Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Apothckare-socieleten heviljadt amorteringslån å 50,000 R:dr, nu för Instilulels behof vore under byggnad, skulle blifva Statens egendom genom afskrifning af delta lån och genom inköp af den tomtedel, hvarå byggnaden uppföres; dels ock alt lill lärares aflöning, undervisningsmateriel m. m. vid Institutet erfordrades ett årligt statsanslag af 20,000 R:dr; men alt Kollegium, som ansett sig icke kunna ifrågasätta, alt det vilkor, som hittills varit fästadt vid det åt oftanämnda Institut beviljade statsanslag skulle alldeles upphäfvas, trott sig endast böra öfverlemna berörda förslag till det afseende Kongl. Maj:t kunde täckas i nåder derå fästa, hvaremot Kollegium, med tillkännagifvande att Farmaceutiska Institutet under den sedan sista riksdagen förflutna lid behörigen uppfyllt sin bestämmelse och gagnat den undervisning, som utgjorde dess föremål, äfvensom att Apolhekare-societeten icke underlåtit alt på föreskrifvet sätt till dess underhåll bidraga, i underdånighet hemställde, det Kongl. Majit, såsom Apothekare-socieletens direktion anhållit, täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition, att meranämnda anslag för bemälda Institut måtte fortfarande och under samma vilkor som hittills få utbetalas; Och har, såsom här ofvan förmäles, då, med hänseende till de särskilda rättigheter, hvaraf apothekareyrkets idkare äro i åtnjutande, med stöd af rättvisa svårligen kunde fordras, alt Staten skulle öfvertaga hela kostnaden för det Farmaceutiska institutet, eller det vilkor, som alltifrån denna läroanstalts stiftelse varit vid det af Staten dertill lemnade anslag fästadt, upphäfvas, samt Apolhekare-societeten ej heller förklarat sig beredvillig att för Institutets utvidgning vidkännas någon ökad uppoffring, Kongl. Majit, i enlighet med hvad såväl Apothekare-socieletens direktion som Sundhets-kollegium hemställt, nu endast äskat fortfarande utbetalning af det för nämnda Institut hittills beviljade årsanslag.
Jag undan. drager mig ingalunda, at i min män contribucra til b. ilken Kealilänons-Plans utsopande, som minner Rtoderstape s oop Adelns bifall, dock önskade jag h lock den kuccesliva. Men innan Voterings - propoiiiion, til bifall pä Hemliga U"stottets Betänkande i la sin widd, mäste ock, enligt Friherre ve 6oers reservation, förbehållas, a^ veruuoer ej i hegre es sndra än de 4' Millioner Riksdaler ftiwillig ua sting och de til Courant - Sedlarnas amottisloM-Nt pär knade Z0O,OO0 Riksdaler, h.oilket äswen K therre cko/e riktigt anmärkt. Friherre Havo, blicks sohsnzson. Hemlig» Nlstotttcks Keal: tions-Plan delar sig, i min tanka, i twannc hnfwudfckeliga delar: fumman som fordras til voalilatiorien, och sattet, hwarpa den skall werkst'Ilas. De tre S-änden hafira redan antagit Hemliga U stöttets Betänkande i hela sin widd. Denna Riks-Ständcns p1nra1l.ck> galler e) för Rioderskapet och Adeln, hwad summan beiraffar, men witzerligen i allt hwad som angar sättet. Jag finner derföre, at wi nu mera endast hafwe at se pä följderna af wart nekande, at bidraga til den hjelp, sol» wära Med-Ständer an-, se behöfwas til Fäderneslandets räddning. Herr Grefwen och Landt-Marskalken förnyade sin sidst gjorda Voterings - proposition, men härtil ropades Ja och Nej och mänga hördes yrka, at Lontra-propocktionen mätte innefatta Betänkandets företagande punktewis.
