Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då man från järnvägen ser ut öfver landskapet, tror man sig se stora ängar, men nej, det är ju vindrufvor, hvilkas löf ligga öfver ett nätverk af trä, under det stammen har sin rot djupt inunder. Resultatet af detta odlingssätt är alldeles utmärkt. Så finnas där små gröna vattenmeloner, som äro utomordentligt goda, och af hvilka man äter 1 ä 2 på eh gång, för att icke tala om apelsinerna. Där finnas också frukter,- som vi icke känna till och som äro mycket omtyckta, dock mest af infödingarna. Det är märkvärdigt, hvad vanans inflytande gör sig gällande i allting, ty hela minnet .om den hänryckning, man ända från barndomen har känt vid doften och smaken af ett äpple, ett päron eller en apelsin, lägger sig som en nimbus om den frukt, man just är i färd med att förtära. En frukt, som vi icke känna till, undersöka vi med misstroende; det ljusgröna, genomskinliga innanmätet inom mangoens hårda, bruna skal betrakta vi med motvilja och kunna ofta knappast förmå oss att smaka det. Två af våra hundar voro som små valpar uppfiskade under en dränkningsprocess. Rännstenarna, eller snarare dikena längs Tokios gator, äro mycket breda och försedda med en flat stenbotten, öfver hvilken en klar vattenmassa vanligen störtar fram, som aflopp från höjderna i det så vattenrika Japan. Detta tycka japaneserna vara ett bekvämt medel att befria sig från öfverflödiga hundvalpar; de kasta dem i rännstenen, utan att bekymra sig om deras vidare öden. Men hur är det möjligt att låta bli att hjälpa ett sådant litet väsen, när man ser det kämpa med de brusande vattenmassorna? Utom dessa hundar hade vi en liten apa, som vi fått till skänks af en dam i Yokohama. Den satt i en bur i köket och gaf noga akt på de rätter, som sattes fram på bordet. Då den fick syn på en särskild älsklingsrätt, skakade den burens stänger, så det hördes öfver hela huset. Enär jag tviflade på att kocken gaf den ordentligt mat, gick jag hvar morgon ned till den med ett franskt bröd, hvars ena sida jag doppat i mitt té.
I anledning af väckte frågor om öfverseende och förbättring af Rikets Oeeonomiska och Politie författningar, samt om Landshöfdingarnes rätt att utfärda Yites förbud, med undantag af3:dje punkten i Betänkandet rörande underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t om upphäfvande af Förbudet den 3o November 1820 emot bildande af så kallade TalareSällskap, hvilken af Ståndet förkastades; öfver föreslagne utvägar, att förekomma lösa men arbetsföra Personers kringstrykande och bettlande i skyggd af de Pass, som i ett eller annat lagligt hänseende, samt i stod af gällande författningar, kunnat för dem blifva utfärdade; angående yrkadt förbud för Öfver och UnderBefäl vid de indelte Cavallerie Regementerne att anskaffa och insätta Rustnings-hästar; rörande Mått, Mål och Vigt, hvarvid Preste-Ståndet tillika antagit de ändringar och tillägg Utskottens sednare Betänkande i detta ämne innehåller; om mätningssättet af Hö och Iiol; i fråga om Sjö - Den 19 November f, m. 199 Lagens öfverseende m.m.; samt angående Edsformulairers granskning och rättande. Allmänna, Besvärs och OeconomicUtskottets:
Majit följagtige till Riks-Salen; — hvarjemte Kongl Majit i nåder behagade bjuda Fyratio Åtta af Ridderskapets och Adelns Ledamöter tillika med Riddarhus-Secreteraren, att samma dag spisa middag på Kongl, Slottet, Herr Grefven och Landt Marskalken ahmodade Herrar Öfverste Kammar-junkare att till Kongl. Majit framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad, jemte försäkran om efterkommande af Kongl. Majits Högstberörde Nådiga Befallningar, Fortsattes till slut läsningen af Riksens Ständers Revisorers Berättelse angående Allmänna Magazins-Inrättningen, och beslöt Ridderskapet och Adeln, att densamma med de öfrige Respective Stånden skulle commirniceras. Herr Rothlieb, Carl Fredric, anhöll, att i • afseende på utgifvandrt af en Riksdags-Krönika, hvarmed han vore sysselsatt, få uti RiddarhusCanzliet afskrifva och derefter till trycket befordra de af Riksens Ständers Revisorer afgifne och i dag uppläste oTvannamnde Berättelser, hvilket, uppå al Herr Grefven oeh Landt Mar skal* ken gjord Propsition bifölls. 24 Den 26 November, Högloft. Ridderskapet oell Adeln åtskiljdes klockan ett qvart till tre eftermiddagen. In fidem protocolli. O. J> Lagerheim. Thorsdagen den 27 November. Plenum kl. io förmiddagen. Börjades justering af Pleni-Protocollet för den 26 dennes. Vid uppläsning af Hans Excellence Herr Grefve Claes Wachtmeisters samma dag väckte samt af Ridderskapet och Adeln bifallne Motion, angående tryckning af Riksens Ständers Revisorers Berättelse om BancoVerkets tillstånd, hemställde Grefve Mörner, Adolph Göran, att berörde trycknfng måtte af de till Riksdags-kostnadernes bestridande anslagne allmänna medel verkställas, samtRidderskapets och Adelns beslut derom med de öfrige Riks-Stånden communiceras.
