Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nyköpings, Halmstads, Christinehamns och Arvikas . » angående nedsättande af en kom mitlé för utarbetande af nj läseordning åt » angående utarbetande afforsla till ny stadga lör » angående beredande af tillfälle att erhålla undervisning i ste nografi vid » angående tillsättande af en ge neralinspektör för tillsyn i hö gre instans öfver » angående vexelundervisnings-me todeus införande i » om förändring af pedagogierna Sollefteå, Ulricehamn, Falken berg, Falköping, Engelholn och Lindesberg till 2. T, ?r 2 “ 35 cn r“ s! y N:o : 03 5? 2 a» iso “ ' 3 3 — 0-3 ? Kiks-Ståndens Beslut. Adeln. Boude Ståndet. Hufvud Hufvud - Undervis ning. Undervis ning. Åttonde Hufvud - Undervis b. 14 Mars Undervis Åttonde b. 14 Mars ning. Hufvud - Titeln. Titoln. Titeln. ~ Elemcntorläroverlsen, om upprättande af elt i Wernamo, Skenninge och Malmkoping » angående noggrannare bestämmelser i afseende på bestraffningars användande vid » om frånskiljande af de två lägsta klasserna och deras förläggande till folkskolan m. m. Elfsborr/skunqs/adurjård, om försäljning till skatte af derunder lydande lägenheten Klintens liana Elgjngt, om inskränkning i den nu rnedgitna tiden för idkande af, se Jagt och djurfång. Ellmin, om pension å Allmänna indragningsstaten åt Provincialläkaren Doktor Johan
Rosenblad, Stjerneld, Löwenhielm, von Schulzenheim, Hård, Gyllenhaal, och Grip. ro) Tit. Rosenblad, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, von Schulzenheim, Hård, Gyllenhaal, yon Hartmaushorff, och Munthe. Bilagor till Conslitutions-Utskottels Memorial, IV.-o i3. 59 kade i allmänhet, att General-Tull-S tyr elsen borde höras om behof af en sådan tjenst verkligen fanns. En bland dessa Rådgifvare n) afstyrkte bestämdt inrättandet af den nya tjensten. Kongl. Maj:t beslöt icke destomindre, att, utom de vid Tullverket redan befintliga tvä extra Rese-Inspectorer, en ny, hufvudsakligen för bevakningen i Skåne, skulle tillsättas i enahanda ordning, som vid de förras tillsättning blifvit iakttagen och med åtnjutande af enahanda aflöning, samt att GeneralTull-Styrelsen skulle inkomma med förslag. Den 2 November samma år föredrogs General-Tull-Styrelsens underdåniga skrifvelse, hvari General Tullstyrelsen till Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande öfverlemnat, huruvida uppgifven man, som hos General Tull-Directeuren anmält sin önskan om en sådan tjenst, som den nu inrättade Extra Rese-Inspectionen, måtte dertill i Nåder förordnas. Konungens Rådgifvare o) förklarade sig ingenting hafva att erinra emot den nämnda personen; hvarefter Kongl. Majit i Nåder utnämnde honom.
Maj. n delts om anvisande af medel till utvidgning af den beslutade bangården vid Clara sjö; blefvo de föreslagna voterings-propos:na af R. o. Ad. godkände. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utsk:ts d. 18 och 19 sistl. April bordlagda Mern. N:o 21, med anmälan om Riks-Ståndens beslut öfver Betänk:t N:o 15, med förslag till ändring i vissa delar af föreskrifterna ang:de metalliska kassan m. m. Föredrogs ånyo Banko-Utsk:ts den 18 och 19 sistl. April bordlagda Mern. N:o 22, rörande vissa punkter i Betänka N:o 10, med förslag till reglering af Bankens laneoch kreditivrörelse. Frih. von Schwerin, Jules: Såsom af de det nu föredragna Betänk:t vidfogade reservationer synes, har stor meningsskiljaktighet inom Utsk:t varit rådande och, som berörda reservationer äro tillräckligt upplysande, inskränker jag mig till att yrka, att R. o. Ad. ville, med afslag å Utsk:ts hemställan, förelägga Utsk:t att inkomma med voterings-proposrr i ämnet. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos., afslog R. o. Ad. Utsk:ts yttrande samt förständigade Utsk:t att inkomma med förslag till voterings-propos. i frågan. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utsk:ts d. 18 och 19 sistl. April bordlagda Utlåt. N:o 23, i ani. af väckt motion om inrättande af s. k. sedel-utgifvande provinsbanker. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Lag-Utsk:ts den 18 och 19 sistl. April på bordet lagda Betänk. N:o 34, i ani. af väckta motioner om förändrad lagstiftning ang:de förvaltningen af omyndiges egendom samt kontrollen å förmyndare. Utsk:ts hemställanden å sid. 4 och 5. Biföllos.
