Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Går jag till BorgareSt., så ar förhållandet der det, att der finnas 43,47^ inom städerna vid näringar och handel sysselsatte individer, till manbara år komne, eller rättare sagdt, dels till manbara Ar komne och dels lärgossar vid yrkena; således örn man beräknar antalet af mästare, gesäller och lärgossar, så blir hela summan inom städerna 4^,000 och några hundrade derutöfver. Ser jag åter, efter närvar, vallag, huru mänga som äga rättighet att framträda, såsom väljande, af dessa städers innevånare, som äro med näringar sysselsatte, så går deras antal till 13,000 personer. När jag nu dividerar i3,ooo uti 43,ooo, så uppslår 34 eller ungefär samma förhållande, som jag nyssnämnde ägde ruin i BondeStåndet. Således äger hvar 3:eije person inom dessa Stånd rättighet alt framträda såsom valman, Den 21 O c t o b e r f, m. 37 Hvar finnes da det Iand, der näringsidkarens representationsrätt är så långt utsträckt som tios oss? R. o. Ad:s representationsrätt behöfver jag ej bär omtala. R. o. Ad:s capita hafva rättighet att här uppträda eiler gilva fullmakt åt någon annan adelsman, som hunnit i5 år. Således är hvarje Svensk adelsman , som hunnit denna alder, berättigad att sitta på Riddarhuset , om han antingen är caput eller kan erhålla fullmakt, och alltså är i delta fall en stark democralisk anstrykning uti Riddarhusets representation. Går jag åter till H. PresteSt., så befinnes det, alt samtlige de personer, som höra till detta lärda Stånd, professorer och adjuncter vid academierna inberäknade, (men ej studenterne, ty de hafva ännu ej bestämt sig till något yrke,) utgöra ett antal af 3,8oo personel'. Valberätligade åter äro 1,900 pastorer och capelianer på landet, oberäknadt de academiske män, sorn äga valrätt.
Att vid detta förhållande använda så stora krafter, endast för att ännu mera fullkomna de båda förutnämnde kommunikationslinierna, under det man lemnar förbindelserna inom midteln af riket från norr till söder åt en oviss framtid, måste hafva stora och talande skäl för sig, om de kunna äfventyra de betänkligheter, som från mer än en synpunkt kunna framställas mot ett sådant företräde. En jernväg emellan Jönköping och någon punkt vid sundet, Den 21 December. 375 i förening med en sådan, ehuru mindre nödvändig, som förmodas utan stora svårigheter kunna framdragas från Askersund till förbindelse med Köping-Hult-banan, skulle fullkomna det system som, vid nya kommunikationers öppnande, hittills inom vårt land varit följdt, att sammanbinda de större vattendragen med hvarandra och dessa med kusterna. En sådan plans fullföljande är af vigt och gagn för hela riket och bereder lika förmånliga utsigter åt dess östra och sydliga landskaper, som åt det medlersta och vestra. Det har derför väckt min förundran, att ingen ledamot af detta Stånd, sorn tillhör dessa provinser, funnit anledn. att vid remissen af den K. Proposm framhålla billigheten af ett anspråk, som såväl låter förlika sig med det helas bästa. För min del tvekar jag icke att öppet uttala, att jag i detta afseende iklädt mig förbindelser, hvilka jag icke anser mig berättigad att åsidosätta, och ehuruväl anläggningen af en jernväg från Jönköping till sundet endast för Södermanland öpnar en aflägsen förhoppning, att se denna väg i tidernas längd framdragen, öfver Östergötland, genom sitt område till hufvudstaden, är detta hopp redan något, för ett landskap, för hvilket, med afseende å förbättrade kommunikationer, ännu så mycket är öfrigt att önska. Gr. von Rosen: Gr. Mörner och Hr. von Hartmansdorff hafva fästat sig vid mitt mundtliga anförande i ett föreg:de plenum. Jag har redan förklarat, att jag misstagit mig om syftemålet med 90 § Reg.F., och jag förnyar derföre min anhållan, att samma mitt yttrande likasom den deraf föranledde debatt måtte ur prot. utgå.
