Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nya Trollhätte kanal-bolags, med 5 procents dito 27,000: :— Wermlands Hypothelis-förenings, med 4 proc. ränta — 203,112: med proc. dito 200,000: 100,300: M alar e-provinser nas Hypotheks-förenings, med 4 proc. ränta 512,026: 32. — R:dr 1,837,200: 3,153,953:32.— b) genom län till åtskilliga Verk och Inrättningar samt enskilde, emot hypothek af obligatio Transport: 1,837,200: 3,153,953: 32. — 6,437,939:45. 5. 12,965,521:26. 4. — 43 — Transport: 1,837,200: 3,153,953:32.— 6,437,939:45.5 ner samt 5 proc. ranta 330,000: 1,837,200: ttunteforilrinifar* hvaraf för tillsvidare förräntade medel: vid 1854 Srs slut 37,910 Siantant behållning i å Riksgälds-kontorets räkning N:o 1 i Rikets Ständers Bank (för Kontorets inkomster och utgifter 1,986,507: 27. Inom linien upptagne tillgångar: vid vid 1854 års slut. 1856 års slut. Rikets Ständers hus, beräknadt efter den derför af Riksgäldskontoret betalda köpesumma 33,000: 33,000: (Det bokförda värdet häraf är upptaget inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840 och 1841 års riksdag.) Riksgälds - kontorets egendom, f. d. Hessensteinska huset kallad 60,000: (Bokförda värdet härå fördt inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid innevarande riksdag.
Sådant har liväl icke skett, hvarföre jag för min del måste betvifla nödvändigheten af personalens förökande. Vare dock härmed huru som helst, så är den af FFr Prytz nu gjorda motionen alldeles ny, och jag hemställer lill Ilr Gr. o. Landtm., huruvida densamma, utan anledn. af någon vid denna riksdag inträffad händelse, kan till pröfning upptagas. Frih. Hamilton, FFugo: F fall FFr Gr. o. Landtm, först täcktes besvara den siste talarens gjorda hemställan, skulle jag anhålla att derefter få yttra mig. FL Ex. FFr Gr. o. Landtm, yttrade, det lian, i anledn. €4 Den 6 November f. m. af Frih. Palmstjernas hemställan, finge tillkännagifva sin åsigt vara den, att den af Hr Prytz framställde fråga var alldeles ny, men dock föranledd af frågan om förökadt anslag lill inköp af böcker vid K. Bibliotheket, enär motionären grundat sitt förslag derpå, att ett förökadt inköp af böcker föranledde behof af en större tjenstemannapersonal, hvarföre också H. Ex. ansåge sig icke kunna vägra propus, till remiss å motionen; men deremot funne II. Ex. icke att denna motion behöfdc förorsaka lill uppskof med pröfningen af StatsUlskis i förevar, punkt gjorde tillstyrkande, emedan anslaget till backers inköp svntss vara oberoende af den nu väckta frågan om tillökning af tjeustcmannapersonateu. Frih. Hamilton: Jag log mig friheten begära ordet, för att lill alla delar understödja Hr Pry!z's förslag. Då jag linder förliden höst jemte flera kamrater af den då församlade Statsrevisionen besökte K. Bibliotheket, visades oss klarligen, alt i anseende till det lillvexande antalet af böcker, samt behofvet att ordna de massor af äldre samlingar af böcker och manuscripler, som redan finnas, det var rent omöjligt med den nuvar. tjcnstcmannapersonalen att medhinna göromälen.
