Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De reservationer, som af en del bland Kommiténs ledamöter blifvit afgifna, bifogas underdånigst. Med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit framhärda Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl Majits tropligtigste, underdånigéte tjenare och undersåter K. SKÖLDEBRAND. Axel Rappe. E G. Lilliehöök. Kleman. B. de Maré. C. G. Indebetou.. Fredr. Wrangel. C. O. Brorström. And. Gudmundsson. Magnus Månsson. Stockholm den 30 Maj 1859. Adolf Wallenberg. RÄTTELSE: Pag. 64 rad. 26. Står: Skulle sjukdom &:c. Bör vara: 5:0. Skulle sjukdom &:c. Bilaga M 1. Reservationer: Då Kommiterade, i det underdåniga betänkande, som nu lramlägges inför Eders Kongl. Majit, ansett betryggandet af Fäderneslandets ära och sjelfständighet kräfva, att beväringspligten för vissa läll måtte utsträckas utöfver de 5 år, 1812 års beväringslag bestämmer, nemligen dels för sjökaptener, styrmän och machinister, dels för sjöfolket i allmänhet, med tjenstgöringsskyldighet endast under krigstid, för att då förse Eders Kongl. Maj:ts Flotta med ett något när tillräckligt antal verkliga sjömän, och då ett annat lika maktpåliggande fall synes kunna inträda, som äfven kräfver en dylik utsträckning för landtförsvaret, nemligen för befolkningen i en provins, då densamma af fiendtliga härskaror anfalles och sköflas, trodde jag mig böra för Kommiterade framställa ett förslag, som afsåg äfven detta fall; men enär Kommiténs Ordförande, på de skäl underdånigst bilagda protokollsutdrag visar, ansett sig böra vägra att låta förslaget komma till Kommiterades öfverläggning, vågar jag på detta sätt, under lorm af reservation, underställa det Eders Kongl. Maj:ts nådiga bepröfva nde.
Ja, man kan säga, att de blifvit ökade, ity att vida flere landtvärnsman ännu återstå, än vid sista riksdag förutsattes, till följd hvajaf understödet för hvar och en blifvit vida mindre än som åsyftades. Man antog då, att högst 400 skulle qvarlefva; emellertid hade till år 1864 icke mindre än 1,125 anmält sig och till 1865, 955. Då man likväl kan förutse, att antalet qvarlefvande under nästkommande statsreglering betydligt skall minskas, vill jag nöja mig med att vördsamt föreslå, det samma anslag al 10,000 R:dr R:mt om året, som utgått under innevarande statsreglering, fortfarande må utgå under den nästkommande till understöd för behöfvande landtvärnsman, i öfverensstämmelse med de grunder, som i Kongl. Förordningen af den 2 Februari 1864 äro fastställda. Och anhålles om remiss till vederbörande Utskott. Stockholm den 11 November 1865. Nils Olsson, från Malmöhus län. Bih. till R. St. Af Peter Andersson och öfrige riksdagsfullmägtige från Blekinge län, om indragning af en tredjedel af båtsmännen i Ble kinge, m. m. Uti underdånig skrifvelse af den 31 Oktober 1863 (N:o 144, sid. 24) anhöllo Rikets Ständer, att Kongl. Maj:t täcktes taga i öfvervägande huruvida icke utan skada för sjöförsvaret någon del af båtsmanshållet kunde hållas vakant, samt de derför inflytande medlen användas dels till förhyrande af matroser för sjörensten, dels till ökad öfning för flottans öfriga manskap, samt att Kongl Maj:t, i sådant lall, ville till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition i ämnet. Denna Rikets Ständers underdåniga anhållan var föranledd af åtskilliga i detta stånd väckta motioner, deribland en (N:o 181) af samtlige riksdagsmännen från Blekinge, samt det betänkande Statsoch Ekonomi-Utskottet den 9 Februari 1863 i anledning af samma motioner afgåfvo (N:o 8 af 4 Sami. 2 Afd.).