Herr von Hartmansdorff^ och Grefve Hårds anmärkningar, rörande formen af Betänkandet, så skulle jag tro, att om Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde proposition till bifall af sjelfva saken, men förkastande af prajmisserne i betänkande, sådant vöre ganska billigt och lämpeligt, ty dessa prsemisser kutt - 28 Deri i September j. nr. de eljest möjeligen gifva anledning till ännu flere HofRätters inrättande emellan Riksdagarne. Herr Ribbing, Arvid-. Jag får till Protocollet anmäla, det jag för mio del inom Lag-? Utskottet ansett något yttrande om en HofRätls inrättande i de Norra orterne vara alldeles öfverflödigt. Herr Munck af Rosenjkjbld, Eberhardt Då detta ämne första gången förevar, yttrade jag mina tankar otti nyttan af den nya HofRätten j Skåne, äfven om densamma icke tillkommit å full öfverensstämmelse med formen. Det hade visserligen varit önskeligt, att en motsvarande indragning inom Götha HofRätt kunnat ega rum, men det tilltagande antalet af rättegångsmål har ej madgifvit det. Imellertid är det att hoppas, att, genom klokare finance-regleringar: Förliknings-Domstolars inrättande: borttagandet eller förän dringen af vissa sportler, som gifva anledning till ökade rättegångar; genom en i allmänhet förbättrad Moralitet: genom en rättvis Lagskipning vid UnderRätterne, det hittills tilltagande antalet af rättegångsärenden torde så betydligen minskas, att indragning af en eller pär divisioner uti Götha HofRätt deraf kunde blifva en följd.
Sprengtporten förenar jag mig helt och hållet och finner allt kunna hjelpas genom hans förslag, hvarföre jag afstår från mitt framställda yrkande. Om hans förslag inflyter i delta mom. i stället för TJtsk-.ns, få vi således icke ett stadgande, som komtne att medföra många olägenheter och flera 100,000 r:drs kostnader. Jag tillstyrker derföre bifall till Frih. Sprengtpoi tens förslag och anhåller om propos, derå. Gr. Posse: Då jag begärde ordet, var det endast för att, i anledn. af Hr von Rosens uppgift om förhållandet i de Skånska städerna, meddela några upplysningar. Det är ganska riktigt, att, såsom Hr von Rosen uppgifvit, en öfverenskommelse blifvit träffad om fattigvården emellan Malmö stad och derstädes förlagda garnison. Af de 4 städer i Malmöhus län, hvilka hafva garnison, har dock endast Landskrona erhållit bidrag lill fattigvården, och det var ett understöd af 4oo r:dr, när Konungens värfvade reg:te upplöstes. Hr von Hartmansdorff: Jag förmodar, att Hr Frih. o. Landtm, kommer att deta detta mom. så, att vi få särskild 21 Ii. 66 5'23 Den lä Mars f. m. propos. på den del, sorn angår Kronans manskap m. rn. och särskild propos. på det följande stadgandet, huru förhållas skall med fattighjon, som icke tillhöra något visst samhälle. Under denna förutsättning, och med förbehåll att framdeles få yttra mig om sistnämnda punkt , vill jag nu inskränka mig lill första delen af morn:t. Jag har, under min embetsförvaltning, haft tillfälle alt nogsamt erfara, huruledes sådana städer, der Kronans manskap är förlagdt, betungas öfver höfvan med garnisonens fattigvård. Så är förhållandet i Carlskrona, ehuru Staten der gifvet' ett betydligt bidrag; så är förhållandet i flera Skånska städer, och det måste vara likadant allestädes, hvarest Kronans manskap är förlagdt.
