Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att då tillägga Konungens Befh:de någon beslutande rätt i fråga om innevånarnes i orten rättighet att tillegna sig denna tång, är uppenbarligen stridande mot de åsigter, vi för närvarande hylla i afseende å lagskipning. Fiskeristadgan föreskrifver visserligen att Konungens Beflcde kan sammankalla delegarne i ett gemensamt fiske för tillvägabringande af öfverenskommelser rörande åtskilliga med fisket förbundna omständigheter, t. ex. beträffande fiskets utöfvande på ett sätt, att icke den ene delegaren må göra den andre något förfång, men rättighet till uppflytande tång kan icke tillerkännas annan än den, som eger stranden, och ingen annan kan göra anspråk på den, om icke den är samfällig. Tvister om ifrågavarande rättighet tillhöra således vanlig domstols behandling, och der något förbiseende skett vid skifte, kan rättelse ske i den ordning skiftesstadgan föreskrifver; men att öfverlemna frågan åt Konungens Befh:de, synes mig icke vara rätt. 550 Den 10 Februari. Ärendet tyckes emellertid vara behjertansvärdt, och jag vill derföre tillstyrka en återremiss af Betänk:t till Utsk:t. Hr Olivecrona: Jag har icke kunnat blifva öfvertygad af de skäl, Frih. Alströmer och Frih. Gederström i afseende på detta ärende anfört. Jag anser fortfarande frågan om sältet för upphemtande af tång, som uppflutit på hafsstranden, då flere personer göra anspråk på rätt att hemta dylik, men ej kunna förlikas huru samma rätt skall utöfvas, vara ett tvistemål, som måste i domstolsväg afgöras. Uppfluten tång måste i allmänhet tillhöra strandegaren, men i Halland hafva, på grund af gammal häfd, äfven jordegare, som bo inne i landet, rättighet att begagna långtägt, och om, på sådant sätt, tvist uppstår mellan flera jordegare, angående begränsning eller reglering af en dylik servitutsrätt, måste man, såsom jag redan nämnt, vända sig till laga domstol, såsom det enda lagliga forum för tvist om mitt och ditt.
E n amatörfotograf, s o m under valdagen gick på jakt efter några mera säregna m o t i v, än hvad det vanliga hufvudstadslifvet har att erbjuda, lyckades helt » e n passant » fånga några valsituationer, s o m igenfinnas i vårt dagsnummer. E n af d e m återger ingången till Klara vallokal; på trappan synes en af Stockholms populäraste personligheter, hvilken nyss varit inne o c h aflämnat sin röstsedel. D e n andra bilden framställer en grupp röstsedelsutdelare och plakatmän utanför K u n g s h o l m e n s vallokal, medan den tredje ger en b i l d från Drottninggatan med en vandrande skyltman. EN 6 r^AMER, HVILKA KLÄDA SIG EFTER \ J, &lt;£ » — 1 5 Stureplan 1 5. — Hvard. Helgd. Allm. Inf. gen. Red. of Läkareförteckningen. Tandläk. Plomb, och insättning af artificiella tänder. Kurs i Sjukgymnastik och Massage till Sverige endast tullo c h fraktfritt till Schweizer &amp; Co, Luzern (Schweiz.) Sidentygs-Export. Upplysningar och prospekt erhållas genom Stockholm. 20. försäljas i-parti från kommissionslagret (G. Undertecknade, som genomgått Högre Konstindustriella Skolan i Stockholm, mottaga från den 5 oktober elever i läderplastik, gyllenläder, akvarelloch porslinsmålning, träskärning samt slöjd efter Nääs-metoden etc. Undervisningstider f. m. Eftermiddagslektioner 3 gånger i veckan. Pris pr kurs, 50 timmar, 20 kr. Referenser: Hrr Rektor V. Adler, Direktör O. Salomon. Anmälningar mottagas hvarje dag 12 — 1 Brännkyrkagan 2 A, II. Rikstel. ELIN SCHULDHEIS. SIGNE WIDEGREN. gifves af A. Iegit. sjukgymnast. Prospekt pa begäran. Adr. : Stockholm, Mästeraamuelsg. Allm. (S. T. A.