Utskottet har, hvad fyranläggning på Agön beträffar, inliemtat: att, i anledning af flera gånger väckt fråga om en sådan anläggning derstädes, eller å någon mera passande plats, för att tjena till vägledning för sjöfarande, vid segling norrifrån förbi Söderhamn, en undersökning i sådant afseende verkställdes år 1836, och alt derigenom utröntes, att endast två punkter härvid egentligen borde komma i fråga, såsom tjenliga för fyranläggning, nemligen Agön, vid inloppet till Hudiksvall, och ön Storjungfrun, belägen ungefär 5| mil längre söderut, men att den sistnämnda hade ett väsendtligt företräde deruti, alt de norrifrån kommande fartygen finge, genom en fyrbåk på detta ställe, en säkrare rällelsepunkt för undvikande af den stora och farliga Finngrundsbanken. 1 följd häraf anlades nästföl jande år en fyrbåk å Storjungfrun. Utskottet har, för sin del, stannat i den öfvertygelse, alt man, i fråga om sådane anläggningar här i riket, måste inskränka sig til), de nödBih. till R, St. Brot, 184 7 § 1848, 8 Sami, 4 Haft. 1 2 Allm. Best-, och Ekon. Utslcottets Betänkande, N:o 17. vändiga, med afseende derå, alt vid vår vidsträckta kust finnes ett stort antal af punkter, som äro tjenliga för fyrar och der dessa kunde blifva af värde för sjöfarten, men att dessa platser äro alltför många, för att landets tillgångar kunna medgifva ett lill dem alla utsträckt fyrväsende; och får Utskottet vidare och med tillämpning af denna grundsats på förenämnda, nu väckta fråga, anföra, ali, enligt hvad till Utskottet blifvit från vederbörande embetsmyndigheler uppgifvet, sjöfarande redan hafva rättelse af fyren å Storjungfrun, vid segling i dessa farvatten, och att afslåndet emellan denna och Agön ej är så betydligt, att sjöfartens säkerhet oundgängligen fordrar en sådan anläggning äfven på denna sistnämnda plats, samt att ej heller inloppet till Hudiksvall är så svårt eller farligt, alt den derföre påkallas.
I afseende härå har erhållits den upplysningen, att, jemte det ett belopp af 150,000 francs anslagits för telegralliniernas aptering för ändamålet, uppfinnaren erhållit anställning såsom konsulterande ingeniör vid telegrafverket mot en årlig aflöning af 7,000 francs. Om denna aflöning anses såsom en lifränta och kapitaliseras för enkelhetens skull såsom vanlig ränta, komme den att motsvara ett kapital af omkring 150,000 francs, hvilket belopp tillsammans med det nyssnämnda, för anläggningen anslagna, uppgår till en summa af 300,000 francs, hvilken åter, enär det belgiska telegrafnätets trådlängd utgör omkring 30,000 kilometer, skulle motsvara en sammanlagd kostnad af 10 francs per kilometer. Då svenska telegrafnätets trådlängd utgör omkring 20,000 kilometer, motiverades på detta sätt ifrågavarande äldre anbuds öfverensstämmelse med det första af här ofvan anförda trenne alternativer. Hvad som gör förenämnde vilkor i högsta grad oantagliga är, att de hänföra sig till en allmän eller åtminstone särdeles omfattande tillämpning på det befintliga telegrafnätet af det ifrågavarande telefoneringssystemet Skulle icke någon sådan förändring af samma vilkor kunna åvägabringas, att afgiften till patentinnehafvaren proportioneras efter tillämpningens omfattning, torde alltså, åtminstone för närvarande, van Kysselberghe ’ s system icke kunna tillgodogöras för svenska telegrafverkets räkning.Stockholms teatrar. Dec. 1884 — Jan. Af ClaSs Lundin. Operan har bjudit på sin » Romeo och Julia », än med fröken Graboiv, än med fröken Ek i det ena titelpartiet, och fröken Ek har vunnit ett erkännande som sannolikt är fullt berättigadt, under det man dock för hvaije gång längtat efter fröken Grabow. Om den sist nämda hindrats af sjukdom, hvilket olyckligtvis inträffar icke så sällan, har den musik-älskande allmänheten sett missnöjd ut, stundom rent af vredgats och falt hårda och orättvisa ord både om sångerskan och kungl. teaterstyrelsen, utan att betänka, det ingendera rår för fröken Grabows sjuklighet.