Anna ämnade gå ut en stund i trädgården; det var så qvalmigt och illaluktande här inne, och hennes hufvud brände af trötthet, men då hon kom ut på trappan, mötte hon majoren, som hejdade henne. Någonting ovanligt måste ha inträffat, han såg rigtigt uppsluppen ut, han vred sina mustascher och hvisslade som en tjufpojke. »Seså, min flicka lilla», utropade han, i det han skälmaktigt nöp dottern i kinden, »låt nu se, att du kan vara rigtigt fiffig och ställa till en liten treflig middag. Korvetten Idun ligger här ute, och kusin Edward, som är med bland officerarne, kommer hit om en timme.» Anna stirrade på fadern utan att svara. Hon vardt blek som ett lik och sjönk tillintetgjord ned på en gammal trälår invid väggen. »O, pappa!» mumlade hon slutligen, »i denna förfärliga otrefnad!» »Nå, än sedan?» utropade majoren och svängde sig om på klacken. »Vi ha ju salen nästan orubbad, och mat skall man väl i alla händelser ha – skulle jag tro? Hvafalls?» Den unga flickan steg upp och började utan invändningar att ordna middagen. Visst stack det i henne, då hon kom in i salen, som fadern kallat »orubbad», med dess smutsiga golf och nakna väggar, och då hon hörde kokerskan försäkra, att maten ej skulle räcka åt två en gång – men det kunde nu icke hjelpas, hon fick väl låta bli att äta sjelf, – hon kände för resten ingen lust att äta. Då hon slutat sina anordningar gick hon in i sitt rum för att kläda sig. Men hon kom sig icke för; hon satte sig på en stol framför toaletten, lutade hufvudet i händerna och stirrade drömmande ut genom fönstret. En hel skara minnen, minnen som vaknat till lif vid detta namn »Edward», brusade genom hennes själ. Glada, strålande ungdomsminnen, toner af dansmusik, tjusande valser, ömma, leende hviskningar – som solglimtar föllo de i det närvarandes grådaskighet och förvirrade och upphetsade henne. De halfdöda, skimrande ungdomsdrömmarne började bränna i hennes blod.
— Dalregementet, uppförande af en byggnad för besigtningar, rengöring och reparation af gevären samt förvarande af åtskilliga effekter, enligt ritning, hvaruti Kollegium likväl föreslagit den förändring. att byggnaden mätte förses med ett fönster på hvardera gafveln och tvänne fönster på ena långsidan, samt byggnaden afdelas i tvänne rum medelst en mellanväs" då den af oo’ regements-chefsembetet uppgifna kostnaden 680 rdr borde ökas till » 780: — Helsinge regemente, nytt förrådshus, i det närmaste enligt det för Södermanlands regemente föreslagna, och mot en beräknad kostnad of a 5,356: 68. Elfsborgs regemente, nybyggnad af en smedja med besigtningsoch rengöringslokaler samt tillbyggnad och inredning af regementets förrådshus, allt i enlighet med inkomna ritningar, och mot en föreslagen sammanlagd kostnad af » 5,624: 13. Westgöta-Dals regemente, nytt förrådshus, lika med det för Södermanlands regemente föreslagna och till en uppgifven kostnad af » 5,640: — Bohusläns regemente, ny byggnad för beredande af nödiga lokaler till gevärens besigtigande, reparerande och rengöring, jemte uppförande af ett plank, allt enligt ritning; varande kostnaden beräknad till 1,491: 8. Westmanlands regemente, iståndsättning och inredning af nedra bottnen i regementets förrådshus, till gevärens förvarande, mot kostnad af 683: 61. samt en nybyggnad af korsvirke och bräder, till beredande af besigtnings-, reparations-, rengöringsm. fl. lokaler, mot kostnad af 1,744: — 2,427: 61. varandes ritningar härå upprättade. Norrbottens Fältjägare-korps, nytt förrådshus, uti hvilket utrymme äfven kan lemnäs för en del af korpsen tillhörande utredningsm. fl. persedlar och effekter, mot kostnad af 4,565: 22. Transport Bil. N:o 3 a. till Kongl. Maj:ts Nåd.
