Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under de tio ä tolf timmar hon arbetar på fabriken, vare sig den är af ena eller andra slaget, är hon tvungen att utan uppehåll utföia ett ensidigt, enformigt, mången gång själsdödande arbete, måhända utan att under hela denna tid få ändra ställning, och utan tillfälle för själsoch kroppsförmögenheter att utveckla sig — då åter en tjänstflickas många olika bestj ' r gifva kroppen en hälsosam rörelse och adla så- väl hennes förstånd som eftertanke. Under sin tjänstetid utbildas ju ofta tjänarinnan till en duglig, mångkunnig kvinna, som sedan själf ordentligt kan sköta om sitt eget hushåll och egna barn. De många oordentliga arbetshemmen i våra dagar, de många slarfviga, okunniga, slöa mödrarna och hustrurna hafva väl oftare sitt ursprung från fabriksflickornas led än från tjänarinnornas. Och det är ju ej gärna möjligt annat I Dessa stackars flickor, hvilka kanske redan som barn kastades in i fabrikens damm-mättade » grottekvarn » och där dag efter dag arbeta som automater och, sedan fritimman slagit, i de flesta fall gå till ett » hem », där de » innebo » och där de knappast hafva ett hörn, som de kunna kalla sitt, kunna ju icke under sådana omständigheter ägna sig åt husliga sysselsättningar eller på nå- got sätt dana sig för det kall, som väl dock äfven fabriksflickan innerst känner vara sitt — makans, moderns och husmoderns. Att det likväl finnes fabriksflickor, som hafva hem och föräldrar, under hvilkas vård de stå och att förhållandena för dessa då äro gynnsammare, kan icke förnekas. Förutsättningarna att lättare falla offer för sjukdom och allmän svaghet äro ock större för fabriksarbeterskan än för tjännarinnan. Först och främst ligger det en sådan förutsättning i själfva arbetets natur, och sedan lika mycket i dietiska förhållanden. Dä den tjänande flickan i regel får stark, god och närande föda på regelbundet återkommande tider, får kanske hennes syster på fabriken en knapp och näringsfattig sådan, ja, hon lefver kanske icke så sällan af kall, torr mat och kaffe. Och om hon, förutsatt att hon är i saknad af föräldravård, genom sjukdom skulle blifva urståndsatt att arbeta, hvem tar då en vänlig och vårdande haud om henne?
(Svea 499) OT FRITT VIVRE finnes plats för en » Villig » Borås p. r. ung flicka att gå frun tillhanda, med LATS ATT GA FRUN TILLHANDA, ONFIRMANDER till ett antal af 3 ä 4, allt hvad som förekommer i landthushåll. önskas af 25-årig musikalisk flicka Sö- helst flickor, mottagas till konfirmationsKunnig i handarbete och väfnad. Något kanden är villig deltaga i alla inom ett hem undervisning under juli månad i prästhem musikalisk. Svar till Familjemedlem, Årförekommande göromål, men önskar anses på landet. Naturskön och synnerligen hälsostad. (478) som medlem af familjen. Svar till » A. ' • sam trakt på norra stranden af Roxen. Goda Svenska Telegrambyrån. Malmö. kommunikationer. Svar senast före maj N ANSPRÅKSLÖS bättre flicka erhålmånads utgång sändes till Komminister R. ler plats i god, vänlig familj som faN UNG FLICKA af god familj musikaJanzon, Stjerntorp. (S. T. A. 57908) miljemedlem och mot fritt vivre att vara lisk, bildad och med vacker röst önskar behjälplig med vården af 2 barn 2 och 8V2 till sommaren komma på landet i bildad faTNACKORDERING SÖKES 15-årig år samt deltaga i förekommande göromål. milj, där hon mot fritt vivre är villig lämJl flicka i fin bildad familj på för landet där Svar med uppgift å ålder tillM. Hudiksvall na undervisning i sång och musik. Reflekskicklig lärarinna finnes eller i mindre stad p. r. (476) terande hänvända sig för vidare upplysnini södra mellersta Sverige där god skolundergar till X post restant Karlskrona. visning fås. Svar med referenser, prisuppOM HUSHÅLLSBITRÄDE på landt(464) gift sändas till » E. 99 » p. r. Göteborg. egendom önskas en enkel, anspråkslös (461) flicka af god familj. Kunnig i matlagn., TT YNGRE FRUNTIMMER önskar bakn., linnesömnad och konstväfn.
