Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 28 i anledning af gjorda anmärkningar vid samma Utskotts Betänkande N:o 3, angående grunderne och vilkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman; dock med följande förändringar och tillägg i det af Utskotten afgifna förslag till förnyad förändring i berörda ämne’; ”Vid 1 Capitlet 9 '§. 2 mom. ansåg Ståndet, att den der åberopade 6 §. af Kongl. Majtts Nådiga Förordning af den 19 December 1827, angående grunderna och vilkoren för hemmansklyfning ete., borde, sådan den der innehålles, in extenso meddelas. 2:o Beslöt Ståndet alt i 2 Capitlet 4 §. 2 mom. de der förekommande slutorden: ”och må 0dalåker eller äng icke dertill användas ” må helt och hållet utgå. 3:o Fann Ståndet för godt att till de i denna Författning förekommande §. §. foga en ny af följande lydelse; ”IIvad i denna Författning'stadgas må icke lägga hinder för afsöndring-, lagfart och besittning för everdelig tid af de mindre jordlotter, som kunna föräras eller inlösas till kyrkor, skolor och fromma stiftelser, likväl under förbehåll, att samma jordlotter, derå byggnader endast lill förberörde ändamål och allmänna inrättningar skola kunna uppföras, icke i öfrigt må bebyggas eller åbos under andra än här ofvan föreskrifne vilkor; och hade Högvördiga Preste-Ståndet inbjudit öfrige Riks-Stånden att i dessa beslut med Preste-Ståndet sig förena. Bonde-Ståndet, fann för sin del icke skäl att denna inbjudning intaga. S. D. Ståts-Utskottets följande på bordet hvilande Memorial och Utlåtande blefvo nu åter föredragna: N:o 420, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 384. Bonde-Ståndet lät bero vid de öfrige Riks-Ståndens beslut och lade detta Memorial till handlingarne. N:o 421, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 406.
2De {åtta éHuggotna l&gt;Ei, SitfiBefo {ånga; en 6f tf&amp;am fitls, dom £uj; tet » Ig ftån ängen, fij-ötHen * get lunganluft ocH naggat rväi ^.ag j / tån mlft AallsRap ornätRt » mög att Juatmo en. 4fun3 allena, me3an Sägen Somnatj j-ag genomBäfua * af nafuten * uätmftj ocW öfuetteta3 tietu JvgpnotloR / fc Somnat, oefv ftöfta fanRat, vawa att gå otlla, få Rulla en » eRun3 oefl dtömma » tllEa. På resande fot. i befinna oss verkligen för närvarande i — reskoffertens stjernbild. Bördsoch börsaristokratien torde redan hafva till största delen begifvit sig bort. Teatermenniskorna packa sina kappsäckar för att begifva sig ut på en turné — så vida de ej redan äro ute och » gästa ». En kort tid ännu och — Stockholm är bortrest. Från år till år öker sig de reslystnas oeh resandes antal. Engelsmannen reser, emedan han menar att verlden tillhör honom och han måste inspektera den; fransmannen reser för att roa sig oeh för att konversera vid table d ' höten; ryssen reser för att göra paralleller — och svensken för att kunna säga: Då jag var JCänn — un3et foten, om aj; gatan * otena *, Nå ja. Undantag finnas! Låt oss nu se till huru man reser. Kan efaAfiirit gunga * moJSan * Safna mattaj hända kunna vi då också enas om, huru man emot mig * t * äeR,a ftäSen 6tna gtenat bör resa. HR-t uänllg Han3 ti-ElteS * att min få fatta. I stort sällskap eller åtmistone flera perso8n t ta6t me3 » ång fötStifuet Jonvmatualan, ner! Nej, det måste undvikas.
