Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svenska hären, på hvars bistånd vi så länge väntat, och för hvars hembygd nu ensamt skulle stridas, den fick gå hem på sina rotar, och de som så mycket lidit, som uthärdat så många besvärligheter, de skulle ännu under den strängaste köld utgöra förposter mot fienden. Bekymmerfullt frågade derföre den ene den andre: "är det meningen, att vi qvarblifne uslingar kanske helt och hållet skola uppoffras? Eller finnes det ännu någon skymt af hopp för oss?" Att, under sådana omständigheter, kärleken för anhöriga och den egna fosterjorden hos en och annan uppvaknade, att de öfvergingo till fienden och sökte sina lugna hemorter, bör ej förundra någon. Besynnerligare är det, att ej flere valde denna utväg; ty antalet af dem som emottogo Ryssarnes erbjudna tillstånd att återvända till hembygden, var ganska ringa. Detta är ett så talande bevis på Finska härens trohet, att historien aldrig borde glömma det. Först sågo Finnarne med bestörtning, att inga åtgärder blefvo vidtagne mot den för Finland hotande faran; sedan befaltes Savolaks brigaden att lemna sin hembygd utan att se fienden, mycket mindre få försvara sig; derefter fortsattes marschen genom natt och dag, men då landet kunnat återtagas, då lågo vi stilla. Med slarfviga kläder och nästan utan skor, fördes Savolaks brigaden till strids, och den slogs vid alla tillfällen med sällsynt tapperhet. På kraftigt bistånd från Sverige väntades hela sommaren förgäfves. När Finland redan var förloradt, och Finnarne icke mera hade någon fosterjord att försvara, då tilläts Svenska soldaten återvända hem, och Finnarne ensamme nödgades bevaka Sveriges gränsor. Till Finska hären utbetalades ej dess välförtjenta fält-aflöning, under det att Svenska vestra arméen låg i Stockholm och roade sig. Den åtnjöt der fält-traktamente samt bepryddes med stjernor och tapperhets-medaljer, medan Finnarne, för deras fosterjords försvar, uthärdade de största mödor. Hvilken nation, så behandlad som Finnarne, skulle väl hafva ådagalagt så mycken tapperhet och trohet, som desse gjort det vid alla tillfällen?
Horn hafva mycket rätt, eftersom ingenting är bestämdt rör:de afdelnma inom Utsktn; men vid detta speciella fall har inträffat, att tvänne afdelmr behandlat ärenden, som med hvarandra hafva nära sammanhang, och det är icke såsom ett fel i saken, som jag sagt att de icke blifvit af samma afdeln. behandlade, utan såsom en fördel för saken, sorn jag begärt alt de måtte få gå till samma afdelning. Måhända är ordet villostig, som jag begagnat, något orätt användt; men det korn sig deraf, att jag ansåg naturligt, att saker af samma art böra behandlas inom samma afdelning. Det är således under afstående från denna ofrivilliga tillvitelse, som jag likväl fortfar att anhålla om återremiss af detta utlåtande. För sakens skull må formen få vara hvilken som helst. Frih. Cederström, Jacob: Det af Hr af Ekenstam Den au April. 3oi uppgifna förhållande, om ett visst maximum och minimum af arrendet, inträffar i Skåne, Hajland och Blekinge, samt Bohus Ian för kyrkohemmanet!, men i afseende på Kronans lägenheter i allmänhet kan jag ej annat än afstyrka det. Skiljaktigheten i localförhéllanden gör, att det är omöjligt att i förväg bestämma ett maximum för arrendet, då odlingstillfällen kunna finnas på ett ställe, men pä ett annat alldeles icke. Det minimum, som år t8io i allmänhet bestämdes af R. St. för kungsgårdars bortarrenderande, har befunnits i många afseenden behöfva förändras. Det är i allmänhet en tunna, på sina ställen § tunna spanrnål af geometriska tunnlandet, som är såsom minimum bestämdt; men militiae-boslällen hafva funnits, hvilka, efter många misslyckade försök att få dem lill detta minimum bortarrenderade, måst brukas för Kronans räkning med förlust och slutligen utarrenderas på kortare tid och mot nedsatt arrende, hvaraf följden blifvit, att boställena kommit i vanhäfd.
