Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det till följd häraf församlade Krigsbefäl har fält emottaga Kongl. Maj:ts nådiga framställning rörande detta ärende; hvarefter Krigs-befälet under den 29 April afgifvit underdånigt yttrande angående den väckta frågan om Arméens Pensions-kassas öfverlemnande till Statsverket, emot det att Staten öfvertoge Arméens pensionering. 65:o af den 30 Oktober 1863, i anledning af Kongl. Majits Proposition, angående afsöndring af jord från Majors-bostället Hammar vid Wermlands regemente till begrafningsplats åt Hammarö församling i Wermlands län. (146.) 1863 den 17 November i underdånighet föredragen: och Krigsoch Kammarkollegierne anbefallda att, jemte vederbörandes underrättande om hvad härutinnan af Kongl. Majit och Rikets Ständer blifvit beslutadt, verkställigheten deraf i behörig ordning ombesörja. 66:o af den 11 November 1863, angående ersättning af Statsverket till Irenne OtTicersenkor lör innehållen allöning för deras män i lifstiden under krigsfångenskap. (151.) 1863 den 25 November i underdånighet föredragen: och, jemte underrättelse om de beviljade ersättningsmedlen, Stats-kontorel anbefaldt att, uppå vederbörlig reqvisition, desamma utbetala emot godtgörelse, hvarom Stats-kontoret sk lille ega att sig hos Riksgälds-kontoret anmäla. 67:o af den 28 November 1863, angående reglering af utgifterna under-Riks-statens Nionde Hulvud-Titel. (186.) Det genom
Skrifvelseri 117 cenaber förlidet år sökt fästa Utskottets uppmärksamhet på nöidvändigheten att i Metalliskt mynt för framtiden fastställa beloppet af den årliga ränta 200,000 R:d Svenskt Banko , som énligt Riksens Ständers vid 1815 år Riksdag fattada Beslut är tillslagen E. K. M:t och Dess Arfvingar såsom ersättning för E. K. M:ts enskilda uppoffringar till afbördande af Rikets utländska skuld, har E KM:t genom en deri 24 nästvekne Februari till Utskottet aflåten skrifvelse, i betraktande af de flera oumgängliga utgifter , som kräfva Nationens bidrag, i Nåder återtagit Högstsalig Hans Majas nyssberörda Nådiga Proposition samt tillåtit all åtgärd dermed förfalla* Och, då Riksens Ständer uti denna återkallelse finna ett ytterligare dyrbart bevis af E. K. M:ts Nådiga tänkesätt och ömhet för Nationen , fä. Riksens Ständer derför i underdånighet hembära E. K.Mtt sin undersåtliga vördnad och tacksamhet. Riksens Ständer framhärda etc. Uppl. och godt. hos Ridd. och Ad. d. 24 Mars i8t8, — Präste-Ståndet d. 24 BorgareStåndet d. 24 Bonde-Ståndet d. 31 — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om ett ärligt anslag för Bergs-Rådet Friherre Hermelin. Bland män, sorn på ett utmärkt sätt gjort sig af Fäderneslandet förtjenre, räkna Riksens Ständer med rättvisa Bergs Rådet och Riddaren af E. K. M.ts Nordstjerne-Orden, Friherre Sa - 12g Underdåniga Skrifvelserl maei Gustaf Hermelin. Det är under en lång följd af ar, som lian gagnat med sina kunskaper både såsom Embetsman och. Vetenskaps-idkare. De Statistiska, Geografiska och flera andra arbeten, han utgifvit af trycket, vittna tillräckligt om hans sanna nit att sprida kunskap oell upplysning.
