Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stockholm den 28 Juli 1860. 222 Expcditions-Utskotlels Förslag till underd. Skrifvelse N:o 103. Uppläst och godkändt hos Ridd. oell Adeln den 28 Juli IBBO. Preste-Slåndet den 28 —- — Borgare-Ståndet den 28 — —- Bonde-Ståndet den 28 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om antagande af en författning angående ränta vid försträckning pä viss kort tid. (Sammans. Bankooch Lag-(Jtskoltets Betänkande N:o 1.) S. A. K. Sedan vid sistförflutna riksmöte Borgare-Ståndet uti underdånig skrifvelse den 3 Mars, 1858 anhållit, att E. K. Majit täcktes till rikets näst derefter sammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition om räntans Ingifvande i allmänhet och lill den utsträckning, som funnes med landets hästa mest öfverensstämmande, och denna skrifvelse blifvit till den af E. K. Majit i nåder tillsatta Finans-kommitté öfverlemnad, för att tagas i öfvervägande vid utarbetandet af det underdåniga Betänkande, hvilket Kommitterade fått sig uppdraget att afgifva, angående de förändringar, som kunde anses behöfliga såväl i organisationen och sammanhanget af de anstalter, hvilka med penningeoch kreditväsendet hafva gemenskap, sorn i de lagar, hvilka dermed stå i förbindelse; samt Kommitterade den 8 Oktober nästlidet år till E. K. Majit inkommit med en underdånig skrifvelse, deruti de, på anförda skäl, tillstyrkt ej mindre räntans frigifvande under vissa vilkor, än ock andra stadganden, åsyftande förändring i nu gällande kreditlagar; — så, och efter det E. K.
Enär det visat sig, att för vikarie-arfvodenas bestridande under den sedan sistlidna riksdag förflutna tid erfordrats vida större belopp än det för detta ändamål vid nämnda riksdag beviljade, och det numera ökade antalet af ordinarie lärarebeställningar naturligen påkallar större tillgångar än förut till bestridande af kostnaderna för fyllnadsarfvoden åt vikarier, har Kongl. Maj:t funnit en förhöjning af detta till 10,000 R:dr bestämda anslag af oundgängligt behof påkallad och derföre föreslagit, att det nuvarande anslaget för omförmälda ändamål måtte med 25,000 R:dr förhöjas; men, om för alla de nya lärareplatser, hvilkas inrättande Utskottet härofvan tillstyrkt, löner till fulla beloppen anvisas, måste derå StatsUtskottets Utlåtande N:o 66. 29 icke obetydliga besparingar under år 1867 uppkomma och dymedelst ökad tillgång beredas för de med nu ifrågavarande anslag afsedda ändamål; och i följd deraf torde en mindre betydlig förhöjning i detta anslag, än den af Kongl. Maj:t, ifrågasatta, kunna åtminstone för den närmaste framtiden fullt motsvara behofvet. Utskottet föranlåtcs alltså hemställa, att det, nuvarande anslaget till vikariearfvoden och oförutsedda behof, 10,000 R:dr, må med 20,000 R:dr förhöjas. 49:o. Till arfvoden för biträden åt de högre läroverkens rektorer vid ombesörjandet af läroverkens angelägenheter m. m. har Kongl. Mai:t begärt ett årligt belopp af 3,000 R:dr.
