Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 169. inse nödvändigheten att lörändra nu ifrågavarande lagbud, och får jag derföre vördsamt föreslå : att Kongl. Brefvet den 25 November 1802 oell Kammar-kollegii cirkulär den 4 Mars 1825 måtte ändras eller upphäfvas och i stället stadgas: Till vägbyggnad får sand, ler och ris tagas såväl uti inegor och hagar, som å skogsoch utmark, emot ersättning till den elier dem, som marken och skogen ega ; och, i händelse icke annorlunda öfverenskommas kan, skall sandoch lertag till vägbyggnad af kronobetjent med 2:ne nämndemän på tjeriliga ställen, der minsta skadan vållas, utsynas, och dessa då jemväl bestämma ersättningen; hvarvid afseende bör fästas på markens mer eller mindre tjenlighet till odling m. m. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 22 November 1862. Jonas Christopherson, från Wermlands län. Af Nils Jansson från Östergötlands län, om vpphäfvande af 4 kap. 5 § Jorda-Baiken jemte alla dermed sammanhang egande författningar, rörande hembudsskyldighel och lösningssältet vid handel of jord d landet. Då tvångslöshet allt mera och mera anses såsom eli oeftergiflig! vilkor för handelsoch näringsverksamhetens obehindrade gång samt utveckling, och denna åsigt äfven vunnit tillämpning i samhällets flesta näringsgrenar, torde det ej vara lör tidigt att i någon mån undanrödja de hinder, hvilka förefinnas mot beståndet af de aftal, som uppgöras angående jord på landet. De härvid mest framstående och inflytelserika hindren äro utan tvifvel de af Sveriges rikes lag godkända lösningssamt börderätterna, jemte i sammanhang dermed ålagda hembudsskyldighelen. Som det gamla släglbandet i ett och annat af Sveriges landskap ännu bibehåller sig lefvande och detta, såsom upphofvet till bördsrätten, kan gifva någon Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 251 befogenhet åt berörda rätt, vill jag derom endast yttra den önskan att åtminstone någon inskränkning derutinnan måtte ega rum.
Ridderskapets och Adelns ogillande af Utskottets Betänkande kan ej ändra sakens utgång, men om jag vågade vördsamt önska ett sådant ogillande är det blott för att, i händelse vid en sednare Riksdag detta så magfpåliggande Lagarbete möjligtvis ännu stod på samma punct, som det nu gör, Ridderskapet och Adeln då kunde visa att från dem kommit både de Förslag och det Beslut, som kunnat leda till det så vigtiga och högst efter, längtade målet, en för närvarande tids språk, seder och behof, lämpad redning af det LagChaos vi nu genom otaliga hvarannan upphäf - D en 4 April. vande och förklarande Förordningar och Förklaringar äga. Herr Grefven oell LandtMarshalken hemställde, om icke, enär de öfriga frenne RiksSränden redan bifallit Lag - Utskottets första Betänkande, Riddersk^jpet. och Aideln behagade afven för sin del dervid nu mera låta bero , hvilket bifölls. Föredrogs å nyo Lag-Utskottets den ig sistledne Martil afgifne, samt den i dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, öfver gjordt Förslag, att Öfver-Ståthållare-Embe* tet i Police-Ärender hädanefter må blifva ställdt under Hof-Rättens granskning samt de Proto. collet och Domböcker, som där hållas, till HofRätten varda inlemnade. Herr Grönhagen, Gustaf, anförde skrifteligeu: I anledning af Lag-Utskottets, till Höglofl. Ridderskapet och Adeln inkomne Betänkande öfver den af mig inlemnade och hos Ridderskapet och Adeln uppläste Motion , rörande en förbättring af Police-Styrelsen här i Hufvudstaden, har jag, vid genomläsandet af det samma, emot ali förmodan inhämtat och funnit, det Höglofl. L3g*Utskottet nog facilt behandlat detta, till Medborgares säkerhet och fredande mot våld, vigtiga ämne. a6g Den 4 April.
