Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För att i ännu aflägsnare werldstrakter gifwa en möjlig utsträckning ät de förenade Rikenas handelsinteretzen, och lemna dem ett, pä ingängna fördrag tryggadt tillträde till hittills mindre kända eller föga besökta afsättnings-orter, hafwa underhandlingar öpnats med Brasilianska Regeringen, om uppgörandet af en Handelsoch Sjöfarts-Convention, äfwensom förberedande ätgärder widtagits till ernäende af samma syftemäl i de fria Staterna i Södra America, och förnämligast i Venezuela, dit Kongl. Mast lätit afsända sakkunnige personer med uppdrag att noga undersöka i hwad män, med hwad fördel samt under hwilka former Swenssa och Norrska naturoch industri-alster derstädes kunna päräkna nägon betydligare afgäng, samt de förenade Rikenas fartyg en lönande sytzelsättning. Till följe af flere, tid efter annan frän Rikets förnämsta stapel-städer hos Kongl. Mast i underdånighet anförda och af Kongl. Commerce-Collegium 5 witsordade, klagomäl öfwer upbördsoch beräkningssättet af tull-umgälderna i Öresund, såsom i wista delar afwikande fran gällande Tractarer och deri fastställda Tariffers tydliga bestämmelser, hwarigenom Swensta och Norrsta Handeln och Sjöfarten lära fatt widkännas bade ansenliga förluster och en pä handelsföretagen ofta menligt inwerkande tidsutdrägt, hafwa, till winnande af rättelse häruti, äfwenfom i afseende a den dermed gemenstap ägande frägan om fyrbäkars underhall, framställningar i Ministeriel wäg blifwit gjorda hos Kongl. Danska Regeringen. Desta framställningar bära prägeln af den goda grannsämja, som rader emellan de bägge Magterna, och Kongl. Mast förwäntar, med full tillförsigt till Hans Kongl. Danska Majus rättwisa och wänstapliga tänkesätt, att en, i hänseende till Sweriges geografiska läge och handelsförhållanden i allmänhet, sa wigtig fräga stall, innan korrt, afgöras pä ett a ömse sidor tillfredsställande sätt.
Kollegium icke kunnat inse hvilken eller hvilka af kassans nu utgående kostnader, Rikets Ständer velat beteckna såsom för kassans egentliga föremål främmande, enär kassans ärliga utgifter: till underhållande af karaktershus, till inqvarteringspenningar åt boställs-innehafvare, som äro i saknad af sådana hus å tilldelta bostadsboställen, till brandstodshjelp, till förvaltningskostnader, samt till pensioner åt kassans f. d. tjenstemän, (hvilken sistnämnde utgift, eller pensionerna, från 1852 års början blifvit till allmänna indragningsstaten öfverflyttad), alla sammanhänga med kassans föremål samt af ålder varit af kassans medel bestridda, i öfverensstämmelse med de om hennes förvaltning nadigst gifna föreskrifter. §• 2. Enligt den för Militie-boställskassan afslutade hufvudbok, utgjorde kassans fordran hos f. d. Regeinentsskrifvaren vid Dal-regementet, Fältkamreraren P. A. Arell, vid 1850 års utgång, i kapital och upplupna räntor R:dr 4,831: 21. 9. Och då Rikets Ständer, vid sistförflutna riksdag, bifallit, att bemälte Fältkamrerares skuld till kassan, i ett för allt, får gäldas med „ 898: — lu, kommer skillnaden banko R:dr 3,933: 20. 11, att afskrifvas och, på samina gång, med motsvarande summa förminska de tillgångar, som kassan, till betäckande af de henne ålagda förbindelser, ägt att påräkna - Revisorerne hafva, under erkännande, att Krigskollegii aflöning ej kan inskränkas inom det af Rikets Ständer beviljade stats-anslag, 24,270 Riksdaler, ansett med god ordning öfverensstämmande, att Kollegii hela aflöning, som till en del utgår fran de under Kollegii vard ställda kassor, varder på ett ställe synlig.
