Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om största delen af de verkligen umbärliga importvaror voro bär till bruk och nyttjande förbudna, så skule säkerligen införséln deraf mindskas, en betydlig åter utvandring snart blifva synbar, och trolig rt ganska verksam på handelsvågen. Äfven det till import ej längesedan tillåtna Brännvinet inser jag ganska väl vara ett tidens behof under dä varande krigsrustningar; men för Jordbrukare i allmänhet, sorn utan rätt att af siri skadade Spannmåls-tillgårtg, få till sin oell La' ” S3d till 372 Den 17 April. e. tn. en för sitt Hushåll nödig Brännvins-production, blef denna omständighet en ännu dyrbuare förlust, samt en ändå störte, enär han ofelbart nödsakades att för sitt, men i synnerhet för sitt at bets folks behof inköpa och ovanligt dyrt betala denria artikel, för att älven med detma ytterligase beskattning offra på vinningslystnaden. Fåfängan har vid alla till tällén albid lättare inlockat speeulanten pä sin sida, än Jordbruket kunnat förmå Len förre visar en läit..re och hastigare för jenst, den sednare en säkrare, mödosammare och lör beskattningar mera synbar, samt liksom polletterad En Författning, af Riksens Ständer i underdånighet föreslagen, och af Kongl. Maj t i nådnr gillad och lastställd, i förening med värdiga efttrdömen, skulle säkerligen fixera öfverflödet inom beräkneliga gränsor Om den Öfverflödsförordning , som under Sveriges fyra lyckliga år utkom 1794, efter ett och tjugu års vunnen lullmyndighet, åter upplifvades, så skulle dess varaktigare kraft ofelbart blifva Sverige fördelaktig; men hvad det allmänna interesset har full anledning att önska, motverkas ofta af det enskildta. Vinningslystnad träffas i alla Classer, mer och mindre föranledd af tillfället: kanske förtjenar hon ett mindre strängt afseende, der den genom ett flitigt och arbetsamt bemödande och någon deraf lyckligt inträffad äring tillkommit, än der hon i hvilans sköte likväl
Som Utsk:t ansett Fullmis, af 1858—59 årens Revisorer anmärkta åtgärd, att låta i Bankens metalliska kassa inberäkna beloppet af förfallna och för bristande betalning protesterade vexlar, icke allenast vara oförenlig med begreppet om hvad som till egenskap af metallisk valuta må kunna hänföras, utan äfven strida mot tydliga innehådet af den i § 107 litt. h i Banko-regkt meddelade föreskrift, hvilken endast medgifver att såsom metallisk kassa får anses och beräknas beloppet af de upköpta vexlar, som icke till liqvid förfallit eller blifvit för inkassering afsända till de af Banken antagna utländska handelshus, hvaremot de vexlar, om hvilka här är fråga, redan långt för detta förfallit till betalning och med protest återkommit från de handelshus, dit desamma blifvit öfversända för att inkasgeras; så har Utsk:t, på grund af § 5 i den för Utsk:t gällande instruktion, beslutat och Fullm. till iakttagande meddelat, att de protesterade vexlarnes belopp bör från metalliska kassan ofördröjligen aflöras, hvilket Utsk:t skolat för R. St:r härigenom anmäla. Jag hemställer nu till Eder, mine Hrr, om i denna punkt något omdöme år uttaladt, som på minsta sätt kan anses böra såra Fullmrs finkänslighet? Jag yrkar fortfarande, att Ridd. o. Ad. måtte bifalla Utsk:ts i denna § gjorda hemställan. Sedan öfverläggningen härmed förklarats fulländad samt H. Éxc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, att, då den förevarande §:n innefattade endast en anmälan om ett af Utsk:t fattadt och Fullm. meddeladt beslut, H. Exc. icke kunde framställa någon annan propos. än att §:n finge läggas till handlingarne, blef en sådan propos. framställd och med ja besvarad. §11. Frih. Tersmeden:
Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet memorial, som Blifvit till Lagutskottet remitteradt och den 21 innevarande månad hit ankommit, har lliks dagsfullmäktigen Josef Oscar Almqvist från Norrbottens län, hemställt, att såsom til lägg lill Kongl. Förordningen den 21 Mars 1844 måtte stadgas ansvar ej mindre för myndighet, hvilken lemnade tillstånd lill lotteri i andra än de i lag tillåtna fall, än äfven för den, som tryckte eller offentligen sprede inbjudning eller tillkänuagilvande till deltagande uti olofligt lotteri; men då Utskottet funnit de ämnen, motionen alser, icke vara hänförliga till den lagstiftning, hvarmed Utskottet, enligt 53 § Regeringsformen och 35 § Rjksdags-ordningen, eger alt taga befattning, får Utskottet omförmälde memorial till Hedervärda Bonde-Ståndet återlemna; hvilket, enligt 44 § Riksdags-orduingen, för samtlige Riks-Stånden vördsamt lillkännagifves. Ank. till Exp.-Utsk. den 27 Dee. 1859, kl, 1 e. m. Betänkande, i anledning af gjord framställning om förklaring af föreskrifterna angående verkställighet af straff-arbete. Denna framställning är gjord af Rikets Ständers Justitie-ombudsman i bans till riksmötet afgifna allmänna redogörelse. Justitie-ombudsmannen bade nemligen lunnil, ali vid verkställande af ådömdt straff-arbete nödig enhet mellan de exekutiva myndigheterna saknades. Först anmärker Justitie-ombudsmannen, hurusom af fångförteckningarne från fängelserna i riket inhemlades, att för straff-arbete tidsbestämningen en månad blifvit så olika förstådd, alt månaden inom några län beräknats till 20 dagar, inom andra efter kalendern och inom de öfriga till 50 dagar.
På de skäl, som föregående talare anfört, förenar jag mig med dem, som önskat ytterligare bordläggning. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att ifrågavar. betänk, komme att ytterligare hvila på bordel, till följd af flere ledamöters derom gjorde begäran; hvarjemte II. Ex., i anleda, af Frih. Palmstjeruas framställning, hemställde, om R. o. Ad. bifölie, att detta betänk, icke blefve uppfördl. pä föredragningslistan förrän till det plenum, sorn inträffar näst efter den dag, dä betänk, blifvit Irvckt och utdeladt. Ropades starka nej, blandade med manga ja; hvarpå H. Ex. tillkännagaf, det han trott sig finna, att denna propos. blifvit med öfvervägande nej besvarad. Frih. Palmstjerna begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande voler.propos.: Den som bifaller, att LagUtskrs betänk. N:o 128 icke uppföres ä listan till föredragning förrän till det plenum, som näst inträffar efter den dag, då betänk, blifvit tryckt och utdeladt, voterar ja; Den det ej vill, voterar ne j; Vinner nej, kommer berörde betänk, all i nästa plenum företagas lill pröfning. Vid voteringens slut befunuos röslerne hafva utfallit, som följer: Ja — 35. Nej — 34. Härefter tillkännagaf II. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att LagUlsk:s ifrågavar. betänk. N:o 128 redan var tryckt, och åtskilliga exemplar deraf redan under den skedda voteringen inkommit, samt de öfrige skulle blifva utdelade pä eftermiddagen, oeb all följaktligen detta betänk, komme att upplagas på föredragningslistan för morgondagen. 686 Den 23 Maj f. m. Justerades 4 prot.uldr., junelia Ilande denna dag af R. o. Ad. falladc beslut. Lades på bordet ett från förstärkta Coust.Utsk. inkommet meni.
