Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:drs tull %, hvaremot de, ”sorn till ”mer än hälften beslå af Silke, böra lullhehandlas lika med de al helsiden, hvartill de närmast höra”, samt Halfsiden alngods alla slag bibehållas vid 10 R:drs värde och 2 R:dr 24 sk. tull W, på sätt Utskottet föreslagit: ”att vid Helsiden alngods i rubriken allajtndra slag ej specificerade må tilläggas ”genom in väfda figurer eller blommor faconerade”; alt förlullningen af Kläde bör ske efter värde, att de al Utskottet föreslagna värdesoch tullbestämmelser å alla slags väfnader böra nedsättas; — att nu gällande förbud må fortfara å Kläde och å Bömullsväfnader; att till förekommande af missbruk och missförstånd, alla slags Ylleväfnader sammanföras under 2:ne tullbestämmelser; att Flanell och loj måtte inbegripas under den calegori, hvarå tullen blifvit föreslagen till 2 R:dr, äfvensom att Doffel och Svart Kasimir maj.te dit hänföras och alla andra slag åsättas lika lull med Kläde, samt rubriken Flanell lill förebyggande af missbruk utgå; och i Bondc-Ståndet'. att nu gällande tullbeslämmelser å alla slags väfnader böra bibehållas; att tullen å Bömullsväfnader må bestämmas lika med hvadden, enligt 1835 års Taxa, utgör, eller 1 R:dr24 sk. % och det förbud sami den skyddstull, som i gällande Taxa finnes för Bomullsoch Ylleväfnader fastställd, framgent bibehållas; dels för fabrikanternas och dels för Schäferiens förkofran; att förbud å B omullsYlleoch Linnevaror må fortfara eller åtminstone införselslulien höjas med minst 50 procent, utöfver hvad Utskottet föreslagit; att tullufgiflen å j. omulls väfnader samt å Vadmal, Yllejlanell och Y lleslutwlar bör bestämmas till minst 50 procent af värdet; att gröfre Linneväfnader böra på ett tullvärde af 5 R:dr åsältas 5 R:dr 16 sk. utförselstull; att tullen å Linneoch Ylleväfnader bör bestämmas till 1 idel högre, än hvad Utskottet derå föreslagit; alt Flaggduk och Segelduk må få fritt eller mot låg tull införas; att finare Linneväfnader, äfvensom alla slags släta väfnader af bomull och lin tillsammans, till införsel förbjudas, samt att förbudet mot Bomulisväfnader mätte fortfara.
Sluteligfcn får jag, i afseende på de emot utdelningen af uppfostringshjelpen gjorde anmärkningar, upplysa, att storsta delen af den tages af Malmö Barnhusmedel och hvilka i SeraphimerOrdensGillets redogörelse åro uppförde , samt att utdelningen sker, ej efter godtycko eller SeraphimerOrdensGillets egemnågtiga ompröfvande, utan efter de skrifteliga anmälanden om behofvet, hvilka från Herrar Landsböfdingar till Kongl. Ordens-Giliet inkomma. Af de nu af mig anfÖrde skål , får jag i ödmjukhet tillstyrka afslag å Utskottens Betänkande och bibehållande af hvad nu år, med de förbättringar sorn Gillet redan gått i författning verkställa , men som fordra tid att tillvägabringa, för att undvika olågenheterue af ett hast - 176 Den 14 Augusti /, m. verk och nödvändigheten att åter ändra hvad som blifvit beslutadt. Grefve Lagerbjelke, Axel: Då BevillningsUtskottets nu åter till öfverläggning förekomne Utlåtande sist lades på bordet, yttrade, sorn Herr Grefven oell LsndtMarskalkens nu ornförmält, åtskiliige värde Ledamöter, att detta Utlåtande icke borde afgöras, förr än i sammanhang med det betänkande Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten samfält komma att till Riksens Högloflige Ständer afgifva öfver ämnen, som med de nu ifrågavarande gemenskap äga. Orsaken för det sålunda äskade tippskofvet var, om jag den icke oriktigt fattat, att i händelse Högloflige Ridderskapet och Adeln afgjorde särskildt BevillningsUtskottets Utlåtande, skulle sådant icke vara conseqvent, utan för tidigt, hålst de tvenne Utskottens samfåldta Betänkande sedan möjligen kunde gifva anledning till ett annat beslut. För min del ser jag detta förhållande ur en annan synpunkt, och får vördsammast anföra skålen dertill.
