Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I^öienrmile 8iz cili livgcl 8:°ili>nclri i uNclo, ^rtniZIiol 5öi'68lo^8, IiemslLlIcle 8ti>l8-?cäil6l, om ielce Hon»I. Nr>j:l 8lculle liiinri 8lcäIiAl i lVäclen köre8lL clen is>ugrivriiiincls jaemiorien lill ell belopp af 3tlr> 4lunclra6e kcle L:eo. llriilill lrielcle? lionel. 31rij:l lemna iVruli»l lailall; ocli lalel en, lill loljä cleirif, n^jazrill l>'äcliZ Lliiilvelse lill Hilcel8 8llincler8 8lat8-6l8lcoll E 4 /Vcrd/^o Z', ^ /Vvo 63. lill ju8leving u^sllssl oell godksnd, 8ädsn deimummu kiunes s»oloeoIIel I)iIsgd, med köve8kvikt, sll clenva 8liv!kvel8e Ilvvde, ulun uklndsn »5 oloool1el8 ju8leving, ex^edl6rs8 under köredvsgninos-dugen den -^6 innevuvunde: Nöj. lil 8UjlVS. I3x k*VO'06oIIo, 6. // ^0»K^ lV:o 63. tili lien iH ^nni, il i. 6 e. M.I ^sc//AK 7^vs/)Ss///o» //// /////'e/s 8/c/»c/«?v, r //cr^cc sm »//>///<?
Slutligen och då Utskotten, enligt hvad ofvanföre blifvit anfördt, tro sig ega grundade skäl till den förmodan, att båtsmansbeklädnaden skulle på ett för både roten och båtsmannen fördelagtigare sätt kunna ordnas, så att den närmare öfverensstämde med det allmännas fordringar, få Utskotten äfven tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla det Kongl. Maj:t ville anbefalla en undersökning, för att utröna, huruvida icke, utan rotarnes ytterligare betungande, en ändamålsenligare beklädnad för båtsmännen skulle kunna införas och låta ett härpå grundadt förslag Rikets nästkommande Ständer i Nåder förelägga. Stockholm den 19 November 1840. .©• STOCKHOLM, ecksteinska boktryckeriet 1840. Statssamt .Allm. Best*.- ock E% on.-U! skottens Betänkande, N:o 84. i N:o 84. Ant. till Exp. Utsk. den 20 November, kl. 10 f. m. Betänkande, i anledning af väckt fråga om inställande af den, de Utsockne frälse-hemmanen i Halland, ålagde ordinarie rotering. 'Uti en hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vacht, till delta Utkott remitterad, motion, liar Herr Dalman, Wilhelm Fredric, anfört, hurusom ett större antal jordegare i Provincen Halland, hvilka, emot sitt bestridande, blifvit ålagde ordinarie rotering för dem tillhörige utsockne frälsehemman, åt honom uppdragit alt meddela Rikets Höglofl. Ständer innehållet af 3:ne med samme jordegares namn undertecknade petitioner, hvarmed åsyftats, att rättelse mätte beredas i de åtgärder, som blifvit vidtagne för berörde hemmans indelning till ordinarie rotering.
