Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det jernrika Sverige måtte väl ej hafva svårare vid att förskaffa sina söner de vapen, med hvilka de skola försvara sitt fädernesland, än Danmark, som ej jerngrufvor äger; det constitutionelt styrda Sverige måtte väl ej mera frukta för att låta medborgaren till öfning begagna de vapen, med hvilka han är kallad att försvara sitt fädernesland, än det suveränt styrda Danmark, hvarest ej blott 10,000 borgare, utom studenter, i Köpenhamn äro försedde med gevär, utan hvar bondson är soldat från 20 till 28 år. Någon särskild krigarekast, med undantag af offieerscorpsen vid conscriptionen från landet och ett garde af nå gra - D e ri 9 M n j e. in. 4S9 gra hundra man, finnes der icke, hvad landtarmeen vidkommer. Flottan har sin egen särskilda corps på stat. Blir åtei national-armcen organiserad, såsom ett helt för sig, med egna officerare, skola båda dessa vara angelägna 0111 att uppi ätthålla corpsens anseende, hvad den militära öfningen i fred vidkommer; och derigenom alt en längre tjenstetid för gemenskapen uppkommer, skall förtroendet befästas mellan soldat och officerare ; genom från den slående armeen tagna instructions-officerare skall national-armeens befäl få del af de förbättringar, som tiden verkat i krigsväsendet, utan att desse officerare sjelfve behöfva ex professo egna sig åt krigsvetlenskaperna. Genom inrättandet af rang-reg:ten inom denna annee, skall för Staten kunna besparas utgifter, då med dessa bör fästas det villkor, alt gemenskapen skall hålla sig sjelf allt utom vapen. Sådana äro alla borgare-regtten i Danmark. Deras organisation tror jag i många hänseenden är ilen bästa att taga till föresyn vid frågan om utbildandet af vårt national-försvar; det Preussiska conseriptions-systemet kan ej passa för andra länder än de, hvilka styras af despoter. Från denna liufvudplan tror jag man bör utgå, om vi skola få en national-beväring, som skall kunna trygga vår sjelfständighet.
Stängäns uppmuddring, hwartill Private redan bekostat 2,000 R:dr B:co, och ytterligare päräkuat att bidraga. Upptagande af den gamla farleden mellan Ullsundafjerdcn och Carlbergsfjön, hwartill päräknas privat bidrag af 4,4»» N:dr. Uppmuddring af En könings-Än. Uppmuddring af Köpings-Än. Uppmuddring af Än wid Uddewalla. Fortsättning af arbetena till förekommande af uppgrundning samt till strömdragens förminskande i Götha Elf. Arbeten till förekommande af Lida-Äns igengrundning. zbppnandet af ny farled och den gamlas fördjupande genom Lillströmmen och Kohlsundet ä Wermdön i Roslagen, samt fördjupande af Nenningesund i Roslagen emellan Radmans-ö och fasta Landet. 2:0 Sädane, som hufwudfakligen afse enskilde Jordägares fördel, hwartill torde böra räknas: Rensningen uti Swäga-Än i Helsingland för lättad åtkomst af timmer frän derintill belägne Skogsäqor. Rensningar i Ulfsän i Wermland för samma ändamäl. Nellsningar i Halgän i dito för dito. Utfk. Betänkande», N:o 26. XCV T ös än i Wermland för lättad ätkomst af timmer. Rensningar i Jo la-Än i Wermland för dito. Uppmuddring af Iordmarksfundet wid StrömsHolms-Canalcns utlopp. Canal ä Djurgärden wid Stockholm. Uppmuddring af ^resunds-än i Uppland. Canal fran Södertörn till Stockholm. öppnandet af en Båtled frän Sjön Ungern till Nyköping. Rensningar i Fcmtän i Wermland, för lättad ätkomsi af timmer. 3:v Sädane, som icke äga för Lndamäl lättnad i transport eller communication, utan endast aflcdande af öfwerflödigt watten; sädane äro: Ljusna Elfs upprensning i Helsingland. Dahl-Elfwcns upprensning. Tierps än i Uppland, till sänkande af Sjön Tämnaren.
