Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Legio, » upplyste postmästarn med en blick på sina fyra kamrater, hos hvilka ingeniören nu först tyckte sig märka ett uttryck midt emellan förargelse och förlägenhet. » Till hennes öfriga egenheter », fortfor berättaren, » hör att hon aldrig dansat, aldrig korresponderar med någon och aldrig fotograferat sig. » » Nej men, mina herrar, den människan är ju ett originalfynd utan like! Hon har redan genom er lagt beslag på hela mitt intresse. Jag måste träffa henne. » » Det går lätt nog. Hon tillhör ju » societeten ». Tänker ni kanske vinna hennes hand och hennes 50,000, där tjogtals andra misslyckats. Jaja, skall någon lyckas, vore det väl ni, med alla edra manliga företräden. » » Åh nej, » skrattade ingeniörn litet öfvermo digt, » så långt vill jag inte komma, äfven om jag kunde. Men, » fortfor han, » det faller mig något in: Hvad vilja herrarne våga på att jag inom en månad, räknadt från i dag, skall få den omöjliga damen att låta porträttera sig och skänka mig sin fotografi? » Herrarne sågo ett ögonblick häpna ut. Därefter utbrusto de i ett klingande skratt och yttrade nästan samfäldt: » V i våga hvad som helst på att ni misslyckas — en hundralapp! Vi veta ju, att människan är omöjlig. » » Inga penningar, när det gäller ett skönhetsvad! » skrattade den alltmera upprymde ingeniö- ren. » Låt oss sätta upp en glad och lifvad middag i stället, med ostron och champagne och litet af hvarje. Antaget? » » Antaget! » förklarade de öfriga. » Men nu, mina herrar, » sade ingeniörn och såg på sin klocka, » måste jag bryta upp. Kommen ihåg: på dagen en månad härefter och framför allt nu och för alltid samt hur saken än utfaller: den obrottsligaste tystnad! » Månaden hade gått, dagen för vadets åtgö- rande var inne och var så mycket högtidligare, som den bar vår ingeniörs namn: Reinhold. Åter var det vanliga kotteriet församladt, nu hos ingeniörn, som såg hemlighetsfull, men segersäll ut.
Jag får blott upplysa, att, vid någon yppad ledighet ibland Revisorerne, ingalunda Fullmägtige öfver Banco-och R i k s gä 1 ds-V erke n tillförene fyllt ledigheten, utan att valet skedt utaf de öfrige Revisorerne gemensamt med Riddarhus - Directionen. Detta stadgande förändrades, uti sista Instruction'en för Riddarhus-Directionen, så att Directionen ensam erhöll uppdraget, att utse Revisor, i händelse någon af de utaf Ridderskapet och Adeln valde skulle afgå. För min del skulle jag anse Herr Hjertås förslag för det bästa, och får anhålla om proposition derå. Herr Munck af Rosenskjöld: Jag vill endast nämna, att om det är möjligt, att ge*- Ridd. o. Ad. Prof. XI. Band. %. Den 20 December em. norn Herrar Banco -Fullmägtige utse Directeurer och Suppleanter i de afgångnes stiilJe, vore sådant det hästa; Och enär de Öfrige Trenne Riks-Stånden lära hafva beslutat, att genom Deras Fullmägtige i Banken fylla dylika ledigheter, hemställer jag, om någon annan princip här bör antagas. Herr Printzenskjöld: Sedan jag nu utaf hvad Grefve af Ugglas anfort blifvit upplyst om förhållandet i afseende på val af Riksens Ständers Revisorer, finner jag, att jag misstagit mig; hvarföre jag nu rättar mitt förra yttrande, och instämmer till alla delar uti det af Herr Hjerta uppgifne förslag, såsom i min öfvertygelse det lämpeligaste, enär derigenom Ridderskapets och Adelns samtelige Fullmägtige gemensamt utöfva en hela Ståndets tillkommande rättighet. Herr RooSj Johan Emanuel:
