Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Så ägde Fiskalerne i Svea Hof-Rätt icke någon del i domslösen, hvaremot desse tjenstemän i Götha och Skånska Hof-Rätterne af sådan lösen erhölle, i den förra, Hof-Rätteu en viss andel efter tjensteåldern, och i deu sednare, omkring 400 R:dr. En Notarie påräknade i Utslagsoch Protokollslösen, inom Svea Hof-Rätt, 150 R:dr, inom Götha Hof-Rätt SJÖÖ R:dr och inom Skånska Hof-Rätten 300 R:dr, hvilken olikhet i beloppen vore en följd deraf, att extra ordinarie tjenstemän i Svea HofRätt finge uppbära lösen för de af dem expedierade Utslag och Protokoll, då deremot sådant antingen alldeles icke eller till en mindre grad ägde rum inom de båda andra Hof-Rätterne. Men ju större inkomst af dylik lösen, som den ordinarie Notarien inom de olika Hof-Rätterne hade att påräkna, desto mindre vore hans andel i domslösen, så alt en Notarie i Skånska EIof-Rätten till och med ej ägde någon andel i denna slags lösen. I Götha Hof-Rätt vore det egentligen ålder i tjensten, som bestämde den större eller mindre lotten i sportlerna. Den Slals-Utsliollels Utlåtande, J\s 181. 5 betydligaste delen af denna inkomst utgjordes af domslösen, som för framtiden kunde beräknas till omkring 6000 R:dr för hvardera af Svea och Götha HofRätter, samt 3000 R:dr årligen för Skånska Hof-Rätten. Närmast domslösen korn utslagslösen, hvars belopp likväl icke kunde efter Hof-Rätternas sportelförteckningar tillförlitligen uppgifvas, men, med ledning af uppgifterna om de till Vaktmästarne afsalta sigillpenningar för Utslagen, syntes denna lösen kunna antagas uppgå till omkring 2,400 R:dr för hvardera af de 2:ne större Hof-Rätterne och något öfver 800 R:dr för Skånska Hof-Rätten. Protokollslösen åter kunde antagas utgöra circa 300 R:dr i hvardera af Svea och Götha Hot-Rätter samt 130 R:dr i Skånska Hof-Rätten.
M:s i administrativ väg meddelade beslut icke kunna lända till efterrättelse, såvida de äro stridande emot Sveriges allmänna, i grundlagsenlig väg tillkomne, lagar och författningar. Nu är här frågan om huruvida lagstiftningen kan äga rätt att inkräkta på äganderätten. Uti 4:de punkten af StatsUtsk:s förevande betänk, talas om den af mig äfven omnämnda ostskatten i Herjeådalen. Om Konung och R. St. varit berättigade att besluta om förändring i denna skatt, så hade väl icke komilerade och sedan StatsUlsk. tillstyrkt att vederbör:de skulle höras öfver förslaget, utan K. M. hade kunnat jemte R. Sl. helt enkelt dekretera ett nytt förhållande. Man tilltrodde sig likväl icke alt i fråga derom gå så våldsamt till våga, och samma hofsamhet borde man väl här hafva iakttagit. Konung och R. St. gemensamt äro väl icke bundna af andra lagar än de moraliska, men dessa bjuda, enligt 16 § Reg.F., för Konungen, alt Han icke skall någon förderfva eller förderfva låta. Det innefattar likväl ett bestämdt förderfvande, om man för någon upphäfver en rätt, 9 II. 29 450 Den 25 September. som han af ålder haft, innan man inhemtat hans tanke huruvida han vill afstå från densamma eller icke. Från denna grundsats utgår jag, då jag anser den föreslagna voter:s-propos:n böra ogillas, emedan den innefattar ett ämne för förstärkt Utskis pröfning, icke ens för Konungs och Ständers beslutanderätt, sä vida de icke vilja göra våld, hvilket den moraliska lagen dock, på sätt jag förut yttrat, förbjuder. Hr Lefre'n: Det är sannerligen icke likgiltigt att vid dessa öfverläggningar försöka att utreda de hufvudgrunder, på hvilka den sidan, som afslår, stödjer sina beslut. Frågorne äro nemi, af största vigt. Jag ber emedlertid om ursäkt, att jag ännu en gång begärt ordet. Gr. Lagerbjelke har yttrat, att man påhittat en ny klass af lagstiftningsfrågor, som man kallat financiella.
