Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Halände: Uppbörd: Utgift: I afseende på medlens förvaltning har förekommit, att en Entrée ( 5g ) eontract om lefverering till 3:dje Commissariatet af Ärter och Bränvin, efter öfverenskommit pris, 8 R:dr 24 sk. för Ärterne, samt 21 sk. för Bränvinet, och enligt contractet, som Rydin på annan person transporterat, var Entrepreneuren, vid omnämnde förhållande, förfallen till 6 procent vite. Icke dessmindre har ej allenast berörde vite synts vara outtaget, utan ock Cassan fått vidkännas ytterligare förluster dels i följd af de högre pris, 10 R:dr för Årterne och 24 sk. för Brcinvinet, hvarför dessa varor sedan måst anskaffas, dels äfven derigenom, att kostnaden för tvänne serskilda resor, som Commissarien gjort till samma ställe, den ena gången för att upphandla Ärterne och den andra gången Bränvinet, blifvit Cassan påförd med 11 R:dr 16 sk. Yarandes likaledes under rubrik: Skjuts och Resekostnader till Commissarien vid Tredje Commissariatet utbetald ersättning med 11 R:dr 44 sk-, hvarföre någon verification icke funnits Räkenskapen bilaggd. * För ArtilleriHästarnes Under håll sMe del hafva bägge årens Ilufvudböcker blifvit i Kongl. KammarRätten granskade, utan anmärkning. De redovisa för Inkomster och Utgifter sålunda: Debet: Uppbörden: Från Stats-Verket erhållne Anslag och Ersättningar 26,704: 79,540: 28. 1. Extra Uppbörd af Ersättningsmedel och Auctionsmedel — ■— 554: 5. 11. Credit: Af ifrågavarande Medel hafva stundom bekostats resor, hvilkas företagande synts mindre af behofvet påkallade, t. ex.:
Krigs-Kollegium har, i afseende å detta jemte två andra förslags-anslag, nemligen anslagen till »Beväringsmanskapets vapenöfning» samt till »Reseoch Traktamentspenningar», i underdånighet anfört, att, i följd af dessa anslags natur, derå uppstående brister väl blefvo Kollegium godtgjorda från Stats-Rontoret; men innan en sådan godtgörelse efter hvarje års slut erhölles, måste de utbetalningar, Krigs-Kollegium hade att verkställa utöfver anslagens i Riksstaten upptagna belopp, från andra till Kollegii förvaltning hörande medel förskjutas, hvilka försträckningar icke alltid utan olägenhet kunde ske; Och har derföre Krigs-Kollegium, lika med hvad Rikets Ständers Revisorer för är 1860 i sin algifna berättelse uttryckt, ansett det vara önskligt, alt de till Kollegii disposition anvisade förslagsanslagen upptoges till sådana belopp, som i möjligaste mån komme att motsvara de utgifter, hvilka dermed böra bestridas. Beträffande nu förevarande anslag till fourageringskostnader har Krigs-Kollegium upplyst, att bristen å detta anslag under åren 1859, 1860 och 1861 utgjort 237,397 Rdr 95 öre, eller i medeltal för år 79,132 Rdr 65 öre: — vid hvilket förhållande en förhöjning af anslaget synes böra ega rum, på det anslaget mer än som nu är fallet må motsvara de dermed afsedda utgifterna; men då anslaget vid förra Riksdagen ökades med 50,000 Rdr, så att anslaget, sorn i nuvarande Riksstat är upptaget till 350,000 Rdr, under åren 1859 och 1860 en - Lega för höstar. Fourage ringskost nader. 32 Bil. N:o 3 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. dast utgjorde 300,000