Vi dr. d. g Der. igig. slutet af sina Betänkanden, synnerligen när de äro af vidsträcktare omfattning, göra en korrt framställning af deras förslag, hvilken måtta tjena till öfversigt af det hela och till bestämd rättelse vid beslutets fattande samt expedierande, lemnade Preste - Ståndet till dttta Utskottets Memorial sitt bifall. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. (Se Protocollet för den 4 I anledning af 4:de punkten uti det upplästa Memorialet, vill jag blott altin lirka, att, då detsamma hos Stats-Utskottet förevar, uppstod disenssion, om ej lämpligast yo« Trot. Vldr. ä. t Dee, liss, le, »tt hvarje Utskott, i stället för att till tryckning leoina Expeditions-Utskottet ett Exemplar af Betänkanden, må omedelbarligen till Boktryckaren ett sådant meddela och sjelf om tryckningen låta föranstalta, på hvilken omständighet jag ansett mig böra fästa Ståndets uppmärksamhet. Herr *S'antesson : Härom har hos Stats-Ut« fckottct ej beslut, utan endast samtal egt rum. Jag hemställer, om ej angeläget vore, att beslut snart fattas, på det alt ordningen för tryckningen afBihanget till Riks-Ståndens Protocoll. må bestämmas. Den omständighet, att frågan, huruvida hvarje Utskott må sjelf om tryckningen af Dess Betänkanden besörja, kan ju anses, såsom en subordinerande omständighet, sorn icke bör uppehålla hufvudsakens skyndsamma afgörande. Herr Richert: Motionalrens mening är verkligen den, att hvarje Utskott skall lemna sina Betänkanden omedelbarligen till tryckning. Detta har han anmodat mig nämna , med anhållan om återremiss, i fali Betänkandet icke bifalles. ip Trot, Utcir, ii, g Dea. lfsg. Herr Falkman:
R:dr hafva följande bland Utskottens Ledamöter, nemligen Heir Prosten Grevillius, Herr Doctor Häggblad, Herr Commerce Rådet Santesson och Herr Lagman Ståhle reservation anmält. Stockholm den 23 April 1829. STO CKHOLM tryckt i Marouardska Boktryckeriet, 1829 Stats samt Allm.Btsv.o. Otc. Utsi. Uti. N:o 22. l Ankom till Expeä. Utskottet dea ig Maji jg*(£ N:o 22. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om tractamente för Städernes Magistrater och Borgersman, dåde till Besigtningar m. m. för Kronans räkning varda kallade. Uti Memoria], som till Stats-samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ulskottens gemensamma utlåtande blifvit öfverlemnadt, hac Herr Eric M. Leffler, inför Vällofl. Borgare Ståndet, samt under framställning af den tunga, Städernes Borgerskap få vidkännas medelst deltagande i besigtningar, värderingar och inventeringar af kronans förråder och till de samma skeende persedel-leveranser, hvilka förrättningar icke sällan påstå flere dagar,' veckor och månader i sender, och derunder upptaga en betydlig del af förrättningsmännens tid, samt i det de hindra dem från vårdandet af sina enskilda angelägenheter, understundom tillskynda dessa personer en förlust, för året sammanlagdt, af större belopp än alla deras skatter, anhållit att, enär det icke kan vara med rättvisa förenligt, att en Bih. till Riki-St. Medborgare-CIass ofver måttan betungas för ändamål, som åsyfta Rikets invånares gemensamma fördel, Rikets Höglofl.
