Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid föredragning af Stats-Utskottets Memorial Nio 234, deruti, jemte anmälan att Riks-stat blifvit upprättad att gälla för är 1864 och följande år, intilldess nästa statsreglering vidtager, Utskottet hemställt, att nämnda Riks-stat, försedd med Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns underskrifter, måtte till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemnas, hatva, enligt Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag, Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet lagt nämnda Memorial till handlingarne, med bemyndigande för Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän att underskrifva samma Riks-stat, för att sedermera till Kongl. Majit aflemnas, hvarjemte, och sedan upplyst blifvit, att Utskottet i den nya Riks-staten på 8:de Hufvudtitelns ordinarie stat uppfött det till löneförbättring åt Komministrar och Kapellpredikanter m. fl. af Rikets Ständer beviljade reservationsanslag af 30,000 Ridr, bemälda båda Riks-Stånd godkänt denna Utskottets åtgärd. Af Borgareoch Bonde-Stånden är deremot berörda Memorial återremitteradt, dervid inom förstnämnda Riks-Stånd hufvudsakligen erinrats, att Utskottet origtigt förfarit, då Utskottet, långt innan Rikets Ständer fastställt utgifterna å 8:de Iiufvudtiteln, företagit sig att upprätta Riks-staten. Grenom denna åtgärd hade Utskottet gått Rikets Ständer i förväg och betagit dem deras rätt att i sista hand justera sina beslut, hvilket sker då Rikets Ständer pröfva de af Expeditions-Utskottet uppsatta förslag till underdåniga skrifvelse»-.
Maj:t, på grund af det utaf Stats-kontoret anförda förhållande, ansett tillförordnade Förste Bataljonsläkaren Kjellenberg icke vara berättigad att, vid entledigande från innehafvande Bataljons-läkare-förordnande, erhålla pension på allmänna Indragnings-staten; och har Kongl. Maj:t fördenskull icke heller kunnat lemna bifall till hans derom gjorda underdåniga ansökning; men då Kjellenberg, som redan innehade en lefnadsåldcr af fyllda 65 år och en tjenstetid af nära 34 år såsom Militär-läkare och nära 37 år såsom Läkare i det allmännas tjenst, enligt sedermera företedt läkarebetyg, vore besvärad af en sedan längre tid fortfarande sjuklighet, som äfven gjorde honom oförmögen till tjenstgöring vid innevarande års möten, samt han för öfrigt saknade delaktighet i Arméens Pensionskassa, har Kongl. Maj:t emellertid, i betraktande af hvad för sökanden sålunda förekommit, funnit skäligt föreslå Rikets Ständer, att Doktor Kjellenberg måtte, vid entledigande från innehafvande Bataljons-läkare-förordnande, uppföras å allmänna Indragnings-staten till åtnjutande af en årlig pension af 1,200 R:dr, motsvarande Förste Bataljons-läkarelönen;— och anser Utskottet sig, med afseende å de uti den Kongl. Propositionen anförda förhållanden, böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till högstberörda nådiga framställning. 22:o. Från Ridderskapet och Adeln har Utskottet erhållit remiss å en derstädes al Friherre F. Wrede väckt motion, deruti anföres, hurusom, så länge Dalarö skans räknades bland Rikets fästningar, på Kongl. Svea Artilleri-regementes stat fanns uppfördt ett arfvode af 50 R:dr B:ko, att af Regements-chefen disponeras för bestridande af läkarevården vid det å nämnde fästning förlagda detachement af samma regemente.
Lån 20,000 R:dr och dé bristande medlens 32,000 R:dr utbetalning af nyssnämnde till* gång, samt användandet af återstoden på detta års Stats-anslag, liqvideras förenämnde 60,000 B:dr, så att ofvanuppgifne Stats-anslag 15,000 R:dr må kunna med nästa års början och intill bihang till Rihs-St, Brot. W7• *$&• -fide Sami* Nir i;? r/4. lSl8 Stats-Utskottets Betdnkanden'. nästa Riksdag disponeras till anskaffande af Cassern åt Adra Gardes-Regementet, pä sätt Kongl. Maj:t i Nåder lämpligast finner; hvar* vid dock Riksens Ständer torde i underdånighet böra föreslå, att något dertill tjenligt Hus måtte varda inköpt, på det den större kostnad, som Nybyggnad medförer, må undvikas; äfvensom det vilkor härvid synes böraj fästas, att, då Gard,es-Regementerne af Stockholms Stad åtnju* ta inkvarterings - penningar, desse Regementet måtte Sjelfve för framtiden bestå underhållskostnaden för de på Statens bekostnad åt dem upplåtne eller anskaffade Regements-Casserner , så att någon utgift härtill aldrig må komma att Staten belastat hvilket vördsamligen underställes Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den i Maji 1818* N:r 21$. Riksens Högloft, Ständers Stats-Utskoits Betänkande angående Rådmannen Landgrens Motion om utbyte af en del utaf den Krono-Brähneriet pä Ladugårdslandet tillhörige Tomt.
