Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Kongl. Höghet KronPrinsen genom inträffande sjuklighet, derifrån voro hindrade; äfvensom Borgare-Ståndet för sin del antager detlaf Respektive Med-Stånden skedde inbjudning, i anseende till den Stora Deputation, hvarigenom ofvanbemälde Skrifvelse skulle till Hans Majit Konungen, samt till Deras Kongl. Högheter KronPrinsen och ArfPrinsen i underdå» nighet öfverlemna? Expeditions-Utskoftets ytterligare Utlåtande angående förbättrad redaktion af Bihanget till Riks-Ständens Protokoll. Vid Expeditions-Utskottets den ig:de December nästlidet år afgifna förslag till förbättrad redaktion af Bihanget till Biks-Ståndens Protokoll hafva hos Vällofl. Borgare-Ståndet anmärkningar blifvit gjorda, hvilka föranledt Ståndets den 3o:de December beslutna samt sedermera Utskottet meddelta åter-remiss; Och, ehuru förslaget finnes vara af de öfriga 3:n« Bespect. Riks-Stånden gillad t, tror likväl Utskottet en del af dessa anmärkningar förtjena det Expeditions-Utskottets Utlåtande. 27 det afseende, att Utskottet icke bör underlåta vördsam hemsifftlan till samtliga Riksens Höglofl. Ständer om någon ändring i hvad Utskottet tillstyrkt uti sitt förra Memorial. Hufvudsakligast är yrkadt, att alla underskrifter under Betänkanden och Protokolls-Utdrag må uteslutas såsom onödigtvis ökande Bihangets volum, och att de Ståndens ProtokollsUtdrag, som äro föranledda af Utskottens föregångna Betänkanden, icke må tryckas dermed i nummerföljd och i samma Afdelning eller Samling, emedan i sådant fall lika många Protokolls-Utdrag, som serskida ämnen, måste uppsättas och med sina rubriker betydligt och onyttigt öka Bihanget, i stället alt eljest Beslut öfver mångfalldiga ämnen kunna i ett enda Protokolls Utdrag upptagas.
och, der de i allmänhet äro till införsel förbjudna, förtullas med 15 procent af värdet; och slutligen att de för sä väl sjelfva fartygen, som för den sjöväga varulörseln, sålunda stadgade ömsesidiga förmåner dock ej må tillkomma andra än sådana Svenska eller Norrska fartyg, som, enligt medföljande skeppshandlingar, antingen äro i Sverige eller i Norrige bygdå eller före den 24 Maj 1825 i ettdera riket naturaliserade samt tillhöra Svenska eller Norrska undersäler, eller ock sådana, hvilka antingen såsom vrak, efter strandning ä ettdera rikets kust, af Svensk eller Norrsk man inköpta och derefter å Svenskt eiler Norrskt skeppsvarf så väsendtligen reparerade, att kostnaden dervid uppgått till minst lika belopp som inköpssumrnan, elier, efter uppbringning af Svenska elier Norrska krigsfartyg eller kapare, i Svensk eller Norrsk hamn lagligen prisdömda och lill Svensk eller Norrsk man försålda, blifva naturaliserade och med behöriga frihelsbref försedda. Uti underdånig skrifvelse den 15 Februari 1845 anhöllo Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t, att äfven kommunikationen sjövägen mellan de förenade rikena mätte regleras pä ett sätt, som, mera än ditintills, underlättade trafiken mellan de båda länderna, så att vinsten i deraf komme att sträcka sig till deras samtlige innevånare och ej endast till den mindre del deraf, som, boende vid gränsen, vore i tillfälle alt draga Kongl. Maj.-ls Nådiga Skrifvelse N:o 57. 3 nytta af de större, endast för den landväga kommunikationen medgifna särskilda förmåner. I anledning häraf fann Kongl. Maj:t godt alt, i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer jemväl begärt, uppdraga Sten kommitté af Svenska och Norrska ledamöter, hvilka i Oktober 1846 sammanträdde i Christiania, alt undersöka, hvilka förändringar uti då gällande bestämmelser i afseende å handelsoch sjöfartsförhållandena emellan Sverige och Norrige kunde, för rörelsens ändamålsenliga underlättande rikena emellan, finnas af behofvet påkallade, samt utarbeta och till Kongl. Maj:t afgifva underdånigt förslag lill ny författning i ämnet.
