Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
HofRättsAssessoren Gabriel Andersson Gyllengrip sig, åsamkad Bylesskuld, i underdånighet anhållit, att, enär han, sedan ett försummeligt ombud låtit domen vinna laga kraft, ej mera, under form af rätt, kunde erhålla rätt, af Gunst och jNåd varda befriad från deltagande i godtgörelsen af berörde Statens så kallade fordran hos Gyllengripska Arfvingarne; Och har Majoren Backman, såsom bevekande skäl för ofvannämnde sin underd. anhållan, hufvudsakligen anfört, att hans förrbemälda Hustrus Farfars Fader, som varit måg åt HofRättsAssessoren Gyllengrip visserligen ärft en del af dennes förmögenhet, men att denna förmögenhet blifvit i allo slut med Sökandens Hustrus Faderfader, Öfversten m. m. Grefve Lorentz Wilhelm Creutz, hvilken, långt ifrån att lemna något arf åt Sökandens Svärfader, Grefve Johan Henric Creutz, vid sin död 1787, enligt en af Sökanden bifogad, efter bemälde Grefve och Öfverste upprättad, Bouppteckning, häftat i skulder, dem Sökandens Svärfader, utan att begagna sig af siri lagliga rätt till urarfvagörelse och utan att dervid föreställa sig det hans då ännu ofödda dotter, sedermera Sökandens Hustru, 4° år derefter, skulle såsom nu skett, blifva dömd alt plikta för hans ädla handling, af rättskänsla och vördnad för sin Faders minne betalt; förmenande Sökanden alt det, vid ett sådant förhållande, ej kunde efter sakens natur, vara rätts - 4go Stats-U tskottets enligt att Barnen nu skulle komma att lida för fadrens rättskaffenhet. Af de till målet hörande Handlingar, har för öfrigt inhämtats, att, sedan Majoren Backman, redan innan han med förrberörde underd. Ansökning till K. M:t inkommit, i underdånighet anhållit, att, enär vid innevarande Riksdag fråga blifvit hos R.
Af Herr Grefve Cronhjelm, P. E. ”Då det å ena sidan erkännes, att man, vid tullbestämmelsernes uppgörande, bör afse skydd för inhemska näringar, inkomster för Statsverket, samt behofvet att genom rena lyxartiklars fördyrande söka föreböja ett för landets financiella ställning menligt missförhållande mellan import och export, bör väl å den andra äfven få göra sig gällande ett billigt afseende å eonsumentens anspråk, nödvändigheten att icke genom en ständigt växlande lagstiftning upphäfva den stabilitet, som utgör det oeftergifliga vilkoret för handelns och näringarnes säkra och jemna framskridande, samt slutligen åsigten att icke genom för dryga tullafgifter framkalla en tullförsnillning, som, oaktadt ökade bevakningskostnader, beröfvar staten icke allenast den tillökade inkomst, man velat vinna, utan äfven den, som varans måttliga tullbelastande förut tillskyndade, Dessutom måste väl medgifvas, att handelsförhållandena till andra lander icke heller få förbises, på ett sätt, som å dessa länders sida framkallar åtgärder till hämmande af exporten af vårt eget lands hufvudsakliga handelsartiklar. Då Utskottet, efter milt förmenande, hufvudsakligen utgått från den först nämnde åsigten, utan att åt de sednare lemna det afseende, de onekligen förtjenat, och då Utskottet dessutom, i rak strid med den bland Betänkandets prjemisser framställde och godkände grundsats att, i öfverensstämmelse med Kongl. Majits Nådiga Proposition i ämnet, tillstyrka nuvarande tulltaxas oförändrade bibehållande i dess väsendtligaste delar intill nästa Riksdag, likväl, vid tillämpningen af nyssnämnde grundsats, tillåtit Be-oälnings-Utxkottets Betänkande > N.o 12. 61 sig, ntt lill ändring föreslå icke mindre än ip4 artiklar af de 857, som i Tuli laxan förefinnas, så kan jag icke heller godkänna det förslag till tulltaxa, som af Utskottet nu till Rikets Ständer öfverlemnas.