Jag vill i protocollet hafva antecknat , att jag anser det såsom en heders sak och rättvisa, att denna skuld blifver betald, sedan, efter min Öfvertygelse, fordna Ständer derom gifvit icke allenast hopp, utan äfven löfte, Herr Hjerta; Herr Grefven och Landtmarskalken har uti sin framställde proposition endast nämnt uppbringningar, men bär är äfven fråga om de condemnationer, som skett; de böra äfven uti propositioneu upptagas. Herr von Hartmansdorff: Jagar ej säker på, huruvida jag rätt fattade, hvad Herr Hjerta anfört. Skulle det vara fråga om det, som af laglige prisrätter uti andra länder blifvit condemneradt, så kan jag deruti ej instämma. Herr Rosenblad: Jag tyckte att propositionen innehöll endast condem - nationer eller prisdömda varor. I sådan händelse skulle de, som snarast egde anspråk på ersättning, nemligen de, som ägt fordringsanspråk hos främmande Regeringar af samma egenskap, som de hvilka 1812 till en del ersattes, ehuru då ännu ej utredde, icke erhålla någon» mder det att den till - Den *5 November f, »n - godokom dem, hvilkas anspråk äro vida mindre* Jag tror att ordet coudeinnationer^ kunde nig A, Herr Hjerta: Det är alldeles icke fråga om sådana conde rona tidner, som lagligen skett uti utländska hamnar; blott att ej 'genereit måtte nämnas uppbringningar, ty det är äfven fråga om sådane fartyg, smil vid krigets utbrott funnits uti utländska hamnar. Friherre Cederström: Bland de réciamaUohs - anspråk, som blifvit gjorde, finnas sådaneför fartyg, sora under fredligadorhållanden inlupit i utländska hamnar, och sédan blifvit dan finnas sådane ersättnings anspråk, som af Fransyska Styrelsen blifvit erkände, men ej kunnat verificeras vid första terminen. De hafva nu erhållit fullständiga documenler, och anraäla sig till utbekommande af ersättningen. Deras anspråk grunda sig deruppå, att de blefvo seqvestrerade i Fransyske hamnar, och befraktade, för att öfverföra troupper till Vestindien.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om Sigtuna stads förläggande under Erlinghundra Härads-Reit t. Från Vällofl. Borgare-Ståndet har Lag-Utskottet fått emottaga ett af Riksdagsfullmägtigen för Sigtuna Stad Herr Johan Trolin lili Ståndet ingifvet Memorial, deri förmäles, att erfarenheten skall visat, att serskild jurisdiction för nämnde stad, der ganska få rättegångar förekom010 och samhällets inskränkta tillgångar icke medgåfvo tillökning i Borgmästarens otillräckliga löne-inkomster, vore öfverflödig, i följe hvaraf Motionairen å sina Gommittentérs vägnar framställt den önskan, att Sigtuna stad i afseende på Jurisdiction måtte komma alt lyda under Erlinghundra Här ads-Rätt , och att den lön, som finnesför Borgmästare och Rådmän anslagen , finge ingå i stadens cassa för bildande af fond till Magistratens aflöning, när B or ger skåpet önskar återinföra en sådan inrättning samt att staden oaktadt förändringen i jurisdictionen måtte vid sina privilegier bibehållas. Detta mål, som Lag-Utskottet ansett vara af oeconomisk Beskaffenhet och således jemväl tillhöra Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets pröfning, hafva Utskotten tagit i öfvervägande, men som staden, uti den, genom dess representant väckta motion, hvarken förklarat sig villig att sina privilegier eftergifva, ej heller fullständigt och bestämdt om och på livad sätt staden ville från sine för öfrigt innehafvande förmener afstå, anse Utskotten sig böra tillstyrka, att RHkets Ständer med detta mål i dess närvarande outredd,« skick icke taga vidare befattning. Stockholm den 12 Nov. 1834. Aukom till Exp.-Utsk. d. 13 Nor. betänkande, öfver väckt motion, om rättighet för innevånarne i Kinds Härad af Westergöthland att få handla med glasvaror.
