Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sig icke kunna detsamma bifalla, men likväl ansett förändring i denna del af lagsti fl ningen vara af behofvet påkallad, bar derföre låtit upprätta ett förslag i ämnet, hvilket, genom att från de oäkta barnens arfsrätt undantaga sådan egendom, sorn utgör bröstarlvinges laglott, lemnar orubbad grundsatsen om det lagliga äktenskapet såsom familjens grund samt för öfrigt stöder de oäkta barnens räll till arf eller modren på en förutsättning af den aflidnas ej tillkännagifna yttersta vilja; varande närmare moliver för de föreslagna stadgandena upptagna i härvid fogade Statsrådsprotokoll. Efter alt i ämnet hafva hört Högste Domstolen, hvars protokoll jemväl bifogas, vill Kongl. Majit alltså, jemlikt 87 § Regeringsformen, till Rikets Ständers antagande framställa följande förslag till Förordning angående arfsrätt för oäkta barn: ”Med ändring of hvad 8 Kap. 7 § Ärfda-Balken stadgar derom att barn, som äro aflade i lönskaläge utan äktenskapslofven, eller i hordom, ej må taga annat arf än efter egna hain och hröstarfvingar, förordnas, att oäkta barn, som ej är afladt under modrens äktenskap eller i förhudna led, må, derest modren låtit såsom sitt barn anteckna det i kyrkoboken för den församling, i hvilken hon då var kyrkoskrifven, lika med äkta barn taga arf eller sin moder i den egendom, som ej utgör bröslarfvinges laglott”. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. År och dag som ofvan. CARL. Louis De Geer. Bill. till R. St. Proposition N:o 35.
Att den öpna tillgång på Rån, som General-Assistance-Contoiret ärbjuder, kan föranleda till missbruk, och att härigenom stulet eller annat orättfånget gods lättare kan undangömmas, är en följd af sjelfva Inrättningens beskaffenhet, som icke medgifver någon sådan undersökning, som, vid Råns meddelande, vanligen kan och ber äga rum; Men Utskottet hyser likväl den öfvertygelse, att General - AssistanceContoiret i det hela är en Inrättning, sorn med. 1742 Stats - Utskottets Bettini anden. fördel Van begagnas af Hufvud-Stadens mindre bemedlade och Fattiga Innevånare, helst Utskottet icke kan instämma uti det omdöme, att General. Assistance - Contoiret egentligen skall tillitas, endast af den brottslige, lättjefulla och. misshushållare!). Uti en Folkrik Hufvud-Stad skall, i förhållande till Folknumern, alltid finnas ett större antal personer af alla classer , sorn genom sjukdom eller andra olyckor , utan eget förvållande, försattes i belägenhet, att för tillfredsställandet af högst nödvändiga behof, hvilka kunna vara relative till hvars och ens serskilda ställning i Samhället, söka penniqge-understöd: Och for desse nödställde mäste ju General - Assistance-Contoiret alltid vara en välgörande Inrättning, då de der, utan besvärlig omgång, kunna med säkerhet vinna undsättning, och såmedelst undvika, att antingen till ytterligt vanpris försälja en husgeråds persedel eller annat god») eller ocktillita ockrare om Lån och blottställas för deras oskäliga preyerier. —• Den, som anfort ror sin pant åt General - AssistanceContoiret, kan dessutom vara trygg, att den derstädes icke vanvårdas eller forstöres, och att, om den, efter för fallotiden, skulle gå. till försäljning å Auction, det blifvande Öfverskottet hålles honom tillhanda, så framt han, till dess utbekommande, inom Natt och år, efter försäljningsdagen, sig anmäler.
