Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hos mig liar ingen tvifvel uppstått derom, att ju Realisationen kan verkställas utan den utväg, som man nu fästat dervid. Jag bar ej egenkärleken att tro, det de utvägar, som af mig kunna finnas, ju icke också varit lätt fund na af Utskotten, om man velat det. Mig har synts, att 2:ne verkligen voro att tillgå; den ena, att låta Banken fortsätta uppköpet af silfver; men för nya sedlar, och till det belopp, som fordrades, så länge silfver ännu kan köpas för 128 sk. Banco; och den andra, att, om man befarade, det Sedelstocken derigenom fick en skadlig förökning, man uppdrog åt RiksgäldsContoret, att upplåna utur rörelsen det belopp, som, genom den förra anstalten, utkom. På sådant sätt skulle — jag är fullt öfvertygad derom—ändamålet, siifverfondens förökande, fullkomligen vinnas, utan äfventyr, hvarken af skuldsättning bos utlänningen, eller missbruk af Statsskulden till en indragning från rörelsecapitalet, som redan derförinnan är så otillräckligt, att Nationen suckar af lidande derför.
Utskottet, som lika med Vägoch Vatteubyggnads-Styrelsen funnit detta arbetsföretag särdeles nyttigt, såväl med afseende på vidden af den odlingsbara jord, hvilken derigenom skulle vinnas, som ock derföre att en vidsträckt trakt befriades från sumpiga kärr och mader, har funnit detsamma böra med särskildt statsbidrag understödjas, enär de medel, som för vattenaftappningar kunna varda anvisade, efter all sannolikhet icke lemna tillgång till beviljande af det härför erforderliga belopp. Dock anser Utskottet, dels att, om statsbidrag beviljas, arbetet bör i sin helhet i enlighet med den uppgjorda planen utföras, dels att det bidrag, som lemnäs, bör utgå endast såsom lån, icke öfverstigande hälften af kostnadsbeloppet. I öfverensstämmelse härmed tillstyrker Utskottet: 46:o. att Rikets Ständer för sänkning af sjöarne Solgen, Ass-sjön, Hafravikssjön samt Ingarpsoch Kopparps-sjöarne med flera inom Södra Wedbo härad af Jönköpings län måtte bevilja ett lån af Fyratioåtta tusen Riksdaler, under vilkor dels att arbetet i sin helhet, i enlighet med den uppgjorda planen, utföres, dels att öfrige föreskrifter, som i afseende på andra dy - Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 141. 71 lika statsbidrag vid denna riksdag varda meddelade, äfven på detta lån skola tillämpas. Efter förnyade undersökningar om tjenligaste sättet för sänkning af sjön Tysslingen och Svartån, emellan Bäcks qvarn i Wintrosa socken och Lindbacka pappersbruk, i Ånsta socken at örebro län, bar plan och kostnadsförslag för detta arbetes utförande under sistlidet år blifvit uppgjord af Herr Kapitenen L. M. Nordenfelt, upptagande en kostnadssumma af 197,642 R:dr.
Utgifter i följd af extra statsregleringen vid innevarande riksdag, oberäknadt anslag och lån till jernvägsbyggnader. Anslag till fortsättande af arbetena å nordvestra stambanan Anslag för komplettering af trafikmaterielen å de redan färdiga stambanorna Aaslag för utvidgning af bangården vid Clara sjö Anslag för fullbordande af jernvägen mellan Arboga och Köping Lån för en jernväg från Dalkarlsberget till sjön Möckeln (743,000 R:dr) deraf 1867 Beviljade af Rikets Ständer, 31,929,300 4,763,500 3,400,000 2,000,000 Beroende på omröstning i Förstärkt Stats-Utskott. Tillstyrkta af Stats-Utskottet eller dess afdelningar, men ännu icke pröfvade af Rikets Ständer. Emot 6:te punkten, angående anslag till väganläggning mellan Fredrika socken i Westerbottens län och Björna socken i Wester-Norrlands län, är reservation anmäld af Riksdagsfullmägtigen T. O. Hörnfeldt från sistnämnda län, hvilken yrkade att för denna väganläggning måtte beviljas ett anslag å 100,000 R:dr, samt deraf till utgående under år 1867 anvisas 20,000 R:dr.
