Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är klart, att under den förra cathegorien bjuder menskligheten, att samhället vårdar sig om sådana personer; men desses antal kati ej blifva särdeles stort, då deremot antalet af de sednare eller af dem, sorn, ehuru arbetsföre, likväl i brist af arbete icke kunna försörja sig, kan tillväxa till en storlek, som kan blifva olycksbringande för framtiden, och det är således på dessa, sorn lagstiftningen bör rikta sin uppmärksamhet. Efter hvad Hr von Hartmansdorff yttrat, torde dock föga i detta hänseende vara att tillägga. Han har i min tanke klart bevisat, att första steget åt detta håll är att icke inskränka arbetskraftens verksamhet inom för trånga gränser. Man har förutgenom beslut 0111 hemmanskly fningen sagt, att sådana personer,som icke hafva annat än sin arbetskraft, icke skulle få ansvara för sig sjelfva. Nu förbjuder man dem att söka försvar hos andra. Piesultatet deraf blir, alt då de icke inom communen kunna erhålla arbete, och ingen utom densamma vill taga dem i sitt arbete, af fruktan att kunna få ansvara för deras underhåll, så blifva de utan försvar, och då vidtager den jernliårda lagstiftningen, som säger, att en sådan person är presumerad brottslig och derföre kastas på correctionsioiätlningen. Hr Edenhjelm har sagt, alt frihet i fråga om personers emottagande från annan församling skulle bidraga till correctionisters uttagande, och han har ansett det så vådligt, alt han ville hafva en restriction , som hindrade correclionisters uttagande. Denna åsigt är diametraliskt motsatt lagen för correctionsväsendet. Jag anser correctionister, sorn icke gjort något.ondt, utan endast i brist på försvar hållas i fängsligt förvar, icke böra betraktas annorlunda än andra personer, som ingenting ondt begått. Skall man då stifta en lag, som hindrar utöfning af den menskliga pligten att från fängelse befria dem, som endast af brist på näringsfång äro beröfvade friheten? Jag yrkar borttagande af ifrågavnr. §, och då jag erkänner min oförmåga att uppgifva det lagstadgande, som bör sättas i stället, så understödjer jag Frih.
December aflåtne Memorial , angående yrkade ändringar och tillägg uti irsta och 3 §. af den för Banko-Utskottet hiltils gällande fnstruction; och blef samma Betänkande tillika med Utskottets sistnämnde Memorial af Ridderskapet och Adeln gillad t. S. D Föredrogos å nyo och gillades följande från Stats-Utskottet inkomne samt den 13 i denna månad på bordet lagde Utlåtanden nemi. 1:0 Af den 31 sistl. Januarii, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Herr Stats-Commissarien och Riddaren Widegrens ansökning om gratifikation och .Lönförhöjning för Kammeretaren Mullern. nto .Af den 31 sisth Januarii, angående Herr Ofver-Hof-Jägmästarens m. m. Grefve cort F osens Memorial om arfvode för Secreterare!! vid Öfver-Hof-Jägmästare-Embetet. 3;o Af den 31 sistl. Januarii, angående sökt ersättning till Städerne för deras andel i Accisocli Bakugns-penrtingarne. 4:0 Af den 31 sistl. Januarii, i afseende på Herr Fritz Ebels Memorial , angående vissa foreslagne förmåner för Segelduks-Fabriks-idkare. 5:0 Af den 31 sistl. Januarii, angående Riksdags Fullmägtigens Herr L. G. Bagers från Malmö motion om understöd af allmänna medel för fullbordandet af Hamnbyggnaden derstädes. 6:0 Af den 31 sistl. Jauuarii, angående Riksdags*Fullmägtigen Olof Gustafsson Bagges 12 6 Prof. Uidrd. 17 JFlsir. i8i8>' Memorial om understöd för Fiskare i Bohus-* länska Skärgarden. 7:0 Af den 4 i denna manad, öfver Herr vice Presidenten H. W. Iserhjelrns motion om förbättring i aflöningen för Ledamöterne i Rikets allmänna ärenders beredning. 8:0
Fader matte beviljas den summa af 14,818 R:d, som han, på berörde grund, trott sig berättigad begära, samt att derest denne summa, nu icke kunde anslås att på en gång utfalla, honom eller hans rätts innehafvare måtte tilläggas en årlig ersättning af 1000 R;d för Arrendets förlust, under de återstående Arrendeåren; Hvilken motion Höglofl. Ridderskapet och Adein till StatsUtskottets utlåtande remitterat. 1 anledning häiaf, får StatsUtskottet upplysa, att då vid den om KongsGårdarne i allmänhet af Riksens Ständer, under 1809 och 1810 Arens Riksdag företagne reglering det StatsUtskottets Betankanden. 235 befanns, att Herr HofStallmästaren Grefve Frölich hade erhållit f. d. Konungens skrifteliga löfte oni 50 års Arrende af Flyinge och Dahlby KungsGårdar, dock utan att ordentligt Contrakt om bestämdt Arrende blifvit uprättadt, upstod hos StatsUtskottet fråga om desse KongsGårdars disponerande för Statens räkning samt dervid först antingen det derstädes varande Stuteriet skulle bibehållas eller icke; Och blef, sedan 2lne Stånd stadnat i olika beslut med de andra aine, härom af Riksens Ständers Nämnd eller förstärkta StatsUtskottet den 24-ide Februarii 1810 afgjordt, att Stuteriet skulle uphöia och förordnande skulle meddelas, huru med KongsGårdarnes förvaltning derefter borde förhållas.
