Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
RättegångsBalken. X. B. 3g6. XI. 112. XII. A. 1 o 1 • — N:o go. öfver RiksdagsFullmägtigen Pehr Jönssons från Öland motion, om förändring i hvad angående Communications-resolutioner från ÖfverRätt nu stadgadt är X. B. 3g6. XI. 112. XII. A. ior. — N:o gi. öfver Herr W. F. Dalmaos motion, om förändring af nu gällande föreskrifter, angående skyldighet för Domare å landet, att, vid så kallade extra-Jorrättningar, före afresan från förrättningsstälfet, till parterne gifva Protocol! och Utslag. X. B. 3g6. XI. 112. XII. A. 101. — N:o g2. öfver motion af Herr E. G. Uggla, om förtydligande af föreskrifterne, rörande behofvet af fullmagt vid besvärsskrifters och ansökningars ingifvande till Kongl. Maj:t samt Hofoch ÖfverRätter, och om upprättande af formulaire till besvärs-hänvisningar. X. B. 3gy. XI. 112. fc XII. A. 104. XVI. U. g», 133. A. i57. — N:o g3. i anledning af väckt motion, om återställande af rättigheten att i ringare mål begagna muntlig stämning. X. B. 3g7. XI. 112. XII. Å. to5. XVI. U. g2. A. 133. ■— N:o g4. i anledning af återreroiss å N:o 80. X. B. 3g7, XI. 112. XII. A. 106. — N:o g5. öfver väckt motion, om ändring af i5 Cap. r och 2 §§. Rättegångsbalken. X. B. 3g7. XI. 112. XII. A. jo7. — N:o g6. i anledning af återremiss å N:o ig. X. B. 3g7. XI. 112. E. 281. XII.
Kungörelsen den 23 Jan. 1811, ökade och utsträckte till ännu liere fall, såsom befordringar, fastighetsoch Skatte-köp, med flere afhandlingar, vid hvilken inkomst denna Cassa ock, enligt Utskottets ofvan tipptagnc yttrande, skulle fortfarande förblifva i åtnjutande. Och då anledningen till Committerades förslag, att denne Lön-besparing å Militaire Staterne skulle dit ingå, nemi. för Stats-Utskottets Betänkan den. att ersätta Centonalen och befordring? * afgiften å Civile Statens Löner, salunda upphört, samt härvid jemväl må i be Lön, sorn nu skulle medgifvas Civile Statens; så finnér i anseende härtill, Utskottet sig dess mindre kunna tillstyrka, att de för Begrafningshjelps utbetalning nu skeende innehållningar af Sex Månaders Lön må för afskedstagande Militaire-^, Ämbetsoch Tjen-^ Steman tillfalla deras Pensions-Cassa, som förhållandet med bägge Cassornes understödjande af Staten synes blifva jemnadt, då Arméens Pensions-Cassas särskilde och högre inkomster tagas i beräkning O ö O mot de Statsanslag, sorn för Civile Statens nu skulle göras till sammanräknadt belopp af 2 5,ooo R:dr. Blifvande såsom tillgång för denna utgift att påräknas de förut under tittel af Dödsfallsoch Avancements-besparing i Riks-Staten upptagne 25,000 R:dr , hvilka äfven nu blifvit uppförde i Förslaget till Inkomsternes beräkning, att ingå genom omförmäldte Sex Månaders Lön-besparing å Militaire Staterne. StatsUtskottets Betänkatiden, 79S Efter hvad Comrnitterades förslag jemväl innefattar, anser Utskottet, det bör Civile Statens Pensions-Cassas förvältning för Riksens Ständer och deras Revisorer, vid granskningen af Stats-.
L:dr 38 sk. i r., eller till8Lmman8 i/;/j,?53 L:dr 26 sk. 6 r., allt Lanea; att utgifterna för fegge des8a Inrättningar tillsamman8 uppgått till 12^^58 L:dr 5 sk. 10 r. 8. m. ärligen; att i 8tockfolm8 Län, der nägot Läns-Lararett ieke dnne8, utan patienterne frän Länet, enligt träffad öfverenskommelse med Lireetionen öfver Lerallmer-Lav. arettet, derstädes emottagas, Lurlmsmedlen för äret, enligt sigt irlända redogörelse, utgjorde L:dr 8 sli., oef att utgifterne vid samma Läns Lurlms uppgingo till 5,o6/j L:dr 5 sk., allt Lanea. Häraf visade sig tydligt, det inliomsterna vid Lans-Lasaretten 00I1 Lurlmsen, om Lurlmsafgiften skulle uppliöra, utgjorde ett iiögst ofet^-dligt felopp emot utgifterna vid samma Inrättningar, samt att dessa sjuk värdsanstulter> i saknad al Lurfus-afgiften, eller annan deremot svarande inkomst, omöjligen skulle kunna ega feständ. Ilti serskild till Longi.
