Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För befordran af en lättare timmerflottning, äfvensom för seglation, hafva flera af dessa vattendrag tid efter annan blifvit upprensade, dels genom statsbidrag, dels på enskildes bekostnad. Om Indals-elfvens upprensning väcktes fråga redan 1761, då ock ansökan om statsbidrag dertill gjordes; men genom en illa beräknad utgräfning af Ragundasjön i Jemtland led Indals-elfven 1796 betydlig skada, i det den uppfylldes med grus och sand, hvarifrån den knappast ännu hunnit fullkomligen rensas. Sedermera har under loppet af åren 1840 och 1.841 ett större arbete, ej långt från utloppet, medelst det såkallade Rösås-grundets genomgräfning, utförts i ändamål att göra elfven flottbar för skogseffekter, hvartill, enligt Kongl, brefven den 4 April 1835 och den 13 Mars 1839 ett statsanslag af 4,675 R:dr erhölls. Om Njurunda-elfvens upprensning gjordes förslag redan 1755, men deraf verkställdes ej vidare än att Kungsådran i Matforsen genom stensprängning ökades til! större bredd. Den biet derefter för några och tjugu år sedan på Statens bekostnad till en del upprensad, och för fullbordande af hvad som återstod anvisades vid 1840—1841 årens riksdag ett statsanslag af 3000 R:dr banko, men sedan Hafverö socknemän, inom hvilkas område den ifrågasatta upprensningen, enligt Kongl, brefvet den 22 Oktober 1842, var afsedd, förklarat sig icke våga åtaga sig de med statsbidraget förenade åligganden, afstadnade frågan för den gången.
De af älder stadgade utgifter, hwilka äro dels Contante, dels i Spannemäl; bestäcndc de förre för hwarje Kyrka uti Winoch Oblat-penningar, Bistopoch Studie-statt, Härads - Prostens räkenstaps penningar m. m., jemte hwad till reparationer ärligen kan ätgä; och de sednare äter uti den sä kallade ProsteTunnan, JnspcctorS-Tunnan och Bibeltrycks-Tunnan, hwarförutan Landscrona Glads-kyrka och Christianstads Stads Trivial-Schola, hafwa serstildte gratialer sig ansiagne, äfwcn som till Lunds Akademie af Skänska Landt-Kyrkorncs Tionde äro anordnade m8 T:r 2Z4 Kappe Räg och III7 Tunnor 2 och 4 Kappar Korn, hwilka antingen i slutet af Nansta eller i början af Swensta tiden till detta behof lära blifwik disponerade, samt w!d afstutandc af Malmö recess 1662, hafwa Bistopen och Prästerskapet som ett P ivilcgium sätt behälla denna andel af Kyrko-Tionden för Lunds Academie-instiftning och hwarä dess Stat är är 1681 reglerad; dock finnes bland desse anordningar ej uptagne de afkortningar, som till betydlig mohn »lindstål Kyrkornes Tionde, nemligen för Hdcs-hcmman, -Prästeoch Klockare-bohl jemte andra befriade lägenheter. Uti Skäne och Hallands Läner löses Kyrkornes bchällne Tionde efter ärlig Markcgäng, men uti Blekinge har Kyrkornes Tionde-rätt, enligt Skattläggnings-Protocollcrncs lydelse af är 1672, blifwit af Allmogen till Kyrkorne betald med en ringa penning, som lärer blif mL - 490 Den 14 September, Hit följt till i6y6 ärs wahrv-wärdc klef stadgadt och bestämdt Lill 2 Nal. 8 d>e S:mt för Tunnan.