Sundhets-kollegium anhållit, att kollegium ville hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla och förorda ej blott ifrågavarande Instituts behof, att fortfarande få tillgodonjuta det vid sistlidne riksdag intill den påföljande beviljade årliga Statsanslag af 1,800 r:dr banko, utan ock dess önskan att, för uppgifna ändamål, varda hugnadt med ett ytterligare årligt Statsanslag af 1,000 riksdaler samma mynt; i anledning hvaraf bemälda kollegium, vitsordande vigten af den Ortopediska och Gymnastiska sjukbehandlingen, så väl som de gynnsamma resultater, hvilka detta Instituts nitiske föreståndare, enligt afgifna årsberättelser, vunnit, i underdånighet tillstyrkt nådig proposition till Rikets Ständer om fortfarandet af det för Institutets bestånd nödiga anslag af 1,800 r:dr årligen; hemställande i öfrigt kollegium, till det afseende Eders Kongl. Maj:t dervid kan fästa, Direktionens anhållan om tillökning i detta anslag, för att ytterligare kunna utvidga Institutets välgörande verksamhet. Uppå de af Sundhets-kollegium anförda skäl tillstyrker jag i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t måtte hos Rikets Ständer äska fortfarandet af det för ofvannämnda - Kongl. Maj:Is Prop. om Statsverk. 1830. 17 vaunämnda Institut vid sednaste riksdag beviljade understöd af Ett Tusen Fem Hundra Riksdaler; hvaremot, i betraktande af de många andra behof, för hvilka Statsbidrag blifvit ifrågasatta, jag icke anser mig kunna förorda någon tillökning i nämnda anslag. 1 5:o 14:o 15:o Uti ingifven underdånig framställning har Kongl. Vetenskaps-Akademien i underdånighet anfört, att, sedan Eders Kongl. Maj:t under den 5 Juli sistlidet år lemnat nådigt bifall till
Herr Grefven och LancltMarshcilken hemställde, om Ridderskapet och Adeln instämde uti Herr Rosenblads önskan, att det svar å Friherre Wirséns anförande, som Friherre Boije komme att afgifva, äfven måtte till trycket befordras. Ropades Ja. Herr von Francken'. Jag får endast till vederläggande, af hvad Herr Rosenblad, i anledning af mitt anförande, yttrat, underrätta den värde talaren att han missförstått min mening, som var att Utskotten skulle uppgifva tiden då deras Finance-Betånkande till Stånden kunde inkomma och ej att Stånden skulle förelägga Utskotten någon viss tid, oaktadt 44 §. Riksdagsordningen dertill lemnar rättighet, och jag får ännu mer till skäl för denna min önskan erinra om omöjligheten, att de sista dagarne af Riksdagen i hast och ändå försvarligt kunna afgöra ifrågavarande högst vigtiga mål. Friherre Björnstjerna, Magnus: En vård Ledamot, Herr Cederschjöld, har ansett Statsoch BancoUtskotten icke kunna uppgifva de allmänna grunderne för den tillåmna'de finans-planen, innan de tillika utarbetat alla dess detailler: samma värde Ledamot har likväl medgif - i56 .Beil 7 April f, m, vit, att Bilagorna till finans-planen icke genast behöfva åtfölja densamma. Gränsen emellan att, som jag föreslagit, inkomma med de motiverade grunderne för finans-planen, eller, söm Herr Cederschjöld föreslår;, med finans-planén utan Bilagor, torde vara svår att bestämma , och Öfverlemna jag för mih del till Utskottens nit! oclx sak-kännedom, att gå den medelväg éznellan dessa alternativer, de sjelfva finna lämpeligast. Un annan värd Ledamot, Herr Rosenblad, anser det vara ogörligt *att bestämma någon viss. tid för Utskottens arbeten; jag får dervid anmärka, att jag ej föreslagit någon praescriptions’tid, men att Grundlagen sjelf föreskrifver en sådan, nemligen den för Riksdagen bestämda. Hvad min aktningsvärde vän, Herr Friller-?