Brefvet af år 1831, egt rum, men hvarom icke förmäles i de äldre besluten af år 1830: att anmärkta tillstyrkande åtgärden således innebar icke blott en tillämpning af förra besluten, utan en åt desamma gifven utsträckning, så vidt dervid afsågs den del af postportoafgifterna, som icke kunnat genom den, enligt 1830 års beslut, tillåtna frankering å Svenska Postkontoren i Greifswald och Hamburg betäekas, och att för öfrigt uppgiften om andra EmbetsVerks och serskilda embetsmäns postportofrihet vid utrikes brefvexling i embetsärenden ingalunda, åtminstone 248 af Domstolarnes och min egen i detta hänseende för värf vade erfarenhet, bekräftas. Vid dessa omständigheter och då, såsom förut är anmärkt, MinisterStaten, för hvilken serskildt anslag af Rikets Ständer är gjordt, icke måtte kunna anses, för det nu uppgifna behofvet, ega något anspråk på de af Rikets Ständer vid 1834 och 1835 årens Riksdag uttryckligen Postverket förbehållna och företrädesvis till sjelfva Postinrättningens förbättrande anvisade medel, bör jag äfven, till laga påföljd, antaga såsom ådagalagdt, att de vid ofvannämnde tillfälle närvarande Herrar StatsRådsLedamöter medelst deras rådgifvande åtgärd, emot 65 §. Regeringsformen, tillstyrkt medels användande till andra ändamål, än Rikets Ständer fastställt. 13:4c Punkten. I svaromålet å de tvänne serskilda anmärkningar, som, med stöd af 77 och 65 §§. Regeringsformen, blifvit gjorda emot Konungens Rådgifvares tillstyrkande den 16
Earl D. torstin. 8von Nrjllnian 0:8ou. Dalln. Darl Dn8t. D. Daurus. 238 Expeditioner till Riks-Zländcn. Bilaga till Mem. Wördsamt utlåtande i anledning af de frän Respcctive märkningar Ordning. 8 i. Ridderskapet och Adeln: att benämningen af representanter för Swensta folket, med hwilken Utskottet betecknat Riksens Ständer, ej more till Ridderskapet och Adeln wäl lämplig. Riks-Standen inkomne anwid Förstager till RikSdagS 8 i. Sä ival äldre som nyare tiders erfarenhet och bruk hafwa tillräckligen .stadgat denna Ridderskapets och Adelns aldrig tillförene utom än mindre inom des eget Ständ i sräga satte rättighet, alltid med känsla för Fäderneslandet, med ära litti fw ad, och wederlägga till öfwerslöd den af motsatsen uppkommande slutföljd, som skulle Riddersrapets och Adelns werkuingskrets wara inskränkt inom en husfaders tränga gränser, hwaraf skulle följa, att Ridderskapet och Adeln wid Riksdagar were att anse föga annorlunda ä'u säsom ett med Rikets allmänna ärender sig mindre behörigen befattande Adels-befäl. Utskottet har i öfrigt af Bilaga lill Mem. R-o 11. 239 Preste-Ständet: att Riksens Ständer, jemte det de äro bundne af Rikets Grund-Lagar, äfwcn böra wara det af Religionens och Samwetets föreskrifter.