Håret stack fram litet vårdslöst under hatten — just i morgonen passade hon, det slog Matilda, hon tvangs att glömma sig själf och gå upp i denna kvinna ... Kinderna påminde alltid om daggfrisk frukt, hennes väsen var som en arla morgonstund i en nordisk folkvisa ... Aldrig behöfde hon som andra tigga om fyllnad för någon lucka, aldrig blef hon plötsligt naken, tom. Man tyckte, att hon bar på något rikt och hemlighetsfullt, att hon borde veta allt, förstå allt, hon var aldrig oviss, trefvade aldrig, sade alltid: det tror jag, det vet jag, det vet jag inte, det tror jag inte Fru Linde hade rest sig för att gå och yttrade med bortvänd blick: — Mister Linde anger sig nu för kyrkorådet, naturligtvis så — att andra skyddas. Sedan detta är öfver, resa vi. Allt hvad jag kan, skall göras, för att han inte afsäger sig prästämbetet. Han får det icke, i längden skulle det döda honom. Matilda brast i gråt. — Fru Hjelm — sade amerikanskan stilla, där hon stod i dansande morgonsken — jag kan inte vara allt för honom, icke det ni är — nu. Men det är ju ingenting att lefva på — bara det? För första gången smög tvekande vädjan in i all hennes klarhet och styrka och det värkade tjusande. Hvad Matilda längtade att med sina läppar vidröra detta luftiga, mjuka hår ... — Farväl fru Hjelm. — Farväl. Så gick pastorns hustru utan att räcka sin hand. Det var icke tecken på ovänlighet men ett bevis på, att de icke voro vänner utan endast be kanta, som mötts och skilts. Matilda satt kvar bedöfvad. Hon säg i tankarna denna kvinna gå ut i solljuset ... Hon skulle aldrig se henne mer ... Allt var således slut ... Så smått, så vämjeligt ... Hon hörde sitt namn ropas. Ada kallade på henne ute i korridoren. Hon gick till dörren. — Hvad är det? — Jag vill tala med dig, kom hit är du snäll. Därinne gick Ada omkring med tummarna i skärpet. — Jag får resa hem, Matilda — sade hon kort, jag tänkte redan nu i veckan, om Hvita Stjärnliniens båtar gå. — Resa?! du har ju tänkt öfvervintra.
För att hålla frågan öppen angående ersättning af tullen lör försvunna statsin komster, vågar jag föreslå alt, af skäl som redan blifvit nämnda, artiklarne gryn, mjöl, ost, smör och ägg må till ny behandling af Utskottet återremitteras. Genom partielt bifall till Cederskogs motion om förhöjd tull å öfverflödsvaror kan äfven en sådan ersättning beredas. Biand dem torde tobak i, första rummet böra ihogkommas. Tullen derå, föreslagen till 25 öre. i närmaste likhet med den Norska, lärer, utan fara, med ännu ett eller annat öre kunna höjas. Så länge införseln af nordligare länders spanmål är tullfri, lära icke ris och majs komma att utgöra födoämne för vår fattigare befolkning. De kunna således gerna åsättas någon lindrig tull. Kläder af silke kunna hvarken i billigt pris eller gagn jemföras med dem, som äro af bomull, hampa, lin eller ull. Sjelfva det råa silket kan utan våra fabrikers undergång draga någon tull. BeviUnings-Ulskoltels Betänkande M 23. 77 Leksaker eller s. k. Nurnbergerkram äro, om de iiro förfärdigade af trä, redan högt fönullade, nemligen med 1 R.dr 50 öre per skålpund; förfärdigade af tenn, bly, zink m. m. vidkännas de ej högre tull än andra, tunga och grofva saker af samma ämne, ehuru deras handelsvärde, per skålpund räknadt, troligen öfversliger de sednares mångfaldiga gånger. Dessa leksaker, hvilka, om de aldrig visade sin glans för förbrukarens ögon, säkerligen skulle till fullo ersättas af andra mindre dyrbara, såsom skogens kottar och markens stenar, torde vara synnerligen egnade alt bära en något hög tull. Af nu anförda skäl tillstyrker jag vördsamt, att äfven artiklarne tobak, ris, majs, silke och leksaker, af andra ämnen än trä, rnå blifva till förnyad behandling inom Utskottet återremitterade, på det att Utskottet rnå taga i öfvervägande om och i hvad mån tullen å dessa artiklar behöfver höjas.