St. 1'rot. 1833 § 1834. 4 Sami. 1 Afd, 2 Band. 30 Häft. 3 18 Slals-Utskolltls UllåläHile, X:o if/S. kassas fonder borde sammanslås till en för Civile och Militäre personers pensionering gemensam kassa, som skulle ställas under Statens omedelbara förvaltning -genom ett särskildt embetsverk; samt 5:o att hvad utöfver ränte-afkastningen af en sådan allmän Civil och Militär Pensions-inrättnings egande kapital för den omförmälda pensioneringen erfordrades, skulle af Rikets Ständer, vid hvarje Statsreglering, efter behofvet anslås; hvarförutan Pensions-inrättningen, i likhet med öfrige förvaltande verk, skulle vara underkastad Rikets Ständers och deras Revisorers granskning. Vid öfvervägande af detta ärende, har Stats-Utskottet visserligen icke förbisett, att antagandet af hufvudgrunderne för motionärens förslag kunde, för embetsoch tjonstemänncn, äfvensom för det allmänna medföra väsendtliga fördelar, men å andra sidan åter funnit, att för förslagets utförande stora svårigheter möta. Den del af detta förslag, som rörer embetsoch tjenstemäns skyldighet att vid en viss ålder från tjensten afgå, kan nemligen icke bringas till verkställighet utan en föregången ändring af 30 § i Regerings-Formen, som försäkrar dem om bibehållande af sina befattningar. Beviljandet åter af pensionsrätt vid tidigare ålder skulle ovedersägligen för Statsverket medföra ganska kännbara uppoffringar; och att i allmänhet bestämma pension till viss andel af lön mäste i många fall leda till orättvisa samt stundom till och med befinnas overkställbar!, emedan många indrägtigare befattningar, t. ex. Häradshöfdinge-beställningar, åtföljas af obetydlig ordinarie lön, samt indelda löner, hvilka årligen förändras, äfvensom boställs-förmåner, aldrig med full säkerhet kunna till visst pen. ningevärde beräknas.
Jag anser att frågan om bysättningstvångets upphörande omedelbart hänger tillsammans med frågan om räntans frigifvande, som ut - Den 19 September c. m. 513 utgör föremålet för Utskrs under N:o 114 afgifna betänk. ; och då den redan af 3 Stånd blifvit afgjord, så blifver för mig intet annat öfrigt, än att granska livad om bysättning blifvit föreslaget, så vidt i min förmåga står. Det var redan år i8?.3, som jag inom detta Stånd begärde modificationer i bysältningen i ungefär samma förhållande, kanske dock något liberalare, än hvad Utsk. nu föreslagit. Jag bade icke trott, alt 17 år skulle erfordras, för att Ständerne skulle finna en sådan modilication nödig. Jag har, under ett träget yrkande af modificationer, ej kunnat vid de sednasle riksdagarna vinna annat än en liten förhöjning i den bysattes underhåll, ett litet anstånd med bysättningen oell något dylikt smått. Då ansåg jag, att vid denna riksdag tiden skulle vara inne, alt, sedan vid dessa 3 riksdagar större modificationer ej kunnat ske, alldeles upphäfva bysättningstvång^, och på denna grund gjorde jag denna gången motion derom. Saken har icke blifvit så behandlad, sorn jag önskat, nemi. i sammanhang med räntans frigifvande, och på denna grund kan jag ej annat än göra en generel anmärkn. emot Utskts betänk., först i afseende på framställningen pag. to, der det heter: ”Bysättning eller förlust af gäldenärs personliga frihet kan ej betraktas eller rättfärdigas som ett straff för gäldenärens oförmåga att sin skuld betala, utan är ett medel att tvinga gäldenär att förnöja sina borgenärer med alla de tillgångar lian äger.” Såsom ett rättfärdigt medel kan visserligen icke bysättningen försvaras. Vi hafva redan en lag om utmätning, och derigenom tager man utan gäldenärens medgifvande allt hvad han har till borgenärens förnöjande. Sedan utmätning skett, och man tagit allt, hvartill tjenar då bysättning?