Derjemte böra, för samma ändamål, Fullmägtige, efter infordrandet af nödige ansedda upplysningar, åtminstone hvartannat år, eder före Rikets Ständers Revisorers sammanträden, genom anställande granskning af härvid förekommande förhållanden, undersöka och pröfva, hvilka återstående låne-fordringar kunna, titan äfventyr af förlust för det allmänna, afskrifvas, när utrönt och, så vidt möjligt är, styrkt blifvit, ali icke den ringaste tillgång för desammas godtgörande till större eller mindre del finnes att påräkna; och skola Fullmägtiges i sådant afseende vidtagande beslut, tillika med de skäl och omständigheter, hvarpå hvarje dylikt beslut sig grundar, Rikets Ständers Revisorers serskilda granskning och bedömande underställas; hvarefter dessa Ståts-Utskottets Memorial, N:o 495, 28 af Revisorerne jemväl medgifna afskrifuingar må i Discont-Yerkens räkenskaper verkställas. Räntan å Discont-Verkens fordringar beräknas efter samma grunder, som, vid ränte-beräkningen för Rikets Ständers Banks allmänna <1 isconl-lån, skola iagltagas. s Derest, emot all förmodan, vid utredningen af ifrågavarande 2:ne Disconl-Verk, något öfverskott skulle uppkomma, sedan skulderne, på föreskri 1'vet säll, blifvit betalda., samt ersättning för utrednings-orakoslnaderne innehållen, skall ett sådant öfverskott tillhandahållas i första rummet vederbörande Disconts borgenärer till ersättning för förlorad ränta ä deras blott lill eapitalet i flere terminer betalde fordringar, och derefter actieegarne i den Discont, der öfverskottet uppkommit. Öfver fortgången af Discont-Yerkens utredning afgifva Fullmägtige Berättelser till Rikets Ständers Revisorer, äfvensom till Rikets Ständers Stats-Utskott vid nästa Riks lag. Vid Revisorernes sammanträden, och vid Riksdagens början afgifvas jemväl af Disconl-Ombudet berättelser om de med
K. G-. Metzén. — 302 — Kong'!. Krigs-kollegium, med underdåniga utlåtanden, i anledning af 1860 års Revisorers berättelse om granskningen af Kongl. Koilegii förvaltning och räkenskaper för år 1858. Sedan Eders Kongl. Majit, medelst remiss den 26 sistbdne Oktober, i nåder anbefallt Dess och Rikets Krigs-kollegium, att till Eders Kong!. Majit inkomma med underdånigt utlåtande, i anledning af hvad Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse innehåller om verkställd granskning af Koilegii räkenskaper för år 1858, får, till fullgörande häraf.
Förkl. pag. 3o5) Jemte förmälan, hurusom, sedan Kongl. Norska regeringens finans-departement hos Kongl, Majit anhållit om godtgörelse för i328 Spd. 6'o skv Slals-Utskotlets Utlåtande, N:o 206. 29 sorn af Norrska stats-kassan förskjutits till inqvartering åt de Svenska embetsoch tjenstemän, hvilka under år i8/p varit Hans Maj:t Konungen följaktige till Norrige, Kongl. Majit, den a5 Juni och 6 November samma år, i nåder anbefallt stats-kontoret, att beloppet, utgörande i svenskt mynt 0,527 r:dr 27 sk. 9 rst., utaf 6:le hufvud-titelns anslag till reseoch traktaments-penningar utanordna, hade revisorerne, son), oaktadt skedda efterforskningar, icke kunnat utröna att, i följd af ett slikt anspråk från Norrska slats-verkets sida, någon utgift tillförene drabbat det Svenska, funnit si" icke kunna underlåta att förhållandet anmäla, alldenstund herrar slats o råds ledamöter, jemlikt 1827 års rese-reglemente, vid tillfället åtnjutit skjutsoch traktaments-ersättning, för hvilken vederbörande i allmänhet vid resor och förrättningar i statens tjenst måste sjelfve bekosta sin inqvartering, samt de öfrige embetsoch tjenstemännen uppburit traktamente efter Norrska lagen och således till högre belopp, än hvad det i Sverige gällande rese-reglementet medgåfve. Med anledning häraf, har Utskottet trott, sig böra tillstyrka Rikets Ständer, att, uti underdånig skrifvelse, hos Kongl. Majit anhålla, det täcktes Kongl. Majit i nåder tillse, att sådana åtgärder vidtagas, hvarigenom dylika, på Norrska stats-verkets ersättnings-anspråk grundade utgifter måtte kunna för framtiden undvikas. § >4- (1847 års Rev. Ber. pag. 29).
I anledning af Hushållnings-Sällskapets hos Eders Kongl. Maj:t gjorda underdåniga framställning om. upphäfvande af 5 § 2 mom. i Förordningen angående stängselskyldigheten, hvilken i det den stadgar, att skog, utmark och beteshage, som angränsa hvarandra och icke äro genom hägnad afskiljde, skola anses vara till gemensamt mulbete upplåtne, skulle menligt inverka på skogshushållningen och tillskynda den skogsägare väsentligt mehn, som genom fredande från betning önskade befordra skogsåterväxt, har Eders Kongl. Majit behagat infordra Dess Befallningshafvandes underdåniga utlåtande, hvilket afgifvits den 10 Oktober 1859 och hvaruti är vordet yttradt, att den i första § af ofvanberörde förordning uttalade grundsats, det en hvar bör vid ansvar och ersättningsskyldighet vårda sina kreatur, så att de ej göra ohägn på andras ägor, skäligen syntes böra gälla jemväl der skog mötte skog; hemställande Eders Kongl. Majits Befallningshafvande att ändring i gällande lagstiftning i enlighet med berörde åsigt måtte beredas åtminstone för Skaraborgs län. Hans Excellens Herr Justitfe-Stats-Ministern har sedermera i skrifvelse den 7 Februari 1860 på nådig befallning; gifvit tillkänna, att då gällande stängsellag ännu så kort tid varit tillämpad, att nödig erfarenhet saknades i hvad mån ändring deruti kunde vara af behofvet påkallad, samt förslag om upphäfvande af berörde 5:te § vore hos Rikets då församlade Ständer väckt, Eders Kongl. Majit funnit den underdåniga framställningen icke kunna till någon Dess åtgärd föranleda.
