Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kanske rencontrerar du någon samtida til dessa lysande män, dragande sig til minnes Samuel Smolandus, som opponerade vid många actus disputatorios, och det wågar jag flattera mig med – copia summaque latini sermonis facilitate. I sådant fall embrassera honom, och han skall warda dig ett faderligt stöd och hiälp. Utom theologici glöm ey at flitigt frequentera den lärde och lysande Ruhnkenii auditorium, och när du familiariter ser det stora ingeniet, hemställ til honom den emendation til Euripides Hercules furens, som står på hosföljande lapp. Här hemma har domprosten Hagelin nyligen valedicerat det werldsliga. En häftig diarrhée wållad af för mycket champinjonätande slutade den wördade mannens dagar och din far höll likbegängelsen öfver hans andelösa lekamen i Keflinge kyrka. Som den äldste af stiftets kontraktsprostar, skulle jag ju då hafwa pas framför de andra prestmännen här, det ock endast contesterades mig af den köpta nattmyssan Hallonkvist. Men jag lärde den widrige rubelslukarn, hwar David köpte ölet, wisade klarligen, at hans theses wid Gymnasio Calmanrensi De Gratia luktade dippelianismus, och det blef Gudi lofwadt han, som förgick sig och fick göra excuser. Din broder Jan Lars har trolofvat sig med Nora Schult, af det ansedda Schultska huset i Gefle. Din blifvande swägerska är ej wacker, men hvad fransmännen kalla potelée och äger en tiondepart i Hargs grufwärk. Han har nyligen för mina samlingar genom sin wän assessor Gjörvell lyckats förskaffa mig den rara och kurieusa disputationen De Virgine nobile stuprata – förgät ej häller du i Leyden min collection och particuliert om du ser Gmelins Beschreibung der Insel Celebes mit vollst. Verzeichniss seiner Thiere, Affen und Vipèren, så kiöp den för min räkning, dock får den ey betinga mer än tre floriner.
Ständer funno sig likväl, i betraktande af Stats - Verkets manga behof, härtill icke kunna anslå större Summa än 10,000 R:dr, hvilken borde sättas på Medicinal - Staten, likväl med den tilläggning, att de Medhjelpare löner, som bestås Provincial - iLäkare och med tillökningen utgjorde 44 R:dr 2 1 sk. 4 r:st., men hvarföre de fleste ingen sådan kunnat anskaffa, skulle ingå i beräkning å förbättringen af ProvincialRäkarnes Jänner; Och borde, efter Riksens Ständers tanka, de Under-Räkare, som framdeles ut* öfver Regementernas behof i fredstid komma att tillsättas och med Löner förses, fördelas på Provincerne efter de grunder, som dervid pröfvas tjenlige, samt ställas under Provincial - Räkarnes inseende, för att betjena ortens innevånare och biträda vid nödiga förrättningar; Äfvensom Ri ksens Ständer ansågo den Summa, corn då beviljades, böra för sitt bestämda ändamål hållas oförryckt, så att besparingen det e* na kan för större utgift det påföljande året användas, Kongl. Maj:t täcktes i anledning häraf infordra Cliefernes vid de indelta Regementet - Ståts-Utskottets BetHnkanilen'. 1041' ris utlåtanden, angående Läkarnes Lönevilkor vid livart Regemente serskildt, m. m., samt derefter i Nåder öfverlemna detta till de, till en ny reglering af Arméens Läkare-Stat af Kongl. Majit Nådigst tillförordnade Cornmiterade; och, sedan de afgifvit sitt Betänkande, samt Kongl. Stats-Beredningen sig’ jemväl härutinnan utlåtit, har Kongl. Majit Uti Nådigt Bref af den 3.6 September förledit år 1817, Dess höga beslut härutinnan meddelt, enligt hvilket, ilo 2:ne Bataillons - Läkare skola på ordinarie
— Bankens förlust på ommyntningen af detta slags kopparskiljemynf, bestående i skillnaden emellan det pris, hvartill Banken från Kongl. Statskontoret inlöst berörde mynt, och det hvarefter detsamma, på grund af Kongl. Brefvet den 23 Februari 1842, af Kongl. Myntverket Banken godtgöres, har, under tiden från den 30 Juni 1855 till och med samma dag innevarande år, icke blifvit ökad, utan uppgick, beräknad från och med år 1842, då denna ommynlning tog sin början, ännu den 30 Juni 1856 till B:ko R:dr 13,116: 32 sk. I Kopparmynt af den nyare prägeln (ej Riksmynt) innehade Banken den sista Juni 1855 R:dr 9,900: — till samma dag detta år äro från Kongl. Myntverket aflemnade 14,450: — från allmänheten invexlade 2,900: — S:gr R:dr 27,250: — In-^ocli utTexling af kopparskiljemynt. 8 Banko-Utskottets Berättelse N:o 8. Prägling af Kopparskiljemynt. Transport Efter afdrag af under liden utvexlade 21,550 utgjorde behållningen den 30 Juni innevarande år. Enär brist å kopparskiljemynt befarades kunna redan före 1855 års slut i Banken inträffa, afläto Fullmäktige den 18 Oktober 1855 till Kongl. Stats-kontoret reqvisition å 6 fjerdingar 4-skillingar och 20 d:o 2/s d:o hvarefter Fullmäktige, som ansågo nödigt att åtgärder med det snaraste vidtoges till Bankens förseende med erforderligt förråd af det nya kopparskiljemyntet å valörer i Riksmynt, hvarigenom undvekes den förlust, som med en fortsatt tillverkning af kopparmynt med prägel i Banko skulle, i följd af skeende ommyntning, blifva förenad, dels under den 24 sistlidne April hos Kongl.
