Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Brefven den 25 Juni 1818 och den 12 November 1823, jemförda med nådiga Skrifvelserna om Nionde Hufvudlilelns reglering den 16 Mars 1858 och den 23 November 1860, icke — med undantag af ett enda för Stats-kontoret kändt fall — tillämpats på de vid undervisningsverken anställde lärare, för hvilkas pensionerande, ända till den 16 Mars 1858, då elementarläroverken tillhörande personer i det hänseendet i allmänhet tillförsäkrades lika förmåner med de civile tjenstemännen, andra grunder och bestämmelser blifvit följda; samt alt någon allmän föreskrift icke meddelats om pensions - Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 153. 21 förmån å nämnda stat för Professorer och andra Lärare vid det år 1815 inrättade Carolinska Medico-chirurgiska institutet, när de genom hög ålder och sjuklighet vore urståndsatte att sina befattningar vidare bestrida; men att vissa omständigheter talade till bemälde Professorers förmån uti ifrågavarande hänseende, såsom dels att de vore delegare i Civil—statens pensionsinrättning och således ställde i någon likhet med civile tjenstemän, dels att Anatomie-professorn vid berörda institut, Medicinal-rådet A. J. Hagströmer, efter Kongl. Sundhetskollegii hörande, den 29 Oktober 1823 erhöll nådigt afsked med bibehållande af hela professorslönen såsom pension å allmänna indragnings-staten, dels ock att Professoren P. Cedershiöld, som afled i tjensten, enligt nådiga Brefvet den 20 April 1841, åtnjöt å nämnda stat ett af Rikets Ständer beviljadt arfvode af 600 R:dr Banko, hvilket, i händelse han, ulan lönens bibehållande, från professors-beställningen afgått, skulle hafva kommit att förhöjas till 1,000 R:dr samma mynt; hvarjemte Stats-kontorel upplyst, att Professoren vid Allmänna Barnsängshuset var, jemte tre andra Lärare, (öre år 1815 uppförd å Sundhets—kollegii stat, då lönen utgjorde 444 R:dr 21 skilling 4 runstycken banko; och hade, i betraktande af allt detta, Stats-kontoret, hvilket i ett tvif velaktigt fall icke vågat obetingadt tillstyrka nådigt beviljande af pension å allmänna indragnings-staten för Professoren Retzius, ansett sig böra öfverlemna till Kongl.
S. D. Föredrogs ånyo meddeladt utdrag, J\s 329, af Höglofliga Ridderskapet och Adelns Protokoll den 11 dennes, hvaraf inhemtades, att, sedan Ridderskapet och Adeln den 17 sistlidne Juni antagit Borgare-Ståndets inbjudning att biträda samma Riks-Stånds i afseende på 44:de och 45:te punkterna i Banko-Utskottets Betänkande M 35 fattade beslut, att af den sedan 1860 års början upplupna bankovinst skola i Banken bibehållas 672,541 R:dr 68 öre, men återstoden, fem millioner Riksdaler, under innevarande och nästföljande åren 1864 och 1865, med en tredjedel bvartdera året, till Riksgäids-kontoret aflemnas, Ridderskapet och Adeln inbjudit Preste-Ståndet att i samma beslut jemväl sig förena. Preste-Ståndet beslöt att, med frånträdande af sitt i ämnet fattade beslut, antaga ifrågavarande inbjudning. S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskottets Memorial, JVs 42, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut öfver åtskilliga delar af Betänkandet J\° 35, angående reglering af Bankens låneoch kreditivrörelse samt om användande af upplupen bankovinst. lista punkten lades till handlingarne. Den i 2:dra punkten föreslagna voteringspropositionen godkändes. Sedan Preste-Ståndet efter inbjudning, i likhet med Ridderskapet och Adeln, biträdt Borgare-Ståndets i afseende på 44:de och 45:te punkterna i Banko-Utskottets Betänkande M 35 fattade beslut och alltså 3;ne Riks-Stånds mening om deruti förekommande frågor är sammanstämmande, ansågos de af Utskottet i 3:dje och 4:de punkterna af förevarande Memorial framställda förslag till voteringsproposilioner icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. Bih. till R. St. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D.