Hon lemnade honom ifrån sig, satte honom i inackordering i ett annat främmande hem, mindre solfattigt än hennes, der han mottogs af glada kamrater och mjuka, smekande qvinnohänder, och han blomstrade upp igen, blef hennes stolthet, hennes hemliga lycka, och hon nöjde sig med ett kort besök af honom då och då någon söndagseftermiddag, och dä ansträngde hon sig att vara munter för att icke jaga bort honom; då han blef äldre, köpte hon till och med hem punsch och bjöd honom, för att derigenom muta honom att stanna en stund längre, hon ansträngde sig att icke med en min förråda, huru det sved i brännsåret, då han i tanklös pojkaktighet kryddade sitt tal med en och annan svordom; hon låg i sina tankar på knä för honom som för en afgud; hon såg honom uppfostras till man med andras tankar och idéer, som voro främmande för henne, och hon gjorde, då han var hos henne, tafatta försök att konversera om teater och sport och verldsliga nöjen, för att han icke skulle ha tråkigt. Han blef hennes fixa idé nummer två. ten. Man kastar de båda ändarne öfver två parallelt löpande streck, så att bården blir hängande åt sidan. V i d strykningen för man jernet upp och ned, aldrig från höger och venster, emedan ränningen vanligen är starkare än inslaget. Det är icke nödvändigt att helt och hållet stryka engelska tyllgardiner; tyget skadas af de heta jernen. Det är tillräckligt att stryka bården och en bred remsa nedtill; vid uppsättandet stänker man dem med vatten, då de släta ut sig, falla i vackra veck och ingen skall kunna upptäcka, att ej jernet blifvit användt. Den nedre kanten måste strykas, emedan gardinen annars faller (Forts.) ihop. Men bör akta sig för att sätta synålar i gardinen, tyget o. dyl. sönderrifves lätt derigenom, och då man mången gång glömmer att taga bort dem före tvätten, kan tvätterskan göra sig illa och nålen sönderrifva gardinen härs och tvärs. Husmödrar, med mångårig erfarenhet och som profvat flere sorters gardiner, hafva funnit, att man har största nyttan af engelska tyllgardiner, i synnerhet om man icke sparar på kronan, utan köper riktigt goda.
Såsom f. n. t. f. chef för Krigs-coll., bör och vill jag icke vid detta tillfälle inlåta mig i något slags försvar af det sätt på hvilket ärenderna inom denna förvaltningsgren skötas. Min afsigt år endast att nedlägga en allvarlig protest emot det, ofta återkommande, men, efter min innerligaste öfvertygelse, grundfalska förslag: att afskaffa den collegiala och införa den buråkratiska förvaltningsformen. Den som utöfval chefskapet i ett coll., känner lifligt huru angeläget det är, så väl för det allmänna som den enskilde, att förvaltningsärenderna behandlas inför öppet prot., samt alt chefens möjliga benägenhet till envälde, hejdas af ledamöter, som deltaga i öfverläggningarne och besluten. Man ordar nog ofta, och oftast, utan skäl mot den s. k. collegiala långsamheten, ty tal är lätt alt föra, men förbiser vanligen den collegiala formens verkliga och öfvervägande fördelar, som äro: Författningsenlig behandling af ärendena och säker kontroll öfver medelsförvaltningen. Jag anhåller att della yttrande måtte få åtfölja remissen af Hr Stiernsvärds framställningar i fall remiss å dem beviljas. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Efter den förklaring, som Hr Stiernsvärd afgifvit, afstår jag ifrån det yrkande jag i förra plenum framställde, eller ali lians anmärkmr, som då hade formen af motioner, icke måtte remitteras. Hr Ribbing, Arvid: En ledamot bar nyligen yttrat att hvarje Svensk man bör vara vårdsam om Svenska indelningsverket. Ehuru instämmande deruti, kan jag likväl icke underlåta att nu uprepa, hvad jag under några föreg:de riksdagar yttrat, att nemi. så förträffligt indelningsverket än är, har dock detsamma, likasom mycket annat, äfven sina mindre goda sidor. Hit räknar jag den, att det nu mera för krigstjensten anses vara af synnerlig vigt, att de som till soldater antagas, inskrifvas i rullorne vid så unga år, jag tror till och med vid 17 å 18 års ålder.
