Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ty myntets utförsel bör aldrig förbjudas, och dess nedsmältning kommer ej i fråga, så länge hvar och en, som vill använda silfver lill förarbetning, äger rätt att tillvexla sig planisar, Herr Cederschjöld: Sedan man börjat å nyo ingå i discussion öfver sjelfva materien af frågan, tager jag mig friheten att återföra uppmärksamheten på ett argument, som jag redan under förra discussionen öfver ämnet anförde. Man må nemligen icke tro, att man kan bedraga allmänheten genom slagskattens inläggning i myntet; ty på Börsen skall myntets värde snart sätta sig efter dess inre halt, och varuprisen rätta sig derefter. Förhållandet förefaller mig enahanda, som ville en gäldenär, hvilken öfverenskommit med fordringsägaren, att betala med vissa tunnor spannemål, sedermera afpruta en eller annan kappe på tunnan, under förevändning, att det icke varit bestämdt, huruvida det skulle räknas 36 eller 32 eller 24 kappar på tunnan. — Allmänheten låter i längden icke förvilla sig 86 Den 17 December e. m. af myntets namn; utan dess värde rättar sig efter dess silfverhalt. Någre Ledamöter, som talat för instämmande med Presteoch BondeStånden, hafr va omnämnt planlsars utvexling efter realisationen. Jag får likväl erinra, att en sår dan utvexling af plantsar ej ligger i de nyssnämnde Ståndens beslut, utan endast i BorgareSlåndets, som antagit Herr Lefrens reservation, och det lärer således vara ett misstag, att utvexling af full vigtiga plantsar skulle äga rum, derest Preste-och BondeStåndens beslut blifva gällande. Grefve von Schwerin_, Fredrik Bogislaus: Ett Utskott, som har sig uppdraget, att sammanjemka RiksStåndens olika beslut, måste akta sig alt göra inbjudningar, som icke äro antagliga.
Jen 27 December. Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o 10, i anledning af väckta motioner om nedsättning, ändring och förklaring i Kongl. Maj:ts förnyade Nådiga Taxa på Expeditionslösen den i5 Maji 1821. Delta Betänkande, hvilket Högvörd. Preste-Ståndet och Hederv. Bonde-Ståndet bifallit, hafva Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Yällofl. Borgare-Ståndet till Utskotten återförvisat, på grund af dessa anmärkningar: 1:0 att en annan beräkningsgrund, än den nu gällande, för lösen af gravationsbevis i stad borde antagas, emedan, på sätt Herr Santesson i sin motion och Herr Leffler i sin Betänkandet vidfogade reservation antydt, lösen för sådant bevis vore för mycket betungande, då tomter eller jordlotter i stad äro i mindre delar styckade; hvarförutan det borde tagas i betraktande, att beräkningen efter numer icke kunde användas i afseende på sådane lägenheter, som icke hade någon numer sig åsatt. Den lämpligaste beräkningsgrunden vore deremot egendomens uppskattnings värde, hvilket, i brist af annan upplysning derom, linge med taxeringsbetyg styrkas. Ett minimibelopp al 1 eller, efter en annan mening, af 2 till 2^ R:dr kunde utsättas såsom lösen för gravationsbevis för mindre fastigheter^ samt ett maximibelopp bestämmas tilläfventyrs något högre, än som Utskotten föreslagit; 2:0 att hvad Utskotten, i anledning af Jacob Kihlbloms motion, tillstyrkt i afseende på upphördsmäns befrielse från erläggande af lösen för Kammar-Rättens Utslag i sådana mål, deri åtal för tjenstefel icke är anställdt, vore öfverflödigt, helst lösen aldrig i andra än sistnämnde fall finge hos uppbördsman uttagas; varandes till stöd för denna uppgift bestyrkte afskrifter af två från Kongl. Maj:t till Kammar-Rätten den 28 October 1807 och den 3 Oetober 1815 allåtna Nådiga Skrifvelse!' åberopade och till Utskotten öfverlemnade.
