Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Försnillar någon gods, som annan i hans vard under lås, försegling eller annat dylikt stängsel insatt, eller som blifvit honom förtrodt att vårda, då det. ur eld, sjö eller från fiende frälsadt är; varde dömd såsom för stöld eller snatteri, efter som godsets värde är till. Försnillar tjenstehjon, köpmansbetjent, gesäll, lärling eller annan enskild tjenare hvad i hans vård af husbonden lemnadt är; eller skeppare, forman eller deras folk hvad dem förtrodt är att föra eller förvara; eller gästgifvare, värdshusvärd eller annan, som herbergerar resande eller för sin näring eller vinning emottager gäster i sitt hus, hvad i hans vård af gästen lemnadt är; eller förleder man i sviklig afsigt barn, som ej fyllt tolf år, eller den, som afvita är, att från sig lemna hvad sådan person hos sig häfver; stånde ock tjufsrätt efter thy derom serskildt är stadgadt. I afseende å den, som genom falska eldar eller annat svikligt förfarande söker förleda sjöfarande och gifva tillfälle till skeppsbrott; å den, som svikligen tager högre tull eller skatt ut än påbjudet är, eller drager under sig Kronans ingäld; å embetseller tjensteman, som tillgriper eller förskingrar medel, dem han i och för embete eller tjenst emottagit; samt å gäldenär, som mot sina borgenärer brukar svek eller list; galle hvad derom serskildt i lag stadgas. I lråga om försnillning af tulloch andra allmänna afgifter lande likaledes till efterrättelse hvad serskilda författningar derom innehålla. Kongl,. Maj.is Nåd. Brukar nian eller låter bruka utan lof, livad annan tillhörer och man i besittning häfver, bote från och med fem till och med femtio Riksdaler. Tager någon eljest till olofligt bruk eller nyttjande hvad annan tillhörer, vare bot från och med tio till och med etthundra Riksdaler. § 28.
Är artilleriets ställning för närvarande sådan, att några åtgärder böra vidtagas för att kunna hålla det i tjenEtbart skick? Ja! ty under de sednare åren hafva vakanserne oupphörligen ökat sig, och det så, alt då, år 1845, inga sådana funnos, så uppgingo deras antal 1846 till I, 1847 till 3, 1848 lill 8, J 849 lill 15, 1850 till 20 och nu i Mars 1851 till 23 styc ken, 3:ne vakanta yngre kapitenslöner, hvilka äro anslagne till Mariebergs läroverk, oberäknade; läggas de till, så uppgår för närvarande vakansernes antal till 26 stycken. Kommer ingen hjelp emellan, så ligger vapnets upplösning tydligen för hvar och ens ögon, som ser några år framåt. — Vakanserne äro beräknade vid hösteliden för de förflutna åren och under sammanräknande af officerspersonalen vid alla tre artilleriregementerne. 2:o. Hvilka äro orsakerne till delta vakansernas ökande, och hvilka åtgärder kunna vidtagas för att undanrödja dem? Orsakerne äro snart funna. Då man inom de flesta af Europas öfriga arméer, med fästadt afseende på den ständiga tjenstgöring och de ansträngande studier, som fordras af artilleriofficern, ansett sig böra, för att kunna försäkra sig om tillgång på dugliga officerssujetter, tilldela artilleriofficerarne en, mot tjensteåliggandena svarande belöning u(i hastigare befordran och bättre lönevilkor, så har deremot inom vårt fädernesland artilleriofficern, i motsats häremot, blifvit i båda dessa afseenden vanlottad. Hvad underligt då, om ingen klok och omtänksam yngling viii ingå 54 Slalt-Ulskottets Utlåtande, JW 83. som officer på ett vapen, der han emotser sträng tjenstgöring och allvarsamma studier, utan att derföre ens komma i de vilkor som han varit uti, om han ingått på ett vapen der man egt mindre fordringar på honom.