Det naturligaste, i afseende på husbehofs-bränvinsbränningen, hvarvid vi hufvudsakligen fästa oss, är att denna, begränsad till redskapens storlek, hvars beskaffenhet dock icke må vara så inskränkt till kantal, att bränvinsbränning blir lönlös, belt och hållet frigafs utan all afgäld, om också något obetydligt qvantum bränvin kunde tillverkas öfver husbehofvet till afsalu. I sådant fall visade man, att man följde den af tidsomsländigheter framkallade friare grundsatts, som gjort sig gällande i afseende på andra landtmannen tillagda rättigheter, att utan afgift tillverka och försälja bröd och dricka m. m., men att emedlertid derhän söka drifva saken, vore fruktlöst arbete, och vi inskränka derföre vårt påstående endast dertill, att de stadganden, som gälla uti 1845 års författning, i afseende på husbehofsbränningen, eller första klassens pannor, måtte uti den författning i samma ämne, hvarom Rikets Ständer nu kunna sig förena, antagas, endast med den föränd ring, att jordbrukare må anmäla sig till bränvinsbränning högst ses månader, men också endast till i eller flere deraf, i hvilket fall afgiften derefter proportioneras, så att t. ex. för en månad erlägges |:del af den för 6 månader bestämda afgiften, samt för 4 månader | af samma för 6 månader bestämda belopp o. s. v. Det har redan visat sig, att 1845 års författning haft till följd, att en otalig mäng af husbehofsbränvinspannor försvunnit i orter, der afsättningen af säd varit gynuad af lättade kommunikationer m. m.; men allvarsamt bör man i denna fråga betrakta och lägga synnerlig vigt, dels vid den nödvändighet för landtmannen af husbehofsbränningen, då sädeseller potates-grödan skadas af frost eller af annan orsak blir tjenlig endast för bränvinsbränning, och dels vid den stora skillnad, som eger rum uti olika landskaper af sverige.
Länsmannen kan ej alltid på en dag hinna skrifva så många exemplar, hälst lian kan vara sysslosatt med andra a88 Den i3 Julii c. m. Kungörelser, sorn, enligt Kongl. Maj:ts Instruction för Dess Befallningshafvande, det uttryckligen åligger Embetsnuinnen att skrifva, bora på StatsVerkets bekostnad tryckas. Nu få de exemplaren tryckta sig tillsända, och erlägga derföre en lindrig betalning, emedan det länder dem till egen lättnad. I annat fall skulle de hvardera bålla sig en Skrifvare till. Här är nu fråga om att ålägga StatsVerket en utgift af blott 2,400 R:dr, men nästa Riksdag fä vi den säkerligen tre gånger större. Har StatsVerket en gång erkänt principen, så kommer den nu föreslagne Summan säkert att blifva 5, 6 å 8 gånger större. Jag afstyrker således bifall till Utlåtandet, emedan skyldigheten ursprungligen är ett åliggande för Embetsmännen, och bifallet blott skulle föranleda till slarf med Statens medel, hvilket icke är ovanligt inom det kära Fäderneslandet. Jag anhåller således om afslag å Utlåtandet. Herr RosenqvistFredrik Leonhard: Jag förenar mig till alla delar med Herr Hjerta, och anser lika med honom icke någon ny afgift vara nödvändig för tryckningen af Landshöfdingarnes EmbetsKungörelser. Erfarenheten har visat, att då något bifailes, så gifver det straxt anledning att vilja hafva mera, och således om man får ett finger,' så vill man hafva hela handen, och får man en skilling, så vill man hafva en hel Riksdaler. Fri - ♦ Den i3 Julii e. m. 287 tjensteförrättningar. Derigenom händer, att Kungörelser icke på en och samma Söndag i alla Socknar uppläsas. Det är derföre angelägit, att trycka dessa Kungörelser, och kostnaden kan icke med skäl åläggas Tjenstemännen. Den bestrides nu godvilligt, men tillhör lagligen Staten. LandtStaten är dessutom så illa lönt* att hvarje ytterligare fordran af den skulle vara en stor obillighet.