Utah understöd förrän 1814, då, efter Landshöfdingens anmälan om behofvet, samma Lazarett härifrån erhållit ett anslag af 500 R:dr årligen, Då det således är ostridigt, att Lazaretterne, tillkornme i senare tider, långt efter det Hospitalernes inkomster voro gifne , alldeles icke i Hospitalsoch Barnhus-fonden ega del , utan derifrån erhållit understöd, endast på den grund, att andra medel för desse inrättningar ej varit att tillgå, samt, om också, i anseende dertill att Betänkande om Tre-skillings-afgifttn. 357 ätt Hospital och Lazarett bägge äro barmhertigt hetsverk, det kunnat anses för ett åliggande af Hospitals-fonden , att , så länge dess tillgångar det medgofvo och Lazaretterne ej hade egne inkomster, understödja dem, ett sådant åliggande titan tvifvel måste upphöra i samma mån som förhållandet ändrats och Hospitalerne kommit i högsta behof af deras tillgångar, samt Lazaretterne åter, genom Tre-skillings-afgiften, fått en. betydlig inkomst^ så vöre väl fullt skäl att Seraphimer-Ordens-Gillet befriades från det nu till Lazaretterne utgående anslag af 19,400 R:dr årligen, hvarigenom Hospitalerne kunde vinna en af tidernas upplysning påkallad förbättring å Hospitalshjonens behandlande, deli äfven rundelig hjelp tilldelas fattige värnlöse barn, deraf hu en mängd, i saknad af tillgångar, mast lemnäs oliulpne; dock som Laitaretterhh i ferl del Län ej kunna sakna hämhde Understöd, så framt icke afgiften i samma
Majits nådiga förslag till ny strafflag, hvilken kommer att vid innevarande riksmöte af Rikets Ständer behandlas, blifvit föreslaget förhöjdt ansvar för olofligt fiskande i annans fiskevatten, och den ololliga fångstens förlust, äfven om bestämmelse derom saknades, följer af den lika allmänt kända som erkända rättssatsen, olaga fång är ofång; då de i gällande Fiskeri-stadga befintliga, af motionären såsom konsttermer betecknade uttrycken, »utlekt fisk», »späda yngel» o. s. v., i sig sjelfva äro nog tydliga att ej behöfva någon Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk, Betänkande N:o 10. 5 förklaring och definitioner för Öfrigt icke lämpligen hafva sin plats i en lag, utan tillhöra jurisprudensen; då stadgandet i 14 § Fiskeri-stadgan, att dammar skola vara försedda med nödiga bottenluckor för den uppoch nedgående fisken, tillräckligt bestämmer, att berörda luckors beskaffenhet skall medgifva fisken fri och obehindrad framfart och något närmare reglementerande om konstruktionen å dessa bottenluckor således torde befinnas öfverflödig; då bestämmelserna i 16 §, att intet, som kan förorsaka uppgrundning eller dämning, må utkastas i fiskevatten eller farled, eller så nära intill stranden läggas, att det kan af vattenflöden nedsköljas, väl innefattar allt hvad för fiskens fredande och bevarande i detta hänseende erfordras, samt då något skäl icke förefinnes, hvarföre den i vår lagstiftning antagna grundsats, att åtal för öfverträdelser, som endast förnärma enskild mans rätt, icke må af allmän åklagare väckas, bör i fråga om olaga fiskande frånträdas, saknar Utskottet anledning att tillstyrka den af motionären föreslagna underdåniga hemställan till Kongl. Majit om revision af gällande Fiskeri-stadga, utan hemställer vördsamligen, att motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Utskottet har härvid icke förbisett, att hinder för ett allmänt frigifvande af kol-handeln, i vissa fall, möta genom lagligen contraherade rättsförhållanden, såsom i första rummet intressentskap i hytta, hvilket icke kan annat än såsom ett bolag belragtas, med ifrån