Hans Excellens, Justitia3-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Chefen för Finans-Departementet, Stats-Rådet Herr Friherre Palmstjerna uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majits Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående afsöndring af jord från Ultuna kungsladugård och kronoparken Åsen, till utvidgning af Upsala Central—hospitals område. Kongl. Majit behagade, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i Nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, och Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, M 94. 3 befallde att Nådig Proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer under denna das; afuå. O O Ex protocollo L. L. Fries. Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Aug. 1854, kl. 11 f. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition lill Rikets Stander, angående ändring i 39, 40 med flera §§ i Reg ering s-Formen och 4, 6 med flera §§ i Riksdag s-Ordning en, i afseende på sattet för Riksstyrelsens förande i vissa fall; Gifven Stockholms Slolt den 11 Augusti 1854. Vid antagandet af Regerings-Formen den 6 Juni 1809, då det icke fanns någon annan medlem af Konungahuset på manslinien, än den regerande Konungen, blef i denna Grundlag stadgadt, att vid de tillfällen då Konungen af resa utrikes, eller af sjukdom vore hindrad sjelf vårda Regerings-ärendena, skulle Riksstyrelsen under tiden utöfvas af Stats-Rådet, som jemväl borde föra Regeringen, intill dess Rikets Ständer derom vidare förordnat, i fall vid Konungs frånfälle, hans efterträdare vore omyndig, samt derest Konungahuset skulle på manliga sidan utslockna.
Dessutom bör uti de kontrakter rörande befordrandet af kommunikations-anstalter, i afseende å hvilka Kongl. Maj:t finner för godt sådant föreskrifva, inflyta, att vederbörande Direktion skall hafva skyldighet att under byggnadsåren, inom viss bestämd tid till Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader årligen afgifva berättelse om arbetets fortgång under nästföregående året samt att, sedan kommunikationsanstalten blifvit för trafiken upplåten, enligt af bemälda Styrelse uppgjorda formulär, afgifva berättelser angående trafiken och hvad dermed eger gemenskap. 6:0. För fullgörandet af sådant kontrakt, äfvensom för de lyftade statsmedlens återbäring, ifall mot kontraktet brytes, bör ställas sådan säkerhet, som af Kongl. Maj:t i nåder godkännes; varande dock städer och sådana menigheter, hvilka Kongl. Maj:t anser derifrån böra befrias, från dylik skyldighet frikallade. 7:o. Af Kongl. Maj-.t eller af Rikets Ständer beviljadt anslag eller lån kan i allmänhet icke utbekommas förr, än arbetsföretaget blifvit börjadt, hvarefter utan återbetalningsskyldighet anslagna medel få successivt och i mån af arbetets fortgång lyftas vid de terminer, som i kontraktet finnas utsatta eller särskildt af Kongl. Maj-.t föreskrifvits; börande, såvida icke Kongl. Majit, med afseende å särskilda förhållanden, pröfvar skäligt annorlunda förordna, någon del af sådant anslag i Riksgälds-kontoret innestå, intilldess arbetet är vederbörligen afsynadt och godkändt. Lånemedel få, sedan behöriga handlingar aflemnats, lyftas på en gång vid den tid de, som åtagit sig arbetets fullgörande, sådant åstunda, såvida icke särskild föreskrift angående tiden för lånets utbekommande blifvit meddelad. 8:0.