Med detta Riksens Ständers underdåniga yttrande till Kongl. Maj:t instämmer jemväl stad» gander i detta ämne uti 6 § af 181S års Riksdags Beslut. Vid ett sådant förhållande har Stats-Utskot» tet ibland Stats-Verkets Inkomster icke kunnat upptaga eller beräkna någon Inkomst från de Ultra-Marinska Besittningarne; men som Kongl. Maj:t uti nu ankommen Nådig Skrifvelse dat. den 29 sistlidne Juni meddelt Stats-Utskottet Berättelse angående Barthelemyska medlen , och Stats-Utskottet uti Memorial af denna dag öfverlemnat samma Nådiga Skrifvelse till Riksens Höglofl. Ständer; så erhålles derutaf den omfiirmäldte saknade underrättelsen om användandet af de öfverskjutande medlen från de Ultra» Marinska Besittningarne, och hvarigenom således den gjorde anmärkningen blifvit besvarad. 4:0 Angående de i egenskap af Bevillning till StatsVerket inflytande Tull-, ChartaSigillata-, Postoch Bränvins-Brännings-medel. Ej mindre hos Höglofl. Ridd. och Adela, än uti det Högvördiga Prest-Ståndet och det Välluf!. Borgare-Ståndet har blifvit anmärkt, alt Tull-, Postoch ChavtaeSigillatae medlen äro för ringa beräknade, och att således eii förhöjning derå borde äga rum, hvaremot en Ledamot hot: Höglofl. Ridd. och Adeln yrkat, att Husbehofs Bränvins-Brännings-medlen äro för högt upptagne och beräkningenderaf ber nedsättas till 400,000 Den 5 Juli. 400.000 R:dr i stället för 702,00.0 Erdi-, hvartill de vid 1812 års Riksdag upptogos. • Stats-Utskottet har, hvad dessa Inkomsttitlar angar, uti dess förra Betänkande anfört, att Utskottet för närvarande icke kunde bestämma, huruvida någon förändring uti beräkningen deraf, emot hvad förut varit påräknade', kunde för den kommande tiden äga rum, emedan sådant berodde på de Författningar, som i denna väg vid närvarande Riksdag kunde blifva vidtagne.
Efter sin ordalydelse skola de i hvarje serskildt fall tillämpas F. § 1. F. § 78 F. § 1. F. § 85. F. § 83. G KonsittutionsUtskottets Memorial, N:o 7. II. R. F. § 3. R. F. § 2. R. F. § 41. R. 0. § 62. R. F. § 94. R. F. § 91. R. 0. § 4. R. F. § 92. R. 0. § 5. R. F. § 16. Statsmakternas rättigheter och ömsesidiga förhållanden. § 5. Konungens Majestät skall hållas i helgd och vördnad : Hans gerningar vare mot allt åtal fredade. § 6. Konungen skall alltid vara af den rena Evangeliska läran, sådan som den uti den oförändrade Augsburgiska bekännelsen samt Upsäla mötes beslut af år 1593 antagen och förklarad är. § 7. Konung vare myndig vid fyllda aderton år. § 8. Då konung dör och thronföljaren ännu omyndig är, äge riksförsamlingen, utan afseende på något den aflidne konungens testamente angående riksstyrelsen, att förordna en, tre eller fem förmyndare, som, intill dess konungen myndig blifver, må regeringen i hans namn efter denna grundlag utöfva. § 9. Skulle den olyckliga händelse inträffa, att den konungaätt, hvilken arfsrätten till riket uppdragen blifvit, på manliga sidan utginge, skall riksförsamlingen ny konung utkora, med bibehållande af rikets grundlagar. § 10. I den händelse, att konungen efter företagen resa utöfver tolf månader ur de förenade rikena Sverige och Norge blifver; äge riksförsamlingen, sedan konungen blifvit om riksförsamlingens sammanträde och dess anledning underrättad, men ändock icke till de förenade rikena återkommit, alt taga den författning om rikets styrelse, hvilken riksförsamlingen nyttigast finnér. § 11. Om konungs sjuklighet fortfar af den beskaffenhet, att han längre tid än tolf månader med regeringsärendena sig icke befattat, förordne riksförsamlingen om rikets styrelse, såsom i föregående g sägs. § 12.