Den 6 Martti, der varit befriade från monderings underhåll i krigstid samt att alltsedan Beväringsskyldighetén i Sverige öfvetenskorrts hafva Rotehållarhe äfven varit fiie från completterande af soldat Under krig, hvilken vid inträffad vacance un - der ofredens påstående af Beväringen fylles, Och kan jag derföre ej anse nödigt att vi på. taga oss en utgift till undvikande af åliggande, 60m oss hvad hellre som är ej tillkomma, men deremot hvad Rusthållare beträffar förenar jag mig fullkomligt med Herr König* att sedan häst och karl vid krigets början blifvit aflämnad 6å för hvarje år som öfverskrider det första erlägga 50 R:dr Banco och deremot blifva frikänd från fecrutering* remontering och monderings underhåll medan kriget påstår samt Vid dess slut af Kronan återfå häst, karl och mondering i fullgodt stånd. Att Kronati genom den betydliga penningsumma som blir af 50 R:dr årligt bidrag af hvarje Rusthålls nummer rikligen under kriget bör kunna åtaga sig underhållet, äfvensom att Rusthållarne härvid ej kunna förlora då augmenterne alltid uppgå till den föreslag, fte afaiften kan lätt inses, samt att Cavalleriebefälet genöm detta säkra contanta bidrag bör lättas i sina omsorger för Regementets brukbarhet tyckes ej heller böra betviflas, jag förmodar derföre att hvarje härvarande indelt; CaVallerieOfficer med nöje skall söka tillsyrka denna del af Herr Königs väckte motion, som på Bn gångvåstadkommer förmån för Kronan och Re - Den 6 Marlit. gementerne samt befordrar de rustandes säkerhet och väl. Att detta mitt anförande matte få åtfölja Herr Königs motion till vederbörligt Utskott ar hvad jag slutligen vördsammast får anhålla. Herr af Schmidt, Georg Lort'. I anledning af Herr Montgomaries gjorde motion, rörande Vesteroch Norrbottens läns återförenande under en Länsstyrelse, får jag äran till Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken samt Höglofl. Ridderskapet och Adeln följande anmäla.
Detta hemmantal får icke, emot Kongl. Kesol. den 2 i Oktober 1682, förhöjas geuom någon ny skattläggning å andra uppodlingar än dem, som blifvit gjorda inom de ifrån socknarnes skademark till krono-allmänningar afvitlrade trakter. Uti högstberörde nådiga Resolution, ytterligare bekräftad genom det år 1728 utfärdade knektekontrakt, har konung Carl XI med afseende på länets dryga rotering (1,200 rotar till Daloch 200 rotar till Westmanlands regemente) försäkrat, alt någon refning icke skulle detsamma öfvergå, änskönt de gamla egorna kunna genom nya uppröjningar utvidgas och förbättras. Kongl. Brefv. den 1 Maj 1693, den 25 Maj 1699, den 13 Juli 1725 och den 20 November 1786 innehålla väl förbud mot en vidsträcktare hemmansklyfning, än till Vig mtl inom Österoch Wester-Dalarue samt (iaguefs socken, men tili ‘/s mtl. i öfriga trakter af länet; men dessa föreskrifter efterlefdes icke och domstolarne gåfvo uppbud och fasta på huru små hemmansdelar sorn helst. Olägenheterne häraf blefvo likväl så stora att konung Fredrich uti en skrifvelse till Svea Hofrätt den 13 Juli 17 25, enär “Stora Kopparbergslagen förnimmes laga mycken skada genom den excessiva klysningen af hemman, som sig dersammastädes inrotat, i det uti Ösler-Dalarne hemmanen skola vara klufna (ill 20, 30 eller 60 delar samt derutöfver, och uti Tuna, Säther, Skedvi, Svärdsjö socknar och flerestädes till 20 och 30 delar med mera, hvaraf ej annat än skogarnes ulödning och brist på koltillförsel för kopparverket tima kan, befallte Hofrätten att beordra häradshöfdingarne der i länet, att de lills vidare ej skulle å klufna delar uppbud och fasta bevilja".