Såsom contraproposm nu lyder, förklaras deremot endast, att icke i grundlagen behöfver bestämmas, "under hvilket departement berörde magt skall lyda.” Jag skulle tro, att icke något bör derom nämnas, hvarken i grundlagen eller i anmärkningen härifrån, utan frågan, i händelse nej vinner, böra anses förfallen. Hr von Troil: Såväl Frih. Ehrenborghs som Frih. Palmstjernas sista anmärkningar äro fullkomligt riktiga. Ordet högst? är icke lämpligt, men torde böra utbytas emot allmänna; och contrapropos:n bör lyda: Vinner nej, anser R. o. Ad., att i grundlagen icke behöfver utsättas, under hvilket departement allmänna åklagaremagten skall höra. Frih. Ehrenborgh: Hr v. Troil har fullkomligt riktigt uppfattat min anmärkning; och i afseende ä contrapropos:n förenar jag mig med honom och Frih. Palmstjerna. I följd häraf rättades den föreslagna voter.‘spropos:n samt upplästes ånyo och godkändes, så lydande: Den, som anser R. o. Ad. höra som sin gemensamma tanka förklara, att allm. åklagaremagten skall lyda under Just.departementet, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad-, att i grundlagen ej behöfver utsättas under hvilket departement allm. åklagaremagten skall höra. Frih. Cederström: Emot framställningen i ]a-propos:n, hvilken involverar en grundlagsförändring, sorn icke blifvit af Constit.Utsk. tillstyrkt, reserverar jag mig. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 27. Nej — 36. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att benämningen å chefen för Just.departementet ännu återstod att bestämma. Gr. Frölich: Jag skulle önska, att vi måtte slippa att djseutera och besluta om hvad departementscheferna böra kallas, utan endast, att de äro sådana chefer samt tillika ledamöter af Statsrådet.
Det är en ofullkomlighet i vårt språk att ordet rykte motsvarar tvenne särskildta begrepp, för hvilka främmande språk hafva olika ord. På fransyska heter ett löst rykte ”bruW\ under det att en persons rykte i afseende på hans frejd och anseende kallas ''''reputation1''. Det är detta jag velat antyda, och jag tror att ingen kan misstaga sig derpå, som upmärksamt läser förslaget. Der står, att om Riddarh.Direkt. eller Riddarli.Utsk. ”anse den sökandes vandel eller rykte vara af sådan beskaffenhet att det vore emot R. o. Ad:s sanna värdighet och anseende såsom Riksstånd stridande, att honom säte och stämma å Riddarhuset bevilja” etc. ”Politiska åsigter må dervid under ingen förevändning tagas i, betraktande utan endast huruvida den sökande genom sitt upförande anses hafva förverkat rätt till allmän aktning och medborgerligt förtroende”. Jag kan omöjligen föreställa mig att hvad för mig synes så tydligt skulle för någon annan, isynnerhet för Hr Cedersehiölds skarpa blick kunna ligga så dunkelt, att det icke kunde förstås. Derjemte anhåller jag få fästa Hr Cedersehiölds upmärksamhet dervid, att hvad jag föreslagit, är ämnadt för en församling uteslutandé bestående af Adelsmän, och att grunden för förslaget är ridderlighet, tro och ära, samt att en hedersdomstol synes mig här vara lämpligare än någon annan, äfven om den vore belagd med mindre band än jag föreslagit. Helt annat har varit om jag afsett detta förslag för en samling af advokater. Jag nämner detta icke för att såra någon, Den 17 December f. m. 243 icke såsom en förebråelse emot advokaterna, utan endast med afseende på deras yrke. Då tror jag det hade varit nödvändigt att intränga i alla den juridiska labyrinthens irrgångar och ändock icke möjligt att dermed komma till något resultat. Hr Cederschiöld har framställt olägenheterna af att nödgas upgifva orsakerna, hvarföre en person blifvit utesluten. Jag har icke föreslagit något sådant och det har icke heller varit min mening att så skulle tillgå.
