Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Weidenhjelms, Ernst August, denna dag väckta motion, angående länsmanstjensters tillsättande; Grefve Mörners, Otto Gabriel, denna dag vackta motion, angående åtskilliga tillägg vid den af Kongl. Maj:t den 22 December 1846 fastställda Handels-ordning, jemte ett i anledning af denna motion afgifvet yttrande. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet : Hr Dahlmans, Wilh. Fr. Achates, denna dag väckta motion, att Rikets Ständer måtte åt framlidne Professoren Thomas Thorilds enka Gustava Thorild, född von Kowsky, anvisa en årlig pension af 500 rdr banko; Friherre Rydbecks, Reinh. C. Gabr., denna dag väckte motion, om ett statsanslag af 4000 rdr till anställande af undersökning i afseende på en Kanal-anläggning emellan Hjelmaren och Wettern; Friherre von Diibens, Aug. Gustaf, denna dag väckta motion, om ett årligt statsanslag af 1000 rdr banko åt byggnadsföreningen i Stockholm; BevillningsUtskottet: Friherre Ahlströmers, Jonas, denna dag väckta motion, om åtskilliga förändringar och förklaringar uti nu gällande Bevillnings-stadga; Friherre Cederströms, Rudolph, denna dag väckta motion, om bibehållande i allmänhet af stadganderna i nu gällande författning rörande tillverkning och försäljning af bränvin; BankoUtskottet: Hr von Troile, Emil, denna dag väckta motion, om belåningen i Rikets Ständers Bank emot hvpothek, som är af högre värde än låuesumman; Bankooch Lag-Utskotten: Hr Hjertås, Lars, denna dag väckta motion, om upprättande af förslag till ny lag för enskilde Banker; Lag-Utskottet: Hr Dahlmans, Wilh. F. Achates, denna dag väckta motion, om upphäfvande af rättigheten till bördslösen af i stad försåld fast egendom; Friherre Cederströms, Rudolph, denna dag väckta motion, om vissa förändringar i Kongl.
För att underhålla det System, vi i delta afseende inom vårt land grundlagt, och hvaraf sannerligen stora fördelar visat sig, utan att någon olägenhet deraf uppkommer, eller några skadande missbruk derigenom kunna uppgifvas, böra K. St., efter min tanka, med faderlig ömhet omhulda sig provincialhankerna, och sedan dessa nu, äfven under den mest hrydsamma tidepunkl för penningeoch creditrörelsen, och under fortfarande af en längre liderymd, ådagalagt sin lugna hällning, kloka beräkning och försinliga lefnad, behöfver R. St. för utöfvandet af denna ömhet blott passivt låta provincialhankerna orubbade få forllefva den bana de börjat. För att provincialbankerne må kunna framlefva på den bana de börjat och sprida sina nyttiga verkningar inom landsorterne, är det icke nog att medgifva Anm rättighet att vara till; det år äfven nödigt att uti privilegierna lemna dem möjlighet härtill. Man säger, att provincialbankerne må väl finnas, men de böra ej fä utgifva sina mindre sedlar; och likväl är det ett ganska gifvet factum, alt om de ej fä utgifva sina egna mindre sedlar, kunna de ej existera pä annat sätt, än att icke gifva vinst, och utan att de gifva vinster, lärer väl ingen der vilja fästa sina capitaler, hypotisera sin förmögenhet, och underkasta sig besvär och ansvar. Jag kan icke finna något skäl, hvarför provincialbankerne skulle förmenas att utgifva småsedlar, enär ingen deraf har någon skada, men landsorterna derigenom tillskyndas en stor nytta, genom den grund denna emission af små sedlar lagt för provineialbankernes existence.
