Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle då Betänkrt företagas redan i öfvermorgon, synes mig, att man neppeligen har tid att göra sig förtrogen med ärendet. På grund häraf anhåller jag, att R. o. Ad. behagade besluta, att detta Betänk, må företagas i det plenum, som inträffar först i nästa vecka. Frih. Cederström, Rudolf: Mot det af Frih. af Ugglas gjorda yrkande har jag den invändning att göra, att, när Talmanskonferensen öfverenskommit om en hemställan till Riks-Stånden, af sådan beskaffenhet, som den af Hr Gr. o. Landtm, nu föredragna, och de öfriga Stånden antagligen till densamma lemna bifall, skulle, derest R. o. Ad. utsatte annan och sednare dag för ärendets behandling, det förhållande inträffa, att R. o. Ad., såsom man säger, komme i efterhand med sitt beslut, och som man ej plägar anse rätt förmånligt. — På grund häraf, och då grundlagen föreskrifver, att alla ärenden böra af Riks-Stånden samtidigt behandlas, anhåller jag om bifall till den af Hr Gr. o. Landtm., i enlighet med Talmanskonferensens åsigt, och å dess vägnar, till R. o. Ad. gjorda hemställan. Sedan öfverläggningen i frågan ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats, dels att Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 80 skulle företagas till afgörande nästa Thorsdag och dels att detsamma skulle förekomma i det första plenum, som komme att hållas under nästa vecka; framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på så väl det förra, som ock det sednare yrkandet, hvarvid svarades ja och nej i blandning; och sedan propos. på det förra yrkandet förnyats samt med blandade ja och nej besvarats, förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande. 346 Den 15 Maj. Efter det votering begärts, uppsattes och justerades följ:de votcrings-propos.: »Den sorn vill, att Stats-Utsk:ts Utlåt.
Direktion medelst kontrakt förbundit sig afl, utan annat understöd från Statens sida än det till utgående från Handelsoch Sjöfarts-fonden beviljade lån, fullända detta arbets-företag, Kongl. Maj:t likväl, med hänsigt till ej mindre ifrågavarande jernvägs nytta för nämnde landsorts transport-rörelse, än möjligheten att derigenom, till allmänt gagn, åt flera orter sprida Norbergets rika malmtillgångar, och enär det kunde synas icke obilligt, att samma jern vägs-förelag blefve annorledes, än medelst lån, af allmänna medel understödt, öfverlemna till Rikets Ständer denna del af ansökningen, på det att Rikets Ständer måtte komma i tillfälle pröfva frågan om det sökta understödets beviljande, i händelse Statens tillgångar funnes för närvarande medgifva en så beskaffad ytterligare utgift för kommunikationernas förbättrande! och har Kongl. Maj:t dervid i nåder yttrat, att, i fall detta understöd beviljades, borde, jemte de för dylika statsbidrag i allmänhet stadgade vilkor, tillika föreskrifvas, alt ett nytt bolag skulle inom detta års utgång hafva bildat sig, hvilket bolag borde inlösa den färdiga delen af jernvägen och ställa anLaglig säkerhet för anläggningens fullbordande inom slutet af nästkommande år, i öfverensstämmelse med ofvan omförmälda, af Löjtnanten Adelsköld uppgjorda förslag, sådant det, efter slutlig kontroll-granskning, kunde varda af Kongl. Maj:t i nåder fastställdt; dock borde, i alla händelser, det nuvarande bolaget fortfarande vara förpligtadt att, enligt sitt åtagande och den derför aflem - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o SOS. 5 naile särskilda säkerhets-förbindelse, ansvara för återbetalningen af det från Handelsoch Sjöfarts-fonden utbekomna lån.
