Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Må man icke glömma, att barnens väl och ve ofta beror deruppå, att familjebanden icke slitas, samt att mannen, ehuru djupt sjunken, dock kan återvända på den rätta vägen, synnerligen då han dertill kallas af en makas ömma röst. Gr. Mörner: Det är mindre för sjelfva åtalets skull än för att nödga den, som kan vara fallen att öfverlemna sig åt denna last, att icke vidare trotsa den allmänna meningen, som jag önskar bibehållandet af hittills gällande lag. Efter ett upphäfvande af densamma, befarar jag att man skulle blifva vittne till ett lefnadssätt, derom man hittills knappt haft någon aning. Hr Olivecrona: Antingen man bifaller eller afslår denna §, komma dock olägenheter att deraf blifva en följd. Vid sådant förhållande återstår att tillse, hvilken olägenhet är störst, antingen att åklagaren icke vidare må kunna åtala brottet, eller att fältet dertill lemnäs honom öppet. Jag tror att det för familjens egen skull är klokast att bibehålla nu föreslagna stadgande. Man äfventyrar visserligen derigenom att, på sätt Hr Nordenfelt och Gr. Mörner anfört, sådana förhållanden kunna inträffa, som väcka allmän skandal, och hvilka man skulle ega fullgiltiga skäl att önska, det de beifrades vid allmän domstol; men andra fall gifvas åter, då familjelifvet skulle på det svåraste kunna såras, — för såvida, vid första rykte om ett lastbart lefverne af endera maken, åklagaremakten genast skulle kunna uppträda och dertill egde en ovilkorlig rätt, äfven om den förfördelade makan sökte afböja rättegången. Deraf skulle säkerligen ofta följa försök att nedtysta saken och att åstadkomma fred genom åklagarens mutande. Tiden försonar mycket; och äfven efter ådagalagd otrohet kan, på sätt många exempel gifva vid handen, ett godt förstånd makarne emellan inträda, så att de sedermera föra ett lyckligt lif. Denna försoning skulle dock helt och hållet omöjliggöras genom en lag, som bjuder, att allmän åklagare skall uppträda vid första rykte om en dylik förbrytelse.
Domarens åtgärd i nämnda hänseende ej mätte få påkallas för andra bergnings-aftal än dem, som befälhafvare slutar och som tillika afse högre bergarelön, än tio procent af fartygets eller godsets värde.» 5 34 .§ 191. Justitierådet Alexanderson utlät sig:* »Stadgandet att strandvrak ej skulle tillfalla den som bergat, utan tillkomma Kronan, ville jag, för min del, utesluta, enär jag icke finnér tillräckligt skäl att göra denna skilnad emellan strandvrak och annat gods af här ifrågavarande beskaffenhet. Åt 3:dje punkten ville jag derföre gifva följande lydelse: Kommer han ej, tillfaller godset den som bergat.» § 192. Justitierädet Naumann anförde: »Det är bekant, att flera Sjölagar innehålla en mera eller mindre utförlig Afdelning om Sjöförsäkring. I Tyska Sjölagen är den särdeles vidlyftig, hvadan ock mot förslaget till denna Afdelning eller Titel (se Entwurf eines Handels Gesetz-Buchs fiir die Preussischen Staaten, nebst Motiven, Berlin 1837, samt Protoc. s. 3400) blef anmärkt, att ämnet der afhandlades med en alltför stor specialisering, jemte det man derutinnan tyckte sig finna en tendens att företrädesvis tillgodose försäkringsgifvarens rättigheter framför för säkringstagarens. Samma anmärkningar hade blifvit framställda emot den förordning, ur hvilken Preussiska förslaget var hemtadt, nemligen »Der revidirte Allgemeine Plan liamburgischer Seeversicherungen», hvilken blef gällande från 1853 års början. Men då denna plan, sjelf stödjande sig på en Assuransoch Haveri-Ordning af år 1731, fanns innehålla en sammanfattning af de stadganden och coutumer, som i nämnde betydande handelsstad sedan dess kommit till stånd rörande det ifrågavarande ämnet, gjorde sig den mening gällande, att det vidlyftiga förslaget borde i sin helhet antagas.» )\Norska Lagen deremot har intet kapitel om Sjöförsäkring. Motivet, ehuru icke uttryckt i någon af de akter, som angående