Uti hvart Stånd skall vara en Sekreterare, som der före protokollen och ansvare för vården af ingifne handlingar, hos Ridderskapet och Adeln, Riddarbus-sekreteraren, hos Presteoch Borgare Stånden, de personer, hvarom de sjelfve öfverenskomma, samt hos BondeStändet en skicklig, lagfaren och i landthushållning en kunnig man af ofrälse stånd, den Konungen dertill förordne. Hvarje Sekreterare tillhör, att allt det, sorn förefaller och besiutes, ordentligen och noggrant uppteckna och för Ståndet justera, samt då antingen hela Ståndet eller någon ledamot in pleno det fordrar, protokollet uppläsa, äfvensom i öfrigt alla protokoll, jemte utdragen deraf, underskrifva ; åliggande Sekreteraren för Bonde-Ståndet särskildt, att biträda Talmannen vid målens behandlande och göra påminnelser, om något mot Grundlagarne stridande skulle försökas; dock utan att i Ståndet eg a röst. Uti hvart Stånd skall vara en Sekreterare, som der före protokollen och ansvare för vården af ingifne handlingar, hos Ridderskapet och Adeln, Riddarhus-sekreteraren, samt hos Preste-, Borgareoch BondeStånden, de personer, om hvilka de sjelfva öfverenskomma. Hvarje Sekreterare tillhör, att allt det, som förefaller och besiutes, ordentligen och noggrant uppteckna och för Ståndet justera, samt, då antingen hela Ståndet eller någon ledamot in pleno det fordrar, protokollet uppläsa, äfvensom i öfrigt alla protokoll, jemte utdragen deraf, underskrifva. Så väl Ståndens, som Utskottens Sekreterare, jemte den under riksdagar — förordne.
Lika med hvad Öfver-Ståthållare-Em-. betet sålunda i underdånighet yttrat, har Kongl. Maj:t funnit de uppgifhe olägenhet terne af Hötorgets otillräckliga vidd till det behof, såsom försäljningsplats för Landtmanna-varor å Norr-malm, hvartill det är anvisadt, vara grundade och till både Säljares och Köpares nytta och beqvämlighet påkalla ett ökadt utrymme derstädes, hvilket också lämpligen och utan egentlig afsaknad för Kongl. Majit och Kronan kan beredas derigenom att, på sätt föreslaget blifvit, Torget med en del af K:gl. Maj:ts och Kronans derintill belägna Tomt, Beridarebanan kallad, utvidgas; men då Kongl. Majit ansett verkställigheten af detta förslag, enligt 77 §. Regeringsformen, fordra Rikets Ständers bifall, så vill Kongl. Majit härmed hafva till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemnadt att hos Rikets Ständer föreslå det Norra delen af berörde Tomt, till hela Tomtens bredd och till en längd af omkring 8o alnar, må, för att dermed utvidga; Kongl. Maj-ts Nådiga "Proposition, Nio 69. 5 Hötorget, lill Stockholms Stad öfverlåtas, under vilkor att det å samma Tomte-andel utmed Torget belägne Vagzishus» hvilket för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning icke kan umbäras, varder på Stadens bekostnad å den återstående delen af Tomten inflyttade De i detta mål till Kongl. Maj:t inkomne handlingar bifogas härjemte; och K:gh Majrt förblifver Rikets Ständers Statsutskott med all Kongl. Nåd och ynnest Städse välbevågen. Datum ut supra.. garl johan, G. Danckvardt. £ Bil. t. Kongl. Majitf NU.
Stats-Utskottet: N:o 78, i ani. af väckt motion ang:de befrielse för staden Södertelje från erläggande af kronotionde för dess donerade jord ; N:o 79, i ani. af erhållna återremisser å Betänk:t N:o 45, ang:de beräkning af statsverkets inkomster; N:o 80, i ani. af väckt motion ang:de Bodums kyrkoherdeboställes förvandling från skattetill prestebords-natur; samt Bevillnings-Utskottet: N:o 7, ang:de stämpelpappersafgilten. K. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 4 e. m. In fidem, O. Brakel. Lördagen den 4 April 1863. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 3 prot.-utdrag för den 1 dennes. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utsk:ts den 28 och 30 sisth Mars på bordet lagde Mern. N:o 31, med hemställan att vexlar å Pund Sterling samt depositioner i London må såsom metallisk kassa anses och beräknas. Jemlikt R. o. Ad:s den 4 sisth Mars fattade beslut, föredrogos nu i ett sammanhang så väl Banko-Utsk:ts den 2! och 25 sisth Februari på bordet lagde Utlåt. N:o 25, i ani. af väckt fråga om förändrad grund för utmyntningen af Svenska silfvermyntet, som ock Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 28 och 30 sisth Mars bordlagde Utlåt. N:o 109, i ani. af återremiss till viss del af Utskits Betänk. Den 4 April. 467 Gr. Hamilton,1 Malcolm Walter: Banko-Utsk:ts Utlåt. N:o 25 har hos Borgareoch Bonde-St:n fått den utgång, att nämnda Stånd, med afslag å Utlåt:t, beslutat att R.
