Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer ifrågaställa ändringar i läroverkets organisation, har Kommerskollegium, efter det Styrelsen för institutet lemnats tillfälle att bemöta omförmälda påminnelser, under den 12 November sistlidet är till Kongl. Majit inkommit med det sålunda infordrade utlåtandet, dervid Kollegium, pä anförde grunder, förklarat sig anse öfvervägande skäl förefinnas för fortfarandet af den Föreståndaren nu medgifna befrielse frän skyldighet att. vid institutet meddela undervisning, hvaremot Kollegium, beträffande Irågan om den, enligt såväl 1846 års som nu gällande stadgar, Styrelsen tillagde rätt att om läroämnenas fördelning emellan lärarne förordna, ansett någon inskränkning i denna rätt, vara af behofvet påkallad, samt att det torde böra uttryckligen föreskrifva-;, att icke någon Professor eller annan lärare vid institutet må kunna, emot sitt bestridande, underkastas annan eller vidsträcktare undervisningsskyldighet. än som vid erhållandet af fullmagt eller förordnande ä tjensten blifvit honom ålagd, äfvensom att, när Styrelsen ansåge nödigt eller lämpligt, att något till en professors-befattning hörande läroämne blefve derifrån skiljdt, men innehafvare]! af samma befattning icke lunnes villig att. sådan förändring medgifva, frågan borde af Styrelsen underställas Kongl. Majits nådiga pröfning. Med förmälan hurusom Teknologiska institutets nya byggnad, enligt de om dess utförande afslutade entreprenadkontrakt, år 1863 borde blifva så färdig, att institutet åtminstone inom samma års slut kunde i densamma inflytta, och de hin - Kongl Majda Nåd. Proposition ,.,\N 82. 5 der för utvidgning af institutets verksamhet, sorn förorsakades af deli nuvarande lokalens otillräcklighet, da kommc att försvinna, har Styrelsen för nämnda institut, uti en den 16 sistlidne September till Kongl. Maj:t• ingifven skrift, gjort framställning om den tillökning i institutets årsanslag, sorn, i följd deraf, från och med början af nästa statsregleringsperiod vore af behofvet påkallad.
Kapiten—löjtnanten C. A. Pettersson, inhemtas, att bemälde Kapiten—löjtnant, född 4818 och år 4 840 utnämnd till Sekundlöjtnant vid Kongl. Maj:ts flotta, derifrån han år 4 858 på begäran undfick nådigt afsked, hade sedan år 4 84 7 varit ordinarie Navigations-skollärare, först i Göteborg och sedermera i Stockholm, hvarjemte han år 4 858 erhållit nådigt förordnande att vara Inspektör öfver navigationsskolorna i riket. Dessutom hade Pettersson ulgifvit från trycket åtskilliga vid undervisningen allmänt begagnade arbeten i navigations - 46 Stats-Utshottets Utlåtande N:o 153. vetenskapen och jemväl, enligt dertill erhållet nådigt uppdrag, verkställt astronomiska orlbestämningar i Norrbottens län, att tjena till grund för det under utarbetning varande ekonomiska karteverket öfver nämnda län. Sedan han den 23 sistlidne Juni aflidit, hade hans efterlemnade enka Hilda Amanda Catharina Lundberg, uti en af Kongl. Maj:ts och Rikets Kommers-kollegium till Kongl. Majit ölverlemnadansökning, i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit måtte till Rikets Ständer allåta nådig framställning om beviljande af någon pension lill hennes fyra minderåriga barns uppehälle. Vid ölverlemnandet al berörda ansökning hade Kommers-kollegium i underdånighet anfört, det Kollegium beträffande
Utskottets flesta Ledamöter ansett nödwändigt att behandla den wäckta motionen om förbättringen och beständet af Allmänna MagazinS-inrätt ningen. 423 Den L4 September. ningen. Jag har äter uti mitt förut ingifne anförande yttrat mine tankar i detta ämne, och att frägan om Magazins-jnrättnlngarnc borde serskilt uptagas och derwid kraftig ätgjärd fogas. Tilt ändring uti dcnn-a min öfwertygelse har jag ännu icke funnit nägot wcrkande siäl. Den stödjer sig pä följande grunder: Assa medlemmar uti en Stat hafwa lika anspräk pä hägn och skydd, och böra äga lika rättigheter emot utgöranoc af enahanda skyldigheter: Beröfwas nägon enskild esser flere sädana rättigheter, tiss förmon för Staten esser nägon annan, förfelas ändamälcl med Samhälls-inrättningcn: 2lUs mant roal, som likwäl aktid bör wara högsta Lag. En inrättning hwars underhäll bygges pä JndividerS esser en del Samhälls-medlemmars bekostnad eller genom näg'es utesiutaiide ifrän allmänna rättigheter, kan i min tanka icke äga en stadgad grund och bör bissigcn icke kunna wänta ett längwarigt bestånd. Härtil kommer ock, att ingen Författning bör strida emot grundlagen, ifrän hwilken jag anser nägra undantag hwars ken böra eller kunna möjeligen äga rum.