Ännu i denna stund, och oaktadt den nya interimsstaten, är förhållandet att detta collegii tjenstemän måste nöja sig med mindre löner än deras vederlikar i de öfriga collegierna. Interimsstaten öfverskred icke med en skilling de tillgångar, sorn redan sedan många år tillhaka varit under collegii disposition. När K. M. gillade berörde stat att tills vidare tjena lill efterrättelse, hade K. M. icke någon annan utväg, än att antingen göra hvad sorn skedde, eller också låta hela frågan om ny organisation förfalla. Att fråntaga collegium det extra-ansla get, 4000 r:dr, hvaraf collegium i så många år och till en del före vårt nuvar. statsskick oanmärkt hade varit i disposition, hade troligen varit detsamma som att försätta collegium i inactivitet, i brist af tjenstemän; ty svårligen hade någon velat åtaga sig så litet lönande tjenstebefattningar, som de lill collegium hörande då hade blifvit. Uti 55:te punkten har Utsk. klandrat, att Regeringen ansett någon åtgärd icke erforderlig ronde den af R. St. vid sisla riksdag framställda önskan, att, i anledn. af den ifrågasatta förenklingen af räntepersedlarna, ett efter granskning af skattläggningsförfattningarna upprättadt förslag till de rättelser derutinnan, hvartill förenklingen af räntepersedlarna jemte öfriga omständigheter kunde föranleda, matte för R. St. framläggas. De skäl, som föranledde Regeringen att förklara någon åtgärd i anledn. af R. St:s i denna punkt omnämnda hemställan icke erforderlig, igenfinnas till en del uti bilagan N:o 55. Const.IJtsk. har likväl icke ansett nödigt atl äfven omnämna de öfriga, ehuru äfven de igenfinnas uti Regeringsprotocollet. De voro följande: Det af vederbör, uppgjorda och af R St. godkända förslag till räntepersedlarnes förenkling och förvandling till ett färre antal, utgick icke från den åsigt, att samma reduction skulle åstadkomma någon förändring uti sjelfva skattläggnings-metoderna eller grunderna för skattläggning.
Räkenskaperna för spelåren 1846—1847 samt 1847—1848 äro i Kongl. Kammarrätten granskade nian anmärkning, och inhemtas förhållandet emellan inkomster och utgifter af följande tabell: Spelåret från neli med den 1 från och med den 1 Juli 1840, till samJuli 1847, till samma tid 1847. ma tid 1848. Debet. Balans från föregående året: Uppbörd: Årligt bidrag af H. M. Konungen Sum™ 165,215: 47. 4. löS» 41 - — 156 - Credit, Utgifter: Aflöning till Direktionen, tjenstemän, informatörer och aktör-staten m. fl Dito för orkester-staten Tjenstgöringspenningar och dagaflöning . Lyshållning Auktors-andelar Böcker, instrumenter, musikalier m. m Dekorationer, kostymer m. m Expenser Pensioner Kostnaden för en calorifere Extra utgifter S:r Balans till påföljande året: Summa 165,215: 47. 4. 163,236: 43. —- Revisorerne hafva härvid ej funnit något att erinra. 14 on^S. ^erafimerordens-gillet. (Allmänna Hospitalsoch barnhusfonden). Räkenskaperna, som för år 1846 blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning, men för år 1847 ännu ej undergått revision derstädes, redovisa inkomster och utgifter sålunda: é är 1846. år 1847. 1$ else t. Balans från föregående året: Uppbörd: Inskrift] irigs-penningar och underhålls-ersätt ning 5,139: 1. 4. Balans lill påföljande uret: Balans från föregående året: Afskrifning: För åtskilliga orsaker Utgifter: Aflöning . Pensioner Uppfostringshjelp Understöd för sjukvårdsan staller na Underhäll Förmahiings-, maltoch bryggningskostnader Medikamenter Beklädnad Ved, ljus och olja Skrifmaterialier, expenser och postporto Begrafningskostnader Nybyggnad och reparationer Räntemedel Beseoch traklaments-kostnader Inventariers upphandling Kontant behållning
Majit fastställd stat för närvarande 5 8,634 R.dr 75 öre; och då, enligt hvad Statsråds-protokollet gifver vid handen någon nedsättning i de regementena tillkommande anslagsbelopp icke kan beredas, tillstyrker Utskottet, att anslaget till kavallerioch artilleri-hästars remontering och skoning må från nuvarande beloppet 55,761 R:dr 50 öre till 58,634 R:dr 75 öre förhöjas. Stats-Utskottets Utlåtande M 66. 13 i 4:oLega för hästar till Artilleriets exercis. Till lega m. m. för ytterligare behöfliga exercis-hästar vid ingeniörtruppen, hor Kongl. Maj:t föreslagit, alt på ofvannämnda anslag måtte uppföras ett tillöknings belopp af 3,064 R:dr 6 öre. Under åberopande af sin här ofvan i 12:te punkten gjorda framställning, hvarigenom Utskottet afstyrkt Kongl. Maj:ts nådiga förslag om uppsättning af ett nytt Soppörkompani, får Utskottet hemställa, att icke eller denna af Kongl. Maj:t äskade förhöjning af ifrågavarande anslag må af Rikets Ständer bifallas. 15:o. Furag ering af Artilleriets och värf vade Kavalleriets hästar. Kongl. Maj:t har vidare begärt, att detta förslagsanslag, hvars i Riksstaten utförda belopp, 350,000 R:dr, icke motsvarade de utgifter, som deraf skulle bestridas, måtte i förhållande till de årliga utgifterna höjas med 40,000 R:dr samt således i Riksstaten upptagas till 390,000 R:dr, deruti inberäknades ett belopp af 1,618 R:dr, hvilket Kongl. Maj:t ansett behöfligt till furagering af Ingeniörtruppens ökade antal exercis-hästar.
