Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Grundlagen lemnar likväl en tillräcklig maktfullkomlighet åt Const.Ulsk., nemi. det oförslärkta, så att detta Ulsk:s förslag skall ställas tillsammans med de serskilda tankarne öfver detsamma, men Ståndens gemensamma tankar utgöra icke ett beslut, utan det är Const.Utsk:s, som derjemte skall tagas i beräkning. Således om alla fyra Stånden förklara att en fråga kan eller bör förfalla, så tillkommer Const.- Ulsk., enligt min åsigt, att i den ena voter:spropos. ställa Utsk:s förslag, och Ståndens gemensamma tankar i den andra. Denna Den 2 Oktober. 541 rättighet tillägger grundlagen det oförstärkta Const.Utsk., men icke alt qväfva hvarken ett, två eller tre Stånds gemensamma tankar. Gr. Lagerbjelke: Jag ber om ursägl att jag ännu en gång pröfvar R. o. Ad:s tålamod i denna fråga. Men jag tror att den siste värde talaren begått ett misstag i fråga om 56 § Reg.F., den innehåller nemi.: ”Göras åter i RiksStms plena emot Utsk:s yttrande anmärkmr, blifve de, hvilka hvarje RiksStånd serskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Const.Utsk. hänvisade. Utsk. åligge då alt samtlige RiksStms tankar lill ett helt utlåt, i möjligaste målto sammanjemka, och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtlige RiksStms behandlande anmäla. Förena sig derefter samtliga RiksSlm om ett enahanda utlåt., hvile det till slutligt antagande eller förkastande på tid och sätt, som ofvan föreskrifna äro. Blifva åter något Stånds tankar i någon eller några delar skiljaktiga från de öfrigas och samma Ständ sig icke efter de öfriga fogar, varde Const.Utsk.” etc. Det är således tydligt, att i förstärkt Const.Utsk. kan icke något annat komma under omröstning än hvad ett eller flere
Grefve Lilliencrantz : Om Höglofl. Stån det förlidne Plenum hade genom beslut afgjort, att den fråga, som nu är väckt, vore Dm 4 April, Utötfl gränsen af de ämnen, som kunna tili öfverläggning i ett Riksstånd upptagas, skulle jäg visserligen icke förlänga discourserna derom men då , enligt hvad minnet säger tnig, hvarken proposition elltr beslut innefattade något sådant, har jag trott mig, utan att förnärma rtågons Riksdagsmannarätt och utan ätt böra förnärmas i den jag äger, kunna till mitt Stånd vid Frotocollets justering framställa, att en i Protocollet Omnämnd fråga, i min öfvertygelse, icke blifvit rigtigt fattad. Med Kerr Majoren Pålman delar jag fullkomligen den tanka, att det vore högst vådligt och inconstitutiönelt, öm Ståndet genom Votering skulle afgöra Grundlagens maning , om och när den 1 något anine vore Otydlig , eller på mer än ett sätt fattad. Mer något dylikt har, som jag redan anmärkt, icke varit i fråga. Ingen har uttder den i fråga varande öfverläggningen omtalat någon otydlighet i Grundlagens föreskrifter och endast derföre har jag visat, att fråga om hänvisning till ConstittitiorisUtsköttet icke kunde äga rum. Öm en Ledamot åf Ståndet har rätt att yttra,! det han finner Grundlagens föreskrift i någon viss §. vara klar, vöre sällsamt, att icke Ståndets alla Ledamöter på ert gång skulle få lemna lika yttrande, det vill säga , att älla samfällt ägde mindre rätt än en enda. — Här är, NB! och har aldrig varit fråga om anhat, än att lemna ett enkelt svar, icke att afgöra en tvätydighet. Ty hvarken jag eller nå* 20 Den 4 April. gon har bestridt, att, så fort mindsta olikhet i omdöme om Grundlagens mening försports , tillhörer det, icke Ståndet, utan Constitutions» Utskottet, att i laga väg behandla det väckta tvifvelsmålet. Sedan jag nu än närmare utvecklat mina tankar, hoppas jag, att så väl Höglofi.
