Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skulle derföre tro, att om spannmål fin' ge erläggas af somlige Rotar och manskap eller hästar lemnäs af andra, samt det blefve fritt för Rotehållarne att välja emellan dessa tvenne betalningssätt, sådant vore en billighet, som, om den också klandrades af BondeStåndet, likväl vore lämpelig, i fråga om ett onus, som är större än alla andra, och som Ba väl behöfver lättas. Jag inser lika med Friherre Björnstjerna, att Arméen äfvensåväl har behof af hästar, som af manskap. Jag tror jemväl, att hela provinser och många individuer finna», som anse för en fördel att få, i stället för manskap, hilla hästar. Jag vill således icke tillstyrka, hvad Ekonomiutskottet nu föreslagit, angående ett ovilkorlig! förbud att ingå contract om hästars uppsättande. Men jag har vid detta och andra tillfällen framställt min öfvertygelse, att de flere sammankallelser till Uandshöfdingarne länsvis, hvilka under senare tider egt rum, hittills verkat det myckna och öfverdrifvet kostsamma i gamla roteringen, sora Btn ^ Octobtr /, », MS man na öfverklagar. Jag skulle derföre tro, att dylika sam manka Heiser icke vidare böra tillåtas. Det är onekligen mera lämpeligt, att genom kungörelser inom Länen gifva tillkänna, att hvarje extra Rotehållare hade tillfälle att hos Landshöfdingen enskildt anmäla , om han ville hälla häst, eller karl, eller gifva säd. Om sålunda tillgår, skall man icke hafva att befara de följder, som nu föranledt så många klagomål, och senast i Skåne visat sig, der de frånvarande fingo åtnöja sig med de närvarandes beslut. Friherre Cedentrfim, jfctcch; I anledning af hvad Herr Riben yttrat, anhäiler jag, att få fästa uppmärksamheten på en och annan omständighet, som rörer den förevarande frågan. Herr Riben yttrade, att extra Roteringen* utgörande med manskap var vilkoret för Conseriptionen, och att således BondeStåndet egentligen borde afgöra, om detta vilkor kunde efterskänkas.
Den Låntagande Allmänheten vinner icke vid denna flyttning; ty onekligen kunna Låntagare i VexelBanktn lättare lill tjenliga penningar förvandla eu Discont-Assignation, som fås en trappa högre upp i BuncoHuset, än en som fas på Riddarholmen. ifråga varande flyttning skulle äfven göra en tillökning af Betjeningen i RiksgäldsContoiret nödvändig, hvaraf följer tillökning af löner och utgifter. EmbetsmannaCorpscn åter bör snarare mindskas än ölcas. Flyttningen skulle äfven blifva en pretext för att förlänga lifstiden för ett Verk , som vi annars böra hoppas att snart se slutet på. Omöjligen kan Ulåningshestyret genom den föreslagna flyttningen blifva bättre ut. földt. Vi bafve icke anledning till missnöje öfver det Styrelsesätt RiksDiscont-Directionen hittills följt; tvärtom har, som jag tror, denna Direclion genom aktsamhet och försigtighet vid utlåningar i allo svarat emot Ständérnas förtroende och således gjort sig lö ij nt af deras aktning och fortfarande välvilja , icke af någon O-tracnm. När härtill kommer, att Banken i mer än ett halft Seculo blifvit styrd efter samma grunder, med samma försigtighet, samma ömhet, så frågar jag: finnes då något skäl att betaga en så aktningsvärd Corporation dispositionen af en stor del af sin förmgöenhet af 12,800,000 Riksdaler? Detta skulle ske, för att ställa denna summa under förvaltning af en annan Corporation, som endast och allenast Lör sysselsätta sig med licjuiden af Rikets gild och alldeles icke bör fä tillfälle uppbära och handhafva mera penningar, än de summor Principalerna Riksens Ständer anslås till betalning af gifna och godkända skulder. Hvilken kan vara mig ansvarig derföre, att icke i en sådan sakernas ställning, i brist af andra tillgångar, vid trängande behof , RiksDiscontens fond tillitades och medtogs lill Rikets ut gifter och det till Allmänheten, Jordbru - Den 7 Juli e. nt, kare och Näringsidkare utlofvade och beräknade understöd alldeles uteblef eller förvandlades till precairt?