Merendels hafva dessa händelser varit olycksbådande; Riket bär fått umgälla, och de öfriga Stånden ångra, att de lemnat Ridderskapet och Adeln allena. Samma känslor, som år 1789 föranledde en Riddersman, en af Styrelsens upprigtigaste vänner, att uppträda på RiksSalen, — i närvaro af de trenne Stånd, på hvilkas bifall Styrelsen stödde sina bemödanden att förmå Adeln till eftergift, — och der beklaga hennes öfvervigt, och besvära henne, att icke begagna den, samma känslor lifva mig i detta ögonblick. Jag beklagar Styrelsens framgång i denna sak, och jag önskar, att hon aldrig måtte göra bruk deraf. I 'verkligheten bar lion intet vunnit; ty erfarenheten har redan visat, att, när Revisorerna få se handlingar och göra anmärkningar; så blifva dessa 200 Den i5 Januarii f. di. utan vådliga påföljder i ConstitutionsUtskottet; och att när Revisorerna icke få se vissa räkenskaper; så framdragas derur, med stöd af TryckfrihetsLagen, genom enskildta , sådane småagtiga och chicanerande förhållanden, hvilka Rikets Ständers Revisorer skolat anse under deras värdighet att omtala, och hvilka derföre troligen blifvit vida mindre bekanta. Hvad Styrelsen vinner, det är i bokstafven; men detta och vida mer förlorar hon i meningen, i allmänhetens mening, som — voteringarne må inom RiksStånden utfalla huru som hälst — med hvarje dag bestämdare fordrar offentlighet i allmänna värf, särdeles i allmänna medels förvaltning. Om än vårt beslut numera intet verkar på sakens afgörande, anhåller jag likväl, att Ridderskapet och Adeln måtte för sin egen heder skull, och för bibehållandet af den caracter häfderna åt Ståndet vitsorda, afstå detta försök till den offentliga granskningsrättens inskränkning. Jag uppmanar således Grefve Horn och Herr Ribbing att afstå från yrkandet af återremiss, och jag anhåller om propositionens uppställande på bifall eller afslag. Många yttrade härtill deras bifall. Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob:
Dessa omständigheter tyckas temligen tydligt bevisa alt vederbörande haft allvar med saken, och fullt öfvertygad derom bör man blifva, då man derjemte erinrar sig, att Borås stads innevånare iklädt sig ansvarighet för såväl jernvägs-anläggningens som låne-vilkorens fullgörande, i händelse det för detta förslag begärda lån beviljades. Häraf är klart och lärer äfven med temlig visshet kunna antagas, att någon osäkerhet om företagets nytta och utförbarhet icke nu föresväfvat Utskottet vid beslutets fattande; och då Utskottet »erkänt vigten, gagnet och angelägenheten af den föreslagna jernvägs-förbindelsen budo för det allmänna och för ofvannämnda landsort samt dess talrika och verksamma befolkning», samt jag icke kan föreställa mig, att Utskottet velat framställa »penninge-krisen» såsom ett hinder för bolagsmännen att fullgöra sina i ofvanomförmälda hänseende åtagna förbindelser samtidigt med de förslag till understödjande af andra större arbelsföretag af samma art, som Utskot tet nyligen lättat, lärer något annat giltigt sköl lill stöd för Utskottets afstyrkande utlåtande icke kunna antagas hafva förefunnits, än stats verkets bristande tillgångar. Att detta skäl, hvars vigt och sanning jag ej kan bestrida, är befallande, erkännes villigt, och kunde Staten ej understödja ifrågavarande företag på annat sätt, än som i motionen blifvit föreslaget, eller genom lån på billiga vilkor, så återstode endast att, såsom Utskottet hemställt, för närvarande uppskjuta hela frågan derom. Men med den förutsättning, jag på anförde skäl anser mig kunna göra, alt stats-verket bör befrämja anläggandet af denna jernväg, kan hufvudfrågan ej blifva »huru stor summa kan Staten på billiga vilkor utlåna åt det för ändamålets vinnande bildade bolaget», ty ett dylikt lån är ej behölligt för åstadkommandet af ett arbete, som Slals-Utskollels Utlåtande JH 23S. 33 gifver ränta å anläggnings-kostnaden, utan hufvudfrågan måste vara den »huru stor summa bör Staten försträcka eller förlägga bolaget, på det att bolagsmännen må kunna erhålla ett kapital, tillräckligt för arbetets utförande.»