49 kari afverka sextio kannor bränvin på dygnet eller 10,400 på 6 månader, och de större i proportion, så kan ingalunda milt förslag vara för högt tilltaget; 2:o ali alla, som bränna bränvin, måtte ega rättighet, all få försälja i:dels i stället för en kanna, sorn Utskottens majoritet bestämt, likfullt att det ej fick på stället förtäras; heldst som detta är en lagbestämmelse, sorn aldrig efterlefves, och gifver anledning till en mängd åtal mot personer, som ingalunda utöfva lönnkrogen, utan äfven mot den, som af medlidsamhet mot den mindre bemedlade aflemnar ett mindre quantum, än en kanna, som den fattige arbetaren ej mägtar betala." Af Johan Äng. Zetterberg från Stockholms Län och Carl Ersson från Westerås Län : "Emot Höglofl. Utskottens förslag till förändrad bränvinsbränningsförfattning nödgas vi reservera oss. Vi anse bränvinsbränningen böra vara en fri näring, som af hvem som helst må bedrifvas med hvad sorts och huru stor redskap som helst och beskattas på samma sätt, som andra näringar och fabriker. Men då högst få lära dela denna mening och den ej ännu på några tiotal år torde komma att göra sig gällande, måste den för närvarande sättas å sido. Utskottens förslag att dela bränvinsbränningen i husbehofsoch salubränning kunna vi ej gilla, utan tro, att den hädanefter som hittills måtte ega ett gemensamt namn. Friheten att bränna hela året med 20 kannors panna anse vi icke medföra några fördelar; då man icke får anmäla sig till vissa terminer, blifver skatten för hög och ändamålet förfeJadt. Grunden för beskattningen är, efter vår åsigt, på det högsta felagtig.
N:o 77. Ani. till Exp. Utsk. den 25 April, kl. ii f. m. M e m or ial. Det är anledning lill anmärkning emot Slals-Rådet samt Föredraganden för Handelsoch Finance-Ärendena, hvarom remiss begäres lill Constitulions-Utskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola. Stockholm den 23 April iS.^o. N:o 78. Arik. lill Exp. Utsk. den a5 April, ki. n f. m. Utlåtande, i anledning; af Rikets Ständers Revisorers åren 1835, 1837 och 1 839 afgifne Berättelser, angående förvaltningen af Mötesoch TrossPassevolance-Fonder ne. A. Uti Rikets Ständers år 1835 församlade Revisorers Berättelse finnes anfördt (pag. 53), alt då i8a.g års Mötes-Passevolance-fond numera icke eger någon ordinarie uppbörd, samt Cassans tillgångar, så lill capital, som ränta, lika med den så kallade gamla Passevolance-fonden, slå under Kongl. Majrts egen nådiga disposition, ansåge Revisorerne deras åtgärd böra inskränkas lill att uppgifva de förhållanden, som af redovisningen inhemtades. Enligt denna redovisning utgjorde vid 1833 års slut förstnämnde fonds utgående balance i behållning och fordringar 76,032 R:dr i4 sk. ii rst.; och utvisa 1887 års Revisions-berättelse (pag. 82) samt den för år i83p (pag. 108), alt såsom fondens tillgångar och fordringar ulbalancerats vid i835 års slut 75,021 R:dr 46 sk. 4 rst., och vid 1837 års utgång 75,o36 47 sk. 1 1 rst. Beträffande
Igenom den besparing, sorn uppå första hufvud-titeln uppkommer, i följd af upphörandet af Högstsalig Hennes Majrt Enke-Drottnin gens - 1 308 Den 14 Juli. gens Hofhållning, gifves utväg till de åtskillig» anslag, hvilka Stats-Contoiret ansett bora på Stat uppföras; och då Kongl. Maj:t till Rikets Staneler vill låta öfverlemna den af Kongl. Maj:t, enligt vanligt bruk, for Hennes Majit EnkeD rottningens Hof Betjening faststallda PensionsStat, samt föreslår Rikets Ständer, att densamma på Indrägriings-Staten öfverföra, är Kgl. Majit tillfredsställd att veta, det besparingen säkerligen öfvergår hvad för . detta och de ofvannämnda bestämda anslag erfordras. Kongl. Majit, som ämnar låta tilt Rikets *' Ständer afgifva en fullständig utredning af förhållandet med Högstsalig Hennes Majit EnkeD rottningens qvarlåtenskap, öfverläter till Rikets Ständer att bedömma, hvad sorn i de delar, hvilka till deras åtgärd' blifva lemnade , i följd deraf bör iakttagas.