Konungens ensaks bötesmedel, balancerad en sammanräknad summa af 3i,o4g R:dr 4 sk. 11 rst., och dels alt deremot, såsom fondens fordran, vore upptaget ett, sedan flere år tillbaka oförändradt belopp af 5og R:dr 27 sk. 3 rst , i underd. anhållit, att förhållandet härmed måtte, innan påföljande Riksdag, varda fullständigt utredt, på det att då kunde komma under pröfning och afgörande, huruvida någon fordran (kulle Stats-Verket god t göras eller afskrifning anbefallas; så och efter 'det E. K. M:s Seraphitner-Ordens Gille, i anledning häraf, upptyst: att Gillet, ■nder den g December 177g. erhållit Nådig tillåtelse alt tills vidare uppbära och förränta de, enligt Kongl. Förordningen af den 20 Januarii sata - 5* Expcditions-Ulskottets Förslag till tind.
Jag tror mig visserl. kunna af diskussionens gång förutsäga, att detta förslag icke har någon utsigt till framgång; men som Hr Cederschiöld framställt ytterligare ett förslag i ämnet och dermed afsett att en återremiss skall vinnas, så har jag, då jag anser skäligt motsätta mig en sådan, velat med några ord belysa ifrågav:de af Hr Cederschiöld afgifna förslag. Hr Cederschiöld har nemi. föreslagit, att den, som icke innehar professorseller civil tjenst eller 1000 rdrs inkomst, icke skall till säte och stämma å Riddarhuset vara berättigad. Jag frågar: Hvad innebär då detta ord: »civil tjenst?» Jag vill icke tala om sådana tjenstemän, som länsmän, men t. ex. sådana fjerdingsmån, hvilka hafva lön på stat, såsom i Östergöthland; månne icke jemväl dessa kunna sägas hafva civil tjenst? Jag undrar hvilka exceptioner man inom de små civila tjensterna skulle finna för godt att fastställa? Vi komma nu till frågan om de 1000 rdrs inkomst. En person, som förut varit representant, säljer sin egendom, slår sig i ro och blir kapitalist. Han kan vara millionär, men han betalar icke för någon inkomst. Skall han vara utesluten? Och likväl är han kanske en af de mest framstående och tillika en af de rikaste män inom detta Stånd. Gr. Björnstjerna har yttrat att hans förslag egentligen afser att inverka på opinionen. Jag tror att opinionen icke skulle blifva fördelaktig, om man skulle, genom vidtagandet af så beskaffade förändringar, hvilka icke medföra några förbättringar, röja sin svaghet, Jag är förvissad att ett sådant förfaringssätt skulle mer skada ån gagna. För min del skulle jag högeligen önskat att Gr. Björnstjerna framkommit med något genomgripande representationsförslag; men detta förslag önskar jag icke måtte hafva någon framgång. Hr Cederschiöld: Jag hade icke föreställt mig, att någon af detta redaktionsförslag skulle draga den slutsats, att fjerdingsmån och deras jemlikar skulle kunna komma under de af mig omförmålda kathegorier.