Ridderskapet och Adeln skulle finna högst wigkiga betänkligheter, emot bibehällandet, af Visitationer i Boningsrum och pä allmän wäg; sä will jag ej eller, med min motsägelse förlänga öfwerläggningen derom, 840 Dm 15 Jarmar»'. om, utan lära denvid bero. Att jog härigenom uttrar 06) för framliden sörwarar min tanka och öfwerlygelst i venna delen med ssalen dertill; hwaremot och dekräffande visilstioner efter fördudit gods, i SaluBodar och Magaziner, jag ingalunda kan kränga orkandet af deras framgena f rtfarande; och wtdkommande frägan om Zagning rr ester Bönhasar, !a tror jag den lamma, läsom ailbeieS icke i behörig wäg lramstäid, lorly icke eller kun» na till pröfning upptagLs. Jag har redan agt, dek jag icke kan sörena mig, med Häglof! U ssotttts Betänkande och killstorkande ak alla siags förut ttllätne visiiattoners efter Utlänikt förbudet gods, upphalwande. Jag will ock derföre nu fö st företaga mtg wederläggningen af UllkottuS, för betz tillstyrkande be, gagnade och här nedan anförde skäl, samt derefter äfwen styrka mm t >> a sch mening med nägra, till äfwenkyrs öswerftcdige, stäk och reflectioner Högloft. Utssottels forsta stal består deruti: 6tk Sabrtkernes uppkomst ock) förkofran icke fumurs hafwa, genom Hns vlstrakionerue, birfwic synnerligen deftämjave. Akt detta ssäl icke häller pro^, är, säsom jag tror, sä mycket mer ädagolagdt, genom hwad j-g här osman anfört, om Fabnkernes nu warande Mständ, som Högloft.
Hvad åter beträffar ifrågasatt löne-förhöjning för de vid Indelta arméen anställde Läkare, hafva Rikets Ständer, på de skäl och under de vilkor, sorn Rikets Ständer skola i särskild skrifvelse i fråga om aflöningen för sä väl arméens och flottans Läkare, som Provincial-läkarne, i underdånighet anmäla, funnit sig böra för nu ingångna statsreglerings-period fastställa Regements-läkarnes aflöning lill 2,000 R:dr, Förste Balaljonsläkarnes till 1,200 R:dr och Andre Balaljons-läkarnes till 800 R:dr, samt alltså för de vid Indelta arméen anställde 29 Rogemeuts-läkare, 25 Förste och 21 Andre Bataljonsläkare beviljat nflönings-tillökningar tili ett sammanlagdi belopp af 48.625 R:dr. 15:o Sedan Rikets Ständer, enligt hvad i underdånig skrifvelse den 18 sisllidne Mars blifvit anmäldt, beslutat, alt, till godtgörande af deri genom förändring i sättet för Salpeterhjelpens beräkning inom en del af Södermanlands län uppkommande minskning uti de lör Södermanlands regemente påräknade iöne-anslag, eli belopp af 35 R:dr 53 öre Riksmynt skall ä 4:de Hufvud-titeln uppföras och der tilläggas förut varande anslag i penningar, har sådant blifvit viri regleringen af denna Hufvud-tilels anslag iakttaget. 16:o Vid 1855 års Slats-revision har blifvit anmärkt, att bland de på öfverskotten ä Statsverkets inkomster anvisade utgifter förekommer "ersättning för skjulsfärds-penningar till Lif-regemenlets Husar-korps" med 27 R:dr 24 sk. Banko.
