Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men hvad angår vådan af eld, som uppkommer från angränsande hus, så är den här mindre, än på de flesta ställen. Utskottet har utredt delta så , att det är för mig öfverflödigt att derom yttra mig, Men tillika förekommer en annan omständighet. Det kan ej vara Herrarne obekant, i hvad ställning RiddarhusCassan är. Cassan är skyldig, långt ifrån att äga något ca-? pital. Hvarifrån skall man då taga summan? Jag tillstyrker helt och hållet bifall å Memorialet, enär ej medel för närvarande finnas att besörja brandförsäkringen, Grefve Mörner: Lika med Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie skulle jag tro, att Brandförsäkring kan vara öfverflödig. Den medför en betydlig utgift, Visserligen vore det möjligt, att den genom högre capitationsafgift kunde bestridas, men derigenom kommer Cassan att alltför mycket medtagas, då, enligt hvad Ridderskapet och Adeln förut känner, de årliga utgifterne äro ganska betydliga, och då nu fråga är att godtgöra åsamkad skuld. Dessutom är detta hus värderadt endast till omkring 66,000 R:dr, och jag hemställer, om huset Den 3o Juni i f. in. 135 kunde till sitt fulla värde ersättas med flere gångor 66,000 R:d. På sätt Utskottet anmärkt, tyckes husets fristående beskaffenhet betydeligen garantera för de faror, som genom eld skulle kunna uppkomma, och jag tror således, att Ridderskapet och Adeln, på de skäl Utskottet vidare anfört, icke skulle behöfva brandförsäkra Riddarhuset. Herr Bråkenhjelm: Såsom hörande till minoriteten i Utskottet, anhåller jag att få förena mig med Herr Riben. Ridderskapet och Adeln har nyligen beslutat för de följande 5 åren en capitationsafgift af hvarje mantalsskrifven Adelsman, som betalar Bevillning för inkomst af lön eller förmögenhet. Jag har för de 5 förflutna åren granskat räkenskaperne öfver capitationsafgiften, och funnit, att den under dessa 5 år utgjort något öfver 3000 R:dr årligen.
' Att Svenska bergshandteringen, just i följd häraf, drefves i för liten skala, kunde man lättast finna vid jemförelse med England, der det funnes flera bolag, som hvar för sig förbrukade 10 å 12 millioner centner jernmalm, eller mera än Sveriges hela jernmalmbrytning, som icke uppginge till fullt 11 millioner centner. Naturliga följden af en jernväg med billiga frakter utefter de ofvan antydda malmfälten blefve, i främsta rummet, en ökad malmuppfordring, enär derigenom bereddes möjlighet icke blott att till andra orter, som ega tillgång på kol, försända malmerna, utan ock att till gruffälten transportera stenkol och coakes, hvarigenom träkol då icke vidare behöfde användas hvarken vid stångjernseller manufaktursmide^ eller vid nedsmältningen af de ädlare metallerna, för hvilka ändamål stenkol och coakes vore fullt andvändbara. Träkolen komme i stället att användas till tackjernsproduktionen, hvarigenom skulle uppkomma en betydlig tillökning i tackjernstillverkningen, enär med samma kolqvantitet, som åtginge för att från malm tillverka 100 centner stångjern, 200 centner tackjern kunde produceras. Men jernvägen komme äfven att på annat sätt öka ortens tillverkning af tackjern, nemligen genom att tillföra malmfälten träkol från angränsande skogstrakter, bland hvilka det inre Dalarnes vidsträckta, nu nästan obegagnade, blefve de vigtigaste. Dalarne upptoge en vidd af 200 qvadratmil, hvaraf, enligt uppgift, 3,400,000 tunnland skogsmark. Dessa trakters kända och bearbetade grufvor vore så svaga och föga gifvande, att man redan nu hemtade större delen af sina malmer från Grangärdes och Norrbärkes socknar på ett afstånd af ända till 13 mil. Beräknade man malmens värde på grufbacken till öfverhufvud 15 öre per centner samt frakten till 4 å 5 öre per mil, så kostade ensamt malmön till hvarje centner tackjern 120 å 150 öre vid hyttan.