M:s förenämnde Utslag af den 12 Augusti 1825, jemte ådomd ansvarsoch ersättnings-skyldighet för en del af de utaf f. d. Lands-Secreteraren Kleman tillgripne och förskingrade medel, tillika blifvit förpligtad att å samtlige ådömde ersältnings-poster erlägga behörig ränta, samt, på sätt ofvanomförmäldt är, den af Rikets Ständer, vid 1828—1830 åreKs Riksdag, Stats-Rådet af Wingård beviljade eftergift af åtskillige bland de balancerade summorna, icke sträckt sig lill Adelsfane-Regemenlets ifrågavarande för år 1820 i Wermland indiifna hemmans-räntor, alltså och utan afseende derå, att berörde hemmansränlor sedermera blifvit i58 Expedilions-Utskottets Förslag till und, Skrifvelse, iT.-o 10/f. till Stats-verket öfverlåtne, finna Rikets Ständer, i följd af deras meranämnde beslut, det ostridigt åligga Stats-Rådet af Wingård, att för ifrågavarande hemmansräntor, ifrån den tid desamma till Landshöfdinge-Embetet influtit, intilldess betalningen deraf bos Kongl. Stats-Contoiret blifvit verkställd, erlägga belöpande ränta; hvadan Rikets Ständer, under åberopande i öfrigt af hvad Kongl. Stats-Contoirets uti den Nådiga skrifvelsen intagne yttrande i ämnet innehåller, icke kunnat bevilja Stats-Rådet af Wingård den sökte befrielsen från utgörande af ifrågaställde räntebelopp; hvilket, till svar å E. K. M:s Högstberörde Nådiga Skrifvelse, Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 30 September 1840.
Af framställningarne rörande de öfriga visade sig visserligen, att något mer, än den dividend, som erbjudits, åtminstone under en längre tid knappt vore att förvänta, och att det således, om frågan betraktades allena ur financiel synpunkt, måhända vore för Riksbanken fördelaktigast att äfven antaga dessa anbud. Men då det tillika vore omisskänneligt, att ett allt för lättfärdigt bedrifvet vexelrytteri utgjort en hufvudorsak till dessa fallissementer, och den förlust Riksbanken, genom afvisande af anbuden från förvaltarne af dessa konkursmassor, kunde få vidkännas, utan tvifvel måste ur en annan synpunkt anses betyda mindre, än vigten deraf, att berörda förhållande genom Bankens åtgärder ej måtte gynnas, syntes det i alla afseenden här vara lämpligast att låta lagen hafva sin gång. Häruti hafva instämt Herr Stuart, C. G., Herr Grefve Lewenhaupt, C. M. C., Herr Steuch, M., samt Riksdags-fullmägtige Liss Lars Olsson från Stora Kopparbergs län, Lars Gustaf Andersson från Elfsborgs län, Olof Olsson från Wermlands län och Olof Nilsson från Westerbottens län. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1860. finnko-Uisliottfts Merum M \:o H. I Ao 41. Alik. till Exp.-Utsk. den 24 Sept. 1800, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Memorialet N:o 36, rörande Banko-statens löneförmåner m. m.
Hvad GeneralAdjutantens Expedition angår, så är stadgandet ett riktigt nonsens, emedan han är Föredragande i Commandomål, och det är möjligheten af att de finnas på annat ställe, som gör att vi hafva KrigsCollegium, Förvaltningen m. m., och att vi ej kommit så nära, som man kan komma, ett Krigsministerium. Jag kan således ej gå in på, ett ögonblick, att hafva felat emot sunda mililairiska begrepp, då jag gjorde mitt förslag, ty hvad man vill hemlighålla går endast ut på att förhemliga användandet af Statsmedel. Hvad angår insättningen af ordet KrigsExpeditionen, så kan jag ej gå från hvad jag första gången sagt, att alla de handlingar, som lemnäs till expeditionen, 5g H. ao* Den 29 Januari! e. ra. ej böra få hemlighållas, derigenom alt de infästas med StatsRådets protocoller. Jag tror, att alla dessa handlingar, som gå frånf den enskilte,. elier från Konungen, få tillämpning på det administra lifva. Derföre påstår jag, att ingen Expedition, lika litet Krigssom EcclesiastikExpeditionen, hvilken kunde innebära Jesuitisme, hör kunna komma i fråga till inskränkning i granskningsrätten, utan anhåller, att §:n måtte återsändas med den anmärkning, eftersom det är tillåtit att föreslå nya frågor, att ordet ader måtte borttagas; men jag började med att säga, att jag gjorde ett sådant förslag endast derföre, att det var förut gjordt; samt alt ingen föreskrift behöfves om Förvaltningen, KrigsCollegium eller GeneralAdjutantsExpeditionen. Hans Excellence Herr Grefve Mörner: Jag beklagar att jag förra gången icke lyckats göra mig 110g begriplig för Herr Hjerta, för att lian skulle förstå hvad som menas med acter oell handlingar i StatsRådet. Jag bekänner, att jag trodde att, utan tolkning på min sida, det skulle vara lättbegripligt, emedan det säger sig sjelf, att det är sådana handlingar, öfver hvilka man rådslagit för att fatta beslut.
