Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Medelskola. A. B. C. i ii lii IV v VI VII Vill Summa. in IV v VI VII un Summa. iii IV V VI VII VIII Summa. ni IV V VI VII VIII Summa. 1 11 iii IV S Hillma. iii IV Summa. Religion. Till ofvanstående lärotimmar komma ytterligare för hvarje skola, af hvilken ordning som helst, följande timmar i veckan, nemligen: för bön en halftimma före undervisningens början hvarje morgon, tillsammans 3 timmar; gymnastik 3 timmar j j, läsningens slut på middagen eller på aftonen. „ sang 2 timmar ) ö v ö v Anm. 2. För lärjungar, som sådant önska, beredes tillfälle till särskild undervisning i hebreiska språket, utan betalning, 2 timmar i veckan, samt uti instrumentalmusik, mot betalning, 2 timmar; Anm. 3. Flyttningslörhör hållas Onsdags och Lördags eftermiddagar kl. 3—6. Hör till Bilagan N:o 5 af Kongl. Maj:ts Propos. 1847, Höft t. L Utdrag af protokollet öfver blandadt Justitie-, Civil-, Finansoch Ecklesiastik-ärende, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet å Stockholms slott den 9 November 1847. Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre; Stats-Råden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, Waern, Friherre Gyllengranat, Faxe och Fåhreeus. Cheferne för Justitie-. Civil-, Finansoch Ecclesiastik-departementen föredrogo samfäldt i underdånighet: Handlingarna i målet rörande Stockholms stads befriande från åtskilliga stadens kassa åliggande utgifter. Sedan, i anledning af Stockholms stads Drätselkommissions, uti skrifvelse den 15 October 1843, enligt Magistratens och Borgerskapets äldstes beslut, hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjorda anhållan att, enär, genom inträffade förändringar uti de för Stockholms
Collegiers och andra verks embetsman blifva dessutom icke sällan sysselsatta med upplysningars meddelande, än ål Regeringen än ät Utsk:n och än åt riksdagsmän, som derom anhålla, eller begära tillgång att lösa handlingar. Icke eller der hinner man under tiden göra mer än hvad de löpande förrättningarne bestämdt kräfva; det öfriga blifver uppskjutet eller ogjordt. Månne förhållandet i landsorten är bättre? Nej; landshöfdiugarne, biskoparne och regementscheferne äro frånvarande; flere lagmän och häradshöfdingar likaså. Hvad blifver följden? Naturligtvis den, som chefers frånvaro alltid mäste medföra — långsamhet och tvekan, eller med ett ord vanmakt i ärendenas handläggning. Hvad jiäringarne särskildt beträffar, är förhållandet ungefär detsamma. Åtskilliga af våra inhemska tillverkningars bestånd och förkofran bero af tulltaxan. Om dessa näringsidkare veta, att de åtminstone hafva 5 år på sig, hvarunder de kunna bedrifva sina näringar efter de grunder, sorn den gällande tulltaxan lagt, så kan ändå något uträttas. Aro de deremot i ovisshet, huru länge den varar, och skall den icke kunna påräknas såsom bestående längre än 3 år, så mäste naturligtvis deras verksamhet blifva svagare, i samma mån som deras hopp derom att näringarne skola löna sig är Den 21 September e. m. 377 är ringare, och verksamheten således förlamas eller förminskas. För dem, som betala riksdagsmännens arfvode, blir det dyrt att hvart 3 år nödgas förnya dessa utgifter. Det faller sig redan ganska tungt, särdeles för kyrkoherdarue, att erlägga denna utgift, dä riksdagarne blott inträffa hvart 5 år; än tyngre blefve det om de påkomme hvart 3 Hvad riksdagarne kosta de ledamöter af R. o. Ad., hvilka icke äro bosatte i hufvudstaden, det veten J bäst sjelfve, mine Hrr. Skulle dessa utgifter nödvändigt förnyas hvart 3 år; så blefve kostnaden naturligtvis större än han för närvar. är; och månne väl med all denna kostnad, med all denna förlust af tid och arbete, någonting sä väsendtligt vinnes? Månne motionerna och arbetena blifva inskränktare? Jag betviflar det.