Månne icke uti en sådan ordinarie reglering ligger ett större förnärmande af kommande riksdags rätt än uti en s. k. extra statsreglering, hviken, enligt all hittills gällande praxis, skulle gälla till slutet af år 1869 eller till slutet af den enligt nu gällande grundlagar bestämda statsregleringsperioden? Med godkännande af hvad Regeringen ”ansett rigtigast” i fråga om de extra anslagen, kunna, enligt mitt förmenande, Rikets Ständer icke godkänna inkonseqvensen af Regeringens förfarande Motioner i Preste-Ståndet 1865. N:o 49. 35 i fråga om de ordinarie. Den föreslagna tillökningen i den ordinarie statsregleringen utgör dock på samtlige Hufvudtitlarne icke någon obetydlighet hvarken i och för sig eller i förhållande till den s. k. extra. Två millioners ordinarie anslag är för ett fattigt land ganska mycket; det är ock mer än fjerdedelen af de i den Kongl. Propositionen begärda s. k. extra anslagen. Skola de begärda 7,204,874 R:dr till extra anslag utgå allenast till slutet af år 1867, då förefinnas inga. skäl att låta 2,068,104 R:dr till ordinarie anslag utgå för längre tid. — Ehuru jag således icke vill förneka, att Regeringens begäran af ordinarie anslag för obegränsad tid kan enligt grundlagen vara rigtigt, måste jag dock, med tillämpning af Regeringens egen uttalade grundsats, anse “rigtigast», att samma beslut fattas i afseende på den ordinarie, som i afseende på den s. k. extra statsregleringen. Annu återstår likväl den största svårigheten, nemligen svårigheten för Regeringen att iakttaga konséqvensen inom sjelfva den ettåriga extra statsregleringen. Uti den Kongl. Propositionen förekomma, äfven vid det ytligaste skärskådande af densamma, så många reminiscenser ifrån den treåriga statsregleringsperioden, att man känner sig frestad till det antagande, att Regeringen i de flesta delar endast till namnet föreslagit den ettåriga statsregleringen, under det att la force des choses fört samma Regering in på den hittills öfliga, treåriga.
Och de ytterligt fattiga behandlades af kamraterna med deltagande utan nedlåtande, om ock den dekorerade inspektorn och de akademiskt bildade magistrarne visade motvilja för de elända. Johan kände sig solidarisk och befryndad med kamraterna, sympatiserade med dem, men blef skygg för de högre. Han undvek de stora gatorna. Gick alltid den trista Holländargatan eller den fattiga Badstugatan. Men af kamraterna lärde han att missakta bönderna, som här hade sina qvarter. Det var stadsbo-aristokratism, som äfven det mest obetydliga stadsbarn, huru fattigt det än är, har insupit. Dessa kantiga figurer i gråa rockar, som skakade på mjölkkärror och hölass, behandlades som löjliga personer, underlägsna varelser, hvilka saklöst beskötos med snöbollar. Att åka bak på deras slädar ansågs som ett medfödt privilegium. Att skrikande upplysa dem om att vagnshjulet gick omkring och få dem att titta på underverket var en stående qvickhet. Men hur skulle barn, som icke sågo annat än ett samhälle der allt var ordnadt oppoch nervändt efter egentlig vigt, der det tyngsta låg nederst och det lättaste öfverst, kunna undgå att ta det som låg under för att vara det sämre? Aristokrater äro vi alla. Det är visserligen delvis sant, men det är icke desto mindre illa, och vi borde söka lägga bort att vara det. Underklassen är emellertid mera verkligt demokratisk än öfverklassen, ty den vill icke stiga öfver, utan endast komma upp i nivån; deraf dess påstådda begär att vilja höja sig. Underklassen ville helst ha jemvigt genom att sänka nivån och slippa den förtviflade ansträngningen att »höja» sig. Det finnes aristokrater med namnet demokrater, som söka höja sig för att få öfva tryck, men de äro snart genomskådade. En sann demokrat vill hellre sänka det oberättigadt upphöjda än »höja» sig. Detta kallas att dra ner till sin låga ståndpunkt. Uttrycket är korrekt, men har fått inskjutet en falsk, ful betydelse. Samhället lyder Archimedes' lag om vätskors jemvigt i kommunicerande rör. Båda ytorna sträfva att komma i samma läge.
