Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dem, torde dek tillätas mig att någor närmare utwcckla de grunder, hwarpä ifrägawaraude conttacter hwrla. De älstr sörtffrister för förwaitningen af Rikets Kungs» rz86 Den 2Z December. Kungsgårdar igenfinnas nri 2 Cap. Konunga Barken L ndslagen, hwarest dek hel-r: att ingen bäfwe magt art abalienera Kronans Gods ock) gärdar. Sker det bäfwe Ljlerrrädare rätt atr med rv kd äterraga de samma. Un 1720 ars Regerings »form förekommer icke »agot stadgande rörande Rikets Kungögäldar, och uti 1772 ärS Re, gerinqg form är i detta ämne endast Kon: Bl. äberopad, hwa-eirer 1789 ärs Säkerkhers Aek updraaer Konuuscn oik styra och räda pa sätt Honom bäst och nyttigast synes. Dä iU de ifrägc-warande contracrec äro pä bestämd tid emot w-fia bestämda wiikor ingängne, synes nägon obaiienct 011 af Kungsgardarne icke hofwa i, träffar och dche conrracrer sälrdes icke kunna betraktas ur den synpunkt 2 Cap. Rätteg. Balken omtalar, och da sistnämnde lag endast förbinder Konungorne arc icke abalienera Kronogodscn. torde Krouoqo^sens borrtarrendering icke kunna anses wara af Konungarne obehörigen werkstäld, äswe» som de personer, hwilka pä god tro med Konungarne ingått sabatie arrenden icke lagligen synas kunna derifrän stiljas. Men om emot all förmodan Högloft. Ridder, skåpet och Adeln skulle finna de af m,g nu framstäkdc grunder och stäl nog wacklande och as den bestaf» fenhet, att de icke kunna föranleda rill de isrägawaran» de contracttrs keständ och bibehållande, sä wägar jag taga min k llfiygr till Högloft.
Då dessa medel stå under Konungens disposition, hoppas jag, att, vid en ny ansökan, ändamålet skall kun. na vinnas. Jlerr Grejven och LandtMarjkalken gjorde proposition till biiaU af StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande, hvilken proposition med Ja besvarades. Föredrogos å nyo och gillades följande StatsUtskottets den 27 sistlidne Junii afgitne, samt den 28 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden: N.o 2Öo. I anledning af väckt motion, om förbättring i aflöningen för indeldta Arméens Befäl, och i synnerhet vid West-Götha Regemente. I anledning af väckte motioner 0111 inqvarteringen för Wendes ArtillerieRegemente. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, rörande indeldta In‘anterie-Re4 gementernes beklädnad. Ben 7 juli i c. m. 315 Företogs till pröfning StatsUtskottets den 27 sistlidne Junii under N:o 262 afgifne, samt den 28 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga ota reglering till förbättring i löne-vilkoren för Befälet vid indeldta Arméen. Herr Rojenblad, Bernhard: Fullkomligen inseende nödvändigheten, att jemna lönerne vid den indeldta Arméen, skulle jag, med öfverensstämmelse uti hvad StatsUtskottet yttrat, önska en mera tydlig framställning till Kongl. Majit; det vill såga, att Riksens Ständer tydligen skulle uttrycka sitt bifall dertill, att Konungen ville vidtaga de förordnanden, i afseende på de till Indelningsverket hörande löner, som kunna för ändamålet vara nödige. Mångfaldiga förändringar i afseende på lika indelningars olika godhet hafva skett sedan Indelningsverket upprättades, hvarigenom inkomsterne deraf blifvit ojemna; äfven förändringar i dispositionen af lika löner efter Stat hafva blifvit gjorda; några Boställen, såsom till exempel MÖnsterSkrifvarnes, kunde kanske indragas och användas till förbättring af andra löner.
