Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kostnaden skulle nemi. först blifva anslaget till Pensionskassorne, upgående till omkring 25,000 r:dr årligen samt dernäst uthetalningarne till sterbhus efter löntagare som hittils intjent begrafningshjelp, och hvilka öfverhufvud de förflutna åren beräknas hafva upgått till vid pass 23,000 r:dr. — Lägger man dessa summor tillsammans, så utgör det 48,000 r:dr, som Statsverket skulle årligen utgifva. De 25,000 r:dr, anslagne till Pensionskassorne, skulle fortfara att utgå allt framgent; men det som blifvit kalkyleradt till ersättning åt de tjenstemän, som utbetalt begrafningshjelp skulle minskas årligen under en tid af 20 ä 30 år och troligen upgå till vid pass 400,000 r:dr sammanlagdt. Detta ansåg man vara alt pålägga Statsverket allt för höga utgifter för ifrågavar. ändamål och på sådan grund afslogs frågan af Utsk:s majoritet. Hvad Gr. Mörners reservation angår, så ansågs den icke heller vara fullt antaglig, emedan den skulle ganska känbart öka tjenstemännens årliga afgiftcr till Pensions-kassorna. Så t. ex. skulle den årliga afgiften till Arme'ens Pensions-kassa ökas med ytterligare -f af den nuvarande afgiften eller till 10 proc. af pensions-beloppen, hvilket skulle betunga löntagarne allt för mycket. Dessa voro skälen för StatsUtsk:s åtgärd. Det vore för Utsk. serdeles uplysande, om någon af R. o. Ad:s ledamöter behagade framlägga ett förslag, som kunde vara mera inbjudande än de, hvilka redan varit föremål för pröfning inom Utsk. Hr von Troil, Sam. Gust.: Då mitt namn icke återfin nes ibland reservanternes, så anhåller jag få förklara, att orsaken dertill är den, att jag icke deltagit i förevar, betänk, inom Utsk., derföre att jag, såsom sjuk, var frånvarande. Jag hade eljest efter yttersta förmåga motsatt mig Utsk:s beslut.
St. anslagne lill hvarje utgift, och att R. St., för bestridande af dessa utgifter, till K. M:s disposition ställt serskilda inkomster. Vissa statsinkomster äro af beskaffenhet att de inflyta under det året för hvilka de äro beräknade, andra deremot först året efter det för hvilket de debiteras. Dessa sednare skulle, i händelse af bifall lill Utsk:s förslag, blifva tillgänglige om hösten eller 6 å 7 månader förr än nu. Det synes mig således vara tydligt att genom en sådan tidigare intägt af medlen, blir man i tillfälle att äfven tidigare besörja utgifterna, hvilket eljest icke kunde ifrågakomma förr än påföljande året. De medel, som sålunda inflölo om hösten, kunde utgöra omkring 1 million, och ersättningen till löntagarne skulle troligen komma att uppgå till något öfver 1 million. Det skulle således ganska väl stämma öfverens, isynnerhet då SlatsUtskts förslag icke innehåller att hvarje ränte-och löntagare skulle vara berättigad att genast qvartaliter få uppbära sin lön af Staten, utan den föreslagna reorganisationen först småningom sättas i verket. Emellertid vill jag icke vidare tvista med den värde talaren om möjligheten eller icke möjligheten af del föreslagna liqvidalionssättet. Kan den värde talaren visa att löulagarne skulle finna sig bättre belåtne med det af honom föreslagna 1 iqvidationssält, så har jag icke något emot dess anlagande. Den ringa framgång Utsk:s betänk, i öfrigt vunnit inom detta Stånd gör, att jag visserligen kan förutse hvad öde som förestår denna punkt. Jag vill derföre icke yrka bifall derpå, utan, för att icke splittra meningarne, medgifva att Frih. Palmstjerna.? förslag må sättas i stället, i fall R. o. Ad. dertill lemnar sitt bifall. Jag hemställer dock till Frihm, huruvida icke, utan rubbning af de åsigter som ligga till grund för hans förslag, en liten förändring deruti skulle kunna göras. Förslaget innehåller nemi. att lönerne skulle beräknas och utbetalas efter årets markegång. Jag tillstyrker alt det måtie heta, det lönerne skola utbetalas till det belopp, hvarmed räntorna för året af de skattskyldige lösas och utbetalas. Orsaken lill denna min framställning är den, att om R.