början frivilligt åtagna skyldigheter, hvarpå hela bolagets framtida bestånd hviiar. Vidare förekommer i vissa orter skyldigheten till kol-lefverens emot bestämdt pris, uppkomna, dels genom öfverlåtelse af Kronans rätt till vissa ädlare verk, dels genom förbehållna vilkor vid köpe-afhandlingar eller genom ingångna och i hemmanen lagligen intecknade contracl; och kan det ej vara meningen att söka åstadkomma en våldsam rubbning i sådane lagligt beslående förhållanden, ulan torde i dessa fall endast den åtgärd kunna vid - 24 Allm. Besv.- och Ekon.-Uistcotlets Betänkande, N:o log. tagas, att, der dessa contraet äro så tryckande, att allmogen ej erhåller någon emot skogs-värdet svarande ersättning, vilkoren genom frivillig öfverenskommelse, om möjligt är, mildras så, att väl skyldigheten tilt kol-iefverens fortfar, men kolen likväl betalas efter det i orten allmänna priset. Det qvarstår i alla (ali derutöfver en mängd andra förhållanden, der allmogens skogar i fordna tider blifvit, i annan ordning, som icke har samma bindande kraft, underlagde jernverken, hvilkas innehafvare begagnat sig deraf, för att obilligt nedtrycka kolprisen; och är det här, som rättelse i första rummet är af nöden. Utskottet har tagit skyldig kännedom om den åtgärd, Kongl. Majit, lill följd af Bi uks-Societelens underdåniga anhållan i ämnet, anbefallt, alt nemligen en allmän undersökning skall företagas, för alt utreda alla härtill hörande förhållanden, och Utskottet hoppas med visshet, att så väl en sådan lindring, som den ofvannämnde, der den är möjlig, skall, i följd deraf, åstadkommas, som att öfrige missförhållanden skola afhjelpas, men tror dock, att det tillhörer Rikets
Då i afseende på frågan om det af Riksdagsmannen Gustaf Pehrsson från Stock» Stats-TJtskottets Betänkande!!. 8o3 holms län, uti ingifvit Memorial, föreslagne afstånd med betalningens erläggande för oliqviderade spannmålsskulder i landet, den uti StalsUtskottets förra Betänkande projecterade betalningstermin, genom uppehållet af återremisserne, nu mera är så långt framskriden, att, genom denne betalningstermins antagande af Riksens Högloflige Ständer, någon förmån eller lindring ej blefve de skuldsatte tillskyndad, får Utskottet på sådan grund, vördsamt hemställa, det anslåndstiden må prolongeras lill andra Uppbördsstämman för 1828 års krono Utskylders mdrifvande, som, enligt Författningarne, inträffar under de första månaderne af nästkommande år; hvilket anstånd då torde billigtvis böra lemnäs alla Restskyldige i Riket, som ännu häfta för obetald undsättningsspannmål och ej endast tillämpas för Stockholms län särskildt, hvartill Utskottets förra yttrande icke eller föranleder; och hvad dernäst beträffar den uti återremisserne gjorde anmärkning, alt undsättningsskulderne äfven med säd in natura böra få återgäldas, har Utskottet i delta ämne, hvilket uti Riksdagsmannen Guslaf Pebrssons Motion ej finnes omnämndt, vördsamt skolat åberopa innehållet af det Utlåtande StatsBancosamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskolten under den 10 i denne månad gemensamt 8o4 S t a t s-Ut s k o 11 et s Betänka nelen* meddeldt till besvarande af RiksStåndenS återremisser, i anledning af Utskottens Betänkande om Allmänna Magazinslnrättningens upplösning. Med öfverlemnande af hvad nu anfördt är till Riksens Höglofl. Ständers upplysta pröfning, hemställes äfven vördsamt, att, i händelse af bifall till Utskottets yttrande i förevarande ämne underdånig skrifvelse derom till Kongl. Maj:t må expedieras. Ankom den 7 November 1823.