3:o af den 14 Oktober 1844, rörande af Kongl. Ma j:L i nåder föreslagen och af Rikets Ständer antagen förändring af 87 § Regeringsformen (8). 1844 den 12 November i Statsrådet anmäld. Skrifvelsen Jagd lill handlingarne. 4:o af den 17 Oktober 1844, rörande förslag lill ändringar i likeLs Grundlagar (9). Ifrågavarande förslag af Kongl. Maj:t bifallet, hvarom underrättelse blifvit Rikels Ständer meddelad å rikssalen den 19 och 30 Oktober 1844. !&:o af den 7 November 1844, i anledning af Kongl. Majrts nådiga proposition om upphörande af Dess tvänne röster i Högsta Domstolen (10). 1844 den 12 December i Statsrådet anmäld och lagd till handlingarne. tg:o af den 7 November 1844, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om upphäfvande af hvad nu stadgadt är, rörande Lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen (11). 1844 den 12 December i Statsrådet anmäld och lagd lill handlingarne. 5f:o af den 26 Oktober 1844, angående arfvoden till tre nya Ledamöter i Lagberedningen (16). *) Det i slutet af hvarje rubrik utsatta siffertal utvisar Skrifvelsens nummer i 10 Samlingen af hillänget till samtlige Riksståndens protokoll vid 1844 och 1845 årens riksdag. Bih. lill B. St. St. Justitic-ombudsnians Embetsberättelse den 15 Nov. 1847. 184-4 den 7 November i Statsrådet anmäld; oell nådiga Bref i ämnet till Statskontoret och Riksgäldskontoret expedierade. ^:o af den 26 Oktober 1844, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående inteckning af lifstidsstädja och undantagsaftal, ni. tn. (18).
Betänkande N.o 6 förstnämnde alf, om lian vill, göra afdrag i lönen för den tid tjenstehjon af sjukdom varit hindradl att tjernsten förrätta, yrkat, att bestämdt stadgande i detta hänseende mätte ulla "das och i sådant ändamål föreslagit följande förändrade redaetion af berörde §. ”Sjuk nar tjenstehjon, hör Husbonde Idta det sköta och vårda, håfve dock rätt, om han vill, att af lönen afräkna för den tid, sum ijen tehjonet varit urståndsatt alt si/i tjenst förrätta, samt hvad han till Läkare eller läkemedel utgifvit." Tilt stod för motionen är anfördt, att, diå lön endast gifves för verkstäildt arbete, borde den upphöra i och med detsamma arbetet uteblifver, och då husbonde i öfrigt har förbindelse att utan ersättning besörja tjenstehjons skötsel och vård under sjukdom, syntes behörigt afseende vara 'åstadt å dess fördel, fastän det öfverlemnades åt husbonde alt frivilligt besluta om utbetalning af en lön, för hvilken lian icke åtnjutit någon tjenst. Såsom en lämplig ansedd medelväg hav Oiof Oisson från Östergöthland föreslagit att afdrag å tjenstehjons lön icke borde ega rum, så vida sjukdomen icke fortfarit öfver en half månad. I)å de skäl Motionairen åberopat, i Utskottets tanka förtjena afseende och dertill kommer att den välvilja lagstiftaren velat låta tjenstehjon vederfaras, och gom synes vara grundad på förutsättning, att sådane personer merendels befinna sig i medellös belägenhet, någon gång torde medföra icke ringa olägenheter för husbonden, hvilken, lill äfventyrs ännu sämre lottad, stundom alldeles icke, och sLundom icke utan kännbar uppoffring förmår vårda och underhålla tjenstehjon, som är ur stånd salt att med arbete förtjena födan; men då den rättighet husbonde, genom bifall till förslaget, skulle viuna, likväl icke bör leda derhän, alt ijenstehjonet i någon händelse skulle för erhållen sjukvård nödgas skuldsätta sig hos husbonden, — anse