Hvarefter Hans Exceilence hemställde, om icke Ridderskapet ock Adeln behagade, till den behandling 56 §. RegeringsFormen stadgar , godkänna ej mindre det i ConstitutionsUtskottetg Memorial af den 13 sistledne April gjorde första, ån ock det uti Memorial af den i dennes framställde andra alternativa förslag 553 h>en 11 Junii f. nu till förändrad redaction af 38 § i Riksdagsordningen. Bifölls. Då nn ånyo föredrogs ConstitutionsUtskot; tets den 1 dennes aflåtne, samt den 5 derpå följde på bordet lagde, Memorial, innefattande Förslag till förändrad redaction af 9 §. RegexingsFormen, beslöt Ridderskapet och Adeln att samma Förslag, till den behandling 56 §. Regeringsformen stadgar, godkänna. Föredrogs å nyo ConstitutionsUtskoffefs den 1 dennes sfgifne, samt den 5 derpå följde på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte förslag till förändrad redaction af 7 §. i RegeringsFormen. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Jag kan nu ej erindra mig, hvad det var, som Högloflige Ridderskapet och Adeln förra gången förklarade för dess gemensamma tanka, och i sådan egenskap remitterade till Constitutions-Utskottet såsom anmärkning vid dess förslag till ändring i Grundlagen. Men denna tanka må vara hvilken och hurudan som hälst, så ägde Utskottet likväl ej rätt ogilla, ej en gång att pröfva den. Till rättighet för Utskottet att pröfva och ogilla Den ii Junii /, m, 559 hvad ett Stånd förklarat för dess gemensamma tanka, finnes, åtminstone i 56 §• Regeringsformen, ej riDgaste spår.
Derefter skall voterings-propositionen upprättas, medelst ifyllning af de bägge Thron-Candidaternas namn i följande Schema: Norriges Stortings och Sveriges Rikes Ständers Deputerade rösta gemensamt att välja Thronföljare till Norriges och Sveriges förenade Throner. Ifrån. Norriges Storting är dertill föreslagen I N. N. Ifrån Sveriges Rikes Ständer är dertill föreslagen N. N. Om flesta rösterna falla på N. N., är Han till Konungens Efterträdare (Konung) på Norriges och Sveriges förenade Throner lagligen utkorad. Om flesta rösterna falla på N. N., är Ilan till Konungens Efterträdare (Konung) på Norriges och Sveriges förenade Throner lagligen utkorad. Innan upprop till omröstningen företages, skola alla f de stadgar, som röra omröstningssättet, högt och tydligen uppläsas. Upprop vid denna omröstning skall så förrättas, I att, derest den gemensamma Committéens Ordförande är Norrsk, de Svenske Committerade först uppropas och sina röster afgifva, och dernäst de Norrske, och tvärtom, derest Ordföranden är Svensk. Omröstningen skall förrättas med till storlek och utseende i alla delar lika sedlar, hvarpå hvardera ThronCandidatens namn skall finnas tryckt med lika stilar. Den Ordförande, som icke vid valförrättningen förer 1032 Riksdagen 1815. ordet, tecknar sitt namn på voterings-sedlarne, innan de till de Committerade utlemnas. För att kunna gälla, skola dessa sedlar vara enkla, omärkta, slutna och hoprullade. Enkel pluralitet gifve utslaget. Förr än sedlarne uppräknas, skall Ordföranden en ibland dem uttaga och förseglad aflägga. Om, efter förrättadt upprop, vid sedlarnes öppnande, någon sedel befinnes af egenskap att, enligt ofvanbestämde grunder, ej kunna antagas, blifve den på stället förstörd.