Den, som bifaller, att uti r45 §• må införas ett så lydande tillägg: "Götha Canal-Bolag för den utdelning, som ej öfverstiger En procent ä Actie-capitalet,’’ voterar Ja , Den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer ofvannämnde tillägg att förfalla. Voteringen har utvisat 5i Ja och 08 Nej; hvadan och sorn Nej vunnit, samma tillägg förfallit. i3:de Voteringen. Den, som bifaller, att uti detta moment (i mom. i iZf5 §.) näst efter orden: ”betjente vid Tull-Verket” må tilläggas: ”beslagare-atulelar för förbrutet dömdt, i Riket olof igen infördt, gods," voterar Ja; Den, det ej vill, voterar, Nej. Vinner Nej, kommer ofvannämnde tillägg att förfalla. Vid sedlarnes öppnande hafva befunnits 77 Ja och \3 Nej. Som Ja vunnit, skall i 1 morn. af 145 §. näst efter orden '"betjente Stats-Utskottets Memorial, N:o 253. rj vid Tullverket’-’ tilläggas: ”'beslagare-andelar för förbrutet dömcltj i Riket olojligen infördt, gods” if.de Den, som bifaller Utskottets, af Ridclerskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden, godkända förslag till 4:de momentets (i 145 §.) första period, så lydande: ”Kronans och Statens jemte andra till allmänt behof anslagne byggnader, Verk och Inrättningar, hvarunder likväl icke må inbegripas sådane, hvarigenom hyresmedel eller annan inkomst tili enskilde personers eller corporationers verkliga förmon,” voterar Ja', Den, det ej vill, voterar,] Ney. Vinner Ney, kommer, enligt Borgare-Ståndets beslut, första perioden af nämnde moment att erhålla följande lydelse: ”Kronans, Statens och andra till allmänt behof anslagna byggnader, Verk och Inrättningar, jemte de corporationers, hvilkas hela afkastning bevisligen användes till fattigas understöd. Voteringen bar utfallit med 76 Ja och 43 Ney.
Föredrogs til flmeligt afgörande Lag-Urskottets den 2 Mars pa bordet lagde Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts til Nikfens Stander framställde Nådiga kioposiiion, angående stadgande af någon Lag, i affeende pa tiden, inom hwilken häcklade Personer böra ställas för rätta. Bifölls. Föredrogs a nyo Lag-Utffottets den 2 Mars pa bordet lagde Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts til Riksens Ständer framställda Nådiga proposition, angäende afgärda Bys rätt, at söka och erhålla ffiste i skog och urmark. Bifölls. Föredrogs ä nyo och gillades Lag-UtskottetS den 27 Februarii pa bordet lagde Protocolls-Utdrag af den 15 i samma manad, hwari Utskottet förklarar sig, i anledning af Riksdags-Mannen )oban KlaZnus Wisings ^semorisl, rörande skärpning i straff för awerkan a annorsenssilda ssog, hafwa beswarat hwad Friherre puclbeck.. genom ^lemons! af den 18 sistl. Januarii, rörande samma ämne yrkat. Härefter asträdde Herr Grefwen och Landtmarffalken och kemnade Klubban at den äldste närwarande Grefwen, Grefwe 6Menk>orZ, fokan plenning. Up - Den 8 Mars. grz Uplästes et frän Stats-Ulstottet ingifwit, sä lydande: Wördfamc ^lemoiial.
SrakS-Ukstottet har widare inhämtat, att Högstsalig Konung III, Uppå ansökan af dä warande Öfwersten nu meia Hans Epellenoe Herr Fältmarskalken Friherre loll, under den 17 Januarii 1782 enligt Bilagan Ltt. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Hället hos Höglofli ge Mderfkapet °4 Adcln den 28 Maji 1800. Strengnäs, Trpckt hos lector ^e.6. ^vr.. 1809. Onsdagen d 28 Maji Ar 1800. klenum kl» 9 söremibvagen» ^)anS kixcellence Herr Grefwen och LanbtMarskalkcn tilkännagaf» at Hans kixcellence Frihcrrr voä Lsten^ ilians henric, och Friherre LilfverlkMIc!, IKilsj» i anse» ende till snart föreseende bortresa, afsagt sig at ware» kleÄorer för första LIgssen; l anledning hwataf Herr Grefwen och Landt-Karskatken anmodade samma LlLls^ at i eftermiddag sammanträda, för at wäija Line nha LleÄorer. Ksweniväl hade Herr trea era! ^l sMen kock, 6eor§ VVilsielm, afsagt sig förtroendet ak mara Leda» mot i Lanco-Utskottet; hwarfbrc Andra l^lsssens Herrar NeHorer attmodadeS at i eftermiddag sammanträda, för St genom wat npfplla det efter honom lediga blcftta rtimr Herr 6nVo)'5n Friherre Llirevsviirst hade likaledes, l anseende til fbtcstäc.nde bortresa, aflagt sig sin in» Nehafde plats i Hemliga Utskottet; och skulle Wal efter honom fbtctagaS, sedan första klassens Lleäorer hNnnit eomplmterssi Frihektt kalbitLkiz ^äam, vptäste följanbk tik krotoaollst.
