Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om en reduktion af Svenska myntfoten till öfverensstämmelse med beräkningen af Hamburger Banko ansetts lämplig och fördelaktig, hade den bordt verkställas vid realisationen och myntbestämnings-lagens utfärdande; men sedan denna lag är vorden af Konung och Ständer antagen och ligger till grund så väl för inlösen af Bankens sedlar, som för fullgörande af alla förbindelser äfven enskilde emellan, lärer någon ändring deri icke, utan nödtvång, böra vidtagas. Hvarje rubbning i ett lands bestående myntvärde är betänklig och bör derföre af lagstiftningen med sorgfällighet undvikas. Det Svenska myntet torde, efter sednaste myntbestämning, vara i handelsverlden kändt och en förminskning i detta, nu mera stadgade värde, om också i så ringa mån, sorn här blifvit ifrågasatt, skulle otvifvelaktigt, åtminstone till en början, menligt inverka på vära förhållanden till utlänningen. Inom landet komme förändringen jemväl att medföra rubbningar och förvecklingar af flerfaldig art, såsom exempel hvarå Utskottet anser sig blott behöfva nämna, att, enär Bankens, före förändringens vidtagande, utgifna sedlar, ställda att inlösas med silfver enligt 1830 års myntfot, komme att innefatta anvisning på ett högre silfvervärde, än de sedlar å motsvarande valörer, som efter den nya myntfotens antagande blefve utfärdade, skulle en kursskillnad mellan dessa sedlar sannolikt uppkomma och Banken vara förbunden att invexla de förra efter annan grund än de sednare; hvilket allt skulle föranleda olägenheter, kostnader och förluster, vida öfvervägande de förmodade fördelar, sorn det väckta förslaget åsyftar att bereda.
Jag har ingenting emot, att du hvarenda dag går till fru Per eller fru Pål, men jag vill ej, att deras lyx med trak-tering skall göra dig skada. Vinet förstör ditt hufvud och sötslisket din mage. — Du menar, att jag dricker mig full, skrek hon och reste sig häftigt från bordet. — Doktorn sade ingenting, han blott såg på henne med en så förebrående blick, att hon strax ångrade hvad hon sagt.Hon kastade sig i soffan och brast i våldsam gråt. Doktorn gick bort och lade sin arm om hennes hals, drog hennes motsträfviga hufvud till sig och betäckte de glödande kinderna med kyssar. — Stackars liten! Du skall inte gråta, sade han. Om du lofvar bot och bättring, skall jag förlåta dig. Småleende lofvade hon både bot och bättring. Hon skulle hvarken smaka en droppe vin eller röra en bakelse — det skulle hon inte. Samtliga damerna föraktade hon ... riktiga sladdergäss, som ej pratade om annat än mat och pigor. Men då hon gett sig i leken, måste hon ju hålla streck. Det var Gud ske lof snart slut. — Eftersom du är så snäll, skall du få en belöning, sade doktorn och tog fram ur bröstfickan ett bref. — Från mamma! jublade hon. Rekommenderadt! — Ja, jag tog mig friheten utqvittera det, då jag var på posten. Hon slet af kuvertet och läste. Stockholm den 2 maj. Älskade dotter! Tusen tack för ditt sista bref. Gläder mig, att du fortfarande trifs, och att din man är så snäll mot dig. Du kan ej tro hvad vi äro mycket borta. Middagar, supéer, konserter och teaterbesök i oändlighet. I går voro vi på stor middag hos franska ministern. Der må du tro var gentilt. Jag låter matsedeln medfölja, ty jag vet, att det skall roa dig att se den. Jag hade på mig för första gången en lavendelfargad sidenklädning, som mamsell Ågren sytt. Du kan inte tro så charmant väl den satt. Pappa sade, att jag såg ut som en tjugo års flicka i den. Min helsa är klen — jag har sådana rysliga anfall af migrän, och pappa lider af magsyra. Doktorn har sagt, att vi nödvändigt måste till någon badort