Eufemios kom ifrån Petros och bar i sin gördel ett bref, hvilket tidigt följande morgon skulle öfverlemnas till Krysanteus. Detta bref innehöll endast några rader. Petros lyckönskade Krysanteus och det nygifta paret, samt uttalade sin välsignelse öfver deras förening, hvilket han förklarade sig göra i den kristna kyrkans namn, emedan Karmides tillhörde denna på ett oupplösligt och evigt sätt igenom döpelsens undfångna nåd. Denna öfverraskande upptäckt skulle för Krysanteus inviga den kommande dagen. Rabbi Jonas hade ett annat ärende, som måste ännu samma natt blifva uträttadt. Rabbinen bar i gördeln under sin kaftan en välslipad dolk, hvars udd till yttermera visso var förgiftad. Alltsedan Baruks död hade rabbi Jonas föga visat sig bland sina landsmän och trosförvandter. Han hade icke heller uppträdt i synagogan. Man sade, att han var mycket sjuk, att han förtärdes af något invärtes lidande, och detta besannades af hans utseende. Han hade på den sednaste tiden magrat mycket, och hans gestalt var mer hopsjunken än någonsin. Rabbi Jonas hade alltifrån brölloppstågets ankomst tillbragt aftonen utanför Karmides’ hus. Nu, under serenaden, hade han valt sin plats helt nära husets port. Vid hans sida stod en man med judiska drag, en anförvandt till rabbi Jonas. Denne man var juvelhandlare och hade under de föregående dagarne ofta varit kallad till Karmides, i och för valet af de smycken, hvarmed den nygifta mannen på morgonen efter brölloppsnatten, enligt bruket bland de rike, skulle begåfva sin unga hustru. Juveleraren kände således husets inre och hade för öfrigt genom Karmides unge tjenare Alexander vetat förskaffa sig så noggrann beskrifning på lokalen, som hans vän och anförvandt rabbi Jonas kunde behöfva till utförande af sin afsigt. Der de begge nu stodo, fanns i portgången, helt nära dem, till venster en trappa, som förde till en kammare i husets andra våning.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts förevarande hemställan och dels återremiss deraf, framställde Hr Gr. o Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvarvid svarades många ja och nej i blandning, samt sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren likaledes ulföllo med många så väl ja som nej; och förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Gr. Sparre begärde votering. Uppsattes och justerades följande voterings-propos.: »Den som bifaller Bevilln.-Utsk:ts å sid. 8 af Betänk:t N:o 4 gjorda hemställan i afseende å stämpel för bouppteckningar, upptagande fast egendom, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Viuner nej, återremitterar B. o. Ad. denna hemställan.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 39. Nej — 32. Utsk:ts tre hemställanden å sid. 9 med dertill hörande text. Bifölls och godkändes. §§ 7 och 8. Utsk:ts förslag hifölls. Utsk:ts yttrande å sid. 1, angående de mindre redaktionsjemkningarne. Frih. af Ugglas:
Handlanden, Konsuln L. Arweson, till Suppleant: Bagaren N. Lindbom, alla dessa boende i Wi^by; om hvilka val underrättelse skulle genom utdrag af protokollet meddelas. 190 Prof.-Utdrag den 28 Januari 1863. §. D. Föredrogos ånyo och biföllos Beviliuings-Utskottets Betänkanden: J4S 4, angående kurhusafgiflen; och «M 5, i anledning af vackt motion om upphäfvande af bevillningen för hundar. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskottets Utlåtanden: JV2 20, i anledning af ett utaf f d. Fuktoren och Handlanden C. G. Schöld ström gjordt ackords-anbud; M 21 , i anledning af f. d. Klädeskramhandlaren G. Westlind J.sons ansökning om eftergift af skuld till Bankodiskonlverket; och M 22, i anledning uf ett utaf Advokatfiskal^ G Hörstadius gjordt ackordsanbud. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets Betän kanden: JU 51, i anledning af väckt motion (JV3 93) örn tillägg till 5 § i Kongl. Förordningen, angående allmänt ordnande af presterskapets inkomster den 11 Juli 1862. lii fölls. M 52, i anledning uf vackt motion (JV2 50) om periodiska undersökningar af heisotiilsländet i fosfortändsticksfabriker, till förekommande af sjukdomen »Fosfornvkros». JVJ 53, i anledning af väckta motioner (M 91 hos Ridderskapet och Adeln och JVJ 557 hos Bonde-Ståndet), angående dels skyldighet för postverket att ansvara för enskildes lösväskor oell dels förhöjning i afgiflen till postförare för dylika vä skors forsling, m. m. Härvid förckommo: Utskottets, pag. 13, försl gjorda hemställan i anledning af Friherre Hermelins motion.
