Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Eörbundets ombud uppg&amp; vid1892 &amp; rs slut till 41, hvar~ öfver förteckning aterfinnes i bil. I. Filgulen i ildalmö, hvars verksamhet fortghtt fr&amp;n 1887, har friin den 1 juli detta hr upphört. Det visade sig nämligen att den hufvuilsakligeil togs i ansprhk i och för platsförmedlingen, och styrelsen anshg att denna gren af förbnndets verksamhet kunde lampligare omhandhafvas af förbuiidsbyrhn i Stockholm. Fru Anna Lewenhagen, som med stort nit och intresse förestiltt filialen, har, siisom ombud i Malmö, fortfarande egnat sig ht förbundets tjänst. Förbundets byrå har under hret inflyttat i en ny och rymligare lokal, bestiiende af 4 rum, expeditionsrom, platsförrnedlingens rum, förest&amp;ndarinnans rum, som äfven användes till styrelsens sammanträden, samt styrelsens enskilda arbetsrum. VBningen ar ljus och hemtreflig och har ett godt läge vid Drottninggatan. Det ökade utrymmet var särdeles välbehöfligt, d&amp; uti den förra lokalen arbetet ofta fördröjdes genom brist p&amp; arbetsplatser, och d&amp; dessutom det personliga meddelandet med dem, som a byrien sökte upplysningar, llitt stördes genom olika arbetsomrhdens sammanförande inom samma rum. S&amp;som f~jreståndarinna h byriin har fortfarande tjenstgjort fröken G. Adelborg. Platsförmedlingsafdelningen har skötts af fröken T. Geijer, sjukv&amp;rdsafdelninge.n af fröken S. Ulrich och kassan af fröken U. Hammarsköld. Dessutom har, liksom under föreghende hr, byr&amp;n haft att tillgil villig och kraftig hjelp af för förbundet intresserade personer. A byrhn rhder vanligen en liflig verksamhet, d&amp; byriin ar en centralpunkt firr alla förbundets olika intressen. Har ske förfriigningar icke blott anghende de omrhden, som lyda direkt under byrhn, utan ock ang&amp;ende alla de afdelningar, som hafva egna styrelser, shsom sjukkassan, stipendiefonderna, hemstudierna, drägtreformföreningen m. m.
Prot. 1840. 5 Sand. 1 Afd. 2 Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o JtT - att. stämmoböter finnas, samt dessutom härdt och orättvist, att böter åläggas för oförmåga att betala; och att de så kallade stämmoböter derför borde belt och hållet upphöra; uti hvilken mening de fleste af Hedervärda. BondeStåndets Ledamöter sig förenat. Då flere Ledamöter inom Kiks-Stånden yttrat sig för nödvändigheten af stämmoböters bibehållande, samt af de Utskottet ti liliand a k om ne yttranden inbemtats, atf, efter utfärdandet af Kongl. Förordningen den 8 December i836, hvarigenom stadgas, att 12 sk:s böter skola erläggasaf den skattskyldige , som underlåter att vid Uppbördsstämma!! sineutskylder erlägga, krono-skatterne blifvit mera ordentligt inbetaide och resterne i betydlig moa minskade, finner Utskottet sig böra vidblifva dess yttrade åsigt, angående nödvändigheten af stämmoböters bibehållande; och enär, i afseende på beloppet af samma böter, förekommer, att för den mindre bemedlade, hvars utskylder icke uppgå till högre belopp, än omkring 2 R:dr, det nu stadgade bötesbeloppet 12 sk. ofta är kännbart, och, enligt Utskottets tanke, för en person med så ringa krono-utskyider, som nyss nämnd t är, stäm moböter till belopp af 4 sk. äro nog höga att tillhålla honom sina skatter i rätter tid afbörda, samt Utskottet icke kan dela deri åsigt, alt icke något bötesbelopp såsom det högsta bör vara bestämdt, enär fråga icke är om en bevillning, som efter förmögenhet bör utgå, utan stämmoböter endast äro straff för försummad betalning, och detta straff, liksom hvarje annat i Lagen stadgadt, icke bör kunna obegränsadt utsträckas, anser Utskottet sig jemväl böra vidblifva hvad Utskottet, rörande bötesbeloppet, föreslagit, hvadan Utskottet får tillstyrka Rikets Ständer,. att i underdånig skrifvelse til! Kongl.