En sådan fördelning af den för kyrkohemman, sorn till skatte försålts, erlagde köpeskilling har oek, efter hvad Utskottet inhemlat, tillförene blifvit vidtagen, till exempel, vid det under den y Maj 1794 å hemmanet Torp, N:o 1, i Ilofslöfs socken verkställde skatteköp. i öfverensstämmelse härmed får Utskottet alltså tillstyrka, att Rikets Ständer måtte, jemte anmälan, det de funnit sig icke kunna i dess helhet bifalla Kongl. Maj:ts högslberörde Nådiga Proposition, tillika i underdånighet förklara, att Rikets Ständer, såsom grund för den ifrågaställa öfverenskommelsen emellan Kronan samt kyrkorna och presterskapet i Halland, angående dispositions-och jordegande-rätten lill dervarande så kallade kyrkohemman, för sin del godkänt följande bestämmelser: l:o kyrkorna och presterskapet i Halland försäkras om framgent orubbadt bibehållande af jordegandeoch dispositions-rätten till sådane kyrkohemman, hvartill de, genom Donotions-bref eller annan före år 1819 tillkommen laga vitsord egande handling, kunna styrka sig innehafva dylik rätt; 2:o Nuvarande åboer å sådane kyrkohemman, hvilka icke genom stadgandet i ljsta punkten äro undantagne, till - Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 182. försäkras orubbad oqvald besittning af sina, på grund af erhållen städja, innehafvande hemman, emot förpligtelse att till kyrkorna och presterskapet i all framtid oförändradt utgöra den ränta, som genom den erhållna städjan är fastställd och i jordeboken intagen; 3:o Nuvarande arrendatorer å sådana kyrkohemman, hvilka icke, enligt l:a punkten, äro undanlagne, försäkras likaledes om orubbad och oqvald besittning af sina innehafvande hemman under den tid arrende-contracten äro gällande, emot förbindelse alt under samma tid till kyrkorna och presterskapet fortfarande utgöra den genom contracten bestämda afgäld, äfvensom alt arrende-vilkoren i öfrigt fullgöra.
Majits vid sistlidne riksdag framlagda förslag till ett jernvägs-system för hela riket, äfvenledes upptagande en från södra stambanan utgående bana, som på Statens bekostnad skulle ledas genom Östergötland till den vestra stambanan vid Katrineholm, blifvit af Rikets Ständer afslaget, samt det nu af Kommittéen framställda jernvägs-systemet icke ens blifvit Slats-Utskollets Utlåtande M 86. 27 al Kongl. Maj:t till pröfning upptaget i andra delar, än så vidt det vidkommer vestra och sodra stambanorna, har Utskottet ansett en så väsendtlig rubbning af södra stambanans hittills afsedda riktning icke böra ske på grund af förutsättning om utförande af en annan stambana, om hvilken ännu intet beslut blifvit fattadt. Att sträckningen af en jernvägslinie icke bör fastställas med så uteslutande afseende på det närvarande, att hinder derigenom uppkomma för en ändamålsenlig utvidgning af landels jernvägsnät, erkänner Utskottet villigt; men i förevarande fall skulle, efter Utskottets tanke, de fordringar, som de för närvarande bestämda och under arbete varande banornas förhållanden gifva vid handen, kunna förenas med dem, som framställas för i en framtid tilltänkta banor, utan att för tillkommande osäkra företag uppoffra de påräknade lordelarne af dem, som redan äro beslutade och snart komma att fullbordas. Det torde nemligen kunna antagas, att, om södra stambanan från Finjasjön framföres genom Lagaåns dal och vidare till Tenhult, skulle, med undvikande af den starka krökningen åt öster öfver Nässjö en linie från Tenhult i mera rakt norrut gående riktning kunna i framtiden utstakas till vinnande af samband emellan södra banan å ena sidan samt Norrköping och Katrineholm å den andra.