Huru ringa detta besvär, efter en sådan fördelning, blefve för hvarje hemman, visar sig vid jemförelse emellan de skjutsningsskyldige hemmanens antal, hvarom upplysningar förekomma i bilagan N:o 5, samt de uppgifter rörande den under åren 1855, 1856 och 1857 bestridda kungsoch kronoskjuts, hvilka Komitén genom Eders Kongl. Majits Befallningshafvande fått sig meddelade. Dervid inhemtas: att miltalet af utgjord kungsoch kronoskjuts, efter en häst beräknadt, för hela Riket uppgått år 1855 till 1)9,186, år 1856 till 55,354 och år 1857 till 51,673 elier i medeltal för ett år till 68,738 mil; att af detta medeltal belöper sig för hvarje skjutsningskyldigt hemman i Riket 17/, mil: *) samt att, om förhållandena länsvis betraktas, i medeltal under ett år kungsoch kronoskjuts efter en häst blifvit utgjord:
— och malm, rå och osmält, utom kobolt-. Sedan Kongl. Maj:t vid utfärdandet af 1841 års tulltaxa i allmänhet lemnat bifall till hvad Rikets Ständer sålunda i afseende å inoch utförselsförbuden föreslagit och hemställt, samt Kongl. Maj:t sedermera, på sätt ofvan är antydt, i nådig skrifvelse den 6 Augusti 1844, föreslagit Rikets då församlade Ständer, att, enär så väl grunderna för tullbevillningen som de speciella bestämmelserna i 1841 års taxa så nyligen varit föremål för granskning, och Kongl. Maj:t i öfrigt ansåge denna för både statsinkomsterna och inhemska näringarna vigtiga författning böra så sällan som möjligt och icke utan verkligt behof förändras, för den påföljande tiden till nästa riksdag i de väsentligaste delar bibehålla berörda tulltaxa, med iakttagande af de jemkningar, förklaringar och ändringar, särdeles i afseende å utförselstullen, som, af omständigheterna påkallade, redan blifvit af Kongl. Maj:t vidtagna; äfvensom, hvad särskilt anginge tullbestämmelserna för spanmål, att deBih. lill R. St. Skrifvelse, N:o 40. samma mätte bibehållas oförändrade under ytterligare tre år till innevarande års slut under tillförene medgifvet vilkor angående dispositionen af den inflytande spanmålstullen; så hade Rikets Ständer till svar härå uti underdånig skrifvelse af den 15 Maj 1845 yttrat, att de, instämmande i ofvanberörda af Kongl. Maj:t tillkännagifna åsigter och med fästadt hufvudsakiigt afseende å innehållet af Kongl. Maj:ts omförmälta skrifvelse, i allmänhet vidblifvit grunderna för då gällande 1841 års tulltaxa och icke i andra fall beslutat ändring i der förekommande speciella bestämmelser, än antingen för att dessa måtte bringas i öfverensstämmelse med de derom af Kongl.