Byggn.Balk. lika som Allmänna Lagen stadgar, alt der skog, beteshage, eller utmark möter åker eller äng, skall den hålla gärdesgården allena, Den i5 Januarii. *7 lena, som åker eller äng eger. Det är ock han, som ensam drager nyttan af sådan hägnad, hvilken fredar för boskapsbet; och vid stängselskyldighetens åläggande, såsom servitut, för hvilken Utilitets-principen är den enda giltiga, synes det mig klart, att endast nyttan, som praesumeras vara ömsesidig, då egorne på hegge sidor äro lika beskaffade, bör bestämma skyldigheten, alt i hägnad taga del. Med serskildt afseende på betänkligheten att rubba dessa urgamla, i landets beskaffenhet grundade, förhållanden, hvilkas olägenheter blifvit genom tiden och vanan mindre känbara, än de af en lagförändring följande rättegångar och missnöjen skulle blifva, kan jag följagteligen icke tillstyrka den i Nåder proponerade ändringen i sista mom. af 2 §. i V Cap. Byggn.Balken. Emot den föreslagna nya delningsgrunden förekomma äfven stora betänkligheter, som, efter min tanka, öfverväga fördelen af dess lätthet i tillämpningen. Den angifna svårighet, som ligger i nu gällande beräkning efter egodel och hemmantal, är oskiljagtig ifrån Exceptionslagar, hvarunder servituter kunna hänföras, men träffar egentligen Domare och Embetsman, som skola tillämpa delningsgrunden, hvilken icke derföre bör upphäfvas, om den i öfrigt är, sorn jag tror, mera rigtig än ro H. 3 Den i5 Januari i. den föreslagna, att hvar och cn, som annan med egor möter, skall i stängsel taga del till hälften, utan afseende på egorymd, eller hemmantal, å ena eller andra sidan. Min erfarenhet, under mångfaldig tillämpning af den gällande delningsgrunden, har aldrig mött någon ovanlig svårighet dervid, men öfvertygat mig derom, att hägnadsbesväret blifver rätteligen fördeldt efter samma grund, som egorne blifvit skiftade.
N:o 33. 79 (Bilagor.) l:o. ”Att Enkan Catharina Marschell, född Hemmendorff, kort före sin död, i undertecknades närvaro, som dock icke varit samtidig, med sundt förnuft och af fri vilja förorduat, att all hennes qvarlåtenskap, till hvilken hon icke egde några arfvingar, skulle, efter hennes död, tillfalla den här i staden varande flickskola, det varder af oss, på begäran, under edsförpligtelse härmed intygadt. Södertelje den 28 Oktober 1865. Christina Louise Ekbom. Custafva A. Knoch." ”Att Fru Christina Louise Ekbom och Demoiselle Gustafva A. Knoch egenhändigt undertecknat sina namn, intygas. Södertelje som ofvan. F. G. C:son Gyllenram, A. Gust. Lindberg, Rådman. Färgare." 2:o. ”Uti Stockholms läns Ränteri levereras från Södertelje stad, för år 1865, Behållningen af qvarlåtenskapen efter aflidna Enkan Catharina Marschell, född Hemmendorff, såsom danaarf, med Riksmynt 447: 62, hvarå om qvitto anhålles. Södertelje den 11 Oktober 1865. På Magistratens vägnar: G. Danielson.” N:o 299. ”Levererade Fyra Hundra Fyratiosju Riksdaler Sextiotvå öre Riksmynt qvitteras med förbehåll af annotation i Lands-kontoret. Stockholms läns Ränteri den 12 Oktober 1865. J. N. Strömbom. \ S. D. Annot, i Lands-kontoret. U. Normelli. Vidimeras ex officio, V G. Danielson. Rätteligen afskrifvet, bestyrka: J. A. Bovin. Carl Wennérus.” 80 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Af Herr Grape, E. D., om anslag till en fyrbyggnad på "Svenska Högarnes" håkland, tillhörande Stockholms skärgård. För sjöfartens betryggande vid våra kuster har under sednare åren ganska mycket blifvit uträttadt.
