Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den betydliga silfver-export, som komme att ega rum de första åren efter lårrets upptagande, skulle dessutom mer än något annat pröfva allmänna opinionens förtroende för Bankens soliditet, ty mången, sorn förnummealt betydliga silfver-qvantiieter tid efter annan ginge ur Banken och ur landel, torde ej göra sig rigtig reda för anledningen dertill, utan föreställa sig, alt följden möjligtvis torde blifva hela silfverfondens uttömmande och derföre skynda sig att utbyta sina innehalvande sedlar emot silfver. Om, genom stigande industri och liflighet i våra näringar, rörelse-capitalet blefve för litet, komme sådant att visa sig derigenom, att penningen inom landet gällde mer än utom detsamma, men sådant synes nu ej vara fället, då cuisen, oaktadt intet behof af någon ovanlig import under den senare tiden egt rum, likväl hålter sig öfver pari och nära det maximum, hvartill den med obehindrad vexling och export-rättighet för silfver kan stiga. “Vöre det likväl händelsen, att cursens nuvarande höjd härledde sig från någon annan anledning än rörelse-eapitalets storlek, och att detta kunde tåla att ytterligare ökas, fordrade likväl Bankens säkerhet, att sådant skedde med försigtighet och småningom, så att man kunde erfara, om förökningen verkade silfver-export, och i sådan händelse upphöra dermed. Det vill således synas, som upptagandet af elt utländskt lån, långt ifrån att för realisationen vara betryggande, tvärtom fordrar mycken varsamhet i verkställigheten, för att ej för densamma blifva menlig.
Bredvid allt detta stod, ståtligt att skåda, ett skåp af björk med klocka, rödt och gult till färgen och prydt med några väl mycket utspruckna rosor, hvilka alla vände sig mot åskådaren, liksom en rad väl instruerade landsortsaktörer i en sluttablå. Flickan öppnade ännu en dörr och tittade in, men uppgaf därvid åter samma klangfulla, hejdlösa skratt som förut. »Di sofver som va di döda», ropade hon, »och det fast här finns herrskap, som ä' mycke' finare än guds änglar i kyrkan! Hör, hör! Vak upp dammen, vak upp husbon', vak upp, ska di få se annat.» »Skrik inte så högt», förmanade häradshöfdingen, »vi gå vår väg, låt dem sofva!» »Di ä' döfva som stenar», tröstade hon, »och dammen är blind till. Men nu ska di opp, om di så någonsin ska opp.» Hon sprang fram till en stor stolpsäng, som stod i hörnet af den stora och rymliga stugan, och ryckte och ruskade i de två gamla, hvilka lågo däri, utan någon som helst effekt. »Han är åttiofyra år, och hon ä' visst snart nitti», berättade flickan, »och nu ä' di som andra troll, bå' han och hon, när di ha äti' midda' och kommit i softagena... »Hvem ä' 'dammen'», frågade frun, »är det er mor?» »Mamsell är stollig», skrattade hon. »Mor? ä! har jag mor? Hon ä' husbonds madam, jag ä' pigan. Di fick mej från socknens fattiggård, när jag inte kunde tala en gång. Sen har jag varit här. Opp nu...» Det sista skrek hon i örat på gubben, som nu ryckte till, började rifva sig i hufvudet och efter en stunds obeslutsamhet öppnade först munnen och så ögonen. »Goddag», sade han fromt, så fort han orienterat sig litet, »hvarifrån ä' det här herrskapet?»