Jag bekänner, alt den äfven för mig var ny, men jag håller före, alt den kan vara tjenlig, och anser det således vara skäl, att genomen återremiss af Ullål. sälla Stalsötsk. i tillfälle, alt yltra sig deröfver. Delta utgör elt ytterligare skäl för min fortfarande anhållan om återremiss. Hr Dalman: Jag beder om ursäkt, för del alt jag ännu en gång uptager R. o. Ad:s tid, men jag anser mig ej böra lemna obesvarade några emot mitt förra anförande gjorda anmärkn:r. Detta anförande, fastän skriftligen affattadt och, såsom jag förmodar, med tydlig stämma upläst, har dock blifvit missförstådt af de talare, som sedermera emot mig upträdt. Det första missförståndet består deruti, att man påstått, det min mening vore, att göra denna fråga till en kabineltsfråga. Jag har icke haft en sådan afsigt och tror icke, att densamma kan spåras i mitt anförande. Jag har tvärtom uttryckligen tillkännagifvit, att jag'_ är den förste att bevilja de be - Den 1 November f. m. 197 gärda medlen äfven åt de Rådgifvare, som f. n. bekläda platserne i konseljen, endast ändamålet för medlens användande öppet tillkännagifves, nemi. ett annat ändamål än det, som npgifvils i StalsRåds-prot:t, eller tfuppsammandragningar och örlogsflottans öfningar i Östersjön. Jag har egentligen icke klandrat någonting annat än just detsamma, som Hr Tersmeden jemväl ogillat, eller sjelfva formen för K. M:s framställning i denna fråga. Jag vidblifver fortfarande den af mig uttryckta tanke, att denna form är högst tvetydig, och alt man deraf icke kan sluta, till hvilka ändamål medlen skola användas, eller, rättare sagdt, att de skola användas lill sådana ändamål, för hvilkas befrämjande nationen vill anslå medel.
De sakna båda sin bestämda caracter. De drag, som man efter vanliga föreställningar skulle vilja upptäcka hos den ena, såsom uttryckande dagens opinioner, eller hos den andra, såsom afbildande en betänksam Senat, låta sig ej hos någondera med säkerhet återfinna. Begge skola ofelbart komma att vid olika Riksdagar förete högst olika skepnader. Med hvad härvid framträder i hela egenskapen af en större våda, det är mindre den på alldeles oförutsägligt vis omskiftande spänningen emellan de båda Kamrarne, än den gifna, åtminstone icke lätt undvikliga, oupphörligt återkommande och underhållna slitningen inom hvardera af dessa, utaf så heterogena element sammansatta Kamare, och hvarutaf väl följden kunde blifva, att utslaget i de vigtigaste Riksdagsämnen foll å båda ställena i några få Representanters händer. 56 lior lill Constitutions-Utskottets Memorial, N.o 26. Från desse mina betänkligheter har jag icke förmått fullkomligen lös» göra mig och jag har derföre trott mig böra dem öppet uttala. Men jag har dock ä andra sidan icke kunnat deraf hemta bestämd anledning att underkänna den i förslaget framhållna Kamar-bildningen, helst jag jemväl uti densamma från en annan sida med villigt bifall bemärkt samma framträdande jemnmått af rättvisa och politisk betydenhet, tillerkänd ulan åtskillnad åt alla till representation berättigade.
Fru Elna Tenoiv höll förliden fredag föredrag härstädes » om läkare och läkaransvar », i Arbetareföreningens stora sal, hvilket hade lockat så många åhörare, som lokalen lämpligen kunde rymma. Det var i sin helhet af den art, att de talrikt samlade medlemmarne af vår läkarekår väl ej med alldeles oblandade känslor mottogo densamma. Föreläsarinnan framhöll, hur vid hvarje sjukdom läkaren verkade suggtestivt, och att han mer än han gör borde beakta detta faktum. I stället för att som nu inveckla sjukdomen för att efter dess besegrande kunna framhålla vetenskapens glans, borde han verka som människa. » Läkaren är nu en yrkesman, som lefver på sitt yrke och vill lefva på bästa sätt. » Det vore bättre att gifva hygieniska råd i hälsovårdsläran än att briljera med lyckade kurer. * En kvinnlig karavanledare. Några förmögna svenskar i Amerika ha fallit på den idén att till Chicago-utställningen inbjuda ett större sällskap dalfolk och lappar, hvilka i sina vackra, färgrika nationaldräkter utan tvifvel komma på denna täflingsfest för alla jordens nationer med heder representera folklifvet i » midnattssolens land ». Karavanen får en kvinnlig ledare. Detta uppdrag har erbjudits at fröken Agnes Bosceus, dotter till borgmästaren R. Bosseus i Arboga, och fröken Bosseus har mottagit uppdraget. Frö ken Bosseus, som är född i Leksand, har afrest till Falun, där hela ressällskapet samlas, och så går karavanens färd till Trondhjem och därifrån med ångare öfver hafvet. Carl » Es regnet » äro de mest äkta smyckena af hr Goldschmidts konst. Teater och musik. Hr Ödmann ådagalägger som Johan af Leyden en erkännansvärd energi både i spel och sång, och i de stora numren får han verkligen något af hjältetenorens masskraft och klang in i sitt föredrag. Hans mask var äfven lyckad, och rikligt bifall lönade hans uppträdande. Fröken Hallgren som Bertha gaf ett nytt bevis på, att operan en gång bör kunna ha något att vänta af denna sångerska, om blott i tid hennes stämma får nödig skolning.
