Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nio 3 till Kongl. Majits nådiga Proposition om Statsverket, pag. 66) synas mig tillräckliga skäl vara anförda för att detta anslag bort af Höglofliga Utskottet blifva beviljadt.“ Emot 17 punkten, mom. d. (angående anslag för en kasern i Wisby), af Herr Rosensvärd, J. H.: “För en kasernbyggnad i Wisby har Kongl. Majit begärt ett anslag, för en gång af 44,300 Riksdaler. Detta anslag har icke af Utskottet blif - 68 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. vit tillstyrkt, hufvudsakligen på, grund af den stadsboerno åliggande inqvarteringsskyldigheten. Handlingarne visa, att den nu befintliga, staden tillhöriga kasernen, ett f. d. magasin, är bristfällig, olämplig och för den styrka, der bör inrymmas, otillräcklig, hvarjemte Landshöfdingen intygat, att staden icke mägtade bära kostnaden för en ny kaserns uppförande. Stadsboerne hafva visserligen skyldighet att lemna garnisonsmanskapet inqvartering i sina bus, emot den ersättning, inqvarteringsordningen bestämmer, men att bygga kasern åligger dem icke. I allmänhet äro ock kasernerna i städerna uppförda af Kronan, och om artillerikasernen i Göteborg härifrån gör ett undantag, lärer deraf lika litet kunna hemtas en regel för Wisby, som denna stad i andra hänseenden kan jemföras med Göteborg. Fallet af frågan om tillökning af stamtruppens tjenstgörande styrka undansköt inom Utskottet all öfverläggning om kasernbyggnaden; men då det icke kan vara annat än rigtigt, att Gotlands enda stad är försedd med on kasern, hvari en garnisonerande styrka kan på lämpligt sätt inrymmas, så synes denna fråga vara förtjent af Rikets Ständers uppmärksamhet.11
En gammal lam madam utgjorde Blendas synnerliga favorit, och detta emedan gumman lifligt påminde henne om en af hennes äldsta bekanta, Britta på Jons-ängen, den gamla goda själen, som i komministerns bref skickade sin unga fröken de siratligaste tacksamhetsbetygelser. Hos denna nya Britta dröjde vår hjeltinna i dag längre än hos någon annan, och tiden förkortades ej litet genom gummans berättelse om att hon föregående dagen haft besök af en vacker herre, som sett mycket ledsen ut, flere gånger gått och återkommit och slutligen lemnat henne en hel silfver-riksdaler. Med en förtretlig känsla af bedragen väntan steg Blenda slutligen upp. Hon var missnöjd med sig sjelf för det hon väntat på en person, som hon ej bort vänta på, och likväl var det med en otrolig långsamhet som hon sade sin gamla favorit farväl och förfogade sig ut. Ändtligen var hon på återvägen. Men hon hade ej gått mer än tre eller fyra steg, då någon ifrån sidan kom emot henne. ”Ack, fröken Blenda”, sade en röst, hvars fröjd ej lät dämpa sig, ”så kom fröken ändtligen! Jag väntade förgäfves i går, och i dag var jag för tidigt ute.” ”För tidigt?” ”Ja visst, jag har varit här länge och hunnit gå vidt omkring. Också har jag funnit ett mål för vår verksamhet, det vi i morgon närmare skola undersöka, eftersom fröken nu är på hemvägen.” ”I hvilket hus var herr baron inne?” frågade Blenda, emot sin vilja bedröfvad vid tanken på att hon måste göra sin följeslagare – som hon nu fann icke hade försummat sig – den sorgen att förklara det ingen morgondag skulle komma för dem gemensamt. ”Jag tog icke reda på husnummern”, svarade han, ”men det intryck, som de arma menniskornas elände gjorde på mig, är en lika säker vägledare.” ”Det är då mycket illa för dem?” ”I högsta grad Föreställ er en mor med ett nyfödt barn omgifven af fem eller sex andra, trasiga och utsvultna, darrande af köld, mannen ofärdig genom en skada i armen, och ingen som sköter dem, utom då medlidandet inkallar någon af grannarna.” ”Låt oss vända om!” inföll Blenda häftigt. ”Herr baron skall visa mig huset!”