Bolag, som består af lotter, ställda på innchafvaren eller viss man, och hvari delägarne ej nyttja sina egna eller annan persons namn uti bolagets firma, kallas actiebolag. §2- Dessa bolag benämnas efter hulvudlöremålet för sin verksamhet. § 3. Bolagets angelägenheter besörjas af en styrelse, som af actieägarne väljes och kan af den afsättas. § 4- ■_ i Styrelsens ledamöter äga icke någon personlig eller soli - Den 25 Augusti. 549 darisk ansvarighet för de bolagets förbindelser, som de, i följd af sitt uppdrag, ä bolagets vägnar ingå. § 5. I händelse af bolagets inträffande obestånd, äro actieägarne icke skyldige att vidkännas någon större förlust, än beloppet af del capital, de i bolaget insatt eller åtagit sig insätta. § 6. Bolagets capital fördelas i lotter eller adier, hvardera på lika summa. En actie kan sedan fördelas i couponer. § 7. Adier, som äro ställda på viss man, skola särskildt inregistreras. Hvarje öfverlåtelse af sådana adier anmäles hos styrelsen. • , o . § 8‘ Actiebolag må ej npprättas utan Konungen gifver der lof till och, efter pröfning af bolagets reglemente, derå lemnar sin nådiga stadfästelse. Härom läte Konungen sedan allmän kungörelse utfärda. Delta förslag är hufvudsakligen grundadt på den lagstiftning, som i Frankrike i detta ämne är gällande, enligt Cot/e de Commerce Liv. I Tit. 3. §§ 29—37, hvilka alla angå de, acliebolag motsvarande, s. k. Socictes anonymes. Jag upprepar, det inrättningen af ifrågavar. bolag är af stor vigt för utförandet af större allmänna företag, hvilka dels öfverstiga några fä individers förmåga, dels äro förknippade med en sådan osäkerhet i afseende på utgången och den deraf viintade vinst, att de enskilda icke vilja blottställa sig för äfventyret af betydligare förluster eller för vidsträcktare uppoffringar, än som med visshet kunna af dem på förhand beräknas.
Frågades om klockstapelen tarfwade någon reparation, och swarades, att med den i förledne sommar gorde reparation måste man så länge låta bero. 5. Angaf sex-mannen Eric Nilsson i Dværsett, Anders Mårtensson i Hägra och Pehr Snæll ifrån Marjeby för något slagsmål af föga betydlighet, som de hållit en lördags afton kl. 6 och ansågs det billigt, at de borde derföre gifwa något til kyrkan. 6. Gaf Simon Gunnarsson i Backen tilkänna, det Lars Jonsson i Näskots socknestufwa och Salomon Röström i Tulus hafwa haft någon ordwäxling, som warit ond, å wägen ifrån kyrkan 6:te söndagen efter Trinit; hwarföre ock dem ålades at gifwa något til Herrans hus. 7. Påminte äfwen Eric Nilsson i Dværsett, at en del bönder tagit sig före, at antingen sielfwe eller genom sine drängar anställa sine resor til fäbodarne emot hlegeoch söndagarne, hwilken osed, den som utan högsta nöden därmed befinnes, skal hädanefter plickta 1 d:r s.m:t. 8. Påstod kyrko-värden plickt för den, som försummade at ricktigt igenlåsa kyrkodören, hwilket samtycktes med 5 d:r s.m:t. Frågade Eric Nilsson i Dvärsett, om icke ålderstegne pigan i Fanbyen Cherstin Andersdotter, kunde få niuta fattig-delen, hwartil swarades ja. 10. Upsade Eric Nilsson i Dvärsett, Mårten Olofsson i Ugård, Johan Halfwarsson i Wike, Mårten Olofsson i Sota och Simon Gunnarsson i Backen sexmanna syslan, och i theras ställe tilordnades Pehr Andersson i Dvärsett, Eric Pehrsson i Lund, Jon Olofsson i Öfvergård, Olof Jonsson i Trusta och Olof Bengtsson i Hufvulsviken; hvilka vid höstetinget komma at aflägga den wanliga eden. Aspås 15 augusti 1771 Källa: Kontraktsprostens i Jämtlands norra kontrakt arkiv, vol. A I:2, s. 134-135, ÖLA. Den 15 augusti uti Aspås.