Utlåtande N:o tj, 9 att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Maj.t i underdånighet anhålla, att, sedan yttranden inkommit frän de Comitéer, hvilka, enligt Kongl. Circulairet den 26 Octoher 1833, llfv t inom hvarje Län tillsatte, Kongl, Majit täcktet ldia utarbeta fördag till de ändringar, förklaringar och tillägg i Kongl. Förordningen den q December 18^7. sorn af desse Cnmitéers afgifne yttranden kunna föranledas, vare sig i hänseende tili hela Riket eller till vissa delar deraf samt att Kongl. Maj.-t täcktes i Nåder vid nästkommande Riksdag lemna Rikets Ständer del, sä väl af desse för lag, sorn af Comitéerne^ yttranden, gå det Rikets Ständer mätte fä tillfälle att dd med förnyadt Utlåtande i detta vigtiga ämne inkomma. bockholm den »g Augusti jSÄ4> Bih, till A Si Prof. 1 7 Simi s /4fel 5; te Häftei STOCK HOLM, im>s Ludv. West t :nn fr r. 18 4 ■ Lag• samt Allm. Besv.- och Oecoh.-Utsk:s Utlåtande Nio 18. 1 N:o 18. Ankom till Exp.-Utsk. den 5 Sept. iSj.j. Utlåtande, öfver vacht motion, om tillägg i Kongl. Kungörelsen den 25 Junii i83o, angående understöd af allmänna medel till utflyttningar, i följd af verkställde laga slaften. Hos Hedervärda Bonde-Ståndet har Thomas Nilsson, från Christianstads Län, med hvilken Olof Månsson och B. G.
Genom 133 § är det åt fullmäktige öfverlemnadt, att, efter vederbörandes hörande, besluta och till efterrättelse fastställa de förändringar i systemet för tillverkning af bankens sedlar, som, i följd af det utaf Kongl. Maj:t och Rikets Ständer, vid sisLiörflulna riksdag, antagna myntsystem, blifva erforderliga, samt att följaktligen vidtaga alla med denna fråga gemenskap egande åtgärder; och anser Utskottet berörde § böra, enligt dess nu varande lydelse, bibehållas, med allenast den förändring i redaktionen, * 5:o att de i början af §u förekommande orden: ”med innevarande riksdag” uteslutas. ( I stället för 136 §, innefattande den föreskrift, att sedlar å 16, 12 och 8 skillingar tå tills vidare förfärdigas och utgifvas på samma sätt, sorn hittills, saint att det i banken varande förråd af färdiga sedlar å 14 och 10 skillingar kopparmynt må under liden i allmänna rörelsen utlemnas, lärer följande af Rikets Ständer, genom bifall till Utskottets hemställan i utlåtandet JN:o 25, fattade beslut, böra i blifvande banko-reglemente näst efter 137 § intagas, nemligen: 6:0 Med slutet af nästinstundande år, 1849, kommer ali utgifning från Banken af sedlar å 16, 12 och 8 sk. samt 14 och 10 sk. kopparmynt att upphöra.