Ridderskapet och Adeln åtskil ige framställningar blifvit gjorde, hvilka motsäga Theatrens oumbärlighet samt åsyfta bevisning af olämpligheten derutaf, att Rikets Innevånare i allmänhet skulle belastas med något bidrag såsom Skatt betraktad i och för Theatrens underhållande; Hvaremot åter ett större antal Ledamöter af samma Riks-Stånd hufvudsakligen instämt med Herr Grefve Löwenhjelm deruti, att Theatren måtte på föreslaget sätt varda upprätthållen såsom af väsentlig nytta för Litteraturen och de bildande Konsterne, men andre Ledamöter åter trott visse jemkningar i förslaget vara nödige och att i stället för denne afgift betalningen för Entrée - Billetteme kunde förhöjas. Hos Högvördige Präst-Ståndet har utaf flere Ledamöter blifvit anfördt, huruledes Theatren äger ett nyttigt inflytande på odlingen, Språket, Litteraturen och fria Konsterne , samt att, då ingen Hufvudstad i andre Länder saknar så beskaffade Inrättningar, den nu ifrågavarande borde såsom Nationel bibehållas och Staten på det hela vidkännas hvad dertill fordras, hälst de med Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd ■utaf Theatre - Directionen slutade Contracter med Sujetterne, på flere år äro ingångne och borde honoreras , desto häldre som Personerne eljest skulle se sig med sine anhörige helt och hål i i t blottstältde: Varande i detta hänseende äfven inom Högvördige Präst-Ståndet föreslaget, att en Bevillnings - afgift efter ofvan anförde grunder måtte åtagas; men hvarom likväl skilj - Stats-Viskottets Betänkanden'.
R:dr, eller för 3:ne år 120,000: — med direktionen öfver förenämnde kassa lemnad rättighet att å berörde 2:ne kreditiv under hvarje års lopp lyfta hvad för de omförmälda ändamålen finnes vara behöfligt, under förbehåll deremot, att af följande årets kreditiv icke något må reqvireras innan styrkt blifvit i hvad mån föregående årets kreditiv för pensioneringen åtgått, dock att hvad under ett år icke för ändamålet erfordras må under följande året användas; äfvensom att Rikets Ständer inå medgifva, att för förstberörda pensionering få använ - das såväl fortfarande det å femte hufvudtiteln uppförda anslag till flottans reservstat, i den mån det redan är och framdeles, genom afgång bland derå uppförde officerare, kan blifva disponibelt, som ock tillsvidare de genom ifrågasatt minskning af flottans officerspersonal uppkommande aflöningsbesparingar, i den mån de, i följd af afskedsrneddelande utan föregången ansökning vid den för erhållande af fyllnadspension bestämda lefnadsålder, derest förslaget derom vinner Rikets Ständers bifall, kunna behöfva för pensioneringen anlitas. Kongl. Maj:ts Nåd. Prog). N:o 1, om Statsverket 1862. 39 Sjette ilufvudtiteln, innefattande anslagen för Civildepartementet. Nu gällande riksstat upptager för denna hufvudtitel: Penningar R:mt R:dr 2,014,708: 44. Indelta räntor, förslagsvis beräknade enligt markegång till 166,177 : 76. Indelt spanmål, 8,581 kubikfot, värderade, efter 2 R:dr kubikfoten, till •• 17,162: — Oindelt spanmål, 4,450 kubikfot 9 kannor, efter enahanda värde 8,90 1: «o. tillsammans R:mt R:dr 2,206,950:
Regeringen, som älskar en onödig Statsluxe, för att förtrycka folket! Och Representationen, som beviljat anslagen, inbegripen dels under rubriken af den förbländade okunnigheten, dels under den lika litet hedrande benämningen af tjenstfärdigq verk - Den 14 October e. m. 2l5 tyg härtill. Jag afhåller mig ifrån allt svaromål å anföranden så ovärdige dem, emot hvilka de rigtas, och vädjar trygg till Rikets Ständers eget bedömande och egna känslor. Herr Hjerta har anklagat Regering och Representation att hafva föga gjort för folkets bildning, trefnad och frihet. Åter en vigtig anklagelse; men, mine Herrar, behöfver jag väl här påminna Eder om alla de bidrag Regeringen framställt och Representationen bifallit, till folk-upplysningens förbättrande, eller behöfver jag ingå i bevisning, att Regeringens enda sätt, att under ett fredligt samhällsskick vårda friheten, utgöres af dess aldrig hvilande omsorger för lagarnes bestånd och efterlefnad? Hvad är det då Herr Hjerta saknar för folkets frihet, sorn varit beroende af Regeringens eller Representationens omsorger; må han förkunna oss det. Vidare talar Herr Hjerta om de under i4 år förskingrade förråder. Detta ord förskin g rädt är af en oegentlighet, som icke borde undfalla en så van talare; ett ord, som på intet sätt kan rättfärdigas. Förskingradt betyder uti vanligt språkbruk att genom illvilja, oredlighet eller misshushållning förstöra det anförtrodda godset. Herr Hjerta har likväl under samma i4 ålagt kännedom om rätta förhållandet, och kan ej vara i okunnighet om enda orsaken till förrådernes iråkade vanmagt. Herr Hjerta ai6 Den 14 October e. m. liar nemi. blifvit, likasom Rikets samtlige Ständer, upplyst både vid 1823 års och innevarande Riksmöte, att förrådens uttömmande härrörde af de allt sedan dessa år otillräckliga anslagen till deras vidmagthållande.