Denna Votering har utfallit med 42 Ja och 77 Nej; och då Nej sålunda vunnit, komma afgifterne för Inspectorer, Frälse och Gårds, samt Casseurer, Bokhållare, Fogdar, Factorer och Skrifvare, i privat tjeost på landet, att bestämmas i enlighet med föreskrifterne uti i83o års Bevillnings-Förordning; men med det tillägg, att jordeller qvarnegare, som sjelfve bruka jorden eller sköta qvarnen, och således icke hafva hos sig anställde Rättare eller Mjölnare, äro befriade ifrån den för Rättare eller Mjölnare stadgade bevillning. Tionde Voteringen : Den, som bifaller Utskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden godkände förslag, att i 28 af den blifvande Bevillnings-Förordningen orden; och icke till afgift efter denna Artikel äro uppförde eller derifrån fritagnemå uteslutas, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej3 kommer närande att i den blifvande Bevillnings-Förordningen bibehållas oförändrad. Och enär denna votering utfallit med 86 Ja och 33 Nej, i följd hvaraf Ja vunnit; så kommer från 28 §. af den blifvande Bevillnings-Förordningen, att uteslutas orden: och icke till afgift efter denna Artikel äro uppförde eller därifrån fritagne. Elfte Voteringen'. Den, sorn bifaller Utskottets förslag, att Disponenter, Grufve-, som af Grufve-egare äro antagne och för deras räkning drifva Grufve-arbete, taxeras i fyra Classer : Första Classen med 5o arbetare och derutöfver Rdr 20: Andra Dito med 3o dito dito “ 12: Tredje Dito med 20 dito dito “ 8: Fjerde Dito med under 20 arbetare “ 4: Voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej.
Med afseende derpå: att sedan Banken iklädt sig ansvarigheten för alla af R:gsGontoiret utgifne CreditSedlar, all skillnad emellan desse och Bancosedlar upphört; att 2:ne slags pappersmynt af alldeles lika art är Öfverflödigt; att endast kostnaden för B.:gsContoirets Sedel-till verkning, utom aflöning för Cassörer m. fl., går årligen till g,5oo å i5,5oo B.:dr; att den större lätthet allmänheten ägt för vexling i RrgsGontoirets Cassör, äfvensom den större beqvämlighet Piiksgäldssedlarne för rörelsen erbjudit, upphöra, om B.. St:r antaga BancoUtskottets förslag om Transporträkningens upphörande, samt förenkladt Kassaföringsoch Vexlingssätt i Banken; att den mindre säkerhet de nu varande BäksgaldsSedlarne erbjuda mot efterapning och förfalskning än 5 B. 34 —. ■ J 5 oi Stats-Utskottet* de nya Sedlar, BancoUtskottet föreslår R. St:r, att af Banken utgifvas, fordrar att genom samma RiksgäldsSedlars upphörande, att såsom mynt i Riket erkännas, åtminstone för en framtid förekomma all verkan af å dem försökt förfalskning eller efterapning ; att deremot å en annan sida närvarande Innehafvares rätt fordrar, att, ehvad anstallt som för RtgsSedlarnes indragning kan pröfvas nödig, Innehafvarne lemnäs tillräcklig tid att göra sin rätt gällande; att, med ledning af Allmänna Lagens stadgande, i afseende på kraf för skuldfordringar i allmänhet 10 års prescriptionstid tyckes härvid förena både det allmänna och enskildta interesse^ fordringar; så får jag vördsamt föreslå: 1:0 att med Mars månads utgång år i83o all vidare tillverkning af RtgsContoirets GreditSedlar, eller af de så kallade RtgsSedlarne må upphöra; 2:0 alt i R:gsContoirets