Föredrogs å nyo och lades till Hand-; lingarne : Allmänna Besvärsoch JLkonomi-Utskottets Utlåtanden N:o 130, i anledning af anmärkningar vid Ut* skottets Betänkande rörande exclusive Privilegiers medelande; och N:o 131, lill följd af anmärkningar vid Betänkan*» det om export af Landsmanna-varor. S, D. Biföllos, vid förnyad föredragning, följande från Utskotten inkomne Betänkanden samt Utlåtanden , nemligen : Stats-Uiskottets, !N:o 264, angående Carl Hindrikssons från Gefle» borgs JLän Memorial, om Frösäds-Magasins inrättande i nämnde Län. N:o 269, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Re; miss, angående en årlig Anslags-summa tilt underhållande af Byggnaderna vid Rosersbergs Kongsgård. Stets - och Banko-Utskottens If:o 46, i anledning af Herr Presidenten m. mi D. von Schulzenheims Memorial, rörande försäljningen af Kungsgårdar, Recognitions-Sko» gar och Officers-Boställen m. m. Lag-Utskottets 106, i anledning af anmärkningar vid Betan» kandet öfver vackt motion , om granskning af Polis-Författningaine, rörande sysslolöse personers försändande till Arbetsoch Gorxektionshus m. ei. 544 Prof. Ut dr. d. a Junii 1818« S. D. Upplästes å nyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:o 12g, i anledning af de öfrige Trenne Riks-Ståndens gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande , rörande medel till Ofverflödets hämmande samt yrkadt förbud emot Yppighets-Varors nyttjande och förbrukning m. m., hvilket Betänkande BorgareStåndet den 23 sistlidne April bifallit; Och fann Borgare-Ståndet skäl antaga Utskottets förnyade yttrande. S. D. Biföllos vid förnyad föredragnings följande Utlåtande : StatsUtskottets.
Det af Rikets Ständer bestämda bogsta invexlings-pris för Guld af 5 R:dr 3a skill Banco för Ducaten liar fortfarande bibehållits, men några Ducater hafva icke blifvit Banken till detta pris erbjudna; äfvensom någon invexling af Utländska Myntsorter under ifrågavarande lid icke ägt rum. De åtgärder som af Banco-Fullmägtige blifvit vidtagne, för att bringa Reela Fonden lill det af Rikets Ständer bestämda förhållande af 5 till 8 mot Sedelstocken, få Revisorerne, efter de upplysningar som af Fullmägtiges Berättelse och Protocoller inhemtats, härmed framställa: På sätt Revisions-Berättelsen af år i83o innehåller, hade Banco-Fullmägtige hos då församlade Revisorer framställt sine åsigter rörande de åtgärder, som till den bristande Silfver-tillgångens anskaffande före 1831 års slut vore alt vidtaga; nemligen: a) Att utfärda en Kungörelse i allmänna Tidningarne, hvarigenom hugade i Sverige bosatte Speculanter uppmanades, att, inom den i5 Februarii 1831, inkomma med Förslag och Anbud å minst 10,000 R:dr och jemna Tusendetal derutöfver, eller deremot svarande rund summa antingen i Ducater eller Riksdaler Hamburger Banco, lill lefverering vid medlet af September månad samma år; samt F) Att, om, såsom FuIImägtige befarade, den behöflige summan icke kunde pä detta sätt sammanbringas, öfverenskommelse måtte å Banco-Styrelsens vägnar uppgöras med ett eller flere Utländska Handelshus, att, under loppet af är 1831, lill Bankens disposition lefverera den erforderliga qvantiteten i Silfver, under vilkor, att derföre i mon af skeende lefyerance erhålla ett motsvarande belopp i Svenska Banco-Sedlar — i9 — af den Fond, som till Silfver-upphandling finnes bestämd, med förbehåll för Banken att efter hand, när omständigheterne sådant tilläte, under åren i832, i833 och i834, uppgöra vidare liqvid.