TRYCKT HOS P. A. KORSTEDT & SÖKER, Kongl. Boktryckare. Länets allmänna beskaffenhet är genom härifrån förut, sednast år 1839, i underdånighet afgifna femårsberättelse beskrifven. Några egentliga förändringar i detta afseendet hafva under loppet af de sednare fem åren ej företett sig annorlunda än att, i följd af utvidgade odlingar och en starkt tilltagande folknummer, de ekonomiska och sociala förhållanderna utveckla sig i samma riktning, som under de näst föregående fem. åren. Hvad som således i främsta rummet af denna berättelse bör afhandlas, är Länets Invånare. Seder och bruk fortfara väl att förblifva hvad de förut varit; dock emottages äfven här intryck af tiden, som skapar allt jemnt nya behof. Derföre tarfvas också nya källor, ifrån hvilka dessa behof skola tillfredsställas. Dessa behof äro likväl mera en tidens fordran än nödvändighetens. Ej heller får man i allmänhet mäta välståndet efter lefnadssättet; helst under en tid, då obetänksamheten och lättsinnigheten ega så många vägar att från lånta källor hämta medel för att tillfredsställa begären. Detta förhållande är så mycket vigtigare att anmärka, som det allt mer och mer sprider Femårs-lerättelse från Christianstads Län, * 2 silia verkningar bland mängden och bland den arbetande klassen, som fordom i allmänhet med mera sparsamhet och med mera omtanka för framtiden beredde sig en oberoende ställning, än den nu gör. Deremot visar sig detta begär efter oberoende på ett annat sätt, och med mera inverkan på seder och ordningen, i den mån detta sträfvande utvecklar sig medelst frigörelse från de band, sorn stärka både ordning och seder. Detta röjer sig synbarligen i ett allt mer och mer minskadt föräldraoch husbondevähle. Folkmängden ökas. Å landet utgjorde den efter mantalslängderna År 1838:
Då finnes ingen annan utväg, än att först votera om contra-propositionen, det vill säga att contra-propositionen skulle innehålla antingen afslag, eller den motion Friherre Cederström gjort. Jag öfverlemnar till Herr Grefven och LandtMarskalken att bedomina, om det blir möjligt att komma från saken på annat sätt, så vida ej Friherre Cederström vill afstå från att vidare hindra oss. Herr Crusenstolpe: Då jag går Friherre Cederström till mötes i den framställning han nu sednast gjort, skulle jag tro att discussionen kunde slutas. Den 13 O c t o b e r. •‘9 Herr Munck af Rosenschöld: Det af Friherre Cederström stipulerade villkor är öfverflödigt, ty om ock Ridderskapet och Adeln skulle afslå Herr Crusenstolpes framställning, hvilket jag förmodar, hindrar det ej Ståndet att antaga Friherre Cederströms. Jag tror det vara stor skillnad emellan att inbjuda att instämma i en liten del, och i alla fattade beslut. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMurskalken yttrade, att endast Herr Crusenstolpes motion blifvit för Ridderskapet och Adeln föredragen; derå hade Hans Excellence gjort proposition, hvilken blifvit besvarad med Ja och Nej, samt votering; i anledning hvaraf Hans Excellence ansett Herr Crusenstolpes motion böra intagas i Ja-propositionen, samt afslag derå i contra-propositionen. Då Friherre Cederström likväl begärt, att dess motion måtte blifva contra-proposition, hemställde Hans Excellence lill Herr Friherren, om han icke ville derifrån afstå, enär hans rätt att få sin motion särskild pröfvad vore lika öppen genom motionens sedermera blifvande särskilta föredragning. Friherre Cederström: Jag har medgifvit Herr Crusenstolpe, att få sin vilja fram, att votering först må anställas öfver dess förslag till de öfrige RiksStåndens inbjudning att instämma i Ridderskapets och Adelns beslut, rörande det årliga anslaget af 70,000 120 Den 13 O c t o b e r.