Genom Vet Munda i Räder föreflagne stadgande, finner mäl Utffortet det af Riksens Stander genom deras uti detta ämne i underdånighet förut gjorde hemställan afyfrade ändamål, egendomens försäljande til högsta pris, kunna utan olägenhet för Borgenären befrämjas; men som i några orter bestämda Tingsställen icke finnas wid hwilket förhällande twifwelsmäl kunde upstä, om hwilket ställe Gäldenaren agde at utsätta, tror Lag Urjkotret sig böra wördsamt tilstyrka, at, til förekommande af alla flags hinder i berörde fastigheters försäljning, Riksens Ständer ffuile i underdånighet anraaa höqstberörde ?roposirion, med det i underdänighec förestående tillägg, at i sadane orter Gäldenaren ägde at Hälja emellan antingen Lands» Lanc^liet eller det ställe i Tingslaget der sista Lagtima Tinget blifwir ballet. Slockholm den? Pä Högloft. Ridderstapets Pä Högmördige Prästevch Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters magnar wägnar Lärl 6. 8t)2rnsteclt. L. Almgvist. Pä Wallofl. BorgarePä HederwärdeBonde» Ständets Ledamöters Sländcts Ledamöters wägnar magnar ?. tll. Orevesmukl. klrlc Olofsson. fob. kkolmbergscn. Lades pä bordet. Här - Den iz Mars. 569 Härefter ankommo de öfrige kk-8p-?Äive RiksStänden och intogo de dem pä Riddarhus-salen anwiste ställen, och samtelige Riksens Ständer afgingo klockan i til der Kongl. Slottet. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Urt ma Riksdagen i Stockholm åren 1817 och 1818. STOCKHOLM, Tryckt hos Johan Hörberg, 1827. I. betyder första Afdelningen. II. — andra Afdelningen. De öfriga Siffror ne utmärka sidan.
Men Fullmägtige hafva, efter emottagandet af Revisorernes omförmälde anmodan, förklarat, att de för sin del icke kunnat utur de af Banco-Utskottets Berättelse Ar.-o 21. Revisorerne åberopade föreskrifters ordalydelse hemta de slulföljder, i afseende på desse föreskrifters anda och syftning, hvartill Revisorerne funnit sig ega anledning, utan tvärtom ansågo Banco-Reglementets 4 Art. 3 Afd. §§. 8 och g, Banco-Lagens 4 §• samt Banco-Reglementets 4 Art. 3 Afd. 5 §. och slutmeningen af §. 6 ^pag-78) ganska bestämdt innebära just de beräkningsgrunder för Riksgälds-ContoreLs andel i 1829 och 1800 årens räntevinster, som, vid hvartdera tillfället, blifvit af Fullmägtige iaktlagne; till följd hvaraf samt uppå de flere skäl, som ej mindre i Banco-Fullmägtiges Berättelse än ock uti deras Protocoll af den 2Z Maji och den i3 Junii sistlidne år äro utvecklade, pluraliteten af Banco-Fullmägtige funnit sig föranlåten att oförändradt vidhålla de beräkningsgrunder, hvarefter Riksgälds-Contorets andelar i Bankens räntevinst för åren 1829 och i83o biifvit bestämde och anordnade. Utskottet har under pröf ning tagit hvad å ömse sidor i detta ämne anfördt blifvit, samt dervid ej kunnat undgå instämma uti ofvdnupptagne, af Rikets Ständers Revisorer yttrade åsigt.
