Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid betraktande häraf, och enär emor nu anförde grunder deri rrmdificaiion ej heller synes antaglig, som i 1798 års Stadga är Uppgifven, att, om Gäldenäfen efter den lidne ölyckan funne sina säkra tillgångar svara med tre fjerdedelar emot gälden, skulle hart äga att fortsätta sin rörelse, med rätt att likafullt kunna olyckan sig tillgodoräkna, helst jämväl någon säker bevisning härom efter en längre tids förlopp icke vore möjlig, utan endast lemnade rum för för tvister och oredor af menlig inflytelse på på Borgenärers rätt, föreslår Utskottet, att utur 1 §. den sednare perioden, sorn börjar med: "Ilar Gäldenär', sedan olycka timat SCc. måtte borttagas, Och i stället sättas: Har Gäldenär, sedan elyda timat, fortsatt sin rörelse eller åsamkat sig ny gäld} då må ölyckan honom ej tillgodoräknas” Fråga har blifvit väckt, huruvida afträdesförmån borde beviljas för brand och sjöskada, helst försäkring emot deraf timande olyckor kunde tagaS. Enär likväl någon ovilkorlig skyldighet icke kan stadgas att taga så beskaffade, mer eller mindre kostsamma försäkringar, hvartill ej heller lägenhet alltid gifves, hvarförutan någon ofelbar visshet om ersättning vid timande olycka icke i alla händelser deraf kan påräknas, enär förluster äro att befara genom Undflykter å försäkringsgifvarens sida, eller dess inträffade obestånd, har Utskottet ansett något Undantag i afseende på berörde olycksfall icke kunna göras. Lag-Utskottets Bitting anderi:
Då Staten på det hela, eller hvarje Medborgare-C;as i samhället gemensamt åligger, att deltaga i Kostnaderne till landets försvar och säkerhet, samt det icke eller står att förena med Knekte-Contracternes i 80 §. af grundlagen försäkrade helgd, att Staten skulle undandraga sig fullgörandet af det hufvudsakliga vilkor i berörde Contracter att bestå Krono-eller Xifmonderingen för indelte Infanteriet, har Stats-Utskottet ansett billigt och nödigt, att Rotehållarne lättas från den dem nu åliggande tyngd i denne del, som, i anseende till tidens förändrade skick och Soldatens derefter lämpade kostsammare beklädnad, vore för hardt (ryckande för jordbrukaren, i synnerhet som, hvad åter angår släpklädeine, det från början stadgade bidrag 8;6 Ståts-Utskottets Betänianden, dertill af Rotehållarne synes icke kunna återföras till de persedlar Kneckte-Contrackteme utstaka, emedan Soldaten dermed icke skulle vara beklädd eller ändamålet såsom vederbör, upfyllas, samt, efter Utskottets tanka, det äfven instämmer med Contractemes rätta tillämpning, att Rotehållarne, då de af ålder varit förbundne , att bestå Soldaten sådane släpkläder, hvarmed han den tiden var belåten, nu böra vidkännas hvad som erfordras till soldatens Släp-beklädnad, sådan den vid förändrade förhållanden finnes böra vara beskaffad t Stats-Utskottet har altså ansett, det en förnyad reglering af beklädnadssättet vid indelte Infanteriet bor vidtagas till bestämmande deraf, efter omförmälte grunder, och får i detta hänseende föreslå: 1:0 Att, likmätigt Knckte-Contracterne, Kronoeller Lifmonderingen skall bestås af Statens medel samt nödig tillgång dertill å Stat upföras.