Det synes mig vara mera ändamålsenligt att, i händelse den uppgjorda beräkningen befemes mindre pålitlig, hvilket jag ^i det längsta betviflar, Rikets Ständer vid pn blifvande riksdag anvisa hvad sorn brister; så skedde med den under arbete varande musei-byggnaden, och hvarföre skall man i afseende på denna följa Stats-Utskottets Utlåtande jn 122. 89 följa en annan och på inga motiver, ingen beräkning uppgjord grund. Jag föreslår derföre att Rikets Ständer måtte bevilja: Anslag för en gång till nybyggnad R:dr R:mt 390,000: — Institutets aptering i den nya lokalen 30,000: — samt vilkorligt och för den händelse någon passande byggnadsplats icke af Kronan kan upplåtas, till inköp af tomtplats . 60,000: — Hvarefter och sedan Teknologiska Institutets nu varande lokal icke vidare för sagde ändamål erfordras, den genom Riksgälds-fulimäktiges försorg må för statens räkning försäljas.» Häruti instämde Anders Eriksson från Elfsborgs samt Pehr Mattsson och Paul Hedström från Wester-Norrlands län. Vid 34 punkten: Af Herr Hesselgren, som yrkade en ytterligare förhöjning i anslaget för Svenska Slöjdföreningens skola med 5,000 R:dr för skolans utvidgning med en afdelning för qvinnor. Häruti instämde Herr Henschen. Vid 35 punkten: Af Herr Henschen, hvilken anförde, att, om än Utskottet ansett sig icke kunna bevilja anslag till ifrågakomne skolor, Utskottet åtminstone bordt tillstyrka aflåtande af en underdånig skrifvelse med begäran, att Kongl. Maj:t måtte i nåder infordra Direktionens för Teknologiska Institutet och öfrige vederbörandes yttrande, huruvida tekniska elementar-skolor i de provinser, der sådana nu saknas, vore behöflige, samt, om sådant funnes vara förhållandet, derom till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig proposition. Häruti instämde Herr Hesselgren. Samma punkt, mom. e. Af Herr Eriksson. Vid i:a punkten (extra anslagen).
Då Justitie-Ombudsmannen vid olika tillfällen genom skrifvelser eller kommunikations-resolutioner hos Öfverståthållareembetet för Polisärender begärt ej mindre Protokoll uti ett uppgifvet mål angående lemnad föreskrift om flyttning af Norra Akarelagets så kallade embetsoch dödslåda, än utlåtanden, i anledning af dels åtskilliga vid granskning af förtekningarna öfver Polisarrestanter i Stockholm gjorda anmärkningar , dels ock fyra särskilda till Justitie-Ombudsmannen inkomna anklagelseskrifter af enskilde personer, de der uppgifvit sig hafva uti ett eller annat hänseende blifvit olagligt behandlade; men nämnda protokoll och utlåtanden icke till Justitie-Ombudsmannen inkommit, oaktadt påminnelser i afseende å några bland dem afgifvits; har Justitie-Ombudsmannen uti skrifvelse den 16 Juni 1856 uppdragit åt Advokatfiskalsembete i Kongl. Svea Hofrätt att lagligen tilltala 12 den eller deni, som å Öfverståthållareembetets vägnar med ofvanuppräknade ärender haft befattning, samt för de sålunda anmärkta försummelserna påyrka, det ansvar, Jag och sakens beskaffenhet föranledde, äfvensom föreläggande för bemälta Embete, vid lämpligt äfventyr, att inom bestämd tid fullgöra hvad Justitie-Ombudsmannen i berörde afseende äskat.
För att bringa detta Rikets Ständers beslut till verkställighet, hafva Fullmäktige, efter det vederbörande Styrelser blifvit hörda, den 9 Januari innevarande år för postvexel-rörelsen inom Banken samt vid Låne-Kontoren i Götheborg, Malmö och Wisby meddelat erforderliga bestämmelser-, att tills vidare tjena till efterrättelse, 37 Och ehuru Fullmäktige vid anordnande af denna nya rörelse sökt bereda allmänheten åtskilliga lättnader, så att postremissvexlar icke allenast omedelbart infrias i Bankens expeditions-kassor, utan äfven kunna i samma kassor utan vidare omgång genast erhållas mot aflemnande af kontanta penningar, har likväl, enligt hvad det här nedan meddelade räkenskaps-sammandrag gifver vid handen, postvexelrörelsen hitintills, likasom den förra anvisningsrörelsen, visat ojemnhet, i det att vid Låne-Kontoren, serdeles i Götheborg, kassa-behållningarne ständigt stigit; dock hafva Fullmägtige uttalat den förhoppning, att, sedan allmänheten lärt sig inse fördelen af att vid remisser begagna Bankens postvexlar, mera jemnhet skall inträda, så att Fullmäktige må kunna befrias från nödvändigheten att från Låne-Kontoren i kontant infordra dervarande behållningar. Emedlertid och intilldess närmare erfarenhet kunnat vinnas i hvad mån postvexelrörelsen kommer att uppfylla det dermed afsedda ändamål, hafva Fullmäktige den 18 nästlidne April ansett den dittills begagnade utväg att bevilja Stockholms Enskilda Bank dragningsrätt på Låne-Kontoren ej vidare böra ifrågakomma. Under innevarande år 1861 äro utfärdade: från årets början till den 20 Mars: Post-anvisningar af Rikets Ständers Bank .
