Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
> Utlåtande, i anledning af väckte motioner om medels anvisande till beredande af tillfälle för Landshöfdingen i Kalmar län, att en viss del af året vistas i norra delen af länet. (U. A.) Sedan Rikets nu församlade Ständer bifallit Stats-Utskottets Utlåtande N:o 145, deruti väckt fråga om Kalmar läns fördelning ansetts böra ■ 8 Stats-Vtskottets Utlåtande, N.-o 283. förfalla, hafva, med föranledande af detta beslut och under åberopande af 56 § Riksdags-ordningen, Herr C. G. Maechel inom Borgare-Ståndet samt Riksdags-fullmäktigen Per Bengtsson från nyssnämnde län inom BondeSlåndet väckt särskilda motioner, deruti de anfört, att, då orten omkring städerne Westervik och Wimmerby vore talrikt befolkad och rik på jordoch skogs-produkter, samt derjemte egde mångfaldiga industriela anläggningar, densamma med skäl kunde ega anspråk att på bästa sätt blifva af sin länsstyrelse vårdad och administrerad, men att, äfven med denna styrelses bästa vilja och förmåga, det icke blefve möjligt att på ett afstånd af ända till 25 mil egna sin uppmärksamhet och sin^t omsorger åt alla de ortens och folkets angelägenheter, som deraf kunde vara i behof. Det syntes derföre nödvändigt, att tillfälle bereddes länets höfding att åtminstone någon kortare tid af året kunna vistas på lämpligt ställe i norra delen af länet, såsom i Westervik eller Wimmerby, för att derstädes mera uteslutande, än hvad under ett nästan oafbrutet vistande i Kalmar läte sig göra, tillse och kontrollera underlydande ijenstemäns förfaringssätt, meddela råd och upplysningar i hvarjehanda ämnen och i öfrigt handlägga de mångfaldiga och olikartade mål och ärenden, för hvilkas afgörande landshöfdingéns närvaro å stället vore af största nytta. Genom en sådan åtgärd skulle, i motionärernes 'tanke, de stora olägenheter, som legat till grund för de under en lång tidsföljd ständigt återkommande ansökningarne och motionerne om Kalmar läns delning, i väsendtlig mån häfvas.
Så mvcket mera rätt har Valborg i » Dömd », ty hon talar icke blott i eget namn, utan äfven och allra mest för sitt och hans barn, livilket annars skulle nödgas gå genom lifvet hallstämplad af samhället som en » oäkting », en varelse vid hvilken häftar en fläck. » Hon vill då ingå ett prostitutionsäktenskap, » säger Strindberg med indignation. Nej, ingenstädes i » Dömd » finnes den uppfattningen uttalad, att mellan kapten Björnklo och Valborg ett verkligt äktenskap skulle afslutas efter allt livad dem emellan passerat. Hvad hon fordrar, och med fullaste rätt fordrar, är tipp rättelse inför samhället för sig och sitt barn; äktenskapsceremonien är den formalitet, som ensam är i stånd att ge en sädan. Det är lätt att säga: samhällets dom är vrång, hon behöfde ingen upprättelse. Så kan och så bör den säga, som är oberoende nog att kunna bryta med samhällsfördomarne. Men när en fattig ogift moder står allena i verlden och är hänvisad att ensamt med sitt illa lönade arbete sörja för sitt och sitt barns uppehälle, då har man sannerligen icke rätt att af henne fordra att hon skall uppresa sig och stolt sätta sig öfver alla Jiänsvn; nog kan hon känna, att domen öfver henne är orättvis, men hon får icke trotsa, om hon vill ha någon utsigt att hålla sig uppe i kampen för tillvaron. Ve henne, 0111 hon försöker slå an en sådan ton, att samhället känner sig säradt. i sin sedliga storhet! Men böjer hon sig ödmjukt under den rättfärdiga domen, då kan hon hoppas att » den aktningsvärda delen » af samhället med nedlåtande öfverseende vill ge henne arbete, d. v. s. bröd. Att fru Agrell haft riktig blick för detta är i mina ögon en förtjenst. Strindberg ser deri blott ett försök » att knyta samhällsbanden ännu härdare, i stället för att förkunna frihetens evangelium, naturens ». Ett beqvämt kryphål för alla rouéer! Om Strindberg vill vara konseqvent, skulle han, i likhet med tidningen Väktaren, motsätta sig de nu i riksdagen väckta förslagen om oäkta barns arfsrätt lika med äkta.
