Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den återgifver, som bekant, de obetydligaste bisaker med samma trohet som den återgifver t. ex. ett själfullt leende, den framsträckta handen gör den dubbelt så stor som den, hvilken hålles vid sidan o. s. v.; den ser, korteligen, endast som vårt yttre öga ser. Vårt inre öga rättar det, vi se med vårt yttre: vi veta, t. ex., att båda händerna äro lika stora, och se dem därför sådana. Så, med elt korrigerande seende, ser äfven konsten, och blifver därmed, om man så vill, äfven hon på sitt håll osann; blott att hennes osanning är någonting högre än fotografiens sanning. Just i motsats till fotografien, som en gång skulle låta Marie Röhl träda tillbaka, är det väl funna uttrycket styrkan i hennes konst. Man känner, att det genom sympati blifvit ertappadt; blott den, som själf äger noblesse, finner sådan hos andra. Därtill kommer hos henne det kvinnliga i uppfattningen; så, som hon sett, se icke manliga ögon, så, som hon — om vi få säga så — sett in mjukt behag hos dem, hon afbildade, kan endast en fint senterande kvinna göra. Hvar och en har, som bekant, » felen af sina förtjänster », och Marie Röhl var ej alltid fullt säker i sin teckning, hvilket isynnerhet blef märkbart, då hon ej längre hade sin gamle lärare Forssell att vädja till; hennes mjukhet blef någon gång veklig. Endast mycket sällan upphörde hon likväl att blifva tilltalande. Maria Kristina Röhl var född på Skönstavik i Huddinge socken den 26 juli 1 8 0 1. Fadren, konsul Jakob Elias Röhl, förut anställd på Barthélemy, hade med sin hustru, Kristina F. Kjerrman, fyra döttrar, af hvilka en ännu är i lifvet. Han var en genom resor och läsning mindre vanligt bildad man och gaf sina döttrar en vårdad uppfostran; bland deras lärare namnes en artist Hambrén, som införde den lifliga, kvicka Marie på konstnärsbanan. Hennes anlag visade sig så afgjorda, att man ansåg det böra göras allvar med deras utvecklande, hvarför hon blef elev (1823) hos kopparstickaren, professor K. Forssell.
Cigarrer, cigarretter och pipor tändas, och gunrumspersonalen går upp på däck för att röra på sig och hemta frisk luft, ty nere är trångt och qvaft. Ögat hvilar öfver det ödsliga, ännu föga belysta landskapet, som är sig fullkomligt likt sedan i går: en hvit slätt åt alla håll, öfver hvilken en låg, likaledes hvit kedja af kullar eller torosser här och der höjer sig, och hän öfver hvilken några korpar med matta vingslag flyga fram, spanande efter något att lifnära sig med. – »Metschinko Orpist», »metschinko Okerpist», »metschinko Kellman» o.s.v. ljuder nu öfverallt på fartyget och från isen i dess närhet. »Orpist» skall föreställa Nordqvist, »Okerpist» åter Stuxberg. Det är tschuktschernas morgonhelsning till oss. I dag har det jemförelsevis vackra vädret lockat en större skara infödingar än vanligt, 30–40 menniskor, från späda dibarn till grånade åldringar, män så väl som qvinnor, de senare i helsningsordet »metschinko» ersättande tsch-ljudet med ett ofantligt lent, smekande ts-ljud. Att de flesta af dem kommit åkande, visa de talrika ekipager, som hålla vid fartyget. Dessa utgöras af små, låga, smala, lätta slädar, förspända med fyra till tio à tolf hundar. Slädarne äro förfärdigade af små trästycken och bitar af renhorn, förenade medelst sälskinnsremmar. Såsom medskoningar användas tunna skifvor af hvalrefben. De spetsnosade, långraggiga, till ytterlighet smutsiga hundarne hafva lagt sig till hvila, hoprullade på snön. Helsningen åtföljdes nästan omedelbart i dag liksom föregående dagar af några andra ord: »Ouinga mouri kauka», som på svenska skulle kunna öfversättas med: jag är så hungrig; jag har ingen mat; gif mig litet bröd! De lida nöd nu, de stackars varelserna. Sälköttet, deras hufvudföda, kunna de icke med bästa vilja för tillfället förskaffa sig.