Maj:ts Nådiga Proposition, angående understöd till Hospitals-fonden; hj Rikets Ständers Revisorers Berättelse, angående granskning af Statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd och förvaltning för 1848—1849; 1« Prot.-Utdrag den to December 18S8. ») Rikets Ständers Revisorers Berättelse, angående granskning af under Kongl. Maj:ts och Rikets Kommerse-kollegii inseende ställda fonder och medel; k) D:o D:o, angående granskning af Riksgälds-kontorats tillstånd och förvaltning; samt l) Stats-kontorets m. 11. förvaltande verks underdåniga utlåtande, i anledning af 1851. års Revisions-berättelse. S. D. Föredrogs och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet Anders Pehrssons från Örebro län denna dag upplästa motion, angående underdånig hemställan till Kongl. Maj:t om tillvägabringaude af öfverenskommelse emellan Europas magter och företrädesvis de konstitutionel styrda staterna, att låta uppkommande tvistefrågor, såväl rörande politiska och kyrkliga, som ekonomiska förhållanden staterna emellan till fredlig förlikning utredas af gemensamma kongresser. S. D. Föredrogs och remitterades till Banko-Utskottet Rikets Ständers Revisorer* Berättelse, angående verkställd granskning af så väl Bankens och Tumba bruks räkenskaper för åren 1848 och 1849, som äfven dessa verks styrelse och förvaltning under tiden från sednaste Riksdags början. S. D. Föredrogs och remitterades till Bevillnings-Utskottet Kongl. Maj:ts från förra plenum hvilande Nådiga Proposition, angående den så kallade Kurhus-afgiften. S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 1, om tillökning i Utskottets Kansli-personal.
Palmstjerna gjort emot dessa inrättningar, men jag skulle för min del icke anse lämpligt att, då alla öfriga talare yttrat sig i samma syftning som jag, upptaga R. o. Ad:s lid med uppläsande af utdrag ur denna brochure, utan tager mig endast vördsamt friheten anhålla om R. o. Ad:s bifall till betänk. Hr Bildt: Sedan jag hade äran anmäla mig, hafva så mångatalare yttrat sig, att jag vill afstå och blott yrka bifall på betänk. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Af discussionen märker jag, att detta ämne hör lill dem, som äro omgifna af en viss dimma, och vid hvilka man just derföre fäster så mycket mer förtroende. Jag förväntar mig icke att hafva någon framgång uti det yrkande, som jag gjort; men i afseende på några anmärkmr, som blifvit gjorda emot mitt yttrande, torde jag få ingå i en ganska kort vederläggning. Här är sagdt, i anledn. af mitt yttrande, att ju flera af Statens medborgare, som under året dö, ju bättre uppfyller inrättningen sitt ändamål, alt detta jemväl inträffar med alla pensionsanstalter. Detta är af en talare sagdt och af andra åberopadt; men jag ber om ursäkt, att liknelsen alldeles icke är riktig. Pensionsanstalterna, i vårt land åtminstone, äro alldeles icke byggda på sådana grunder, att delägarnes snabba afgång genom döden befordrar de efterlefvandes fördel; ty pensionernas belopp äro på förhand bestämda för så väl arméen som civila tjenstemän. Inrättningarnes tillgån - 376 Den 22 Februari. gar uppkomma genom årliga bidrag och genom statsanslag. Ingendera af dessa tillgångar kommer att bidraga till pensionering af dem, som qvarlefva i en class af ränteförsäkringsanstalterna; åtminstone på de grunder, som hittills äro kända och antagna. Om Utsk. hade föreslagit en anhållan till K.
Ar det rätt att emellan 80 och 90,000 R:dr skola pä sådant sätt varda bortkastade. Jag bör väl icke begagna ordet bortkastade, då de naturligtvis komma till pass på annat häll, men icke är det riktigt att dessa medel blifva sålunda infordrade af de skattdragande. Jag tror således att det finnes alla möjliga skäl, håde den säkerhet man vill vinna och sjelfva sakens riktighet talar för antagande af det förslag, som af StatsUtsk. blifvit gjordt. Någon fara kan för öfrigt icke upstå, så framt icke några högst opåräknade behofver inträffa, men annars kan icke någon fara ens upstå i afseende på extra ordinarie Statsanslag och förslagsanslag, ty om någon brist upstår, sä får den fyllas med Riksg:s-kont:s tillgångar. Jag har visat huru ringa summor som här kunna komma i fråga. Jag har likväl vid de uplysningar jag meddelat icke omnämnt de extra ordinarie inkomsterna för de åren: ty det vet hvar och en i afseende på tullen och de öfriga inkomst-titlarna, huru dermed förhåller sig. Tullen Iemnade år 1849 ett öfverskott af 500,000 R:dr. Hvad tillgångar bränvinsbränningen kan lemna vet man icke, men åtminstone har man sett förslager i detta fallet framställda, som syfta att visa, att man deraf kan påräkna milhr. Jag vill likväl icke förutsätta sådant. Jag anser endast att man bör hålla sig ungefärligen vid hvad det f. n. är, och då visar det sig att ehuru inkomsterna af bränvinsskatten med betydliga summor understigit hvad man beräknat för är 1851, så upgingo likväl öfverskotten för det året till en ganska betydlig summa.