Öfver en månad lefde han sedan i så djup sorg och nedslagenhet, att Spaniens damer hyste medömkan med honom, och med möda lyckades det den trogne Hengstenberg att föra honom bort från skådeplatsen för detta dystra minne. Likväl gjorde småningom tiden, den store läkaren, och ungdomen, den raske hjälparen, sitt, och Ulrich-Theodor reste hemåt från stad till stad, öfver allt väl emottagen och sjungande: A l’amour on résiste en vain Qui n’aima jamais, aimera demain. Först aftonen före sitt intåg i Greiz blef han allvarsam och tankfull och sade suckande: »Min käre Hengstenberg. – Nu hafva vi spelat slut vårt första parti – det var hasard à la façon de Biribi, men nu börjar det jämna partie, där man ej skall växla moitié.» »Ers höghet har redan vunnit den högsta vinsten,» svarade grefve Hengstenberg ... »Naturen tycks hafva tömt ut all sin förmåga, när hon skapade prinsessan Richissa. Ingen har någonsin sett något mer fullkomligt och en furstinna så värd att blifva gemål till det romerska rikets mest galante prins.» Intåget i Greiz var det praktfullast möjliga. Prinsessan Richissa var högeligen älskad för sin skönhet, sin gudaktighet och sin gifmildhet. Också lyste hela staden som en enda balsal, och på floden låg en illuminerad galer och gungade – en präktig syn. Öfverallt kunde man se de artigaste sinnebilder och deviser. Mellan löfguirlanderna vid stadsporten fick den fägnade åskådaren läsa följande sirliga quatrain: Välkommen prins utaf Anhalt, för dig blir aldrig hjärtat kallt. Vi hylla dig med allt gewalt, när du för Amor här gör halt. Och öfver rådhusets portal prunkade sjustjärnan med inskriften »den sjunde är funnen», hvilket rapporterade sig till, att det var sjunde gången genom dylik äkta förening, som de ärevördiga Maximilierna i Reuss förbundits med de ärorika Ulricharne i Anhalt. Öfverallt hördes styckeskott och muskötsalfvor och lyste fröjdeeldar.
Nu skall jag ut och se märkvärdigheter, men använder icke mina rekommendationsbref ännu på ett par dagar, till dess jag än en gång tagit platsen och målningarne i skärskådande, och kanske icke alls om jag finner att jag fått tillräckligt af sevärdigheter innevånarne förutan. Ni kan vänta mig till Venedig den elfte eller kanske förr.” Lord Byron förändrade emellertid resplan innan brefvet afsändes och skref utanpå dess kuvert: ”Jag står just i begrepp att begifva mig till Ravenna, Juni 8.1819. – Jag ändrade tanke i dag på morgonen och beslöt att fara vidare.” Om hans ankomst till Ravenna berättar grefvinnan Guiccioli: ”Vid vår afresa från Venedig hade han lofvat att besöka mig i Ravenna. Dantes graf, den klassiska skogen och alla de fornlemningar som finnas der utgjorde en tillräcklig förevändning för mig att uppmana honom att komma samt för honom att antaga min inbjudning. I juni månad kom han verkligen och anlände till Ravenna under Corpus Dominifesten, just då jag (i följe af det bröstlidande som angripit mig vid afresan från Venedig) tycktes nära döden. En förnäm utländnings ankomst till Ravenna, hvilket ligger så afskildt från turisternas vanliga stråkvägar, var en händelse som gaf anledning till en hel del prat. Hans bevekelsegrunder för ett dylikt besök blefvo ämne för diskussion och han utspred dem sjelf ofrivilligt ty då han gjort några förfrågningar i afsigt att göra mig visit och man härpå svarade att jag låge för döden och att det vore föga troligt att han någonsin skulle återse mig, sade han att om så vore fallet, hoppades han att [äfven] han måtte dö, hvilket yttrande tillräckligt förrådde föremålet för hans resa. Grefve Guiccioli, som gjort Lord Byrons bekantskap i Venedig, sökte nu upp honom och uppmanade honom att besöka mig, i det hopp att hans närvaro genom att muntra mig kunde vara af något gagn. Han kom följande dag.” Hans allvarliga bekymmer, trägna omsorger och finkänsliga uppmärksamhet vittnade både om uppriktigheten och arten af hans böjelse.