Utskottet har, vid öfvervägande af detta ärende, funnit, att, i händelse det stadgande infördes, att till erhållande af fastighetslån i Banken icke ovillkorligen måtte erfordras en ny inteckning, sialld på Rikets Ständers Bank, utan att jemte Låntagarens revers kunde såsom hypothek antagas en inteckning äfven af äldre datum, allenast den å behörige tider blifvit förnyad och ställd på hvilken person sora helst, så vida den biif - Banco-TJtslcotlets Utlåtande, N'o 63. 3 vit lagligen transporterad, antingen på Rikets Ständers Bank eller ock på innebafvaren, sådant komme att blifva fördelag tigt både för Banken och lånsek inden; för den förre, emedan ingen mera tillförlitlig säkerhet emot möjligtvis för Domare i orten obekante så kallade tysta förmons-rätterlära kunna erhållas, än den, som ligger uti inteckningens ålder, samt förden senare eller lånsökanden, enär han, derest hans egendom redan förut vore belastad med inteckning, till hvars inlösande det bos Banken sökta fastighetslån skulle begagnas, kunde undvika att först låta döda denna inteckning och sedan söka en ny sådan för Bankens räkning; hvarförutan honom besparades det besvär och de olägenheter, som, i fall flera inteckningar voro uti egendomen meddelade, eljest förorsakades, genom de öfriga inteckningshafvarnes medgifvande af den nya inteckningens företrädesrätt, hvilket dessutom möjligen någon gång torde vägras. Men om, på sätt Fullmägtige tillstyrkt, den serskilda förbindelse, låntagaren bör jemte hypolhekel afgifva, jemväl måste vara intecknad, tror Utskottet, alt den med förslaget åsyftade minskning i lånesökandens besvär och kostnad endast lill en del kommer att vinnas. Utskottet har fördenskull tagit i närmare betraktande, om och huruvida Bankens säkerhet ovillkorligen kan anses påfordra, att den serski!da< förbindelsen äfvenledes intecknas.
I händelse ActieÄgarne insätta, barde dem beläningsrätten tillkomma, men ej i händelse af ingen insättning, hade framställningen varit billigare, men nu synes den utgå blott från en synpunct; det torde alKsä vara bäst afvakta utgången, innan man tar ett afgörande beslut, hvartill grunderna torde utfalla helt annorledes än man väntar. Utskottet har vidare sorn skäl framställt, att insättningssumman å GöthaCanalActier är en obetydlig del af den tecknade, i jemförelse mot förhållandet med SöderTelje Adier. Jag har helt nyligen haft tillfälle utveckla samma ämne vidlyftigare, och hemställer nu åter, om det är endast insättningssumman, som ger värde åt så.4ane Hypotheker. Som de arbeten,1 hvilka vid Götha Canal blifvit utförda, gjort 8 mil i hjertat af Riket oafbrutit segelbara af den 18 mils långa segelled, hvarmed man ämnar förbinda Vernern och Östersjön , så anser jag för min del ett värde ligga deri, som iag ej tror är att jemföra med ett arbete, hvilket, när det är färdigt, utgör ea fjerdedels mil, och sammanbinder Mälaren med Östersjön , som redan äro samrnanbundne. Jag hemställer huruvida det är billigt, att just då nun tillägger detta senare Verk belåningsrätt, sätter man ifråga att afhända en belåmngsrätt från Götha Canal , som har så betydliga anläggningar redan ut örde. Jag viii ej säga hvad värde de skola hafva 3 men det måste vara något Jag i68 Den 7 julii. vill utom det redan uppgifna Segelbara, blott nämna en färdig Hamnbygnad vid Venerns strand, säkert den fullkomligaste och beqvämaste vid hela denna Sjö. Hela Allmänhten vet hvad betydliga arbeten i Östergöthland äro utförde; äfven bör besinnas hvad välde Bolagets SkogsParker, Fastigheter, Qvarnar och inventarier hafva. Den dag torde komma, då man under kalt bedömmande finner allt detta hifva ett stort värde, som man nu skattat sä ringa. Vidare har man anfört, att Actiernebem» falla Bolaget och försvinna, om insättningen å dem uragtlåtes.