St. underdån. Skrifv. N:o 62. om eftergift, till förmån för Falu slöjdskola för flickor, af Kronans rätt till danaarf efter ogifta Charlotta Christina Nyman. Motion N:o 116. Stats-Utsk. Utlåt N:o 31. angående ändringar i lagens stadgande derom. Se Ärfda-Balken. Domstolarnes organisation, angående ändringar deri. Motion N:o 51. Lag Utsk. Betänk. N:o 15 och Mern. N:o 46. R. St. underdån. Skrifv. Dorothea och Åsele kyrka, om väg mellan. Se Åsele. E, Ejderfogel, om förändring af 12 § i Jagtstadgan rörande jagt å sådan. Motion N:o 59. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 82. Ekelund, W. M., Motion N:o 75, angående upphörande eller nedsättning i vissa fall af nu stadgade transitoafgift och magazinshyra för transitogods. Sammans. Beviln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 4. R. St. underdån. Skrifv. Ekerot, B. F., Motion N:o 117, om jemnare fördelning af den Hushållningssällskaperna i riket tillerkända femtedel af bränvinsminuteringsoch utskänkningsafgiften. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 5. Motion N:o 118, angående låneunderstöd till anläggning af jernväg emellan Sölvesborg och Christianstad. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. Motion N:o 119, om anslag till anläggning af hamn vid Lagaåns ut lopp. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 78. Motion N:o 120, angående pedagogiens i Laholm uppflyttning till två eller treklassigt elementarläroverk. Stats-Utsk. Utlåt.
K>vggnoel8kon8t, 8lutor nrecl en ko8tnocl88U!nrno ol 5oo,ooo, eller lrög8t Ttdrl/rgir ^/o dd. 3 55o,ooo R:dr R:eo, som likväl, enut' ett R^ggnadsföretag al denna ket^dliga vicld »eli egna lieskallenlret mäste erfordra en till lieie äi' utsträekt arketstid, ieke äiReiäknad att utgä annorlunda, än i elen mon n^k^ggnaden fortskrider. I detta äfvensom i andra fall, som med denna fiaga Rafvs gemenskap, skall Öfve,-Intendents-Dmketel, enligt detsamina meddeld Kådig Refallning, mecl noella upplysningar, när de päkalias, tiilirandagä det Utskott, ät kvilket Rikets 8tänder uppdraga att detta ärende liekandla, äfvensom Öfver-intendents-Dmketet, uppä skeende reqvisition, Rör i Utskottet förete ole ritningar oell planer ä livilka DmRetets förslag sig grundar. Ron»l. Naj:t vill emedlertid desto mindre mecl någon kramställning i förevarande Ränseende gä Rikets 8tänclers Resiot i förväg som Kongl. Naj:t, Rägkominande clen ReredvilligRet, Rvarmecl Rikets 8täncler tillförene, i föi liällancle tili 8tatens tillgångar, uncierstöclt vetenskaper oelr konster samt lierås idkare, lieser välgrundad förlroppning, att Rikets 8tänder ieke elier nu skola vägra ett lämpligt anslag för ofvanomkormälda vigtiga Lndamäl, sä framt allmänna medel dertill lemna tillgäng. Kongl. IVIapt ldridifver Rikets 8tänder med ali Kongl. Käck oelr önnest välRevägen.