Likväl talade han endast under mellanstunderna mellan de olika rätternas serverande, nogsamt vetande att en äkta gurmand under sjelfva ätandet vill vara ostörd. När således soppan var förtärd, uppstod följande samtal: – Måtte jag nu bara ej äta för mycket! suckade brukspatronen. – Åh, det lär väl ej ha någon fara. – Jo, det vet jag bäst, som så ofta är besvärad af indigestion. – Och ser dock så frisk ut. – Åh ja, för öfrigt kan jag just ej klaga. – Nå, då man blott har en sjukdom, bör man prisa sig lycklig. – Men betänk att denna sjukdom återkommer så mycket oftare. – Och försvinner lika hastigt. – Fan ock! Ibland får jag gå hela dagar utan att smaka något annat än piller och mixturer. – Men det der borde doktorn förekomma. – Ja, så tycker jag också. Men när jag talar med honom derom, börjar han att prata om regim och diet och dylikt, som jag ej alls kan fördraga. – Det undrar jag icke på. – Dessutom är han väl ej så missbelåten med att jag emellanåt behöfver hans hjelp: han skulle annars ej få sina månadtliga dusörer af mig. – Herr brukspatronen borde göra med sin läkare såsom kineserna bruka. – Och huru göra de? – De utfästa en viss summa årligen åt sin läkare, men med vilkor att ett visst, icke så obetydligt afdrag göres för hvarje dag, som de befinna sig illamående. På det sättet ligger det i doktorernas eget intresse att deras kunder ständigt äro friska. – Ha, ha, ha! De der kineserna äro ändå ej så dumma som jag trodde. Brukspatronen försjönk nu i begrundande af det nyss sagda, tilldess den färska laxen angenämt distraherade honom i hans funderingar. Men sedan han skjutit den tomma tallriken ifrån sig och tömt ett glas S:t Julien, yttrade han: – Men jag finner dock en olägenhet vid det kinesiska bruket. – Hvilken då? frågade Henning. – Jo, ser ni ... Antaget att jag gjort ett sådant kontrakt med min doktor, och jag en dag hade min vanliga indigestion, så skickar jag naturligtvis efter min doktor. Han kommer. »Jag är sjuk», säger jag.
I sitt svar uttryckte hon ej blott sin glädje öfver hans sympati för hennes diktning, men sin djupa beundran af hans, hvars manliga styrka hon väl visste sig aldrig kunna uppnå: han behärskade ej blott den mänskliga lidelsen i dess högsta intensitet men äfven tanken i dess största djup och hon var glad att få lära af honom. Han svarar med att lika uppriktigt sätta hennes poesi öfver sin egen. Så som i början förblef det sedan under hela deras samlif. Hvardera älskade att från sina egna axlar lyfta den kungliga diktarpurpurn öfver på den andras. Hvardera missunnade sig själf hvarje loford, han eller hon erhöll på den andras bekostnad, och blott för hvarandras räkning kunde de med otålighet vänta på den rättvisa, de för sig själfva »lugnt kunnat afvakta i tre hundra år»! Deras brefväxling, som själfklart innehåller en hel del intressant tal om litteratur och litterära personligheter, är den raka motsatsen till de författarebrefväxlingar, som vända sig kring egna framgångar eller nederlag och yrkeskamraters förföljelser eller svagheter. Här finnes icke ens skuggan af en oädel själsrörelse, men tvärtom den vackraste ifver att göra alla rättvisa, att icke ens genom ett för strängt omdöme till hvarandra nedsätta någon i den andras tanke. Ensamt ur denna synpunkt är brefväxlingen det förnämaste andliga umgänge man kan önska sig. Elisabeth Barrett bad genast att Browning vid brefväxlingen skulle behandla henne lika enkelt som en god kamrat, en »hederlig karl»; att han aldrig skulle skrifva af artighet utan endast följa sin egen håg. Härpå svarade han att »af en del skäl, han kunde utgrunda och af andra, dem han trots allt tänkande ej kunde utgrunda, hade mer hjälp och glädje af att brefväxla med henne än af att råka någon annan människa. Det personliga intresset absorberade redan från början det litterära, och han bad snart att hon i hvarje bref skulle säga honom om hon var bättre, emedan hon lofvat att, ifall hon alltjämt återvann sina krafter, skulle han på våren få besöka henne. Och han litade på att det skulle ske »ty aldrig hade lifvet ännu nekat honom något, han af allt hjärta önskat».