Jag vill då först yttra några ord om den l:sta punkten, nemi. om anslaget till det nya lots-distriktet. Hr Rosenblad har underkänt Utsk:s afstyrkan i den delen och begärt att anslaget måtte bifallas. Jag deremot anser Utsk:s resonnement ganska riktigt. Det ådagalägger nemi. att denna lotsinrättning, hvars nytta i öfrigt jag Den 15 Mars f. m. 229 ej vill bestrida, likväl icke är i samma grad behöflig, som lotsverket vid landets kuster; ty dess bestämmelse och gagn vöre mindre för att förekomma olyckor, hvilka såsom erfarenheten visar högst sällan inträffa på dessa farvatten, än för att derstädes befrämja en skyndsammare fart. Vanligen ligga fartygen nu stilla i mörkret och under svårare förhållanden, då de någon gång, om lotsar funnos, skulle kunna våga sig ut, men för öfrigt draga de sig rätt väl fram och skulle göra det ännu bättre om blott prickningen och sjömärkena vore mera fullständigt och väl underhållna. Att dä göra en sä betydlig uppoffring, sorn den ifrågavar., blott för att vinna en något ökad hastighet i sjöfarten på Wenern tror jag icke vara skäl; ty det förhåller sig ej som Hr Rosenblad trodde, alt det blott vore 4000 r:dr, hvartill summan skulle uppgå. Jag får upplysa R. o. Ad. att detta är blott begynnelsen af början, ty hela summan går till 13,000 r:dr om året, och det har Ulsk., såsom mig synes, med skäl ansett vara något för mycket. Jag får derföre för min del anhålla, att R. o. Ad. äfven måtte bifalla detta l:sta mom. af denna punkt. —- Hvad det 2:dra beträffar, har jag icke hört någon motsätta sig Utsk:s tillstyrkan deraf. Frih. Gyllengranat, som varit emot Utsk. i de föreg:de punkterna, har ansett detta vara ganska riktigt, hvadan jag får tillstyrka R. o. Ad. att bifalla hela puiikten. Hr von Hohenhausen:
Då de motioner angående detta ämne, hvilka, enligt 43 § Riksdagsordningen, varit föremål för Sammansatta Bevillnings-, Lagoch Ekonomi-Utskottets öfverläggning, afse särskilda delar af nu gällande författning angående vilkoren för b rän vinstillverkning, har Utskottet funnit lämpligt att, i stället att på en gång redogöra för hvarje motion i dess helhet, särskildt vid hvarje § i författningen till besvarande upptaga alla deremot framställda anmärkningar. För åtskilliga redaktionsförändringar af mindre betydenhet anser sig dock Utskottet ej behöfva att särskildt redogöra, helst alla förändringar, för att lättare falla i ögonen, blifvit i bilagda författningsförslag med kursiv stil utmärkta. Bland oinförmälda motioner är det likväl en, hvilken, såsom varande af allmännare syftning. Utskottet ansett sig böra först bemöta, nemligen Anders August Anderssons från Östergötlands län inom Bonde-Ståndet gjorda framställning (motionen N:o 365), att Rikets Ständer måtte, med upphäfvande till vissa delar af Kongl. Maj:ts nådiga Förordning den 26 Oktober 1860, angående vilkoren för bränvinstillverkning, i stället, hvad angår husbehofsbränning eller mindre bränneri, till kraft och verkan återställa den af år 1857 förut i samma ämne gällande förordning, med öppen rätt för Rikets Ständer att bestämma bevillningen på denna näringsgren enligt de grunder, som kunna finnas mera med rättvisa och billighet öfverensstämmande. Utskottet får härvid erinra att, på sätt i Utskottets vid sistlidna riksdag afgifna Betänkande N:o 4 blifvit närmare utredt, orsaken, hvarföre den intill är 1861 för såkallade mindre brännerier medgifna beskattning efter pannerymden öfvergafs, låg i det otillfredsställande resultat, pannerymdsbeskattningen alltid måste medföra.
— N:o 8, angående väckt fråga om utskrifning af ett exemplar till hvarje Riks-Stånd af Utskottets förslag till underdåniga skrifvelser: B. V. 445; VI. 429, A. 429. — N:o 9, i anledning af återremiss af Utskottets förslag till § i Itiksdags-beslutet rörande Sveriges och Noriges ömsesidiga förhållanden: B. VIII. 91, 166, A. 166. — N:o 10, i anledning af återremiss af Utskottets förslag till underdånig skrifvelse om befrielse för åtskilliga stapelstäder att hålla ständigt upplag af salt: B. VIII. 91, 166, A. 166. — N:o II, i anledning af återremiss af Skrifvelse-Förslaget'N:o 93: B. VIII. 167, A. 170. — N:o 12, i anledning af återremiss af Skrifvelse-Förslaget N:o 105: B. IX. 232, 368, A. 368. — N:o 13, i anledning af Preste-Ståndets återremiss af Utskottets under N:o 137 afgifna förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse angående anställande af jemförelse emellan Svenska och Engelska för Statens jernbanor inköpta jernvägs-skenor: B. XI. 219, A 219. *— N:o 14, angående arfvoden för flera biträden vid renskrifningsarbetet inom Expeditions-Utskottet : B. XI, 290, A. 290, B. 337, 355, A. 355. — N:o 15, angående rättighet för Utskottets kanslipersonal och vaktbetjening att uppbära aflöning någon tid efter riksdagens slut : B. XI. 378, 380, A. 380.