T.o att, sedan, igenom flera serskildta författningar blifvit förordnadt, att hvar och en, som söker inträde i något af Rikets Collegier eller åtskilliga andra Embetsverk, bör förut hafva undergått examen i föreskrifne ämnen vid något af Rikets Universitet, hädanefter, äfven vid besättande af högre civila embeten och befattningar, såsom civila Stäts-RådsPresidentsoch Landshöfdinge-platser m. fl., icke någon person må komma i åtanka, som icke presterat de prof af skicklighet, hvilka för erhållande af underordnade beställningar i samma embetsbana blifvit föreskrifne och hvars förtjenst icke blifvit prof vad under tjenstgöring i lägre grader samt derunder jemväl ådagalagt oförvitligt uppförande, så vida icke Kongl. Maj:t, af förekommande synnerliga skäl, efter serskild ansökning derom, skulle finna för godt att härifrån bevilja eftergift derföre, att den sökande ådagalagt skickligkel medelst utgifna skrifter elier eljest, under bestridande af värf, som berott af allmänt förtroende; hvilket tillstånd likväl borde hafva erhållits minst ett halft år förr, än den sålunda benådade personen kunde komma i fråga vid omförmäld© embetens besättande; 2:o att, enär 28 §. Regerings-Formen synes inskränka Kongl. Maj:ts rättighet att förfoga om tjensters besättande elter deras egenskap, hvarmed ingen annan skall kunna förstås, än hvad de af ålder innehaft, Kongl. Majit ville återgifva åt de serskilde Embetsverken den rättighet, som i senare tider blifvit dem betagen, att förordna om åtskilliga lägfe tjenstebefattningars fyllande, helst det skall vara ostridigt, att desse bäst äro i tillfälle att bedöma de sökandes skicklighet och förtjenst, samt Konungen är i alla fall förbehållet att uti besvärs väg meddela de rättelser, som omsländigheterne någon gång kund© påkalla; och slutligen 3:o att, som flere vigtiga och ansvarsfulla sysslors besättande medelst Allm. Besv. och Ekon. Utsk.
Af dessa skäl och då det visat sig, att hittintills befintliga föreskrifter icke varit tillräckliga att freda landsvägarne från olofligt intrång af främmande kreatur, vågar jag föreslå, att något särskildt vite måtte bestämmas för dem, hvil kas kreatur lösgående anträffas betande på de allmänna landsvägarne, äfvensom att kreaturens egare måtte kännas skyldige att godtgöra den skada, hvilken på andras mark och derå vexande gröda förorsakas genom bemälte kreatur, och torde det icke kunna anses för högt, om böterna bestämmas till 10 rdr för hvarje af de större och 5 rdr rmt för svin och mindre kreatur pr stycke, som på vägarne betande anträffas. Om remiss af denna min motion till vederbörligt Utsk. får jag vördsamt anhålla. Lades på bordet. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3/4 till 3 e. m. In fidem, O. Krakel. Lördagen den 26 Nov. 1859. Plenum kl. 6 e. m. Justerades prot. för den 16 dennes f. m. Uplästes en af Frih. von Rosén, Erik Gabriel, inlemnad motion af följande lydelse: K. Musikaliska Akademiens lärare uti musikens theorioch harmoni lära, Professor Drake, som tillika är Akad:s Inspektor, Sekreterare och Bibliothekarie, har hos mig, som Akad:s nuvande Praeses, anmält önskan, att, i anseende till upnådd ålder af 71 år och några och tjugu års tjenstgöringstid inom Akadm, erhålla afsked med pension, motsvarande en del af hans lön, ellet 2,00 Ordr rmt. Denna hans önskan delgafs mig för sent, för att, som vederbort, om densamma göra anmälan hos Akad.-n, som, då Akadm icke eger ©•Bil 2fi November e. m. 433 eger tillgångar till dess tjenstemäns pensionerande, icke underlåtit att, medan tider varit, hos K. M i underd. anhålla om Propos. till 11. Högloft. St:r om beviljandet af medel till ofvannämnde belopp för Professor Drakes pensionerande vid afskedstagande^ Professor