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 21 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 54, angående beräkningen af statsverkets inkomster. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, föreslog, att, för mera redigbets skull, discussionen skulle afhandla hvarje punkt särskildt, ehuru ingen proposition nu rörande hufvudutlåt. kunde göras, utan i dess helhet. Bifölls. Gr. Cronhjelm, Otto Aug.: Jag anhåller vördsamt, att bilagorna till betänk, må företagas i den ordning, de inuti detsamma blifvit åberopade, och icke efter hela hufvudbetänkts pröfning, såsom föredragningslistan upptager. Hr Skogman, Carl Dav.: Ehuru beslut blifvit fattadt derom, att betänk, punktvis kommer att föredragas, ber jag dock att emot detsamma få i ett sammanhang framställa några anmärkningar, som jag tror böra föranleda till betänkrs återremitterande. Hr Skogman uppläste derefter följande: Vid jemnförelse af den beräkning öfver statsverkets ordinarie och extraordinarie inkomster, som StatsTJtsk. föreslagit , och den uti K. M:s nåd. proposition oin statsverkets tillstånd och behof framställda finnas inkomsterna vara af Utsk. beräknade till 218,614 r:dr 2 sk. 6 r. mindre, än den nåd. propos. innehåller. Denna minskning härrör egentligen deraf, alt StatsTJtsk. föreslagit Nummerlotteriets upphörande och upptagit brännvinsafgiften till u5,ooo r:dr mindre, än den K. propositionen. I anledn. häraf, och af hvad StatsTJtsk. i betänk. N:o 54 vidare anfört, får jag framställa följande anmärkningar: 1:0 Den tillökta beräkningen af ordinarie räntan och af ra dss pa n n m å 1 e n med tillsammans 20,000 r:dr kan anses såsom ersättning för den till samma belopp föreslagna minskning af mantalspenningarna, hvilken, såsom ledande till någon lindring för mängden af folket, torde blifva bifallen. 2:0
Jag har trott, att när lagens rätta mening och grund äro genom hela dess sammanhang så uppenbara, att man derom icke kan fara vilse, utan att med hela sammanhanget vara obekant, eller derpå icke gifva akt, man då ej heller kan fela mot meningen och grunden, utan att förråda, hvad som hos domaren heter antingen oförstånd eller uppenbar vårdslöshet. Har jag icke häri misstagit mig; så bör det nådiga Utslaget på det sätt lörstås, att den »bestämda föreskriften» saknas ej blott i lagens bokstalliga lydelse, utan ock i dess up penbara mening och grund; och då blir det utan tvifvel nödigt, att lagen ytterligare förklarar sig Om än icke nog uppenbar, torde nemligen den verkliga meningen dock ej heller kunna vara tvifvel underkastad, när lagen i sammanhang betraktas med närmare eftersinnande. Att domaren må lemna erkända brott ostralläde, fastän de äro sådana, som af målsägare ej kunna eftergifvas, står tillsammans endast med en rättegångsordning, som låter ali beifran af brott bero af åklagaren, ålen sådan iir icke svenska rättegångsordningen, och kan ej blifva sådan, med bibehållande af lagens myndighet i brottmål, af ordning och säkerhet, utan att helt andra anstalter lör hrottmålsproccdureu vidtagas, än som hittills i samhället liro inrättade. Så länge dessa anstalter, tillhörande den så kallade rent ackusatoriska rättegången, icke äro införda och användbara — och jag tror, att de aldrig böra i vårt land införas — synes det mig vara nödigt, vara alldeles nödvändigt, att lagen här skipas efter den mening och grund, hvarmed samhällsinrättningarne öfverensstämma. Den lagförklaring, som i förevarande ämne blir nödig, för att icke låta kriminallagen förfalla i overksamhet, torde alltså böra bestå i förändring af 20 kap. 4 § Rättegångsbalken till denna lydelse: »I brottmål må Domare »förlikning ej tillåta», der brottet ej är sådant, att talan derå iir målsäy anden allena förbehållen »å ill målsägande!) förlikas 0111 sin rätt i böter och skadestånd; håfve der lof till, »och käre ändå den i saken, som å Konungens, häradets eller stadens vägnar kära bör».