252 Den 17 Jnni e. m. besvarades med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Frih. Cederström begärde votering; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida IL o. Ad. till kontra-propos. vid den begärda voteringen antoge återremiss af lörev:de Utlåt., och sedan dertill svarats flere ja jemte ett eller annat nej, förklarades ja haft öfvervigten. Uppsattes och justerades följande votens-propos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ts i Utlåtit N:o 106 gjorda hemställan i fråga om Riksarkivets flyttning till egendomen N:o 4 å Riddarholmen, dock med alslag å den sista delen deraf, som börjar med orden: »dels ock tillåta» etc, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. ifrågav:de Utlåt.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 26. Nej — 17. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utsk:ts den 6 och 13 dennes bordlagde Utlåtrn: N:o 109, i ani. af väckta motioner ang:de Sala sillververks återgång till statens disposition; N:o 110, i atil. af K. M:s Nåd. Propos. ang:de öfverlåtelse till staden Malmö af förra fästningsbastionen Nyköping; N:o lil, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. ang:de upplåtelse till Stockholms stad af Kronan tillhörig mark för anläggning af strandgata utefter Ladugårdslandsviken från Nybron till Fredrikshof; och N:o 112, i ani. af K. Propos. ang:de upplåtelse till Stockholms stad af en del utaf lägenheten Stallmästaregården för anläggande af en lastbrygga vid Brunnsviken. Föredrogs ånyo Stats-lJtsk:ts den 6 och 13 dennes bordlagde Utlåt.
Uppå anmälan af Herr Kammarherren och Ordföranden, att Utskottet i detta ämne hade att vänta en Kongl. Proposition, beslöt Beredningen att tillsvidare ej häruti ingå i någon pröfning, utan låta denna Motion på bordet blifva hvilande. 618 Riksdagen 1812. 6:0. Sluteligen förklarar Herr Grefve Löwenhjelm sig anse den disposition i 81 § Regerings-Formen, som förbjuder att ändring i Grundlag företaga å den Riksdag, då samma ändring föreslås, vara illusorisk, irrationel och skadelig, och föreslår i följe deraf häruti ändring. Beredningen beslöt att, med tillstyrkande af afslag å Herr Grefve Löwenhjelms Motion, föreslå bibehållandet af ifrågavarande § utan ändring. Bilaga C till Exped. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers ConstitutionsUtskott den 7 Augusti 1812. Upplästes Andra Fördelningens Protocoll för den 5 dennes, innehållande dess Betänkande öfver de särskilda punkterna i Grefve Gustaf Löwenhjelms den 1 dennes ingifne Memorial, hvarefter Herr Grefven och Ordföranden deröfver uppläste följande skrifteliga anförande till Protocollet: Det är vid granskningen af Lagar och Författningar, som vid nästan alla andra saker, att kritiken merändels är lättare än försvaret, att åtminstone den förra, när den understödjes af snille och skicklighet, ger åt dessa egenskaper ett fördelaktigare tillfälle till utveckling. Man väljer de föremål man vill, man framställer dem ur don synpunkt man finner mest tjenlig, och snillets fintlighet förlorar ingen af fördelarne, hvarken för ämnet eller framställningssättet. Sådan är åtminstone den allmänna anmärkning, jag gjort vid läsningen af Herr Grefve Löwenhjelms till Constitutions-Utskottet under den 1 dennes inlemnade Memorial, och jag hade deraf visserligen bort afskräckas ifrån all annan, om jag icke trott, att vid ämnen af denna vigt borde olikheten i talent icke qväfva öfver ty gelsen, att äfven med mindre skicklighet man kunde täfla i nit för det sanna och nyttiga. Igenom den skicklighet, hvarmed den värde Författaren framstält följderna af den blandning af olika Bilaga C till Exped.