Han efterlem nade en enka. Straxt derpå sandades Bolaget till ordinar ie Bolags-Slämhia, Direclionen framstälde då endast händelsen, ulan att föreslå någon pension , niell Bolaget kände så väl skyldigheten emot sill Embetsmann -Corps, som nyttan af denna skyldighets Uppfyllande, att det var på Bolagets egen önskan, sorn 000 R:dr anslogos åt enkan, till dess hon åter skulle blifva gift. Detta är den högsta pens-011, som Varit i fråga, och beviljades 1814- Dernäst koni en DoctorKjellanders enka och omyndige son. Denna man var ett af hufvudinstrumenten, hvarigenom sjukvården vid Camaieu inrättades på ett sätt, sorn gjort epok i Svenska Årmcens sjuk-hisloria. Jag vädjar tryggt till alla härvarande Befälhafvare, hvilka der anfört arbets-commenderingar, äfven sorn Medici, om de ej varit förundrade öfver resultaterne af det sätt, hvarpå manskapet sköttes» De ligga till stor del tili de af Doktor Kjellander vidtagne Inrättningar, men de verksamma mödor, deraf följde, sänkte honom sjelf i grafven , lemnande efter sig ett värnlöst barn och en Enka, på hvilka, i fullkomligt armod, han feck fästa »sina döende Blickar, då Creditoterne togo den lilla qvarlåtenskapeu. — Åt dessa begge varelser gåf*» 48 Den 17 November f, m, vos 200 R:dr, ja^g hemställer om billighet och känslan för mensklighetens fordringar kunnat annat än bringa derhän, att man måste göra något för den som sjelf uppoffrat allt åt denna känsla och sin pligt. Dernäst kommo tvenne skadade arbetare, som i ooh för arbetet blifvit krymplingar. Dessa lingö hvardera 10 R:dr och äro de enda vuxne af mankön, hvilka njuta pension, emedan ingen tjensteman har åtnjutit det ringaste. Der efter komma i ordningen 3:ne Enkor med 9 faderlösa barn, åt hvilka gafs tillsammans i35 R:dr.
Utfcrag af $)3rotocotfet öfwer itrig^^ren* ber, bålfet inför #ané 5Jlaj:t nungen i ©faté*9iåbei, ^©tocffyotmé ©tott ben 18 Sannart 1834. förvarande: dpané €pcellence Sutfitie^taté^mifteni, dperr ©refve Rosenblad. «£)ané Spcellence ©tatö;$ftmigern för Utvifeé Ärenderne, «£)err ©refve af Wetterstedt. £Deraö Spcellenfer, ©tad^fåden vfjerr ©refve Mörner. $err ©refve Lagerbjelke. «f)err ©refve Löwenhjelm. ©tatö;fåden >f)err ©refve Adelsvärd, Poppius ocfj §df>erre Åkerhjelm. *£)of£anj(eren ^ril>erre von Schulzenheim. ©tadé;©ecreteraren Grip. ©eban ©eneraWCbjutanten för 2lrmen od) JpattS Äongl. Jpögdet Ärom-prinfen, i Pe(j cgenjTap af ©tor/Jlniiral, [)it>ar för pg, infommit meb utrebmngar odj förlag öfwer be bedof imber ?rcbje od) Jjerbe .$ufwub 3:itlarne, för briita &dé npa, bets öfabe eller fortfatta andag anfetté böra wib nn börjabe