Konungen sade: Chimham skall draga öfver med mig, och jag vill göra honom hvad dig är till vilja; och allt det du bedes af mig, det vill jag göra dig. Och då allt folket var kommet öfver Jordan, och Konungen desslikes, kysste Konungen Barsillai, och välsignade honom; och han vände om igen till sitt rum. Och Konungen drog öfver till Gilgal, och Chimham for med honom; och allt Juda folk hade fört Konungen öfver; men Israels folk var icke utan hälften der. Och si, då kommo alle Israels män till Konungen, och sade till honom: Hvi hafva våre bröder, Juda män, stulit dig, och hafva fört Konungen och hans hus öfver Jordan, och alla Davids män med honom? Då svarade de af Juda dem af Israel: Konungen är oss när åkommen; hvi ären I der vrede före? Menen I, att vi af Konungenom kost och skänker fått hafve? Så svarade då de af Israel dem af Juda, och sade: Vi hafve tio sinom mer, med Konungenom, med David också, än I; hvi hafver du då så ringa aktat mig, att vi icke måtte hafva varit de förste, till att hemta vår Konung? Men de af Juda talade hårdare, än de män af Israel. Och dit var kommen en Belials man, som het Seba, Bichri son, ens mans af Jemini, han blåste i basunen, och sade: Vi hafve ingen del i David, eller något arf i Isai son; hvar och en fare i sina hyddo, o Israel! Då föll ifrå David hvar man i Israel, och följde Seba, Bichri son; men Juda män blefvo vid sin Konung, ifrå Jordan intill Jerusalem. Då Konung David kom hem till Jerusalem, tog han de tio frillor, som han återleft hade till att bevara huset, och satte dem i förvaring, och försörjde dem; men han belåg dem intet mer; och de voro så innelyckta intill deras död, och lefde i enkodom. Och Konungen sade till Amasa: Kalla mig tillhopa alla Juda män, på tredje dagen; och du skall också vara vid handena.
Varder ej jord eller lägenhet, som afträdd är, för uppgifvet ändamål använd; då håfve egaren af den egendom, hvarifrån jorden eller lägenheten afsöndrad är, eller, der hela egendomen afträdd blifvit, den som deraf då egare var, eller hans rättsinnehafvare, våld att den afträdda jorden eller lägenheten återlösa. Vill den, som sådan återlösningsrätt eger, den rätt utöfva, och sämjes han ej om vilkoren derför med innehafvaren af det, som återlösas skall; stämme då denne till*Under-Rätt i den ort, der jorden eller lägenheten ligger; och pröfve Rätten af omständigheterna, huruvida det tillämnade företaget bör såsom öfvergifvet anses eller om med pröfning af kärandens talan bör på viss, af Rätten bestämd tid anstå. Ej må stämning, hvarom nu sagdt är, ske sednare än tio år efter den tid, som, på sätt i § 2 stadgadt är, blifvit för jordens eller lägenhetens afstående eller upplåtande bestämd. Kunna, sedan så stämdt är, parterne ej sämjas om det belopp, hvarför jorden eller lägenheten återlösas skall, läte Rätten tvisten derom af särskild Nämnd pröfvas, såsom förut sagdt är; dock må Nämnden ej sätta ut högre belopp, än det, hvarför jorden eller lägenheten afträdd blifvit. § 30. Om ändring eller utrifning af vattenverk, som genom uppdämning skada jord eller hindra dess odling, är särskildt stadgadt.” Kongl. Lag-Utskottets Betänkande N:o 14. 9 Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. År och dag som ofvan. CARL, Louis De Geer.” Med de af Rikets Ständer vid sisthållna riksdag beslutade ändringarne i 1, 13, 14 och 25 §§ af Kongl.