Denna tiel af lånesumman förvaltas af härtill utsedde Commiterade, som pröfva och bestämma storleken af det en hvar lånsökande tillkommande lån, äfvensom det belopp, hvilket i afräkning häråmåhvarje gång ly fl as. Åliggande det Commilterade att för alla af dem från RiksgäldsContorel utbekomna lånemedel ansvara och redovisa i den ordning, som här nedan finnes stadgad och föreskrifven; 4:o Vid lånemedlens fördelning böra företrädesvis de tomt-egare understödjas, som i synnerhet kunna vara i behof af ifrågavarande låne-biträden; 5:o Då någon hos Commilterade anmäler sig till låns erhållande, hör vid ansökningen härom fogas ritning och kostnadsförslag till den byggnad, som skall uppföras; 6:0 Innan något i afräkning S ett beviljadt lån får lyftas, böra Committerade hafva emoltagit låntagarens till Riksgälds-Contoret å lånesumrcan utfärdade skuldebref, innefattande förbindelse alt de stadgade ränteoch capital-inbelalningarne i förest)ifven ordning fullgöra; lill säkerhet hvarföre första inteckningen i tomten, jemte den byggnad, hvilken derå kommer att uppföras, skall meddelas; 7:0 Omförmälte skuldebref förblifva under Commitlerades vård och redovisnings-skyldighet, intilldess det beviljade lånet till fulla beloppet utgifvits; men i den mon sådant skett och de uppförda byggnaderne blifvit brandförsäkradc, insändas skuldebrefven lill Riksgälds-Contoret, i hvars räkenskaper hvarje låntagare derefter erhåller sitt serskilda conto; 8:0 Skulle Commilterade, vid något tillfälle, finna sig föranlåtne inskränka den först beviljade lånesumman och, i följd deraf, det intecknade skuldebrefvet innehålla ett större belopp, än det verkliga lånet, skall skilnaden å skuldebrefvet, före dess sändande lill Riksgälds-Contoret, alskrifvas; q’. o
der capital-förmögenheten är otillräcklig; och ändtligen att, likaså gifvet det är att den allmänna crediten är mindre behöflig der den enskilda crediten är utvecklad och consoliderad, lika nödvändigt är ock, att der detta icke är fallet, hvilket Friherren ansett förhållandet vara med Sverige, vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom den allmänna kan begagnas så, att den kommer näringarne tillgodo, utan att menligt inverka på någon serskild samhällsclassj och utan att erfordra skattebidrag. Ur dessa synpunkter har Friherre Ehrenborgh framställt ofvanberörde motion, under yttrande tillika af den öfvertygelse, att, med användande af de anslag, som redan blifvit anvisade för jordbruk och näringar, man under annan form skulle kunna i större scala komma dem tillhanda och alstra resultat, hvarigenom capital skapades, som återverkade på det allmänna välståndet och såmedelst småningom beredde minskning i skattebördorne i samma mon, som ,nya källor bereddes, hvarutur inkomster kunde inhemtas. Jemte det Friherre Ehrenborgh vidare yttråt, det han ansåg den af honom framställda grundsats böra tillämpas på alla de anslag, som Staten lem nar för produetiva föremål, och således önskade, att Rikets' Ständer ville besluta om enahanda systems antagande för det anslag, som Banken lemnar till odlingglån, har Friherren ytterligare dels tillagt, att, om äfven (}:de Hufvud-Tileln, på sätt under discussionen i ämnet blifvit yltradt, redan vore så upptagen af anvisningar till bestämde ändamål - Stals-XJtskotUls Uttåland* N.o 278. 9 damål, att den icke lemnade medel till förslagets utförande, grundsatsen i allt fall, om den gillades, kunde tillämpas i den mon anslaget funnes sådant medgifva, dels oek förklarat, det Friherren vore tillfredsställd, äfven om motionen nu icke medförde annan verkan, än alt först inom Utskottet och sedan inom Representationen föranleda en grundlig behandling af den frågan, huruvida icke Stals-crediten, såsom en häfstång för välståndet, bör användas lill näringarnes understöd.
