Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Directionen slutligen tror sig skyldig i underdånighet framställa, är vådan af en längre tids-iltdrägt med Verkets fullbordan; Ej utan håde omtanka och kostnad hår Directionen så väl förvärfvat sig sjelf en sakkännedom af ett sådant Verks styrande, Som förskaffat detsamma Tjenstemän, hvilka med sina förut bugande theoretiska kunskaper äfven nu förena de practiska. Desse skulle alldeles, eller till större delen, förafskeda®, och i framtiden ny erfarenhet, med nya kostnader, sökas. En betydlig myckenhet, dels faste* dels flyttbare byggnader, skulle antingen för halfva deras värde försäljas, el ler - Den 13 April. ler pä sina stallen uppnå en viss grad af obruk* barhet, innan de komme att begagnas. Verket3 f betydliga Förråd, bland hvilka Ekvirke ‘ utgör en sä dyrbar del, skulle pä enahanda sätt, antingen till underpris försäljas, eller genom deras transporterande till de ställen, der arbetet sä småningom dem behöfde, blifva Bolaget -^-del dyrare; en del utgräfningar, ämnade till mässars provisionela aftappande, för det blifvande arbetet, skulle förfalla; halffärdige hamnbyggnader återgå till sitt förra tillstånd, afbrutne rnurningar förderfvas; sjelfva den färdiga Canal »gräf* ningen, i sakbad af vattnets motvigt, på, flera ställen för jord-ras blottställas, och ändtligen den årliga'rente-mdelningen till Actie-ägarne, så småningom borttaga det Capital, som till byggnaden, borde användas» Att tills vidare alldeles Upphöra med arbetet i Östergöthland, för att med Verkets ägande tillgångar leda det-till fullbordande i Vestergötland, vore efter Directionens underdåniga tanka ännu vådligare. Det synes ostridigt, att alla ofvan upprepade olägenheter, hvilka anses som följder af tidsutdrägt med hela'företaget, i sin man och kanske starkare, blefvo verkande på den del, der arbetet alldeles afstartnade. Alla de gjorde betydlige omkostnader voro bortkastade, alla vund ne - lsT:o 17, ig.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o 6, angående reglementariska föreskrifter för bränvinsbränningens utöfning samt försäljning af bränvin och beskattning derå. Från samtlige Riks-Slånden har Utskottens ofvanberörde Betänkande blifvit återremilteradt, på grund af gjorde anmärkningar, inom Höglojl. Ridderskapet och Adeln: af Herr Grefve Horn, Herr Friherre Boje, Herr Hjärne, H., Herr Gunther, C. G., Herr Cederschjöld, P. G., Herr Stuart, Fr., Herr af Ekenstam, J., och Herr af Dahlström, G. J.; inom Högvördige Preste-Ståndet : af Herr Stals-Rådet Poppius, Herrar Biskoparne Doctor af Wingård', Doctor Hedre'n och Doctor Thyselius , Doctor Lundblad, Herrar Professorerne Grubbe, Doctor Moren, Doctor Grenander och Doctor Hasselroth, Herrar Prostarne Astrand, Nordin, P. G. Svedelius, J: J. Nibelius, Ödmann, Doctor Björkman, Doctor Lindahl, Edvall, Mittag, Öhrnberg, Doctor Heurlin, Hallström, Hylander, Doctor Elfström, Doctor Nibelius, Afzelius, Doctor Bexell, Rosen och Stenhammar, samt H«rr Lector Laurenius; inom Vällofl. Borgare-Ståndet : af Herr Halling, Herr Höök, Herr Helsingius, Herr Holm, Herr Hessle, Herr Wedberg, Herr Rubin, Herr Olbers och Herr Leffler; inom Hedervärda B onde-Ståndet : af Riksdagsmännen Botvid Jonsson, Olof Olofsson, Samuel Andersson och Carl Gabrielsson från östergöthlands Län, Anders Danielsson , Lars Larsson och Haris Jansson från Elfsborgs Län, Nils Pehrsson, Anders Ericsson, Daniel Danielsson, Eric Hansson och Eric Olofsson från Örebro Län, Peter Pehrsson, Johannes Andersspn, Anders Paulsson och Peter Jönsson från Jönköpings Län, Anders Brisman och Anders Anders - Bihang till R. St.