Af den 7 dennes: 6:0 Om RiksgäldsVerkets tillstånd och för; vältning; deruti Utskottet tillstyrkt, att, med fullkomligt gillande af Herrar Fullmägtiges förvaltning, Herrar Fullmägtige uttryckligen må frikallas från all ansvarighet för de af deni intill 1817 års slut fattade beslut och vidtaga ?ie åtgärder, 266 Den 9 Maji. Constitutions, Utskottets ; Af den l dannes,; i ;o Med Förslag till ändringar i senare Momentet af 107. §. RegeringsFormen och 7* puncten af 29. %. Riksdagsordningen. Af den 5 dennes: 2:0 Deruti Utskottet, i anledning af yttrad önskan om Handlingarna? tryckning i Anqiärkpingsmålet, rörande GeneraiOrderne af den 24 Maji 1817, i afseende på vissa vilkor för appioberandet al Recruter, förklarat, det Utskottet icke funnit något hinder för tryckningen af dess egne Handlingar och Protocpll uti ifråga Varande Mål, så vida Kongl. Majit täcktes tilläta urgifvandet. af de Utskottet t;U upplysning i Målet meddelta öfver Commando^ä* render i StatsRädet haline Prqtocoil. Banco Utskottets: Af den 6 dennes:
Anmäld den 8 Oct. 1828, och StatsContoret anbefaldt att, vid 1823 års slut, upphöra med utbetalningen af den på Indraghings-Statens Besparingar Fru Grefvinnan Adlercreutz till samma års Riksdag beviljade pension. 74* Angående Regleringen af Riks-Statens 4;de Hufvud-Titel, Anmäld den 8 Oct. 1823, Med bifall af hvad Rikets Ständer anmält j förordnade Bil. t. R. St. Just. Omb.ns Emi.-Ber. d. 4. Nav. 1828. 39 Kongl. Maj:t, att Stats-Contoret skulle derom till iakttagande förständigas, och att Ecclesiastik-Expeditionen skulle af Målet erhålla del. 75. I fråga om ersättning för en brist i Ilof-stallels Utfodring. Anmäld den 8 October i8a3, och innehållet meddeladt Stats-Contoret till efterrättelse. För öfrigt skulle denna Skrifvelse, i hvad den rörer frågan om eftergift i arrende-beloppet för Eldgarns äng, till Kammar-Expeditionen öfverlemnas. 76. I anledning af väckt fråga om betalning för en obligation på 3oooR:dr Hamb. Banco till Hof-Rådet Eckert. Anmäld den 8 October i8a3, och lagd till handliugarne. 77- Om öfverlemnande till RiksgäldsContoret af Lotteri-fondens behållning. Anmäld den 8 October i8a3. Bifölls med förklarande att berörde öfverlemnande skall vid slutet af år i823 verkställas, samt att de derefter, genom Nummer-Lol - 4o Bil. t. R. St. Just.
9 Sami 106 842 Prot.-Utdrag, den ig April i845. pillet för att sedan aflemnas till vederbörande landscontor att der förvaras;” 4:o, början af mom. e.), skulle erhålla följande lydelse: ”att de församlingar eller städer, som efter bepröfvande af vederbörande Landshöfding eller Biskop elier i Stockholm af Öfverståthållare!! och skolstyrelsen, finnas hafva” etc.. Hvarjemte Ridderskapet och Adeln beslöt, att genom utdrag af protocollet vänligen inbjuda de öfriga, Riks-Slånden att uti ofvanstående beslut sig med Ridderskapet och Adeln förena. S. D. Föredrogs ånyo och af slogs Lagsamt Allmänna Eesvärs och Ekonomi-Utskottens den 5 och 9 dennes på bordet lagda betänkande N:o 30, i anledning af väckte frågor om förändringar i Stängsel-förfati llingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 9 dennes f. m. på bordet lagda betänkande N:o 31, i anledning af väckte frågor om ändringar och tillägg uti Kongl. Förordningen om prestval den 1 April 1843, afslogs tillstyrkandet, att sista momentet af 17 § uti ifrågavarande Nådiga Förordning måtte uteslutas, men blef Utskottens betänkande i öfrigt bifallet, utan annan förändring, än att sista meningen i det föreslagna tillägget vid 45 § ansågs böra erhålla följande lydelse: ”och beräknas besvärstid i della fall från den dag, då valets utgång kungjorts”. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottens nedannämnde den 9 dennes f. m. på bordet lagda betänkanden:
N:o 208, i anledning af väckt motion, att Myntoch Controll-Verken åter mätte ställas under Kongl. Bergs-Collegii öfverinseende. S. D. Lades till handlingarne Stats-Utskottets den 22 dennes e. m. på bordet lagde memorial: N:o 209, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 110. N:o 210, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 116. N:o 211, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 56. Prot. Utdr. d. 25 Juli 1840. S. D. Ånyo föredrogos och biföllos Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets den 22 dennes e. m. på bordet lagda Betänkanden: N:o 63, i anledning af väckt motion om förbud för utrikes, hit till landet ankomne Läkare, att här practisera, utan att hafva fullgjort de prof, som för ett sådant ändamål äro föreskrifne. N:o 65, i anledning af väckt motion, att Advocat-Fiscalerne i Rikets Hof-Rätter och Collegier måga upphöra alt vara beroende af de Embetsverk, vid hvilka de äro anställde. N:o 67, i anledning af väckt motion om Roschildska fredsfördragets öfversättning på Svenska språket, och dess utgifvande från trycket. N:o 69, i anledning af väckt motion 0111 en förändrad organisation af Sundhets-Collegium. N:o 71, i anledning af väckt motion om utnämningar till Kyrkoherdar vid regala pastorat. N:o 72, i anledning af väckt motion, att hälften af Ecclesiastik-staten måtte indragas. S. D. Afslog Ridderskapet och Adeln Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 22 dennes e. m. på bordet lagda Betänkande N:o 66, om föreslaget förbud för andra, än infödda Svenska män, att innehafva tjenster, som af Embets-Verken tillsättas. S. D.
På grund häraf och då Åbom kunnat på förhand beräkna kostnaden för berörda resor, helst deras antal i kontraktet med honom finnes bestämdt, samt icke eller föreburits än mindre blifvit visadt, att Åbom oftare än lian dertill varit förbunden behöft närvara och närvarit å byggnadsstället, föranlåtes Utskottet hemställa, alt Rikets Ständer ville uti underdånig skrifvelse bos Kongl. Majit anhålla om förständigande för vederbörande, att vidtaga nödiga åtgärder för vinnande af ersättning utaf dem, som vederbör, för den förlust, sorn af Konsistorii klandrade åtgärd är eller varder en följd. § 14. Hvad Revisorerne i öfrigt anmärkt och erinrat, bar Utskottet funnit dels genom vederbörandes afgifna underdåniga utlåtanden nöjaktigt förklarad!, dels hafva medfört åsyftad rättelse och dels icke vara af beskaffenhet alt från Utskottets sida påkalla något vidare yttrande. Slockholm den 28 Augusti 1865. Reservationer vid § i3, angående Linköpings Konsistorium. d) af Herr von Francken, Wolfgang, som anmält, att han af tacksamhet för Konsistorii Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 148. Vt Konsistorii visade omtanka vid behandlingen af detta ärende, för sin del ansett den mot Konsistorium framställda anmärkning böra förfalla; b) Herrar Montgomery-Cederhielm, Rob., och Blomstedt, Carl Reinhold, Biskop Millén, Doktorerne Lindgren och Arrhenius, Professor Selander, Kontraktsprosten Tegnér samt Prosten Ljunggren; c) af Biskop Annerstedt: ”En märkbar olikhet företer sig i Utskottets behandling af de frågor, som varit föremål för Revisorernes anmärkningar. I nästföregående 42 § tillstyrker Utskottet, att en anmärkning må förfalla, som af Rovisorerne blifvit gjord emot Akademiska Konsistoriets i Lund åtgärd, att å akademie-kas«an utanordna kostnader för affärdande af en deputation till Hans Maj:t Konungen vid Ljungby bed, hvilken åtgärd af Slats-Utskotlet ogillas. I närvarande 13 § tillstyrker