– Dörren till tidningsrummet står på vid gafvel; man kan se de långa borden, öfvertäckta af tidningar och tidskrifter i olika format, men det är blott få personer derinne. En gammal, gråskäggig gubbe ögnar flyktigt på Times genom ett par stora glasögon, en dam med kort hår och blankt stålbälte kring lifvet bläddrar i Revue des deux Mondes, och på en soffa sitta två berlinare och prata i en gäll, skorrande munart; man kan höra ända ut i vestibulen, huru de omtugga frågan om tobaksmonopolet. Vid sidan af tidningssalongen är klädrummet i en fin, dekorerad roccocosal, och mellan alla de olika, här hängande öfverplaggen, mellan pelsbrämade rockar, konvenabla sidenkappor och mjuka schalar gå vaktmästarne sömnigt fram och åter. Sorlet från dessa kringliggande lokaler tränger ut i vestibulen och blandar sig med bullret derute; men trots alla klumpiga fotsteg, trots dånandet af uppoch igenslagna dörrar och sjungandet af de påtända gaslågorna kan man då och då förnimma de smekande tongångarne i en vals af Strauss, spelad i ett sprittande tempo af orkestern derinne i konsertsalen. Snart sagdt hela verlden känner antingen genom egen erfarenhet eller ock genom berättelser Stora operan i Paris och dess af förgyllningar och speglar öfverlastade åskådaresal. Den lilla teateroch konsertsalen i Monte Carlo är ett verk af samme berömde konstnär och i besittning af alla de utmärkande drag, som följa alla arbeten af denne mästare, hvilken är altför mycket dekoratör för att någonsin blifva, hvad man i högre mening kallar en stor arkitekt. Om hela den prunkande detaljrikedom, all den orientaliska prakt, som Garnier älskar att röra sig med, passar för en stor lokal, der alla slösande enskildheter endast bidraga till att framhäfva ett totalintryck, verka deremot i Monte Carlo alla dessa ornament, guirlander, pelare, pilastrar och figurgrupper i hög grad tryckande.
(Fortsättning.; 43 under Åberopande af Lasaretts-direktionens underdåniga skrifvelse i ämnet föreslagit, det Rikets Ständer måtte för Sernfimer-lnsareltets behof i och lör byggnader och förändringar vid och inom lasarettet, bevilja det erforderliga beloppet af 205,000 R:dr, hvilken motion blifvit öfverlemnad tili Stats-Utskottet, som jemväl frän Chefen för Ecklesiastik-departemcntet fått emottaga en skrifvelse, deruti Departements-chefen meddelat, att sedan till Kongl. Maj:ts kännedom kommit att förenämnda motion till Utskottet remitterats, Kongl. Majit i nåder befallt att Direktionens här ofvan omför» mälda underdåniga skrifvelse jemte de till ärendet hörande ritningar och kostnadsförslag samt Öfver-intendents-embetets deröfver afgifna yttrande skulle Utskottet tillställas, för att tjena till upplysning vid frågans behandling. Den stora b lydelse Serafimer-ordens-lusarettet eger såsom praktisk undervisningsanstalt för blifvande läkare och det tillfälle detsamma, såsom rikets största sjukhus, lemnar en mängd af sjukdomar hemsökta samhällsmedlemmar att derstädes erhålla vård och ändamålsenlig behandling, hafva upprepade gånger förskaffat denna inrättning frikostiga bidrag äfven från Statens sida; och att ifrågavarande anstalt ytterligare torde vara i behof af dylikt understöd, vill Utskottet icke bestrida; men enär vid innevarande riksdag Statens medel högst betydligt tagits i anspråk för sjukvården i allmänhet och, hvad särskildt Serafimer-lasaretlet beträffar, Utskottet, genom tillstyrkande af det anslag Kongl.