Uppl. 0. godk. lios Ridd. och Adela d. 1 Sept. 1829- Preste-Ståndet d. 7 Borgare-Ståndet d. 7 —• — Bonde-Ståndet d. 10 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse angående författande af en allmän öfversigt utaf LagComite'ns förslag till CivilLag samt af detta förslags grunder och skiljaktigheter frän nu gällande Lag. S. A. K. Med anledning af hvad, uti väckt motion, yrkadt blifvit, i afseende på angelägenheten deraf, att en allmän öfversigt utaf LagComitens förslag till Civil-Lag samt af detta förslags grunder och skiljaktigheter från nu gällande Lag 344 Exp. Utslc. Förslag till ural. Skrif v. Ako l45< måtte varda författad, för alt R. St., vid nästa Riksdag, i serskildt uppgifvet ändamål, föreläggas, få R. St., sorn anse det ej allenast nyttigt, utan äfven oundgängligen nödigt, att en lätt åskådlig allmän öfversigt af liela Lagförslaget eller en kort uppställning af den plan, efter hvilken arbetet blifvit utfördt, jemte uppgift af de grundsattser och åsigter, från hvilka La-gComiten utgått, förbereder, leder och sammanhåller granskningen af detailerne, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att bemälde Comité kunde få sig uppdraget att, sedan hela Lag-förslaget blifvit färdigt och kommit uti det skick, i hvilket E. K. M., efter StatsRådets och Högsta Domstolens hörande, finner detsamma böra, genom Nådig Proposition, till Rikets Ständers pröfning öfverlemnas, författa och, i god tid, före nästa Riksdags början, från trycket utgifva en ty^dlig^ och lätt
I Den 12 December e. m. a43 ej heller bestrida detta, men blott fästa Herr Anckarswärds uppmärksamhet derpå, alt jag i synnerhet haft afseende på sädesproductionen. Om öfverskott på spannmål finnes, skall den jn råka i vanvärde, då den ej får användas till bränvin, och det är ja landtmnnnens enda utväg att förädla sin vara. I fall, som anfördt blifvit, 6‘o millioner kannor bränvin årligen tillverkas, och dertill åtgå circa 3oo,ooo tunnor säd, skulle, i fall de ej fingo användas till bränvin, lika stort qvantum spannmål blifva öfver och nedsätta värdet. Vidare har blifvit ifrågasläld pålitligheten af den controll jag föreslagit. Då den fortgår i bredd med den vanliga tjenslemanna-controlleu, tror jag att den skall blifva tillfyllestgöraude. Den sednare är efter nu gällande Författningar ganska besvärande, och föranleder till ett större antal rättegångar, hvilka, åter med den medborgerliga controll, sora. jag derjemte påräknat, troligen icke skulle komma å bane, eller behöfvas. Den af mig föreslagne controll är dessutom icke utsträckt öfver den nu varande,utan deremot inskränkt, emedan 1824 års Brän vinsFörfattning stadgar i 4:de art.flere ansvarsbestämmelser, utiöart. 1 §., att alla äga rättighet åtala förbrytelser emot Författningen, och uti påföljande 3 §., att husvisitationer få ske utan ansvar, hvarjemte stadgas 33 R:dr 16 sk. böter för den, som vägrar att underkasta sig slik åtgärd. Efter milt förslag skulle ingen a44 Den i? December e. m. rättighet till husvisitation äga ruin. Hvad jag sagt om de nu varande stadganderne står fast, och jag har ej velat föreslå så starka controller, tvärtom har jag satt förtroende till producenternes egna uppgifter, och velat hämta controllen utifrån af grannar och allmänna opinionen. Äfven har man trott, att den föreslagne skattfria husbehofsbrännings-qvantiteten skulle för vidt utsträckas. Jag vill ej bestrida anledningen till denna förmodan.