Mälaren medelst frakttande samt för handel med mjöl och spanmål, men hvilken nu så afstannat, att endast en borgare äger en båt om 12 lästers drägt, hvaremot landtman och possessionater vanligen med egna fartyg besörja sina transporter; Handtverkerier, som dock äfven så förfallit, att de för 20 mästare med ii gesäller och g lärlingar endast lemna en knapp utkomst; Minuthandel, hvilken äfven är ganska inskränkt, och dertill orsaken till någon del torde träffas i stadens till större delen vattenomflutna läge, hvar - — 3p — flZödeotirTrb°ende aUm°8en ',ar mera 0be^äDlt a“ hämta eine icke oansenlig jordryrad0af ^^niantal* ^ drifvas^på eu L ÄÄ *>. ^ mellan Stockholm och tplaTa S'“om de" ständ,Sa ängbåtsfarten har rIed®idläleaIvar1flsaätlarnlStan '“* ! ett liliand och holm, hvilka genom flera öftervägand^förTetr 'dråg^tuV^^rSk kringliggande orter pifva härtill r , , . ra&1 1111 S1£ tiafiken fran gra/aF^rko^IiÄS'c^^;8 0^ „äg„„ s lig —iir :: a‘.as-' b“-■ÄS.iE Hl SlgTt^resral“gTarfg1rterPerS°ner °Ch 3,5 1vinkön> hvaraf ProvSa.-SetfsigJra SteL^* ^ h°S d“ «« >-d« Stormäktigste Allernådigste Konung, EDERS KONGL. MAJ:TS Underdanigste och Tropligtigsle Tjenare och Undersåte, % C. RÅLAMB. G. M. GYLLENHOFF. g. E. Slockholm S Lands-Canzliet den n5 November |833. - Tabell för Städer öe inom Stockholms Län. Bidrag. Medel-afkastning sedan utsädet Stats'
Jag tror följande ord borde tilläggas: sedan desse handlingar, remitterade till hernö läte Cantor, derstädes blifvit godkände. I annat fall skulle godkännandet öfverlemnas till Konungens Befallningshafvande i hvarje län, hvilket icke torde öfverensstämma med behörig form och ett långifvande penningeVerks fullkomliga säkerhet. Någon närmare utveckling torde egde momentet af Utlåtandet fordra. Månne icke de föreskrifter kunde åberopas, som vid denna Riksdag blifvit beslutade i afseende å försäljning af Bankens panter? För öfrigt borde, efter min tanka, stadgas, att den person, som 3:ne gånger blifvit lagsökt, så ätt hela LåneCapitalet till betalning förfallit, icke under något villkor sedermera må blifva Statens gäldenär, ehuru god pant lian än må erbjuda. Det skulle icke varit utan interesse om Utskottet bifogat en uträkning, huruledes på 13(;n i5 Febr uar ii 1. m. 73 37 år, genom högre årlig ränta och Capitalafbetalning, hvilka genom Utlåningen infila , det lån RiksgäldsContoret äger upptaga * till fullo skall blifva liqvideradt. Utskottet har troligen dervid upptagit alla omkostnader, och måhända äfven bordt förslagsvis och öfverhufvud beräkna någon afkortning för tillfälliga förluster af en eller annan orsak. Utskottets förslag att samma tjenstemän, sorn befatta sig med Jånevigilancen i Banken , skulle öfvertaga den i RiksgäldsContoret, synes vara så omoget och förhastad t, att det näppeligen till bemötande förtjenar upptagas.
M. dem, som dessa onera utgjort, böra från utskrifningspenningarnes erläggande befrias; och som all frihet från utskrifning numera upphört, genom den af K. M. och R. St. vid närvar, riksdag vidtagna förändring i utskrifningssättet af det fasställda förstärkningsmanskapet, samt att oroterad jord jemväl hädanefter komme att voler as: så har StatsUtsk. ansett häraf blifva en följd, att denna afgift hädanefter kemmer att upphöra, och således äfven icke vidare böra eller kunna bland Statsverkets inkomster uti riksstaten upptagas”. R. St. godkände denna mening, och endast deras und. skrifvelse, af den 29 Juni 1812, upplogos bland inkomster, som för framtiden skulle försvinna, 1,500 r:dr utskrifningspenningar i Skåne och Halland. Den 25 Maj 1813, underrättade Konungen Sin bef:de i Halland om detta beslut, och den 7 Juni s. å., anbefallte denne afskrifning af de i 1S12 års landsbok debiterade utskrifningspenningar, hvilkas utgörande dermed upphörde. Slen med detsamma upphörde äfven det undantag från rotefrihets hevitln , hvilket i 1800 och 1810 årens bevillnings-förordningar blifvit gjordt för Halland och andra eröfrade landskap. Endast säterier, rå och rör samt boställen, eller de hemman, som voro De i» 22<£J u » i e. ni. 211 extra rotering underkastade, undantogos frän rotefrihelsbevillningen, enl. bevillningsförordningen af d. 18 Aug. 1812. 2 art. 3 § 5 mom. rörande bevillning af frälse-egcndomar stadgade att ”då ali i riket befintlig oroterad jord, som vore af lika beskaffenhet med sådan jord, hvilken dittills dragit ständig rotering, enligt R. Sl:s beslut, numera blifvit lill knekteoch båtsmanshåll indrid : så följde ock deraf, ätt rotefrihetsafgiften för alla sädane, då med extra rotering belagde, hemman och lägenheter skulle upphöra.