Kronotionde-lösen efter bestämda pris 5:o Arrendemedel af Kungsgårdar och andra Krono• lägenheter . 6:0 Silfvertionde, Mjrntarelön och Slagskatt 7:0 Kopparräntan och Slagskatten och 8:0 Avesta Kopparoch Manufactur-tull 9:0 Som Utskottet, enligt hvad dess härefter bifogade Utlåtande N:o 206 innehåller, icke ansett sig, med anledning af från Bonde-Ståndet meddelad återremiss, böra frångå det uti Bilagan Litt. A., till Betänkandet N:o 54» gifna afstyrkande å ifrågaställd nedsättning i tionde-afgiften för tackjerns-tillverkningarne inom åtskillig» Bergslager, utföres likasom i förra förslaget Tionde-tackjernet till ... 88,000: samt Hammarskatts Stångoch Ämnes jernet . 70,500: 30:0 Alun-tiondcn . 31:0 Sv afvelbruks-tlondén 12:0 Utskottet, som, på sätt härvid bifogade serskilda Utlåtande N:o 207 utvisar, vidhållit sitt förslag i afseende på befrielsen för personer emellan i5 och 17 år att erlägga Mantalspenningar, får, i anledning 542,455: 3o. *—. 83,opo: 4,5oo: •—. •—„ 90,000: — .—, 7,000: — .—, 39,000: 3,ooo: i58,5oo: —. 3,ooo: —. 1,000; — Stati-Utshottets Utlåtande N.-o 2 oS. af Domprosten Doctor Holmströms anmärkning: attv om man från medium af denna inkomst för 10 år, 3o3,457, afdrager den summa 24,000 R:dr, som Utskottet uppgifvit vara det nu utgående mantalspenningebeloppet för personer emellan i5 och 17 årr återstoden utgör blott 279,457, och att således den årliga inkomsten bort föreslås till 280,000
Nådig kungörelse den 1 Oktober 1851 förordnat, att till veneriska smittans hämmande hvarje mantalsskrifven person skall årligen från och med år 1852 till och med det år, då nu påbörjade riksdag slutas, erlägga en kurhus-afgift för Stockholms stad med högst 16 skillingar och minst 1 skilling, samt inom öfrige delar af riket med minst 1 skilling och högst 5 skillingar, hvilket sistnämnda belopp dock inom de lasarettsoch kurhus-distrikt, der lasarettets eller kurhusets bestånd det oundgängligen fordrar, må kunna höjas till 6 skillingar, allt banko, lika för alla betalande inom hvarje kurhus-distrikt, efter dess behof; att afgiften skall bestämmas af vederbörande inom hvarje distrikt, antingen till ettdera af dessa belopp eller deremellan, men icke må, utan vid särdeles tvingande omständigheter, fastställas till det högsta; att denna afgift skall utgå och redovisas inom hvart kurhus distrikt särskildt, så att den blifver alldeles skiljd från hospitalers och lasaretters fonder och räkenskaper; samt att de inflytande medlen skola i första rummet ovilkorligen begagnas för de efter behof och öfverenskommelse på ett eller flera ställen inom länet inrättade kurhus-anstalter och derefter, hvad icke är för veneriska smittans hämmande erforderligt, användas för allmänna helsovården i länet, särdeles såsom bidrag till bestridande af lasarettens utgifter för svårare skador och sådana sjukdomstiilfällen, som fordra kirurgisk behandling. För att ådagalägga i hvad mån ofvanberörde afgift fortfarande må vara för lasarettens och kurhusens underhållande behöflig, har Serafimer-Ordens-gillet insändt uppgjordt sammandrag af inkomne summariska räkningar och revisions-berättelser angående kurhusmedlens belopp samt länslasarettens och kurhusens öfrige inkomster och utgifter under år 1851, utvisande, det kurhusafgiften för året utgjort 161,887 R:dr 32 sk. 5 r.st. och öfrige inkomster lt0,203 R:dr 9 sk. 10 rist., samt att utgifterna uppgått till 226,670 Rldr 23 sk.