Dessa medel utgöra icke ens 2 millioner, om jag ej allt för mycket misstager mig endast föga öfver 1 million, deraf ^ tillfaller landstingen, £ hushållningssällskapen och § kommunerna; således torde 221* Dea 10 Mars f. m. raan lätt kunna finna, att dessa medel icke uppgå till så stort belopp, att länskommunerna böra utan allt bidrag af Staten bestrida aflöningen af de föreslagna länsarkitekterna. Jag yrkar bifall till K. M:ts Propus. Frih. Sprengtporten, Jakob Wilhelm: J)å K. M:ts Propos. innehåller det vilkor lör anställande af ifrågavarande länsarkitekter att landstingen böra bidraga till deras aflöning med lika stort belopp som Staten, synes det mig som i den K. Proposm någon mening hade bort uttalas i afseende å beskaffenheten af dessa tjenstemäns embetsåligganden. I saknad häraf, och då icke ens någon bestämmelse finnes, huruvida de skola åtnöja sig med sin lön eller hafva rättighet att för serskilda publika förrättningar uppbara extra traktamenten och arfvoden, befarar jag att landstingen komma att stanna i mycken villrådighet öfver de beslut de böra fatta, då frågan till dem öfver lemnas; och som jag dessutom delar den här af några talare förfäktade åsigten, att dessa korporationers utlåtanden i ämnet bort inhemtas, förr än det öfverlemnats tiil R. St:rs bedömande, får jag anhålla om bifall till (Jtsk:ts hemställan. Hr von Ehrenheim: Jag ber om ursäkt derför, att jag ännu en gång uppträder i denna fråga, men jag har, med anledning af hvad en föregående talare yttrat, velat erinra, att domskäl aldrig vinna laga kraft, och att det äfven är förhållandet med de skäl, som ligga till grund för R. St:rs beslut; det finnes ingen förbindelse alt i framtiden fästa afseende vid dessa skäl. Det synes mig således vara lämpligast, att R. Sl:r genast taga denna fråga om hand och bevilja det för ändamålel erforderliga anslag, och detta så mycket mera, som då de föreslagna länsarkitekterne skulle tjena så väl Staten som kommunerna och enskilda, det väl torde tillkomma Staten att taga initiativet. Frih. af Ugglas:
Uti den af Chefen för, Civil-departementet till högste Styresmannen öfver högre artilleriläroverket den 23 Februari 1858 aflåtne skrifvelse, med underrättelse att Rikets Ständer, med afseende å de stegrade lefnadskostnaderna samt det under de sednare åren betydligt tilltagande och numera mot förr fördubblade antalet af elever, hvilka vid Mariebergs högre artilleriläroverk genomgå den för Civilingeniörnbestämda kurs, för åren 1858,1859 och 1860 till arfvoden för lärare vid nämnde läroverk i de kunskapsämnen, som tillhöra Civilingeniörer, beviljat ett förhöjdt anslag af 3,000 R:dr Runt årligen, meddelas, att Kongl. Maj:t bemyndigat Befälhafvaren öfver ifrågavarande läroverk att lyfta detta anslag för att i föreskrifven ordning disponeras, hvilket synes utvisa, att hvad som varit föreskrifvet sedan 1842 för det mindre anslagets användande, äfven framgent borde äga rum vid dispositionen af det större. Den af Kongl. Maj:t i nåder bestämda stat för läroverket under år 1859 är ock upprättad efter förut gällande grunder. Att emellertid det förökade anslaget medfört tillökning i arfvoden vid läroverket synes såväl af 1858 års räkenskaper som af 1859 års stat, enär lärarens i byggnadskonst arfvode blifvit ökadt med 150 R:dr, lärarens i mathematik med 300 R:dr, tvenne repetitörer, hvardera med 450 R:dr i arfvode, blifvit ytterligare anställde, samt en biträdande lärare i byggnadskonst, med repetitörs arfvode, i och för föreläsningarne i nämnde ämne, antagen — hvilka arfvoden tillsammans uppgå till mer än den summa, hvarmed det ifrågavarande anslaget blifvit förökadt. Stockholm den 4 December 1861. FAB. WREDE. General-fälttygmästare och Chef för Artilleriet.