Jag har i min reservation påpekat det sammanhang, som denna fråga har med hela indelningsverket, och jag vet att man ansett att jag gått för långt i mitt påstående ang:de denna sak, hvarföre jag ber att i största korthet få angifva mina skäl. — Om man går till de handlingar, som Utsk:t åberopat, så finner man, bland de yttranden, som äro afgifne al alla Regementschefer och alla Landshöfdingar, icke ett enda afstyrkande för förslaget, som icke är grundadt på, antingen att man befarat, lika med mig, att detta vore det första steget till indragning af de utarrenderade boställena och de till indelningsverket hörande räntorna, eller ock derpå, att man icke velat denna partiella förändring, utan att taga steget fullt ut och indraga äfven de utarrenderade boställenas afkastning. Jag hemställer, om inan icke till följe häraf kan säga att denna fråga har sammanhang med indelningsverket?' Gr. Mörner har i 2:dra punkten af sin motion tydligen visat att så är förhållandet, då han säger: »att, derest under innevarande riksdag fråga uppstår om löneförhöjning för något verk eller någon stat eller någon embetseller tjensteman, som är i åtnjutande af ränteeller tionde-anslag, detta anslag, beräknadt efter hvad detsamma under de 10 sistförfiutna åren i medeltal årligen utgjort, skall emot kontant anslag utbytas samt räntorna och tionden till kronan indragas. » Motionären har här sjelf tydligen visat att det icke går an att röra vid det ena, utan att äfven röra vid det andra. Man må hysa hvad tanke som helst om indelningsverket — min är att det är godt och nyttigt för landet — så må man likväl akta sig för att förstöra det, förrän man vet hvad man skall sätta i stället. Man må äfven akta sig för att göra några partiela förändringar, på det att icke det hela slutligen må ramla. På grund af hvad jag anfört, får jag anhålla om afslag på det Sammansatta Utsk:ts Betänk. Frih. Rappe, Axel Ludvig:
Län uti ingifvet memorial föreslagit, att Stuteriet å Strömsholms Kungsgård måtte indragas, och såsom skäl dertill anfört: att underhållandet al denna Inrättning medförde betydliga utgifter för Statsverket, enär hvarje häst, som der föddes och uppföddes, skulle kosta Staten 4 till 5000 Riksdaler Riksgäldssedlar; att det Allmänna saknade all förmon af denna anstalt, sådan den nu vore organiserad, men skulle, om Stuteriet nedlades, af sjelfva egendomen erhålla betydlig vinst; att förvaltningen af Stuteriet lemnade anledning till anmärkningar; och alt ändamålet med Inrättningen, eller hästafveins förbättrande, lättast och med en jemförelsevis obetydlig kostnad skulle vinnas med det 'redan försökta, af de stora Sluteri-inrättningarne oberoende, medlet, att på åtskilliga orter stationera utländska beskällare, hvaremot de för vårt climat mest passande inhemska liästracernas förädling borde öfverlemnas åt den enskilda omtankan; yrkande motionären, att, derest Stuteriets nedläggande icke bi föl les, styrelsen och förvaltningen deraf måtte ställas på annan fot under noggrannare och säkrare conlroller. När hos Hederv. Bonde-Ståndet denna motion? föredrogs, förklarade Riksdagsfullmägtigen F. von Zweigbergk sig önska, alt densamma måtte utsträckas till alla i Riket varande Kongl. Stuterier; och instämde häruti Riksdagsfullmägtige Pehr Sahlström, Tobias Lind, Pehr Haraldsson, med flere ledamöter af Ståndet.
Proposition örn StatsVerkets tillstånd oell behof förekomne allmänna frågor, och Nio i32, angide reglering af utgifterne under RiksStatens Tredje HufvudTitel jemte de, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, under Niris 9.35 och 9.3g meddeldte yttranden, utvecklat dess åsigter i frågan om Boställen för Indelta Befälet vid Arme'en, får, under åberopande deraf, andraga, att Utskottet, som i de sålunda afgifneLöne-reglerings förslagen tillstyrkt R. H. Stir, att tilldela så väl penninge-lontagande som med Boställen försedde Militaire Ernbetsoch Tjenstemän hvilka äga svaga löne-inkomster, all den förbättring i deras vilkor, som med Statens tillgångar kan finnas öfverensstämmande, har så mycket mindre ansett sig kunna derutöfver föreslå ersättning af Staten för ifrågavarande förluster, som någon StatsVerkets Fond, hvaraf en sådan ersättning skulle kunna utgå, icke kan af Utskottet uppgifvas och Utskottet dessutom saknar all ledning för bestämmandet af det. Anslag, som härtill skulle finnas erforderligt. 3o8 Stats-Utskottets Af desse skäl finner Utskottet sig föranlåtet att afstyrka bifall till ofvanberörde af Hrr Silfverstolpe och Nordenfalk gjorde förslag. Börande Utskottet tillika anmäla, att sedan Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten nu mera afgifvit gemensamt Utlåtande ang:de Boställens utarrenderande och dervid föreslagit andre grunder derför, än som hittills ägt rum, Utskottet förmodar, att ifrågavarande förluster för framtiden kunna förekommas. Utlåtande, ang:de af åtskilige LandsStats Tjenstemän i "Westerbotten, Skåne och Westmanland sökt tillökning i deras löningsförmåner. (U.-A.) M edelst Nådig Remiss har K. RI:t till Utskottet behagat remittera: 1:0 K. NI:ts Bef:h:des i Westerbottens Län underd.
Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskotte!s den 26 sistlidne Februari på bordet lagda utlåtande, N:o 26, i anledning af gjorde anmärkningar vid betänkandet, N:o 12j angående Tull-bevillningen, biel berörde utlåtande, N:o 26', i hvad det angick artikeln Glas, 7, 9 och 18 §§ af T ull taxe-under rättelser ne, samt den af Friherre Palmstjerna oell Herr Schartan föreslagna underdåniga hemställan, af Ridderskapet och Adeln bifallet, och lacles detsamma i öfrigt till handhngarne. S. D. Då nu ånyo föredrogs Lag-Utskottets den 26 sistlidne Februari på bordet lagda memorial, N:o 72, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Ståndén fattade skiljagtiga beslut vid förehafvande af Utskottets utlåtande, N:o 48, i anledning af gjorda anmärkningar vid betänkandet, N:o 11, öfver Kongl. Maj Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Af inkommet protocoll, denna dag hållet hos Ståndets Electorer, inhemtades, att Doctor Utterström blifvit utsedd att vara Suppleant i Ståts-Utskottet, i stället för Doctor Hallbeck, som, på gjord begäran, erhållit permission af 14 dagar, räknade från den 26 sisth Februari. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets memorial, Ao 28, i anledning af Preste-Ständels beslut, rörande utlåtandet, N:o 22, angående erhållen återremiss i vissa delar af memorialet, N Lade v till handhngarne. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets utlåtande, N'o 26, i anledning af gjorda anmärkningar vid betänkaudet, N:o 12, angående Tullbevillningen : Pl ’ot.-Utdrag, den 1 Mars 1845. 677 Härvid förekommo: l:o, Artiklar i Tall-taxan. Apolheksvaror.
Påföljande morgon, när Stellan vaknade i sin nyss inredda eleganta sängkammare, vid det att Bergström, hans betjent, kom in för att ta ut stöflorna till borstning, fann han ljusen nedbrända i pipan, och när han kastade en blick på den dyrbara, nya mattan, som låg framför sängen, och fann den vara ohjelpligen bortskämd, mumlade han: «dj–n anamma!» – «Befaller baron att sofva kanske ännu?» frågade Bergström. – «Hvad är klockan?» – «Sju, herr baron.» – «Du kan komma igen klockan nio. Om någon kommer och söker mig, så är jag inte hemma, och kommer inte hem på några dar. Är kaffet färdigt?» Bergström svarade med att sätta fram en bricka med två koppar på. – «Hvarför dj–n sätter du fram två koppar?» – «Jaså, jag tänkte mamsell skulle dricka med som vanligt,» svarade Bergström, och gjorde sig färdig att taga bort den ena koppen. – «Hvad f–n i h–e, sade Stellan, i det han till hälften vände sig om i sängen, «är den markattan här också? – «Jo, min söta gubbe, den markattan är här,» svarade en näpen röst, och Mallas ansigte tittade fram ofvanför det öfverdragna täcket. – Hvem f–n har skickat dig hit?» – «Kors, jag tycker du borde tacka mig till, som var så beskedlig – du var ju så god i går, att du hvarken kunde klä af dig eller annat. Men nu måste jag stiga upp, ty klockan åtta skall jag vara på matsalen.» – «Gå ut så länge, Bergström.» – «Hör du, söta Stjernfeldt, du löser väl in den reversen nu, som du lofvade mig,» sade Malla, i det hon snörde på sig snörlifvet. Stellan låtsade som han somnat. – «Jag har just tagit reversen med mig,» fortfor Malla något högre. – «Jaså!» jäspade Stellan: «får jag se.» – Malla tog fram reversen ur sin pirat, och vände sig mot spegeln för att ordna sina lockar.