Men den wärd som sorgen, tacklamheten och kärleken rest ät desi minne, äterstär annu en handling, som stall bekräfta att den listiga saknaden icke war en stor olyckas, icke första ögonblickets häftiga, men lätt förswinnande intryck pä ett lättsinnigt Folk; att Swensta Nationen, rältwis i sina minnen, som isina förhoppningar, kan pä samma gäng bära offret af sin tillgifvenhet ät den som stall grunda desi framtida sällhet, och ät den som skulle gjort det, om Försynen förlängt desi dagar. Jag ankäller derföre ödmjukeligen hos Härr Baron och Landt-Marstalken och Hogloflige Ridderstapet och Adeln, att en Medaills mätte blifwa slagen till förewigande af den ädle Furstens minne och dygder, af Sweriges förlust och Nationens saknad; och utbeder mig derpä wördsamt Herr Baron och Landt-Marskalkens Propositioff. Proposition ä denna Herr 6^lic-n8kölcls motion klef härefter genast af Herr Landt-Marstalken gjord, och af Ridderstapet och Adeln bifallen; - 463 Den iz Oktober. fallen; hwarjemte beflöts att kostnaden härtill ffulle af Banquen bestridas, samt att de öfrige Riks-Ständen ffulle manligen inbjudas, att r desia besiutmedRWderffupct öchAdeln sig förena. Föredrogs ä nyo Allmänna Beswärsoch Oeconomi»;-Utskottets i förmiddags-plenum pä bordet lagda utlätande öfwer Riksdagsmännen lutve I^ti-880N8 och bliin8 tl»n88vn8 Memorialer, rörande Förstärknings-manffapet och den npa Re teringen. BiföllS.' Föredrogs ä nyo och bifölls samma Utffots denna förmiddag pä bordet lagda utlätande i afseende pä Spannmälens hällande i wärde.
Jemförer man dessa föreskrifter med hvarandra och dervid tillika åt det sednare stadgandet gifver den tydning, att med ordet "annan” förstås röstegande, hvilken tolkning med vanligt språkbruk närmast torde öfverensstämma, så finner man, bland annat, att genom ifrågavarande inskränkning, en röstegande husbonde betagits rättighet att till förvaltaren af sin egendom öfverlåta sin talan celi rösträtt vid sockenstämma; hvilket förbud måste för en frånvarande eller utom församlingen vistande O husbonde gifva anledning till betänkliga olägenheter; och få alltså Rikets Ständer, för alhjelpande af det missförhållande, som vid tillämpning af ifrågavarande stadganden sålunda kan uppkomma, i underd. anhålla, det E. K. M. 560 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 2 i3. täcktes i nåder stadga alt 6 mom. af 5 § uti ofvanåberoj ade Kongl, förordning måtte erhålla följande förändrade lydelse: ”llöstegande må, genom fullmakt, åt annan till församlingen hörande eller i slämman röstegande person, eller ock till sin egendoms förvaltare, äfven om denne är boende utom socknen öfverlåta sin talan och rösträtt vid sockenstämma. ” Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 Oktober 1848 N:o 223. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 16 Okt. 1848, Preste-ståndet den 17 Borgare-ståndet den 17 Bonde-ståndet den 18 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, om upprättande af tune nya årgångar prediko-texter. (Lagsamt Allm.
Bergshand teringen kan ej sägas vara i tilltagande, ty då stångjernsprisen äro låga, men koloch tackjernsprisen höga, kan arbetsförtjensten icke vara betydlig. En fördelaktigare konjunktur skall dock göra både malm-tillgångar och anläggningar för orten mera fördelaktiga. Dessutom är transporten af tackjern från Bergslagen betydligen underlättad både genom sjölägenheter och Femurs-Berat telse för Nyköpings Län. 2 10 dea byteshandel, som med Bergslagen äger rum af tackjern å ena och spanjnål å andra sidan. Malm afsättes från grufvor i trakten af Östersjön, ej till bruk inom Länet utan tili Småland och Östergöthland, af orsak att den till bruken inom Länet ej kan transporteras sjöledes. Hvarken bristande tillgång på skog eller på malm hafva i denna handtering verkat ofördelaktigt. Fabrikerj Bruk och öfriga näringar, hvilka icke tillhöra Bergrörelsen. Hvad landet angår åberopas i afseende på dem tabellen för landet; och beträffande dem i städerna, så förekomma de här längre fram för hvarje stad särskildt. Binäringar. Då jagten är så obetydlig, att den knappt kan räknas till binäring, samt fisket endast för en del af skärgården kan räknas såsom hufvudnäring; återstå såsom binäringar: fiske för en del skärgårdsboer, samt öfrige Länets invånare, körslor och väfnader. Snickeri börjar något tilltaga, äfvensom vagnmakeri, fast i vida mindre skala. För befrämjande af handaslöjder hos barn användes afkastningen af em utaf Commerce-Rådet Welander i lifstiden anslagen fond, hvilken Länets Hushållnings-Sällskap dock hoppas framdeles genom inrättandet af ett Landtbruks-Institut kunna bringa till mera svarande emot sitt ändamål. Fordom har fråga varit att anlägga kanal emellan Långhalsen och Östersjön, samt förening af förstnämnde sjö och sjöarne Yngarn och Båfven; men samma fråga afstannade sedan afvägningar skett samt kartor och kostnadsförslag blifvit upprättade.