FöretogS det i plenum den 11 September up» räfla och pä bordet lagda dictamen af Herr Iliam ^ ker, rörande för detta Konungens bewakande pä LecköSlott m. m. Friherre Legerström,. ^Zcob, uplä» ste till Protokollet följande. Med förundran afhörde jag ben af Herr Hof, Intendenten 'Limm gjorda motion den 11 dennes rörande underhäll, wistelse-ork och wärdighct af Prinsar för Konung Lvsi^k' ^vour» och dcK famille. 3ag Den 19 September. 679 Jag känner ingen Konung Ibland nu regerande Konungar i Europa, men om där finnes nägon sädan mäste han wäl icke bchöfwa underhällas af Swerige; är det wär för della Konung, In» tcndcntm limm dermed menar, sä torde för detta, bb» ra sättas framför ordet Konung, sä ofta H,- OONkn nämncs. Hans wistelse-ort tror jag det blir wär nädiga Konung, som bäst och ensam kan fireslä — Underhälls-Summans bestämmande torde fä htvila till dctz hans förmögenhet bestämdt blifwit upgifwen. — Hivad äter wärdighetcn af Prinsar beträffar, sä är bet högst owäntadt finna en Riksdagsman som öfwerwarit det högtidliga och enhälliga beslut, hwarigcnom Qosräk /^voi.k>n och dest efterkommande för ewärdeliga tider blefivo uteslutna frän Swensta Thronen, och som likwäl kan proponera nägot sädant. — Om honom och hans efterkommande, skulle förunnas wärdighct af Prinsar till eller af Leckö, sä är det )u en naturlig följd, att i fall wär nuwarande Konung och Kronprins skulle med döben afgä, utan att lämna nägon Arfwinge (hwilket jag likwäl uprigtigt bnstar aldrig mä hända) att efterkommande äro de en da Prinsar inom
Jag tior den skulle befinna sig illa deraf. Jag anhåller, att dessa anmärkntr må åtfölja åtei remissen af betänk, lill Utskottet. Gr. Horn, Glaes Fredr.: Jag anmälte mig egentligen för att yttra mig öfver ett ämne rörtde tull-be v i Ilningen, men vill i förbigående endast hafva i prot. antecknadt att jag hufvudsakligen bekänner mig lill det friare systemet; men som ingen regel kan vara så absolut, att icke undantag möjligen derifrån kunna äga rum, vill jag för min del äfven gerna erkänna, att ett absolut införande af ett friare handels-sysleme kan möta en och annan betänklighet af de pröhibitiva lagar, som så lunge ägt rum i Sverige. Jag tror således, alt i visst fallett förbuds-systeme, eller rättare, en så hög skyddstull, som motsvarar ett förbuds-systeme, ännu i ett och annat fall bör äga rum, till dess vissa näringar inom landet hunnit an vidare utveckla sig. Delta har dock, efter min tanke, mest afseende på export-tullen af vårt tackjern, hvilken jag anser högst betänkligt att stadga, innan stång' jernshandleringen hunnit fullkomligen fritt utveckla sig. Om delta skett , och alla band derpå voro lösta, då skulle jag för min del icke hysa någon betänklighet att biträda den tanken, att äfven tackjerns-export må äga rum; men deremot linner jag ingen särdeles våda vid alt genast decretera, att allt förbud mot importen kan upphäfvas, och jag skulle äfven vilja inga derpå, alt detta systeme genast måtte taga sin början, och alt icke en prasscriptions-tid stadgas, som 35$ Den 29 J u 1 i (. m. blott kunde leda derhän, alt liela systemet omkullkaslades, innan det skulle taga sin böl jan. Deremot, då jag önskar att förbuds-systemet genast måtte upphöra, skulle jag vilja föreslå, att skydds—tillien till en början salles så hög, att den kunde motsvara det förbud, soin opinionen ännu i många fall vidhåller; emedan jag måste antaga, att man nödgas underkasta sig dessa opinioner, om de äro än aldrig så falska.