N:o 107, i anledning af Kongl, Maj:ls Nådiga Proposition, angående utmyntningsgrunderne för tillverkning af koppar-skiljemyntet; TNT:o 117, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående afskrifning af Upsala Academies skuld till RiksgäldsContoret, för ett erhållet lån, lill fullbordande af det nya Bibliothckshuset i Upsala; N:o 118, om den af Utskottet förrättade granskning af Riksgälds-Contoret, f. d. GeneraJ-Åssistance-Contoret och GöthäCanal-Bolags samt Malmö f. d.
Icke heller får man förbise, att en stor andel af ynglingens intellektuela och moraliska utveckling beror af universitets-studier, en utveckling, desto rigtigare, som hon, i följd af mognare år, sker hastigare och har sin omedelbara fortsättning i det praktiska lifvet. Universitetsläraren måste således vara oändligt mera belåten med en förståndigt påbörjad utveckling af lärjungens anlag, än med en s. k. utveckling, som genom själsmördande examensoch mångläseri är afslutad, oftast för lifstiden, derigenom, att man redan användt hvad som förefanns. Den enda garanti för goda skolstudier är en god skola, som gör 118 § af skolstadgan till verklighet och ej till en omöjlighet genom yttre kontroller, som aldrig skola upphöra att vara obefintliga, emedan de aldrig upphöra att vara onaturliga och orättvisa. Är skolan icke god, d. v. s. fungera ej rektor och lärare som sig bör: så är det ju ett det grymmaste tyranni att derföre straffa lärjungen, ej blott med vanvårdade studier, utan äfven med förlusten af all möjlighet att på egen hand godtgöra hvad han genom Statens läroverk lidit, och att genom detta godtgörande rädda sin framtid. Blotta tanken på en sådan grymhet är upprörande, och hvilka garantier uppställer väl skolstadgan emot en sådan grymhet? Om ett läroverk i någon mån förfaller, såsom man väl ofta sett hända; skall då mitt barn framsläpas och offras, för att öfverskyla eländet? Låtom oss hoppas, att den nu gällande afgångsexamen i vårt land blir en ej allenast moralisk, utan en administrativ omöjlighet. Dessutom skola, hvilka kontroller man än må uppställa, universitetslärare, hädanefter som hittills, bland sina elever finna alla möjliga gradationer, från dem, som i vetenskap, konst eller embete blifva fosterlandets ära, ända ned till de vissnande bladen på det fikonträd, som ingen frukt bar. Jemnlikhet är der omöjlig, emedan hon är onaturlig; förhatlig, emedan hon syftar att draga alla nedåt, för att få alla lika.