Landtm:s framställda frågor; likväl och då möjligen en olika tanka om voter:spropos:ns lagenlighet skulle emellan Hr Gr. o. Landtm, och Ståndet kunna uppstå; vill jag icke sätta Hr Gr. o. Landtm, i nödvändighet att sig närmare förklara, utan afstår helt och hållet ifrån den votering jag begärt. \ 32, 33, 34 och 35 punkterne. Utsk:s i fråga om dessa punkter afgifne yttranden godkändes. 36, 37 och 38 punkterne. Lades (ill handlingarne. Ulsk:s härom afgifna yttrande godkändes. 40 och 41 punk ter lie. Lades till handlingarne. Utsk:s rörande dessa punkter afgifna yttrande godkändes. 44, 45 och 46 punkterne. Lades lill handlingarne. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller att PresteSt:s beslut öfver denna punkt mätte varda för Ståndet uppläsen. I anledn. häraf upplästes PresteSt:s i afseende på 47 punkten fattade beslut, innehållande: ”Vid denna punkt beslöt Ståndet, att med frånträdande af sitt beslut, antaga Utsk:s inbjudning att instämma med Borgareoch BondeStm; i följd hvaraf den 19:de voter:s-propos:n komme att förfalla.” Hivon Hartmansdorff: Vid sådant förhållande torde den här föreslagna voter:s-propos:n komma att förfalla. Frih. Cederström: Då ifrågavar:de voter:s-propos. äfvensom de i anledning deraf i Borgareoch BondeStm sannolikt blifvande beslut stå i rak strid med rättvisan, ithy att man vill frikalla mankönet i Herjedalen frän en af ålder utgående afgift, och i stället lägga den på qvinnokönet, och det utan all annan anledn. än att det fallit komilérade in att önska bort en rubrik i räkenskaperne, — så kan jag icke annat än yrka pä votens-proposms ogillande.
Arrende-medel af kungs-gårdar och andra lägenheter, återremitterades; 6:o Silfvertionde, myntare-lön och slagskatt, lernnades utan anmärkning. 7:o Koppar-räntan, lernnades utan anmärkning; 8:o Tiondeoch hammarskatts-jern, återremitterades; 9:o Alun-tionden, lernnades utan anmärkning; 10:o Svafvelbruks-tionden, lernnades utan anmärkning; lilo Mantals-penningarne, återremitterades; 12:o Bötes-medel, lernnades utan anmärkning; 13:o Kavalleri-regementernes hästvakans-spanmå! lernnades utan anmärkning; 14:o Ständiga rotevakans-afgiften, lernnades utan anmärkning; 15:o Tillfälliga rote-vakansoch mötes afgiften, lernnades utan anmärkning. 16:o Botefrihets-afgift af oroterad, men ordinarie rotering underkastad, jord, lemnades utan anmärkning. Prot.-Utdrag den 29 Mars 1854. 173 17:o Botevakans-afgift af utsockne frälsehemmanen i Halland, lernnades utan anmärkning. 18:o Fourage-afgift af indelda kavalleriet. Det särskilda yttrandet godkändes och beräkningen lernnades utan anmärkning; 19:o Tross-passevolans-afgiften. Det särskilda yttrandet godkändes och beräkningen lernnades utan anmärkning; 20:o Båtsmans-vakans-afgiften, lernnades utan anmärkning; 21:o Krutoch salpeter-försäljnings-medel, lernnades utan anmärkning; 22:o Kontroll-stämpel-medel, godkändes; 23:o Båkoch lots-medel, lernnades utan anmärkning; 24:o
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, hafva Rikets Ständer beslutat åt Fullmägtige i Riksgälds-kontoret uppdraga att, för utbetalning af ej mindre de till fortsättningen af Statens jernvägsbyggnader under innevarande riksdag beviljade anslag, än da af Rikets nu församlade Ständer anvisade lån för enskilda jernvägsanläggningars utförande anskaffa genom upplåning en summa af högst Tretiolem Millioner (35,000,000) Riksdaler Riksmynt; samt att, om denna lånesumma, med tillägg af behållningen utaf de för Statens jernvägsbyggnader förut upplånade medel och af Rikets Ständer anvisade belopp af trafikinkomsten utaf Statsbanorna, icke blifver tillräcklig för sagde anslags och låns utbetalande, hvad som brister skall tillskjutas af andra till Riksgäldskontoret influtna medel; Kommande derföre den tillgång, som kan beredas genom de inbetalda lånemedlens förräntning, intilldess samma medel behöfva för dermed afsedda ändamål tillhandahållas, att, I likhet med annan sådan ränteinkomst, tillfalla Riksgäldskontoret. Beträffande sättet och vilkoren för lånesummans anskaffande hafva Rikets Ständer meddelat följande stadganden: A.) Med iakttagande af Rikets Ständers beslut angående lånesummans belopp och härnedan meddelade föreskrifter, ega Fullmägtige i Riksgälds-kontoret att upptaga lån på det sätt Fullmägtige finna lämpligast och ändamålsenligast för beredande af de för Staten mest fördelaktiga vilkor; B.) Upplåningen sker emot fonderade, till innehafvare» ställda och å dennes sida icke uppsägbara, räntebärande obligationer, hvilka å Rikets Ständers vägnar af Fullmägtige utfärdas. C.) Fullmägtige ega för öfrigt bestämma: a.) språk och myntsort, hvarå obligationerna komma att utfärdas; b.) den årliga ränta, som i obligationerna skall lorskrifvas; c.) den kapital-rabatt, som må beviljas, då Fullmägtige finna sådan rabatt böia ega rum. D.)