StatsKont. nedsatt såsom säkerhet för jernvägens färdigbyggande, men som blifvit till Svenska Staten förverkad, enär de föreskrifna vilkoren för penningarnes lyftande ej blifvit af bolaget upfyllda. i 10 l)en 5 November. Ehuru Statens rätt att såsom sin egendom behålla dessa deponerade medel är, enl. ordalydelsen af bolagets privilegium, obestridlig; hafva RiksStm likväl ej ansett denna rätt böra göras gällande mot bolaget, utan vid sisth Riksdag, sedan en fjerdedel af ifrågav:de medels ursprungliga belopp blifvit vid ett föreg:de tillfälle återställd, medgifvit att hälften deraf finge ytterligare utan något förbehåll af bolaget omedelbart lyftas; men blef på samma gång föreskrifvet, att den återstående delen af depositionen eller 75,000 R:dr r:mt skulle då först öfverlemnas till bolaget, när jernvägen blifvit fullbordad till Köping. Att detta vilkor icke har tillkommit på grund af något utaf Köpings stad framställdt anspråk på. att en del af nämnde medel skulle användas för att hålla staden skadeslös för de kostnader, som den i afvaktan på jernvägens färdigbyggande nedlagt på åtskilliga arbeten i och invid Köpings å, afsedda att. underlätta och befordra seglationen derstädes samt bereda plats för en blifvande jernvägsstation, ådagalngges af R. St:rs underd. skrifvelse till K. M. af d. 2 Mars 1858, ty det heter deri, att stadens anspråk uti ifrågavule al's:de »ej funnits böra af R. St:r godkännas.» Orsaken till R.
Min tanka är ej, att Ståndet skall öfvergå ifrån sin mening , men att ståndet ej skall yttra sig, huruvida frågan bör förfalla, eller icke. Det är den skilnaden i framställningen emellan oss, att Herr von Hohenhausen yrkar, att Ståndet skall afgöra, det frågan bör förfalla, hvaremot jag anser, att den ej bör förfalla , utan att den bör återlemnas till Banco-Utskottet och derifrån öfverlemnas till Constitutions-Utskottet. Herr •von HartmansdorffAugust: Mig synes det vara af Doctor Hedrén tydeligen visadt, att 72 §■ Regerings-Formen alhandlar ett ämne till beslut, öfver hvilket Konungens sanction icke fordras. För öfrigt , då ett Betänkande är afgifvet till Riksens Ständer, så har det skett för att dem underställas. Nu tillkommer det således Ridderskapet och Adeln att pröfva , huruvida Ståndet anser den af Utskottet yttrade mening vara den rigtiga eller ej. Jag lemnar derhän , hvad som anses mest fördelaktigt. Men mig sätter det i förvåning, och mig synes det skadligt för det Allmänna, att vilja taga ögonblickets financiella fördel till grund för tolkningen af Grundlagens mening. I förevarande händelse lära 2 Stånds mening göra, Dea 6 December f. m. 377 att saken förfaller, emedan det är Banken som frågao rörer. Jag yikar således återremiss. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Jag för min del instämmer i Doctor Hedréns reservation. Hade nya Disconter skolat inrättas och ett helt nytt Reglemente uppgöras , sä hade naturligtvis Nämnden måst slita en fråga , som icke kunnat förfalla. Men då det nu endast är den redan befintliga Banco-Disconten , som skall utgrenas, samt det gamla Reglementet som skall blott i vissa delar jemkas , så måste den nu yppade frågan ovilkorligen kunna och följakteligen äfven böra förfalla. Grefve af Ugglasj Gustaf: Jag får underställa Ridderskapet och Adeln min tanka , som är att jag ej tror, att någon återremiss behöfves. Det är ej första gången frågan är före.