Maj:t anmält, med förklarande, att Fullmägtige funnit det i omförmäldta Lane anbud uppgifna vilkor, att Banken mätte, efter ungefärligen gångbar Cours, med tillägg af Införskrifningslostnaden, af Långifvaren emottaga det Silfver-belopp, som lill förstärkande af Bankens Metalliska Fond erfordras, då för närvarande icke kunna till något utlåtande från Banco-Fullmägtiges sida föranleda. Då ibland de uppdrag, sora Rikets Ständer vid sednaste Riksdag lemnade Banco -> Fullmägtige, det vigtigaste utan tvifvel var att, före 1831 års slut hafva fullbordat de Silfver-vexlingen förberedande åtgärderne, hvartill egentligast fordrades alt Silfvcr-tillgången i jemnförelse till Sedelstocken, enligt de af Rikets Ständer utstakade grunder, beräknad, borde dessförinnan blifva såsom 5 lili 8; och då Banco-Fullmägtiges Pluralitet sett sig, oaktadt alla bemödanden, utur stånd satt att detta uppdrag fullgöra, samt derom hos Kongl. Maj:t gjordt underdånig anmälan; men 3:ne Ledamöter af Banco-Styrelsen tvärtom varit af den motsatta mening, att detta önskade mål verkeligen hade kunnat ernås, oell en sådan deras tanke, serskildt inför Konungen framlagt; så hafva Revisorerne, hvilka det enligt aldra punkten i deras Instruelion speciell tillhörer, alt, i afseende på de åtgärder, som enligt Rikets Ständers beslut i och för Silfver-vexlingens förberedande åligga BaneoFullmägtige, och sedermera rörande allt hvad som kan den beslutade Realisationens fortgång och underhållande befrämja, aflemna sitt utlåtande till Banco-Fullmägtige, låtit sig angeläget Vara ätt med noggrannaste sorgfällighet granska och uti öfvervägande taga hvad Protocoll och Handlingar i samband med detta ämne innefatta, och sorn till det liufvudsakligaste finnes uti föregående Öfversigt upptaget.
Förgande att honom uppgifva, eller har tattares namn oell hemvist, ela sådant Boktryckare, utan Författarens eller honom ej af Domaren lagligen ålagd t Utgifva rens tillstånd, hans namn å ar, bote Tvåhundrade Riksdaler och skriften utsatt, bote, i förra fallet varde hans brott kungjordt i allmänTvåhundrade, och i det senare Fyna Tidningarne. rahund rade Riksdaler; och varde, i beggedera, hans förbrytelse uti allmänna Tidningarne kungjord. 7:o Den hvilken noga iagt tagne. 8:0 ^ id rättegången Dom stolen inkalla. Skulle vid —• Riksdalers böter. (Motstående punkt utgår.) 9:o Hvarje skritt —- egarens ensak. Sj Bill. 3 Sami. Mein. N: > 101, Ridd. och Adelns Prut. B. XX p. 533. Presle-Ståndets d:o B. XVII p. 328. Borgare-Ståndets d:o B. IX p. 373, 500. Bonde-Ståndets d:o B. X p. 117. 24:o Angående egande rätten lill tryckt skritt. §. 1. 9:de Momentet. l:a Punkten. 9:o Hvarje skrift vare Författarens Hvarje skrift vare Författarens eidler dess rätts lagliga innehafvares ler hans rätts lagliga innehafvares e - 7:o Den hvilken — —• — noga iagtagne. 8:0 Vid rättegången — —• Domstolen inkalla. Skulle vid — —■ — Riksdalers böter. Har Boktryckare, utan Författarens eller Utgifvarens tillstånd, dess namn en skrift åsatt, straffes enligt Missgernings-Balkens 8 Gap. 3 §. 9:o Hvarje skrift —• egarens ensak. ConUitutions-UIskoltels Memorialj IV: o S. 20, egendom. Hvilken, som skrift trycker gendom. Men så framt Författarens eller eftertrycker, utan Författarens arfvingar eller rätts-innehafvare iceller Förläggarens skrittliga tillstånd, ke inom
Att förmå den enskilde med sin egendom vidtaga den 4 Sammansatta Lagsamt Allm. Besvoch Ekon.-Ulsk. Betänkande N:o 10. bästa och mest ändamålsenliga hushållning kan endast åstadkommas på upplysningens och öfvertygandets väg. Denna väg har äfven i förevarande angelägenhet redan blifvit af Statsmagterna beträdd. På Kongl. Majits nådiga förslag hafva Rikets Ständer vid nästföregående tvärme riksdagar anvisat årliga anslag för vetenskapliga undersökningar rörande fiskerierna och i sin vid denna riksdag ailåtna nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, har Kongl. Majit äskat 6,ä00 R.dr R:ml årligen under instundande statsregleringsperiod att till fiskerinäringens understöd användas, dels för fortfarande