541 såsom lön; att till följd deraf anslags-summan för Statistiska Tabell-kommissionen förhöjdes till 27,500 R:dr Riksmynt årligen, samt att Ridderskapet och Adeln uteslöt det af Utskottet vid anslaget fästade vilkor, att tjenstemännen vid Kommissionens Central-bvrå icke få med sina beställningar förena annan allmän befattning; 5:te, 6:te och 7:de punkterna biföllos;- Af 8:de punkten återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, den del af mom. b, som angår aflöningen för Läns-notarier, Läns-bokhållare och Lands kontorister, samt i sammanhang dermed mom. o; hvarjemte denna punkt i öfrigt bifölls, dock med förbehåll om den rättelse i den uti mom. r upptagna anslags summa, som kau föranledas af Ridderskapet och Adelns ofvanberörda återremiss; 9:de, 10:de och lUte punkterna biföllos; ' 12:te punkten bifölls med den förändring, att i stället för slut-orden i Utskottets hemställan: ”under de för dylika understöds åtnjutande förut föreskrifne vilkor” infördes: ”under de vilkor för dylika understöds åtnjutande, som åro eller varda föreskrifne”; 13:de, 14:de och 15;de punkterna biföllos; 16.de 18:de och 19:de punkterna biföllos; T fråga örn 20:de punkten beslöt Ridderskapet och Adeln att bifalla ej mindre det uti Herr Åkermans deri omnämnda motion för uppgifna behof föreslagna, men af Stats-Utskottel afstyrkta anslags-belopp af 19,500 IUdr Riksmynt, än ock det af Utskottet tillstyrkta anslag af 6,000 R:dr samma mynt; 2 Usta till och med 28:de punkterna biföllos; 29:de punkten bifölls med den förändring, alt de uti Utskottets tillstyrkande af anslag till inköp af hingstar intagne slut-orden: ”werf särskildt fästadt afseende ä sddane, sorn åro passande för jordbrukets behof ”, af Ridderskapet och Adeln uteslötos. 30:de till ochmed 44:de punkterna biföllos.
N:o i, om Statsverket 1865. 87 staten målte genast indragas och bernälda tjensteman* aflöning samtidigt tili fonden återgå; att Salpetersjuderi verkmästarnes, i berörda tili indragning löreslagna Ian, löner besparas saipeterlonden, i den män de nuvarande Verkrnästarne genom dödsfall från löneeller pensionsstat afgå; samt att, i fall Kongl. Maj:t skulle finna skäl bifalla Rikets Ständers ofvan omför inälda underdåniga framställning om saipeterlonden» öfverlemnande till Riksgäldskontoret, Kongl. Maj:t måtte täckas i sammanhang dermed al Rikets Ständer äska, att till Kongl. Majzts disposition å Riksstatens 4:de hufvudtitel uppföres bland de ordinarie anslagen ett förslagsanslag af 110,000 rdr, att användas för de ändamål, hvartill såväl saipeterlonden, som det å berörda hufvudtitel till salpeteruppköp hittills anvisade årliga anslag, varit afsedda; men att, om nuvarande förhållande roed salpeternäringen och inlösen af den inom landet tillverkade varan skulle än vidare förblifva oförändrade, samt salpeterfonden och ränteinkomsten deraf jemväl fortfarande hädanefter komma att vara stäild till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, Kongl Maj:t mätte föreslå Rikets näst sammanträdande Släuder, att för framtiden till 100,000 rdr öka det nu å 4:de hufvudtiteln till salpeteruppköp uppförda anslag, på det i sådant fall fondens kapitaltillgångar icke må till de årliga utgifterna behöfva anlitas.
Det är visserligen sanni, såsom Hr Lefren sagt, att såvida författningen finnes sådan att de deruti stadgade §§ slutligen skulle komma att utgöra undantagslagar, så skulle visserligen den af Utsk:n föreslagna författningen vara i ganska hög grad ändamåls - Den io Februari f. m. vidrig; men jag kan aldrig tro, ntt så är förhållandet. Hr von Hartmansdorff har yttrat, att han ej skulle tycka om att andra morn. cjvarstode oföriindradt, och att han önskade, att detsamma mätte förändras till det innehåll, att i hvarje pastorat borde finnas antingen en fast eller en ambulatorisk skola. Visserligen måste det niedgifvas, att det kan finnas en eller annan socken i de norra provinserna, der -förhållandet är sådant, att det är angeläget att ambulatoriska skolor inrättas; men jag hoppas, alt både Hr von Hartmans-^ dorff och Hr Lefren medgifva, alt dessa omständigheter höra till de sällsynta undantagen. Då tror jag verkligen, att i en författning det ej kan vara ur vägen, att stadga hvad som i allmänhet ej allenast är önskligt, utan, såsom jag tror, äfven i det närmaste verkställbar;, och hvilket sålunda ej bör kunna hanföras till undantagsstadganden. Jag ber att få uppläsa Utsktns motiver för dess önskan att en fast skola måtte finnas i hvarje församling: ”Utskm hafva antagit, att en fast skola är oumbärlig såsom medelpunkt för hela skolundervisningen inom pastoraten, emedan en fullständig med skicklig lärare försedd skola måst förutsättas innan man i sammanhang dermed kati tänka sig en ändamålsenlig organisation af de ofullkomligare flyttande skolorna. ” — Då sådant är förhållandet, så skulle jag tro, att det ej vore olämpligt att få detta i §:n infördt. Äfven har här blifvit sagdt, att man borde i 3 mom. insätta efter ordet kungjord, följande tillägg: såvida behörig lärare inom denna tid skulle kunna anskaffas.
