Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ifrågavar. motion kunde anses föranledd af en händelse, sorn under riksdagen förekommit, om den händelse, i anleda, hvaraf densamma blifvit vackt, redan hade inträffat; men som detta icke är fallet, så anser jag ej motionen kunna grundlagsenlig! upptagas, innan den händelse inträffat, som motionen förutsätter. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf: I denna motion omnämner Gr. Frölich, hvars frånvaro jag beklagar, ''förnuftets åberopande emot lag.’' Vi hafva dessa dagar, som alltid, tolt förnuft alla. Men jag allena har taft om förnuft, hvadan jag bör anse mig meni. — Enär nu Gr. Frölich visserligen icke velat tillägga mig annat än hvad han trott mig hafva velat uttrycka, har han uppenbarligen så skrifvit i följd af ett i Lördags ännu fortfarande missförstånd, hvilket jag har full anledn. tio mig hafva skingrat i f. m. medelst den utveckling, som utan inskränkning af min åsigt bort förtydliga den — Emedlertid är mig angeläget att Utsk. förnimmer mitt bestämda bestridande, att jag ''åberopat förnuft emot lag,’’ enär jag sagt alt, ”förnuftet” — sorn ju bör begränsa allt — ’’äfven begränsar bruket af ”rättigheter.” Frih, Raab, Adam Christian: Jag har visserligen ej Be 11 i5 Juli e, m. 83 approfondera! den fråga, sorn lagt grund till Gr. Frölichs motion, nemi. frågan om Trollhätle-canalbolag, och icke heller så noga läst motionen, att jag tilltror mig kunna bedomina alla detaljerna deraf; men hvad jag vid ett hastigt genomögnande deraf trott mig finna, är, att motionen går derpå ut, att vilja tvinga canal-bolnget att ändra några af de villkor, hvarom bolaget öfverenskomma med K. M. och Kronan. Ehuru jag visserligen ej tager ifrågavar. a/Tafs parti, utan tvertom är af den mening, att det varit väl, om den varit ogjord; så skulle jag likväl för min del anse, alt sedan Regeringsmakten har uppgjort detta contract, det vore högst orätt, att nu på en annan väg bryta samma contract.
— ; Denna underhållskostnad öfversliger väl betydligt, hvad hittills kunnat af Krigskollegii utrednings-afdelnings anslag användas till beväringsmanskapets beklädande; men enär berörda behof, enligt Krigskollegii utredning, under nuvarande förhållanden och med förutsättning, att beväringsmanskapet skall vara riktigt heklädt, redan kräfver, under åren 1848—-49 och 50, årligen i medeltal R:dr 69,766; 32. — blefve skillnaden R:dr 16,833; 16. — den egentliga tillökning, som skulle i följd af det nya förslaget uppstå i denna utgift under berörde år, och denna skillnad skulle vidare årligen blifva mindre och slutligen upphöra, i samma mån som beväringsmanskapet tilltager i mängd och i följd deraf beklädnadskostuaden ökas. Denna kostnad kan för närvarande antagas stiga med omkring 3000 R:dr årligen samt kommer således innan koit att icke allenast uppgå til! den nu föreslagna bestämda utgiften, utan ock att öfverstiga densamma, då deremot förslagets antagande lika snart leder till besparing för statsverket. Enär befattningen med bevärings-manskapets, så väl som med armeens, beklädnad hittills tillhört och, i hvad armeens bevärings-manskap angår, äfven framgent lärer böra tillhöra Krigskollegii utrednings-afdelning, har jag låtit upprätta projekt till stat för densamma, sådan staten enligt nya förslaget skulle blifva.