Man synes då vid förslagen uppgöran* de hafva förbigått betänka den stora skill* nåd, som är emellan våra värfvade Soldater nu och för 20 år sedan, och huru noggranna de formaliteter äro, som föregå innan permission åt en sådan meddelas. Jag kånner förhållandet, i förenämnde afseende, vid Götha Artillerie, och förmodar att det år eller bör vara lika med öfrige värfvade Regementerne. Artilleristen permitteras vanligen till uppgifven Socken, inom visst Härad och Län, med föreskrift i passet, att han skall LngVtskottets Betänkandett* 671 gå dit den allmänna genaste vägen. Jrmte passet föijer Prestbevis om karlens (fVåjd och läkarebevis derom, att han icke år med smittosam sjukdom behäftad. Derjemte underrättas Landshöfdingen , om den ort dit karlen permitteras, på det KronoBetjenia. gen må blifva i tillfälle att göra sig underrättad om dess uppförande, och om något dervid är att påminna underrätta Regementschefen. Då karlen till tjenstgöring återkommer, skall han dessutom vara försedd med Betyg från Pastorn i den Församling der han uppehållit sig, derom, huru hans uppförande varit. Ar Betyget mindre godt, får karlen antingen afsked, eller qvarhålles under strängare uppsigt., Jag vill -nu fråga, är då icke en under sådana villkor förpassad Soldat lika fiskad elig för allmänna säkerheten; lika berättigad att med välvilja emotiagas, inom den trakt dit han förpassas, som någon annan person ? I öfrigt är att anmärka, att om en sådan permitterad Soldat endast är skicklig till vanligt gårdsarbete, lärer det ändå blifva nog svårt för honom , att hos en och samma person få 10 månaders jemn sysselsättning. Ar karlen handtverkare, så är det ej möjligt, att han kan få hela tiden arbete på samma ställe, och icke bör man då, för Fattigvårdens iagttag&nde, billigen kunna begära, att en sådan permitterad karl skulle nedlägga sitt handtverk , för att kun - 672 Lagutskottet! Betänkande». na få en mera Reglementarisk vistelse på etc och samma ställe.
Efter det blifvit sagdt, att man ej utan advocatur kan komma till annan slutsats, än StatsUtsk., skall jag försöka att utan advocatur, hvilken jag alltid hatat, från hvad håll den än må komma, ännu en gång förklara, hvarföre jag anser BondeSt:s beslut ej kunna ställas i bredd med de öfriga Ståndens beslut om ett anslag af 70,000 r:dr. K. M. hade, i sin nåd. propos. till R. St. om behofvet för arme'ens materiel, alldeles icke nämnt frågan om beklädnad för bevär:smanskapet, utan endast de summor, han äskade, nemi. 70,000 r:dr, hvilka förut varit beviljade och nu önskades uppförda på stat, samt 90,000 generelt för materiellen. Vid ett sådant förhållande måtte det icke varit RiksStm betalt att vid beviljandet af dessa summor bifoga de vilkor, hvarunder Stånden ville lemna bifallet. BondeSt. har fästat ett sådant vilkor vid de 45,000 r:dr, samma Den i3 September. Sland beviljat, och detta särskilda vilkor, att det till 45,000 r:dr nedsatta anslaget skall användas till bevär:smanskapets beklädnad, måtte icke berättiga de andra Stånden att sätta denna summa i en annan jemnförelse än den, som tydligen varit BondeSt:s mening. BondeSt. har afslagit de 70,000 ltdrna och endast beviljat 45,000 r:dr samt förklarat, att frågan om de af K. M. äskade 90,000 r:dr skulle förfalla. De andra Stånden hafva beviljat 70,000 r:dr på det hela till materiellen, och särskildt hafva 2:ne Stånd beviljat 54,000 r:dr till bevär:smanskapets beklädnad. Nu frågar jag: huru är det möjligt att, med eller utan advocatur, presupponera bifall till de afslagna 70,000 r:drna, under de beviljade 45,000 r:dr?