aldrig i frågan, jumfrun lilla! Se, på min tid lärde man sig vara kabaljer! Om fästman tar i på andra sidan, så knogar vi af ner med henne, det ska' gå som schas, det! ANDERS (i det han tar i kistan). HULTING (pekar på Kalle). Nej, ANNA (skrattande). HULTING. Kommer Ja, vars! der, jag! jag menar den Husch ja! min, vet jag! KALLE (skjuter undan Anders). Hon HULTING (ser på Anders). Nå Inte ä' han min fästman, inte! är ju syster så har hon väl nå'n annan fästman då, så kan det kvitta! (de gå ombord med kistan, och ner i kajutan, dit Anna följer med.) halt bra proper, händå! ANDERS (för sig, i det han ser efter dem). 'O' hä Trettonde scenen. DE FÖRRE. BOMAN (från höger med ett paket i handen, och en butelj under armen). der ja, Handers, nu hä' halting klart. Hä' Hanna och Kalle hombord? kista. ANDERS. Ja, BOMAN. Så de hä' nere i kajutan med 'ennesses BOMAN (hoppar ned på båten). Styfva på storseglet då! (till Hulting, som kommer upp igen ur kajutan.) Tag hi hett tag, 'an med 'Ulting, så går det litet raskare! (han lägger från sig sakerna akter ut.) vars! Hvar ha' ni mojengerna nånstans? (hugger tag i ett tåg.) ANDERS. HULTING. Focken HULTING. Ja Nej! Det der hä' ju te' focken! väl på ett ut! eller bocken det kommer 'ör nu, 'Ulting, hva'n hä', men sjöman hä'n då hinte! (hugger i.) Åh-ho-o-hi! ANDERS. BOMAN (skjuter undan honom). Nej, Hå 'iva på 29 BOMAN. 'Ulting! Spring sta hå tag hett ryck hi taljan, hå lägg hom roret håt mej! HULTING. BOMAN HULTING (springer åt aktern).
K:dr 69 öre, ett belopp af 369 R:dr 43 öre, som reserverats för framtida behof, samt å anslagen till pensioner och stipendier i Fältläkarekorpsen tillsammans 391 R:dr 68 öre, som efter 1859 års utgång blifvit till Kongl. Räntekammaren inlevererade. § 4. Den i Götheborg anordnade undervisningsanstalten för barnmorskor har i statsanslag under revisionsåret åtnjutit 3,441 R:dr och från nästförutgångna året ägt en behållning af 1,457 R:dr 27 öre, hvadan anstalten, som således haft en tillgång af 4,898 R:dr 27 öre till bestridande af de för aflöning, underhåll åt frielever samt materiela behof under äret till 2,949 h’:dr 9 öre uppgående utgifter, alltså vid 1859 års slut ägde ett öfverskott af 1,949 R:dr 18 öre, som för framtida behof reserverats. 7 — 50 — § 5. De, enligt Kongl, brefvet den 23 Augusti 1845, anslagna 750 R:dr, för användande af elektricitet och galvanism vid sjukes behandling, äro behörigen disponerade tillika med 120 K:dr, utgörande ränta för ett år å ett af enskilde personer till förenämnde ändamål skänkt kapital af 2,400 R:dr, hvilket belopp jemväl blifvit i öfverensstämmelse med gifvarnes föreskrift användt. § 6. Redogörelsen för Carolinska Mediko-kirurgiska institutets underhållsmedel under revisionsåret visar, att Institutets fordran från år 1858 utgjorde 455 R:dr 76 öre samt att Institutet uppburit af statsmedel 3,662 R:dr 58 öre och hyresmedel till belopp af 725 R:dr, eller tillsammans 4,843 R:dr 34 öre; hvadan, när härifrån afräknasutgifterna för år 1859, 3,671 R:dr 80 öre, Institutet vid detta års utgång ägde en tillgång af 1,171 R:dr 54 öre. § 7.