De ökade controllérna på södra, östra och vestra kusterna hafva visserligen medfört goda följder; men i samma mån, som insmuglingen der försvårats, hafva lurendrejeriet och tullförsnillningen varit större i norra dejen af Riket, och sålunda har man kommit i erfarenhet af, att norr om Stockholm betydliga lurendrejerier ägt rum, hvaraf jag dock tror, att de flesta hittills blifvit ertappade. Om man åter icke ökar controllen på norra kusten, så vinner man ingenting annat med den ökade bevakningen på östra, södra och vestra kusterna, än att man förflyttar speculationen på den mindre bevakade kusten. Kan nu K. M. i brist af nödiga medel, till följd af en ökad sjöbevakning, icke öka landcontrolleu, der sådant behöfves, så blifva alla de för en behörig bevakning vidtagna åtgärderna ändamålslösa. Om man i första rummet vill afse flottans Öfning, så tillstyrker jag, att Ständerna anslå ett visst årligt belopp af tullverkets inkomster till flottans öfning, hellre än att man skall sammanblanda flottans och tullverkets interessen. På dessa grunder anhåller jag, att Ståndet ville bifalla det af mig uppgifna förslag i denna punkt. Gr. von Fersen: Jag vill blott med ett pär ord upptaga hvad Hr af Billbergh sist yttrade, genom meddelandet af den upplysning, att ingalunda hvarken tryckfel eller skriffel uti betänk. N:o 45 förelupit, utan att tillstyrkandet deri till ordalydelsen är sådant, som det af majoriteten vid tillfället dicterades. Hvad för öfrigt angar den otydlighet, som i allmänhet skall vidlåda redactionen uti Bevilln.Utskis betänkm, så torde denna tillvitelse egentligen referera sig till i2.‘te punkten i betänk. 3V:o 29, i hvilket fall jag får bedja, att Hr af Billbergh täcktes kasta den tillbaka på Bevi!ln. Utsk:s betänk. J\:o 44 vid förra riksdagen, hvarest pag. a5 samma otydlighet igenfinnes, derom Hr af Billbergh så mycket mindre bör vara okunnig, som han sjelf deltog uti det då dicterade beslutet.
DDZid gr ruskning afStats-Ukffottets d. i i innevarande manad pä bordet lagde Memorial af den 7 dennes, meddeladt i anledning af förekomne anmärkningar ivid Utffottets uti Bilagan Litt. 6. till Betänkandet om StalsMegleringen afgifne yttrande angäende Civil - Staierne, biföll Bonde-Ständet hwad Stats-Utffottet härutinnan sig utlåtit med förbehöll, att den Comit-le, som kommer att sättas till förestäende af lämpeliga indragningar, mö wara oförhindrad att äfwen beträffande nysinämde Stater till förmän för Stats-Werket widtaga den ätgärd, som w derbör, samt att Jägeri-Staten (om detze Embets-och Tjenstemän under Riksmötet indragas, bör fbrswinna, sä art äfwen de i detta afseende föreflagne Löner besparas sä fort möjligen ske kan; Härom skulle de Respcetive MedStänden wörchsamt och wänligen underrättas, vt guxrs. S. D. Remitterades till Allmänna Beswärs«och Oeeonvmie-Utffottet Line af Riksdagsmannen fan-z kkLKsns frän Calmarc Län och ^obsn vsrson 'tViKIunll frän Wäster-Norrland ,'ngifne Memorial, rörande Enffistes stadZano uphäfwande, hwarjemte Bonde-Ständet ansäg sig böra wän-igcn erinra Utffottet, att till Riks - Ständcn flyndsammaff inkomma med Betänkande ut! detta för Jordbruket wigtiga ann e. Härom ffulle de öfrige Respcetive Ständen whrdsamt och wänligen underrättas, vl Lvyrs. S. D. Till granskning uptogs Stats-Utffottets den 17 innewarande wänad afgifne och ststlidne gärdag pä bordet lagde Betänkande, angående BrandförsäkringS-Directionens ffyldigh t, att till egen disposition ättrlyfta de i Riksgälds-Contoiret innestäende