Är det väl möjligt, att ett sådant förhållande kan hafva uppkommit genom försummelse att vederbörligen collationera 2:ne Contracter, som handlade om icke mindre än nära en million. När man jämför den genom Handelns återgång uppkomna oerhörda ersättningssumma med de enda anledningarne dertill, som från sid. ^3 i Utskottets Utlåtande utur Contractets 6:te §. af mig blifvit upprepade, finnér man ej, huru en sådan ersättning kunnat Köparen tillerkännas. Man finner ej, hvarföre, vid detta reclamations-lillfälle, det i Säljarens händer varande, af Köparen äfven undertecknade, Contract icke blifvit lagdt till grund för ersättnings-medgifvandet;, och om saken, i anseende till Contracternes olikhet, blifvit tvistig, lärer man få svårt att förstå, hvarifrån Styrelsen hämtat sin rätt, alt bortskänka det allmännas, utan att vid laga Domstol hafva låtit pröfva och bedomina den. Då Styrelsen, genom sakens utveckling, kommit i erfarenhet af den Contracts olikhet, som härvid ägt rum, är det obegripligt, att åtal kunnat uteblifva emot Sta - Den 14 Maji. 127 tens Commissionair, i anseende till ett förhållande, som, om bevisningen kan lyckas, att det ej varit uppsåtligt, åtminstone bär stämpeln af oskicklighet och bristande nit, samt frånvaro af uppmärksamhet å hvad Rikets rätt och bäsla klafver, och som i alla hänseenden visat sig högst anmärkningsvärdt. Det synes mig, att denna så högst märkliga omständighet hade bordt påkalla Utskottets uppmärksamhet lill framkallande af det omdöme, och den slutliga åtgärd Rikets Ständer äga att härvid taga. Jag kan ej förstå, om StatsUtskottet icke äfven härifrån blifvit fördt, att efterfråga den instruction, hvarmed GeneralAmiralen för denna sednare handel, likasåväl som för den förra, bordt vara försedd. Jag hade trott det varit ett åliggande för StatsUtskottet, alt undanrödja alla tvifvelsmål, i anseende till Styrelsens mera eller mindre delaktighet uti GéneralAmiralens Contract-författareskap.
För mina nidingsvärf ej du förtvina må; Åt dem ditt bifall skänkte du; men jag utgjöt, Vår moders blod; och Loxias anklagar jag, Som, manande till aldrarysligaste brott, 280 Med orden mig förtjuste, men i saken ej. Jag menar, att om jag min far, lifslefvande Tillfrågat, om jag borde dräpa moder min? Med trägen bön han händren sträckt mot sonens skägg, Att icke stöta svärdet sitt i modersbarm. 285 Ifall ej han tillbakavunne lifvet så, Men jag, osälle, blefve mål för dessa qval. Derför afslöja dig, min bästa syster, nu, Och afstå ifrån gråt, änskönt olycklige Vi äre; och hvar gång du mig misströsta ser, 290 Så hejda du mitt hårda sinnes nederlag, Och trösta mig; men när du åter suckar sjelf, Då tillhör oss, att träda fram, och råda dig. Ty sådant bistånd vännen skönt åt vännen ger. Nu, stackars syster, gå du i palatset in, 295 Sträck ut dig, gif åt sömnen sömnlöst ögonlock, Och tag dig mat, och dig också i bad begif. Ty om du lemnar mig, om af enträgenhet Ådrar dig sjukdom, är med oss förbi. Du är Mitt enda stöd; och som du ser, ej annat finns. 300 ELEKTRA. O nej, med dig jag ville gernast både dö, Och lefva. Så är saken; om du doge bort, Hvad gör jag? huru, ensam qvinna, räddas jag, Vännlös, brorlös och faderlös? Men önskar du, Må detta ske! ändock mot bädden luta dig! 305 Och hvad dig utur sängen drefve, skrämde upp, Ej akta särdeles, men dröj hos dynorna! Ty fast du ej är sjuk, men endast sjukas tycks, Bekymmer väckes derutaf och rådlöshet. (afträder.) KHOREN.