Att här ens kan finnas några, som icke vilja godkänna Const.Utsk;s nu föredragna mern., feder mig verkligen till den tanke, att de icke så noga jern fört det med hvad som står uti mein. N:o 68; ty då vore det en något för stor inconseqvens; och hvartill skulle det väl leda? Icke har det varit för sitt nöje, som Coust.Utsk. företagit detta mödosamma göromål att utarbeta detta mein., utan det har varit för att skaffa en hjelpreda för kommande R. St., neli derföre har Utsk. hemställt, att R. o. Ad. samt de öfriga RiksStm behagade gifva deras bifall dertill att uti riksdagsbeslutet under den nummer, der grundlagsförändringarne upptagas, äfven må upptagas den ordning, i hvilken de höra förekomma. Hvar och en, som gjort sig mödan alt genomgå Const.Ulskts särskildta mern. och förslag, skall inse, att de måste — jag nyttjar ordet måste — komma j den nu uppgifna ordning; ty om de förekomma i någon annan, så upphäfva de hvarandra. Hvad vidare angår de så kallade nya grundlagsförändringarna, så äro dessa icke egentligen några nya förändringar, utan dermed förhåller sig sålunda, att i mern. N:o 68 ville Utsk., för att ieke vidare belasta del deruti framställda nya förslaget med en hop alternativa lydelser, ej der upptaga de förändringar, som blifvit föreslagna uti det gamla; sådant hade visserligen varit möjligt, men det hade inväft saken och gjort den mycket svårare att behandla. Det är således endast att sätta det nya förslaget uti närmare öfverensstämmelse med de förändringar, som vid denna riksdag blifvit beslutade uti det gamla, som Coust.Utskrs nu förevar, meni. alser; så t. ex. i afseende på j5 §;n Reg.Ftn hafva R St. vid denna riksdag beslutat alt näst efter orden — ”tjene lill efterlefnad, såvida ej ändring deruti sökts och vinnes,” skulle inflyta ett tillägg af orden: ’’i den ordning R. St. föreskrifva. Utsk. föreslår nu, alt i händelse mein.
Direktionen fortfarande vidhåller sin under förra Riksdagen uttalade åsigt derom, att någon boningslägenhet inom Riddarhuset, hufvudsakligen med afseende å den eldfara, som derigenom torde uppkomma, icke lämpligen kan åt Vaktmästaren inredas, samt att det är oundgängligen nödigt, att han eger en bostad å Riddarhusets tomt, hvaraf följer, att vid framställandet från Direktionens sida af ett förslag till gårdsplanens ordnande, måste afses, alt åtminstone så stor del deraf skulle bebyggas, som erfordras för beredande af en sådan bostad jemte för Riddarhuset nödiga uthuslägenheter. Med denna utgångspunkt för sin framställning har Direktionen nu att söka ådagalägga, hvilketdera af de fyra förslag, som blifvit uppgjorda och härmedelst öfverlemnas till Ridderskapet och Adelns bedömande, torde bäst motsvara ändamålet, eller platsens lämpliga ordnande med hänseende till icke allenast dess försköning, utan äfven den fördel, som af en så förmånlig tomtplats skäligen bör kunna påräknas. Hvad då först beträffar de två förslag, som afse uppförandet af tvenne större flyglar vinkelrätt emot Riddarhuset längs efter Riddarholmskanalen och Riddarhusgränden, anser Direktionen för sin del, att sådana stora och höga byggnader, om än de till stilen öfverensstämde med Riddarhuset, dock skulle, jemte det att de komme att bortskymma en stor del af hufvudbyggnaden, betraktad från sjösidan, på dess utseende utöfva den men - 25 liga inverkan, att densamma, till följd af flyglarnes närbelägenhet, storlek och höjd, komme att synas såsom af dem nedtryckt, hvarförutan och då utförandet af någotdera utaf dessa förslag skulle medföra en utgift af i ena fallet omkring 220,000 och i det andra omkring 250,000 R:dr, Direktionen föreställer sig, att Ridderskapet och Adeln i financielt hänseende hyser obenägenhet för att inlåta sig i ett så stort och kostsamt byggnadsföretag.
