Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom är rörelsen vid bruk och fabriker af en så ombytlig och tillfällig beskaffenhet, att den efter omständighelerne kan ökas, minskas eller till och med alldeles upphöra. Hvad en del bland dem, såsom qvarnar Zagsamt Allm. Besv. och Ekon.-Utskottens Betänkandex N:o 25. 5 och sågar beträffar, böra de betraktas såsom anläggningar, erforderlige för orternes behof, hvilka sjelfva icke lemna någon prodnct, men dit jordens alster föras till förädling för landtmannens eller producenLens egen räkning, och de öfrige, om de äfven icke, lika med dessa, kunna anses vara tillkomne för orternes behof, sprida likväl, just genom sin tillvaro, så mycken arbetsförtjenst och så mycken välmåga i trakten, att det skulle synas mig högst orättvist, om man ville pålägga den en ytterligare vägbehållnings-skyldighet, utöfver den, de efter hemmantalet redan utgöra. En sådan föreskrift skulle derjemte, äfven om den utfärdades, omöjligen kunna så uppgöras, att den lika rättvist kom alla väghållnings-skyldige till godo,-om man tager i betraktande att de löreslagne contanta bidragen icke rimligtvis lära kunna fördelas utom häradet eller angränsande trakter. Nu är likväl förhållandet att i Sverige bergslagernes producter i allmänhet måste transporteras långa vägsträckor, innan de anlända till lastageptatsen. Den del af de väghåilnings-skyldige, som äro från Bergslagerne eller Fabrikerne mest aflägsna, skulle i sådant fall icke komma i åtnjutande af samma lindring i väghållningsbesväret, som de mera närboende, hvilka sednare derjemte fingo beräkna sig till godo vinsten af forslings-förtjensten. En dylik grundsatts skulle ej eller kunna allmänt tillämpas. I huru många städer finnas ej qvarnar och fabriker, hvilkas forsiingar i ej ringa mon bidrager till de angränsande vägarnes förderivande? Städerne sjelfva äro ej skyldige att underhålla vägarne längre än deras egor räcka. De inom dem anlagde fabriker kunna således ej eller åläggas en dylik förpligtelse.
Som anskaffning of hela denna beklädnad fullständig dock är med allför betydlig kostnad förenad, får jag i underdånighet föreslå all den inskränkning i persedlarnes antal, som med ändamålet kan låta förena sig, och att för de till fartygens bemanning nödige 8000 man måtte anskaffas följande persedlar af samma rudimaterier, som de, hvilka Eders Kongl. Majit numera anbefallt för båtsmansbeklädnaden och förutan hvilken öfverensstämmelse i dessa beklädnader bevärings-förrådets behölliga omsättning och förnyelse icke blifva möjliga, nemligen för hvarje man: 1 tröja af blått kläde; 1 par långbyxor af dito; 1 par dito af fyrskäftad väf; 1 bussarong af dito eller jemförlig väf; ' 1 ylletröja, stickad; 1 yllemössa, blå; 1 par skor; 1 par ullstrumpor och 1 skjorta af lärft; samt åter för hvarje af de till garcisonstjenstgöring afsedde 3000 man: 1 vapenrock af blått kläde; 1 par långbyxor af dito; 1 kollet af dito; 1 mössa af dito; 1 halsduk; 1 par skor; 1 par ullstrumpor och , 1 skjorta af lärft; då för de å fartyg tjenstgörande beväringsskyldige ej mindre än 5 persedlar blefve I Kongl. Maj.ts Nåd. Prog. om Statsverket i853. 15 uteslutna bland dom, som enligt sednaste 1848 års beldädnads-förordning af kronan tilldelas båtsmannen, äfvensom afsedt, att manskapet, för tillhandahållandet sjelft af en ytterligare nödig omgång af skjortor, strumpor och skor, skulle tilldelas kontant ersättning, likasom åt de sjöljenstgörande för begagnandet af egna halsdukar, hvarjemte med anskaffningen af de kostsamma kavajerna och kapprockarna ansetts kunna anstå, till dess behofvet dem påkallar, helst deras nyttjande blott under en obli dare årstid kommer i fråga.
