Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
”Att tiden är full med så mycket ondt att man just icke gör sig saker till stor synd, om man misstänker att en dylik intim sammanhållning innefattar det behof, herrar officerare ha att utbyta sina enskilta tankar öfver de allmänna angelägenheterna.” ”Nå, det är väl rätt oskyldigt!” ”Hm, hm, min lilla doktorinna!” ”Men, kusin, hvem har stulit min idé? Det är frågan. Troligen herr handelsmannen och rådmannen Boman, den rike, snikne Lorens Boman.” ”Var det något att komma till mej med!” återtog min mor, glädtigt härmande gamle vännen Bomans favorituttryck, då han antingen förlorade ett drag i spelpartiet med min far eller eljest fann det lämpligt att användas i sin enkla ordbok. ”Men ifall han varit den skyldige,” svarade doktorinnan, från sina nätta politiska konspirationer genast inkastad i hvardagslifvets lätta skämt, ”så skulle jag minsann nyttjat den gamle förstockade bohuslänningens andra älsklingsterm, då han är på väg att med esset sticka kungen eller knekten: ’Kom hit med honom, så skall jag svansa’n Men, min gud, om herr Smith kommer, pratar jag hufvudet af mig, som så vanvördigt nämner den vördnadsvärde herr Lorens, hans dyrbare hjerteoch affärsvän.” ”Åh, gif dig tillfreds – far är på Kristorp hela förmiddagen för att se till sin bergssprängning, och jag är ganska säker att Boman under hemvägen från sitt kära Erlandsröd stannar qvar hos bror. De hålla väl nu som bäst på att med pipan i mun och käppen i hand göra sina mätningar och beräkningar för stenmurar, diken och alla planteringar och planeringar.” ”Herr Smith lefver helt och hållet i byggnadsoch sprängningsförslager nu.” ”Ja, han finner sig denna sommar mindre hågad för handelsaffärerna. Också har han sina söner som fylla hans plats i den nya spekulationsandan.” ”Jo, de lära minsann ligga vidt ute i allting, göra leveranser åt kronan, m. m. Och som herr Smith senior är alldeles för släpphändt att ha affärer med kommissariatsherrarne, är det mycket lyckligt att sönerna få vara vid styret så länge ...
Silfvermynt, Svenska, förändrad grund för utmyntningen af 25 och 30. Specier, af äldre prägeln, försäljas elter stycketal 45: 12. Statslånefonden, framställning om eftergift till åtskilliga låntagare i fonden af skilnaden emellan 9 och 8 procents ränta och provision 28. , utestående fordringar å, föreskrifter angående 47: 6. Stenberg, W. M., f. d. Ombudsman, afskrifning af Låne-kontorets i Göteborg återstående fordringar hos 3. Södertelje Kanal-bolag, Bankens fordran hos 35: 4. T. N:o Sid. Trana, G. E. Se: Pension. Tryckeriföreståndare, uppföres på indragnings-stat 44: 26. Tumba pappersbruk, stadganden rörande 50. — » årligt anslag till inköp af böcker för Läsebibliotheket vid i4. u. Ulfsparre, V. och C. J., angående eftergift af Bankens fordran i deras konkurser 24. Uppoch afskrifnings-räkning, användandet af derå ingående medel 35: 82. , vilkoren för insättningar och uttag . 55: 51. w. Vederhäftighet, ifrågasatt förändring i sättet för bestyrkande af låntagares och löftesmäns 35: 48. Vexlar, diskontering af 55: 40. — , uppköp och försäljning af 45: 6. — , å Pund Sterling. Se: Metallisk kassa. Vården af Bankens kassor och öfriga förvaringsrum; af hvilka den utöfvas 44: 18. w. Weidenhaijn, P., f. Viktualiehandlande, ackordsanbud å Banko-diskont verkets fordran hos 22. Westberg, A., Skeppare, d:o å d:o II. Westlind, J:son, G., f. d. Klädeskramhandlande, eftergift af d:o 21. fr O. Öfverstyrelse, Bankens, stadgande rörande 47. Örling, Anna, född Baijard, Revisorsenka: om årligt anslag till 59: 9. Uih. till JR. St.