M:ts I>en 29 Februari. Propus., sorn learit till grund för Ut.sk:s beslut, icke med ett enda ord omnämner Postverkets hellof af ökade inkomster. Hvad beträffar brelvigten, så iir här frågan, huruvida allmänheten skall få fortfarande åtnjuta en fördel, som den hittills haft, eller om denna fördel nu skall inskränkas. De, som försvarat Utsk:s förslag, hafva utgått från den åsigten, att genom denna nedsättning i brefvigten det icke skulle för den korresponderande allmänheten upstå någon ökad utgift; men om detta eger sin riktighet, så är det också axiomatiskt visst, att ingen ökad inkomst lör Posten kan upkornma, hvadan dess ställning ingalunda förbättras, under det likväl allmänheten understundom blefve utsatt för olägenheter. Man har här sagt det vara af större vigt, att. nya tillfällen till brefbefordring beredas, än att portot nedsättes; men detta beror på huru de nya linierna anläggas. En ny postlinie i en ort, der korrespondensen är ringa, medlör icke någon särdeles stor fördel för den stora allmänheten; later man då tillika befordringen ske med gästgifvareskjuts i stället för med ångbåt, der sådan kommunikation finnes att tillgå, så blir det ej heller lör Postverket någon vinst. Det säges visser!, att Utsk:t tagit i noggrannt öfvervägande de uplysningar, som blifvit lemnade; men så summariskt, som referatet i Betänk:t är, lemnar det åtminstone föga ledning för omdömet. Då det uniforma medelportot först infördes, hade Postverket gjort vidlyftiga utredningar, som förde till det resultat, att, så vida mitt minne ej bedrager mig. det enkla portot måste sättas till 6 sk. banko. Det bestämdes sedan genom R. Stms beslut till 4 sk. bko, och, det oaktadt, hafva sedan dess Postverkets inkomster stigit, ehu ru dess nettobehållning minskats. En talare har sagt, att Posten de två sista åren gått med förlust, och att man bör se. till att icke ett sådant förhållande fortfar. Det är dock nödvändigt att noga granska hvilka siffror, som influtit i de kalkyler, hvaraf detta resultat upstått.
O c k s å kan det ej nekas, att åtskilliga kvinnliga tonverk gifva skäl för en dylik opinion, Hedrande undantag finnas alltid och vi behöfva endast erinra Gröndahl, för att arbeten de kända Héritte-Viardot, visa, värdigt del mäns. om att namnen BackerChaminade det finnes kvinnor, m. fl. hvilkas kunna ställas vid sidan af en I vårt land hafva de kvinnliga k o m - positörerna hittills varit lätt räknade, o c h några verkligt varaktiga spår hafva de väl knappt hunnit under efterlämna de senaste i vår musikhistoria. decennierna hafva Men åtskilliga tecken tydt på, att kvinnorna vilja pröfva sina krafter äfven på detta fält. let af de kvinnor, som I k a tillhör antam e d naturlig kallelse Bäckman. granna marknadsvimlet på lyxbasaren höres från hörn, af bladverk skuggadt, hur mandolinen röres. Man varsnar icke konstnärn, likvisst hans trånadsveka, hans hulda fantasier för hågen sällsamt leka. att tonsättarinnan äfven i n o m den mer komplidå i den vägen åstadkom, ansågos emellertid m e d uppgaf I fatta: Abr. Och Nordens blonda dotter står helt förtrollad. Föga det strödda glittret bländar dess själfullt fagra öga. Förteckningen på dessa arbeten har följande utseende: 1. Vokalmusik. — Fjä- riln (äfven texten af Ika). — M e d en bukett. — M e d första rosen. — A f t o n b ö n. — Signes visa. — Idyll. Allt detta är romanser. Dessutom finna vi damkören Davids 86 psalm, m e d orgel o c h piano, samt en Lofsång för blandad kör a capella. Piano: Tre karaktärsstycken. — Gavotte, Chansonette. — Polka-Caprice. — V i d slottsruinen (vals). — Nattskyar (nocturne), m e d dikt. — Løft dit H o v e d, du raske G u t! U n bibelot. För fullständighetens meddelas en skull förteckning på må här också 1. Vokalmusik: Norsk lyrik, 6 sånger. — Dikter af Snoilsky, 4 sånger.