Del enda, som jag tyckte vara ganska gynnsamt, var, så länge sjukhuset var någorlunda ledigt ifrån patienter, då en frisk ventilation kunde ega rum och antalel icke ökades alltför mycket, d. v. s. i början af sjukdomen; men när salarne fylldes, sä stego dödsfallen hastigt till högre proc. af de sjukas antal. Pä grund af min erfarenhet i detta fall, får jag följaktligen yrka bifall lill lltsk:s förslag. Hr Ekst römer: Då jag icke bör iakttaga tystnad, när fråga är om ett anslag för en sjukvårds-anstalt, så beklagar jag, all jag i närvar:de fall icke kan understödja den af mig högt aktade motionären uti hans yrkande på äterremiss af ifrågavarrde punkt för vinnande af ett årligt anslag till ett homöopathiskl sjukhus. Visserligen har homöopalhien flerestädes vunnit ett visst antal anhängare, men enl. den mest competenta domares vittnesbörd förtjenar den endast såtillvida afseende, som den visar, huruledes naturen i många sjukdomar förmår att hjelpa sig sjelf; egentlig läkekonst är homöopalhien icke. Grundad på en ingalunda antaglig theori, — stridande mot erfarenheten, — användes den oftast i sig sjelft obetydliga, till sin beskaffenhet på organismen intet verkande medel, och detta i doser, absurda genom sin litenhet och hvilkas nytta lill sjukdomars bolande således i alla händelser måste betraktas lika med noll, såvida man icke drifver den goda tron ända till tro på trolldom. — 20,000 R:dr årligen för underhållet af ett homöopathiskl sjukhus härstädes, vore att rent af kasta bort en summa, upgående till hälften af Serafimer-Lazareltets årliga underhållskostnad.
ConstitutiousUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 1. med anhållan om arfvoden för en notarie och en cancellist. I. B. 274. A. 319. — N:o 2. med uppgift å hvilande grundlagsförslag i afseende å Nationalrepresentationens ombildning. I. B. 274, 320. II. A. 3, 129, 286. — N:o 3. med uppgift å hvilande förslag till Grundlagsförändringar. I. B. 471, 602. II. A. 165, 182, 203, 241. III. E. 62. 97. — N:o 4. med uppgift å hvilande förslag lill grundlagsändringar. ( 39 ) II. B. 323, 328. A. 348, o370, 404, 443, 474, 519. III. A. 6. E. 62. A. 96. E. 151. Å. 211. IV. E. 120. ConstitulionsUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 5. med hvilande grundlagsändringsförslag i fråga om Konungens tvänne röster i Högsta Domstolen. II. B. 323, 328, 477. III. A. 64. E. 151. Å. 211. IV. E. 120. — N:o 6. med hvilande förslag om ändrad numerering af vissa §§ i Regeringsformen. II. B. 323, 328, 478. III. A. 65. — N:o 7. med hvilande grundlagsändringsförslag, åsyftande upphäfvandet för Högsta Domstolens ledamöter af skilnaden mellan frälse och ofrälse. II. B. 323, 328. A. 478. — N:o 8. angående till innevarande riksdag villkorligt hänskjutna grundlagsändringsförslag, som nu förfallit. II. B. 323, 328. A. 501.