Då detta folkslag ännu nästan tillhör stenåldern, och då dess beröring med europeer varit så ringa, att den ej i nämnvärd mån torde hafva bidragit till förändrande af dess smak och konstfärdighet, så synes mig denna fråga hafva ett stort intresse så väl för konsthistorikern, som här erhåller upplysning om arten af det frö, från hvilket mästerskapet under seklers och årtusendens lopp utbildat sig, som för fornforskaren, hvilken här finner en utgångspunkt för bedömande af så väl Skandinaviens hällristningar som de paleolitiska teckningar, hvilka på senare tider spelat en så stor rol i uppfattningen af menniskans äldsta historia. Vi hafva derför med ifver samlat allt som kunnat öfverkommas af tschuktschiska sniderier, teckningar och mönster. De i ett Handteckningar utförda af tschuktscher. Handteckningar utförda af tschuktscher. eller annat hänseende mest anmärkningsvärda finnas afbildade i vidstående träsnitt. Många af sniderierna i elfenben äro gamla och nötta, utvisande att de länge varit i bruk, förmodligen som amuletter. Åtskilliga bland djurbilderna äro inbillningsfoster, och kunna såsom sådana vara lärorika. I allmänhet äro sniderierna klumpigt utförda, men de röja dock en bestämd stil. Jemför man dem med de samojediska gudabilder vi hemfört, så visar det sig, att tschuktschernas konstsinne är ojemförligt högre utbildadt än det polarfolks, som bebor vestra delen af Asiens nordkust; deremot äro de i detta hänseende tydligen underlägsna eskimåerna vid Port Clarence. Äfven de tschuktschiska teckningarna31 äro groft och otympligt utförda, men många af dem röja en viss säkerhet i teckning. Dessa bilder synas mig visa, att de inkast, som man, just på grund af tecknarens jemförelsevis säkra hand, gjort mot åtskilliga paleolitiska teckningars äkthet, ej äro berättigade. Äfven mönster och elfenbensspännen röja en viss smak. Broderierna göras vanligen på rödfärgade skinnremsor dels med hvita hår af ren, dels med röda och svarta garnsorter, hvilka i ringa mängd genom byte erhållas från Beringssund. Tillgången på färgstofter är ej synnerligen stor.