Men då sådan kostnad otvifvelaktigt åligger rederiet och icke befälhafvaren enskildt, har citerade ordet blifvit utbytt mot ordet “rederiets1"; och enär i §:ns 2:dra moment angående liggetidens böljan vid lastning elior lossning, endast upptagits de fall, “att aflastaren icke är känd eller att konnossementet är stäldt till innehafvaren eller till viss man eller order11, hafva Rikets Ständer funnit nödigt att i momentet införa tillägg äfven för de händelser: att aflastaren, ehuru känd, icke Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 164. 11 är att träffa eller att konnossementet lyder å viss man, utan att denne kunnat anträffas. § 78. I § 78, beträffande liggedagarnes beräkning, har någon annan ändring ej blifvit gjord än att, då bestämmelsen “bindande“ framför “aftal" i l:sta raden ansetts mindre nödig, densamma uteslutits. § 79. Den uti § 79 mom. 2 af förslaget bestämda ersättning för öfverliggedagar, En Riksdaler 50 öre om dagen för hvarje nvläst af ett fartygs drägtighet, har vid jemförelse med hvad såväl bär i riket, som i Norrige för närvarande i dylikt afseende erlägges, funnits vara alltför hög, hvadan Rikets Ständer ansett samma ersättning skäligen böra till En Rikdaler nedsättas. o O § 80. Då at ordalydelsen i § 80 befälhafvare knnde taga sig anledning att motsätta sig de flera flyttningar af fartyg vid lastning eller lossning, hvilka vederbörande aflastare eller lastemottagare funne erforderliga, hafva de i denua § vidtagna redaktionsförändringar, nemligen af ordet “delu i första raden till delar; uannat beqvämt lastningseller lossning sställe“ till andra lastningseller lossningsställen samt “Det uppehåll inberäknade till: De uppehåll inberäknade, ansetts nödiga. § 82.
Ståndet anser utlåtande i det hänseende, hvarom i denna punkt är fråga, icke erfordras; 42 punkten: återremitterades, med förklarande, att Ståndet anser ett visst förhållande emellan metallisk cassa och sedelstock för framliden bör ega 111111; 5, 29, 40, 43, 44, 45, 46 och 47 punkterna: återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar; 38 punkten: återremitterades, med förklarande, att denna punkt gillas, under förutsättning, alt 42 punkten förändras, i enlighet med Ståndets derom uttalade åsigt; Recapilulalionen, pag. 46, 47 och 48, blef, med föranledande af serskildta af Ståndet (aliade beslut, återremitterad; Utskottets anmälan, vid slutet, pag. 62, i afseende på der nämnda motioner af Herr J. A. Arnberg och Riksdags-fullmägtigen Mans Persson ifrån Skåne: Ståndet lät dervid bero. Från Hederv. Bonde-Ståndet, S. D, Föredrogs ett af Petter Martensson från Jönköpings
Första vilkoret för en jernbanas räntabilitet, att den genomlöper en fruktbar, folkrik och starkt producerande ort, inträffar således med den föreslagna Skånska tvärbanan. Men detta vilkor är icke tillfyllestgörande, så framt ej vid banans ändpunkter finnas städer med en liflig handelsrörelse och med förmåga, icke blott att fördelaktigt afsätta landsbygdens produkter, utan äfven att ifrån första hand anskaffa och tillhandahålla landet dess behof af specerier och öfriga förnödenheter —- och äfven i detta hänseende erbjuder denna bana synnerliga fördelar. Folkmängden i de vid banans ändpunkter belägna städer utgjorde, enligt 1864 års mantalsförteckningar, i Helsingborg 8,708 personer; » Landskrona . , 8,473 » # Ystad 8,298 » Tulluppbörden har uppgått till: i Helsingborg, år 1839 R:dr 212,967: — » 1860 » 247,866: — » 1861 » 234,900: — eller i medeltal tilt t Landskrona, år 1889 R:dr 343,801: — » 1860 Ystad, år 1839 R:dr 178,302: — » 1860 « 226,999: — » 1861 .. b 267,973: — eller i medeltal 234,911: 333,484: — 224,491; — 124 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. Spaumålsskeppningen, tili allraslörsta delen bedrifven å utrikes ort, har utgjort s från Helsingborg, år 1859 1,039,119 kubikfot, » 1860 1,270,297 » » 1861 1,528,611 » eller i medeltal 1,212,676 kubikfot, hvaraf dock största delen Hafra; från Landskrona, år 1859 .