I nådig proposition till Rikets sednast församlade Ständer, i hvad angick regleringen af utgifterna under Riks-statens femte Hufvudtitel, hade Kongl. Majit, bland annat, för att så väl kunna minska Flottans Underofficerares antal och derigenom något förbättra deras högst svaga löneinkomster och tillika vid båtsmanshållel bereda tillgång på nödigt underbefäl, som då alldeles saknades, och hvartill Flottans Officerare skulle användas, samt derjemte befordra tjenstens bättre gång på det så kallade yttre sjöförsvarets fartyg, i nåder föreslagit, att den förhöjda aflöning, som Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 6. 29 gåfves ett antal af 46 matroser, hvilka under benämningen af Underofficer s-kor por aler voro å Carlskrona station placerade, kunde utsträckas till 100, som med förändrad benämning af i.-sta klass matroser måtte erhålla: 70 man — 8 sk. per dag — tillsammans 4,258: 16. 30 man — 4 sk. d:o — d:o 912: 24. Summa R:dr 5,170: 40. hvarifrån skulle afgå den förhöjning, sorn då redan enligt stat bestods 46 man — å 4 sk 1,399: 8. då såsom förhöjd aflöning till l:sla klass matroser återstode 3,771: 32. På grund af de utaf Kongl. Maj:t sålunda anförda skäl, beviljade Rikets Ständer det till uppgifna ändamål äskade anslag, 3,771 R:dr 32 sk.; hvarom, jemte de flera öfriga till regleringen af ofvannämnda Hufvudtitel hörande frågor, underdånig skrifvelse den 20 Augusti 1851 af Rikets Ständer afläts.
LÖFVENSTRÅLE (som stått på sidan om Höppener, hastar fram och fattar med ena handen i hans arm och skjuter upp den med pistolen i vädret, då skottet smäller af; med den andra handen griper han papperet och rycker det ifrån honom). HÖPPENER (upptager med högra handen en ny pistol.) Släpp mig, eljest skjuter jag dig! (A. Löfvenstråle släpper Höppener. De draga sig tillbaka åt hvar sitt håll.) Spärren dörrarne! A. LÖFVENSTRÅLE. HÖPPENER. Den, som spärrar min väg, skjuter jag för pannan. (Afsides till C. Löfvenstråle.) Torde hända behöfver jag flera upplysningar af er. Ni följer mig! C. LÖFVENSTRÅLE (som stadnat vid Höppeners sida, afsides till honom). Tala saktare! Jag kommer. (De sammansvurne röra sig hotande emot honom. Höppener drager sig långsamt, och med upplyftad pistol, tillbaka.) Förföljen honom! Kommen mig ej för nära! HÖPPENER. Hvilken förfärlig jernmenniska! Sedan jag föll i hans vald, är det förbi med mig. (Höppener försvinner i dörren, C. Löfvenstråle följer honom.) (Ridån faller.) C. LÖFVENSTRÅLE (afsides). FJERDE AKTEN. (Ett rum hos B. Löfcenstråle. På ena sidan står ett bord med skrifdon, papper och böcker. Fonddörren öppnas häftigt. Hagelsköld och en Betjent inkomma. På en stol ligga Fru Augustis utankläder och hatt.) Första Scenen. Här bor ett fruntimmer, hon måste bo här. Nej, har jag sagt, nej, nej, nej! BETJENTEN. HAGELSKÖLD. Men jag såg henne gå in här. Ah, din herre torde ibland ha' besök af ett och annat fruntimmer? Huru? BETJENTEN. HAGELSKÖLD. HAGELSKÖLD. Jag misstager mig icke! Hör nu ... hvad var det, jag ville säga ... tyst (Han tittar ut genom ett af fondfönstren.)