Dito dito för allmänna landsvä garnes omläggning och förbättrande 90,229: 8. — 11 ;o dito dito för anläggningen af en väg emellan Öfveroch Neder Calix socknar 1,750: — «— 12:o dito dito till vattenaftappningar och andra åtgärder för större odlingsföretag inom norra delarne af Riket 68,527:18. 8. 13:o lånet och anslaget för Emäns upprensning 45,000: 14:0 lånet för upprensning af Rottneän samt redden vid Ronneby köping 10,000: — ■—» 15:o återstoden af den för myrutdikningar på Gottland beviljade låne summa 46,300: 16:o dito af de for vattenaf Lappningar och odlingsföretag inom Rikets med - 13 Stats-Utskottets Memorialj N.o 3o4> lerslå och södra provinser anvisade medel, jemte det för Stångåns upprensning beviljade, noén numera lör andra dylika företag disponibla, lån 25,747: 13. 4, 17:o 1844 års arfvode för en lärare till Civil-Ingeniör ers bildande vid Marieberg 1,000:
Louise försökte med en konversation efter den gängse konstens alla regler, men det gick genast i stå: gubben bet alldeles icke på de smickrande utlåtandena om Norges skönhet och husets inredning, utan satt bara och såg någonstädes hän, som om han ville säga, att hon naturligtvis hade lof att säga så många vackra saker hon ville, men att för öfrigt det alltsammans icke i minsta mån anginge honom. Hon vred sig på stolen och blickade öfver till Truls, som sutit stilla och stum på sin stol liksom gubben midt emot på sin. Han låtsade utvärtes om ingenting, – och anknöt ett kortordigt samtal med den gamle, hvilken utan att i det ringaste åsidosätta sin förbehållsamhet och med iakttagande af all distans – precis som Truls å sin sida – dock oförtydbart röjde, att han hyste förtroende för denne sprättige främling, som kommit Gud vet hvarifrån och som behöfde tränga sig in i ett främmande hus för att få sig ett glas mjölk. Underhållningen, som försvårades genom det dialektspråk gubben brukade, hade till och med blifvit hjertlig i sjelfva undertonen, ehuru naturligtvis värdigheten i de yttre formerna icke lemnades till spillo; och när ölet och mjölken omsider buros in, åsåg gubben med tydligt nöje, hur de unga menniskorna läto sig hans präktiga saker väl smaka. Han följde dem, visserligen töfvande, som om han vore rädd att förefalla löjlig, ända ut på farstutrappan, när de bröto upp för att fortsätta vandringen. «Nå, hvad tycker du?» sporde Truls nyfiket, när de kommit utom hörhåll. «Man kunde inte komma inpå den gamle mannen,» ropade hon rådlös. «Ja, det vill säga, inte jag. Och annars har jag så lätt för att genast bli bekant med alla slags menniskor; när jag reser, kommer jag alltid strax i samtal med alla. Men det var inte möjligt komma åt den gubben!» «Du känner inte denna klass; du har aldrig sett den i lifvet, – och inte i böckerna heller, för resten. Men du såg ju, hur godt jag kom ut af det med honom!» «Ja, jag rent förvånade mig. Men det var också en komisk syn, nej herregud hvad det var komiskt!
ute -tutse — 171 — 29 — Statens — Staten t179 i-? 2 — finna fina —■? —- — 3 — kläden ej kunna böra uteslutas. • r ’ af efterföljande Tabeller., Caiculer och Förslag m. m. Tabell, upptagande den egentligen skattskyldiga Jordens Grundskatter Dito af enahanda beskaffenhet för den privilegierade Jorden . Dito af samma innehåll för BostäUs-jorden Summarisk Tabell öfver de 3:ne föregående Tabell öfver Statens inkomster af alla slag . Calcul öfver den ersättning i penningar, som den egentligen skattskyldiga Jorden, för befrian; det från de Ständige Räntornes utgörande, skulle erlägga . Dito för Frälse-]orden Tabell öfver Rikets Spannmäls-af kastning och Presterskapets Tionde Uppgift på Clereciet och dess Inkomster, med Förslag till ändring deraf Dito pä den nuvarande Arméens personal och dess aflöning Tableau öfver Armé ens uppställning enligt Förslaget Förslag till Armé ens aflöning Uppgift pä Civile Tjenstemännens per soned ochaflöning • • Illo. 11. 12. i3. *4- * ml i ' ■ Tabell, upptagande efterföljande Hemmans Grundskatter, Ständige Räntor och Rotering utom Fahlu Län, upprättad i enlighet med Herrar LandshöfiUngars Ar 182.2. afgifne Fem-Ars-Berättelser. JordeboksJordeboksHemmantal. KronoTionde, Afrad. och HemmantalsRusttjenstmarker. Rustoch Rotehållning. Suni ma. « Hemmantal. KronoTionde. Afrad. och HemmantalsRusttjenstmarker. Rustoch Rotehållnin or S11 m m a. Rantor. Räntor. KronoSkatte-Hemmai. Skatte-Rusthäll.