På det Skeppare och besättningar å Svenska Cravel-fartyg, större eller mindre, må komma till säkert åtnjutande af den föring, som uti Kongl. Maj:ls år 1748 utfärdade Reglemente, dem till uppmuntran blifvit tillagd, skola Skeppare och Besättning vid den Tullkammare, der lossning sker, af den tull, som för fartygets medbragla last inflyter, mot behörigt qvitto, erhålla dess föring, utgörande vid fart från Östersjön, för en Skeppare En R:dr 16 sk., för en Styrman 28 sk., och för de öfrige af besättningen, såväl som gossar, hvardera 21 sk.; frän Nordsjön och de vid Canalen belägne orter, Holland, England, Frankrike samt Spanien och Portugal: for en Skeppare Sju R:dr 9 sk.; för en SLyrman 3 R:dr 28 sk. och för det öfriga skeppsfolket, hvarje person 2 R:dr 42 sk.; samt frän Medelhafvet och Levanten: Skepparen, Nio R:dr, Styrman 4 R:dr 24 sk., och för hvardera af den öfriga besättningen 3 R:dr 28 sk., allt Svenskt Banco; men, när fartygen anlända från Pomern eller Wismar endast med Spanmål och Ull, eller då införtullningen af medförde varor icke uppgår till efter Tulltaxe-bestämmelserna beräknadt värde-belopp af minst 300 Ridr Banco, bestås skeppare och besättning, efter förra vanligheten, ej någon föring, från hvilken förmon äfven inhemska på Klink byggda samt utländska fartyg äro uteslutna. Skeppare, som komma från Medelhafvet, men tillika intagit last uti Westersjöhamuar, njute medelländsk föring, när tullen för de från Medelhafvet i Svenskt fartyg medbragla varor stiger till en fjerdedel af tullbelop - 924 Expedi tio ns-TJtskot tets Forslag till imil. Skrifvelse , N.o 077! pet för de varor, som annorstädes blifvit inlastade. Vid ett annat förhållande bestås endast den mindre fölingen. §. 24.
Upplästes och lades på bordet StatsUtskts mern. N:o 470, i anledn. af återremiss å mein. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, då detta mern. anginge en votens-propos. till afgörande i förstärkt StatsUtsk. och nämnda Utsk. skulle sammanträda i öfvermorgon, om R. o. Ad. behagade tillåta att inem. finge sältas främst på listan lill morgondagens plenum. Bifölls. Lades på bordet nedannämnda från Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utskm inkomna utlåttn, nemi.: Nio 155, i anledn. af erhållna återremisser af betänk. N:o 108; Nio i56, i anledn. af erhållna återremisser af utlåt. Nio 99; Nio 157, i anledn. af erhållna återremisser af betänk. Nio 112; Nio 158, i anledn. af väckt motion om behofvet af förändringar uti K. M:s nåd. instruction för beklädnads-directionerna vid de indelta infanteri-regilena m. m.; Nio 159, i anledn. af K. Nits nåd. skrifvelse till R. St., angide förändring i Södra Skånska infanteri-regttets rotering i följd af f. d. Adelsfane-boställenas befrielse från ordinarieroterings utgörande; Nio lfio, i anledn. af dels K. M: s nåd. skrifvelse till R. St., D c n 17 Mars. c. m. 57 St., angrde den nya ordinarie soldat-roleringen i Riket, och delsen i ämnet viiekt motion; N:o 161, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse angtde dea tillökade ordinarie båtsmans>rotei ingen inom en del Ian; lV:o 162, i anledn. af åtel remiss å utlåt.
Län; samt 30:de punkten, angående anslag för rifning af den på vestra sidan af Dahlelfven i och för Gråda canal uppförda kajdam: bijöllos; 31:sta punkten, angående anslag för så väl vägars förbättring, sorn understödjande af förefallande mindre strömoch årensnings-arbeten, samt smärre hamnoch bro-byggnader, återremitterades till följd af gjorde anmärkningar, med förklarande, att Ridderskapet och Adeln ansåg det af Kongl. Maj:t för ofvanberörde ändamål äskade anslag af 133,333 R:dr 16 sk. årligen i 3 år böra beviljas; 32:dra punkten, angående anslag lill iståndsättande af broar å den på Statens bekostnad anlagda väg genom Kopparbergs, Gefleborgs och Jemtlands Län; 33:dje punkten, angående anslag för anläggande af en ny väg från Grytjebergs-vägen till Böhle och Hamre byar i Forssa socken; 34;de punkten, angående anslag till en brobyggnad vid Tranarp öfver Rönne å; 35:te punkten, angående anslag för reseoch undersöknings-kostnad samt expenser för allmänna arbeten; samt 36:te punkten, angående ett anslag till bestridande af utgifterne för en fullständig plans uppgörande i afseende på vatten-communicationerne inom Nerikes bergslag; bijöllos; 37;de punkten, angående anslag till aflöning för den personal, som erfordras för Styrelsen öfver Allmänna Vägoch Vatten-byggnader, återremitterades, till följd af gjorda anmärkningar, med förklarande, att Ridderskapet och Adeln ansåg det för detta ändamål af Kongl, Maj;t äskade anslag, af 9,766 R:dr 32 sk. årligen, böra beviljas; 38;de punkten, angående anslag lill arfvoden för lärare vid Mariebergs Läroverk i de kunskapsämnen, som specielt tillhöra Civil-ingeniör, samt ett serskildt anslag till stipendier för elever som vid nämnde läroverk genomgå den för civil-ingenieurer bestämda cours, bifölls, så vidt densamma afsåg anslag till arfvoden åt förenämnde lärare, hvaremot den del Bih. till R. St.