DerjtäDeé förmaraö; od> 4:o att £Mjfop od) ^ontraftéprojl, miD jfeenDe pijttation, böra tillfe, att fmaD ofroan blifmit förejfrifmet, är morDet iafttaget. åpmilfet mårt bejlut 5Si, unDer Den 11 januari Detta år, foö ^ongl. Sfaj:t i unDerDånigfet anmält. §. 70. Uti Den 1 Sfarö innemaranDe år till JCongl. 9Jiaj:t aflåten unDerDåntg jfrtfmelfe, l)afme <201 anf>ålltt, Det ^ongl. 5ftaj:t täcfteö i nåDer miDtaga få»
Sig anse de för desse Fartyg nyttjade simulerade Skepps-Passen varit endast tvungne medel att skydda Skepp och Gods för våldet; äfvensom det blifvit fullt utredt samt obestrideligen bestyrkt, så väl att den uppgifne förlorade egendomen tillhörde Reclamenterne, som ock att uppbringningen vederfarits dem under en loflig bandel. Reclamationsbeloppet af dessa 4 Mål gör, enligt Committe'ns utredning, sammanlagdt Jag anser mig bär skyldig uppgifva, att det är bland desse 4> som jao ar enskild interesserad uti de 2-‘ne under N:o 8 Irene, och ,N:o g Carolina — för ett belopp tillsammans af R:dr 3,656 4° s^- 9 nst., enligt hvad Ilandlingarne vitsorda; visserligen ej att förakta, men ingalunda af den vigt, att icke jag anser min skyldighet som Riksdagsman vida mera ålägga mig framhålla de öfrige Medborgares allmänna rättsoch billighetsanspråk till ersättning för deras lidande, om än rättigheten att yttra mig derom skulle köpas med försakande af min egen andel. Uppbringningsmålen under N:o 11, 12, 13, 14 och i5, för en sammanräknad af Committen utredd summa R:dr 16,353: 3o. 7. (oberäknadt för N:o 12, till hvars utredning Reclamenten synes ej hafva pracsterat tillräckelige handlingar) äro alla af den art, att bin - Betänkande n. 337 hindret för utbetalningen af dem legat uti i5 punkten afR. St:rs föreskrifter för UtredningsCommitte'en. Denna lyder: ”1 alla de mai, der ersältnings-skyIdigheten blif”vit genom DomKaparen i vederbörlig ordning ålagd, ”upphör allt anspråk på vidare ersättning af Svenska ”Staten.” Men K. M:t bar behagat uti Dess nu afgifne Nåd. Remisser härom yttra: ”Att K. M:t väl, då ersättnings-skyldigheten bl i f”vit Kaparen i behörig ordning ålagd, bar ansett Sig ”icke kunna, emot innehållet af i5:de punkten i R. St:rs ”underd.
Dahlgren ägde och sorn redan af LandshöfdingeEmbetet blifvit godkändt såsom tillfyllestgörande; stödjande Dahlgren berörde underd. ansökning ibland annat derpå: att så väl KronoFogden Niiman i lifstiden som Dahlgren skola på serskildta tider hafva till f. d. LandsSecreteraren Kle - \ 396 Stats-Utskottets man aflemnat å ifrågavarande skuld fullt deremot svarande summa: att Kleman, till hvilken Landshöfdingen, enligt dess egen uppgift, hade uppdragit all befattning med Spannemåls-upphandlingen och undsättningen inom Länet, skulle varit den rätta person, till hvilken influtne medel för undsättnings-spannemål bordt aflemnas, att, efter hvad R. Sttrs Revisorer yttrat, i anledning af Landshöfdingens berörde uppgift, Landshöfdingen för dess förrberörde åtgärd och följderne borde stå i ansvar: att sådant skulle öfverensstämma med gällande Författningar och att Sökanden alltså ägde fullkomlig trygghet för medlens aflemnande, dels i följd af Klemans officiella egenskap, dels ock i afseende på Sökandens ovilkorliga rätt, att vid uppkommande behof söka sin ersättning hos Landshöfdingen som var den, hvilken på dess ansvar öfverlåtit en honom enskildt ålaggd befattning: att Kleman ex officio qvitterat 3ooo R:dr B:co af ifrågavarande medel och hos K. M:t sökt ådagalägga att desamma blifvit i Embetsväg aflemnade: att den säkerhet, Dahlgrem sökt hos Kleman, icke borde förminska hans rätt, att, för hvad som brast, hålla sig till Landshöfdingen, samt sluteligen att äfven den svåra belägenhet, hvaruti Dahlgren till a:ne sine Förmän befunnit sig, äfven förtjente uppmärksamhet, och att hans passiva förfarande varit en följd af den grannlagenhet han aldrig velat åsidosätta. I anledning af de härvid förekomne serskilde omständigheter, är af K. Mit den 8 Mars 1825 i Nåder medgifvet, att den