r denna ste.gs up-imninq rätta stället. Omgiswen af Siö. och ägande pä ställer alla de flags arbeten, so» kill Sjö-meiieu höra, wänjes Migdommen isrän börja» under mhäink.indtt as dk theorerisVe kunskaper, att se, llll och ined atk sjelf kunna fä lägga hand wid flere till pr.ictiqu.n hörande delar och dymedelst »vinna pä dubllelk säll as underwisningen, Dl» i Carlscrona tillförne inrättade Cadett» Corps, räknade sitt förfall frän den Lr »776 gisne nLtiga tispencr att man föregående Officers»Examen kunna bliiwa S>ö, Officer; detta är liktväl genom se» narc Kongl. Författningar pä det sätt förekommit, att nu mera ingen till Officers» lön eller till andre Officers graden sär förestäs, som ej genomgätt en dylik examen. Under d-n tid en dylik inrättning utiCarlS-cro» na ägde rinn, war uti senare rider kronans utgift der» före i ett för alt något öfwer 4,000 R:d B:co; skulle wid en ladan inrättniuq afseende hafwas pä en seda» den tiden tilltagande dyrhet tror jag att med 6,000 R.k» detra ändamål kunde winnås. — Som Sjö Cadetter» ne dä si-ulle frångå Krigs. Akademien , kunde kanske vägoninffräukning uti det för nämnde Akademie projekterade antal af Cadctker äga rum, fä att i stället för 8» Cadetter, hwaraf 20 skulle wara gratisstrr, 60 st. kunde antagas, hwaraf io st. allenast bleswo gratisstrr. Detta wigtiga ämne torde wara af den beskaffenhet art del förtjena? Riddersikapet och AdelnS up» märksamher. Mm i alla sall sär jag anhälla i sinom tid om -tsall Den i2 Decencher. bi^ll till hwad jag nu föreslagit angående betalnings, summan för Cadetterne, fö att den oförändrad
Kommer borgenär och på föreskrifvet sätt styrker fordran, sedan utdelningar blifvit gjorda, ege han ingen rätt till delaktighet i de massans tillgångar, som redan äro vordne utdelade; men återslå ännu ouldelade tillgångar, vare honom hans rätt förbehållen, alt utur dessa erhålla utdelning i den mån de andra borgenärerne förut sådan bekommit och att i hvad derefter kan blifva öfrigt med dessa njuta lika rätt. KAP. VI. Om ackord och horgcnärcrncs bolag (du concordat et de 1’union). 504. Inom tre dagar efter de frister, som för fordringsanspråkens styrkande äro utstakade, vare referenten pligtig att, för öfverläggning om ackord, genom domstolens sekreterare sammankalla alla borgenärer, hvilkas fordringar blifvit styrkte och beedigade eller, på sätt ofvan är sagdt, tills vidare erkände. Genom tillkännagifvande i tidningarne och uti kallelsebrefven varde sammanträdets ändamål uppgifvet. 505. På dag, timma och ställe, som af referenten blifvit bestämda, ege, under hans ordförandeskap, sammankomsten rum; de i föregående artikel oraförmälde borgenärer instäile sig der (s’y presenteront) personligen eller genom behörigen befullmägtigade ombud. Konkursgäldenären varde jemväl kallad till delta sammanträde, och åligge honom att, derest han på fri fot vistas, personligen tillslädeskomma. Endast i det fall att referenten godkänt af gäldenären uppgifvet förfall, må det vara denne tillåtet att ställa för sig befullmägligadt ombud. 506. För de församlade borgenärerne aflägge sysslomännen berättelse öfver konkursmassans ställning, öfver de åtgärder och formaliteter, som blifvit verkställde och iakttagne, och varde gäldenären häröfver börd. Sysslomännens berättelse, utaf dem underskrifven, varde till referenten öfverlemnad, hvilken det åligge, att till protokollet anteckna, hvad vid sammanträdet blifvit anförd t och beslu tadl. 2:dra Sect. Om ackordet. §. 1. Om ackordsaftalets ingående.
Alik. till Exp.-Utsk. den 27 Juni 1860, kl. 12 midt!, Betänkande, i huled ning af väck t motion, i fråga om föreskrifter rörande personer, som utvandra från hemorten för vinnande af arbetsförtjenst. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har remitterats en inom Herlerv. Bonde-Ståndet af Pehr Persson friin Wermland väckt motion, hvaruti motionären, med hänvisning till den utredning af omförtnälda ämne, som blifvit lemhad i Expeditions-Utskottets vid sistlidne riksdag förslag till underdånig skrifvelse N:o 04, fästat uppmärksamhet å de missförhållanden, som hade sin orsak i de Norska myndigheternas rätt att af kommuner inom Sverige utkräfva så kallad »legeoch sygeplege» för Svenska arbetare, som för erhållande af arbetsförtjenst utvandrat till Norge och derstädes insjuknat. Esomoftast erfor man genom de allmänna tidningarne, hurusom än en, än en annan socken måst utbetala större eller mindre summor till Norge för Svenska arbetare, af hvilkas arbetskrafter man i Norge dragit nytta, men för hvilkas vård, sedan de under arbetet ådragit sig sjuklighet och för sådan orsak intagits å de Norska sjukhusen, kostnaden måst vidkännas af de församlingar i Sverige, der de insjuknade sednast varit mantalsskrifne. Rättvisan fordrade dock att något gjordes till förekommande af de Svenska kommunernas betungande med dylika utgifter. Enligt den Norska fattigvårdsMagstiftningen ansågos de Svenska invandrarne icke till O O o o höra lättigvårds-samhälle derstädes, med mindre de varit i Norge skattskrifne i 3 är. Med kännedom härom äfvensom deraf att Norrmännen sällan låta hos sig skattskrifva Svehskt arbetsfolk, har motionären icke ansett någon annan utväg till Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o i OS. 5 förekommande af omförmälda olägenheter finnas, än att införa sådana förändringar i vår egen lagstiftning, att utvandrihgslusten hos våra arbetare i någon mån derigenom hämmades.