Anslag för år i83o till Fångars Skjuts och Underhåll upptagne Utgiftsposter till Cörrectionslnrättningarne, hvilken uppgift grundar sig på RiksIIufvudboken, hafva Revisorerne trott sig höra upplysa, att så väl uti FångStyrelsens, som de fleste öfrige Verks Redogörelser, ett sådant skenbart missförhållande inträffar, härledande sig dels deraf, att de särskilde Verkens Räkenskaper upplaga, hvad under hvarje års förlopp influtit, hvaremot uti RiksIIufvudboken formelt afföres allt hvad på årets RiksSlat blifvit anordnadt, ulan afseende på att det först ett följande år utgått, dels ock deraf att StatsAnslag, från Kongl. StatsContoret anordnade å särskildte IIufvudTitlar och Under (16*) - ( I24 ) Titlar, i de förvaltande Verkens Räkenskaps-framställningar summariskt i en enda post upptagits. Af Räkenskaperne hafva Revisorerne inhemtat, att förutan den vanliga kosten, liar vid Stockholms Södra Correctioqslnrättning beståtts Extra förplägning af Bränvin, Öl och Bröd, uppgående år 1829 till en kostnad af 8,778: 8. 5. och år i83o till 10,015: 1. 5. Revisorerne inse väl, alt under de pågående större byggnads-arbeten, som skett med jemförelsevis mindre kostnad, på det sätt, att Correctionister desamma verkställt, och under sådant arbete erhållit förhöjdt underhåll genom Extra förplägning, en dylik utgift måhända varit nödig eller åtminstone tillvägabragt verklig besparing uti kostnader; men anse likväl att, sedan byggnads-arbeten upphöra, sådan extra förplägning bör besparas och bränvin upphöra, att vid Correctionslnrättningen förorsaka en daglig utgift. Allmänna Garnisons-Sjukhnset i Stockholm. Denna Inrättnings Räkenskaper för åren 1829 och i83o hafva blifvit i Kongl. KammarRätten granskade med anmärkningar.
;o 103. 7 beloppet af de kostnader, Statsverket hittills under någon viss tid af ett eller flere år fått vidkännas, vore svär, om icke omöjlig, att åstadkomma, skulle derifrån icke eller kunna hemtas säker ledning för bestämmandet ens af något approximativt belopp, hvartill, efter ifrågakomma utsträckning, berörda utgifter kommc att uppgå; men som likväl den härigenom föranledda tillökning i kostnad sannolikt icke blefve obetydlig och vid det förhållande, att reseoell traktamentskostnaderna för Nämndemän, enligt nu gällande stadganden, i allmänhet borde godtgöras från de fonder och anslag, af hvilka den besigtigade fastigheten, varan eller arbetet, eller det inventerade förrådet underhölles och bekostades, dessa fonders och anslags anlitande härför, i större mån än hittills, tilläfventyrs skulle göra dem för dermed afsedda behof otillräckliga, har Kollegium, af sådan anledning och enär till reseoch traktaments-kostnader för Magistrats-personcr och Borgare vid alla besigtningar redan å Riks-staten särskilda medel funnes anvisade, underdånigst hemställt, att utsträckning, vare sig större eller mindre, af den Nämndemän, genom Kongl. Kungörelsen den 25 Januari 1842, vilkorligt medgifna rättighet till skjuts och traktamente vid extra förrättningar för Landtförsvarets behof måtte af Kongl. Maj:t