För min del anser jag Lago. Ekon.Ctsk.n hafva till ett sådant förslag varit alldeles oberättigade. Så snart en beskattningkommer i fråga, måste nemi. SlatsUtsk. deruti deltaga. Denna omständighet anser jag äfven vara ett skäl för afslag å betänk. Den princip, som ligger till grund för hela förslaget, är dessutomganska vådlig; ty på samma grund skulle Utskm kunna säga, att den eller den personen har en så stor förmögenhet, att vi anse honom vara skyldig att på del eller del sättet bidraga till det eller det ändamålet. Jag undrar hvad man skulle säga om ett sådant förslag. Ur Printzenskjöld, Carl: Till de skäl, som af flera talare blifvit anförda för afslag å detta betänk., torde jag få lägga ännu ett, som kanske är det vigtigaste af dem alla, nemi. att delta förslag skulle innebära en uppenbar kränkning af äganderätten. Det är klart, att de onera realia, som vidhäfta jorden, bestämma denna jords värde. De nuvar. innchafvarne af ifrågavar. verk hafva köpt, ärft eller förvärft dessa egendomar med de onera, som för närvar, finnas. De hafva icke tänkt sig möjligheten att i lagstiftningsväg kunna få dem ökade. Skulle nu ifrågavar. onus dem åläggas, så blifva i följd deraf deras innehafvare för nära trädda i den rätt, som de äga, att behålla sin egendom i oförminskadt värde. Gr. Sparre, Erik: Efter de många anmärkmr, som blifvit anförda emot Ulskms förslag, inser jag visserligen, att det kommer alt falla, och jag ämnar derföre icke inlåta mig i något utförlig Den 12 Februari. 319 gare försvar. Jag kan likväl icke underlåta alt yttra några ord, då jag inom Utsk:n deltagit i detta betänk. För min del finner jag icke obilligt att ägare af bruk, bergverk och sågqvarnar skola, liksom jordägarne inom socknen, deltaga i underhållet af de vägar, deraf de draga en omedelbar, ja den största nytta. Inom bergslagsorterna skadas vägarne aldramest just af foror, som gå till bruken.
— Detta, såsom det skulle kunna synas, första försök att införa domaren på administrationens område, förtjenar likväl att allvarsamt motas, emedan det tillika går derpå ut alt förrycka den beståndande lagliga ordningen och förvilla begreppet om skilnaden emellan regeringsmakt och domaremakt. — Man kan dessutom, med hänsigt till de skäl motionären anfört, anmärka, att domaren ej är, mera än någon annan, lii från intrycket af personliga bevekelsegrunder, när han, oberoende af sitt domarekall, skulle få verka i andra riktningar. Consideralioner af allehanda slag kunna således dervid komma att bestämma hans omdöme, och, hvad förevar, fråga angår, det så mycket hellre, som han kunde hoppas tillvälla sig något inflytande på kronolänsmans-personalen inom domsagan, hvilken dock, efter hvad förut är sagdt, nödvändigt måste vara moraliskt oafhängig af honom. Jag förmodar således, att Hr Itibbings anförande i ämnet skall, om det möjligtvis kan varda upptaget till handläggning hos II. R. o. Ad., böra behandlas såsom önskningsmål och, när det tillika i någon mån rörer civil—lagsliftningen, böra remitteras till Allm. Besvärsoch Ekon. samt LagUtskm; men som samma anförande, betraktadt efter dess verkliga och erkända egenskap af ny motion, åsyftar förändring i de grunder, hvarpå 16 och 47 §§:ne Reg.Fm hvila, bestrider jag nu i allo denna motions upptagande till pröfning hos II. R. o. Ad. ; yrkande derhos vördsamt, att den måtte förklaras böra förfalla. Hr Den 20 Maj f. m. 65 Hr Ribbing, Arvid: Det torde vara tjenligast att upptaga anmärkn:na i den ordning de blifvit gjorda. Hr Landshöfdingen Gr.