Till omplanteringen erfordras passande krukor, hvilka, om de fornt varit begagnade, böra omsorgsfullt skuras med sand och vatten både inoch utvändigt så långt förut att de äro torra, då de skola nyttjas, eller om de äro nya blötas i vatten — icke, såsom någon en gång påstod i Idun, för att aflägsna skadliga sandocb. askpartiklar, ty därmed har det ingen fara, utan emedan brända, oglaserade och torra lervaror, såsom litet hvar torde känna till, absorbera ofantliga kvantiteter vatten, och krukorna därför, om de ej förut blöttes, skulle under första tiden vid vattningen tillegna sig en stor del af vattnet till men lör växten. — Dessutom måste man hafva till hands för de olika växtslagen passande jord, hvilken om hösten bör föras under tak, för att i mån af behof intagas, så att kälen går ur, ty frysa bör den tillåtas göra. Flertalet växter äro i afseende på jorden ej sä nogräknade, utan trifvas i hvarje god, näringsrik jord. Hufvudsaken är att den ej är alltför lerhaltig, så att den mellan vattningarna hoptorkar till en hård klump, efterlemnande ett tomrum kring krukans sidor, genom hvilket vattnet sedan rinner utan att intränga i jorden. På landet, i synnerhet vid de större gårdarne, finnes vanligen kring ladugårdshusen ymniga lager af en svartbrun, Tis och myllrik jord bildad af multnade växtlemningnr och kreatursspillning som hopats under åratal. Denna, blandad med sand och dessutom till de växter, hvilka fordra en något fastare jord, såsom rosor m. fl., något lera, är en alldeles ypperlig jord till ett stort antal växter. Till många, i främsta rummet ljungväxterna — såsom varande svåra att odla förekomma dock ej dessa mycket i boningsrum — vidare Acasierna, Azaleorna, Camellian, Rhododendron och några andra, tarfvas ljungjord, eller om ej sådan finnes dyeller skogsjord. Gödsel får endast undantagsvis, och då alltid i ytterst små kvantiteter, ingå i jordblandningen till dessa växter. Själfva planteringen tillgår på sätt följer.
Slutligen anser sig Stats—Utskottet böra upplysningsvis erinra, att de under innevarande Riksdag beviljade anslagen för folk-undervisningens beftämjande, i enlighet med den förut iakttagna och nu bibehållna uppställningen af Reglementet för Riksgälds-kontoret, komma att i det nya Reglementets nästa afdelning intagas. Stockholm den 25 Februari 1858. Förslag tili Reglemente får Riksgälds-kontoret. (Fortsättning.) Under innevarande Riksdag beviljade och till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade stats-utgifter. % 96. Rikets Ständer, som jemväl under denna Riksdag beviljat åtskilliga lill de ständiga stats-behofven icke hänförliga anslags-summor, hafva beslutat, att dessa, jemte alla andra nu beviljade anslag, hvilka icke äro till årligt utgående under Riks-statens särskilda hufvud —titlar anvisade, äfvensom här nedan omförmälda låneunderstöd, skola af Riksgälds-kontorets medel bestridas i den ordning, som lör hvarje särskild anslagsoch låne-summa blifvit fastställd; börande, sedan den bestämda utbetalnings-tiden inträdt, hvatt och ett anslag eller lån, derest icke vissa terminer för dess utbekommande äro löreskrifna, utbetalas på en gång eller i män af skeende reqvisitioner. Stats-Utskottets Memorial M 281. 14 § 97. Med bifall till Kongl. Majrts, i fråga om reglering af utgifterna under Riksstatens Förslå Hufvud-tit el gjorda framställningar, hafva Rikets Ständer beviljat och till utgående från Riksgälds kontoret anvisat följande 2:ne särskilda, under nästlidet år redan utbetalda, anslag, nemligen: l:o för inredande af den våning, sorn Deras Kongl. Högheter Hertigen och Hertiginnan af Östergöthland bebo i det åt Deras Kongl.