En så beskaffad omgång har Herr Friherren ansett tjena till ingenting, hvarföre han framställt den motion, att Bänkmansvalen hädanefter måtte afskaffas samt att, i stället, Ridd. o, Adeln in pleno måtte välja 30 Ledamöter, af hvilka de 25 som erhållit flesta rösterna skulle blifva Elektorer och de 5 öfriga Suppleanter. Emot detta förslag har Herr Friherre Cederström, Rudolf, hufvudsakligen invändt, att under jemförelsevis lugna och samdrägtiga tider det väl vore sannolikt, att Elektorsvalet, äfven om det omedelbart af ståndet in pleno anstäldes, skulle utfalla ungefärligen på samma sätt, som under de tvenne sednaste tiotalen af år inträffat, men under tider, då stormar och oro herrska i sinnena — och sådana kunna ännu stunda — vore det klart, att en hvar ville försäkra sig om en i hans egen syftning affattad, andra uteslutande, Elektorslista, hvarigenom minoriteten skulle helt och hållet undertryckas; förmälande Herr Friherren vidare, att det funnits regerinBil. till Höglofl, Ridd, o. Adelns Prot, Vid 1862 års Riksdag, 1 1 Riddarhus-Urskottets Utlåtande N:o 3. gar, hvilka, genom förläning på en gång af adelskap åt ett talrikt antal personer, sökt inom Riddarhuset bereda seger åt något förslag, som endast medelst samtlige Riks-ståndens bifall kunnat vinna stöd af lag. Ett sådant adlande i massa skulle likväl på Utskottsvalen hafva föga inflytande, så länge Bänkmansinrättningen qvarstode, men om denna upphäfdes, skulle naturligtvis de nyadlade hafva samma rättigheter som de äldre jemväl vid tillsättandet af Elektorer. Ett ytterligare skäl mot bifall till motionen ansåg Herr Friherren ligga i den tidsutdrägt, som ett omedelbart val af Elektorer skulle medföra, hvilket för hvarje gång en ny Elektor väljes skulle upptaga hela ståndets tid och lända till afbrott i dess öfverläggningar, hvaremot ett ledigt Elektorsrum nu fylles endast medelst Bänkmännens sammanträden då ståndet icke är samladt.
Jag hemställer vördsamt, huruvida, i anledning af det beslut Ridderskapet och Adeln nu fattat, de öfrige Stånden må inbjudas, att deruti instämma. Herr Lagerhjelm: Jag hemställer lika vördsamt, huruvida Ridderskapet och Adeln kan inbjuda Preste - Ståndet att instämma med sig , då detta Stånd redan förut en gäng fråntradt sitt beslut, för att förena sig med Ridderskapet och Adeln. Det skulle då ånyo frångå den mening det en gång biträdt, och detta anser jag icke kunna förmodas. Friherre Den 14, December. 72* Friherre Åkerhjelm: Min mening m»d inbjudningen var, att den egenteligen skulle ställas till Borgareoch Bonde-Stånden, för att få expeditionen till Kongl. Maj:t fullständig. Det är särdeles i anseende till den sista omständigheten , som jag vågar förnya min anhållan ; emedan Ridderskapet och Adeln något mera modifierat sitt beslut, som annars föga skiljer sig från Borgareoch Bonde-Ståndens. Herr Grefven och Landt - Marskalken frågade , om Ridderskapet och Adeln önskade, att de öfrige Riks-Stånden skulle inbjudas , att uti Ridderskapets och Adelns nyss fattade beslut instämma. Ropades J a och Nej. Grefve Hamilton: Kanhända Herr Grefven och Landt-Marskalken skulle täckas framställa Proposition på inbjudning endast till Borgareoch Bonde-Stånden, Friherre Cederström: I anledning af den invändning, 60m af Herr Lagerhjelm blifvit gjord emot en inbjudning till de öfrige RiksStånden, att instämma uti Ridderskapets och Adelns fattade beslut, vili jag blott hafva äran yttra, att denna inbjudning ej innebär något ryggande af den Ridderskapet och Adeln förra gången gjorde. Ridderskapet och Adeln har egenteligen icke förr gjort någon inbjudning i denna fråga; men då Ridderskapets och Adelns Ridd. o. Ad. Prot, XI.