Fröt. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 3 Rand. 6 Höft. 4 26 Stats-Vtskotlets Memorial M TI9. anginge, denna ej malte invid kyrkan uppföras, utan i stället byggas en fristående s. k. campanile i närheten af nuvarande klockstapeln, hvilken plats vore, i Embetets tanke, den lör ändamålet lämpligaste; hvarjemte Bmbetet i underdånighet tillkännagifvit, att, vid anställd granskning af de upprättade kostnads-förslagen, anledning till anmärkning icke förekommit; och har, vid ärendets föredragning den 4 November ndstlidet år, Kongl. Maj:t, med afseende på hvad Öfver-intendentsembetet emot den föreslagna ritningen anfört, och då Sigtuna stads samt S:t Pehrs och S:t Olofs landsförsamlingar, ej mindre än andra församlingar i allmänhet, må ste anses lörpligtade att sin kyrka underhålla och, i händelse af behof, ombygga, funnit den gjorda ansökningen om nådig Proposition till Rikets Ständer, angående statsanslag för berörda ändamål, icke kunna bifallas. I anledning af de meddelade återremisserna bar Stats-Utskottet nu ånyo förehaft denna fråga; och ehuruväl Utskottet icke vill förneka, att Sigtuna kyrka, i anseende till sin ålder och egendomliga bvggnads-stil, utgör ett minnesmärke af så värdefull beskaffenhet i historiskt hänseende, att dess återställande icke bör vara lör Staten likgiltigt, kan Utskottet dock ej förbise vigten af de omständigheter, som vid ärendets pröfning hos Kongl. Maj:t kommit i betraktande, och hvilka synas föranleda dertill, att något anslag för ifrågavarande ändamål svårligen kan vid nuvarande riksmöte af Rikets Ständer beviljas.
Sedan Kamereraren från Secreteraren fått sig remitterade de inkomne LåneActer, up^ rättar han deröfver, inom fyra dagar, efter emottagandet, detai 1 lerad Rotulus samt Calcul öfver afkastningen , ställande sig härvid LåneRegleinentet till efterrättelse} bifogandes dervid de anmärkningar skrifteligen han anser kunna äga rum, hvarefter LåneActen aflemnas till Fiscalen. 1 21 §. 18 §■ Vid inträffande Concurser bör Kamereraren, sist 1 månad före Inställelsedagen, vid vederbörlig Domstol beediga Cassans fordran, samt deröfver tillställa Direction bevis. 19 §• Sedan Kamereraren från Secreteraren fått 6ig remitterade de in_ komne LåneActer, upprättar ban deröfver inom åtta dagar efter emottagandet, detai 1 lera cl och behörig Rotulus samt calcul öfver afkastningen, bifogandes dervid skrifteligen de anmärkningar han anser kunna äga rum, hvarefter LåneActen aflemnas till Fiscalen. 20 §.
Om förändring i förwaltningen af de, till understöd för Götheborgs Gymnasii ungdom, donerade sä kallade Hwitfeldtska Godsen. §. 17 I enlighet med ion. §. Regerings.formen och 29. §. Riksdags Ordningen har Märt Con. stitutions Utskott äskat de i Stats.Rädet förde Protocoll, samt dem gemmläst och granskat. Dä Constitutions-Ulffvttet funnit ingen anmärk, ning wid dem äga rum, hasme Wi ansett, i stöd af den 76. §. Riksdags-O drängen, all an. swarigbet för Stats Rädets Ledamöter, Föredragande och Konungens Rädgifware i Com. mande-Mäl för utökningen af deras Embeten, intill den dag detta nu till ända lupna Riks. möte börjades, haswa upphört. Den 12 Nowember. 363 Likaledes har den af Otz, enligt 103. ^§. Regeringsformen, utsedda Nämnd röstat öf. wer den frägan, om alle Högsta DomstolenLedamöter äga Riksens Ständers förtroende, och böra wid deras syflor bibehällas, hwilken med Ja blifwit beswarad. §. 18- Jemlikt Regeringsformens 96., 98. §. §. samt Riksdags Ordningens 6z. § hasme Wi utsett och förordnat Wär Justitie Ombudsman, och den Man, som » händelse af hans afgäng bör honom i Embetet efterträda. Wi hasme likaledes, enligt GrundlagarneS föreskrift, förordnat de Sep Comitterade, hwil. ka jemte Justitie Ombudsmannen böra äga wärd om Tryckfriheten.
