Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t äskat, att såsom Jönetillökning åt bemälde tjenstemän vid Stockholms stads och samtlige stiftens konsistorier, mätte på ordinarie stat uppföras ett belopp af 2,340 R:dr, att med 180 R:dr till hvardera utgå ifrån den tid, förhöjda tjenstår vid ifrågavarande befattningar, genom innehafvares afgång eller frivilliga afsägelse, komma att upphöra; och hafva, med bifall till denna nådiga framställning, Rikets Ständer till Notarierne vid Stockholms stads och samtlige stiftens Konsistorier beviljat, såsom ersättning för förlorad förhöjd tjensteårsberäkning, en lönetillökning af 180 R:dr till hvardera, alt utgå från den tid, då förhöjda tjensteårsberäkningen upphör, samt att för sådant ändamål ett förslagsanslag af högst 2,340 R:dr må å stat uppföras. Lappmarks I anledning af E. K. M:ts nådiga proposition den 15 November sistline år, angående serskilda, till åtskilliga förvaltande verk anvisade, inkomsters utbytande emot statsanslag, har, i stället för de i anslaget för Lappmarks Ecklesiastik-verk ingående kolleklmedlcn, detta anslag blifvit förhöjdt med 1,400 R:dr eller från 6,200 till 7,600 R:dr. Utiwcr - Expeditions-Ulskollets Förslöf] lill nnd. På det att Upsala Universitets-Bibliothek, i hvars årsansiag E. K. M:t äskat en tillökning af 1,500 R:dr, må sättas i tillfälle att med mera fullständighet följa vetenskapernes i allmänhet och företrädesvis naturvetenskapernes utveckling i främmande länder, hafva Rikets Ständer, till bokinköp för nämnde Bibliothek beviljat och å nu upprättade riksstat uppfort ett tillökadt årligt anslag af 4,300 R:dr. G:o.
Utlåtande, i anledningaf vackt fråga, om en allmän orh kostnadsfri rättighet till Fiske, i de stora fjärdarne af yttre Skären, på Kronans vatten, m. m. Uti ett till Höglofl. Ridderskapet och Adelil ingifvet, samt genom remiss derifrån till delta Utskotts handläggning öfverlemnadt Memorial, har Herr Friherre Cederström } Anders , föreslagit, icke allenast att en allmän och kostnadsfri rättighet till Fiske med Segel-notar, Skötar, Torskkrok, m. m. i de stora Fjärdarne af yttre Skären, på Kronans vatten måtte varda beviljad; utan också att, till ernående af den stora och ofelbara vinst, som dervid vore, i Molionairens tanka, alt påräkna, men svårligen skulle kunna skördas af enskild man, Kongl. 8 Besv. och Oecon. Vtsk. iVIaj:t och Rikets Höglofl. Ständer täcktes uppdraga åt en, i Skärgårds-fisket kunnig person, att, i sådant afseende, anställa försök, med åtnjutande af rättighet, att, utom nödiga anslag till Segel-nots uppsättande, begagna erforderliga mindre Krono-fartyg, som skulle kostnadsfritt för honom bemannas och med lifsmedel förses, under den tid försöken fortfpre; Kronan likväl ensamt vinsten förbehållen; hvarjemte Herr Friherren yttrat, det han räknade för en ära, att gå med upplysningar till handa, derest Rikets Höglofl. Ständer fästade vid hans förslag den uppmärksamhet, det förtjenar. Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; och får, hvad första punkten afHerr Friherrens förslag beträffar, vördsamt upplysa, att Kongl. Maj:t, genom Dess Allmänna Stadga för Rikets Hafs-Skär-, Strömoch Insjö-fiske, den \\ November i766Nådigst förordnat uti 2 Cap. 1 §, att Fiske i öppna hafvet, vid Krono-skär, Stränder och Holmar, som egentligen till något hemman icke höra, eller under serskildta vilkor innehafyas, eger hvarje
På vägen norr ifrån, den vi följde, var en ganska lång och stor backe till Lappo by, hvilken låg nere på slätten. Ifrån denna backe kunde man öfverskåda hela fiendens ställning framför byn, och se alla de rörelser der företogos. Denna väg gick öfver slätten, först i vestlig riktning eller mot vår högra flygel, men krökte sig längre ned åt söder, genom en med råg beväxt åker; sedan sträckte den sig genom en by, och längre fram åt vester öfver en elf. Denna väg leder till Wasa. Nedanför backen, der vi stodo, kom en annan väg ifrån Lappo, genom Leohtala by, hvilken var närmare oss och skogen, gick nedanför backen, först något åt öster, sedermera i sydlig riktning, åt Salmi, der vägen delar sig åt Savolaks och Tammerfors. Det var denna väg Ehrenroth ville besätta, för att afskära fiendens återtåg åt Savolaks. Ryssarne hade således, i sin närvarande ställning, blott tvenne vägar, på hvilka de kunde komma ifrån Lappo. Den