I afseende på dispositionen af ManufacturBiscontfondens vinstmedel förekommer vidare, att sedan, efter föreningen af Eskilstuna gamla stad och fristad till ett samhälle med gemensam benämning af Eskilstuna Fristad, genom Kongl. Brefvet den 2 Mars 1833 i Nåder blifvit förordnadt, dels att den allmänna tillsynen och vården öfver Fristadens handel, manufactur-inrältningar och andra näringar, som förut tillhört Directionen af Carl Gustafs Stads Gevärsfactori och Eskilstuna Fristad, borde från och med den 1 Juli samma år af Kongl. CommerceCollegium handhafvas, dels ock att förvaltningen af Extra Licentfonden, hvarå dittills aflöningen för Fristadens Embetsoch Tjenstemän med flera andra utgifter för Fristaden och Gevärsfactoriet hufvudsakligen utgått, komtne att till Kongl. Collegium öfverlemnas, för att, så långt Fondens tillgångar medgåfve, användas till de redan derå anvisade utgifter, samt bemälde Direction, i följd häraf, till Kongl. Collegium öfverlemnat såväl anvisning å fondens behållning, utgörande 877 R:dr j3 sk. g r. Banco, som förteckning å de adöningar och andra utgifter, hvilka dittills af Extra Licentmedlen utgått med ett sammanlagdt belopp af 2,5a8 R:dr 4° sk-, och hvaribland upptagits lön och arfvode till f. d. FristadsDirectören, Öfversten J. A. Palm, 900 R:dr, samt pen - ( G ) sion till förre FristadsDirectören, ÖfversteLieulenanten Nordevvall med 5oo 11:dr; så liar Kongl. Majit, med anledning af Kongl. CommerceOollegii underdåniga anmälan, att den särskilda afgift, som under namn af Licent vid Jernvägarna i Riket utgår af alla främmande, i Sverige oprivilegierade fartyg, hvilka derstädes inlasta jern, numera, sedan de liesta handlande Nationers fartyg i Svenska hamnar behandlas lika med Rikets egna fartyg, icke kunde beräknas till högre belopp än 200
Dess belopp ak 8tatsmedel torde dock böra inskränkas till det vid förra Riksdagen föreslagna ak /j,aoo R:dr i penningar, med uteslutande ak 8panmälsersättning under lönen, enär, jemlikt 1835 ärs Riksdagsbeslut, vid sedermera skedda statsregleringar den grundsatts blifvit följd, att^all sadan beräkning under n^a loner blifvit utesluten." "Den tillökning al Krigs-Lollegii 8tat, som, i Iiändelse ak Nådigt bi^ kall bärtil!, Kders Kongl. Uaj:t komms att föreslä, bletve salunda contant s^,200» ' ' oell i63§ tunnor 8panmäl under lönerne." "inslaget för Allmänna 6arnisons-8jukbu86t bär de senare ären visst sig otilräckligt; men dä sädant ensamt baft sin orsak i en öfver vanligbeten betydligt stegrad sjuknumer, oeb uti likaledes förböjila varupriser. 4 förllällgnclen, Ii villig vied är gtt förmodg, gtt de förr eliev sengve sliols Ateizä till närmgre Öfver6il88tsmmel86 med dem, 8om leAgt till Arund för 3N8l»Aet8 f>68tgmmgnde, 3N8er j>» i underdäniAllet, gtt säl' det närvgrgnde sräAg ielis wä nsnl-.tä om en ordinarie förllöjnin-; i 8gmmg gnglg»!." "Deremot lige den gf 13der8 Xoii»I.