Efter lagen kännedom om den uti ofvanberörda Justilie-deparlemenls-prolokoll i ämnet förebragla utredning, hafva Rikets Ständer funnit skäligt bevilja del af E. K. Maj:t äskade anslag, 600 R:dr, att, under de i den nådiga Propositionen uppgifne vilkor och förbehåll, utgå enligt den fördelning, E. K. Majit föieslagit, äfvensom Rikets Ständer medgilvil, all den skjutsoch (raklaments-ersältning, E. K. Majit för ofvanbemälde lie lingstolkar äskat, må utgå af Andra Hufvudlilelns förslags-anslag till reseoch traklaments-penningar. Göta Hofrätt. 7:o. Beträffande denna Hofrätt bar E. K. Majit begärt, att ledamölernes löner mätte bestämmas i likhet med hvad för Svea Hofrätt blifvit föreslaget, nemligen.- ExpeditionsUtskottets Firslap till anderd. Skrifvelse. A :o 123. 13 1 Hofrättsråd R:dr 5,000: — 9 dito „ 45,000: — 1 Assessor „ 4,500: — 4 dito „ 18,000: — 1 Assessor „ 4,000: — 4 dito „ 10,000: — 1 Assessor „ 3,500: — 4 dito 14,000: — Och hafva Rikets Ständer, på grund af livad här ofvan vid fråga om bestämmandet, af aflöningen för Svea Hofrätts ledamöter blifvit anlördt, funnit skäligt att den föreslagna löneförhöjningen jemväl för Göta Hofrätt bevilja; Kommande sistnämnda Hofrätts anslag, genom den nu medgifna förhöjningen att ökas med 7,500 R:dr. 8:0.
Sex bora wäljas ur Rikets särskilda ?rovincer. Tre Ledamöter hofwa fyra mannder i sender, och deri bland stall räknas en af Domare-Llasssn. De§e Ledamöter utwäljas wid Riksdagen genom särskilde Ll^cmrer af alla Ständen; men bllectorerne wälja Ledamöterna ur hwad Ständ och Folk-eiL58 dem nyttigt synes. Fyra Ledamöter, hwaraf en ur Domar6IL88LN, utgä hwart tredje är. I deras ställe insättas Fyra andre efter samma grundsats, och hämtade ibland Sex Suppleanter, walde af Llectorerne pä samma gäng, som de förstnämnde Tolf. Skulle af besia Sex icke Fyra qwarlefwa, wäljer Beredningen sjelf til det rum, för hwilkct en Suppleant fattas. En Tjensteman, sä länge han är Ledamot r Beredningen, utöf war emedlertid icke sin tjenst. Ledamöternes arfwoden stola wid hwarje Riksdag af Ledamöterna fastställas, dock mä den, som förut äger lön , blott erhälla fpllnaden i det bestämda arfwodet. Denna Berednings befattning stall wara: i) At emottaga, af hwilken som häldst, Anmärkningar och Förslag, rörande Grund-Lagar, Livi! - och Lriminal-Lagar, osconomi8lea Författningar och alla slags publika Inrättningar, samt grunderna för besia Lagar, Författningar och Inrättningar. Härifrän undantagas alla de <Lconomi8ka Författningar, samt Lag-Förklaringar, som emellan den sist hällne och den näst - Den 2 361 kommande Riksdagen utfärdas: äfwensom Beredningen icke är tillätet uptaga nägot, som innebär' anmärkning mot Regeringens utfärdade Beslut, Ive8oiutioner och Utstag. Pröfwas de inlemnade Anmärkningar och Förslag sädana, at Beredningen icke anser sig derpå kunna göra afseende, eller sig dermed befatta, stall strrftelig motiverLci tdesolution deröfwer meddelas den, som dem inlemnat.