Ty om export af Hummer derigenom befrämjes, är detta väl ett skäl till bifall; och om den skulle bidraga till lurendräjeri endast af export - Den 16 Februari i f. m. 21 varor, kunde detta i någon mån uppväga det hirendräjeri, som med importvaror på andra ställen verkställes. Jag anhåller derföre om proposition till bifall å Betänkandet. Grefve von Rosen: Jag lärer ej nog tydligt hafva uttryckt mig, då jag kunnat så missförstås af den siste värde talaren. Vid den fara för lurendräjeri, som jag omnämnde, mente jag visserligen icke den Hummer, som exporteras, utan de varor, som fartygen skulle komma att införa. Den af mig omtalte anledningen till motionen har jag likväl endast berättelsevis hört uppgifvas, men det förundrar mig, att jag under den tid af ig år, som jag varit Landshöfding i Länet, aldrig hört någon fråga väckas härom, eller om allmogens behof af en ny stad emellau Uddevalla och Strömstad. Platsen är belägen i yttersta skärbandet och, enligt min tanka, ingen passande local. För öfrigt, då jag sjelf medverkat tili den misslyckade anläggningen af Oscars stad, i Wermeland, hoppas jag ingen skall anse mig vilja motverka sådane anläggningar, der de af behofvet påkallas; men i motsatt fall tror jag, att de icke böra verkställas till förfång för andra städer, som derigenom skulle blifva nedsatte. Grefve Possej Arviel: Det, som bestämde Utskottet vid afgifvandet af dess Betänkande, var Herr Öfversten af Forsells 22 Den 16 Februarii f. m. uppgift, att lian besigtigat platsen, och funnit den högst tjenlig. Utskottet har likväl icke o vil korligt tillstyrkt motionen, utan endast, att Rikets Ständer ville anmäla densamma till Kongl. Majrts pröfning och afgörande, hvilket ingalunda utmärker en önskan att den skulle bifallas, innan förhållandet bifvit tillbörligen undersökt; tvertom kunde det aldrig falla Utskottet in, att ju icke Konungen först skulle låta anställa en sådan undersökning. Herr von Hartmansdorff', Jugust:
Betänkanden och Memorial: N:o 32, i anledning af väckt motion om skärpt ansvar för ohägn af be tande kreatur. Bifölls. N:o 36, i anledning af väckt motion om upphäfvande af 24 §. i Kongl. Förordningen den 20 December 1825, rörande leveranser för Sjö-eller Landtförsyarets behof. Bifölls. Fröt. Vtdr. d. 3 Mars 1841. N:o 37, i anledning af väckt motion om utfärdande af en Byggnadsordning för Kronohemman, som äro till boställen åt Civil-staten anslagne. Bijölls. N:o 39, i anledning af väckte motioner om tillägg till Kongl. Förordningen dea 24 Augusti 1813, emot fylleri och dryckenskap. Bifölls. N:o 40, i anledning af väckt motion rörande förändring af 14 Cap. 96 §. i Krigs-artiklarne, angående fördelning af böter. Bifölls. N:o 41, i anledning af erhållen återremiss af Utskottens Betänkande JV:o 23, angående väckta frågor om förändring i skyldigheten att bygga och underhålla vägar och broar. N:o 42, i anledning af erhållen återremiss af Utskottens Betänkande N:o 24, angående väckt fråga om fri tångtägt å hafsstränderne. N:o 43, i anledning af erhållen återremiss af Betänkandet N:o 26, angående väckt fråga om föi ändring i tiden för väglagningar.
Hade industrien, som i allmänhet går temmeligen fort i våra tider, icke hunnit då utveckla sig så mycket, att Götha canal bure sig i bredd med Svea canal, så vore det kanske också fåfängt att vänta att den någon gång skulle bära sig. Aldraminst borde afundsjukan öfver en ny canals uppkomst vara ett hinder för en dyliks tillvägabringande. Man har också sagt, att roan ej kunde finna någon tillförlitlighet i det uppgjorda koslnadsförslaget, och ehuru sådant visserligen kan vara till någon del sannt, samt kostnaden kunde komma att i något fall öfverskjuta förslaget, så, utom att jag får hänvisa till Den a/j Mars e. ra. 349 de förut omnämnda 38 proc., anhåller jag få tillkännagifva, att Hjelmare canals kostnad har ungefär qvadrerat med det uppgjorda förslaget, och att man således i detta afseende kan hafva en temmeligen god tillit till hvad Hr Öfverstelieutenanten Edström i sitt förslag framställt. Efter allt hvad jag nu anfört, och då Hr Lagerhjelm, såsom mig synes, tydligen ådagalagt att canalen är af behofvet skyndsamt påkallad, såvida icke våra skogfattigare bergslager skola alldeles urståndsättas att bedrifva jernhandte lingen, får jag tillstyrka bifall till det afHr Lagerhjelm föreslagna anslag af 2'3o,ooo r:dr; då det i allo öfverensstämmer med det af Hr Öfverstelieulenanten Edström framställda project, äfvensom jag tillstyrker det af PresteSt. beviljade anslag af 20,000 r:dr till undersökningars anställande. Hr Hjerta, Lars: Det är efter det sätt, hvarpå några talare här hafva börjat och fört denna discussion, något ganska ofördelaktigt att uppträda med anmärknlr emot det förslag, som Hr Lagerhjelm framställt. Det är naturligt att det finnes en viss riktning äfven af Statens materiella krafter, som har, om jag så får säga, sin poetiska sida, hvilken lätt verkar en viss värma i sinnet och framställer frestande föremål för inbillningskraflen.
