Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Vid denna dag anstäldt val till Ledamöter och Suppleanter i förstärkt Konstitutions-Utskott blefvo följande Ståndets Ledamöter dertill utsedde nemligen till Ledamöter: Mäns Månsson från Kalmar län, Johannes Nilsson från Malmöhus län, Pehr Pehrson från Wermlands län, J. P. Sandstedt från Jönköpings län, Pehr Pålsson från Christianstads län, Nils Jeppson från Malmöhus län, Joh. Persson från Upsala län, Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län, Carl Ersson från Westerås län, Joseph Holm från Stockholms län, Matts Pehrsson från Stockholms län, Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län, L. M. Knutsson från Östergöthlands län, och Nils Andersson från Wermlands län. Suppleanter: Johannes Olsson från Wermlands län, Bih till U. St. Pehr Bengtsson från Calmar län, Ephraim Larsson från Elfsborgs län, och Joli. G. Wassmuth från Stockholms län. S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 128, i anledning af väckt motion om grundräntornas fördelning och nedsättning. S. D. Föredrogs ett från Vällofl. Borgare-Ståndet ankommet protokolls-utdrag med inbjudning till Hederv. Bonde-Slåndet att instämma i förstnämnde Stånds beslut, angående ailåtande af en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t i fråga om Wermlands Fält-jägareregementes successiva indragning; och fann Ståndet för godt att ofvan omförmälde inbjudning antaga. S. D. Vid i dag anställdt val till Direktör med Suppleant samt Revisor och dess Supleant vid Låne-kontoret i Wisby, utsågos: «> till Direktör: Ingemund Odin i Odvalls; till Suppleant: Lars Nilsson i Lassarfve; till Bevisor: Jacob Lindby i Dahlhem; till dess Suppleant: Ola Pehrsson i Mangsafve, alla från Gottland. Den 7 Augusti. Från Högloft.
Den 13 2lugufK famina åt*, ont unDerföfning af fort)åHanDet meD flocfarejorDarne på ©ottlanD; 28:o af famina Dag, om åtgärDeré mtDtaganbe för merfjlälligljet i ©me» rige af Norrlia od) i Norrige af ©menjfa cmbetömpnDigljeterö beflut; 29.o af Den 20 2lugu(H famina åt*, angåenDe ©refunDjfa tuHafgiften för ©menjfa fartpg; 30:o af famina Dag, angåenDe $olfunDermiöningen i fKifet; 3l:o af Den 23 2lugufti famina år, angåenDe Dclö beflämmanDe af erfättning åt 9?ämnDemän od) $jerbingémän för biträDe miD åtjfilliga förrätt*- ningar, bele? ocf förhöjning i De, fåfom ttaftamente, åt Dem i nu gällanDe (Sp-* peDitionö»?:apa od) 3iefe»3Feg(emente beffämDa belopp; 32:o af Den 28 2lugujft famina åt*, angåenDe bccimabfpflemeté tillämp» ning på inDclningen af 3\ifet» mpnt, äfmenfom på mått, mål och wist; 33:o af famina Dag, angåenDe uppfföranDe af Den afaDemijfa juriö» Diftionen; 9ti|SDag«*SBefIut 1851. 55 34:o af ben 30 2lugujfi (aninia av, angåenDe milfor för utlänDjf man att l)är t SKifet få befitta faft egenDom; 35:o af famma bag, angåenDe änDring af 10 mont. i Motigt. SSrcfmet
N:o 7, i anledning af väckt fråga om ersättning till ledamöter i SyneRätt för verkställde syner å militiae-hoställen, N:o 8, i anledning af väckt motion om förändrad grund för utgörande af brandstod och riksdagsmanna-arfvode. Den 26 Au g. 1840 f. m. Från II ö g lo fl. Ridderskafet och Adeln. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats Utskottets, den 15 dennes på bordet lagde Utlåtanden: Prot. Uldr. d. 2 6 Aug. 1840. 551 N:o 2o8, i anledning af Kongl. Mailts Nådiga Skrifvelse, angående upp förande å Indragnings-staten af löne-ersältning åt f. d. Stats-Secreterarne Grip och von Hartmansdorff. N:o 259, i anledning af Hans Janssons från Elfsborgs Län motion, angående ersättning till Nämndemän och Fjerdingsman för syner och värderingar, m. m. Nro 260, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga remiss uppå f. d. Löjtnanten J. W. af Uhrs underdåniga ansökning om pension. N:o 262, i anledning af Herr Norins motion, angående förnyelse af den förut väckta frågan om delegare-rätt uti Civil-statens Pensions-Inrältning för Borgmästare i Rikets städer, med undantag af Stockholm, samt för desse einbetsmäns enkor och barn. Nro 263, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet, N:o 107. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets den 15 den nes på bordet lagde memorial Nro 28, med utlåtande öfver Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående ändring i 109 §. Regerings-Formen och 80 §. Riksdags-Ordningen, blef Kongl. Maj:ls ifrågavarande Nådiga Proposition af Ridderskapet och Adeln afslagen. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: Kongl.