Det beslöts, att damerna skulle följa med oss med » förråd », och efter » eröfringen » anordna en liten tillställning i skogen. Damerna voro förtjusta öfver denna plan och utropade glädtigt, att det skulle taga sig förträffligt ut med en liten duk på snön De fruktade hvarken den tjocka, ogenomträngliga skogen, eller mödor och försakelser.m. Med buller och bång, skyndande snabbare än sjålfva vinden, redo vi in i skogen. Marken skakade under hof-slagen ai våra hästar. Bjällrornas klang öfverrostade korp-svärmarnes kraxande. Luften genljöd af våra rop. Oster-ifrån ryckte sasiedatelen, effektfullt svängande sin sabel; norrifrån isprawniken med landtstrykaren som vägvisare; söderifrån den något druckne fiskalen; och vesterifrån jag och Arefin. Det var ett högtidligt, effektfullt, upphöjdt skådespel. Vi sprängde emellertid fram mot byn, i det vår kedja sammandrog sig mot centrum. Hästhofvarnes taktmässiga slag mot marken fylde luften liksom med ljudet af trummors slag. » Trata-ta, tra-ta-ta * ... skallade det rundt omkring liksom till allarm. De små klockornas klang och bjällrornas klingande ljud sammansmälte med dessa trumslag till en egendomlig, nervretande harmoni. Spänningen växte. Vi sågo redan hvarandra. Fiskalen skrek, som om han suttit vid förhörsbordet. Isprawniken vred sina mustacher; sasiedatelen tog fram sin revolver ... Ännu en minut — och kavalleristernas glänsande bleckplåtar lyste fram. Strategens hvita häst aftecknade sig som en ljus fläck mot ce-derns blågröna löf. Intet ljud. Rundt omkring var allt öde, som om byn vore utdöd. Först nu fattade vi oss, kommo till besinning. I vårt lidelsefullt upprörda tillstånd hade vi ej ens märkt, att vi kommit in i en tom by. Vi väntade rop och skrik; vi hade beredt oss på att finna en skara menniskor i förvirring och fruktan. Och nu! ingenting syntes. Rundt omkring her-skade dödstystnad. Isprawniken fattade sig först
Ej specificerade förtullas lika med sådane bland ofvan uppräknade, hvar - Qvantitet föi Tullberäkningen. Införsels Tull. 1 £ 1 # Utförse Tull. Indigo, sc Färger. Jnaccter, ne Naturalic-Samliu Bil. t. Exp.-Utsk:s Jörsl. t. und• skrif. N;o 386. 2 3 f ullvärde. 22 24 med de närmast kunna jemföras. Inventarier, Skeppsbärgade från för olyckade Utländ ska Fartyg Ipecacuanha Ister, Svinoch Gås Jalapparot Jern: Gjutet: Tackoch Barlast Bomber och Kulör, Canoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, Grytor och Kittlar, Hällar af 1 Jtums tjocklek och derunder , Kakelugnar af alla slag, finare och gröfre , Lavetter Lod och Lödjor till Vigter, Stolpar till Gallerverk och ledstänger dertill Kanoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, ostämplade och o - (Qvantitet för Tullberäk - {för hvarje. 100 Rdr afl Auctions < belia lin. J I Ä 1 # r # $1 s# »iq ^L&pcrS&S) 1 Stt ä 20 j T# per S&< Införsels Tull. 24 Utförsels Tull. 32 a4 Bil. t. Exp.-Utsk:s försl. t. und. skrif. Tully Urdea Qvantitet lör Tullberiik - 2 5 8 i5 5o Jern: Gjutet: borrade, samt Hällar öfver i tums tjocklek . Gjutgods till Ma chinerieroch delar deraf, Sluss portar, samt allt annat gjutet arbete, tillverkadt vid Reverbereller andra Smält verk Gamla Casserade Canoner och Bomber samt Jernskrot Smidt eller Valsad t: Osmunds
St. att i denna fråga fatta beslut, innan vederbönde blifvit hörda. Dertill kommer att i en fråga, sä invecklad som denna, der så mycken och noggrann utredning genom embetsverken erfordras, bör det vara Konungen, som tager initiativet, som låter utarbeta de förslag hvilka skola för R. St. framläggas. Att göra tvärt om, att R. St. skulle, innan dessa formaliteter blifvit iagttagna, på förhand och jag må väl säga på måfå, uppgöra ett förslag i detta ämne, såsom rättesnöre för K. M., hvarefter Han sedermera skulle verkställa saken, det vore att företaga henne bakfram. Min tanka år alltså den, att R. o. Ad. nu hvarken mätte gilla Utsk:s betänk, eller Frih. Palmstjernas förslag, utan när saken blifvit genomgången i sin helhet och Utsk:s förslag hade, såsom jag hoppas, förfallit genom två Stånds beslut, då vore tiden inne att väcka en sådan fråga, som Frih. Palmstjerna föreslagit. Men då synas Ständerna böra dermed ingå till K. M. önskningsvis, ingalunda med något afgörande beslut i saken. Derigenom vore Konungen underrättad om R. St:s önskningar att sakens nuvande outredda skick måtte förvandlas till ett utredt i de hufvudmomenter, hvilka Ständerna uppgifva att få hos K. M. komma i nådigt öfvervägande. Derigenom hade Ständerna hvarken bundit sina blifvande beslut eller meddelat någon föreskrift, ulan endast hållit frågan öppen och hänvisat på den lagliga samt, i min tanka, både lämpliga och försigtiga behandling, som i saken bordt iagttagas. Hvad jag derom tänker, öfverensstämmer väsendtligen med den reservation, som Hr Gyllensköld afgifvit, ehuru jag i en eller annan fråga derifrån, till en del afviken Om R. o. Ad. skulle egna denna min mening någon uppmärksamhet, så skall jag sedermera, om några af Ståndets ledamöter icke fästat sig vid den omtalta reservationen, uppläsa de hufvudmomenter, som deruti innefattas. Jag slutar således med anhållan, att R. o. Ad. icke måtte autaga hvarken Utsk:s eller Frih.
