Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon hade ingen att tala med annat än städerskan det gjorde ett så fattigt och öfvergifvet intryck att höra henne tala med denna gås, tala allvar, förstår du, med hjertat på läpparne; jag satt och önskade att hon ville skicka bud in efter mig. Hon var naiv, flickan, och det var något af friskhet i hennes naiveté. Men först och sist var det hennes röst: som glas, förstår du, men smidigt och böjligt; och hennes dialekt den klingade som ett helt annat språk än den vidriga skånska, som jag annars hör talas omkring mig. Hon var bestämdt från Sörmland. En sådan bild jag roat mig med att fantisera ihop! Tror du jag inbillar mig att den är sann? Ähnej. Men »det är ljuft att drömma» sa' de gamle idealisterna! Nå, hvad var det jag skulle säga mer? Jo. Jag har skrifvit en liten bit lyrik, som jag skickar dig. Öfverantvarda den åt bladet och lemna min adress på kontoret, att mynt ögonblickligen må tillställas mig. Jag vet nemligen inte om jag har så pass mycket kvar att det räcker att komma härifrån med. Idéen fick jag på nedresan; och den lilla missen var jag naturligtvis förälskad i. Det är märkvärdigt hur lätt jag har för att bli förälskad, nu. Det är som om jag traskade rundt med hjertat i näfven, beredd att räcka det ut till hvem som vill ha det. Det käns som måste jag ge det bort; rent omöjligt att slippa! Jag reste hit för det jag trodde mig vara förälskad (smått!) i en; på båten blir jag kär i en annan; när jag kommer hit förälskar jag mig i en röst hvilket dock icke hindrar mig att som en fåne gå rundt och titta efter den första, som jag egentligen reste hit för att träffa och nynna för mig sjelf, med rörande känsla: Wo bist Du! Wo bist du!! Me ein geliebtes Kind!!! När jag väl kommer till ro i Stockholm igen ämnar jag hugga i och gno. Farväl och au revoir! William.» Modern läste brefvet om och omigen. Det hade en sådan klang af friskhet. Det var så olikt honom sådan hon kände honom personligen.
— Och yttrade E. K. M:ts Befallningshafvande vidare, att Alnarps Kungsgård, som är belägen vid jernvägen mellan Malmö och Lund, på ungefär lika långt afstånd från begge dessa städer, och, med fullt tillräcklig areal och jordmån af olika slag, erbjöde förmåner, hvilka sällan på ett och samma ställe funnos förenade, vore till inrättande af ett högre Landtbruks-läroverk särdeles lämplig, hvadan E. K. M:Is Befallningshafvande, från allmän synpunkt, funne skäligt att understödja det härom väckta förslaget. Hvad åter anginge nuvarande och blifvande i udel ni ngsha Ivares härvid ifrågakommande räll, ansåge E. K. M:ts Befallningshafvande del för säkert kunna antagas, att om Kungsgården blefve genom ny auktion utbjuden på arrende, midfastan 1862, arrende-afgiften skulle blifva väsentligen uppstegrad utöfver den nuvarande, sorn ansetts billig, och äfven utöfver hvad Hushålls-föreningen nu erbjudit; men då Landshöfdingen i Malmöhus län borde kunna anse sig belåten med hvad nämnda förening föreslagit, och Kungsgårdens afträdande skulle ske för befordrande af en för hela södra Sverige och synnerligen Skåne så vigtig fråga, sorn ett högre Landtbruks-läroverks inrättande, borde icke heller, enligt Läns-styrelsens åsigt, från iodelnings-innehafvarens sida hinder läggas för förslagets bringande lill verkställighet, hvarföre E. K. M:ts Befallningshafvande, äfven i afseende på vilkoren för Kungsgårdens ifrågaställa upplåtande, i den gjorda framställningen instämde, under tilläggande af åtskilliga bestämmelser, att dervid iakttagas. Här - Expeditionslits ko tifts Förslag lill anderd. Skrifvelse N:o '115. 257 Härefter hade Kammar-kollegium .i ämnet sig underdånigst utlåtit och upplyst, att, till följd af Kongl. Brefvet den 14 Juni 1831, Alnarps