Sista uppträdet. (Konungens kabinett. Midnatt. Några dygn sednare.) Konungen i nattrock. Förre kaptenen af gardet resklädd. – «Hundra tie dukater är allt hvad jag i detta ögonblick har kontant i mitt våld – yttrar Gustaf, i det han räcker baronen tvänne rullar, – jag behåller tie sjelf och ger dig de hundra. Detta är det enda, jag för närvarande kan göra för dig, stackars Henrik! men så länge du nödgas uppehålla dig på utrikes botten, tills saken hinner glömmas, har du hvarje halft år en lika summa att lyfta ur min handkassa Dumt måste du väl ha burit dig åt, efter du lät öfverraska dig af den der näsvisa kammarfrun ödet har redan straffat henne för sin talträngdhet, och jag skall hafva de granntyckta kaptenerne vid mitt garde, som understått sig att säga upp tjenstgöring med dig, i behörigt minne framdeles Du förstår väl, att efter den färg händelsen fått, kan jag ännu icke i eget namn gifva dig förord till betydande utländningar; jag skulle derigenom ytterligare på ett rätt obehagligt sätt invecklas i saken, till och med utan gagn för dig. Men genom tredje man skall jag draga försorg, att du må finna det så trefligt som möjligt, der du vistas. Skrif till Muncken, när något ligger dig på hjertat, som du vill meddela mig, och låt honom veta hvar du är, huru du befinner dig och hvad du önskar Farväl, min stackars Henrik!« Konungen räcker fram sin hand. Gunstlingen kysser den häftigt, under en djup suck. Hans utseende är förstäldt och dystert. Konungen öppnar sjelf dörren till garderoben, och friherren aflägsnar sig denna väg, efter en vördnadsfull bugning och med näsduken för ögonen. Gustaf vid sig sjelf, i det han vårdslöst kastar sig på en soffa och lägger handen på pannan: «Menniskorna äro dårar – bedragare – dockor. Fruktan – lidelser – fördomar beherrska dem Fördomar? Ja, hvad annat!
"Uti frägan om begärd Jntekning uti fast egendom stall dä Gäldenär sökt Afträdesför. mon, innan Gäldenär öfwer den sökte Jntek. ningen blifwit hörd och Domaren deröfwer sig utlätit, anses, antingen ogiltig, eller gällande, om den i andra afseenden är laglig, hafwa Hög. ste Domstolens Ledamöter stadna! i sä olika tankar, att fyra Ledamöter i underdänighet till. styrkt den af Riksens Ständer föreflagne förklaring öfwer7-Cap. 1. tz. Rättegängs-Balken, att fastän efter sökt Jntekning och sedan Do. maren utsatt dag till Gäldenärens hörande der. öfwer, denna stulle innan samma dag inträffa, de, söka Afträdes förmon, sädant icke mä beta. ga en i alla andra afseenden fullgiktig Jntek. ning den werkan, att medföra förmonsrätt; hwaremot fyra andre Ledamöter den af Riksens Ständer förestagne förklaring i underdänighet afstyrkt. Uti begge meningarne äro efter min un. derdäniga tanke anförde goda stöl: Uti den förra dä saken betragtas i den synpunct: Hwad är Lagens rätta förständ? Uti den senare, dä den frägan framställe-: är ett sädant LagenS stad. »86 Den Z Julii. stadgande rattwist och nyttigt, bewarar det Gäl. denärs och andra Borgenärers säkerhet?
