Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Pä Förslag ansins, emot behörig redogörelse, följande summor, med iakttagande, att hvad som af Titeln det ena äret icke behöfves, reserveras till följande äret, då större utgift kan inträffa, hvilket medelst Calcul vid års-Redogörelsen bör styrkas, nemligen: Till diverse utgifter, såsom Såpa till Finnets och Slottsrummens tvättning, Nattkärls renhållning, Fjus till JLycktor m. m. Till inköp af Gärdsel , Hank och Stör samt Gärdesgårdarnes urj” derhållande Till Höbärgnings kostnad Till underhållande af Brand-redskapen, Sprutan, Åkeoch Körredskap, årlige Stalloch Trädgårds-inventariers inköp och reparation, Hästars skoning,Sotning vid Kongsgården, m. m. Till 10 Dalqvinne - dagsverken om dagen till Lustoch Köks-Trädgårdarnes skötsel uti 1 x 2 arbetsdagar, ä 16 sk. förslagsvis för hvarje dagsverke, gör Till Slotts-inventariernes årliga un-, 345 32 40 80 50 350 375 *6, 5Ståts-Utskottets Betänkanden. derhållande 4 00 Till Slottets med öfrige Byggnaders arliga underhållande 1000 Sedan Slottet jemte öfrige dertill hörande Byggnader blifvit enligt upprättadt Itostnads-Förslag behörigen iståndsatte, anses denna summa vara tillräcklig till årliga underhållet deraf. Till utfodiing för 6 st. Trädgårds hästar uti 8 månader , räknadt efter 3 Tunnor Hafra och 60 Bisp. Råghalm på hvardera, gör Hafra tS Tunnor som på Förslag uppföres efter 4 R:dr Tunnan (ill 72: Halm 360 Lisp. Råghalm d:o d:o ä 3 sk. Lp:d. till 37: 24. tog j 24 Till 6 st. Enkors underhäll uppföres 240 Anmärkning. Som uti det vid Ulricsdahls Kongsgård inrättade Enke-hus f. d. Drottningen betalar de af Högstsalig Hennes Maj:t Enke-Drottningen Sophia Magdalena antagne Enkor till dess de afgå, så ber.trides af den tm uppförde
Hos Nämnden blifva således inga sakförhållanden framlagda eller tagna i öfvervägande. Beslutet mäste fattas efter den opinion, 24 R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år 18J9. hvarje ledamot dit medförer; den enes opinion kan ej ens den andra meddelas; än mindre får hvar för annan framlägga de grunder, hvarpå han bygger sin tanka; och det är för ingen del omöjligt, att ledamöter befinnas invalde, som antingen äro utan all opinion i det ämne, hvaröfver de skola yttra sig, eller åtminstone sakna all, på verklig kännedom livilande grund för en sådan opinion. Det skulle behöfvas ett särskildt studium af yppade förhållanden, för att kunna rösta med försvarlig sakkännedom. Men det är ej ens tillåtet att uppskjuta beslutet till nästa dag — samma dag som Nämnden är vald, måste det fattas. I sådan ställning är ett enda parti att taga — och det är detta, som hittills också blifvit taget — att med eller mot sin blinda opinion frikänna. Sådan kan väl icke afsigten med inrättningen hafva varit; men sådant förblifver utan tvifvel dess bruk, tilldess en gäng ett öfvermäktigt politiskt parti linner sig missnöjdt med Högsta Domstolens sjelfständighet och väljer en Opinionsnämnd, som blir verktyg för partiets afsigter och entledigar de ledamöter, som utpekas, för att sätta skräck i de öfriga. Att en bättre organisation är nödvändig, sä framt inrättningen skall gagna och icke skada samhället, synes då vara uppenbart; och föga mindre tvifvel torde vara derom, att ingen bättre frukt kan af densamma upphämtas, så lange me thoden för dess verksamhet förblifver enahanda stumma öfverraskningsmethod, sorn den nu är. Om till dess försvar åberopas nödvändigheten af det anförda förbudet emot särskild pröfning och allmän öfverläggning 0111 Högsta Domstolens beslut; så gäller härpå till svar, att ett sådant förbud sträcker sig utöfver sitt ändamål, när dermed afses mer, än att upprätthålla giltigheten och kraften af högsta domaremaktens åtgärder.