Fru Croft berättade, att Harry snart skulle resa till universitetet igen, m e n då hon såg min tankspriddhet, frågado hon, o m jag var ledsen för något, o c h då berättade jag för henne Letties olycka. » H o n ser ej ut att blifva blind, Harry har aldrig sagt ett ord härom, det måste vara ett misstag. » Men jag var säker på, att min syster sagt allt för Harry, då de stodo bredvid rosenbusken, o c h jag önskade blott, att hans m o d e r ville gå, så jag finge trösta henne. Slutligen gick hon. Jag ropade då på Lettie, hvilken genast k o m in, men då jag såg, att h o n försökte dölja sin sorg, gjorde jag ingen anmärkning, utan vi förtsatte sedan vår promenad längs flodstranden under tystnad. Den första person vi mötte var Harry Croft, men Lettie tycktes taga illa upp, att han k o m fram till oss, - och hon vände o m. Vi sågo henne sedan i sällskap m e d vår värdinna. Harry såg sig o m ett par gånger, ifall h o n följde efter oss. Sedan, då han såg att ej detta var händelsen, föreslog han mig att vänta på henne. V i satte oss båda på en trädstubbe vid floden. » Det är rysligt sorgligt m e d Letties ögon, Jane, » sade han hastigt. » Ja, nog är det så — hvad tänker du härom, tror du det finnes något h o p p? » » Doktorn säger nej härtill. M e n Jane, nästa vecka k o m m e r en b e r ö m d ögonläkare från hufvudstaden hit, du b ö r rådfråga honom. » » Hvilken lycka för oss — jag funderade just på någon utväg att kunna resa m e d henne till hufvudstaden. » » Det behöfs ej nu, kära Jane. A c k, o m jag blott själf hade genomgått min kurs. » » Tror du dig veta något m e d e l? » » Nog vet du jag vill försöka, Jane. Jag älskar Lettie o c h frågade henne nyss, o m hon ville blifva min hustru, m e n hon svarade nej o c h berättade mig o m siaa svaga ögon.
Personen med de föreskrefne functionerne bestrider jag ej, om dea anses så nödig. Den 16 September J. m, (ehuru jig finnér den fullkomligt öfverflödig» då den vid Veiket antagne Ombudsmannen bör kunna uträtta allt hvad för denna person är föreskrifvit), men den bör då kallas BancoCommissariej och bör ej hafva afgörande, blott delibereisnde röst. 2:0 Bestrider jag helt och hållit att dessa Riksens Ständers Fullmägtige, må kunna afmattas, annorlunda äa hvad för de öfriga Riksens Ständers Fullmägtige är föreskrifvit. 3:0 Då på Betjeningens tillsättande lig.; ger mycken vigt för de ansvarige Directeurerne, så mäste örn de ej sjelfve få utnämua den BancoFuIlmägtige ovilkoiligt förplikta;? att antaga dea af Directionen föreslagne personal samt dem endast med Consiitutorial förse, på det att Directionen må kunna dem endtlsdiga, då vigtiga anledningar förekomma dertill. Då Götheborgs Contoiret äfven får befattning med belåning på metaller och exportabla effacter, kan icke Bokhållaren der umbäras; men i Malmö föieslår jag indragning af denna person, emot aco R:dr Banco anslag för Kamereraren, som derföre bör hålla och afsluta Böckerne. 4:0. Dirscteurerne kunna ej rimmeligen föreslås mindre arfvode än 666 R:dr 32 skj Banco eller lika med öfrige Riksens Ständers valde Fullmägtige: hvaremot jag anser BancoOmbudet om det skall existera ej böra ha mera än 666 R:dr 32 sk.