Samme värde talare har yttrat sig anse det vara bevist, alt nu gällande tulltaxa icke innefattar skydd för näringarne. Han har grundat detta yttrande derpå, att näringsidkare sagt honom det, och att dessa förklarat prisen på deras tillverkningar för mycket hafva blifvit nedtryckta genom utländska varors concurrens. Om man vid tull-lagstiftning endast hade att efterfråga hvar näringsidkaren sjelf anser gränsen vara för sina anspråk på vinst, så skulle jag medgifva, att den värde talaren haft rätt; men ehuru jag säkerligen hyser lika mycken ömhet för de inhemska slöjderna och deras idkare, som den värde talaren sjelf, och jag skulle finna mig lycklig om jag i något hänseende kunde bemedla deras framgång, så tror jag likväl äfven andra samhältsclasser äga gilltiga anspråk att se sina intressen vårdade. Ehvad för öfrigt hänsigt härtill tages eller ej, kan jag icke gilla den åsigt, som den värde talaren i detta hänseende yttrat, nemi. att tulltaxan, sådan den nu är beskaffad, icke lemnar skydd för de inhemska näringarna. Motsatsen tror jag vara tillfyllest ådagalagd genom de ärliga sammandrag öfver inhemska fabrikstillverkningar och deras värden, som af vederbörande embetsverk från trycket utgifvas. Enligt dessa sammandrag utgjorde fabrikstillverkningarne år 1828 ett värde af 8,700,000 r:dr, och år 1843 af 10,300,000 r:dr. Dervid bör utomdess ihågkommas, att värdena å en stor del fabriksvaror under de sednare åren i betydlig mån minskats, hvaraf följer att sjelfva tillverkningen måste vara i så mycket större män ökad. Man har åberopat flera slags handtverksyrken, i afseende hvarå man trott sig finna, att tulltaxan icke lemnade tillräckligt skydd. Jag tror det vara lätt ådagalagdt, att just de slags handtverkare för hvilka förbudsskyddet borttagits, äro de, som under de sednare åren kunna berömma sig af den största framgången i afseende på både tillverkning och afsättning. En annan talare har i detta afseende åberopat snickarearbeten.
N:o 303, ang:de väckte motioner om vidtagande af nödiga kontroller i användande af städernes tolagsmedel för dermed afsedda ändamål; N:o 335, i anledn. af väckt motion om afskrifning af räntan å anmärkningsmedel, ådömde förre Reg:tsskrifvaren Fält-kamereraren P. A. Arell. Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskotten: N:o 31, i anledn. af serskilda motioner, i fråga om inskränkning uti eller uphäfvande af rättigheten för husbonde att tilldela tjenstehjon husaga; N:o 32, i anledn. af väckte motioner om afskaffande af prygelstraffet och andra extra judiciela bestraffningar inom krigsståndet; samt N:o 33, i anledn. af väckt motion om uphäfvande af Kongl. Resolutionen d. 13 Nov. 1747, ang:de förbud för vissa socknar inom Dalarne, att till annan än Stora Kopparbergs Bergslag afyttra timmer. Äfvenledes anmäldes och lades på bordet Riddarh.Utskis under N:is 16 och 17 afgifne sålydande mern.: Den 21 Augusti. 361 Uti eli d. 30 sistl. Dec. till H. R. o. Ad:s prot. afgifvet mern. liar fir Brakel, Mauritz Gustaf, under anförande att genom vid flera föregide riksdagar väckta motioner och deraf framkallade öfverläggningar det syntes vara ådagalagdl, att mer eller mindre genomgripande ändringar i vilkoret och sättet för utöfniDgen af R. o. Ad:s representationsrätt, af många dess medlemmar anses erforderliga, föreslagit, att R. o. Ad. måtte åt Riddarh.Ulsk. updraga ; l:o att till Ståndet inkomma med förslag (ill de ändringar och tillägg i nu gällande Riddarh.Ordn., som, utan att en mera omfattande ändring i Riksd.Ordins stadganden ang:de Svenska folkets representation förutsattes, kunde anses ändamålsenliga.