Och dä, genom tillämpning vid skiften inom dessa orter af stadgandet att all skifteslagets mark hör i skiftet ingå, oftast kan vinnas en mera formlig och flir egornas stängsel och bruk tjenligare skiftesläggning, finna Utskotten andra undanlag från det allmänna stadgandet än de, som äro upptagna under 2, 3 och 4 mom. uti ifrågavarande §, icke böra ega rum; hvarföre Utskotten tillstyrka, att motionärens framställning icke vin rinna afseende. af P. Buström från Herjeådalen, att, enär lill hemman i Herjeådalen, hvilka i allmänhet egde ganska ringa areal af åker och äng, merändels hörde skog och utmark till tjugu ä trettiolusen tunnlands vidd, deraf egarne ej hade den ringaste inkomst, det vore flir skifteslagen inom nämnde landskap alltför betungande att för dylika gagnlösa egovidders uppmätande och skiftande erlägga arfvode: varande derföre af motionären yrkadt, all flir Herjeådalen malte utfärdas det serskilda stadgande, att sökandes r ätt tili erka Ilande af laga skifte ej ma sträckas längre, än lill skifte af inrösningsjorden och att afrösningsjorden md fÖrblifca oskiftad till gemensamt begagnande, så J) arnt ej delegarne i skiftesluget enhälligt öfoerenskomma, ali den skall i delningen inga. Lagsamt Allm. Besv. ock Ekon. Utskottens Betänkande, N:o 15. 27 Elt dylikt stadgande, hvilket skulle innefatta ett frånträdande af den i alla skiflcsföiTattningar hittills vidhållna grundsats, att, då egor äro oskiftade, den eger vitsord, sorn skifta vill, vore, enligt Utskottens åsigt, flir eganderälten förnärmande, enär det till ork med korinne att förhindra hvarje enskild delegare i skifteslag att, ulan samtlige öfriga delegares medgifvande, fa den hans hemman tillhörande skogslott serskildt utbruten.
Den författning af Christian IV i Danmark, som der citeras, kan icke angå Halland; ty man äger icke lagstifta för ett landskap, som man icke har under sin styrelse. Sådant var förhållandet med Halland, hvilket Christian IV icke ägde under sin lydno då nyssnämnde lag utfärdades, emedan det innehades af Sverige. Hvad åter beträffar den förmenta oriktiga öfversättningen af ett betyg, som Konungens Befdnde i Hallands län skall hafva låtit komma sig till last, och hvilken öfversättning Kammarcoll. sedermera åberopat uti sitt und. utlåt., så bar jag icke varit i tillfälle att få se sjelfva originalet, hvarföre jag icke kan controllera, huruvida den version, som i D:r Stenhammars reservation finnes intagen, är riktigare än den, som af landshöfdingen i nämnde län blifvit förebragt. Jag tviflar dock, att denne sednare kunnat företaga sig göra uteslutningar i texten, och endast låta qvarstå de orden: ”att de af Konungens länsman bortstaddes för Kronans räkning.” Detta lemnar jag dock derhän. Jag är icke nu i tillfälle att utreda denna fråga. Dertill kan dock möjligen i framtiden tillfälle gifvas. Emedlertid måste väl alla medgifva, att om i speciella fall, då fråga om städsel af kyrkohemman i Halland förekommer, åboen, som man behagat qvalificera brukaren, eller rättare sagdt arrendatorn å dessa kyrkohemman, skulle anse sitt innehafvande hemman vara af krono natur, hvilket är sant, och sig således icke behöfva utgöra något slädsmål, hvilket åter är falskt, så länge hemmanet får vara upplåtet kyrkorna, det skulle stå honom öppet alt begära bekräftelse å åboskapet å samma hemman hos Konungens Befdnde, samt söka styrka sin förmenta rätt dertill genom en fortsatt descendens från urminnes lid, från innehafvare af hemmanet, och att få åtnjuta den rättighet till skatteköp, som 1789 års förfaltn. i allmänhet medgifver, hvilket sedermera ytterligare blifvit befästadt genom 1808 års kungörelse ang:de skatteköp.