April har Kongl. Maj:t till Rikets Ständers Stats Utskott öfverlemnat tillförordnade Regements Befälhafvarens, vid Kongl. Lif-Regements Husar-Corps, i underdånigt Memorial, gjorde hemställan, att sedan den Rytmästare-Indelning vid Östra Vestmanlands Compagnie af Kongl. Lif-Regementet, med Bostället Tibble och dertill börande Jemnsjön, som efter Regementets förändring ar 1792, blef stäld till indragning, vid dåvarande Innebafvarens Majoren Lindsfelts afgång, nu genom hans nyligen inträffade död blifvit ledig ; det måtte denne Indelning få utbytas och anslås Ryttmästare!! viel Arboga Esqvadron af Husar-Corpsen i stället för dess Indelning med Lieutenants - Boställe Beijby och Karbäcken, samt denna åter utbytas mot Qvartermästare - Bostället Fenninge, hvilket på Lön innhafves af Lieutenanten vid samma Esqvadron, så att detta sistnämnde komme att till Kronan indragas; såsom skäl hvartill Regements Befälhafvaren i underdånighet anfort, att nuvarande Lön-villkoren för Rytt - i43o Stats-Utskottets Betänkanden. mästaren och Lieutenanten vid Arboga Esqvadron skola finnas till betydlig del svagare, an de öfrige Indelnings-hafvarnes af lika grader vid Corpsen, b vilket föranleder till. ständige ombyten af Befäl vid berörde Esqadron, med deraf följande olägenheter för Tjenstgöringen. Och liar H. K, H. Kronprinsen, såsom Befälhafvare för Konungens Lifoch Hus - Troupper, samt Tillförordnade Chefen för anira Cavallerie-Brigaden, denna hemställan genom särskilde underdånige Memorial understöda I anledning häraf har Stats-Utskottet inhemtat, att Kongl. Majrt i Nådigt Bref den i Maji 1794 täcktes anslå den då till Kronan Indragne Hyttmästare-Indelningen vid Kongs.Öhrs Compagnie af Kongl.
vinter vid läglig tid ville med ofvannämnde djurläkare öfverenskomma om tiden att kunna till detta ändamål sig hos honom inställa, hvaremot församlingen förband sig att samfälldt med de andra socknarne som Carl Carlsson i ofvan sagde ärende ålitat, honom för omkostnaderna ersätta. 2:o Beslöts det sexmännen skulle innom hvar sina rotar hafva godheten att förete en lista hvarå de, som äga lust och böjelse att meddela en skärf till de olycklige grekernes understöd, kunna sig antekna. Ut supra Pehr Grenholm adj. Pastoris Uppläst och justeradt den 6 aug. 1826. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 22, ÖLA. År 1826 den 31sta dec. uti allmän sockenstämma, med Rödöns försmling, 14 dagar förut ordentligen tillkännagifven; beslöts, det skulle utfattige torparen Per Månssons i Wägmon obetydliga egendom till fattig cassans framtida disposition wederbörligen inventeras, och ofvan bemälte Per Månssons kronospannmåls skuld för åren 1819, 1821 och 1822, stor 16 r.d:r 45 sk:r 6 r:st. banco af fattigcassans medel förskotvis betalas; Intyga: År och dag som ofvan, å församlingens wägnar P. Staaff Pastor loci Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 23–24, ÖLA. År 1827 d. 21:sta jan:i, efter ordentligt kungörande från predikostolen om ärendet, inträdde