Domare i olika provinser ofta hafva olika praxis i afseende på fastställandet eller icke fastställandet af ego-utbyten och laga skiften, der de utbytta delarne eller skiftes-laget är i en mans hand, så att i ett län ingen Domare vägrar fastställelse i ett, af behörigen förordnad Landtmätare, verkstäldt laga skifte i ett skiftes-lag uti så många besutna delar, som egaren af denna fastighet önskat under det domare i andra län ej meddela stadfästelse i ett dylikt verkstäldt skifte, då skiftes-laget eges af endast en person utan måste ega flera delegare, så föreslås ytterligare en 6:te § af 7 Kap. af hufvudsakligen följande lydelse: »Der flera hemman, som hvar för sig, eller tillsammans utgöra skifteslag, äro uti en mans hand eller ego, njute han samma frihet, som om de innehades af flere egare, att på ofvan föreskrifne sätt gå i författning om dylika ego-utbyten, som ock att få dessa hemman laga skiftade på sätt, alla i så många besutna delar, han önskar; börandes alla i Skiftes-stadgan tillämpliga föreskrifter för ego-utbyte och laga skifte dervid iakttagas.» Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 29 November 1862. A. Lagergren. 542 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. N:o 211. Xio Af Grefve t“ll< . Fredrik; angående förändrad organisation af Stats-kontoret m. m. Då jag hufvudsakligen delar de åsigter, som af Rikets Ständers år 1860 församlade Revisorer uti deras till Rikets Ständer afgifna berättelse (pag. 26) blifvit uttalade i fråga om behofvet att befordra en snabbare cirkulation af statsmedlen, hvilka, enligt Statsverkets nuvarande organisation samt till följd af gammal praxis, måste passera en mängd onödiga omvägar, innan desamma kunna vid förefallande utbetalningar åter komma i allmänna rörelsen, och då Kongl.
Men vi skulle också se naturligtvis ej döma — men härlig är den, med Fredriksborg med alla dess härligheter; vi kunde Gammalt stickylle, klädningslappar, doffel, ull o. lin # etnc-ttages till a l l slags s p a n a d. Gods afhämtas tacksamt afgiftsfri«. ordnare. ledning af professor Scholander, hvilken omfatta de den hurtige och flitige unge mannen med stor ynnest. Efter genomgången kurs bar det af ut, hvarunder Italien, solens och skönhetens land, besöktes. Efter hemkomsten från denna första studieresa, slog hr Adler sig ned i Göteborg såsom praktiserande arkitekt. Här har han utfört ritningarna till Riksbankens filial, till den nya Frimurarlogen, till Saluhallen samt till de flesta arbetarebostäderna i Almedal. Men därjämte var han verksam som lärare i Göteborgs slöjdskola. Ryktet om det utmärkta sätt, hvarpå han skötte sina många värf, spridde sig vida omkring och föranledde, att han år 1886 blef kallad till rektorsplatsen vid den nyss omorganiserade Tekniska skolan i Stockholm, hvilken plats han fortfarande innehar. Där har han också som lärare och ledare med stor framgång bidragit till de framsteg skolan år från år gjort. Lärjungarnes antal har under hans ledning med hvarje år tillväxt, en praktisk undervisningsmetod har blifvit införd, statsanslagen hafva oupphörligt ökats och en femte fackafdelning har tillkommit, nämligen maskinyrkesskolan. I syfte att lära känna allt nytt i undervisningsväg, har rektor Adler tidt och ofta företagit resor i utlandet och därvid särskildt i de länder, som varit kända såsom framstående för sin konstslöjd. Som inspektör för våra många tekniska undervisningsverk har han äfven verkat mycket godt och har alltid varit en af våra främsta banerförare för införandet af mönsterskyddlagstiftningen. Hans energiska lifsgärning har också ständigt följts af allmänhetens lifligaste erkännande. Bland yttre utmärkelser, som kommit honom till del, må här nämnas att han redan 1888 tilldelades riddartecknet af Vasaorden och 1894 blef utnämd till riddare af Nordstjärneorden. För vigt om 1 8 kg. fraktfritt fram o. åter. A l l m. T. Mim. IDUN 1897 ej länge uppehålla oss i den svala parken.