Jag vågar med anledning häraf i underdånighet hemställa, huruvida icke Eders Kongl. Maj:t för vinnande af sådane medel skulle täckas af Rikets Ständer utöfver den ordinarie staten i nåder begära ett anslag af 30,000 Riksdaler Banko, att från och med år 18S4 med 10,000 R:dr årligen i 3 år utgå och af Eders Kongl. Majit disponeras till inköp af den äldre litteratur, som för Kongl. Bibliotheket i Stockholm och Universitets-bibliotheken i Upsala och Lund kan finnas vara behöflig. 21:o Orri anslag till utgifvande af äldre historiska skrifter och handlingar. Eders Kongl. Majit värdes tillåta mig fästa Eders Kongl. Majits nådiga uppmärksamhet derpå, att hufvudsakligen i Riks-Arkivet och äfven i andra offentliga och enskilda samlingar ett icke ringa antal för vår historia och våra offentliga förhållanden vigtiga skrifter och handlingar finnas, som icke äro mycket vidsträcktare kända, än för dessa samlingars vårdare eller egare. De kunna ej utgifvas, då hvarken allmänna medel dertill finnas eller kostnaderne för iitgifvandet kunna genom afsättning betäckas. Det skulle vara till väsendtligt gagn både för kännedomen om fäderneslandets äldre angelägenheter och för litteraturen, om medel för dylika skrifters allmängörande vore att tillgå. Med anledning häraf vågar jag i underdånighet föreslå, att Eders Kongl. Majit täcktes i nåder utöfver den ordinarie staten af Rikets Sländer aska ett anslag af C,000 Ridr att i 3 år, med 2000 R:dr årligen, utgå och af Eders Kongl. Majit disponeras för utgifvande af sådane äldre skrifter och handlingar, som, kunna gifva ljus åt Sveriges historia och offentliga angelägenheter. 22:o Om anslag till laro-hus för nya Elementar-Skolan i Stockholm.
På dessa skäl har blifvit yrkadt, att det föreslagna 3:dje mom måtte ur 45 § utgå Utskottet åsyftade med ifrågavarande stadgande att bereda ordning uti ett ofta anmärkt och öfverklagadt förhållande, eller att studenter, som för ett eller annat år äro frånvarande frän Universiteten, alls icke låta mantalsskrifva sig, under förmodan att sådant genom vederbörande myndigheters försorg skedde vid Universiteten, samt ansåg det derjemte i statistiskt hänseende vara af vigt att ega fullständig kännedom om antalet studenter i riket; men då Utskottets förslag, sorn blifvit gilladt endast af Bonde-ståndet, afslagits af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, får, vid sådant förhållande och med afseende å hvad inom Borgare-ståndet blifvit anfördt neli yrkadt, Utskottet, med frånträdande af berörde förslag, hemställa, att 3:dje mom. uti § 45 , må ur Bevillnings-stadgan uteslutas samt de öfriga momentens ordningsnummer derefter rättas. §§ 55, 86, 107, MO, 116, m. fl. Hederv. Bonde-ständet har återremitterat Utskottets yttrande under ofvan upptagne §§, deruti Utskottet afstyrkt en af Matts Pehrsson från Stockholms län vackt motion, dels att Taxerings-och Pröfnings-kommittéerne måtte få sjelfva inom sig välja sine ordförande, dels ock att Taxerings-kommittéernas rättighet att på förslag uppföra vissa af sina medlemmar till ledamöter i Pröfnings-kommittéen måtte förvandlas till bestämd valrätt; men som nämnde yttrande, hvilket afser en fråga af reglementarisk beskaffenhet, blifvit af öfriga tre Riks-stånden godkändt, lärer Bonde-ståndets ät errem iss icke kunna föranleda till någon åtgärd. Bih. till R. St.