Hvad angår Herr Hjertås första anmärkning, torde det tillåtas mig yttra, att det skulle blifva något högst ovanligt i våra Annaler, om Ständerne vägrade appanage åt Rikets ArfFurstar, särdeles då de äro tre, hvilkas ändamålsenliga uppfostran bör besörjas. Den värde anmärkarens skäl lill sitt vägrande är tillräckligheten af H. K. H. KronPrinsens Hofhållningssumma, samt alt H. K. II. ägde revenuen af Bäckaskog och Tullgarn. Bäckaskog har II. K. H. redan innehaft i flera år, och Tullgarn torde ej lemna någon särdeles behållning, ty innehafvandet af sådane lägenheter medförer oftast i underhåll af byggnader och andra inrättningar större kostnader, än som motsvaras af deraf fallande inkomster. Det enda skäl, man efter min åsigt kan hafva att framställa emot StatsUtskoltets förslag, är att beloppet blifvit uppfordt såsom tillökning uti II. K. II. Kron - 238 Den 19 Maji £ ra. Prinsens Hofhållnings-summa. Så var icke meningen uti min Motion, utan att ett serskildt appanage till ArfFurstarnes uppfostran skulle beviljas. Och om så sker, kan väl icke någon förblandning vid nästa Riksdag, såsom Herr Hjerta fruktar, äga rum. Jag tillstyrker derföre, att beloppet må beviljas, och att detta mitt yttrande, i händelse af återremiss, må få åtfölja Herr Hjertås anmärkningar till StatsUtskottet. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard: Den af StatsUtskottet tillstyrkte tillökning af 20,000 R:dr i H. K. II. Kronprinsens Hofhållningssumma i anseende till ökade utgifter för D.D. K.K. H.H. ÅrfFurstarne, anser jag icke böra beviljas; enär Kongl. Maj:t sådant icke projecterat, och af Landsfaderlig kärlek för det trogna folket icke ens velat tillåta den under detta Riksmöte af en värd Ledamot projecterade Faddergåfvan.
De emot Betänkandet gjorda anmärk» iiingar, i följd af hvilka återförvisningen blifvit beslutad, instämma alla i yrkande af bifall till motionerne, under åberopande dels af de skäl Motionairerne framställt, dels af Stil, tilt Riks-St, Pr 61. 1828 »ch I829. 7 Sami. t Af i, I* iy:de Ht t. 2 tära B, det. 2 Lag~TJtskottets Utlåtande N'o 129. Hr Berg von Lindes vid Betänkandet fogade Reservation, och dels af motiverne till 1 Cap. Ärfda Balken i Dag^Gomiténs förslag till allmän Civillag. Då Utskottet, som i sitt förra Betänk kände omständligen framlagt grunderne för sitt afstyrkande, nu åter tagit detta ämne i Öfvervägande, hafva de skäl, som tala för bifall till motioneme, vunnit öfvervigten ; hvarvid i synnerhet anmärkningen om obilligheten deraf, att fjermare sido-arfvingar som vanligen äro minderårige, blifva, i följd af den nu stadgade inskränktare representations-rätten, vanlottade, endast derföre att de haft olyckan att förlora sina föräldrar eller andra anhöriga i rätt uppstigande led , genom hvilka arfvet eljest skulle komma dem till godo , verkat förändring i Utskottets mening. När Utskottet således finner sig föranlåtet att frångå sitt förra yttrande och nu tillstyrka utsträckning af syskons afkomlingars arfsrätt, anser dock Utskottet, till förekommande af den osäkerhet och deraf härflytande tvister, hvartill svårigheten att åstadkomma bevisning om långt aflägsen slägtskap kan föranleda, berörde arfsrätt böra inskränkas ini om någon viss gräns, hvilken, 1 likhet med hvad Lag-Comitén föreslagit, syne* lamp-* Lag-Utskottets Utlåtande N'o ljg. ligen kunna ulsättas till nionde led, — en gräns, hvarutom också arfsfrågor näppeligen lära uppstå, och hvilken derföre äfven bör be' stämmas för arfsrätt i uppstigande led eller så kalladt bakarf.