S. D. Föredrogos och biföllos Banko-Utskottets nedannänmde den 17 dennes på bordet lagda Utlåtanden: N:o 5, öfver väckt motion, om anställande af laga undersökning i vissa al Bankens Styrelse behandlade mål; N:o 6, i fråga om eftergift af öfverränta å 2:ne hos Låne-kontoret i Götheborg upptagna Handels-diskont-lån; samt N:o 7, i fråga om afskrifning af åtskilliga från Låne-kontoret i Götheborg utgifna diskont-lån, äfvensom af derstädes balancerade öfverräntor å dylika lån. Frän Högv. Preste-Stdndet. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Konstilutions-Utskottet Kongl. Maj:ts, den 17 innevarande månad bordlagda, Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående förändring i och tillägg till Riks-akten af den 6 Augusti 1815. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, med öfverlemnande af uppgjorda förslag till ej mindre Lag, angående Ordningen och vilkoren för utländsk mans upptagande till Svensk medborgare, än ock Stadga för Konungens Regerings-rätt, beslöt Ståndet, att högstberörda förslag skulle tillsvidare blifva å Ståndets bord hvilande för att tjena till upplysning vid förestående behandling af de grundlags-ändrings-förslag, som i den Nådiga Skrifvelsen omförmälas. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående lösen för den åt korporalerne vid indelta arméen och soldaterne vid Södermanlands regemente anslagna aflöningsspanmål. S. D.
Stadgandet i i:sta Sect. lo Cap. 5 § * att Skolgossar, som sammanrotat sig att visa vanvördnad mot sina Lärare, skola straffas efter Allmän Lag, finner Herr Hammar sköld otillbörligt, heldst intet annat Lagrum härtill skall vara lämpligt, an det om Myteri, hvars strafF icke bör drabba Gossar af io eller 12 års ålder. Ändtligen anmäles till Riksens Ständers uppmärksamhet, huru, enligt Herr Hammarskölds ord, Commiteen yrkat, att Skol* revision må nedsättas, huru denna revision må förses med en Secreterare, och huru Hans Kongl Majit må åt honom, förmodeligen af Statens Medel, anslå en Lön (5 Sect. 2 Cap. 7 §), som med annan innehafvande Lön kan få förenas 5 lenman - Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanclen. 559 de Herr Hammarsköld till bedömmande, huru vida denna åtgärd är förenlig med Riksens Ständers fattade Beslut, otti de på Stat lönade Embelsmännens förminskning. Af hvilket allt, jemte en så kallad Historia äf i fråga varande SkolOrdnings uppkomst, Herr Hammarsköld uppmanar Riksens Ständer, att till Konungen ingå med en petition om en ny redaction af samma Författning. Mot hvad förutnämnde Memorial innehåller, har Herr Friherre Adlerbeth, Jacob, till Högloll. Ridderskapet och Adelns ProtocoII, den 1 Mars, gjort hufvudsakligen följande anmärkningar: Då SkolOrdningen blifvit beledsagad med ett Bihang, innehållande Anvisningar och Råd, är en rigtig skilnad gjord emellan det, som anbefalles såsom Lagbud, och det, sam tillstyrkes såsom gagnande, ehuru icke oundgängligt. — Enligt de upplysningar, Sid. 51 af Bihanget gifver, har man med usta Sect. 5 Gap. 4 § endast velat förekomma Tiggeri, hvilket ock i allmänhet är förbudet. — Undervisningen bör åsyfta framsteg, icke stillastående.