I afseende på hvad Frih. Rehbinder anfört, att då jag förut tyckts godkänna hans framställning emot sednare punkten och jag likväl vill behålla en del af Utsk:s framställning, och alt en stridighet deruti skulle ligga; så får jag förklara, att jag gillar den förändring han föreslagit, men jag vill intaga skälen för R. St:s beslut. Detta är tvänne helt olika saker. Att jag begärde bifall på förslaget, valett misstag. Jag ämnade begära återremiss, ty när jag gillar Frih. Rehbinders förslag i sista punkten, så kan förändringen endast genom återremiss åstadkommas. Att här antaga Frih. Rehbinders förslag tror jag ej vara möjligt på annat sätt, än att skrifvelsen återremitteras och CJtsk. inkommer till R. St. med ett nytt förslag. Hvad beträffar den upplysning, som Frih. Cederström lemnat, så är det visserligen möjligt, att det K. circuläret för år 18i5 äfven är tillämpligt för hufvudstaden, efter Öfverstålhållaren skulle kunna anses der motsvara Konungens Bef:h:de i landsorterna; men då han ej varit i tillfälle att i detta afseende utöfva sin myndighet, enär enskilda theatrar ej finnas inom hufvudstaden, så vet jag ej, om det kan anses öfverflödigt, att R. St. ånyo framställa en und. anhållan härom; synnerligen lärer det förmenta misstaget deruti ej kunna tillräknas Exped.Utsk., när R. St. afgjort att sådant bör ske. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Uti det R. St:s beslut, hvarom förevar. Exped.Utsk:s förslag handlar, lärer, eul. hvad en af Utsk:s ledamöter här omförmält, stå öo §:n grundlagen. Utsk. har trott sig böra förbättra R. St:s beslut och förtydliga delta uttryck, derigenom att det sk sif vit 6o §:n Reg.F:n i stället för Go §;n grundlagen. Öukkligt hade likväl varit, att, innan Utsk. gjort förändringen, någon 486 Den ao Februari f. ra. af dess ledamöter behagat slå upp 60 §:n Reg.
Likväl uppstå då de vigtiga frågor till begrundning, huruvida det är skäl, eller ej, för Sverige, ett af Europas nordliga, mindre produetiva länder, att basera sin inrikes rörelse samt liqvidationerna af hvad landet inom sig både producerar och consumerar uppå endast guldoch silfvermynt; huruvida icke, då dessa metaller hvarken framalstras hos oss, ej heller någon afsaknad af dem varit förflutna tider förspord, i annat afseende än för våra vexeltransactioner och liqvider med utländningen, naturliga fältet för dessa myntslagens verksamhet i Sverige är med detsamma antydd;, 48 Tior till Banco-Utskottets Utlåtande N:o 16. huruvida icke ett mera ändamålsenligt, lämpligt och beqvämt liqvidationsinedel, eller sedelmynt, i vår inre rörelse, bör kunna i stället tillvägabrin£vas, som, hvarken kostsamt eller saknadt när och i den mon det erfordras, uppfyller penningens bestämmelse och alla functioner inom oss, och som, ehuru icke ovilkorligen egnadt alt invexlas mot silfver, likväl bibehålies för bestämda tider, vid ett emot de ädlare metallerna någorlunda jemnt värde, hvilket värde kunde afpassa* för vissa tider, Riksdag från Riksdag, efter hvad våra inhemska hufvudproducter gå och gälla; eller med andra ord, att detta nya sedelmynts silfvervärde komme i sitt stigande och fallande att bero af det silfvervärde våra inhemska producter sjelfve per medium egde och bibehöllo, samt huruvida ej just de Iiiksgäldssedlar, om hvilkas provisionela inlösen mot silfver efter 136 sk. curs nu är fråga, kunde, utfärdade då under nya data, såsom ett inom oss gagnadt couranteller creditmvnt, gå en sådan sin bestämmelse till möte? Behofvet att få dessa frågor besvarade och fullständigt utredda skulle, enligt rigtningen af hvad jag här förut anfört, hero deraf, om en ovilkorlig realisation komme, i anseende till bristande metallisk tillgång i Bankens hvalf och utrikes handelns mindre förmonliga ställning, att till nästa Riksdag uppskjutas.