Enär Riksgälds-konloret således, till följd af låntagarens inträffade konkurs, redan under åren 1833 och 1836 återbekommit största delen af ifrågavarande lån, hvilket, enligt den derför afgifna skuldförbindelsens innehåll, borde återbetalas under en tid af 14% år, räknad från och med 1832 års början; och då löftes männen endast åtagit sig att i den uti skuldförbindelsen föreskrifna ordning ansvara för lånesummans samt den derå upplöpande räntans vederbörliga liqviderande, så anser Utskottet, lika med Fullmäktige, billigheten tala för bifallandet af den i förevarande motion gjorda framställning; hvadan och då, på sätt Fullmäktige erinrat. den i sådant fall för Riksgälds-konloret å oftanämnde lån uppkommande mindre betydliga kapital-förlust kan anses mer än till fullo godtgjord derigenom, att detta verk i lörlid fått uppbära medel, sorn, i händelse liqviden för lånet blifvit verkställd på det vid låne-vilkorens bestämmande föreskrifna sätt, först under lop pet af flera år kommit samma verk till godo, Utskottet, med afseende derjemte å hvad för öfrigt, rörande detta lån, förekommit, får tillstyrka Rikets Ständer att, med bifall till Riksdags-fullmäktigen Medins härom väckta och af Fullmäktige förordade motion, medgifva, det Riksgälds-konlorets återstående fordran för det derifrån utaf förre Gästgifvaren Anders Gabrielsson utbekomna lån till ett myr-utdiknings-arbele å hemmanet Elmhult får efterskänkas och i nämnde verks räkenskaper afskrifvas. Stockholm den 1 Februari 1838. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1858. Stals-Vlskollets Utlålande N:o 247. 1 A:o 24?. Ank. till Exp.-Utsk. den 3 Febr. 1858, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af väckta motioner om förhöjning af ersättningen för kost och inqvartering åt soldat eller båtsman under tåg och marscher m. m. (U. A.)
Herr Grefwen och Landtmarskalken Da nu mera ej nägon äterstar af de Herrar som anmält sig at tala rörande detta öfwerläggningsämne, anser jag mig efter hwad jag trott mig förmärka, fa wäl af de nu under öfwerläggningen yttrade tankar, som flera Ledamöters enskilt inhämtade meningar befogad, at göra den proposition.- om Högloft. Riddcrskapet och Adeln afflar fraqan, sa wäl om en 6onscription i allmänhet, som VIN eN ^ational-/^rmerinK, sädan den genom Stats Rädet Friherre von klotens framställning inför (onstitutionsUtffottet hos Ridderflapet och Adeln blifwit föredragen. Besvarades med et starkt och flera ganger uprepadt Ja. Undertecknad 8ilverstolpo, ^.xel 6abrisl, yttrade sig: Såsom Ledamot i Lonstiturions Utskottet har jag haft den äran at wara Medbroder med Friherre von olaten, som utgifwit det genom Högloft. Ridderffapets och Adelns nu fattade beflut afflagne prochet til en dlational-Ztrinering, hwilken är en frän en Uonscription för det närwarande ögonblicket sä skiljaktig sak, at sm man til exempel beflutit läta den' taga sin Den iZ Junit. 719 början fyra är härefter, sä ffulle man latt hafina insetr at saken ar Lil och med helt annan. Dä lin Friherre voll e isten wäckt denna fräga och da ban, ej genom sit förvållande, ritan genonr tilfattiqheten af sin uphöjelse til SLatsRad, blifwit ffiljd frän tilfället at nu mera personligen inför Ridderffapet och Adeln andraga sina skal för prog-cem, wägar jag underställa Höglvfl.