Preste-St:ts mening blifvit af Utsk:t förklarad icke böra komma under särskild omröstning, och skälet dertill har varit att Utsk:t ansett Preste-St:s beslut vara i sak sammanstämmande med R. o. Ad:s, men att skiljaktigheterna berott på det sammanhang, i hvilket Ståndet varit nödgadt att ställa dessa §§ till åtskilliga föreg:de beslut, hvari Ståndet skiljt sig från de tre öfriga Riks-Stånden. Som PresteSt:s mening i afseende å sistberörde beslut likväl icke kunnat göra sig gällande, samt vid sådant förhållande det skulle blifva alldeles orimligt att i denna § antaga den form, R. St:r, under en helt annan förutsättning, gifvit sitt beslut, sorn i sak är lika med R. o. Ad:s, har Utsk:t ansett att icke heller något afseende borde fästas å de skiljaktigheter i afseende å formen, hvartill nyssnämnde beslut föranledt; och att det således vore rättast och lämpligast att uppställa voter:s-propos:na på sätt som skett. Men sedan jag sålunda redogjort för anledningen till Utsk:ts förfarande, tillägger jag att jag icke vill motsätta mig det af H. Exc. Hr Gr. Sparre, så att säga å talmanskonferensens vägnar, begärda uppskof. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. , beslöt R. o. Ad. uppskjuta pröfningen af den del af förev:de Mern., som rörde 14:de kap. i strafflagsförslaget, intilldess underrättelse ankommit om det beslut, Högv. Preste-St. deröfver fattat. 16:de kap. 13:de §;n. H. Exc. Hr Gr. Sparre: Afven ang:de lagligheten af denna punkt har det varit fråga inom talmanskonferensen, hvilkens ledamöter enhälligt uttryckte den åsigt, att Riks-Stånden gjorde rättast och lagligast, om de återremitterade den till Utsk:t. 1 afseende å I3:de §:n i 16:de kap. hafva nemi. R. o. Ad. samt Den 14 Oktober.
Om remiss till StatsUtsk. af denna min motion med tby åtföljande 2:ne organisationsförslag, anhålles vördsamligen. Rekapitulerad jemförelse af Landtförsvarets närvarande och föreslagna Organisation, i enlighet med förhållandet år 1855. l:o Enl. närvarande organisation upgår kostnaden för landtförsvaret till 7,447,591 R:dr 26 sk. 10 rst. b:ko (se Tab. 31 Litt. B Förslaget N:o 1). Ve ständige slridskrafleme utgöras af: Generalitetet 8 personer; Topograf-Officerare 11; Infanteri 26,072 man; Kavalleri 4 966 man med 5,077 hästar; Artilleri 3,190 man med 725 hästar och 128 kanoner; samt Ingeniör-corps och Sappör-kompani af 176 personer eller tillsammans ständige stridskrafter 34,462 man med 5,802 hästar och 128 kanoner. Dessutom eger Staten att som krigsrescrv disponera cirka 104,250 man beväringsmanskap; 295 man ny ordinarie rotering samt 2,206 trosshästar eller tillsammans krigsrescrv 104,545 man med 2,206 hästar *), Af de ständige stridskrafterne kan icke J:del, kanske icke J:del anses vara nog öfvad, för att tjena till ledande stam för beväringen. Hvad åter krigsreservens öfning angår, är den sådan, att denna del af försvars-organisationen uteslutande är att anse såsom en här på papperet, totalt saknande det som utgör hufvudvilkoret för den väpnade styrkans ändamålsenliga användande, eller sa mycken soldatbildning som erfordras för att med den stående hären kunna förenas, samt kunskap om vapnens bruk emot fiende. 2:o Enl. det på allmän nalionalbeväpning grundade vid *) Uti förenämnde rekapitulation af stridskrafterne ingår icke Gottländ»ka Nät i on al-be väringe n.