I anseende till hwad Kongl. Majrt sälunda i Räder täckts meddela, har Skats-Utstottet för sin del ansett angelägenheten för Stats-Werket fordra, att, till bestridandet af dest oundgängcliqa utgifter innewarande är, fä disponera Tull - medlen , och pä hwilken grund Stats-Ukstottet fär Riksens Högloft Ständer wördsammcligen underställa, om icke den Banquen utaf Riksens Ständer tillagdt rättighet, att till godtgörande af en witz fastställd afbetalning ä Capitalet och Ränta af betz gjorde förskott/ fä Tull-Arrcnde-Mcdlcn uppbära och sedermera med Stats - Werket om öfwerstottct liquidcra, mä först med nästa är i'8lo kaga stn början, och att St^ts-Contoiret säledcs för in, ncwarande är mätte fZ dctze M?del disponera och uppbära ; men pä det Banquen derigenom icke mä sakna Tredje Band. 22, 8Z. hwad 642 Den 19 September. hivad den samma under detta är bör ätnjuka i afbetalning pä Capital och Ränta af bess gjorde förskott; sä fär Stats-Utskottet hemställa, att Banqnen af de Patriotiske Län och Gäfwor, som blifwit derstädes för Stats, Werkets räkning insatte, — och ännu finnas wara odisponrrade, mä blifwa godtgjord för hwad densamma till och med inncwarande ärs stut i sädant afseende tillkommer; och hwilket, enligt Banco - Utskottets Stats-Utskottet mcddelte Protocolls - Utdrag och uträkning afd. 15 i denne mänad, utgör tillhopa Nittio Ätta Tusende Fyra Hundrade Trettio Nio R:dr s ss. 4 r. Banco. — Hwilket Riksens Högloft. Ständer wird« sammeligen underställts. — Är och dag som förr skriftvit stär. Pä Befallning kröstelius.
Hvad likväl något minskar det obehagliga af detta minne, är att dessa samlingar afgingo ur landet, utan att Nationen ägde någon kunskap derom, och då till förekommande af dylika obehagliga händelsers förnyande, Sveriges vettenskapsmän , synas hafva fattat den princip, att hälldre till staten öfverlemna elier Testamentera sina vettenskapliga förråder, så vågar jag till Höglofl. Ridderskapets och Adelns egen upplysta bepröfning vördsammast hemställa, huruvida det ej synes vara något skäl, att äfven Staten å sin sida garan. terar dem dessa donationers framtida vård, till det allmännas nytta. Den 7 Julii e. m. % Jag får hos Högvälborne Herr Grefvert Och Landtmarskalken samt Höglofl. Ridderskapet och Adeln, vördsammast anhålla, att dessa mina anmärkningar må få åtfölja stertemissen till Höglofl. StatsUtskottfet , Samt med de öfrige Stånden communiceras, i händelse från dem någon återremiss ägt rum. N:o 2« Herr TraJ Vinfelt t Carl'. Sedan Höglofl. StatsUtskotteta utlåtande angående den föreslagna indragningen af Medico-Tlaeologiske Stipendii fonden blifvit återremitteradt, anhåller jag vördsamt att få lemna några anmärkningar, och att dessa få åtfölja återremisseo. Med serdeles tillfredsställelse har jag erfarit, att Höglofl. Utskottet, som med så mycken sorgfällighet söker bespara alla utgifter, som möjligen kunna indragas, likväl ansett sig kunna tillstyrka att en summa af 2,000 R:dr Banco årligen må af Medico Theologiske Stipendii medlen qvarbdfva, då jag anser denna utgift rikeligen kunna ersättas genom den nytta ett rätt användande af dessa medel kan åstadkomma. Lika med Herrar Cederschjöld och Munck af Rosenschiöld anser jag ändamålet med detta anslag vara förfeladt , om, enligt Utskottetg