Han hade Öfverstinnan på andra sidan. Hvad gick det åt henne, hon vår sig så olik, talade ej med honom, såg knappt åt honom, han som brukade vara hennes förklarade favorit. — Hur står det till sedan sist, fru öfverstinna? Är hufvudvärken bättre? sade han efter en stund. — Jag tackar för intresset. — Det var det hela. Dahlman såg på fru Borg och höjde frågande på ögonbrynen. Hon svarade med så låg röst, att han snarare läste orden från läpparne än hörde dem:. — Sedan, inte nu! Som fru öfverstinnan var känd för sitt minst sagdt ombytliga lynne, funderade Dahlman just ej vidare på orsaken, hvarför hon under middagens lopp nästan uteslutande vände den breda ryggen med den penséfärgade sidenkläd-ningen mot honom. Det var först, då han fört in sin dam i det lilla blå kabinettet i afvaktan på kaffet, som det föll honom in att forska. - — Hör ni, fru Borg, vet ni hvad som gick åt " Öfverstinnan? Var lion vid dåligt humör? — Är ni så litet människokännare, att ni behöfver fråga det! — Nej det var ju det jag tyckte, var hon ond på er eller mig? — Naturligtvis på er — efter » Balluft ». Hon tar ju fru Trude åt sig. — Nej, det här går Öfver ' mänskligt förstånd! Fru Trude i min novell lefver ju inte alis i liknande förhållanden som öfverstinnan, hon har ju bland annat fyra döttrar, under det öfverstinnan bara har en son. — Det är ju en oväsentlig sak. — Modren i » Balluft » beskrifves som liten, torr och mager, och vår bordsgranne är minst sagdt ståtlig i höjd och dimensioner, hon kan väl. ej vara mer än djupt inne i fyrtitalet, under det fru Trude är Öfver sexti. — Ja, det kan heller inte vara roligt för öfverstinnan. Hon hade snarare förlåtit er, om fru Trude varit tjugofem. För resten är ju sådant bara ' författareknep för att få fram olikheterna. Ä — Nå, men likheterna då, hur kan rii få fram dem, utbrast Dahlman, i det han stälde kaffekoppen på det lilla plyschbordet framför sig.
100,000 » och med beräkning att anslaget från Stockholms stad skulle kunna utgå med 40,000 Riksdaler under innevarande år och med 120,000 Riksdaler under 1864, samt att skolans egna medel under åren 1864 och 1865 skulle användas, an sågos - Kongl. Majlis Nåd. Proposition N:o 7 i. 9 sågos kunna fördelas att utgå med én tredjedel under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866. Derförutan har Styrelsen jemväl hemställt, att kostnaden för reparationen af Teknologiska institutets nuvarande hus finge af byggnadsanslaget utgå, emot det att alla brukbara materialier, som erhållas efter nedrifningen af Landtbruks-akademiens hus, finge till nybyggnaden användas, eller för densammas räkning försäljas, i hvilket fall värdet af samma materialier beräknats komme att i det närmaste betäcka berörda reparationskostnad. I frågan om och i hvad mån bidrag från Stockholms stad till byggnadskostnadens bestridande må kunna erhållas, hafva stadens Magistrat och Borgerskaps äldste blifvit hörde och, efter det Stads-arkitekten, som granskat planen, öfver densamma afgifvit ett i hufvudsaken fördelaktigt omdöme, förklarat, att, med hänsigt till angelägenheten, så väl för hufvudstaden, som för landet i allmänhet, att det ifrågaställa byggnadsföretaget, hvilket syntes väl beräknadt att uppfylla de dermed afsedda ändamål, må komma till verkställighet, såsom tillskott från stadskassan den ifrågasatta summan af 160,000 Riksdaler komme att utbetalas, med 40,000 Riksdaler under år 1863 och med 120,000 Riksdaler under 1864, samt vid anslaget icke fästat andra vilkor, än hvartill Skolstyrelsen sjelf förbundit sig, nemligen att å de tider af året, då den åt skolan ämnade lokalen icke för undervisningen derstädes begagnas, den i stället må till allmänna industri-utställningar upplåtas.