Sedan Direktionen öfver Arméens Pensionskassa numera, efter dessa räkenskapers afslutande, uti underdånig skrifvelse, som den 8 dennes till Kongl. Maj:t inkommit, upplyst de härmed i samband stående omständigheter, 4 Kongl. Alaj.ts K ad. Proposition, N:o 53. har Kongl. Maj:t velat fästa Rikets Ständers uppmärksamhet äfven på denna för Arméen vigtiga angelägenhet, med tillförsigt att Rikets Ständer nu, såsom tillförene, måtte finna den förtjent af behjertande. Direktioneil öfver Arméens Pensionskassa har nemligen uti berörde skrifvelse i underdånighet anmält: att af 1855 års bokslut sig visat, det Pensionskassans utgifter öfverstigit dess inkomster med 46,123 R:dr 39 sk. 10 rst. Banko, eller med 10,123 R:dr 39 sk. 10 rst. utöfver det för år 1855 af Rikets Ständer till betäckande af så beskaffad brist anvisade anslag af 36,000 R:dr; ait, då vid pensions-regleringen i Mars månad sistlidet år pensions-ufgiften stigit nied omkring 10,000 R:dr sedan föregående årets reglering, följaktligen, och med antagande af lika inkomster, bristen för år 1856 skulle komma att uppgå till omkring 57,000 ll:dr Banko, till hvilken summa, enär afgång och tillkomst bland pensionärerne efter Mars månad sistlidet år varit i det närmaste lika, Direktionen ansett, eftersom förhållandet nu sig visar, ifrågavarande anslag behöfva förhöja^: varande härvid af Direktionen ändock icke taget i betraktande det inflytande Kongl. Maj:ts till Rikets
”Din stackare, slut då ihop ögonen och hvila dig en smula, medan jag går ut och tar in det! Jag vill icke be madam springa ifrån, ty då skulle hon genast skylla på det, ifall gröten blefve vidbränd.” ”Gå, söta mamma!” Blenda tog en vårdslös och beqväm ställning, lydde mammas råd och tillslöt ögonen. Om den betagne unge baronen nu fått se henne, skulle utan tvifvel hans vackra beslut, att lemna i fred ett visst hus på Riddargatan, lidit något afbräck. Det var väl endast mot det grofva röda och svarta bombasinet på en tarflig furusoffa som den sköna flickan hvilade, men i ljusskenet draperade sig ända de mjuka vågorna af hennes hvita klädning effektfullt mot den mörka grunden; och hennes vackra fot, i den perlbroderade toffeln, framstack från en sky af spetsar. Hela gestalten hade ungdomens behagfulla spänstighet förenad med dess sprittande lif; och dock låg nu öfver detta friska lif liksom ett skimmer från hvita rosor: det var blekheten på Blendas kind som förorsakade denna poetiska brytning i taflan, liksom skuggan af hennes blonda hår bidrog till denna förtjusande kolorit, så genomskinlig, att man såg den drömmande mattigheten och den lefvande sällheten kämpa om väldet öfver hennes varelse. En sakta och upprepad ringning på tambur-klockan hördes icke af Blenda: hon halfslumrade redan, ej störd af den minsta aning. Ännu mindre förnam hon att något föreföll derute. Detta något bestod deruti att madam, som ändtligen rusat åstad att öppna dörren, af en herre – den hon förut icke sett, men den fru Emerentia med ett qväfdt glädjeskri både såg och igenkände mellan öppningen på den halfslutna köksdörren – emottog det uppdraget att efterfråga, om en slägting finge lof att helsa på fruntimren. ”Släpp in honom”, hviskade vår fru, röd och ifrig, då madam forskande stack in hufvudet, ”släpp in honom, säger jag, på eviga fläcken!”