Sedermera vid Stads - Inrättningen här i Fahlun, kutn Staden att åtnjuta halfva delen af Skjutsfärds-Kopparen och den andra hälften tillföll Hospitalet, intill dess Konung CARL XI år 1688 den 18 Januarii, sedan Grufvan året tillförene igenföll, fann skäligt att eftergifva Skjutsfärds-Kopparen; men gaf Hospitalet i stället det Surrogatum, som årligen i penningar inflyter. Ar 1650 den 31 öctober beviljades, p£ Bergslagens anhållan, Hospitalet Lönings-Spannernaien i vissa LandsOrter. Förutan sådant,' lät ock Bergslagen en del af de vid Grufvan fallne Sakören, så val som förbetnälre ArrnbosseKopparen och en del af Krats - Kopparen, den Magistraten eller Stadsväsendets inrättande disponerade, gå till Hospitalets understöd. När Hospitalet korn uti godt stånd , och inseendet togs ifrån Bergslagen, och lades till Magistraten, jemväl sedan i685 års Kyrkoordning utkom, och Hospitalet började anses som ett Krono-Hospital, drog Bergslagen sine frie Bevillningar tby ifrån. 1686 och 1687 anslogs Armbösse - Medlen till andre behof vid Grufvan; jemväl blef Resolverade, att KratsKopparen och vatsket skulle höra Bergslagen till. Deremot inrättade Bergslagen år 1694 en Sjukstufva vid Grufvan till de Blesserades skötsel. Efter ett ingifvet och af Lands - Contoiret genomsedt Förslag på Hospitalets nu ägande Inkomster för år 1754) bastå de uti: 1653 Stdti-Vtskottets Betäftkandeiti 329 T:r 2 fj:r Krono-Tionde Spannemal, som åren 1646, 1649 och 1650 blifvit Hospi talet forlänte.
Prop. N:o /, om Statsverket 1865. årligen finge utgå från anslaget till Inqvarterings-kostnarler i Stockholm, tillstyrkt Stats-Rådet i underdånighet, att Aflöningsstat, sådan den här finnes bilagd, måtte för Armé-förvaltningen utfärdas, att från 1866 års början och tillsvidare tillämpas, men att, innan den definitivt fastställes, Rikets Ständers samtycke till ofvanberörda öfverflyttning af 4000 rdr från f. d. Adelsfane-regementet och tillägg af 500 rdr från extra stat måtte inhemtas, hvarvid tillika torde böra tillkännagifvas, att framdeles, i följd af revisionens qvarblifvande hos Armé-förvaltningen, möjligen komme att erfordras allöningsmedel för en något förstärkt revisions-personal, samt alt för öfrigt tillökningen i aflöningsmedlen för Armé-förvaltningen har sin naturliga grund deruti, att embetsverket, enligt Rikets Ständers uttryckta åsigt, erhållit ett 4:de Departement, kollegialt inrättadt, som medtagit ett opåräknadt lönbelopp. Hvad angick kommissionens yttrande om det årliga arvode af 1200 rdr, hvilket för närvarande utgår från Invalidhus-londen till f. d. Sekreteraren och Ombudsmannen hos Direktionen öfver förra Invalid-inrättningen, samt beloppets användande för Armé-förvaltningens behof, ansåg Stats-Rådet med pröfningen deraf böra anstå, tilldess arvodet genom innehafvarens afgång blifver ledigt; i följd hvaraf den af Kommissionen föreslagna dispositionen deraf, dels lill aflönings-förhöjoing åt Advokat-Fiskalen och dels till ersättning åt erforderliga biträden hos Arméförvaltningen, komme för närvarande att förfalla.