Vid voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Nej — 17. Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 10 och 14 dennes på bordet lagda Betänk. J\s 35, i anledn, af väckte motioner om förklaring af hvad 1 kap. 2 §:n M.B:n innehåller, ang:de gäckeri med Sakramenten, eller stiftande af lag emot ett olofligt utdelande deraf. Frih. af Ugglas, Curt. Gustaf: Lika med LagUtsk. anser jag af vigt, att en serskild lag i detta afseende utfärdas, emedan, såsom vi alla känna, 2 §:n 1 kap. M.B:n blifvit vid domstolarne olika tillämpad, så att den ifrågavar:de förbrytelsen ena gången bestraffats och den andra gången icke. I fråga om det föreslagna lagstadgandet, har jag likväl några anmärkmr att göra. Ofvannämnde lagrum lyder sålunda: ”Gör någon gäckeri med Gudstjensten, Guds ord och Sakramenterna af lättsinnighet, bote 50 daler.” Nu tillstyrker Utsk. en författa., så lydande: ”Den som utan att vara prest, i anaat fall än serskildt medgifvet är, utdelar Sakramenten, böle 100 R:dr.” Om nu en person, utan att vara prest, utdelar Sakramenten, men gör det på fullt alfvar eller af full öfvertygelse, skall h;n plikta 100 R:dr. Gör åter t. ex. en sådan person gäckeri af lättsiane med Gudstjensten, Guds ord och Sakramenten, skall han dömas efter 1 kap. 2 §:n M.B:n, och således plikta mindre, än den, tom under full öfver - Den 21 Juni e m. 3D9 tygelse utdelar Nattvarden.
Det hela komme att bestå däri, att en del stadganden, som genom förändringen förlorat all 100 delar hett vatten) eller till sköljningar kraft och verkan, nr lagen uteslötes, och några af (4: 1000). de kvarstående förenklades. Kungl. förordningen af Ammoniak. Som luktmedel vid svimming •d. 1872 om giftomannarättens upphörande för myndig mö torde bland annat kunna försvinna o. d. samt som retmedel till ingnidningar på ur lagen, enär denna rätt ju af sig själf bortfölle i huden. och med en lag, som tilläte endast myndig mö att Bäska droppar eller dubbla malörtsdroppar. gifta sig. 1 tesked i vatten 2 — 3 gånger dagligen ss. Det allvarsammaste inkast, som kunde göras mot i » magstärkande ». förslaget, vore väl det, att om utsikten till äktenskap vore afstängd för den omyndiga kvinnan, kunde Blyättika. Däraf beredes blyvatten sålunda, lätt hända, att olagliga förbindelser trädde i stället att 1 — 2 matskedar blyättika blandas med 2 för lagliga äktenskap; och det vore att bota ett ondt matskedar brännvin och c:a 1 liter vatten (helst Karlsbadersalt konstgjordt. 1 tesked till ett med ett dubbelt värre. Men då i Sverige under åren destilleradt eller snö- eller regnvatten). Blyglas kallt vatten på morgonen s.s. lätt lö- 1871 — 80 medelåldern för de kvinnor, som födt oäkta barn, uppgick till den oväntadt höga siffran af 27,83 vatten användes som omslag (flitigt vexlade) sande. Eljes vid » magsyra » enligt läkares år, och då bland dem endast voro 6 %, som ännu vid kontusioner, svullnader, » ros » o. s. v. särskilda föreskrift. icke uppnått det tjuguförsta lefnadsåret, så inses det Borax. 3 — 5 % lösning till penslingar af lätt, att det icke är de yngsta kvinnorna, som utKina (Sulphas chinicusj. Vid feber och sättas för de största frestelserna. Den anledning till munnen vid » torsk », difteri, svalgkatarr. som medel mot frossa 1 — l /, gram.