102 för Militalre Utgifter stälda öfverskott och besparingar å Stats medlen till 1815 års slut, fanns vid 1819 års böljan en behåll ning af 508,695 II.dr 50 sk. 11 rst., som vid samma tid 1820 utgjorde 584,893 Rr 5 sk. 6 rst., och vid början af 1821 lemnade en till det årets Riks-Stat öfverförd tillgång af 467-,2o6 R:dr 25 sk. 9 rst., förklarad att enär, oaktadt denna för militaire behof disponibla tillgång, de å mindre Creditivet uttagna 500,000 R; lr blifvit använda till ökande af Tredje Hufvudtitelns anslag och till sådana allmänna behof vid försvarsverket, för hvilka RiksensStänder anvisat medel, Utskottet, med dess egande kännedom af föremålen, ej kunde anse dessa Dispositioner annorlunda än som ett öfvertkridande af den faststälda anslagssum. man. Constitutions»Utskottet, destomer fÖrpligtadt att, vid besvarandet af Remisser å, Anmärkningsfrågor, framlägga alla dermed gemenskapegande omständigheter, som Utskottet ensamt är i tillfälle att hemta upplysningarna från sjelfva källan, tror sig, till en början, hvad närvarande ämne angår, böra vördsamligen anmäla att, enligt granskade Protocoll. Kongl. Majit, tid efter annan, täckts på föredragandens och StatsRådets tillstyrkande, i Nåder förordna:
Mer än sällan har jag upptagit R. o. Ad:s lid med några yttranden eller anföranden; men denna tystlåtenhet måste hafva en gräns: tviflet om egen oförmåga att kämpa mot andra bättre insigter måste gifva rum för pligtkänslan att, enl. min förmåga, bekämpa ensidigheten i de yttranden, som borde vara tillkomna att leda och upplysa RiksSt:n vid deras fattande beslut öfver de ämnen, hvars beredning ålegat StatsUtsk., i afseende å statsreglerrn, för bestående ändamål, men Ekon.- och BesvärsUtsk., i afseende å grunderna för allmänna inrättningars nedrifvande eller omskapning, då projecterna derom böra underställas K. M:s nåd. pröfning, innan de kunna föranleda till något StatsUtskts bestyr dermed, ■ v" ' i af-' ' Deu 7 Maj e. m. 36g i afseende å deras inverkan, vare sig å Statens inkomster eller utgifter. Men icke ur det striden om våra grundlagars tillämpning jag vill ånyo inleda, då frågan är att yttra sig om StatsUtskts projecler rör:de 3:dje hufvudtiteln, enär dessa vunnit inträde a öfverläggningsbanan. För min enskilda räkning vill jag dock till pro t. förvara orubbligheten af min åsigt, alt nemi. de förslag, som StatsUlsk. ej hemtat, hvarken från K. M:s propos:r, eller af från RiksStrn remitterade motioner, enl. nu gällande grundlagar, aldrig bort blifva öfverläggningsumnen för Representationen, och att det varit Utsk:s pligt att uppgifva motionärerna, då ej öfligt är, att TJlsktn i allmänhet, jemte sina utlåttn, till RiksSt:n öfverlemna sjelfva motionerna, till offentligt bedömmatide af deras innehåll och Utsktns sätt att dem uppfatta.