Af de båda samtidigt upptagna repriserna » Jessonda&gt; och » Den svarta dominon » torde den förra hafva all utsikt att bäst slå sig igenom, och den förtjänar det ock. K. Dramatiska teatern gaf i går för sista gången Schillers » Kabal och kärlek ». På repertoaren håller sig fortfarande med oförminskad dragningskraft Sudermanns » Ära », som nu snart uppförts 50 gånger och om söndag gifves på den då anordnade tredje gratismatinén. I dag fredag återupptages efter en längre tids hvila Ibsens » Kärlekens komedi » med fröken Mejlcender som debutant i Svanhilds roll. K. Dramatiska teatern repeterar för närvarande, jämte det förut nämnda programmet » Kärlekens triumf » och » Familjelycka », ett drama af Echegaray. Stycket, hvars spanska namn är » L o sublime y lo vulgär » (» Det sublima i det hvardagliga »), gafs härom året under namnet » Bernardo Montilla » på Svenska teatern. Hufvudrollen kommer nu att utföras af hr Elmlund, hvarjämte hr Hillberg, fruarna Bundberg och Bseckström m. fl. däri uppträda. I förra veckan kollationerades vidare » Ett lysande parti », lustspel i fem akter, sveuskt original. De viktigare rollerna däri skola utföras af hrr Fredrikson, Personne, Bseckström och Hedlund, fruarna Hartman och Bundberg samt fröken Anländer. Svenska teatern. Denna teaters obestridt förnämsta tragedienne, fru Anna Lisa Hwasser-Engelbrecht, hade lörliden lördag begagnat tillfället af sin kontraktsenliga recett att återupplifva den minnesgoda teaterpublikens bekantskap med Björnstjerne Björnsons ypperliga ungdomsdrama » Maria Stuart i Skotland », hvilket under mer än ett decennium saknats på hufvudstadsscenernas repertoar. Det poesimättade arbetet bjuder, som bekant, på det rikaste dramatiska stoff, och karaktärer sådana som Maria, Darnley, Knox, Bothwell tillhöra i sitt slag det bästa, scenisk konst frambragt. Hade hufvudpartierna i gemen funnit så goda framställare som titelrollen, skulle ensemblen helt enkelt blifvit glänsande.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalkeo gjorde proposition till bifall å det af Herr Printzensköld föreslagne tillägg till denna §., nemligen: Alla skrif teliga Anföranden skola genast efter deras uppläsande af gifvas till Protocollet. Bifölls. Hvarefter Hans Excellence föreslog bi - Den 7 Augusti e. m. fa11 lill det af Herr von Hartmansdorff gjorde tillägg till denna §., att Ridderskapets och Adelns PleniProtocoll borde inom en manad, efter det de blifvit hällne, inför Ståndet justeras. Ropades Ja och Nej. Herr Cederschjöld: Efter den erfa renhet jag gjort på mig sjelf, räcker tiden alllid häst till, ju kortare den blifvit bestämd; ochtvertom, ju längre tid jag utsätter för ett* arbete, desto osäkrare är jag att dessförinnan få det färdigt. Skall således något stadgande om viss tid för Protocolls-justeringen införas i RiddarhusOrdningen, önskar jag att den utsätles till högst 14 dagar; emedan jag är öfvertygad, att det då vida förr medbinnes, än om man lemnar en månads råderum. Men då ett sådant stadgande egentligen angår RiddarhusSecreteraren och CanzliBetjeningen, torde det snarare böra hafva sin plats i Instructionen för den förstnämnde. Helt annorlunda är förhållandet med de talande Ledamöternas åliggande att uppsätta eller justera sina yttranden. Skall någonting derom stadgas; så måste det ske antingen i RiddarhusOrdningen eller Ordningsstadgan. Herr Crusenstolpe: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 5 Martil' den som genom de sednare årens öfntngsläger. pppkommit, emedan den vore lika så obillig, som obehörig, då efter våra nu gällande Författningar Kongl. Maj:t ovilkorlig äger att öfva sin krigsmagt hvar och huru länge Han i nåder godtfinner, blott Han icke af Rustpller Rotehållare, till trouppens underhåll mera fordrar, än som öfverenskomma är. Och om man sammanräknar de möten som Kongl.