På åtskillige ställen har man företagit sig att borrthugga all skog på ömse si - Den 4 December f. m. dor om allmän väg, till 5, 6, ja flere alnar afstånd. Om detta sker efter LänsStyrelsens förordnande, efter KronoBetjeningens ordres till de väghållande, eller af dessas egen drift, känner jag icke, och frågan derom är för mitt syftemål likgiltig. Mig vetterligen gifves ingen allmänt utfärdad Författning, som påbjuder en slik ovilja emot Skogväxten. Jag vet icke, att någon annan Författning derom handlar, än 1734 års Gästgifvarordning, och den påbjuder endast, att små Buskar skola borrthuggas å ömse sidor om Landsväg, till 3 alnars afstånd, der dike är, och 6 alnar, då icke sådant finnes. Det är väl temligen gifvet, att om man från början iakttagit denna föreskrift, så skulle intet Träd på berörde afstånd nu finnas, som sedermera uppvuxit, och att man på den räkningen kan nedfälla Träd i stället att bortrödja buskar; men man kunde likväl här, som vid Strafflagars tillämpning, häldre fria än fälla. Afsigten med ofvannämde Författning måtte vara den, att skog vid väg icke skall hindra dennes upptorrkande så tidigt som möjligt. Detta kan vinnas , utan att döma 6 alnars mark på ömse sidor om vägen obehörig att bära skog. Ifrån det trädens telningar uppskjutit till 2 alnar öfver jordbrynet tunna de underqvistas till något 174 Den 4 December f. m. afstånd från toppen, och dermed fortfaras, i den mon de uppväxa, så att de, intilldess jordegai’en finner för godt att dea borrthugga, få qvarstå.
N.-o 3. kommer Utskottet, såsom borde de skickligaste företrädesvis användas i en mera allmänt nyttig verksamhet, samt valet al person, såsom nära förbundet med rättigheten att om vilkoren med honom öfverenskomma, ej betagas den kallande, härmedelst alternativt, och under lika förutsättning som nyssberördt är, i afseende å Riks-Slåndens enhälliga samtycke och Konungens sanction , föreslå: att rättigheten att halla huspredikanter hädanefter endast må tillkomma sådana besutne medlemmar af Ridderskapet och Adeln, hvilka äro ålderstigne eller sjuklige , samt prof - ningen af samma rättighet, efter omförmälde grunder, tillhöra Biskop och Consistorium. Stockholm den 18 Mars i834« N:o 3, Antom i afskrift till Exp.-Utsk. den 19 Mars II. 5 e. m. Betänkande öfver Riksdagsfullmägtigen från Stockholms Län Nils Insulins förslag till ändring af %3 Cap. 2 §. RättegångsBalken. Uti Memorial, som Hedervärda Bonde-Ståndet, enligt Potocollsutdrag för den 1 innevarande månad, till Lag-Utskottet remitterat, har Riksdagsfullmägtigen från Stockholms Län Nils Insulin, jemte erinran om Svenska folkets urgamla andel i så väl lagstiftningen, som rättigheten alt lagarna handhafva, äfvensom om vigten för samhället af domarekallets tillbörliga utöfning, förmält sig anse nödigt, att den vid Underdomstolarne på landet nu följda röstberäkning förändrades, och i sådant afseende föreslagit, att a3 Kap. 2 §.
När rutorna klingade hos överstemarskalken Stenbock, gick den högförnäme gamle i nattrock själf till fönstret och begynte bugande klaga öfver, hur det till sist blef honom nödigt att flytta utom riket. Men konungen slet af honom peruken och högg den med pliten i två hälfter. – Detta är lefva! – ropade hertigen af Holsten. – Hattarna i vädret! Finge vi nu bara också ta i hop med alla de friande kungliga fruntimren, som sitta och glytta i sofstugorna! Perukerna i vädret! Res er i stigbyglarna och pinkilera öfver hästhufvena! Såja, gossar! Djäfvulen tage er! Vivat Carolus, rex svecorum et scandalorum! Skjortorna pöste, hattarna, perukerna och handskarna lågo på gatan, hofvarna sprätte eld, och hästarna rusade fram som i sken. När de vilda ryttarna kommo åter till slottet, sprungo de ur sadeln och läto hästarna löpa bäst de gitte. Uppe i trappan bröto de sönder ljushållaren och anyrade pistolskott på en marmorVenus. – Vorwärts! – ropade konungen och stormade med hela sitt följe in i slottskapellet och högg löst på bänkarna. – Här skola de till söndagen få stickor i böxorna! Hertigen stötte i golfvet och äskade ljud, och Klinckowström, som satt sig att slå tärning på altarringen, höll sig själf om munnen för att kunna tiga. – Käre åhörare! – begynte hertigen. – Intet skulle göra denna allvarliga fest högtidligare än om min höge och kärälskelige svåger i denna morgonstund ville gifva oss, hans trogna tjänare, en vink om sitt hjärtas val. Låt oss tala om frierskorna! Låt oss tänka på fruntimret från Bewern, som skumpade ända hit upp med söta mor, fast här ju knappast fanns logement efter slottsbranden. Uhuh! säger ufven. Bara åtta små tulipanröda somrar äldre än ers majestät.