REGISTER Ofver Banko-Utskottets afgifna Betänkanden, Utlåtanden och Memorialer under Riksdagen i Stockholm åren 1862 och 1863. A. Nm Sid. N:o Sid. Ackord, vederbörande Styrelser ega att sådana bevilja 61: 13. Ackords-anbud: se Eftergift. Afskrifning af Låne-kontorets i Göteborg återstående fordringar hos f. Ombudsmannen W. M. Stenberg 3: » lån och öfverräntor vid Låne-kontoret i Göteborg 4: » lån vid Låne-kontoret i Malmö 5: » Låne-kontorets i Malmö återstående fordran hos f. Ka mereraren E. P. Leidstedt 8: » åtskilliga vid Låne-kontoret i Wisby balanserade for dringar 10: Ansvarighetslag för Rikets Ständers Fulimägtige i Banken . 69: » de af Rikets Ständer förordnade Styrelse-ledamöter för Låne-kontoren i orterna . 70: Arfvoden till personer utom Verket, för upplysningar och biträden . 59: 6. Bank, Rikets Ständers, angående förändrad organisation af densamme. Se: Orgamsatiun. — , » » , dess indelning i kontor 44: 14. 65: l. — , » » , omfattningen för dess verksamhet 36: 62. m. Ull H. St. Prot. 1802 <S 1863. 0 Samt. 1 Afd. 32 Bä/i. 1 2 Banko-diskont—verket: ^:o Sld‘ N:o s“,■ ackordsanbud å dess fordran hos Skepparen A. Westberg 11. å d:o hos f. d. Faktoren C. G. Schöldström 20. å d:o » f. d. Klädeskramhandlaren G. Westlind J:son 21. å d:o » f. d. Viktualiehandlande!!
Det är måhända icke lämpligt all nu ingå i en vidlyftigare beskrifning om hans ställning; det kan vara nog alt säga, att i vårt land, är han den enda officer, som är ålagd en ständig garnizonstjenstgöring, jemte undergåendet af en ganska svår och vidlyftig examen vid det högre Art.-läroverket. Rättvisa och billighet synes vid sådant förhållande fordra, att 'Staten lemnar någon ersättning till dessa militär-tjenstemän af hvilka fordras större ansträngning än af några andra. Den ersättning, som Staten kan lemna, inskränker sig till att vara tvåfaldig, nemi. fördel i avancement och bättre lönevilkor. Jag ber att i korthet få granska saken ifrån bålla dessa synpunkter och tror mig kunna visa, att Art.-officerns rätt icke i någondera af dessa omständigheter blifvit iakttagen. Art.-komitéen har i det betänk, som motionären bifogat sin framställning, på grund af officiela handlavisat, att, om man jem 12 * 180 Den 23 December. för sannolikheten att avancera frän Kompani-officer till Major inom Art. och den öfriga arméen sä är denna för dem densamma, men att deremot, beträffande sannolikheten att avancera högre än majorsgraden, densamma är helt olika, varande för Art. som 29,8:1 och vid arméen i allmänhet som 18:1 och således lill en öfvervägande fördel för arméens officerare. Man skulle visserligen härvid kunna säga att Art.-komitéen icke från alla sidor granskat förhållandet, emedan den icke tagit i beräkning möjligheten för Art.-officerare att transporteras på den öfriga arméen, det är sannt att detta vore en möjlighet och jag tror äfven att det skulle vara af stor nytta om så skedde, åtminstone om man, får dömma efter de länders erfarenhet som ega mera krigsvana än vi. Jag vill exempelvis anföra Frankrike der just ur Art:s leder utgått flertalet af de s. k. Afrikanske Generalerne men i Sverige nyttjas det icke, der har på 15 å 20 år ingen ifrån Art. fått befordran, på den öfriga arméen.