Detta torde säledeö icke eller bltswa nägvk skäl emot FideiCommiherS inrättandeMan hör nog osta ifras emot sädane stiftelser, och Jnnehafworne sjelswe ej sällan klandra dem. Desse synes dock derigenom ådagalägga den största 0- tacksamher emyt Stiftaren, ty om FideiComwitzet ei 424 Dm 9 Januarii. ej existerat hade innehafwaren i dest ställe haft gansta uret elier intet arf. Nu har hm god utkomst, warit i tillfälle att gifta sig, kan mai uppfostra sina barn 06) dertill med wet att haus äidsta Svn bitr soutenerad. Alla mcuststga inrättningar, äswen de wisoste, bära mer eller mtndrstampe! af ofullkomlighet: de böra derföre icke förkastas, fä wida vlägeuhekerne icke öfwerwägr förmänerue och det torde icke inträffa med FideiEommcher. De finnas i alla Riken hwarest goda Lagar och hyfsning ägt rum, och pästäs akt den lä mycket berömde Engelste Constlkutiomn deraf har silk starkaste stöd, r vek oberoende Postestlvnater, mäst mterestrade r allmänt wal, hälla en nödig jemwigr emellan Konunaa-makten 06) Friheten. Alwen wäre Förfäder hafwa inrättat lädane. Ibland dem räkna wi store Män of ypperliga törkieuster, hwilkcs miunm wi högakta. Hworföre förkasta Mane exempel? Man talar om uppEySnrngcn som ej dilligar stikå Inrfikkningor; men wänne upplysning uran otc wara ledd af klokhet, icke är förwilieife? Men det btiswer dm rätta och sanna sorn stall victera Höglvfl. Ridderffapet och Adelns beflut l denna sak.
Nej, tro inte, att jag hyser något agg till dig! Det der var längesedan och jag har ju inte förrän nu kunnat försörja en hustru. Jag kom just hit för att meddela er en stor nyhet. Jag tror, det vore bättre, att du behöll den för dig sjelf! Åh fy; skall man vara en sådan egoist! Nej, Karl, när en menniska är rigtigt lycklig... Ja, när är det, då? HERRN (afbryter). VÄNNEN. VÄNNEN. HERRN. När man älskar, och tror sig vara älskad tillbaka! Ja, det der mins du nog sjelf för resten. När man är kär, så känner man ett behof af att säga det åt hela verlden. När man är kär så bör man aldrig säga det åt någon menniska! I synnerhet aldrig åt den, som man är kär i. VÄNNEN (utan att höra på honom, HERRN. Nå, min lilla kusin, ni fruntimmer bruka ju alltid så lifligt intressera er för allt, som rör kärlek... (Frun ser på honom, gör derpå en kall bugning och går högtidligt ut till venster.) Andra scenen. HERRN. VÄNNEN. Är hon ond på mig? till Frun). Hvad kom det åt henne? VÄNNEN. 7 HERRN (rusar Oskar! Svara mig! Har du någonsin i ditt lif känt en lycklig menniska? VÄNNEN. häftigt upp och fattar Vännen i armen). Ja, numera känner jag två. Den ena är du och den andra jag sjelf. Låt oss bara tala om mig! Åhnej din lycka är ju mer än årsgammal; du har fått henne: du är lycklig; det är ett axiom! Men jag, som hela långa tiden gått och afundats dig, jag har nu ändtligen funnit... Vill du tiga! HERRN. VÄNNEN. HERRN VÄNNEN. HERRN. Hvarför det? Saken är så godt som afgjord... (går häftigt fram och åter). Ingenting är afgjordt, förrän presten sagt amen! Men, kära Karl, det är att drifva grannlagenheten för långt. Och dessutom står hon ju dig så nära... Hvem?