Den föreslagna voterings-propositionen godkändes. z3:dje och 24-da punkterna. De föreslagna voterings-propositionerna afslogos. a5:te punkten. Denna punkt återremitterades, i anledning af dervid gjorda anmärkningar. Den föreslagna voterings-propositionen afslogs. ay.de Den föreslagna voterings-propositionen gillades. 614 Prot. Utdr. d. 16 Sept, iS4°< z8:de och zg:de punkterna• De föreslagna voterings-propositionerna af slogos. Den föreslagna voterings-propositionen godkändes. Voterings-propositionen ansågs böra erhålla följande lydelse: Den, som vill, att för Försvars-verket i allmänhet, eller för Krigs-CollegLi Departementer, skall såsom bestämdt anslag uppföras 666,666 R:dr 32 sk., voterar. Ja; Den, det ej vill, Nej; Vinner Nej, uppföras 696,000 R:dr såsom bestämdt anslag för Försvarsverket i allmänhet eller Krigs-Collegii Depaitementer; hvarjemte ansågs, att någon votering rörande de till 22,500 R:dr beräknade rotefrihets-afgifterna, såsom redan genom trenne Stånds beslut anvisade till utgifter för Försvarsverkets behof, icke kan ega rum» 3z:dra punkten. Den föreslagna voterings-propositionen afslögs. 33:dje och 34-'de punkterna. De föreslagna voterings-propositionerna godkändes. Den föreslagna voterings-propositionen afslogs. 36:te punkten. Utskottets hemställan om antagande af dess förslag till underdånig framställning till Kongl. Maj:t bifölls, i följd hvaraf den första af de föreslagna voterings-propositionerna ansågs förfalla; de öfriga voterings-propositionerna godkändes. 3y:de punkten.
N‘,o 4j. lifligare bedrifvande af tillverkningen konime att åt Staten lemna en icke obetydlig afkastning; och ändtligen att den för belåningen erforderliga Summa ej kunde medföra någon serdeles menlig verkan på myntväsendet, enär, efter hvad erfarenheten visat, upplaget af Tackjern icke öfverstege 20 å 25ooo Sk:pd, som, efter ett prisaf5R:dr per Slopd, ej motsvarade mera än 100 å 125,000 R:dr.. 2:0 Af Riksdagsfullmägtigen Peter Pers? son från Örebro Län, som anmärkt att då, vid flere äldre Riksmöten, motioner blifvit väckte om belåningsrätt i Banken på Tackjern, men alltid lika fruktlöst, kunde det synas som Brukspatronerne, ej nöjda med den förmonliga belåningsrätt de ega för sin product, Stångjernet, ofta begagnad till ett belopp af En å Två millioner, och otillfredsställde med förut innehafvande privilegier, på Bergsmannens eller Jerntillverkarens bekostnad, äfven skulle afundats den senare den lättnad i förlagstillgång och afsättning, som kunde vinnas genom Bankens belåning på Tackjern, för alt ännu mera hafva tillverkaren af Råämnet i sina händer och nedtvinga bans pris; samt för öfrigt med hsfvudsakligt åberopande af hvad Riksdagsfullmägtigen Anders Hindricsson från Banco-\) t skottets Betänkande. Nio 45, H Stora Kopparbergs Län vid 1823 års Riksdag i ämnet anfört, (Bonde-Ståndets prot. 3 B. pag. i5p) förnyat den af honom väckta motion, att Tackjern måtte tilläggas belåningsrätt i Banken tili halfva beloppet mot hvad å Skrpdet Stångjern utlånas. Motionerne hafva blifvit understödde af vice Talemaunen Jon Jonsson från Blekinge samt Riksdagsmännen Nils Månsson från Malmöhus Län, Carl Gustaf Fahlander från Stora Kopparbergs