Häruti förenade sig Herr Grefve Oxenstierna och Herr Lagmannen Ståhle 'Bil.t Sials-s.Allm.Besv o.Oec.Utsk.Utl,W.oH.iQ Af Andreas Håhansson från Elfsborgs Län: För min del instämmer jag väl i Utskottens tillstyrkande af lindrade betalningsvilkor för de skuldsatte inom Skaraborgs Läa, men förklarar mig obelåten dermed, att en lika förmon för Elfsborgs Län na icke blifvit i sammanhang dermed föreslagen. stockholm. Simens och Granbergs Tryckeri, 18*9; Statssåfnt Allm. Btsv. 6. Oee.-Vtsk. Uti. Ank. (ill Exp-Utsk. d. 1 Junti i8sg« Utlåtande, i anledning af Kongl. Majit» Nådiga Proposition, i afseende på Ekeskogarne i Riket, jemte flere i detta ämne väckte enskilde Motioner. Tui Rikets Ständer har Kongl. Maja, un. der den ai Februarii innevarande är, beha. gat aflåta Dess Nådiga Proposition, i afseende å Ekeskogarne i Riket, hvilken till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens gemensamma handläggning blifvit ufverlemnad. (Se Bihanget till Riks Ståndens Protocoll, i:a Samlingen j:a Bandet Nto 55.) I sammanhang härmed, hafva Utskotteri fått emottaga följande dels i detta ämne väckte serskilda Motioner, dels, med föranledande af den Kongl. Propositionen, inom de respective Riks Stånden gjorde anföranden, nemligen: Bik. till Riks. St. Pre t. Uti, N:o 3 a) Inom Högloft.
– Med skäl har man på grafvården öfver denna kyrkas byggmästare – Christopher Wren, som här hvilar, skrifvit: Söker du minnesvården: se omkring dig! I skuggan af detta tempel stå monumenter helgade af Nationens tacksamhet. Man ser der menniskovännen Howard’s, Doctor Johnson’s – Sir William Jones’s – flere krigares: – Nelsons, sade man mig, skall ställas midt under hvalfvet. Det är, åtminstone i afseende på platsen, något annat, än den så berömda poetvrån (Poets Corner), som väl förtjenar namnet – i Westminster Abbey. Ibland de präktigaste Hospitaler i verlden är väl Greenwichs Hospital för sjömans-invalider. Det ligger i staden af samma namn, nära en Svensk mil från London. Af alla byggnader jag sett i England, är denna såsom palats den yppersta, fullkomligen värdig sitt ändamål, värdig ett mägtigt och ädelmodigt folk. Det hela består af fyra särskilda byggnader, af hvilka tvenne utmärka sig med hvälfda pelaregångar. Man har en skön utsigt öfver Themsen oah London. Capell och salar äro präktiga. Invaliderna bo förträffligt, de förnämsta och äldsta verkeligen praktfullt, i stora salar, der hvar och en har ett litet rum afstängdt för sin säng och sina saker. Dessa afdelningar kallas Kajutor: allt är af ek, bonadt och glänsande, så att man kan spegla sig deri. Det var högtidligt och rörande att se denna mängd ålderstegna, af krig och mödor märkta sjömän, vandra under hvalfven af dessa portiker, eller samtalande sitta vid stranden af den segelklädda floden, som visade dem deras fäderneslands rikedom och ära. Det var Söndag: alle voro i sina helgdagskläder. Många ben och armar voro borta. Många ansigten krutsprängda, – alla bruna som mahogony och väderbitne innom alla luftstreck. Förnöjsamhet och en trotsig ärlighet lyste i deras ögon. Det land, som så lönar den tappre seglaren, förtjenar att vara den första sjömakt i verlden, och här skulle jag af hjertat instämt i den Engelska National-sången, med sin härliga melodi: Britannia herrska öfver böljorna!