Då jag ej kan finna det vara förenligt med billighet och rättvisa att, endast derföre att rättighet till uppbärande af de jorden åliggande skatteutgifter kommit i enskild medborgares hand. den eljest allmänt fria dispositionsrätten till förvärfd fastighet skall vara inskränkt, och då några anledningar till tvister emellan jordegare och ränteegare, enligt min åsigt, icke kunna föranledas deraf att eganderätten till jorden förvärfvas af en person från en annan, vågar jag föreslå: att, i fråga om lösen af frälseskatteoch skattefrälsejord, endast nu gällande författningar angående grunderna och vilkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord och andra lägenheter från hemman måtte förklaras tillämpliga, samt i följd deraf de lagstadganden, som förpligta jordoch ränteegare till hembud och berättiga till lösen af sådan försåld jord eller ränta, måtte upphäfvas. Om remiss af denna motion till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 15 November 1865. G. Bolin. från Upsala län. Nilsson från Westerbottens län, om anslag till förädling af dm i Norrland inhemska hornhoskapsracen. Vigten, ja nödvändigheten af att vid landtbrukets utöfning inom våra nordliga byggder i vida högre grad än hittills egt rum tillerkänna detta yrkes ena ° hufvudgren Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 287. hufvudgren, boskapsskötseln, företrädesrätten framför åkerns bruk med hufvudsakligt afseende på ett direkt frambringande af menniskoföda, —- sädesproduktionen utgör numera dagens lösen vid hvarje landtbruksmöte, ja vid hvarje tillfälle, der medlen till landtbrukets upphjelpande utgöra föremål för samtal och diskussion. Det skulle med anledning häraf kunna tyckas, att insigten om denna angelägenhet torde vara tillräckligt spridd, för att äfven allmänt vinna tillämpning. Att så dock, dess värre, ej är förhållandet, och detta företrädesvis i de Norrländska länen, känna vi alla nogsamt.
Öfverskotten lemnäs icke till RiksgäldsContoiret förrän Räkenskaperne äro afslutade, Hvad sorn en gång är lemnadt till RiksgäldsContoiret, kan förmodeligen icke sedan återlemnas, och det är således ej inom RiksgäldsContoiret, utan inom Styrelsen, som frågan kan uppkomma. Jag finnér icke skäl att göra ett anslag, som är tillfälligt, tili permanent, derigenom att medel till detsamma nödvändigt skola anskaffas, och jag kan ej finna annat, än att en så stor utgift måste besparas om Riket är i den belägenhet, att ej öfverskotten lemna dertill tillgång. Jag anser, att man bör öfverlemna åt Regeringen om den kan få öfverskott eller icke, och det blir vist säkraste medlet att få öfverskottet. Jag anhåller om afslag å Memorialet, i likhet med hvad BorgqreStåndet gjort. Herr von Hartmansdorff: Skälet, hvar - Den 8 Mars f. m. 27 före Herr Crusenstolpe och jag icke komma öfverens, är att han ej ger akt på premissen. I Betänkandet N:o 387 står, alt alla heviljade anslag skola utgå, men i afseende på de nu ifrågavarande 70,000 R:dr hafva Rikets Ständer beslutit, att de skola utgå om tillgång dertill finnes, således passar icke betänkandet N:o 387 till detta anslag. Samma Ledamot har sagt, att om han vore så säker på öfverskotten, som Herr Riben är, att icke förlust skall uppkomma, så skulle' han begära bifall å Memorialet. Men om, såsom Herr Riben antagit, det t. ex. skulle första året blifva en brist, så skulle deraf följa,en säker förlust för materielen.