Sjukvårdsanstalter. o A Hospitalen hafva, vårdats nedannämnde antal sinnessjuke, nemligen: å Centralhospitalet. å Weckholms hospital. år 1856 227 12, » 1857 196 12, » 1858 166 12, » 1859 166 12, » 1860 159 12. o A Akademiska sjukhuset hafva under ifrågavarande fem år funnits 44 tillgänglige sängplatser, deraf 12 för studerande samt 32 för andre patienter, hälften för mansoch hälften för qvinspersoner, och hvilka samtlige sängplatser nästan alltid varit upptagne. Antalet tillgänglige sängplatser å länets lasarett och kurhus samt antalet sängar, som i medeltal hvarje dag varit derstädes upptagne, har utgjort: hela sängantalet. hvarje dag upptagne. år 1856 40 34, » 1857 40 30, » 1858 66 49, » 1859 68 57, » 1860 68 61. o Ar 1858 ökades sängantalet vid länets sjukinrättning med 10 samt år 1859 med ytterligare 2:ne sängar, hvarjemte länets innevånare, efter derom med Kongl. Akademien träffad öfverenskommelse, beredt sig tillfälle att för länets räkning få å Akademiska sjukhuset begagna 16 sängplatser, hvilka, för sådant ändamål upplåtne från den 1 Mars 1858, äro inbegripne uti ofvan uppgifne sängantal.
Men under tidernas lopp hade fordna för - 6 Lag-Vlskotlets Betänkande, N:o 29. hållanden betydligen förändrats. Jorden hade blifvit rörligare. Det hände derföre oftare, att de funnos å landet, som egde blott aflingejord eller lösegendom; och pä det desse icke skulle kunna undandraga sina barn den hjelp, som de oundgängligen behöfde, blef det vid den revision, som i 17:de seklet verkställdes af teslamentslagsliftningcn och som bade testamenls-stadgan den 3 Juli 1G8G till följd, stadgadt, att, »om de, som under landslag höra, hafva små omyndiga barn, som icke bekommit sin uppfostran och sjelfva sig födan förvärfva kunna, eller hafva något annat ari' eller odaljord sig till uppfostran, skola föräldrarne, som testamentera vilja, först lemna efter siånd och vilkor sina barn af sin behållna aflingejord och lösören, sä mycket som de kunna väl uppfostras med, tili dess de kunna pä något tjenlig! sätt sig sjelfva föda.» I städerna rönte deremot läran om testamenten ej det motstånd, som å landet. Der fanns ingen slägljord i ofvananlydde mening; och derföre kunde testamentsrätlen der ordnas efter de grundsatser, som gällde i de länder, hvarest den hade fått en fullständigare utveckling. Städerna voro jemväl frukten af en nyare tidskultur; och den tryckte äfven sitt insegel på deras lagstiftning, som i flera hänseenden skiljde sig från landets. Således kunde all egendom i stad blifva föremål för testamente; menen viss del deraf eller laglott var dock alltid arfvingar förbehållen. Storleken af denna del berodde likväl på den närmare eller fjermare skyldskapen; och sedan en efter dessa grundsatser för stad allmänt gällande testamentsrätt blifvit bestämd uti 19 kap.