Lx krotoeollo, /lz/x tz/ 2e//en. 4 Tfac/cZ^ Dro/ior/No/r, TV.o >':v 44. ^nk. lill Drs>. litsla. 6en 4 ^pril, lil. 10 k. m. Du vicl sisla kliks^a^ en summa af i5o,ooo k: le ä Diks^älcls-Don törel anvisacles såsom läne-unclerslöcl för äteruslslb^ssancle afslaclen ^enersbor^, esler clen är 183/j slaclen ölverAaiiAna allmänna elclsväcla, föreskrefvo liiKels 8täncler såsom vilgor clervicl: all, uncler 8e förslå fem ären, räkuacll lrän oell mecl elen c 3uli >835. Irvarken ränla eller easlilal-afbelalniu» komma all ä länet erläAAas; all frän oell mell clen i Dill 18/jo clerä skulle beräknas Dem slroeenls äili^ ränla, all inom clen 3> Deeeinber bvarje äi lill DiksAälils Lonlorel licsvicleras; samt sllifrun oell mer! clen i 3uli >843 borrie slä enaliailrla säll iulletalas älla slroeenl ä sli innli va easlilale!, rlels lil! ränla, enligt n^ssnämncle beräkning, 6els till afskilfnin^ slä easlilalel, l,varmecl liomme all forlfara, inlillöess liela länel blelve lill fullo äterrsulrlet. Dn i DDexiö är ,838 inlraKacl siörre eläsväöa, b varigenom 6en bäst beb^»^rla 8elen af slarlen Illifvil la^äiaska, bär serlermera föranlälil Xon^I.
Justerades följande ; Utdrag af Protocoilef hållit hos Hög’of]ige Riddtrskapet och Adeln viii Lagtima Riksdagen i Stockholm ilen 7 Oktober 1823. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs och Oeconom ielJi skot tets den 50 sistledne September under tö8 afgilne, samt den T>en 7 Oi taber f, m. 30 derpåföljie eftermiddagen pä bardet lagde, Utlåtande , i anledning af gjorde anmärkningar vid||Utskoifet8 förut meddehe Betänkande, rörande jemkning af extra Roteringen i Riket: fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma Utlåtande gilla, endast med undantag af hvad Utskottet tillstyrkt i fråga om beståndet af de emellan Kongl. Majit och Kronan samt extra Rotehållare redan ingångne coniracier, orri förvandling af extra Roteringspligten, frän skyldigheten att upprätta Manskap till deri, att utgöra andre prtsuationer, samt om rättigheten för Kongl. Majtt att äfven framgent sådane öfverenskotnrnelser med extra Rotehå! are, hvilka hvar för sig derom anmälan göra, afsiuta; i hvilken omständighet Ridderskapet och Adeln, med förkastande af Utskottet* hemställan, beslöt, att icke allenast de emellan Kongl. Majit och Kronan samt extra Rotehållare redan afslutade Contracter. vid hvilka de sistnämnde, uppå af detri hos Kongl. Majus Befallningshafvande förnyad anmälan önska förblifva, utan ork de hvilka i enahanda afseende hädanefter kunna ingås af Rotehållare, som sjelf, ve eiler genom Lagligen befulimägtigadt ombud sig dertill frivilligt anmäla, må till och med nästa krig fortfara att vara gällande.