åt Wasa hade de bakom sin uppställda linie, och kunde således aldrig förmoda, att denna väg till återtåg för dem skulle blifva afskuren. Den andra vägen, som gick åt Savolaks eller Tammerfors, hade de svårare att försäkra sig om; emedan den lätt af oss kunnat besättas, om vi blott utsträckt vår venstra flygel och med den framryckt. Kl. 4 på eftermiddagen framkommo vi till Lappo. Ryssarne voro uppställde i slagtordning, på de framför Lappo by befintliga stora åkerslätter. Deras högra flygel utgjordes af jägare och infanteri, med fyra 3:pundiga kanoner; venstra flygeln upptogs af tvenne 6:pundiga kanoner samt jägare och infanteri, hvilka besatt en der befintlig by, och stod för öfrigt utbredd och betäckt af växande råg på åkrarne omkring landsvägen åt Wasa. I medelpunkten var ett batteri uppkastadt, hvarifrån tvenne 6:pundiga kanoner och tvenne haubitser, på begge sidor betäckte af ett talrikt rytteri, underhöllo en jemn eld. Vårt artilleri ställdes nederst i backen, och Savolaks infanteri utgjorde kanon-betäckning.
1231 dant aftal kommer i fråga till bestämmel1 se. Det förtroliga och å ömse sidor billi ga af en sådan öfverenskommelse mellan en Kyrkoherde i utöfningen af sitt kall och en församling, som afser detta, faller all1 deles bort, om ett tillfälligt Ombud skall med församlingen contrahera, hvilket ock, i fall icke noggranna anteckningar öfver inkomsterna förefinnas, skall sakna ledning för l sin åtgärd. Det bör ej heller förbises, att så väl det obefordrade Presterskapets rätt trades för nära, om Pastoraten genom knapphändiga conventioner nedflyttas i sin godhet, | och den stadgade classificationen förändras, I som ock, att de i tillfället sökande gnöra vågspel, heldst den af dem, sorn väljes, kan } få en sämre lägenhet, än den, till hvilken j han sig anmälde. Det röjer nämligen min ' dre bekantskap med förhållandet, då Ut skottets pluralitet trott, att en convention kan till fullo verkställas under fatalietiden, ehuru den anmälda önskan, om convention, vederbörandes kallande, öfverläggningarne, beslutet, Landshöfdingens och Consistorii hörande och slutligen Konungens pröfning ganska säkert öfverskrida trenne månader. Altåter utvidga ansökningstiden, rubbade till skada Befordringslagarna och gaf spelrum till just sådane hemliga beting, man velat förekomma. Vill man ock antaga möjligheten af Motionairens gissning, så återstå, lEja Resv> och Ekon. fjtsk. Betänkanden, i äfven efter verkställigheten af hans förslag» likväl aftal om Byggnadsskyldighet, om å- ' boers bibehållande på Fresthemman och dylikt, hvaromkring misstankarne kunna sjelfbehagligt sväfva. För min del anser jag anklagelsen, så vidsträckt den är gifven, vara obetänkt, och förslaget utan åsyftad följd.” ”Slutligen får jag förklara, att jag gillar conventioner, dem enligt Kongl. Maj:ts
Som de af Allmogen, hwilke bo och tvistas ä RiketS Gränseorler ofia för mindre enskild, te angelägenheter äro föranläkne att besöka de närmaste Jnnewänare i dec främmande landet; Sä anser Utskottet att Allmoge icke bör alaggas nyttja Charta af 8 st. kitt past i annat fall, än dä en sadan person reser i Handelsärende, eller längre än fyra dygn up challer sig urom Riket, och akt Tullberjeningen derföre bade wid bor - och äierresan bör anteckna tiden, dä pasteks innehafware färdas genom Tullen, samt widare bewaka, hwad i den delen tillförene päbudit är. y. M0M> Certepartier för inrikes sjöfart synes höra befrias frän Charra-Sigillata, hälst Skepparen oftast kan ej känna fraktens eiler Hyres-summans belopp hwarefrer stämplade papperer stall beräknas, samt derigenom ofra räka i mycken olägenhet och Uppehåll; ^hvarjemte redowisningen för denna afgift swärligen lärer kunna comrolleras, såsom ankommande pä Tultbeijeningen, och ännu mindre star att erna i händelse Landt-Tullarne efter upgjordt project blifwa indragne. 14 §. Den Z Abruarir. 335 14 §. Wid beHmmandkt af Charta-Sigillata för Arrende och Hälftenbruks-Contracrer om Jordegods L Lindet, torde bästa cauesnöret wara all beräkna den i '.i het med andra asgifter efter Hemmantalet; hvadan Utskottet förestår aik sädam ashandlingar böra fkrifwas pä eller beläggas med stämpladt papper a 24 st. för hwarje halst och proportionaliter för mindre mantal, sant alsta dek generelle stadgandet om Charta efter Summans belopp har ej tillämpas.