STOCKHOLM, i834; hos J. A. Wallda. B<wco-Utskottets Bet, K:o i5. I !N:o i5. Ankom till Exp.-Utsk. den 3 Juli. Betänkande j angående en af Herr Friherre Kantzow framställd, och till Utskottets handläggning öfverlemnad motion att enskilde Actie-egare måtte inbjudas till deltagande i Rikets Ständert Bank och dess rörelse. Ifrån Höglofl. Ridd. och Adeln har XJLsliotlet den i3 sisll. Mars fått emottaga en af Herr Friherre Kantzows Johan Albert} väekt motion, att enskilde Actie-egare malle af Rikets Ständer inbjudas till deltagande i Rikets Ständer* Rank oell dess rörelse; hvarmed Motionairen förklarat sig hafva till ändamål: alt, genom enskilde Actie-egares upplagande och delaktighet i Bankens Styrelse, Bereda en gnranlie emot ensidighet i administrationen •arnt hana väg till inträde i samma Styrelse åt män, hvilkas enskilda interesse, förenadt med fullständig och practisk kännedom af affairer och vana vid deras behandling, kunde i framliden hilda en Bankförvaltning, enligt grunder allt mer och mer lämpade efter den, för förvaltningen af andre Länders national-Banker; alt genom denna magt, småningom utvidgad, uppställa en verklig motvigt och control mot Rikets Ständers möjliga hugskott alt försämra mynUt och såmedelst borttaga Sländernes öl verk lagade envälde i Rank-styrelsen, •arnt slutligen att genom enskilde Actie-egares tillskott af silfver ej allenast förstärka Rankcns rcela Fond, ulan äfven öka Rörelsc-Capitalet och således jemväl medlen till Lånerörelsens utvidgning.
Besv.- och Ekon.-Utsk.s Betänkande N:o 68, N:ö 08. Ank. till Exp.-Utsk. d. 10 Mars 1857, kl. 1 e. ni. Betänkande, i anledning af väckte motioner om åtgärder, på det den tjenande och så kallade arbetande klassen må hafva penningar afsatte för ålder domen. 1 berörda syftning hafva motioner blifvit väckte inom Höglofliga Ridderskapet och Adeln af Herr af Sille'n, Gustaf Probus, samt inom Hedervärda Bonde-ståndet af J. Andersson från Östergöthland, hvilka motioner äro vordne till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterade. Herr af Sillén har, med afseende å den tjenande klassens bedröfliga belägenhet vid en mera framskriden ålder, enär blott få tjenare hafva för sin ålderdom annan utsigt än fattighuset samt de bland dem, hvilka under sin styrkas dagar icke sakna tillfälle att aflägga något för ålderdomen, dock sällan hysa en sådan omtanka för framtiden, erinrat om nödvändigheten att söka häruti bereda ändring, minska fattighjonens antal och den ständigt vexande fattigvårds-koslnaden samt tilF ett föremål för frivillig kristlig barmhertighet och kärlek återföra fattigvården, hvilken numera öfvergått till en legal pligt. Bästa medlet härtill syntes kunna hemtas från de i åtskilliga delar af riket redan (illvägabragta ränteförsäkrings-anstalter, hvilka beredde den, för hvilken insättningen skedde, en från viss ålder utfallande lifränta, tillökad genom deras insatser, som aflidit förr än de af räntan kommit i åtnjutande. Då de, hvilka hade tjenstehjon, voro desamma, som hufvudsakligen uppehölle fattigvården, samt den utgift, hvilken kunde göras för beredande af lifränlor ål Ijenstebjouen således jemväl i framtiden skulle komma husbönderne (ill godo genom minskning i fattigvårds-koslnaden, ansåg motionären Allm. Best).- och Ekon.-Utsk:s Betänkande iV.-o 68.
Majit, genom Nådig Skrifvelse till Dess bemäld® Befallningshafvande ilen a3 Januarii 1816, bifallit, att under 20 års tid, räknad från sistnämnde års början, bropenningar skulle af åkande och ri - 4 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 3o, ilande, som färdas öfver de till staden ledande broar, erläggas till understöd vid uppbyggandet af den stenbro, som, enligt en den 4'Oclober i8i3 Nådigst fastställd ritning och med en till omkring 35,ooo Riksdaler beräknad kostnad, skulle uppföras emellan Höglands park och det utanför staden belägna Britas berg, men emedlertid, vid verkställigheten af denna brobyggnad, redan år i83o sig visat, att, ehuru nära denna summa, eiler 34,53o Riksdaler, genom broafgiften influtit, bron då likväl icke varit ens halffärdig , utan ansetts erfordra ett anslag af ännu 34,000 Riksdaler för att göras farbar, men 57,206 R:dr för att blifva fullfärdig , och hvilket missförhållande emellan förslå gsk osth aden och den summa, hvartill arbetet vid nyssnämnde tid uppgått, förmentes hufvudsakligen härröra af beskaffenheten utaf den botten, hvarå bron är anlagd, hvadan ock Kongl. Maj:t, uppå ytterligare gjord framställning, funnit skäligt, under den 24 Julii i83o, på femton års lid, räknad från i835 års utgång, förlänga stadens rättighet att uppbära ifrågavarande bropenningar, den händelse likväl inträffat, att .Brobyggnads-Cassans skuld årligen vuxit, så att den redan i sistlidne Junii månad uppgått tili 7,800 R:dr, utan att likväl brobyggnads-arbetet längre framskridit, än att, på sätt ett upprättadt förslag utvisade, ännu fordrades, för att sätta bron i farbart skick, ett anslag af 24,782 Riksdaler skillingar 5 r:st.