Det blefve derefter säkerligen icke svårt uppgöra förslag till ny Skiftes-studgu, till ny Landtmäteri-instruktion och Landtmäteri-taxa, under beräkning att de på eget ansvar arbetande Landtmätarnes antal nedsattes till 300, med 500 R:dr lön åt hvardera (i Finland äro såväl Kommissionssom vice Kommissions-landtinätare allönade); och det af mig föreslagna lönebeloppet utgör 69 R:dr mindre än Kommissionsoch 102 R:dr mera än vice Kommissions-landtmätare i Finland hafva det. Det torde äfven vara en möjlighet att Staten på så sätt kunde anordnas att 200 Kommissions-landtmätare tilldelades 600 R:drs lön och 100 vice Kommissionslandtmätare 400 R:dr. Andre Landtmätare-tjensterna, som för närvarande åtnjuta 900 R:drs lön, torde kunna indragas och förste Landtmätaren benämnas Landtmäteridirektör, ifall den förre titeln med något skäl ansågs olämplig sedan andre Landtmätare icke mera funnes. Staten skulle då blifva: 24 förste Landtmätare å 3,500: . R:dr 84,000: —• 12 dito dito, resepenningar å 300: » 3,600: — Transport R:dr R:mt 87,600: — 48 Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. Den nuvarande Riks-staten upptager för 24 förste Landtmätare a 1,800: R:dr 43,200: — 24 andre Landtmätare å 900: » 21,600: — qqq. ■ Således en tillökning uti nuvarande Riks-stat af R:dr 175,200: — Indragas andre Landtmäteri-tjensterna, som väl torde låta sig göra om riket indelas i Landtmäteri-distrikt och Landtmätarnes antal minskas och om för Kommissions-landtmätarne icke skulle beviljas några fasta löner, så minskas ofvanskrifne statsanslag med
Då nemi. numera något straff för affall från den rena evangeliska läran icke är stadgadt, och då det således är att antaga, det sådana kristna församlingar, som icke hafva den af oss antagna trosformen, skola vilja bilda egna samfund, har man för dem velat bestämma en ordning, hvarigenom de kunna få den rätt att utöfva sin religion, som förut varit vissa bekännelser medgifven genom 1781 års kungörelse. Erih. Creutz har yttrat, att det vore hårdt, att öfverlemna dom åt K. M:ts godtycke, och att det skulle bero af K. M:ts godtfinnande att bestämma, huruvida de skulle få bilda religionssamfund eller ej. Det är dock, enligt min tanke, ett misstag, att K. Mits beslut i detta hänside kan vara beroende af ett godtycke. Det är redan uppgifvet, att K. Mit, efter vederbörandes hörande, pröfvar ansökningen, och antingen blir den då bifallen elier afslagen; men detta beslut grundar sig ingalunda på godtycke, utan pa de upplysningar, som erhållits ang. de sökandes bekännelse och samfundsordning Och dessutom är det klart att Konungens rådgifvare, med den ansvarighet, som åligger dem, skola yttra sig, hvilket naturligtvis ännu mera minskar det befarade Maj'. godtycket. Den inskränkning, som här förefinnes i så måtto att offentliga kyrkobruk och andaktsöfningar af främmande tros-samfund endast må förrättas inom dylik församlings kyrka, bönehus eller kyrkogård, är blott en annan form af hvad som redan i 1781 års författa, finnes stadgadt, och åsyftar allenast att icke ådraga dessa församlingar någon allmännare uppmärksamhet. Det är således långt ifrån att vara någon inskränkning i nuv:de förhållanden, utan tvärtom blott ett ordnande af föreskrifterna i 1781 års religionsst.adga. Beträffande förändringen af orden ”främmande tros-samfnnd» till »tillåten församling», så är den derom gjorda anmärkningen redan besvarad.