Hvad jag först och främst, i likhet med Professor Olivecrona, andragit, är, att så länge qvinnan möjligtvis har föräldrar i lifvet, så bör hon äfven inhemta deras råd i afseende på giftermålsförbindelser. Ett sådant föreläggande för qvinnan har Ut sk: t likväl icke funnit skäligt vidfoga förslaget. Vidare har jag yrkat, att de lagrum borde upräknas. som genom ifrågav:de förslag skulle förändras. Jag har nemiansett, att det icke är rigtigt till R. Stins pröfning och antagande framlägga ett förslag till författning, uti hvilket det heter: »Med ändring af »hvad i lag och särskildta författningar finnes stadgadt ang:de gif»fovnans inseende öfver mö, förordnas som följer.» Utsk:t åter har funnit skäligt, adoptera ifrågavide af Frih Armfelt föreslagna klausul. Min öfvertygelse är, att man endast genom upräknande af ifrågav:de lagrum kan betrygga frågans framgång, ty R. St:r kunna icke billigt,vis lägga på K. M:ts Regering detta framletande af lagparagrafer. Det tillhör ovilkorligen R. St:r, att uttryckligen upgifva, hvilka lagrum och författningar, i följd af ifrågav:de stadgande, böra ändras och uphäfvas. Utsk:t åter har, liksom på en slump, förklarat, , att hvad som kan strida mot detta förslag skall ändras. Jag, för min del, kan icke anse detta sätt riktigt; oell får, till stöd för denna min åsgt, anföra, att detta icke är det sätt, på hvilket R. St:r i slika fall pläga tillvägagå. Det är på dessa skäl och med särskildt fästadt afseende å den första af mig framstälda anmärkningen, som jag, ehuru okärt det än mig är, måste instämma i Hr von Ehrenheims yrkande på afslag, under förväntan att, vid en kommande riksdag, denna fråga måtte bana sig väg till ett i alla afseenden tillfredsställande resultat. Frih. Armfelt, Magnus:
FÖRSTA AKTEN ALGOTSON. Montjoie Saint-Denis! Båda öppna visiren. PORSE. Med hvad rätt bären I rikets färger? ALGOTSON. Med samma rätt som I bären Kejsarens. PORSE. Är det bara det vi skola strida om? Bara det? ALGOTSON. Vi ha nog annat att tas om... PORSE. Kom inom skrankorna bara och bryt lans, så få vi tala ur skägget. Jag tänker det, men rakstugan är inte rätt forum. ALGOTSON. Man bryter inte lans med ärelös och vanbörding. PORSE. partigängare... Hut! taffeltäckare, sängvärmare, skälvrängare, ALGOTSON. lar med kvinnogunst som Du icke egt... Du hund, son af konungamördare, Du som prå- FOLKUNGA-SAGAN. PORSE drar svärdet. botare! Håll där, eller tar jag af Dig ett hufvud! kittel ALGOTSON drar svärdet. Stå för det, skalk! Stå! Dörren till höger slås upp. BARBERARN. pina, hören upp! Medregenten kommer. PORSE. Härligheter, Durchlauchter, för Kristi kors och Kung Erik! ERIK in med svit; han ser ut som en yngling, liten, späd, skägglös. borgafrid? Knut Porse, gamle mannen, ställer till slagsmål på rakstugan, och Bengt Algotson, Bengt Algotson, fy! Hvad gäller tvisten? Låt mig vara skiljedomare. Talen! Hvad är det? Hvem bryter edsöre, hvem stör PORSE OCH ALGOTSON tiga. ERIK. Talen! PORSE. Omöjligt, Ers Nåd! FÖRSTA AKTEN ERIK. Hvad vill det betyda? Tala, Algotson! ALGOTSON. Omöjligt, Ers höga Nåd! ERIK. svar? Lämnen då detta rum; Porse först! Marsch, och till venster! Sen Algotson! Marsch, och till höger! Då ha'n I förtalat någon! Mig kanske? Intet PORSE OCH ALGOTSON ut. ERIK till Barberarn.