Detta särskilda Utskotts Ledamöter röste sedermera samfäldt, med slutna sedlar, till ovilkorlig! antagande eller förkastande af hvad Stats-Utskottet tillstyrkt, blott i de frågor, hvarom RikStånden varit af skiljaktiga tankar; kommande de fleste sålunda röstandes mening att gälla såsom Riksens Ständers beslut. Till undvikande af paria vota skall, vid omröstningen, förr än sedlarne uppräknas, en ibland dem uttagas och förseglad afläggas. Befinnas, vid de öfrigas uppsummerande, rösterna lika delade, må denna sedel öppnas och gifva utslå - 12 Hons ti lulia n s - Uts k o (tets Memorial, N:o 4. ovilkorligt antagande eller förkastande af hvad Stats-Utskottel tillstyrkt, blott i de frågor, hvarom Riks-Stånden varit af skiljaktiga tankar; kommande de fleste sålunda röstandes mening att gälla såsom Riksens Ständers beslut. Till undvikande af paria vota skall, vid omröstningen, förr än sedlarne uppräknas, en ibland dem uttagas och förseglad alläggas. Befinnas, vid de öfrigas uppsummerande, rösterna lika delade, må denna sedel öppnas ooh gifva utslaget. Ar plurali teten redan vunnen, bör den aflagda sedeln ouppbruten genast förstöras. get. Är pluraliteten redan vunnen, bör den aflagda sedeln ouppbrulen genast förstöras. Riksens Ständers valda Bevillnings-Utskott åligge, att opåmint vid hvarje Riksdag uppgifva de allmänna grunderna för den blifvande Bevillningens fördelning, hvarefter, och sedan summans belopp blifvit faststäldt, Utskottet uppdrages, att, med tillämpning af dessa grunder, författa Förslag till Bevillningens utgörande. Skolande allt, i den mån det medhinnes, Riksens Ständers Plena underställas.
Såsom sednast församlade Revisorer i sin berättelse uppgifvit, utgjorde, enligt 1857 Riksgälds-konårs hufvudbok, Riksgälds-kontorets skulder vid slutet af berörde år 7,567,846 Rdr 10 sk. t0reh »kuUer. Banko eller R:dr Runt 11,351,769: 34. och då, efter hvad Riksgälds-kontorets pp granskade hufvudbok visar, skulderna under sistförlidet år minskats med R:dr 1,082,278: 52. — 4 — nppgingo de följaktligen vid samma års utgång till R:dr 10,269,490: 82. hvaraf ett belopp af R:dr 4,621,408: 56. var räntebärande, nemligen: å 5 procent R:dr 209,714: — å 4^ » » 61,400: — å 4" Härå upplupna, då icke lyftade räntor utgjorde R:dr 128,700; 10. De å Riksgälds-kontoret anvisade och enligt Rikets Ständers 'beslut till utbetalning förfallna, men vid sistlidet års slut hos detta verk innestående och derför bland skulderna upptagna anslagssummor utgjorde följande belopp, nemligen: under 1840 och 1841 års riksdag beviljade anslag R:dr 212,612: 95. under 1844 och 1845 års riksdag dito dito » 27,645: 21. under 1847 och 1848 års riksdag dito dito » 3,350: — under 1850 och 1851 års riksdag dito dito » 36,950: — under 1853 och 1854 års riksdag dito dito » 375,792: 94. under 1856, 1857 och 1858 års riksdag dito dito » 2,826,792: 79. Innestående anslag till folkundervisningen för 1858 och föregångna år 318,795:
Sä snart Comitéen pröfvat och afgjort grunderna för de föreslagna stadgandena i en viss Balk eller i vissa läror, som, oafhängig t af hvarannan, kunde bedömas, skulle Justitice-Statsrninistern föredraga Comitéens utlåtande inför Kongl. Majit i Stats-Rådet, i närvaro af de tvänne J ustitice-Råden ; 3:o 1 den nion besluten fattades, skulle inom Comitéen uppställas sjelfva Lag-redactiönen, sorn derefter barde uppläsas och granskas i Stats-Rådet; och skulle de sålunda fullbordade och af Kongl. Majit antagne förslagen af trycket utgifväs Balkvis, under benämning af Kongl. Majits beslutade Propositioner om lagverket; f:o Tryckningen af hela arbetet borde vara fulländad i god tid före den, vare sig lagtima eller urtima, Riksdag, sorn näst efter fyra år ifrån innevarande Riksdag inträffar, tillika med serskilda förslag i de delar, dem lifa Comitéen, i likhet med förra Lag-Comitéen, kunde anse tillhöra den ekonomiska lagstiftningen. Vid hvarje af trycket utgifven afdelning borde bifogas motiver i de delar, hvaruti Lag-Comitéens förslag blifvit uti ett eller annat afseende hufvudsakligen ändrade; 5:o De anmärkningar, sorn tilläfventyrs inkomma, skulle samlas af Justitia-Ministern och öfverlämnäs tillika med Comitéens utlåtande deröfver, der det funnes af nöden, till Rikets Ständer vid början af Riksdagen, på samma gäng, som de Kongl. PropoSitionerne biefvo i sin helhet meddelade; 6:0 Sedan Rikets Ständer nu beslutat hvad i förestående punkter blifvit föreslaget, borde till Kongl. Maj:t af åtas underdånig skrifvelse med tillkännagifvande af Ständernes önskan om verkställighet derå ju förr desto heldre.
Fint Kläde Medel-fint Kläde. Groft Kläde Diverse V: Alnar. Alnar. Alnar. Alnar. Fin Ull. Stolar. Alnar. Stycken. Alnar. Bomulls Ty?. Diverse Tillverkni ngar. Hvita oell Släta Born ulls-Väfnader Dukar, Parkum BömUll Bomullsgarn Stolar Tillverkningarnes varde R:dr. Alnar Stycken. Alnar, Alnar. Stycken. B kålpund, Alnar. Bomullsoch Linne-Fa hrike mes Tillverkningar. Importen af nedannämnde Yaru-Artiklar. \ N:o 5. UPPGIFT på Exporterade inhemska Fabriksoch Handtverkeri-Varor under loppet af åren 1824, 1825, 1826 och 1827. A-potheks-varor Kand: Siden alnar — Bomullsalnar — Linneoch Ylle• alnar . Diverse alnar Betsman styck. Blyerts-pennor dussin Borstar styck. Brännvins-profvare styck. Bröd Böcker, Char tor, Gravurer och Musicalier Casquetter Compasser Confiturer Dricka, Sva"- — Öl - —* 3?ortci • • • • • (jarn: Glas-arbeten: Spegelglas — Lampor — Ljuskronor __ — Diverse Guld, arbetadt ! tagel Handskar Handtverkeri-varor Hattar: lackerade — Ulloch Spån—i FriKitimmers — ej specif. Hängslen Instrumenter: Musicaliska — Optiska — Physiska . Kakelugnar Kammar at horn Kardor . Kläder Knappar . Knifvar, diverse Kort, SpelKrukomakare-arbeten Kampor och Lyktor Läder: Sul — Klippings-skinn . — Diverse L#. jMachinerier Marmor, arbetad Mattor: Golfqvadr.-alnar — Hatti — Strå- — Bast— Diverse Messing, arbetad • Metall-pjeser: Kanoner diverse Munstycken Målningar . .. Messhake .. .. Möbler.. ... Mösser: Bindoch FiltMöss-tyger