Grefwe I.övenl^e1m, Larl ^xel. Hwad Grefwe körner anfört är wisserligen det ratta. Det ar i sjelfwa merkel nästan likgiltigt huru mycket som ansins kill hwardera af dessa särskilta Arkiclar. Dec ar i alla fall ingen annan an den werkställande magten, som kan pröfwa behofwet och derefter wid Arbetets urförande anmanda medlen. Friherre ak WettertieZt, Oukak, understödde hwad sä mai Grefwe körner som Grefwe I_överihelm yttrai, hemställandes tillika huruwida det more möjligt för Riksens Ständer alt pröfwa, hwilken Summa bestämdt till den eller den byggnaden kunde behöfwas. Hamnbyggnaden i Helsingborg more af en sä synbar nytta, alt man knappt borde sakta i fraga, det... 12 82 Den 22 Zebruarii. det ju en eftertänksam Regering skulle haldre befordra densamma till fullbordan, an en Castern-byggnad, hwaraf behoswet aldrig kunde wara lika nödwandigt; - Men omständigheter kunde inträffa som kunde göra Hamn-byggnadens fortsättande under längre eller kortare tid omöjlig. Och i sädant fall more en bestämd föreskrift ju aldeles olämpelig. Friherre ak 'WetterLeät tillstyrkte derföre att endast i allmänna ordalag, de i fräga warande 20.000 R:d. af Nummer-Lotteri» medlen, lill desta byggnader mätte bewiljas Friherre Stael von kllollstem yrkade, att om Riksens Stander först bewilljade hela summan, trodde han art det sedan killkomme dem att bestämma, huru mycket till hwardera behofwet borde anwändas; och dertill behöfdes att ett kostnads förslag upgjordes. Grefwe körner, ^clslk Läran; naturligtwis har till desta Byggnader efter wanligheten ett kostnads förslag blifwit upgjvrdt, och de anslagne medlen derefter lämpade. Men sädane förslag aro alltid underkastade förändring i synnerhet i den mon arbetet fortare eller längsammare kan drifwas.
Jag skall åtminstone begära att få i Protocollet förvarad den anmärkning, att Lagutskottet i detta Betänkande synes hafva vidhållit sin vid flere tillfällen förut ådagalagda idee, att det är angelägnare att mångfalldiga anledningarne till ökade göromål för Domare, än att söka minska behofvet af dessa göromål. Genom FörlikningsDomstolar skulle otvifvelaktigt en mängd rättegångar förekomhiaS, och beständigt nya anslag åt en ökad Domarepersonal icke behöfvas. Sorn dock förslagen i detta afseen t • ‘ • ■ de vid ingen af de föregående Riksdagarne haft någon framgång, ehuru våra Domstolar sällan bjuda till, såsom deln åligger, att förlika mål, kan jag visserligen ej hoppas, att det vid denna skall röna mera bifall; hvarföre jag endast anhåller, att få denna min tanka i Protocollet antecknad. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde proposition till bifall på LagUtskottéts ifrågavarande Betänkande, hvilken med Ja besvarades. Herr Rosenqvist , Fredrik Leonhard: jag anhåller att få till Protocollet anmäla min reservation emot det af Ridderskapet öch Adeln nu fattade beslut, i allo förenande mig med Herr Munck af Rosenschöld. Uppå anhållan af Herrarne Cruseh3 Den i F e b r u a r i i f. m. 79 Stolpe, Magnus Jacob och Munck aj Rosenschöld, Eberhard, blef nu, vid förn jad föredragning., LagUtskottets den 19 sisll. Januarii under N:o 169 afgifne, och den 25 i samma manad e. m. på bordet lagde, Utlåtanden öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o ii5 förut meddeldte Betänkande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående ansvar å den sorn bortförer andras minderårige barn, ånVö lagdt på bordet. Föredrogos ånyo och biföllos följande BancoUtskottets den 19 sisth Januarii afgifne och den 27 i samma månad e. m. på bordet lagde* memorialer; N:o 99.