Dito Krono . Domkyrko-Hemman, Krono . Hospitals-Hcmman, Frälse Dito Krono . Krigsmanshus-Hemman, Skatte Rekognitions-Skogs-Hemman, Skatte Skattlagde, bebyggde Torp, Utjordar, Urfjellar mantal Dito obebyggde Oskattlagde, bebyggde dito, deribland Ryttare Backstugor Bebyggde lägenheter, afsöndrade från hemman derätt, dels på tiss tid eller lifstid Skattlagde Fisken Tull-mjölqvarnar Tull-sågqvarnar Hushehofs-mjölqvarnar, deraf st. med särskild Husbehofs-sågqvarnar Stamp Kopparverk (Riddarhyttan) Masugnar Stångjerns-vcrk ] Ämnes-hammare Jcrnmanufaktur-verk (af särskilda slag) Gjuteri Jerngrufvor Tegelbruk Kalkugn Messingsbruk (med Nålfabrik) Blyhartz-verk Såpfabrik Läder-Garfverier Hjelmare Kanal och Slussverk Strömsholms Dito Seglande Fartyg och Kanal-Jakter. Strömsholms Jernvåg (med 8 arbetarel Borgos Lastageplats Mellansunds Färja . Härads-Allmänningar Krono Dito Handtverkare och Gerningsmän Diverse personer, som ej tillhöra viss näring Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fideikommisser Frälse-Räntor Medelafkastnin Utsade Hemmantal Mantal. ; Mantal. Efter Usta Artikeln. Efter 3:djc Artikeln. Jordcboksoch IlemmantalsRänta. Mantals penningar. Summa. Redogöraren i Salbergs Fögderi uti 1847 ars Extrakt upptagit surnn)aä af skattetalet till 554}} i stället för rätteligen a53yii mantal. Olikheter i summan af förmedlade hemmantalet vid denna och 1847 års Tabell härröra deraf, att, på sätt anmärkt, och > 1848 ars Jordeboksförandnngs Extrakt rattats, Westerås Slolt i Landskontoret den 31 December 1851. Arrende medel. Kostnad för Rustning och Rotering.
St. derom föreskrifva; dock att de personer och menigheter, som, efter hittills gällande författningar, sådana Kronans tillhörigheter nu innehafva eller nyttja, må njuta laglig rätt derå till godo, somt att odlingar eller odlingsbar mark å kronoskogarna må i vanlig ordning, efter nuvar. eller framdeles blifvande författningar, kunna till skatte försäljas;” så förundrar det mig, att Utsk. icke funnit, det denna grundlags-§ bestämmer grunderna för kungsgårdars och andra kronolägenlieters förvaltning, samt i allmänhet förbjuder skatteköp deraf; hvadan nu gällande lag måste anses lika hinderlig för skatteköp af kungsgårdar, som af boställen. Det faller dock af sig sjelf, ali Konung och Ständer gemensamt kunna upp - 4 Den i September. häfva såväl de om militieboställen som kungsgårdar gällande författningar. Jag finner emedlertid lika liten anledning att bifalla i morn. af betänk., som att afstyrka det sednare, och jag begär derföre återremiss, på det Utsk. må tillstyrka afslag i begge frågorna. Frih Raab, Adam Christ.: Jag instämmer med Frih. Cederström i begäran om återremiss samt att de anmärkningar, som vid detta betänk, blifvit gjorda, måtte tagas i betraktande. Hr af Billbergh, Joh. Peter; Då Frih. Cederström yrkat återremiss, anser jag mig skyldig fästa uppmärksamheten på innehållet af betänk., i hopp att återremiss må kunna undvjkas. Jag är i allmänhet ej emot återremisser under andra förhållanden, men skulle önska att undvika den nu, särdeles vid slutet af riksdagen. Frih.