samt kunna verkställas, derest lämpligt statsanslag för ändamålet vunnes; anhållande, på grund häraf Direktionen, å bolagets vägnar, att till Rikets Ständer mätte aflåtas Nådig Proposition om anvisande för ifrågavarande hamn-förbättring, enligt ofvanupptagna första alternativ-förslag, deri arbetet beräknats kunna fullbordas under loppet af tre år, af Sextiosex Tusen Sex Hundra Sextiosex R:dr 32 sk. B:ko, såsom anslag, då skillnaden deremellan och anläggningskostnaden påräknades kunna genom aktieteckning upptagas. Af Landshöfdinge-Embetel i Wermlands län bar, uti ett ansökningen åtföljande underdånigt yttrande, Nådigt bifall tili densamma blifvit tillstyrkt, under anmälan, att, enligt Landshöfdinge-Embetets tanke, hamn-anläggning efter det sisla af ofvanupptagna alternativa förslag skulle hafva beredt större fördelar för trafiken, än nägotdera at de andra kunde medföra, men att de dermed förenade dryga kostnader syntes, åtminstone för närvarande, göra detsamma overkställbar^ och har Styrelsen för Allmänna Vägoch Vatten-byggnader, för egen del, hufvudsakligen anfört, att under den tidrymd, som förflutit sedan hamnen vid Kanikenäset och den 3J fot djupa pråmkanalen derifrån till Clar-ellven åvägabragles, trafiken på Carlstad ansenligen ökats och att det till en början för obetydligt ansedda afslåndet af 2,000 alnar mellan staden och hamnen efterhand befunnits iner och mer kännbart under det rörelsen årligen stigit, hvadan nu vore al högsta behof påkalladt, att förbättringar vidtogos genom hamnbassinens utvidgande och densammas dragande närmare intill staden, i hvilket afseende Styrelsen förordat det af bolaget och trafikanternas deputerade för ändamålet antagna förslag, under anmälan alt, så vidt, i betraktande af nu gängse höga pris på materialier och dagsverken kunde bedömas, löretaget syntes kunna utföras för den beräknade summan, eller för högst 150,000 R:dr B:ko, i förhållande hvartill det begärda Stats-bidrags-beloppet icke vore för högt. Kongl.
Efter det vi ätit, bäst som vi sutto och pratade och just som Lundegård började tala om att ”luska”, knackade det på dörren och Brandes steg in. Han tog af sig och satte sig, han var vid ett strålande godt humör. Berättade om ett föredrag som han hört en ung svensk hålla om Bulgarien och skrattade så att han kunde gå åt. Jag satt i gungstolen och han gick fram och tillbaka på golfvet. Det var mig en oerhörd njutning att få följa med blicken denna smärta figur, som jag är alldeles tokig i. Hans blick glänste fram emot mig ibland så lugnt och varmt att jag kände det som om jag vore ung och glad. Jag skrattade så oemotståndligt hjertligt att det kändes som om alla lifsorganer vidgats deraf och jag blifvit en sundare, friare menniska. Han berättade, bara berättade. Och han bet icke för hvad han sade. Här var det så naturligt att han talade fritt som i ett lag kamrater. Han talade om Gjennembrudets mænd och deras sammankomster. De hade varit sju. Jag mins inte alla. Jacobsen, Drachman, Edv. Brandes, Gjellerup, Skram, fru Drachman m.fl.118 Han talade om en som förstört sig genom att ”nätter och dar ligga hos offentliga fruntimmer”, tills han inte hade så stor hjerna som ”så”. Och så var det något annat han berättade: han var borta på någon slags kotteribjudning men han hade fått lof att gå hem tidigt, ty han hade något angeläget att skrifva, hade han sagt. Han blef emellertid uppehållen och var mycket nervös. ”Jag skulle gå till min älskarinna och var väntad klockan elfva.” Han talade om hur de organiserat sitt parti. Det var så eggande intressant att höra. G.B. tyckte ännu det var för tidigt att låta en inbjudning gå ut till en vidare krets. Men de andra skreko på att det borde handlas och att man skulle organisera ett riktigt parti. I alla händelser ville Brandes icke stå som den synlige ledaren. Han ansåg att han endast skulle försvaga sin makt genom att utsätta sig för all den afund och de angrepp en sådan ställning skulle medföra. Det var Edvard Brandes som körde på så ifrigt; nu skulle det vara öppen strid. Det var