Å nyo föredrogs och bifölls StatsUtskottets den 12 dennes under N:o 435 afgifne, och samma dag eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjord motion, angående rättighet för Herrar Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, att försälja attesterne öfver det i Banken på Deposit-räkning insatte, i Låneväg anskaffade, Silfver. k nyo föredrogs StatsUtskottets den dennes under N:o 436 afgifne, och samma dag eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande i särskildt väckt fråga, om åtgärds .vidtagande lill RiksgäldsContoirets betryg - Den i3 Mars f. rn. gande för förlust, i händelse det till jordbrukets underlättande beslutade lån af 2 millioner i Silfver, icke på föreskrifne grunder varder till fullo åter i lane väg uttagit. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: Som jag ej förr än nu hört Utlåtandet, och det icke fullkomligt, nödsakas jag sjelf begära, att det må hvila på bordet. Men jag vill dock nu anmärka, att den säkerhet uti de första f:delar af egendomens taxeringsvärde, som Utskottet fortfar att yrka, kan blifva mindre än |:delar, i fall, af det förra stadgandet, följden skulle blifva en mängd utmätningsauctioner, men följden af det sednare, att icke många egendomar komme på auction; ty då värdet af egendomar skulle minskas genom mängden af utmätningsauctioner, finnér hvar och en, att f:delar ej äro så stor säkerhet, som -f.;delar, om man dermed kan förebygga de fleste af desse auctioner. Jag anhåller derföre, att Utlåtandet måtte blifva ytterligare hvilande. Herr nion Vegesack, Ernst, förenade sig med Herr Munck af Rosenschöld. Och skulle StatsUtskottets Utlåtande, i följd häraf, jemlikt 49 § Riksdagsordningen, ytterligare förblifva hvilande.
Län lydande Lappmarker, förstnämnde Lappmarker, jemlikt Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 10 Februari 1837, blifvit lagda till Luleå fögderi och den under nämnde fögderi förut hörande Jockmocks Lappmark sammanlagts med Calix fögderi samt att, jemlikt Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 21 Juli 1854, förberedande åtgärder blifvit vidtagne för bildande af en särskild kapellförsamling utaf åtskillige till Öfver-Calix, Pajala och Öfver-Torneå socknar hörande, nära intill hvarandra gränsande men aflägse från nämnde socknars kyrkor belägne byar och hemman, för vinnande af hvilket ändamål Rikets Ständer anslagit dels 3,000 R:dr till kyrkbyggnad och dels 2,000 R:dr banko till inköp af boställe åt kapell-predikanten. I afseende å Länets kommunikations-anstalter hafva dels omläggning af vägen emellan Rånbyn och Töre, hvartill anslag af allmänna medel till belopp af 8,566 R:dr 32 sk. beviljats, år 1854 blifvit fullbordad, dels väg uppbrutits från Neder-Calix kyrka på östra sidan af Calix eif till ÖfverMorjerfsby, der denna väg sammanträffar med den från Töre gästgifvaregård på vestra sidan af Calix eif till Öfver-Calix kyrka gående och redan fullbordade vägen, dels ock anläggning börjats af ny väg emellan Bodens och Bredåkers byar i Öfver-Luleå socken i fortsättning af vägen från JNeder-Luleå kyrka lill nämnde Bodens by; varande för desse sistnämnde väganläggningar anslag af allmänna medel beviljade, år 1851 för den förra, lill belopp af 7,000 R:dr och år 1855 för den sednare med 5,425 R:dr banko. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Expcditions-Utskottets Förslag till und.