Och då Comrnissarien Silverstolpes Historiska Verk, såsom uppgjordt efter en alltför utförlig, äfven smärre deta i 1 ler och biomständigheter innefattande, plan, ej ansetts kunna fullkomligen motsvara ett sådant ändamål, helst som , oaktadt denna utförliga behandling, önskvärd fullständighet, då Arbetet betraktades under en mera allmän synpunkt, likafullt i visse delar tord© saknas, 26 Berättelse saknas, samt å andra sidan, den år 1800 derutur i korthet sammanfattade Berättelse vore för mycket hopträngd och ytelig, att i förenämnde afseenden kunna tillfredsställa det medborgerliga kunskapsbegäret; så, och i följd af Rikets Ständers beslut, autoriserades BancoFullmägtige att draga försorg, det ett Sammandrag af Commissarien Silverstolpes Historiska Arbete, äfven med iakttagande af till äfventyrs erforderlige tillägg, måtte enligt de sålunda antydda synpuncter blifva uppgjordt, samt Historien om Banco-Verket vidare, efter en lika plan, till närvarande tider fortsatt. Det skulle härvid ankomma på Banco-Fullmägtige att, efter hvad lärnpeligt pröfvades, uppdraga denne befattning antingen åt en eller flere personer, inom eller utom Banco-Verket, hos hvilka kunde förutsättas den urskiljning, sakkännedom och vetenskapliga bildning, som för ett sådant Arbete erfordrades. Rikets
Man har sagt mig att kostnaden i underhållet af krafter i striden, canonelden, skall vara så betydligt skiljaktig då medlen användas uppå Örlogs-, flottas eller Skärgårdsflottas uppställning, att med samma penning, nemligen 400,000 R;dr Banco, hvarmed ett Örlogsskepp om 80 Canoner näppeligen torde utredas, och hvarigenom blott 40 Canoner hållas i ligné de bataille, förslår till att bringa hela 200 å aoo Canoner i spel emot fienden uppå öppna Canon - Den 28 Dcbrucirii, sonslupar eller Canonjollar. Jag har anfort: dessa uppgifter för att vördsamt tillkännagifva att ingen lättsinnig elter alltför ytlig reflexion förmått mig att begagna den uppmärksamhet sorn jag uther mig Höglofl. Ridderskapet och Ådeln behagade lemna till detta ämne', Storleken af sammansättningen af Sveriges närvarande krigsmagt, synas mig vara mera en följd af tillfälliga händelser än af begrundning. Den indeldta arméens stolek beror på hvad som är qvar af Konung Carl XI:s indel» ningsverk; Beväringens belopp beror uppå mantalslängderne och den värfvade armétns uppå tillgång arne. Om en sådan tillfällig härkomst till krigsimagtens till lands närvarande sammansättning icke skulle motsvara de fordringar sorn den närvarande tidens sakkännare göra sig, så torde man deröfver mindre förundras, enär man betänker, att systems icke uppkommer af tillfälliga händelsers hopande på hvarandra, eller af en ny tids inverkan på inrättningar hvilkas uppkomst tillhöra andra tider. Då jag anför de uppgifter, hvilka föraoiedt mig till den Öfvertygelse att problemet om fördelagtigaste (organisationen af krigsmagten till lands, icke finnes upplöst af dess närvarande skick; så sker detta anförande icke med anspråk på oJelbarhet, utan till rättfärdigande deraf, att jag Mit till Ridd. o. Ad. Pr. I Band. 6 i 9.62 Den 28 Februari i. i detta ämne utber mig Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet.