Derförutan torde ock böra tagas i betraktande, att vissa inhemska spinnerier ännu anses behöfva och åtnjuta förlagslån till uppmuntran af den finare garn-tillverkningen; och det är i synnerhet för dennas skull Utskottet befarar, att en ytterligare nedsättning i den så nyligen lindrade tullsatsen ej vore välbetänkt. På dessa skäl och med afseende tillika å den ganska väsendtliga stats-inkomst nu gällande införsels-tull inbringar, hemställer Utskottet, Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3. 21 alt införsels-tullen å Bomullsgarn, såväl ofärgadt sorn färgadt, må vid innevarande riksdag lemnäs oförändrad. Angående införsels-tullen å Ullgarn, nu indeladt i tre hufvudrubriker, Kamulls-, Garn, KamKardullsoch Streich-gärn, med olika underafdelningar och tullsatser, hafva flera olika ulls-, Kardförslag till Utskottet inkommit. Så har Herr Grefve Taube antagit, alt, då tullen på fistreich nare ull vore 6 sk. pr skålp. och vid spinningen beräknades ett affall af 30 till 40 procent, ullgarn, alla slag, ofärgadt, otvinnadt och odubbleradt, borde beläggas med en införsels-tull af 10 sk. pr skålp., såvida icke utländska lullförfattningarne gynnade exporten af ullen eller ullgarnet på ett sätt, som förändrade jemförelsen deni emellan, och borde tullen på ullgarn, färgadt, tviunadt eller dubbleradt, lämpas i förhållande till den pä det olärgade. Herr Grefve Lewenhaupt, Sten, har, jemte förslag om förändrad tullsats på ull, tillstyrkt, att kamullsgarn måtte tullfritt eller åtminstone mot en tullafgift af 2 sk. skålp. få införas. Han har, tili stöd för detta förslag, anfört, att något kamulls-spinneri icke funnes, och af flere skäl icke komme att uppslå i Sverige.
Men för att visa, att äfven jag torde hafva något riktigt omdöme i detta ämne, får jag hänvisa de tvenne herrar, hvilka slödt sig på KarumarColhii enhälliga förslag till en nästföljande punkt, som innehåller hemställan om tillsättande af en ny tjensteman inom KammarColhii AdvokatFiskals-kontor. Den ene af dessa båda ledamöter, sora försvarat Golldi åtgärd var icke tjenstgörande i Rikets civila embetsverk, och den andra gjorde tjenst i Svea HofRätt., när KammarColhii vice AdvokatFiskals-tjenst indrogs. hvilket skedde på Golldi dåvarande ledamöters enhälliga tillstyrkande; men det dröjde icke längre än omkr. 4 år, innan man fann att man genom denna indragning begått ett misstag till ej ringa skada för det allmänna, och följden blef att man sedan årligen ingick till K. M. med anmälan, det AdvokatPiskalens göromål vore så öfverhopande, att han icke kunde ensam medhinna desamma, hvarföre KammarColl. anhöll om, och jemväl beviljades ett årligt arfvode till den tjensteman, som biträdde AdvokatFiskalen i handläggningen; af en del utaf de till hans tjenst hörande ärenden, hvadan man sålunda de facto, ehuru icke till namnet, återställde den förra v. AdvokatFiskals-befattningen. Nu har Verket begärt att en tjensteman, under benämning Kanslist, mätte upföras å Rikets Stat, för att öfvertaga just desamma göromål, som v. AdvokatFiskalen, vid indragningen af haus tjenst år 1828 hade sig ombetrodda. Jag frågar då om ett omdöme af ett embetsverk kan med fog sägas vara så tillförlitligt, att det ensamt bör anses såsom en alldeles ovederlägglig sanning? När vi komma till KammarRätten skall jag för de nämnde båda herrarne temligen ovedersägligt bevisa huru detta embetsverk förfarit i afs:de pä frågan om tjensternas reglering derstädes. Just den erfarenhet jag eger, att
Mig har i alla fall synts föga passande, att åt corps diplomatique och utländningar, äfvensom åt damer af bildade classer, hänvisa rum att trängas med en folkhop af måhända icke lika bildad beskaffenhet. Jag önskar således föreslå, att R. o. Ad. ville uppdraga åt Ridd.- Direct. att låta gifva åt läktaren 2:ne flyglar, för hvilka en gång på hvardera sidan kan inrättas; den ena för utJändningar och corps diplomatique, och den andra för damer af bildade classer. Jag har icke bevistat öfverläggningar hos Nationnl-Representationer i främmande länder; men jag har hört af dem, som dervid varit närvarande, att man på andra ställen åt corps diplomatique och ulmärktare personer gifver särskilda tribuner, och jag vet att hos vårt brödrafolk de Svenske Statsråden haft en särskild plats. Jag anhåller, att denna motion måtte remitteras tili Ridd.Utsk., och anhåller om Hr Frih. o. Landtints proposition derå. Frih. Boye, Fredr.: Då jag öfver 16 års tid haft det smickrande förtroende att vara en bland R. o. Ad:s Directeurer emellan riksdagarne, och under de sednare åren haft uppdraget att tillse byggnaderna; torde R. o. Ad. rättvist af mig fordra något yttrande öfver den nu väckta motionen. På R. o. Ad. beror att afgöra, om läktarens utvidgning är af behofvet påkallad, och derom kunna tilläfventyrs delade meningar finnas. Jag håller mig nu endast till det materiella af frågan. Om läktaren skulle få den utvidgning, som Frih. Ludv. Boye föreslagit, medelst 2:ne flyglar, d. v. s., att den, enligt h vardagsspråk, skulle bilda en hästsko, i det den utginge till främsta pelaren; så skulle derigenom den olägenhet visserligen uppstå, att 8 fönsterrutor på hvardera sidan blefvo betäckta. Något mörker skulle derigenom uppkomma, och detta utgör val den hufvudsakligaste anmärkning, som mot förslaget kan göras; men att det är verkställbar!, är utom all fråga, i följd af den gamla grundsatsen, att allt hvad man vill med besked, det kan man.