Direktören såsom lön 1,300 R:dr och för Predikanten såsom arfvode 450 R:dr, i likhet med hvad Kongl. Maj:t för nuvarande tid bestämdt genom i nåder fastställda Stater för Uddevalla häkte den 7 Augusti 1863 och för H paranda häkte den 18 sistlidne Juli. a I sammanhang härmed anmälte Hans Excellens att sedan Rikets sednast församlade Ständer uti underdånig skrifvelse den 17 September 1863, i fråga om uppförande å ordinarie
Utskottet tycker sig med någorlunda tillförsigt kunna beräkna, att bägge dessa inrättningar, om de med nit och omtanka besörjas, skola gemensamt befordra det åsyftade ändamålet, och, om Utskottet, vid föreslående af sättet till deras utförande, icke deråt gifvit all den utsträckning, sorn, motionairerne och äfven Allmänheten må hända önskat, har sådant skett derföre, att Utskottet ansett bättre, att börja nya inrättningar i smått och låta deras vidare utveckling bero af det stöd, erfarenheten deråt gifver, än att, om de i stort företa» gas och genom tillfälliga omständigheter skulle misslyckas, derigenom afskräcka från alla vidare försök i samma väg. Bihang till RiksSt. Fröt. 1023, fr.cle Sami. N:r 51. \ go2 Besv. och Ekon. Utsk, Betänkandcn, Sedan Utskottet sålunda afgifvit yttrande öfver hvad angående förbättring eller hufvudsaklig förändring af skjutsväsendet blifvit anfördt, återstår för Utskottet att utlåta sig öfver de jieinnkuingar i nuvatrande förhållanden emellan dels de resande och de skjutsande, dels desse sistnämnde inbördes, som af åtskillige Riksdagsmän blifvit, påyrkade, och ibland hvilka den är vigtigast, sorn åsyftas i Herr Montgomineries förslag om skjutslegans nedsättning från 16 till 12 eller 8 sk. B:o milen. Yrkandet derom grundas egentligen derpå, att det skäl, som gällde för förhöjningen af skjuts, legan, nemligen brist och uppstegradt pris på foder, länge sedan skall hafva upphört, att samma förhöjning skall hafva verkat en inskränkning i resor, äfvensom dertill, att många resande nyttjat egna hästar, genom hvilket allt skjutsningsförtjensten för Allmogen minskats, samt att den höga skjutslegan ådrager Staten samt dess Ämbets-och Tjenstemän, af hvilka inånga äro svagt lönade, dryga kostnader.
Utskotten få i följd häraf vördsamt föreslå: att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att de Rustoch Rotehållare inom ofvannämnde Härader, hvilka styrka sig hafva oundgängligt behof af virke till knecktestugors uppbyggande eller underhållande, må, efter derom skedd undersökning, erhålla utsyning dertill å kronans 8 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk■ Utlåtande, N.-o 4.. närbelägne parker eller allmänningar, derest en sådan utsyning anses kunna ske med skogens framtida bestånd. Ank. till Exp. Ulsk. d. 4 Nov. kl. 2 e. m Utlåtande, angående inköp och utdelning af ett antal exemplar utaf Svenska Fornskrift-Scillskapets handlingar. Hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln har Friherre Hamilton, Hugo, föreslagit, att, sedan inom Hufvudstaden bildat sig ett Sällskap, under benämning Svenska Fornskrift-Sällskapet, hvars hufvudsakliga ändamål vore att utgifva sådana äldre handskrifter, till hvilkas tryckning bidrag af Staten eller af redan stiftade samfund icke kunde påräknas, medel måtte anslås till inköpande af 3oo exemplar utaf de skrifter, Sällskapet utgifver, af hvilka exemplar en del skulle utdelas till inoch utländska offentliga, lärda Inrättningar, till Gymnasier och Skol-Bibliothek, m. m., samt återstående delen förvaras för en framtid, då upplagan ej vidare funnes att i bokhandeln tillgå. Äfven hos Högv. Preste-Ståndet har motion blifvit i enahanda fråga väckt af Herr Prosten Lundblad, som föreslagit, att a5o exemplar af de skrifter, omförmälde Sällskap utgifver, måtte för Statens räkning inköpas; varande till skäl för ofvanberörde förslag åberopadt: att kännedomen om vår medeltids-litteratur måste blifva af högsta vigt för hvarje fosterlandsvän, emedan den utgör en nödvändig länk i den historiska utvecklingen af vår närvarande odling.