Allmänna författningar och kungörelser, i anledning af väckta motioner om förändring af gällande stadganden angående skyldighet för prest att från predikstolen uppläsa sådana: B. V. 245, 297, 341, A. 344. Alströmer, Friherre Jonas, dess yttranden: I. 123; II, 528; lil. 193; IV. 313. Altuna äng, i anledning af väckt motion angående ersättning för utgörande af augments-ränta för en utjord, kallad —: B. IV. 96, 190, 292, A, 292. Aminoff, Daniel Feodor, Förste Löjtnant vid Westmanlands Regemente, angående pension för honom på Allmänna Indragnings-Staten vid afgång ur krigstjensten: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. Andersin, Axel Reinhold, Major, om beviljande af pensioner åt hans ogifta döttrar, Sofia Charlotta och Emma Christina; motion af Friherre Helge Rehbinder: se Motioner. 14 — A — Anmärknings-anledning mot Stats-Rådet, angående en anmäld sådan: II. 157, R. 157. Annonser om försäljning af lotteri-sedlar, i anledning af väckt motion om ansvar för utgifvare af tryckt skrift eller tidning i afseende på dylika annonser: B. I. 155, 175, A. 175. Anslag till jernvägs-arbeten, i anledning af väckt motion om sådan anordning vid fördelningen af 1866 års, att norra stambanan må kunna skyndsamt fullbordas och för trafik öppnas: B. 1. 185, 464, A. 464. Anteckningar och Upprop, Ridderskapets och Adelns, angående deras utsättande: 1. 3. Arbets-förtjenst, om ett anslag å 100,000 Riksdaler till vägbyggnads-arbeten i Jemtlands län, för beredande af arbetsförtjenst åt länets till följd af inträffad missväxt nödlidande innebyggare; motion af Herr Carl Gustaf Lagercrantz: se Motioner.
vägomläggningar inom Ofvansjö socken af Gefleborgs län . „ vägomläggningar inom Thors akers socken af nämnde län . ., omläggning och förbättring af åtskilliga broar och trummor å allmänna landsvägen, förbi byn Staa i Åhre socken af Jemtlands län, till Norska riksgränsen utgörande således de för omförmälda vägförbättrings-företag disponerade anslagssummor tillsammans R-.dr 67,488: 8.
Majit, som gillat LandtbruksAcademiens förslag till formulär för de så kallade 5-års Berältelserne, har derefter, genom Circulär den 19 April 1821 anbefallt samtelige Dess Befallningshafvande i Ränen, att, i enlighet dermed, ifrågavaran - Stats-Utsk o t tets Betänkande n. 8a5 de Berättelser författa, samt dervid iakttaga ali den noggrannhet och fulsländighet, sora möjligheten medgifver, och skulle den första så inrättade 5-års-Berältelse för hvarje Län, inom sistlidet års slut vara afgifven, för att vid nu varande Riksdag, för nödige upplysningars vinnande vara att tillgå. — Under samma dag har Kongl. Maj:t äfven behagat af LandlbruksAcademien infordra en sådan plan, hvarom Academien hemställt för samlandet af nödige Materialier till en fullständig Statistik öfver hela Riket. Det Utlåtande, som Academien, till följe deraf, afgifvit, innehåller bland annat, att Academien ansett de ämnen, som böra höra till en fullständig Statistik öfver ett helt Land, äfvensom öfver serskilde delar deraf, lämpeligen kunna innefattas under 4 HufvudAfdeiningar, nemi: 1:0 Landets beskrifning till sin Naturliga beskaffenhet och Alster. 2:0 De Innevånare som bebo detta Land. 3:o De näringar hvarmed desse sy' sselsätta sig samt upprätthålla Statsmacliilien ogh 826 Stats-Ut skottets Betan ka uden» 4:o De Inrättningar som bilda delta Land till Stat, dess Statsförfattning. Dessa fyra Hufvud-Afdelningar utgöra i Academiens tanka grunddragen till Statistiken; Uti hvardera uppkomma sedan en mängd andra Afdelningar, hvilka åter hafva mångfalidiga utgreningar. Ordningen dem emellan bestämmes af Sakens Natur. Utförligheten kan utsträckas så långt man behagar. Efter denna åsigt af ämnet, har Academien äfven bifogat en Tabell eller Register, innehållande de förnämste Rubriker, i den ordning de, enligt sin natur, synas böra följa på hvaran.