Herr Landt-N-rffalken fbrestog, au der af Herr Lillvertcbölll förlidne gårdag ingifne memorial angående befrielse frän mantalspenningar och bkwillning för arbetarne wid Hlisqwarna Gewärs fgrlyri - Den, Z°Ipril' Zz faeton matte ät Bewillnings-Utfkottet öfwerlemnas, till den älgärd derwid, som Utskottet kunde fintiq nödig. Ankom och emottogs Konungens Hof-Cantzler, som till Ridderflkapet och Adeln öswerlemnade Kongl. N?aj;kS Nådiga Skrifwelse till Riksens Ständer om walet af ekk Hemligt Utskott, hwilken, sedan Herr Hof-Cantzleren aftradt, uplästes och befanns woxa af innehall akt Kongl. Mant i kraft af 54 §. Regexings.formen och 28 tz, Riksdags-Ocdningen äffade, alf ledamöter af ett Hemligt Utskott matte utwäljas, parandes Kongl. Maj:t sinnad atc meddela berörde Utskott siere uplysningar rörande fäderneslandets närwarande stallning i anseende till främmande magter, I anledning häraf anmodade Herr LandtMgrskalken Herrge Elexkorerne att i morgon ukpälja Ridderffapef och Adelns ledamöter till ber Hemliga Utskottet, Högloft, Nidderskapet och Adeln atffildeS klockan 4 till 12, Ult luxra, In ?rotocoIIi. 6, Lilverstolxs. Fredagen den i:sta Maji, Plenum klockan ^ i eftermiddagen. Anmaltes och infördes Konungens Hof-Cantz. ler ler Friherre sk äVettersteftt, som ä Hans Maj:tS wägnar ölwerlemnade kill Ridderstapet och Avel»
Och visst var han illa ute, stackars karl, der han ställd mellan sin hustrus och hafsfruns olika jernviljor, ständigt såg sig tillbakadrifven på samma punkt: den ena ville ingenting gifva i skatt, och den andra fordrade med en envåldsherrskarinnas maktspråk att denna skatt måtte lefvereras, hvar helst den än togs. Efter dessa förutskickade underrättelser må man dömma om patronens känslor, då han hvilken beredt sig på att den förbrytelse, som Gottlieb begått, skulle för hela aftonen upptaga den förtörnade fru Ulrique-Eugenie helt tvert fick bud att båten var klar och metspöen nedburna. Fiske utgjorde just ett af vår patronessas älsklingsnöjen, ehuru hon sjelf aldrig försökte det oftare än då hon, i förtrytelsen öfver sin mans dumma otur, häftigt slängde bort parasollen och ryckte metspöet till sig. Och vare sig då att herrskarinnan på nedra bottnen ville visa en artighet mot regerande drottningen i öfra regionerna man känner att damerna sins emellan äro fallna för ceremonier eller att någon liten ströfkår blifvit efter och sålunda råkat falla i fiendens händer ... allt nog: fru Ulrique-Eugenie hade vanligtvis tur; men hon nyttjade icke sin förmånsrätt, för att ej, såsom hon sade, komma sin man att rodna. Då patronen hann ned, stod hans ömma maka redan färdig med lille Jean-Ulrik vid handen, och för den äkta mannen återstod ej annat än att hjelpa sina skatter i båten och att sedan han rott ut så långt som hans hustru funnit lämpligt, släppa årorna och fälla metrefven. "Det är då bra besynnerligt, min käre Fabian, att du jemt förhåller dig som en automat, när du fiskar!" Med denna förebråelse öppnade patronessan sina klagoslussar, hvilka synnerligast under alla promenader fingo sin fulla frihet. "En automat, min vän?" "En stock, en verklig stock ... du vänder ej ens på hufvudet det är precist som om du vore ensam i båten och din hustrus sällskap vore det tråkigaste du visste!" "Men, kära du, jag måste ju vara uppmärksam på när det nappar! Ifall jag jemt vände mig om..."