Ipbelfe ben famma mib tnnemaranDe 3cifdbag erhållit, häfwc ‘SSi för bet ©tora €rebitioet anjlagit en funtma af £må billioner fXtkébalcr 53anco, att af ivottgl. *3)1 aj:t, mib infaHanbe frig, ur 9ufdgälbö#Sontoret Ipftad, feban ^ongl. 3ftaj:t ©tatd#9cåbet in ple# no hort och fftiketd ©tanber fammanfallat, famt 0ttkdbagö#kallelfen blifmit i öpufrnnDft åbend f pr för meberbörligen ftmgjorb; hwarmtb !3öt tillika bejlutit, att till De utbetalningar, forn blifma en följb af ifrå# gamåranbe ©tora Crebttmö anlitanbe, (fola anmänbaö be, till fKtkd# gälbd kontoret influtna, obtfponerabe öfmerjfott på ©tatd#<2Berfetd infomfter; men att, i fafnab af fåbana eller anbra tillgångar, erfor# berliga mebel (fola anjfaffaö genom upplåning mot Obligationer, (täll# ba på högft Stt ård förfallotib, od) till inlöfen meb be eptra orbinarte (katter, font, i od) för frigetö utföranbe, af Seiketd ©tänber blifma beflutna. 23if). tift 3ff. ©t. spröt. 1834 & 1835. 10:be Saint. 1 2lft>. 2 33ant>et. 3 3tifé0a<}5 ^BiDfommanDe ater
Om uti detta sammandrag, mänga jör Werket mindre lyckliga händelser förekomma, är dock, efter äterwunnet lugn, hngkomsten af öfMrstandna faror alltid lärorik. Flera för SweriZes Rikes Landus inträffade swarigheter bestyrka Len sanningen, at alla, äfwen de mindsta afsteg, ifrån et Penninge - Werks grundförfattning, i sin > början til äfwentyrs obetydliga, kunna i lidens längd för Werket medföra de wädligaste följder. ' Owarsam aäminiliration och en för wida ut° s sträckt Sedel-rörelse hade redan störtat det af Ko l unng Larl 6 ulla k är 1656 priviloAi-eraäe och af OireLkenren folian lAlmlkincla inrättade LancoWerk, dä Riksens Ständer är i66g uti Jami manad sammanträdde i Solholm. Af Regeringen erhöllo de den 17. i samma manad desi proposition, med ytwande, "at Hans Kongl. Maj:t hade gerna sett, det Lareoch Wäxel-Banco hade tit ! denna tiden, efter S ändernas sörriga stut, kunnat blifwit tilbörligen inräktadt och braadt i gang; men efter de inritade selen hade sc st bort rödjas ur wägen, och tiden för Wcrrcts widtöttigket stnll intet mera hade esterlänt, sä stod nu widare til at öfverlägga, hwad bäst kunde wara at Laga der! wid före, sä at det, somtcl Riksens allmänna mär keliga nytta wendet ansett, ncätte kunna med säkerhet nä det mälet, och icke bliswa laftadt under något misibruk eller äfwentyr." Ärendet om Banco - Jnr'ttningen i Swerige war således ti! Riksens Ständers omedelbara befattning öfwerlcmnadt.
Den ena – Two in the Campagna – skulle för en ytlig läsare kunna tydas som ett vittnesbörd om en ofullkomlig lycka, medan den tvärtom är ett uttryck för den sorg, som endast den mest fullkomliga kärleken känner, sorgen, att personlighetens begränsning hindrar den älskande att helt stilla sin längtan efter själarnas absoluta enhet; sorgen att endast kunna vidröra, aldrig oupplösligt blifva ett med den älskades själ och att således äfven i den högsta hänryckningens ögonblick dock fortfarande känna Infinite passion and the pain Of finite hearts that yearn. Den andra dikten är By the Fireside, där han sammanfattar sin kärlek och sin lifsåskådning i strofer som dessa: Worth how well, those dark gray eyes, That hair so dark and dear, how worth That a man should strive and agonise And taste a veriest hell on earth For the hope of such a prize! A moment after, and hands unseen Were hanging the night around us fast; But we knew that a bar was broken between Life and life: we were mixed at last In spite of the mortal screen. How the world is made for each of us! How all we perceive and know in it Tends to some moment’s product thus, When a soul declares itself – to wit, By its fruit, the thing it does! I am named and known by that moment’s feat; There took my station and degree; So grew my own small life complete, As nature obtained her best of me – One born to love you, sweet! And to watch you sink by the fire-side now Back again, as you mutely sit Musing by fire-light, that great brow And the spirit-small hand propping it Yonder, my heart knews how! Bredvid denna hembild, som kärleken och konsten gjort oförgänglig, finnas andra från samma tid, tecknade af deras vänner. Dessa voro ofta amerikanare, ur den andligt aristokratiska krets, som Amerika då ägde och inom hvilken makarna Brownings diktning erhållit en entusiastisk uppskattning, hvilken vida öfverträffade den, som mötte dem i England.