Emedlertid talas om en temligen betydlig penningstöld, som nyligen skulle hafva skett ur excellensen B–s på Säfstalund chiffonnier. Somliga säga att den skett kort före, andra straxt efter det Albert for från Säfstalund, och Gud vet huru dermed hänger tillsammans, men misstänkt ser det ut. Ännu talas i staden om ett obehagligt uppträde, som för någon tid sedan egt rum på Blå porten, och der herrar Alexis och Albert återigen efter vanligheten spelt hufvudrolen. Man har sökt att vanställa uppgifterna härom på mångahanda sätt, men lyckligtvis eller olyckligtvis var jag sjelf vid tillfället närvarande, så att jag med noggrannhet kan uppge detaljerna. Af grannlagenhet mot mina svärföräldrar, som haft de gunsti herrarne i sitt hus, ville jag inte, då jag var hemma sist, omtala denna händelse, ehuru den då redan var passerad, men nu måste jag göra det till undvikande af misstydning, som kanske blefve en följd, om berättelsen kom från en af herrar Alberts eller komp:s koteri. Saken hänger kortligen så tillsamman, att jag, ett par dagar innan jag reste hem för att hålla mitt bröllop, blef af några af mina kamrater bjuden på en tarflig afskedsmiddag på Blå Porten. Ett par af kamraterna, som äro gifta, hade äfven haft den artigheten att ta sina fruar med. Bäst vi sutto i vår stillhet, och just voro i begrepp att resa hem till staden, hvar och en till sitt, få vi höra i nästa rum ett förfärligt skrik. Hela tiden, så väl under middagen som efteråt, hade vi varit generade af stoj och oväsen derifrån, och vi hade genom pigan på det mest höfliga vis ett par gånger bedt dem vara lite tystare, men utan framgång. De voro mångfaldigt manstarkare än vi, och för öfrigt ville vi ej för våra damers skull göra några scener, utan läto det högljudda sällskapet hållas, lyckönskande oss blott att så snart som möjligt slippa det oroliga grannskapet.
Ettak nu förhällattr dek ar säöant ioch omkring Stockholm, kan man dets isian med tämmelig wisihet stuta, at stjutslegan ösi iver hela Riket, och pa sadana ställen, der behofweL as hästar är mindre, i förhållande til förtjenst/sökan^ de, icke stall blifwa mycket hög och ester al! sanrid Uh«z ej särdeles öfwerstiga den nu fastställda. IVA ' r - Ibland de olägenheter, som nu åtfölja skjutsnmgen, och ulom hwilkas undanrödjande, det icke enS lärer blifwa möjcligt, ar pä något sätt hjelpa inrätt» ningen, är den oseden, ok Mija den skjutsande ifrån ckMostlionsn och körningen af sina hastar, den mest sivara och betungande. Dek kan icke begäras, at någon skall jnga i förbindelse af skjutsens bestridande, sa länge det är tillätet för en kitslig och oförståndig resande, eller dest kusk, at ester eget behag och lynne handtera hästarna. Wäl kan det sagas, at da körnjngen beror af den skjutsande ensamt, kan^deraf möjligtwis en anledning lil präjeri upkomma, häldst canrrollen blir sivär ar erbaila; men da man ser denna Lel af ämnet pä dest bägge sidor, finner man lätt, at den skjutsandes hast kan blifwa skadad eller ihjälkörd, och at den resande deremot endast kan förlora en fjerdedels eller haiftimma i skynvsamheten: följderna af körningsrättighetkns mistbruk äro således af olika större wigt för den förra, än för den sednare. Desturom kan man skäligen säkert carikrollsrg den skjutsande: en like» Lilli» af Gästgifware», som innehåller tldcu dä resan skadde Uran ombyter samt den skjutsandes namn, kan tjena lil säkerhet för den resande, enär et afpafiadt answar 'åtföljer' körningen. Destu.
I närvaro af: Hans Excellens, Justitie-Stats-Ministern, Herr Gunther, Hans Excellens, Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Lagerheim, Stats-Råden: Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almgvist, Friherre af Ugglas, Justitie-Råden: Schmidt, Thyselius. Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern anmälde i underdånighet ett inom Justitie-departementet upprättadt förslag till Förordning om egors fredande emot skada af annans hemdjur samt om stängsel-skyldighet, öfver-hvilket förslag, till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga befallning den 12 sistliane Maj, Högste Domstolens utlåtande blifvit infordradt; varande samma förslag af följande lydelse: Högste Domstolen har, enligt hvad dess protokoll för den 20 sistlidue Maj utvisar, efter granskning af ofvanintagna förslag, funnit anledning förekomma till följande anmärkningar, nemligen: Vid 1 §. Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern yttrade: i;rJ „Enligt nu gällande lag är i allmänhet såsom grundsats antaget, att hvarje jordegare bör medelst hägnad sjelf bereda sig skydd emot ofred af andras hemdjur; 28 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 123. dock med rättighet i vissa fall att af sina grannar fordra biträde vid stängselns uppförande och underhåll.