Man har, nemligen, alltid ansedt rättvisa och billighet fordra, att om en ansökan, syftande till fönnohn, ej kunnat bifallas; dea Den 4 April f, m. dock aldrig fått upptagas såsom anledning till förminsk mg i fördelar, hvilka redan der förut innehafvas; emedan ingen sökande bör straffas för det han söker en förmån; hvilket dock skulle inträffa, om afslaget förenades med borttagande elier förminskande af något, som den sökande redan innehar. Detta rätts begrepp för. drar, att en motion, som ej har annat syftemål% £n förbättring, må få behålla denna sin syftning, och således icke förvandlas till anledning för beslut af motsatt riktning, eller till försämring. Då sista timman af denna motionstid var slagen, hade ingen enda motion, inom Ständerne blifvit gjord, till förminskning i det beslut sorn i8i5 års Ständer, till löne-lörbåttring åt Embetsmännen beviljade; och hvaraf den egenteliga förmånen för Embetsmännen , till en stor del , just lag i det tillika bestämda sättet att uträkna Riks-markegången. Inom motions-tiden var således, å Ståndernes sida ingen laglig anledning, ingen laglig rått gifven StatsUtskottefc till pröfning, ännu mindre till rubbning af 1815, års beslut, i någon dess dess del Kongl. Maj:ts, proposition åter åsyftar icke en förökning, mers visserligen, icke heller någon förminskning i E inmannens vilkor; den åsyltar blott ett afskaffande af det hazard-spel, sorn Embetsmännen och Staten nu måste vidkännas, och hvarpå man har exemplet, då man påminner sig att 181 g var en HofRättsRåds lön omkring 1700 Riksdaler Banco, då den 1822 var blott omkring J200; ett hazardspel, hvars olägenheter för Staten* Friherre af Nordin framställt, och hvars svårighet (öp Embetsmännen lätt inses, då mart Den 4 April /. mi 7* brsinnar huru angeläget det måste vara för honom att veta hvad han har, för att derefter råtta sina utgifter.
Tidningen kostar B yra: Kla.ra.bergsga.taja 54, en tr. Annonspris: 25 öre pr petitrad (— 10 stafvelser). Redaktör och endast 1 krona för qvartalet. postarvodet inberäknadt. Ingen lösnummerförsäljning. FRITHIOF utgifvare: HELLBERG. Träffas d byrån kl. 10 — 11. A l l m. Telef. TJtsrifningrstid: hvarje belgfri fredag. Infaller helgdag pä fredagen, utgifves tidningen näst föreg. eller nästfölj. söckendag. Prenumeration sker: I landsorten: å postanstalterna. 1 Stockholm: hos redaktionen, å Stadspostens hufvudkontor, i bokladorna samt ä tidningskontoren O, s o m m a r h e m! Jfriffi. Ett underbart land. Fragment ur en otryckt reseskildring, skänkt åt A ve. wjfljV III. slagordet: Kunskap är makt uppsköt, likt ett frodigt ogräs, begäret att medels tom lexläsning höja sig öfver sina medmenniskor och förvärfva sig ett slags herradöme öfver dem, som lärt sig färre lexor, och så fann man upp något, som ni, en främling, lär hålla för en ren omöjlighet; men ni kan tro mig, att det egt rum här hos oss. Barnen skulle nämligen på vissa tider offentligen utfrågas och frampladdra för dem formulerade och inlärda svar på likaledes inlärda frågor. » » Ja, det var j u helt enkelt examen, » svarade jag. » Jaså, ni känner vår äldre kulturhistoria, » sade gubben, » men det torde dock vara er obekant, att de barn, som tycktes ha tillegnat sig något af den minueskunskap, hvilken ju, enligt den tidens åsigter, skulle gälla för en ovärderlig skatt, till på köpet fingo offentligt beröm och belöningar i kontanter eller varor. » » Kallade ni det ej premier? » frågade jag. » Jo, så hette det; jag hade för tillfället glömt det främmande ordet, men saken var ju, att man betalade barn och ungdom för det de emottagit och behållit något af det man proppat i dem. Man tyckes i alla fall haft ringa tro på den lyckliggörande förmågan af denna andliga vägkost.