N:o 123, angide regleringen af utgifterna under RiksStatens Åttonde Hufvudtitel. Hr Bildt: Då R. o. Ad. vid behandlingen af 8:de hufvudtiteln, uppå anförde skäl, ansåg sig böra återremittera 105:te punkten i StatsUtsk:ts Utjåt. N:o 123, synes det mig vara både formenligast och riktigast, att R. o. Ad. afvaktar Utsk:ts svar på denna återremiss, innan Ståndet fattar något definitivt beslut i frågan. På grund häraf får jag vördsamt hemställa, det R. o. Ad. behagade afslå BorgareSt:ts nu föredragne inbjudning. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propus. beslöt R. o. Ad. att, med vidblifvule af förut fattadt beslut, afslå BorgareSt:ts ifrågav:de inbjudning. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Sammansatta Stats-, Lag samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts d. 8 och 11 d:s bordlagde Utlåt. N:o 21, i ani. af dels återremiss i vissa delar, dels RiksStms skiljaktiga beslut i andra delar af Utsk:ts Betänk. N:o 7, innefattande yttrande ej mindre öfver K. M:ts Nådiga Propos. om förnyad författning rör:de utskrifningssättet och inrättningen af allm. beväringsmanskapet, än ock öfver enskilda motioner i samma ämne. 138 I)en 15 Augnst!. Utsk:ts yttrande om de delar af Författningsförslagef, som vunnit tre RiloStrds bifall, samt bemställanden rör:de gg 4, 6, 7, 11, 16, 32 och 33. Lades till handlingarne. Utsk:ts förslag till förändrad lydelse af g 34. Hr Hjärne, Harald:
Majit jemväl för de tre artilleri-regementena samt fyrverkarekorpsen begärt förhöjning i anslagen lill kokinrätlningskoslnader, så att dessa skulle komma att utgöra för Svea Artilleri-regemente 3,000 Ridr i stället för 1,950 Ridr, för Göta Artilleri-regemente 2,300 R;dr i stället för 1,500 Ridr, för Wendes Artilleri-regemente 1,750 Ridr i stället för 1,400 Ridr samt för Fyrverkare-korpsen 450 Ridr i stället för 375 Ridr, eller en sammanlagd tillökning af 2,275 Ridr; Och få Rikets Ständer, under åberopande af hvad under punkten 8:o härofvan finnes i ämnet anfördt, i underdånighet anmäla att å Riksgälds-kontoret anvisats de ifrågavarande anslagsbeloppen, tillhopa 2,275 Ridr såsom extra anslag för år 1867. I följd häraf kommer det kontanta riksstats-anslaget för Svea, Göta och Wendes Artilleri-regementen, nu upptaget till 751,785 R: dr 5 öre, att höjas till 764,285 Ridr 5 öre. 13:o. Ingeniör-korpsen. a) Sedan hittills, uppå E. K. Majits framställningar till Rikets Ständer, medel blifvit anslagna till två af de tre kompanier ingeniörtrupper, som enligt den nu antagna planen skulle bilda en pontonierbataljon, har E. K. Majit, i anseende till nödvändigheten af denna bataljons fullständiga ordnande, begärt att, för det tredje kompaniets uppsättande till lika styrka med hvartdera af de förut befintliga kompanierna eller 120 man samt med enahanda befälspersonal, äfvensom för nödigt befäl vid bataljonens stab, måtte beviljas följande anslag, nemligen: för sta - 8 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 67. bens aflöning 7,321 R:dr 25 öre, för kompanibefälets aflöning 9,916