Kansleren ansett sig så mycket häldre böra å dessa framställningar tillstyrka Nådigt bifall, som de äro framkallade af ett för Universiteterna högst vigtigt behof att vid sig kunna fästa utmärkta förmågor och för kommande tider trygga Universiteternas bestånd; hvarjemte blifvit anmärkt, att af ofvan uppgifna anledning antalet af yngre lärare vid Universiteterne redan börjat minskas. e) Till lönefyllnad för Kalsenianska professionen vid Universitetet i Upsala 600 r:dr B:co årligen. — Då, enligt hvad vederbörande Consistorium upplyst, beloppet af den berörda profession tillfallande lön uppgår till endast 621 r:dr 32 sk. B:co, under det de öfriga professorslönerna inom theologiska fakulteten efter olika spannmålspriser kunna beräknas till 1,233 r:dr 16 sk. å 1,333 r:dr 16 sk., har Hans Kongl. Höghet Kansleren, som ansett billigt, att theologie professorernes löner bringas till likhet, det för sådant ändamål nu begärda anslag i underdånighet förordat. f) Till löneförbättring åt Bibliothekarien vid Universitetet i Lund 800 r:dr B:co årligen, hvilken summa ansetts vara af behofvet påkallad, då Bibliothekarien, som, i anseende till vigten af sin befattning, borde hafva lika lön med en professor, för närvarande icke åtnjuter mer än hälften deraf, eller 800 R:dr B:co, oaktadt det genom Bibliothekets tillvext ständigt ökade arbetet numera tar sin man odelad i anspråk, och icke medgifver, att, som fordom, denna befattning förenas med annan akademisk tjenst. På dessa af Consistorium anförda skäl har Hans Kongl. Höghet
Majit förklarat sig hafva för afsigt att till Rikets nu sammanträdande Ständer aflåta Nådig Proposition. Till följd häraf anhåller jag i underdånighet att först till behandling få företaga aflönings-frågan, i hvad den angår befälet och tjenstemännen vid Arméen, samt att i sådant afseende, jemte framställning af denna personals nuvarande aflöningsförhållanden, angifva den förbättring deruti, som jag anser omständigheterna påkalla. Denna lönförbättring är nu desto mer af nöden, som den under senaste tiden inträffade högre lefnadskostnaden i följd af stegrade varupris gjort lönerna allt mer och mer otillräckliga för lefnadsbehofven. För upprätthållande af Arméens tjenstbarhet är denna fråga af utomordentlig vigt, emedan på aflöningens beskaffenhet beror, om lediga och ledigblifvande befälsplatser skola kunna återbesättas, i hvilket fall betydlig svårighet redan sig visat och otvifvelaktigt kommer att ökas, derest icke nödiga åtgärder härutinnan vidtagas. Med afseende å de olika tjenstgörings-förhållanden, som för befälet ega rum, i Bil. Jt! 5 till Kongl. ilaj:ts Nåd. Prup. 1, om Statsverket 1836. torde ämnet lämpligen kunna behandlas under trenne hufvud-afdelningar, nemligen; Värfvade Arméen; Indelta Arméen; och Befäl, som endast bär beväringsmanskap sig anvisadt. Hvad således först belräffar de värfvade och i garnison förfagde Regementen, eller Gardesoch Artilleri-Regementena samt Kronprinsens Hussar-Regemente, bör dervid komma i betraktande den hufvudsakliga omständighet, att befälet vid dessa Regementen under hela året, med undantag af den semester-tid, hvarunder offieerarne enligt författmngarne äro berättigade till tjenstledighet, befinner sig i oafbruten tjenstgöring och måste uppehålla sig i garnisons-orter, der lefnadskostnaden redan länge jemförelsevis varit större än annorstädes, men under de senare aren och för närvarande uppgår till en förut ovanlig böjd.