Såsom utgångspunkt för sitt utlåt, tyckek Utsk. hafva tagit det förhållande, att lägenheternas innehafvare ej ega någon laglig rätt att vinna den begärda förmedlingen. Jag medgifver gerna, att en sådan rätt icke kan af dem åberopas, men jag önskar äfven, att man måtte komma till klart inseende deraf, att det är Statsmakternas ovilkorliga skyldighet att bereda rättelse uti ett af dem begånget misstag, hvilket åstadkommit så skadliga följder, som uti förevande fall inträffat. Jag får således' på det högsta afstyrka bifall till StatsUtsk:s nu föredragna Utlåt., och förenar mig i den redan gjorda anhållan om propos. ä detsammas återremitterande till Utsk.; och hoppas jag, att StatsUtsk., om frågan blifver dit återförvist, i sitt framdeles afgifvande svar tillstyrker bifall lill den K. Propos:n. Hr Bildt, Didrik Gillis: Ehuru jag icke envist vill motsätta mig en återremiss af förevande utlåt., då den ledamot, sorn först i frågan sig yttrade och sohl jag tyvärr ej fullständigt kunde höra möjligen -anfört sådana omständigheter, hvilka vid en förnyad pröfning af ärendet torde vara förtjenta af att tagas i betraktande, ber jag likväl att få förklara, att jag för min del icke kan instämma i hvad den siste värde talaren yttrat derom, att Utsk:s Utlåt, icke skulle hvila på en riktig grund. Såsom skäl för den K. Proposms afstyrkande har Utsk. anfört, att det, ”för sin del, anser betänkligt, att Staten mellankommer för att afhjelpa de olägenheter och förluster, enskilde personer genom mindre god i beräkning sig ådragit”. Nu är det som nämnt är visserligen sannt, att de Satsekonomiska grunder hvarpå Ständerna vid 1817 och 1818 årens Riksdag byggt deras beslut om ifrågavande kronoparkers försäljning, äro alldeles falska, men det är derföre icke sagdt, att sedan vinningslystnaden sugit musten ur den försålda jorden och sedermera öfverlåtit densamma åt oförståndet, 13* 196
R:dr 32 sk., nu jemväl med döden afgått utan att efterlemna större behållning i boet, än omkring 4,000 R:dr, som måste delas emellan 7 barn, bland hvilka 3:ne oförsörjda döttrar, Sara Albertina, Hilda Wilhelmina och Emma Maria Torén, Rikets Ständer, med afseende å Justitiae-rådet Toréns i lifstiden ådagalagda förtjenster samt de för hans bemälda 3:ne döttrar, hvilka sakna pensionsrätt i Civil-statens Pensions-inrättning, förekommande ömmande omständigheter, måtte å allmänna indragnings-staten tillägga dem, Sara Albertina, Hilda Wilhelmina och Emma Maria Torén, en årlig pension af tillhopa Fyrahundrafemtio R:dr eller 150 R:dr för hvardera, att af dem åtnjutas så länge de förblifva ogifta; samt att, med afseende å framlidne Landshöfdingen Grefve Fredrik Ridderstolpes långvariga tjenstetid, hans i behöfvande omständigheter efterlemnade Enka, Carolina Kolbe, måtte å allmänna indragnings-staten få sig tillagd en årlig pension af Fyra - Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverket -1855. 49 hundra Riksdaler banko 5 hvarjemte Herr Departements-chefen underdånigst tillstyrkte, det Kongl. Maj:t nu jemväl måtte för Rikets Ständer uppgifva de ersättningsbelopp, hvilka, till följd af den rättelse i salpeterhjelpens beräkning inom de Småländska länen, hvarom särskild Nådig Proposition komme att afgå, borde å allmänna indragnings-staten anvisas, dels till Ofverste-Löjtnanten, Friherre G. J. Silfversparre med 97 R:dr 28 sk. 10 rst., dels till nu i tjenst varande Fjerdingsman inom ifrågavarande 3:ne län med tillhopa 27 R:dr 46 sk. 10 rst.
Det återstår för Utskottet att lemna Utlåtande öfver det af Herr Petre' framstälda förslag, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om nedsättande af en Comité, i ändamål att bereda och utarbeta förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner, angående ett nytt Lagverks införande. Utskottet har tillförne i della Betänkande anfört sin mening derom, att Civiloch Criminal-lag-förslagen icke böra i annan ordning, än uppå Kongl. Ma,j:ls Nådiga Piopositioner, hos Rikets Ständer till pröfning och afgörande förekomma; äfvensom Utskottet antydt mängden och vigten af 'de Författningar, anstalter och åtgärder, hvilka i bredd med detta stora verk ovilkorligen måste förberedas, så vida de nya lagar, som af Slatsmagterna varda antagne, skola med någon trygghet kunna påbjudas till 'efterlefnad. Den vigt, liela landet fäster vid frågan om ett förbättradt lagverk, serdeles i Ci iroinal-lag-skipningen, der behofvet deraf blifver med hvarje dag mera trängande, kan icke misskännas eller förnekas. A andra sidan bör det ej undgå någon, att öfverilning eller ofullständig granskning i sådane stora, djupt ingripande och i alla riglningar kring sig verkande, frågor, som ingå uti ett nytt elier åtminstone mycket förändradt rälls-system, bör med all omsorg förebyggas. Det kan, ur denna synpunkt, ej bestridas, att en ytterligare, på noggranna forskningar stödd granskning af lagförslagen, en ny handläggning vid desamma, för att bereda och afpassa dem för ändamålet att practiskt sättas i kraft och verksamhet, blifva af nöden, innan dessa förslag iklädas caraeteren af gällande lag. För ernående häraf, har Utskottet ansett Herr Petres förslag förtjena synnerlig uppmärksamhet.