Nej; Vinner Nej, hafva, i enlighet med Presteoch Borgare-Ståndens beslut, Rikets Ständer beviljat Regementsläkaren Gustaf Wilhelm Beckers efterlemnade enka för hennes återstående lifstid en årlig pension å Rikets allmänna indragningsstat af 300 R:dr.» 13:0 Enahanda är förhållandet med Utskottets framställning i Nilliosjette punkten. Utskottet hade deruti afstyrkt Rikets Ständers bifall å en af Herr O. E. L. Dahm i Borgare-Ståndet väckt motion om en årlig pension af 200 Riksdaler åt Enkan efter Adjunkten vid högre elementarläroverket i Calmar Abraham Kjölström. Utskottets yttrande är gilladt af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, men Presteoch Borgare-Stånden hafva, med afslag härå, anvisat det af motionären för bemälda enka ifrågaställa pensionsunderstöd. För afgörande af denna (råga genom omröstning i föreskrifven ordning, föreslår Utskottet följande voteringsproposition: »Den, som, i öfverensstämmelse med hvad Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet beslutat, anser pensions-understöd å allmänna indragningsstaten icke böra tilläggas Adjunkten vid elementarläroverket i Calmar Abraham Kjölströms enka, Hilda Maria Kjölström, född Elfving, röstar Ja; Den, Stals-Utskottets Memorial M 180. 9 Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat, alt för bemälda enka skall å allmänna indragningsstaten uppföras en årlig pension af 200 R:dr.» 14:0 De tvänne Riks-Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet, hvilka, på sätt här ofvan förmäles, gillat
Då vi få se ett fullständigt förslag framlagdt, tror jag icke, att anslag skola nekas för detsammas befordrande till verkställighet. Man har sagt, att en elementarskola här i Stockholm blifvit anlagd på prof och att man bör afvakta de resultater, som derifrån kunna för erfarenheten hemtas. Jag erkänner, att jag verkligen är ledsen öfver detta experiment, emedan jag tror, att den method, hvars fördelaktighet man skulle ådagalägga, redan var fullkomligen visad genom me tho - D e 11 a Juni f. in. 33 thodens tillämpning vid Krigsacademien pä Carlberg; hvaremot jag icke tror, att den vunnit mycket förtroende genom det här anställda experimentet. Hr v. Hartmansdorff har jemväl specielt begärt anslag till en profession i chirurgien och barnförloSsningskonsten, hvars bifallande jag ber att särskildt få motsätta mig, emedan jag tror, att den theoretiska undervisningen i denna del bör gå hand i hand med praetiken. Jag anser derföre detta studium ändamålsenligast kunna utöfvas i hufvudstaden, der tillfällen att handlägga verkliga casus mera talrikt förekomma; och då läkare i alla fall är ålagdt att här ge^ nomgå cursen till chirurgie-magistergraden, vet jag icke, hvarföre lärare i detta afseende behöfva finnas både här och vid academierna. I samma mån man till universiteten öfverflyttade undervisningen i berörde vetenskapsgren, skulle man göra Carolinska institutet öfverflödigt, hvilket jag likväl tror svårligen kan ersättas. Jag har redan yttrat, hvarföre jag icke kan tillstyrka partiella löner för nya lärarebefattningar vid universiteten. Hvad deremot materiellen beträffar, tror jag, att behofven i den vägen böra fyllas, på det lärarne må sättas i tillfälle att följa med tiden, utan att af sina egna tillgångar nödgas bekosta inköp af dyra böcker, m. m. Medan jag nu har ordet, ber jag att få påminna derom, att R. St. en eller två gånger till K. M. framburit den underd. önskan, att uppgift måtte erhållas å alla löner inom ecclesiastikverket.
Hr Adlersparre, Georg Axel: N:o 2080. Hr von Konow, fullm. Frih. Adelsvärd, Erik Seth. Rid dar hus-Utskottet: efter N:o 326. Frih. Lagerheim, fullm. Hr Lagerheim, Thure Johan Elias, och N:o 2304. Hr af Ekström, fullm. Hr Blomstedt, August: N:o 358. Frih. Lagerbring, fullm. Hr Blomstedt, Carl Reinhold, och — 2046.B. Hr Schröderheim, Bror Herman. Öppnades jemväl Hrr Electorers listor vid val af ledamöter att, i permitterades ställe, inträda i Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskm; och hade dertill blifvit utsedde i Stats-Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 212. Hr Lind af Hageby, Carl August, beviljad 14 dagars ledighet, räknad från d. 26 dennes: N:o 1721. Hr Ingelotz, fullm. Frih. Adelsvärd, Erik Aug. Adolf. Allm. Besv.- o. Ekon.Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 3. Frih. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabriel, beviljad 14 dagars ledighet, räknad från d. 26 dennes: N:o 1701. Hr Ekenstjerna, Johan Fredrik. Föredrogs och godkändes Exped.Utskis nedannämnde i gårdagens plenum på bordet lagde förslag till R. St:s und. skrivelser till K. M.: N:o 184, ang:de lagbestämmelser, ronde qvarnar och sågverk, som med ångkraft drifvas; och N:o 185, ang:de ändringar i nu gällande bestämmelser, ronde stängsel-skyldigheten. Föredrogs StatsUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda mern. N:o 307, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, ronde cn i utlåt. N;o 281 föreslagen votens-propos. Frih.