Alla Arrendeoch Halftenbruks-Concract med andre, än underhafwandc, om Jordagods ä Landet, strifwas pä eller beläggas med Charta-Sigillata efter det wärde, hwartill Hemmanet wid taxeringen till Allmänna Bewillningen blifwit uppftalladt; Och skall i sölje deraf Arrende-Contract om ett helt Hemman af lägsta Classen hafwa Ätta Skillingaxs Charta och för hwarje Class ökas med Ätta Skillingar, sä akt för Andra Classen blifwer Sexton Skillingars, Tredje Classen Tjugufyra Skillinges och Öfwer-Classen Trel,- rivtwä Skillingars Charta-Sigillara. 28S4 Den »8 Augusti. I Städerne af Femte Llatzeu. Handlande och Fabrikörer, Twa Riksdaler Tols Skillmgar. Skra-Handtwcrkare och Manufackurister, En Riksdaler. ' „ Andre Borgare som ej höra under Skrä, Trettioser Skilllnaar. MPare-B.ef i Skrä och Manufacmrer, En Riksdaler. Gesall-Bref, Tols Skillmgar. För Pergaments - Copior af GesäS, Bref, Ser Skillmgar. Städecnrs Betjente: Gewaldiger, Uppsyningsman, LinHamieBradoch Jernwräkare, Packhus, och Mag-karlar, Stadstjenare, Parmmätare, Matare, Besökare. Jernbärare, Windragare, Akare, Timmeroch Murkarlar, Fiskare, Packare, Politieoch CrecutlonS-BAiente, Extra - Ordinarie Stadstjenare, med deras wederllkar, som icke arv Borgare, da de hafva Lön pä Stadens Stat af Äkta och En Tredjedels Riksdaler och deröiwer, Nio procent af Lönen, men med ringare eller och utan Lön, Tiugufyra Skillmgar. Musicanker och Dansmästare lika med förenämnde Personer.
S. D. Upplästes de hos Rikets Ständers Elektorer hållna protokoll vid den 20 innevarande månad förrättade val, hvarigenom blifvit utsedde till Rikets Ständers Justitie-ombudsman nuvarande Justitie-ombudsmannen, Riddaren af Kongl. Nord>tjerne-orden Nils August Fröman och till hans Suppleant Expeditions-chefen. Riddaren al Kongl. Nordstjerne-orden Arendt Dreijer; och skulle Expeditions-Utskottet genom utdrag af protokollet härom underrättas med anmodan att till Rikets Ständer inkomma med förslag till förordnanden för de valde och till den underdåniga skrifvelse, som med anledning af berörda val bör till Kongl. Majit allåtas. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande JV2 21, i anledning af Rikets Ständers åren 1863 och 1864 församlade Revisorers berättelser, angående granskning af Statsverkets samt andra utaf allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1861 och 1862. Härvid förekommo: §§ 1 och 2. Biföllos. § 3. Med ogillande af Utskottets hemställan godkände Ståndet Inkomstafdelningens i Herr Skogmans reservation, sid. 27, upptagna förslag. §§ 4 och 3. Biföllos. § 6. Lades till handlingar ne. §§ 7 och 9. Biföllos. § 10. Lades till handlingarne. §§11 till och med 23. Biföllos. § 24. Med ogillande af hvad Utskottet föreslagit, beslöt Preste-Ståndet, för sin del, att den i förevarande § omförmälda anmärkning icke må till någon Pi kets Ständers åtgärd föranleda. § 23. Bifölls. § 26. Utskottets förslag godkändes med den ändring, att deri förekom mande orden: »rättelse i det anmärkta hänseendets utbyttes mot orden: »tydlig föreskrift med anledning af det anmärkta förhållandet». Prot.-Uldrag den 24 Januari 1866. Biföllos. § 29. Lades till handlingarne.