För att undgå ansvar såsom för oloflig handel i allmänhet, böra sädane personer alltid vara försedde med vederbörande Svensk myndighets resepass, sorn upptager när och hvarest berörde afgift för året är betaldhvarjemte Herrar Ekerman och Bååth sig i ämnet yttral; och inom Bonde-Ståndet bar Nils Strindlund yttrat, att då Handels-Expediter från flera utrikes orter besöka våra större städer och der vanligen af O yttra icke obetydliga partier af egne eller deras hufvudmäns varuartiklar, utan att vidkännas någon slags bevillnings-afgift för en rörelse, på en gång så fördelaktig för deni och menlig för den inhemska industrien, men likväl Handels-Expediter härifrån, å flere utrikes orter, erlägga höga afgifter, för att i handels-ärenden der få sig uppehålla, det alltså vore nödigt, att Utskottet härutinnan sökte afhjelpa en sådan olikhet i våra beskattningslagar emot hvad utomlands brukas. För att med mera säkerhet kunna påräkna, att den ifrågasatte beskattningen må blifva tillämpad, har Utskottet funnit skäligt, i afseende härpå, föreslå följande redactions-förändring: Judar och Utlänningar, som resa omkring i landet och, efter eller utan medhafvande prof, för egen räkning eller såsom utskickade för andra, utbjuda eller sluta handel om utländska varor, eller eljest drifva handel, erlägga minst R:dr 5o, som betalas i gränseorten, der de erhålla första resepasset. För att undgå ansvar såsom för oloflig handel i allmänhet, böra sådane personer alltid vara försedde med vederbörande Svensk myndighets resepass, som upptager när och hvarest berörde afgift för året är betald. Genom hvilket sålunda föreslagne stadgande, Utskottet för sin del anser frågan om underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t i ämnet böra förfalla. pag. 21. Bevillnings-Utskottets Betänkande IV.-o 61. 9 pag. 21.
- Om du ännu icke besinnat dig, utan vill verkställa ditt uppsåt, så är jag nu färdig att följa dig. Jag hade visserligen åtskilliga ärenden att ordna, innan jag trädde inom fängelsedörren, men jag vill icke besvära dig med en bön om uppskov, som du förmodligen icke skulle bevilja. - Nej, Simmias, svarade Krysanteus, jag skulle icke bevilja henne. Jag fruktar på goda grunder, att ditt samvete icke är så rent och din själ icke alldeles så lugn, som du vill låta påskina. Det kunde hända, att du sökte rädda dig med flykten. Väl ur min åsyn, skulle det varda svårt för kejsarens hela makt att uppspåra dig. Jag är mån om en undersökning, som sprider ljus över de minsta enskildheterna av ditt förflutna liv. Endast därigenom kan jag vinna en fullständig visshet, att jag ej gör ett misstag, då jag lagligen erkänner denne yngling för min son. Tvivel därom hava åter börjat vakna inom mig. Blodets frändskap skulle väl annars givit sig tillkänna i någon droppe av hans hjärta, när jag kallade honom min återfunne son. Undersökningen skall även bära en annan frukt skall för kejsarens ögon avslöja den ohyggliga sedelära, som I kristianer predikan och vars grundsatser Fördragsamheten med eder tro må icke sträcka sig till denna eder sedelära. Sammanhänger er tro oskiljaktigt med henne, så måste de båda utrotas. Människor, som predika barnarov, andligt självmord, förakt för medborgerliga plikter och död över alla, som icke svärja på deras egen narraktiga metafysik, må icke tålas mer än andra slags tjuvar och mördare. Vad särskilt dig vidkommer, så är det ännu icke utrett, vilken andel du haft i de blodiga förföljelser, som vid tiden för Konstantius' död rasade i vår stad och kostade tusentals människor livet. Min övertygelse är, att du var deras anstiftare, och att allt det blod, som då utgöts, kommer på ditt huvud. Även detta är en sak, som förtjänar utredas. Det var ett förhastat löfte, då kejsaren lovade glömska av det förflutna åt dessa kristianska illgärningsmän, som härjat österoch västerlandets städer med mord och brand. Han bör åtminstone tillse, att de för framtiden göras oskadliga. Följ mig nu! NIONDE KAPITLET.