119. dan den genom denna Vår nådiga Förordning blifvit bestämd, ”sträcker sig till universitetsstaden och en mil deromkring.” 3 § "'Alla förbrytelser, större eller mindre, som af studerande begås inom det i § 1 bestämda område, skola hos Rektor ”anmälas, när de af allmän domstol till åtal upptagas. Bektor förordne genast universitets-fullmägtig, hvilken sälten bevista kan och göra de påminnelser vid rättegången, hvilka å universitetets rägnar kunna pröfva» nödiga, samt sedan underrättar Bektor ont. den brottsliges förhållande. Ar sådan underrättelse af fullmågtig lemnad, "eller kommer förbrytelsen annorledes förtjena.” Atnöjes hänvisas.” Sker hänvisning — fall med saken; men eljest, och så snart förbrytelsen är i lag eller laga stadga belagd med straff, ”varde den utan uppehåll till allmän domstol öfveriemnad. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott an hålles vördsamt. Stockholm den 28 November 1862. J, Sundvallson. 119. Af Herr SlllUlvailsOli: Om total eller partiel förändring af 9 Kap. och 12 Kap. 2 § Ä.B. Regelmessigt, som alla våra sednaste riksdagar, har det ständigt återkommande yrkandet varit, att borgerliga sterbhusdelegare i städerna måtte göras likberättigade med alla öfriga sterbhusdelegare i riket i afseende på bouppteckningars och arfskiftens upprättande. Mångfaldiga reformer af genomgripande vigt och inflytande för åstadkommandet af bättre och jemlikare rätt hafva hunnit upptänkas, regleras och utföras, medan denna fråga legat på Ständernas bord — ouppmärksammad, att icke säga alldeles negligerad, af flertalet bland reformens vänner. Och ändock torde få lagreformer hvila på bättre och allmängiltigare rätt samt vara lättare att genomföra, utan någons förnärmande, än just denna. Grundtanken för och ändamålet med densamma är ju endast att, uti ett hittills bestående anmärkningsvärdt undantagsfall, bereda jemlikliet inför lagen och rättvisa åt städernas alla oprivilegierade innevånare.
Da vid detta tillfälle icke är fråga om grundlagsfo. m rint;, utan blott derom , huruvida det kan nekas en Ledamot i ConsfituiionsUtskottet, r, då lian icke med pluralitet !) ö tammer, få offentligen ådagalägga sin i*-k ilda mejling, än kont den icke på be«futet «kulle verka, samt den granskning ConsuiulionsUt kottet åligger, alldeles icke lö*er hemligheter så finnér jag intet undantag ■ ga lum, derest icke någon annan föreskntt sådant hinder. Att CmstitutinnsUtskottet figer Rikens Ständers heslutande rätt, är enligt 29:de §. Riksdagsordningen blott i det fallet, da imellan RiksStånden uppstår olika begrepp om Giundlagen; äfven i det fallet, då anmärkning emot StatsRädet enligt 106 §. RegeringsFormen äger mm. Deremot är Riksens Ständer f >rl>el»älfen heslutande jätten i öfriga tillfällen, och således kan jag icke finna ConstitutipnsUtskottet halva ägt laglig anledning till sitt vägrande af de särskildta Memorialernas bifogande till Retänkandet. Jag begär derföre , att ConstitutionsUtskuttet matte fragas, hvar det stadgande i Grundlagen finnes, hvaruppå det sig grundat. Undertecknad, Silverstolpe, Axel Gabriel: Jag hemställer om man kan fatta f)en 17 Juli c. mi 795 beslut att fråga ett Utskott hvar ett stadgande i Lagen finnes; Lagen är ju för alla oppen. Friherre Staél: Utskottet måste åtmindstone förklara sig, örn det har någon annan §. alt framvisa, än den iag anfört. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: Om de motiver, som leda den värda talaren som nyss yttrat sig, kan icke mer ån en opinion hos alla vältänkande finnas. För öfrigt tror jag att öfver ConstitutionsUtskottets åtgärder finnes ock en Opinions Domstol, nämligen Svenska Folket och efterkommande. Friherre Cederström, Jacob:
Skillnaden emellan 6 Rdr och Markegångsprisen förar 1838, 7 Rdr 40 sk., och för 1839, 8 Rdr 29 sk. tunnan, för den del af spanmålen under penningelönerna, som öfverstiger beloppet af Statsverkets behållna spanmåls-inkomst, utgörande enligt Rikets Ständers Stat 32,826 tunnor, hvarifrån lik väl, enligt Kongl. Brefvet den 23 Mars i838 , böra afräknas Postverket anslagna 2,559 tuifnor, eller 3 3o,2Ö6 tunnor 55,487:32. -— 78,817:34.— Tillsammans 428,402:33. 8. 527,238:35.6. Skillnad: Öfverskott, som kommer Riks gälds-Kontoret tillgodo 755,471:82. 6. 280,702: 1.— § i. Revisorerne hafva, dels vid jemförelse emellan Stats-utgifterna och de uti Riks-Stalen, till betäckande deraf, anslagna belopp, dels under granskningen i öfrigt, funnit: 1:0 Riks-Statens 2:dra Hufvudlitel, innefattande anslagen till Civile och Lands-Staterna, som, enligt hvad Rikets Ständers år 1839 församlade Revisorer anmärkte, blifvit öfverskriden vid 1837 års utgång med 1 3o,i62 Rdr 14 sk. 4 rst-> har blifvit ytterligare öfverskriden: år i838 med 7>244: 7- 6. „ 1839 med 3,966: 2. 5. 21,2to: 9, lii — 14 Varande således denna Titels brist vid 1889 års slut 151,3^2 Rdr it\ sk. 3 rst, hvilken summa är inom linien anmärkt i 1889 års RiksHufvudbok.
På toppen af den ena kullen funno vi märken efter två nyligen borttagna tält, som troligen tillhört den ren-tschuktsch, hvilken nu slagit sig ned halfvägs mellan Pitlekaj och Taffelberget på en kedja af höjder, som tyckes skilja Irgunnuklagunen från den bergiga östra stranden af Koljutschin-bay. Vid vårt rastställe funno vi en mängd renhorn och en hög sönderslagna ben. Sedan vi åter anträdt vår färd, kommo vi snart till foten af Taffelberget, hvars höjd jag beräknade till 180 meter. Berget sluttar sakta åt vester och söder (ungefär 10°), men brantare åt öster och norr (ungefär 15°). Djurlifvet deromkring var mycket lifligt. På mindre än en timme varseblefvo vi öfver ett dussin räfvar, som sprungo upp och ned för backarne och cirklade omkring oss, som om de löpt för lina. Lyckligtvis för dem, höllo de sig på ett vördnadsfullt afstånd från vår doktors säkra gevär. På andra sidan om Taffelberget sänker sig marken regelbundet mot Koljutschin-viken. En stund sökte vi här förgäfves Jettugins tält, i hvilket vi ämnade tillbringa natten, och som bestämts till utgångspunkt för kommande utfärder, tills slutligen renspår och derefter anblicken af några af dessa fredliga djur förde oss på rätt väg, så att vi omkring kl. 9 e. m. fingo syn på den efterlängtade boningen midt i en snö-öken. Vid ropet jaranga (tält) spetsade hundarne öronen, utstötte ett glädjetjut och sprungo i fullt traf mot målet. Vi framkommo kl. ½ 11 på natten. I tältet mottogos vi gästvänligt af hustrun, hvilken genast gjorde i ordning allt som behöfdes för erhållande af mat och hvila. Jettugin sjelf var icke hemma, men återkom snart med en släde, dragen af renar. Knappt hade dessa blifvit frånspända, förr än de sprungo tillbaka till hjorden, hvilken enligt Jettugins utsago uppehöll sig 9 kilometer öster ut från tältet. Jag har aldrig sett en familj så behäftad med krämpor som Jettugins.