Skrifvelse N;0 118. förhållande han icke kan anses ega någon på Författningarne grundad rättighet till högre pension , än den honom redan tillagde , likväl och sorn i afseende på bemälde Kronofogde förekommer, att han, som nu mera är no år gammal, öfver 4° är var’t Kronofogde i ett och samma Fögderi, och derunder, enligt företedde betyg, gjort sig känd såsom en skicklig och rättskaffens Tjensteman, samt inom den ort, der han verkat, förvärfvat sig allmän aktning, hafva Rikets Ständer, med afseende jemväl i de för Hollstén i öfrigt förekommande ömande omständigheter, funnit godt bifalla, att han må, från och med detta år, å allmänna Indragnings-Staten uppbära en pension af 800 K:dr, dock utan, spanmålsbe räkning derunder. Hvilket allt Rikets Ständer, till svar å E. K. M:s högstberörde Nådiga Proposition, få härmed i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 8 September 1834. Uppläst och godkäntk hos Ridd. och Adeln den 6 Sept. i834. Preste-Ståndet den 8 w— Borgare-Ståndet den 8 — Bonde-Ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om de, f. d. Directeurerne vid Eskilstuna Fristad, öfverste Palm oell Öfverste-Lieutenanten Nordevall tillagde pensioners öfverJlyttande på allmänna Indragnings-Staten. (Stats-Ulsk. N:o 89. io;de punkten.) S. A. K. Sedan E. K. M. under den 2 Vars i833 förordnat, att den allmänna tillsynen och vården, i afseende på Eskilstuna Fristads handel, manufactur-inrättningar och andra näringar, som tillhört Directionen öfver Carl Gustafs Stads Gevärs-Factori och Eskilstuna Fristad, skulle ifrån och med den 1 Julii samma år handhafvas af E. K. M;s och Rikets Commerce - Expedit ions-Ulsk o t tets Förslag till und.
Cederström: Gr. Frölich har trott, att hvad Utsk. i slutmeningen yttrat, icke skulle innefatta någon angifvelse om misshushållning emot embetsverken; likväl torde Hr Grefven såsom ord för. i Exped.Utsk., i händelse Riks St:n skulle besluta att en skrifvelse i detta fall bör afgå, icke kunna undgå att uti skrifvelsen intaga det stycke a: betänk., som innefattar hvarken mer eller mindre än {oljande ord: ”Utsk. tvekar ej att uttrycka dess på här olva» anförda facta grundade öfvertygelse, att uti statsförvaltningen misshushållning i flera fall ägt ruin, och alt R. 3t:s revisorers derom förnyade anmärknir uti ingen väsendtlig man verkat till en bättre ordning eller till uodanrödjande af sådana brister i styrelseverkenas organisation och förvaltning, Viva) igenom en noggrannare vård om Statens medel bort inträda. Om detta icke vill säga något, så Viar StatsUtsk. ej 38a Peil 12 September e. m. heller förstått att ratt använda det Svenska språket; men om det förutsätter hvad det uttrycker, så måtte det innefatta en ganska bestämd oell högst förnärmande anmärkning. IVär inga bestämda facta äro uppgifna eller man förmått säga i hvilka fall embelsverken försyudat sig, så kan jag, ehuru chef för ett förvaltande verk, icke vara så medgörlig som Ur Lefreåi, att jag förklarar mig likgilltig för hvad som kan ske. Jag förklarar, att jag icke underkastar hvarken mig eller det embetsverk, hvars chef jag är, eli sådant utlåtande opålaldt; och skulle det komma från 11. St. lill K. M, så kommer jag att protestera deremot hos Konungen, med begäran att den strängaste undersökning måtte anställas till utrönande deraf, om någon misshushållning ägt rum, och om icke den strängaste sparsamhet i afseende på Statens medel blifvit iakttagen, och i sednare fallet alt Ständernes yttrande stämplas såsom det förtjenar. Den värde Grefven bär vidare frågat hvad verkan det skulle hafva på allm. opinionen, om II.