«alla menniskor äro icke stöpta i en och samma form; hvar och en antager dens façon, hvaruti han blifvit gjuten.» Min far och farbror äro bröder, Hedda och Maria Smitt systrar, — och likväl huru olika! — Det måste således vara: först uppfostran, sedan omgifningen, som utvecklar de frön, som Försynens godhet nedlagt i hvarje menniskohjerta, som kommer plantan att antingen trifvas och förädlas, eller endast vegetera och urarta. Men nog nu med reflexioner, sällsamma nog i en brefvexling mellan tvenne unga flickor. Jag tror dem likväl vara nyttiga, men låt det vara «unter uns.» Det finnes beklagligtvis menniskor som förlöjliga det de icke förstå, och för sådana går jag gerna ur vägen. Och nu till nyheterna från Lovisa. Jag hade gerna rest hem, tillika med dig, men onkel hade affärer der, och ville äfven, det jag skulle bevista assemblén, på det jag, som han uttryckte sig, ej alltför ensidigt skulle bedömma sällskapslifvet i Lovisa; ty jag var icke så belåten, som du, med dansnöjet hos Smittens. Jag är kanhända nogräknad, men förmodar att vi med några undantag, ej voro i hvad man med rätta bör kalla ¯godt sällskap¯. Jag hörde utlåtelser om vissa personer der, som jag likväl ej säger efter; ty i sådant fall bör man vara alldeles viss på sin sak. Onkel gjorde mig present af façonerad nättelduk till klädning. Dottern i huset, der vi logerade, hjelpte mig att sy den; hon är en ganska hygglig och snäll flicka. Om lördagsafton var den färdig, då gick onkel och jag till Smitts för att tacka för sist. Deras piga förde oss in till mamsellerna; fadren var icke hemma.
219 linder och ränteförlust, hvilket allt synes mig utgöra småaktigheter att i omdömet upptaga. Sedan jag nu yttrat mig öfver sjelfva ideen, får jag, hvad sättet beträffar, förklara, att jag icke är alldeles nöjd dermed. Jag befarar, att projectet, sådant det är uppställdt, icke är verkställbar!, men tror, alt det, genom några rättelser, kan blifva det; och jag begär derföre dessa rättelser. Namnet Ränte-coupons synes utmärka, att reversen blott skulle gälla för räntan, men icke för capitalet, och om så är, kan jag ej annat finna, än att det är ett fel. Jag tror, att den, som insätter $00 R:dr, bör erhålla en vanlig revers på denna summa, med ränta, och förbehåll af ingen uppsägning, såsom onödig, då reversen alltid, genom Amortissementsfonden, bibehölls vid all pari, och således ägde lika fördelaktighet, som om den vore ställd å vista. På detta sätt blir det möjligt, att, för låg ränta, erhålla penningar; men att utbjuda, sedlar, hvarigenom långifvaren blott försäkrades att få sin ränta, kan jag icke föreställa mig skall lyckas. Det är möjligt, att länder gifvas så rika, att capitalisterne der åtnöja sig med sådane utvägar för sine capitaler, men det är säkerligen icke fallet här. Det utgör förtroendets yttersta punkt, sorn. icke bör här, i början af den öppnade banan, sättas på försök. Jag föreslår alltså den förändring i första Momentet af förslaget, att namnet må blifva Banco-obliga - 220 Den 20 November f. ni. tioner. I andia Momentet äro ooo R:dr föreslagne, såsom minimum, hvilket jag tror vara oljenligt, ty det är icke den högre rörelsen, sorn hufvudsakligast behöfver understöd, utan det är den lägre; Och man gör då orätt uti att gå den sednare förbi, för att endast tjena den förra. Jag begär derföre, att 100 R:dr må blifva minimum.