William hade hyrt sig ett par rum vid Drottninggatan, han hade återtagit sin plats som teateranmälare vid bladet och till och med under de första dagarne haft energi nog att sätta sig ned och skrifva ett litet enaktsskådespel, till hvilket han fått idéen under sin resa. Han hade inlemnat det till de kongl. teatrarne och det hade antagits till spelning. Modern anade ingenting om det förr än hon en dag såg notisen i tidningen. Hon blef glad, men under glädjen skorrade en annan stämning igenom, något af den bitterhet man känner vid en oförtjent åsidosättelse. Hans inbundenhet sårade henne nästan som en förolämpning. Hvad hade varit naturligare än att han berättat detta för henne, sin mor. Herr Hedström, som kom upp på en liten visit samma förmiddag, var lika förvånad öfver nyheten som hon sjelf. Han hade icke heller anat någonting, och detta var till icke ringa tröst för modern, som i sitt stilla sinne ansåg Hedström för sin farligaste rival, så farlig att det fans ögonblick då hon till och med kände vissa symptomer af svartsjuka gentemot honom. Efter middagen kom William som vanligt och slog sig ner med sina cigaretter på sin favoritplats, den bekväma länstolen i hörnet vid kaminen. »Nå, du har ju fått en pjes antagen vid dramatiskan», sade modern. »Gratulerar!» »Tack.» »Jag såg det i tidningen i morgse. Sedan kom herr Hedström härupp på förmiddagen. Han var mycket förvånad.» »Öfver att de spela annat än tyska farcer?» »Nej, öfver att du ingenting nämt om pjesen.» Han smålog. »Det var också nå’nting att tala om.» »När skref du den?» frågade modern. »Strax jag kom upp. Det är bara skräp.» »Hur länge höll du på med den?» »Åh, ett par dar. Tre eller fyra. — Du är ju en riktig stor-inqvisitor.» »Ja, naturligtvis!» skrattade hon. »För det jag gör dig ett par frågor när du aldrig sjelf berättar någonting.» »Jag visste inte att det der kunde intressera dig. Och för resten», tillade han med en axelryckning » det är så småaktigt att tala om sig sjelf.»
Utlåtande i anledning af väckt Motion om förändring i Indelta Jnfanteri-Regementernes Beklädnadssäit. rrt C5edan Stats-Utskottet under den 13 April och’ 26 Maji sistledne i ett sammanhang rn&ddelat Utlåtande Öfver de flere vid närvarande Rika*, dag väckte motionet om förändring, i Indelta Infanteiie-Regementernas Beklädaadssätt; SS få, 1814 Statspph BesvprsrUtskoitens ]'elänftanden. i afseende å det serskilta yttrande, som, efter prhållen Remiss, af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonorni-lJtskotten gemensamt bör afgifvas öfver Riksdags-Fullrnägtigerne Ephraim Larssons fran Elfsborgs Xvän och Lars Carlssons fran Skaraborgs Län r samma ämne till Hedervärda Bonde-Ståndet inlämnade Memorialer, Utskotten vördsamjigen åberopa ofvannämnde Utlåtande, såsom innefattande svar äfven å be rörde Memorialer, samt varande i öfrigt till beskaffenheten sådant, att Ekonomi - Utskottet ansett sig ej hafva något, att, för sin enskilta del, dervid tillägga eller ändra. Stockholm den 10 Junii i8ig. Riksens Högloft. Ständers Statssamt Allmänna Besvärsooh Ekonomi-Utskotts Utlåtande 3 i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet rörande Af radsoch Tionde-Spatinetnålens utgörande m. m. p, Jå grund af gjorda anmärkningar vid Riksens Högloft. Ständers Statssamt Allmänna Besvärs* och Ekonomi-Utskotts, den 26 sisth April afgifne Utlåtande, angående väckte frågor om ändring i hvad Författningarne, rörande Afiadsoch Krono-Tipnde-Spannemålens utgörande, forslande eller lösande nu innehålla, har Hederverda Bonde-Ståndet under den 8 de påföljande Maji till Utskotten behagat återremittera sam* Statsoch Besvärs-Utskottens Bttänlt anden. 1815 ma Utlåtande; men, som Högloft.
Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: l:o Friherre Creutz s, Stephan, den 4 dennes e. m. på bordet lagda motion, om permission för hälften af arméen emellan mötes-tiderne och den aktiva tjensten m. m.; tillika med de rörande denna motion nu afgifne yttranden; 2:o Pr ot.-Utdrag den 10 December 1856. 2:o Grefve Taubes, Henning Edvard, den 4 dennes e. m. på bordet lagda motion, med förslag till förändringar i 4855 års expeditions-taxa; 3:o Friherre Cederströms, Anders, den 4 dennes e. m. på bordet lagda motion, angående sättet för utfärdande af sådane författningar, hvarigenom förut gällande lagar eller författningar i en eller flere delar förändras; 4:o Ett af Herr af Sillén, Gustaf Probus, denna dag afgifvet anförande, rörande hans den 8 dennes e. m. till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterade motion, om husbönders tillförbindande att för sina tjenare i Ränte-försäkrings-anslalt göra årliga penninge-nedsättningar till beredande af lifränta vid viss ålder m. m. S. D. Vid föredragning af Lag-Utskottets den 6 dennes e. m. på bor det lagda Utlåtande N:o o, i anledning af väckt motion om konventioner, angående presträttigheter, förklarade Ridderskapet och Adeln sig, med vidblifvande af sitt förut fattade beslut, anse ifrågavarande motion böra behandlas af Lag-Utskottet, dit densamma följaktligen åter-remitterades. S. D. Vid föredragning af Lag-Utskottets den 6 dennes e. m. på bor det lagda Utlåtande N:o 4, i anledning af väckt motion, angående utfärdande af en författning i afseende på tjenstförrättande pastors i prebende-pastorat bonings-ort, lades detta Utlåtande till handlingarne, med förklarande att Ridderskapet och Adeln ansåg ifrågavarande motion böra behandlas af Lag-Utskottet. Från Höge.
Upbördskommissarierne anse äfvenledes dessa upgifter af enskilde till föga gagn tjenande, och snart vet man ej hvarest plats skall anskaffas till dessa onödiga handlingars bevarande. Slutligen anhåller jag att få instämma uti Hr Printzenskölds yttrande angående det nuvar. beskattningssättets föga ändamålsenlighet; vida bättre det uti Götheborg och flerestädes antagna af samvets-nämnd o. s. v. Gr. af Ugglas: Hr Printzensköld har till mig ställt en fråga, som jag anhåller att få med några ord besvara. Jag har upgifvit att efter den beräkning, som komitén upgjort mellan köpeskillingsoch taxeringsvärde, borde bevillningen för jordbruket komma att utgå ungef. till samma belopp, som hittills varit fallet. Hr Printzensköld frågar då: hvartill skall väl denna förändring tjena i så fall? och då han haft den godheten tro mig i allmänhet rör. bevilln.-frågor vara något fallen för nyheter, har han ansett detta härleda sig från vanan att förkasta allt gammalt och antaga allt ,hvad som är nytt. Jag får då fästa hans uppmärksamhet på någonting, som jag trodde att han icke gerna kunde hafva förbisett, nemligen ojemnheten af bevillningens utgörande inom olika provinser. Förhållandet är nu t. ex. sådant, att då i somliga provinser utgöres 50 öre pr mille, utgå i andra icke mer än 20 å 15 öre i medeltal. Yill man att den ena jordbrukaren skall på det sättet draga så många procents högre bevillning i den ena provinsen än denien annan, då må man bibehålla den gamla förordningen; vill man åter att rättvisa skall skipas mellan alla, så att den ene betalar efter sin inkomst likasom den andre, då måste andra grunder följas. I sammanhang härmed har hr Printzensköld också sagt, att det skulle vara lika lätt att höja procenten efter den gamla Bevilln.-förordn. som efter den nya. Men äfven här vid lag ligger svårigheten i ojemnheten af beskattningen. Ju mer man Den 9 Maj e. m. 57 okar bevilln.-procenten, desto större blir skillnaden mellan hvad jordbrukare inom olika provinser skola erlägga.
Som vi veta har påföljden hittills varit förlust af arfsrätt och landsförvisning. LagUtsk. har föreslagit, att arfsrätten må bibehållas, men landsförvisnings-påföljden fortfara. Jag har icke hört någon yttra sig emot förslaget, i förra afs:det, eller att affälling må bibehålla sitt arfsrätt; och således torde alla vara ense om att gilla detta förslag. Ang:de landsförvisnings straffets uphörande, eller icke, hafva deremot tankarne varit delade. Frågan tyckes dock lätt löst, om man delar den i tvenne, nemi. först den, om man vill medgifva affall till hvilken lära som helst. Vill man det, så är det klart, att landsförvisning icke kan komma i fråga hvarken för det ena eller andra alfallet. Vill man deremot hafva rättigheten till affall inskränkt inom vissa gränsor, så är det ju gifvet att något medel måste utfinnas, som kan förhindra att dessa gränsor öfverskridas. Jag har förut sagt, att det icke kan försvaras, att någon påföljd drabbar den, som ölvergår till sådant religions-samfund, som redan är i lliket tillåtet; ty då man medgifvit, att ett så beskaffadt samfund här får finnas, är det också naturligt, att straff icke bör följa för den medlem af lutherska Kyrkan, som affaller dertill, då han måste antagas hafva gjort det af full öfvertygelse, och samvetet kan ju icke tvingas. Att man följer hvad man efter sin tro och öfvertygelse anser vara rätt, bör icke ådraga någon straffande påföljd, så framt man icke förnärmar andras rättigheter eller begår något brott. Vill man deremot öfvergå till sådan lära, som ännu icke är i lliket antagen, då finnes blott en utväg, nemi. att i behörig ordning utverka tillåtelse för denna läras utöfvande i landet, så att det måtte blifva stadgadt att den får bekännas och sättet hvarpå den må träda i handling. Vill man icke göra det, så måste man väl underkasta sig den påföljd, som finnes stadgad, den må bestå i landsförvisning eller hvad som helst.