S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Expeditions-Utskottets, den 2 dennes, under N:o 4S2, afgifna och, den 5 derpåföljde e. m., på, bordet lagda Memorial, med förslag tili föreskrifter i afseende å hvad iakttagas bör vid verk-: ställandet af tryckning utaf Bihanget till RiksStåndens Rrotocoll vid blifvande Riksdagar, samt i afseende å dermed gemenskap egande ämnen; äfvensom med vissa hemställanden, föranledda af nämnde tryckning innevarande Riksdag. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsoch Banco-Utskottens, den 5 dennes, under N:o, 53, afgifna och, den g derpäföljde e. m., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af vackt motion, angående afgifvande af underdånig Skrifvelse, att till Ständernas godkännande och fast-? ställande måtte blifva öfverlemnadt Kongl. Maj:ts Nådiga Beslut om Slagskattens beräkning i Myn-: tet in. m.; fann Ridderskapet och Adeln, att berörde Utlåtande bprde läggas, till U a tulli ngärne.
På de af åtskilige Ledamöter anförde grunder, anser jag den princip rigtig , att Ministern må kunna tillstyrka den Expeditions-Secreterares afsättande , sorn under honom föredrar ; men skiljer mig deruti från deras mening , att danna princip icke 122 Den 3 December J. m. bör komma till verkställighet , förr an en ändring blifvit gjord i våra befordrings-lagar, tysa länge de bestämma en viss bana för befordrings-touren: så länge de medge , att vissa tjenster få köpas och således innehafvas under en slags egendomsrätt : så länge de Sökande äro bundne vid vissa prestanda, såsom examina m, m.: så länge tror jag det vara farligt, att införa denna princip, isynnerhet då man härtill lägger, att den lagstiftande och controllerande magten icke är berättigad , att sammanträda oftare än hvart femte år. Det bör icke vara lättare att afsättas ifrån , än att få en tjenst. Om en Expeditions-Secreterare mister sin syssla , kan han icke vänta sig att återfå en tjenst i annan väg. Hvad beträffar faran deraf, att han icke skulle föredraga efter samma system, som Ministern , så är den icke betydlig, då1 Föredragningen icke sker inför Konungen enskildt, utan i Stats-Rådet, I England och Norrige kan en person vinna befordran, utan att vara bunden vid så många formaliteter, som här, hvarföre det är conseqvent, att han äfven lättare kan mista sitt embete. jag är således för närvarande af samma tanka , som Herr Cederschjöld, Grefve Löwenhjelm: Då jag hört andra länders exempel anföras, bör jag,: sora också känner några Europeiska länder , försäkra , att icke en enda constitutionell Stat linnes, der Ministerial-ansvarigheten drabbar ert temporairt föredragande Embetsman. Kanske har man tänkt, att ansvarighets-principen allt* Den 3 December f. m. 123 för lätt kan eludera», om det beror af en Minister, som anar något likt io<5 , att hafva Snufva, och skicka upp sin andre man, att tillsätta tjenst eller reputation.
