Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då emellertid Utskottet anser dessa officerare, hvilka hittills varit lika afiönade, äfven böra erhålla enahanda löneförhöjning, har Utskottet trott deras aflöning lämpligen kunna bestämmas till det lägre af de ifrågasatta begge lönebeloppen, eller 2,500 R:dr, hvilket Utskottet alltså föreslår. Vidkommande de äskade nya lönerna för ytterligare 2:ne Machinist-Officerare, torde i den mån ångkraften allt mer användes på flottans fartyg, ett ökadt antal dylika officerare erfordras; dock anser Utskottet att, om ytterligare en sådan officer nu anställes, antalet bör blifva tillräckligt för det närvarande behofvet. Utskottet hemställer derföre, att ny lön för en Machinist-Officer må å denna stat uppföras med 1,500 R:dr. 1 händelse Utskottets förslag bifalles, blifver tillökningen 3,775 R:dr; Och tillstyrker Utskottet således, att Rikets Ständer bevilja denna anslags-förhöjning alt utgå på sätt bifogade tabell M 10 närmare utvisar. 14:o. Utom tillökning i aflöningen för Mekaniska korpsens officerare till likhet med de belopp, som för deras vederlikar blifvit ifrågaställda, har Kongl. Maj:t föreslagit, dels att, mot indragning af det hittills bestådda arfvode!, 300 R:dr, för tillfälligt biträde, lön å stat med 800 R:dr måtte uppföras för en lill tjenstgöring vid Carlskrona station behöflig Sekund-löjtnant; dels ock att nuvarande Inslrumentdirektörs-lönen mätte få öfverflyttas till handlverks-slaten och der upptagas under benämning: aflöning för en Instrumentoch Kotnpass-makare. Vid granskning af aflönings-staten (se den betänkandet åtföljande tabell Litt. M) har Utskottet lika litet hall att erinra vid de deri äskade lönetillökningar, sorn Utskottet funnit hinder möta för den af Kongl. M»j:t föreslagna öfverfi)Ilning lill handtverks-staten af Instrument-direktörens aflöning.
Maj sistnämnde år a (gifven berättelse om de socken-karte-arbeten, som under tiden från 1851 års början intili Maj månad 1852 blifvit utförda af ofvannämnde vid General-LandtmäteriKontoret anställde Irenne Landtmätare eller rekognoscörer, i underdånighet anmält, att kostnaden för dessa arbeten, inberäknadt 455 R:dr 40 sk. för de vid mätningar och rekognosceringar använda dagsverken, uppgått till 2772 R:dr 24 sk. banko, men att, ehuru för denna summa större arbetsqvantiteter, än de då erhållna, visserligen torde kunnat åstadkommas, om alla rekognoscörerne ådagalagt lika flit och omtanka, desamma dock i alla fall ingalunda skulle kunnat blifva så betydliga, att socken-karte-verket syntes på den sålunda begagnade vägen kunna befordras, utan att, på sätt Öfver-Direktörs-Embetet sökt ådagalägga, dels blifva kostsammare, än de anvisade tillgångarna medgåfvo, dels erfordra en utomordentligt lång tid: Och hade Öfver-Direktörs-embetet, vid sådant förhållande, ansett sig böra förnya sin underdåniga hemställan, att merberörda provisoriska anstalt måtte få upphöra så snart de arbeten, med hvilka rekognoscörerne då voro sysselsatte, blifvit fullständigt afslutade; hvaremot, beträffande frågan huru det med omförmälda anstalt afsedda syftemål lämpligen skulle på annat sätt kunna vinnas, Öfver-Direktörs-embetet på grund af anförda omständigheter, förklarat sig anse, att för denna vigtiga saks genomförande endast tvänne utvägar funnes, nemligen antingen att socken-karte-verkets bearbetande öfverflyttades på Topografiska korpsen, eller ock att detsamma väl bibehölles under Landtmäteri-Styrelsen, men utfördes af en, för ändamålet tillsatt rörlig Geografisk korps, i enlighet med vissa af Öfver-Direktörs-embetet föreslagna hufvudgrunder.