A. 17. E. 181. — N:o 18. öfver väckt motion, om tillägg i Kongl. Kungörelsen den 25 Junii i83o, angående understöd af allmänna medel till utflyttningar, i följd af verkställde laga skiften. XV. B. 62. A. 262. E. 337. — N:o 19. i anledning af väckt fråga om förklaring och tillägg i Kongl. Förordningen den 20 Januarii 1824, angående ändring eller ulrifning af Vattenverk, som genom uppdämning skada jord eller hindra dess odling. XV. B. 62. A. 262. E. 337. — N:o 20. i anledning af Kongl. Majrts Nådiga proposition, angående det vid sista Riksdag framställde Förslag till en rv StängselFörordning. XV. B. 62. Å. 262. XVIII. — N:o 21. i anledning af gjorda anmärkningar vid Kongl. Maj:ts Nådiga Stadga om SkiftesVerket i Riket den 4 Maji 1827, samt Kongl. Kungörelsen den 9 Junii i832. XVI. B. 14 u i. 234. XIX. U. 57. A. 153. — N:o 22. öfver väckt motion, om ändring i Kongl. Förordningen om Skogarne i Riket den 1 Augusti i8o5. XVI. B. 141 • A. 236. — N:o 23. i anledning af väckt motion, om förklaring angående beståndet af de å Sockne-allmänningarne befintliga intägter. XVI. B. 14• - A. 236. — N:o 24. i anledning af väckta motioner, om lindring för Allmogen i den så kallade Byggningshjelpens utgörande. XVI. B. 141. A. 236. XIX. — N:o 25. öfver väckt fråga om rättighet att, utan föregången syn på stället, fä anlägga husbehofs-mjölqvarnar. XVI. Å. 247. XVII. E. 35. XX. U. 43.
Skjutslegan har varit lika hög under de io år, jag bolt i Westmanland, men under samma lid har forlönen för en tunna råg från Fahlun till Westerås varierat från i r:dr 16 sk. lill 5 r:dr, således har forlönen intet -att göra med skjutslegan, och just derigenom att skjutsen ställes på entreprenad, blir det så många flera landtman, som kunna sysselsätta sig med forslina: af brukseffekter och andra varor. Frih. Ridderstolpe har sjelf erfarenhet af, att entreprenader med nuvar. skjutslega ej kunna tillvägabringas i Westmanland, der har jag med mina grannar bidragit till en entreprenad med 2,400 rtdr, 100 tunnor hafre och 4°° hållhästar. Det oaktadt har dock icke entreprenören kunnat slå sig ut med 16 sk. skjutslega, utan redan på första året gick han under. Detta tyckes visa, att denna lega är otillräcklig; och då entreprenörer icke med så stora bidrag kunna komma ut med skjutsningen, synas de svårligen kunna göra det med mindre än 32 sk., då de icke få några bidrag, ty jag har alltid utgått från den synpunkt, att man bör helt och hållet befria jorden från detta onaturliga onus, och kan icke inse, hvarföre jag, för det jag bor bredvid landsvägen, skall vara skyldig skjutsa den, som vill resa mig förbi. Gr. Mörner, Carl: Jag har egentligen begärt ordet för att yttra mig i anledn. af flere talares här framställda förslag örn skjutsningsbesvärets öfvertagande genom entreprenad, och lättheten för Landshöfdingarne att kunna tillvägabringa contracter i detta afseende. — Upplysningsvis får jag meddela, att redan för flera år sedan blef, på K. M:s nåd. befallning, grundad på R. St:s vid någon föregående riksdag derom gjorde lind. anhållan, reservskjutssky Idigheten öfverallt inom Kronobergs län utbjuden till entreprenad ; men ingen anmälde sig, ej ens på de större vägarna, att derpå ingå.