Jag får vördsamt anmäla min reservation emot denna punkt, och vill, då de andra punkterna förekomma, hvarest ämnet utvecklas, framställa mina skäl dertill. lista och 2tdra punkterna: Hr Cederschjöld uppläste följande: Då R. St. vid sisth riksdag stadgade, att silfverutvexlingen icke finge börjas, förrän Bankens reella fond hade uppnått ett förhållande till den utelöpande sedelstocken såsom 5 till 8, medgåfvo de likväl, vid sedelstockens beräkning, åtskilliga afdrag derifrån. Sålunda medgåfvo de afdrag för lån på guld och silfver, export-effecter och lånebanks-obbgationer (emedan dessa sedlar skulle inom några månader återgäldas), uppgående enligt Utsk:s betänk. — Depositionerna i Vexelbanken, till medeltal af den förflutna tiden, af i83o års St:r beräknade till 2,400,000: Grunden lill detta sednare afdrag valden, att man af erfarenheten funnit denna summa alltid vara i Banken innestående. Hela afdraget från den verkliga sedelstocken utgjorde sålunda r:dr b:co . 3,957,009: 41 Men som depositionerna i Vexelbanken de sednare åren betydligt ökats, nemi., 134 Den 5 Maj f. ra. enligt nyss åberopade tab. N:o i, ända till 3,478,5g4: 22. 11. och sålunda torde i medeltal för de sednare 5 åren kunna antagas till minst 3,000,000 r:dr; så borde, enl. den princip i83o års St:r följde, afdraget för depositionerna nu kunna ytterligare ökas med 600,000: så att hela afdraget från den verkliga sedelstocken komine att utgöra 4;557,oog: 4- — Men då nuvar.
— 235 — Med anledning af hvad sålunda iakttagits, och då Kollegium i öfrigt å ifrågaställda, vid 1847 års slut utestående, medico legala besigtnings-kostnader till Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande öfverlemna! behörigen upprättade balans-förteckningar, i ändamål att varda attesterade, under anhållan, i likhet med hvad årligen äger rum vid dylika förteckningars aflemnande, om vidtagande af laga åtgärder till indrifning af och redovisning för derå uppförda belopp, täcktes Eders Kongl. Maj:t i nåder finna, det Kollegium redan fullgjort allt hvad på Kollegium ankommer för ernående af enahanda resultat, som Rikets Ständers Revisorers uti ofvanberörde måtto framställda erinran alser. Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Slormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, C. J. EKSTRÖMER. M. af PONTIN. Dan. EKELUND. E. G. ENGBERG. Fr. Th. BERG. Stockholm den 1 Mars 1850. J. Ljungberg. Kongl. Sundhets-kollegii underdåniga Utlåtande, i anledning af 1849 års Revisorers anmärkningar vid expensmedels-räkningarne. Stormäktigsle Allernådigste Konung!
Remitterades till Lag-utskottet; 3:o af herr Thorn-, om inrättande af ett serskildt styrelse-verk för vården och tillsynen öfver de offentliga undervisnings-verken samt anslag till nämnde styrelse-verk (N:o 58). Remitterades till Stats-utskottet. 4:o af herr Agrell om förändring uti Kongl. Förordningen den 22 December 1841, emot oloflig införsel och utförsel af varor (N:o 60). Remitterades, jemte hvad i öfrigt uti ämnet inom ståndet yttradt blifvit, till Bevil/nings-utskottet; 5:o af herr IVahlund, angående läroverket i Christinehamn och anslag dertill (N:o 72). Remitterades till Stats-utskottet; 6:o af ber Indebetou, angående premier för försök att af potates tillverka socker (N:o 73). Remitterades tili Banko-utskottet', 7:o af herr Bergman, angående förändringar uti stadgan’ för utrikes vexlar (N:o 74). Remitterades, jemte hvad vidare i ämnet yttradt blifvit, till Lagutskottet; 8:o af herr Wahlgren, angående tillökande, genom anslag af bankovinsten, af lånefonden till manufakturernes underlättande (N:o 78). Remitterades till Banko-utskottet; 9:o af herr Gustafsson, angående förändring af 20 § i underrättelserne till nu gällande tulltaxa (N:o 91). Remitterades till Bevillnings-ut skotte t. 108 Prot.-utdrag den 29 December 4847. 10:o af herr Westin, angående beloppet af kurhus-afgifteu i Stockholm (N:o 98). Remitterades till Bevillnings-utskottet. ll:o af herr Westin, angående tullen å ekbark (N:o 96). Remitterades, jemte hvad vidare i ämnet yttradt blifvit, till Bevillnings-utskottet; 12:o af herr Spängberg, angående stats-anslag till aflöning åt en liandtverkeriernes ombudsman i Stockholms packhus (N:o 100).