St. besluta, att alla privatbanker, som hädanefter uppkomma, erlägga till staten en högre be v i 11 n., än den nuvar.; — må de hos K. M. i und. anhålla, att inga nya privatbanker mer få organiseras, äfvensom att de nuvar. privalbankerne, vid oktrojernas slut, alldeles skola upphöra, — och jag skall gerna med min röst härutinnan instämma, dock under det uttryckliga vilkor, alt riksbanken fyller de indragnas ställe, samt lemnar allmänheten samma fördelar och säkerhet, hvilka privalbankerne för det närvar. erbjuda; men intilldess sådant skett, motsätter jag mig all godtycklig brådstörtande eller lill privalbankernes qväfvande ledande åtgärd, hvars skadliga följder icke på förhand ens kunna beräknas. 7* 100 Den 8 April e. m. Man anför, att den stora behållning, privatbankerne gifvit sina aktieägare, bör ock högre beskattas, och grunden härtill är, att man kan kontrollera deras inkomster, likasom statens löntagares. Om samma kontrollerande rätt ägde rum för all annan enskild lofgifven rörelse m. m., så skulle resultaterna utvisa förhållanden, som säkerligen vore, i många fall, likstämmiga med privatbankernes; men denna kontrollerande rätt är ej Sländerne för det närvar. medgifven, och derföre inskränkes ock deras beskattningsrätt i delta afseende. Jag nämner ej denna inskränkta rätt för Sländerne, i afsigt alt derigenom vilja åstadkomma en högre beskattning för andra lofgifna näringar, tverlom önskar jag, dem all möjlig lycka och framgång, men jag har endast framdragit de olika förhållandena, för alt tydligen visa den i ögonen fallande orättvisa, man vill begå emot de närvar, privatbankerne, hvilka grundade sin organisation på samma rättsförhållanden, som gälde för de år 1847 afgångne, och som de ostörde fält tillgodonjuta, nemi. på R. Sl:s egen begäran till K. M. om inrättande af privatbanker, på K.
Försäljning af brännvin pä landet må ovillkorligen icke ske under en kannas belopp af någon eller å något annat ställe, än Gästgifvaregårdar af Gästgifvaren, vid tillfälle, då han förser resande med mat, vid bot af 25 R:dr första gången oell 5o l\:dr andra gången; men sker sådant oftare, ökas ansvaret med ärans förlust och ett års fästningsarbete, hvilket arbete för hvarje gång ökas med 1 år. För sådan Gästgifvares tillåtna brännvinsminutering sättes vederbörlig taxa af Konungens Bef:h:de vid lämpligt vite, fr. o. 111. 10 Ii:dr t. o. m. 33 R:dr 16 sk. 13:co. All försäljning å landet af arrac, rum, cognac eller andra sådana rusgifvande drycker, vare ovilkorligen förbjuden vid 5o R:dr B:co bot för den dermed beträdes första gången; och ökes detta ansvar med fördubblad bot hvarje påföljande gång. Skulle någon dermed beträdas fjerde gången, miste lian derjemte äran och straffes med 2:ne års arbete å Kronans fästning, hvilket arbete ökes för hvarje påföljande gång med 2:ne år. Vid segelled eiler sådana sommareller vintervägar, hvilka, utan att vara landsvägar, betydligen gagnas, likasom vid bruk och större herregårdar, äga K. JVI:s Bef:h:de alt med sparsamhet tillåta s. k. näringsställens anläggande; men der må annan förtäring af starka drycker, än ’öl och dricka, under intet vilkor äga rum, vid den i första idom. stadgade påföljd. §. 2.