Det biträde, Vare sig genom Lån eller Åssignerirtgsrättj som enskilde Bankeller DiscontBolag då må ega alt af Riks-Banken påräkna; synes, i Utskottens tanka, böra bero af den Credit de* likasom andra Lånsökande; kunna sig förvärfva, och för öfrigt af enahanda . vilkor, som Banken, för sin säkerhet och i enlighet med naturen af sina egna functioner och åligganden, af Låntagare och Assignanter i allmänhet äskar och mäste äska; Al Bancooch Lag-Utskottens Betänkande N.-o 8/. Af dessa skäl, och med hugkomst af de menliga följder och missbruk, som enskilde Disconters närmare samband med Rikets Ständers Bank för icke många år sedan medfört, anse Utskotten sig böra till Rikets Ständer vördsamt hemställa, om icke deri väckta frågan, om en serskild Lagstiftning för så kallade Privat-Banker och deras förhållanden till Riks-Banken utöfver den redan befintliga, för närvarande må förfalla. Stockholm den 9 September 1829. Bih. till Riks. St, Prot. 1828 1829. 6:tc Sami. 2 B. 3 6: te Häftet, STOCKHOLM, tryckt i Ecksteinska Boktryckeriet, iSag, Banco-Utskottets Utlåtande N:o 82. 1 N:o 82. Ankom till Exped.Utsk. d. 5:tc Oct. 1829, Utlåtande, med anledning af de inom Riks-Stånden gjorda anmärkningar vid Banco-Utskottets Betänkanden JV:ris 48, 49* 5o, 5i_, 52 och 53j hvaruti grunder för Bankens Lån-rörelse, efter dess serskilda utgreningar, för tiderymden intill nästa Riksdag, blifvit af Banco-Utskottet föreslagna. Samtlige Riks-Stånden hafva, enligt Protocolls-Uldrag under den 2i:sta, 24:de och 27 förlidne Julii, beslutat, på grund af gjorda anmärkningar, att, till förnyad handläggning af Banco-Utskottet, återförvisa de ämnen, som uti ofvannämnda sex Betänkanden blifvit upptagna och utredda.
Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. 1). Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Bevillnings-Utskottels Memorial N:o 16, i anledning af återremiss från Preste-Ståndet af Utskottets i Betänkandet N:o 10 framställda förslag om upphörande såsom särskilda beskaltnings-titlar af afgiften till Handelsoch Sjöfarls-fonden och den vissa städer tillkommande tolag, emot ersättning af tullmedlen, samt dessa afgifters inberäknande uti den tullsats, sorn för'varors ineller utförsel genom taxan bestämmes. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utskoltets Memorial N:o 101, i anledning af återremiss å 3:ne i Memorialet N:-o 9 7 föreslagna voterings-propositioner, rörande anslagen till vestra stambanan. Frän Hedera. Bonde-Stdndet. S. D. Föredrogos följande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 103, i anledning af väckta motioner, rörande Kongl. Kungörelsen den 22 Maj 1852, angående särskilda stadganden i afseende på minderåriga personers användande vid fabriker och handtverk. Esta momentet å sid. 3 afslogs, hvaremot Betänkandet, i öfrigt bifölls; samt N:o 104, i fråga om ändring i föreskrifterna, angående allmänna beväringen. Vid Utskottets anmälan i Usta monjentet å sid. 7 lät Ståndet bero; och lades Betänkandet i öfrigt med ogillande till handlingarne.