Utskottets yttrande om de föreslagne öfverjlyttningarne från andra Titlar af åtskilliga löne-ersättningar, m. m., lades till bandlingarne, med Prot.-Utdrag, den y December iSJJ. förklarande, att Ridderskapet och Adeln lät bero vid Utskottets förslag i frågan om Invalidluisfondens hemniansräntör, hvilken fråga Ridderskapet och Adeln väl hade uppskjutit, men sedermera till pröfning förehaft och återremitterat: 7 / M m. a J, Utskottets, angående anslaget till anskaffande af teckningar utaf inhemska vester till ett nytt arbete i Sveriges Flora, uti utlåtandet, ]\:o 76, gjorde tillstyrkande, hlef af Ridderskapet och Adeln bifallet; Mom. b.), c), d.J, eJ. f.J oell g.), lades till bandlingarne; Moni. Ii.J, Utskottets utlåtande om pension ål f. d. Slals-Rådet, m, in. Grubbe bifölls, med den förändring, att pensions-beloppet bestämdes till 3,600 R:dr; De öfriga momenten, jemte Utskottets yttrande om bibehållande af de i utlåtandet, N:o 42, icke omnämnde, men i den dervid fogade tabell intagne anslag, sorn uti sednast fastställde Riks-Slat varit ä Allmänna Jndragnings-Staten uppförde, lades lill handlinga ine. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stals-U.tskotte's den 30 sistlidne November och 5 dennes på bordet lagda memorial, iN:o 77, angående liden, då den nya Stats-regleringen vidtager. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-, samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 27 sistlidne November f. tn. på bordet lagda utlåtande, N’:o 13, i anledning af väckt fråga om inrättande al en centrnl-stv reise, hvarunder Rikets Consistoriel' samt presterskap och lärare vid läroverken borde lyda, m. m.
Han var kall, som Axel Oxenstjerna, listig som Erik Tegel, beräknande som Adler Salvius, tilltagsen som Jöran Pehrsson, sluten och outforsklig som Arved Horn, åtkomlig som Lindschöld och Piper, hjertlös som Görtz. Det var, med ett ord, en Talleyrand i svensk öfversättning, eller denne en Pechlin i fransysk upplaga. Men Fransmannens snille sköt blixtar, åt hvilkas sprakande prakt hela verlden klappade händerna: Svenskens sköt grundskott åt djupet; de bländade icke; tvertom, verlden vände bort ögonen från den ögonblickliga förvirring, de åstadkommo; med nya trasor lappade man refvorna och fördömde tanklöst deras ursprung, utan att besinna, att då farkosten skall räddas från skeppsbrott under häftig storm i bränningarnas närhet, nödgas man kasta öfver bord allt, utom det oumbärligaste. I kraft af sin bildning stod Talleyrand alltid på egen botten; icke så Pechlin: han behöfde en högra hand, ett annat jag. Han fann begge och fann dem just hos sin motsats, hos ett lynne, retligt som en skalds, eldigt som en söderländnings, känslofullt som en ynglings, men obevekligt som en Spartans, stolt som en Spanjors och frihetsälskande som en Romares från republikens första tider. Det var en civil embetsman i den lilla staden. Vi vilje kalla honom Curt. Det kan vara läsaren likgiltigt om namnet är dikt eller sanning, alltnog, att personen, åt hvilken vi här låna det, funnits och lemnat spår efter sin tillvaro. Gästfrihet låg i Pechlins både vanor och beräkningar. På Granbeck höll han öppet bord för officerarne vid sitt regemente: i Stockholm öppet hus för riksdagsmän af sitt parti, till och med då han sjelf vistades i landsorten och hans hustru ensam utöfvade värdskapets åligganden i det stora hus vid Blasieholmen, som då tillhörde honom och der Norrske statsministrarne numera bo, gent emot slottet. En politisk vän var naturligtvis dessutom alltid välkommen på landet, äfvensom en krigskamrat i hufvudstaden. Carl XI:s statsinrättningar hade åtminstone syfte, plan, sammanhang.