De verkliga vännerna af fru Ö:s beundransvärda konst fingo slutligen sin önskan realiserad att få se henne åter uppträda å den scen, där hon egentligen hörde hemma. Efter en kortare tids gästspel i Norge, i Göteborg och å Södra teatern i Stockholm, kom fru Ö. i följd af annan persons sjukdomsfall att medverka vid en soaré å våren 1886 å K. operan. Den entusiasm, hon vid detta tillfälle framkallade både hos publik och kritik, föranlät direktionen att ånyo fästa denna glänsande talang vid lyriska scenen. Den första uppgift, hon vid detta återinträde å scenen hösten 1886 utförde, var Agatha i » Friskytten ». Från den stunden har fru Ö:s sceniska verksamhet varit en oafbruten kedja af triumfer, och hvarje ny uppgift har bildat ett nytt blad i hennes lagerkrans. V i uppräkna här de partier, fru Ö. under dessa 5 år utfört å lyriska scenen, grupperande dem efter deras skaplynne: Elvira i » Don Juan », Nattens drottning i » Trollflöjten », Leonora i » Fidelio », Agatha i » Friskytten », Rezia i » Oberon », Jessonda, Elisabeth i » Tannhäuser », Isabella i » Robert afNormandie », drottningen i » Hugenotterna », prinsessan i » Den stumma », Antonia-Olympia-Stella i » Hoffmanns sagor », Norma, Aida, Leonora i » Trubaduren », Elvira i » Ernani », Margaretha och Helena i » Mefistofeles ». Men äfven inom det komiska operafacket har sångerskan med heder fyllt sin plats i sådana partier som fru Ström i » Muntra fruarna i Windsor », Martha samt Marie i » Regementets dotter ». För närvarande instuderar fru Ö. Ponchiellis Gioconda. A f denna förteckning finner man, att fru Ö. utfört partier inom nästan hvarje operabransch: den tyska, franska och italienska, den klassiska, romantiska och wagnerska, den tragiska, komiska och semiserian. En sådan mångsidighet är redan i och för sig något allenastående.
Contoiret veriiiceradt ingifvit, och innehaller 5 T:r Tull mjöl och 3- T:a Spannemål af en bortarrenderad Aker och Penningar: Saköres-Medel » - .12: 16. Interesse-Medel . - 6: •— Frivilliga Gåfvor 18: 6. Arrende för hålgårdstomt a: q. Tillsammans 8 T:r 4 fj:r Spannemål, utom de Fem Tunnor, sorn Staden till sitt eget Fattighus undfår, samt 38 H:r 8 öre Srmt* i Penningar. Hospitalets behållne Medel äro J45 B:r 15 öre, L*varaf 107 D;r äro på Interesse utlånte. i9:o Fahlu Hospital. Hetta Hospitals Föreståndare göra följande Berättelse: Att Konung CARLIX lätår 1607 inrätta Bergslagens Hospital vid Kopparberget, för dem, sorn vid Grufvan och Hyttorne blif' vit förlamade, och för Faderoch Moderlösa Barn. Inkomsterne, som Hospitalet då skulls få, voro 2 procent af Konungens och 2 procen af Bergsmännens tillverkning, som sedan sattes till 12 H:r Kp:mt af hvar 4:de part och kallades Skjutsfärds-Koppar, och skulle under Ståthållarens inseende, 6 Personer hafva Förvaltningen. Ar 1640 erböd Bergslagen att upprätta Hospitalet, och påtog sig att dertill gifva en mark Koppar af hvart Skeppund, som kallas Armbösse-Koppar och ännu i dag utbetalas af Stats-Vtskotteis Betiinkanden'. 165 3 Bergsmannnen, då ock Kronan anslog ali Skjutsfärds - Kopparen till Hospitalet, hvilken afven. Bergslagen utgaf.