Två Millioner, AttaHundraTjuge Tusen (2,820,000) Riksdaler. 5. 2r. För Allmänna GarnizonsSjukhusets i Stockholm fullbordande, NittioSju Tusen (97,000) Riksdaler, att inom en tid af 3:ne år utgå. §. 22. För fullbordandet af Andra LifGardets Cassernbyggnad, FemtioFem Tusen (55,000) Riksdaler. Extra Anslag för öfrigt. S. 23. Till fullbordande af Correclions-Tnrättningarne i HufvudStaden, FyratioEtt Tusen FemHundraFyratioSju (4r,547) Riksdaler, TjugeTre (23) Skillingar, Nio (9) runst. $• 24. Tillökning för år 1829 uti Anslaget för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Hofhållning, i anseende till ökade Utgifter för DD. KK. Höglieter ArfFurstarne, Tjuge Tusen (20,000) Riksdaler. 25. Fyllnad i den erforderliga Summan till bestridande af kostnaderne vid H. K. Höghet Prinsessan Sophia Albertinas begrafning, Tjuge Tusen (20,000) Riksdaler. ( 12 ) §. 26. För reparationer å ett af Kongl. VetenskapsAeademien inköpt Hus och dess inredande samt apterande för det natur-histöriska Mussei behof, TjugeFem Tusen (25,000) Riksdaler. §. 27. För uppköp af Undervisnings-Böcker åt den i Wermland boende Finn-Allmoge, Tre Hundra (3oo) Riksdaler. $. 28. Hvad sorn, efter utredning, å ännu reserverade Pensioner åt Militaire-Enkor och Barn på 7:de HufvudTiteln i RiksStaten kan återstå utaf den på samma Hufvud Titel uppkomna brist af Två Tusen EttHundraFjorton (2114) Riksdaler, Sex (6) Skillingar, 6 runst. §•
Förordningen den 20 Junii 1820 innehåller, vara af billigheten högt påkallad; Men den enda betänklighet, som deremot mött, år en befarad brist i Lotsoch Båk-rnedlen, som redan till bestämd summa blifvit uti Stats-regleringcn upptagen. Äfven denna betänklighet tror jag ej böra återhålla ett af rättvisa påkalladt tillstyrkande, så mycket mer, som den tydning nyligen blifvit lemnad åt 71 §. i den åberopade Kongl. Förordningen, lemnar Lots-Verket en betydligt ökad intrade t StatsUtskottets lie tänk anden. 365 i år, emot de 2:ne sednaste åren, hvarefter inkomsten år calculerad i Stats-regleringen, och fortfarande kommer att göra det, samt såmedelst forminskar den befarade bristen, som i alla fall af mera råttsenliga bidrag måtte stå att ersatta, heldst Lots-Verket lemnar Staten ett ej obetydligt öfverskott utöfver utgifterne derföre. ”Jag vill ej trötta med att andraga alla de skål, som i Utskotten blifvit anförde till stöd för bifall åt motionen; må mig endast tillåtas att åberopa anslagen till Canaler och Strömrånsningar; Och de trafiqnerande inom Sveriges kuster torde i förhållande dertill ej böra ålåggas en Bevillning utöfver de nödiga intrader till Lots-Verkets underhållande. Ytterst bör jag ej eller underlåta anföra, att för ett q Fot djupgående Fartyg betalas ifrån Norrköping till Stockholm i Båk-afgift B:coR:dr 26'. 47.; och i samma proportion år taxan i öfrigt betungande; hvarföre jag vågar hoppas , att de respective Riks Stånden behaga förena sig om ett med motionen instämmande beslut i detta åmne.” Med Herr Lenning förenade sig Herr Lagerstrand, Och skulle desse reservationer Betänkandet till Riks-Stånden åtfölja. Ex Protocollo. T/t. Engelhart. I 366 Stats-Utskottets Betänkanden. Antom den 4 Dec. i8a3. Memorial i anledning af Högloft.