Palmstjernas förslag förändras sålunda att förvandlingen bör ske efter de hufvudgrunder Frihm framställt, eller att hufvudpersediarne bibehållas, och alla småpersedlarne förvandlas till penningar, med öppen rätt för R. o. Ad. att serskilt besluta hvilka persedlar skola anses såsom hufvudpersedlar och sålunda bibehållas. Då vinnes det åsyftade ändamålet. Hufvudfrågan blir derigenom afgjord och det är då tillfälle för Frih. Cederström att i ett kommande plenum, i händelse denna mening skulle vinna, framställa det förslag till tillägg af persedlar, hvartill Frihm kan finna sig befogad och derigenom vinnes äfven det ändamål, att frågan kan behandlas i ett sammanhang. Hr von Hartmansdorff: Hr Sandströmer har fortsatt sitt yrkande att behandlingen af denna punkt måtte uppskjutas intilldess Frih. Palmstjernas förslag förekomme. Men jag får fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att ordningen för beslut i alla frågor och följaktligen äfven i denna, är den, att när någon yrkar bifall till Utsk:s betänk, så skall detta betänk, först antingen bifallas, eller genom afslag undanrödjas på det att ett annat förslag må kunna sättas i stället. Nu är frågan för ögonblicket ingen annan än den, huruvida Utsk:s betänk, skall bifallas på den ena sidan, eller, å den andra, afslås med förbehåll för Ståndet att sedermera pröfva Frih. Palmstjernas förslag. Om vi nu i afton bifalla Utsk:s förslag, så är det detsamma som ett afslag å Frih. Palmstjernas. Har man åter afslagit Utsk:s, så står för en hvar utväg öppen att pröfva Frih. Palmstjernas förslag. Jag hemställer derföre vördsamt att R. o. Ad. täcktes låta saken fortgå på detta sätt, och såsom jag tyckte mig (inna att Hr Gr. o. Landtm, sjelf ansåg rigtigast vara. Slutet på denna öfverläggning måste då i min tanka blifva en propos. af det innehåll att den som bifaller Utsk:s betänk, röstar ja, den det ej vill röstar nej; vinner nej kommer Frih. Palmstjernas förslag jemte den af Frih.
Om i likvagn, det var samma sak, Glädjen aldrig högre » stått i tak », Om hon uti gullvagn åkt med kungen. TREDJE för hans enskilda kärt m i n n e. LARS Hos den gamle i ett enda slag Ljusnat upp hvart tungt och dystert drag, Och hans ansikte är som förklaradt. Fenomenet jag med häpnad ser — Likvagnskusken riktigt hjärtligt ler, Se ' n den lillas blick han ömt besvarat. Snabbt har synen ilat mig förbi, Men en glimt utaf dess poesi Ristade sig in uti mitt minne, Och det tycks mig åter, att jag ser, Huru barnet jublar, gubben ler, Och den taflan värmer än mitt sinne. Dag på dag jag åter honom såg Uti spetsen af ett dystert tåg Krupen in i vanliga fodralet, Men nu höll jag gubben hjärtligt af, Ty jag sett, när masken fallit af, Lif och värme bakom döda skalet. SIGURD RIBBING. •pTT OFVER HELA landet välbekant Upsalaoriginal, förre professorn i teoretisk filosofi fil. jubeldoktorn Sigurd R i b b i n g har, enligt telegram från Upsala, aflidit där vid 82 års ålder. Den hädangångne har i många studentgenerationers minn e präglat sin bild lika m y c k e t genom sitt trogna byggande på d e n filosofiska • grundval, s o m lagts af hans läromästare Geijer o c h B o - ström — h v e m känner OLOFSSON. FÖRSTE PRISTAGAREN PÅ SKIDTÄFLINGARNA I SUNDSVALL. EN Lycklig, tacksam att hon åka får, Mellan slingorna af gullgult hår Hon sin klara blick mot gubben vänder, När de svarta sättas i en traf, Som de aldrig förr ha vetat af, Klappar hon förtjust i späda händer. VANINGEN. Som tentator var han på sin tid ganska fruktad för sin kända benägenhet att » kugga ». Men trots alla egenheter var R i b b i n g i grunden både aktad o c h afhållen. D e studenter, som under tidernas lopp sluppit inom gränserna umgänge, ha h o n o m också i P RISTA GARINNE-TRIO » KUNGENS LAPP ».