Staaff, med döden afgått, desse ledamöters antal varit inskränkt lill fyra, hvadan utbetalningen af ett arfvode under tiden upphört; men då, uppå underd. hemställan af lagberedningen, det efter Staaff lediga runi numera blifvit åter tillsatt, och det åt lagberedningen anförtrodda arbete vöre af beskaffenhet, att viss tidpunkt för dess afslutande icke kunde förut bestämmas, har E. K. M. godtfunnit i nåder föreslå Rikets Ständer att, i likhet med hvad vid förra riksdagen beslöts, ett belopp af 12,000 r:dr banko årligen måtte för lagberedningen ställas till E. K. M:s nådiga disposition, alt utgå från och med början af år 1848, då det förra anslaget upphörde, till och med slutet af det år, då riksdag näst derefter ånyo inträffar, så framt icke lagberedningen dessförinnan sitt uppdrag fullgjort. Derjemte och enär det af Rikets Ständer, enligt ofvannämnda underd. skrifvelse, i förevarande afseende beviljade förslagsanslag af 3,000 r:dr, att till tryckningsmed flere kostnader för lagberedningen utaf Riksgälds-kontoret utbetalas, torde komma att, sedan lagberedningens redan halda utgifter blifvit godtgjorda, lemna obetydligt öfverskott, har E. K. M. för enahanda ändamål i nåder äskat ett nytt anslag af 3,000 r:dr banko. Rikets Ständer, som i behörigt öfvervägande tagit hvad uti E. K. M:s högstberörda nådiga skrifvelse förmäles, hafva sålunda inhemtat, huruledes, af de åt nuvarande lagberedning uppdragna arbeten, ännu återstår en icke obetydlig del, hvilken alltså påkallar denna kommittés fortfarande verksamhet. Ehuru visserligen, till följd af ärendenas grannlaga beskaffenhet, det ingalun - Expedilions-U iskottels Förslag till und. Skrifvelse>
Och just därför att det är så tacksamt att plåga honom, så kan jag aldrig låta bli, så snart ett tillfälle erbjuder sig. Jag föresätter mig ibland att inte göra det, men det hjälper inte, det är alltför frestande och roar mig rent af. För resten kan det göra honom godt. Det är bestämdt bara egenkärlek; han fordrar ju, att jag ej skall hafva ögon eller öron för någon annan än honom, och likväl har han aldrig haft det modet att tillstå sina känslor för mig. » » Nej, Alice, jag tror säkert inte att det kan göra honom godt att du plågar honom, men däremot kan det göra honom mycket ondt. O, barn, om du visste, hur det alltid smärtar mig. då jag ser ungdomen lättsinnigt leka med känslor och tanklöst och ovarsamt handtera sin egen och andras lycka, liksom den icke vore ett så ömtåligt och bräckligt ting. » Alice hade aldrig förr hört sin tant tala så, och då hon nu förvånad såg upp i hennes ansikte, märkte hon att det bar spår af en djup rörelse och att hennes ögon stodo fulla af tårar. Instinktmässigt kände Alice, att det var mer än blott medkänsla för andra; det måste vara minnet af någon egen bitter erfarenhet, som väckts till lif. Af grannlagenhet teg hon en liten stund. Därpå sade hon smeksamt: » Lilla tant, vill du berätta mig något från din egen ungdom, det har du aldrig gjort. Hur kommer det sig, att du aldrig gift dig? Jag har hört sägas, att du var en så- dan firad skönhet. Hade du mycket roligt? » Den unga flickan intog en bekvämare ställning med armbågen stödd mot gräset och hufvudet lutadt i handen, samt såg upp, intresserad och väntansfull. Men den äldre kvinnans blick syntes fjärrskådande och vemodig, då hon svarade: » Du menar väl, om jag roade mig mycket? Ja, det gjorde jag. Men jag vet icke, om jag hade roligt. Minnet af min ungdom är genomträngda af så mycket smärtsamt och bittert, att jag helst skulle vilja begrafva det i glömska. Du får därför icke undra på, om jag har svårt ungersvenners borgerliga rara tant, deras kamratskap, bondtyperna, utmärkt alltsammans —. Nu har Oisens lånat hem den.