Med afseende å hvad sålunda lörekommit och då gagnet af de föreslagna lotsbålarne blifvit af vederbörande myndigheter intygadt, hafva Rikets Ständer under förutsättning att Staten ej behöfver särskildt anvisa medel vidare än till bålarnas uppsättning och alt således något anslag för deras framtida underhållande ej ifrågakommer, helst utväg till bestridande af denna sednare kostnad torde kunna hemtas antingen Irån Handelsoch Sjöfarls-fonden eller från förut anslagne medel till lotsoch fyrväsendet, för sin del beslutit, att till E. K. Maj:ts nådiga disposition för nästa statsregleringsperiod anvisa ett belopp af 24,000 R:dr Runt för anskaffning af tolf stycken däckade iotsbåtar, att genom Lotsdireklören fördelas till begagnande vid de ställen å kusterna, som dertill lämpligast pröfvas; Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande etc. Stockholm den 25 Februari 1860. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 23 Febr. 1860. Presle-Slåndet den 25 Borgare-Ståndet den 23 Bonde-Ståndet den 23 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om den tillämnade fyr-inrättningens vid Hernöklubb förläggande till Lungön utanför Hernösand. (Statsoch Ekon.-Utskoltels Utlåtande N:o 2.) S. A. K. Uti nådig Skrifvelse af den 8 November sistlidet år har E. K. Maj:t behagat gifva Rikets Ständer tillkänna att, bland de flera fyrinrättningar, för hvilka Rikets sednast församlade Ständer anvisade medel och som äfven numera till största delen Expeditions-Utskottets Furs Ulf] till under d. Skrifvelse N:o 37. 63 blifvit utförda och satta i verksamhet, förekomme ett fyrtorn af sten eller af jern och trä, ämnadt att uppföras å Heroöklubb vid inloppet till staden Hernösand.
För» ändring af AtstMae punktex i grundlagen: 2 Del. 555. 733-739' 742. 767. ^Henbv§, ^reärlc, Excellence, Grefwe, yttrande: I Del. 442—449 ^ . 6^IIenborz, Grefwe, Iakqn klennmA, yttranden: t Del. Zo. 158—?69. 477-43'. OMsncreuts, Larl, yttrande: l Del. 707. I Del224. slx^keolkölll, b.uävig llettiol, yttranden: Husquarna Gewarsfacrori, angående desi privilegier: 1 Del. 82. 83- l8o. tlaksnlnir, Friherre ^.1,elers, ak, yttranden: Högsta Domstolen; se Nämnd. I. Jagtförsrdningarnes öfverseende; r Del. 7,8-^717. Infanterier, indeldtc: deras bekladnadssatt; r Del. 7,7-721. 2 Del. 6q. Zi. 98. ii,. Institutet för Döfstumme och Blinde: dess siat; se Gtat Instructioner: för Bando-Utffottet: r Del. 88- 66. för Stats-, Bancooch Riksgälds - werkens Revisorer1 Del. 244. 279. 4Z2—484. 471- 514. för Justitia - Ombudsman: 2 Del 4^7 718. 7-8. 739-74-.
Modet, (D Skand. Modet Skand. Modet. P Skand. Modet, Skand. jag messingsvatten och krita efteråt, så att det blir blankt; messingsvatten kö- pes på apoteket: 10 öre för ett qvarter. Till kopparkärl kan också användas Glöm ej småfoglarne i juletid! D å böra vi ha öppet hjerta för alla. Ej messingsvatten, emedan det går lättare att få dem rena dermed, och så slitas allenast de små sångame, utan äfven ' dig sjelf kan du bereda tillfredsställelse de ej så mycket som genom att skuras med aska, som många bruka göra; jag och glädje, om du utmför det fönster, vid hvilket du brukar sitta och arbeta, föredrager messingsvatten och fin skursten (trippelsten) efteråt på en yllelapp; låter anbringa en hylla, på hvilken du kopparn blir vacker och håller sig gandagligen strör korn, stötta skorpor eller ska länge. a. d. för foglarne ätbart. Silfver och bleckkärl putsas med bara krita, först med en våt yllelapp doppad i krita, sedan med en torr yllelapp och krita. Vädring af boningsrum är något som i många hem försummas, hvarför jag Lamporna tagas ut och göras rena härmed vill framhålla, hur illa det är hvarje morgon, hvilket sker sålunda: för alla att utestänga den friska luften, först putsas lampglasen rena med en som är så välgörande, vinter såväl som lampputsare samt torkas sedan med en sommar. Mången fruktar att kyla ut ren trasa; sedan borttorkas » skaren » rummen och skada sig och sina små; å veken med en torr trasa (ej klippes); så är dock ej fallet, utan böra vi, som sedan skrufvas brännaren isär och torråda öfver våra hem, ständigt tillse att kas ren utoch invändigt; lampan på- fönstren i alla rum, särskildt i barnfylles om så behöfves; minst en gång kamrar och sofrum, dagligen stå öppna i månaden bör lampan få » brinna slut », minst i 20 minuter. Asta. så att oljehuset får göras rent, som sker med en torr bomullstrasa samt en pinne.