Jemväl i öfriga delar af Länet äro kastanie, ehuru af flera olika slag och mera små än stora, skäligen goda och väl underhållne i allmänhet. Relalift till hemmantal och folkmängd hålles mindre antal hästar uti de sydliga traklerne af Westergöthland, än annorstädes i landskapet, hvilket åter är följd af hemmanens inskränktare fodertillgångar; men uti vissa trakter af Länets nona del, der foderlillgångarne äro ymniga, kunde hästafveln ökas och utbildas till näringsgren, om hingstar "af ädlare och goda slag funnes till racernes upphjelpande, hvartill nyligen början i så målto blifvit gjord, att en hingst från Strömsholms Kongl. Stuteri blifvit stationerad här i grannskapet. Från Dahlsland försäljas redan årligen 2 tili 300 föl, som vanligen inköpas af allmogen uti Westergöthland och Bohus Län. 14 Fårafvel» liv ganska betydlig i det hela. De får, som af allmogen uppdragas för eget behof till föda och beklädnad eller ock till afsalu, liro merendels grofuiliga, af svenskt eller blandadt slag. Finulliga, ursprungligen af Tysk eller spansk race, underhållas äfven, i synnerhet hos ståndspersoner; hvarförutan Schäferier af Electoralrace under senare åren blifvit anlagda på ett par ställen, nemligen å Gräfsnäs och Rånums säterier. Den förminskning, allmogens fårhjordar lidit genom sjukdomar efler de våta somrarne vid slutet af förra och början af detta qvinqvennium, har sedermera blifvit någorlunda ersatt genom ny afvel. Getter finnas ännu i bergsoch skogstrakterne inom de mest nordliga och mest sydliga delarne af Länet; men för öfrigt äro dessa kreatur afskaffade, såsom skadedjur i den mån jordbruket vunnit förkofran. Svin uppfödas till betydlig mängd uti de seminanla delarne af Länet; och äfven annorstädes för husbehof träffas deraf på somliga ställen goda racer. Af fjäderfä finnas i allmänhet gäss och höns.
»Det vet jag inte», sa jag litet knapp i rösten jag med, ty blef han stött alltjämt, så kunde väl också jag bli stött nån gång! »Men jag kan alldeles inte med det här modärna modet att hålla händerna i byxfickorna alltjämt. I det dagliga lifvet är det fult, men fastläst så där på en tafla, är det värre än fult. Jag är säker, att »de gamle» inte höll händerna i byxfickorna, de!» »Antagligen inte», log Krycke, »isynnerhet som de inte hade några byxor.» Nu skrattade vi allihopa, och Villygossen med. »Nej men se på henne där i båten!» ropade jag. »Sol i nacken och luft som drar. Åh, så hjärtans treflig och rolig hon är att se på!» »Är det inte det jag har sagt», sa Ester, »att tant Lova förstår sig på konst, bara hon får vara i fred.» »Titta hit, fröken Ester», sa Krycke. »Hon är präktig!» Han pekade på en rödhårig flicka i en röd kjol, mot en röd vägg och med ett par tjocka röda armar. »Är hon inte vacker?» frågade Ester vänd till mig. »Kära du», sa jag, »det där är alldeles för fint för mig. Jag är bara van vid naturen, som du vet, och där har jag alldrig sett så mycket rödt på en gång.» Så såg jag på en värkligt söt gredelin skog med två pojkar med gredelina bakdelar, och så på en »kråkkonselj», som riktigt kom mig att skratta, så lefvande var herrskapet. »Kom hit, Krycke», sa Villy nästan med andakt i rösten. »Han är ändå förbannadt styf! Den här pastellen till exempel. Inte alls hans vanliga stil, men hur djäkligt själfständig är den inte – och läcker se’n! Hva? Det var ett fruntimmershufvud de tittade på. Krycke ryckte litet på axlarna, men teg. »Det är värkligen utmärkt vackert», sa jag, för att om möjligt höja mig litet i deras tanke. »Skada bara att de dammat henne så oförsiktigt: hon är ju alldeles suddig i hela ansiktet.»