Det innehöll en liten silfverbrosch, föreställande en hästsko, och bar följande skämtsamma rim: » Du stuckits i så mänga är, Att hämsko nu på dig bör sättas. Dock, bättre nål man söka får, Och fin metall bör varsamt tvättas. » Maja såg litet konfunderad ut, när hon hörde detta läsas upp, men tog det till sist som en artighet och log ett bredt, soligt leende mot sin husbonde samt pröfvade, hvilken effekt broschen skulle göra mot hennes svarta klädning. Innan man skiljdes åt för aftonen, så möttes doktorn och moster Eva händelsevis under taklampan i kabinettet. » E v a! » — sade doktorn och räckte henne handen. » Adam! » » Ja, dagen heter så — A d a m och Eva. Sedan urminnes tider ha dessa båda namn hört ihop, och o m du ej fruktar för att lifvet igenom dras med en gammal stofil som jag, så kunde vi j u pröfva på att jämka ihop dem ännu en gång. O m det blir i ett paradis, kan j a g ej säga. » » Det beror på oss själf va » — svarade Eva — • » och att vi ej g ö m m a oss undan för Herrans anlete. » (Illustratör: Gerda Tirén.) Af A m a n d a Kerfstedt. » Ack, faster, hatten kommer inte. Jag får inte följa med. » » Ja, i vinterhatt kan du omöjligt gå, så här sent på våren. » D e beställda banden hade tagit slut, men mamsell tog ändå de enda rutiga som funnos. » » Ja, det är bra, bara det är en sommarhatt, så är det nog. » Flickan gick, och locket togs af asken. » O, » ropade Blanche Stern, » det där är j u åt en gumma. Gredelint! Har man nå- gonsin sett en. sådan flickhatt. Och vi skulle j u ha lika hattar, Emerence och jag. Hur skall j a g kunna ha den här? Och hvad skall m a m m a säga, när j a g kommer hem med d e n? » I detsamma syntes ett flickansikte i dörren. » Ä r du färdig, Blanche? Pappa väntar. » » Sätt på hatten, barn.
Vid öfvervägande häraf, och då Trollhätte Canaloch SlussverksBolags underlåtenhet, att lyfta det vid sistlidne Riksdag Bolaget beviljade större lånebelopp, måste tillskrifvas en berömlig omtanka å Bolagets sida, att, så vidt möjligt varit, af egna medel, utan Statens betungande, bringa förenämnde nyttiga företag i fullbordan, hafva R. St. funnit sig böra bifalla: alt, till fullbordande af den vid Ströms Säteri i Bohus Län, utmed Götha Elf, påbörjade Canal och Slussverksbyggnad, Trollhätte Canal - Exp. Uuk. Förslag till and. Skrif v. S-o 324- 53 och Slussx erksBolag beviljas elt län af högst 80,000 R:dr B:co, att, efter behof, och uppå dess Directions requisitioner och fullmagter, från RiksgåldsConloiret uttagas, under vilkor : 1:0 att, för allt hvad sorn å lånet uttages, beräknas ränta efter fem för hundrade om året, hvilken ränta erlägges inom hvarje års slut; 2:0 att under de första fem åren, eller intill år 1855, icke göres någon Capital-afbetalning, men derefter, eller ifrån och med sistnämnde år lill och med år i344, afbetalas vid hvarje års slut 10 procent å primitiva Capitalet, så alt hela lånet inom slutet af år i844, år till fullo godtgjordt; och amnårkes, att hvad, som efur i834 års slut tilläfventyrs icke är på den beviljade lånesumman uttaget, ej får från RiksgåldsContoiret utgifvas? samt 5:o att, innan något i afräkning å lånet får utbetalas, bör till RiksgåldsContoiret vara aflemnad Directionens, i Bolagets namn och efter dess uppdrag, utfärdade samt till
79 tomtöre-afgälden tili egaren af de hemman från hvilkas områdeu stadens utmål är afsöndradt; af Herr Dahm, JVS 200, om pension för Adjunkten vid elementar-läroverket i Calmar Abraham Kjellströms enka; af Herr Rhodin, JVS 202, om låneunderstöd för anläggning af dels en bibana från Herrljunga öfver Håkantorp och Wenersborg till Uddevalla, dels ock en grenbana emellan Håkantorp och Lidköping; t af Herr Lallerstedt, 203, om anslag för beredande af tillfälle att i marmor utföra en af Professor Molin arbetad, i bronserad zink gjuten grupp, kallad »bältespänna re» ; af Herr Wallenberg, JVS 211, om upphörande af ulldiskontens kreditivrätt i Rikets Ständers Riksgälds-kontor och andra åtgärder till upplösning af förstnämnda inrättning; af samme ledamot, JVS 212, om ändring i remedium af vigt och finhet i rikets mynt, m. m.; af Herr Hultman, JVS 221, angående förhöjning i det af Kongl. Maj:t nådigst äskade anslag till den del af nordvestra stambanan, som utgöres af linien Porla — Christinehamn, m. m.; af Herr Ridderstad, JVs 223, att, utöfver det af Kongl. Maj:t nådigst äskade anslag till påbörjande af östra stambanan, särskilda medel må anvisas för anläggning af sträckan emellan Norrköping och Linköping; af samme ledamot, JVS 226, angående löneförhöjning för de fem i tjensten äldste Kammarskrifvarne i Kongl. Kammar-kollegium; af samme ledamot, JVS 227, om anslag till inköp af embetslokal för Kongl.