Utom denna Bevillning efter egendomsvärdet, komma nedannämnde förut erlagde utskylder, såsom af grundskatts natur, att fortfara, nemligen! För Friiise Egendomar: Tio skillingar för hvarje Rusttjenstmark, efter ingifven och rigtig befunnen Rusttjenstlängd och Jordebok, i det Län, der Egendomen är belägen. Denna afgift upphör till hälften då Rust» ningens uppsättande af Konungen anbefallesp och äger icke rum för de till Danviks Hospital hörande Frälse-Hemman. De 27° Den a Juli. De Frälse-Hemman, som icke utgöra Kenta i Rusttjenst-persedlar, eller icke äro i Rust» tjenst-längden uppförde, anses vid Bevillningens beräknande lika med andra, närmast belägne Frälse-Hemman, med hvilka de kunna jemforas; men för Utsokne Frälse-Hemman betalas: i Skäne Tre R:dr 26 sk., i Blekinge Tre R:dr 16 sk. saint i Halland och Bohus Län Tre R:dr 11 sk. allt efter helt Mantal, och i förhållande för mindre Hemmansdelar. För Rä och Rörs samt Insockne Hemman erlägges hälften emot det som för Utsockne stadgadt är; börande, i händelse af Rustningens uppsättande, ej mindre för Rå och Rörs, än Insockne Hemman, samma afdrag äga rum, som för Frälse-Hemman är faststäldt: och iakttases för ID öfrigt, att förestående afgifter efter förmedladt Hemmantal beräknas. För de Post och Lots-Hemman , sorn äro frikallade från Rotering och Kronoskjuts, betalas särskildt efter hemmantalet, Två R:dr för hvarje helt Mantal och i förhållande för de mindre; men för dem, hvilka endast njuta frihet för Krono-skjuts, försvinner afgiften, 5 Mom.
Om med ledning af hittills begagnade legningsrätt det antages, att 2,500 Beväringsynglingar skulle erlägga en sådan kontant afgift för att vinna befrielse från Beväringspligten och om afgiften, på sätt Kommitén föreslagit, bestämdes till 60 R:dr R:mt per man, skulle på sådant sätt erhållas en årlig kontant tillgång af . ■ 277,515: 79. 31,116: Summa R:mt it:dr Riksmynt. _l 610,997 91 610,997 308,931 91 79 150,000; 458,931j79 Kostnader, För att utbilda Beväringen på ett mera ändamålsenligt sätt än hittills, har upprättandet af en Elit-korps blifvit föreslagen, och till undvikande af Stats-verkets betungande med någon serskild utgift för denna Korps, måste inskränkning ske i antalet af Beväring, som vapenöfvas. Om detta antal antages till 10,000 man ur hvardera af de tvenne första åldersklasserna årligen, så uppgår kostnaden derföre, enligt beräkning å sidan 14, till 333,482: 12 Den återstående delen af Ständernas anslag, som sålunda kan användas för Elit-korpsen, utgör följaktligen 277,515: 79, Riksmynt. Summa R:mt R:dr 610,997 610,997 Om den Elit-korps, hvilken Kommitén föreslagit, antages till en styrka af 4,820 man, kommer kostnaden för dess underhåll och aflöning af utgöra (se sidan 19.) för betäckande af denna kostnad erhålles tillgång genom besparing å anslagen för Beväringens vepenöfning och beklädnad, enligt hvad af motstående synes. Derutöfver uppkommer ändock ett Öfverskott å dessa besparingar, uppgående till 5,223: 59-j hvilket likväl till en del torde blifva erforderligt att godtgöra den brist, som möjligen uppstår å anslaget för gevärspersedlarnes underhåll.