Vid rubriken »basreliefs, blomstervaser, byster, frugtskålar, korgar, lampor, ljusstakar, medaljonger, pappershållare, presenterbrickor, rökelsekar, urställningar, m. m., med eller utan målning eller lackering», hvarå tullen här utgör 25, men i Tariffen till Tullföreningstraktaten är bestämd till 9 öre, bör följaktligen en jemförlig nedsättning äfven ega rum, och hvilken komiterade föreslå till 20 öre 1865, till 15 öre 1867, samt till 10 öre skålpundet år 1868. Uti de för »armband, kedjor, kors, nålar, ringar, m. m.», genom hänvisning till lika tullbehandling med Bijouteri varor, samt för »knappar» med 6 och för »skostift» med 3 öre skålpundet stadgade afgifter har deremot någon ändring icke funnits behöflig. Likaledes hafva de för »ankare», samt för »kettingar, kettingstoppare och krokar» till 75 öre, för »kedjor, med länkjernet under samt till och med 0,2 tums diameter» till 5 Rdr, samt för »armbultar, draggar, hammare, roderjern, skeppsknän och smedjestäd» till 75 öre pr centner nu bestämda tullbelopp, hvilka i allmänhet icke öfverstiga de i Tullföreningstraktaten för likartade artiklar bestämda afgifter, ansetts böra i den blifvande handelstraktaten bibehållas oförändrade. Med tillämpning af hvad i fråga om ej specificerade Slöjdevaror blifvit yttradt, lärer åter den till 20 procent å värdet för »kassakistor och sän - 57 gar» stadgade tull böra nedgå år 1865 till 15 och år 1869 till 10 procent. Då värdet å smidd «skostift, klippt eller skuren», icke lärer vara så väsendtligen olika det å den gjutna, att skiljaktiga tullsatser böra derpå grundas, torde den för de smidda med 5 öre nu utgående afgiften skäligen kunna nedsättas till likhet med den, som är gällande för gjuten stift, eller 3 öre skålpundet.
En per mille-afgiften, hvilken Ständerna, år 1812, förklarade böra tillhöra blesserade krigsmän. Utskottet har icke utlåtit sig öfver den af AmiralStaterne begärda fördelning emellan Cassorna, och jag anhåller derföre, att Utskottet ville göra en underdånig hemställan, det Kongl. Majrt täcktes göra denna fördelning, på sätt honom lämpligt synes. Friherre Lagerbjelke ^ Johan: Före kommen af Grefve Cronstedt, med hvilken jag lill alla delar förenar mig, får jag blott anhålla om återremiss. Herr Lefre'n} Johan Pehr: Jag bade ej ämnat yttra mig nu, då fråga blott är om återremiss; men jag har begärt ordet, i anledning af en värd Talares yttrande, för att erindra, att Kongl. Majrt säkrast lärer verkställa fördelningen emellan krigsmagten af de anslag Rikets Ständer bevilja, 3o Den 22 Maj}. och att Ständerne lätteligen skulle misstaga sig, om de ville göra fördelningen sjelfve. För öfrigt får jag tillägga, att i afseende på pensioner har SjöStaten vida mindre att beklaga sig Öfver, an någon annan; ty våra Generalers pensionsbelopp uppgår ej högre an en Fastage-förvaltares vid Amiralitetet, som bar 5oo R:dr i pension. Grefve Cronstedt: I anledning af hvad Herr Lefren yttrat, får jag upplysa, att ett beslut af Rikets Ständer i förevarande fråga ingalunda kan gå Konungens rättighet förnär. Ty vid 1812 års Riksdag bestämde Ständerne afgiften till Krigsmanshuset, och då Konungen nu öfverlemnat en Proposition i ämnet, skulle jag anse det olämpligt, om Ständerne förklarade sig icke ega att göra den ifrågavarande fördelningen. Hvad pensionsbeloppet för SjöStaten beträffar, så har Herr Lefren rätt i afseende på Befälet, men deremot finnes intet visst antal af pensionsberättigade bestämdt, utan de måste vänta till dess ledighet yppas.