i Nåder bifallas, endast så framt nödiga medel till den häraf föranledda kostnads-tillökning äfvensom, för enhets vinnande, till hittills medgifna dylika kostnaders bestridande, blefve af Rikets Ständer beviljade, antingen medelst ett för ändamålet pä 4:de Hufvud-Titeln uppfördt särskildt förslagsanslag, elier hellre genom utgifternas anvisande på det å nämnde Hufvud-Titel befintliga förslags-anslag till reseoch traktaments-kostnader i Landtförsvarets ärenden, från hvilket anslag Nämndemäns biträde vid ekonomiska besigtningar å bostads-boställen, på sätt. förut är uppgifvet, nu redan godtgjordes; och har, för så vidt sistnämnde 2:ne frågor rörde Sjöförsvaret, Förvaltningen af Sjöärendena, med anmälan att, enligt inkomne approximativa uppgifter från Kongl. Majit» Befallningshafvande i de län, inom hvilka båtsmanstorp funnes, den tillökade stats-utgift, som skulle uppstå, derest traktamente tillerkändes Nämndemän vid syner å sådane törj), kunde antagas utgöra omkring 1,000 R:dr Banko årligen, underdånigst anhållit, att för Nådigt bifall till Rikets Ständers underdåniga framställning måtte fästas det vilkor, att
Utskotten få erinra, att lottning icke kan ske förr, än Yal-längdens summor blifvit i Consistorium granskade, och att det väl således är lämpligast att lottningen derefter äfven der förrättas. Hvad anslagstiden åter angår, torde, i anseende till större locala olikheter uti serskilda Stift, bäst vara att åt hvarje Dom-Capitel öfverlemna densammas bestämmande så, att den för ändamålet må blifva tillräcklig. § 56. Emot denna §, uti hvilkens nya redaction Utskotten nu infort hvad af de förut varande i2:te och i3:de §§ ansetts böra bibehållas, har egentligen den anmärkning, så väl inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln som Hedervärda Bonde-Ståndet, blifvit gjord, ”att förbud emot Fiscalers och 62 Lags. Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Uti. N. o 60. Krono-Betjenters närvaro vid Prestval vore både onödigt och orättvist —onödigt emedan de lider vore förbi, då Fmbetsmäns närvaro bland en menighet kunde verka till nytta eller skada, och emedan dessa Tjenstemäns inflytelse, som i allt fall härigenom ej kan förekommas, visar sig verksammare före, än under valet; orättvist, emedan en Krono-Betjent kan vara betydlig jordegare inom Församlingen, och det vore för sjelfva menigheten förödmjukande att anse dess närvaro såsom skadlig”. Då likväl, af inkomne Besvärsmål, Rikets Allmänna Ärendens Beredning, såsom uti förra Betänkandet, sidan 38, förrnäles, icke längesedan hemtat anledning att föreslå en ytterligare utsträckning af det i 1789 års Prestvals-Förordning stadgade förbud mot Krono-Betjent att i Prestval sig inblanda, kunna Utskotten icke dela den mening, att tiden för detsammas upphäfvande ännu är kommen; tvärtom hysa Utskotten, lika med en Ledamot af Högloflige Ridderskapet och Adeln, den öfvertygelse, alt borttagandet af de Controller, som finnas, — vore de än icke fullt tillräcklige, — mot allmänt öfverklagade missbruk, fordrar en noga besinning.