Att de af Rikets Ständer år 1829 anmärkta Statsanslag, som blifvit för flere år sedan ulbelalde, men icke använde, såsom till upprensning af Dahl-Elfven, af Lida-Ån m. fl. väl ännu i 1829 och 1800 årens Räkenskaper såsom i Ränterierne inneståencle balaneeras, men att, enligt Revisorerne meddelad underrättelse, samma anslag dels under loppet af åren 1831 och i832 blifvit återbetalde, eller redovisade, dels redan under föregående år använde, ehuru ej ännu specifikt redogjorde och följakteligen i Hufvudböckerne balancerade. 4:o Att det på Rikets Ständers begäran framställda anbud till den kring Åkers Canal i Roslagen belägna ortens innevånare, att, emot skyldighet till samma Canals framtida underhållande, få uppbära alla d.er fallande inkomster, icke blifvit af dem antaget. Utgifterne för samma Canal hafva utgjort år 1829 . , . 454: 1. 4- och år i83o 425: 9. Inkomsterne år 182g 97: 27 och år 1800 122:35.— Utgörande alltså med afdrag af desse sistnämde summor från utgiftsbeloppen, netto beräknade omkostnaderne för Åkers Canal ofvan upptagne 556: 22. 4- för år 1829. och 500: 22. Att, af det till segelfartens förbättring emellan Wenern och Hafvet bestämda Statsanslag af inalles 100,000 R:dr, emot hvilket en lika summa af det enskilta Bolaget skulle användas, 5o,ooo R:dr till 1828 års slut blifvit uttagne, hvartill år 1829 10,000 R:dr och år i83o 13,280 R:dr ytterligare kommit. Desse medel redovisas särskilt af Bolagets Direction inför Kongl. KammarRätten, hvarifrån Revisorerne undfått del af Hufvud-Räkenskaperne för år 1829, men för år i83o voro de ännu icke lill Kongl. KammarRätten inkomne. 6:0
Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets Memorial, JM 170, med förslag till sammanjemkning eller voteringspropositioner i anledning af Riks Ståndens skiljaktiga beslut rörande åtskilliga af de Åttonde Hufvudtiteln tillhörande anslagsfrågor, fattade Ridderskapet och Adeln de beslut, som här nedan omförmälas. l:sla och 2:dra punkterna. De af Utskottet föreslagna voteringspropositioner godkändes. Bih. lill 11. Lades till handlingarne. Voteringspropositionen godkändes. 5:te punkten. Utskottets hemställan bifölls. 6:te och 7:de punkterna. Voteringspropositionerna godkändes. 8:de punkten. Utskottets hemställan bifölls. 9:de punkten. Voteringspropositionen godkändes. Lades till handlingarne. 11 :te punkten. Voteringspropositionen godkändes. Utskottets hemställan bifölls. 13:de punkten. Med afslag å Utskottets hemställan i S8:de punkten af Utlåtandets 32 139, beslöt Ridderskapet och Adeln för sin del, att de lärare, som, innan de blefvo till lektorer utnämnde, hafva haft full Iektorsundervisningsskyldighet, få beräkna denna sin tjenstgöring, med undantag af fem år, vid löneförhöjningen inom lektorsgraden, i likhet med hvad alla andra extra lärare, duplikanter och vikarier inom adjunktsoch kollegagraden fått sig tillerkändt, samt att för detta ändamål 2,000 R:dr årligen böra på elementarläroverkens stat ytterligare uppföras, att från och med år 1864 utgå. 14:de punkten. Voteringspropositionen godkändes. 15:de punkten. Lades till handlingarne. Voteringspropositionen godkändes. Lades till handlingarne. Voteringspropositionerna godkändes. 20.de Lades till handlingarne. Voteringspropositionen godkändes. Lades till handlingarne. Voteringspropositionerna godkändes. 25:te punkten.