Jag förestår derföre, såsom et sakrare medel til andamälcts winuande, at alla Lagfarter, som bewilljas, böra, genast ester Tingets stut, kundgöras frän alla Predikstolar inom Häradet, samt pä Köparens bekostnad införas trenne gängor uti allmänna Tidningar. Norrkoping den 28. April istco. L. kl. I-rvsnkraupt. Herr Lteclt, polian Hwarifrän Lag. Utskottet hämtat skäl, at, wid bördS anställande, bördesktllingen skall, pä det stallet, der lre Ting hällas om äret nedsättas wid tredje Tinget, som will saga Sex ä Äkta manader, men ater der twä Ting hällas em äret, ZS-4 ej förr an wid tredsk Tinget, som will säga tolf mana» der ester första Upbudet, kan jag cs begripa. Alla, som aga rätt kil bördesklander, böra j» njuta lika lang lid til des anställande, der ma hallas et, twä eller rre Ting om äret. Anstalltcrna til börds anställande aro imer alltid sa latta, dä dek handlar om en större börde» sk-l-ing, och hwarlöre skall den Bondeman njuta'större förnwner, der kiva Ting hällas, an der tre Ting hällas? och desulvm hwarril tjenar den äexmstrion wid tredje Tingec a, bördeskillingen, dä den, som är börden under, kastad, ej har wecskap derom förr än wid fjerde Tinget? rigger icke cle^olnians-summan alldeles ofruktbar i Rar» rens gömo eller om han af Bördeman får ätertagas, niedförer det alltid et stort besvär och tunga för honom utan allt ändamål. Jag anser derföre Herr Häradshöfdingen b-e^onstnlpe; tanka wara den rätta, at börde» skillingen ej bör chponerss förr an wid dek Tinget da »»»stämningen är werkställd och bördes-frägan til afgörande förekommer.
Om det icke blir en hel jernväg, så kan det likväl bli en betydligt ökad' prodnkiion hvilket jag anser vara nyttigare och angelägnare anén jernväg emellan isbelagda sjöar. Om dessa jernvägsbilar föra mångdubblade brukseffekler från bergslagen lill hamnarne, så åstadkommes derigenom större produktion än om del linnes en jernväg som icke ökar tillverkningen af vårt tackjern eller stångjern. Sedan vi ökat vår produkl un och fått större tillgångar, dä blir tiden inne att länka på större företag smil kunna ännu ytterligare utveckla våra nationella krafter. Gr. voll Rosen har sagt, alt med hvarje dag förenklas detaljerna af jeinvägarne. Så mycket bättre; om vi vänta något, torde vi kunna anlägga jernvägar för mycket bättre pris och med ni i nili e äfventyr än nu kan äga runi. Om vi börja med mindre, partiella jernvägsauläggningar, hvaraf vi hafva större vinning, och slutligen anlägga de stora jernvägarne när de kunna anläggas för bättre pris, så tror jag alt man kommer mycket längre än om man på en gång framkastar förslag till en vacker sak, den manga handtera såsom en leksak, men hvilken kanske torde blifva eli allvarsam sak nog. Mig syues då vida bättre att gä försigtigt tillväga och icke kasta sig blindvis i ett obehöfligt och mindre tillfyllestgörande företag. Frih. v. Stedingk har sagt alt vi veta det Engelsmännen vilja förskjuta penningar. Hvarifrån Frih. von Stedingk fått den underrättelsen del vet jag icke, men icke känner jag något Engelskt lius som erbjudit oss penningar. Af handlingarna synes, ali det finnes en Jernvägs-eillrepreneur, eller Ingenieur, som mot penningar vill åtaga sig att anlägga jernvägen och ali sätta den i fullgodl skick med locomoliver, rails m. tn.: men all något Engelskt hus erbjuder oss penningar det veta vi icke. Från ett Engelskt hus liar man sell bref, men de säga endast alt om del ock sker, så kan vara värdt att pä penningeraarknaden i England försöka all få actieteckning eller skaffa penningar.