11,293: 92. och ål 592 man i 319 dagar (lOj månad) å d:o d:o 58,542; 88. jemte spanmål in natura såsom hitintills Transport 69,836 137,436 180 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o i95. 113 Löner och tjenstgör ingspenninga i\ R:dr. öre Transport. 137,436 80 deraf portionsvärdel, å 25 dre per man om dagen, utgör 50,320 R:dr, sorn böra utgå af elt särskildt förslags-anslag. Tillökning i Gage. för 8 Dislinktions-korporaler å 72 R:dr om året hvardera 576: — för 32 Korporaler, å 36 R:dr d:o 1,152: — för 16 Hornblåsare, å 18 R:dr d:o 288: — lör 16 Trumslagare, å 18 R:dr d:o 288: — 2,304 Varjn ings-p asser o!ans för 800 man å 6 R:dr 75 öre per man årligen Till underhåll af serviser vid Regementets matinrättning 5,400 150 — Summa R:dr R:mt | 145,290 80 Dih. till R. St. Skri/velse N:o 195. TAB. N:o 7. Matros-korpsen. Guge och A rf vo (leo. K : ti i* Gage samt värdet af en portion in natura.
Annorlunda har StatsUtsk. icke kunnat betrakta saken och har således funnit sig föranlåtet att framställa dessa voler:s-propos:r, enär den upplysning, som StatsUtsk. sedermera lemnat, icke föranledt någon förändring uti det Stånds beslut, som bifallit första utlåtandet. Frih. Cederström: Jag anhåller alt få uppläsa hvad uti betänk. N:o 168 ang:de K. lustslottet Rosersberg blifvit af StatsUtsk yttradt. Utsk. säger nemi.: ”Hvad särskildt angår K. lustslottet Rosersberg, så enär dispositionen af detta slott, med den dertill hörande jord, blifvit af R. St. vid 1818 års riksdag, såsom ett bevis af deras und. tillgifvenhet till nu regerande Konungen, för dess lifstid upplåten, jemte det för byggnadernes underhåll å stat uppförda anslag 2000 r:dr årligen; i följd hvaraf, enl. hvad Utsk. numera fått inhemta, förvaltningen af Rosersbergs slott och kungsgård, i olikhet med hvad i afseende på de andra lustslotten äger rum, varit och ännu är ställd under K. M:s eget höga inseende, anser Utsk., som med den föreslagna fördelningen af hufvudtitelns anslag icke åsyftat någon inskränkning uti dispositionsrätten öfver berörde af R. St. till K. M. upplåtna kungsgård, sig böra särskildt i afseende på densamma till - Den 16 September f. m. styrka, att anslaget för Rosersbergs K. lustslott 2000 r:dr må hänföras lill lista afdelningen af hufvud ti telus anslag och således vara i afseende på förvaltningen frän revision fritaget. Det är denna slutmening i XJtskis betänk. N:o 168, som gifvit anledn. till olikheten i besluten, derigenom att BorgareSt. icke utlåtit sig utan lagt sednare betänk, till handlingarna; men premisserna för detta tillstyrkande hade bort föranleda StatsUlsk. att blott hos RiksSCn anmäla, att saken komme att förfalla, emedan ett af R.