Af de handlingar och öfriga upplysningar, som i detta ämne varit att tillgå, hafva Revisorerne inhämtat, att Kronans behållna Spann.- målsRäntor hittills egentligen påräknats till underhållande af Värfvade Arméen och Flottorna, hvadan dessa Räntor uti och omkring de orter, der Trupper och Corpser varit och äro förlagda, gew menligen in Natura infordrats och att sedan äldre tider, då Magazinslnrättningen icke ägde en sådan utvidgad Spannmålsrörelse, som för närvarande, den ordning vedertagits och intill när.' varande tid följts och följes, att infordrandet af sädes-skatten mera lämpats efter Statsbehofvet på hvart och ett ställe, än i förhållande till Ränte-’ Rikt. St. Revisorns Berättelser. 95 gifvarnes skyldighet, att denna skatt, ©fler Författningarnes innehåll , och i synnerhet de under sednare tider utkomne, in Natura på de af Maga zir)6 D irectionen bestämda Orter afbörda. Kongl Majit har redan i Nådigt Bref den 7 November 1811 anbefallt MagazinsDirectionen, att inkomma med Förslag til! ständig Reglering, till hvilket Magazin hvar och en Ort i fredstid skall lefverera sin Afrads och öfriga RänteSpannmål, på det Kongl. Majit derefter blefve i tillfälle, att i afseende på Forslingsbesvaret meddela Nådigt förordnande; men då ett sådant Förslag emot förmodan saknas ännu, och en längre tid till den på grund deraf blifvande ständiga Reglering torde erfordras, synes emellertid Magazinslnrättningeri, som nu mera äger en större och lättare tillgäng på
Rehbinders hemställan, att de öfrige RiksSltn måtte inbjudas att instämma i R. o. Adis beslut, angtde 4:de §:n 3:dje mointt af den uti LagUtskts Utlåt. M 48 föreslagna författn. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från StalsUtsk. inkomne Mern. och Utlåt.: JVs 335, med förslag till sammanjemkning och voler:s-propostr, i anledn. af RiksSttns skiljaktiga beslut, i fråga om under - 170 Den 1 November f. m. stöd af allmänna medel till Tull-Statens enskilda pensions-inrältning; M 336, med förslag till voter:s-propos., i anledn. af Riks St:ns skiljaktiga beslut, ronde ifrågaställdt anslag till bildande af en teknisk skola i Borås; JVs 337, i fråga om pension för t. f. Chefen vid Skogsinstitutet, Hof-Jägmästaren m. ra. af Ström; M 338, i anledn. af erhållen återremiss å Ullåt:t JVs 323; sarai JV2 339, i anledn. af väckt motion om medels anvisande för bestridande af erforderliga kostnader vid kontrollen af bränvinstill verkningen. H. R. o. Ad. åtskiljdes lil. ] till 8 på aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 1 November 1854. Plenum kl. 10 f. ra. Justerades 4 prot.-uldr. för elen 30 och 31 sisth Okt., samt pleni-proht för den 15 sisth Juli e. m. Hr Printzensköld, Carl: Då jag redan vid begynnelsen af innevar:de Riksmöte af R. o. Ad. hedrades med det för mig så dyrbara förtroendet att vara ledamot af R. Stms Exped.Utsk., samt Räukman inom den Bänkmans-afdeln., till hvilken jag hörer, hoppades och önskade jag, att kunna intill Riksdagens slut bibehålla dessa befallningar.