9. samt att utgifterna för samma år belöpt sig till: 12,348:32, 2. 11,74.9: 19- 8, 11,767: 27, 3, hvadan ett öfverskott för dessa trenne år af summa 5,232 R:dr Banko uppkommit, hvilket, lagdt till Institutets förut samlade fond, utgör en behållen summa af 79,592 R:dr 32 sk., hvaraf fastigheter och inventarier till ett belopp af , , , .. 32,136: och emot inteckning ullånta medel . 48 466:32. —. Detta för den lidande menskligheten så välgörande Institut besöktes af Revisorerne och befanns uti ett utmärkt skick samt på de sednare åren betydligt förbällradt, dels genom en utvidgad lokal, så alt eleverna af båda könen nu bebo. hvar sitt hus, och äfven bättre utrymme vunnits för de vid Inrättningen varande SnickareSmedsSkräddareoch Skomakare-Verkstäderna, dels genom flera för så väl de döfstummas som de blindas undervisning högst nyttiga uppfinningar, för hvilka Institutet hufvudsakligen har att tacka sin Föreståndares ädla och outtröttliga ansträngningar. Genom ofvannämnde utvidgning och de tillökade anslag, Rikets sist församlade Ständer lemnat, kunna omkring 700 elever vårdas vid Institutet, hvilket antal dock ej blifver fyldtföir än nästa år, af orsak att förslag dertill först nu ifrån Konsistoi ierna hunnit inkomma och behörigen pröfvas, och är delta mindre antal orsaken till de under de sednare åren uppkomna behållningar..
Ständct har lätit sig föredragas Hbgwördige Preste » StändetS ProtocollS - Utdrag för den 11 inncwarande Mänad, angäende Fabriqucurcn ansökan, att Handelsmannen Lric Lokmaag hos honom ägande fordran 2s,8iZ R:dr Banco mätte af Manufacturfonden inlösas, samt räntan till z procent nedsättasWid granskning hwaraf Ständet funnit denne fräga, säsom icke utgörande nägot Riksdagsärcndc, wara af den beskaffenhet, Den 6 September. 229 fenhet, akt Ständct dermed icke ansett sig kunna ta» ga nägon befattning, hwilkct genom Prolocolls-Wdrag skulle wördsamt och wänligen de bfrige respcctivc Slän» den communiceras. bie supra. Tx krotocoHo 8. L. LrLzäräk. Utdrag af Protocollet, hället hos Bonde-Ständer den 29 Augusti 1829. S. D. När hos Bonde - Ständer förcwar ben af Herr-Biskopen och Conrmen deuren Friherre Doctor förner hos Hdgwördige Preste - Ständkt anmälte och Bonde - Ständer kommunicerade fräga, om nägon hos Banco »Utskottet framstäld Proposition till Votering, i anledning af Herr Majoren Baron Lecie-rsiröms Memorial i ett ämne, som förut blifwit hos Utskottet pröfwadt och afgjordt, fann Bonde» Ständct sig icke kunna meddela nägot utlärande häröfwcr, utan att fdrst inhämta yttrande frän Banco-Utskottet, som af Le i detta mäl framstälde propositioner behagade lem» na Ständct del; htvarom underrättelse skulle de öfrige rcspective Ständrn och bcmälte Utskott meddela-. supra. Lx krotocollo 3. L. 1'räZsrclkr.