Uti högstberörde nådiga Skrifvelse förmäles hurusom Kommitterade, i afseende först å behofvet och vigten af dylika för ändamålet lämpliga kredit-anstalter til! jordbrukets understödjande, hufvudsakligen anfört och på ett öfvertygande sätt utvecklat, att pä samma gång, som den industriela utvecklingen i allmänhet måste medgifvas hafva uppnått en höjd, hvarom man under förflutna tider knappast kunnat göra sig en föreställning, kunde det icke nekas, att jordbruket ännu, mer eller mindre, befunne sig på en jemförelsevis låg ståndpunkt, och att detta förhållande ej minst torde böra tillskrifvas saknaden af ändamålsenliga, för jordbrukarnes behof lämpade kredit-inrättningar, hvilka voro egnade att motverka kapilalernas benägenhet att draga sig från jorden till handeln och andra af kreditens välgerningar bättre understödda näringar; att uti de kredit-anstalter, hvilka blifvit särskildt för jord bruket bildade så väl i de flesta andra länder, som äfven på de sednaste tretio åren i Sverige, inträde vunnits för endast en mindre del af den intecknade skuld, som belastar jorden, under det att placeringen af öfriga inteckningar, hvarom jord Bth. till B. St.
Mars afgifne och den 25 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Betänkande N:o 5, i anledning af väckt motion om publicitet af Bankens angelägenheter. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus, anförde skrifteligen: W (Se Bilagan N:o 5.) Herr Mannerjiam, Johan: Öfvertygelsen om nyttan af Bankens publicitet har inom Ridderskapet och Adeln långe varit allmän. Redan i8i5 väcktes motion derom afen man, hvilken lärer kunna anses äga stor auctoritet, såsom enskildt man, då fråga år att bedöma hankens ställning. Motionen blef vål af pluraliteten i BancoUtskottet afstyrkt, men af Ridderskapet och Adeln bifallen, dock uttrycktes detta bifall Den 4 April /• m, endast genom aaslag å BancoUtskottets Betänkande, af den orsak, att frågan redan var af 5 andra Stånd annorlunda afgjord. Våd sista Riksdagen väcktes å nyo fråga härom, men plursliteten i BancoUtskotfet afstyrkte äfven då publiciteten, den blef likväl, om jag rått minnes, efter återremiss af Ridderskapet och Adeln bi-' fallen. Jag behöfver således ej ingå uti någon vidlyftig bevisning af denna publicitets nytta, helst då en Ledamot af BancoUtsRottet uti sitt särskilta yttrande så vål motiverat sitt tillstyrkande, att jag i det hufvudsakliga instämmer i dess yttrande, och då Grefve von Schverin ytterligare för densamma anfört gällande skäl. Utskottet har vål icke nu bestämdt tillstyrkt hemlighetens bibehållande, men om jag rätt fattat dess mening, synes den vara, att frågan måtte komma att hvila till dess att allmänna Financeregleringen företages. Jag år åter af en alldeles motsatt tanka.