Do S bä N IL r S N äs k ta to n r A d M ag A lig ND å U ng tsfö b O in N delse kom me m d er Gö at te t bo p rg rak o tis ch era K här ristia u n n ia d. er badtiden. BADHUSDIREKTIONEN. STOCKHOLM. Frofver Bändas pä begäran franko. JOHN och Engelska språken. 4 Köp Regeringsgatan alltid 4. radiatorsmör! å Sv. Panoptikon B Stockholm. k C R O S S E Etablerad 1708. Fin-nnt Santos af nya skörden, mycket godt å 0: JO, 0: 75 o. 0: 85 pr kg. Extra l:ma D:0. högsta kvalité, med fin arom och full styrka 0: 90 pr kg. &gt; Extra l:ma COSTA RICA ... 1. 00 •, Verkligt god Liberia _ 1: 02 » » Finaste PLANTAGE-KAFFE, kraftigt och välsmakande 1: 05 pr kg. Utsökt god PORTORICO ART 1:10. Finfin ljus Java, mycket godt 1:15 » » Extra l:ma GUATEMALA, särdeles omtyckt 1: 20 pr kg. Finare kaffesorter till högre priser finnas äfven å lager. Allt pr säck om cirka 60 kg. samt 5 öres högre pris i smäbalar om 10 ä 20 kg. Allt Kaffe lever, fraktfritt vid närmaste järnvägsstation vid köp af hel säck. Sändes till landsorten mot efterkraf eller förut insänd remissa. Prof af samtliga sorterna erhålles franco mot insändande af 20 öre i frimärken. BV~ Ingen bör försumma att profva dessa verkligt goda och billiga Kaffesorter, hvilka ej äro att förväxla med de, som af andra firmor utbjudas under samma namn. Telegrafadress: K. W. KARLBERG, Karlbergius. Allm. t. Stockholm. OBS. Fullt profenl. vara. Redbar behandl. Ferm exp. Skynda rekvirera. 41 tillverkar och säljer billigt Turistkappor och Velocipedkragar af hygieniskt impregnerade tyger Drottningg.
Det står uti 1810, 1812 och i8i5 årens Riksdagsbeslut uttryckligen, att all hittills oroterad jord skall med extra rotering beläggas, men att det skall ske med ordinarie rotering, derom hafva Rikets Ständer ej fattat något beslut. Det finnes ingenstädes, utom i 1823 års BevillningsFörordning der det, såsom ett raisonement, blifvit infördt. Jag anhåller, det Ridderskapet och Adeln måtte besluta att, med uteslutande af början, redactionen måtte blifva sådan, att alla hemman eller hemmansdelar af kronoskatteoch frälsenatur, hvilka äro underkastade rotering, och icke en sådan vidkännas, årligen skola betala 12 Riksdaler. Herr Tham: Om uti 1823 års Författning rörande Bevillningen, och uti den nu - Den,8 Februari i f. m. 9‘ ’ varande, det stöde ordinarie rotering, så hade den siste Talaren rätt, men det står icke så, utan: Då all annan i Riket befintlig, rotering underkastad jord, aj KronoSkatteoch Frälse-natur samt äfven den till åtskillige Städer donerade Kronojord', enligt Riksens Ständers beslut, borde vara till Kneckteoch Båtsmanshåll indeldt. Extra Roteringen är indelt dels till Kneckte-, dels till Båtsmanshåll. Stadgandet kan tillämpas lika väl till extra roteringen, som till den ordinarie, och jag tror ej någon ändring behöfvas, i synnerhet som det icke kunde vara bindande i annat afseende, än alt denna jord skall betala den omtalte afgiften. Det står icke ordinarie rotering. Herr Hjerta: Det är ingenting annat jag åsyftar, än att de ordalag, som angå saken, må qvarblifva, men att slippa raisonnementet som föregår. Här står:
Skulle finna någon sådan förändring vid dennfe Riksdag äga rum, och hvilket på EevillningsUtskottets förberedande åtgärd ankommer, så torde vid det generella Förslag öfver StatsRegleririgert i det hela, som framdeles af StatsUtskottet skal! afgifvas, en derefter lämpad beräkning af desse Extraordinarie Intrader fä föreslås. Stockholm deli iG Februarii j8i8. För slag i ^tatsWerkets Ordinarie Inkomster ära af 2hie Slag, dels sådane som af ålder fått namn af Ständige, och dels sådane, som, enligt 60 §. i RögeringsFöimen i egenskap af Bevillning inflyta. De Ordinarie eller Ständige Inkomsterne äro följande: i:o Ordinarie Räntan. Den består egenteligen äf Jordeboksoch Hemmantals-Räbtan och utgår af Hemmantalen i Riket. Den är dels indelt till Landtdeli Militiaemed flere Staters aflöning och dels Kongl. Majit och Kronan behållen. Den delén deraf sorn är indelt, beräknades uti RiksStuten för år 1816 till 3 19)755 R:d 8 sk. 1 rst., men i anseende till de sedermera inträffade förändringar uppå lista, 3:clje och Gite HufvudTitlarne, samt Allmänna IndragningsStaten, har den nu blifvit minskad med 300 Rid 22 sk. 3 rst. och utföres således med 319,454. 33. 10. 856 StatsUtskottets Betirnkandert: Den öfriga Räntan, som är Kronan behållen och inflyter till StatsWerket i Penningar efter Markegång, uptages i RiksStaten för år 1816 till 283,964 R:d. Under de senast förflutne 6 år till och med år 1816, har den utgjorflt Ett års Medium häraf gör 397,550. 18. 2, men som höga Markegångar under tiden inträffat, så vågar Utskottet icke, att för den kommande tiden beräkna denna Ränta till ofvanberörde Medium.
„Hon är så skön att jag aldrig skulle våga säga henne det“ svarade Baronen. „Der kommer du med dina förvridna Idéer! Liksom det icke vore det angenämaste man kan säga Fruntimmerna, att med skäl eller oskäl tala om deras skönhet! Du är ju dessutom slägt med henne? „På långt håll“ „Alltid på så nära, att du kan säga en artighet, som hon, min själ, i sitt hjerta nog håller dig räkning för. Vänta bara, du skall få se! Nu är Kadriljen slut; jag går och bjuder upp henne till den sjette, och kommer ej tillbaka förrän jag sagt henne, hur vacker hon är.“ Grefven går. Friherren ser honom efter några krumbugter närmas Augusta. Ett samtal inledes – på en gång reser den blygsamma Jungfrun upp sitt sköna hufvud – hvad hon är majestätisk – hvad hon är förtjusande – nej mer än förtjusande – samtalet upphör – men hvarföre återkommer den komplimenterande uppbjudaren ej? Baronen går att söka honom; finner honom i fjerde rummet ifrån danssalen, just i begrepp att nedsvälja ett glas punsch. „Nå hur gick det“ frågade han med klappande hjerta. „Det kan du nog säga, likså bra som jag; du såg ju hela tiden på oss, som om du velat äta upp oss.“ „Säg nu bara hur det gick. Annars tror jag du är piquerad.“ „Piquerad – för en fière mine kanske –nej min gosse der gissade du galet. Men andra kunna måhända vara piquerade – tycka att man kommer för sent och bjuder upp. När man är den vackraste på en bal har man sådana pretentioner!“ Augustas unga slägting kände, vid dessa ord, en synnerlig ansats att försvara sina anförvandter men han tog det kloka beslutet att aflägsna sig, och rätt gjorde han deri! Det gynsamma ödet lät honom, återkommen i danssalen få ögonen på en shavl, som söktes af Grefvinnan C., hvilken af glädjen öfver dess tillrättakomst, igenkände Friherren på hans salig