Och vidkommande de egentligen granskande, controlerande, afslutande .och biträdande Contoren och Departementen inom Bänken, finner Utskottet jemväl de härutinnan föreslagne förändringar så ändamålstnlige, att Utskottet ej kan undgå tillstyrka Rikets Ständer åt Banco-Fullmägtige uppdraga, att, i enlighet med de allmänna grunder, som blifvit utstakade, låta i fortgående ordning för Control-Afdelningen, Rev i s i ous-Afd e 1 ri i ng.e n, Oeconomi e-Afdelningen och Hufvud-Afslutnings-Contoret utarbeta speciela stadgar, afp-assade efter deni, sornblifva antagne för de 4 Hufvud-Departementen, C assa-Afdelningen, Sedel-Contoret, Depositions-Banken och Låne-Banken; dock med härvyd tillika fästad! afseende å hvad Rikets Ständer finna för godt besluta, i anledning af dea utaf Herr ilosenblad väckte, till Utskottet remitterade motion, angå-ends Banco-Utskoliels Utlåtande N.-o 33. 35 granskning af Bankens och Banco-Discont-Verkels räkenskaper; hvaröfver Utskottet ofördröjligen vill med serskildt Betänkande till Rikets Höglofi. Ständer inkomma. Slutligen, och då det, enligt ofvanåberopade 5 §. af Banco-Utskottets Instruction, jemväl ålegat
Längre bort, der trängseln var mindre stark, stodo gipsfabrikanter, krukmakare och glashandlare mellan lederna af sina ofta konstnärligt fulländade arbeten; och ännu fjermare från det lifligaste hvimlet af sorlande och gestikulerande menniskor – kring äreporten, som skulle påminna om Kassanderska rytteriets nederlag – voro lysande bodar, till hvilka dyrbara tyger från öarne och Asien, rökverk och salfvor från Arabien och Indien, juvelerarearbeten och öfverflödsvaror af allehanda slag lockade välklädda afnämare af båda könen. Karmides och Olympiodoros, hvilka, innan vi träffade dem, redan hade hunnit besöka baden och hårfrisören, gingo nu att öka antalet af de unga sprättar, som genom någon märkvärdig ödets skickelse vakna så tidigt på förmiddagen, och utan annat ärende än att öka trängseln och tillfredsställa sin nyfikenhet, armbågade sig genom de köpslående grupperna, än nickande åt någon fager tärna från qvarteret Skambonide, än granskande de till salu utbjudna slafvinnorna, hvilka, samlade hit från olika länder, läto ögat fritt skåda alla gestaltningar af qvinligt behag, från den svarta Ethiopiskans till den rodnande syriska flickans.
Vid utbyte af säkerheter förfares på enahanda sätt, sorn vid den första pröfningen. § 13- Grundfondshypotheken skola uti Landtränteriet eller annat allmänt förvar nedläggas i kassakista, försedd med särskilda lås, hvartill styrelsen och ett af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande utsedt allmänt ombud hafva hvar sin nyckel. Expediti orts-Utskottets Förslag lilI underd. Delegarne skola sig emellan utse en styrelse, hvilken eger att, enligt den instruktion, som af bolaget utfärdas, och under sådan kontroll af offentlig myndighet, som i denna lag stadgas, banken förvalta och i alla mål för bolaget lagligen tala och svara. En hvar delegare, som till styrelse-ledamot utses, skall i hankens förvar deponera minst, ett lottbref, hvilket icke, så länge han i styrelsen qvarstår, får från banken utlemuas. § 15- Ledamot af styrelsen kan från sin befattning skiljas genom i behörig ordning fattadt bolagsstämmobeslut. Afgående styrelse-ledamot förblifver ansvarig för de åtgärder, i hvilka han deltagit, till dess, etter i vanlig ordning skeende