„ 1 skålpund bomullsväfnad af garn i finhet af N:o 32 eller deröfver efter engelsk beräkning 4 „ hvarvid iakttages: 1:0 att, hvad sockeroch tobaksfabrikater samt bomullsväfnader angår, minst 100 skålpund af samma vara, och af hampoch linneväfnader minst sa inånga stycken, att de tillsammans utgöra 500 alnars längd, skola till export angifvas och på en gång afsändas; och innefatta följaktligen föreskrifterna härofvan, angående längden å hvart stycke, endast den grund, hvarefter beräkningen af premien bör ske; 2:0 att vid angifningsinlagan alltid skall bifogas tillverkarens under edelig förpligtelse afgifna och med två vittnen bestyrkta försäkran, att varan är svensk tillverkning och af utländskt råämne, äfvensom om bomullväfnad, att den är tillverkad af utrikes spunnet garn i finhet af N:o 32 eller deröfver efter engelsk beräkning; kommande detta bevis att biläggas tullkammarejournalen å den tullplats, hvarifrån varan utföres; 3:0 att varan, då den är stämpling underkastad, bör vara behörigen hallstämplad; och 4:o att utförseln verificeras, antingen genom intyg af svensk konsul elkr vice konsul å lossningsorten, eller, om sådan tjensteman der ej är anställd, annan vederbörande embetsmyndighet, att varan derstädes blifvit lossad, eller ook, genom attest af vederbörande tullbevakningstjeusteiuan, om godsets be - 55 ▼alming till öppen sjö i den mening, som 30 § af gällande nederlagsförordraing föreskrifver. § 16.
Jag tillägger blott, attnär en enda månad varit tillräcklig för att samla de materialier, med begagnande hvaraf orsakerna till förlägenheten i allmänna rörelsen nu sa utförligt framläggas och hvarpå förslag byggas, som, omfattande Statshushållningens särskilta grenar, i politiska, financiella, commerciella och administrativa hänseenden, åsyfta de mest vigtiga förändringar i hvad hittills blifvit till grund taget; och när man ändtligen härunder haft tillräcklig tid att erfara angelägenheten deraf, att administrationen helt och hållet omskapas; så synes åtmindstone, som hade det varit ganska umbärligt, att i förhand samla de upplysningar, som man beklagar sig icke hafva genast erhållit, men likväl redan till så vidsträckta förslag hunnit tillämpa. Efter 10 års beständiga krig och skakningar, efter de stora olyckor som öfvergått natio - 55& Den »S Juni. nen, efter de underbara räddningar hon fun» nit, med de ombytta styrelseformer och för valtningsgrunder, som ägt rum månne ej ett rättvist erkännande å ena sidan, att endast en manlig Nation kunnat vara mägtig af de uppoffringar, som för sjelfständighetens heva. rande under en sådan tid varit ett vilkor, bör följas af ett lika billigt medgifvande å' den andra, att oförmågan, hvaraf mänskliga företag begränsas, icke tillåtit att göra mer än skett} att icke allt är fel, som visar sig felaktigt: att, uti administrativa åtgärder, botemedlen eller förekommandet af större olyckor eller vådor, ofta kunna i sig innefatta förnärmanden af mindre vigtiga föremål, hvilka således måste lemnäs å sido tills uppmärksamheten på dem kan återtagas ? Flera af de orsaker, Herr Grefve Schwerin till den öfverklagade förlägenheten uppgifvit, erkänner jag till fullo, och gör rättvisa åt den skarpsynta blick, hvarmed han dem upptäckt, och den tydlighet i bevis, hvarmed han dem utvecklatOm åtskilliga andra kan jag deremot alldeles icke med honom instämma, och några, i min tanka af väsendtligaste art, har Herr Grefve Schwerin nästan blott i förbigående upptagit.