Och så insåg jag det fördelaktiga i att likasom hvad heter det nu skarfva där det fattades. DON QUIXOTE (drar honom om örat). SANCHO. Riddare, ni är ännu icke fri från den möjligheten att ni skulle kunna råka i det äfventyret att få sadla en häst en gång, min häst till och med! 56 DON QUIXOTE. Hur sa du? SANCHO. Och att jag skulle få komma i tillfälle att smörja opp er! Ja! DON QUIXOTE. Sancho! Du talar sant! Allt är möjligt, och jag kan nog, genom ödets förenade omständigheter, komma i den belägenheten att jag, om du, som möjligt är, kunde illudera en ung, rik flicka, och illusionernas makt är stor skulle nödgas sadla din häst men ser du, att stjäla din hafre, det skulle jag aldrig göra! SANCHO. Ni skulle aldrig stjäla min hafre? Hvilka vilda drömmar! DON QUIXOTE. Ah, jag har fostrat ormyngel vid min barm! Sancho! Låt oss vara vänner! SANCHO. Vän ner! Vänskap! Jag tror min själ att ni fått igen illusionerna! 57 Åttonde seenen. DE FÖRRE. BRUDFÖLJET kommer ut under hand. LÄKAREN. LÄKAREN. Se där mitt ressällskap! Och riddaren Don Quixote af La Mancha. En intressant och lärorik person! Ni gör oss nog sällskap? DON QUIXOTE. Om jag inte misstar mig, så är det doktor Allvetande. Jag vet nu visserligen en hel hop saker och ting, på grund af mina dyra erfarenheter, ingen nämnd och ingen glömd, men allt vet jag inte, och om herrarne icke ha något specielt ändamål med sin resa, så skulle jag bedja få göra sällskap. LÄKAREN. Ändamålet med vår resa är att söka nyckeln till himmelriket, som Sankte Per gått och slarfvat bort, och ifall vi icke råka finna den, ärna vi tåga rakt på himmelen. DON QUIXOTE. Det är utmärkt! Jag har visserligen lämnat alla illusioner om en himmel här på jorden, sedan jag insett att det är ett helvete att lefva, men jag skall följa er ändå... 58 LÄKAREN.
— Jag skall här blott antyda, att professor Sars ’ historia visar, huruledes det gamla förhållandet var, att norrmännen icke hade lust till aktivt deltagande i det offentliga lifvet, utan helst öfver-lemnade åt konungen att regera, men alltid förbehöllo sig att kunna ingripa och, hur länge de lemnade rätten obe* gagnad, likväl alltid förbehöllo sig rätten att göra det. Den långa “ dansktiden “ afvänjde folket fullständigt från politisk medverkan, utan att det derför förlorade sitt frihetssinne. Absolutismen var ju på afstånd. Under tendensen till att se hela vår kamp som en stor rättstvist och i öfvertygelsenom, att den teoretiska rätten måste medföra det reela innehållet är det, som vi i fulla fyra år stått och diskuterat för ochf mot veto, utan att inse, att landets krafter under tiden domna, och vore det icke för det utvecklande inflytande politiken har på alla, som komma in under dess direkta. ansvar, kunde vi lätt ännu i åratal, utan att ana att vi seglade akterut på utvecklingens ström, fortsätta med proceduren, och hundratals frihetsälskande män skulle under tiden vara säkra på, att vi styrde framåt för fulla segel, om blott vi finge det “ absoluta veto slaget ihjäl “ i grundlagstolk-ningen. Det är här den norska politiken kunde haft sin enda verkliga fara. Om högern icke i lika salig öfvertygelse varit upptagen af att få det absoluta veto bevisadt, kunde den kanske, afstående från den juridiska rätten, för lång tid hafva förlamat landet i afseende på hvarje reel utöfhing. Ghancen finnes lyckligtvis icke mera. Vensterpartiet har långsamt men säkert nått till en liflig öfvertygelse om, att det är annat det gäller i ett folks utveckling. Kompromisstillbuden äro det klaraste bevis. De uppstälda vilkoren äro ingenting annat än det minsta, som kunde fordras från venstern och de hederligaste vilkor för motståndarne; vilkoren innebära det, att de äro öppen väg för en verklig utveckling. Jag vet icke, om det har lyckats mig att klargöra.
* Tysta skolan vid NorrtulIsga ' an i Stockholm började i måndags det nya läsåret. En stor förändring har vid denna skola försiggått, enär den samma med detta läsårs början helt och hållet ombytt lärarpersonal. Till föreståndarinna efter fröken Amy Segerstedt, som i åtskilliga år innehaft denna plats, men nu afgått, är af styrelsen utsedd den framstående tallärarinnan från Örebro döfstumskola, fröken Anna Hartman, o c h till lärarinnor fröken Anna Ahlberg, äfvenledes från Örebro, samt fröken Lina Eriksson, efter förutvarande lärarinnorna fröknarna Lotten Lindblad o c h Louise Larsson, af hvilka den förra antagit plats vid döfstumskolan i Hernösand o c h den senare vid Lunds döfstumskola. * » En duktig tös » är fosterdottern Hilda Andersson i V. Vingåker. Förutom att den 20 åriga flickan ömt oeh troget vårdar sin åldrige fosterfar o c h så godt som ensam sköter det lilla torpet, af hvilket de båda ha sitt lefvebvöd, har hon genom själfstudium förskaffat sig en för hennes ställning ovanlig bildning. Ifrig nykterhetskämpe och medlem af Blåbandsföreningen, skrifver hon till hvarje sammanträde en » tidning » med namnet » Framåt ». Arbetet med lie, yxa o c h spade sköter hon med samma kraft o c h färdighet s o m en van dräng. Kreatursaffärcr har hon i flere år uppgjort på marknaderna o c h vid premieringsmö- ten erhållit pris för vackra » kossor ». 299 Hennes höjdtoner äro starka, fylliga o c h af god klang. Mellanregistret föreföll något svagt. Lolas lilla parti borde hellre lämnas åt fru Heintz än åt fröken Almati, s o m i stället kunde öfverlaga Lucias parti. Hr Söderman var mycket bra som Allio, hvaremot hr Bratbost s o m Turiddu lämnade åtskilligt öfrigt att önska, särskildt hvad sångens renhet o c h välljud beträffar. — Salongen var väl besatt. Ida Aalbergstournéen är nu för hufvudstadens vidkommande afslutad med den föreställning a f » C a - meliadamen » som imåndags gafs å Kungl.