Ja, det är sanni, men bevisar ingenting annat än att ett missbruk, om det icke blifver öfverklagadt, slår allt djupare rötter och kan förvandlas till praxis, Posttidningen har också på sednare tider redogjort för alla dessa fall, men deraf kan icke dragas den slutsats, att grundlagens bud skulle hafva förändrats, ty sådant har icke skett på det af grundlagen föreskrifna sätt. Att K. M:t, oaktadt grundlagen icke i direkta ord stadgat förbud mot nedsättning af tullen, sedan R. St:r åtagit sig bevillning, icke eger sådan makt, framgår dessutom deraf, att för sådan händelse skulle kunna strykas bort, icke blott såsom detta år en inkomst af en million, utan inkomsten af hela tullbevillningen; och huru efterlefdes då stadgandet i 61:sta §:n R. F., Den 7 Februari f. m. 355 alt »alla afgifter, som R. St:r under de i 60:de §:n nämnde titlar» — således äfven såsom tullmedel — »beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya bevillningen af R. Sfer fastställd blifver!» Ja, säger man, men K. M:t skulle ega rätt att nedsätta tullsatserna endast till den grad, att tullinkomsterna icke sjunka under den sillra R. St:r bestämt. Härvid ber jag att få erinra, att Konungens rådgifvare, lika litet som vi, torde vara spåmän och att det ganska lätt kunnat inträffa, att, genom nedsättningen af tullsatserna, tullintraderna minskats så, att de understigit det af R. St:r bestämda belopp. Jag skall visa, att det är ett halmstrå man stöder sig vid, när man åberopar resultaterna af 1865 års import, ty inkomsterna af de särskilda artiklarne variera till den grad, som följande importer för olika år visa för nedanstående artiklar: Romull | 1860 — 19 millioner fE. 1863 — 1,709,707 «. Arrack j 1859 — 604,363 « alkohol. 1863 — 1,114,124 ® dito.
Lagergren anfört: att Capilaine-Lieutenanten August Gosselman i Juni månad i836 på Regeringens befallning anträdde en resa till Södra America, för att taga kännedom om dervarande Fri-Staters tillstånd i politiskt och commercielt hänseende samt derom afgifva berättelser, som kunde tjena till ledning för utvidgandet af Sveriges handel och sjöfart i dessa aflägsna verldsdelar; att resan blifvit bestämd till två år, men att Gosselman derom likväl icke erhållit underrättelse förr än medelst ett den 20 Juli i838 dateradt bref från t. f. Utrikes Ministern Grefve C. A. Löwenhielm, hvilket i September månad samma år kom Gosselman tillhanda i Venezuela, derifrån han, uppehållen af orkan-årstiden, först i October kunde anträda återresan; att, efter hans hemkomst, Utrikes Stats-Ministern gjort underdånig framställning om ersättning för Gosselmans kostnader undier. nio, månader af. 3:dje året, sorn på resan användls, men att Kongl.. Slats-Utskoltets Utlåtande, N:o 118'. 13' Majit härå vägrat Nådigt bifall, på den grund, att resan varit bestämd till endast två år, — i följd hvaraf utgifterne måste af egna medel bestridas och medtogo allt hvad Gosselman genom sina omtyckta litterära arbeten förvärfvat. Med anledning häraf och då denne talangfulle Officer, som var utmärkt i sitt yrke och hedrade svenska namnet genom sina snillrika, på llere språk öfversätta, resebeskrifningar, den \ April 1843 hastigt bortrycktes af döden, efterlemnande enka ocb en minderårig son uti de torftigaste vilkor, har motionären föreslagit, att kostnaderne för berörde nio månader af resan, som uppgingo till omkring 6,666 Ridr 3a sk. B:co, mätte, enär densamma skett för allmänt ändamål, af Staten varda Gosselmans sterbhusdelegare ersatta..