Men ännu kan det länge draga ut på tiden med Riksens Ständers definitiva yttrande och ehvad beslut af deta till Theatrens förmon må fattas, blifver dess verkan först ifrån och med den lista Januarii 1819 beräknadt. Emedlertid ser jag den tidpunct inne då mine i Eder KonglMaj:sts höga namn ingångne förbindelser ej mer kunna honoreras och då 300 Personer, sorn med hustrur och barn utgöra öfver iooo:de, falla i den bedröfiigaste belägenhet. Detta års usta Qvartal af St. Barthelemy* Bonden är ännu obetalt och snart är det löpande Qvaitalet aftjent. Då inträffar Theaterns vanliga tillslutande för Sommaren. Då upphöra Recetterne och med dem sista möjeligheten att ens lifnära de mäst behöfvande. Väl har mig blifyit sagt att anslagen på St. Barthelemy-Cassan kunde upphöra. Men i min magt har derföre icke stått att nedsätta Aflönings-Staten. Det gifves en grundsanning ifrån hvilken det är af vigt att utgå i hvarje fråga om The.' atre-Reduction, den nemligen: att kostnaden ej ian nedsättas fortare iin i den mohn Contracterne utlöpa. Hvarje Summa större eller mindre, som dess förinnan afdrages på de 1 Ba 5 beviljade an - Stats-TJtsiottets Betcinkanden. 13 39 slag, uppå hvilka Direction bordt bygga sine calender, tages af de tjenande och bryter contract. Oaktadt det nit och jag vågar såga den framgång, hvarmed jag nu i 6 år förvaltat detta verk, hotas jag således att, utan rniri ringaste förskyllan, befinna mig i en belägenhet, lika smältande för en Embetsman sorn TheaterSujetternes belägenhet blir bedröfvelig och Förvaltningen hotas med en villervalla sorn sedan ej utan största svårighet oell kostnad redes.
Det är endast summariskt mot kasten, mot Ståndet Adel, som de mäktat reta opinionen, och derutinnan hafva de lyckats, derföre att sjelfskrifvenheten, ofta missbrukad, verkligen är förkastlig. Afsägom oss den, och afsägom oss ock ali utgöra ett särskildt Stånd! Vi skola, så vidt jag kan begripa, ingenting förlora derpå. Statens tjenster och äreställen stå oss lika öppna, och säkerligen skola ganska många bland medlemmarne inom detta Hus, såsom folkets valda ombud, med långt större tillfredsställelse, men en sannare känsla af egen belydelsefullhet, komma att deltaga i de allmänna ärendena. Kan adeln klaga att ej vara hågkommet i de communala förtroende-bestyren? Visst icke. Göras vid sådana val afseende pä om den, som väljes, är af adelsköld, eller ej, eller af hvad stånd han är? Visst icke; så visar sig förhållandet i direclioner och bolag af alla slag Hvarföre skulle förhållandet blifva annorlunda vid valet till landels representanter, så vida nemi. ej, såsom i det nu hvilande förslaget, en stor och öfvervägande majoritet inrymmes åt den mindre bildade befolkningen, hvilken, just till följd af sin oförmåga att sjelf bilda sin opinion, låter leda sig af den som bäst förstår alt smickra dess lägaste passioner, egennyttan och afunden. Men, ehuru jag ingalunda skulle anse för samhället vådligt att directe öfvergå till allmänna val, om vid rösträttighetens bestämmande tillbörligt afseende göres å den större bildningen och större förmögenheten, så att, i ett tvåkammarsystem, conservatismen kunde påräknas få tillbörlig öfvervigt i den ena kammaren, mot democratiens möjliga öfvervigt i den andra, fäster jag största hopp om framgång vid ett förslag, som tilläfventyrs innebure en förmedling emellan de tvenne olika principerne, eller hvari den allmänna valrätten inskränkes inom vissa categorier eller classer af bildning, förmögenhet, eller andra samhällsintressen. Jag framställer inga skarpa fordringar i afseende på sättet, just derföre att jag på allvar vill saken, och nogsamt inser, alt icke min eller någons individuella vilja bör göra anspråk på att i allo blifva gällande.