Ist, was mir einzig das Gemüth kann laben. A. W. von Schlegel. TILL ERIK GUSTAF GEIJER. Det vanliga språkbruket hade kanhända fordrat en annan öfverskrift: ”till Skuggan af Geijer”; eller något dylikt. Men jag skrifver icke så. Det är just skuggan af Dig, som har försvunnit. Jag känner, i min innersta själ, din verkliga närvaro; och vet, att jag nu mera, än någonsin, talar till väsendet. Denna utförliga målning, der alla vigtigare företeelser af den Tredje Gustafs tidsålder blifvit grupperade omkring Thorilds höga siar-gestalt, var från begynnelsen ämnad att tillegnas Dig. Bland dina otaliga rättigheter till min hela varelses erkänsla, är äfven den, att hafva gifvit mig dess uppdrag med oinskränkt öfverlåtande af allt, hvad efter den Hädangångne ännu fanns qvar i din ägo, och att sedan, bland samtliga mina vänner, trägnast hafva uppmuntrat mig till dess fullbordan. Ännu vid vårt sista möte, dagen före min hemfärd från Stockholm och blott få veckor före vår längre skilsmessa, betygades din fägnad öfver min helsas började återkomst med tillägg af det hopp, att nu intet vidare hinder skulle fördröja Thorilds uppställande i Svenska Vitterhetens bildsal. Plötsligen anträddes af Dig en annan resa: till den verld, som är osynlig för dödliga ögon. Men derigenom är ingenting förändradt af det eviga i vårt förhållande. Må då mitt beslut fullföljas! Det visste icke, att det skulle få yttra sig blott i en daggstänkt blomma, kastad på din grift. Men i hennes darrande perlor ler en stråle, som känner sig genombryta tiden och rymden. Svaga själar mäkta ej förstå den saknad, som vid en väns graf kan tala både kärlek och sanning. Sanning, – eller hvad man för sanning håller; ty väl kan i det afseendet, under en så förvirrad tid af hvurandra korsande tänkesätt, mången stundom frestas (ehuru i bättre mening) till Pilati fråga. Guds tillhörighet är det Sanna; menniskans, är sökandet derefter.
Undertecknad RiddarhusSecreterare: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 29 Augusti e. m. 601 afseende gör och låter på utländsk botten ligger alldeles utom gränsen för Svenska domaremaktens verksamhet. Gr. Gyldenstolpe och Hr Rosensvärd hafva sagt, alt ifrågavartde lagstadgande alldrig blifvit tilläm pari t samt att det tjenar lill intet alt låta det bland gällande författningar qvarstå. Jag frågar desse Hrr, huru de så noga vela, att förbudet aldrig blifvit tillämpad! och aldrig medfört någon den ringaste verkan? Hafva desse Hrr varit polistjänsteman och gjort sig underrättade om, huruvida förbudet blifvit lillkännagifvit för den klass af medborgare, hvilkas besök i främmande kyrkor möjligen kunnat medföra för deras tro skadliga följder, eller icke? Jag skulle icke tro att sådant varit förhållandet och när man icke kan med full visshet förklara, alt delta förhud, sådant det nu finnes, alldrig medfört någon åsyftad nyttig verkan, så bör man icke säga att det, såsom fullkomligen gagnlöst, bör uphäfvas. Jag för mitt del, anser del icke vata alldeles ulan sin nytta om författningen qvarstår med gällande kraft såsom eli, om också svagt medel i händerne på de Statens tjenstemän, som hafva till pligt att vaka öfver det religiösa lifvet hos den klass af Svenska folket, hvilken i anseende till sin bildningsgrad är lättast utsatt för flämmande proselytmakare intalelser. Såsom sagdl är, så länge man icke kan bevisa att en gällande lag år skadlig, så länge finnes det intet ondi uti, att denna lag qvarstår för alt vid inträffande behof kunna tillämpas och detta är för mig ett alldeles tillräckligt skäl alt fortfarande yrka afslag å förevartde betänk. Gr. Gyldenstolpe: Jag har yttrat, att jag icke kan inse något straffvärdt ligga deruti att en Protestant besöker t. ex. en Katolsk gudstjenst. Jag tror icke att delta är något brott, hvilket bör af lagen bestraffas, del må nu tilldraga sig på Svensk eller utländsk bolten. Jag vill med ett exempel bevisa orimligheten af ett dylikt förbud.
SDiaftt» Biåbiga bepröfmanbe, tillda i unberbånigbet öfmerlemnot, når början meb lånets upptaganbe må göraS; roaranbeS be bufmubgrunber, 9C8i anfett bora följaS, roib ifrågamaranbe upp? otty utlåning, ferffilbt mebbe? labé ^IBåre gullmågtige i BliFSgålbS#£ontoiret. $. ?6. 3 affeenbe å granffningen af förflitne ocb brififålfige 33ancofeblar, från ecb meb a 2R:brS till od) meb 8 )T åling ar», faint SRiFSgålbSfeblar, från od) meb 2 Bv:brS till odj meb 12 tTillingarS öaleur, af be hittills bruFlige formulairen, broilFa till 33anEen eller BtiFSgalbS;£ontoiret inlcmereraS, eller till utbyte förete»/ (jafroe BBi, imber förutfåttanbe i öfrigt, att, babanefter forn bitting bet blifmer beroenbe af meberböranbe GommiiiaricrS urfFilfning od) uppmårFfamf)et, att icke å ena ftban, genom för långt flråcFt eftergifmen# bet, bmatfebanba ftoeffulla foretag od) förföF till enfalbigeS förroillanbe måtte unbeetåttaS ocb beforbraS, eller Q5anfen od) BliFSgålbS#£ontoiret tillfTynbaS forluji/ meDelfl bubbel inlöfen af en od) famma febel, men febelWnnebaftoarenS billiga anfpråf ef eller, å anbra ftban, genom öfmerbrifvoen flråuabef voib granffningen, må bliftoa åfibofatte, fåfom allmänna grunber till iaFttaganbc förefFrifroit: 1:0.