Pä det en tillförlitlig kännedom om Hsspitalernes, Lazarettens och Kurhusens närwarande tillstånd mä winnås, äfwensom närmare upplysningar inhenuas om ej mindre werkan af de föreffrifter och förändringar, som de sednare arén, med hänseende till nämnde sjukwärdsinrättningars förbättrande, blifwit widtagne, än äfwen de åtgärder, hwilka för deras ytterligare fullkomnande knnna wara att widtaga, har General-Direktören öfwer Hospitalerne, Lazaretten och Kurhusen i Riket m. m. C. I. Ekströmer blifwit i Näder anbefallt att samtliga desia inrättningar inspektera och med underdånig berättelse derom till Kongl. Maj:r inkomma.' Pä underdånigt Förslag af Kongl. Maj:ts Sundhets-Kollegium BmiM-loirhar ett förnyadt Reglemente för Varnmosiorna i Riket under den 2 November 1840 blifwit till wederbörandes efterrättelse i Nader faststäldt. Wid sinret af sistlidne är uppgick amalec af examinerade Varnmossor i Länen till 1084, hwilkec mot nästföregäende äret wisar en tillökning af 8; när härtill läggas Varnmofforna i Stockholm, utgör antalet för hela Riket 1218. — Wid härwarande Undrrwisinngswerk hafwa 44 och i Lund 23 eller tillsammans 67 Lärlingar blifwit examinerade och som Varnmoffor godkända, af hwilka förstnämnda 64 21 de utmärktaste tillika erhållit underwisning i den instrumentala förlossningskonsten. Bacci,>aFörestandarne för de i Räder inrättade Vaccindepots hafwa hwar i sin krets gatt Vaccinatörer och allmänheten till handa med ympämne, deraf flere Vaccinatörer äfwen meddelat ät grannförsamlingar, hwarförman vaccinäinne, efter inkomne regvisttioner, blifwit frän Kongl. Maj:ts Sundhets-Collegium till landsorterna afffiekadt.
S. D. Sedan Konstitutions-Utskottets Memorial, JV2 17, deruti Utskottet förklarat Bonde-Ståndets Talman hafva grundlagsenlig! förfarit vid sin vägran af proposition i fråga om votering i Förstärkt Stals-Utskott, med anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande kostnadsersättning för en del resor i tjensteärenden, Prot.-Utdrag den 17 November 1863. 741 blifvit bordlagdt första gängen, föredrogs ånyo Stats-Utskottets Memorial, M 216, med förslag lill voteringsproposition i nyssberörda, uti Stats-Utskottets Utlåtande, JV2 104, afharidlade fråga om godtgörelse för vissa tjensleresor till åtskillige tjenstemän; och blef den uti sistnämnda Memorial af Utskottet uppställda voteringsproposition godkänd. Den 17 November. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Konstitutions-Utskottets Memorial, M 17, angående Talmannens i Bonde-Ståndet vägran af proposition i fråga om votering i Förstärkt Stats-Utskottet, med anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande ifrågasatt kostnadsersättning för en del resor i tjensteärenden. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets Memorial, JV2 223, angående upphörande af ljuspenningar för Fulimägtige i Riksgälds - kontoret samt om bestämmande af beloppet dels af bemälde Fullmägliges arfvoden, dels af Riksgälds-kontorets embetsoch tjenstemäns samt vaktbetjentes aflöningsförmåner. S. D. Vid föredragning af Lag-Utskottets Memorial, M 87, med voteringspropositioner i anledning af de olika beslut, Riks—Stånden lattat vid förehafvande of Utskottets Utlåtande, J\° 80, öfver gjorda anmärkningar och Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i anledning af Utskottets Betänkande, M 37, rörande motion om förändring af Kongl.