Konungens Befallningshafvandes magt vore för öfrigt, jemlikt Stadgans 43 §, i icke ringa mån förringad och försvagad derigenom, att åtal för öfverträdelser, som förnärmade enskild mans rätt, icke finge af annan, än målseganden, anställas. Enligt motionärens åsigt borde allmän åklagare ega rättighet och skyldighet att beifra alla slags förbrytelser emot Fiskeri-stadgan. Det fördelaktiga resultat, som borde kunna väntas af menigheternes öfverenskommelser i afseende på fisket, om desse voro fullt fria och obehindrade samt Sammansatta Lagsamt Ålim. Besvoch Ekon.-Utsk. Betänkande N:o iO. 3 vägledda af insigtsfull sakkunskap och hvarom 22 § lemnar bestämmelser, anser motionären i väsendtlig mån motverkas, dels genom det möjliggjorda sammanbringandet till dessa öfverenskommelser af mycket skiljaktiga intressen från skilda håll och olika naturförhållanden, dels genom inskränkande bestämmelser rörande föremålen för öfverenskommelserna, hvarigenom öfverläggningens frihet vore dem frånkänd, hvarförutan dessa bestämmelser i sin mån bidroge att vända uppmärksamheten från en mängd omständigheter, som kunde ega betydligt och understundom mycket kraftigare inflytande på fisktillgången, än dem författningen framhållit, dels ock ändtiigen genom den öfvervigt, som vid beslutens fattande är lemnad åt flertalet bland de närvarande delegarne i områdena, utan afseende derpå om de vigtigaste intressen derigenom komma att lida, eller ej. Härförutan omfattade Fiskeri-stadgan en mängd frågor, hvilka läge alldeles utom gränsen för både Konungens Befallningshafvandes och de vetenskapliga forskningarnes tillgörande.
Stockholm den I i Mars 181-8. \ Rih. lill R. St. Östlund & Allm. Besv. och Ekon.-Utskis Betänkande, N:o 55. 1 JW ftft. Arik, till Exp.-Utsk, den 18 Mars, kl, 1 e. ■ Betänkande, i anledning aj vackt motion om upphäjvande af det uti Kung/. Brejven af den 6 Maj i8iy stadgade förbud om kyrkostugors uppförande inom Norrbottens och Westerbottens län af församlingsboer, hvilka äro inom en mil från kyrkan bosatte. Uti en hos hederv. Bonde-ståndet väckt och till Allmänna Besvärs• och Ekonomi-utskottet remitterad motion, har Riksdagsfuilmägtigen Herman Jonsson Öbom från Norrbottens län, med hvilken Johun Westermark från Westerbottens län sig förenat, framställt de olägenheter, hvilka inom de norra, glest bebodda, länen, uppkomma deraf, att, på grund af stadgandet uti Kongl, brefvet den 6 Maj 181.7,-de byar, som aro flagna inom en mil från kyrkan, icke ega rättighet att å kyrkovallen uppföra s. k. kyrkostugor, hvilket förbud, efter motionärens förmenande, dels utgjorde hinder för ett oafbrutet begagnande af undervisningen uti den vid kyrkan belägna folkskolan, helst de skolbarn, hvilkas hemvist icke är länsre aflägse O O från kyrkan än en mil och för hvilka, i följd häraf, den största fördel af undervisningen borde vara att förvänta, vintertiden, under köld och svårt väder, i saknad af nödiga herbergen, icke kunde skolgången fortsätta, dels ock gåfve anledning dertill, att, under nämnda årstid, de församlingsboer, hvilka inom berörda afstånd från kyrkan äro bosatte, icke så ofta infinna sig derstädes för gudsljenstens bevistande, enär tillfälle är dem betaget att vid ankomsten lill kyrkan erhålla tjenligt herberge, der de kunde värma och hvila sig.