A. 319. -— N:o 39. i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 28 öfver väckt motion om bestämmande af tid för vitesförbuds kungörande i kyrkorna. IV. B. 197, 279. A. 319. — N:o 40. i anledning af väckt motion, dels om arfsrätt för oäkta barn efter mödrar och dels om förändring af 8 Capitlet 7 § Ärfda-Balken, angående underhåll åt sådane barn. IV. B. 87, 156. A. 171. V. U. 39. A. 77. — N:o 41. i anledning af väckt motion, angående bördeskillingars nedsättande i landtränterier. IV. B. 87. A. 156. — N:o 42. i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 15 öfver väckta motioner om förklaring, huruvida Kongl. Förordningen den 19 Maj 1845, angående förändring i vissa delar af lagens stadganden om giftorätt och morgonuåfva, eger retroactiv verkan. — N:o 43. i anledning af väckt motion om förändring af 5 Capitlet 12 § Jorda-Balken, angående tiden för afträdande af i börd dömd faslighet. — N:o 44. i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 27 öfver Kongl. Majus Nådiga Proposition med förslag till lag för aclic-bolag. VI. U. 198. A. 227. — N:o 45. i anledning af väckt motion om förklaring af 5 § i 16 Capitlet Jorda-Balken, såvidt den angår uppsägning af på arrende upplåtet hemman. — N:o 46. i anledning af väckta motioner om upphörande eller inskränkning af underdomares skyldigheter att renovera domböcker. IV. B. 468, 507. A. 586. V. E. 195. 1! ( 82 ) g-Ulskottets Memorialer, Betänkanden och Ullåtanden:
mendationer erhålles, då man hänvänder sig Med denna salva blef en 1 4 är g a m m a l för obotlig ansedd FLICKA Ingeniörsfamilj i residensstad (mellersta i svar märkt » Y. en bildad, enmselii Annonsbyrå, Stockholm. krfiftartadt lidande. Engelsk undersalva är ett vid de svaraste, äfven skar plats som hjälp och sällskap i god fakel, pålitlig o. barnkär flicka, som är villig gamla skador med det bästa resultat användt medel med utmärkt dragnings(G. Den sökande är kunnig i hvarjehanda. kraft. Engelsk undersalva finner användning vid: ondt bröst hos barnsköta enda barnet, ett år gammalt, samt Svar till » Familjemedlem », adr. S. Gumaesängskvinnor, stockning i mjölkflödet, förhårdnader i bröstet genom ros, vara behjälplig med inom hus förefallande TpN 21-ARIG FLICKA frän landet af god lii Annonsbyrå, Stockholm. (G. 3944) vid allehanda gamla skador, öppna fötter eller ben, sår. eksem, svullna göromål. Svar med fotografi, referenser o.. släkt önskar få plats till hösten, som fötter, t. o. m. vid benröta, vid hngg-, stick-, skott-, snitt-, krossår; för löneanspråk torde sändas snarast till » G N. » sällskap och hjälp i barnlös finare familj, EN UNG FLICKA Grums p. r. (246) utdragning af alla främmande ämnen, såsom: glas, träflisor, sand, hagel, helst i Stockholm, med önskan att kunna ABATHIERÄTBI Önskar till hösten plats i familj på landet törne m. m.; vid alla bulnader, växter, karbunklar, nybildningar, t. o. m. känna sig såsom medlem däraf, och är vilatt gå frun tillhanda, samt för att vidare kräfta; mot fulslag, nagelbulnader, bläsor, onda fötter, alla slags brännsår, lig att mot fritt vivre deltaga i inom hemUNDERVISNINGSVAN, förfrnsna lemmar, vid liggsår hos sjuka, svullnad i halsen, mot spikbölder, mot örsprång, met förefallande göromål.