Innefattar gerningen förräderi; galle hvad derom i 8 Kap. 1 § stadgadt är. 8 §. Förbryter man sig, på sätt i 5 § sägs, mot Riksstyrelse, som i 7 § omtalas, eller mot Rikets Ständer eller deras Afdelningar eller Utskott; dömes till fängelse eller till straffarbete i högst två år. 9 66 9 §. Gör någon mot Norriges Riksstyrelse, eller mot Norriges Storting eller dess Afdelningar eller Utskott, brott, som i 7 eller 8 § nämnes; vare ock lag, som der för hvarje fall stadgas. 10 Kap. Om brott mot offentlig myndighet. 1 §. Gör någon våld eller annan misshandel å embetsman, i embetsärende, eller för att honom till någon embetsåtgärd tvinga eber derifrån hindra, eller att å honom för sådan åtgärd hämnas; dömes till straffarbete från och med två till och med sex år. Med embetsman förstås i denna lag den, som med Konungens fullmakt å embetet försedd är, eller embete af lika värdighet innehafver, eller i sådan embetsmans ställe lagligen satt är; så ock domare, ändå att han ej blifvit af Konungen förordnad. 2 §. Talar eller skrifver man smädligen, eller förgriper sig med hotelse eller annan missfirmlig gerning, mot embetsman, i eller för haus embete; vare straffet böter från och med tjugufem till och med ett tusen Riksdaler eller fängelse i högst sex månader. 3 §. Hvad om brott emot embetsman i 1 och 2 §§ stadgadt är, gälle äfven för det fall, då ledamot i Taxeringseller Pröfnings-Komité eller i Styrelse öfver allmänt Verk eller allmän Inrättning eller den, sorn i Nämnd eller Jury sitter, våldföres eller förolämpas, i eller för utöfningen af sådan befattning; dock må, der omständigheterna i dessa fall äro synnerligen mildrande, tiden för straffarbetet, om sådant å gerningen följa bör, till sex månader nedsättas. 4 §. Förgriper sig någon, såsom i 1 eller 2 § förmäles, mot Norsk embetsman; vare lag, som i sagda §§ för hVarje fall skils. 5 §.
Hr Ihre har dessutom omnämnt, att det finnes e 11- skilda löftesförbindelser af höga personer för största delen af skulden, och det är icke att förmoda, att creditorerne åtnöjt sig med dylika löftesförbindelser, om de icke funnit dem innefatta ali den säkerhet, som erfordras. I öfrigt förmodar jag, att icke något enskildt handelshus försträcker lån åt någon stat, utan att först underrätta sig om de laga former, som inom det land, hvarifrån skuldförskrifningen lemnäs, fordras, för alt förvandla lånet till statslån, och jag är således öfvertygad, att det varit i fullt medvetande deraf, att det icke var Svenska statscassan, hvilken tillförbands ansvarigheten för betalningen, sorn långifvarne yrkat särskilda löftesförbindelser, hvilket säkerligen icke kommit i fråga, om det varit Staten Sverige, som gjort länet; ty så mycken credit måtte väl Sverige äga, att den utan enskild borgen och pantförskrifning kan låna upp 5o,ooo pund sterb — en summa, som månget handelshus kan draga på en enda postdag. Den v ig t igaste sidan af denna fråga är, efter min öfvertygelse, dock icke den financiella. Den politiska oell moraliska är långt vigtigare. När det förhållande nu är upplyst, alt Svenska Regeringen under en tid af iSåao år för 20 H. 87 690 Den 27 Februari f. m. R. St. fördolt denna skuld; när det förhållande jemväl är bekant, alt skulden icke blott varit föranledd af vissi tillfälliga utgifter, utan att nian hushållat så nied cassan, att balancen årligen förökats till dess att det stoppat helt och hållet och man nödgats vidtaga utomordentliga åtgärder; när man af Frih.