Från och med den 1 Mars detta år, då den nya ordningen vidtog, till och med den 30 derpåföljde Juni äro förslitna sedlar invexlade: genom Låne-kontoren, till belopp af R:dr 343,000: — » Vexlingsförrättare med förskott från Banken » 32,000: — » andra ... » 75,600: — S:gr R:dr 450,600: — och hafva sedlar å 5 och I R:dr, utan sådan föregående invexling, i landsorten blifvit spridda till belopp af » 72,900: — Den för samma tid af Banken godtgjorda vexlings-provision uppgår till 2,253 Riksdaler. Med denna rörelse förenade göromål och bestyr utöfvas inom Fullmäktiges expedition, mot särskild ersättning af 1,200 R:dr årligen till en af der anställde öfvertalige tjenstemän, hvaremot vexlingskontrollörsoch vexlingskommissionärs-befattningarne blifvit indragna. Under Mars med Juni månader nästlidet år invexlades förslitna sedlar till belopp af 3 1 4,6 73: 50., för hvilka vexlingsprovisionen utgjorde 1,985: 87. Göromålen i och för denna vexling kostade Banken undersamma tid R:dr 812: 50., eller: till Låne-kontorens Komiterade ’/6 procent å de genom Låne-kontoren invexlade sedlar R:dr 412: 50. till Vexlings-kontrollören, å 300 R:dr per år » 100: - och till Vexlings-kommissionären, å 900 R:dr per år, » 300: — S:gr R:dr 812: 50. Af förestående utredning inhemtas, att under det invexlingen stigit med 135,926 R:dr 50 öre och sedlar blifvit derutöfver spridda till belopp af 72,900 R:dr, omkostnaderna på det hela minskats under 3 månader med R:dr 145: 37.
Har icke således denna cathegori uteslutit den egendom, sorn icke är satt i mantal och som icke är uppskattad till det vissa värdet? Ett sådant sätt att gå till väga, är classval, men att grunda valcensus på skattebidrag eller viss förmögenhet innebär en innovation i Svenska författningen. Jag ber att fä upprepa detta, derföre att måhända någon kunde tro, att jag vore böjd att gå in på allmänna val. Delta är jag icke, men jag yrkar och säger, att de förslag, som Utsk. hade alt sammanjemka, äro grundade på classval, ehuru det sätt, hvarpå elassvalen i alla dessa förslag gifva sig tillkänna, är myeket olika och mer eller mindre inskränkt. Dä nu alla de tre särskilda förslagen, sorn Coust.Utsk. hade alt sammanjemka, äro gruudadade på elasser, sä förefinnes nu, i afseende på valsättet, efter alla dessa förslag, den likheten, att valen i sin princip äro classval. Till följd af denna min bestämda öfvertygelse, att alla dessa RiksStånds gemensamma tankar, hvilka voro tre, kunde subsumeras under en enda princip, så anser jag för min del en sammanjemkning möjlig.. Jag begär likväl icke, att hvar och en skall inskränka sig till mina åsigter. Jag säger blott, att när Utsk. har underlåtit att verkställa denna sammanjemkningsoperation, så har Utsk. i och med detsamma begått ett formfel, till följd hvaraf och då jag icke bör ingå i någon vidare utveckling af mina satser, efter jag bifogat Utskis mern. en särskildt reservation och under denna riksdag 2:ne gånger förut yttrat mig i detta ämne; så skall jag nu inskränka mig dertill, att endast vördsamt förklara det sätt, Den 9 Maj. 421 hvarpå jag anser och tillstyrker R. o. Ad. att fatta sitt beslut i detta ämne. Härefter uppläste och anhöll Hr Lagerhjelm om propos. å följande förslag till beslut: R. o. Ad. anser Const.Utsk. hafva bort försöka att, i öfvercnstämmelse med 56 § Reg.F., till ett helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka, icke blott tvenne, utan samtelige RiksStms i anledn. af utlåt.