LÖFVENSTRÅLE. A. LÖFVENSTRÅLE. Med den af lagarne helgade giftomannarätten öfver min syster spörjer jag: hvar är hon? Jag svarar dig icke. B. LÖFVENSTRÅLE. A. LÖFVENSTRÅLE. Men jag viker icke från detta ställe, jag släpper dig icke ur min åsyn, förr än du besvarat min fråga: hvar är min syster? A. LÖFVENSTRÅLE. LÖFVENSTRÅLE (som synes ha fattat sitt beslut). Du vill veta, hvar din syster är? Ja! A. LÖFVENSTRÅLE. B. LÖFVENSTRÅLE. Nåväl! Jag måste säga det. (Han fattar dem, en på hvardera sidan, och för dem fram på avantscenen.) När åskan går, slockna stjernor; när stora sorger tima, brista ögon. Min syster är död. BÅDA (släppa B. Löfvenstråles hand). Död! (Djup tystnad. A. Löfvenstråle och Liljeborg aftägsna sig.) Åttonde Scenen. B. LÖFVENSTRÅLE och HÖPPENER. HÖPPENER (uppstiger. Lugnt och värdigt). Jag afskyr osanningen; men, för att på en gång tillintetgöra alla framtida efterforskningar, fanns ingen annan utväg. I sjelfva verket är hon också, för sin familj, död; ehuru hon i sin talang åter uppstått ifrån de döda, såsom konstnärinna. B. LÖFVENSTRÅLE (som iakttagit en stunds lidande tystnad). Nu till Riksrådet! (Går.) Nionde Scenen. HÖPPENER (blickande i papperen). Han har börjat ett nytt arbete. Mycken verksamhet, mycken sjelfskapande drift. Att se goda tankar, klädda i ett klart och mjukt språk, fägnar granskaren, liksom krigaren fägnas af en god trupp, som rör sig med jemn hållning. Tionde Scenen. HÖPPENER sätter sig. HAGELSKÖLD tittar in genom dörren, utan att märka Höppener. HAGELSKÖLD.
Han har ansett det vara otjenligt, att frågor om beskattningen dragas ifrån PröfningsCommitteerna till KammarRätten, och under Kongl. Maj:t i StatsRådet. Orsaken, hvarföre nu så sker, är väl den, att KammarRätten är ett Kongligt Verk. Desse frågor kunna, efter min tanka, ej gerna öfvergå i sista instansen till Rikets Ständers Verk. Förhållandet skulle derigenom endast omvändas, så att ämnen, hvilka i lägre instanserne behandlades af Kronans Embetsverk, skulle slutligen afgöras af Rikets Ständer, i stället att de nu gå från Taxeringsoch PröfningsComrnitteerne till KammarRätten och Kongl. Majit. Ville man förekomma detta, så måste man under Ständernas Fullmägtige, såsom domstol, organisera en ny ÖfverRevison, egen för Bevill - Den 3o Mars e. m. 343 ningsfrågor och skild från KammarRätten, för den öfriga uppbörden. Detta vore alt drifva den splittrade penninge-förvaltningen till sin ytterlighet, liksom i Spanien, der hvarje pålaga har sina serskilta uppbördsman och redogörare. Man har äfven sagt, att tiden för anmärkningar å KammarRättens sida borde vara inskränkt, liksom tiden till besvärs anförande för enskilte. Jag vill ej ingå i vidare pröfning af delta ämne, än fästa uppmärksamheten derpå, att om en inskränkning i den nu gällande tiden skall äga rum, den likväl måste rätta sig efter den tid, då Räkenskaperna hinna inkomma till granskning, och i sådant afseende vederbörligen genomgås, X sjelfva saken tror jag ej, att man har skäl till klagan emot liammarRätten. Missnöjet skulle ofelbart blifva lika med hvilket Verk, som sattes i stället; men kanske skulle det nya ej kunna behandla frågörne med samma skicklighet, som KammarRätten, hvilken har tillgång till hela Redogörelseverket, och således äger en blick öfver det hela, hvaremot den nya myndigheten blott hade att göra med en del. Jag anser visserligen nödigt, att något Verk finnes, som motsvartir den af Grefve Spens föreslagne RiksPröfnings-Commilteen; men jag tror, att KammarRätten bäst kan uppfylla detta ändamål.