Uti Stockholm som är säte för Regeringen och större delen af dess underordnade Auctoriteter, kan förvaltningen af en ali - Den a 2 Julii f. rrt. 535 män Discont icke eller blifva okänd, men blir deremot lätt att controllera. Bland nödige försigtighetsmått i detta fall kunde räknas att Actieägarne valde, utom Directeurerne, ett visst antal sine Fullmäktige, som mellan ärlige revisionerne, eftersågo Förvaltningen och om Diseontena bästa hvarje qvartal öfverlade, samt att blott Tjugufem procent af årliga vinsten, sedan Räntan åt Actieägarne och omkostnaden afgått, fingo till Actieägarne utdelas, men att det öfriga borde användas att consolidera Fonden intill dess Discontens Octroij vöre förbi och dä först utdelas. Utan att ingå i en vidlyftigare utveckling af detta ämne får jag blott lästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att en dylik Discont ägde framför privatas smärre Assosiationer de företräden; i :o. Att den vunne en mera bestämd Credit, svår i vårt land att lörvärfva för privata penningensän, hvilkas omständighets, och öden lätt förändras. 2:oAtt den öppnar tillfället för personer af olika Stånd och olika förmögenhet att såsom Actieägare deruti deltaga. 3:0. Att föga eller intet dödt Capital skulle finnas i Landet utan alla Cassabehållningar emot 3 procent ingå i rörelsen. 4 0, Att BancoDisconteri* utgrtningar till Jfiyt 2* Jsilii f. in,. götheborg och Skåne kunna förses med störTe Capital än det föreslagne, då Stockholm erhåller sin ersättning i den föreslagne PrivatDisconten i • « - ■' * • * * En Discontsrörelse är likväl af den natur att Ben vissa tider kan hafva behof af ett extr^ prdinairt lånebiträde när betydligare uppsägningar af insatte Capitaler inträffa. Rättigheten att kunna få begagna ett sådant temporairf ^ånebiträde i Banken borde derföre vara a£ Riksens Ständer medgifven, likväl utan risque för Banken som icke eller uti någon Discontina förvaltning eller vinst och förlust der^ borde deltaga.
Under slutet av 70-talet upplevde hon sin första verkliga förälskelse i svensk-amerikanen Charles de Quillfeldt. På våren 1881, efter Quillfeldts definitiva avresa från Hörby, insjuknade Victoria Benedictsson i en svår och långvarig sjukdom, sannolikt av psyko-somatiskt urprung. I ena benet tillstötte också senare en inflammation som ledde till lamhet och ett flertal operationer, som utfördes av professor Ask i Lund, blev utan positivt resultat. Våren 1882 är Victoria Benedictsson sängliggande, närmast förlamad i högra benet, med liten utsikt att någonsin bli helt frisk. Den två år långa sjukdomstiden innebar på flera sätt en vändpunkt för Victoria Benedictsson. Hon genomgick en andlig kris, från denna tid är hon ständigt medveten om att hennes tid kan vara knapp, det hon vill säga och göra kan inte vänta. Hon börjar målmedvetet arbeta på att bli författare. Under sjukdomstiden förlorar hon intresset för den idealistiska litteraturen i signaturpoeternas anda som hon tidigare försökt efterlikna, verkligheten runt omkring henne fångar hennes uppmärksamhet, hon blir realist och övergår alltmer till att skriva på prosa. Sjukdomstiden innebar också en positiv frihet från hushållsplikter och frihet från äktenskapliga krav. Hon fick tid att läsa, teckna och klippa silhuetter och framför allt fick hon tid att på allvar ägna sig åt sitt stora livsintresse – att skriva. Det är här som Stora boken kommer in – den som skulle bli hennes bästa bok. Från början en materialsamling och en författarverkstad växer den med åren ut till en samtidskrönika och en bekännelseskrift och dess slingrande utvecklingslinje går från det perifera och utanförliggande inåt mot en allt mer djupborrande självanalys. Lund i januari 1978 Christina Sjöblad Victoria Benedictsson. Dessa samtal och lösryckta scener äro ingenting annat än studier i framställningskonsten, samt försök att fasthålla och på papperet fästa stundens vexlande stämningar. Alltsamman är endast gjordt för öfnings skull, som då en målare tager skizzer af kroppens särskilda delar eller lemmar, för att på så sätt liksom bit för bit skaffa sig insigt om, samt skicklighet i, att naturtroget framställa menskliga gestalter. Hörby i September 1880.