Proposition, N:o ti ti. 19 det sätt, att uppbördsterminen tillbakaflyttes en månad li va i je år, till dess den kan vid nyssnämnda tid utsättas; samt att nu gällande föreskrifter om afskrifning af bortflyttade personers kronoutskylder och om praescriptionstiden för skattskyldiges och redogörares ansvarighet må »ndergå de jemkningar och förändringar , som af kommitterade äro föreslagne. De serskilda handlingar, som angå och närmare utreda de till Rikets Ständers pröfning nu hänskjutna frågor, skola vederbörande Utskott tillhandahållas; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum utsupra. OSCAR. S. A. Munthe. Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet'infor Hans Majit Konungen i Stats-rädet ä Stockholms Slott den 21 Oktober 18 4j Närvarande: Hans Exc. Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Exc. Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre, Stats-råden: Friherre Staél von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfver stolpe, Werrn, 20 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 66. Friherre Gyllen granat, Faxe, och Fåhreeus. Sedan, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts under den a5 sistlidne Maj meddelta nådiga beslut, det af särskildt i nåder utsedde kommitterade den 3o nästförutgångne April afgifna, härhos i tryckt exemplar bifogade, underdåniga betänkande angående beskattningsväsendets samt uppbördsoch redogörelse-verkets förenkling numera ibland Statsrådets samtlige ledamöter cirkulerat; så anhöll Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Munthe, i underdånighet att nu få detta ärende inför Kongl. Maj:t i Statsrådet till slutlig pröfning anmäla; hvarvid Departements-chefen, efter att hafva så väl i allmänhet som punktvis i den af kommitterade följda ordning redogjort för betänkandets syftning och innehåll, i anledning deraf afgaf följande underdåniga yttrande:
Jag vill endast tillåta mig att här anmärka, att den halfhet hvarmed denna fråga vid denna Riksdag blifvit behandlad, så till vida att dess ekonomiska del blifvit af Ekon.Utsk. uptagen, men deremot den juridiska, som innefattas uti Just.Omhudsm:s Embetsberättelse, icke af LagUtsk., likmätigt 33 §:n 2 mom. Riksd:sOrdn:n, blifvit handlagd, leder dertill, att domaremakten kommer att sväfva i ovisshet om hvad som skall såsom lag anses eller icke. Såvidt på mig berott, har jag sökt förekomma detta; men som LagUtsk. härom icke låtit höra af sig, så befarar jag att denna fråga nu för sista gången är föremål för R. o. Ad:ns pröfning, och vill således, enär den är af stor vigt, begagna tillfället för att reservera mig emot det sätt, hvarpå frågan vid denna Riksdag blifvit behandlad. R. o. Ad. fann förev:de Mern. icke föranleda till annan åtgärd än att läggas till bandlingarne. Föredrogos och lades till handlingarne Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:s nedannämnde d. 22 dennes på bordet lagde Mern.: N:o 77, i ani. af återremiss utaf Betänk. N:o 69; och N:o 78, i ani. af återremiss utaf Betänk. Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 22 dennes på bordet lagde Betanien: N:o 79, i ani. af väckte motioner om dels Smålands HussarReg:tes, dels ock 4 sqvadroners af Skånska indelta KavalleriReg:na afsittande; och V H. 27 418 Den 29 Aprtl. N:o 80, i ani. af väckt förslag om förändrad reglering af klockarnes aflöning. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flera ledamöter, StatsUtslcs d. 25 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 59, i ani. af K.