Kungen vårs föll till föga och när han bad oss Dalamän om hjälp, stodo vi som en man på hans sida och hulpo honom. Och så kunde vi vara kvitt! HUSTRU N. Det menar Du, men kungen kvittar aldrig annat än sig till godo. MÅNS N. Väl! Men så länge Kristian är lös, vågar han icke bryta med oss. HUSTRU N. Är Kristian verkligen lös ännu? GUSTAV VASA MÅNS N. Inte har jag hört annat! För öfrigt, kungen är skyldig mig så många tusen daler, så, frånsedt gammal vänskap... HUSTRU N. Gud välsigna Dig och bevara Dig för sådan vän som bryter ord och lejd! MÅNS N. Inte rifva opp de gamla såren, och vi skola vara försonliga. HUSTRU N. Om Du är försonlig men han inte, så kommer ju ingen förlikning till stånd. Tag Dig till vara! MÅNS N. Klockan låter verkligen illa derute! HUSTRU N. I mina öron säkert, ty den talar alltid om den stora Mariaklockan, som fogden stal. Mins Du Mariaklockan när den göts af finaste garkoppar och hela byn kom med mjölk och grädde till lerformen för att göra henne fast och när smältan var färdig, så kastade vi halfva vårt bordsilfver i för att öka klangen! Och så döptes hon vid Kyndelsmessotid. Hon sjöng vid min fars likfärd första gången... Så gick hon till Herman Israel i Lübeck, som gjorde dalrar af henne. FÖRSTA AKTEN MÅNS N. Det där äger allt sin riktighet, men det måste glömmas nu; eljes få vi aldrig frid! BARBRO NILSSON, dottern, henne småflickor, likaledes med korgar och klädda i svart och hvitt; de risa golfvet, utan att säga något. in, med en korg hackadt granris; klädd i svart och hvitt; efter HUSTRU N. till Måns N. Skall det bli begrafning? MÅNS N. Nej, men det skulle löfvats, om det varit den årsens tid. HUSTRU N. Men barnen kunde lagt af sorgen åtminstone. MÅNS N. Nej, det skulle vi däremot icke; ty när kungen kommer och frågar barnen:
Utlåning från denna fond sker mot lånesökandens förbindelse, försedd med borgen eller åtföljd af hypothek, bestående af enskildes skuldsedlar af löpande egenskap. Inlemnas till någotdera Diskont-verket ansökningar om lån från denna fond å större sammanlagdt belopp, än tillgångarne medgifva, beviljas lånen i den ordning anmälan derom ingått. Sådana i öfrigt goda reversal, som, i anseende till bristande tillgång, icke kunna genast belånas, komma att, efter sökandens eget godtfinnande, antingen återlemnas, eller ock vid Diskontverket förvaras, intill dess verket blifver i tillfälle att i nyssnämnde ordning lån derå meddela. Mom. 3. Lånetiden får ej öfverstiga sex månader, men lånen må, såsom hittills, omsättas, dock på högst sex månader hvarje gång. Lån må ej utgifvas å mindre belopp än 200 R:dr Riksmynt, eller annorlunda än å hela 10-tal R:dr derutöfver. Vid omsättning på jemna sex månader fordras minst en femtedels afbetalning efter ursprungliga kapitalet, samt i förhållande derefter vid kortare omsättningstider, till och med tre månader, då afbetalningen blifver minst en tiondedel; och får ingen inbetalning till ringare, än detta sistnämnda belopp, ega rum, oaktadt omsättning skulle sökas på kortare tid än tre månader. Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. 55 Mom. 6. För omsättning af lån efter förfallodagen bibehållas två så kallade respilmånader för de lån, som varit upptagne på sex månader, samt en respitmånad för de lån, som varit upptagne på kortare tid. Mom. 7. Skujle, vid omsättning af diskont-lån, någon felaktighet på det inlemnade reversalet förelinnas, får ett sådant dokument mot ett nytt fullständigt reversal utbytas, likväl under vilkor, att den föreskrifna inbetalningen blifvit vid första dokumentets inlenmande verkställd, samt att Diskont-verkets säkerhet i öfrigt är behörigen förvarad; börande det nya dokumentet i fullständigt skick inlemnas inom den vanliga respittiden, derest lånet varit taget å sex månader samt det felaktiga reversalet blifvit inom den första respit-månaden ingifvet och ogilladt.