Något sådant har icke varit min afsigt, utan min är endast den, att Staten i möjligaste målto må vara betryggad att få hvad den verkligen, enl. deras framställning sora först gjort förslaget, blifvit lofvad alt erhålla. Således skall jag för min del vara belåten med den säkerhet som innefattas i Gr. Lagerbjelkes förslag, men hvilket jag också anser vara så mycket nödvändigare, som en besigtning vid sjelfva aflevereringstillfällel derigenom blefve bestämd icke blott af sjelfva jernbanan, utan äfven för alla byggnader och verkstäder m. m. som dertill höra. Jag har hört oell tager för afgjordt att man med jernbanan verkligen förstår allt detta, samt att förslagets upliofsman så upfattat saken. Jag drager detta icke i tvifvel; men det år möjligt och till och med allt för troligt, att han icke blifver den, som 40 år härefter kommer att aflemna banan, och alt den då befinnes i händerna på personer hvilka icke så noga hålla sig vid den tolkning han velat gifva åt denna punkt, ulan äro möjligen vid den tiden alla delägarne i bolaget utlänningar, som icke finna sig äga något skäl att. tolka Ständernas beslut frikostigare än hvartill de äro tvungne. I sådant fall lära de icke vid den årliga besigtnin9 H. 33 514 Den 28 Augusti f. m. gen underkasta besigtningsmännens pröfning annat än hvad i den punkten är utsatt, och allt, livad lill jernvägen hörer, blir obesigtigadt ända till aflevereringstillfället då det blefve underkastadt en pröfning. Gr. Lagerbjelkes förslag åsyftar en pröfning och undersökning huruvida allt verkligen befiuues i ändamålsenligt skick: det är således endast för att åt Staten bereda den fördel som förslagets uphofsman afsell; och för att betrygga den stora allmänheten, hvilken jag förutser med ternIigen mycket missnöje skall (inna dessa 250,000 r:dr om året på våra utgiftstitlar, anser jag mig pligtig ali icke låta delta tillfälle gå mig ur händerne, för att åtminstone bereda någon säkerhet. Frih. von Stedingk, Styrbjörn:
Utskottet får, jemlikt dess åliggande, i anledning häraf nu afgifva förslag, dels till sammanjemkning af de olika åsigter, som i denna fråga gjort sig gällande, dels ock till de proposilioner, öfver hvilka, i händelse slik sammanjemkning i ett eller flere fall icke kan åstadkommas, omröstning lärer komma alt anställas i Förstärkt Stats-Utskott, med anmälan derjemte, att Utskottets förslag i öfrige här ej upptagne delar blifvit af samtlige Riks-Stånden godkändt. I afseende på de utaf Utskottet i Utlåtandet N:o 30 lill besvarande upptagne, emot Betänkandet N:o 21 framställde, så kallade Allmänna anmärk ni n gar, förekommer, att, beträffande så väl den Irsta bland dessa, eller huruvida Bevillnings-Utskottet varit behörigt att ensamt behandla frågan oin förbud mot någon varas ineller utförsel vidare bör ega rum eller icke, som ock de öfrige under punkterna 2:o, 3:o, 4:o, 5:o och 6:0 till besvarande upptagne allmänna anmärkningarna, Ridderskapet och Adeln ansett någon dess åtgärd härvid icke erfordras, hvaremot Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden förklarat sig godkänna Bevillnings-Utskotlets förfarande i dessa delar. Hvad serskildt angår'anmärkningen under punkten l:o, har Utskottet nemligen, rörande densamma, yttrat, att, ”dådet, enligt 31 § 1 mom. Riksdags-Ordningen, ålåge Bevillnings-Utskottet att opåmint vid hvarje RiksBih, till R. St.
Föredrogos å nyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottets Betänkande, N:o g5 , i anledning af väckt fråga om förändring L stadgandet rörande Läste-afgift för fartyg, sorn förses med Turkiska Fass m. m. Utlåtande, N:o 96, angående yrkade ändringar i stadgandet om utkröningars beviljande å Härads-Allmänningar. Betänkande, N:o 102, i anledning af väckt fråga om skyldighet för Norrländska Allmogen att vara försedd med bevis, att de var ror, som af bemälde Allmoge försäljas i Stockholm, äro af egen gårdsafvel ; samt Betänkande, N:o 103, i anledning af åtskilliga föreslagna åtgärder till lindring i rustningsbesväret. Enär nu å nyo föredrogs Allmänna Ber svärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtande, Nio 105, i anledning af väckt fråga om rät-, tigheten till dubbel tjensteårs-beräkning för Lärare vid en Lancaster-Schola i Gefle, och för Lärare vid alla i Riket inrättade Lancaster-Scholor, der minst 100 Barn njuta undervisning, blef samma Utlåtande af PresteStåndet afslaget. 88 P rot. Utdrag din 91 JUoj.' 1829. S. D. Vid förnyad föredragning blefvo Constilutions-Utskottets Memorial; N:o a3, rörande Grefve C. F. Horns anledning (ill anmärkning emot Konungens Bådgifvare i Commandomål för Arméen ; N:o 24, angående Riksdagslullmägtigen Petter Anderssons anmärknings anledning vid behandlingen af ett Mål, rörande såkallade Kyrkohemman i Halland; och N:o angående Herr F. L. Rosenqvists af Akershult anmärknings anledning, i afseende på de Mechaniska Verkstaden vid Motala beviljade lane - understöd, lagde tili Handlingarna. S. D.