Det nya stycket kan i intresse » Ja, de ha rest bort på ett par dagar. » ej mäta sig med det sistnämda, men är dock både Fru Anna-Lisa Hwasser-Engelbrecht gifver matiné » Så tråkigt! Jag kommer för att säga underhållande och talangfullt gjordt, ehuru dels om söndag å Dramatiska teatern, hvarvid Ibsens de specifikt engelska äktenskapsförhållanden, som storslagna skådespel » Fru Inger till Östråt » farväl. » däri skildras, nog här verka ganska främmande, kommer att uppföras under medverkan af nämn» Farväl? Jag förstår icke! Skall ni resa? » dels ock de ovanligt långa akterna icke sakna da teaters artister. » Jag har fått tjänstledighet en tid för tröttande longörer. egna angelägenheter, och sedan väntar jag Uppsättningen var ytterst elegant och stilrikr N u n n a - Sigrid. i DU N ii med det allra snaraste ett nytt förordnande uppe i Norrland. » » Ni kommer alltså icke tillbaka hit? » » Möjligen på ett kort af skedsbesök. » Sigrid höll sig krampaktigt fast vid stolen. Det brusade i hennes hufvud, det svartnade för hennes ögon. Hon var icke längre i sitt hem. Man hade fört henne bort till ett ohyggligt fängelse. Fjättrad i bojor, kunde hon icke röra sig, och hon kunde icke ropa, ty hennes bröst förmådde icke vidga sig. Hon skulle läggas ned i en graf, och hela denna förfärliga jordmassa skulle hvila på hennes bröst. Hemska, förfärliga mörker! Hon kände redan, huru bödlarnas girigt krökta fingrar pressades in i hennes kropp. Hon anade, huru det skulle kännas, då den fuktiga mullen pressades in i hennes ögon och mun, ned öfver hennes bröst. Men bakom bödlarne stod Göran, och till honom ropade hon i dödsångest: » Vi skola då aldrig mera råkas! » » Hvarför säga aldrig? Nog kunna våra vägar mötas, fastän det nu blir långt mellan oss! Tack för alla angenäma minnen från dessa år! Måtte ni bli lycklig! » » Lycklig! Ha, ha, ha! Jag undrar, hvad det är att vara lycklig. Jag undrar, huru det känns! Då sjunger man väl? Månne jag kan sjunga? » » Farväl! Jag måste skynda.
Uti Memorial N:o 62, af den 13 nästledne October, har ConstitutionsUtskottet redan tillstyrkt intagandet i 98 § Regeringsformen och 63 § Riksdagsordningen, af en föreskrift huru förhållas bör, om Riksens Ständers JustitiasOmbudman eller hans utsedde Efterträdare i Ämbetet, vid samma Riksdag, hvarunder de blifvit valde, antingen afsäga sig förtroendet eller med döden afgå. Men då bestämmandet af dessa åtgärder i alimänhet, och således äfven emellan Riksdagarna, synes egentligen tillhöra Grundlagen, genom hvilken Ämbetet är institueradt, icke den särskilda Insructionen, som blott ämnades att tjena till efterrättelse för innehafvaren, får, med anledning af gillad motion, Utskottet för grundlagsenlig behandling, vördsamligen öfverlemna det förslag, att, näst efter ofvannämnda tillägg, ett ytterligare må införas, så lydande: “Inträffar något af dessa fall emellan Riksdagarna, skall Riksens Ständers rätt härutinnan genom Deras Fullmägtige i Banken och RiksgäldsConloiret utöfvas.“ Enär, på detta sätt, hufvudsakliga in - 308 Constitutions-Utskottets Betänkanden. rehållet af 26 § i JustitiaeOmbudsmansJnstructionen kommer att öfverflyttas till 98 § Regeringsformen och 63 § Riksdagsordningen, skulle, i händelse förslaget framdeles vinner Riksens Ständers bifall och Konungens Nådiga sanction, berörde 26 §, såsom dåmera öfverflödig, följaktligen ur Instructionen uteslutas. Stockholm den 15 November 1823. Ankom den £1 November 1823. Memorial till Högvördige FresteStåndeti i anledning af dea åtcrremiss på Utlåtandet öfver ett i 26 § af Justitiae Ombudsmans - Instructionen före» slaget tillägg.