Den snilleblick, som uppfattade föremålen för hennes pensel, var likafullt så genomträngande, att detta afstånd aldrig hindrade dem öfverflyttas på hennes duk med en sanning, lika lefvande och oförlikneligt igenkännlig, antingen de uppenbarade den finare dårskap som yfdes bakom fransade förhängen, eller den gröfre som undansvann i grändernas mörker. Hvarken trumpeten, eller kothurnen, ansåg hon tillhöra sig. Husliga förhållanden och uppträden voro de, som af hennes sångmö korades med nästan uteslutande förkärlek; i allmänhet sådana ämnen, som närmast ligga eller kunna ligga inom qvinnans synvidd; hvarvid ock en stor gåfva för skämt, för (mer eller mindre) komisk uppfattning, gerna gaf sig luft. Att skildra det moderna sällskapslifvet, sådant det framträdde inom kretsen af hennes åskådning; att afspegla det, stundom i dess förgängliga men småtäcka behag, oftare i dess sjelfparodiska förvändhet, med en tillsats, å ena sidan af idyllisk naturkänsla, å andra sidan af didaktisk betraktelse, öfver hvilken en lindrig flägt af humor spelar: – se der det anborna, det egendomliga området för hennes konstnärskap. Härigenom sker, att hon kan äga beröringspunkter och frändskapsdrag i vissa afseenden med Kellgren, i vissa – och kanske flera – med Leopold, i vissa till och med äfven med Bellman, ja Hallman, utan att derföre mindre vara – sig sjelf. Sålunda ständigt hemmavarande, eller helst befintlig i sin huslighets gifna omkrets, älskar denna sångmö ej att vara hvad fruntimren kalla ”klädd”; men ehvad hon må bära, måste man derom i samma mening säga, att det ”klär”. Sin hvardags-slöja draperar hon med ett henne eget bebag; och smyckar hon sig stundom med ett band af perlor utan färg och glans, så förråder dock snart deras vällukt, att de äro gjorda af rosor.
Föredragande Departements-chefen, Statsrådet Lagerstråle, uppläste härefter till justering följande, i enlighet med Kongl. Maj:ts, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, förut fattade beslut, uppsatta förslag dels till nådiga Skrivelser till Rikets Ständer, nemligen: l:o i fråga om nämndemäns och fjerdingsmäns rätt till ersättning för extra förrättningar; - Och behagade Kongl. Maj:t, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag samt förordna att, i enlighet dermed, nådiga Skrifvelser — —, af den lydelse bilagorna Litt. A, till detta Protokoll utvisa, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo Otto FF. Seippel. Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N:o 96. 9 M:o Ank. lili Exp.-TJtsk. den 23 April 1863, kl. 11 f. ni. Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om kostnadsersättning till militäre, civile och ecklesiastike tjenstemän för en del resor i tjenste-är enden; Gifven Stockholms Slott den Hfl Mars 1863. Sedan hos Rikets vid 1856—1858 års riksdag församlade
En barnmorska och en veterinärläkare, bägge med löner, äro ock här stationerade. Fattigförsörjningen handhafves af Fattigvårds-Direktionen, biträdd af distriktvis utsedda fattigvärdar. Tillståndet erfares af följande Tablå: / 38 Ar 1844 „ 1845 „ 1846 1847 n Understödstagare. Omkostnader. Summa Banko R:ilr sk. r. Ständige. Tillfällige. Summa Personer. Äldre. Harn. Karlar. Qvinnor. Karlar. Qvinnor. Gossar. Fattige vandrande, med pass försedde, undfå på allmän bekostnad, efter polett, en måltid mat, som betalas med 6 sk. banko för äldre och 4 sk. för barn, hvilket betydligt afhjelpt dessas bettlande i husen. På sätt bär ofvan är anmärkt, utgöres grundskatten af den staden donerade jord uti prestationer till Silfververkets drift. Dessa utgå i malmforsling, höleverering för underhållet af vissa arbetshästar vid verken, och i öfrigt ökedagsverken till det antal, som driften kräfver, hvilket sednare onus benämnes: Sumpkörslor. Stadens utlagor utgå under titlar: För skuttet, som betyder rök-afgift, och utgår med 24 sk. på matlaget utan afseende på dess medlemmars flertalighet: Skättedh, som nu kallas Eds-skåttet, af den anledning, att de skattdragande voro pligtige edeligen fästa rigtigheten af uppgifterne öfver sina tillgångar, och erlägges för värdet af ägande hus och tomter, stadsoch graf-jord, handel, handtverk och annan näring, hvartill kommit så kallade kapellans-, organist-, ringareoch bropenningar, hvilka utgå med 12 sk. af hvarje mantalsskrifven person. Härförutan har staden intrader i arrenden af de staden nådigst donerade Ekeby-, Jakob Matts’- och Stentorps-qvarnar, Kyllinge stamp, de så kallade Noraoch Karbottens-ängar, Sundsbacka fiskeläge samt Stadsträdgården och Stadsträdgårdstäppan.