revision, ordinarie bolagsstämma beviljat decharge. § 16. Namnen på styrelsens ledamöter samt på dem, hvilka ega att underskrifva bolagets förbindelser, skola, efter hvarje ordinarie bolagsstämma, äfvensom då någon förändring i dessa afseenden eljest inträffar, anmälas hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och införas i allmänna tidningarno. § 17. Styrelsen åligger: att när som helst hålla bankens räkenskaper och handlingar tillgängliga för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande eller dess ombud, samt för den särskilda undersökning Kongl. Majit kan finna godt att låta anställa; att genast efter hvarje qvartals slut i närvaro af Kongl. Majrts
I afseende på fordringar för insatte medel på Götha Canal Bolags Disconts AfskrifningsRäkning, bör Directionen öfver denne Discont meddela Fulimägtige en af Directionen undertecknad Uppgift och Förteckning på hvarje Capital-fordran, som, efter afdrag af utgifne och af Directionen attesterade Invisriingar, skall liqvideras, jemte Räntan, som skall godtgöra» till den förste October 1817. 3 §« 1 Mom. Alla hos Götha Canal Bolags samt Malmö Discont-Verk upptagne, oliqviderade Dån, (med undantag af Canal A-rbets Cassans kuld till förstnämnde Discont, hvilken, enligt Riksens Ständers serskildta Beslut, kommer att afskrifva») skola ovillkorligen infordra» till fuRa jg6ö Stuts* och Banko-Utskottens Bettin kunden. beloppet, så framt de icke senast inom a:ne månader efter förfallotiden med föreskrifven afbetalning anmälas till omsättning, den Fullmägtige ega, att bevilja, derest säkerheten , den må bestå uti blotta Reverser med Gautioner eller andre Hypothek-handlingar, pröfvas nöjacktig, dock ej på längre tid hvarje gång, än Sex Månader; Hvaremot under de sista Nio Måna o derne af den till fern Ar bestämde Utredningstid några Lån-Omsättningar icke tillåtas. Vid hvarje Lån-omsättning, aflemnas ny revers på det Capital-belopp, sorn skulle komma ått qvarstå samt minst En Tiondedels afbetalning på den förra Lån-Summan, jemte ränta, beräknad för Sex Månader efter Sex procent -om året för den återstod af Länet, som skalf omsättas. Något undantag ifrån hvad sålunda, i afseende på Omsättningar af Lån, är stadgadt, får ej ega rum, med mindre, vid något tillfälle, omständigheterne skulle vara så beskaffade, att en annars sannolik förlust härigenom Jtnå kunna förebyggas; Rörandes, vid dylika tillfällen, serskilda ansökningar härom hos Fullmägtige göras, samt, i händelse de bifallas, skälen till Euilmägtiges Beslut i Protocollet noga utredas.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet bifallit nämnda Betänkande i dess helhet; hvarjemte Vällofl. Borgare-Ståndet godkändt detsamma med den förändring, att 6:te punkten af Utskottets förslag, af innehåll, »att, beträffande lossning och lastning af gods å fartyg, som ligga i karantän, fortfarande må blifva »gällande, hvad genom Kongl. Majits Nådiga Bref den 4 Oktober 1853 blifvit »stadgadt,» skulle utbytas mot orden »att, beträffande lossning och lastning af Allm. Desv.- och Ekon.-Ulsk. Memorial, A:o 101. 5 "gods å karantän-skyldigt fartyg, fortfarande må gälla hvad Kongl. Majit, genom »Nådig! Bref den 4 Oktober 1853 föreskrifvet»; och liar deremot Högvördiga Preste-Ståndet ej gillat den af Utskottet föreslagna underdåniga framställning, utan beslutat aflätande af en underdånig skrifvelse utaf annat Innehåll.