Min tanka är också, att StatsUtsk. så gjort, men min erfarenhet vid flere föregule riksdagar är den, att de farhågor, som då blifvit yttrade för alltför höga beräkningar, hafva visat sig ogrundade, derigenom att öfverskott uppkommit. Böra vi äfven i närvar, ögonblick förmoda, att delta blir förhållandet, och följaktligen höja inkomstberäkningen utöfver hvad StatsUisk. gjort den? Min tanka är öfverensstämmande med de ledamöters, som befara, att den sänkning i spanmålspris, som redan äger rum, icke kommer att så hastigt förändras. I sådant fall är inkomstberäkningen så hög, som den möjligen tål att vara. Hvad är nu följden, om denna inkomstberäkning sättes för hög? Jo den, att brist uppkommer, och att Riksg.cont. måste ersätta denna brist. Hvar skall Riksg.cont. taga dessa medel? — Låna dem. Böra väl R. St. uppgöra sin statsreglering på det sätt, att Statsverkets årliga utgifter skola komma att bestridas med lån? Jag tror icke detta vara lämpligt, och till - Den 23 October f. m. 237 styrker derföre, att R. o. Ad. måtte gå sådana steg, som kunna anses vara säkra, och derföre bålla sig vid StatsUtsk:s förslag. Ilr Westerstrand: Jag skulle alldeles icke hafva något emot, att förslagsanslagen ökades till det ungefärliga belopp, som utgifterne kunde utgöra; men jag får anmärka, att derigenom skulle motverkas just det ändamål, som Hr Gripenstedt bar åsyftat, nemi. att bevillningssumman icke måtte utöfver behofvet ökas. Genom en sådan högre beräkning af förslagsanslagen, blir äfven summan af statsregleringen mycket högre, och derigenom måste äfven, oaktadt allt uppdrifvande af inkomstberäkningen, statsbristsummaii ökas, och verka till ökning i bevillningen. Kan man undvika della, och hoppas man att kunna fylla med blifvande öfverskoller, hvad som brister i de utgifter, som med statsanslagen skola bestridas, så tror jag, att det är ganska nödigt, att hålla sig vid den gamla praxis, som dervid alltid har varit iakttagen.
Lag pröfvas-af en ”Jury, som eger att med Ja eller Nej yttra sig "huruvida skriften är brottslig efter det af Åklagaren åberopade Lagens rum. Vederbörande Do« ”mare aligger derefter att, i händelse skriften fförklaras brottslig, det lagliga ansvaret bestämma." Riksens Ständer framhärda &c. 6o8 Underdåniga Skrifvelseri N:r 33b. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Ad. d, 8 Juli 1818, — Prest-StSudet d. 8 -— Borgare-Ståndet d. 8 Bonde-Ståndet d. 11 — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse i anledning af Kongl. Maj:ts Kådiga Proposition angående Allmänna Penvingerörelsen och Myntvärdets upprätthållande. Den Nådiga Proposition, Eder Kongl. Maj:t under d. 10 December förlidet år till Riksens Stänv der aflåtit , angående Allmänna Fenninge - röreR sen i Riket och Myntvärdets upprätthållande, hafya Riksens Ständer tagit uti det noggranna öfvervägande , som detta vigtigä ämne påkallat $ Och, efter brydsamma öfverläggningar , gå Riksens Ständer nu att deröfver afgifva sitt underdåniga utlåtande. Då Riksens Ständer anse förnämligaste orsaken till den öfverklagade penninge-förlagenheten vara det vacklande begreppet om Sedlarnes värde , hvilket efter Växel-kursens förhållande vanligen mätes , men tillika finna, att Bankens befattningar såsom Växel-Bank än vidare måste vara inställde, förekommer till undersökning huruledes,' det oaktadt , den möjligaste stadga må kunna åt det representativa myntet beredas. Vägarne till detta mål kunna ej blifva andra , än att det reella Kapitalet bibehålies och möjligen förökas, för att derigenom i sjelfva verket allt mer kunna svara för Sedlarnes] värde, samt att Låne-Operationerne, så länge de mäste ega rum, genast befor - Underdåniga Skrifvelser> dräs till den högsta verkan på Produktionen.