December samma ar för kommande året, eller 1842, 47 anslagit 2,500 R:dr Banko, hvilket belopp jemväl under nästpäföljande 13 år, eller till och med år 1855, årligen utgått såsom af stadens invånare beviljadt anslag till samma inrättning. k) Skolan å stadens barnhus, med en lärare och en lärarinna, samt 26 lärjungar, deraf 17 gossar och 9 flickor, som på stället njutit underhåll och vård. 1) P» 'ins Oscars skola för Soldatbarn vid Götha Artilleri-regemente. Uti denna skola meddelades år 1855 undervisning åt 68 lärjungar af 5 lärare och 3 lärarinnor. Skolans årliga bidrag af regementet utgör 570 R:dr och dess kapital-fond uppgick samma år till 25,900 R:dr, deruti icke inberäknadt värdet af en skolan tillhörig fastighet, upptagen till 7,000 R:dr, allt Banko. m) Fruntimmers för eningens flickskola, med 1 lärare och 2 lärarinnor samt 30 lärjungar. Skolans kapital-fond uppgick år 1855 till 14,325 R:dr 4 sk. Banko. n) De Fattiges vänners skola, med 2 lärare och 1 lärarinna samt 24 lärjungar af qvinkönet. o) Evangeliska Brödra-Societetens flickskola, med 5 lärarinnor och 58 lärjungar, af hvilka sednare 7 njutit undervisning såsom helpensionärer och 51 såsom ha I fpensionärer. p) Göthilda föreningens skola för gossebarn, tillhörande Mosaiska församlingen, med 4 lärare, utom undervisare i skrifning, ritning och musik, och 12 lärjungar. B. Läro-austalter med afseende å särskilda praktiska yrken. q) Chalmerska Slöjdskolan. Denna för det allmänna och synnerligast för orten gagneliga stiftelse, grundlagd genom en testamenterad fond af numera framlidne Kanslirådet Chalmers, understödjes derjemte genom årligt statsanslag. Under år 1855 hafva, jemte föreståndaren, 6 lärare och en verkmästare varit vid skolan anställde.
St:r icke böra mera sakna tillgång på specifique uppgifter 0111 Clereciets saint Gymnasiioch Scholaö-Staternes från Statsverket utgående aflöning, än för andre Embetsman» och deribland äfven Academietnes, för hvilka specifiqve AflöningsStater redan finnas upprättade; och sorn, genom Jättlieten, att komma i erfarenhet af rätta beloppet utaf hvars och ens lönevilkoiq så beskaffade SpecialStater böra leda till många vigtiga upplysningar fölen allmän öfversigt af förhållnnderrle, då den definitiva regleringen för LäroVerken ifrågakommer, och tillika vara af nytta i Statistiskt afseende för bedömandet af Boställens beskaffenhet, anser Utskottet sig, med godkännande af Herr Norel Förslag, böra, i anledning deraf, nu hemställa: att hos K. M:t den underd. anhållan af R. St:r göres, det K. M:t i Nåder behagade anbefalla Vederbörande Embetsverk, att intill nästa Riksdag uppgöra fullständiga SpecialStater för Clereciets samt Gymnasiioch Scholae-Staternes anslag i KronoTionde och Penningar, samt uppgifter å Taxeringsvärdet af Ecclesiastique-Bostäilena. Reservationer: Emot Utskottets Utlåtande öfver anmärkningarne vid 6:tePuncten, rörande ersättnings anslag till Upsala Academies StallStat och Ridskola. Af Hr Friherre Palmstjerna, Hrr von Heijne och Heijkensköld, Utskottets samtelige närvarande Lcdamö4 B. i3 i86 Stats-Utskottets ter utaf H. PrästeSlåndet, samt af Hrr Noréus ock Santesson, hvilka ansett, att, om R. St:r år 1810 på goda grunder indrogo det årliga anslaget 910