Dess räkenskap, som blifvit granskad i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning och ej eller till någon erinran från Revisorernes sida föranledt, utvisar följande förhållande: Debet. Balans från år 1856: Kontanta tillgångar: Behållning i metaller: Guld, i värde 77,702: 34. Uppbörd: Myntskatt å guld och silfver 16,318: 38. 8. Leverering: Från Kongl. Stats-kontoret: Stats-anslag till Myntets drift 8,000: Balans till år 1858: Skuld till Rikets Ständers Bank för guld och silfver till utmynt ning 399,385: 35. 1. Balans från år 1856. Skuld till Rikets Ständers Bank för guld och silfver till utmyntning 706,693: 22. 3. Utgift: Arfvoden, dagsverkspenningar, materialier m. m 38,888: 1. 3. Leverering: Till Kongl. Balans till år 1858: Kontanta tillgångar: Behållning i metaller: Guld, i värde 74,239: 45. 9.
Att fråntaga Staderna de inkomster, sorn dem i förberörde måtto blifvit till agde, skulle således vara både opolitiskt, då det beröfvade dem ett medel till upprätthållande af för sjöfarten nödige inrättningar, och således kunde verka på deras bestånd, och orättvist, så vida man derigenom upphäfde en, såsom surrogat för förlorade förmåner, vunnen rättighet. 5>6 Besv. och Ekon. Utsk. Betlinkanden. Betraktad abstracteller blott förslg sjelf, skall visserligen skyldigheten för deni, som idka sjöfart från köpingar och landthamnar, att till närmaste städer erlägga vissa afgifter för sina fartyg, utan att desse anlöpa samma städers hamnar, synas nära orimlig; men om man dermed förenar uppmärksamhet på de omständigheter, sorn föranledt tillkomsten af denna skyldighet, och besinnar, att dess tillvaro är beräknad på understödjan det af för landets allmänna bästa nödvändiga samhällsinrättningar, måste omdömet derom utfalla helt annorlunda. I hvarjestat ärdetstyrelsens pligt, att emellan de 2:ne delar, som utgöras af landet och städerna, jemka så, att de kunna bredvid hvarandra bestå; och, om således den ena delen måste till den andras förmån åtaga sig en förbindelse, innefattar detta hvarken obillighet eller orätt* visa, emedan det ingår i samhällets ändamål, som är dess högsta Lag. Det är i följd af allt detta och med be hörigt afseende på helgden af utfärdade privilegier, sorn Utskottet hos sig stadgat den öfvertygelse, att de städer, som vunnit rättighet, att, vid de inom deras Tullkammare distrikt belägne Köpingar och Lastageplatser af Fartyg, uppbära hamn-, brosamt andra afgifter, icke skäligen kunna denna förmån beröfvas, utan böra dervid oförryckt bibehållas; hvarföre ock Utskottet ej heller kan tillstyrka bifall å vice Tale - Bcsv. och Ekon. Utsk. Betankanden. 517 mannen Jon Jonssons väckta motion; Dock varder detta Utskottets, jemte en Ledamots särskildta, utlåtande, Riksens Höglofl, Ständers egen upplysta pröfning vördsamt understäldt.