Bro med (5,758 personer, men erinrat, att likväl en sådan reglering, enligt Läns-Styrelsens omdöme, skulle vara mindre tillfredsställande och möta stora svårigheter vid beredande af lämpliga bostäder åt de nya läkarne, samt att resultatet lättare skulle kunna vinnas, om provincial-läkare-distrikterna bestämdes ”utan afseende å lånegränser”, med med hänsyn till möjligheten, att, utan enskild omkostnad, kunna anskaffa bostäder åt de läkare, hvilka icke kunna bo i stad, i hvilket hänseende Eders Kongl. Majis Befallningshafvande, såsom ett annat alternativ, föreslagit fyra nya Provincial-läkare att stationeras vid Leufsta bruk, för Leufsta, Wesslands och Hållnäs socknar, vid Söderfors bruk för Örbyhus härad, vid Dannemora eller Österby bruk för Olands härad och vid West-Tibble för Håbo och Bro härad, med förutsättning att de tre sistnämnda tjonstgörings-distrikterna jemväl skulle omfatta några angränsande socknar dels af Westmanlands, dels af Gefleborgs och dels af Stockholms län. Sedan Kollegium med afseende derpå att Kollegium redan från angränsande län emottagit förslag till ordnande af provincial-läkarevården derstädes, utan att någon med Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Upsala län sistnämnda alternativ törenlig indelning deruti funnits antydd, och för öfrigt med afseende på de olägenheter som under vissa förhållanden kunna uppkomma deraf, att en och samma Provincial-läkare skulle lyda under tvänne särskilda LänsStyrelser, vid pröfningen af dessa förslag, funnit anledning att företrädesvis fästa afseende vid det af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande först anförda alternativ, eller provincial-läkare-distriktemas indelning ”endast med afseende på Upsala läns areal och gränser emot andra län”, och i betraktande af angelägenheten att åt dessa, på landet stationerade, läkare bereda fast bostad, anmodat Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, att uti detta hänseende låta höra menigheterna inom de föreslagna distrikterna, har Eders Kongl.
I afseende på det staden Wenersborg efter s834 års eldsvåda meddelade byggnadslån af i5o,ooo R:dr, hafva Rikets Ständer nu beslutit, alt, i stället för de, vid sista Riksdag, bestämda belalningsvilkor, stadens för detta lån, vid 1840 års slut, egande skuld må godtgöras med 6 procent årligen af den ursprungliga lånesumman, af hvilka sex procents fyra procents årlig ränta för det egulina beloppet skall utgöras och återstoden på capitalet afräknas. Derjemte hafva Rikets Ständer beviljat förlängning till den 1 Juli 1840 af den tid, inom hvilken hvarje byggnad, till hvars uppförande lån af dessa medel utgått, skall, vid äfventyr, att det härtill meddelade länet, i annat fall, derefter genast infordras, vara så fullbordad, att försäkring å densamma kunnat i städernas allmänna Brandstods-bolag erhållas; äfvensom Rikets Ständer, i sammanhang härmed, förklarat, alt yttersta terminen för insändandet till Riksgälds-Contoret af vederbörande låntagares skuldebref å hela det derstädes Jyftade lånebeloppet må förlängas till i843 års slut. För öfrigt komma, i afseende på ifrågavarande lånemedels användande, förvaltning och redovisande, med mera, följande förut meddelade föreskrifter och stadgande» att tjena till fortfarande efterrättelse: 1:0 Till återuppbyggande af stadens Rådhus och Skolhus, så väl för Lärdomsskola» som för folkundervisningen, samt boställs-bus för kyrkoherden och skoilätarne är anslagen en sjettedel af hela lånesumman, eller ett belopp af Tjugufem Tusen Riksdaler, lill hvars återbetalning i sladgad ordning stadens äldste i stadens namn och å dess vägnar, sig förbundit; 2:0 Hvad, som härefter af den beviljade lånesumman återstår, utgörande Etthundra Tjugufem Tusen Riksdaler, är afsedl till utlåning åt enskilde personer, emot ovilkorlig skyldighet alt för de erhållna lånen uppföra byggnader af sten, kalkbruk eller annat tjenligt icke eldfängt ämne; Stats-UtiliOltels Memorialj N;o 497* 3:o