N:o 35, om en Stads anläggande i Kronobergs Län, samt om åtskilliga frimarknader, N:o 36, I fråga, om skyldighet för Pastorerne, att årligen till LandsContoir och Dom - Fröt. Utdr. d. 17 April 1823. 171 Capitel insända utdrag af Kyrkoböckerne, öfver döda och födda. N:o 37, I'anledning af yrkadt tillstånd för Kyikohemmans åboers i Skåne efterlemnade Enkor och Barn, att företrädesvis till sådane Hemman erhålla Åborätt. N:o 51, Om närmare bestämmande af Fjerdingsmäns skyldigheter m. m. N:o 53, Angående ständige tiondesättningar för Räntegifvare och Räntetagare, emellan hvilka någon öfverenskommelse i detta hänseende ej träffats och blef Stats Utskottets utlåtande. N:o 109, Om förhöjning å missräkningsPenningarne för Casseurerne i Credit Sedels verkets små sedels Cassör, gilladt. S. D. e. m. Vid fortsatt föredragning af de från sista Plenidag, i vissa delar, uppskjutne frågor om föreslagne Grundlags förän-; dringar, bifölls nya Redactionen af Regeringsformens 107 §. Riksdags-Ordningens 14 §. 3 och 4 Morn. samt 29 §.s 6:te punct, äfvensom, i fråga om National-Representationen, Riksdags.Ordningens 11 §. Vtdr, ct. 17 April 1(323 Frän Vällofl. Bor gare St and et. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets Betänkanden. N:o 19, Om Frälsehemmans deltagande i Krono-Hålloch Reserve-Skjuts. N;o 20 Rörande yrkade förändringar i författningarne om Kronoskjuts. N:o 23 Öfver Kg!. Maj:ts Nådiga Proposition, angående fond till understöd för jordbrukare, som, genom frost eller hagelskada, förlora växande gröda.
För eclairering å Klubben, samt tobak och svagdricka, enligt företeende räkningar. För de uti PresteStåndets Canzli och Klubb erforderlige Inventarie-persedlar, enligt deröfver afgifvande räkningar. Ilos Välloflig BorgarcStåndet. För Talmannens Representations-kostnad 600: — - i månaden, beräknadt från den 4 sisth November, intill Riksdagens slut. Till Hyra för BorgareStåndets Klubb med eldning och städning 4o: Eclairering å Klubben, enligt accord med Bleckslagaren 82: 3a. - Ljus i trappor 12: Ljus på borden i Klubbrumraen 7: 24. - Tillsammans R:dr B:co 142: 8. - i månaden, beräknadt från Riksdagens början. För Tobak, Pipor och Svagdricka, enligt räkning. För den, till inredning af Borgare-Ståndets Sessions-Rum åtgående kostnad, enligt deröfver företeende räkningar. Betänkande o. Hos Hedervärda Bonde-Ståndet. i ii För Talmannens Representationskostnad, i månaden, R:dr B:co 600: — - beräknadt från den 4 s'stINovember intill Riksdagens slut. Till Hushyra för Talmannen, Secretera ren och Canzliet, i månaden 25o: beräknadt från den 1 sisth November intill Riksdagens slut. Till Hushyra för BondeStåndets Klubb, i rnånaden i83: 16. - beräknadt från Riksdagens början intill dess slut. För Tobak, Svagdricka och Ljus å sistnämnde Klubb, enligt deröfver afgifvande räkningar. Kostnaden för inredningen af BondeStåndets SecsionsR.um, enligt räkning. Ersättning till Magistraten i Stockholm för begagnandet af Bonde-Ståndets Sessionsrum och det större CanzliRummet. Och böra för öfrigt kostnaderne för Eclaireringen i samtlige RiksStåndens Sessionsrum och Ganzlier äfvensom för Skrifmaterialer och andre dylike nödvändigc utgifter ersättas efter deröfver afgifvande räkningar.