49 för alt åstadkomma fullsländg lättnad i transporterna, borde densamma likväl först och främst förenas med sjön Roxen, och den kunde sedermera i framtiden utsträckas i söder lill Wimmerby. Enligt Styrelsens åsigt borde dock den nu ifrågavarande norra utsträckningen, eller förbindelsen mellan sjöarne Rengen och Roxen företrädesvis åstadkommas; och har Styrelsen, på dessa och flera anförda skäl, bland första klassens arbetsförelag uppfört två tredjedelar af den för båtledens utsträckning beräknade kostnadssumma med 875,300 R:dr. Uti sina rörande ifrågavarande ämne till E. K. Maj:t i Augusti månad sistlidet år aflåtna skrifvelse!-, har E. K. Majlis Befallningshafvande i Ostergötlands län i underdånighet upplyst, att sänkningen af ofvan omlörmälda sjöar jemte anläggandet af båtled och sluss, hvarför kostnaden uti det af Majoren, Friherre De Geer år 1853 uppgjorda och i nåder godkända kostnadsförslag^ ursprungligen beräknats till blott 167,000 R:dr B:ko eller 250,500 R:dr Runt, i verkligheten uppgått lill mera än dubbla beloppet, eller till omkring 525,000 R:dr. För delta arbetes utförande hade Rikets Ständer visserligen beviljat lån till sammanräknadt belopp af 390,000 R:dr R:mt, men dessa mäste, likasom återstående kostnadssumman, sorn pä enskilda händer upplänals, af jordegarne kring förenämnda sjöar återbetalas; och kostnaden derför blefve dubbelt kännbar, om icke en fortsättning af båtleden åt den genom sjösänkningen erhållna jordvinningen lemnade ökadt värde.
S 84- Ilemliga Utskottet eger med Konungen öfverlägga om de ärenden, hvilka icke till andra Utskotts befattning höra, och dem Han pröfvar böra hemliga bållås; dock håfve Utskottet ej magt att fatta något beslut, utan endast att till Konungen afgifva yttranden öfver de mål, Han detsamma meddelar. Dih. till R. St. Ej må något Utskott, Konstitutionsutskottet och Bankoutskottet undantagna, väcka nya frågor till afgörande i Kamrarne, eller upptaga andra än de från dem hänskjutna ärender. I frågor om Riksgäldskontorets förvaltning, inkomster och utgifter må Statsoch Bevillningsutskottet ock omedelbart förslag till Kamrarne afgifva. § 86. Finner Utskott sig behöfva af någon Konungens embetsman, eller af något embetsverk, inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar, eger Utskottet, genom sin ordförande, hos den statsrådets ledamot, som Konungen dertill vid hvarje riksdag förordnar, begära Konungens befallning till vederbörande om de äskade underrättelsernas meddelande. Statskontoret, Bankooch Riksgäldsverken skola, i frågor om redovisning af medel, omedelbarligen afgifva alla äskade upplysningar. Utskott må jemväl öfver ärenden, som under dess behandling äro, inhemta upplysningar af enskilde medborgare. Anser Utskott nödigt att, till öfverläggning om något ärende af vigt, med annat Utskott sammanträda, skall sådant ske uti de ständiga Utskotten genom depute rade, på sätt Utskotten derom öfverenskomma, och uti tillfälliga Utskott, genom dessas sammanträde gemensamt. Kamrarne ega ock sjelfva förordna om gemensam verksamhet för de af dem tillsatta tillfälliga Utskott. Emellan hemliga Utskottet och annat Utskott ege sammanträde ej rum. § 87. Talmännen, eller de, som deras ställen företräda, skola oförvägradt tillträde i Utskotten ega, dock utan rätt att i öfverläggningar eller beslut taga del. I Hemliga och Bankoutskotten, der tysthetsed fordras, böra äfven de en sådan aflägga. § 88. Omröstning inom Utskott anställes medelst slutna sedlar.