231 S. D. Bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 14, i anledning ar väckta motioner, angående inteckning af aftal om nyttjande-rätt till fastighet i stad. S. D. Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtanden: N:o 7, i anledning af väckt motion, angående förändrade grunder för användandet af den från Kongl. Serafimer-ordens-gillet utgående uppfostrings-hjelp; N:o 0, i anledning af väckt motion om tillsättande af och arfvoden åt ständiga ledamöter uti en lagberedning; N:o 9, i anledning af väckta motioner, angående förklaring öfver Kongl. Kungörelsen den 17 Juli 11147, rörande utarrendering af kungsgårdar, kungs-ladugårdar och andra kronolägenheter; och N:o 10, i anledning af väckt motion all Kongl. Skeppsholmen och till flottans etablissement hörande strand på Kongl. Djurgården måtte, emot vissa vilkor, upplåtas till Stockholms stad eller enskilde samt förses med byggnader och kajer för handelns behof. Biföllos. Den 7 Mars. Frän Högloft. Ridder skåpet och Adeln. S. D. Ilemitterades till Stats-Utskottel eli denna dag af Herr af Sillén, Gustaf Ollo Probus, afgifvet anförande med afseende på den i Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition om Stats-verkets tillstånd och behof och i en af Herr Thomée i Vällofliga Borgare-ståndet väckt motion förekommande fråga, angående Läns-notariernas löner. S. D. Vid förnyad föredragning af Kongl. Maj:ts den 17 sistlidne December på bordel lagda Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer af den 25 nästförutgångne November, med öfverlemnande af uppgjorda förslag till ej mindre
Maj:t här ofvan äskat » » 9,292,000: — dels slutligen i ersättningen till statskontoret för gjorda förskott, i rundt tal » » 112,000: — 20,088,000: — så att en odisponerad tillgång af Runt R:dr 5,660,000: — eller fördelad på tre år af omkring 1,887,000 R:dr årligen återstår att användas till ränta och amortering å en ny upplåning för jernvägsarbetenas fortsättande samt till andra ännu ej framställda behof, utan att härvid tagits i beräkning något tillskott för åren 1860, 1861 och 1862 af Rikets Ständers bank, hvars vinstmedel utgjort i jemna tal år 1860 R:mt R:dr 1,560,000: — » 1861 » » 2,099,000: — och således för nyssnämnda tre år kunna antagas komma att tillsammans uppgå till nära 6,000,000 R:dr R:mt. Samtliga de här ofvan åberopade eller för öfrigt med statsregleringen sammanhang egande handlingar skola Rikets Ständers statsutskott tillhandahållas; och Kongl. Majit förblifver Statsutskottet med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. År och dag som ofvan. CARL J. A. Gripenstedt. STOCKHOLM, 1862. P. Å. NORSTEDT & SÖNER. Bil. N:o 1 a) till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. I Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departements-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott Måndagen den 14 Oktober 1862, i närvaro af: Hans Excellens, Justitie-Stats-Ministern Herr Friherre De Geer, Hans Excellens Stats-Mininistern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Manderström, Stats-Råden Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, .