Vid altaret stod presten i sin enkla svarta drägt, och det blida åldriga ansigtet strålade af ett ljus, som kom en att glömma, att de vanliga praktfulla kandelabrarne med de alnshöga vaxljusen fattades. Bakom honom stodo de för dagen valde chorgossarne, visserligen i lappade drägter, men genomträngde af stolthet och förtjusning öfver sitt vigtiga kall. På trappsteget, som ledde till choret, knäböjde en grupp skäggige, svartbrune män, de fleste fiskare, med händerna sammanknäpta kring den röda mössan, fötterna bara, näten lagda bredvid eller kastade öfver axeln och de väderbitna anletsdragen förädlade af ett andaktsfullt lugn. Genom den vidöppna dörren föll en bred, glänsande ljusström, i hvars prakt fyra unga flickor knäböjde, med de vackra hufvudena nedböjda, de rika flätorna skimrande af brokiga band och de smärta midjorna insnörda i röda lifstycken. Bakom dem, försvinnande nästan i skuggan, sutto några gifta qvinnor, insvepta i brokiga sjalar och med svarta slöjor eller korta hvita yllemantlar kastade öfver hufvudena. Midt på golfvet lekte en liten mörklockig flicka utan all annan beklädnad än linnet och en röd duk, som hon knutit på till släp, skrattande och jollrande, smekt af en glittrande solstråle, och nere vid dörren hade en blind tiggare tagit sin plats, en ypperlig motsats till den unga herden, som med kappan kastad öfver axeln, den kraftfulla sandalbeklädda foten framsträckt och det yfviga håret tillbakakastadt, stod bredvid. Naiv tro och lefvande andakt lästes på hvarje ansigte. Nya skaror strömmade in alltjemt, grupp efter grupp bildade sig, den ena mer målerisk, mer karakteristisk än den andra, och för några ögonblick var Taorminas enkla kyrka dekorerad med en färgprakt, en originalitet och en realistisk styrka, som kommo den att fördunkla alla de tempel jag hittills sett.
Maj:ts höga uppmärksamhet å det betänkliga förhållande, sorn, enligt hvad Regements-chefen anmält, i afseende på rekryteringen vid regementet till följd af denna allöningéns ringhet, ännu sig företer, ehuru Eders Kongl. Maj:t i anledning deraf redan, så vidt möjligt varit, vidtagit åtgärder till berörde rekryterings underlättande. Genom Kongl. Brefvet den 5 Juli 1855, har Eders Kongl. Maj:t tills vidare medgifvit en förhöjning af rekryteringspenningarne vid regementet, från 3 R:dr 75 öre till 5 R:dr 62 '/• öre R:mt pr man om året, samt befriat Fältjägaren från den honom förut åliggande skyldigheten att sjelf bekosta sitt underhåll under möten, hvarjemte Eders Kongl. Maj:t ytterligare, genom Kongl. Brefvet den 31 Jarman innevarande år i Nåder tillåtit, att hvar och en utöfver tre mil från mötesplatsen bosatt Fältjägare må hädanefter för marchen fram och åter emellan sin sockenkyrka och mötesplatsen, tillgodonjuta aflöning efter 50 öre riksmynt för hvarje marchedag, med beräkning af 5 mils marche om dagen, dock med iakttagande, att ingen må åtnjuta aflöning för mer än 12 marchedagar, sammanlagdt för framoch ätermarchen. Dessa af behofvet högeligen påkallade åtgärder, hafva Bil. Jtä 3 lill Kongl. Ma jun Nåd. Prop. M i. om Statsverket 1836. äfven befunnits verksamt bidraga till förmån för rekryteringen, så att de till ett högst betydligt antal uppkomna vakanser, 118 st., kunnat förminskas. Men enligt hvad hos Eders Kongl. Maj:t blifvit i underdånighet anmäldt, hade likväl vid innevarande års möte, 32 nummer varit vakante, hvilka, oaktadt alla bemödanden af Kompani-cheferne, icke kunnat återbesättas, hvarförutan efter mötets slut 46 man begärde afsked, utan att kunna förmås att rekapitulera, hvaraf synes, att vilkoren, ehuru förbättrade, ej ännu inbjuda hvarken till antagande af värfning eller till rekapitulation.