Och han böjde sig ned och lyfte upp den lilla hunden från gatan och höll honom i sina armar och smekte honom, och hunden kved. Han stod där villrådig mitt på gatan med en annans överkörda hund i sina armar ty det kunde icke gärna vara hans egen, det var en sådan liten lurvig hund som gamla, fattiga fruntimmer bruka ha stod där villrådig och visste icke vart han skulle gå, tills slutligen en rå stämma skrek "se upp!" och han kastade sig åt sidan med hunden, som alltjämt skrek och skrek, och blev borta i vimlet. Tomas stod blek och skrämd och såg efter honom, tills de förbigåendes knuffar väckte honom och strömmen drog honom med sig. Var fanns Hall i dag... På andra trottoaren gick Grothusen och Mary Arvidson arm i arm. De hade nyligen förlovat sig, och Tomas hade glömt att skicka visitkort... Och löjtnant Gabel var också med dem, han gick till höger om Mary och pratade ivrigt, medan Grothusen gick stram och korrekt och teg. Några steg bakom dem kom fru Wenschen med sin man. Han gick ett halvt steg bakom henne, ty hon gick så fort att han nästen icke kunde följa med. Tomas tyckte sig märka, att fru Wenschen hade blivit gammal. Hyn var vissen, och hon var icke längre så vårdat klädd som förr, och såg icke heller så utmanande käck och glad ut. Han vände om och gick nedåt. Nere på Fredsgatan eller Gustav Adolfs torg skulle han säkert träffa Hall, och det var ännu icke för sent, ännu kunde affären ordnas på ett eller annat sätt, även om hela summan icke kunde betalas strax. Fru Grenholm gick framför honom hela vägen nedåt Drottninggatan. Hennes bakdel guppade på ett sätt, som tydde på begynnande storhetsvansinne. Det egendomliga hade nämligen helt nyligen inträffat, att på en och samma dag herr Grenholm hade fått vasaorden och doktor Rehn nordstjärnan. Tomas hade med ens kommit i ett så uppsluppet lynne, att han knappast kunde avhålla sig från att skratta högt. Han kände sig nästan frestad att gå fram och hälsa på fru Grenholm och lyckönska henne till de båda ordensdekorationerna. Han var nu lika förvissad om att han skulle finna Hall på Gustav Adolfstorg, som om han hade stämt möte med honom där, under Tornbergs klocka.
U. 175. XVIII. A. 116. — N:o 94. i anledning af Hr Rosenblads, B., motion om creditiv från Rikets Ständers Bank åt privatbanker. XIII. B. 673. A. 71J. — N:o g5. öfver väckta frågor om afsättande utaf en fond i Rikets Ständers Bank, att användas till lån mot pant af ritorr spanmål. XIII. B. 673. A. 713. XVII. U. i75. XVIII. A. 116. — N:o 96. öfver Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående sökt creditivrätt i Rikets Ständers Bank för Stockholms stads Drätsel-commission. XIII. B. 673. A. 713. XVII. U. i75. XVIII. A. 116. E. 332. — N:o 97. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående rättighet för Direclionen af aimeens pensionscassa till ett räntebärande creditiv i Rikets Ständers Bank. XIII. A. 97. XXIV. U. 384. A. 445. XXV. E. 93. — N:o 98. i anledning af Höglofl. Ridd. och Adelns återremisser å Utskottets, under N:is 55 och 5y, afgifna utlåtanden. XIV. B. 282. A. 342. XVI. E. 12g. — N:o 99. i anledning af Fabrikören A. L. Soldins ansökning om eftergift af upplupna räntor å 2tne lån i Bankodisconten. XIV. B. 282. A. 342. — N:o 100. till Högv. Pi esleStåndet, med anmälan af dess fattade skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottets utlåtanden N:is 21 och 65. XIV. B. 4^2. XVII.