Af riksdagsfullmäktigen Strindlund åter har blifvit vrkadt: att de, löre omförmälda Kongl, förordnings utfärdande, gällande författningar om socknarnes rätt att skydda sig för oskälig fattigvårds-tunga genom vägrad inflvttningsrätt, med de närmare bestämmelser, som, efter ledning af Rikets Ständers underdåniga förslag under den 12 Juni 1841, kunde finnas lämplige, må till deras gällande kraft återställas; att socken-nämnden befrias från all befattning med fattigvårds-styrelsen och att förvaltningen af fattigvården, såsom hittills, enligt kyrkolagen ålägges pastor, dervid biträdd af å sockenstämma valde socknemän, hvilka, tillika med pastor, utgöra fattigvårds-styrelsen; dock att kassaförvaltningen, jemte redovisningsoch ansvarsskyldigheten, må tillhöra pastor med det biträde af kyrkovlirdarne, förlattningarne redan föreskrifva; att en fattigvårds-stadga på dessa hufvudgrunder utfärdas, innehållande en - 4 Lagoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, JV.o 33. dast allmänna föreskrifter, som af dessa grunder bestämmas, jemte de polis-stadganden, hvarigenom församlingarnes rätt och de understöds-behöfvandes bästa må bringas i skälig jemnvigt, samt de fattige ställas under en mild, men allvarlig disciplin; och att, i anseende till de vidt skiljda förhållanden, som å olika orter jemväl inverka på fattigvården och dess bästa ordnande, socknarne åläggas att, hvar för sig, upprätta reglementen för deras fattigvård, samt att dessa reglementen till granskning och stadfästelse öfverlemnas åt Kongl. Maj:ts befallningshafvande och domkapitlet gemensamt, hvilka auktoriteter å fattigvården borde utöfva en kontrollerande uppsigt.
I anledning häraf och då af ordalydelsen i detta betyg syntes, som skulle otvanbemälde Prestman hafva föreställt sig, att Jonas Perssons visade motsträfvighet att undergå kyrkoplikten otillbörligen hindrat verkställigheten — 55 — deraf, och att följaktligen, om denna motsträfvighet icke ägt rum, förrättningen kunnat, oaktadt hans bemärkta sinnesförfattning, för sig gå; men, enligt min redan yttrade mening, sjelfva förrättningens egenskap och vigt ej mindre än rummets helgd förbjudit sådant under den sakfälldes synbart öfverlastade tillstånd, hvilket således utgjort det egentliga hindret mot verkställigheten samt både kunnat och bort föranleda till uppskof dermed och hans aflägsnande från kyrkan, hvarom förrättningsmannen rätteligen ålegat att skyndsamt förordna; ansåg jag mig böra, på sätt äfven skedde, genom sär-^ skild skrifvelse af samma dag, underrätta Domkapitlet i Götheborgs stift om ifrågavarande ärende och förloppet dervid samt hemställa till Domkapitlets oropröfning, om icke Prestmannens anmärkta förfarande, såsom oförenligt med lag och stadgad ordning, påkallade tillrättavisning och erinran till framtida iakttagande vid lika beskaffade tillfällen. Uti härå den 20 Maj aflåtet svar hade Domkapitlet, med öfverlemnande af Prestmannens infordrade förklaring, tillkännagifvit, att Domkapitlet väl funnit uttrycken i bans ofvanberörde betyg tvetydiga, men ansett sig likväl icke hafva någon ytterligare åtgärd att vidtaga.