Våra artister hade, då de fingo se flickorna inne i bersån, ämnat att genast vända om vid ingången, emedan de fruktade att de skulle genera dem, men Nanna var redan åter vid sitt glada lynne, jagade genast bort tårarne, som ville sqvallra om hvad som föregått, och ropade emot Alexis: «det var syperbt! var så god och stig in och gör någon nytta, min herre. Här är en docka åt herr Alexis – ja ja, notabene en silkesdocka – som jag skulle nysta opp, och har ingen nystfot, och här en bok åt herr Albert. Var så god, var så god!» och i detsamma kastade hon härfvan öfver Alexis’ händer, och slog upp boken för Albert. «Men det är sannt, »sade hon hastigt, «den boken duger inte; den är så allvarsam och tråkig – vi måste ha fatt på en roligare.» «Om damerna befalla, så skall jag gå efter en, som–» «Åh nej,» svarade Celestine, «det är så mycket besvär – det är mycket roligare att prata –» «Ja, det är sannt – det är så länge sen,» tillade Nanna med en lätt suck. Men bäst som de sutto, kom öfverstinnan, som gått ner i trädgården, för att se om redissorna voro färdiga – och förbi var det med den korta glädjen. Hon kastade en allvarsam blick på Nanna, som förlägen tog härfvan till sig, och snart blef det flickorna begripligt, att de borde gå in. Öfverstinnan fann vårluften så opålitlig, man kunde lätt ådraga sig en förkylning, och det vore bäst att vara försigtig. Snart skingrades det lilla kotteriet, och som dufvor fly för höken, så flydde hvar och en åt sitt håll. Öfverstinnan hade redan på långt håll hört yttringarne af den munterhet, som rådde i bersån, och som en sådan sinnesstämning ej stod tillsammans med hennes maximer, så ansåg hon sig böra göra slut på den. Det var i allmänhet ett olyckligt förhållande, att när Nanna och Celestine voro glada, så var modren trumpen, och tvertom var hon nöjd, då de syntes allvarsamma och nedslagna.
Det torde verkligen på goda skäl kunna med någon säkerhet förutsägas, att dessa hypotheksföreningar, inom en icke aflägsen framtid, skola komma att förorsaka lika många olägenheter för de särskilda orter, der de blifvit inrättade, som förluster och uppoffringar för hela samhället, hvilket garanterat desamma. Den omständigheten synes icke heller böra helt och hållet förbises, att små hypotheksföreningar icke, utan alltför betydliga bidrag af delägarne, kunna bestrida de från deras ändamålsenliga verksamhet oskiljaktiga omkostnader. Enahanda skäl, som förekomma emot inrättandet af små privatbanker, de der, i följd af sin svaga natur, icke kunna äga någon fördelaktig verkan eller något varaktigt bestånd, äro lika, om icke ännu mera, gällande i afseende på hypotheksföreningarna. De, som lifligt och verksamt nitälska för ifrågavar. creditanstalters frambringande, borde väl icke lemna alldeles ur sigte nödvändigheten, att sådana grunder varda för desamma stadgade, att icke både dessa personer och hela allmänheten få skäl att ångra de bemödanden, som blifvit använda för dessa inrättningars åstadkommande. Jag anhåller om proposition å bifall till 8:de punkten i Utsk:s sednare utlåtande. Hr Oxehufvud: Jag understödjer Frih. af Nordins förslag desto hellre, som jag i Utsk. drifvit samma sats. Jag tror, att provinser finnas jemväl i södra Sverige, der den af Utsk. föreslagna summa är för hög. Jag tillstyrker altsä BondeSt:s beslut, att 5oo,ooo r:dr silfver må utgöra minimisumman för hela Riket. BondeSt:s redaction af denna punkt blef äfven af R. o. Ad. antagen. BondeSt. hade bifallit denna punkt, med uteslutande endast af de i första och andra raderna förekommande orden: utom reservfonden. Frih. af Nordin: Jag yrkar bifall, med uteslutande derifrån endast af orden: utom reservfonden. Sedan Den 27 April e. m. R. o. Ad. beslutat, att icke någon reservfond skall finnas, kunna nämnda ord icke qvarstå. R. o. Ad. fattade enahanda beslut som BondeSt. 10:de punkten.