I detta betänk, säga de förenade Utskra att: ”det hvarken är billigt eller med god ordning öfverensstämmande ali ett verk, eger utgifva mynt-representativ till obegränsadt belopp, under det ali inlösningsskyldigheten åligger ett annat verk”. Detta är till principen ganska riktigt sagdt, men eger icke sin tillämplighet på det verkliga förhållandet emellan myntverket och Banken. Del förra verket eger nemi. 124 Den 6 Augusti. ingen rättighet att utgifva myntrepresentativ till obegränsadl belopp, utan det är endast på K. M:s nådiga befallning eller på från Banken och andra offentliga myndigheter skedd reqvisition som myntverket utgifver något kopparmynt, och beloppet deraf begränsas af det allmänna behofvet. De gamla kopparpoletterna, som voro slagne efter en ännu sämre myntfot, än de som nn mera präglas, de hafva, utan att Banken annat än till ett högst obetydligt belopp behöft inlösa dem, försvunnit ur den allmänna rörelseisen och således blifvit använde på något annat sätt. Man kan icke förmoda, att det nya kopparmyntet tager någon annan väg, helst detta mynts verkliga metallvärde något mera närmar sig präglingsvärdet än de gamla poletterne. Man finner att kopparmyntet användes lill många andra behof än till bytesmedel i allmänna rörelsen, ty industriidkare, sorn behöfva koppar i smått, anse sig med mindre kostnad kunna använda slantar, än annan koppar, hvaraf följer att Bankens förlust på inlösningen blir ganska ringa. Likväl torde del icke vara utan skäl att någonting i denna väg bestämmes, så att Banken får veta hvad den behöfver ansvara för och om den måste invexla allt kopparmynt sorn utgifves i allmänna rörelsen. Men den nu af Utsk:n föreslagna skrifvelsen är upställd i alltför peremloriska ordalag för att den skulle kunna af Konungen bifallas. Der står nemi:: ”att R. St. skulle hos K. M. anhålla, att det mätte förordnas, att kopparmynt hädanefter icke får från myntverket på annan våg än genom R. St:s Bank i allmänna rörelsen ullemnas”. Då skulle det bero på R.
N:o 109, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N;o 9, angående skyldighet för ägta Makar, som skola skiljas att personligen inställa sig i Consistorium till Skiljobrefs emottagande, och N:o 110, I anledning af yttrande, N:o 32, om förbud för Ledamöter i HofRätt, att sig emellan byta lottade mål, fann BondeStådet, som redan bifallit Utskottets först afgifne Betänkanden, att förevarande Utlåtanden icke fordrade annan åtgärd, än att läggas till Handlingarne. S. D. Lades till Handlingarne Allm. Besvärsoch Ekonomiutskottets ytterligare Utlåtande N;o 122, innefattande svar å 43© Prot. Utir. d. 5 gfnlii 1823. gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne, af BondeStåndet redan bifallne Betänkande, om skyldighet för Lappska Nybyggares söner, att ingå i Allmänna Beväringen, S. D. Wid föredragning af Allm, Besvärs, och Ekonomiutskottets Utlåtanden N:ris 327 och 128, meddelade i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkanden, angående dels den äfventyrligare hastigheten vid de så kallade Kungsskjutsarne, dels ock yrkad förändring uti en gällande Författning om Kronoskjutsen, fann BondeStåndet för godt vid dessa utlåtanden låta bero sedan öfrige Resp. RiksStånden Utskottets först afgifne yttranden bifallit. S. D, Wid föredragning biföllos nedannämde Utlåtanden: Stats-, Bancosamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens, N:o 262, Om Lånebiträde af Allmänna medel till befordrande af Arbetshuslnrättningar. Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens No 263, Om ett Postcontoirs inrättande vid Wrigstads Gästgifvaregård.