Allmänna Magasins-fondens utredning; och enär erfarenheten vitsordat ändamålsenligheten af Rikets Ständers under sednast förflutna riksdagar vidtagna beslut, i afseende på så väl sältet och vilkoren för meddelandet af undsättningar vid inträffande missväxter eller felslagna skördar, som äfven de dertill erforderliga medlens beredande och tillhandahållande, anse Rikets Ständer att, jemväl vid innevarande riksdag, enahanda föreskrifter böra uti dessa hänseenden meddelas. Men som de för ifrågavarande föremål afsedda nu befintliga tillgångar, genom det ansenliga belopp, hvartill tullinkomsterna för den lill riket under sednaste åren införda spanmål uppgått, förökats vida öfver hvad som under samma år behöft till undsättningar användas och under den stundande tiden sannolikt kommer att dertill erfordras, hafva, i enlighet med hvad E. K. M:t i Nåder föreslagit, Rikets Ständer funnit, att 700,000 R:dr utaf de lill Rikets Ständers Riksgälds-kontor aflemnade och derstädes innestående undsältningsmedel böra disponeras för bestridande af de stats-utgifter, som under nuvarande riksdag beviljas och till utgående från detta verk anvisas. Likaledes och med afseende på hvad E. K. M:t Nådigst anfört, till stöd för sitt Nådiga Förslag angående fördubblingen af den summa utaf undsältningsmedlen, E. K. M:t hittills egt att använda såsom understöd utan återbetalnings-skyldighet åt de mest nödlidande samhälls-ldasserna, hafva Rikets Ständer till detta förslag lemnat bifall.
Om och när, i följd af de till Riksgälds-konloret, för utlånade räntemedel, aflemnade säkerhetshnmllingnr, någon intecknings-förnyelse, bevakning eller utsökning erfordras, skall Direktionen foga anstalt härom, utan att Riksgälds-konloret dermed beliöfver taga någon befattning; och böra således de laneoch säkerhetssamt öfriga handlingar, sorn Direktionen, för fullgörandet af detta åliggande, måste begagna, uppå skeende anmälan, hållas densamma tillhanda, emot dess afgifvande förbindelse alt handlingarne till Riksgälds-kontoret återställa, så snart de blifvit för ändamålet begagnade. §. 12. Utaf den för ombyggnaden af Strömsholms hanal och slussverk, enligt Rikets åren 1840 och 1841 församlade Ständers beslut utaf Riksgälds-konloret af satta och förräntade fond å sexhundra tusen riksdaler, jemte härå upplöpande ränta, skall, vid början af Januari månad nästkommande år i84q och derpå följande sju år, till Strömsholms nya kanalbolag utbetalas ett årligt belopp af femtio tusen riksdaler; och bör, så vidt sådant för beredandet af tillgång till dessa utbetalningar erfordras, återstoden af berörde fond, genom Riksgälds-kontorels försorg, äfven framgent göras räntebärande. Intilldess kanaloch slussverket blifvit färdigbygdt, skall en af fullmäktige i Riksgälds-kontoret, genom årligen anställande val, utsedd person, såsom ledamot, deltaga i bolagets direktion. Äfvenledes skall under samma tid, ett på enahanda sätt utsedt ombud i den årliga revisionen af kanaloch slussverkets räkenskaper deltaga. Sedan kanaloch slussverkets ombyggnad blifvit fullbordad, böra de i Riksgälds-kontoret deponerade aktierna i Strömsholms gamla slussverks-bolag till det nya bolaget återställas eller förstöras; hvarförutan den, såsom lösen för de felande aktierna samt derå outtagna utdelningar, till Riksgäldskontoret inbetalda och derstädes innestående summa då bör till det nya bolaget ulanordnas.