Såsom plan för arbetets utförande är af Vetenskaps-akademien föreslaget: att undersökningen af Sveriges allmänna geognostiska beskaffenhet och utgifvandet, till följd deraf, af en geologisk general-karta med beskrifning måtte uppdragas åt en dertill skicklig person, hvilken, såsom Chef för undersökningen, ensam skulle leda densamma på sitt ansvar; att denne geolog, under de första åren, sjelf borde lägga hand vid undersökningen samt undervisa och bilda de elever, hvilka antoges, .för att derefter kunna såsom biträdande geologer användas; att derefter, i mån af tillgång till skicklige personer, 4 biträdande geologer måtte antagas samt att elevernas antal alltid skulle vara fyra; att, när biträdande geologer hunnit anställas, Chefen borde öfvervaka och leda deras arbeten; att dessutom till biträde måtte antagas en paleontolog och att botaniska forskningar, emot särskildt arfvode, skulle uppdragas åt dertill skicklig person, äfvensom att de kemiska undersökningar, hvilka erfordras, medelst efter arbetets beskaffenhet lämpliga arfvoden borde godtgöras; och ändtligen att, då de vid den sålunda bildade geologiska kommission anställde personer förutsättas vara sysselsatte med sina geologiska arbeten året om, en särskild lokal borde anskaffas, der de alla, under Chefens öfverinseende, förrättade sina arbeten å de tider, då rekognosceringar ej egde rum, och hvarest utrymme jemväl borde finnas för samlingar, instrument och laborationer; samt att Chefen måtte berättigas att erhålla erforderliga upplysningar från Topografiska korpsen och Landtmäteri-kontoret. Och har, för verkställande af en så beskaffad allmän geologisk undersökning af Sverige, Vetenskaps-akademien derjemte framlagt följande kostnadsförslag: Stats-Utskottets Utlåtande JM 203. Ärliga arfvoden:
Arfvode för bestridande af de renskrifningsm. fl. göromål, som ålegat den vid Fullmägtiges expedition tillförene anställde Kanslist 250. Summa R:dr R:mt 8,975. Sedan Rikets nu församlade Ständer, enligt Banko-Utskottets tillstyrkan i dess Memorial N:o 7, medgifvit att den vid sednaste riksdag beviljade förhöjning i Bankens och Diskont-inrättningarnes Embetsoch Tjenstemäns samt Vaktbetjentes löner och arfvoden må äfven för innevarande år få utgå, så hafva Fullmägtige i Riksgäldskontoret, uti skrifvelse till Stats-Utskottet den 26 sistlidne Januari, uppå derom å vederbörande Tjenstemäns vägnar hos Fullmägtige gjord anhållan, och med åheropadt stöd af Rikets Ständers nyssnämnda beslut, hemställt att Stats-Utskottet ville tillstyrka Rikets Ständer att jemväl medgifva att den, enligt Riksgälds-kontorets nu gällande aflönings-stat, vid sistförflutna riksdag beviljade tillfälliga löneförhöjningen för Tjenstemännen samt Vaktmästaren vid detta Verk måtte med det i åberopade stat upptagna belopp, 8,975 R:dr, likaledes få utgå för innevarande år 1860, efter hvars förlopp den nya aflönings-stat, som vid denna riksdag lärer komma att för Riksgälds-kontoret utfärdas, torde blifva tillämpad. Då, genom Rikets Ständers dels vid sistförflutna och dels -innevarande riksdag fattade beslut, såväl Statens Embetsoch Tjenstemän samt betjente som äfven Tjensteinanna-personalen i Banken och