Hvaremot och då de så kallade Restantie-Förslagen, hvilka, enligt nu gällande stadganden, skola vid Lands-Contoiren författas och årligen till Riksgälds-Contoiret inskickas, innefatta enahanda Summor, som Summariska Räkningarne, och blott tjena att utvisa Restantiernes belopp vid hvarje års slut, hvarom upplysning både säkrare och skyndsammare vinnes genom, den Commissarierne i 'Riksgälds-Contoiret till författande ålagde uppgift Öfver Restantierne, s§- dane de befinnas, enligt Summariska Räkningarne, samt med afdrag af hvad som, efter samm» Räkningars afslutande intill årets slut derpå, influtit, och hvilken uppgift vid hvarje års slut till Riksens Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret af Commissarierne derstädes insändes; så hafva Riksens Ständer funnit de förut bruklige Restantie-Förslagen kunna, såsom ett onyt-l tigt och Lands-Contoiren blott betungande arbete, alldeles umbäras och afskaffas. Hvad Riksens Ständer sålunda beslutit få. de hos E. K. Mit nu i underdånighet anmäla, med underdånig anhållan derjemte, att, i afseende på verkställigheten deraf, E. K. M:t täcktes Hess Nådiga förordnande vederbörande meddela. Riksens Ständer framhärda etc. Stockholm den as. Slut pä lo.de Samlingens sista Afdelning, X Uppläst och godkändt: hos Ridderskapet och Adeln, den 37. Dec, 1823. — Preste-Ståndet, den 5o Sept. den 5 Oct. den 29. Nov. den 12. Dec. 1823. — Bonde-Ståndet, den 3o. Sept. den 7. Sveriges Rikes Ständers Beslut, gjordt, samtyckt och joraf skedadt pd allmänna Lagtima Riksdagen i Stockholm, som slutades den 22.
Motioner och Handlingar, remitterade till handläggning, återställas: 150 af Stats-Utskottct till Borgare-Ståndet i fraga om Curhus-afgiften ,>>>,>>>> a:o af dito till Bonde-Ståndet i fråga om jem nare fördelning af roterings-besväret, , , 3:o af dito till Ridderskapetoch Adeln ifråga om beskattning af Tnllqvarnar m. m. , 4:o af dito till Borgare-Står.det ifråga om Hypotheks-Förcningar 5jo af dito till Bondc-Såndet i fråga om dito 6;o af Bcvillnings-Utskottet till Preste-Ståndet, om portofrihet för Gontracts-Prostarne , Svar på äterremiss, 7:0 af dito till Ridderskapet och Adeln, om Tolagen till Stapel-städerne, Ytterligare i detta ämne; se Tolag. 8:0 af Banco-Utskottet till Bonde-Ståndet, om boningsrum för Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Gontorct 9*0 af Oeconomic-Utskottet till Borgareoch Bonde-Stånden i fråga om Riksdagens prorogation Munder ings-per sedlar / se Rustningsoch Roteringsbesväret. Municipal-; se Communal-Författning. Murmästare; se Byggnads-förctag. mål, om begagnande deraf i ringare j > » )>)>» » >>>>>> > Svar på äterremiss Museum, det Kongl.: öfverllyttande från 5;te till 2,*dra Hufvud-Titeln af ett anslag dertill; se Hufvud-Titel, Andra, pag. 24. Musikaliska Academien; se Hufvud-Titel, Femte. Mutsedlar; se Bergsoch Jcrn-handteringcn. Miiller et Comp.; se Förbindelse. Myndling; se Förmyndare. Mynthesliimningen och Banco-Ärendena i allmänhet; se Regerings-Formcn §. 72.