Onekligen äger Const.- IJtsk. anledn. till armärkntr af sådan beskaffenhet; ty då 106 §:n Reg.Ftn föreskrifver hvad Const.Ulsk. bör göra, då rådgifvare handla mot grundlagen eller öfriga gällande lagar, hvilket allt hänföres till juridisk behandling inför Riksrätt; så föreskrifver deremot 107 §:n, huru förhållas bör, då desse rådgifvare icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta, icke med nit, skicklighet ooli drift sina förtroende-embeten utöfvnt. Dessa sednare ordalag bevisa påtagligen, att lagstiftaren mera, åtminstone fullt ut lika så mycket, afsett a3o Den 3 Juli f. nr. det negativa som det positiva i en handling, Det lärer icke heller kunna bestridas, att en Styrelse, som gör intet, vida mera bidrager till Rikets skada och vantrefnad, än en mera verksam, 0111 Ufven denna sednare skulle någon gång göra sig saker till en lagöfverträdelse. Jag säger: någon gång; ty blifva öfverträdelserna många, ehuru af obetydlig beskaffenhet hvar för sig, så utgöra de dock slutligen ett stort helt, derigenom att de utvisa en syftning alt öfverträda lagen, som icke bör lemnäs oanmärkt. Jag anhåller, att dessa anmärkntr mätte åtfölja till Const. Utsk., i händelse dess nu föredragna betänk, varder återreinilterud t. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Den uppmärksamhet, hvarmed H. R. o. Ad. behagade åhöra mig i sista plenum under det långa anförande jag då uppläste, ålägger 111ig såsom en pligt, att i dag vara desto kortare i mili framställning. Jag skall således förbigå många af de anteckningar jag gjort, och blott fästa mig vid några. — En värd talare, (en Friherre på andra sidan) behagade i sisla plenum med mycket stora och förskräckliga ord söka, ej mindre kärki ■ossa Konungens rådgifvare, än förfära eder, mine herrar!
S. Gumselii AnX en lärarinna, som är van att undervisa göromål. Svar till » Värmländska », Skåre pr. (253) i vanliga skolämnen, språk, musik o. handnonsbyrå, Stockholm. (G. 86707) " INACKORDERING för flickor i skolåldern arbete, för 3 st. flickor om 7, 11 och 14 år p N TYST OCH ANSPRÅKSLÖS, 20 års X kan erhållas i godt hem på egendom i M MÖJLIGT till den 1 september önskas samt en pojke om 9 år. Betyg, löneanspråk Stockholmstrakten. Omsorgsfall undervisflicka af god familj, önskar plats som Finnes hos hrr specerihandlande. lärarinna för 3 flickor med undervisning och åldersuppgift torde tillsändas Ing. Gusällskap och hjälp i familj eller hos ensam ning i elementarskolans ämnen och musik. (283) i skolämnen, handarbete och musik. Lön staf Sjöberg, Roraa, Gotland. God omvårdnad. Svar till » Höstterminen dam, hon talar och skrifver franska. Svar utbedes till » Henriette », Svenska Elever i kartritning » kr. till resan. Svar tijl kyrkoherde NordT TREFLIG FAMILJ i Norrland önskas emottagas af van kartriterska. Vidare medström i OdensjÖ, adr. Asen. (293; X lärarinna för två små flickor. Idun Stockholm. Fredagen den 8 april 1892. N:r 15 (225) Byra: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr, Prenumerationspris pr år: Idun m e d Modetidning och kolorerade planscher kr. i Idun m. Modet, utan kol. pl. • (Idun ensam » i (Aftonbladets 50 nya hus.) P r e n m n e r. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas å b y r å n k l. Allm. Telef. Augusta ör icke länge sedan meddelade Idun U bilden af en verksam och dugande kvinna, för hvars vackra lifsgärning en bemärkelsedag inföll.