Då de nu gällande, uti Banco-Reglementets 4 Art. 2 Afd. 4 §• meddelade föreskrifter, i afseende på granskningen af förslitne och bristfällig® sedlar från och med 3 R:dr till och med 8 sk. valeur, af de hittills bruklige formulairen, hvilka lill Banken inlevereras eller till utbyte företes, så vida desse föreskrifter varda rätteligen tillämpade, ej allenast synas uppfylla allt hvad å sedelhafvarens sida billiglvis kan fordras, utan ock i så måtto äro för sedelinnehafvaren mer fördelaktige, än de af Herr Rydin nu föreslagne, att, i stället för det Motionairen, såsom oeftergifligt vilkor för sedelns inlösande, fordrat, att bägge namnen eller åtminstone det öfversta, skulle vara i behåll, sammanhängande med så mycket utaf sedeln, alt dess valeur med visshet kunde bestämmas, det, enligt nu gällande stadganden, är medgifvet, att, om än på denna fjerdedel båda namnen saknas, sedlen likafullt är antaglig, enligt sin rälta valeur, derest, i sådan händelse, det öfriga utaf en sådan sedel eller åtminstone återstoden af dess nedra hälft är sammanhängande, utan att dock den vidsträcktare skyldighet. Banken sålunda 1111 eger till inlösning af förslitne sedlar, är för Banken äfventyrlig; samt, i händelse åter nu gällande stadganden skulle vid något tillfälle Banco-U Iskottets Betänkande N‘.o 35. i3 tillfälle på ett origtigt och godtyckligt sätt af Bankens Commissarier tillämpas, sådant utgör iett fel, hvilket, ehvad förändrade föreskrifter än meddelades, skalle kunna inträffa, men hvaröfver den lidande egt och eger att söka rättelse hos Verkets Öfver-Styrelse, sorn, vid pröfning af den klandrade åtgärden, icke lärer underlåta att meddela dea rättelse omständigheterne kunna påkalla, finnér Utskottet sig ej ega skäl tillstyrka antagandet af de förändrade stadganden Herr Rydin nu föreslagit, för granskningen och inlösandet af förslitne Bauco-sedlar.
Men vill man se häfd vunna inrättningar, egna för Sverige och sammanväxta med dess statsskick genom århundraden, af reformen respecterade, så må man ej eller förbise vigten deraf att icke motverka billiga förändringar, hvilka stå tillsammans med Rikets urgamla författning, och lemna Konungamagten i helgd. Om till denna äldre författning hörer, att Ridderskapet och Adeln örganiserar sig till deltagande i national-representationen, enligt en med grundlagarna sammanstämmande serskilt ordning, som af Konungen blifvit medgifven och stadfästad, men i öfrigt oberoende af det sätt, hvarpå andra samhällsclasser välja sina Riksdagsmän; så (innes icke eller deruti något hinder för hvad Konung Carl XI äfven förordnade, att: "Allmogen må sjelf utvälja och förordna sine Herredagsmän efter eget godtycke, allenast Landhöfdingarne tillse, att gode och skicklige män deitill väljas"; det vill nn säga: efter egen ståndsordning under Konungens sanction och i öfverens Bih. UU R. 2 Hor till ConstUulions-UIskoltets Memoriali IV:o 26, sämmelse med Grundlagarnes anda. Men Rikets urgamla författning fäster valrätten och valbarheten vid personliga förhållanden, och denna qva litaliva census är just den, som härvid utmärker Sverige, och som skiljer det från andra länder, hvilka man dock åberopat såsom en föresyn vid ombildningen af vår National-representadon. Riksdags-Ordningen stadgar i 15 §: ''Allmogen välje en besuten hemmansegare”, och denna besutenhet innebär utöfvandet af husbondemakten, af rösträtt i sockenstämma, och medför ofta deltagandet i communala bestyr, hvilka i stigande betydenhet närma sig till Riksdagsmannakallet, De egenskaper, den erfarenhet och den kärlek till fosterjorden, som genom dessa bildningens grader utveckla sig hos den sjelfständige, lugne och tänkande Svensken, kunna ej värderas i penning.