Talrika illustrationer, mest efter fiiremil eller afbildninglar friin tiden i friiga, bidraga att gifra beratte1sern: i lif. Man kan siitta i f d g n liimpligheten af att, diir autentislca bilder ej finnas att tillgH, anvanda fautasibilder (t. ex. illustrera Israels historia med bilder efter Rafael, Rubens m. fl.). Man skulle fitminstone onslra att, fast det galler en popular framstdlning, rtlltirl bestamdt angifvits, hvarifriin illustrationerna aro hamtade. I alla hhandelser betecknar det ett frsmsteg framfor t. ex. m7agners populiira framstdlningar af antikens historia, att det uteslutande &amp; r kanda konstniirers framstiillningar man reproducerat, dQ det giillt zbtt illustrera med fantasibilder. Krigot ~rrellan Jikpbn och K i m jiimte Asiens historia, af !V. Coucfzer-on-da~not, lojtnant vid noraka flottan. Xed talrikra illilstrationer och en karta. Pris inb. Den yttre utstyrseln af foreliggande bolr verkar niigot vilseledande. Pid %synen af den vilda tvekarnpen pb omslmget, tror man sig Ha att gora nzed nBgon slags ronlantiserad historia frHn b i g e t i Ost-Asien 1894-95., SB iir dock ej forhhllandet, tvartoin! nenna skildring sf det senaste kriget mellen Kina och Japan, som synes vara gjord med mycken fsckkunskap foretsr en mas&amp; detaljer, isynnerliet angkeizde sjostriderna, hvillca fijr icke saklzunniga Bra svBrw att 15th forstk eller uppslratta. Men dessutom finnes i boken, dels en inledande forhistoria och dels sA myclcet af allmiin-fattligt intresse, att Bf~en yngre lasare diiraf bora h.afva bBde nyttm och niije.
Slutligen har Norriges Storting föreslagit en ny så lydande §: »Då de stadganden, som i denna Riks-Act innehållas, dels äro afskrifne ur Norriges Rikes Grundlag, dels utgöra tillägg till densamma, grundade på den till innevarande Storting, genom Grundlagen uppdragna, rättighet, så skola de, »i anseende till Norrige, äga och behålla samma kraft, som detta Rikes Grundlag, och icke kunna förändras, utan på dét i nämnde Grundlags 112 § föreskrifna sätt». Constitutions-Utskottet får i anledning häraf erinra, att denna föreslagna § rörer endast Norrige, hvars Grundlagsstadganden i Riks-Acten äro innefattade. Den är dock ej stridande mot Sveriges Grundlagar, hvilkas fasthet ej beror af Riks-Acten, utan tvärtom enlig med de begrepp om helgden af de förbindelser, som mellan Sverige och Norrige äro ingångna, hvilka grundat RiksStåndens beslut; Utskottet kan derföre ej annat än tillstyrka dess intagande i Riks-Acten. Då Utskottet nu sålunda afgifvit sitt yttrande om de förslag till ändringar i Riks-Acten, som ifrån Norriges Storting blifvit gjorda, får Utskottet sluteligen bifoga sitt tillstyrkande till hvad Hans Kongl. Majit i Nåder Riksens Ständer föreslagit: att, till förekommande af ett ytterligare dröjsmål med Riksdagens snara afslutande, i händelse Norriges Rikes Stortings, i afseende på förslaget till 7 §, erforderliga nya yttrande 1024 Riksdagen 1815. möjeligen åter kunde blifva afvikande ifrån det af Riksens Ständer nu fattade beslut, Riksens Ständer i deras svar å den nu föreslagna 7 § i Riks-Acten måtte förklara, att, om Norr i ges Rikes Storting icke ansåge sig kunna bifalla de å Riksens