Härefter uplästes till justering samt godkändes följande voter:s-propos. Den, som bifaller 3:dje punkten af Bevilln:s-Utsk:s förslag, ang:de tullen å artikeln Fisk, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. nuvande införsels-tull å nämnde artikel böra bibehållas. Sedan denna votering försiggått befunnos rösterne hafva utfallit sålunda: Ja — 51. Nej — 37. Fjädrar, ej specificerade. Efter någon discussion upskjöts pröfningen af Utsk:s förslag Den 4 Maj f. m. 57 tills R. o. A.d. fattat sina beslut i fråga om artiklarne Jern och Stål. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdat till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Flaskfoder. Uti Utsk:s förslag, att Flaskfoder må Jörtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå, yrkades den förändring, att framför ordet ”bestå” skulle tilläggas ordet ”hufvudsakligen”, och efter först framställd propos. till bifall å Utsk:s förslag utan förändring, som besvarades med starka Nej jemte några Ja, blef nämnde förslag bifallet med ofvan berörde förändring. Fläsk. I fråga om denna artikel yrkades, dels bifall till Utsk:s förslag, dels bibehållande af nu stadgade införsels-tull, och då efter det propos. till bifall å Utsk:s förslag blifvit framställd och besvarad med starka Ja, blandade med Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg Ja hafva varit öfvervägande, begärdes votering. Uplästes till justering och godkändes följande voter.-s-propos.: Den, sorn bifaller Bevilln:s-Utsk:s tillstyrkande i fråga om nedsättning af införsels-tullen å artikeln Fläsk, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. nuvartde införsels-tull å nämnde artikel böra bibehållas. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 74.
S. D. Upplästes a nyo deas Allmänna Beswärsoch Ekonomie-Utskottets den z'o sistledne Mali af, gifne och sidan sista Plenum, pa dordet hwilande Uclatanden: r:o Öfwer Riksdagsmannen Johan Erssons, Eri c Ander § fons, AndersOIss 0 ns ochHans Hanssons fran Stora Kopparbergs Län, samt Jan Anderssons fran Westerås Län Memorial, angående förhöjning af Legan för Fangars forslande samt någon särskild ersättning för FangarS ward. * * 2:- 4f2 Den z Junit. 2:0 I anledning afvice Talmannen Jon Jonssons fran Blekinge framställning, om Vacanccr i Fredstider för mindre Bätsmans-Rotehallare; Och z:o I anledning af Prosten SiwertsonS lill Högwördige Preste-Ståndet ingifne Memorial, om inrättande af Lazarett och Curhus för Bohus Län uti Staden Uddewalla; och blefwo af Bonde-Standet lill alla delar bisallne. Or supig. Lx Brotocollo, 6. Brinkman. Utdrag af protocollct, hältet hos Hederwärda Bon^e-Ständet, wid Urtima Rikedagen i Orebro den z Junit 1812. S. D. Ester »tterligare föredragning af StåtsUtskottets, den i i denna manad pä Bordel lagde Utlåtande, i anledning af den hos Bonde-Ståndet wäckte staga, om extra Krigsbfelps utgörande för Pastoraterne i Riket; Fann Ståndet af berörde Utlärande och de upplösningar, hwaruppa det sig grundar, tilii-äckelig anledning att laka denna staga sörfalla. Ot supra. klx krokocvllo, 6. Brinkman. Utdrag af protoc.ollct, hältet hos Hederw. Dont c-Ständet, wid Urtima Riksdagen i Orebro den z Junii 1312.
Ständer vördsamt hem ♦ ställer, att halfva beloppet af den å förenämnde 2:ne lån upplupna öfverränta må f. d. handlanden J. N. Peterson eftergifvas, under vilkor, att han till låne-kontoret inbetalar andra hälften inom 1852 års utgång. Stockholm den 28 Februari 1851. STOCKHOLM, f. d. Schultze’s Boktryckeri, 1851. Ank. till Exp.-Utsk. den 3 Mars 1851, kl. 1 e. m.