Sedan, på flere socknemäns yttrade önskan, församlingens ledamöter, efter förut skedd ordentlig kallelse, voro samlade till allmän socknestämma, yttrades den enhälliga önskan, att emot kontant, efter markegångspris, detta år få behålla kronobehållningen i Häggenås kyrkohärbärge, hvarför socken skrifvaren Ol. Dahl anmodades att med denna[?] post underrätta h:r krono befallningsmannen Elfström om denna socknens önskan; hvarefter bönderne Olof Ersson i Österåsen, Erik Nathanaelsson i Stafsgård, Pehr Rikt i Kougsta och Ol. Hindriksson i Grötom åtogo sig att vid kronointägten till kr. fogden erlägga betalning för nämnda kronobehållning och skulle sedan inom 14 dagars tid derefter, hvarje tiondegifvare äga rätt att emot contant få lösa den på honom belöpande behållning, i proportion af dess inslag. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll i Häggenås sockenstuga den 26 december 1831. Som sädestillgången detta år, ehuru af utmärkt god beskaffenhet, beklagligen blivit ganska knapp för samtelige jordbrukare inom socknen, yttrade district magazins delägarne, hvilka, enligt skedd vederbörlig pålysning voro kallade till allmänt sammanträde, äfvensom andre socknemän, den enhälliga önskan att nämnde magazin gäldenärer måtte slippa betala mer än den upplupna räntan, för detta år och beslöts att sockenskrifvaren Dahl skulle anmodas, på delägares vägnar, derom göra ödmjuk förfrågan och ansökning hos Konungens respective befallningshafvande. Likväl, på det tillgång, nästa våhr måtte finnas på åtminstone något utsädeskorn för den verkligt nödställde, fattade magazinets interessenter det beslut, att åtminstone två tredjedelar af capital skulden borde, utom räntan, indrifvas af dem inom socknen, som icke hafva del i magazinet. In fidem. N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA.
Jag har nämnt att BrandförsåkringsSumman skall i Städerna tagas till grund. Detta år, som man sagt migj riktigt i Stockholm, tneq i Småstddernc år Brand - JDen t Julii J, m. försåkringsSumman, enligt hvad man berättat inig, högre än värdet. Är då icke äfven detta olika? Den Minimi-tabell. sorn är bestämd för Bruken, är än mera orättvis, oeh den , som opartiskt vill granska förhållandet, »kall ej kunna disputera denna sak. Herr Rojenblad: Jag vill ej vara vidlyftig i mitt yttrande rörande Hambréska systemet, som af Herr Lefrén blifvit omtaladt. Jag har vid ett annat tillfälle fullständigt yttrat mitt omdöme derom. Nu vill jag endast tillägga , att ett system, som innefattar, att en slumpvis bestämd bevillning fördelas först på alla Län och Städer och sedan på Socknar, corporationer, EmbetsmannaCorpser ni. m., med rättighet för hvarje af dessa Under-Bevillnings-afdelningar att sjelfva bestämma hvad sätt de behaga för utgörandet, kan i min öfvertygelse ej annat än rubba den säkerhet och enhet, som i hvarje beskattnings-system år första villkoret. Det har också aldrig med den utsträckning Herr Hambraeus gifvit det, mig vetterligt, blifvit i något land begagnadt. Äfvenledes vill jag nämna, i afseende på hvad Herr Lefrén yttrat om en Central-styrelse, att äfven jag finnér, att detaillerne ej af denna kunna uppgöras; men de uppgöras också icke hos oss af andra, ån Local styrelser, såsom Berednings, Taxeringsoch PröfningsComittéer. Friherre Boije har ansett Minimi-tabellen öfverflödig, emedan man kunde lita på Svenska redligheten. Deruppå tror visserligen äfven jag.