R:dr för andra året o. s. v. till och med 2,000 R:dr för det åttonde och de följande åren, som ock det hufvudsakliga innehållet af de utaf Professoren Erdmann för år 1858 och större delen af år 1859 afgifna underdåniga berättelser, utvisande, att undersökningarne det förra året omfattat landet närmast norr om Mälaren och dess utlopp i Saltsjön, samt der utbredt sig från trakten af Kolbäck och Strömsholm i vester förbi Westerås, Enköping, Ekolsund, Stäket, Görväln, och Sollentuna till Rydboholm och Lidingön i öster, och att dessutom en liten del af Södermanlands län i närheten af Eskilstuna och Thorshälla blifvit undersökt, samt åtskilliga luckor fyllda mellan 1858 års och de båda nästföregående årens undersökningar inom Upsala län, hvarigenom ett fullkomligt samband mellan alla tre årens arbeten tillvägabragts. Under förutsättning att E. K. Maj:t lunne skäl att vid denna riksdag äska anslag för fortsättning af de geologiska undersökningarne, bar Professoren Erdmann, i afseende å det härtill erforderliga beloppet, i underdånighet anfört, att, såvida arbetet äfven hädanefter skulle fortgå efter den af E. K. Majit gillade planen, så torde, äfven med strängt vidhållande och iakttagande af den i nåder stadgade afiöningsstaten för samtlige deltagarne, och ehuru de egentliga rekognoscerings-utgifterna sannolikt blelve i det närmaste oförändrade, samt de utgifter, som hitintills ifrågakommil för inredning af laboratorium och ritsal, uppsättning af förvaringsskåp ni. m. hädanefter till större delen komme att bortfalla, del nu utgående årliga anslaget af 20,000 R:dr, visat sig vara alldeles otillräckligt, hufvudsakligen af den anledning att utaf de vid undersökningarne anställda medarbetare, för närvarande sex till antalet, de flesta redan vid 1861 års början skola hafva inlrädt i högre lönegrader, hvarjemte två nya deltagare då äfven enligt planen böra ingå eller möjligen redan ingått; varande efter en utförlig beräkning Eep edit iöns-Utskottets Förslug till underd.
Äfven under stark köld var derför det skenbart sammanhängande istäcket deladt i otaliga, tätt till hvarandra passande stycken, hvilka antingen voro fullkomligt lösa eller sammanbundna endast af det svaga isband, som småningom bildade sig under snön på ytan af det i sprickan inträngda vattnet. Ända till ett afstånd af omkring 6 kilometer från stranden låg isen i alla fall under loppet af hela vintern nästan orubbad, på nämnda småråkar när. Längre ut till sjös var den deremot i ständig rörelse. Så kallade polynior eller öppna ställen förekomma härstädes sannolikt året om, och vid gynsam väderlek kunde man derför nästan ständigt se en blå vattensky vid synranden ifrån rättvisande NV till O. En sydlig vind under några få dagar bragte sedermera den öppna vattenrännan så nära fartyget, att man kunde på några timmar gå ut till den. Den vimlade då af sälar, hvilket anger, att den stod i sammanhang med ett ständigt öppet haf. På granskapet af ett dylikt berodde kanske ock den omständigheten, att vi icke sågo ett enda sälhål i de isfält, som omgåfvo fartyget. Den grundis, vid hvilken Vega den 29 sept. förtöjdes, och vid hvilken hon blef liggande under vinterns lopp, var omkring 40 meter lång och 25 meter bred; dess högsta punkt låg 6 meter öfver vattenytan. Den var således ej synnerligen stor, men lemnade dock ett godt skydd åt fartyget. Visserligen flyttades äfven denna grundis jemte fartyget och det innanför liggande nybildade isfältet under de våldsamma höststormarne betydligt närmare land.