Maj:t har enligt förstberörde Dess Nådiga Proposition till E kets Ständers Stats-Utskott, ansett Tredje Hufvud-Titeln icke böra belastas med : 1:0 Aflöningen och beklädnaden m. m. för Allmänna Arbetskarlarne i Carlskrona och för g:ne Compagnier Arbetskarlar å Castellet Kungs - holmen St a t *-Ut s ko 11 et s B e tä n ka nden. 465 holmen, hvartill kostnaden uppgått till ett sam* manräknadt belopp af 34,452 Bd. 2:0 Betänkanden ö) m. m. för de å Bikets fäst - Kongl. Maj:t har sålunda, med fullkomlig kännedom af 3:die Hufvud-Titelns oundvikliga behof, af Biksens Ständer äskat en tillökning derå af 104,544 Bd. 16 sk. samt en minskning å denna Titels utgifter af för saltpetterskattens nedsättning 58,000: för Arbets-Compagnierne i Carlskrona och å Kungsholmen 24,452: för Fästningsfångarnes bekläd. nåd 6,600: för deras sängkläder samt eld - Utgörande dessa Summor ett sammanräk. nadt belopp af 198,000 Bd. 16 sk. Biksens Ständers Stats-TJtskott har, med anledning af Kongl. Majus Nådiga proposition om Saltpeter-skattens nedsättning, tillstyrkt den, dymedelst uppstående besparing af 58,000 Bd. ningar varande fångar 11,004 Bd. nirgs och lysnings persedlar 4,404 : Summa 04.41;6 Bd. *) Så läses ordagrannt i det till Expedition*' Utskottet inlemnade Original. 4 Sami, v Band. 456 Stats Utskottets E e t ä n h an der?.
Hvad särskildt angår det inkastet, att Utskottets föreslagna föreskrift, till förmån för mindra arbetsföra personer, skulle föranleda dertill, att endast tiggare och landstrykare blifva lumpsamlare, anser Utskottet ett tillräckligt Correctiv häremot vara förvaradt i stadgandet, att lumpsamlare, innan de erhålla pass, skola vara försedde med betyg af prester» skåpet i orten om god frejd. Dock varder detta Utlåtande, jemte en Ledamots särskildta yttrande, Riksens Högloft. Stan» ders eget upplysta bepröfvande understäldt, med vördsamt tillkännagifvande, att det återremitterade Betänkandet är bifallet af Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Högv. PresteStåndet. Stockholm den 10 Juni 1825. '75° Besv. och Ekon. Utsk. BetänkanHen. Utdrag af Protocollet, hållet i Riksens höglo fl. Ständers Allmänna Besvärs• och Ekon. Utskott elen 10 Juni 1825. S. D. Herr Lenning förnyade sin föru6 yttrade tanke, att han anser det nu föreslagne omständeliga stadgandet vid uppköp af lumpor ej väl öfverensstämmande med tidens liberala tänkesätt och instämde endast i 2:ne delar af Betänkandet eller upp. häfvandet af plikt för underlåten leverering af lumpor, likasom upphörandet af nu gällande taxa för levererade lumpors betalning; Allt öfrigt i detta betänkande kunde han ej biträda, heldst han trodde dessiörutan det allmännas billiga fordringar vara behörigen förvarade; men de nu föreslagna föreskrifter ansåg han göra en mindre bil. lig inskränkning i pappersbruksegarens redan nog betungade besvär vid insamling af Lumpor. Ut supra. Ex ProtocoHo. A. Fryxell. fitsv. och Ekon. Utsi. Ytterligare Utlåtande, rörande ifrågaställa skyldighet för Pastorer att årligen till vederbörande Lands-Contoir och Consistorium insända (Jtdrag af Isyrko-böckerne öfver födda och döda personer. v.. * ällofl. Borgare-Ståndet och Hederv.