Riksdagsordningen bjuder, att BancoUtskottet skall öfverse Bankens styrelse och tillstånd, samt gifva föreskrifter om dess förvaltning, enligt den särskilda instruction, som af Rikets Ständer vid hvarje Riksdag kommer för Utskottet att utfärdas; hvaremot i den §., som handlar om StatsUtskottets tillhörigheter, ingen befattning med Bankens angelägenheter blifvit detsamma tillerkänd. Der står blott, att StatsUtskottet bör gran - Den 37 Julii f. m. 63 ska, utreda och till Rikets Ständer uppgifva Statsoch RiksgäldsVerkens tillstånd, förvaltning och behof. Ännu mindre än någon rätt, finnes der någon beqvämliglietsgrund för lånerörelsens gemensamma behandling af båda Utskotten. Öfverläggningarue gå nog långsamt inom 36 Ledamöter; ännu besvärligare skulle de blifva inom 72. Om det likväl hittills skett, så hörer sådant till det allmänna misstaget, att sammanblanda Statens och Bankens ärender, hvilket endast medfört skada förpenningeväsendet. Herr Munck af Rosensköld: Mot mitt förslag, som Herrarne Lagerhjelm och von Heynne understödt, alt frågan om Bankens lånevörelse, som innefattas i förevarande Betänkande, måtte behandlas i sammanhang med Allmänna Finance-regleringen och således af StatsUtskottet gemensamt med BancoUlskottet, såsom vid förra Riksdagen skett, har man invändt, att denna fråga så mycket mindre tillhört StatsUtskottets befattning, sorn här icke är fråga om StatsVerket. Jag får härvid anmärka, att StatsUtskottet, äfven vid denna Riksdag, icke blott haft sig uppdragit, att reglera StatsVerket, utan ock, att gemensamt med BancoUtskottet uppgöra eli allmän Finance-reglering, att således föreslå, huruvida en Realisation skall äga rum eller ej, samt i förra fallet, sältet för densamma; och på denna 64 Den 37 Julii f. m. berör, huruvida utländska lån kunna påräknas, samt, i följd häraf, huruvida äfven penningeräntan inom landet kan blifva lägre, än hittills.
I Rrdr sk. 36 rst. Afrad. Mantalspenningar. Gerningsören. Tionde och Räntor af Bruk och Bergverk samt andra Verk och Inrättningar. Summa. Rrdr sk. rst. Rrdr sk. rst. a Kostnad för Rustning och Rotering, rst. Pastorers. Kapellaners. Kyrkobetjenings. Summa. Rrdr sk. rst. Rrdr sk. rst. Rrdr, sk. rst. Skjuts. Väghållning. Diverse afgifter, onera och allmänna besvär. Summa Statsbidrag. Frälse. Norra och Södra Vedbo Härader Dito Krono och Skatte. Tveta, Vista och Mo Härader Kyrko-Hemman. Skatte. Östbo Härad Skattlag da bebyggda Torp, Utjordar med flere Lägenheter utan mantal, hvilka ej under något hemmans ränta äro inbegripne. Frälse. Norra och Södra Vedbo Härader ; Östbo Härad Vestbo d:o sT Dito Skatte. Tveta, Vista och Mo Härader Norra och Södra Vedbo d:o Östra Härad Östbo d:o Vestbo d:o sT Dito Krono. Tveta, Vista och Mo Härader Norra och Södra Vedbo d:o Vestbo Härad ” Dito obebyggda. Tveta, Vista och Mo Härader Norra och Södra Vedbo d:o . Östra Härad Vestra d:o Östbo d:o Vestbo d:o aMfi i i r S:a O skot tlag da bebyggda Dito, deraf Ryttareoch Soldattorp 2,150 st. Tveta, Vista och Mo Härader • Norra och Södra Vedbo d:o Östra Härad Vestra d:o » Östbo d:o . Vestbo d:o • • S:a Backstugor. Tveta, Vista och Mo Härader . Norra och Södra Vedbo d:o Östra Härad Vestra d:o Östbo d:o Vestbo d:o • • • S:a Bebyggde Lägenheter, afsöndrade från hemman på viss tid eller lifstid.