Det är derföre jag för min del, äfven på 3»Q Den 8 Ja n 11 är ii f. m. de grunder Herr Lefren anfort, anhåller att Utlåtandet måtte blifva bifallit, och att bilsets Ständer icke ingå i sådana särskilta stadgande» om detaljer, som motverka ändamålet. Hans Exccllence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum lomme klockan half till 6 i eftermiddag alt fortsättas. Herr Munck af Rosenschöldj Eberhardj, uppläste följande: Sedan Rikets Ständer beslutat icke blott myntbestämning, utan äfven en innan nästa Lagtima Riksdag förestående utvexling af silfver, torde vi böra vara betänkte på medel till beredande af fördelaktigare handelsförhållanden, i synnerhet med de länder, som pläga påföra oss mycket mera varor, än vi dem, på det att icke lill 1 i q vide ia nde af deras öfverskott en del af Bankens silfver må utvandra, hvilket visserligen icke så lätt återkommer, om icke i stället för nämnda ofördelaktiga, ett fördelaktigt handelsförhållande inträder. Angeläget torde derföre vara, att, så väl för stadfästande af vår beslutade myntreglering, som för befrämjande af Nationens välstånd, och deraf beroende förmåga att utgöra och uthärda så dryga vid denna Riksdag beslutna skattebördor, vi söka till att uppmuntra vår inhemska production, och afsättningen Den 8 Januarii f. m. 201 af våra egna, till en del öfverflödiga produeter, genom lättad transport, samt i denna tid af penningebrist och deraf uppkomna creditbrist, genom lämpliga anslag, hvilka, så använda, skola framskaffa valuta för det derigenom i rörelse satta penningecapital, och minska införseln af utländska, utan att derföre minska utförseln af egna, varor.
N:o 7, i ani. af väckta motioner om rä ttighet för röstegande i konsistoriella pastorat och sacellanier att begära fjerde profpredikant; och N:o 8, i ani. af väckt motion om upphäfvande af den så kallade indigenatsrätten samt af konsistoriernas missiveringsrätt. Hr von Francken, Georg Wolfgang: Då 71:sta punkten af Stats-Utsk:ts Betänk. N:o 74, ang:de pension åt Komminister Ignells enka, blifvit af tvenne Stånd antagen, men af Bonde-St. med ytterst ringa majoritet afslagen, och utsigt är för handen att detta beslut skulle kunna ändras, i händelse inbjudning från något MedStånd ankomme, får jag hemställa, att R. o. Ad. ville inbjuda Bonde-St. att förena sig i dess beslut, att till nämnda enka anslå en årlig pension af 400 rdr. Gr. Mörner begärde detta förslag på bordet. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 1 10 e. m. In fidem, O. Brakel. Plenum kl. 6 e. m. Justerades ett prot.-utdrag för den 8 och 9 dennes samt 4 prot.-utdrag för sistnämnde dag. Uplästes ett af Frih. Oxenstjerna, Axel Gabriel, ingifvit mern. af följ:de lydelse: Under anhållan att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen, får jag afsäga mig min plats såsom suppleant i förstärkt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk. Denna anhållan bifölls. Föredrogs ånyo sammansatta Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 5 och 7 dennes bordlagda Betänk. N:o 9, i ani. af väckt fråga om restitution af bränvinstillverknings-afgift vid export till utrikes ort. Gr. Sparre, Erik: Då Utsk:t här tillstyrkt K.