Hartmans dorffs a;a afd i9i der Drätsel-förvaltningen jemväl att uppfagas: T ull-Styr elsen, hvars sammansättning, sådan den för närvarande är, Utskottet anser icke vara ändamålsenlig; och må i detta afseende blott nämnas, att de handlande, emot hvilka tullförfattningarne skola tillämpas, hafva i Directionen 2:ne ledamöter; att den i öfrigt består af en ledamot från Stats Contoiret, som skall controllera levereringen af Tullverkets uppbörd; af vice Presidenten i Kammar-Rätten , der räkenskaperne skola granskas; af StatsSecreteraren för Financerna, hvilken skall föredraga styrelsens framställningar till Kongl, Majtt, och utfärda Kongl. Maj;ts befallningar till densamma; och af en Konungens rådgifvare, som skall deltaga i öfverläggningarne derom inom Stats-Rådet. Dessa anmärkningar hafva blott afseende på grundsrna för verkets organisation, icke på den närvarande förvaltningen; hvarföre, och då Directionen synes öfverflödig sedan Tullarrende-Societeten upphört, och Kronan återträdt i dess omedelbara förvaltning af Tullverket, Utskottet föreslår, att General-Tull-Directionen må upphöra. I stället för denna Direction synes icke något collegialt ämbetsverk blifva behöfligt; emedan handhafvandet af tullförfattningarne egentligen såsom vcrkstäliighets-åtgärd är att anse. , 15 a Icke eller lärer ett så beskaffadt ämbetsverk för Kronans säkerhet, i afseende på med. len, vara nödigt* emedan någon egentlig förvaltning af dessa medel icke kommer i fråga, utan blott deras rigtiga och ordentliga leverering och redovisning, för hvilket ändamål lämpliga föreskrifter , vid special-instructionens utfärdande , kunna påbjudas. Utskottet föreslår alltså, att Tullstyrelsen bör bestå af en General-Directeur och 2:ne Departements-chefer, af hvilka den ena skulle förestå Cancellieoch den andra Contoirs-göromålen, efter samma grunder, sorn vid Läne-styreiserne ega rum. Desse
Föredrogos å nyo och hi föllos följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 3 dennes eftermiddagen på hordet lagde, Utlåtanden: Frun StatsBevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten : Af den 2i sistledne October: N:o 5j6, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande angående ytterligare understöd för Nybyggarne i de Norra Provincerne. j Från Lag-Utskottet: Af den 3o sistledne October: N:o 2i4j Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande om ändring af 17 Gap. 8 §. Handels-Balken, inrättande af Förmyndare-Kammare 1 alla Rikets Provincer och Förslag till en förändrad Hypotheks-Lag m. m. Ut Supra. Den 10 November e. m. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets ej mindre den 20 sistiidne September under N:o 477 a%ifne, samt den a5 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde , Betänkande , angående General-Assistance-Contoiret, än ock den 1 dennes ander N:o 677 meddeldte, samt den 3 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver de vid förstnämnde Betänkande gjorde anmärkningar; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med förkastande åf berörde Utlåtanden, godkänna det Förslag, som innefattas i Herr af Uhrs, Gustaf, vid Utskottets sednare Utlåtande bifogade särskildta mening. Ut Supra. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af dervid gjorde anmärkningar, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 18 sistiidne October under N:o 211 afgifne, samt den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt Motion om andi ing i gällande föreskrifter, angående vården och förvaltningen af Kyrkornes fastigheter'oell medel, samt granskningen af redogörelserne derföre. Ut Supra. S. D.
Då likväl, vid granskningen häraf, Utskottet inhemtat, alt snart sagt alta de controler och straffbestämmelser för öfverträdelse deraf, sorn i delta afseende kunna erfordras, redan finnas uti de för denna stämpling gällande för fattningar, enär hvarje kortlek bör med 2;ne serskilda stämplar förses hos atlie hvarandra således controlerande myndigheter, nemligen Stora B irnhus-Direclionen och llall-Rätten i Stockholm eller Barnhusoch FattigVårds-DireCtionerne samt Hall-Rätlerne och Magistraterna i Landsorterne, samt då dessutom en plikt af 5o R:dr är stadgad för försäljning af ostämplade kort; har Utskottet trott sig ej finna någon brist i de stadgande!), som blifvit vidtagne för att försäkra Staten om ett noggrant ut hkommande aj den ålagde afgiften, ulan ansett anledningen till det underslef sorn eger rum, äfvensom till ofvannämmie, i jemförelse med den allmänna och stora eönsurntionen, ringa afslämplingeu af spelkort, måhända böra sökas endast i de nuvarande slämplarnes ofullkomlighet och den läts het hvarmed de kunna förfärdigas och anbringas äfven utom landet, hvarigenom tillika upptäckten af det lurendrägeri för hvilket spelkort under nu gällande införselförbud säkerligen äro ett ämne, betydligt föi svåras. I anledning häraf och till förekommande af underslef och försnillning af de Staten genom denna stämpelafgift tillkommande inkomster, bär Utskottet ansett sig böra lör Rikets Höglofl.