Ltsk. Eetänkanden. seende blifvit i nåder förordnadt, icke borde éiga runi. Vid ett sådant sakens förhållande, och då den ej allenast flere gångor tillförene, utan äfven vid ssdnaste Riksdag, inom frenne år® förlopp, blifvit Kongl, Majt i underdånighet föredragen, som äfven deröfver täckts i Nåder fatta sitt höga beslut, samtinga omständigheter under denna tid sedermera inträffat, hvilka åt den samma kunnat gifva något förändradt skick; så anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer att dermed antaga någon befattning, eller Kongl. Majit med ytterligare förnyad skrifvelse i detta ämne besvära. Härtill kommer äfven, hvilket Utskottet tror sig icke böra obemäldt lemna, att den öfverklaga* de förhöjningen öfver markegången af i Rd. per Tunna å Råg och Korn, samt 52 skillingar å hafra icke synes svårare, än hvad de fleste andra Tiondegifvare, vid anställd och allmänt medgifven jemförelse, få vidkännas, enär man beräknar forsselskyldigheten in natura och det lägre pris på Spannemålen, sorn i anseende till Höstetiden vanligast bestämmer Länens Markegångar. Dock varder detta Riksens Höglofl. Ständers vidare pröfning vördsamligen understäldt, Stockholm den 25 Juni 1818. Besv. och 'Ekon. Ut sk. Betänkanden. N:r 145- Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsock Ekonomiutskotts Memorial, angSende Högloft. Ridder skåpets och Adelns deltagande ined B or ger skap et uti Borgerliga Onera. T-^ill Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskott har Hedervärda BondeStåndet återremitterat Utskottets den 18 sistl. Februari afgifna Betänkande, i anledning af väckta frågor, så väl om upphörande af frikallelsen för Höglofl.
1 följd häraf torde denna inkomst kunna upptagas till: penningar 56,000: — spanmål, 122,000 kubikfot å 2 R:dr 244,000: — tillsammans 300,000 hvartill komma de under denna litel hänförliga restantier . 8,000 hvarigenom således hela ifrågavarande inkomst-titel kommer att uppgå till det uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition beräknade belopp 5:o. Si/Jvertionde, Mynlarelön och Slagskatt, som i nuvarande Riks-stat äro upptagne till 10,500 R:dr banko, hafva under de fem åren 1850—1855 i medeltal uppgått till 10,308 R:dr banko och torde således, i likhet med hvad Kongl. Majit behagat föreslå, nu böra beräknas till 9 6,162,000: 6,600: 308,000: 15,000: Transport: 6,491,600: Bilt. till R. St. Koppar-räntan beräknades vid sednaste slats-reglering lill 615 skeppund å 133,4 R:dr eller till 82,000 R:dr och har utgjort: af Kählu oT öfrige Fiirsäljniiigs Brrgslag'. Kopparverk. Summa Skepp:d. värde i K:dr. år 1850 498 157 655. 167 632. 642.
Der * förekomma särskildt i afdelningen om Holberg, jemte litet .besynnerliga karakteristiker och afvikelser, äfven träffande skildringar och iakttagelser, hvilka vitna om ett mera originelt sitt att skåda saker och förhållanden samt en viss sjelfständighet i granskningen, hvarför man onekligen läser boken med intresse. Den vigtigaste Holbergbiografi till jubiléet är dock Georg Brandes ’ » Ludvig Holberg », en festskrift, hvilken jag gerna velat egna en mera djupgående granskning, än platsen här tillåter, isynnerhet som jag tror, att detta den begåfvade kritikerns arbete, hvilket naturligtvis nu emottages med stor uppmärksamhet, i sina hufvudvyer knapt i allt skall kunna bli beståndande. Det säger sig sjelft, att man finner en stor mängd skarpsinniga och snillrika anmärkningar, hvilka kasta ljus öfver ämnet, men på samma gång som jag tror, att Brandes ’ ¿Ludvig Holberg * liksom t ex. äfven hans » Esaias Tegnér » icke utgår från en pålitligtbestämmande historisk granskning i det stora taget, sä finner man äfven i det hela en underström af subjektivt värderingssätt, hv.ilket icke sällan bortskymmer det rent objektiva betraktandet af den historiska literaturbilden. Det är icke härmed min mening att vilja underskatta betydelsen af en vägbrytande, reformatorisk författares bild, stäld i ljuset af en ny stridsriktnings åskådning, men detta är ett, den objektiva literaturhistoriska domen ett annat. I sitt föga träffande omdöme om Holberg som historiker framhåller Brandes sjelf som ett oeftergifligt kraf förmågan att lefva sig in i aflägsna tiders och länders uppfattningssätt, att inom detta område vara psykolog och skald. I detta afseende kan man mot Brandes invända, att han sjelf icke har dragit slut-följderna af de drag till tidens karakteristik, hvilka han i sin bok framhåller, utom det att han — t. ex. i betraktelsen öfver medeltiden — beskyller Holberg för hvad han sjelf i sina » Hovedströmninger » gjort sig skyldig tilL Deremot var just Holberg, redan före Yoltaire, vägbrytare inom den kulturhi-storisk-psykologiska liistorieskrifningen.