Kyrkoherde i Skepplanda Pastorat af Götheborgs Stift. L. S. C. G. Odelberg, C o n t ra c t s-P r os t, Kyrkoherde Haraker af Westerås Stift. L. S. Isak Norström, Theol. Doctor, Contr.-Prost och Kyrkoherde i Husby af Westerås Stift. L. S. Axel Euren, Kongl. Ord. Hofpredikant, Prost och Kyrkoherde i Folkerna af Westerås Stift. L. S. J. P. I. Tellbom, Lektor i Westerås, Prost och Kyrkoherde i Badelunda af Westerås Stift. L. S Nils Lindgren, Kyrkoherde i Wäckelsångs Pastorat af Wexiö Stift, Prost och Theologi# Professor. L. S. A. G. Ahlstrand, Prost och Kyrkoherde i Wederslöf och Dänningelunda af Wexiö Stift. L. S. A. Melander, P. Pr. i Öjaby & Härlöf af Wexiö Stift. L. S. 11. Reuterdahl, Domprost och Theol. Prof. i L. S. C. G. Berlin, L. Grönvall, Lund. Prost och Kyrkoherde i Contracts-Prost och Kyrkoherde i Balkåkra, Snårestad och Skårby Söfvestads och Bromma Försam - Församlingar af Lunds Stift. lingar af Lunds L. S. Stift. j. M. Agardh, Astronomise Professor vid Lunds Universitet. L. S. Andr. Pet. Traneus, Prost i Skee Pastorat af Götheborgs Stift. L. S. J. Osterman, Prost i Romeleds Pastorat af Götheborgs Stift. L. S. 70 Er. Lindberg, Prost i Abilds Pastorat af Götheborgs Stift. L. S. Anders Sandberg, Kyrkoherde i Madesjö af Calmar Stift. L. S. Joli. Isr.
Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf, uppläste följande : Att Chefers ransakande vid egna reg:s-rätter mottalas af disciplinens fordringar, är allmänt antaget; och lika allmänt kunnigt är, att, när så ändå sker, vållas deraf hinder, hvilka äro oberoende af den militäriska åsigten. Dessa hinder äro kostnader, sorn åtfölja förordnandet af annat ransaknings-forum, och ofullständigheten i den rättighet, vår lagstiftning lemnar domare, att anmoda domstol i annan ort att låta edeligen afhöra aflägsna vittnen. Dessa hinder kunna öfvervinnas, på sätt jag ämnat föreslå; men tiden har blifvit mig för kort til! insamlande af mig dertill nödiga materialier. Enär jag nu ogerna vill med omogna och således ofruktsamma förslag besvära de redan nog betungade Utsk:n, och den återstående motionstiden lemnar mig visshet örn ett nu saknadt rådrum, återtager jag denna motion till behörigt bearbetande. R. o. Ad. biföll, att denna Gr. Löwenhjelms motion fick förfalla. Vid förnyad föredragning af nedannämnda den 26 dennes e. m. på bordet lagda motioner, remitterades till Lagutskottet: Frih. Ridderstolpes, Fredr., motion, om en ny utmätnings-författriing; Statssamt LagUtskotten: Hr Bogemans, Carl, motion, om ändring i i3 cap. 3 §.' n Rätteg.h:n; Allmänna Besvärsoch Ekon.Utskottet: Hr Hammarbergs, Carl Axel, motion, oin förändring i åtskilliga delar af stadgandena, ang:de brännvinsbränningen; Lagutskottet: Frih. von Saltzas, Edvard Fredr., motion, ang:de deportation af vissa brottslingar. Ånyo föredrogos och biföllos StntsUlsks den 26 dennes e, m. pä bordet lagda Den 29 Februari e. m. 5o3 utlåt, N:o 7, ang:de tlcn verkställda liqviden af framlidne Landshöfdingen G. Duwalls reduclions-fordran; och mern.