Jag har blott yrkat att i stället för BancoUtskottets tillstyrkande, att silfveruppköp efter de uppgifne grunderne skulle få ske ”på sätt BancoFullmägtige i öfrigt'finna lämpligt, ” desse ord må förändras till följande: ”med iakttagande i öfrigt af hvad 1823 års Bancoreglemente föreskrifver,” och jag förnyar min anhållan om proposition derpå. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: I det reglemente, som 1823 års Ständer utfärdade för BancoFullmägtige, står i afseende på reella fondens förstärkande, att ”då alltför stränga och bestämda föreskrifter kunna mera skada än gagna, ville Riksens Ständer, med fullt förtroende till Banco-Styrelsen åt densamma öfverlemna, att, efter fastställde allmänna grunder, sköta den angelägenheten.” Desse allmänna grunder hafva blifvit följde, ehuru man skulle kunna anmärka en eller annan afvikelse från ordalydelsen. Så lill exempel står der icke, att förskott skulle få lemnäs; BancoFullmägtige insågo för år i8a5 behofvet deraf; Riksens Ständers Revisorer hafva icke tadlat Fullmägtiges åtgärd i denna del. BancoUtskottet ger genom förslaget, att låta BancoStyrelsen besörja åtgärderne till reella fondens förstärkande, på sätt den finner lämpligt, ej någon större rättig - Den su Maji f. ra. ii het åt Fullmägtige än de haft förut. Den föreslagne föreskriften är dessutom endast interimistisk och påkallad af ögonblickets behof, men det blir ofelbart af nöden att Riksens Ständer sedermera besluta närmare bestämmanden för den långa tiden af 5 kommande år. Jag tillstyrker derföre bifall till Betänkandet, så mycket mer, som Fullmägtige, i händelse af behof, äro i tillfälle att hos BancoUtskottet söka råd. Herr von Hartmansdorff, August: De anmärkningar, som blifvit gjorde utan att åsyfta ogillande af Utskottets Betänkande, anser jag icke behöfva besvaras, för att ej onödigt upptaga tiden.
Men, frågas det: Auad ar da i sjelfia uerkct arbetets inp~ ' ta~aic pJ känsl06~et2 Vi skulle vilja svara, att, om man lart att ufva och älska aibetet,verkar det iiterhBlande, samlande. fördjupande. I allmänhet älska sadana qvinnor senare, men djupare och mera odeladt. Fröken Roos har visat oss hum, i motsata hurtill. sysslolösheten medför niigonting retande, oroande, ett förspridande, ett utminuterande i koketta nycker eller flygtiga. hrarandra jagande tycken, af den kärlekens kraft, som skulle gifvits hel, frisk och odelad. Visserligen var det en ren ungdomskärlek. som midt i det vimlande, arbetslösa verldslifvet band Cecilias hjerta vid Georg Dalheim, hennes rgentlemanuaideal. * Men något förädlande inflytande hade denna böjelse icke förmatt taga ufver hvarken henne eller honom. Den hindrade icke honom att svika först henne och sedan sin faderlige förman, samt att sjelf berbfva sig lifvet, n&amp; hans hopp mt genom ett rikt gifte reparera sitt anseende slog fel. Den hindrade icke heller henne an kokett leka ined Enist Billners känslor, om den ock måhända hade nagon del i hennes snnda motvilja mot äktenskap med en man, hvars närmande var henne motbjudande. Van att standigt se sig omgifven af mer eller mindre oäkta föralskelse och att sjelf underhalla densamma med ett finare eller simvlare koketten. afvägdt i man af behof, samt att fylla sina ensanha, sysslolösa stunder med minnet af denna betydelselösa. men derför icke oskyldiga lek, rycktes hon nu genom sitt eget beslut plötsligt bort fran d&amp; krets.