Slutligen, och ehuru ingalunda borde föreskrifvas, att profresa eller annan, före inträdet vid Akademien, verkställd sjöfart ovilkorligen skulle hafva skett å örlogsartyg, blefve det likväl nödvändigt att för ynglingar, som ämnade blifva Sjökadetter vid Krigs-Akademien, bereddes tillfälle att, till lämpligt antal, årligen deltaga i de fran Flottans station i Carlskrona utgående exercis-expeditioner. Vidare har t. f. Kanslern för Krigs-Akademien, till åtlydnad af Kongl. Maj:ts den 10 Januari 1862 gifna föreskrifter, uti underdånigt Memorial af den 17 Juni 1862 till Kongl. Maj:ts pröfning öfverlemnat ett af Akademiens GuvernörsErnbete uppgjordt förslag till lämpligaste sättet för den å Carlberg förlagda KrigsSkolaixs ombildning; hvarvid t. I. Kanslern yttrat, att ehuru den för organisationsförslagets afgifvande i nyssnämnda Kongl. Bref förutsatta tidpunkt ännu icke inträde t. f. Kanslern dock vore, lika med Guvernörs-Embetet, af den tanke, att de föreslagna reformerna, om deråt gifvas vissa öfvergångsmodifikationer, icke behöfva uppskjutas, intilldess skolstadgan hunnit att till alla delar och öfverallt fullt genomföras; och har slutligen den af Kongl. Maj:t tillförordnade Landtförsvars Komitén afgifvit förslag till Officersbildningens lämpligaste ordnande; deröfver GuvernörsEmbetet och t. f. Kanslern vid Krigs-Akademien, i hvad rörer denna läroanstalt, sig utlåtit.
Här talas om de stora förlag, bruksegare måste vidkännas, och huru länge det dröjer, innan de få sina penningar åter. En landtman har sagt mig, att jordbruksnäringen fordrar 18 månaders förlag. Vid båda näringarna beror sådant naturligtvis af möjligheten att vinna afsättning. Man har äfven talat om svårigheten att försälja bruk, jemförelsevis med landtegendomar, hvilkas värde är i ständigt stigande. Enl. min åsigt är skälet härtill, att bruksegendomar icke kunna styckas i smärre delar, utan måste sammanhållas i större massor, hvilkas inköp fordra betydliga kapital, hvarigenom allmogen utestänges från täflan om brukens inköp. Landtegendomarne kunna deremot fördelaktigast säljas i små lotter, då bönder köpa dem. Det äro sådane jordbrukare, som sjelfve äro både inspektörer och arbetare, samt följaktligen kunna nöja sig med en mindre vinst, än deras, som Den 22 Mars e. m. 387 måste hålla inspektörer och bokhållare eller hrad de medhjelpare må heta, hvilka vid jernverken aflönas. Med slångjernstillverkningen är förhållandet enahanda som med tackjernstillverkningen, nemi. att håda äro belagde med grundskatt och bevillning. Äfven här delar jag den meningen, att den lindring, som, i händelse verkligt behof deraf förefinnes, hör beredas stångjernslillverkningen, skall medgifvas genom nedsatt bevillning, men ingalunda genom grundskattens borttagande eller förminskning. Man har här omförmält, huru ofantligt jernhandteringen stigit i England m. fl. andra länder, och jemnfört henne med den Svenska. Jag tror, att man bör ihågkomma, det möjligheten för ett så hastigt stigande å utrikes orter är att härleda från den serdeles ymniga tillgång på stenkol, som der finnes för jernhandteringens behof. Men sådant är icke förhållandet hos oss, hvarest tillverkningen beror på tillgång å träkol. Dessutom tror jag, alt en ringa nedsättning i tillverkningspriset på vårt jern ingalunda hjelper bruksegaren; ty det är icke Svenska jernets pris, utan dess beskaffendet, som, såvidt jag af sakkunniga personer inhemtat, hindrar afsättningen.