Således är här en ökad kostnad, som ej lärer af Bo - 84 Den 26 Mars f. m. laget kunna företagas, utan kommer att drabba Staten och det Allmänna, innan en sådan transitohandel kan äga rum. Sedan sägerl man, för att underlätta begreppet om den förmånliga möjligheten af denna handel, och inleda till förtröstan uppå den, att 4° lästers fartyg kunna gå genom Trollhättan, och att transitohandel kan med 4o lästers fartyg idkas. Vidare tillägger man, att Köpmannen heldre lastar sina varor på 2:ne 4o lästers fartyg, än på ett 80-lästers, för att vinna fördelen af att komma in i Östersjön och undgå farorne af passagen genom Sundet. Jag är ej Sjöman, mine Herrar, men jag saknar ej all bekantskap med Sjömanskap, och jag hemställer till hvilken Sjöman som helst, och i synnerhet till hvarje CoopvaerdieSkeppare, att besvara den frågan, om, då han är på höjden af Götheborg, han heldre går genom Sundet, eller in i en Canal med 60 Slussar, hvaraf kostnaderne säkerligen blifva lika tunga sorn passagen genom Sundet. Man talar om möjligheten att på sex dagar gå från Götheborg till Söderköping; man har sett händelser, då fartyg på 72 timmar seglat från Götheborg till Stockholm. Detta är visserligen osäkert, men Sjömannens hopp är vidsträckt, och det gör, att han heldre går den vanliga vägen och håller öppna sjön. Det är sagt, att transito-farten för sådane större fartyg skulle-lättas genom ångfartyg till deras hoxerande på insjÖarne, Den 26 Mårs f. m. 85 Der hafva vi åter ett hiträde till Götha Canal. Detta är åter en omständighet, som måste ligga tillreds, innan den omtalade hastigheten kan vinnas. Förrän ångfartygen ligga der, kan man ej möjligtvis locka in någon att passera sin lid emellan Götheborg och 'Westergöthland, mången gång sex veckor. Det blir det allmänna, som skall lemna Bolaget medel till dessa ångfartyg; ty det kan nu ej sättas i fråga, att jualia bidrag skola af Staten bestridas, sedan Rikets Ständer hafva beslutit företaget.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då under discussionen flera meningar blifvit framställda, tillstyrkande dels bifall å Utsk:s utlåt., dels förändring deruti på det sätt, att stämmoböter skola utgöras med 12 sk. för alla debetsedlar, hvilkas belopp uppgår till 12 r:dr eller derunder, men sedan med en skilling för hvarje riksdaler; dels stämmoböternes fördelning till hälften emellan uppbördsmännen och socknens fattiga; dels stämmoböternes utgående framdeles såsom hittills med 12 sk. för hvad skattebelopp som helst; hvartill ytterligare komme BondeStts inbjudning, R. o. Ad. torde finna nödvändigt att särskilda propositioner framsläl - Den a3 Januari f. m. 3j3 las å de tvänne särskilda frågor, som i Utskts utlåt. föreLomme, Ropades ja. Hr La ndtm. hemställde nn först, om R. o. Ad. behagade bifalla Utskts förslag i hvad det anginge stämmoböternes utgörande. Ropades starka nej, blandade med många ja. Hr Landtm, förklarade, det lian trott sig finna att nej öfverröstat ja. Hr Landtm, liemställde, om R. o. Ad. behagade antaga BondeStts inbjudning. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Landtm, förklarade det han funnit nej hafva öfverröslat ja. Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. ansåg att stämmoböterne böra utgöras med 12 sk. b:co för skattebelopp på en debetsedel af till och med 12 r:dr b:co, och alt för hvarje full skatteriksdaler derutöfver stämmoböterne ökas med en sk. b:co. Ropades starka ja, blandade med nej. Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej, begärdes votering af Frih. Cederström, Jacob. Upplästes till justering och godkändes följande votertsproposilion :
Hvad skulle man, för att nyttja en bild, säga om en åkerman, en trädgårdsodlare, sorn ej genom plöjning och gräfning sökt frän ogräset freda sin skörd, som icke uppryckte och uppbrände det, som icke vattnade sina plantor och skötte sina tegar, utan endast sysselsatte sig’ med ali vårda och sköta de stackars ogräsen, hvilka han, allt efter som den vanhäfdade äkern eller vanskötta trädgården alslrade dem bland plantor och säd, väl uppryckte derifrån, men planterat af trädgårdssängen eller på renen af åkern och egnade dem all vård, i hopp att en gång se dem förvandlade till nyttig säd eller gifvande plantor; och hvem skulle väl ej inse, att, äfven om ej allmogens saga kan tros, att vanskött åker alstrar ogräs af säd, vanskötseln dock och ogräsenas frön skulle öfversvämma den med sådant. Hvem skulle ej inse huru dåraktigt, huru ändamålslöst åkermannen skulle handla, om han i st. f. alt väl bereda jorden för sitt utsäde och häfda den för alt utrota ogräset, endast använde hela sin verksamhet och tid åt det fromma bemödandet, att genom öm omvårdnad uppdraga ogräset tili nyttiga vester. Hur länge vill man då bortslösa all sin verksamhet och statens tillgångar och krall endast på ali esperi - Deu 23 I'ebruari e. m. C95 menlera med brottslingarna i st. f. att förekomma och undanrödja de påtagliga anlednma lill deras 'ständigt ökade antal.