Denna fråga har sedermera, med hänseende til! saknaden af nödiga medel för den nya brobyggnadens, utförande, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga beslut fått hvila; men, som den gamla flottbron emellan Kyrkoch Skeppsholmarne med hvarje dag alltmera förfaller och svårigheterna att hålla den i furbart skick i samma förhållande ökas, samt dessutom nu af Öfver-Ståthållaren i Stockholm blifvit anmäldt, hurusom stadens Drätsel-Kommission nyligen beslutat alt redan nästa vår fortsätta granit-kajen vid Blasieholmen utefter musei-tomtens hela vestra sida samt, derest en bro emellan förenämnde tvänne holmar komme till utförande, intill vestra sidan af denna bros norra landfäste, dock under vilkor, att denna kaj-sträcka äfven finge för allmänna trafiken begagnas, torde Eders Kongl. Maj:t i Nåder finna lämpligt att nu taga ärendet under slutlig pröfning, helst, om den föreslagna eller någon annan brobyggnad skall komma till verkställighet, Rikets Ständers instundande sammanträde synes böra begagnas, för att bereda de dertill nödiga medlen. Af de upplysningar om kostnaderna för den nu befintliga flottbrons emellan Kyrkoch Skeppsholmarne underhållande, som af vederbörande lemnals, synes obestridligen framgå, att denna bro icke särdeles länge skall kunna genom reparationer, huru grundliga de än må blifva, vidmakthållas, utan mäste ersättas med en ny, till hvars bekostande dock anslagen för sjöförsvaret icke kunna lemna tillgång, minst örn byggnadssättet skulle föranleda till högre utgiftsbelopp. Vid sådant förhållande och då den blifvande brons beskaffenhet numera synes vara i viss mån gifven genom dess läge invid en staten tillhörande praktbyggnad, samt såsom följd deraf ock för staten uppslår det allmänna åliggande att bekosta samma bro, särdeles som af Stockholms stad annan medverkan för ändamålet ej synes kunna förväntas eller billigtvis fordras, än hvad den genom omförmälde kajbyggnads utsträckande intill bron sig redan åtagit, anser jag mig böra underdånigst tillstyrka, det Eders Kongl. Maj:t må täckas gilla ofvanberörde, redan uppgjorda plan för Kyrkoch Skeppsholmarnes här i staden förenande medelst 36 Bil.
9) Tjänar såsom ett underbart utvärtes botemedel för alla sår, friska och gamla ärr, ros, hettblemmor, fistlar, vårtor, brännsår, förfrusna lemmar, klåda, utslag, spruckna, sträfva händer m. m. och förtager hufvudvärk, susning, reumatism, gikt, örvärk m. m. Detta medel bör, såsom första hjälp, icke saknas i någon familj, i synnerhet under influensa-,., koleraeller andra epedemier. Ett enda prof öfvertygar bättre än någon kungörelse. Hvarest ej depot finnes torde man beställa direkt under adress: Sehutzenget-Apofheke des A. Thierry in Pregrada bei Rohitsch-Sauerbrunn, Österreieh, Franko hvarje poststation i Skandinavien kosta 12 små eller 6 dubbelflaskor kr. Mindre sändas icke. Sändas mot efterkraf. Jag varnar mot inköp af värdelösa förfalskningar och ber att noga iakttages att på hvarje degel måste ofvanstående skyddsmärke och firma » Schutzengel-Apotheke des A. Thierry In Pregrada » vara inbrändt. Fnrlo inl / nncctalloSchutzenffel-Apotlieke des A. i a Depöter å de flesta apotek. K a n La Gracieuse. Ni kan och skall få Eder förlorade hälsa åter! Och jag har just den g l ä d j a n d e n y h e t e n att meddela Eder (N i som lider af Gikt, Reumatisk värk, Nervsvaghet, Fallandesot, Magsyra, Sömnlöshet, Hufvudoeh Bjgrjvärk — samt af kvinnosjukdomar såsom Bleksot, B l o d f ö r l u s t, Matthet, Förslappning m. fl. onämbara svåra sjukdomar, som om de ej i tid blifva botade medföra döden — eller krympling för lifvet). Och jag har den stora n j heten att meddela Eder att I kunnen blifva botade för ofvannämnda m. fl.
Till följd häraf får Constitutions-U tskottet vördsamligen anföra, att det, vid innevarande års början, eraottagit samtlige Riks-Ståndens Remisser på Stats-Utskottets anledning till anmärkning mot Stats-Secreteraren för Krigsärenden, såsom Contrasignant af Kongl. Brefvet den 6 April 1824» hvarigenom ofvannämnde befrielse medgafs, äfvensom att, enär Stats-Secreteraren densamma i viss måtto både afstyrkt och tillstyrkt, Constitutions-Utskottet ej trott sig böra, idenna sak, lägga honom annat eller mera till last, än en i det formela felaktig behandling, men att deremot Utskottet icke erhållit någon Remiss på frågan om Friherre von Schulzenheims skyldighet att ersättningen utbetala, —• en fråga, som, afskild från den egentliga rådgifvande åtgärden, hvilken här, efter granskning af Stats-RådsProtocollet, lemnats oanmärkt, icke eller tillhör Constitutions-Utskottets befattning; kunnandes fördenskull Utskottet ej meddela i ämnet något förändradt yttrande, elier utsträcka anmärkningen längre än till dess nuvarande föremål. Stockholm den 22 Julii 1829. Consthutioiis-Utskottets Memorial I\!:o 43, S N:o 43, Ankom till Exp«d. UUk. d. 2g Julii 1829, Memorial till Bönde-Ståndet, i anledning af dess återremiss på Betänkandet om Stats-Råds-Protocollens fulländade granskning.