Föredrogs ånyo StatsUlsk:s d. 16 och 19 dennes på bordet lagda utlåt. n:0 83, angtde regleringen af utgifterne under RiksStatens andra hufvudlitel. Detta utlåt, företogs punktvis lil! afgörande. Usta punkten, angide förbättrade lönevilkor för Hofrätternes ledamöter samt en del tjenstemän och vaktbeljente. Hr Rosenblad, Bernh.: Det är klart af Utsk:s förslag i denna puukt, att de bifallande Stånden skola förbehålla sig öppet att framdeles jemka de af Utsk. uptagna bestämmelserna för Hofrätterna. Men detta är icke bestämdt uttryckt, och derföre får jag vördsamt underställa llr Frih. o. Landtm, om icke ordningen 8 Den 23 April f. ra. fordrade att, i anleda, af hvad Utsk. här har föreslagit, Ståndet förbehöll sig rätt att, sedan det pröfvat delta betänk., få jemka anslaget till Hofrätterna i öfverensstämmelse med hvad Ståndet beslutar rör:de Hofrätlernas organisation. Ex. Hr Frill. o. Landtm, herastälde om R. o. Ad. bifölle att ifrågavar. punkt lades till handlingarne, med det Höglofl. Ståndet förbehållen rätt, all, sedan Ulsles serskildta utlåt, i ämnet inkommit, jemka anslagen för Hofrätlerne i öfverensstämmelse med det beslut, som i anleda, deraf kan blifva fattadt. 2:dra punkten, ang:de ifrågastäld indragning af IirigsHofrälten; och 3:dje punkten, ang:de uteslutande från lule hufvudliteln af de 4000 r:dr, som för läns och kronohäktens underhåll blifvit årligen utbetalde till fångvårdsstyrelsen, samt detta belopps inbegripande under förslagsanslaget för fångars vård och underhåll. Biföllos.
Det ar ju så med karlekenw, fortsätter han, att den har en säregen makt till ett göra den ena människan till den andras tjenare, så att man offrar sig för den man älskar. Och för den skull var det, som Pauluz i samma bref, omedelbart förut, skrei till de kristna, b&amp;&amp; ~ z a? och ~ qvinnor: ' Varen hvarandra underdåniga i Kristi fruktan '. Icke den påbudna och tvungna, utan den frivilliga hangifvelsen hör med till hvarje kärleksförhållande, Och nar nu denne apostel ställer ordet härom sarskildt till qvinnan, så kan det bero derpå, att hon af naturen har bast insigt deri eller star saken närmast, att hon just ar mannen öfverlagsen i denna sak. Ja, samme apostel, som skrifvit om var herre sjelf, att han förnedrade sig af karlek till oss, att han tog en tjenarcs skepelse för vår skull, han nedsätter icke qvinnan med att vänta något liknande af henne gentemot den man hon älskar. Sej, han upphöjer henne genom att vänta det af henne. :, %Och om man vill göra detta ord, som talar så högt om äktenskapet genom att likna det vid det högsta af alla förhHllanden vi kunna tanka ossi till ett lagbud om att qvinnan skall vara 1x0 z i äktenskapet, att hon ar satt till att vara sin mans undersåte, - ty så förstås i vanlig mening ordet underdanig - sin mans tvungna undersåte, att hon ar afsedd eller liksom född dertill genom äktenskapet, då nedsätter man det ordet, gör det till ett grundare och obetydligare ord, an man har lof till att göra. D3 nedsätter man äktenskapet. Det veta vi fullt val, som kanna ett bättre äktenskap, an det som består i att yvinnan ar sin man lydig, att hon ar hans tjenarinna i yttre matto. Och d i nedsätter man aposteln Paulus. Man förutsätter, att han har s2 låga tankar om kärleken och så litet försthd om: ln-ad som egentligen ar kärlekens vasen och äktenskapets härlighet. Xej.