vetenskapliga undersökningar af fiskerierna, dels för åtgärder til! fiskets förbättrande genom fiskodling i förening med fiskens fredande genom plantering af värdefulla fiskeslag i passande vatten, genom anläggning af fiskparker och fiskdammar samt genom införande af förbättrade fiskdon och redskap; dels för meddelande af undervisning i anläggning och skötsel af fiskodlingsanstalter äfvensom i bedrifvande af olika slags fiske med hvad till dess vård och förbättring hörer, med mera. Under förutsättning att Rikets Ständer bevilja det sålunda begärda anslaget, är all anledning för handen att hoppas, det intresset för fiskerinäringen skall hos allmänheten vakna och denna inom kort komma till insigt om vigten och nyttan af en ändamålsenligare hushållning i förevarande hänseende. Afven för ett sådant förhållande lemnar emellertid nu gällande Fiskeri-stadga i 22 § lämpliga och tillräckliga föreskrifter.
det ljusa glada rummet, med sitt möblemang i britt Snö oc h fros t svep a n u nature n oc h orngif - samt me d si n af skalden s svärson, artisten Ack e ningarna krin g de n enkla, me n smakfull a villa n Andersson, utförd a bred a lis t löpand e längs hela i tvänn e våningar, de n vä l skött a fruktträdgår - väggen ofva n fönstre n oc h framställand e e n hel dens trä n st å aflöfvade, blommorn a på blomsterliten näpe n saga. Matsale n ligge r parallelt me d anläggningarna njut a a f si n vintersömn oc h slinstora sale n oc h vette r å t gårdsplanen. gerväxterna p å de n veranda, so m gränsa r til l I karaktärsbyggnade n finnas vidar e änn u ru m salen i byggnaden s mid t är o vissna, likso m oc k för skalden s dotter, författarinna n fröke n Toin i fågelsången e j änn u tonar. Me n d u skull e h a Topelius, oc h författarinnan Alt a Dahlgren, sedan besökt ställe t i solljus a sommardagar, d å lus t länge bosat t här, sam t fö r köksdepartementet. och li f rådd e öfverallt, då blommorna s färgprak t Rummen en trappa up p bebo s a f skaldens svenskoch solen s glitte r p å det nedanfö r liggand e sunfödde måg, artiste n Ack e Andersson, och dennes dets vågo r tjusad e öga t elle r bruse t frå n det maka, Z. Topelius ' yngst a dotter, Ev a Topelius.
Förlåt jag ville inte störa er men jag har ännu ett sista ord att säga fru Gardonnière, och innan jag aflägsnar mig för alltid. CECILE. Min tante är i samtal med sin advokat men om ni genast vill säga henne (sträcker ut handen emot ringklockan). ERNEST. Jag ber mitt sista ord blir kanske något vidlyftigt och som hon inte är ensam, tillåter ni mig kanske att dröja här. CECILE (visar på en stol). Min herre! ERNEST. Det förefaller mig också, som jag skulle ha något att säga er! CECILE. Tror ni det? ERNEST. Fru Gardonnière har emottagit mig med så mycken godhet, och ni sjelf, mamsell, tycks visa mig så mycken välvilja CECILE. En granne det är ju helt naturligt! ERNEST. Ja visst fastän ni egentligen inte känner mig! CECILE. Åh, jag känner er något! ERNEST. Ack ja på afstånd från den eller den terrassen CECILE. Hvad menar ni? ERNEST. Att ni till exempel kunnat se mig ifrån ert tält, då jag om qvällarne promenerar ensam i min trädgård, utan att ana CECILE. Hvad, min herre? ERNEST. Åh just ingenting (afsides) Här gäller att hålla tungan rätt i munnen. CECILE (afsides). Stackars unge man han vet inte hvad han säger jag borde kanske tala till honom med litet mera vänlighet hans belägenhet är värd litet deltagande. ERNEST (går för att taga en stol). För tusan, så mycket värre! jag kan inte låta afguda mig så der, utan att litet närmare lära känna förhållandena! CECILE (behagligt och vänligt). Men min herr granne, hvarför aflägsnar ni er så der? . Skulle jag vara olycklig nog att skrämma er? ERNEST. Åh mamsell det är tvärtom jag jag som är olycklig nog och likväl önskade jag af allt mitt hjerta att kunna motsvara ert förtroende CECILE (afsides). Mitt förtroende? (högt) Jag förstår inte ERNEST (sätter sig, ock säger med ombytt ton). Jag tänkte på den högst egna ställning, uti hvilken en person befinner sig CECILE. Som ni känner? ERNEST. Ja, mamsell!