215 sif dessa, till vansinniges förvarande, måst fördelas i io celluler, hvardera innehållande 70 turn i längden och 3o i bredden, deraf några med saknad af fensterluft och tillfälle för vädervexling; samt att, som följd af allt detta, Gottlands Hospitalsoch Lazaretts-anstalter för närvarande ingalunda befinnas i det tillräckliga och ordnade skick, som Öns folkmängd och samtidens, i bredd med upplysning och mildare känslor, ökade kraf uppå deltagande för olyckliga och vanlottade likar påfordra. Under handläggningen af detta ärende, har det icke undfallit Rikets Ständers uppmärksamhet, att de Central-Hospital, till vansinniges vårdande, hvilkas iordningssättande blifvit åt Kongl. Serapliimer-Gillet uppdraget, icke kunna komma i fråga att af Gottland tillitas. Öns afskilda och icke sällan, under flera månaders lid, helt och hållet afbrutna communicationer med fasta landet göra sådant mindre möjligt och bestärmna oemotsägligen Öns behof af egna inrättningar för sina sjukes omvårdnad. Vid sådana förhållanden, och då, efter hvad hos Rikets Ständer tillika anmäldt blifvit, Wisby Hospitals-Föreståndare och Lazaretts-Direction sig erbjudit att, i den händelse Hospitalets inkomster oförryckte finge för Länets helsovård användas, genom enskild credit, upplåna nödigt Capital för skyndsamt uppförande af en ny Lazarettsbyggnad, i öfverensstämmelse med redan fastställd ritning, samt, på detta sätt, ett för Gottland så ytterst angeläget behof, utan Statsverkets bidrag, eller någon annan Provinces 216 Exp. Utsi. Förslag till urul. Skrifv.
Om, af sådana anledningar, Kongl. Maj:t anser sig kunna med tillfredsställelse fatta den förhoppning, att de arbetande, genom förenade bemödanden, biträdde af den allmänna granskningen, icke blott skola utföra deras uppdrag, så långt ämnets svårigheter det medgifva, utan ock söka fullgöra det på en ojemförligt kortare tid, än den Den 8 Juni. 367 den redactionen af 1734 års Lag-Bok fordrade, så har också, i sammanhang dermed, ICongl. Maj:f trott sig böra väcka Riksens Ständers upp. märksamhet på de medel, hvarigenom en sådan framgång närmast försäkras. Då det ligger i ämnets natur, att de personer, som dermed sysselsättas, böra helt och odeladt uppoffra sin tid åt dessa, kanske mer ansvariga, än tacksamma mödor, då ombyten af egentligen arbetande Ledamöter, hvilka, under en redan förfluten beredningstid, gjort sig bekanta med det vidsträckta ämnet, ofelbart skola medföra afbrott i arbetets drift, och föda svårigheter för nykommande: dä Comitéens nu varande Ledamöter antingen äro lönlöse, eller svagt lönte Embetsman, hvilka ur nyssnämnda skäl böra finna sig fredade från bekymmer af en nödvändig utkomst, skadeslöse för en tid , som den enskildta nyttan kunde använda fördelaktigare, och fästade genom skäliga vedergällningar vid ett långt och trälsamt arbete: då Comitéens granskande Ledamöter icke njuta annan-belöning, än den öfvertygelsen att gagna: och då slutligen ett större afseende lärer böra lemnäs åt vigten och framgången af ett företag, som har allmänt väl och Nät iona 1-ä‘ran till föremål, än åt de, i alla fall, ringa kostnader, hvilka dermed kunna vara förenade; så har ICongl. Majit, ledd af omsorgen för en oafbruten gång af Lag-Comitéens arbeten och af nyss anförda betraktelser, ansett sig icke kunna underlåta hos Riksens Ständer före* 368 Den 8 Juni. föreslå, att det ärliga anslag af 5000 R:d, Rikets Ständer redan för detta andarnål beviljat, måtte , intill nästa Riksdag, förökas tned ytterligare 4 ä 5000 R