Ser du der nere på gården, hur de stora dränglunsarne sitta oppradade på stegkärran och äta; sådana der ska' äta de, som inte göra någon nytta, liksom inte menskligheten skulle kunna reda sig utan öl! Och ändå skulle jag vilja vara i ett sådant der djurs ställe, i detta ögonblick! PER. Men inte i en korrekturläsares? ARVID. Håll mun på dig, det der förstår du inte! Har du några pengar? PER. Nej! ARVID. Du måste ut och låna! PER. Jag lånar aldrig! ARVID. Hvad gör du då? PER. Jag arbetar! ARVID. Så dum du är! ANNO FYRTIÅTTA Scen 4. a. DE FÖRRE. LUNDQVIST (kommer in). LUNDQVIST. Förlåt, jag stiger på, men jag hörde magisterns röst härinne! ARVID (tar en stor min på sig och sätter sig på stolen). Hvad vill herrn? LUNDQVIST. Jag ville begära hjelp af magistern! ARVID. Tala! LUNDQVIST. Jag vill bli aktör! ARVID. Hvilken ond ande har inblåst detta i ditt öra, stackars yngling! LUNDQVIST. Kärlekens magt är oändlig! ARVID. Du är kär? LUNDQVIST. O, ja, verkligen! ARVID. Lätta ditt hjerta, gosse, jag kan göra något för dig! - LUNDQVIST. ANNO FYRTIÅTTA För att få bli aktör, måste jag först göra mig bemärkt! Jag ville lära mig spela och sjunga, men jag får inte för patron! Nu har jag tänkt att jag måste hålla föredrag i bildningscirkeln! ARVID. Det är rätt! (hostar) Åh, jag har så ondt i bröstet! Har du något varmt att dricka? LUNDQVIST. Ja, herr magistern, jag har kaffe! ARVID. Bär hit! Har du bröd också? LUNDQVIST. Ja, för all del! ARVID. Bär hit! Och smör med? LUNDQVIST (går efter kaffet). ARVID (till Per). Han är kär i min kusin, den lymmeln; jag skall förstöra honom! PER.
Och dessa svar synas i grunden öfverensstämma, enär sällan någon handling, som medfört skada, lärer förekomma, dervid gerningsmannen med en ytterlig grad af uppmärksamhet, ej kunnat afböja den skadliga följden; men den skilnad är likväl emellan dem, att det anspråk på uppmärksamhet och försiktighet i företag och uppförande, som man har rätt alt fordra och allmänna säkerheten kräfver, är bestämdare uttryckt i gällande lagstiftning. Att afvika från densamma härutinnan har alltså Utskottet ej funnit skäligt; och det är af sådan Lag-Utskottets Betänkande, N:o 58. 33 sådan anledning, som Utskottet ansett en förändring i redaktionen af ifrågavarande § nödig. 5 Kaj). O771 delaktighet i brott. Den, som förmår annan, att brotts utförande sig åtaga, utan att dock brottet kommer till försök, har, enligt 2 § af detta kapitel, ansetts böra straffas såsom för ofulländadt försök. Utskottet, som på sätt vid 3 kapitlet anmärkes, ansett de olika försöken ej böra bibehållas, måste följaktligen här föreslå en annan bestämmelse; och ehuru Utskottet härvid ej kunnat förbise att, i sjelfva öfvertalandet till begående af brott, en brottslighet uppenbaras, som ej kan lemnäs utan uppmärksamhet, torde likväl den omständighet alt anstiftningen ej medfört ringaste brottslig följd, vid bestämmandet af straff å anstiftaren, böra verka särdeles mildrande. I följd deraf har Utskottet ansett straffet i denna del ej kunna sättas högre än till fängelse eller böter, särdeles som brott af denna art hittills varit ostraffade. Uti 8 § stadgas ansvar för föräldrar, som underlåta att hindra deras barn, så länge de under föräldrarnes vård och lydnad stå, från utförande af brott, hvarom de äga vetskap. Denna ansvarighet har Herr Grefve Löwenhjelm, C. A. ansett böra än vidare utsträckas.