Olika 81-0 helt sakert de minnen som denna furflutna vinter lemnat i unge och gamla sinnen, olika i anseende till smarta och glldje, olika i anseende till skuld och oskuld, det senare skiftande lika som nöjena gro skilda till sitt innehA11 och syfte. Ett, vi skulle nastan kunna saga hemskt tidens tecken, ar att familjer börja besöka vnrietéförest&amp;llningar och dit medtaga sina barn, att unga och gamla man der iiro lika ursinniga att applAdera prestationer, som för hvarje nkgorlunda arbart sinne borde förefalla vidriga och för bvilkas t5skAdande man iltminstone borde söka att skydda ungdomen. Vi ti1l ' At.a oss har att beratta ett slag af förströelser som en högt uppsatt ernbetsman anordnat i sin familj, der han och hans fru en g h g i manaden samlat en skara ungdom. Det har varit ett litet sällskap for literiira tiiflingar, med sin sarskilda granskningskomité för prisutdelning. Sallskapsaftnarne hafva afslutats med musik, ett par danser eller en enkel dramatisk förestallning, alltsammans utan anspr&amp;k inom en förtrolig krets. Det ar med nöje vi för vAra yngre lasares skull meddela ett prof p&amp; en af de af komitén med pris belönade uppsatserna, en s. k. bouts rimés. Om man lagger ett papper öfver versen, sh att man blott ser de kursiverade rimmen, SA skall man latt inse att det ej ar SA alldeles lätt att fii reson i dem. SA har har det emellertid lyckats för en tjuguhrig dam. Ack, om en g8ng en vanlig f6 mig hörde Och sade: " allt sttir i ditt fria val. Har - valj din lott! " Min vag mig genast förde Till n8gon undanggmd och fredlig dal, Der lummiga och gröna iiro tradera Och rosenbuskarne i blomning stå Der tat och gul hau synes vagga, säden Och der smA lam helt ogeneradt g&amp;. Hvar morgon der jag At min lott mig glädde Och tidigt steg jag upp - i solens spar, Och hastigt i min mantel jag mig klädde Och borstade mitt tunna, gula har.
BankoUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 1 q4* öfver gjorda anmärkningar vid memorialet N:o 174, innefattande förslag till åtskilliga förändrade stadganden i 1 och 2 artiklarne af Bankoreglementet. XXVI. B. 172, 2o5. A. 214- — N:o ig5. öfver väckt fråga om kungörande, att någon proescriptionstid för emottagandet i Kronans uppbörd och inlösen i Banken af dess på i4 oell 10 skillingar kopparmynt utfärdade sedlar, icke är föreskrifven. XXVI. B. 102. A. 1 i5. E. 237. — iV:o 196. i anledning af gjord ansökning om eftergift af upplupen straffi äntå å ett af förre Brukspatronen C. G. Sjöstedt hos Bankodisconten upptaget lån. XXVI. B. i38. A. >95. — N:o 197. lill svar å gjorda anmärkningar vid Utskottets under N:o 171 afgifna memorial, i anledning af väckt fråga om förhöjning i arfvodet för läkarevården vid Tumba bruk. XXVI. B. .38. A. i95. — N:o 198. med hemställan 0111 ersättning till Utskottets två cancellister för renski ifning af Utskottets protocoll. XXVI. B. i38. A. ig5. — N:o 199. angående tillökning i löneinkomsterna för Registratorn vid Bankodiscontverket, C. P. Dahlgren. XXVI. B. 138. A. ig5. — N:o 200. i anledning af Undervägaren A. E. Brundins ansökning om eftergift af öfverranta å skuld till Bankodiscontverket. XXVI. B. 138. A. i95. — N:o 201. angående anordnandet af en gratification till delning emellan Bankens vaktbetjening. XXVI. B. 172.