Emellan dessa 3:ne karteverk finnes dock högst ringa samband: de stå nemligen under olika förvaltning, utgifvas till en del efter olika plan, och för hvartdera karteverket upprättas särskild stomkarta. Genom de antydda förhållandena uppstå otvifvelaktig! betydliga kostnader för staten jemte en långsamhet vid utgifvandet, som genom åstadkommande af en större gemensamhet emellan dessa karteverk bör kunna undvikas. Elektriska Telegraf-verket. Vid dessa räkenskaper, hvilka i Kongl. Kammar-rätten undergått granskning med anmärkning, har någon erinran å Revisorernes sida icke förekommit. I afseende å inkomster och utgifter utvisa räkenskaperna följande förhållande: — 85 — 1 :o. Anläggningsmedel. Debet. Balans från år 1831: Uppbörd: Af Kongl. Stats-kontoret levererade 150,500: — » Kongl. Jernvägs-styrelsen levererad andel i kostnaden för uppsättning af beredda stolpar mellan Södertelje och Gnesta 1,658: — » Köping—Hults jernvägsbolag levererad andel i dito för ombyggnad af linien mellan Örebro och Arboga 671: 77. Balans till år 1863: Kredit. Utgifter: Aflöning och dagsverken 47,448: 85. Fraktoch transportkostnader 22,243: 78. Reseoch traktamentskostnad 21,455: 17. Instrumenter och apparater 6,405: 49. Verktyg och arbetsredskap 5,588: 90. Balans till år 1863: Underhållsmedel. Debet. Balans från år 1861: Sveriges andel i nettobehållningen af korrespondensen å Öresunds-kabeln 23,946: 44. Af egaren till Åtvidabergs kopparverk, på grund af Kongl, brefvet den 3 December 1858, levereradt bidrag till telegrafstationens derstädes underhåll Grosshandels-societetens i Stockholm bidrag, jemlikt Kongl. brefvet den 8 April 1859, Hyresbidrag för stationslokaler Försäljningsmedel Anmärkningsraedel Kursvinst Diverse inkomster
Tid Tid Tid T.r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r St. St. St. St. St. St. St. Till Berättelsen öfver Calmar Lån för åren 1851—1855. Lån för åren 1851—1855. Stats Bidrag. Bevillning. Ständige Räntor. Kostnad för Rotering. Kostnad för Städernas Styrelse. Klereciets underhåll. Fattigförsörjning. Skjuts. Väghållning. Diverse avgifter, onera och allmänna besvär. Summa Statsbidrag • Efter Esta Art. Efter 2:dra Art. Efter 3:dje Art. Bränvinsbränningsafgift. Sum ma. Boskapsoch Åkerskatt. Mantalspenningar. Summa. Pastorers. Komministrars. Kyrkobetjenings. Summa. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. R:dr sk. R:dr sk. Boktryckare. Underdånig berättelse om tillståndet i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Blekinge Län för åren 1851, 1852, 1853, 1854 och 1855. § i Länets allmänna beskaffenhet. Länet tiar under ofvannärande tid icke undergått någon annan förändring till dess beskaffenhet än hvad en med tilltagande ifver fortsatt odling och ett starkt anlitande af skogarne föranledt. I hänseende till Länets administrativa och ecklesiastika indelning har ingen annan förändring skett, än att ett hemman Sanda på ön Sturkö, hvilket förr tillhört Lösens socken, med Eders Maj:ts nådiga tillstånd blifvit anslaget till Sturkö socken. § 2. Invånare.