Inrättningen kommer emedlertid på förfall, förlorar i förtroende, och ändamålet förfelas—och Staten kan dock ej befria sig från fortfarande förluster, till dess tillfälle ändtligen blifver till vidtagande af nya förfoganden, syftande till inrättningens bättre upprätthållande, eller dess upplösning och egendomens användande till andra ändamål, samt försäljning af de lösören af mångfalldigt slag, hvilka ännu kunna vara öfriga af allt hvad sorn, ej Utan betydande omkostnader och omsorger, blifvit samladt för inrättningen vid dess försättande i fullbordadt skick. Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommer, vill det synas som, förutsatt att val kan äga rum, skulle inrättningens förläggande å enskild mans egendom och ställande under hans vård, i första rummet, hafva företräde framför alt den skulle tillvägabringas i allo och sedan underhållas för Statens räkning. Hr Nonnen har förklarat sig villig alt bibehålla institutet på Degeberg, dock med de förändringar — vare sig i vissa delar af planen, eller i afseende på det understöd han af allmänna medel äskar — hvartill anlednrr äro hemtade af en närmare vunnen kännedom om de villkor och förhållanden, hvarunder förväntas må, att inrättningen kan bestå och svara mot det ändamål, som dermed är att afse. Sjelfva egendomen är af beskaffenhet att vara tjenlig för en dylik inrättning. Jordvidden svarar fyllest mot hvad som behöfs. Den åker, som numera är under bruk, utgör 3o5 tunni , och den ökes snart med g5 tunni., hvilka stå under odling. Sjelfva jorden är, i anseende till sina beståndsdelar, af skiljaktig beskaffenhet. Den innehåller mer eller mindre styf lera, mer eller mindre sandblandad midioch lerjord. Egendomen är belägen nära nog i midten af landet, och i en ort, der — med hänsigt till den låga ståndpunkt, hvarvid jordbruket i allmänhet befinnes, och sjelfva jordens beskaffenhet att, genom bättre behandling, snart nog kunna försättas i tillstånd att bära lönande skördar, — undervisning och föresyn lofva de mest välgörande följder, först i den närmare omgifningen och sedan i aflägsnare trakter, allt efter som undervisningen hinner sprida sina verkningar genom de från inrättningen utgående elever och lärlingar.
Utom den erfarenhet, som redan under flera år vunnits om kostnaden för omlastningar under ofantligt mycket mera försvårande omständigheter, bör hvar och en, som haft det minsta med lastningar att göra, kunna tinna att flyttning: några fot ål sidan af ett centner gods ej gerna kan uppgå lili mera än hvad-samma qvantum i verkligheten (vid Bergviks station å Söderhamns jernväg, der pråmarne i allmänhet ligga 20 fot ifrån och 12 fot under jernvägsvagnarne)1 kostar att bära från bål på jernvägsvagn — eller, hvad som härför beräknats,— ett Stats-V(skottets Memorial M 77. 57 öfver allt vore större än olägenheten af densamma, sä måste väl de större fördelar ne tillsammans uppväga lika mångå mindre olägenheter hopsummerade; och då finnes, enligt min åsigt, intet enda skäl, som ej talar för att vid sådana bibanor, der ej en trafik af öfver flera millioner centner årligen kan påräknas, tillämpa ett — låt så vara — mindre fullkomligt system, som likväl både här och i Norrige bevisat sig med beräknad fördel uppfylla alla såväl personsom gods-trafikens fordringar, äfven den tyngsta och mest »skrymmande»*) och, såsom erfordraude ett jemförelsevis ringa byggnadskapital, möjliggör dessa nyttiga anläggningar på en mängd ställen, som annars måhända för ali framtid måste vara i afsaknad af denna mägtiga häfstång till industriel förkofran och vid samma trafik lemna högre ränta på det nedlagda kapitalet, eller, hvad som är detsamma, med lika stor nettoinkomst tillåter der. största möjliga nedsättning i frakttaxan, hvilket måste vara hufvudändamålet med hvarje kommunikationsförbättring, om man nemligen ser saken ur det allmännas synpunkt, såsom den endast af Rikets Ständer kan betraktas. eli öre pr centner; hvilken, I det hela, obetydliga tillökning i fraktkostnad för t. ex. en packa väfnader af denna vigt, som föres mellan Borås och Stockholm eller Götheborg, af 1 öre, dessutom ingalunda kommer att drabba den trafikerande allmänheten, enär bolaget genom sin inspektor och de stationskarlar, hvilka, äfven med lika spårvidd, till nästan samma antal måste finnas och aflönas för rangering af tåg m. m., ansvarar för och kostnadsfritt för trafikanten kommer att arrangera om omlastningen.