Angående försäljning af tomt-platsen efter Kronans nerbrunna spanmåls-magasins-hus i staden Carlshamn; 6:o I anledning af f. d. Landshöfdingen i Götheborgs och Bohus län, General-löjtnanten, Herr Grefve Carl Gustaf Löwenhjelms, f. d. tillförordnade Landskamererare^ Kronofogden Anders Samuel Petterssons och Lands-sekreteraren, Lagmannen Carl Engelbloms underdåniga ansökningar att erhålla eftergift af dem ådömdt ersättnings-ansvar för Kronans förlust i följd af Länsbokhållaren Casper Langlels bedrägliga förhållande; 7:o Angående eftergift af den framlidne Öfversten m. m. Israel af Ekenstam■, i egenskap af Chef för Westra Tull-distriktet, till ersättande ådömde andel utaf Tull-kassören G. E. Bergvalls balans; 8:o I anledning af gjord underdånig framställning om Statens medverkan för fullbordande af jernvägs-anläggningen mellan Köping och Hult; 9:o Angående gjorda underdåniga framställningar om stats-bidrag för jei’nvägs-aniäggningar från Mariestad till vestra stambanan, från Borås till samma stambana, mellan Köping och Uttersbergs bruk samt emellan Hvetlanda och Oscarshamn; 10:o Angående Direktionens för Nora-Ervalla jernvägs-bolag underdåniga ansökning om ytterligare låne-understöd för nämnde jernvägs-företag; samt l l:o I anledning af f. d. Expeditions-chefen C. F. Meinanders underdåniga ansökning om pensions-förhöjning. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Bevillnings-Utskottet Kongl. Maj.ts den 17 innevarande månad bordlagda Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, med förslag till författning, angående stämplade pappers-afgiften saint hvad vid kontrollen och uppbörden deraf bör iakttagas. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades Slats-Ulskotlets Utlåtande N:o 24, angående väckt fråga om upplåtelse af jord till Strömsholms kanal-bolags disposition. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärs och Ekonomi-Ulskottels nedannämnde Betänkanden:
I afseende å dessa tvisters beskaffenhet i flera hänsenden, vill jag t. ex. erinra R. o. Ad. om den tvist, som föreföll emellan Hr Gripenstedt och mig vid riksdagens början, då jag uppgaf beloppet af Sveriges statsreglering, men han förklarade det vara betydligt större, emedan mycket icke syntes i slatsregleringen. När nu härtill kommer att det icke blott är mycket, som ej synes i statsregleringen, utan att mycket, som deri upptages, ej synes till sitt sannskyldiga belopp, så lemnar man ett alltför vidsträckt fält för inbillningskraften, antingen för att nedsätta eller för att öfverdrifva det sanna förhåffandet. Jag tror således att R. o. Ad. gjorde väl för sanningens skull, om Ståndet fordrade att dessa summor skola i statsregleringen upptagas till deras verkliga belopp och ej till något godtyckligt. Hvarföre har man ej upptagit räntespanmålen enligt kronovärdi till 36 sk. i st. f. 6 r:dr tunnan? Jo, derföre att 6 rulr äro närmare det sannfärdiga beloppet än 36 sk. Alltså, mine Hrr! siffror i Statsregleringen äro ej ali leka mech Det kan än lända den ene, än den andre till skada, man vet ej hvem. Man måste derföre alltid söka att vara sannfärdig så långt man kan. Hr Gripenstedt: Jag gillar för min del fullkomligt den sats sorn Hr von Hartmansdorff nu nyss anfört, nemi. att man bör vara sannfärdig i sina uppgifter, äfven när det i resultatet till ingenting leder, såsom här är förhållandet. Man bör, som sagdt är, äfven här vara sannfärdig, men då mäste man också taga i betraktande sannolikheten huruvida den ifrågavar. indelta räntan, som i medeltal för åren 1841 —1845 utgjort 1,860,699 r:dr, äfven för framtiden kommer att uppgå till delta belopp eller icke. Jag vill blott för dem, 50S Den IG Februari f. m. sorn icke hafva handlingen i sina händer, upplysa att 1S44 har detta belopp uppgått till 1,573,739 r:dr.