Härjemte förordnade Herrar Fullmäktige, att, på det alla å nämnde hus befintliga brislfälligheter måtte vid synen med största noggrannhet varda anmärkta och i det blifvande Syne-instrumentet antecknade, en mycket anlitad och erfaren Byggmästare skulle dessa ombud med erforderliga upplysningar dervid tillhandagå. Omförmälde syn förrättades och huset öfverlemnades till Riksgälds-Kontoret den 31rsta i förenämnde månad. Men det föreskrifna Syne-instrumentet, hvarigenom Herrar Fullmäktige trodde sig, utan omgång eller tidsutdrägt, kunna erhålla en både fullständig och -tillförlitlig uppgift å alla de bristfälligheter , som behöfde afbjelpas , ankom , oaktadt derom gjorda påminnelser, ej förr från Kongl. Öfver-Intendents-Embetet, än den ip:de nasti. September. I stället för alt innefatta sådana upplysningar angående ifrågavarande hus, att Herrar Fullmäktige med full tillförsigt kunde derpå grunda sina åtgärder för den förestående reparationens verkställande, innehöll denna handling, i afseende på husets beskaffenhet, endast: alt detta hus, dels i följd af dess sättning, dels i anseende till fukt, som uppkomme från berget, hvarpå östra delen deraf blifvit uppförd, vore så betydligt bristfälligt till väggar, tak , golf, fönster, dörrar m. m., att detsamma borde undergå en total reparation , innan det kunde till det dermed afsedda ändamål begagnas. Deremot voro de vid synetillfället anmärkta omständigheter och bristfälligheter närmare beskrifna uti en Syne-instrumentet bifogad Promemoria af förrbemälte
Jag har på ett practiskt sätt framställt mina åsigter om nyttan af ett allmänt creditsystems införande, samt beledsagat dem med factiska eller erfarenhets-bevis, emedan dessa torde blifva något svårare att vederlägga, än endast theoretiska skäl; ty theorier kunna uppställas mot theorier, lika förledande å båda sidor, utan att någon derigenom blifver fullkomligen öfvertygad. Ehuru jag redan vädjat till vår egen erfarenhet af år 1809, då ej mer än 3oo,ooo r:dr kunde i låneväg af Begeringen erhållas till Bikets försvar, nödgas jag återkomma dit, för att väcka B. o. Adis uppmärksamhet på hvad följderna skulle blifva, om Biket skulle återkomma i en sådan ställning af fiendtligt inbrott. Inrikes lån kunde, enligt livad jag sökt bevisa och hvad erfarenheten bevittnat, icke erhållas; utrikes lån skulle i en sådan ställning antingen alls icke kunna erhållas, eller ock blifva Jemnadt på de mest betungande vilkor i verlden, hvaraf jag nyligen haft tillfälle se prof i England, der t. o. m. den segrande delen af Portugals Begering icke erhöll mer än 20 proc. af sina obligationers nominalvärde, och dessa endast i persedlar, beräknade till dubbelt för högt värde, således ej 10 proc. af det utsatta capitalvärdet. Subsidier? Dessas tidehvarf är till en stor del förbi, mina flir; — och om sådana äfven skulle kunna påräknas, kan det i alla fall icke ske till det belopp, att man ensamt dermed skulle kunna försvara sin sjelfständighet, ty hvar och en är sig sjelf närmast och mäste i första rummet hjelpa sig sjelf, om man vill, att andra skola hjelpa. Men hvad återstår då för hjelp? Jo, ingen annan än att pregla bancosedlar, om deras mängd äfven skulle förvandla dem till assignater. Söka hindra denna utväg är alldeles omöjligt; ty lika litet kunna vi binda händerna på tillkom - 3a8 Den 28 Augusti. mande Ständer, som föregående Ständer hafva kunnat hinda oss. Men vore äfven detta möjligt, så vore det ingen lycka, utan den största olycka i verlden
