarens förmåga att förekomma; om den är en lycklig verkan af Rikets stigande odling och förkofran; om den är ett bevis derpå, att handeln och öfrige nänngsgrenar borjat beträda elen bana, sorn leder till deras utmärkta rum ut, ett civi .sendi folks samhällsskick; så är det äfven en representantens skyldighet att, med afseende nå sådane förändrade Statsförhållanden, gora de mod.ficalioner uU beskattningsväsendet, som befordra utvecklingen af Nationens produet,va förmåga. Här är ej frågan om juridiska rättigheters understöd,ande utan om Statsoeconomiska grundsatsers tillämpande. Skulle Statsmannens handHngar inskränka sig inom de juridiska skrankorne utan at han vågade lyfta
Det skulle vara en inskränkning i afseende pä aflingejord, men den är dock icke större, än att jag får bortgifva all min aflingejord, om bröst,- Den 2 December. 249 arfvingar icke finnas. Ligger det vä! någonting onaturligt, ligger det icke tvertom den högsta möjliga billighet deruti, att jag icke må bortgifva från mina barn och bröstarfvingar all min egendom? Med detta skäl vänder jag mig till en värd talare, som har sagt att en utvidgning af testamentsrätten skulle vara i det afseendet olämplig och vidrig, att jag då skulle kunna bortgifva från mina barn allt hvad de egde. Det är just detta, som är fallet f. n. Om jag bor på landet och har förvärfvat all min egendom, så eger jag just den rättigheten att bortgifva allt hvad jag har, och jag kan således då ifrån dessa olyckliga barn bortgifva allt hvad jag eger. Det är just en förtjenst i detta hänseende, som Utsk:s nuvande förslag har framför det gällande lagstadgandet. Jag skulle således tycka, att talaren i detta borde hålla LagUtsk. räkning derföre att det sagt, att man icke må bortgifva mer än hälften af sin egendom, såvida bröstarfvingar finnas. Det har blifvit sagdt, att R. o. Ad. har bortskänkt så många privilegier, atl de borde taga vara på dem, som återstå. Ja väl, men 0111 dessa privilegier äro af den beskaffenheten, att de förstöra oss, skola vi väl då bibehålla dem? Om de bidraga till en styckning af jorden, som för R. o. Ad. kan vara menlig, skola vi då bibehålla dem, derföre att de äro privilegier? Hr von Hartmansdorff har sagt, att Utsk., om det velat afhjelpa olägenheterna af arfslagen, borde hafva föreslagit återinförande af fideikommisser. Utsk. vill icke försöka hvad Utsk. icke tror vara möjligt. Utsk. har heller icke velat yttra några klagomål öfver arfslagen, som nu är en fait accompli. Utsk. har medelst detta förslag ansett sig böra göra hvad det trott vara med det allmännas fördel förenligt.
P. 602. *— om BancoUtskottets Betänkande i anledning af skiljaktigheter i RiksStåndens Stadganden för de i Rikets Vestra och Södra Landskaper blifvande DiscontContoir. P. 6o3. — om BancoUtskottets Betänkande rörande förändring i nu gällande beläningssätt och behäningsvärde å Guld och Silfver i Banken. P. 6o3. — om StatsUtskottets svar på anmärkningar vid Utskottets Betänkande i fråga om ersättning af Staten för Svenske Medborgares lidne förluster genom uppbringningar. P. 606. — rörande vackt fråga om Hennes Maj:t Drottningens Kröning. P. Gr4* — om Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Utlåtande rörande rättighet för Härjeådalens Allmoge, alt Tullfritt få hämta Salt från Rörås KopparVerk i Norrige till eget behof. P. 676’. — om Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande, angående upphäfvande af så väl Inrikes Tullbevakningen som GränseTullbevakningen emot Norrige. P. 675.— om Statssamt Allmänna Besvärsoch 457 ÖeconomieUtskottens