Utsk:s förslag i 22 punkten blef af R. o. Ad. bifallet. 23:o Ersättning af Ilonvoij-kommissariatet för Turkiska beskickningens aflöning. Hr Fahr re lis, Olof Immanuel: Utsk. häri nästföreg:de punkt yttrat, att rubriken ”ersättningar” vore oegentlig. Jag tillåter mig alt, hvad denna punkt beträffar, anmärka att den här begagnade rubriken är lika oegentlig. Jag kanner icke att Svenska statsverket fått vidkännas någon utgift för någon Turkisk beskickning; Men deremot bar jag mig bekant att Svenska konvoy-kommissarialet lemnar bidrag till aflöning af Svenska och Norrska beskickningen i Turkiet. Jag hemställer derföre huruvida icke, lill undvikande af möjlig förvillelse, denna rubrik mätte förändras lill: ersättning af konvoy-kommissarialet för aflöning af Svenska och Norrska beskickningen i Turkiet. Hr von Troil, Samuel Gust.: Ehuru jag till alla delar instämmer med Hr Fähraeus uti den anmärkta olämpligheten af den rubrik, som Utsk. har uppgifvit, samt anser den af nämnde talare föreslagna vara den rätta, hemställer jag likväl lill R. o. Ad. om det är skäl att blott för redaktionsförändring återremittera förevar, punkt, hvilken dessutom troligen i dess närvar, skick af de öfrige Stånden bifalles. Då denna rubrik dessutom under så många föregrde statsreglering»!' begagnats, utan alt raan försport något men deraf, torde den väl ock kunna under de följande 3 åren få qvar stå. Jag hemställer derföre om propos. till bifall. Hr von Hartmansdorff: Om Hr Gr. o. Landtm, anser sig oförhindrad alt framställa propos. om förändrad rubrik på den ifrågavar. inkomsttiteln, dä ett namn icke bör kunna anses utgöra föremål för statsreglering, utan snarare för logisk utredning, sä bör Ståndet äfven kunna deröfver besluta. Och dä äfven jag erkänner riktigheten af den htaf Hr Fähraeus härvid gjorda anmärkn., får jag hos Hr Gr. o.
I afseende på här ofvan upptagna 2:dra punkt, har Utskottet funnit skäl till den förändring, att det vid sjukdomsförfall stadgade afdrag af en fjerdedel utaf lönebeloppet må, i de fall, då särdeles bevekande omständigheter förekomma, kunna bestämmas till lägre belopp eller helt och hållet eftergifvas; hvadan Utskottet ansett sig böra föreslå, att denna punkt måtte skiljas i 2:ne momenter och erhålla följande förundrade lydelse: a) Embetsoch tjensteman, som uppbär lön eller arfvode på gällande stat, skall, efter hvad i allmänhet eller för särskilda fall kan varda af Kongl. Maj:t eller vederbörande embetsverk bestämdt, vidkännas skäligt afdrag å aflöningsbeloppet, dock icke öfverstigande fjerdedelen, derest vid erhållen tjenstledighet eller eljest förekommande hinder för tjenstens utöfning annan person till tjenstens bestridande behöfver förordnas. b) Vid sjukdomsförfall, då tjenstledighet på grund af lagligt läkarebetyg erliålles, eger afdrag å lönen icke rum under de 2:ne första månaderna; men om dylikt förfall räcker derutöfver, skall å lönen afdrag, ej öfverstigande en fjerdedel verkställas; beroende det likväl på Kongl. Majit att, när beve - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 48. kande omständigheter sig förete, i nåder pröfva och bestämma om löncafdraget må utgå med något mindre belopp än {idel, eller helt och hållet eftergifvas. Beträffande den uti 3:dje punkten vilkorligen medgifna rättighet att förena flera tjenster, har Utskottet ansett att, om lönerna blifva definitivt uppförda på stat, sådant må medgilvas endast för tjenstemän inom första och andra lönegraderna i de fall, der ej hinder för göromålens behöriga gång skulle derigenom uppstå; och Utskottet föreslår således följande förändrade uppställning af denna punkt: Två eller flera embeten eller tjenster med lön på rikets stat må i allmänhet icke hos samma personer förenas; dock må undantag härifrån ske inom de tvänne lägsta lönegraderna, så vida Kongl.