Staken har genom bifall kill deras bsrtlemnandc för er, ringa penning gjordt en »verklig uppoffring, blott i afseende pä Brukens widmakthallande, simes mig här böra iakttagas. Fadrikerne existera redan: gansta mänga äro anlagda under förlitande pä helgben af Mane äfwen redan existerande Försattningar, stom ansetts befordra denna Näringsgrens drifwande: ffulle detza Författningar förlora sin kraft, sä förlorade äfwen Näringen sin säkerhet: en del Kabrsts-ZnrättmnM stulle upplösas: och hwar Dm 15 JanuarLi. 857 ssola deras Arbetare kaga wägen s De kunna ej gä till Åkerbruket, äro r allmänhet ej wäne wid fädane arbiten, och bestä till en del af O.winnor och Barn. Jag hemställer sälebrs allenast, om, t fall Hus Visitationer förbjudas, icke ,nägra andra utwägar äkminstone mätte päiänkas till försäkrande af Fabrikernes kostance. Hwad Visit^tionw i öppna Salubodar beträffar, synes mig drtzukom lörhällandet med dem wara synbart olika, emot Visikationer l enssildtas hus, och dr förra owstlkorligen böra tillätas: hwilket allt jag kikwa! underjtälier Rlddcrssapet ost) AdelnS widare ompröfmng. Ropades om proposition pä Betänkandet. Friherre k^Lmlion^ L^,I: Herr ^iiv rstslps har fä wäl utkört alla de ssä! som kunna understödja O-coiivrme-wssoktets Betänkande otc jag anser öfwerfiödigt nägvr widare l afseende derpä anföra. Jag ankaller allenast sä tillägga, i afseende pä Borgare
Stockholm den 17 December 1817- N:r 5. Riksens Högloft. Ständers Lag - Utskotts Betänkande3 angående en Cancellists ytterligare antagande. Llag-Utskottet har vid dess första sammanträde den gide i denne månad, jemte utseende af Sekre - 24 Lag-Utskottets Betänkanden. Sekreterare, endast kunnat, i likstärnnighet med 24 §. af Riksdags-Ordningen, antaga en Cance Mist; men sorn ätsk ill ige Remisser frän Respective Riks-Stånden redan till Utskottet ankommit och flere sädana ännu lära vara att förvänta , inser Utskottet att det för nämnde Cancellist destomindre bjifver möjligt att ensam med erforderlig skyndsamhet besörja renskrifningen bade af de fern serskildta exemplar, som af hvarje Memorial med stundom ätföljande Bilagor, skola afgå, och jemväl af det exemplar deraf, som vid Utskottets handlingar bör förvaras, tillsammans hvarje gång utgörande ett större Arktal , oberäknad! de inneliggande Protocollemes renskrifvande, hälst Utskottet tillika finner en blifvande nödvändighet att begagna Cancellisten till biträde vid Protocollets förande. I anledning häraf och på det de ärender, hvilka tillhöra Utskottets befattning, icke ml, i saknad af nödig Betjening, uppehållas i deras oafbrutna gång, utan Expeditionerne kunna med den skyndsamhet, som vederbör, afgå; får Utskottet med stöd af förenämnde §: i Riksdags-Ordningen ti i l Riksens Höglofiige Ständer vördsamt hemställa att det kunde tillåtas Utskottet än ytterligare antaga en Cancellist med vilkor att det arfvode, som för denne tjen« steman kan anslås, ej beräknas honom tillgodo för längre tid än från och med den dag han uti tjenstgöring inträder. Stockholm den ig:de December 1817.