Heldre än att votering må ifrågakomma rörande kontrapropos., vill jag, för den händelse icke någon af Ståndets öfrige ledamöter med bestämdhet yrkar på antagandet af mitt förslag till kontrapropos., förena mig med dem, som dertill föreslagit återremiss. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat, att den af honom gjorde propos. skulle komma att bestämma kontrapropos:ns lydelse, förefaller det mig stridande mot grundlagens stadgande att frångå det uti berörde hänseende fattade beslut. Häruti hördes flere ledamöter instämma. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att efter det han förklarat, att kontrapropos:n vid voter. om bifall till Betänkrt skulle blifva bifall till Frih. Armfelts förslag, samt flere ledamöter dermed ej åtnöjts, utan yrkat återremiss såsom kontrapopos. oell derom begärt votering, måste voter. om kontrapropos:ns innehåll ega rum. Härefter uplästes och godkändes följande förslag till voter.- propos. ang:de kontrapropos:ns innehåll: Den, som vill, att vid blifvande votering om bifall till LagUtsk:ts Betänk. N:o 15, i ani. af väckt motion om giftomannarättens uphörande, kontraproposm skall blifva bifall till Frih. Armlelts i hans, Betäuk:t bifogade reservation framstälda förslag, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, antager R. o. Ad. till kontrapropos. vid ofvannämnde votering återremiss af ifrågav:de Betänk. Sedan voteringen försiggått, befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 63. Vidare uplästes och godkändes följande voter.propos. i hufvudsaken: Den, som bifaller LagUtsk:ts Betänk.
Uppbär han denna lön kontant, så betalar han i bevillning en proc., men har han lön både af boställe och penningar, jag antar 900 rdr af bostället och återstående 1600 rdr kontant, så svarar bostället, då afkastningen antages uppgå till 3 proc., mot ett värde af 30,000 rdr, hvarför erlägges 9 rdr i bevillning. A den kontanta lönen åtnjutes afdrag för 300 rdr och för återstående 1300 rdr betalas 13 rdr. Den kronofogde, som emottager sin lön kontant, betalar således i bevillning 25 rdr, då deremot den som har både boställe och penningar, enligt hvad ofvan är visadt, endast kommer att betala 22 rdr. Detta är icke rätt, utan alla fastigheter, som tillhöra kronan, borde vara fria från bevillning, men då det icke nu kan bifallas, och någon rättelse likväl vinnas genom en återremiss, så yrkar jag att R. o. Ad. måtte afslå första delen af denna punkt och återremittera den sednare. Gr. Ehrensvärd: Jag medger mer än gerna, att denna §, sådan den blifvit redigerad i Utsk:ts förslag, kan gifva anledning till stor svårighet vid tillämpningen, men då, på sätt den siste ärade talaren visat, den nu gällande författnm deremot kan gifva anledning till ganska betydliga orättvisor, så tror jag, att Utsk:t icke saknat skäl att söka åstadkomma en rättelse. Möjligen har likväl Utsk:t misstagit sig om sättet att åstadkomma denna rättelse, och jag vill derför icke motsätta mig yrkandet om återremiss, helst då det ju är möjligt att Hr von Köchs förslag efter närmare pröfning kan visa sig erbjuda en bättre utväg att afhjelpa det, hvaröfver man klagar, eller för Utsk:t åtminstone angifva den rigtning, i hvilken man bör söka en tillfredsställande och väl behöflig lösning af förev.de fråga.