Vid Wadstena hospital, för hvilket det af Rikets Ständer år 1854 beviljade anslag utgjorde 75,000 R:dr R:ml, hade kort efter arbetets början år 1856 befunnits att de dertill anslagna medel på långt när icke skulle förslå, hvadan Ordens-gillet låtit den 12 Juni 1857 upprätta nytt kostnadsförslag, upptagande hvad af byggnads-arbetet redan var gjordt, och vidare återstod, med tillägg af några mindre, förut ej beräknade arbeten, alltsammans uppgående till 90,470 R:dr 29 sk., hvartill kom kostnaden för Sysslomans-boställels flyttning beräknad till 3.326 R:dr 28 sk., således tillhopa 93,797 R:dr 9 sk. B:ko eller i40,696 R:dr 68 öre R:mt. Till dessa byggnader hade från Hospitalslbnden hittills blifvit utbetalde 36,000 R:dr Runt utöfver ofvanberörda 75,000 R:dr, eller tillsammans 111,000 R:dr. Ytterligare skulle således för de redan beslutade byggnaderna vid Wadstena hospital, enligt den uppgjorda beräkningen, erfordras 26,696 R:dr 68 öre, men enligt en af de för utförandet af ifrågavarande arbete antagne Konduktörer gjord uträkning, utöfver sistnämnde belopp ytterligare 4,443 R:dr 32 öre, hvarförutan Hospilals-Direktionen hos Ordens-Gillet anmält behofvet af åtskilliga angelägna mindre byggnader vid Hospitalet, nemligen brygghus, portvaktarstuga, smedja och snickare - Ejepeditions-Utskotlets Förslag lill underd.
“ På sätt Utskottets ifrågavarande Betänkande utvisar, föreslog Utskottet, med anledning deraf att den vid de mindre brännerierna begagnade redskapens afverkningsförmåga sannolikt vore mycket högre än den i 41 § af nu gällande Förordning påräknade samt, emedan algiftens beräkning efter pannerymden utgjorde ett i högsta grad osäkert sätt att beskatta det verkliga tillverkningsbeloppet, att vid hvarje bränneri skulle, då bränvin der tillverkades, vara anställd en edsvuren kontrollör, under hvars tillsyn allt tiilverkadt bränvin skulle i och för beskattningen uppmätas. Detta förslag har ock blifvit af Uidderskåpet och Adeln samt Preste och Borgare-Stånden bifallet. Då nu Bonde-Slåndets Irån de öfriga Riks-Standen skiljaktiga beslut icke angår beloppet af den afgift, som för hvarje tillverkad kanna bränvin skall erläggas, utan endast sättet att utröna den myckenhet bränvin, som tillverkas och således bör beskattas, samt denna fråga lika litet som de öfriga stadganden i nu gällande förordning, hvilka afse bränvins tillverkning i mindre brunnerier, är af bevillnings natur, utan bör hänlöras till de reglementariska föreskrifter, rörande hvilka tre Stånds beslut utgör Rikets Ständers, anser Utskottet något afseende icke kunna fästas å Bonde-Ståndets ofvanberörda, från de öfriga Riks-Stånden skiljaktiga, beslut, hvilket Utskottet skolat härmed anmäla. Bidderskapel och Adeln har återremitterat Utskottets i Betänkandet gjorda hemställan, att art. V. om försegling af redskap för branvinstillverkning och distillering måtte ur författningen utgå; men då berörde hemställan blifvit af Presteoch Borgare-Stånden godkänd, får Utskottet inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, hvilket sistnämnda Stånd i denna fråga ännu ej yttrat sig, att instämma i det beslut, hvari Presteoch Borgare-Stånden stadnat.
Man har sagt: månne Staten bör offra millioner för brottslingar, och manne icke medlen vore bättre använde för det uppväxande släglet? Ja, om tillgångar icke funnes till besörjande af båda dessa vigliga delar, då skulle jag bålla före att Staten borde mera vårda sig om det uppväxande, än om någonting, som redan har uppvuxit och förfallit. Men likasom den enskilde icke kan kallas för misshushållare derför att han utgifver summor, om de blott äro väl använde, likaså kan icke Staten anses misshushålla, då den utgifver summor för så vigtiga ändamål, helst Staten icke är så fattig, att den icke har råd dertill. En far, som har kostat stora summor på sina barns uppfostran, men som har den olyckan alt se bil eller annat af dem förfalla, icke vill han derföre förskjuta det; han vill återföra det lill samhället. Jag vågar dessutom fästa uppmärksamheten på en annan omständighet, att nemi. de summor, som erfordras för det åsyftade ändamålet, äfven under en annan synpunkt icke äro bortkastade penningar, ty under dessa summor faller koslnaderne för fångvården, för arbetscompagnier etc., hvilka kostnader i allt fall skola af Staten utgå; medlen gå icke ur landet, de användas till uppköp af landets egna producter, byggnadsmaterialier etc., och lemna pä så sätt tillfälle till arbetsförtjenst. Jag anser mig nu icke längre höra upptaga R. o. Adis tid. Jag har redan antydt min åsigt i detta ämne, och det är på grunder, dem jag sålunda haft äran anföra, som jag, efter mogen öfverläggning och i den fulla öfvertygelse, att jag dermed gagnar mill fädernesland, fast har beslutat att sluta mig lill den stora procession, som rangerar sig, för att, såsom Hr von Hartmansdorff uttryckte sig, fira den gamla lagens likbegängelse. Hr Munck, Bror Gust. Reinh.: Jag anmälde mig under sistlidue plenum, då en värd talare, Hr von Hartmansdorff, såsom skäl för återremiss af betänk., icke blott en utan flere gånger, åberopade den strafflöshet och den oefterrättlighet, som inom den Svenska militären skulle uppkomma om kroppsstraffen borttogos.