Förslagen rörande denna § antogos. 106 och 107. Förslagen till ändringar uti dessa §§ ogillades. jjj. 10§■ Den af Hedervärda Bonde-Ståndet 1809 gjorde anmärkning emot TryckfrihetsComilén afslogs. §§• no 4io Den 12 Juni. §§. no och 111. De till förändring uti dessa §§ gjorda förslag ogillades. §. 114. Enär intet förslag till ändring uti denna § är beredt, ansåg Ståndet icke eller nå™ gott åtgärd dervid kunna äga runi. Beträffande frågan om en representations-förändring , så och emedan intet Förslag derom finnes slutberedt, kunde denna fråga icke nu till afgörande upptagas; utan skulle detta ämne ytterligare till Constiiutions-Utskottet öfverlemnas, till dea handläggning Utskottet finner för sig möjlig. R drande Riksdags-Ordningen: §. 17. De år 1809 och 1810 afgifna För; slag till ändringar uti denna jj) ogillades. §. 34. Det år 1809 Föreslagna tillägget! bifölls. §. 36. Det på Bordet hvilande Förslag till ett tillägg uti denna § afslogs. §§. 38 och 46. Alla hvilande förslag till ändring uti dessa §§ ogillades. §. 56. Den vid 1812 års Riksdag Föreslag ne ändringen godkändes. §§• 57? 63 och 75. De uti dessa §§ Före; slagne ändringar blefvo af Ståndet bifallne. §• 78- Den 12 Juni'. Af de uti denna § föreslagna Tillägg biföll Ståndet det föra Momentet, men af-’ slog det sednare. §. Det föreslagna tillägget ansågs vara öfverflödigt. Riksdagsordningen, beslöt Prest Ståndet att införvänta de Resp. Med Ståndens Beslut. Äfvensom afgörandet af 81 §. Regerings-Forrnen uppsköts till dess Prest-Ständet fått del af Constitutions-Utskottets utlåtande öfver Kongl. Majus Nådiga Preposition om rättelser i samma §.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å den nu föredragna 3:dje punkten af Utsk:s utlåt. Ropades nej. H. Ex. framställde propos. till afslag å samma punkt. Ropades ja; men från åtskilliga håll i salen hördes yttranden, att denna sista propos. ej varit lämplig. Frih. Ehrenborgh: Jag kan icke fatta annat, äri att det måste vara riktigt att framställa propos. till afslag. Gr. Frölich: Då alla svarade nej på första propos., eller den till bifall, måste 3:dje punkten i betänk, varit afslagen, utan någon vidare propos. Hr Tham: Långt för detta har afslag å betänk, blifvit begärd, och först sedan propos. derå blifvit bifallen, kan Gr. Cronhjelms förslag komma under propos.; men då måste en sådan derå framställas. Frih. Boye: Jag förenar mig med Hr Tham derom, att propos. må framställas å Gr. Cronhjelms förslag. Jag grundar min begäran på den tydliga föreskrift i grundlagen, att Ständerna äga rätt ändra ett betänk., då det andra gången är under pröfning. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då tvenne förslag till förändrad redaction af 3:dje punkten blifvit till prot. aflemnade, å hvilka förslag propos. blifvit begärd, ansåg H. Ex. Den 24 Juli e. m. 169 Ex. sig nu böra dosamina II. o. Ad:s beslut underställa; och framställde nu altsa propos. till antagande af Frih. Cederströms ofvanföre uppläste redactionsförslag. Ropades nej. H. Ex. framställde derefter propos. till antagande af Gr. Cronhjelms redactionsförslag, så lydande: att till förstärkande af metalliska c assan Bancofullmägtige bemyndigas att, i den mån behof deraf göres och äfven med användande af de till Bankens grundfond hörande statsobligationer, förskaffa sig, å utrikes ort, credit eller creditiver till ett belopp, motsvarande högst 2 millioner r:dr specie.
At om en ytterligare granskning af nödiga verisicationer och af de ätffillige Ämbetsmäns och Collegiers quittencer flulle detsamma anbefallas, för at ännu mera i dagen lagga fullständigheten af den allmänna Revision af^tats-Werket, sorn Utskottet tror wara den enda, som af det samma möjeligen kan werkställas, will Utskottet wisserliqen icke undandraga sig den ; Men afwaktar i afseende derpä högsta Magtens uttryckeliga befallning och önskar at, om den skulle detsamma me AL4 Den 8 Augusti. meddelas, en eller par Ledamöter af hwarje Ständ mätte Utskottet ytterligare adjungeras, för at utgöra en til detta ändamål serskildt bestämd fördelning , som efter siutad förrättning och sedan resultaterne blifwit Utskottets samfälta granskning underkastade, unge til Riksens Ständer öfwer förhällandct afgifwa sin Berättelse. Hwad deremot den speciella Revisionen af de Allmänna Mkdlens förwaltning wid hwarje upköp, Lönfördelning eller enskild Afhandling angar, mäste Utskottet, sin pligt likmätigt, ge Riksens Ständer tillkänna, at det icke anser möjeligt at genom någon tilökning af Ledamöter, ehuru stor den ocksä mätte blifwa, kunna bestrida desta göromäl innom gränsen af den för et Riksens Ständers Utskott utstakade tidcrpmd, om nu också desta ärender moro til pröfning och undersökning beredde; At da Kriget egenteligen med förlidit ar börjades och ännu warar, samt således nya utgifter - förändringar och göromäl beständigt inträffa, ar dck ej at wänta eller begära at detaillerade och fullständiga räkningar, Verifikationer och avgifter i detta afseende skulle kunna erhallas; At Utstottct af dcsta stal tror sig inse at hwarje i detta afseende för wida utsträckt pästaende, om det också kunde med Lagar och Författningar stä at förena, endast skulle alstra ofullständige och osäkra resultater, samt, kan handa, mycken vreda.