Vi, efterskrifne Svea Rikes Ständer, Grefvar, Friherrar, Biskopar, Ridderskap och Ådel, Clerkeri, Borgerskap och Menige Allmoge, som nu till allmän Riksdag här församlade äro, gore veterligt: Att, som, efter närmare granskning af den, likmätigt 85 §. Regerings - Formen , fastställda TryckfrihetsFörordningen, Vi funnit nödigt och nyttigt, att frågor om tryckta Skrifters laglighet må af Domstol omedelbarligen behandlas, straff-i bestämmelserna för Tryckfrihetens missbruk lämpligen jemkas, samt de, under förflutna Riksdagar, vidtagna colitroler å Periodiska pressen utbytas mot andra, mera syftesenliga; Alltså och då Vi tillika insett angelägenheten deraf, att Tryckfrihets Förordningen, hvilken, efter dess första utfärdande under deri g Mars 181O, genom täta partiela ändringar förlorat erforderlig redighet i ämnenas afhandling, må öfverhufvud erhålla en klarare upställnittg och en fullständigare form, håfve Vi, med rättelser i ofvan Bih. till R-St. Fröt. 1828 och 1829, 3 Sami, I2.;dra Haft. t 2 Bil. till Constit.- Utslås Memorial, N:o 5r. nämnda delar, men med sorgfälligt bevarande af constitutionela grunder, velat stadga och förordna följande: Om rättigheten till skrifters tryckning, ingifvande och försäljning. §. r. Med Tryckfrihet förstås hvarje Svensk Mans rättighet att, utan några af den Offentliga Magten i förväg lagda hinder, utgifva skrifter, att sedermera endast inför laglig Domstol kunna tilltalas för deras innehåll, och att icke i annat fall kunna derför straffas, än om detta innehåll strider emot tydlig Lag, gifven att bevara allmänt lugn, utan att återhålla allmän uplysning. (Se nuvarande Ingress.) §• 2. i:o Skrifters utgifvande från trycket må ej någonsin kunna förbjudas eller åtalas, annorlunda än i den ordning denna Tryckfrihets-Lag bestämmer. (Ändrad redaction af i §, i mom, i p,) 2:0 Någon tryckningen föregående granskning af skrift skall ej äga rum.
Portoafgift för tidningar och periodiska skrifter, som med posten afsändas, angående. I. 436. R. 586. V. B. 698. Se vidare BevillningsUtskoltets Betänkande N:o 13. Portofrihet för contractsprostarnes och paslorernes skrifvelser i embetsärender, angående. II. B. 180. IX. U. 414. A. 666. — för brochurer, angående. Se Brochurer. Posse, Friherre Axel Göran, yttranden. I. 414, 543. Posse, Friherre Carl Gustaf, yttrande. II. 126. Posse, Grefve Erik Arfvedsson, yttranden. I. 247, 255. II. 512. Postbevillningen, angående. V. B. 698. A. 705. VII. U. 333. A. 352. Postcommunication emellan Sverige och England, om beredande af en omedelbar. IX. B. 106. A. 210. Postcommuuicationer, om öppnandet af åtskilliga nya. VIII. B. 392. A. 430. Postcontor, om indragning af ordinarie aflöningsanslagen för åtskilliga. Postförfattningarne, angående omarbetning af. I. R. 215. IV. B. 36. A. 114. ( 112 ) Postföringskostnad, som i följd af skeende förhöjning uti gästgifvareskjutslegan kan uppkomma, angående ett förslagsanslag till bestridande af. I. R. 432. III. B. 178. Se vidare StatsUtskottets betänkande N:o 40. Postgången emellan Gottland och fasta landet, angående.'I. R. 305. II. B. 180. A. VII. E. 335. Postmedlen, angående beräkningen af. Se Sjölullsmedlen. Postportoafgiften, om nedsättning uti. V. B. 698. A. 704. VI. U. 615. VII. A. 133.