Landtm, lörst propos. på frånträdande al det förra beslutet och antagande af Utsk:ts förslag, hvarvid svarades många nej jemte åtskilliga ja, och sedermera propos. på det förut fattade beslutets vidblifvande och alslag å meranämnde förslag, då svaren utföllo med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Gr. Björnstjerna begärde votering. Upplästes och godkändes följande voteringspropos.: »Den som vill, att R. o. Ad., med frånträdande al förut fattadt beslut, skall bifalla Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts i Utlåtit N:o 75 framställda förslag i fråga om utvidgande af qvin nans medborgerliga rättigheter, röstar Ja; Den del ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. detta förslag och vidblifver sitt förut i frågan fattade beslut.» Sedermera företogs voteringen och belunnos vid dess slut rösterna hafva utlällil sålunda: Ja — 14. Nej — 65. Föredrogs ånyo Sammans. Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 26 och 28 sistl. Mars bordlagde Betänk. N:o 5, i ani. af väckta motioner om skjntsbesvärets ordnande och öfvertagande al Staten, m. m. Hr Wolffelt, Maurit/, Constantin: Då man genom ett bifall till de tre första punkterna binder sig såväl med afseende å besluten som motiveringen vid de derefter följande, får jag hos Hr Gr:n och Landtm:» anhålla om propos. derå, att föredragningen af förevarande Betänk, må ske sålunda, att de sista punkterna lörst företagas till afgörande, och, sedan beslut deröfver blifvit fattade, de i Betänk:t främst ställda punkter må i ordning till behandling förekomma. Frih. Sprengtporten, Jakob Wilhelm: Jag anhåller att få förena mig uti det förslag, med afseende å föredragningen af detta Betänk., son) blifvit af den siste talaren framstäldt. 334 Den 19 April. Gr.
Stats - Utskottet föreslagna progiession , inberäknadt hvad för Götha Canal - anläggning, såsom ytterligare årligt lån-biträde intill nästa Riksdag, till äfventyrs kan blifva beviljadt, användes på 6 är - -■ 2,400,000. Till nya fastighets-lån årligen 500,000 R:dr; således tillsamman 3,000,000. Dessutom till befordran af uppodlingar och förbättringar vid Landtörn - Den a Juli. bruket under lindriga, efter omständigheterne afpassade återbetalningsvilkor 100,000 R:dr årligen, eller på 6 år * - _ 600,000. Beloppet af‘ återstoden, sora ej i förväg kan bestämmas, torde till reela Fondens förökning, då någre förmonlige, och' ej i annat afseende skadelige utvägar dertill sig ; förete, böra användas. Hvad Bar.ko-Fullmägtige uti det föregående, efter full öfvertygelse, haft äran anföra, underställes vördsamt Högloft. Banko-UtskottetS närmare upplysta orri pröfning. Stockholm den s?6 Juni 1815. Jan Gyllenborg. M. G. Falkenberg. JB. Sandels• Ver Sam. Drysén. Joli. Olof Wallin. And. Fredin. II. N. Schivan. Johan Westin, Fers Olsson. Joli. Olsson Fongberg, E. Fant. % Ut låtande till Högloft. Banko-Utskottets Finance-Fördelnings Protocoll den 29 Jmii 1815, af Herr Grefve J. W. Liljencrantz. Då Medbröders förtroende satte mig till [Ledamot i detta Utskott, hade jag icke svårt att genast förese de brydsamma öfverläggningar, sorn här skulle förekomma, och att den rådande 5 te Bundet, jy, »g, Opini" 13* Den 3 Juli.
Jemte förmälan hurusom vid sistlidne riksdag Rikets Ständer, till understöd för Serafimer-lazarettet i Stockholm, beviljat ett belopp af 4,500 R:dr år ligen, under den tid då uppgjorde Stats-reglering omfattar, har Kongl. Maj:t, enär de förhållanden, på grund hvaraf nämnde anslag bifölls, sedermera icke undergått någon förändring, föreslagit att till samma ändamål måtte anvisas enahanda be - 12 Stals-Utåkotlcts Utlåtande, Jtf 166. lopp under ytterligare 5:ne år med 4,S00 R:dr om året, eller tillsammans 13,300 R:dr. Enär Utskottet förvissat sig derom, att Serafirner-lazarettet fortfarande ar i behof af detta anslag, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer bifalla Kongl. Maj:ts nådiga proposition och för ifrågavarande ändamål anvisa en summa af 13,300 R:dr att med ’:del årligen, åren 1831, 18,32 och ! 833 från Riksgälds-kontoret utgå. 3:o. 1 ändamål att bereda en af behofvet påkallad förbättring och utvidgning af den kemiska institutionen vid Upsala Universitet, har Kongl. Maj:t, till uppförande af ny byggnad för nämnde institution, äskat en summa af 66,666 IUdr 32 sk. Sedan det under en läng följd af år blifvit anmärkt att kemiska Laboratorium i Upsala jemte dithörande institution, hvarken i afseende på lokal eller materiel vore så beskaffad t, att med den utsträckning de kemiska forskningarne längesedan vunnit och allt mera vinna, undervisningen derstädes på ett ändamålsenligt sätt kunde ombesörjas, hade Hans Kongl. Höghet Universitetets Kansler anmodat Konsistorium Academicum att inkomma med omständligt betänkande om de åtgärder, som till afhjelpande af detta missförhållande vore att vidtaga, den kostnad en ändamålsenlig plan i sådan riktning kommer att ungefär medföra, och de tillgångar Universitetet sjelft för närvarande kunde ega att för ändamålet använda.