Då rättsfrågor kunna förekomma hos Landshöfdingar och i Rikets Collegier, af lika så grannlaga och invecklad beskaffenhet, som vid HäradsRätterne, synes, med undantag af de förre fall, då HäradsRätt kan finna personlig inställelse nödig, att en svarande icke mera bör besväras med personlig inställelse vid vite, vid underdomstolarne än hos Landshöfdingarne och Collegierne, utan målen kunna afgöras på för handen varande skäl, om ej svaranden sjelf vill bevaka sin, på målets behandling, beroende rätt. 1 sammanhang härmed föreslås vidare att tiden för vads erläggande emot Och besvär öfver HäradsRätt och LagmansRätts domar, samt för anmälan i Hof-Rätt att få hos Kongl Maj;t söka ändring i HolRätters dom och utslag, måtte förändras, och den vinnande partén, i alla tnstaniier vare pligtig på Den 3 Martti, 4?S lämpeligt sätt lemna vederparten del af det meddeldte beslutet, samt, fatalietiden till vadeW penningars erläggande och ändringssökande g beräknas ifrån detta delfående, och icke blifva mycket inskränkt, äfvensom, att, i anseende till tidsutdrägten, för höjda vadepenningar, kunde i Landtränteriet i provincen få nedsättas, samt beviset öfver den i föreskrifven tid verkställte nedsättning bifogas de, till nästa Instantien; ingifvande handlingar. Vidare och till bera-t dande af nödigt rådrum och trygghet för rättsökande , föreslås, att den kortare tid, som i 25 Cap. Rättegångsbalken är töreskrifven för ändringssökande hos HofRätten, måtte beräknas ifrån delfåendet af dom eller utslag, mea icke ifrån dagarne af dess utfärdande: Jag har kändt en händelse för flera år sedan, då parten så sent erhöll HäradsRättfttis utslag, att rådrum ej var öfrigt till ändringssökande i HofRätten och då ingen controll till förekommande deraf kan äga rum mot domare, som stundom icke utgifva expeditioner och utslag förr än en längre tid efter tingets slut, så synes det nu föreslagne stadgande, i flere afseendea vara nyttigt och nödigt.
Men icke kan, derigenom att denna medelclass, i egenskap af ett femte riksstånd, inrymmes i representationen, den olägenhet höfvas, hvarken att intetdera af de nu befintliga och af Utsk. lill fortfarande förordade fyra RiksSt:n afspeglar något visst och bestämdt större samhällsintresse, ej eller alt antalet af dessa större samhällsintressens representanter, vare sig genom den nuvarande eller den af Utsk. föreslagne ståndsrepresentationen, helt och hållet bestämmes af slumpen, och således icke står i något afvägt förhållande lill oftanämde intressens inbördes vigt inom Staten. Uttk. hade derföre, efter min tanka, bort uppställa en representation, byggd på en verklig och bestämd classindelning, helst de Den 10 Mars f. m. 21 nuvar. RiksSt:ns juridiska rätt dermed utan svårighet kunnat förenas, då Bondeoch BorgareSt:n hufvudsakligen och naturligen kommit att inrymmas bland de hufvudclasser, som -verka för Statens materiella förkofran, och, beträffande de ideella samhällsinleressena, hvilande egentligen på bildningen och den historiska continuiteten, dessa kommit att hufvudsakligen i sig innefatta det nuvar. PresteSt. samt, gemensamt med den högre jordförmögenheten, H. o. Ad. Dernäst fäster jag mig vid Utsk:s bedömmande af den förmenta motsatsen mellan classval och s. k. samfällda val. Dä Utsk. yttrar, att, genom s. k. samfällda val, de valde möjligen kunde komma att tillhöra en enda samhällsclass, anser jag nemi. Utsk. hafva förvexlat begreppen om samfällda och allmänna val, hvilket äfven synes deraf, att Utsk. till samma begrepp ömsom lämpat begge benämningarne.