Län, med en folkmängd af 123,689 personer, deraf 11,513 i städerna, har tre ordinarie och tre extra Provincial-läkare, stationerade i Nyköping, Eskilstuna, Wingåker, Daga, Malmköping och Trosa, två Distrikt-läkare i Forssjö och Floda, den sistnämnda befattningen dock obesatt, sex Stadsläkare och två Bataljonsläkare, af hvilka den ena är extra Provincial-läkare i Malmköping och den andra Stadsläkare i Nyköping, att för sjukvården tillgå. Eders Kongl. Majits Befallningshafvande har, eftor det länsinnevånarno, genom utsedda ombud, yttrat sig i frågan om anskaffande af läkarebo st äder, föreslagit dels fördelning af nuvarande Wingåkers Provincial-läkare-distrikt uti tvänne distrikter och anställande af en ny Provincial-läkare för Östra delen af Oppunda härad, med en folkmängd af 11,944 personer och station vid Bettna kyrka, dels ock en ny Provincial-läkare för Åkers och Selebo härader, nu tillhörande Transport R:dr 37,500: — 6,000: — 43,500: - 28 Bil. tillKongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse Transport R.dr Eskilstuna distrikt, med en folkmängd af 16,634 personer och station i Strengnäs, och hafva en del af omhuden ifrån ifrågavarande distrikter förklarat sig villiga — andra icke — att anskaffa och underhålla hostad åt dessa läkare, hvaremot Öfverstekammarjunkaren Herr Baron Carl Bonde, uti till Kollegium sedermera ingifven skrift, förbundit sig att åt den blifvande Provincial-läkaren i Östra Oppunda distrikt upplåta det i Stora Malms socken belägna boställe, som af den på hans enskilda bekostnad antagna Distrikt-läkaren i Forssjö inom Oppunda härad belägna distrikt, för närvarande begagnas, derest Provincial-läkarens station blifver dit förlagd. Då de slutliga bestämmelserna af Provincial-läkaredistrikter och stationer, såsom ofvan blifvit erinradt, måste komma att hero af en särskild pröfning af förhållandena, sedan sig visat, om sjelfva förslaget till den begärda tillökningen af läkare-personalen vinner Edors Kongl.
Förra anslaget 4-49,538:36. — 30. FångPrestsoch FåugYaktm astar e-aflöning 580: samtarfvodenförSjö- Chartae-Archivft 1,300: ^ 880— S:r 447,658:36. Oindelt spanmäl, enligt förra Staten 6,423 t:r, a 6It:dr 38,538; 3 „ afgä till 2.dra Ilufvud-Titieln 18: 6,420 t:r S:r 38,520: Bätmans-ludeluingen Flottans underhäll och nyhvggnad (hvaraf för Stockholms och Götheborgs stationer minst 185,000 R:dr) Båtsmannens förseende med Kojer ock Tänken 588,497 9,000 28 3,000 18,000 — S:r 597,497128 - — 3,000 — 18,000 615,497 28 — Diverse Anslay: Exercis af Flottans Bemanning Spanmåls-upphandliugsoch Bageri-kostnader Skrifmaterialier och Expenser samt Yed och Ljus för Departementets Expedition, Förslags-anslag Skrifmaterialier och Expenser för HiLvud-Titelns öfrige Stater Reseoch Tractamcnts-penningar, Förslags-anslag. Lolserioch Fjrings-Slaterne samt Sjö-Chartie-Archivet Heservatione-anslag 84,878:16.— Tillkommer förhöjning i boräknade inkomsten af Bak-och Lots-medlen 13,000: Anslag för 3 :ne år. Banco. För fortsättning af Dockbyggnaden i krona . . ’ Anskaffning af Bombkanoner och projecliler . ” Fyrarnes nybyggnad och förändring ” Anskaffande af en hydraulisk press vid Carlskrona Station Flintlås-gevärs förändring till Slagkruts-antändning
BondeStåndet särskildt funnits böra så modifieras, att det i hvarje fall måtte få bero af Konungens Befallningshafvande, att efter pröfning af locala omständigheter tillåta väderqvarnar8 anläggande, utan att något bestämmande af aFståndet från allmän väg derföre borde ligga i vägen, och deli till Utskottets afstyrkande å förslaget om en förändrad ordning för pröfningen af ansökningar om rättighet till nya tullqvarnars anläggande, en fråga, den man trott Utskottet bordt desto mera lemna afseende, som emot det enida stadgande, 1754 års Lag Besv. och. Ekon, Utsk. Betänkandcn. 1323 innefattar, dylika anläggningar i sednare tider blifvit omgifne med manga svårigheter och omvägar. Efter öfvervägande af hvad salunda emot Utskottets Betänkande förekommit, går Utskottet nu att i ämnet sig ytterligare utlåta; och i afseende först pä anmärkningen derom, att målet äfven utan bestämd anledning af Remissen bordt af Utskottet gemensamt med Lagutskottet handläggas, lärer den förklaring göra tillfyllest, att enligt 53 bch 87 §§ Regeringsformen samt 53 § Riksdagsordningen, sistnämnde Utskott endast tillkommer att yttra sig öfver frågor om stiftande ändring, förklaring eller upphäfvande af allmän civil-, criminal och kyrkolag, och Ekonomiutskottet åter, till följd af Regeringsformens 53 och 89 §§«, samt RiksdagsOrdningens 34 §, öfver alla hushållsmål, dertill frågor om qvarnanläggningar alltid blifvit ansedde höra, hvadan ock LagComitéen ur förslaget till den blifvande nya Byggninga-Balken uteslutit alla härpå syftande föreskrifter.