Carolinska institutets verksamhet är öfverflödig, utan tror att det vore väl för landet om ännu flera sådana institut vore inrättade, och isynnerhet om de vore, såsom jag har haft tillfälle att underrätta mig om, så väl organiserade som Carolinska institutet, och hade så skickliga lärare; så skulle jag icke draga i betänkande, om än det skulle göra något intrång för Lunds oell Upsala universiteter eller deras professorer, att vilja hafva flera instituter, då det är i förening med landets nytta i allmänhet. Detta hinder för att bevilja ett nytt anslag för Carolinska institutets framgång, anser jag således icke vara att göra något afseende på. Jag får förnya min anhållan att Hr Landtm, läcktes göra den propos., sool Hr Ekströmer framställde, och hoppas jag, till ernående af ett godt slut i denua sak, som derigenom kan ske, att R. o. Ad. bifaller en sådan proposition. Hr R o sen bl ad: Då jag förenat mig med Hr Ekströmer i anhållan om den af honom föreslagna propos., så anser jag mig böra, efter hvad ytterligare blifvit ytlradt, tillägga några ord till de ledamöter, sorn lika med mig med den största ömtålighet betrakta allt som rörer grundlagens helgd, Jag försäkrar, att det icke kunnat finnas någon ledamot - Den ii November e. m. 345 damot inom något RiksSt., som, ehuru jag ingalunda kan här eller ansett mig äga rätt att sätta i någon slags fråga afsigternas godhet eller måtta i detta hänseende, likväl, fastän jag visst varit öfvertygad om att afsigten varit god, dock med större oro, med större bekymmer, stone sorg sett de bemödanden, som vid denna riksdag visat sig hos det IJ. StatsUtsk. uti en sort af organisationseller regeringssjuka. Visserligen öfvertygad om att afsigten varit god, liar jag dock funnit att sådana bemödanden uppenbarat sig ochalstrat eller gifvit anleda, till de obehagliga stridigheter, som yppat sig inom RiksSlm.
Förutom ganska betydliga extra medel, som der finnas till Regeringens disposition och mycket öfverstiga de belopp, som under namn af exira medel äro fördelade på våra hufvudlil lar, är hela stalskassan i Norrige uti Regeringens förvar, och kan således i nödfall slå till dess förfogande. Regeringen eger derigenom i sin makt, att använda öfverskotlena å Stats-Verkets inkomster; naturligtvis under det ansvar, som i allmänhet medföljer Regeringens åtgärder. Här åter ingå öfverskotten af slatsinlraderna till Riksg:s-Kont:l och Regeringen har egentligen inga andra medel till sin disposition, än de, som blifvit af R. St. för bestämda ändamål anvisade, och derföre måste äfven Regeringen på förhand af R. St. begära medel till bestridande af uigifter, hvilka man förutser möjligtvis blifva, till följd af inträffande förhållanden, nödvändiga under tiden till Ständernas nästa sammanträde. Jag eger tillförlitlig kännedom deraf, att för det närvaride finnas i Norrige ungefär 2 milhr R:dr Specie, hvilka, i händelse af utomordentliga behof, i sjelfva verket kunna, emot framlida ansvarighet, af Regeringen användas, utan att något veto från representationens eller dess Fullmiges sida kan sådant förhindra. Hvad jag nu anfört torde innefatta ett tillfyllestgörande svar på frågan, hvarföre icke något kreditiv af Norska Slorthinget blifvit äskadt. ISO Den 1 November f. m. Att på förhand inlåta sig uti betraktelser öfver det sätt, hvarpå de nu begärda medlen böra användas, det vore, såsom R. o. Ad. ulan svårighet torde finna, ett fåfängt arbete. Det beror på de kommande händelserna; och hvad den tid, som stundar, bär i sitt sköte, kan ingen förutse. Det är således icke möjligt, alt nu bestämma de åtgärder, hvilkas vidtagande är nödvändigt, för att bevara vår sjelfständighet och häfda vår ära under de politiska förvecklingar, hvari vi kunna blifva indragna. De intressen, som här stå på spel, äro alltför dyrbara, för att onödigtvis blifva föremål för allmän diskussion. Euskild representant kan visserligen inlåta sig på gissningarnes fält och uttrycka sin åsigt, angtde den politik, Regeringen bör följa.
Ständer för innevarande samt nästpåföljande 2:ue år anslagit: l:o till aflöning för styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader samt de under denna styrelse lydande distrikt-chefer, tjugunio tusen trehundra riksdaler eller för hvarldera året 9,766 r:dr 32 sk.; 2:o till reseoch undersöknings-kostnader samt expenser för allmänna arbeten, tretiotusen riksdaler eller för hvartdera året tiotusen riksdaler ; 3:o till arfvode för lärare vid Mariebergs läroverk i de kunskapsämnen, som tillhöra civil-iugeniörer, tretusen riksdaler eller för hvarldera året 1,000 r:dr; och 4:o till stipendier för elever, som vid nämnda läroverk genomgå den för civil-ingeuiörer bestämda kurs, likaledes tretusen riksdaler eller för hvartdera året 1,010 r:dr; Bih, till R. St. Memorialj Nto 3o5. hörande^dessa anslagssummor, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga disposition och föreskrift, efter hvarje års början, af Riksgälds-kontoret utbetalas med deras för samma år bestämda belopp. § 77.