"Helsa honom ... låt honom veta" (nu ändtligen frambröts de qväfda snyftningarna "att det ej är af kallsinnighet som..." "Tyst, tyst, din stackare jag vet nog hvad jag har att säga... Gud vare med dig... Se så ... der har du nyckeln ... lås väl igen stugan om dig... Tag årorna, Calle!" En förvisning och ett återseende. Just som Magdas båt passerade Almviks-stranden, syntes på denna strand tvenne personer promenera fram och åter. Den ena var patronessan, och den andra Gottlieb, nyss på stund hemkommen från sin långa trefliga vandring i norska fjällen. Då båten sköt om udden, der de samtalande stodo, utbrast Gottlieb, vid det han ifrigt och vänligt helsade på den lilla familjen: "Kors, hvart skola de alla ta vägen de sågo så bedröfvade ut!" "Bedröfvade", upprepade patronessan "du kan tacka Gud att du slapp dela det patraskets bedröfvelse!" "Men ifall de ha någon sorg, vet jag sannerligen icke hvad som skulle hindra mig att dela den!" Moster Ulrique-Eugenie skakade missnöjd på hufvudet. "Du har just att berömma dig af din stadighet i godt förstånd! Jag visar dig hela vådan af att råka i förhållande till sådant folk, jag skickar dig bort, jag..." "Ursäkta", afbröt Gottlieb, nu en smula retad, "jag skickades icke bort: jag företog en vandring, som jag sjelf beslutat, och återkommer sådan jag for, med hjertat alltid färdigt att dela andras bekymmer." "Så gå då och dela din tiggarfamiljs bekymmer du är väl stadd vid kassa förmodar jag, eftersom du talar så liberalt?" "Men hvad har då händt?" "Jo, det att gubben lagt sig i maskopi med sonen om insmugling af varor ... nå, man har tagit dem i beslag, och när gamle pappa, i hvars namn denna tvåstyfvers-rörelse drifves, icke kunde betala plikten, har man fört honom i häkte, der han väl nu som bäst väntar på att du kommer och löser ut honom."
En framställning lill Rikets Ständer af Kongl. Maj:ts mening, att till sådan Bankens skuldsättning utom Riket erfordrades de begge Statsmakternes samverkan, må väl icke skäligen kunna anses vara klandervärd, ännu mindre värd att beifras genom juridiskt åtal mot Konungens Rådgifvare. Hr Justitieombudsmannen bar medgifvit, att denna mening icke öfvergått till handling; men lian lägger möjligheten deraf till grund för sitt ansvarspåstående. Således för en händelse, som icke handt, borde, efter hans rättsbegrepp, jag straffas. Jag skulle brista i aktning mot den Höglofl. RiksRätten, om jag icke inskränkte svaromålet på detta sällsamma påstående, till en enkel antydning af dess orimlighet. (Lil. D.). Hr JustitieOmbudsmannens slutkonst, ”att som 27 § i underrättelserne vid Tulltaxan föreskrifver, att ull vore från Tolag befriad, så vore ock derigenom 340 ådagalagdt, att bestämmelserne, huruvida Tolagsafgift för en viss vara borde utgöras eller icke, ansetts af begge Statsmakterne ostridigt tillkomma Rikets Ständer allena,” är sannerligen egen i sitt slag. Lika klart det är, att bestämmelserne angående Tullafgifterne äro Rikets Ständer allena förbehållne, lika uppenbart blir det ock, att hvad Rikets Ständer i afseende på detta ämne förordna, ej kan utgöra ett af begge Statsmakterne vidtaget beslut, samt vidare att, om Rikets Ständer skulle, vid tillgöranden, som på deni ankomma, råka att utsträcka sine föreskrifter utöfver gränserne för deras lagstiftningsrätt, sådant alldeles icke kail eller bör förbinda den andra Statsmakten till inskränkning i de åtgärder, som äro denne förbehållne. Vöre annorlunda, så gåfves ej mer någre garantier för Grundlagarnes helgd, emedan det ej behöfves mer än att genom hvarjehanda föreskrifter, hvilka fått inflyta i TullLagarne, upphäfva och omintetgöra, så väl Grundlagen, som ock öfrige lagar,' hvilka dock fordra begge Statsmakternes samverkan.