Rikets Ständer hafva alltså ansett de förslag, som hos Rikets Ständer blifvit framställda om tillvägabringandet af ett sådant kommunikations-medel, dels i sydlig rigtning lill Mälaren och dels i östlig rigtning till Östersjön, förtjenta af synnerlig uppmärksamhet. Med hänsigt lill verkställigheten och bekostandet af de sålunda föreslagna jernvägs-anläggningarne, hafva Rikets Ständer icke förbisett den frågan, huruvida dessa jernvägar rätteligen äro att hänföra till stamlinier, eller sådane jernbanor, hvilka, i öfverensstämmelse med den af Rikets Ständer i ofvanåberopade underdåniga skrifvelse den 18 innevarande November omförmälda grundsats, 620 Expeditions-Vtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 197. böra genom Statens försorg och på dess bekostnad utföras, eller till bibanor, hvilkas anläggning och fullbordande, emot dertill erhållet större eller mindre statsbidrag, bör åt den enskilda företagsamheten öfverlemnas. Beträffande denna fråga, hafva Rikets Ständer funnit, att, då sjelfva begreppet och uttrycket stambana måste förutsätta, det hvarje dylik bana är afsedd att utgöra stammen för derifrån sig framgent utgrenande bibanor, en jernväg, som anlägges från någon viss punkt inom en provins, för att endast ledas till den för dess produkter och förnödenhets-artiklar mest lämpliga hamnplats, icke tyckes skäligen kunna räknas till förstnämnde slag af jernbanor.
Skrifvelse, X 1. s 67—.73. 206 Schoerbings, CancelliRådet m. m. Afhandling om Skogshushållningen , angående inlösen för allmänna medel af; Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1192, 1282, till StatsUtskottet, II s 1240. StatsUtskottets Utlåtande, IV 1. s 688 — 700, bif. af Adeln, ix s 197, af PresteStåndet, tx s 200, af BorgareStåndet, IX s 20/f, af BondeStåndet, IX s 209. Ekon. Utskottets dito VIII s 1099, 1100, bif. af BorgareStåndet, ix s 669, lagdt till Ilandlingarne af BondeStåndet, IX s 680. Schola, om inrättande af cn, i öfverTorneå. Motion, remitt. till Stats-och Ekon. Utskotten, II s 1298. Utskottens Utlåtande, IV 2. s 974» bif. af Adeln, IX s 282, af PresteStåndet, IX s 288, af BorgareStåndet, IX s 291. ScholasLärare, om Spannmålsansläg till Lönfyllnad för Stockholms; StatsUtskottets Betänkande, IV 3. s 181 — 184, bif. af PresteStåndet, IX s 582, af BondeStåndet, IX s 5q5, af BorgareStåndet, IX s 608, af Adeln, IX s 639. Underd. Skrifvelse , X 1. s 710 — 712. Scholordning, orri åtskilliga ändringar i Kongl. Majrts förnyade; Motioner, remitt. till Ekonomiutskottet, II s 1233, 1267, 1 268.
Uppgift på Öfveroch UnderBefälets aflöning vid Kongl. Westgötha Regemente, till beloppet så väl efter förra Cavallerie-Indelningen som nu mera efter reduction på InfanterieStat, bestående uti anslagne HemmansRäntor, förvandlade genom behörig uträkning etter Länens Markegångar för nästlidit år 1822, såsom desse Löner utgått, med afdrag af faststäldte år~ lige Pensionsoch KronoAfgifter. Indelningarne efter Infanterie-benämning på ReductionsStaten. RegementiStaben * Öfverstes^ anslagne till CavallBrigadeGenerals plats: ÖfversteLieutenantsoch RegementsChefs, vid Staben och Capitaineskapetj tillsammans liSte Majors dito . 2.’dre dito Capitainslndelning 3:dje dito dito . * RegementsQvartersmästares . iiste Adjutants; Underofficers Indelning; återbetalar på Bostället 3: 34, 8. 2ldre dito UnderOffIndeln. :dje dito dito återbetalar : 1 .10: 23. 9* Li/Compagnieti CapltaineLieutenants Fändricks, StabsLieutenanten Fältväbels, 2:dre dito . Sergeants J • Förares ; . i J Fouriers ; ♦ Förra Cavallerie-lönen 'en ligt Indelnings. Verket. Nuvarande reductions terieStat. Infa nt ^ , Boställs Räntor. Herr Zengerlein, Jacob: Med fästsd Uppmärksamhet på de tätai indragningar af Tidningsblad, sorn varit en följd af 8 Morn. 4 §.