Proposition af den gi sistlebne October, i hwad som rörcr scagan om National bewäringen, öswertygad, att I sjclfwa, och det Stand I föreställen, med lug, nare sinnen och fördomsfriare pröfning, en dag ffolcn inse nyttan och uödwändigheten af hwad jag för Fäderneslandets framtida Sjelfständighet föreslagit". ''Jag sörblisiver Eder med all Kongl, näd och ynnest städse wäi bcwägen". Talemannen, Secrekerarcn och Deputationens Ledamörcc hade den Naden, att lysta Konungens hand, bwarefrer De asiräöde. In 66sm ?rotvcolli. O. at VVerrerLrsär. Lika lydande med det inför Konungen justerade Exemplar. I^Lrs von LmZeliräm. Herr (iri^on valät, ^acob Lric, Uplä ste följande: Den dag dä Kongl. Majit i Nädcr täcktes meddela Rikets Högloft. Ständer Propositionen om National Armering, war ock signalen gifwen till sorg, liga betraktelser för de Medborgare, som wördade Majestätet, som högaktade National Ovmioncn, och icke kunde rnistledas af ett öswerspändk begrep om Folkets belägenhet och tillgångar. Jag bekänner mig haswa welak räknas ibland detza i föste af min ölwectygclse, och biand flere be« ränkligheter upstodo föstande: i:o W Den i December r§ 1:0. Osäkerheten för ett nytt krig med Rygiand salom en följd, hwiikct i alla tider sä lange Swerige ej ar mäqtigare icke kan förekommas, uran Poll» riffa öfwercnskommelser, hwarom Folket ej torde böra förbliswa i sädant fall okunnigt.
Jag tror att det är omöjligt att få detta rum uplvst ulan gas; ty icke allenast färgen på väggarne, utan äfven storleken gör att man med lampljus icke kan åstadkomma annat än ett halft dunkel. Gasen har dessutom en annan fördel, nemi. att den värmer, och man är i allmänhet här 358 Den 19 Decernber mera besvärad af köld än värme. Hvad gaslågans dallrande sken beträffar, som man ofta framdragit såsom någonting skadligt, så beror det helt och hållet på bränvarans konstruktion, och då jag förmodar att i detta afs:de allt skall göras för att få uplysningen väl ordnad, kan jag icke annat än bifalla Betänk. Gr. Björnstjerna, Carl Magn.: Jag är helt och hållet förekommen af Gr. Lagerbjelke, och vill blott tillägga, att jag visserligen är konservativ; men att jag icke sträcker denna konservatism så långt, att önska fortfarandet deraf, att enhvar, som vill läsa något, måste begära Landtm:s tillstånd att få flytta sig från sin plats. Jag anhåller om bifall till Betänk. Gr. Hamilton: Jag är visserligen icke konservativ, men jag vill i alla fall icke hafva så ställt, att jag känner mig illamående hvarje gång jag går från Riddarhuset, och det blir enl. min öfvertygelse förhållandet hvarje gång jag går från Riddarhuset. Den härefter till bifall å Utsk:s Utlåt, framstälda propos:n besvarades med starka Ja jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Frih. o. Ordftden förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Föredrogos och bi föl los Riddarh.Utsk:s nedannämnde den 18 dennes på bordet lagda Utlät:n: N:o 22, arig:de väckt fråga om förändrad inredning af de s. k. Sekreta Utsk:s-rummen; N:o 23, i anledn. af återremiss af Utslcs Utlåt. N:o 8, om ett förlags-lån från Riddarh.Kassan för utgifvande af Riddarhusets genealogier ; N:o 24, i anledn. af återremiss af Utslcs Utlåt.