Ut suprs. Lx krotocollc», 6. Lilverstolpe. Utdrag af prstocsllet, hället hos högloft Riddcrskapet ^och Adeln wid Urtima Riksdagen i (örebro den rz Iunir i8l2 S. D. O^einitterades kill Stats - Den iz Junii. 68r Stats-UtstottetDictamen af Friherre Cederström, Rudolf, hwaruti föreslås att Riksens Högloft. Ständer matte ät Kongl. Maj.-t uppdraga, att i händelseLandets sjelfständighet af någon främmande Magt stulle hotas, öppna Inrikes Län emot Stats, Obligationer med Ränta eller Annuiteter till ett belopp af 4 ^ 5 Millioner R-dr, och om det icke skulle till fullo erhallas, upptaga resten som Krigsgärd. Memorial af Herr Reuterskjöld, H-Fabian, med hemställan om Lönings - ersättning för sig, såsom f. d. NegementS-O.wartermästare wid f. d. Swensta Gärdet i likhet med hwad CompagnieChefs wid samma Regemente blifwit tillagd. Banco - Utskottet: Memorial af Friherre Stael von Hollstein, Corfitz Ludvig, angående indragande af Disconternas utelöpande Aösignationer. Lag-Utstottet: Memorial af Frih. Silfwersköld, Nils, angående Wattenwerks - Agares förpligtande att dä närliggande trakter af deste Werk lida mehn, derföre taga lösen eller ersättning. patzevolance ° Utstottet: Memorial af Grefwe Gyllenborg, Johan Henning, angående wista Provincers stiljande fran det i Kongl. Majus nådiga Proposition generelle stadgande, rörande Pastevolancen. Ut supra, Lx krotocollo, ' 6. Silverstolpe. Ut - 682 Den iz Junik. Utdrag af protocollet, hållet hos Högloft. Ridderstapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen i wrebro den iz ^unii 1312.
En och annan orolig tanke på fadern, den gamle smugglaren, som denna natt beslutit spela tullverket ännu ett spratt, smög sig äfven som en förhärjande siroccovind in i hennes själ. Hon bäfvade för dem båda. Den bångstyrige fadern och den hetsige löjtnanten! Huru skulle det sluta? Då slogs dörren opp med ett hiskligt brak och in störtade Anton, den unge fiskargossen. Han var också kär i rosen på Tistelön. Fasan lyste ur hans ögon. Hon satt stum och väntade hvad som komma skulle. Men Anton molteg; fasan hade förstummat hans läppar, och de rysliga syner, han skådat, omtöcknat hans själ. Men hon förstod hans stumma språk. Hon störtade sig ut bland de vilda böljorna. I dess djup återfann hon sin älskling. De blefvo förenade i döden. Men Anton går ännu på stranden och tittar efter om hon ej skall komma upp igen. Sjette Delen. “Ett rykte.“ (Endast för flickor.) Ur Lilias dagbok. Den 1:a Jan. Gifte jag mig. Bedrog jag min man. Skiljdes vi åt. Gick jag på maskerad – återsåg min man. Jag ville pröfva om han var mig trogen. Jag lät derför en väninna kokettera för honom. Han tjusades. De åtföljdes. Mitt hjerta sved: jag kände att jag ännu älskade honom. Jag följde dem i smyg. Jag lyssnade vid deras dörr – O, Gud! hvad jag led! Då kom en student och tog mig på bar gerning med att lyssna. Han bodde i samma korridor. Han var djerf. Jag vågade ej förråda mig. Gret jag. Ville jag uppsöka min man. Han gaf mig tusan. — Fann jag att jag var mor. Kan ingen menniska tänka sig hvad jag led – ty Räknade jag ut att min man var – barnlös. Blef jag andligt sinnad. Gifte jag mig med en, som jag trodde vara ett nöt. – Men jag bedrog mig: han höll mig i tygeln i åtta dar. Hade jag ett möte med min första man. Han älskade mig ånyo men – min andra man lefde ju än. – O, fasa! – Jag sjönk dock i hans armar.