— (Srgare af 0feppsioarf, gabrifer orf) Stcanufafturier „ 22: 50. äpanbtioerfare, nteb bent jentförlige manufaftnrijter och anbre, bär irfe färffitbt ttppräfnabe borgare „ 15: — S $örjta Älafetté <Stäbcr. ^anbtanbe, Skaftare, 0feppsftarerare orf) Slpotbefare fKmt 9f;br 50: — C* gare af 0f'eppöioarf, $abrifer och SJtamifafturier „ 22: 50. ^anbttoerfare, nteb bent jentförlige lijanufafturijfer adb anbre, t)är irfe färffitbt uppräfnabe borgare . „ ist ia Slubra Älnjicns Staber. <§anbtanbe, Smältare, 0feppsftarerare orf) Stpotbefare 9?mt 3?;br 25: — (fgare af 0feppStoarf, gmbrifer orf SJlomifafturier 20: — 8 sB e »t* i 11 ii i n g ö fyanbtmeifare, meb bern jemförlige mannfafturifter od) anbre, fjär icfe färffilbt itppräfnabe borgare Stutt St:br 12: — S &rcbjc Ätafené ©taber, cjpanblatibe, ©täflare, ©feppéflarerare od) ?tpotf)efare Stint 9t:br 22: so. ©gare af ©feppémarf, gdbrifer od) ©taunfafturier . 18: — .fpatibtwerfare, meb bein jemförlige niatutfafturifier od) anbre, [)är ide färffilbt itppräfnabe borgare .. „ 10: so. S ^'jcrbc Älaficns ©taber.
December sistlidet år, hvilken finnes införd i Svensk Förförfattningssamling Nio 76 för samma år, funnit godt förordna, att den myndighet och förvaltning, som hittills af Chefen för Statens jernvågsbyggnader utöfvats, skulle från och med 1863 års ingång fördelas på två särskilda Styrelser, af hvilka den ena, under benämning: Kongl. Styrelsen för Statens jernvägstrqfik, komme att öfvertaga befattningen med alla de ärenden, som afse ordnandet af allmänna trafiken å stambanorna, i den mån de åro eller blifva färdigbyggda, vidmagthållandet af banorna jemte dertill hörande byggnader, verkstäder, materiel m. m., äfvensom uppbörden och förvaltningen af dervid inflytande medel, hvaremot den andra, under benämning Kongl. Styrelsen öfver Statens jernvågsbyggnader, skulle hafva att, intilldess annorlunda kunde varda i nåder förordnad!, utöfva högsta ledningen af nybyggnadsarbetena vid Statens stambanor och hvad dermed har gemenskap, samt i följd häraf uppbära och förvalta de för dessa arbeten anvisade medel; och har Kongl. Majit, som icke velat definitivt bestämma angående förstnämnde Styrelses sammansättning, meddelat åtskilliga föreskrifter, beträffande Styrelsens organisation, ledamöternes aflöning m. m. samt derjemte föreskrifvit, att Styrelsen skulle dels till Kongl. Majit ofördröjligen afgifva förslag till interimsstat för Styrelsens tjenstemän samt till instruktion för Styrelsen och de till densamma hörande tjenstemän, hvilket derefter borde Kongl. Majits nådiga pröfning och fastställelse underställas, dels ock, efter någon längre tids erfarenhet, inkomma med definitiva aflöningsstater, hvilka sedermera komme att till Rikets Ständers pröfning öfverlemnas. Vid nu upplyste förhållanden lärer Kongl. Majits uti den nådiga Propositionen i detta ämne gjorda framställningar 28:o. icke från Utskottets sida påkalla något yttrande.