O trj Justitice-Cancelleren, angående Kungörelsers insändande till honom Aterremiss i ämnet —. —- angående dess lön . Aterremiss i ämnet • • • Justitice-Ombudsmannen, angående Kungörelsers insändande till honom (se Justitiae-Cancellercn). — —- angående dess lön • * .* . * angående verkställd granskning af dess Diarium och Registratur angående dess Embetsberättelser och allmänna Redogörelse Åtcrremiss • • • • —• —. angående förrättadt val deraf (se Exp. Utskottets Memorial N:o 75). Justitice-0 mbud smans Instructionen, angående ConstitutionsUtskottets behörighet att upptaga Motioner om ändringar och tillägg deri —■ — Förslag till åtskillige ändringar och tillägg der Dito dito —. —* om dess öfverseende och tillägg deri Aterremiss angående ändring deri Aterremiss Justitice-Räd er nes lön angående Aterremiss i ämnet . Justilice-Stats-Ministerns lön, angående Aterremiss i ämnet Jäfs anmärkning emot vittnen, angående ändring Cap. Ruttcgängs-Balken Aterremiss Järta, f. d. Landshöfding, dess pension Attcrremiss i ämnet . Jönköpings hamnanläggning, om understöd dertill K. Kallelser i Concursmål, angående den Kronobetjentc tillkom mande ersättning för fortställande deraf . Kammar-Rätten-, angående dess rättighet, att fullfölja anmärkningar (se Anmärkningar). —■ — Presidentens Taffelpenningar angående . Aterremiss i ämnet • • — —• om inskränkning i dess befattning med Bevillnings ärender (se Bevillning). —* •— rörande dess anm. emot Bevillnings-Comitéerne (se Bevillning). — angående viss tid för utfärdandet af dess anm. i uppbördsärender (se Anmärkningar). Klubbf gemensam för alla 4 Riks-Standcn Underd. Skrifvelse. RiksdagsBesiut. Ridd. 0. A. Prestestånd. BorgareSt. Bondestånd.
darne några ritningar, upphängda på en ställsamma sida nere på avantscenen ett bord med skrifmaterialer och böcker. På andra sidan en hvilstol. FÖRSTA SCENEN. FASÂN (sfår i fonddörren och ser utåt). smak som är alldeles beundransvärd. Notarien är FASÂN. Förträffligt! hon pinar honom med en redan utledsen och jag skall icke släppa honom förr än han sjelf slår upp partiet. (går fram på Theatern och stannar framför ritningarna) Det är en charmant utsigt öfver Konstantinopel det här, den skulle passa alldeles förträffligt till fonddekoration om jag bara visste hvar jag skulle använda den; jag får lägga till en ny scen i pjesen, det kan inte hjelpas det. Carl XII:te bör säga något om Konstantinopels skönhet, han bör jemföra dess läge med Stockholms, det var en syperb idé, som jag genast skall taga ad notam (sätter sig vid skrifbordet.) ANDRA SCENEN. FASÂN LIDMAN (ifrån fonden). Kammarjunkaren. LIDMAN. Ursäkta om jag kommer och stör Herr FASÂN. På intet vis, jag är bara sysselsatt med min Carl XII:te. Hvad säges om de der ritningarne? de ä' alla historiska, jag har sjelf förskrifvit dem från olika länder, ty jag har relationer öfver allt, det är efter dem jag tänker låta måla dekorationerna till pjesen. föra er pjes? LIDMAN. Ni tänker då allvarsamt på att låta uppFASÂN. Ja, det gör jag visst det. Hade ni kom mit litet förr, så skulle ni fått vara närvarande vid en repitition, jag har läst upp pjesen för mig sjelf, ord en af godbitarne. för ord; men det gör ingenting, ni kan ändå få höra LIDMAN. Jag vill visst icke göra Herr KammarFASÂN. Åh, Gudbevars, det gör ingenting, det junkaren så mycket besvär. är kärt besvär det. Håll er litet på afstånd, så der, ja, Theatern föreställer ett slagfält. I fonbaka öfver Theatern. Svenska arméen står på begge den en brinnande by. Eldbränder flyga fram och tillsidor uppställd i slagtordning. Kungen står sjelf här,