Utskottets Sekreterare 650; den för Riksgäldsverket rörande ärenden anställde Sekreterare 1,000 Utskottets Kamererare 600 Notarien å Utgifts-Afdelningen .. 600 och till fördelning emellan extra kanslister, enligt af Sekreteraren uppgjordt, af Utskottet godkändt förslag 1,000: — eller tillhopa R:dr R:mt 3.850: — samt att denna summa till utgående af riksdagskostnadsmedlen anvisas. Stockholm den 13 November 1863, Reservation: af Prosten Sondén: »Då Stats-Utskoltet uti sitt angående bestämmande afaflöningen för Utskottens kanslibetjening afgifna Memorial M 94, på fullständigt motiverade skäl föreslagit, att Sekreteraren på Utskottets afdelning för Riksgäldsverket rörande ärenden skulle erhålla samma månadtliga aflöning, som Utskottets Sekreterare, eller 500 R.dr i månaden, men bemälde tjensteman icke under riksdagen fått uppbära mera än 400 R:dr, så, och ehuru Rikets Ständer vid votering i Förstärkt Slats-Ulskott bestämt aflöningen för nämnde Sekreterare lill 400 R.dr, anser jag dock deraf icke böra dragas den slutföljd, att Rikets Ständer velat betaga Utskottet rättigheten att vid riksdagens slut för honom föreslå en sådan gratifikation, att han erhölle full betalning för sitt i Utskottets tjenst använda arbete.
Cancelli-Rådet v. Hartmcmsdorjfs g:a afd, sid, 225:’ 170 på det att fullständig kännedom i alla hithörande delar må kunna vinnas *). Hvad skifed igen beträffar Jägerioch Jagtvdsendet, sä har Utskottet, med afseende å de skäl , Committerade sid. 83 anfört , antagit, att befattningen dermed bör skiljas från Öfver - Hot - Jägmästare . ämbetet, som kän inskränkas till en Hof-sysla , hvarmed endast inseendet öfver Kongl. Djurgården är förenadt; äfvensom Utskottet anser lämpeligt, att, på sätt föreslaget blifvit, Jägeri betjeningen inom hvarje Län ställes under Landshöfdingen, som jemväl borde erhålla vården öfver de i Länet varande Kronans parker, gehäg och Djurgårdar, under Kammar-Coliegii inseende ; samt att, i den mån sådant kan verkställas, Skogsoch Jägeri-betjeningen indrages, och för inseendet å jagten och för vidtagande af anstalter till pdjurs fällande och utödande, endast ett inskränkt antal jägeri-betjening af de lägre graderne bibehålles i de orter, der sådant kan linnas af behofvet vara pakalladt *"J. #) Jemför Cancelli-Rådet v. Hartmansdorffs förslag a:dta af'd. sid. 269. *“) Jemför Cancelli-Rådet v. Hartmansdorffi sid. 237- IJl VIL Drätsel - Förvaltningen. Uti ingen Förvaltnings-gren finnes så mycken söndersplittring af ärenderne, jemte vidlyftighet och omgång i sättet för deras förvaltning, som uti allt hvad till Rikets
Biföllos med den förändrade lydelse, som blifvit föreslagen från början af 10 §. och den rättelse, som blifvit gifven åt den i slutet af densamma förekommande hänvisning, äfvensom den i 11 §. pag. 8 projecterade förändring: allt på sätt i Utlåtandet N:o 27 innehålles. i4- Bifölls med följande tillägg: a) Arbetsfolk , så i städerna som på landet, som icke äro lagstadde och ej eller njuta ständig arbetslön, utan arbeta för dagspenningar eller efter serskild öfverenskommelse och beting, erlägga: Mankört I Stockholm Ogifte och enklingar samt gifte utan minderåriga barn , R:dr 1. Gifte samt enklingar med ett minderårigt barn . 24 sk. Gifte samt enklingar med flere minderåriga barn frikallas från denna afgift. I de öfrige städerna och på landet. Ogifte och enklingar samt gifte utan minderåriga barn 32 sk. Gifte samt enklingar med ett minderårigt barn 16 sk. Gifte och enklingar med flere minderåriga barn äro från denna afgift fria. Qvinkön• Ogifta eller enkor äro från denna afgift fritagne. b) Arrendatorer betala fem procent af den inkomst de ega, sedan arrendesumman blifvit afdragen, hvilken afgift dock ej må dem påföras till mindre belopp, än en åttondedel af Fastighets-bevillningen. Likaledes betala Landtbonde!', Hälftenbrukare och de, som bruka arrenderad jord, feni procent af den inkomst, de ega, hvilken afgift dock ej må understiga en sextondedel af Fastighets-bevillningen. i5.