Departementets kommando-expedition Riksstaten för 1845 o. följ. åren upptager penningar, indelda räntor o. oindeld spanmål. Minskning. Carlskrona, Stockholm och Götheborg , . Flottans underhåll och nybyggnad 606,497 28. — 606,497: 28.. Båtsmannens förseende med kojer och täcken 9,000 9,000: S:r Diverse anslag.. 615,497 28. — 615,497: 28. — ■ Exercis af flottans bemanning 90,000 __ — 90,000: Spanmåls-, upphandlingsoch bageri-kostnader Skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Förvaltningen af sjö-ären20,000 l 20,000: dena och Departementets kommando-expedition 2,500 2,500: — Dito för Departementets kansli-expedition, förslags-anslag 1,103 28. — ' 1,105- 12. — 1: 32. — Afgå 2,751: 32. — 2,751: 32, — Återstå nettominskning Ofvanstående af Stats-utskottet föreslagne 1,401,240 r:dr bestå af penningar Indelda räntor, enligt den uti 1845 års Riksstat upptagna beräkning Spanmål in natura, dito 1,298,769: 45,951: 56,520: 1,401,240: 12,860: Tabell Litt. B. Fördelning af nedannämnde ä Riks-Statens 6:le Hufvud-Titel uppförde Anslag, på grund af Kongl. Majlis fastställde Stat för år 1848. Al. Anslaget till Förvaltningen af Sju-Ärendena samt Aflönings-Staterne för Flottans Stationer i Carlskrona, Stockholm och Götheborg, 494,011 R:dr 8 sk. Förvaltningen af Sjö-Ärendena . Flottans Stationer i Carlskrona. Stockholm. Götheborg. Summa
Enligt hvad inhemtats utaf en hos Borgare-Ståndet af Herr J. ödmansson väckt motion (JV5 135) måste den tillämnade jernvägen emellan södra stambanan samt Landskrona och Helsingborg, för att komma till hamnen uti förstnämnda stad, dragas genom der befintliga, till större delen raserade fästningsverk, på sätt den deröfver upprättade karta närmare utvisade; och som jernvägsanläggningen afsåge ett allmänt nyttigt ändamål, hade motionären trott hinder icke möta för upplåtelse utan ersättning af så stor del af de gamla fästningsverken, som för jernvägsanläggningen erfordrades, samt hemställt, att Rikets Ständer mätte för sin del medgifva och besluta, att så stor del af de omkring Landskrona stad befintliga, Kongl. Majit och Kronan tillhöriga fästningsverk, som erfordrades för ifrågavarande jernvägsanläggning genom fästningsverken till Landskrona hamn, måtte för detta ändamål kostnadsfritt upplåtas. Stats-Utskottet har förehaft detta ärende; och då anläggningen af en jernväg till Landskrona ansetts vara af den vigt, att Rikets Ständer funnit sig böra 22 Stats-Utskotlels Utlåtande M 114. understödja utförandet deraf genom beviljande af lån, har Utskottet jemväl ansett den nu begärda ringa uppoffringen å Statens sida icke böra förvägras; och hem ställer derföre, att, derest Kongl. Majit, efter nådig pröfning, huruvida ifrågaställa mark af de omkring Landskrona befintliga fästningsverk, må befinnas för försvarsverket umbärlig, skulle finna skäl att med gifva, det den derför erforderliga del af fästningsverken omkring Landskrona finge åt jernvägsbolaget för berörda ändamål upplåtas, Rikets Ständer i sådant fall jemväl för sin del dertill lemna bifall; hvarom, i händelse denna hemställan af Rikets Ständer gillas, underdånig skrifvelse torde böra till Kongl. Majit aflåta*. Stockholm den I Juni 1863. i%«o 114. Ank. till Eip.-Utsk, den i Juni 18««, kl. # e. m.