Armfelt ansåg såsom sannolikt att kyrkan skulle vid begagnandet af denna § uppträda som förföljande. Jag får säga, att om det skulle visa sig, att denna § på det sätt begagnas af den kyrkliga myndigheten, skulle jag vara den sista som röstade för förändring af nuv:de lag. Frih. Armfelt: Det förvånar mig att hafva blifvit så missförstådd af Hr Gyllenskjöld. Jag yttrade nemi. att jag önskade bifall till TTtsk:ts förslag och icke till Frih. Posses; men jag sade derföre icke att, om votering skulle uppstå mellan Frih. Posses förslag och det Kongl., jag icke skulle föredraga det förra. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr:n o. Landtm., att, i afs:de å den förev:de §:n, blifvit yrkadt dels bifall till densamma, dels afslag derå och antagande i stället af den motsvarande 7:de §:n i K. M:ts förslag, samt dels slutligen af Frih. Posse, att §:n malte erhålla Den 19 Maj e. m. 341 följande lydelse: ”För villfarande lärosatsers utspridande, efter ty i § 1 sägs, må ej åtal ega rum, med mindre, sedan Domkapitlet i orten, efter erhållen underrättelse och. inhemtad närmare kännedom om saken och dess sammanhang, yttrande deröfver afgifvit, Konungens Just.-Kansler förordnat allmän åklagare att åtal i laga ordning utföra.” Härefter framställdes propos. å bifall till den af Utsk:t föreslagne 7:de §:n, dervid svarades starka nej jemte åtskilliga ja; hvaruppå propos. gjordes om afslag å §:n och bifall till den motsvarande 7:de §:n i K. M:ts förslag, då svaren utföllo med starka ja, blandade med åtskilliga nej ; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Frih. Creutz anhöll om votering.
Med hänseende till 6:le punkten , så för det första gäller äfven nu den anmärkning, jag gjorde vid deri 4:de; tiel borde nemligen här hafva blifvit bestämdt uttryckt, att det Banco-fullmägtige gifua uppdrag, att för Bankens inflytande ränlevinster och capital-afbelalningar uppköpa räntebärande papper, skulle så inskränkas, alt derigenom också, allt intill nästa Riksdag, föreskrifterne i nyss ofvan citerade af B mco-Reglementet fortfarande förblefve gällande. Vidare tror jag den lankan, som också jag delar, alt Banken städse må vara innehafvare af minst 4t400>000 B:dr B:co i lätt realisibla förbindelser, blifva högst oegentligen i ord uttalad, då man påstår sig derigenom vilja oförändrad bibehålla Bankens grundfond; sådant innefattar en förvexliug af begrepp, emedan, enligt a36 §. Banco-Reglementet, med giundlbnd blott menas den summa af Fem millioner R:drB:co, sorn Banken minst skall ega i säkra tillgångar och fordringar, utöfver de förbindelser, för hvilka den svarar, men utan att dermed säges eller ens kan sägas, att detta öfverskott skall bestå af fordringar eller tillgångar af viss gifven art. Härförutan håller jag före, att Banco-Utskottet hade bordt inskränka sig till att antaga 4>400-000 K:dr B:co, såsom det minimum af räntebärande papper, Banken bör innehafva; och alldeles icke låta maximum derutaf till så låg summa blifva fastställd. Gerna hade man kunnat tillåta, att åtminstone ända tili 5 millioner dylika papper i Bankens ego skulle få finnas; och aldrahelst hade jag önskat, att man gifvit Banco - a8 Banco-Ut slottets Betänkande } IV: o I 53. fullmägtige fria händer, att. till uppköp af sådane säkra obligationer, använda al/t Ii vid af inflytande räntor och capital-afbetalningar, icke genom Riksens Ständers beslut åt annat håll hade blifvit anvisadt. Igenom sådant stadgande hade man hast sörjt fur, att inga medel i Banken onödigtvis skulle ligga ofruktbara.