Om nu hvarje karl, inberäknadt inoch utrycknings daga ma, bevistat 2tne recrutmöten ä 10 dagar, plus endast 12 dagars regementsmöte årligen, så synes, att han under 25 år inalles varit samlad uti 320 dagar. Läggas härtill march-dagarna till och från mötena, commenderingar, m. m., så'borde beväringskarlen således minst hela året vara i tjenstgöring, för att kunna anses äga samma färdighet som den indelta. Invändes deremot, att den indelta soldaten väl, förrän han lemnar tjensten, bör vara tjenstbar, så svaras derpå, att den uppsigt af befälet, som han ständigt är underkastad, bör under loppet af några år ingifva honom större förtroende för detsamma oell mer inverka på hans disciplin, än ett års tjenstgöring kan det på beväringsynglingen; och att soldaten, som dessutom sjelfmant ingått i yrket och deraf är beroende, således i allmänhet förr bör kunna disciplineras. Men medlen räcka ej för så lång tjenstgöring, och örn man, oaktadt ofvanstående anmärkning, skulle anse ännu kortare beväringsexercis uppfylla ändamålet, hvilket jag icke tror, då ingen stam finnes, omkring hvilken beväringen derefter kan samlas, så låtom oss se, huru lång tid en beväringskarl med de genom vaeance-afgift inbringade medel kunde i och för vapenöfningen underhållas. Vacance-afgiften för de nummer, hvilka enligt särskild öfverenskommelse velat ingå på alt betala densamma, bar per medium utgjort något öfver 42 r:dr årligen, och vi antaga den till 41 r:dr per nummer Om kostnaden för underhållet af hvarje karl, med de för marcher, sjukvård, m. m. uppkommande utgifter, skulle anses utgöra endast 16 sk. per dag, lemnade 4-i r:dr 129 exercisdagar.
Umocrfiteåtgärber för orbuattbe af bett mebiciitffa unbermiéttingen i Oiifet, l)ar tenm’ Äoiigl, 9)taj:t utfett ett foinité af faftunntge män att i ämnet uppgöra förflag, Det betäntanbe bepa fomiterabc afgifmit, od) pmaröfmer mes 108 SSerättelfe om l)mab t 9? i f et o c t> b e fö berböraube blifmit f)örbe, innefattar tmå atternatift fratnfiädba förflag: bet ena, att fåmäl mebictnffa fafutteterna mib Upfata od) Sunb forn Äarolinffa mebifo 5Det förflnämnba förflaget fjär Äongl. S)taj:t icfe funnat bifalla, enär betfamma funnitö ffribanbe emot Oitfetö ©tänberé nttatabe önffan od) befiutom ingripanbe i frågan om unioerftteternné flottning, l)milfeit måfie beljanbs laö meb affeenbe på åtffidiga anbra omjtänbigfjeter, än ben mebictnffa ttnbermiéningen, famt enär be bemefelfegrnnbet, font af fomitérabe blif S)faj:t funnit mara tätt merffiädbart od) efter åtffilliga föränbringar funna icfe adenaft afhjelpa be ntcfi fättnbara od' öfmerflagabe btiflerna i läfarebilbningen, utan äfmen upp Äottgl. SWaj:t l)ar förbcnffnll, efter granjfning af betta för* flag od) öfmermägattbe af fjmab bermib blifmit anmärft, Ijufmubfafltgen på betfamma grunbat bet beflut röranbe nämnba uubermiéttingö orb
RiksStånd åtagit sig Tullbevillningen, med vilkor att åt Kongl. Majit öfverlemna att förhöja Tullen med 33y procent, så är det klart, alt ett sådant vilkor skall hafva inflytande på Tullbevillningen, och om detta erkännes, måste man ock erkänna, att frågan icke kan afgöras utan att alla fyra Stånden äro ense om vilkoren, eller att saken hänskjutes till förstärkt Statsutskott. Den 4 Januarii e. m. Herr LefrenJohan Pehr: På alla ställen i Grundlagen, der stiftaren åsyftat att alla fyra Stånden fordrades till ett beslut, är sådant bestämdt uttryckt. I 114 §• står samtelige RiksStånden , på andra ställen står sammanstämmande beslut, men på andra ställen, der endast åsyftas tre Stånds pluralitet, finnas Bevillningsmålen undantagne. I 6o §. RegeringsFormen, som en Talare åberopat, säges: ”Ej må några allmänna afgift er j af hvad namn och beskaffenhet som helst, utan Riksens Ständers samtycke, kunna förhöjas etc.;” der står ej sammanstämmande beslut eller samtelige RiksStånden; frågan är således af beskaffenhet, att böra förvisas till förstärkt Statsutskott. Friherre Cederström: Lika med den siste värda Talaren är jag öfvertygad, att frågan skall hänvisas till förstärkt Statsutskott; ehuru ej af samma skäl som han. I alla Bevillningsfrågor fordras alla fyra Ståndens beslut för att säga Ja, och man kan icke tänka sig, att man kan neka med färre röster än man kan jaka. Det är således tydligt, att om alla fyra Stånden ej äro ense i denna fråga, måste den hänskjutas till afgörande af förstärkt Statsutskott. Hans Excellence Herr Grefven och Lan dt Mar skalken gjorde proposition lill bifall å första Momentet af denna punkt. Ropades Ja och Nej. 6a Den 4 Jan nar i i e. rn. Herr Tham: Jemte det jag får anhålla om bifall till hela denna punkt, får jag, i händelse Herr Grefven och LandtMarskalken skulle hafva tyckt att bifallet dertill icke är tydligt, begära votering.