Enär, enligt hvad hos Rikets Ständer blifvit anfördt, förre Pastorn vid Svenska församlingen i Chicago uti Noria Amerika, Gustaf Unonius, under sitt vistande uti Förenta Staterna utvecklat en för dit utflyttade Svenskar särdeles gagnande verksamhet samt vid utöfvandet af sin presterliga befattning derstädes utmärkt sig genom ett oegennyttigt och i aila hänseenden aktningsvärd! handlingssätt, hafva Rikets Ständer såsom erkänsla härför och då Unonius, som vid bestyren med Svenska församlingen i Amerika endast balt ringa medverkan Irån Svenska statens sida, numera, efter sill återvändande till fäderneslandet, befinner sig med hustru och barn i en för det närvarande betryckt ställning, funnit godt, att, i enlighet med derom väckt förslag, såsom understöd för en gäng, till bemälde Unonius anvisa en summa af 3,000 R:dr R:mt, att från Riksgälds-konlorel utgå. 77:o. De uti föregående punkter omförmälda pensioner för åtskilliga embetsed) tjenstemäns enkor, hafva blifvit al Rikets Ständer beviljade att utgå endast för den tid pensionärerna förblifva i enkestånd. 78 o. Dä riksmarkegängspriset för åren 1857, 1858 och 1850, enligt hvad E. K. Maj:l i nåder meddelat, utgjort i medeltal 14 R:dr 77 öre lör en tunna spanrnål, hälften råg och hälften korn, eller 4 R:dr 27 öre utöfver del värde, hvartill span målen vid statsregleringen under 1840-—-1841 års riksdag beräknades, äro, jemlikt då stadgade grunder, de, som löre vidtagandet al berörda statsreglering lilllrädt och ännu bibehålla löner med derunder beräknad spanmål, försäkrade om tillgodonjulande af en lönefyllnad, hvilken E. K. Majit ansett böra af Rikets Ständer bestämmas efter nämnde prisskillnad å spamnålen, 4 Rdr 27 öre för tunnan, till utgående af allmänna Indragningsstalen.
Att da skog finnes hos någon i förvar, sådan som målsagaren förlorat, innehafvaren måtte vara förbunden visa att han den å egna ägor huggit eller bevisa af hvem han den bekommit; och som, derest ransakning ej skett å färsk gerning, då de huggna träden voro råa och ej upphuggna, utan stamtnarne bibehållne, som hunna lätt passas och jemföras med stubben, ändamålet ej kunde vinnas, så blefve genom en slik påbuden bevisning, ehvad orten vore skoglös eller ej, någon oreda eller osäkerhet i äganderätten för innehafvaren icke att befara; och 3:0 borde på lika sätt, som för vakter vore tillåtet, de personer, hvilka såsom tillsyningsman tillsättas, vara berättigade, att med Ed vita hvad de derunder kunna utröna i tillämpning af deras åliggande bevakning, och deras vittnesbörd således gälla såsom halft skäl, samt bevisningen anses fullkomlig, då en person dessutom dermed sammanstämmer i sitt vittnesmål. Föredraganden tillkännngaf härvid, att Kongl. Majus bemäile Befallningshafvande förut ingifvit ett Memorial i samma ämne, hvilket blifvit genom Kammar-Expeditionen uti Stats-Rådet anmäldt; att Kongl. Maj:t deröfver jemväl då infordrat Högsta Domstolens underdåniga utlåtande, samt att Högsta Domstolen på sätt Dess Protocoll för den 26 Maj 18x3 innehåller, yttrande deröfver meddelat; hvarefter och sedan samma fråga, jemte Högsta Domstolens utlåtande, genom Kammar-Expeditionen blifvit hos Kongl.