Om man från de vid 1831 års slut upptagne behållningar na .. 85,966: ig. 4- afdrager det tili utbetalning för samma år återstående beloppet 86: 38. — visar sig vid 1831 års slut en netto behållning af 85,879: 29. och då denna jern föres med nettobehållningen vid 1833 års slut 88,148: 3 r. I, inb emfas att fonden för åren 1882 och 1833 vunnit en tillökning af . — Då Lill följd af Rikets Ständers förenämnde Beslut, sakerhétshandJingarne för de af Lappmarks EcclesiastikFondeus tillgångar utlånte medel blifvit öfverlemnade till RiksgäldsContoret, hafva de, i sammanhang med granskningen af delta Verks Räkenskaper, blifvit af Revisorerne genoitisedde. Stockholms Stora Barnhus. IX'11 na Inrättnings Räkenskaper för år i832 hafva uti Kongl. Karolinn Rätten blifvit granskade utan anmärkning, men å 1833 års Hufvudbok saknas anteckning att sådan granskning blifvit verkställd» Inkomster och Utgifter voro? Debet: Bnlauce fran föregående året; Fordringar af diverse Verk oell personer . » 498,544: 7. n. 509,145: a-i. io>. Inkomster: Balance till följande året: Credit: Balance från föregående året: Skulder lill diverse. Verk och personer „ „ Balance till följande året: Summa 741,674: 23. 4. 740,256: 12.10. Räkenskaperna häfva funnits förda med ordning och redighet och, så vidt af dem kunnat inhemtas, har förvaltningen blifvit verkställd med sorgfällig hushållning. Sedan , vid i83a års Revisionsförrättning, uppmärksamhet blifvit fästad vid den betydliga dödligheten inom Barnhuset härstädes, hafva nu församlade Revisorer trott sig äfven böra upplysa förbållaiidet i denna del, och få fördenskull deröfver meddela följande summariska uppgift:
Landbruks-akademien, som funnit anställandet af en sådan person, på samma vilkor, som för den i afseende å får-skötseln antagne varit bestämda, höra blifva af stor nytta, hemställt, att nödiga medel härtill måtte af Rikets Ständer äskås, föreslagit, att till arfvode och rese-koslnads-ersältning åt en resande undervisare i boskaps-skötseln en summa af 3,000 Ridr ärligen måtte anvisas; och hafva i betraktande deraf att boskapsskötseln är en af landels vigtigaste närings-grenar, hvars utveckling och förkofran på allt sätt bör befrämjas, Rikets Ständer (ill E. K. Mils förevarande Nådiga framställning lemnat bifall. 15:o Likaledes, och då Rikets Ständer till fullo uppskatta värdet af sådana åtgärder, som bidraga (ill jordbrukets och dermed sammanhängande näringars förbättring och framåtskridande, hafva Rikets Ständer beviljat den summa af 3,000 Ridr årligen, som E. K. M:t äskat till rese-understöd åt sädane personer, hvilka egna sig åt landtbrukets vetenskapliga eller praktiska studium och önska besöka främmande lauder, i ändamål att utvidga sina kunskaper i det yrke, de valt. 16:0 Reträffande de uti den Nådiga Propositionen derefter förekommande 2:ne frågor om anslag dels af 1,200 Ridr lill arfvodes-IÖrhöjning åt 2:ne Agronomer, som biträda vid odlings-förelag, vatten-afledningar. grund-dikning och ängs-vatlningar, dels af ,450 Ridr lill arfvoden och rese-koslnads-ersältning m. m. för 3 nya Agronomer jemte Expeditions-(Jtskottets Förslag till underd.