I denna okunnighet, och om den utvägen icke qvarstår att genom arsstämning erhålla uppgift på all sterbhusets gäld, måste sådane sterbhus, oftare än hittills skett, tillgripa sista utvägen, att söka urarfva förmon och lemna hela huset lill sköfling, hvilket ej behöfts, om all gäld uppgifvits, och deribland endast återstående intecknade capital kommit i fråga. Man har velat genom de föreslagna förändringarne, enligt lidens måtto, upphjelpa crediten, utan att besinna, att intecknade skuldebrefs primitiva egenskap icke varit, att löpa man och man emellan såsom contant valuta. Jag vågar likväl för min del icke tro, alt crediten härigenom upphjelpes, men är öfvertygad, att penningevingleriet och procenteriet underlättas. Huruvida detta, i sin fortgång blir för det allmänna nyttigt, derom torde meningarne vara delade. Culminalionspunkten synes mig icke vara långt borta, och just derföre vore angeläget iakttaga yttersta varsamhet i förändring af de lagar, hvilka röra creditväsendet, isynnerhet i fall, som detta, der förändringen icke är af behof påkallad, och dess mångåriga bestånd icke medfört skada elier olägenhet. Korteligen, jag anser den föreslagna förändringen, på anförde skäl, och flere, dem jag, till vidlyftighets undvikande, förbigår, icke allenast onyttig, utan rent af skadlig, såsom ledande till mångfalldiga oredor. Ja<* kan derföre icke biträda Utskottets pluralitet i det afgifne Betänkandet.’’0 STOCKHOLM, Eck.stei«ska Tryckeriet, i834- Lagutskottet 1 Betänkande K,o 6s. I N:0 62. Ankom till Exped. Ulsk. d. 15 Maji Ll. o e. m. Betänkande, öfver Herr Friherre Johan Albert Kantzows motion, att bysatt gäldenär, som all sin egendom till Borgenär er ne af st dr, genast derefter md ifrån by tätt ning shäktet lös g ifvås, Uti memorial, som Höglofl.
Memorial i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 20. Ofvänberörde Utlåtande, angående förändrad beräkning at resekostnadsersättningén oell dagtraktamentet för Rikets Ständers revisorer, är, enligt Utskotten tillhandakomma protokolls-utdrag af den 29 och 30 nästlidne Juli, bifallet af Ridderskapet och Adelli samt Borgareoch Bonde-Stånden, men återremitteradt af Preste-Ståndet. Sorn emedlertid trenne Riks-Stånd godkänt Utskottens uti samma memorial gjorda framställningar, föranleder den erhållna återremissen icke till någon åtgärd å Utskottens sida; hvarom Utskotten, med anledning af stadgandet i 49 § 4 mom. Riksdags-ordningen, velat Rikets Ständer underrätta. Stockholm den 12 Augusti 1851. N:o 51-, n Ank. till Exp. Utsk. elen 12 Aug. 1851, kl. 7 e. m. Memorial, angående Riks-Ståndens heslut i anledning af Betänkandet N:o 35. Sorn, enligt ankomna protokolls-utdrag af den 5 och 6 dennes, Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet afslagit, men Borgareoch Bonde-Stånden bifallit Utskottens Betänkande N:o 35, med förslag till vissa förändrade föreskrifter, i fråga om godtgörande af kostnaden för köpparmyntningen, samt två Stånd sålunda stannat erilot två; lärer den uti nämnde. Betänkande gjorda hemställan hafva förfallit, hvarom Utskotten ansett sig böra Rikets Ständer härigenom underrätta. Stockholm den 12 Augusti 1851. A Stalssam! Allm. Besvärsoch Kkon.-Utskotlens Utlåtande, IS'.o 52. Ank. till Exp. Utsk. d. 12 Aug. 1851, kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af väckta frågor, om indragning af biskops-embetena, reglering af biskoparnes löner samt de af dem innehafvande proebende-pastorats förseende med egna kyrkoherdar, m, m. I dessa frågor hafva motioner inom llederv.