Finner Kongl. Maj:ls Befallningshafvande hinder för handteringens utöfning icke möta; utfärde derom lör tillverkaren bevis, innefattande tillika Landskontorets uträkning å den afgift, som för den ifrågavarande tillverkningen utgå bör. § 9- Vill den, som lill bränvinstillverkning under en termin sig angi feit, sedermera tillverkningen under en eller två påföljande terminer fortsättn, eller vill den, som för två terminers tillverkning sig angifvit, under tredje terminen densamma fortsätta, eller vill någon, efter att hafva för tillverkning af ett visst belopp sig angifvit, densamma för en, två eller tre terminer utvidga, gore derom, minst 14 dagar före den tid fortsättningen eller utvidgningen afser, skriftlig anmälan hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som öfver sådan anmälan utfärde hevis, innefattande tillika Landskontorets uträkning å den fyllnad i tillverknings-afgift, som erläggas bör. Vill han åter från tillverkningen afstå eller uppgifven tillverkningstid med en eller två terminer inskränka, eller uppgifvet tillverkningsbelopp för en, två eller tre terminer minska; an mäle det hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande minst 14 dagar före den tid, alsägelsen eller inskränkningen afser, så vida han vill åtnjuta befrielse från motsvarande tillverk nings—afgi ft. § io. Ofver anmälningar och uppgifter, som, enligt §§ 8 och 9 till Kongl. Maj:ls Befallningshafvande inkomma, låte han erforderliga förteckningar, för kontroll och eftersyn, tillställas vederbörande Kronobeljente samt Öfverkontrollörer och Tillsyningsmän. Kronobetjent skall af förteckning, som honom tillställes, låta, inom 8 dagar från emoltagandet, i sitt distrikt anslå afskrift i sockenstuga eller, der sådan ej finnes, å annat lämpligt ställe i socknen. § 11 I sammanhang med pressjäst-beredning får bränvinstillverkning icke utöfvas af annan än den, som till den sednare berättigad är, eller under annan tid eller med andra vilkor, än som för bränvinstillverkning i allmänhet stadgade äro. Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
R:dr 200,000: Lagmäns och häradshöfdingars boställen, bestående af 63^ mantal och uppskattade år 1817 till 326,293 R:dr, kunna säljas troligen för denna summa, hvaraf 5 procents ränta utgör » 16,315: hvarefter återstår en brist af » 561,685: — - R:dr .778,000: ') Efter nu mera vunnen kännedom af Kongl. Svea Hofrätts förslag till ny organisation af denna Hofrätt, har jag deraf endast funnit mig föranlåten till den anmärkning, alt Hofrätlens arbetsstyrka ej lärer ökas genom dess fördelning på fem i stället för fyra divisioner, då de föredragande och expedierande ledamöterne i begge fallen blifva jemnt lika många eller tjugu. **) Härvid torde jag få erinra om de i sista berättelsen förekommande anmärkningar i anledning af fördelade domsagor (sid. 170 o. följ.), ***) 1 stället för den här följda beräkning af lagmännens inkomster, hvilken tillkom derigenom, att den uppgjordes före lagmansrätternes afskaffande, borde nu upptagas en 40 Huru denna brist förhåller sig till de sportler, hvilka hittills ulgått vid de domstolar, som skola med de 113 a ersättas, lärer svårligen med någon bestämdhet stå att utreda. De uti Justitiädepartementet samlade officiella uppgifter öfver inkomsterna vid rikets domsagor äro så vida ofullständiga, att deribland saknas underrättelser från 3:ne domsagor; men för de öfriga gifva beloppen sammanräknade en summa af sportler 320,674 R:dr, hvartill för de felande domsagorna torde kunna läggas ett beräknadt belopp af 11,000 R:dr, då totalsumman blir 331,674: Af 11 lagmän torde hvardera i medeltal hafva uppburit 1000 eller tillsammans Om medeltalet vid rådstufvurätterna är 300 R.dr; så utgör det för 83 sådana Har hvarje kämnersrätt haft 200; så uppgår detta för 30 rätter lill