Jag för min del kan icke med stillatigande åse landets jemmer' och nöd. Jag vågar ej förena mig med dem, som möta fienden på det viset, att de öfvergifva landets värnlösa barn, under det de träda i fiendens leder, och der blott strida för rättigheter, rättigheter, hvilka de vilja hafva beviljade och utvidgade åt förderfvaren, på det hans förödelse må anställas i mångdubblad! mått och i stort, så i städerna som på landet. Om han låter beskatta sig, så varén förvissade mine Hrr, alt han hittar nog på medel, att hålla sig sjelf skadeslös genom en mångdubblad skatt, den han med rofgiriga händer utkräfver af landels fattiga och olyckliga barn, hvilka varda genom sådan slags nalional-ekonomi i grund förlorade lill kropp och själ, under det nationalvälmågan varder lillspillogifven och såld för det hopade blodiga guld, som Statskassan dervid torde kunna komma att samla. Uteblifver äfven denna skatt, såsom somlige Statsmän vilja hoppas, och nationen skulle blifva så klok, att den icke låter förgifta sig derföre att det kostar så mycket; så är likväl spelet och vågstycket för högt och stort; ty det skulle ju kunna hända, alt den delen Statsmän, som eftersträfva denna slemma vinning, till förmån för Staten som de mena, få verkligen sin vilja fram, att Statskassan riktas på nationalvälmågaus bekostnad. Med frimodighet aflemnar jag här ett vittnesbörd emot bränvinsbränning och försäljning, under det jag vördsamt anhåller om Hr Gr:ns o. Landtnäs propos. uppå delta enkla förslag, hvilket jag, under förkastande af Utslcs förslag i sin helhet, sålunda framlägger: Bränvin må icke tillverkas eller försäljas af en hvar, utan endast af dem, som för techniska och kemiska behofver fått privilegium dertill. Och skola vid dessa privilegierade kemiska och’ lechniska spritfabriker och försäljningsställen noga kontroller iakttagas, på det bränvinsbränning och försäljning icke må hädanefter blifva missbrukad till fyllerilastens befrämjande. Hr von Hartmansdorff: Jag har ingenting emot alt i ordalydelsen göra den förändring, som Frih. Kraemer föreslagit.
Jag för min del kan ej kilstyrka, at nas got derom matte stadgas, som Lulle åstadkomma eli kilökning i della Onus, Friherre von Oanri ags lisuten. §n wärd Ledamot har upkastat den ftaga», hwem som skall förpliktas at underhälla Qwarneller Bywäg? Jag för min del anser ej något annat stadgande härutinnan wara billigt, än at den, som nyttjar wägen, bör densamma wid magt halla. Herr Oe/anstni^s, Dorias Lamuel. Jag får den äran erinra, at beträffande Wägars wid magt hällande, tännes en Kongl, ?Mo!miem af I7Z5, sam-derom tilräckeiigen stadgar: i anledning hwaraf jag anser denna fraga icke har behofwa uptagas. Friherre Os 6ser, Osrl. Som OeLnno mis-ättskottecs LrojsZ: icke rorer annat, än Gastgisware-Ordningen, sä kan förmodeligen fraga ej här wara om andra ivägar, än sanvswägarg och kror jag, at detta ar del ämne, hwarwid wi böre hälla ost. Herr kotsnklsä , kV! arktas. Den warde Ledamoten, som nyst talade, har uptagit hwad jag ärnade anföra. Konungens Nådiga krupost-iori rörer blott Gästgifware,Ordningens förbättrande. Uti densamma kan fräga ej upsta om annan wäg, an emellan Gästgiswaregäi darna. Jag fruktår, a( utan cu noga upmärksamhet skulle wi kunna falla in i ämnen, som ej äro pro^onsrseis. Herr Grefwe» och randt - Marskalken gjorde proposition til bifall pä 8. §. med den tilläggning, ar Milstolpar fa wara bade af Sten och gf Tackjern. P H. samt Bonde-StandckS derwid gjorda tillaggning, at Gästgifware äfwen bör njuta as Resande beräkning för Stallrum och Vagnshus, da han sig deraf beijeuar.