Ständers Statsoch Banco-Utstötts Project till Instruttivii för Riksens Ständers Revisorer öfwer StatsBanco - och Riksgälds Werten, beflöt PiesteStandeV alt sa wäl i allt öfrigt, som hwad sars stät beträffade 5 §, hwarom inom det samman? satta Utstottct 2 Stand stadnat emot 2, samma Jnstruction, sadan dea bstfwit föreslagen, gilla och godkanna, l/t suprg. Lx krotocollo^ ch V. Almguist, Utdrag af prstocollet, hältet mi BorgareEländets plenum wid Riksdagen i Stockholm den 24 Mars l8w. SD. Ä§id granffningen af dek fran Riksens Högloft. Ständers Slarsoch Banco-Mott in, korn - Den Maji. Zrz somne Betänkande af den inte i denna manad, jemte förflag till Instruktion för Riksens Ständers Revisorer öfwer StatsBancooch RiksgaldsWerftn, beflöt Borgare-Ståndet, att c §. stuve, j likhet med ?:ne Stånds inom Ucstotten yttrade ffiliagtiga tgnka, andras, med uteslutande af ordet: förseglad, i hwars ställe tillägges: kan genom trycket till Allmänhetens kunskap lemnäs, och I allt öfrigt gillade Ståndet den föreslagna Jnstructionen och Betänkandet; hwarom de rcfpecti? tze Med-Standen wördsamt och manligen ställe un? derräktas, Vt supra, Lx krotocollo, I. Itt. keterson, Utdrag af protokollet, hället uti BondeStändets plenum dest 24.
Visserligen tillädes i dessa fall den yttre förmögenheten en allt för stor inflytelse på frågan om menniskors lif eller död; och Committen trodde, å ena sidan, att, för ifrågavarande brott, böter vore ett alltför ringa, men, a den andra, deremot lifstids-fängelse eller lif - 84 Aug. upphäjvandt af 8 §. i I Cap. XJts. B, rn. m. vets förlust ett allt för svårt straff. Vidare medförde dessa, genom Kongl. Brefvet den 24 Martii I8O1 förklarade stadganden, i afdömandet af mål, angående uppburds-brister och den brottsliges bestraffning , en länge och med skäl öfverklagad långsamhet, hvilken ej vore förenlig med straffens ändamål; att ifrån brott afskräcka genom föreställningen, att ansvaret ej kunde på längre obestämd eiler behaglig tid utdragas. Det mäste nu bero på utredning af Uppbördsmans bo , på indrifvandet af hans fordringar, på tvister om tillgångar som af honom, till straffets aflägsnande, kunna vara diktade, och på de lyckliga omständigheter som under tiden kunna medföra ändring i hans förmögenhets-tillståod , om eller hvad ytterligare ansvar än böter skal! honom drabba. Under denna långa utrednings-tid kemmer Staten, som blifvit beröfvad sine på bestämde tider påräknade inkomster , att vidkännas en ytterligare förlust genom undeihållet för Uppbördsmannen, som, efter Lag och Författningar, vid första upptäckten af hans tillgrepp, i häkte inmanad, der förblifver intill sakens slut vid Domstol, derest icke döden förut gjort Domstolens utlåtande om hans ansvar öfverflödigt. Dessutom vore det i ofvanberörde Lagrum stadgade straff för förskingring af mottagne medel inskränkt, i afseende på personerne, endast till Kronans eller Städernes egentlige Uppbördsman, och, i afseende på det förskingrade, till Kronans, Stadens eller andra allmänna medel. Särskildt och i betydlig mån mindre ansvar vore i 8 §•
Ljcnstemäns fel icke kunna pä lagligt sätt beifras, och hänwisaS till laga Oomstol^ Hwad äterigen 107 § Regerings-Formcn aNgär, stadgas deriiti, som följer t Härpä uppläste Friherre 8tsäl sednare Momentet af berörde Ätffillige ropade härwib, att besa Stadgans ben rörde granskningen af Stats-Rädets göromäl, och hörde icke hit. Friherre 8 ts « l pttrade: att sädant ware äfwrn hans mening , men att Hans Excellens Gref, tve sk hade sjelf denna § citerat. Hetr Rothlieb, Lsrl ^rellnc: Om Högloft. Ridderffapet och Adeln hade begärt, att Hans C.tcelleNce Herr Grefwe sk Ug^Isg ffulle inför Skön, det justifiera sig för de förolämpande tillmäle»» font Afwcr-Directcltrcn LreMesmölllen mot honom gjort, hade säbant warit emot CsnstikUtionen stridande; MN detta har Ridderffapet och Adeln icke gjort, utan endast begärt, att Hans Excellence mätte wldtaga nägot lagligs 750 Den 22 September. lagligt steg till kcifrande af dessa tillmäle». Hans Epccllcnce Herr Grefwe sk har nu wisat det ta steg wara widkagit, och dä tror jag, att Ridder» skåpet och Adeln lärer finna sig tillfredsstäld och i grund deraf all widare discussion öfwer detta ämne kunna upphöra. Oet är icke min tanke att förlänga öfwerläggningen. Jag will endast anmärka, att det warit ingen som mera än jag önskat akt aldrig enskilda personers eller CorporationcrS förhällandcn skulle blifwa ett förcmäl för Rikets Ständers öfwcrläggningar.