Jag återupprepar hår hvad jag i ofvan åberopade motion om grunderne för statshushållningen yttrade, nemi. att för Styrelseformens varaktighet fordras enighet så väl hos folket, som emellan det och Regenten; ty genom enighet alstras kärlek, kraft och täflan uti allt som genom sjelfförsakelse kan bereda allmän nytta, med ett ord, all slags medborgerlig dygd. Men enighet kan allmänneligen icke finnas, om icke allas skyldigheter och rättigheter såsom medborgare äro lika; hvarje olikhet alstrar slridiga intressen, och dessa medföra oenighet, misstroende, brott, förakt för lagarne, egennyttans seger öfver alla medborgerliga dygder eller egenskaper och samhällsbandens slutliga upplösning. Om det är lika önskvärdt för Konungen som för folket, att allmän belåtenhet med den bestående ordningen genom lagstiftningen beredes, hvarigenom ensamt den littiga kärlek för Konung och fosterland kan alstras bos massan af folket, som gör det villigt till hvarje uppoffring för det helas bestånd; så synes deraf klart böra följa, att gemensam samverkan bör kunna påräknas lill syftemålets ernående, det är rättelse i författningar, hvilka tid efter annan emanerat i strid med de grundsatser, som i riksdagsbeslutet d. 2 Maj 1810 § 9 finnas uttryckte, samt den i öfverensstämmelse dermed af samma 1809 års Ständer fastställda grund för allmänna bevillnms utgörande. Den K. kungörelsen af d. 6 April 1810, hvarigenom R. St:s beslut, uppfatladt uti nyssnämnde § i riksdagsbeslutet, erkändes allmänneligen hafva de facto upphäfl alla förut utfärdade författningar angtde näringarne; äfveusonr att den vid 1812 års riksdag förändrade grund för allmänna bevillnms fördelning bos allmänheten beredde öfvertygelsen att de om näringarne förut utfärdade författningar blifvit de facto åter upplifvade. Då R. St. ensamme besluta öfver grunderna för allmänna bevillnms utgörande, äro också R. St. sjelfve ensamt vållande Den Ti December e. m. till den återgång, som efter 1812 års utfärdade bevilln.förordn. inträffade.
Gtvrwördigst i äminnelse skall wara kill Markaryd Presteaärd donerad, icke är af Höal-.st. StctsUtssortct I afgtsne Betänkande vm Kungs - och KungsLadugärdarnes disposition omnämd; alltlä bestöt BoraareGtändtt, det skulle Wätbemälte Utskott waniigen anmodas att förhälfandet med' berörde Kungsgärd utreda och i sammanhang med dest asgiswande ytterligare Betän , kande om Kungsgärdarne i allmänhet, sitt yttrande d-rvNvrr meddela; hwarom de öfrige Nelpettive Cländen äfwcn härigenom skulle '.vördsamt och rvänligen underrättas. Or lu^s.
Författande af ett sammandrag och en Systematisk samling af författningar om Jordegares rättigheter och skyldigheter. P/or. Utdr cl. 7 Mars 1818- Allmänna Besvärs-, och Ekonomi-Utskottens Betänkanden, i anledning af väckte frågor orri 1,. Spektakiernes inställande pä de större Hög* tidsdagarne m. rft. 2. Förändring i Föfsamlittgärnes skyldighet att varda de fattige* och 3. Sä väl upphörande af frikallelsen för Höglofl. Riddersfcapti. och Adelil frän deltagande med Borgerskapef uti kostnaderna för deras’ Hus och Tomter i Städerna till KyrkoPresteSkolneoch ReCtors-Bpsfäils-Byggnader,- samt öfrige Stads-Egen dorn ar ålagde skyldigheter, som ock derom> att de 'tinera, hvilka tillhöra gardsegare bland Städernas Borgerskap, mätte utsträckas till alia Fastighets-egare i Städerna utan undantag. \ Från Vallajl. Bvrgare-Ståndet. s. D. I anseende till nu gjorde anmärkningar, återremitterades Riksens Höglofl. Ständers Stats-Utskotts den jo sistiedne Februarii afgifiie och sedan den 17 i sarnhia månad på bordet hvilande Memorial, roed Förslag till beräkningen af Stata-Verkets Intrader. S. D. Föredrogs å nyo Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts den 18 slstlidne Februari afgifrie samt den 2 Uti innevarande månad i å bordet jagde Memorial, i anledning af erhållen Remiss utaf Herr Prosten A Fornanders Hietainen, om undersöknings anställande på Oland till finnande af Stenkol, jemte yrkadt anslag härtill af Statsmedlen. Och fann Borgare Sundet någon an» i 8 o Prof. Ut drd. j Mars l8i8i nan åtgärd vid Utskottets ifrågavarande ,Memorial icke äga rum, än att detsamma skulle läggas Sill Handlingarne. S. I>.