A:o 495, med förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande y afdeln. af i835 års reglemente för Riksg.cont., Klef samma mera. af R. o. Ad. bifallet. Ånyo föredrogs Const.Utsk:s den 3o sisth April och den 5 dennes på bordet lagda mern. N:o io5, i anledn. af samtliga RiksSt:ns yttranden öfver Const.Utsk:s mein. Hr von Hartmansdorff, Aug., begärde få veta ora underrättelse ännu ankommit ang:de BondeStrs beslut i anledn. af detta mern., emedan målet svårligen kunde föredragas förr än detta prot.utdr. ankommit. Undert. Ridd.Secret. tillkännagaf, att ännu ingen underrättelse ankommit rörtde något af de öfriga RiksSt:ns beslut öfver det nu föredragna memorialet. Hr von Hartmansdorff: Const.Utsk. har på sidan 5 yttrat följande: ”och anhåller Const.Utsk., att BondeSt. måtte, så skyndsamt ske kan, utlåta sig, huruvida det, med de nu af Ulsk., på grund af Ståndets anmärkn:r gjorda, äfvensom med de förut i mein. N:o 85 föreslagna rättelser uti mern. N:o 68, till grundlagsenlig behandling antager samma mern. och sålunda äfven godkänner de al Utsk. i nedanskrifna ja-propos. intagna redactioner.” Förr än R. o. Ad. vet huruvida BondeSt. har antagit redactionen i ja-propos:n, kan naturligtvis icke frågan om godkännande af votertspropos:n i det hela, efter mitt förmenande, förekomma; ty då skulle R. o. Ad. blott kunna godkänna den ena hälften af proposm, nemi. den som angår Ståndets eget beslut, hvilket innefattas i nej-propos:n, men deremot icke yttra sig öfver j i-propos:n. Jag hemställer derföre till Hr Landtm, samt Ståndet, att detta mål måtte få hvila till dess BondeStis prot.utdr. ankommit.