Marianne, vill du sitta här?» sade Walter och reste sig ur gungstolen, när Marianne kom in. »Tack», svarade hon med en vänlig nick och intog den erbjudna platsen. Det var ungefär en vecka efter det kusinen haft bröllop, och båda de äldre bröderna hade kommit från Lund föregående afton för att stanna söndagen öfver i hemmet. Hela familjen var församlad, utom fadern, som var ute. Man skulle passa på att nu komma fram med hvad man hade att säga, ty det fans ingen af de inackorderade inne, och längre fram på förmiddagen väntade man Börje. Mariannes familj var ett slags republik, der alla voro röstberättigade. »Ja, det var det jag ville säga dig, Marianne», sade modern i en ton, som tydde på att hon endast drog sin dotter in i ett påbegynt samtal, »att du nödvändigt måste få reda på Börjes förhållande till sin slägt. Det är allt för besynnerligt att han aldrig nämner någonting sådant af sig sjelf. Ni borde väl åtminstone resa och helsa på hans mor.» »Åh, kära mamma, det tycker jag att Börje kan få afgöra som han sjelf vill, inte är det någonting, som jag behöfver föreslå honom», invände Marianne. »Jo, men nog bör du i tid taga reda på hvad det kan vara», inföll Walter, som gick fram och åter på golfvet; »när han tiger så envist, kan det ju hända att det ligger någonting inunder. Sådant kan man aldrig veta på förhand, och om det skulle vara någonting som du i framtiden kunde få obehag af –» »Hvad skulle det väl vara, annat än att de äro bönder och att han skäms för dem!» utbrast Karl, som låg raklång på soffan och bolmade ur en cigarr. »Der gissar bror Kalle galet», sade Walter, »Börje är inte den som skäms öfver att han är bondson.» Haqvin hade suttit med ett tidningsblad utbredt framför sig, och med näsan inpå det; nu sänkte han tidningen och såg upp med sina utstående, närsynta fogelögon. »Nä – för han skulle väl inte vara så fin som någon af er!» Walter stannade och såg på honom, skrattade så till med ett krossande förakt, vände, och fortsatte sin promenad.
postskrifvare '? » sade han. — » Hvad S S s s o m » Bry m^^rJrM ISljpBy, &gt;MiMn^A dig inte o m att räkna efter, » svadesång allt igenom. » Det gör inte jag. — Förlofvade i fem år — ändtligen en utsikt o c h så — P S — j a g är den lyckligaste människa på a n l^^^r^S^g^^^^^] » Men hvad tänker du lefva på? : • * Ett klingande skratt — » På naturenligt lefnadssätt — på min lilla gummas tarfliga mat och för öfrigt, » m e d ett allvarsamt tonfall, » p å styft arbete o c h fullkomlig ärlighet. » » Nå ja, hvad det senare beträffar, så är din då h ö j d öfver allt tvifvel. Du är j u en. pedant i det fallet. D u kallades j u allmänt af kamraterna för Otto Ärlig. Dina pliktbegrepp stodo icke till att rubba. » Med belåtet uttryck: » Skulle tro det. Däri ligger min styrka, ser du, lika säkert s o m att Simsons låg i håret. Men, se dit — där ser du fönsterna. Så de glimma i solen — o c h där innanför går min lilla kvinna o c h väntar på mig. O m det inte vore midt på gatan, skulle jag ropa hurra! » » Du smittar m i g m e d din glädje. Mina vänner äro hennes lika säkert s o m att två gånger två — se här är hon. » • » Hvad håller du bakom ryggen, » sade han, skälmaktigl hotande henne med fingret. » Hvad håller du b a k o m ryggen, » sade han, skälmaktigt hotande henne m e d fingret. » Bekänn bara! » » Något, s o m du inte får se, » sade hon och försökte skratta, men rösten, s o m skulle vara munter, skälfde som af ängslan. » Åh Ullan — tag hit det bara. Det är ingen jul n u att skylla på, » sade han o c h försökte fånga h e n n e för att taga ifrån henne, hvad hon dolde.