Jag anhåller derföre, att Ridderskapet och Adeln må besluta , det Riddarhus-Secreteraren icke tillika må bekläda någon annan tjenst, väl förståendes, att detta icke tager sin början, förr än den nu varande Secreteraren afgått. Herr von Hohenhausen: Den Ledamot, som väckt denna motion, och som tillika är Ledamot af Riddarhus-Utskottet, har gillat Utskottets förslag. Det synes vara af stort interesse för Ridderskapet och Adeln, att, till denna tjenst vinna en utmärkt skicklig person, samt att man icke helt och hållet bör frånsäga sig att äga en sådan, om han icke vill emottaga tjensten, utan med bibehållande af ett annat Embete, Jag tror således, att med den modification Utskottet föreslaget, ali säkerhet för Ridderskapet och Adeln blifvit iakttagen, emedan man i annat fall kunde gå miste om en fördel, utan att i stället vinna någon annan. Herr Cederschjöld: Uti den nu ifråga varande §. står, att i händelse RiddarhusSecreteraren skulle underlåta, att skaffa sig permission för Riksdagen från annan tjenste - 63a Den 16 November* befattning, Riddarhus - Direction skall äga affordra honom hans afskedsansökning, och Sedan förklara sysslan ledig. Detta är en formalitet, som kunde leda till ledsamheter, om Secreteraren icke ville afgifva någon afskedsansökning. Jag ser ej heller hvartill detta tjenar, då det är föreskrifvet på ett annat ställe att, om han icke har Protocollerne tryckte inom 1 år, sysslan skall förklaras ledig utan afskedsansökning. En annan märkning af mera vigt, är den, att det står, det blott Adelsmän eller äldste Sönerne af nyadlade familier kunna antagas till Cancellister. Jag hemställer om man icke tili Extra-Ordinarier vid Riksdagarne skulle kunna begagna äfven andra, än Adeliga personer, och endast vid lika skicklighet lemna företräde åt Adelsmän. Herr Rosenblad: Den första af de förändringar Herr Cederschjöld tillstyrkt, godkänner äfven jag.
Begge skepps varfven sysslosälta under våroch sommarmånaderne tillhopa 40 å 50 arbetare; varande Varfsegarnes inkomster dervid uppgifne till 6 å 7,000 R:dr årligen. Tegelbruk. Af sådana finnas inom Länet 27 stycken, dervid omkring 100 arbetare blifvit sysslosatte under vanliga arbetstiden; och utgjorde tillverkningarnes sammanräknade värde under detta qvinqvennium 15 å 16,000 R:dr om året. Pappersbruk. Tre sådana finnas, hvilka varit i gång med tillhopa 12 arbetare och hafva tillverkat papper för omkring 5,000 R:dr årligen. Glasbruket vid Limmared i Kinds härad har hållits i jemn gång med omkring 30 arbetare, och tillverkningen af glasvaror derstädes utgjort i värde ungefärligen 20,000 R:dr om året. 20 Lerliärilsoch Kakelugns-Fabriker. Tre sådane med 6 a 7 arbetare hafva tillverkat varor för 7 a 800 R:dr om äret. Mekaniska Bomulls-Spinnerier finnas vid Kullen och Nääs i Wedtle härad samt Sjuntorp i Flundre härad, pä hvilka ställen 320 ä 330 personer, mest barn, till arbete begagnas. Hela tillverkningsvärdet vid dessa Irenne verk, af hvilka det vid Nääs är betydligast, kan uppskattas till 250 ä 280,(M)0 R:dr årligen, rudimatericn inberäknad. Dessutom har tillståndsbref blifvit utfärdadt för anläggande af Mekaniskt Bomullsspinneri vid Öijebroqvarn å Trollhättan; men detta har ännu icke kommit i gång. Mekaniskt Konstväfveri, med tillhörande dressningsmachiner, blekeri och appreterverk, vid Rydboholm i Marks härad, hvarvid 100, 120 och senast 130 arbetare varit sysslosalte. Denna dyrbara inrättning har från och med år 1836 varit i verksamhet med årlig tillökning i väfstolars samt öfrige nödiga machiners antal, såsom följd hvaraf välnadslillverkningen alven blifvit årligen ökad.