Revisorers berättelse om den af dem verkställda granskning af Stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1888, jemte de i anledning deraf infordrade och till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga utlåtanden; 2:o. Samme Revisorers berättelse om verkställd granskning af de under Kongl. Kommers-kollegium ställde fonder och medel, jemte en i anledning deraf afgifven förklaring; 3:o. Samme Revisorers berättelse om granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning, jemte Fullmägtiges i nämnde verk med anledning deraf afgifna utlåtande; 4:o. Rikets Ständers år 1861 församlade Revisorers berättelse om granskningen af Stats-verkets och dertill hörande fonders räkenskaper för år 1859, tillika med de i anledning-deraf afgifna underdåniga utlåtanden; 8:0. Samme Revisorers berättelse om granskningen af de under Kongl. Kommers-kollegium stälda fonder och medel, jemte bemälda Kollegii i anledning deraf afgifna underdåniga utlåtande; 6:0. Samme Revisorers berättelse om granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning, tillika med Fullmägtiges i nämnde verk med anledning deraf afgifna utlåtande. S. D. Remitterades till Banko-Utskottet Rikets Ständers åren 1860, 1861 samt innevarande år församlade Revisorers berättelser, angående verkställd granskning af Banko-verkets räkenskaper och förvaltning.
Domstolens deröf - Z«gsami A. Be sv.- o. Oec.-Utsk. Bet. N.o 33. i5 ver afgifna utlåtande och Lag-Comitéens bifogade Motiv till 5 Capitlet Byggninga-Balken i nya Civil-LagFörslaget, måtte pä allmän bekostnad tryckas, samt lämpliga antal exemplar deraf öfverlännäs till Länens Hil sh å l In i ngsSällskap , för att genom dessas försorg komma Allmänheten tillhanda och blifva af den kändt. I följd häraf och då det icke skulle vara lämpligt att föreslå partiela ändringar uti en Författning, om fullkomlig omarbetning hvaraf fråga blifvit väckt och ansetts höra bero af framtida pröfning, förmoda Utskotten något serskildt yttrande icke vara erforderligt, hvarken öfver Förslagets detailföreskrifter och deremot gjorda anmärkningar, såsom i de flesta fall omedelbart beroende af antagandet eller ogillandet af de här förut antydda hufvudgrunder, eller i anledning ,af Riksdags-Fullmägtigen Johan Anderssonsj från Upsala Län, afgifna förslag till ändringari vissa §§. af Kongl. Förordningen den 9 Februarii 1802; äfvensom Vice-Talmannen Jon Jonssons Motion, vid detta förhållande, torde böra förfalla. Vidkommande slutligen Riksdags-Fullmägtigen Peter Perssons ^ från Calmar Län, framställning om behofvetafen Författning, 16 Lagsamt A. Besv.- o. Oec.-Utsk. Bet. N.-o 33. hvarigenom bestämdes sättet att vinna fastställelse å delning af stängsel, när sådan delning äskas, utan att egorna undergå laga skifte; så enär, efter Utskottens förmenande, det är tydligt klart, att endast sådana stängseldelningar, som i sammanhang med laga skifte å jorden verkställas, höra gemensamt med skiftet underkastas Egodelnings-Rättens pröfning; men alt alla andra utan sammanhang med skifte verkställda stängsel-delningar tillhöra vederbörande Härads-Rätts upptagande; alltså anse Utskotten Petter Perssons Motion icke föranleda till någon åtgärd. Stockholm den 16 Maji 1829.
Faran är likväl icke så serdeles stor, ty en domare, som är underkastad strängt ansvar för alla sina åtgöranden, lärer ej underlåta att noga akta sig för, att vägra tillämpa promulgerad verklig lag, helst han i annat fall ej skulle undgå att dömas sitt embete förlustig. Den befarade vådan af satsens tillämpning är således ingen, men, å andra sidan, skulle vådan af, att förneka domaren en sådan rättighet, onekligen vara ganska stor. Huru svårt det är för innehafvare af Just.-Ombudsm:s-Embetet att tillfredsställa allas fordringar, det finna vi af det anförande, Frih. Creutz nyss afgifvit. Han har gjort skarpa anmärkn.-r emot Just.-Ombudsm:s framställning om religionsfriheten och irrlärors spridande i landet, samt gått ända derhän, att han, om jag ej hörde orätt, beskyllt Just.-Ombudsm. för att hafva trädt öfver lill den Katholska läran. Innehafvaren af delta embete måste således afstå från hoppet att kunna utöfva sitt kall till allas belåtenhet och nöja sig med sitt eget samvetes vittnesbörd att hafva vid alla tillfällen velat det rälta och sökt det sanna. Ilr Printzensköld, Carl: Under en tid af mera än 19 år, som jag haft den visserligen långt ifrån angenäma lotten att vara en af Högsta Aklagaremaktens organer, har jag förvärfvat mig den säkra erfarenhet, att utöfningen af ett sådant kall ovil - 310 Den 4 Fehruari f. m. korligen framkallar å ena sidan missnöje och å den andra belåtenhet. Således är det, åtminstone för mig, helt naturligt, att R. St:rs Just.-Ombudsm., en af de bogsta åklagarne i samhället, skulle under sin embetsförvaltning af somliga tadlas, af andra åter berömmas. Jag har icke upträdt för att bedöma Just.- Ombudsnns förfarande ur annan synpunkt än den, hvarifrån jag sjelf upfattat mitt åklagarekall.