Der står, att RiddarhusDirectionen sammanträder, för att förrätta antekningen, ”under LandtMarskal”kens ordförande, hvarvid han likväl ej ”deltager i öfverläggningarne och besluten, ”på annat sätt, än såsom i Ridderskapets ”och Adelns Plena.” Häraf följer, att om Directionen ansåg Pollett böra lemnäs en person, som dertill sig anmält, men LandtMarskalken vore af en motsatt mening, så kunde han, i öfverensstämmelse med den rätt han i Ståndet äger, vägra proposition till Pollettens utlemnande. Detta förhållande inotsäges likväl längre ned i §:n, der det heter: ”Skulle emellan de personer, 6o Den 9 April f. nj. "hvilka antekningen sålunda förrätta, olika "meningar uppstå, afgöres frågan efter de "fleste rösterne. Uppkomma paria vota, "galle den mening, för hvilken den främste Ledamoten i RiddarhusDirectionen sig "förklarar." Jag önskar, att en sådan ovisshet om rätta meningen malte af RiddarhusUtskottet afbjelpas genom en tydligare redaction. Grefve Mörner: I motiverne till den föreslagne redactionen af ifrågavarande §. har RiddarhusUtskottet, i den omständighet Grefve Posse nu ifrågasatt, uttryckligen tillkännngifvit sin åsigt, alt LandtMarskalken, vid RiddarhusDirectionens sammanträde i och för antekningen, må äga rätt att vägra proposition om poletts utdelande åt en person, som Riddarhus-Directionen anser dertill berättigad; och denna rättighet har Utskottet i sjelfva redactionen af §:n fullkomligt uttryckt, då der stadgas, att LandtMarskalken vid antekningen deltager i öfverläggningarne och besluten på samma sätt, som i Ridderskapets och Adelns Plena. Detta stadgande gifver ju klart tillkänna, att då J_iandtMarskalken kan vägra proposition å frågor i Ståndets plena, han också äger denna rättighet vid antekningen till poletters erhållande. Således anser jag det af Grefve Posse begärdta förtydligande af redactionen i denna del icke vara behöfligt.
För öfrigt kan jag icke dela Hr von Troils åsigt, att det skulle vara en vinst, om Staten egde kanalerna; jag tror, alt i de länder, der dessa frågor äro bäst utredda, är det en grundsats, att alla kommunikalions-anstallernas begagnande skall vara belagd med afgifter, och jag har nyss läst en brochyre, som afhandlar åtskilliga vid denna Riksdag förekommande frågor, der det står, att det skulle vara serdeles ändamålsenligt, om icke blott för kanalers och jernvägars begagnande skulle af de tralikerande betalas afgifter, utan äfven för landsvägarne. Afven jag anser det vara orättvist, att landsvägarne skola ligga landtmannen ensam till last, och att de resande deremot betala intet. Hvad Hr von Troil sagt om de summor, Staten anslagit för Den 4 Januari f. m. 21 kanalerna, har äfven jag haft den äran att för R. o. Ad. framlägga i min motion vid 1848 års Riksdag, och detta förhållande, att Staten gjort så mycket för kanalerna, har varit en af anledn:ne, hvarföre jag tagit mig fiiheten att begära en ränte-garanti af Staten för jernvägarne; men jag tror likväl icke derföre, att det skulle vara rätt, att Staten öfvertoge kanalerne lika litet som jernvägarne. Jag tror, att Staten icke bör befatta sig med sådana företag, utan den bör endast så mycket som möjligt söka undanrödja hinder derför och eljest underlätta sådane anläggningar, och då skola nog handel och näringar sjelfve sköta sig och upblomstra. Hr Ribbing, Arvid: Till bekräftelse af hvad Hr von Troil framställt om nyttan af den ifrågavar:de jernvägen, vill jag endast lägga tvenne uplysningar, nemi. först den, att vid sednaste Landtbruksmöte! i Malmö di Iförts flere åkerbruksredskap, synnerligen plogar, från landtbruksskolan i Jönköpings län, hvilka icke allenast funno strykande afsättning, utan äfven beställningar gjordes. När dessa redskap nu kunde bära den drygare transportkostnaden på hjulåkdon och landsvägar, så skall afsättningen väl blifva så mycket lättare, om de få gå på jernväg.