Mantalspenningarne, om deras användande för fattigvårdens behof. I. 386. II. R. 56. XII. B. 326. A. 483. — om upphörande af, eller ändring uti deras beräknande. VI. B. 133. VII. 22. _ Mantalsskrifningar och uppbördsmöten, om en gemensam dag och ort för. XXI. B. 98. XXIII. A. 118. Manufaclurdisconten, om sammanslående af de bankoräkningar, hvarå är anvisadt det i Banken beviljade understöd för. XX. B. 568. XXI. 2 3. XXIII. E. 357. — angående ökade tillgångar för dess utlåningar. IX. B. 387. X. Å. 66. XVII. U. 3go. XVIII. 5i. A. 116. U. 144. XIX. A. 69. XX. E. 4o. — 0111 skyndsam verkställighet af beslutet angående förhöjningen af dess crediliv på Rikets Ständers Bank. XIX. R. 438. XXII. B. 208. XXIII. A. 176. Marcks von Wurtenberg, Gotthard Wilhelm, yttrande, X. 422/ Markegångssättning, angående dess beräknande efter medel a5 - ( 194 ) markegång för flera år, samt förenkling och omsättning af räntepersedlarne. III. 172. IV. R. 66. Markegångssättning, om förändring i tiden för. Markegångstaxorna , angående besvär öfver. IV. B. 45^. A574. — de årliga, om föreslagen districtsfördelning inom Stockholms Län, vid deras upprättande. XXI. B. 225. XX1IL A. 124. Marstrand, om nederlagsrätt för. IX. B. 324. A. 386. Martin, Ryttmästare!! B. M., angående eftergift för, att betala öfverränta. Se Eftergift. Masugnar, om tillökning uti skattefrihetsdygnen vid. Se Skattefrihetsdygn.
Lolags stagande, att, mot en bestämd summa, utköra det vid 8tak-forssen uti Indablselkven nedlagda arLete, Lvilket Lltskotten, da samma arbete redan kär delta, enligt anmärkarns medgifvande, blifvit nedlagdt förmoda rätteligen vara uteslutet ur den, förra Letänkandet, under Litt. fk, bifogade, förteckning ä ds 8lröwrensningsqrbetssn, som till kull^ Lordande återstå, Hvad angar de anmärkningar, bvilka blifvit riktade mot 8tatsocL Lanco-Lltskottens Lemställan, om anslagets nedsättande till 5o,ooo L:dr ärligen, sa enar för LconomieLltskottet sig framställt, sä val att det salunda nedsalta beloppet troligen icke skulle räcka till fullbordande af redan päbörjade till en del långt framskridna arbeten, som ock, att, sedan, enligt Lvad Lltskotteo förut utredt, ett ordentligt Libsten,? blifvit ak b. lVf:t för 8trömrensningsföretagen köreskrikvet, de medel, som för framtiden ansins, visserligen skola blik-! va för ändamålet verksammare, an de förut beviljade, Lälst öä lVl:t täckts till D. Ik.
Redan på förmiddagen erinrade jag derom, att jag ansåg obilligt, att, då ledamöter uti Pröfnings-comiteer på landet bekomma ersättning för deras besvär, ledamöter uti Pröfnings-comiteen i Stockholm icke skulle tillerkännas någon sådan ersättning; hvilket måste vara så mycket mera orätt, sorn det mäste vara ett svårare åliggande att bestrida en sådan ledamots-befattning i Stockholm, än det är i landsorterna. Det händer nemi. icke sällan, att antalet af de mål, som af Stockholms Pröfningscomite' skola handläggas, uppgår till 12 ä i5oo, så att comiteens sysselsättning oafbrutet varar nästan i trenne månader, under hvilken tid ledamöterne måste sammanträda två gånger i veckan föroch eftermiddagar. Då ledamöterne icke erhålla arfvode för sitt besvär, händer icke sällan, att de äro så litet måne om uppdraget, att de uteblifva, så att stundom blott halfva antalet tillstädeskommer, hvilket menligt inverkar på så väl de skattskyldiges som på Kronans rätt. Jag får derföre föreslå, att sednare mom. uti denna § mätte erhålla följande lydelse: ”Så val för mantals-commissariernes och de vid Taxer:soch Pröfnings-comile'erna i Stockholms siad biträdande ledamöters samt öfrige personers tjenstgöring, sorn ock till kostnaders bestridande vid taxeringar bestås if proc. af hufvudstadens hela taxerande hevilla.summa, hvilken pioc. af Pröfnings-comiteen fördelas; derom prot.utdrag, sorn innefattar fördelningen , aflemnas till fullmäktige i Riksg.contoiet.” 252 Den to 0c t o ber c. ni. Hr Pr in tzensköld: Återigen nödgas jag följa Bevilln. Utsk. på bälaroa med den besvärliga grammatikan. Det är ett pronomen relalivurn, sorn denna gång varit en stötesten för Bevilln.Utsk., oell som föra nied l del att göra sig skyldigt till osvenska.