Af samma dag, rörande en föreslagen ny Landtmäteri Taxa. 3. Af den 20 sisth Februarii, rörande Contrakter , som emellan Pastorerne och Församlingarne blifvit upprättade och hvarmed bada förklarat sig nöjde. Fran Hogvordiga Prest-Ständet. S. D. Återremitterade StatsUtskottets Betänkande N:r 125, om projekterad Aflönings - Stat m. mi för Ulriksdals Kongl. Lustslott; Allmänna Besvärsoch Fkonomi-Utskottets N:r 60 , i anledning af väckt fråga om nödvändigheten af förklaring i vissa delar af Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse d. 3 April x 816, om öfverenskommelse rörande Presträttigheter N:r #3 , rörande beståndet af sådane Contrakter, som Prot. Uttlr. d. x April 1818. 241 sorn emellan Pastorerna och Församlingarne blifvit upprättade och hvarmed båda förklarat sig nöjde. S. D. Nedanskrifne på bordet hvilande Retänkanden föredrogos å nyo och biföllos, nemligen: Slars - Utskottets N:oi23. Angående Flyinge och Sahlby Kungsgårdars och Stuteri-Inrättnings Stat. Om de till Flyinge och Dahlby Kungsgårdar anslagne dagsverksskyldigheters upphörande utan motsvarande ersättning. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets. An gående Spanmålsoch Vik'ualie-Han« delns å Landet beläggande med enahanda Iltskylder som dessa Handels - näringar uti Städerna åtfölja. ' N:o 65. Om Förbud emot Krämares kringstrykande. Angående möjlighets beredande, för In-' nehafvare af Boställsjord att låta försäkra åbyggnaden i Allmänna Brandförsäkrings-anj stalter. Rörande jemkning uti Båtsmans* Rote'* ringen i Halland.
På den kring salen löpande panelhyllan placeras dryckeshorn, dryckeskannor, tennstop, bägare och stånkor, bäst gamla, om man har sådana, annars eftergjorda. 1 denna branche ha vi en ganska storartad inhemsk industri, hvarpå man i Fr. A. Santessons utställning i Stockholm kan se vackra prof och där ytterst smakfulla och stiltrogua * Man vände sig i fråga om sådana tiil Handarbetets Vänner, Stockholm. efter bildningar kunna erhållas. På hyllan ställas äfven, Mariebergsterriner, om man så hafva kan koppar och fat — fatet bakom, ej under koppen — m. m. d., men väl till märkandes ej tenn och porslin blandadt på samma sida. För fönstren draperas kring mörka gardinstänger gamla svenska, helst skånska allmogeväfnader i varma djupa färger. Enfärgade gardiner af sammet eller b o j, med eller utan handbroderade bårder, lämpa sig äfven bra. Som en smakfull sammansättning må nämnas senapsfärgade gardiner mot en mossgrön vägg. Klart blått, som stundom ses förekomma i krabbasnår och dukagång, undvikes sorgfälligt, såsom ej harmonierande med ekboaseringen. På tal härom tillåta vi oss i förbigående fästa uppmärksamhet på, att blått är en kall färg, som man vid möbleringen af sitt hem så litet som möjligt bör begagna. Dörrförhängen bannlysas ur matsalen — dels äro de till hinders vid gästernas inoch uttågande vid en större middag, dels för serveringen. Dörren till köksdepartementet bör vara så inrättad, att den ljudlöst öppnar sig utåt och inåt, och ej vara försedd med lås. Mer för trefnadens skull än stilenligt täckes golfvets midtparti af en flossamatta. Och nu till själfva möblerna! Dessa utgöras af matbord, ett par serveringsbord och stolar samt, om man så vill, en ekkista för bordssilfret, hvilken kan inredas i likhet med de vanliga silfverskrinen med sämskskinnsklädda fack. Buffeten, ehuru en i sig själf både vacker och nyttig möbel, passar dock ej till den nu beskrifna matsalen, för så vidt den ej å la bonne heure är inbyggd i själfva väggen och korresponderar med ekpanelningen.