M9- mera tillgängligt det, med afseende på priset, blefve för sådana anstalter elier personer, sorn vore i tillfälle att deraf göra bruk; och då Magister Wibergs machin, enligt uppfinnarens egen uppgift, kostat omkring 1,500 Ridr Runt, deri dock ej inberäknad kostnaden för de förberedande försök, äfvensom för konstruktionen af den modell-machin, som för sjelfva utförandet varit af nöden och Wiberg, redan förut i knappa omständigheter, genom de mångahanda kostnader, utförandet af hans uppfinning ådragit honom, numera saknade alla tillgångar att utan bidrag förverkliga sin plan att förfärdiga en räknemachin af ännu mera förenklad konstruktion, samt, oberoende af allt detta, Wiberg visat sig besitta en mekanisk talent, som förtjenade att på allt sätt upprätthållas och uppmuntras, hade Akademien uttryckt den underdåniga förhoppning, att Kongl. Maj:t måtte täckas bereda Magister Wiberg ett honorarium af 3,000 R:dr R:int, hvarigenom han komme i tillfälle att fullända sin uppfinning. Vid underdånig föredragning af detta ärende hade Kongl. Majit, på grund af hvad sålunda blifvit anfördt och Kommitterades betänkande i öfrigt innehölle, funnit Magister Wiberg synnerligen förtjent af ett offentligt understöd, hvilket Kongl. Majit ansett lämpligen böra bestämmas så högt, att det icke blott utgjorde en ersättning för redan hafde eller för utvecklingen af hans sinnrika uppfinning ytterligare nödiga kostnader, utan jemväl satte honom i tillfälle att åtminstone under någon tid ostördt egna sig åt detta för vetenskapen vigtiga arbete; och har derföre Kongl. Majit föreslagit Rikets Ständer, att åt Magister Wiberg bevilja ett anslag af 5,000 Ridr Runt, såsom honorarium för den af honom uppfunna räkne-machin.
Dito till uppköp af Hafra 8,188. 17^ 3I samt värdet af RänteHöet och Halmen, . som hittills lefvererats in natura, men härefter kommer, att lösas med penningar och öka inkomsten af behållna Ordinarie räntan, samt sålunda vid slutliga Statsregleringen uppföras och beräknas bland Stats-Verkets inkomster, utgörande för 24,924 Hö å 16 sk., 8,308: — —* 8694 eller 217^ tjog Halm, ä 6f R:dr 1,449: Tillhopa 26,848: l* 3- Och blifver den uppkommande bristen 2000 B:dr 3Q sk. 2 r:st med nytt anslag betäckt. Ehuru med detta Stats-anslag, efter Riksens Ständers tanka, E. K. Mus Hof-Stalls utfodring lärer kunna besörjas, hafva likväl Riksens Ständer velat förordna, att hvad derutöfver möjligen kan erfordras, må, till nästa Riksdag, bestridas af Ofverskotts-medlen, dit den blifvande EorsellÖnen deremot kommer att ingå,' äfvensom att, då prisen på Hö, Halm oell Hafra äro föränderliga, hvarigenom besparing det ena året och brist ett annat uti anslaget troligen skall uppkomma, de ett år skeende besparingar på detta Förslagsanslag måga till ett annat år reserveras, till betäckande af den brist, som deruti kan äga rum. .5:0. Någon särskild och ny reglering, hvartill E. K.