Det är icke undertecknat. 2 Orden 9 i denna månad äro skrivna med Hartmandorffs handstil på plats i raden, som Sandberg lämnat öppen. Den 19 Juni 1812 209 icke denna fråga kunde förtjena att komma under öfverläggning, innan Beredningens arbete öfverlemnades till Utskottets Plenum. Herr Grefven och Ordföranden: Det kan väl vara möjligt att Engelska Lagen stadgar sådant för särskildta händelser, men ej kan det vara gällande i allmänhet. Vi se ju der i alla Oppositions blad huru Ministrarne dagligen tadlas, och det helt visst utan iagttagande af ofvannämnde villkor. Jag tror äfven att dess förutsättande i vårt land skulle föranleda dertill att skälig klagan alltför ofta återhölles. Herr Biskopp Faxe förenade sig med Öfver Intendenten Edelcrantz och önskade att de återstående anmärkningar, så väl ifrån Preste-Ståndet samfält, som särskildte Riksdagsmän, hvilka ännu icke af Utskottet blifvit uptagne, måtte framdeles komma under öfverläggning. Beredningen uplöstes Kl. 11. Justerat 1 A. G. Mörner. Fredagen den 19 Junii kl. 11 f. m. sammanträdde Constitutions Utskottet in Pleno, då utom Herr Kammar Herren Silverstolpe, som anmältes vara af sjukdom hindrad, samt Herr Öfverste Schönström, och Kiksdagsmännen Bengt Andersson och Lars Israélsson, alla Utskottets Ledamöter voro närvarande. Hvarjemte Herr L and tM ars kalken behagade sammankomsten öfvervara. Sedan Herr Grefven och Ordföranden2 tillkännagifvit att Utskottet sammanträdt i ändamål att granska de förändringar i Tryckfrihets Lagen som, med anledning af Kongl. Maj :ts vid denna Riksdag aflåtne Nådiga Proposition rörande Tryckfriheten, samt de uti de respect. Riks Stånden gjorde anmärkningar af Utskottets första afdelning blifvit sammanfattade, blef nu den föreslagne nya redactionen af Tryckfrihets Lagen upläst.3 Beträffande Ingressen anmälte Herr Grefven och Ordföranden att
Län belägna gården Hallsnäs skulle åligga att öfver det dervid belägna sund fortskaffa resande, äfvensom att underhålla färjestaden, jemte de för öfverforslingen behöfliga farkoster, einot åtnjutande af frihet från rotering; att berörde åliggande ock fullgjordes till år 1717, under loppet hvaraf dåvarande egaren af Hallsnäs uppbyggde öfver sundet en bro, hvilken sedermera] underhållits af Hallsnäs egare ända till 1818, då, sedan bron blifvit af vattuflöde i grund förstörd och bortförd, Enkefru Gustafva von Steyern} såsom egarinna af Hallsnäs, hos Konungens Befallningshafvande i Länet förklarat, att hon icke ansåge sig pligtig attén ny bro uppbygga, samt anhållit, att nödige åtgärder måtte vidtagas för återställande af bro öfver berörde sund, såsom för hela orten oumbärlig; att, i anledning häraf och efter verkställd undersökning af Härads-Rätten, Konungens Befallningshafvande den 17 December 1818, jemte förklarande, att Häradet icke borde besväras med brobyggnaden, helst det vore endast Ramquilla derinom belägne Socken, för hvilken farten öfver sundet vore oundgänglig, ålagt egaren af Hallsnäs att öfver sundet hålla färja] och derjemte yttrat, att, om Ramquilla socken, skulle finna brobyggnad nödig, hela socknen boide deri deltaga; att Kongl. Karamar-Collegium likväl genom Utsiag den 28 Juli 1819, som af Kongl. Maj:t i Nåder blifvit faststäldt, upphäft Konungens Befallningshafvandes Utslag och befriat Enkefru v. Steyern från förenämnde besvär, emot det att hon, enligt sitt erbjudande, för hemmanet Hallsnäs efter dess mantal, inträdde i ordentlig rotering, i likhet med andra hemman i orten; och öfverlemnade Kongl. Kammar-Collegium tili Konungens Befallningshafvande att, efter vederböraudes hörande och föregången laga undersökning, vid Härads-Rätten i orten pröfva och genom Utslag sig utlåta, hvem som åläggas borde antingen att bro olver sundet bygga och underhålla, eller ock färja der anskaffa och dermed vägfarande betjena; alt, efter ytterligare hos Härads-Rätten skedd undersökning, Konungens Befäll - Statssamt Allm.