Exporten genom Hjelmare kanal, sorn år 1838 icke nådde upp lill 90 lispund smör och 280 lispund ost, hade under tio år ökat sig till 4,798 lispund smör och 1,630 lispund ost samt under följande året 1849 lill 6,058 lispund smör och 1,873 lispund ost. Genom Landtbruksakademiens föranstaltande lemnades under en månad år 1850 undervisning af enkan Schucani om beredning af bitterkäs och annan ost af sur mjölk. Biskötseln har i åtskilliga socknar tilltagit. Skogar. Deras skötsel, af ålder åsidosatt, har omsider tilldragit sig mera uppmärksamhet, i den mån man kommit till insigt om skogens värde, oell i tillfälle att, efter laga skiften, mera oberoende ordna sin hushållning. Vid många, måhända de flesta bruksegendomar, är rationelt skogsbruk infördt och indelning till trakthuggning verkställd å de betydligaste grufve-allmänningar. I följd af Eder Kongl. Majlis nådiga bref den 23 Mars 1849 hafva delägarne i häradsallmänningarne blifvit hörde, huruvida de ville underkasta sig viss afgift mot det skogshushållningen bekostades af skogsplanleringskassan; derpå de likväl icke ingått vidare, än hvad Askers allmänning rörer. Bergsrörelse. Silfverhallig blyglansmalm är med 150 arbetare uppfordrad, vid pass 8,000 skeppund årligen. Den vurm för sdfvergrufvor, sorn under förra åren visat sig, är nu stäfjad. Kopparmalm inom Nya Kopparbergs och Lindes bergmäslaredöme är bruten i medeltal något öfver 11,000 skeppund med 170 arbetare. I Lerbäcks bergslag är år 1848 sådan malm dels brulen ur grufvor på Wena koboltsmalmfält, med så lågt resultat, att mahnhaltigt berg om 1,1 S3A skeppund vid vaskning lemnade endast 56 skeppund slig af 6 procents kopparhalt, dels ock tagen ur gammal behållning af kopparhaltiga sligar efter förra tiders kobollsvaskning.
Ofverste 483: Ofwerste - Lieutnant med Majorskan, hwilken lön tillfaller Förste-Majoren wid Ofwerste-Lielilenantens afgäng 200: 1 Tyg - 4ZZ Den 12 Zebruarii i Tygmästare med Majors lön pä Tyg» Staken - « r Förste-Major) med Capitains löner pä i Andre-Major j Compagnie-Slaken i Regements - Qmarlcrmästare 120: i Jnformations-Adjuranl izo: i Förste.