Recensionen har svällt ut till lottade företrädarne af » hufvudrollerna »: hr SVANen med mästerhand gjord litterär essay, inneslutande G U L D M E DALJ berg som den redan på programmet tillspillogifne en värdesättning och precisering af Ellen Keys beZ FÖRSÄLJCS I VÅRA BUTIKER \ bankdirektören, fru Lindberg som hans 1y åtföljantydelse inom den nutida svenska litteraturen och — " Vesterlå.ng:£fa.t&amp;ri 10.: de äkta hälft, hr Hanson och fröken Widell som det kulturen, där Brändes tilldelar henne en ledande och Z: 8 IJegering^sgfatari A. T. A. T. E unga, lindrigt medbrottsliga paret, som — till en samlande ställning. » Vi sakna i Danmark » — skrifi SAJNT HOS ALLA FINARE PARFYMHANDLARE I RIKET. tidsenlig moralens tillämpning — dock till sistone ver han — » en kvinna som Ellen Key med så vidt&gt;få hvarandra ». De gjorde sannerligen sitt bästa, skådande humanitet och en så djupgående kultur. slut och det ännu sällsyntare modet att uttala och det är aktningsvärdt. Men en kraftig honnör Skönast och kvinnligast är måhända hennes entusitill sin öfvertygelse, som kommer de flesta för de äkta Hedbergs-figurerna: gamle konsuln — asm. Ingen tjuguåring äger en friskare begåfning, manliga författare ett på mod, s k a m Vi ha ingen entusiast hr Boschström, hushållerskan — fröken Ählander och och den ger henne mod att tänka igenom tanken som hon i vårt andliga lif. Bank&amp; Hufvudkontor och gul etikett) 16 Regeringsgatan 16. Den är den (§ l o g n e äkta, starkaste, varaktigaste, mest uppfriskande uteslutande använder af den äkta skall Ni finna, att skodonen hålla mycket längre hela. och G. A. SEGERLIND. Halmstad. stärkande. BEGÄR ALLTID MÄRKET 4711 OCH REFUSERA IMITATIONER. Norrbro. ^ ^ ii T$Rällare
Efter ofta, under den tid hvarom fråga är, inom församlingarne hållna socknestämmor, och sedan de hinder, hvilka jag tid efter annan uti underdåniga skrifvelser inför Eders Kongl. Maj:t haft nåden framställa, till en del blifvit undanröjda, har med folkundervisningen kommit så långt, att alla församlingar utom en enda dels beslutat, dels ock i mer och mindre mån påbörjat byggnad af hus för fasta skolor invid kyrkorna. Allmogens öfvertygelse om nyttan och nödvändigheten af dessa skolor börjar nu att blifva allt mer och mer utbildad. Dock återstår ännu en väsendtlig omständighet för att allmogen skall förmå ordna folkundervisningen på derlör föreskrilna sätt; och detta är den af Konsistorium i Hernösand och mig begärda anstalt för lärares bildande uti ett seminarium här i staden, hvarförutan nödigt antal skollärare icke kan erhållas. Helsovården besörjes uti ett här i staden beläget Kurhus och Lasarett och i öfrigt al trenne Provincialoch en Stadsläkare, äfvensom af barnmorskor i de flesta församlingar. Vaccinationen handhafves på hittills ölligt sätt. Dock har Eders Kongl. Maj:t, uppå min underdåniga framställning om lämpligare stadganden härutinnan för detta län, funnit skäligt uppdraga Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Sundhets-Kollegium att i anledning deraf utarbeta förslag till nya föreskrifter i ämnet för hela riket. Inom länet finnas 4 privilegierade Apothek, hvaraf ett i hvarje stad och det 4:de i Neder-Calix, 29 Fattigvården. Ingenstädes mer än i Piteå socken har fattigvården varit reglerad med den syftning att förekomma tiggeri; men i berörde socken hafva de fattigaunderhållits under ett tiotal af år ungefär på samma grunder, som nu finnas stadgade uti Eders Kongl. Maj:ts nådiga förordniug om fattigvården, hvilket i alla afseenden visat välgörande verkningar. I öfrigt har fattigvården besörjts uti fattigstugor, genom rotegång och sammanskott i spannmål eller penningar samt betlande. §• 6. Städer. a) Piteå anlades först invid nuvarande socknekyrka, enligt privilegier af den 12:te