Ständer åsyftade utsträckning förr eller sednare skulle komma att fullbordas i följd af den bolaget tillerkända rättigheten att, sedan jernvägen blifvit öppnad för trafik till Köping, lyfta ofvanberörde i Stats-konloret innestående 75,000 R:dr R:mt, som nämnda rättighet icke i sig innefattar en så stor fördel att bolaget genom densamma sättes i stånd att tillskjuta de utöfver ifrågavarande belopp för jernvägsarbelena emellan Arboga och Köping erforderliga betydliga kostnader, samt fasthållandet af samma bestämmelse således är ändamålslöst och i sjelfva verket innebärande ett upphäfvande af den förmån, som ansetts billigt att medgifva bolaget, hafva Rikets Ständer funnit godt att af de till säkerhet för fullbordande af jernvägsanläggningen mellan Köping och Hult i Slals-kontoret deponerade medel uti räntebärande obligationer, det ännu innestående beloppet, motsvarande 75,000 R:dr R:mt, må återställas lill jernvägsbolaget utan förbindelse för bolaget att uppfylla de vid sistlidna riksdag för dessa medels återbekommande stad - Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse No 439. 437 gade vilkor, men under förbehåll, att desamma af bolaget i första rummet användas lill fullbordande och uppförande af de för allmänna trafiken å jernbanan emellan Orebro och Arboga erforderliga byggnader samt anskaffande af nödig driftmateriel; hvarjemte Rikets Ständer, med underdånig anmälan om detta beslut, få till E. K. Maj:t underdånigst öfverlemna att, efter pröfning af förekommande förhållanden, i nåder afgöra huruvida några andra förbehåll eller närmare bestämmelser, med afseende på de ifrågavarande medlens användande till omförmälda ändamål, lämpligen böra stadgas. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 5 Oktober 1860. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Okt. 1860.
Hvad det vidare beträffar, att R. o. Ad. bör förstärkas genom något nytt element, torde detta icke böra möta någon svårighet. Desse jordegare stå jn ungefär på samma bildningsgrad som Ad:n; hafva ungefär samma förmögenhetsvilkor; deras upfostran, deras hela förflutna lefnad är jemförlig med R. o. Ad:ns; de iiro, om jag så får uttrycka mig, politiskt slägt med Adin. Förslaget är således till sina grundprinciper ganska riktigt och för det allmänna af stor nytta; men har likväl ett fel, och det är att vara mycket nytt. Det har väl en gång förr varit ganska allvarsamt på tal, men är dock ganska litet i allmänhet öfvertänkt; man har icke gjort sig reda för hvart det skulle leda. Och då sjelfva saken, såsom jag nyss nämnde, är af vigt, då grundtanken i och för sig är riktig, och då felet egentligen ligger deri, att man gjort sig allt för litet reda för saken, så vore ej lämpligt att affärda saken med afslag; utan, om jag så får uttrycka mig, man bör sätta saken främst på sina tankars föredragningslista och således låta förslagot hvila till nästa riksdag. Jag vågar således motsätta mig förslaget till gemensam tanke om sakens undanskjutande och anser att R. o. Ad. gjorde bäst i att låta frågan hvila till nästa riksdag, för att intill dess utarbetas i Ståndets öfvertygelse. Frih. Raab, Adam Christian: Man behöfver icke åberopa alla de motiver, Utskit framställt, för att komma till den öfvertygelse, hvartill de talare, som här yttrat sig, äfven kommit, nemi. att R. o. Ad. behöfver förstärkas. Detta förslag är icke heller nytt. Gr. Lagerbjelke vet det bäst, hvilken gaf initiativet till denna fråga, och det är derföre ingen under att samme talare yrkat frågans hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. För min del kan jag dock icke dela hans tankar, att förslaget bör hvila till nästa riksdag, ty jag tror att detsamma hvarken kan eller bör antagas vid nästa riksdag. Om man nemi. önskar en förbättring i representationssättet, måste man också antaga sådane hvilande grundlagsförändringar, om hvars framgång man kan hafva någon förhoppning.