En förändring i dessa författningar kan endast åstadkommas på den. väg, som grundlagen föreskrifver, och icke genom någon motion lill Ekon.Utsk. Frågan mäste väckas i Const.Ulsk.; på annat sätt ser jag icke att någon förändring kan ske. Att nu ingå i egentliga hufvudfrågan anser jag fullkomligt öfverflödigt, emedan formen sätter ett oöfvervinneligt hinder emot motionens antagande. Hr Gripenstedt, Joli. A u g.: Både af det skäl, som den siste värde talaren framställt och äfven ur nyttans synpunkt, tror jag alt lJtsk:s förslag bör bifallas. Meningen med profpredikninocli församlingens rättighet alt genom röstning yttra sig öfver de sökande, är pätagligen den, att K. M. deraf måtte få en ledning för sitt val, och jag kan icke finna annat, än att deruti ligger en fördel å ömse sidor, hvilken bör fä fortfara. Finner K. M. dä, vid pröfning af de sökandes förljenster, att någon annan vore mera förtjent än den som församlingen föreslagit, så utnämner lian visserligen utom förslaget, men att rättigheten till prof och förslag derföre vore skadligt eller onödigt, kan jag för min del icke inse. Utsk:s betänk, blcf af R. o. Ad. bifallet. Vid föredragning af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 5 dennes på bordet lagda betänk. N:o 31, i anledn. af väckt motion om ändring af 18 § i 1838 års militieboslällsordniug, blef detta betänk. af R. o. Ad. bifallet. Företogs till pröfning Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 5 dennes pä bordet lagda meni. N:o 32, i anledn. af väckt motion örn förändring af Töreskriflerne, ronde militieboslällens utarrendering. Gr. Mörner, Cari: Ifråga var. motion torde icke böra lemnäs utan all uppmärksamhet ä 11. o. Ad:s sida.
Äll annan bewillning af hus synes mig obillig/ än den jag erlägger för deraf njutne hyror, cilidre inkomster eller fvrmäner^ 3 tz. Jag hade ej trott att rustljenstmarkerne såsom ägande egenskap af grundskatt, eller kanske i sjelfva weckel warände bet, kunde höjas: jag -förmo» dar/ otti Uskotiet täckes nogare undersöka deras natur och skälet af deras tillkomst, det äswen torde finna för godt att äter nedsätta afgiften Lill hwad ben warit, eller 8 tz°- Den Med Zo procent ökade afgift för ut och insockne hemman i Skäne, Halland och Blekinge, säsoM särskild bewillning/ syneS mi§ nog hög, da benna afgift aldeles intet drabbar någre andre hemman/ äf hwad natur de wara mä, och de likwäl draga, inqvartering, rorerings/ och til! någon del äswen skjutnings skyldigheten lika med alla anora; något afseende borde kikwäl härö göras, synnerligen för landskap/ bwuka af serfflldre omständigheter wto. 484 Den 3 Augustt. widkänts större tyngd an något annat, af sista ro» teringens upsaltande. Samma anmärkning s«m i 2 §- rörande arbetsfolk är anförd, kan astren hitlämpas.
Att, derest, genom Konungens vägran, hemmantals-räntans upphäfvande ieke verkställes, beslutet angående beviilningens nedsättning för slädernes Borgerskap inställes; N:o 4. Om intagande i Bevillnings-Förordningen af ett Förordnande att, Prot. Utdr. d. 5 Febrtlari 184b■ 11 i vissa uppgifna fall, all uppbörd af allmänna bevillningen efter 1 Art. samt efter 2 Art. §§.'ne 21, 22, 23, 28, 29, 33 och 35 för hemman och lägenheter, verk och inrättningar m. m. under egande-rätt; och §. 18 för fastigheter i städerne, genast skall inställas, m. m. samt N:o 5. Om intagande i reglementet för Riksgälds-Contoret af en serskild föreskrift för det fall, att Konungen skulle vägra verkställighet åt Rikets Ständers beslut, om hemmantals-räntans upphäfvande, m. m. Och fann Ridderskapet och Adeln för godt bifalla Grefve Anckarsvärds begäran om ofvannämnde fem motioners communicerande med de öfriga Iliks.-Stånden.