Vefwärs och Bewillnings-Utstot tens sammansatte Beredning, har jag wäl i frägan vm Landt-Tullarneö indragning, ej motsagt stelfwa saken, men likwal ansett och pästatt att om indragningen skulle ske, och afgiften ej lempeligen kunde läggas pä Sjö-Tullen, att Städerne dä ensamt borde godtgöra Staden den behällne summa, som ärligen af Landl-Tnllarne influtit, och del af den orsak, atk, enär tullfri till, och utförsel för alla Stader tillatas, hlifwa priserne alltid, och i samma mohn lindrigare och Den Z Zebruarii. ns och till StaderS förmän, och det lika, om de införde ivaror der sörtärcs eller derifrån Utföres, ty i begge fallen hafwa ju de Handlande, äfwensom tvid inköp all frihet och godt tillfälle att hälla sig stadeslöse. Aken dä Högloft. Utskottens fläste Ledamöter warit af den tankan, att äfwen Allmogen i ttägon betydlig del borde deltaga i denna ersättning och till den ändan föreslagit en ärlig afgift pä alla hemman inom Riket, har det förekommit mig ganska betänkcligt art dertill åtminstone icke i förwäg lemna bifall, och det sä ival i afseende till Jordbrukares mer eller mindre afstånd ifrän Städer och olägenhet af Tullarnes bibehållande, samt nytta af veras afstaffande; som ock af orternes gansta olika tillgäng och förräd af waror och producter, hwilka de kunna hafwa att afläta; onekeligen inträffar af bade närmare och fjermare Hemmans Aboer af lika stattetal, mvcken skiljaktighet.
Vid sistnämnde tidpunkt njöto omkring 70 afskedade beväringskarlar och båtsmän lika pension med den de innehade af Amiralitets-krigsmanskassan, hvarförutom femtio enkor njöto 12 Ridr Rnnt hvardera i årligt gratial. Kassan förvaltas af Landshöfdingen, Landssekreteraren, Landskamereraren, Räntmästaren och tvenne af Markegångssättningsdeputerade valde ledamöter; Tab. Litt. Ll. Hei •nösunds Centralhospital. År 1856 Antal patienter. Underhållsdagar. Totalkostnad. Summa Medeltal 1851—1855 *) De här upptagna 48 patienterna hafva tillgodonjutit 8,618 mansoch 7, portioner. Uppgiften i Kongl. Nybergska stiftelsen. Genom testamente af den 25 Januari 1815 förordnade Rådmannen Erik Nyberg bland annat, att till pensioner för borgareoch sjömansenkor lemnades ett kapital af 14,000 R:dr, till aflöning åt ombudsmannen ett kapital af 300 R:dr, hvaraf han njuter räntan, till underhåll af tvenne frisängar för fattige sjuke å lasarettet en viss summa *), till Stigsjö församlings fattige och skola 1,000 R:dr, till Handelsbetjenten Lithanders dotter Erika Gustafva 1,000 R:dr, hvilka, om hon utan lagliga bröstarfvingar aflider, tillfalla pensionsinrättningen, till Westernorrlands läns arbetshusinrättning 500 R:dr, eller tillsammans 16,800 R:dr Banko, som förvaltas af Landshöfdingen, Biskopen, Landssekreteraren, Landskamereraren, Borgmästaren samt en handlande, en handtverkare och en fiskare. Pensionsfonden har sedan blifvit tillökad med 1,000 R:dr af Rådmannen Rydqvist, 200 R:dr af Fiskaren Arnström och 333 R:dr 16 sk., allt Banko, af Fiskaren Fröberg, så att fonden nu utgör 18,333 R:dr 16 sk. Banko eller 27,500 R:dr R:rnt; 4. De under