Med anledning of fler faldiga anmärkningar, som under innevarande Riksdag blifvit gjorda mot de vid tryckningen af Bihanget till Riks-Ståndens-Protokoll begagnade stilar, såsom varande, särdeles för äldre personer med mindre skarp synförmåga, mera svårlästa och mindre rediga än de, hvilka vid föregående Riksdagar varit för sådan tryckning använde, har Expeditions-Utskottet genom den Tjensteman, som har närmaste tillsynen öfver Bihangets tryckning, låtit uppgöra ett öfverslag af skillnaden i kostnaderne för det förra trycket och det nuvarande, hvaraf sig visat, att denna skillnad, till fördel för det sistnämnda, ej syntes, i alla förekommande fall vara nog betydlig för att kunna uppväga de flere väsendtliga olägenheter, som med det finare trycket voro förenade; hvarefter Expeditions-Utskottet, med tillkännagifvande, att de fleste boktryckare, med hvilka, genom Fullmägtiges i Riksgäids-Kontoret försorg kontrakter om Bihangstryckets verkställande blifvit upprättade, redan under hand förklarat sig villiga att till det förra tryckningssätlet återgå, anmodat bemälde Fullmägtige alt låta förekalla dessa boktryckare och föreslå dem att, vid tryckningens verkställande, begagna cicero-stilar, i likhet med hvad under föregående Riksdagar skett, emot ett till samma belopp,^ som då betaltes, nedsatt pris af 13 R:dr pr ark, i stället att, i de nu afslutade kontrakten, betalningen för tryck med corpus-typer är betingad till 20 R:dr arket.
Maj:ts Nådiga Reglemente, böra vara vetenskapligt bildade "män och, enär de såsom Lärare blifvit "antagne, utan annan utsigt till inkomster "än dem lönen gifver, och utan hopp att "till bättre tjenster kunna befordras, äro "förbundne, utan att ferier för dem inträffa, att dageligen, flere timmar, sysselsätta sig med mindre bildade ynglingars "undervisning och med den besvärliga sjuk"vården af alla slags husdjur, så väl inom ”Hufvudstaden, som äfven vid tillfällen i Den 19 Maji e. m. 313 "Landsorterne, har ej varit lätt, då den ”tid Veterinärinrättningen i Stockholm inrättades, utom ÖfverDirecteuren Norling, ”ingen tillgång fanns på personer, som till ”Lärare vid denna Inrättning hade kunnat ”antagas. Det har likväl sedermera lyc”kats så, att Inrättningen för det närvarande äger Irenne Lärare, utom Öfver”Directeuren Norling, hvilka med fullkomiig skicklighet förena ett utmärkt nit att ”uppfylla de dem åliggande skyldigheter; ”men detta har naturligtvis skett hufvudsakligen i det förutsättande, att Inrätt”ningens nuvarande ofullkomligheter, som ”hindra Lärarne att med bästa vilja och ”ospard möda åstadkomma den nytta, som ”i motsatt fall skulle blifva en följd af deras undervisning, snart skulle blifva af”hjelpta; hvarföre Collegium tror sig haf”va anledning befara, att, om utvägar ej ”snart vidtagas till afhjelpande af dessa o"fullkomligheter, Lärarne vid Veterinärinrättningen möjligtvis skulle kunna trött”na, och då det ännu för ingen af dem ”är för sent söka andra tjenster, med i det ”liela bättre inkomster, med mindre mödosamma och obehagliga åligganden och ”mera utsigt att kunna åstadkomma verke”lig nytta.”