Detta besvärsmål har nemi. af K. M., på tillslvikan af alla deröfver hörda auctoriteler, nådigst sålunda nyligen blifvit afgjordt, att nämnde rotehållare komma att från och med 1841 befrias från erläggande afdenna beklädnadsafgift, emedan densamma oriktigt blifvit dem alfordrad. Det är således påtagligt, att restitution måste äga ruin för de 3 sisla åren, sedan nu anspråk derom blifvit väckt. Men äfven billigheten bjuder, efter min åsigt, alt desse rotehållare återfå oriktigt till slatsvei kel inhetalta beklädnadsbidrag från deri tid bekladnadsdireclionens reglemente blifvit tiilämpadt; ty Staten bör väl lika litet begagna sig af ett missförstånd eiler försummelse, som j.ig förmodar hvarje enskild man gör det, i afseende på ett försommadt iakttagande af att t. ex. förnya inom io år en i öfrigt godkänd skuldsedel. Det torde blott i concurser ifrågakomma att strängt (öija lagens bokstaf i detta fall. Hvad åter beträffar Frih. Boyes yttrande, alt afseende borde fastas derpå, att den enfalldige bonden icke förstår bevaka sin rätt, så torde det ej vara Hr Frihtn obekant, att icke alla rotehållare vid Uplands regrte äio bönder, och att många upplvsta personer finnas bland dessa rotehållare, hvilka visserligen bort kunna bevaka deras rätt. Detta har dock ej skett, mig veterligen, hvaiken inom Upsala eller Stockholms liin — och då inga besvär blifvit anförda, har denna afgift, enligt knektecontratets ordalydelse, blifvit fortgående uppburen och till statsverket levererad. Egentliga uppmärksamheten hade härpå bort blifva fästad år 181g, dä eli förändradt lieklädnadssätt infördes. Sedan nu motionen blifvit begärd på bordet, återstår blott för mig att yrka remiss till StatsUtsk., då densamma ånyo kommer ali här föredragas. Frih. Boye: Jag skulle i allo instämma i det yttrande, sorn Fiih.
Maj:ts Nådiga Proposition, angående uppfö rande af en hufvudsakligen för Post-verket afeedd byggnad å Kronans intill Operahuset i Stockholm gränsande tomt; N:o 101, angående stats-bidrag för ny tomt-reglering och nya byggnaders uppförande inom den sistlidne år afbrunna del af staden Ekesjö; N:o 102, i anledning af väckt fråga om vissa friheter och förmåner för de lill komministrars och kapell-predikanters aflöning i sednare tider anslagna hemman och lägenheter; N:o 103, angående befrielse från krono-tiondes utgörande af en del komministers-boställen i Stockholms län, som efter 1850 års jord-ransakning blifvit med denna utskyld belagda; N:o 104, i fråga derom, att de ränte-gifvare, hvilkas räntor äro till Sala silfververk anslagne, må komma i åtnjutande af de med skatte-förenklingen åsyftade förmåner; N:o 105, angående åtskilliga inom Götheborgs och Bohus län belägna kronoholmars afgiftsfria upplåtelse till allmänt begagnande; N:o 106, angående godtgörelse till indelningshafvare för sådana grundräntor, som, till följd af qvarnars nedläggande, afskrifvas; N:o 107, angående förvandling af en inom Färentuna härad af Stockholms än utgående skatte—titel under namn af tegel-ved; N:o 108, Fröt.-Utdrag dm 22 Augusti 1857. 497 N:o 10)5, angående ändring i stadgandet om den minsta enhet hvartill vid räntc-persedlars omsättning och förenkling hvarje persedelslag må uti Jordeboken uppföras; N:o 109, i anledning af väckt fråga, att forsel-löns ersättning för räntespanmal, som ej kan till leverering in natura uppsägas, må omedelbart tillhandahållas vederbörande räntetagare; N:o 110, angående den s. k. kurhus-afgiften; N;o lil, med anledning af de utaf Rikets Ständer vidtagna åtgärder till undvikande af penninge-remisser med posterna emellan Stockholm och de orter, der Banken har låne-kontor; N:o 112, angående förklaring af 26 kap. 2 § Byggninga-Balken samt ändring af samma kapitels 3:dje §; N:o 113, angående omarbetning af Kongl. Instruktionen för Förmyndarekammaren i Stockholm; och N:o 114, om uppliäfvande af 1 och 2 mom. i 40 § af Fabriksoch Handtverks-ordningen den 22 December 1846. S. D. Föredrogos Konstitutions-Utskoltets Memorial: dels N:o 23, med anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 13 framställda förslag till ändring uti 12 § Regerings-Formen, angående