Å 9:de punkten, rörande köp och försäljning af vexlar för Bankens räkning, är återremiss jemväl af Ridderskapet och Adeln beslutad i den syftning, att alla här meddelade föreskrifter om vexelköp och försäljning å Götheborgs Börs måtte utur förslaget uteslutas. Deremot har ifrågavarande 9:de punkt blifvit gillad i sin helhet af Presteoch Bonde-Stånden, samt af Borgare-Ståndet endast med den förändring, att de i 6:te momentet rörande vexelköp och försäljning i Götheborg förekommande ordalag, att dermed förenade »göromål och bestyr må Fullmäktige kunna uppdraga åt två eller tre der bosatte sakkunnige och redbare män, som vilja ett sådant uppdrag sig åtaga och af hvilka åtminstone en bör vara ledamot af Direktionen öfver dervarande Låne-Kontor», af sistbemälde Riks-Stånd ansetts böra lyda sålunda: »Enahanda göromål och bestyr i Götheborg uppdrage Fullmäktige åt två eller tre der bosatte, sakkunnige och redbare män, som» etc. Då Utskottets hemställan i fråga om vexelhandel för Bankens räkning å Götheborgs Börs blifvit i hufvudsaken och jemväl i sina särskilda delar, utom hvad angår 6:te momentet, af 3:ne Riks-Stånd godkänd, anser Utskottet Ridderskapet och Adelns återremiss icke påkalla någon åtgärd; och hvad särskildt angår nyssberörda 6:te moment, så har Utskottet, hvars förslag i denna del, på sätt ofvan förmäles, blifvit af Presteoch Bonde-Stånden gilladt, icke kunnat biträda den af Borgare-Ståndet deruti beslutade redaktionsförändring, åsyftande ett ovilkorlig! åliggande för Fullmäktige att utse ombud i Götheborg för vexelhandelns besörjande derstädes; och får således förnya sin i 6:te momentet af 9:de punkten gjorda, af 2:ne RiksStånd bifallna, ofvanberörda framställning.
N»j:ts kel»l I iiinAsliiilv^nde, med vitsordsnde liärsl, sunne slA i nndercläni^Iiet kör» tillstvili» clen »l liär»ds-kättern» söresl»Zne lörliöjnin» i lönell lör ilr»A» v»r»nde Aäst^ilvnre, nemligen: //rom //el/s /'///^s-/l<^ .- ior ^Vennd»lilen lrän 2:— till 60 killikrom „ lilien —> 1: 8. — 4o , , , löecle 82. — 5o „ », „ ikänZg — —32. — 60 , „ „ bennäs 82. — 60 , „ , l^linnäsdäklen 3». — 5o , t!ll8»mm»ns 020 Killik:eo, ellei', sätt Ilärads-kätten si^ ntlätit, ätminrtone liälsten »l cleon» sulnm» till ^ro^ortioner»d lördelninA. //rom LmsZ-j/r'/rA-^-/aa sär Lolilslätt frän 1: ,6. till 28 K.dr Lioo. „ l^illsvgllen — 1: 82. — 20 „ , , Olver IdoAlliiKl — 2: 35 , „ „ lkill Hernd»lil — 1: ,0 , , „ OlisjökerA — 1: 16. — 28 „ „ „ Lonsjö 3o , „ eller tilllioj/» ,5o Kiclr L.eo; livnremot LonZI. U»j:ts LekgllninAskalvande lör närvarande, oelr innan i en framtid /Vdd/AU /V/o 86.