Vid Cour Royal oell Cassalionsdomstolen, äfvensom vid Oberlandische Gerichte i Preussen har hvarje särskild afdelning en särskild president, hvaremot den förste chefen heter öfver-president, ett förhållande, som inom vår Hofrätt skulle motsvaras deraf, att hvarje divisionschef hette vice-president och vore bättre lönad, hvilket visserligen icke vore obilligt; men alt det åtminstone finnes en plats, som står i detta förhållande, är det minsta, och alt borttaga den är oriktigt. Jag yrkar således afslag för denna del af Ulsk:s betänkande. Hvad beträffar den andra delen, eller förändring af assessor'emes titel till hofrättsråd, så synes mig', att, såframt man icke samtidigt kan gifva dem hofrätlsråds-löner, hvilket jag icke hört omtalas, och då man för resten äfven klandrar titelsjukan i vårt land, så finner jag intet skäl att förvandla de yngre ledamöterna till hofrättsråder. Då således den sednare förändringen icke skulle medföra något ändamål och den första är absolut skadlig i.min tanke, så anhåller jag vördsamt om afslag på betänkandet. Frih. Hermelin, Carl: I afseende på det första ämnet, huruvida vice-presidenterne äro behöflige, får jag instämma med Hr Rosenblad. Grunden för Utsk:s beslut, nemi. förhållandet inom Skåuska Hofrätten, som uti betänkandet blifvit åberopadt, anser jag icke vara fullt säker. Den instiftades mod endast sex ledamöter, och jag har mig Den 13 Juni f. m. icke bekant, om antalet sedan ar ökadt. Der kan en vicepresident visserligen vara öfverflödig. I Svea och Götha Hofrätter deremot, hvarest ledainöternes antal är 24, och fördeladt på flera divisioner, torde en vice-president jemväl vara behöflig. Det inträffar ofta hinder af sjukdom och andra orsaker bland ledamöterna, och då är det brukligt, om jag icke misstager 111ig, att vice-presidenten tillkallas än af en, än åter af en annan division. Om således vice-presidents-enibetet indroges, skulle det snart blifva fråga om att öka ledamöternes antal uti nämnda Hofrätter, och då tror jag, att vinsten vore ringa.
Uti den häröfver afgifna underdåniga förklaringen har väl Kongl. Stats-kontoret, som efter f. d. Allmänna Magasins-kontorets indragning med 1852 års ingång öfvertagit magasins-ärendena, anfört, att uppdebitering af förenämnda post hvarken i 1851 eller 1852 års räkenskaper egt rum och ej eller blifvit af Kongl. Kammar-rätten påyrkad, af skäl att afskrifnings-frågorna voro samma embelsverks pröfning underställde, hvarföre och då derjemte Magasins-kontoret fästat Kongl. Kammar-rättens uppmärksamhet på oriktigbeten af den anmärkta aflöringen. Kongl. Stats-kontoret ansett vidare redovisning i denna del numera tillkomma Kongl. Kammar-rätten; men då Rikets Ständer, lika med Revisorerne, anse att förevarande undsättnings-medel icke bordt ur räkenskaperne atföras, innan desammas afskrifning blifvit i behörig ordning genom laga kraftvunnet beslut godkänd, samt Rikets Ständer dessutom inhemtat, att dessa undsättnings-medel jemväl blifvit ur kreditiv-fondens räkenskaper afförde, få Rikets Ständer hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, det vederbörande mätte i nåder förständigas, att åter i räkenskaperna uppdebitera ifrågavarande derur afförde undsättnings-medel, 103,158 R:dr 42 sk. 10 rst., intilldess frågan om desammas afskrifning blifvit slutligen afgjord.