För min del kan jag ej annat än fullkomligen gilla den proposition, sorn Herr Grefven och LandtMar,skalken fram. atallt, och jag t.yckt.e mig höra den allmänt af Ståndet bifallas. Det vore kanske mindre lämp.- ligt, om vi såsom orsak till denna anmälan anförde, att tillämpningen af denna Författning blifvit för Nio månader sedan af offentlig åklagare yrkad. Herr Grejven och Landt■ Marskalken förklara, de, att som, efter hvad han tyckt sig finna, Ja Öfyerröstat Nej, den af Herr, LandtlVIarskalkeii sist gjorde proposition, således blifvit af Ridderskåpet oell Adeln bifallen. Den 3 Octoler e. m. Herr von Hartmansdorff: Bespecterande det pTuralitetens beslut, som man redan tror sig hafva utrönt, vill jag ej yrka votering, uran får endast härmedelst till Frotocollet anmäla min reservation. Herr Bibbing förenade sig med Herr von Hartmansdorff. Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition , fann Bidderskapet och Adeln för godt, att 3Idje punkten i allt öfrigt gilla. 4lde Punkten^ angående TullRätternes afskaffande. Herr Tham: Jemte det jag tillstyrker bifall £ Utskottens Betänkande i denna punkt, anser jag mig böra nämna , att Särskildta Utskottet hand. lagt ungefär ett lika beskaffadt mål, thuru jag ej tror, att afgörandet af det nu förevarande derföre bör uppskjutas. Herr VOn Hartmansdorff; Jag får, i anledning af hvad Herr Tham anfört, upplysa, att Särskildta Utskottet väl fått till sin behandling remitteradt ett Memorial angående Tuli Ratternea upphäfvande; men då detta rörde Domstolarnes organisation, hvarmed Utskottet ej äger sig befatta, har det ansett sig icke kunna upptaga detta ärende.
Ärendet ännu beroende på pröfning. 22-o af den 14 April 1860, så vidt den angår ifrågasatta förändringar i Kongl. Maj:ts den 21 Januari 1855 utfärdade Instruktion för justerare af mått och vigter. (50). Sedan Ofver-Direktören vid Landtmäteriet, i ämnet hörd. föreslagit borttagandet af nu gällande förbud för fiskare och tjärnbrännare att sälja sina varor i ojusterade kärl, har CommerceCollegium i anledning häraf den 30 April 1862 afgifvit infordradt underdånigt utlåtande. Ärendet är under beredning till föredragning. 23:0 af den 30 Juni 1860, angående upphäfvande af den allmogen i sju härad af Elfsborgs län samt städerna Borås och Ulricehamn beviljade särskilda handelsfrihet. (87). Efter inhemtande af Commerce-Collegii underdånigt utlåtande häröfver, anmäldes denna skrifvelse den 18 Juni 1864 i sammanhang med frågan om utvidgad näringsfrihet. 24:o af den 24 Oktober 1860, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens sjette Hufvudtitel, hvad beträffar Teknologiska Institutets stadgar. (167). Sedan ej mindre Styrelsen för Teknologiska institutet än Commerce-Collegium afgifvit infordrade yttranden öfver de af Rikets Ständer framställda anmärkningar emot vissa föreskrifter i Institutets stadgar, anmäldes ärendet inför Kongl. Majit den 20 Februari 1863, och hafva Rikets Ständer blifvit om det då fattade beslutet underrättade uti den samma dag aflåtna Nådiga Proposition angående aflöningsoch utgiftsanslagen för Teknologiska Institutet. 25:0 af den 22 Oktober 1860, angående indragning af Konvoy-Kommissariatet samt öfverflyttande till Statskontoret af de Kommissariatet hittills åliggande göromål. (181).