För Nedan-Siljans Fögderi af Stora Kopparbergs Län, L. S. Olof Larsson. För Carlskoga och Lekebergs Härader af Örebro Län, L. S. Pehr Pehrsson. För Lindes och Ramsbergs samt Nora och Hjulsjö Bergslagers Härader af Örebro Län, L, S. Peter Den 9 Augusd 539 Peter Persson. Peter Nilsson. För Kumla och Hardemo För Edsbergs Härad af Ö - Härader af Örebro Län. L. S. rebro Län. L. S. Jan Persson'. För Grimstens Härad af Örebro Län. L. S. Olof Larssen. För Sundbo Harad af Örebro Län. L. S. Per Persson. Erik Eriksson. För Sköllersta och Askers För nya Kopparbergs,: Grytllarader af Örebro Län. hytte och IIcllefors’s JlergsL. S. lagers Härader af Örebro Län. L. S. Jacob Ersson. Elof Hakansson, genom För Fällingsbro, GlanshamO. Olofsson efter Fullm. inar och Örebro Härader För Fryksdahl Härad af af Örebro Län. Carlstads Län. L. S. L. S. Lars Andersson. För Kihls Härad af Carlstads Län, L. S. Jan Persson. För Näs och Gillberga Härader i Carlstads Län. L. S, Mans Jansson’. För Jösse och Grums Härader af Carlstads Län. L. S. Erik Persson. För Nordmarks Härad af Carlstads Län, L. S. Olof T)tn 9 Augus Olof Larsson. För Wisnums Härad af Carlstads Län. L. S.' Eric Olssoni För Ölme Härad af Carlstads Län. L. S, Jonas Jansson. För Wäse Härad af Carlstads Län. L. S, Olof Olsson. Carlstads; Elfvedalils För oell Nyeds Bergslags Fia räder af Carlstads Län. L. S. Erik Pehsson. För Fernebo Härad och Pliilipstads Bergslag af Carlstads Län. L. S. Johan Olsson Longberg' För Gestrikland af Gefleborgs Län. L. S. Hans Nilsson, och Hans Michelsson% För Norra Helsingland af Gefleborgs Län. L. S, Jöns Persson och Nils Eriksson.
Ärfda-Balken intagna stadgande!) äro, att ingen eger genom testamente bortgifva arfvejord a landet, eller derå skedd förbättring, men väl all aflingejord samt ärfda och förvärfda lösören; dervid dock den inskränkning blifvit gjord, att der omyndiga barn finnas, som ej hafva något till föda och uppfostran, så n^cket skall dem, efter stånd och värde, först lemnas, som Domaren pröfvar skäligt, till dess de sjelfve sig nära kunna; äfvensom, i sammanhang med förbudet mot arfvejords bortgifvande, blifvit föreskrifvet, att surrogat för afyttrad arfvejord alltid bör af annan egendom, så långt den räcker, i främsta rummet afsältas. I I Stadslagen deremot gjordes ingen skillnad mellan fast och lös, ärfd eller förvärfd egendom; man stadgade i stället, att af hela förmögenheten eD viss andel, som blifvit kallad legitima eller laglott, ovilkorligen borde 14 Lag-Utskottets Betänkande , N:o 82. arfvingarne tillfalla, men återstoden kunna genom testamente disponeras, och denna laglott bestämdes till olika qvot af det hela, allt etter sotn bröstarfvingar eller endast andra arfvingar funnos. Ehuru åtskilliga betänkligheter mot bibehållande af denna princip, så vidt den lägger hinder för inbördes testamenten mellan makar, uppstodo hos Borgareoch Preste-Stånden vid anlagandet af 1704 års lag, biet dock, genom 17 Kap. 5 §. Ärfda-Balken, testamentsfriheten efter stadsrätt sålunda bestämd, att man skulle ega bortgifva sjettedelen af sin egendom , der barn eller bröstarfvingar lefde efter, men hälften, om endast andra inländska arfvingar funnos, och alltsammans, i fall arfvingarne voro utländske.