Discontering förnämligast härrör deraf, att i reparations listan, som vid årets början uppgöres, ingalunda hela den i Discontväg använde Fonden kan upptagas såsom rörlig och enär som heldst påräknelig, emedan derifrån måste afräknas: 1:0 de medel som ä ro i Concurser engagerade och under påföljande året till obestämdt belopp kunha indrifvas ; s:o den Banken tillkommande renta, hvilken, då Assigneringarne hvarje vecka äro föränderliga , ej alldeles noga kan på för hand bestämmas, men hvartill dock en rund summa för åretnjåstepåräknas; 3:0 vissa i Staten anslagneSummor, t. ex till Ull-Discontens understöd och åtskilliga aflöningar, hvilka ej alla tider på året till hela sitt belopp erfordras, men dock måste vid repartitionen iakttagas; af hvilket allt följer, det dividenden verkligen blifver betydeligen mindre, än om alla dessa eventuela tillgångar fångö vid densamma påräknas. Om nu i den man ovannämnde medel finnas disponible, de samma - Den 2 7 Juli. 3*7 ma utlemnas i Kåneväg åt Fabriks Idkare, utöfver den ordinaira rättigheten, synes visserligen jådänt ingalunda vara stridande emotD iscontInrättningens ändamål eller någonsin böra ogillas; Men Afdelningen kari deremot icke undertrycka den önskan, att någon viss norm äfven för denna extra discontering så vidt möjeligt vore , blefve faststäld , särdeles på det Kong!. Co leginm sjelf måtte fredas från en mängd anspråk och Råne-ansökningar , hvilka ej alla sins imellan kunna vara lika billiga, ej eller alltid möjeliga, att der ingen regel gifves, till allas tillfredsställelse besvara.
406£ — återstode för 800 stamrotar 2,325 £ — för hvilka understöd komme att utgå: af skattetalet för de 200 vakanta rotarne af förut oroterad jord och för inqvarteringshemman , • • • 105t 1.016 — tillhopa 3,341^ tunnland. hvaremot från deltagande i roteringen befriades för den hemmanen åliggande inqvarteringsskyldigket 224'! — och för postföring ... • • • 2°t\ 243 — i rund summa 3,585 tunnland, så att medeltalet på roten blefve 4J tunnland eller gärdemantal, i följd af hvilken jemkning samt Kongl, brefven den 11 Juni 1830 och den 13 Augusti 1831, hvarigenom 200 af regementets rotar anslogos till en ny hästjägare-sqvadron, i Jemtland borde finnas 200 man hästjägare och 600 man fotjägare utom de 200 vakanta rotarna; att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet, uti afgifvet yttrande af den 24 Maj 1843, dels antagit, att, med hänseende till skiljaktigheten inom Jemtland i klimat och jordmån, hemmanen derstädes skulle efter vissa uppgifna grunder kunna indelas i trenne klasser med olika jordrymd och åtföljande förmåner, såsom erforderliga för att underhålla en soldat, samt att, då ett rusthåll beräknades vara dubbelt så kostsamt som ett rotehåll, till underhållande af en ryttare med nummerhäst skulle erfordras dubbelt af de för någon af de föreslagna klasserna bestämda förmåner, dels ock, i afseende på roteringsförrättningen, hufvudsakligen föreslagit, att i nya roteringen skulle upptagas alla hemman och lägenheter, som äro rotering underkastade, derunder inbegripna angni erits-, inqvarteringsoch posthemman, hvilka sednare hemmans-innehafvare skulle erhålla ersättning från stats-verket, till hvilket deremot alla till ruslhållen och rotarne hittills anslagna hemmansoch mi - 32 Kongl. Maj:ls AV!£ Proposition, N:c 64. litie-räntor, samt kontanta bidrag borde indragas; samt att, enligt de hos Kollegierna öfver rustningsoch roterings-skyldigheten inom de öfriga 19 länen upprättade och jemväl i underdånighet insända sammandrag, upptagande mantal, taxeringsvärde, egorymd, utsäde, afkastning i spanmål och hö m. m., kreatur och räntor, i medeltal funnes belöpa: på ett beridet rusthåll något mindre än 1T>2 mantal, på ett rusthåll, tillhörande afsutet kavalleri, mantal och på ett rotehåll inom gammalt infanteri något iner än lf mantal, samt årliga kostnaden, likaledes i medeltal,