Lördagen 1 den 13 Maij sammanträdde Constitutions Utskottet på Afdelningar då på 1 :a Afdelningen lästes de öfver KammarÄrender i Stats-Rådet förde protocoll för den 17 Maij 1814, 24 s. m., 7 Junii, 14, 21, 29 s. m., 5 Julii, 12 s. m. härvid anmärktes till upläsande in Pleno målet under N :o 8,2 innefattande Landshöfdingens i Malmöhus Län underd. hemställan, om sättet at i staden Lund hädanefter välja, Borgmästare, Rådmän och Riksdagsmän. Läsningen fortsattes derefter af Protocollen för den 13 Julii 1814, 19 s. m. Målet under N :o 3 af detta Protoeoll3 ansågs, såsom ägande gemenskap med det nyss anmärkte (mål) ärende, böra äfvenledes in Pleno uppläsas 4 Derefter lästes Protocollet af den 27 Julii hvarefter Afdelningen åtskiljdes. In fidem M. Meurling. 1 Justeringsformeln saknas. 3 Nami. i protokollet 19 juli s. å. 4 Transsumtionstecknet förekommer i protokollet. Onsdagen1 den 17 Maij kl. 9. f. m. sammanträdde Constitutions Utskottet på Afdelningar, då på 1 :sta Afdelningen lästes de öfver Kammar-Ärender i Stats-Rådet förde Protocoll för den 2 Augusti 1814, 9, 16, 23, 30 s. m., 6 September, 14, 20 s. m. Målet under N :o 6, innefattande Landshöfdingens i Malmö underd. utlåtande i anledning af de besvär 5 Hökare och krögare eller så kallade Arbetsborgare i Staden Lund anfört öfver ett af Landshöfdingen och öfrige Borgerskapet öfverenskommit valsätt till väljande af Borgmästare, Råd och Riksdagsmän i Staden Lund, ansågs in Pleno böra uppläsas. Afdelningen åtskiljdes. In fidem M. Meurling.
Fiskeri-näringens understöd. 30:o. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad å angelägenheten att i Sverige, der åkerbruket ofta gåfve medelmåttiga skördar samt bergshandteringen i icke ringa mån vore beroende af konjunkturerna, utvecklandet af andra medel till utkomst och bergning för en i allt starkare progression tilltagande befolkning borde i möjligaste mån befordras, i hvilket afseende blifvit föreslaget, att man måtte söka tillgodogöra fäderneslandet en under sednare åren gjord upptäckt, styrkt af flerfaldiga lyckade rön, nemligen att, genom utplantering af fisk i floder och sjöar, efter en ganska kort tids förlopp, skaffa en riklig tillgång derå, samt att, för vinnande af den fullständigaste och säkraste kunskap om denna method, Rikets Stäuder måtte anvisa dels en viss summa att, fördelad i resestipendier till lämpliga belopp, af-E. K. M:t disponeras åt skicklige personer, hvilka åtoge sig att i fremmande länder, företrädesvis Frankrike och Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 131. 295 Skottland, der försök skett i betydlig skala, hvilka åstadkommit en hastig och ymnig förökelse af sådana fiskarter, som Irifdes äfven i Sveriges floder och sjöar, men flerestädes deri under sednare tider märkbart aftagit, inhemta tillförlitlig kännedom om fiskodlings-konsten, samt att, efter återkomsten till fäderneslandet, meddela sina iakttagelser härutinnan, dels ock ett lämpligt belopp att, äfvenledes ställdt till E. K. M:ts disposition, utdelas såsom premier lill uppmuntran för dem, som inom