I ofvanstående förslag till jagtstadga äro afvikelserna från det Kongl, förslaget med kursiv stil utmärkta på det sätt, att, då blott en ringare förändring blifvit vidtagen, endast den i följd deraf förändrade ordställningen är kursiverad, men att, då någon mer omfattande förändring i en § skett eller ock någon hel mening derur uteslutits, hela §:n eller momentet är med sådan särskild stil utmärkt. STOCKHOLM, tryckt hos e. westrell, 1863. Sammans. Statsoch Lag*Utskotlets Betänkande N:o 35. 1 N:o 35. Ank. till Exp.-Utsk. den 13 Ang. 1863, kl. 7 e. m. Belänkatide, i anledning af väckta motioner om förändrad organisation af Domkapitlen. I sammanhang med frågan om kyrkolagens öfverseende har tid efter annan jemväl förekommit den om förändrad organisation af Domkapitlen; i 7:de Kapitlet af Kyrkolags-komitéens den 29 December 1846 algifna förslag til) Kyrkolag behandlas detta ämne med antagande af valprincipen såsom grund för Domkapitlens sammansättning. Som emellertid för en fullständig pröfning af delta organisationsförslag i allmänhet det hinder mött, att samma förslag i väsendtlig mån eger sammanhang med åtskilliga andra i förslaget till ny kyrkolag väckta frågor, särdeles hvad angår föremålen för Domkapitlens verksamhet, hvilka frågor ännu ej kunnat till slutligt afgörande företagas; men sedan genom åtskilliga inträffade omständigheter, isynnerhet de förändringar, de högre elementarläroverken under sistförflutna fjorton år undergått, helio,fvet af partiela förändringar i Domkapitlens sammansättning gjort sig käubart, hafva flera förslag i sådan syftning efter hvarandra blifvit framställda, utan anspråk likväl att sträcka reformen längre än anledningarne till densamma ound gängligen kräfva. Intet af dessa förslag har emellertid ledt till något resultat, ehuru behofvet af reformen fastmera ökats, ån minskats, och de anledningar till missbelåtenhet med beslående förhållanden, som åro att undanrödja, på sednaste åren tillvuxit i antal.
Utskottets förslag till förändring utaf 2 Cap. 1 § uti 1827 års Skiftes-stadga, delar jag pluralitetens åsigt, att samtlige delegare i Skiftes-lag böra lemnas tillfälle att öfver ansökningen om förordnande för landtmätare till Skiftes-förrättning sig yttra, innan det begärdta förordnandet utfärdas; men att dervid tillägga dem någon rösträtt och bestämma, atl af voteringens utgång skall bero hvem, som bör erhålla förordnandet, anser jag deremot i hög grad olämpligt, såsom efter all sannolikhet grundläggande många tvister både om grunden för rÖstberäkningen och om sättet för omröstningens verkställande, och äfven möjligen föranledande till uppehåll med det begärdta Skiftets verkställande, derest de fleste delégarne sammansätta sig om alt utse en Skiftesman, som redan förut är af göromål öfverhopad eller som af andre orsaker kan finna sig föranlåten att med långsamhet handlägga ärendet. Emot Utskottets förslag, sådant det nu är framsläldt, nödgas jag således reservera mig.” J» Lagsamt Allm• Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N-o i4- Emot den af Utskotten beslutade förändring af 2 Gap. 1 § Skiftesstadgan, har Herr Friherre Hamilton sig jemväl reserverat. Herr Lector LV^allman har, under åberopande af de uti dess motion anförde skäl, emot Betänkandet sig reserverat, Nils Nilsson från Wermlands län har jemväl, på grunder, som uti dess motion finnas upptagne, reserverat sig emot Utskottens beslut, i fråga om landtmätares skyldighet att vid skiftes slut, jemte öfrige handlingar af» lemna en copia af concept-chartan. STOCKHOLM, ecksteinska boktryckeriet, 1844. Lagsamt Allm. Besv,- och Ekon.-Utskottens Memorial, N.o i o, t N:o 15. Ank. till Exp. Utsk. den 4 Be c, kl 6 e. m.