Utskottet, som, på grund häraf, af denna fråga tagit kännedom, anser densamma, i det skick den nu blifvit meddelad, icke utgöra föremål för Stats-Ulskoltets behandling; och då, så vida Kongl. Maj:t skulle finna förhållandena påkalla en förklaring af 1681 års Författning, Kongl. Majit icke lärer underlåta, alt, uti grunglagsenlig ordning, derom till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition, tillstyrker Utskottet Rikets Ständer, att, i öfverensstämmelse härmed, till Kongl. Maj:t aflåta underdånig skrifvelse, såsom svar å den Nådiga Remissen. Stockholm den a5 Februarii i835. Ankom till Exp.-Utsk. den 26 Fehr. Utlåtande, i fråga om upphörande af arrendet för ödelagde Kronofisket Sollefteå Kronoforss i Wester-Norrlands Län. (I. A.) Kongl. Majit har, genom Nådig Remiss af den 34 näsllidne Januarii, till Stats-Utskottet öfverlemnat en af Riksdagsfullmägtigen IVils Strindlund från Wester-Norrlands Län gjord underdånig ansökning, att egarne till de ofvanföre den så kallade Sollefteå forss i Sollefteå Socken af nämnde Län belägne Sågqvarnar måtte befrias från vidare erläggande af den , enligt Jordebok, med 3§ Lispund salt Lax årligen utgående räntan för ett långt före delta ödelagdt Kronofiske i Ångerman-Elfven, kalladt Sollefteå Krono - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 4f4- forss; öfver hvilken underdåniga ansökning Kongl. Kammar-Coilegium samt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i meranämnde Län afgifvit underdåniga utlåtanden.
En procent af privilegierad eller, vid begagnande af derutöfver medgifven smidesrätt, eljest åstadkommen tillverkning, förordnat, att den hammarskatt, som dittills varit till högre belopp fastställd, skulle ifrån och med smidesåret 1842, utan afseende på olika smidesmethoder, till ett skeppund för hundrade nedsättas; att dels nedsättning dels eftergift i utgående tullafgifterne för stångjernsoch manufactur-smiden, med hänseende till de för utförseln missgynnande förhållanden, blifvit medgifven; att, då hammarskatten, på sätt ofvan omförmäldt är, utgår med; En procent af stångjernstillverkningen, grundskatten å tackjernstillverkningen deremot utgör omkring fyra procent; samt att, vid jemförelse emellan bruk och landtegendomar, bevillningen å de förra, enligt nu gällande grunder, utgör Jydej, men å landtegendomar, efter vanlig beräkning af 4 procent å uppskattningsvärdet, omkring 5'¥:del af inkomstbeloppet.
Revisions-kontor förut utan anmärkning granskade, räkenskaper äro förda med ordentlighet och noggrannhet; varande de i förenämnde räkenskaper upptagna inkomster och utgifter behörigen verificerade. Någon anmärkning från Revisorernes sida har icke heller förekommit vid den, i sammanhang med hufvudbokens granskning, anställda jemförelsen mellan der befintlige sammandrag öfver Landt-ränteriernas levereringar och samma Ränteriers månads för sia g, äfvensom de från vederbörande Lands-kontor inkomna summariska räkningar. Vid anställd jemförelse mellan Riksgälds-kontorets af Revisorerne nu granskade räkenskaper samt de, enligt reglementets föreskrift, sammanfattade och med allmänna tidningarne meddelade utdrag af samma räkenskaper, hafva Revisorerne funnit dessa räkenskapsutdrag, hvilka innehålla utförliga uppgifter om Riksgälds-kontorets samtliga inkomster och utgifter samt tillgångar och skulder, öfverensstämma med sjelfva räkenskaperna. Landt-räntmästaren E. G. Harlins balans. Granskningen af Riksgäldskontorets hufvudbok samt af redogörelsen för jernvägsbyggnadsmedlen. Ränteri-fårslagen och summariska räkningarne. Tryckta utdragen of Riksgälds-kontorets räkenskaper. — 52 — Lig g arne föv byggnadslånen\, anslagen till väganläggningar och vattenaftappning ar m. m. samt Fullmäktiges Sekreterares anteckningsbok öfver utgifterna. Riksgälds-kontorets förvaltning s-kostnader. Kotsnader för 1859-1860 års riksdag. De, till följd af Rikets Ständers beslut, i Riksgälds-kontorets Boksluts-kontor förda särskilda räkenskaper eller s. k. liggare öfver dels för åtskilliga städers uppbyggande efter dem öfvergångne eldsvådor meddelade lån och dels beviljade anslag för våganläggningar och vågförbättringar samt statsbidrag till sjösänkningar och vattenaftappningar äfvensom de till folkundervisningens befrämjande anslagna medel, hafva jemväl blifvit af Revisorerne granskade, dervid dessa vidlyftiga och för flera år upplagda räkenskaper funnits, genom deruti skedda anteckningar och fullföljda eller tillagda konti, äfven för sistlidet år ordentligt fortsatta.