På samma sätt som barnen i skolan hafva tålamod och fördragsamhet med sina svagare kamrater, komma de sedermera i lifvet att modigt stödja dem, som behöfva deras hjelp. Sålunda är och förblifver skolan den jordmån, i hvilken våra kära små plantor, barnen bäst frodas och utvecklas. Corinne. Om sqvaller. Några reflexioner af Elna Tenow. ) e flesta af mina läsare torde ha sig bekant, att ett skådespel med namnet Galeotto under hösten och vintern med mycken framgång uppförts i hufvudstaden. Detta styckes grundidé är sqvallrets makt, och dess titel » Galeotto » har öfverallt, der det uppförts, blifvit ett bevingadt ord, liktydigt med detta tusenhöfdade vidunder, som man kallar » alla menniskor » — » hela verlden »; det är icke den eller den, icke du eller jag, utan hela verlden, som sä- ger ett ord, som växlar en blick, som rycker på axeln, som ler ett litet fint, men betydelsefullt leende — - icke af elakhet eller onda afsigter, nej helt likgiltigt, i förbigående. ; men dessa tillfälligt uttalade ord, dessa axelryckningar, dessa fina leenden och mycket sägande blickar — de hopa sig och kunna en gång blifva till jättestora gräsligheter, som besudla heder och ära, förstöra den ljusaste lycka. Hvar och en för sig är oskyldig, men alla tillsammans äro skurkar. » Galeotto » har i Spanien, Tyskland och nu här hemma tillvunnit sig burskap såsom ett bevingadt ord. Två vänner sitta hviskande i en vrå: — » Kan du tänka dig, Amelie. så oerhördt. alla menniskor tala derom. » • » Galeotto. », hviskar en röst vidderas sida, och de blekna. berätterskan tystnar. En ung man besöker ofta en god vän — vännens hustru är ung, behaglig, intressant. de trifvas i hvarandras sällskap. » Galeotto! », säger den unge mannens brutale vän och slår honom på axeln. Och han drar sig tillbaka, sårad, skygg. I hvarje glädtigt lag, der skämt, satir eller nyfikenhet valt grannens och nästans intima 1 hålles ett nummer I veckan under hela qvartalet.
Et lika förhällande förekommer med Stadernas jord, hwilken i anseende til märket ar underkastad samma förändringar, som Hemman ä Landet, och hwarsöre dermed pä enahanda sätt mäste förfaras. Beträffande den okända förmögenheten eller sadan, sorn icke består i synbart gods af Fastigheter, I rättningar eller Werk, sa har det rcke undfallit Hemliga U.stottet, hwilka svårigheter sig förete, at i denna del winna den säkerhet, som kunde befordra rättwisa och billighet samt et häruppä grundadt jämnlikt deltagande uti den förestående alllmänna upoffringen; men da, wid den förstning, som skulle wara nödig til utrönande af hwarje en stilld mans werkeliga tilstaud i lilgängar och gäld, en grannlagenhet mäste iakttagas, utom hwilkerr icke allenast wädeliga följder för mängas walfarD och bestånd kunde upkomma, utan ock anledningar gifwas til missnöjen emot et företag, som äsyftar Le mest wälgörande werkningar för Samhället; sä Har Hnnliga Ucstottel icke trott sig hwarken böra eller kunna tilstyrka annan wäg kil sanningens utletande, än den, som för bewisning i allmänhet genom edeligt bef ästande är antagen, och i förewarande mål jkulle tillämpas, pä sätt här nedanzprs riärmare stall förmäla^ Men i sammanhang härmed och för at icke störa ben ömtålighet, sorn ar förenad med en uppenbar och för Allmänheten ttlgangelig kännedom af hwarjs enstilld persons willor, tilstaud och förmögenhet, hwillet för manga och i synnerhet för Nwings-idkare och sädana, hwilke i afseende pä Handel och andra rörelser mäjse nyttja andras penningar, skulle hajma det skadeligafce inflytande pä Len enstillda Lieäiteu, samt det allmännas dermed, i mänga hänse-nden, förenade förman och rustta; har Hemliga U flottet warit omtänkt pä sä» dana medel, hvarigenom ändamälet kan winnås, Vtan at deruti grundlägga orsaker
19 och vid början af pag. 20, uti 2G:te punkten' anfört, har gillat hvad Utskottet i samma punkt (under momentet a) föreslagit, med uteslutande af valören å 1 R:dr Riksmynt ibland de Sedlar, som skola af Rikets Ständers Bank utgifvas och i öfrigt godkänt ifrågavarande Memorial. Bonde-Ståndet har hi fallit samma Memorial i alla delar. ■Af denna redogörelse inhemtas att Riks-Stånden i följande omständigheter stadnat i skiljaktiga beslut, nemligen: l:o huruvida Rikets Ständers Bank skall utgifva Sedlar å En R:dr Riksmynt och ISttmko-Utekottets Memorial. X:e 92. 3 2:o huruvida i texten å de Sedlar, sora Rikets Ständers Bank skall utgifva i Riks ditler Riksmynt bör utsättas det Riksdaler-tal i Silfver, hvarmed de komma att infrias. I första frågan har Utskottets framställning bifallits af Presteoch Bonde-Stånden; hvadan Utskottet inbjuder de öfriga Riks-Stånden att i detta beslut instämma; men skulle denna inbjudning icke af någotdera Ståndet antagas, så får Utskottet, för frågans afgörande uti Förstärkt Banko-Utskott, föreslå följande voterings-propositien: Den som anser att, vid tillämpningen af det nya räknesättet, Rikets Ständers Bank skall utgifva Sedlar å En Riksdaler Riksmynt, röstar Ja; Den, det ej gör, Nej. Vinner Nejkommer Banken icke att utgifva Sedlar å nämnde valör. I den sednare frågan åter hafva Borgareoch Bonde-Stånden bifallit Utskottets förslag, hvilket deremot är vordet ogilladt af de öfriga Riks-Stånden, hvilka stadnat i sinsemellan skiljaktiga beslut.