Då vid arbetsplanens uppgörande svårligen kan bestämmas, när arbetet skall börjas och bör vara fullbordadt, emedan sådant merendels beror af det dertill sökta statsbidragets erhållande och de terminer, då vederbörande kunna påräkna att af detsamma komma i åtnjutande, har stadgandet i lista momentet, angående tiden för arbetenas påbörjande och fullbordan, ansetts böra derifrån utgå, helst föreskriften härom egentligen tillhör de bestämmelser, som kontrakten skola innefatta, och bland hvilka densamma jemväl förekommer. Deremot är i delta moment tillagdt, all, på sätt vid alla i sednare tider med bidrag af allmänna medel understödda arbeten iakttagits, kostnadsförslag skall tillika med arbetsplanen vara uppgjordt innan statsbidraget erhålles. Som de med understöd af allmänna medel företagna och utförda väg-anläggningar och väg-förbättringar samt bro-byggnader måste, lör att de med statsbidragens beviljande afsedda ändamål skola vinnas, framgent vederbörligen underhållas, så och ehuru hvad i gällande lag och författningar är stadgadt rörande underhållsskyldigheten för allmänna vägar och broar bör vara tillämpligt äfven i afseende pä de med bidrag från statsverkets sida verkställda dylika förelag, hafva Rikets Ständer dock ansett, att, bland de allmänna vilkoren och stadgandena för statsbidrags erhållande tili vägoch bro-anläggningar m. in., jemväl bör intagas en serskild föreskrift angående dessa vägars och broars Iramgena underhållande, intilldess fullgörandet af ifrågavarande underhålls-skyldighet kan blifva i laga ordning vederbörande jordegare ålagdt samt detta åliggande dem emellan fördelad 1. Enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, har E. K. M:t vidjjmångfaldiga tillfällen i nåder medgilvet anstånd med arbetsföretags fullbordande sedan den derför bestämda liden tilländagätt; och då sådana anstånds beviljande icke kan skäligen förvägras vid inträffade naturhinder för arbetenas verkställighet eller då andra vid företagens påbörjande icke förutsedda omständigheter förekomma, har bland nu ifrågavarande föreskrifter intagits hittills saknadi stadgande, att dylikt af E. K.
Stormäktigste, Allernådigste Konung! Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning i remiss, tecknad på utdrag af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse, angående verkställd granskning af stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1854 och 1855, får Lazaretts-direktionen afgifva underdånigt utlåtande, i anledning af hvad Revisorerne anfört i afseende å räkenskaperna för Serafimer-lazarettet. Då — såsom Revisorerne anmärkt — den del af Stats-rådet Rönnows testamenterade medel, deraf årliga räntan tillkommer Serafimer-lazarettet, befinnes under Serafimer-ordens-gillets förvaltning och i dess räkenskaper redovisas, hafva dessa medel icke upptagits och inräknats bland de kapital, som af Kongl. Lazaretts-direktionen förvaltas. Den derå upplupna ränta, som af Ordens-gillet tillhandahålles Lazaretts-direktionen, finnes bland Lazarettets inkomster upptagen. Inom linien är äfven kapitalet antecknadt såsom en Lazarettets tillgång. — Lazaretts-direktionen, som icke anser hinder möta mot den af Revisorerne föreslagna åtgärd, att ifrågavarande — 303 — kapital-tillgång må öfvertagas till förvaltning af Lazaretts-direktionen, afvaktar hvad Eders Kongl. Maj:t härutinnan kan finna godt i nåder besluta. Den under hvartdera året 1854 och 1855 verkställda utbetalning af 10 R:dr åt vederbörande Kamererare i Rikets Ständers Bank, för meddelade upplysningar öfver inbetalningar å Lazaretts-direktionens banko-räkning, hafva Revisorerne ansett stridande emot föreskriften i Kongl, brefvet den 27 Maj 1851.
Vinner Nej, anses Rikets Ständer hafva beslutat utfärdande af en författning af det innehåll, som Herr Friherre Stjernstedt i sin reservation tillstyrkt, rörande nämnde Domstolars indragning, äfvensom att den underdåniga skrifvelse, som derom kommer att aflåtas, må innefatta det ser skilda förklarande, i afseende på tiden för indragningen och vidtagande af nödiga åtgärder för verkställigheten, som Herr Friherren derjemte föreslagit. Stockholm den 11 Februari 1845. Lag-Utskottets Memorial, 2V.-o 70. 5 Reservation af Herr Grefve Mörner, C. G.: ”Med tillkännagifvande deraf, att jag icke deltagit uti Lag-Utskottets förestående beslut, får jag mig deremot reservera. Endast två Stånd hafva beslutat förändring uti hittills gällande sladganden rörande Lagmans-, Kämnerssamt Riddare-Syne-Rätterne, och då två Stånd icke, emot stadgandet uti j5 §. Riksdags-Ordningen, kunna stifta allmän Civdlag, skulle jag tro votering i Förstärkt Lag-Utskott icke uti förevarande fråga kunna grundlagsenlig! ega rum.” Bih. tillf R. St. Prot. 1845, 7 Sami. 1 Afd. 22 Haj t. 2 STO C KUO L M, Lundberg SC Comp. 184S. Lag-L Ukvilet$ Memorial, .\:o 71. 1 M 71. Ank. till Exp. Utsk. d. 18 Febr., kl. 1 e. m.