— Han åtnjuter endast en pension af 600 r:dr b:co från civil-stalens pensions-cassa, till Irvars bildande han sjelf bidragit, och hans öfriga inkomster bestå af en nog inskränkt lön såsom secreterare vid Wettenskaps academien, samt ett mindre betydande arfvode fran en assosiation, som han mycket gagnat och ännu fortfar att gagna. — Hans familjförhållanden göra hans nuvar. inkomster än mera otillräckliga, och likväl erbjuder hans gästfria hus en kär samlingsplats för vettenskapernas idkare och vänner. Af dessa anledningar har jag funnit mig uppmanad göra framställning derom, att Frih. Berzelius må af allmänna medel tilläggas en årlig pension för hans återstående lefnad af 2,000 r:dr b:co; och jag gör mig förvissad om, att denna min framställning skall mötas med bifall från alla dem som hafva känsla för Sveriges ära! II. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf: Jag uppstiger, för alt på det varmaste understödja Frih. Tersmedens motion. Jag har haft tillfälle att både i England och Frankrike vara vittne till den ära, jag kunde säga vördnad, Frih. Berzelius der åtnjuter. När motionen till remiss förekommer, torde jag få tillägga några bidrag, upplysande huru andra länder ära och belöna sina lärda män, hvaribland ingen äger anspråk på att ställas på lika höjd, som Frih. Berzelius-! Om honom kan med skäl sägas hvad en af våra Svenska skalder sagt om en annan utmärkt man: han är en af de män, som med sitt namn ökat fäderneslandets ära. Jag uppskjuter vidare yttrande öfver motionen, tills den kommer att remitteras. Lades på bordet. Frih. von Kraemer, Robert, uppläste följande: De under sednare åren, dels af K, M., och dels af ve - 444 Den 26
7. summan må i rundt tal antagas till 4*780,000 R:dr, likväl så, att om Hy pol h cks-fören ingar uppstå, denna Låne-rörelse till dem öfverflyttas, och de till Batiken af Fastighets-lånen inflytande Capital-afbetalningar åter utgå såsom Crediliv för Hypotheks-föreningar; dock må alla de Lån, hvartill Fastighets-egare innan den 1 nästinstundande Januarii inlemna fullständige Låne-Handlingar, i förut stadgad ordning utgå. 19:de. Bifallen. Bifallen, med förändring endast af årtalet 1835 till i836. 20:de. Erhöll följande lydelse: Alt Cassa-Creditiv må; af Banco-Styrelsen kunna beviljas, dels åt Associationer, som på större Handelsplatser kunna sig bilda, för att medelst upplag och belåning af Svensk Spanmål underlätta och befordra exporten deraf, genom Spanmålens vårdande och beredande till afsättlig Handelsvara, sedan dylika Associationer visat, att de erhållit af Kongl. Maj:t i Nåder fastställde Reglementen, samt åt sådane Privat-Banker, som i större scala vilja sig befatta med belåning af Svensk Spanmål; Bih. till R. St. Bifallen, med det tillägg, alt mom. a. skulle få följande lydelse: ”Att all nödig varsamhet användes, så alt det emellan metalliska Cassan och Sedelstocken bestämda förhållande af 2 till 5 icke genom Cassa-Creditivs beviljande rubbas” m. m. Borgare-Ståndet. 18:de. Bifallen Bifallen. Ståndet ogillade förslaget om indragning af 200,000 R:dr årligen å Banco-Discontens nu egande Låne-förlag af Banken, utan ansåg Discont-fonden böra bibehållas, sådan den nu är, med enahanda maximi-belopp af Lån, sorn för närvarande eger rum. 21:sta. Att Cassa-Creditiv må af Banco-Styrelsen kunna beviljas åt de Hypotheks-föreningar, som kunna uppstå, och hvilkas reglementen blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder gillade, under iakttagande:
Komiterade hemställa på ofvan ofta anfördt skäl, att den af de Svenske underhandlarne erbjudna nedsättning i tilläggsafgiften å »Möbler, försedda med stoppning och öfvertyg», från 50 till 10 procent å trädvarutullen, må inskränkas till 20 procent. Jemte det att den för Lackerade arbeten, ej specificerade, till 30 öre från 1 Rdr å ena sidan föreslagna, men endast till 18 öre å den andra medgifna tullsats, synes böra jemkas till 20 öre skålpundet, anse komiteterade minst lika hög tull böra bli gällande för Askar och Dosor af sammansatta eller såsom arbetade ej specificerade ämnen, så att dessa, i stället för den af de Svenske underhandlarne medgifna nedsättning från 30 till 10 öre, jemväl få sig åsatt 20 öres tull pr skålpund. Trädvaror, Svarfvare arbeten. Leksaker. Snickareoch Stol ma karearbeten. Möbler. Lackerade arbeten. Askar och Dosor. 54 Knappar. Etuiö Slöjdevaror. Varor, ej särskilt i taxan nämnda. Biträdande den för Knappar af sammansatta eller såsom arbetade ej specificerade ämnen föreslagna och antagna tullnedsättning från 60 till 30 öre skålpundet, anse komiterade likväl att till undvikande af en alltför hastig minskning i den inkomst, deras förtullning lemnat, afgiften bör nedgå endast till 50 öre år 1865 samt vidare till 40 öre år 1867 och till dess slutsiffra, 30 öre skålpundet, år 1868. Då komiterade, som anse Etuis med eller utan tillbehör af sammansatta eller såsom arbetade ej specificerade ämnen, och hvilka i de flesta fall inkomma med tillbehör, jemförliga med s. k.