Sänkning af Tåsjön, i Tåsjö socken, bör fullbordas inom den 10 i Oktober 1861. {• Jemtlands liiu. Utdikning af myror vid Waplands, Oline och Smedåsens byar, i \ Näskotts socken, bör fullbordas till den 1 Oktober 1868, och I afser alt, på samma gång -myrorna göras odlingsbara, afleda i frost från redan odlade inägor. I Gefleborgs län. Sänkning af Åloch TOge-sjöarne, belägne nära vid Söderhamns j stad, igenom hvilken åfloppskanalen framgår, bör fulländas r till den 1 Oktober 1868. I Stora Kopparbergs län. Utdikning af stora Flyten inom Mora socken, bör fullbordas till d. j 1 Oktober 1860.' | Dito af myror i Folkärna socken, bör fullbordas till den 1 j Oktober 1860. ' j Afser hufvudsakligen att afleda frost från inägor. Dito af Somyran. Selängen, Kallmyran, med flera i stora Tuna \ socken, bör fulländas inom den 1 Oktober 1862. i Dito af Rinasjön. inom Rättviks socken. Arbetsplanen erhöll I Nådigt godkännande först den 15 Juli innevarande år 1859, * och kontrakt om verkställigheten har ännu icke blifvit an I taget när detta nedskrifves. Beräknad arbetskostnad i gilladt förslag. Beviljadt stats bidrag. 5,440: — län. 860: — anslag 3,840: — län. 460: — anslag. Stockholms län. - Sänkning af Sigridsholms-, Lilloch Nederängs-sjöarne, i Lunda oell 1 Vibo socknar, bör fulländas, enligt antaget kontrakt, till den t i Oktober <862. ° ■ I Örebro län. Sänkning af Kabla A i Kumla och Halsbergs socknar, till öfverj svätnningars förebyggande å kringliggande mark, bör fullborfdas till den t Oktober 1881. Skaraborgs län.
Skrifvelse IS:o 111. tillintetgjordes, har, dä likväl en närmare öfverensstämmelse emellan stadgandena om förmånsrätt för lagfart och inteckning vore särdeles önskvärd, framställning skett om den ändring lili högstberörde nådiga förordning och dermed sammanhang egande föreskrifter, att intcckningssökandens skyldighet, alt, der ej hans anspråk vore sådant, som egde förmånsrätt efter 11 Kap. 2 § Jorda-Balken, vika för den, som eganderätten förvärfva!, inåtle jemväl å landet inskränkas til! det i olvanåberopade författning för sådan skyldighet i stad bestämda läil att både inteckning och lagfart sökas å samma rättegångsdag. Vid öfvertägande häraf hafva Rikets Ständer funnit förändring i afseende å den tid, hvarifrån verkan af sökt lagfart å landet skall beräknas, vara, för vinnande af enhet i lagstiftningen, af behofvet påkallad; och enäi det redan nu ofta inträffar ej mindre att inteckningar å landet bero till deras företräde sins emellan icke af visst ting utan af viss rättegångsdag, än äfven alt verkan af lagfart å landet i förhållande till inteckning kan i flera läll bero af dag och icke endast af ting, hafva Rikets Ständer, då någon olägenhet af den föreslagna förändringen icke synes kunna uppslå, lör sin del beslutit en författning angående ytterligare föreskrifter i afseende å lagfart, af följande lydelse: ”Med ändring af hvad i Kongl. Förordningen, angående vissa förändrade föreskrifter i afseende på lagfart och nyttjanderätts inteckning, den 19 Maj 1845, finnes stadgadt derom, att då fastighet å landet blifvit öfverlåten åt tv änne, eller inteckning sökts i sådan fastighet, sedan den blifvit åt annan öfverlåten, företrädesrätten för den. som lagfart å öfverlåtelsen söker, beräknas från det Ting, då ansökningen gjordes, varder härigenom förordnadt, att nämnda företrädesrätt skall, i likhet med hvad om lagfart i stad finnes stadgadt, beräknas från den dag, då lagfarten sökes. Denna Förordning skall dock icke blifva gällande i afseende å deflagfärtsansökningar, som göras före utgången af December månad nästkommande år. (Aret efter det, hvarunder Förordningen utfärdas.)"