Dä man i alla tider vrkat, att Land Tullarne haswa warit en den säkraste controll pä Sjötullen, hwilket äfwen anföres såsom ett owedersägeligt skäl af alla dem, stom sä ifrigt annu yrka Land, Tullar, nes ater upprättande, bör man noga gransta, bwarutinnan denna controll hittills hufwudfakeligen bestått, och om den icke genom andra och bättre utwägar kan winnås, dä hwarken Land-Tullar, Tullbommar och Betjening-der nägonfin blifwa synliga. Controllen har huswudiakcligen bestält deruti, «tt Utländsta waror, som wid Sjö, Tullen bliswit förtullade, stola till bewis deraf wara föl ledde med förpassning dä de förjandcs till andra Städer och Otter, Sjö- eller Landsvägen mom Riket. Stora miss - Den rz Julik. -597 missbruk hafwa aldrig kunnat sörekommas, som ste genom öswerenkvmmelser emellan Tull-Kammarne t conmvance med Köpare och Säljare; Och oaktadt Bewakningen wid Tullbommarne b^iswer bibehållen, sä stall sädant endast förwara mmnet Kraf, att en Landrulls-Ctvrclse i Swerige tillwarit; men aldrig med de hittills widtagne Tull,Författningar conttollera Slömilen.. Men säkrare stulle detta ändamä! winnås, om nu stadgades wid Tull-arrendets upphörande med detta är. — Att alla sädane waror vwilkorligen åtföljdes af förpassning da de lrasporter, s inom Länet eller wid Sjö-kusterna. — Att pä en förpassning inga flera waror finge uppföras, än som rymdes pä ett Lass; men Pass wal kunde tagas pä hwarje Fastage och Packa, m. m.
Hartmansdorffs enka och för öfrigt hvarje ledamot af Ståndet, som vill ega medaljen, erhålla densamma emot en gifven lösen. Jag anhåller således om Utlåt:s återremitterande. Frih. Stjernstedt: Med afseende på den första af de utaf mig framställda anmärkningarne, anhåller jag att få fästa upmärksamheten derpå, att jag anser den hafva varit behörig, emedan man i numismatiskt hänseende gör ful Ikorn tig skillnad emellan inskrift och omskrift. Inskrift som är på fältet af en medalj utesluter nemi. ombringandet af en bröstbild derå, då deremot omskrift är skrifven omkring bröstbilden, eller någon sinnebild. I afseende på ordalagen i den föreslagna inskriptionen, tror jag orden: »President i K. KammarR:n» böra bibehållas, enär samhällsställningen af den person öfver hvilken en medalj är slagen sålunda vanligen närmare bestämmes. Beträffande frånsidans inskrift, som skall inneslutas af en eklöfskrans, så hafva meningarne derom 'varit mycket delade. Jag medgifver också, att jag icke är fullt öfverens med mig sjelf, om 622 Den 13 Maj e. m. jag skall anse den af mig föreslagna inskriptionen vara den b3sta. Jag bade väl tänkt mig, att d& eklöfskransen, som är medborgerlighetens sinnebild, blifvit tillerkänd Presidenten v. Hartmansdorff, skulle det varit lämpligt att äfven uttrycka, det densamma blifvit honom tillerkänd af Svenska medborgare. I afskärningen står deremot, att medaljen blifvit honom egnad af R. o. Ad. Det syntes mig derföre olämpligt att sjelfva inskriften inom eklöfskransen visade, det denna eklöfskrans tillerkändes Presidenten v. Hartmansdorff ej blott utaf R. o. Ad. utan äfven af hans landsmän i allmänhet. Hvad slutligen beträffar den yttrade åsigten, att medaljen borde lösas af de utaf 11. o. Adis ledamöter, hvilka ville ega densamma, så instämmer jag med de talare, som yttrat sig i denna syftning.