• komst och förökelse gynsammaste vilkoren. Denna menniskans naturliga rättighet utesluter hvarje annat slags egan-derätt. - Ty hon kan icke åtnjuta rättigheten till produkten • af sitt arbete utan att ha rättighet till fritt bruk af de tillfallen naturen erbjuder henne. Dessa tillfallen äro fästa vid den allt bärande och alstrande jorden, utan hvilken menniskans arbete ingenting kan producera. Att erkänna någons eller någras rätt att monopolisera dessa tillfallen, d. v. s. att erkänna privat eganderätt 4111 jord, är således att förneka menniskans rätt till sitt eget arbete och dess frukter. Har hvarje menniska rättighet att ega sig sjelf, sitt arbete och produkten deraf, då har ingen menniska rättighet att ega någonting, som icke är antingen en produkt af hennes eget arbete eller af någon annans arbete, från hvilken rättigheten genom gåfva eller byte öfvergåtttill henne. Alla menniskors lika rätt till begagnande af jord är derför äfven så klar som deras lika rätt att andas luften. Denna rätt är naturlig » och oafhändbar. Att förneka den är detsamma som att antaga, att en del menniskor * ha bättre rätt att lefva än andra. Detta antagande är i sjelfva verket den tysta förutsättningen för hela den närvarande, på privateganderätt till jordfen hvilande samhälls-bygnaden. Att Malthus genom sin lära om öfverbefolkning gaf ett skenfagert stöd åt detta antagande — just detta var det som gjorde honom så populär hos de herskande klasserna, som förmådde regerande furstar att sända honom ordensdekoratiorier och rike män att vilja gifva honom lifs-tidspension. Denna stora orättvisa — att jorden är privategendom — ligger till grund för alla andra orättvisor, gör den ene men-niskan till den andres slaf och bibehåller städse slafveriet — äfven der det till namnet blifvit afskaffadt — under hvilka nya förklädnader det än må framträda. Att en del — stor eller liten — af jordens yta skall tillhöra den, som ~ en gång tagit den i besittning, och hans rättsinnehafvare under alla kommande generationer — med uteslutande af alla andra — är alldeles lika som, om den, hvilken kommit först till ett gästabud, skulle ha rätt att vända alla stolame.
Bakom kapellets gallergrindar skymtar otydligt och mystiskt i skenet från tre silfverlampor Guds moders svarta bild, omgifven af silfverhjärtan, gyllne skyar och strålar. Hon är klädd i styft silfverbrokad. På sin vänstra arm håller hon det svarta Kristusbarnet, på sin högra en blomsterkvast och på hennes änne glittrar en krona af guld och stora ädelstenar. Hon förefaller som en madonna, enkom skulpterad för negrer. Det ligger något af indisk afgudabild i hela hennes gestalt, och rökelsekarens doft erinrar om lukten i Orientens kryddbasarer. Det är hon, som behärskar klostret och hela trakten. Det är till hennes nåd, som de bedjande vädja i sina bekymmer. Det är hon, som årligen genom nya underverk lockar dessa tusen och tusen vallfärdande till Einsiedeln. På kyrkans vägg hänga kryckor, käppar och af papper klippta armar eller ben till erinran om de vanföra stackare, som hon botat. En mängd små oljefärgstaflor förhärliga hennes makt och barmhärtighet. En duk visar oss en sjukling på sjukhuset, hvilken, då ingen förmått bota honom, slutligen anropar hennes hjälp. Som en ande i Tusen och en natt stiger hon fram ur sjukhusets vägg, och hennes milda, moderliga blick återskänker hälsan åt den lidande. En annan duk visar oss staden Ueberlingen, bombarderad af svenskarne. Med en skicklig lawntennisspelerskas färdighet parerar hon bomberna, skyddande det hus, under hvars tak hela familjen på knä åkallar hennes bistånd. Men det är ej blott öfver Europa, som hon sträcker sin räddande hand. Långt ute på världshafven anropa drunknande i skeppsbrottets ögonblick hennes namn, och frälsta vallfärda de till Einsiedeln för att tacksamt uppsätta en votivtafla i hennes kyrka. Det är ej endast obelästa och fattiga pilgrimer och hennes i svart klädda munkar, som prisa hennes under och ära henne. Det är en otalig mängd af framstående personligheter, allt från medeltidens kejsare till Goethe, hvilka stått öga mot öga med henne. I klostrets stora sal hafva Europas nu regerande kejsare låtit uppsätta sina och sin familjs porträtt.