Revisorerne hafva äfven yttrat, att någor, missväxt 1859 ej inträffat, då sädesafkastningen var cirka 7:de kornet; men som upplyst blifvit, att sarängen sker med maskin och cirka I tunna utsås på ett geometriskt tunnland, blifver skörden knappt 4 tunnor på tunnlandet, hvilket är skörd, mycket under medelmåttan». 285 — Kongl. Stats-Rontorets underdåniga utlåtande, angående Rikets Stiinders Revisorers berättelse om verkställd granskning af statsverkets förvaltning år 1859. Storm äktigste, Allernådigste Konung! I följd af nådig befallning, uti remiss den 18 nästlidne Oktober, får Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor härmed afgifva underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers berättelse om den innevarande år verkställda granskning af statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1859, uti de delar; samma berättelse till yttrande från Stats-kontorets sida föranleder, hvarjemte bifogas Ofvor-direktörens för Myntoch Kontroll-verken underdåniga utlåtande öfver hvad Revisorerne beträffande dessa båda verk anfört. Jemte redogörelse öfver fortgången af det Kamereraren härstädes J. T. Spongberg gifna nådiga uppdrag att upprätta formulärer för de förvaltande verkens räkenskaper, hafva Revisorerne, utan att vilja ifrågasätta att icke berörda arbete, på sätt detsamma nu är ordnadt, bedrifves med ali skyndsamhet, hemställt att, så vidt möjligt är, verksamma åtgärder måtte vidtagas för arbetets bringande till slut. Då nämnda arbete är af den beskaffenhet, att svårligen mera än en deruti hemmastadd person bör, efter för sig utstakad plan, dermed taga befattning, samt Kamereraren Spongberg å erforderligt skrifvarebiträde icke saknar tillgång, kan, för påskyndande af dessa, betydliga kostnader medförande göromål, Stats-kontoret, under hvars inseende ifrågavarande arbete är stäldt, icke vidtaga annan åtgärd, än att, så vidt sådant ske kan, vaka öfver att Spongberg i afseende derå med erforderlig drift tillvägagår. Uti hvad
Prop. N-.o 44. 9 om gjorda nådiga framställning för ombyggnad, enligt derför af Chefen för Södra Yägoch Vatlenbyggnads-distriktet, Majoren m. m. C. G. Beijer uppgjord plan och kostnadsförslag, af den öfver Helge å vid Christianstad ledande så kallade Långebro, anvisat en summa af 100,000 R:dr b:ko, att från Riksgälds-kontoret utgå med 1/3 utan återbetalningsskyldighet och 2/s såsom lån, under vilkor, bland annat, att företaget borde sednast under loppet af år 1856 påbörjas, förordnade Kongl. Maj:t om åtgärders vidtagande för lillvägabringande af den ifrågasatta bro-ombyggnaden. Som tvist uppstått rörande skyldigheten att bygga och underhålla nämnde bro, samt de brobyggnads-skyldiges socknefullmäktige icke kunnat förena sig om statsbidragets emottagande med ovilkorlig skyldighet att, ulan afseende å den pågående tvisten, jemlikt den stadgade föreskriften sednast år 1856 påbörja brobyggnaden, hade Kongl.
Memorial, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss ä KammarCollegii Berättelse, angående Kungsgårdars oell öfrige.Kronolägen heters i Riket förvaltning. (I. A.) Under den i3 Augusti nästlidet år, har Kongl. Maj:t behagat till Slats-Utskotlet öfverlemna Kongl. Majrts och Rikets Kammar-Collegii den 12 förutgångne Juli till Kongl. Majit i underdånighet insände Berättelse om Kungsgårdarnes samt öfrige Kronolägenheters förvaltning; vid hvilken Berättelse blifvit fogade serskilda af de under bemälde Collegium lydande 3:ne Province-Contor länsvis uppställde förteckningar, utvisande hvilka förändringar med de under arrende varande Kungsgårdar, Kronosäterier och andra Kronolägenheter i Riket sedan år 1839 sig tilldragit, tillika med en af 3:dje Province-Contoret derjemte upprättad serskild förteckning öfver slika förändringar med Kronofiskerier, hvilka sedan sista Riksdag blifvit för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning utarrenderade. I anledning häraf får Utskottet, efter tagen kännedom af desse handlingar, här meddela följande Tabeller, upplagande serskildt för hvarje Län årliga arrendet af de sedan år 1839 utarrenderade Kungsgårdar, Kronosäterier m. fl. Kronans lägenheter. Bih. till R. St. Fröt. 1845, 4 Sami. 1 Afd. 2 Banå. 28 Haft. 2 10 Ståts-Utskottets Memorial, N.-o 279. a) Inom de på Kammar Collegii i:sta Province-Contor indelade Län. Penningar. Spanmål. Hafre. Hö. Halm. Lax. Rö- ding. Strömming. Stockholms Stad ll:dr 130 sk. rst T:r. kpr. T:r kpr. L% % L% % L% % L% T:r. kpr. Stockholms Penningar. Spanmål. Råg. Korn. Hafre. 115. Halm. Smör.