Dlilödaler, med ? procenta årlig ranta, tillifa innefattande öfrige jladgade betalningöwillor; (jvilfen förbindelfe, genom bolagets förforg och på deg beloflnad, åfwen bör wara betrpggad, genom förfla intecfningen ut» Canal# och ©lugwerlet, med alla dertill hörande hemman, werl och inrått# ningar; och defjufom aflemna* ©irectionenö ferjFilda Jörbinbelfe, hvarigenom åt SRilögåldö#Contoiret upplåteö råttighet att, i håndelfe de jladgade eapi# tal# och rånte#betalningarne icfe warda behörigen fullgjorde, genafl erhålla laga införfel uti bolaget* alla inlomfler, af hvad namn de vara må, till fFulden* gäldande. 5. 24. ^:ill utförande af en fjumnboggnad vid ©taden ^önlöping, Imfve Dtf beviljat ett lån af 80,000 fKilödaler, att af SRilögåldö#Contoiret utgå, under villor, att för lånefumman, hvillen ovilforligen fFall Ipftaö under ar 1830 eller 183 r, afgifweö en af ©tadenö Stldfle, efter uppdrag af ©ta# denö Q3orgerfFap, i ©tadenö namn och å deg wågnar, unbertecfnad förbm# delfe att, en för aHa och alla för en, anfmara för återbetalningen af capi# talet od) ) procentö årlig rånta, fålunda, att råntan^å hvarje ferfFild po fl, forn i afrålning lan lomma att uttaga*, berålnaö från den dag, då pennin# garne från fKilögåldö# Contoiret ufaöftgneroö, famt^att å capitalet icfe göreö någon afbetalning, under de förfla fem åren, att rålnaö från och med 183°; men inom 183?
Ridderstapcts och Adelns anseende bade hos nästgränsande Nationer, hwilka icke äga etter troligen kunna fä samma Riks-Försattning, och jämwäl til äfwentprs hos nägre inrikes Medborgare af allmänheten, hwilka icke torde anse denna betydande eftergifwenhet, enligt de grunder och pä de tacksamma sidor» som den werkeligen *-förtjenar, har jag likwäl med förundran och oro af wänge trowärdige Personer erfarit, at ännu flere 'Medborgare, särdeles af Hederwärda BondeStändet och öfrige ofrälsemän, icke stola finna sig belätne och nöjde med detze upvffringar, ertan ästunda och begära ännu flere och större, säsom deltagande af Säterier samt Rä- och Rörshemman i Rotering och utstrifningar samtKronostjutsningv, med mera, har derföre med tillbörligt mitztroende til min säsom Riksdagsman ägande mindre erfarenhet, likwäl ansett mig lika styldig som berättigad, at med en korrt och wördsam kromemoriL utbedja mig bäde Höglofl. Ridderstapets och Adelns samt öfrige respective Riks-Ständens upmärksamhet i detze ämnen. Höglofl. Nidderstapek och Adeln och öfrige Riks-Ständen samt alla rättwist tänkande af Swensta Folket hafwa sä länge känt och erkänt, at Säteriernes och hela Frälse-jordens alltför myckna betungande med nya och oförwäntade utstylder i högsta grad förnärmar ägande rätten, och de uträkningar, hwilka alla medborgare, 735 Dm i5 I»nii. re, särdeles wid i sednare tider ingängne köp vm Frälfc-ägendoinar under et för samhällsbandet högst nödigt förtroende ti! Ofwerhetens, RiksStändens och Lagarncs löften och helgd warit berättigade, at upgöra, at all widare, erinran derom synes öfwerflödig.