Han såg icke på sina båda följeslagare; med ett dystert, plågadt uttryck under de sammandragna brynen blickade hans ögon ut öfver nejden. Plötsligt vände han långsamt hufvudet mot kamraterna, och dröjande, med låg, liksom utsläckt stämma, sade han: — Vi ha förlorat Egypten. Med ett utrop dref Junot sin häst intill hans och grep efter hans hand. — Egypten! O Gud, min Gud! — Det lät nästan som en snyftning. Rapp höll också stilla. Han hade sänkt hufvudet, öfverväldigad af sin egen och de andras första modlösa smärta. Egypten — deras drömmars, deras minnens, deras farors och segrars underfulla land! Han visste, att för Bonaparte måste förlusten af Egypten kännas, som om han förlorat ett stycke af sin egen själ. — Jag har egentligen aldrig trott, vi skulle få behålla det, sedan vi miste Kléber, sade han enkelt, trist. — Och att också Desaix och Davoust skulle lemna det efter den evigt förbannade konventionen i El-Arisch, bröt general Bonaparte ut. Hade jag blott haft dem der — det skulle aldrig ha händt! Men Menou är en kruka, en gammal fårskalle, en ... Han dref ridpiskan genom luften så häftigt, att hästen förskräckt gjorde ett språng till sidan. Åh, mina vänner, ropade han bittert — ni vet, hvad Egypten var för mig! För Republiken, tillade han långsammare. Han började detaljeradt tala med dem om allt, hvad han visste sedan engelsmännens landgång i Mars. Han utbredde sig öfver oenigheten mellan generalerna, Menous obeslutsamhet och missgrepp, och berättade ändtligen nyheten om Belliards kapitulation i Kairo. «Menou sitter nu innesluten i Alexandria — han håller sig ännu och försöker genom styfsinthet böta på sin dumhet. Som om det kunde hjelpa! Det är märkvärdigt — de äro allesammans så satans tappra och dugliga, när det gäller att föra en brigad eller till och med en division, men att bära ansvaret för en hel armé, det duger ingen till! Jag behöfver bara vända ryggen till, så går det alltsammans åt helvete. De andra svarade icke. Junot böjde sig ned och klappade sin häst på halsen.
de billigaste sorterna, hvarför det är nödvändigt att till vanligt kaffe blanda 8ÉF " Ingen Dör försumma att profva Dito utan kokkärl » 3: 60 en hälsosom kaffetillsättning för att undvika kaffeförgiftning, och det är af prodessa verkligt goda och billiga KaffeM e d h v a r j e a p p a r a t f ö l j e r essorer och läkare erkändt att Stockholms Kaffe-Aktiebolags Xutubikaffe sorter, hvilka ej äro att förväxla tade regler för späda barns uppfödande med komjölk » af professor O. Medin ». rofessor Medin och d:r Carl Flensburg i Idun för den 2 mars 1892, förordad af i paketer å 25 och ä 10 öre, men bör man akta sig för alla värdelö d sa efterapTelegrafadress: K. W. KARLBERG, o e. m o. af p p rofessor W. Pipping i Helsingfors och d:r Chr. Daderlein i Kristiania m. fl. 33 Döbelnsgatan 33. ljes i parti hos hrr G Abramson &amp; C:o, Stockholm och i minut hos hrr Alb. Stille, bör efterse att å hvarje paket är tryckt firmans namn, Stockholms Kaffe-AkAllm. t. Stockholm. Ch. Fullt profenl. vara Redbar bema Peterson, Äkerholmska bosättningsmagasinet samt alla apotek i Stockholm. handl. Ferm exp. Skynda rekvirera. I Höteborg i Ch. O. Werners filial. Dessutom å de flesta apotek i riket. Undermadrasser af spån 4 kr. Krol spintmadrasser 10 å 12 kr. IT:r 1 Mynttorget. Depositionsränta 5 % Saison 1 juni — 1 september. A hvarje sparkassebok kan lyftas intill afvet. Härlig luft. Godt klimat, lämplig mot katarrh i svalget och andningsvägarna. kr. pr. kg. jämte Tagel, Krollspint, Ylleh 1,000 kr. 1 månaden utan uppsägning. Järnvattnet enligt analys bland de bästa i riket.