Eders Kongl. Maj:ts nådiga reglemente för styrelsen och ekonomien vid Flottans stationer har redan uti 282 § l:a mom. den föreskrift, att för alla sådana handlingar, deri kolumner och titlar blifva oförändrade, böra blanketter tryckas, och i följd af denna nådiga föreskrift, underlåta ej vederbörande kontor att begära blankettryckning, så snart någon lättnad dymedelst kan åstadkommas. Beträffande Revisorernes besök i Karlskrona och på Flottans dervarande varf, så måste man erkänna riktigheten af de tillkännagifna åsigterna om varfvets stora utsträckning och de derinom varande verkstäders, maskiners och inrättningars spridda lägen; och anser jag, att för framtiden, när nya byggnader eller inrättningar å varfvet uppföras, sådant bör ske under iakttagande, att dylika olägenheter, så vidt möjligt är, undvikas, äfvensom att emellertid, till afhjelpande af de för handen varande, tidsenliga transportvägar och lämpliga transportmedel böra åstadkommas, då nödiga anslag till bestridande af kostnaderna derför kunna afses.
Ehuru den, som uppsåtligen gör försök till brott, men misslyckas derföre att han dervid begagnat otjenligt medel, eller nyttjat tjenligt medel på sådant sätt eller under sådana förhållanden, att den åsyftade verkan ej kunde inträffa, är i subjektift hänseende lika brottslig, som om han begagnat tjenliga medel på ett ändamålsenligt sätt, måste likväl, i fråga om straff för en dylik handling, den omständighet, att ringaste skada deraf icke följt, hafva ett betydligt inflytande. I lagförslaget har ock berörde omständighet ansetts böra verka till mildring i straffet; men, efter den bestämmelse, som i denna del är gjord, skulle dock ett försök af förevarande beskaffenhet kunna ådraga gerningsmannen ett högre ansvar, än allmänna säkerheten synes påkalla. Derföre har Utskottet ansett att straffet i detta fall aldrig må sättas till högre än fängelse, äfvensom att, vid synnerligen Lag Utskottets Betänkande, N.o 58. 31 mildrande omständigheter, strafflöshet må äga rum. Det torde kunna anmärkas, att man härigenom gör alltför mycket afseende på den objektiva skadan; men häremot må erinras, att de handlingar, hvilka nu blifvit omtalade, enligt gällande lag, ej ådraga gerningsmannen någon påföljd, hvadan densamma ej heller nu torde böra stadgas allt för sträng. Då den, som sjelf afvärjt följderna af ett gjordt försök, bör skonsamt bedömas, har Utskottet i detta fall föreslagit enahanda stadgande, som nyss är nämndt. 4 liap. Om vällande. Då föremålet för detta kapitel dels är att besvara den frågan, huru vållande, efter dess olika modifikationer, i motsats mot uppsåt, bör bedömas, eller att angifva reglor för tillämpning af de särskilda i lagen för vållande utsatta straffbestäm melser, synes, efter Utskottets omdöme, i första rummet böra bestämdt utredas hvad med vållande förstås eller, med andra ord, hvilka omständigheter karakterisera en handling till vållande. En antydan derom finnes visserligen i i §; men för redande af begreppet är den icke tillfyllestgörande.
England har visserligen, i förlitande på sitt från fastlandet fullkomligt afskiljda läge samt på sin öfverlägsna flotta, endast en stående värfvad armée af 150,000 man, hvaraf blott 30.000 i hemlandet, men kunnige män i detta land hafva insett denna styrkas otillräcklighet, i fall landet skulle af sin mäktige granne anfallas, enär det icke eger något allmänt beväringssystem, utan till den ringa arméens bistånd endast milistrupper och frivilliga corpser, hvilken brist otvifvelaktigt skulle vid en landstigning och efter flottans besegrande göra landets läge ganska vådligt. I Italien äro förhållandena ännu icke så ordnade, att säkra siffror kunna angifvas. Som armeen åtminstone kan antagas till 370,000 man, gör detta för 21 millioner lf för 100. Spanien, med en befolkning af 15 millioner, sätter på krigsfot 230,000 man, eller något mera än för 100. Af ofvanstående uppgifter synes, att Ryssland i förhållande till sin folkmängd uppsätter bland det minsta, ehuru dess lagar medgifva det att kunna ställa mest, hvaremot Preussen och Schweitz hafva af alla den jemförelsevis största krigsmakten; den senare är dock svagare organiserad. Preussens farliga läge med aflägsna landsdelar, inskjutande mellan tre af Europas stormakter, och med anspråk på att, ehuru med ringare folkmängd, sjelf vara stormakt, gör också en dylik kraftansträngning nödvändig.