Vidkommande gårdsplatsens planering, så syntes denna kunna lämpligast och med minsta kostnad verkställas, om gården, på sätt i det ena kostnadsförslaget förutsattes, blefve inskränkt till en bredd af 27 alnar, samt återstoden af den Riksgälds-kontorets hus tillhörande jordrymd, hvarom nu är fråga, öfverlemnades till Stockholms stad, emot vilkor, att staden icke allenast bekostade den af Ofver-ståthållare-embetet ifrågaställde kaj-anläggning, utan äfven deltoge i utgifterna för stängseln omkring gårdens öppna sidor; i hvilket fall de härmed förenade kostnader kunde på det sätt fördelas, att staden tillsköte hvad som fordrades för uppförandet af den långs efter Riddarholmskanalen föreslagna gråstensmur samt anbringandet af en parapet af jern å samma mur, jemte en muren genomskärande, för vattenhemtning, synnerligen vid inträffande eldsvåda, behöflig trappa med dertill hörande jerngriudar; hvaremot Riksgälds-kontoret skulle bestrida den till 3,000 r:dr beräknade kostnaden för den bibehållna gårdens planering samt muren och jernstaketet å södra sidan; och hemställde fullmäktige alltså, att tillåtelse måtte dem beredas att ej allenast, under nu antydda eller andra för Riksgälds-kontoret förmånliga och efter sig då företeende omständigheter lämpade vilkor, till Stockholms stad öfverlemna så stor del af oftanämnda gårdsplats, som för Riksgälds-kontorets eget behof icke erfordrades, utan ock derefter gå i författning om den återstående platsens planerande, för att tjena till gård invid kontorets hus, äfvensom om uppförandet af ett jernstaket på gråstensmur vid södra sidan af samma gård. Till här ofvan anförda upplysningar, angående ifrågavarande gårdsplats, har Utskottet ansett sig böra tillägga, att, enligt de i omförmälde kostnadsförslag åberopade och med Ofver-intendents-embetets påskrifter försedda planritningar, är afståndet mellan Riksgälds-kontorets hus och Riddarholmskanalen, vid nordöstra hörnet af samma hus, 73 alnar och vid husets sydöstra hörn 46 alnar.
Utskotten hafva tagit dessa anmärkningar under sorgfälligt öfvervägande; och ehuru till stöd för Utskottens åsigt, att ifrågavarande förslag icke står i strid mot förenämnde §§. Regerings-Formen, förekommit, att Bonde Ståndet godkänt samma förslag och att proposition till bifall å detsamma blifvit inom Borgare-Ståndet af Talmannen framställd, hafva Utskotten likväl, till undvikande af all tvätydighet i detta hänseende och på det ändamålet icke måtte förfelas, trott sig böra så vida frångå det formella af förslaget, att detsamma icke i nå^ot hänseende må, såsom Grundlagsvidrigt, kunna förkastas. Utskottens åsigt, att hvarje arbetsför medlem i samhället bör genom personlig afgift bidraga till det uppväxande slägtels undervisning, har af Rik-Ståndens samtlige Ledamöter, som i frågan sig yttrat, blifvit hyllad, likasom nästan enhälligt antagits, att för folkundervisningens behöriga ordnande den af Utskotten föreslagne anslagssumma i allmänhet är fullt behöfflig, om ej otillräcklig; hvadan Utskotten icke torde behöfva ingå i serskild vederläggning af anmärkningen, att höure anslag, än det af Kongl. Maj:t äskade, icke borde beviljas; och anse Utskotten sig i det redan afgifne utlåtandet hafva fullständigt ådagalagt, att någon jemnare fördelning af understöd till folkundervb ningen icke gerna kan åstadkommas, än derigenom att hvarje skoldistrict erhåller medel sig anslagne i förhållande lill den derinom varande folkmängd, som af undervisningen har behof; hvarföre något vidare yttrande, i anledning af den häremot framställde anmärkning, icke torde erfordras, äfvenså litet som i afseende på åsigten, att medlen borde ingå till Stats-Verket och derifrån fördelas emellan endast de församlingar, som af understöd vore i behof. På grund häraf och då Utkotten baft för afsigt att, endast i förhållanBih. till R. St.