Julens annalkande ökade Leonnas husmoderliga omsorger, ty helgen hör enligt gammal finsk sed till tjenstefolkets sötebrödsdagar, som tillbringas under hvila från alla icke oundgängliga sysslor. Nordenskans reste med son och svärdotter till Lovisa, och återkom först närmare nyåret. Leonna var hemma, mera än någonsin utsatt för modrens retliga lynne. Så förlefde hon några långsamma dagar, som verkade ofördelaktigt på både kropp och själ; ingen förströelse hindrade henne att lemna sig åt minnen och reflexioner. Hvilka förändringar hade ej föregått på ¯ett enda år¯ — så långt i perspektif — så kort sedan det utrunnit ur tidens stora timglas! — med hastande steg hade hon blifvit förd från barndomens lekar, genom ungdomens blomstergård, der hon knappt hunnit kasta omkring sig några blickar, förrän hon måste lemna den. Nu tyckte hon sig redan öfverträdt den gränseskilnad, som förde till medelåldrens ofta törnbeväxta bana. Hu! Det var att måla svart vid sjutton år! «Så ser menniskan nästan alltid ¯verlden¯ genom känslans synglas, och den visar sig mörk eller purpurfärgad, allt efter färgen på det glas, hvarigenom hon betraktar den,» säger Andersen. Leonna gjorde sig i tankarna en förteckning på det hon upplefvat. Allt hade gjort intryck på hennes känsliga hjerta: Vänskapsförbundet med Ottilia, sammanträffandet med Feodor; mormodrens hastiga död, vistandet med och skilsmessan från Ottilia, Petters giftermål, och otrefligheten med denna nya slägt, oenigheten mellan Petter och Feodor, dennes besynnerliga bref och den ovisshet hvari hon nu lefde. Sätta vi oss i hennes belägenhet, och genomgå vi med henne denna förteckning, skall väl ingen finna det besynnerligt, att hon, utan annat sällskap än denna mor, ansåg lifvet äga mera skugga än ljus. Nyårsdagen passerade hon hos brodren. Maria klagade sig illamående, var tyst och sluten; Leonna hade så tråkigt der, att hon med glädje återvände hem. Sent på en februariafton, vandrade hon ensam i den af en muntert sprakande eldbrasa upplysta salen. Med ens hörde hon bandhunden skälla, och äfven skall af fremmande hundar.
2. för de inom Jemtland utgående, till roteringens uppehållande derstädes påräknade hemmansräntor, hvilka, enligt E. K. M:ts nåd. proposition, skulle ingå till statsverket » 7,900: samt för ersättande af de Wadstena Krigsmanshus kassa nu tillkommande rusthålls-afgifter * 100: så och med afseende å de förhållanden, som E. K. M:t i målet framlagt, samt enär beviljandet af de förstnämnde tre anslagssummorna utgör ett vilkor för möjligheten - Expedilions-Utskottets Förslag till and. Skrifvelse, N.-o 1G2. 369 lighctcn af den föreslagna roteringens bringande till verkställighet, hafva Rikets Ständer dessa 3:ne anslagsbelopp beviljat, likväl med det förbehåll, i afseende på vederlaget för omförmälda hemmansräntor, att dessa lill Statsverket indragas; varande ersättning för Wadstena Krigsmanshuskassas bela nu egande inkomst af ruslhållsafgifterne af Rikets Ständer särskildt medgifven, i anledning af hvad E. K. M:t derom i den nådiga propositionen af den 15 November forlidet ar behagat föreslå. För medgifvandet af indragning lill Statsverket af de fran Medelpad nu dels lill rusthålls-sqvadronert af häsljägare-korpsen och dels till reserv-medel s-kassan anslagna augmentsoch hemmansräntor, utgörande omkring 1,900 R:dr R:ko, bar E. K. M:t fästat det vilkor, att vederlaget för dessa räntor årligen skulle bestämmas på grund af markegångsprisen under en viss föregången tidrymd, på sätt uti E. K. M:ls nyssberörda nådiga proposition blifvit föreslaget, rörande åtskilliga till allmänna verk och inrättningar anslagna hemmansräntor; och hafva Rikets Ständer, som funnit ändamålsenligt att sådana dispositioner af Kronans räntor i möjligaste måtto upphöra, beslutat att enahanda vilkor och grunder, som redan blifvit af Rikets Ständer fastställda för utbyte af de lili E. K.