Majit under den 9 Maji 1822, i Nåder stadgat: att hvarje Hofslagare-Gesäll, som genomgått Veterinair-Inrättningen och blifvit derifrån behörigen utexaminerad, må, enär han i öfrigt kan aflägga godfcändt Mästareprof, efter omständigheterna njuta ett eller tvänne års eftergift på den tid sorn Skråordningen förmår, att en Gesäll bör arbeta, innan han till Mästare kan blifva antagen, äfven som att då en behörigen utlärd Hofslagare-Gesåll hädanefter åstundar, att såsom Mästare i berörde handtverk här i Staden vinna burskap, till utöfvande af detsamma uti hela sin vidd, och sålunda äfven med rättighet att förfärdiga Hästskor och besko Hästar, honom ovillkorligen åläggas, att, jemte vanligt Mästareprof, med bevis från Veterinair-Inrättningen styrka, att han eger tillförlitlig skicklighet uti hästskonine med hvad dertill hörer m. m., samt att hvarje vid Veterinair-Inrättningen utexaminerad Elev må tillåtas, att i Stad eller på landet sig bosätta, för att obehindrad betjena Allmänheten med Hästeskors och söms förtärdigande och hästars skorting, enär han i Stad hos Magistraten Proposition om Veterinair-Inrättningen, 471' och å landet hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i sådant afseende sig anmäler. Sedan på sådant sätt ofvanberörde åtgärder blifvit vidtagne och de tvänne Veterinair-Undervisnings-Anstalterne redan kommit i verksamhet, så har Kongl. Maj:t från den till Sty-’ reisen af dessa Inrättningar tillsatte Committé i Nåder infordrat underdånigt Utlåtande och uppgift om hvad som, enligt Committéens tanka, ännu återstår, för att bringa Veterinair-anstalterne i Riket till behörig fullkomlighet , samt om beloppet af de medel, som dertill erfordrades; Och har bemälde Committé med dess underdåniga yttrande i ämnet, under den 14 November »istlidne år, till Kongl. Maj:t inkommit.
Jag tillstår öppet, att jag således i närvar. tidpunkt verkligen inom mig har någon betänklighet att godkänna ett medel att komma till något förbättradt skick med våra nuvar. Utsk., emedan jag anser dessa Utsk. vara en högst olycklig institution, så formerade som de nu äro, med hvilken ordför. som helst. Derföre skall det vara mig ganska likgilltigt, om den af inig såsom riklig erkända principen, alt Utsktn sjelfva böra välja sina ordför., antages eller icke, emedan jag förespeglar mig något mycket högre, en mycket vigtigare reform än denna, nemi. att, genom en förändrad riksdagsform, få en total förändring i Utsktns sammansättning. Men blir det R. o. Ad:s gemensamma tanke att inom Utsktn val till ordför. bör äga rum, så ber jag R. o. Ad. besinna , om icke något afseende äfven bör fästas vid min framställning att jemväl vice-ordför. må utses. Hr von Troil: Ang:de förändringen med tillsättandet af ordför. i R. St:s CJlsk. har här, såsom mig synes, redan blifvit tillräckligen ordadt. Beliofvet af förändringen är, såsom jag tror, temmeligen allmänt insedt både utom och inom detta Hus, och sedan utvägen att åstadkomma den behöfliga förändringen, genom omredaction af en § i Ridd.- Ordn., blifvit afslageu; så återstår det icke, såsom jag troi', någon annan, än att antaga hvad Coust.Utsk. i sådant afseende föreslagit. Men jag upprepar hvad jag redan nämnt, att jag tror Const.Utsk. icke bort dermed sammanbinda en fråga af betydligt skiljaktig natur, den nemi , angrde ordför. bland fullmäktige i Banken och Riksg.cnut. Denna fråga hörer icke rätteligen till 3q §:n Riksd.Ordn.. utan borde bestämmas i dess 66 5* Att börja med, uppstår af denna sammanbindning den olägenhet, all om Sländerne vid en följande riksdag ville antaga den ena, men icke den andra förändringen, så kunde ett sådant beslut ej fattas.