Hwad SjömämingS» Corpsen beträffar, wagar jag ej fälla mitt omdöme, som warante i tvitzt afseende utom min krets; men att wi nu mera än förr behöfwa wäl känna wara kuster är en afgjord sak — om detta winnes genom benna Corpsen» bibehällande, magar jag ej afgöra. Jag ämnar deremot med mera widlöftighct anföra nägra anmärkningar i afseende pä förändrandet af witze inveldre Cavallerie-Regementet samt en projecterad varancé - hällning af s:del af Armeen. Hwad den förra delen beträffar, anser jag wis, ferligen indcldts Armeen i allmänhet kunna underkastas någon förändring, men om just den föreflagne är den bäste torde cj wara sä fullkomligen afgjordt. Jag instämmer med Utskottet deruti att CavallerietS för» Hällande lill Infanteriet möjligtwis kan förändras irran att del hela af Förswaret derigenom blir lidande; men den äterstaende delen bör dä äfwen gifwas den hög» fia möjliga fullkomlighet. Om detta star att förena med Indelnings. Werkst lämnar jag derhän; min öswertygelse i denna delen torde kanske anses nog paradox, men wär tanka att man genom nägra weckors ärlig Oercise kan formera Cavallerister, är det ej mindre »tom - Dm rr December. 6r§ Utomlands. Ett mindre men godt CavallenLr alltio alt föredraga framför ert talrikt och oöfwadt; och mä dek tillätas mig anföra en stuksattS, jag trott mig hafwa ledk frän nyare friggsätter, att, i afseende pä Jnfanterie, är mängden afgörande, da hos Cavallerie och Actillerie sullkomligheten dcciderar — Jag bekla« gar sälcdcs att Ulskottet trott sig äfmen böra minska det wärfwade Cwallcriet, uran att jag tilltror mig Widare häruti böra inga.
Förordningen'om fattigvården i Riket af den 27 Maj 1847; Prot.-htdrng den 30 December 1850. 71 Hr Ribbings, Avid, denna dag väckta motion, om Domstolarnes organisation; Hr von Hartmansdorjfs Äng. Edvard, denna dag väckta motion, om utfärdande af en allmän författning i fråga om förnyelse af allmänna verks och enskilde associationers räntebärande obligationer, då de af olyckshändelser förkomma: Grefve Lewenhaupt);, Maurits Axel, denna dag väckta motion, angående Hofoch Underrätternes i konkursoch årsproklama-mål utfärdande kallelser till innehafvare af inteckning uti afstådd fast egendom; Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo StatsUtskottets följande, den 28 dennes bordlagda memorialer och utlåtanden, nemligen: N:o 3, med den till Rikets nu församlade Ständer af Fullmägtige i Riksgälds-kontoret afgifna berättelse; Lades till handlingarne. N:o 7, med återlemnande af en utaf Riksdagsfullmägtigen Nils Jeppsson från Malmöhus Län väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, angående förtydligande af Kongl. Brefvet den 4 December 1830, rörande brefbäringsskyldigheten; Ståndet ansåg denna motion böra till Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottet remitteras och lade memorialet N:o 7 till handlingarne; N:o 9, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, angående medels anvisande till Topografiska Korpsens arbeten samt till fortsättning af de pågående fästningsbyggnaderne under nästkommande år; Bifölls. N:o 10, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående åtgärder för uppförande af en byggnad emellan Carl XIII:des torg och operahuset i Stockholm; Bifölls. N:o 11, angående medels anvisande till fortsättning af fästningsbyggnader vid Carlsborg under nästkommande år; Bifölls.