I sammanhang hwarmed Riksens Ständer beflutit, att dct Paeper, som till Charta-Sigillata erfordras stall bekommas isr-än Bankens Pappersbruk och der tillwcrkas med wisst märke, tecken och ärtal jemte intryckt valeur för de tillarnade olika Chartor, hwaraf säbane söm till belägning nyttjas, icke utgöra-större format än xidels ark Detta Papper kommer sedermera atti Banken forma, ras och warbos pä sätt, som för Bankens sedelpapper är förestrifwit, samt icke annorlunda, än ester föregången reqvisition utlefwereraS till Riksgalds-Contoiret, som har, att, under enahanda answar om Hwitstämplingcn besörja, hwarefter Swart-stämpcln i Chartä-Sigiilatä-Contorctpäsättes, med styloighet för wederbörande, att hwar ä sitt ställe häröfwer hälla noggranne anteckningar. ^ Hwad Riks.ns Ständer sälunda bcffutit, anhälla de i lika underdänighct, att Eder Kongl. Maj:t jcmwäl täckes i Näder läta wederbörande till efterrättelse förständiga. Riksens Ständer framhärda etc. Sedan härut! fans infört, att endast iwa Chartor ställe frän nästkommande ärS början blifwa gällande, klef denna Expedition godkänd. Grefwe I)e IL 6srllie. älerkom med den till de andra Ständen affärdade Deputation.', och redogjorde för sin bestickning. Justerades Pleni-Protocollet för den s April förmiddagen. Herr g84 Den 26 April.
Titelrollen i det senare stycket utfördes af hr Palme, hvilken dock ej lyckades hålla sig i jembredd med hr Hillberg som Carlos. Sistnämde skådespelare hade här fått en roll, i hvilken han hade tillfälle att utveckla hela rikedomen af sitt konstnärskap. Särskiidt vilja vi framhålla hans spel i fjerde akten, der han formligen ryckte åskådarne med sig. Ingen älskare af gedigen dramatisk konst borde försumma att se detta äkta klassiska skådespel. A f de öfriga medspelande fyller fröken Sandell som den beklagansvärda Marie Beaumarchais bäst sin plats. Bedan nästa måndag är denna teater färdig med ett alldeles nytt program, bestående af Ernst Lundquists 1-akts-bagatell » Småflickor », der hufvudrollerna Lizzie och Eva innehafvas af fru Hartman och fröken Sandell, samt Kiellands 4-akts-lustspel » Bettys förmyndare », i hvilket flere af denna teaters bästa förmågor uppträda. Femte symfonikonserten gifves i morgon å Stora teatern och lofvar att varda af synnerligt intresse. Programmet upptager följande kompositioner, alla af Mozart: Konsertaria, sj unges af fru Carolina Ostberg och hr Salomon Smith, konsert för harpa och flöjt, utföres af hrr Lang och Österman, konsert för pianoforte d-moll, spelas af kapellmästaren K. Henneberg, samt Jupitersymfonien. Vasateatern har med sin senaste nyhet » Lille Karl » gjort ett val, om hvilket man med skäl kan säga, att det för teaterns egen skull varit bäst, om det aldrig skett. Spelet var också på ett eller par undantag temligen underhaltigt. Pjesen har redan efter ett par tre uppföranden strukits och detta med rätta. En Parsifalafton gifves i qväll för andra gången i den ståtliga Sveasalen. De, som ej bevistade den förra, hvilken gafs den 8 dennes, böra ej försumma detta tillfälle. Under den nitiske kapellmästaren A. Hallens skickliga ledning utföres af en betydligt förstärkt orkester förspelet till Wagners » Parsifal », vidare » Frestelsen » ur samma operas andra akt och » Långfredagsstämning ;&gt; ur dess tredje.