Derjemte har blifvit yrkadt, att, enär fiskaler och länsmän redan vore af tjenste-göromål tillräckligt sysselsatta, någon skyldighet icke borde dem åläggas, att utöfva kontroll i afseende på ifrågavarande afgift; och har, såväl bos Ridderskapet och Adeln, som inom Borgare-Ståndet blifvit anmärkt att, efter orden: Bevillnings-Ulskottets Ullålande M 34. 23 orden: »skolande det åligga i stad fiskaler och i köping», borde tilläggas: »samt pä landet.» Inom Borgare-Ståndet har vidare blifvit erinrndt, dels att föreskrifterna om passpåskrifter borde borttagas och egentliga kontrollen ligga deri, att afgiften betalades, innan någon representation finge ega ruin; att närmare borde bestämmas hvilka slags föreställningar, som skalle vara underkastade afgift, så alt uttrycket »med mera» kunde ur föreskriften uteslutas; att afgiften vore väl hög; att, då meningen icke kunde vara att beskatta andra än dem, som gåfve föreställningar i större skala och i dertill särskildt förhyrd eller apterad lokal, men icke den, som t. ex. under bar himmel visar några taskspelarkonster eller breder ut en matta på torget, för att gå på händerna o. s. v., det vore angeläget alt genom en förändrad ordställning åstadkomma en demarkationslinea emellan sådana förevisningar, som afse en större inkomst af publiken, eller sådana, som egentligen framkallades af behofvet att sålunda erhålla ett knappt lifsupphälle för konstnärens egen person.
795 derlill kommer tyngden af de fjeltrar, hvarmed Tångarne vanligen äro beJagde under forslingen, så är det onekligt, att fång-transporten i hög grad betungar de skjutsande, serdeles då vägen är backig eller väglaget är svårt. Dessutom äro de vid skjuts i allmänhet bruklige åkdonen sällan af den beskaffenhet, att den skjutsande lämpligen derå kan erhålla plats, sedan det antal fångar å åkdonen blifvit inrymdt, som Högstberörde Kongl. Bref bestämmei. Med fästadt afseende härå, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att ofvanberörde föreskrifter, angående det antal hästar, som vid forsling af fångar bör användas, må fötändras på det sätt, att vid sådan skjutsning ej mer än en person må få åka efter en häst och ej mer än fyra personer efter tvänne hästar, den skjutsande dock oberäknad. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 Juni 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 Juni 184r. 1’reste-Ståndet den 4 Borgare-Ståndet den 4 Bonde-Ståndet den 4 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om iagttaganden, dd del-egare i Tackjerns-hytta äskar att få idka Stångjernssmide, (Lagsamt Allm. Besv. och Ekon, Utsk. Bet. IST:o 77.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 12 dennes, hos E. K. M. anhållit, att en utvidgad frihet att tillverka stångjern må medgifva* inom Bergslagen samt åt innehafvare af Tackjerns-hyttor, med vilkor, att delegarne i del hyttelag, som ville begagna en sådan förmon, skola afstå från Expeditions-Utskotlets Forslas, till und.