Eftersom han hvarken genom börd eller rang synes berättigad till den synnerliga nåd, drottningen visar honom, har afunden supponerat en annan, hemlig anledning, och omständigheterna förläna ett sken af sannolikhet däråt. Drottningen har ett eldigt temperament och lägger icke band på sina känslor af sympati eller ovilja, kungen är bara skalet af en man och den kavaljer, drottningen vid alla tillfällen utmärker, har ett visst renommé för sina segrar under Cypris’ banér. Allt sedan han flyttade till slottet har det ideligen gått bud mellan drottningens våning och mezzaninen. Än lider Hennes Majestät af någon liten krämpa, som han måste bota, än behagar Hennes Majestät ha tråkigt och önskar underhållas med läsning eller samtal i ett af de inre gemaken. I allmänhet får då också hennes uppvaktning draga sig tillbaka – och Elisabeth Eyben gör sin reverens med en min så oförsynt diskret, som om hon väl visste, hvad det betyder att vara i enrum med denne kavaljer. – När Hennes Majestät rider befalles han ofta till manègen, och i alla större festligheter vid hofvet måste han deltaga. Drottningens blickar irra oroligt omkring, tills de finna honom – och uttrycket i hennes ögon är trånsjukt – med fosforglans i pupillerna. Hans fantasi kretsar som en nattfjäril omkring detta fosforsken och flyger sedan till konungen. Danmarks envåldshärskare talar ofta om högstsalig tsar Peters horn som om H. M:t afundades alla ryssars själfhärskare hans i lifstiden krönta hufvud! Onekligen äro många förutsättningar för ett crimen læsæ majestatis förhanden! Också förvånar det honom knappast, att skvallret redan börjat tissla i slottets korridorer, och icke heller erfar han någon sedlig förtrytelse öfver misstanken, som ingalunda är honom främmande, ty den rodnad, som stiger till drottningens kinder, när hon ser honom, vittnar helt visst om varmare känslor än vänskapens. Föreställningen därom kittlar i hans bröst värre än om fåfängan vore hans hjärta; men tankarna gå icke vidare. Drottningens skönhet har aldrig satt hans blod i minsta svallning – utom den gången, hon landsteg i Altona som en jungfrubrud på femton år.
Oagtadt Sveriges stigande i Odlingsföretag och tillväxt i Folknummer under sednare decennier, hafva likväl Städernes välmåga aftynat och Folknummern derstädes minskats, sjöfarten aftagit, äfvensom an* talet af handtverkare och handlande blifvit betydligen mindre än i förra tider; hvilket kan slutas deraf att, enligt Bevillningslängderne, år 182 I voro de vid handeln sysslosatte personer 1200 mindre än år 1819, handtverkare och deras betjening omkring 5oo:de Den 28 Juni i f, m. s55 mindre än sistnämnde år, och arbetare i Städerne omkring iooo:de mindre än år 1819, hvartill kommer, att ifrån samma år till 1821, Svenska till Utrikes sjöfart nyttjade Fartyg förminskats ifrån 899 till 786 och sjömännens antal ifrån 6486 till 5736. Ordsaken till detta stadsmannarörelsens förfall, som ej annat kan än högst ofördelagtigt verka på afsättningen af landtmannaproducten , bör visserligen till någon del tillförskrifvas ett osäkert myntvärde; men utan tvifvel hafva några FörbudeFörfattningar äfven i märkelig mohn dertill bidragit. All handel är i sig sjelf ej annat än ett varubyte, och det är således naturligt, att i samma mohn som ett land minskar sin efterfrågan efter främmande producter, skola andra länder nödgas minska sin efterfrågan efter våra, och i stället antingen inom sig sjelf söka åstadkomma en vahra, sorn den förut hämtadt utifrån, eller köpa den från ett annat Land, der ett friare vahrubyte äger rum. Så hafva vi öfverlefvadt den tid, då England ej mera koper Svenskt jern, utan för några få vissa behof, och då Frankrike, som fordom årligen hemtade Mässing från Sverige för öfver en half Million R:dr, ej köper Svensk Mässing för 50,000 R:dr om året. Om man aldrig i Sverige förbudit införsel af Engelska och Franska Fabricater eller belagdt dylika Vahror med högre Tull än dessa vahror skäligen kunnat bära, skulle nämnde han - 256
Kela Stommen af denna byggnad, hwars murar äro , och en half aln tjocka, jemte kvrliwerkz skilje wäggar med brändt Tegel inmurade. wärderas tillsammans 1200, Vttra Taket as halm med Sparr,verk Bockhufnmd pch öfrige kchör af läcktes halm, jern och arhetStön elter >7edd uträkning 6:4. Bjelkhagen, innehållande gä st. Furublelkar af y tums tjocklek, rr alnar länga a r R:dr st. - Bräder tiss Loftet öh mer kela hssset 29 tolftcr a 2 R:dr - 2800 dubbla Läcktspik fiss Loftet a 16 tz. roochet Lyckt uppgång trappa till ä Norra ändan, med bräder, spik, läs och arbetsk, i dito ä södra ändan 4 st. större pancladc Iprstugu-dörrar ä Kaflarne och mittelen, de irenne försedde med Lasar och den 4:de med regel, wärbergs hmarje till S R:dr - ic> st. Spegeldörrar med beslag, nemina de 8 Med Lasar och alne med Klinkefall och dörr-panelning, wörderås hwarje till , Rdr 1 liten enkel dörr frän Köket med Klinka - 78. k». 9> rä 8. 8, ,86 Den rz Ju 14 pär dubbla fenster 6 ä hwarje sida och r-.ne pär ä norra gallen med karmar och bestaa och glas, wärderas till 7 R:dr xarct yS. rMe par mindre fenster ä gaflarne a 2 R:dr - 4. 4 st. Luckor ä gaflarne med bestag 4: amy st. hchälfda grundmurade Källrar ä södra gafle» med ;me enkla dörrar. och 2:11c luckor wörderås tiss 166: Z2 4 kuagna stentrappor tiss Förstugudörrarne - 8. Stensättning i norra Förstugan, bränd Tegelsten 4. 2:ne i östra Förstugan 4.