Det är lik väl, efter hvad man hittills vet, ganska tvifvelaktigt om de gamla skeppen komma alt lill en dylik förändring befinnas användbara, enär ångskeppen måste vara af annan form och i vissa fall af mycket större dimensioner än de nuvar. och att således, oansedt kostnaden af de dyrbara ångmachinerna, erfordra mycket högre byggnadsanslag. Dessa ångskepp, ehuru fördelaktig sjelfva idéen må vara, hvilket jag väl icke kan bestämt bestrida, oaktadt tviflare som påstå motsatsen finnas, uthärda ändock icke flere bombskoll än de, som icke hafva ängmachiner och kunna i alla fall, uti den klippfulla och på de flesta ställen trånga och grunda skärgården, sällan under strid begagna sina machiner eller Vara i rörelse, så väl för brist på utrymme, som för faran att komma på grund. Dessutom, i fall de skola landsätta eller ombordlaga trupper, mäste de under den tid detta pågår vara stillaliggande samt derjemte, så länge de hafva transporten ombord, vara så mycket mera utsatte för de, ibland den hopträngda menniskomassan , högst verksamma bombexplosionerna. Men de kunna äfven genom sitt djupgående, i anseende till bristan - 195 Den 11 Mar s e. m. de vatten, icke komma fram öfverallt hvarest de kunde behöfva»; de flyta t. ex. icke genom Calmarsund och skärgården, i synnerhet den inre, är pä mångå ställen derigenom spärrad för dem. De äro således, såsom försvar för den af skärgård omslutna största delen af kusten, af högst ofullständig beskaffenhet. Lägger man dä dertill att brännmaterialet; stenkolen, skall utrikes ifrån anskaffas till ganska stora, dyrbara och på mänga ställen upplagda qvanlileter och hvilka af fienden kunna uppbränna» och förstöras, om icke upplagsslällena äro befästade, så blifver detta slags försvar icke allenast mångfaldigt dyrare än det nuvar, utan äfven i mänga afseenden lika osäkert och opålitligt.
När han reser sig, förfära sig de starke; och när han får dem fatt, är der ingen nåde. Om man vill till honom med svärd, så rörer han sig intet; eller med spets, skott och harnesk. Han aktar jern såsom strå, och koppar såsom ruttet trä. Ingen skytte förjagar honom; slungostenar äro honom såsom agnar. Hammaren aktar han såsom strå; han bespottar de bäfvande spetsar. Han kan ligga på skarpt grus; han lägger sig uppå det skarpt är, såsom på dyngo. Han gör, att djupa hafvet sjuder såsom en gryta, och rörer det ihop, såsom man blandar ena salvo. Efter honom är vägen ljus; djupet aktar han såsom en gamlan gråhårotan. På jordene kan ingen liknas honom; han är gjord till att vara utan fruktan. Han föraktar allt det högt är; han är Konung öfver alla högmodiga. Och Job svarade Herranom, och sade: Jag vet, att du all ting förmår; och ingen tanke är för dig fördold. Det är en fåvitsk man, som menar fördölja sitt råd; derföre hafver jag ovisliga talat det mig för högt är, och det jag icke förstår. Så hör nu, låt mig tala; jag vill fråga dig, lär mig. Jag hafver hört dig med öronen, och min ögon se dig ock nu. Derföre gifver jag mig skuld, och gör bot i stoft och asko. Då nu Herren dessa orden med Job talat hade, sade Herren till Eliphas af Thema: Min vrede är förgrymmad öfver dig, och öfver dina två vänner; förty I hafven icke rätteliga talat om mig, såsom min tjenare Job. Så tager nu sju stutar, och sju vädrar, och går bort till min tjenare Job, och offrer bränneoffer för eder, och låter min tjenare Job bedja för eder; förty honom vill jag anse, så att jag icke skall låta eder se, huru I hafven bedrifvit ena dårhet; förty I hafven icke rätt talat, såsom min tjenare Job. Då gingo bort Eliphas af Thema, Bildad af Suah, och Sophar af Naema, och gjorde såsom Herren dem sagt hade; och Herren såg till Jobs person;