Thronföljaren har det största interesset af att göra sig förtjent af folkets belåtenhet, och att detta följaktligen skall blifva ett vigtigt skäl föi' honom att föra regeringen så väl som möjligt. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Sedan R. o. Ad. genom ett föregående beslut bestämt, att blott i af Statsrådets ledamöter skola finnas, som icke hafva departementer, och nu möjligen beslutas, att 3:ne ledamöter af Statsrådet skola förordnas att föra Regeringen jemte ordföranden, följer deraf klart, att en af dessa 3:ne ledamöter måste derjemte vara departementschef. Jag hemställer till Frih. Ehrenborgh, som tagit denna sak i närmare betraktande, om det varit Constit.Utsk:s mening att så skulle inträffa. Frih. Ehrenborgh: I anledn. af Hr Lefrens framställning anser jag mig skyldig upplysa, att då Constit.Utsk. tillstyrkte 4 ledamöter ulan portefeuille, låg i detta tillstyrkande en möjlighet för Konungen att taga trenne ledamöter utom Just.Statsministern, som Constit.Utsk. föreslagit till ledamot i en sålunda tillförordnad Regering af desse 4, icke departementschefer varande ledamöter. Utsk. ansåg sig dock. icke Den g Octobcre. n». icke böra inskränka Konungens -val inora antalet af dessa 4 ledamöter, dä Konungens förtroende kunde falla pä ett sä beskaiTadt Statsråd, som bade departement, oell i sådan händelse ansåg Constit.Utsk. deraf blifva en följd, att Konungen förordnade en annan Statsrådets ledamot eller en exped.chef att under tiden emottaga den till Regeringsledamot förordnade departementschefens portefeuille. Man hade visserligen ansett sig kunna stadna dervid, att valet skulle ske inom de 4 >L'ke föredragande Statsråden; men då samma § förutsätter rättighet för Konungen att på resan taga med sig några af Statsrådet, för att afgöra de regeringsärender han för godt funne, så hade man trott, alt man borde öfverlemna ål
Att Vanquen ordentligen erhäller dcn 1,020,000 Rd., sem ifrån Stats-Werket till henne ärligen skall inga, werkac längt mera för desi säkerhet an en mer eller mindre betydlig afkortning pä de utbetalningar Riksens Ständer beslutat och hwilkcn blott skulle leda till krångel och omma, gar, hwilka det för hwart och ett pcnningc-werk ar i högsta grad wigtigt att undwika. Säledeö med all aktning för det nit, hwaraf Friherre DilsevcrsntL lifwas, men med stil/aktig öfwertygclse tom fåken mä det tillätas mig att anse den föreflagne andringen som ett misitag och önskar att den ej mätte bifallas. Friherre er ut rom, ^->cod. Hwad fräsan rörande läntiden angär, ar det ej min mening, att nu yttra mig. Jag will allenast anmärka wid Friherre Illliencrs>nie'z förslag, det Riksgälds - Contoirets Reverser skulle i Diskonten fä belänas, att följden deraf kunde wara rätt swär för Näringarne. Vanco-Utskottet har Utsatt ett maximum för Banquens förskott titt Diskonten, derafffola till Götha Canal innan kort 800,000 Rd, afdragas. Om nu Disconten äladcs, att beläna Riksgälds-Contokrets Obligationer, kunde det hända, att alla tillgängar i Diskonten för pri, väte blefwe utlömdc. Herr Erefwen och Landt-Marskalken. Det är Ridderflapet och Adeln bekant, att Kongl. Majit kallat Riksens Ständer till plenum plenorum kl. 52. Dä tiden nu ar inne, att Äidderffapet och Adeln till Riks, Salen bör upgä, torde det tillätas mig akt göra proposition.
— N:o 179. angående reserverandet af de vid 1840—-1841 årens rikdag anvisade statsbidrag för hamnanläggningen vid Ahus och upprensningen af Rottne-ån. X. 460. — N:o 180. angående sättet, ordningen och villkoren för utbetalning af anslagsoch lånesummor lill befrämjande af odlingsföretag och allmänna arbeten. X. 460. — N:o 181. angående förräntande af ekeplanteringscassans medel. X. 460. — N:o 182. angående åtskilliga rusthåll inom Westmanlands län ålagd dagsverksskyldighet, m. m. X. 460. — N:o 183. angående inlösen af förläningar, upplåtna till Löfås Silfververk. X. 460. — N:o 184. i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående förre Departementschefernes vid GeneralTullstyrelsen, Presidenten af Billberghs och Cancellirådet Valerii befriande från ådömdt ersättningsansvar i målet, rörande den efter aflidne Uppbördstullförvaltaren Finér yppade balance, dels hos Rikets Ständer gjorda framställningar i fråga om beviljandet af enahanda eftergift för förre Kamereraren, Kammarrättsrådet Winroth och förre Controlleuren Middendorff. X. 460. — N:o 185. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse i fråga om bildande af ett Nationalmuseum. X. 460. —• N:o 186. om förändring i tiden för Kronouppbördsstämmorna. X. 460. Ex - ( 57 ) Expeditioner lill Kongl. Maj:t, Rikets Ständers: — N:o 187. angående förändring i tiden för kronouppbördsstämmorna på Gottland. X. 460. — N:o 188. angående lindring i tiondeoch räntegifvares skyldigheter. X. 460.