Utlåtande N.o 1~jj. l3 des uteslutande från tjensten. Hvad åter den omständighet angår, hvarå Motionairen synes fästa större vigt, eller alt de äskade Resolutionerna skulle bidraga till principfrågors utredande i befordringsmål, vågar Utskottet så mycket mindre dela Motionairens förhoppning i delta afseende, som det tror sig härvid icke utan skäl böra befara den följd, att sådana för tillfället gifna förklaringar skulle, i Författningarnas närvarande obestämda skick, endast leda tili ökad ovisshet; och kan derföre Utskottet ej annat än anse sin ofvanföre tillstyrkta fullständigare åtgärd till dessa bristers afhjelpande äfven derigenom göra öfverflödig den partielare, Motionairen här önskar tillvägabringa. Af sådan anledning får Utskottet vördsamt afstyrka det af Hr Reuterswärd uti Förfa ttningarne yrkade tillägget om serskildt Utslag å underdåniga besvär i befordringsmål. Hvad slutligen vidkommer Motionairen* yttrade önskan om skyndsammare föredragning och pröfning af sådana underdåniga besvär, som röra befordringsmål och andra i4 Allm. Besv.- och Oec.-Utsk. Utlåtande N.-o i~j4- oeconomiska frågor, så torde denna önskan desto hellre kunna lemnäs utan serskildt] afseende, som de i i8oj) års Kongl. Cancellie-Ordoing redan gifna föreskrifter om ärendenas behandling äro, i Utskottets tanka, tillräckliga, då de vederbörligen handliafvas och efterlefvas. Stockholm den io Januarii i83o. k STOCKHOLM, tryckt i Ecksteinsk a Tryckeriet, iö3o. Allm. Besv.- och Oec.-Utsk. Utlåtande N.o 1jS. X N:o 1^5 Ankom till Exp.-Utsk. den 20 Jan. i8jt). Utlåtande, i anledning af en ny Motion om Konst-bränneriredskaps flerfaldiga sam» mansättning. Höglofl.
Föredrogs å nyo och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o 31, i anledning af väckt fråga om inrättande af ett Curhus i Söderhamns Stad. S. D. Föredrogos å nyo och blefvo, i följd af gjorda anmärkningar, återremitterade: 1:0 Banco-Utskottets Betänkande, N:o 44, i anledning af Herrar Santessons% Lombergs och Fröt. Utdrag den 4 Junit, 182c). Lefflers Motion, om förändring i grunderne för återbetalning af det till Götheborgs Stad utgif113 Barico-Lån; och a:o samma Utskotts Betänkande, N:o 45, i anledning af Motioner, om rättighet att i Rikets Ständers Bank helana Tackjern. S. D. Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeponomie - Utskottens gemensamma Betänkande, N:o 6, angående förändrade föreskrifter om Husbehofs-bränn vins-brän. ningen och dermed gemenskap egande ämnen, blef, vid nu å nyo skedd föredragning, på grund af gjorda anmärkningar, återremitteradt. S. D. Vid förnyad föredragning, biföllos: l:o Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o 32, med anledning af gjord framställning om Allmogens i Vadsbo Harad befrielse från hjelpe-dagsverkens utgörande till Marieholms pph Cathrinebergs Kungsgårdar; och 2:0 samma Utskotts Utlåtande, N:o 33 , i fråga om sättet för Undsättnings-skuldernes likviderande i Skaraborgs Län Från Hedervärda Bonde-Ståndet, S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens gemensamma Betänkande, N;o 6, angående förändrade föreskrifter uk 5l8 Fröt. Utdrag den 4 Junii 1813, Husbehof» bränningen och dermed gemenskap egande ämnen.