Nyssnämnde Berättelse visar, att, oansedt det så kallade 4;de UtlåningsDepartementet, ifrån och med år 1825, varit indraget samt Lönerne för Tjenstebefattningarne derstädes till ett belopp af omkring 3ooo R:dr B:co om året besparade, förlusten för år 1820 och de nästpåföljde 3:nc år likväl utgjort i medeltal 172 S t a t s - U t s ko 11 e t s omkring 7800 R:dr, utan att någon ränta å Förlagsfonden dervid beräknas. Hrr Fullmägtige i R:g:sContoret äfvensom R. Sl:rs, år 1827, församlade Hrr Revisorer hafva ansett, det årliga förlusten omöjligen kan nedsättas till det belopp af 3ooo R:dr B:co, hvilket af 1823 års St:r blifvit bestämdt, såsom vilkor för Inrättningens fortsatta bedrifvande för Statens räkning. Utskottet bar också, efter verkställde noggranna undersökningar, funnit sig böra instämma uti dessa af Hrr Fullmägtige och Revisorerne yttrade åsigter; enär någon ytterligare indragning af Tjenstebefattningar icke skulle, utan rubbning i göromålens jemna och oafbrutna gång samt högst nödvändiga controller, kunna äga rum. De omständigheter och förhållanden äro således för handen, att, jemlikt 1823 års St:rs Beslut, Gen.- AssistanceContoret borde upplösas; men då den lånesökande allmänheten, under snart 60 års tid, genom Regeringens föranstaltande, blifvit vand att med tillförsigt i hvarje ögonblick kunna påräkna det understöd detta Contor beredt, så anser Utskottet, att skäligt afseende bör fästas på de interessen, hvilka, genom Gen.-AssistanceContorels hastiga upphörande skulle blifva förnärmade; och att det ej vore med billighet alldeles öfverensstämmande, att genast och utan förberedande åtgärder från Staten på StatsStyrelsen öfverflytta eller åt enskilda omtankan öfverlemna en omsorg, hvarmed Staten alltsedan år 1792 sig uteslutande befattat.
Kommerse-Kollegium att för samma år vidtaga de åtgärder i afseende på inrättandet af ullmagasiner i nämnde Städer samt ullsorterings verkställande m. m., som kunna finnas lämpliga oell nödiga, med åliggande för Kongl. Kollegium att i underdånighet inberätta hvad som dervid blifvit tillgjordt, om den verkan deraf sig visat samt om beloppet af de för ändamålet använda medel, dels förordnat, att de, sorn till ullmagasinerna i Götheborg och Malmö inlemna ull till förvaring eller till både förvaring och sortering, böra, vid ullens uttagning, erlägga enahanda, afgifter, som uti den af Kongl. Maj:t för ullmagasinet i Norrköping den i3 Aug. 1840 utfärdade Taxa äro fastställda. Kongl. Kommerse-Kollegii, med anledning häraf, i ämnet afgifna underdåniga Berättelser upplysa, att uti Malmö blifvit anskaffadt ett ullmagasin, emot årlig hyra af 100 R:dr, äfvensom Magasins-föreståndare och Ullsorterare derstädes anställts, med årliga arfvoden af 66 R:dr 32 sk. för den förre och 100 R:dr för den sistnämnde; och hade qvantiteten af den, und^r åren 1841 och •$42< berörde maga - — 22 — sin inlemnade ull uppgått lill endast 4>°75 Skålpund. I Götheborg, der, i anseende till svårighet att erhålla en för ulls uppläggning och förvaring tjenlig lokal, ullsorterings-inrättningen icke hunnit att under loppet af år 184* organiseras, hade påföljde år magasins-lägenhet blifvit hyrd emot i33 R:dr 16 sk. för året, hvarjemte Magasins-föreståndare antagits, med årligt arfvode af 66 R:dr 3a sk.; emedlertid hade, intill 1842 års slut, någon inrikes fallen ull ej blifvit till förvaring eller sortering å Götheborgs ullmagasin inlemnad.