Appleoch päronskal kunna lätt förvandlas hjälpt till att insamla, slog henne till mötes, tyckte till ättika. hon, att den äcklade henne med ett unket kvalm 23. Krakmandelskal, såsom vaniljsurrogat. Skalen af graf o c h lik och vände hastigt o c h med bekokas rätt länge i vatten; det frånsilade vattnet blanklämd! hjärta om i dörren. Så stod det i brefvet och mera därtill. das med karamellsocker och hopkokas ytterligare. Därtill kom, att fadern icke längre var sig lik. Men skymningen hade bredt sig öfver rum24. Plommonkärnor, som visserligen innehålla Hvad det var för en förunderlig trolldom, som met, där den ensamme satt med sommarnågot blåsyra, kunna ersätta bittermandel-kryddan rört vid honom, det sökte hon i långa dagars kvällen utestängd bakom målade glasskärmar. vid matlagning. grubbel åter och åter utfinna; visst var, att hem25. Nötskalste. Skalen af hasselnötter stötas i en lig oro tryckte honom. Och han ville glömma, att sommaren förgick mortel till pulver, hvilket kokas 1 timme med vatNär han nu för tiden allt mera sällan var glad, liksom våren gått. ten. Teet silas och drickes med socker och mjölk. var han det på ett nervöst och uppjagadt sätt, som sorgligt afbröt mot den jämna och g o d m o - diga glädje, de gamla dagarne bevittnade, o c h föreföll Sonja nästan ännu pinsammare än det djupa, inåtvända svårmod, som däremellan beständigt omgaf honom som ett grått töcken. När hon så gång efter annan öfverraskade hoTJr det p r i s b e l ö n a d e svaret å frågan X X I I nom — han sökte annarsi hennes närvaro dölja af Stenia. sin tungsinthet — och smeksamt jollrande smög U r ett k v i n n o l i f s h i s t o r i a sig upp till honom, strök hans gråsprängda hår, Huru affall från våra trädgårdsalster och under kyssar och ömma namn besvor honom af in.
Hulr. <1. 7 Julii 183*?- l9 N:o 4> 1 anledning af väckt motion, angående ny indelning af gålsmansrotarne på Gottland m. m. S. D. I ett sammanhang föredrogos nuoch biföllos Allmänna Besvärs' och Oeconomie-Utskottets, i följd af Ståndets beslut, Sedan den 24 sistlidne April hvilande Betänkande ]\:o 36, i anledning af väckt motion, angående rättighet för de närmast Landsvägen boende hemmansegare, att af de derifrån mera aflägse njuta ersättning för oftare påkommande inqvartering af tågande trupper; och Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 3o i föriidne Junii månad på bordet lagde Betänkande N:o 3, i anledning af väckta motioner, rörande den ersättning, inqvarteringsgifvare bör tillkomma för mat, som åt tågande trupper lemnäs. S. D. Föredrogs åter Bevillnings Utskottets på bordet hvilande följande Memorial, nemligen: N:o 14, med anmälan, att, sedan tvänne Stånd stannat emot två i frågan huruvida den af Grefve Cronhjelm väckta motion, angående reglering af städernes Tolag, borde af Bevillnings-Utskotlet handläggas, handlingarne i målet blifvit ti 11 Constitulions-Utskottet öfverlemnade; och N:o 16, i anledning af ett från Constitutions Utskottet till Bevillnings Utskottet ankommet Protocolls-Utdrag, med afseende å Rikets Ilögloflige Ständers olika beslut i frågan, huruvida Herr Grefve Cronhjelms, O. A.} motion, angående Städernes Tolag bör af Bevillningsutskottet tilt behandling upptagas; Lades lill handlingarne. S. D. Nu föredrogos ånyo och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconom e Utskottens, sedan den 30 sistlidne Junii, på bordet' hvilande Utlåtanden:
Lm-gli»I3N8 angäende Wargeringen, 1634. — rörande Banco» Utskottets Berättelse om Banco-Werkets tillständ och förwaltning jemte ätffillige tillstyrkanden i afseende pä Banguens lönings-Stat, illgs. — med äterremist ä Allm. Beswärsoch Deconomie - Utskottets Betänkande angäende inrättningar för fattige barns uppfödande samt nödige anstalter till veneriska smittans hämmande, ivzs. — medäterremist ä Stats-Utffottets Memorial om Äronogodsen, >645. rörande Stats-Utffottcts utlätande öfwer Ordförandens i Utskotten förslag till arfwoden för samtelige Utskottens Secreterare och Betjening, 1646. — rörande BondeStändcts begäran i afseende pä det i 28. §. afRiksdags-Ordningen stadgadewalsattgcnomElectorer,i6Z4.