Del voro i synnerhet BondeStis ledamöter inom Utsk., hvilka höllö pä denna §, emedan de ansågo gästgifvare^ eganderätt i annat fall löpa fara. För min del tror jag således 2:dra mom. böra bibehållas. Hr Printzensköld: På sätt Hr von Hartmansdorff oplyst, är verkligen bränvins-utskänknings-rättigheten uteslutande tillhörig sjelfva gästgifveriet och icke den person, som för tillfället eger gästgifvaregården, hvilket uti 1734 års gästgifveri-förordn. tydligen är uttryckt. Det är visserligen ganska välment af Utsk. att vilja fråntaga gästgifverierna denna reela rättighet, för att icke sedermera kunna såsom sådan återförvärfvas, derigenom alt en gästgifvare tillfälligtvis afsagt sig bränvins-utskänknings-rättigheten, men månne det är rättsenligt? Jag tviflar derpå. Gäst - 150 Peil 9 A u g u s t i f. rn. gifveriet har hittills ansetts sora etti verkligt onus, hvarföre också enl. samma författa., som jag nyss nämnde, vissa friheter blifvit dem tillagde jemte den rättighet, sorn de nu ega, till bränvinsminutering i detta ords vanliga bemärkelse. Skulle man nu förklara, att gästgifverierna vore för alltid qvitt denna rättighet, derföre att t. ex. en gästgifvare, som är en något fanatisk nykterhetsvän, heldre upoffrar en del af sin egendom, än han begagnar denna rättighet och skattar derför, hvilket jag vet hafva inträffat med några personer, så skulle derigenom, till skada för gästgifveriet, en minskning i dess värde förorsakas, äfvensom jag tror, att en skada jemväl skulle upkomma för de resande, då de icke kunde påräkna att vid detta gästgifveri erhålla de förfriskningar, som de önskade, ty stadga hvad man vill, så blir dock mängden af resande, åtminstone manspersoner, härmed föga belåtne, då de understundom i dåligt väder kunna behöfva en sup, om man så vill kalla den. Derföre anser jag det förslag, Frih.
Majit i Riksens Ständers Hemliga Utstött wid Riksdagen i Norrköping den 8. Isum i ! 8oo Sedan Riksens Ständer, jamte det de i hela sm widd bifallit hwad Riksens Ständers Hemliga Utskott uii krotOLoUs - Utdrag den 22. fistlidrre Maji föreflagit.och hemställt kil befordrande och werkställande af en roalilllrion och inlösen af Rik - lVLs sens Ständers l^ontoirs Lrssti^Sedlar för at ul^ 'Rck>s Pe iningeoch Mynt-wäfende äterwinncr stadga och säkerhet m. m., .tillika, hwad angor beräkningen för den afgift, som til upfyllan e af Nissens Ständers garantis uti en Realisationskonst med denna Istnancs-Plan är förenad och ounogängelig, behagat updraga Hemliga U stot'e^ at sörstag denil, pä de grunder Hemliga Utskottet i allmänhet Utstakat, författa, samt til Riksens Ständers granstning i denna del öfverlemna; sa har He-nliga U stödet detta ärende förehaft^ och får, efter föregångna öfwerl lggningär, nu anemåla dest deeuiinnan fatta.e tankar. Hemliga Ustostcks upmärkfamhek och omtan» ka har i synnerhet warit fästad pä kwänne föremal. Det ena, at sä widt möjetigt more utfinna, nägot sätt til bestämmande af jords och egendomars werkcliga och sanna wär'-e, icke mindre pä Landet än i StäderNa, pä det den afgift, - hwarom fräga, är, mätte kunna fördelas och utgöras med iakttagande af all den jämnlikhek, i anseende til detta, warde, som astadkommas kan.