Jag instämmer i den mening, som Gr. Sparre i sin reservation yttrat, men anhåller att 15. o. Ad. ytterligare mätte fästa uppmärksamheten vid ett annat förhållande i denna sak, nemi. att Norrska statsverket, enligt ett beslut af Stortinget, jemväl bidrager till kyrkans underhåll. Detta bidrag har Norrska Stortinget beviljat, under förutsättning, att de bidrag, som Sverige förut lemnat henne, skulle fortfara. Om Sverige förminskar de afgifter, sorn hittills utgått till Svenska kyrkan i London, hvilken äfven af Norrmän begagnas, så skulle följden ofelbart blifva, att Norrmännen i sin ordning gjorde sammaledes, till dubbel skada för denna församling, hvars kyrka är den enda fromma stiftelse, som af våra behöfvande sjöfarande kan med hopp om framgång tillitas i England. Jag får sluteligen nämna, att denna kyrkas underhåll har varit ämne för Unionscomiteens öfverläggningar, och alt fortsättningen af bidrag dertil kommer under pröfning när K. M. linner för godt att för Sveriges Ständer och Norriges Storting framlägga det förslag, som i della hänseende är eller kan blifva utarbetad!. Jag linner i della förhållande ytterligare ett skäl för R. o. Ad. att afslå detta betänk., hvarom jag nu vördsamt begär propos. Gr. Mörner, Carl Göran Detloff: Det af Hr von Hartmansdorff omnämnda förhållande, alt Norrska statsverket directe bidrager till den ifrågavar. kyrkans underhåll innefattar ett bevis på huru mycket klokare Norrmännen behandla sina inrättningar Den 9 A p r i 1 e. m. 211 för handel och sjöfart, än vi i Sverige. Genom det från statsverket directe utgående bidraget förhöjas icke afgifterna för dem, som idka sjöfart. Genom den Svenska åtgärden att lägga afgifler på fartygens lästetal, ökas deremot de omkostnader, som Svenska skeppare mäste beräkna för att fä en fördelaktig frakt. Delta är ett af de många exemplen pä burn Norrmännen genom nedsatta afgifler till consuler och sådant bereda fördelar för sina skeppare, under del att vi i Sverige försvära sjöfarten. Deraf kommer, att i Götheborg, Norrska skeppare få frakter lättare än de Svenska, sorn mäste taga högre frakt.
Slåndet vidblifver sill förra beslut och afvaktar Ulskollets vidare tillgörande; N:o 270, i anledning af Riks-Slåndens skiljagliga beslut, angående omröstnings anställande uti Förstärkt Stats-Utskott, i fråga om samtlige bevillningsmedlens inlevererande till Riksgälds-Coutoret: Ståndet vidblifver sitt förra beslut och afbidar Utskottets vidare åtgärd; N:o 271, i anledning af Riks-Slåndens skiljagliga beslut, i afseende på dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående bestämmande af vissa vilkor för vinnande af dispositionsoch jordegande-rätt till de så kallade kyrkohemmanen i Halland dels serskilde i detta ämne inom Riks-Stånden väckte motioner: Slåndet lät vid utlåtandet, N:o 182, bero och lide memorialet, N:o 271, till handlingarne; N:o 272, i anledning af väckt motion om låneunderstöd till staden Sölvitsborg för befordrande af den redan påbörjade quaibvggnaden derstädes samt upprensning af stadens hamn: lifolls. S. 1). Föredrogos ånyo och bifollos Banco-Ulskottets på bordel hvilande utlåtanden: N:o 52, i anledning af fjerdingsmannen Johan Lindgrens sterbhusdelegares ansökning 0111 eftergift af öfverränta å disconl-lån; och N-o 53, i anledning af f. d. Bruksidkaren fV. L Ahlboms ansökning om eftergift af enahanda ränta. S. D. Föredrogs ånyo och afslogs Ilöglod. Ridderskapet och Adelns i protocolls-utdrag den 9 dennes gjorda inbjudning till Med-Stånden att (örena sig i det beslut, förstnämnde Riks-Slånd fattat vid föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens utlåtande, N:o 96, öfver väckt motion om upphörandet af, eller lindring uti de consulad-afgiuer, som erläggas för Svenska fartyg, äfvensom inskränkning uti »(gillen till Svenska kyrkan i London. S. f).