Eftergiften af dessa räntor, de der eljest skolat till Kronan utgöras från hemmanen, skulle i sådan händelse numera antingen tillgodokomma arrendatorenka å samma hemman, der sådan vore antagen, och följaktligen bereda indelningshafvare!! ett högre arrende eller ock, dä denne sjelf vore brukare, åstadkomma en högre behållen inkomst; varande i begge fallen räntornas belopp inbegripet i den uppgifna inkomsten så att det icke skä. ligen kunde till vidare förhöjning deruti föranleda. De indelta räntor, sora, enligt vederbörandes uppgifter, verkligen af dem uppburos utgingo också i allmänhet af andra hemman än Biskoparnes boställs-, annex eller mensal hemman, så att endast beträffande Biskopsstolen i Wexiö det skiljaktiga förhållande egde rum, att från de derunder lydande löningshemman den Biskopen jemväl anslagna jordeboksoch mantais-räntan verkligen utgjordes af åboerna, hvilka deremot erlade miudre arrende belopp i smör och spanmål. Vidkommande åter Biskopsstolen i Wisby, så utgingo de densamma anslagna kronoräntor från enskilda personer tillhöriga skattehemman och utgjorde Biskopens egentliga lön af staten; Att uppgifterna angående Biskoparnes inkomster af boställen och på lön anslagna hemman m. m. utan tvifvel riktigt augåfvo det förhållande, som för närvarande egde rum, men att deremot med visshet kunde antagas att genom en ändamåisenligare förvaltning af dessa egendomar inkomsten deraf i en framtid skulle blifva ej obetydligt förökad. Väsendtligast gäiide denna anmärkning förhållandet i Lunds och Skara stift, men i ringare måtto äfven några bland de öfriga stiften. Enligt uppgift från Biskopen 4 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskoltels Betänkande N:o 183. i Lund komme arrendet af hans boställe Helgonagården med derunder lydande gods, — hvilket arrende för godset gällde i 30 år och för säteriet under nuvarande Biskopens tjenstetid — redan innan de utfästa årens förlopp att, i mån af undantagshafvares afgång, ökas med omkring 100 tunnor spanmål.
Men i fall han icke kunde komma till floden Ob, så ville han gå till floden Narmezay126, hvarest invånarne icke äro fullt så vilda som samojederna vid Ob. Han sade mig, att dessa skjuta efter bästa förmåga på alla, som ej tala deras språk.» Den 15/5 augusti syntes mycket is drifva mot hamnen, der fartyget låg, hvarföre Burrough återflyttade det till samma plats, der det legat några dagar tidigare, och hvars polhöjd nu bestämdes till 70° 25′. Loshake lemnade hamnen oförmodadt följande dag, medan Burrough mätte solhöjder, och den 19/9 lyfte äfven Burrough ankar för att segla mot söder längs kusten af Waigatsch. Efter att en tid hafva seglat af och an i dessa farvatten och varit utsatt för en hård storm med ytterligt hög sjö, beslöt Burrough den 3 sept./23 aug. att vända. Den 21/11 september kom han till Colmogro, der han öfvervintrade i afsigt att nästa år fortsätta mot Ob. Denna resa blef dock icke af, emedan han i stället gick vester ut för att uppsöka tvenne af de skepp, som följde Chancelor, och som under återresan från Archangel gått förlorade.127 Af denna reseberättelse ser man, att en ganska utvecklad rysk eller rysk-finsk sjöfart redan vid midten af femtonhundratalet egde rum mellan Hvita hafvet, Petschora, Waigatsch och Novaja Semlja, samt att man den tiden till och med seglade till Ob. Den skildring, som Burrough lemnar af de ryska eller rysk-finska fångstmännen, visar för öfrigt, att de voro djerfva och dugliga sjömän, med fartyg som för sin tid voro ganska goda och i medvindssegling till och med öfverlägsna det engelska. Med mycket få förändringar skulle för öfrigt denna skildring kunna tillämpas på nutida förhållanden i dessa trakter, hvilket visar, att de fortfarande stå på en ståndpunkt, som var hög då, men är låg nu. Öfver hufvud ser det ut, som om dessa länder snarare skridit tillbaka än gått framåt i välmåga under de senaste tre århundradena.