För att ådagalägga i hvad mån ofvannämnde afgift fortfarande må vara för lasarettens och kurhusens underhållande af nöden, har Serafimerordens-gillet till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemnat uppgjordt sammandrag af inkomna summariska räkningar och revisionsberättelser, angående kurhusmedlens belopp samt lans-lasarettens och kurhusens öfriga inkomster och utgifter under år 1854, utvisande detta sammandrag att kurhus-afgiften för året utgjort 175,820 Ridr i4 sk. 4 rist och öfriga inkomster 101,932 Ridr 14 sk. 1 rist, samt Bilt. till R. St. Prat. 1856 & 1857. 1 Sami. 1 Afcl. 2 Band. 6 Höft. i 2 Kongl. att utgifterna uppgått till 254,922 Hulr 18 sk. 10 r:st, allt banko; hvarjemte Ordens-gifiet anfört, att dä häraf vore uppenbart, det ifrågavarande sjukvårds-inrättmngar, utan kurhusafgiften, ej kunna ega bestånd, samt denna afgift är bestämd att utgå endas ttill och med det år, hvarunder nu påbörjade Riksdag slutar, Ordens-gillet alltså funne sig böra i underdånighet hemställa, att nådig proposition om samma afgifts fortfarande måtte till Rikets Ständer allåtas. I omförmälda ämne har emellertid dels Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Stockholms län, dels ock Direktionen öfver det i Fahlun inrättade lasarett och kurhus, tili Kongl. Maj:t inkommit med underdåniga skrifvelser, hvaruti Kongl. Maj:ts bemälde
Af dem hafva blifvit framlagda förtjenstfulla arbeten, hvilkas resultater vi icke känna; hvaremot vi haft exempel på, att sådana arbeten och förslag ligga begrafna och förseglade i Stats-contoret, och vi icke en gång blifvit underrättade, huru comiterade fullgjort deras uppdrag. Således synes mig, att då vi och hela Svenska folket, hvars talan vi föra, klandra det nuvar. systemet, böra vi, för vår egen del,' antaga ett nytt systeme och gå ändarnålseuligare tili väga än hittills. En bland de hufvudsakligaste principerna dervid anser jag vara, att uti de frågor, sorn, enligt stadganderna för den ekonomiska lagstiftningen, endast såsom önskningsmål kunna af oss behandlas , Ständerne endast yttra sin enkla önskan, eller framställa landets behof af en lag i det eller det ämnet, utan att befatta sig med författningarnas utarbetande, ty dertill löna vi en Regering och hafva vi embetsmän. Jag hemställer, huruvida icke denna åsigt är riktig, och örn det kan förenas med en riktig uppfattning af grundlagarna, att Ständerne skola för Regeringen utarbeta lagförslag, med äfventyr att se dem icke leda till något resultat. Om vi hade sådana förslag framlagda af Styrelsen, och sålunda kände dess opinion och uppfattning af saken, samt kunde antaga, att de voro byggda på erfarenhet, vore det lätt för oss, att, med ledning af vår praktiska erfarenhet, bedömma följderna Den ia Februari f. m. 33g af deras antagande, och således antingen dertill lemna bifall utan förändring, eller hemställa, huruvida icke den eller den förändringen vore lämplig, i det vi ådagalade följderna af de stadganden, sorn icke syntes oss antagliga. På sådant sätt skulle vi kunna ändamålsenligt behandla målen, hvilket, i den hittills brukliga ordningen, ej kunnat ske. Frih. Cederström har till vår uppmärksamhet framställt, huru 1809 års concessioner redan bort medföra ett annat förhållande och sådana lagstadganden, i afseende på näringsfriheten, som vi nu sakna. Ilan har på ett ovederlägglig! sätt ådagalagt, att fatligvårds-frågan står i så nära samband med näringsfriheten, att den ej annorlunda än i sammanhang dermed kan behandlas.