- Återstod af Contanta Bidraget till Krigsskulders (Sc bilagde serskildta Betänkande N:o 96.) i3:o Återstående LånFordringarne hos frami. Flans Exc. m.m. Grefve Ruuths Sterbhus — Capital . .111,480: — - Beräknad ränta till 1828 Angående förhållandet med dessa Fordringar, torde Utskottet få hänvisa till dess Betänkande, N:o 8g, om StenkohlsVerkel vid Höganäs. I afseende på några bland RiksgäldsContoirets, här ofvanupptagne, till innevarande år utbalancerade Fordringar och Tillgångar, äro åtgärder föreslagne uti medföljande, förut åberopade serskildta Betänkande, liqviderande 72,000: 2o5,333: 16. års slut Summa balancer och Fordringai } R:dr 4,44g,480: 4. 24 Stats-Utskottets Beträffande R:g:sContoirets fordna Utrikes Gäld, så har Utskottet utaf Contoirets ProtocoII och Handlingar inhemtat, att utaf de, för Lånet i Leipzig, af Bankierhuset derstädes Frege & Comp. utgifne PartialObligationer, hvardera på 5oo R:dr Conventionsmynt, återstå nu mera endast 24 stycken, hvilka icke blifvit, såsom inlöste och annullerade, uti R:g:sContoiret företedde. På Lånen i Antwerpen, för hvilka PartialObligationerne, hvardera på 1000 Floriner Brab. Vexelmynt, äro af R:g:sContoiret utfärdade, återstå ännu y4 stycken, föreställande 74,000 Floriner nyssnämnde myntsort. Utaf de för Lånen i Amsterdam af vederbörande Cominissionairer utfärdade partialObligationer, hvardera på 1000 Gulden Holländsk Courant, äro ännn icke, såsom inlöste och annullerade, uti R:g:sContoiret företedde 284 stycken.
Såsom t. f. landshöfding har jag tillstyrkt, att hvarken landshöfdingen eller kyrkoherde i stadsförsamling skulle såsom tillförene vara, den förre ordför. och den sednare hans närmaste man inom fatligvårds-directm, och delta har hittills äfven gått väl. I fattigvård ingår nu för tiden icke blott barmhertighet, utan äfven mycken polisåtgärd, hvaribland tvångs-anstalter, tili hvilkas utförande prestembetet icke är väl skickadt. Ett fattighus, der man icke holle den late till någon sysselsättning och tvingade honom att göra skäl för födan, skulle snart af fattighjonen betraktas såsom ett värdshus, dit de gingo för att fylla magén och för öfrigt uträttade ingenting. När således tvångsåtgärder och sträng eftersyn behöfvas, så kan kyrkoherden för vakandet häröfver icke vara den tjenligaste personen. Vill man hafva en fattigvård, som gör skäl för namnet, så får man icke vidhålla den grundsats, som åtskillige värde ledamöter yrkat, utan man måste erkänna den Utskm omfattat. I fråga om kyrkotukt och undervisning, eller med ett ord i alla kyrkliga angelägenheter utom fattigvården , som inträder på det juridiska området, anser jag kyrkoherden böra vara sjelfskrifven ordför. i sockenstämma och sockennämd. Norrska författningen om Form a nd sk a be r ne på landet, hvilken jag här håller i handen, gör kyrkoherden till sjelfskrifven ordför. i fråga om skoleoch fattigväsendet, (se 23 §:n) men icke för öfrigt. Vid 8 §:n får jag göra den anmärkn., alt sockenstämman skall, när så påfordras, vara skyldig att utan omgång lemna Land&h.embelrt i länet ett utdrag af sitt prot., för att tillkännagifva hvad som blifvit af sockenstämman besluladt.