Komitén får alltså underdånigst tillstyrka, att flottans nuvarande depot å Nya Varfvet måtte, genom försäljning eller på annat sätt, som för Kronan kan finnas fördelaktigast, tillgodogöras samt att, äfven derest Eders Kongl. Maj:t skulle finna 27 någon del af flottan fortfarande böra vara å denna kust förlagd, sådant dock ej måtte ske i vidsträcktare mån, än att någon kostnad utöfver den för ofvan antydda ändamål ytterst nödvändiga derigenom ej föranledes. Flera etablissementer för flottan än de i Carlskrona och Stockholm samt det upplag af krigsförnödenheter, som, enligt hvad nu är föreslaget, skulle upprättas i stället för den nuvarande dépöten å Nya Varfvet, anser sig Komitén ej ega skäl i underdånighet föreslå, men tillstyrker, att, då för sjöfarten afsedda arbeten, vare sig dockor eller andra inrättningar, verkställas med understöd af allmänna medel, vid dessas beviljande afseende måtte fästas på de fördelar dessa arbeten skulle tillskynda sjöförsvaret, derest de från början lämpades efter dess behof, i den mån sådant kunde ega rum utan betydligare-kostnadsökning. Så t. ex. anser Komitén det vara önskvärdt, om, derest anläggning af docka i någon af de norrländska kust-städerna ifrågakommer, hvartill den från dessa städer idkade betydliga sjöfart innan kort torde föranleda, en sådan docka erliölle den storlek, att äfven fartyg af flottans största cert skulle kunna begagna densamma.
Såsom säkerhet för den öfriga delen af grundfonden må begagnas rikets gällande mynt, kontrolleradt guld och silfver, fastighels-inteckningar samt all männa verks och inrättningars räntebärande obligationer; dock alt inteckning ej anlages till säkerhet för högre belopp, än den inlecknade fastighetens taxeringsvärde för det i bankens bolagsreglor bestämda år, ej heller räntebärande obligation för högre belopp, an det, hvartill den utan särskildt ställd borgen i Rikets Ständers bank, enligt gällande bankoreglemente, belånas. Säkerheten godkännes af delegarne, efter pröfning, den Konungens Befallningshafvande, eller den han i sitt ställe förordnar, bör öfvervara, med rättighet och förbindelse att dervid göra anmärkning, om skäl förefinnes. Mom. 3. Samma rättighet lillkomme ock Konungens Befallningshafvande, eller den hans ställe företräder, vid pröfning af säkerhetshandling, som inlemnas lill utbyte emot annan handling eller kontanta medel, när sådant utbyte af en eller annan orsak blifvit af bolaget beviljadt. Mom. 4. Enskild banks loltbref må icke såsom hypolhek för grundfond i sådan bank antagas. Ej må insatt grundfond genom utdelning minskas så länge bankens rörelse fortfar och vid rörelsens upphörande ej i vidstäcktare mån, än att återstoden fullt motsvarar beloppet af bankens utelöpande och gällande förbindelser af alla slag. Mom. 6. Hvad till grundfonden enligt 2 mom. hörer bör i Landtränteriet eller å säkert ställe i den stad, der bankens hufvudkontor är beläget, nedläggas uti kassakista med särskilda lås, hvartill direktionen samt ett af Konungens Befallningshafvande utsedt ombud hafva hvar sin nyckel. §• 8.