Till vänster åter reser s i g d e t » Gamla Stockholm » med dess trappgafvelshus, dess smala krokiga gator inom mörka tornprydda murar och den ärevördiga Vasaborgen, hvilken speglar sina blyinfattade fönsterrutor i de vid slottets fot skvalpande böljorna. Ännu något längre bort till vänster hafva vi den norska Fiskerihallen, en byggnad måhända ganska ful till sitt yttre, men hvars innehåll är i högsta grad sevärdt, icke minst för mångfalden af olika båttyper. Midt emot till höger ligger Norska skogsutställningen. Ja, och härmed hafva vi afslutat vår hasiga promenad. Det hufvudsakligaste hafva vi på- pekat. Ett och annat, icke nämndt, finna vi lätt uti vår väg. Skansen skola vi naturligtvis icke glömma, ty den hör sannerligen också till uställningen och har många ny IDUN 1897 heter och tilltalande anordningar, hvilka förtjäna att tagas i betraktande. Vi afsluta nu denna lilla flyktiga revy. När utställningen kommit ordentligt i gång och alla » på efterkälken varande » äro väl och på bästa vis ordnade, skola vi återkomma och gifva en visserligen kortfattad, men klar öfverblick af hvad nutidens nordiska industri kan prestera med särskild hänsyn till allt som på ett eller annat sätt kan vara af intresse för kvinnorna och för hemmens ekonomi. Adolf Hellander. * For det blödande Til! Grekland! redaktionen af Idun: Transport från förra numret Kr. och E. D., Orsa F. B. P., Malmö ... Fru Ika Peyron, Sthm Ömmande nästa Insamling i Boden gen. Elin Benckert &amp; Anna Hultqvist - Lizzie, Sthlm - — - E. N., Umeå Kvintetten, Kramfors Insamling i Oscarshamn gen. redaktör Mauritz Linder Han, Söderköping .. Elizabeth Hellström, Norrköping - .- » 5. — » 4 — » 10. — » 5. — » 30. — » 10. — » 5. » 5.50 » 127.62 » 10. — » 3.25 H:a 10. —; X. Y. Z. ; F. S. —; G. Ericson 2. —; Fr. Bg 1. —; J.
Den 4 Juli f. m. stör hästarne. Det är icke alltid möjligt att få någon kamrat, som tillser hästarnes skötsel. I garnisonsorterna Christianstad och Malmö tror jag ingen har ringaste anmärkn. att göra deremot, att deras hästar skulle befinna sig på Kronans stallar. Det vore äfven en stor nödvändighet, att Infanteri-officerarne hade rätt att der insätta sina hästar. Hvad Frih. Leuhusen anmärkt, så kan jag, huru jag må anstränga mitt förstånd, icke begripa att det är något militäriskt skäl. Att han vill gå och se om sina hästar, är mycket bra, och det må han gerna göra; men det är ett helt annat förhållande med de indeldta Iteg:terna, der officeren har boställe och är i tillfälle att se efter sina hästars skötsel. Det vore här mycket att tillägga, men jag tror att hvad här blifvit yttradt inses och gillas af majoriteten; och jag anhåller således om bifall till mitt förslag. Gr Björntjerna: Ur ekonomisk synpunkt kan jag icke annat än hembära min tacksamhet till Hr Stjernsvärd för hans förslag. Det vore onekligen en stor penningevinst för Kavalleri officerare att slippa bestyret med sina hästar, att helt enkelt skicka dem till Kronans stallar; men å andra sidan medför saken så stora olägenheter, att jag hoppas den aldrig må vinna R. St:rs bifall. Afven med beräkning af det minskade antal tjenstehästar, som Hr Stjernsvärd föreslagit, visar det sig att endast för GardesReg:terna till häst och fot samt Staberna erfordras här i Stockholm plats i Kronans stallar för 00 stycken officershästar. Då ingen enda öfverloppsspilta finnes i Hästgardets kasern, blefve således den första åtgärden att bygga ett nytt stort officersstall. Redan detta kostar betydligt. Till hästarnes skötsel åtgår 40 man, d. v. s. hälften af en beriden sqvadron. Jag hemställer om vårt redan allt för svaga rytteri har råd till något dylikt. Men icke nog härmed. Om t. ex. Svea Garde skulle ut på marsch, så måste, efter Hr Stjernsvärds förslag, en hop hästgardister medfölja för hästarnes skötsel.
Stipendii-inrättningens kuratorer, hvilka, jemte underdånig skrifvelse den 30 December 1848, aflemnat förslag till instruktion för inrättningens förvaltning, hade vid samma tillfälle, då uppmärksamhet bordt fästas på hvarje omständighet, som kunde lända till stiftelsens fördel, funnit sig icke kunna med tystnad; förbigå den fråga Stats-Utskotte/s Utlåtande, ^:o 278'.