1: a fållade Borås1,700 Hufvudkontor: Drottninggatan 3 — 6 st. Extra i:a hemväfda Förklädstyg dus. [2322] 2,75 » st. hemstickade Tricotkläder 200 mönster. st. Stanleys-Skjortor (dessa äro de finaste 200 4 5 [2306] Stor utställning af M ö b l e r i m o d e r n a och antika som finnes) i endast moderna mönster 2,000 600 H v a r j e h u s m o d e r, som sätter värde på att vid hembakning erhålla goda småbröd och tårtor, spisoch knäckebröd, olika sorters limpor, olika slags karameller och glace samt god jäst m. m., m. m. bör insända 75 öre i frimärken till C. O. Ekblad &amp; Comp:s bokhandel i Vestervik, då portofritt erhålles en tillförlitlig S a t s - b o k för nämnda ändamål. LUDV. AXELSONS Guld-, (1 Silfver&amp; Nysilfvermagasin. St. J sort. lager t. allra lägst möjl. pris. [] Förlofningsring. af brukl. storl. på fl lager. Idun Stockholm, Iduns Tryckeri Fredagen den 6 december 1895. N:r 49 (416) Byrå I Prenumerationspris pr å r: Idun ensam kr. telef. Iduns Modet., fjortondagsuppl. » 5: — Iduns Modet., mänadsuppl. » 3: — Prenumeration sker å alla postBarngarderoben » 3: — anstalter i riket. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffast säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. : J. Nordling. Aktiebolag. A n ii o DIS p r i s: 35 öre pr nonpareillerad. För ' Platssökande " o. » Lediga platser » 25 Öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Utgifningstid: livarje helgfri fredag.
Och just det ur hvarje synpunkt ändamålsenliga, icke blott det för ögonblicket billigaste, måste härvid så mycket heldre afses, som frågan om Riksarkivet ju nu är meningen bestämmas för ganska lång tiderymd. För min del kan jag ej inse den öfvervägande vigten af att ifrågav:de byggnad förlägges i möjligaste närhet till StatsDep:n och en del af embetsverken, då dessas handlingar naturligtvis ej borde till Riksarkivet öfverlemnas förrän vid den tid, då de blott undantagsvis behöfde rådfrågas. Deremot borde väl embetsverkens närhet till hvarannan heldre afses, än att dessa Hyttas åtskiljda. Säkerheten för Riksarkivets handlingar, i förening med möjligheten att äfven i framtiden åstadkomma tillräckligt utrymme lör deras ordnande på ett ställe, bör väl i främsta rummet afses; vederbörande tjonstemäns besvär först sedermera. Uti London ligga flere embetsverk i Westminster, men Stats-arkivet i City. Beträffande Utsk:ts enda skenbart vigtiga skäl: faran af uppskof i anseende till nuv:de lokals bristfällighet, så är jag fullkomligen ölvertygad alt, i händelse af beslut om nybyggnad, lämplig interims-utväg kan beredas för den korta tid, husets nybyggnad kan öfverskjuta deri föreslagna flygelns. Att ej göra denna mellantid obehörigt lång, afstår jag från en tilltänkt begäran om att, med a Islag å Bctänk:t, R. St:r måtte ingå med skrifvelse till K. M., att till nästkommande riksdag framlägga ett nytt, detaljeradt förslag i ungefärlig öfver - Den 17 Juni e. m. ensstämmelse med det ursprungliga, och förenar mig i stället med sednasle talaren i anhållan om återremiss, åsyftande bifall till K. M:s förra Propos. samt till de enskilda motionerne, endast att frågan om bestämmande af byggnadsplats öfverlåtes till K. M, efter sakkunnige mäns hörande, samt att för densammas inköp möjligen erforderliga medel må af Stats-kontoret linder förskoltstitel anordnas, att framdeles hos R. St:r till ersättning anmälas. Gr. Mörner, Carl Göran:
Banco, räntefritt under de fem första åren, mot fyra, högst fem procents ränta under de derefter kommande fem åren, och mot lika ränta och tio procents, capital-afbelalning under de derpå följande lio år, eller intill dess hela den beviljade lånesumman vore godtgjord; samt att Rikets Ständer, för den händelse att verkstadens försäljning eller bortarrendering till enskild man, sådant oaktadt, icke kunde lill vägabringas, måtte, i stället för nämnde lånebiträde, öka anslaget till Kongl. Maj:ls Flotta med 12,000 Rdr. årligen, i det beälämda ändamål, alt Kongl, Maj:t derigenom må sältas i tillfälle att, under den tid anslaget utgår, öfvertaga Motala Mechaniska verkstad för Flottans räkning, samt der låta tillverka de ångmachiner m. ra. dylikt, som för sjöförsvaret erfordras. Jemte denna motion äro de häraf föranledda anmärkningar och yttranden äfven Utskottet meddelade. Herr Friherre Lagerbjelke, Johan, har hufvudsakligen anfört: att med de 2:ne Ångfartyg Svenska Fl< t an redan eger, på längre tid icke erfordras mer än de 2:ne, hvartill Kongl. Maj:t i dess, Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof äskat medel; att häraf skulle ovedersägligen följa, att Flottan icke behöfver Motala Mechaniska verkstad, emedan sådane machiner, som erfordras till sistnämnde fartyg, kunna erhållas frän andra ställen, och till bättre pris, än för hvad de vid Motala Mechaniska verkstad kunna tillverkas; och hvad anginge den af Motionairen föreslagna tillökning af 12000
Prins Carl, fåfäng och tyckmycken, skrattade af ilska, när han ej kunde undgå begripa, att hans egen otymplighet gaf fart åt den allmänna munterheten. Hofkretsen försmådde ej ens att åka i höet, då det kördes in till ladorna. Man åkte parvis . «Ack! fallet är ljuft – då det sker uti hö: Man sänks som af englar, Bland vissnande stänglar, Man reser sig åter som blomstrande mö« 10 TREDJE KAPITLET. Medan hölassen, som gjorde lyckliga, lyckligen fördes till ort och ställe som vederborde, höll konungen senat. Var god och vänj er, benägne läsare! vid detta uttryck, hvilket vi ämna begagna så länge 1772 års regeringssätt räcker, för att skilja Gustaf III:s Råd, både från hans och sonens konselj efter 1789 och från Carl XIII:s och konung Bernadottes statsråd, hvilka samtlige äro en god del mindre, än 72 års senat, liksom frihetstidens rådkammare var betydligt mera. De ärenden, som i dag förekommo i senaten, äro af ingen vigt för läsaren att känna; men så mycket mer den person, som vid tillfället och sedan länge förde protokollet. Det är den bäst frejdade bland alla Gustafs gunstlingar, hans jemnårige, den åt hvilken han först skänkte och aldrig beröfvade sin bevågenhet, med hvilken läsaren nu får göra bekantskap; och på det att denna må bli lika angenäm som varaktig, låna vi en samtidig mästares afbildning: «Ett snille, lätt, redigt fattande, eldigt och le«kande, men framför allt eget, rikt och skapande, «lika danadt för det allvarsamma, som det glädtiga, «för allmänna värf, som för umgängets behag; ett «hjerta öppet för glädjen, nöjet, vänskapen, för alla «blida känslor och rörelser, men tillslutet för alla de «omildare, eller der dessa åtminstone icke längre dval«des, än tilldess, med förmågan att dem fullgöra, «en segrande godhet snart förbytte dem i hjelpsam«het och välgörande.