Ca pitalSkuld till Banken 800,000 Kongl. Maj:ts tillkommande rättighet till ersättning af Banken för eoursskillnad med liqvidenå ett Sachsiskt Lån, för 900,000 R:dr å 34 sk. 450,000 Minskning i de flerfalldige gre. narne af StatsVerkets skuld (lågt tilltagit). 4,200,000 Summa B;co R;dr 14,900,000 2:0 D en G Martii. 2:0 Årliga Utgifterl #77 Minskning. 46,000 54,000 StatsVerkets Ränteoch Capitalafbetalning till Banken B:o R:dr 500,000 Ränta å RiksgäldsContoirets den 31 December 1823 förmodade skuld till Banken Ranta & MagazinsDirectionens räntebärande skuld till D:o vid samma tid D:o å de af Banken på RiksgäldsContoiret öfverdragde fordringar hos ManufacturDisconten å 2 procent hos JernContoiret å 2 procent för Odlingslånen å 2 procent, för: slagsvis hos Hjelmare Sluss-\ verks Bolag I hos Södertelje Ca-,’i 2 procent nalBolag ) hos Uddevalla Kyrka samt Calmar och Skara Consistorier å 4 procent hos Götheborgs Pr. II Band. 4r?t beri 6 Martiii Tillökning.
Cederström: Det är ingalunda min mening att något invända emot det ju denna punkt må läggas till handlingarne, utan tager jag blott tillfället i akt att uttala den förhoppning, det Ekon.Utsk. måtte, i förening medBevilln:sochLagUtsk:n behandla den fråga, som i nu föredragna punkt omförmäles, så, att behörig upmärksamhet fästes vid det förslag som influtit såsom referat, i förevar, utlåt, och hvaröfver Ekon.Utsk. upskjutit att nu fälla sitt omdöme. Denna punkt lades till handligarne. 6:te punkten, ang:de väckt förslag att pålägga landthandlare någon extra utgift till fattigvården eller Länets Lasarett; 7:de punkten, ang:de väckt förslag alt landthandlare mätte åläggas att utgöra en viss kontingent, till släderne; och 8:de punkten, ang:de väckt förslag, att den i 31 § af llandels-ordn. omförmälde skyldighet för landoch stadsfiskaler samt kronobetjente att tillse och vaka öfver samma författnings efterlefnad, och rätt alt verkställa beslag, mätte utsträckas jemväl till sockne-nämndens ledamöter. Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallne. Föredrogs ånyo Allm, Besv. o. Ekon.Ulsk;s d. 22 och 2fi dennes på bordet lagda utlåt. n:o G2, i anledn. af väckte förslag 210 Den 29 Mars e. m. om utsträckning af den i Kong]. Handels-ordn. d. 22 Dec. 1846 beviljade rätt till handels idkande å landet. Frih. von Stedingk, Styrbjörn: Vid föredragning afdetla utlåt, anser jag för min del rätta stunden vara inne att yttra sig om landthandel i allmänhet; och jag skall således till besvarande uptaga hvad som mot denna handels nytta för samhället är framställdt. Man har sagt det landthandel vöre skadlig derföre, att lyxen ulspriddes och att medelst den, allmogens hustrur och döttrar och andra qvinnor sattes i frestelse att förskaffa sig lyxartiklar.