"Fullmagtig, som, utan föregången anmälan och erhällit tillständ, fran någon sammankomst uteblifwer och icke gitter laga förfall wisa, bote för hwarje fölunda försummatt sammanträde 10 N:d., hwilka afdragas Arfwodet och tillfalla Allmänna Fattigwärdcn.'' g:o I sista meningen af ii §. kunde orden: Riksens Ständer kjelfwe ändras till Riks-Ständen sjelfwe, hwarjgenom detta uttryck erhölle en klarare öfwerenSstämmel» se med den af Riksens Stander antagne Principe, att Fuumägtiges förbällande bör enffilt bedömmas af det Niks-Ständ, hwartill samma Fullmägtige höra. Och skulle de Nespective Med»Ständen samt Wederbörande Utstött wördsamt och manligen härom underrättas. Ult supra. S. D. Borgare-Ttandet lät sig föredragas Riksens Högloft. Ständerö Stats-Utffotts Memorial af den 5 dennes» i anledning af Högloft. Riddcrffapeks och Adelns anmärkningar wid Utskottets afgifne betänkande öfwer Herr A. dla,'<Zenst Ipx? Memorial, angäende indragning af alla Klubbar och Tafflar, som under denne och förre Riksdagar wanligtwis hallitS pä Statens bekostnad; Och förblef Ständer ti'! alla delar wid dest förut i detta ämne fattade beslut; hwilket wördsamt och wänligen ffulle de Nespective Med-Ständcn tillkännagifwaS. ör sup,».. S. D. Den förklaring, som Högloft.
De olika länens i frågan intresserade Iringsmedlemmar hafva ock uti sina till Komitén afgifna yttranden nära nog en'besväret, hälligt erkänt och vitsordat overkställbarheten af någon genomgripande förändring i afsende på kungsoch kronoskjutsningens utgörande, och den temligen allmänt visade benägenheten, att, för vinnande af befrielse från bestridande af gästgifveri-, hålloch reservskjutsen, erbjuda penningebidrag till större och mindre belopp, samt de flesta posthemmans-innehafvares uttalade önskan att, mot avstående af de förmåner, som af dem för postskjutsen åtnjutas, blifva från denna skjutsningsskyldighet fritagna, gifva skälig anledning antaga att de skjutsningsskyldige sjclfve i allmänhet ansett sig icke billigtvis kunna eller böra, utan något motsvarig! eller i mer eller mindre man jemnförligt åtagande, blifva frigjorda från den dem åliggande skjutsningsbördan, hvilken, om än från början påtvingad, dock af ålder dem tillhört och sedermera genom lag blifvit formligen befästad. Skulle Staten, uteslutande på sin bekostnad, öfvertaga hela befordringsväsendet i Riket, borde detta, efter andra länders föredöme, också ordnas på ett fullt ändamålsenligt sätt; men i sådant fall skulle vid det förhållande, att skjutsinrättningarne här i landet, oaktadt deras ofullkomliga skick i öfrigt, hafva en vida större utsträckning å befarna vägar, än i de fleste 14 andre länder, kostnaden för befordringsväsendet komma att uppgå till ett sa högt belopp, att densamma icke kunde bestridas af Statsverket, eller godtgöras genom motsvarande förhöjning af skjutslegan, utan att i förra fallet vålla en alltför kännbar tillökning i allmänna bevillningen, eller i det sednare förorsaka en sådan stegring af skjutslegan, att trafiken derigenom på ett högst betänkligt sätt hämmades. Komitén, förvissad, att detta inses af hvar och en, som är närmare förtrogen med vårt lands förhållanden, har af sådan anledning trott sig icke böra belasta sitt betänkande med en vidlyftigare utredning häraf.