N.o 71 och Ull. N:o 109.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit anfördi, hurusom, då den nära handelsberöring, i hvilken de Skandinaviska länderna kommit, vid flera tillfällen visat olägenheterna af skiljaktiga bestämmelser inom de särskilda rikena, en stor vinst skulle beredas genom införande af ett för dem gemensamt system för mått, vigt och mynt, men alt, då intetdera af rikena i detta afseende egde något system, så fullständigt, alt dess antagande af de öfriga skäligen kunde ifrågasättas, lämpligast syntes vara att genom föregående utredning inhemta, hvilket system kunde hafva största sannolikhet all vinna bilall i samtliga de skandinaviska länderna: Och hafva Rikets Ständer, med anledning häraf och i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad i sådant afseende blifvit hos Rikets Ständer hemstäldt, funnit sig böra hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla, det E. K. Maj:t, efter genom sakkunnige män verkställd undersökning och utredning, täcktes i nåder vidtaga de åtgärder, som kunna leda (ill antagande i de tre Skandinaviska rikena af ett gemensamt system för mått, mål, vigt och mynt. Derjemte har hos Rikets Ständer blifvit anfördt, hurusom det för den stora allmänheten vöre af särdeles vigt, att i en enda författning hafva tillgängliga alla de stadgande!), som angå mått och vigter och deras justering, men att, efter antagandet af ett nytt system i nämnda afseende och utfärdandet af Kongl. Stadgan den 31 Januari 1855 och Instruktionen af samma dag för justerare af mått och vigter, dessa förord - 12 Expeditions-Utskottets Föi'slng lill underd.
Sedan en särskildt i Nåder tillförordnad Corn - mittée, efter föregången granskning af nu mera aflidne Revisions-Secreteraren af Risells^s un derdåniga berättelse öfver deri Embets-resa, han, I följd af Nådigt uppdrag, ä Justilite-CancellersJSmbetets vägnar, verkstält, till inhemtande af 102 Underdäniga Skrifvelser, närmare kännedom, ej mindre om förhållandet med de å Rikets Fästningar varande fångar, än ock om Arbets Inrättningarne i Carlscrona och Wadstena, med underdånigt betänkande till EK, M. inkommit; så har, jemte öfverlemnande af de uti Siats-Rådet i detta ärende förde Pro-, tocoll samt Committerades underdåniga BeiättT tande, E. K. M., uti Nådig Proposition af den 51 sistlidne Julii, dels förklarat, att E. K, M, yppa flere i Nåder anförde skäl, ansett det vara af mycken nytta, om, på sätt Committerade fö-* rrslagit, ett Corrections.hus i Hufvudstaden, i stället för det i Wadstena varande, blefve in* sättadt och hvartill lägenheten Barnängen kunde inköpas, men att E, K, M, enär verkställighet ten samt underhållet af denna inrättning fordrade en större Summa, än den, som för ett dyr likt ändamål vore att tillgå af de på Stat anslag-! ne medel, derjemte ville i Nåder hafva till lii k* sens Ständer öfverlemnadt, att tillse, om pch hvilka tillgångar kunde för ifrågavarande kostnad anslagne varda, dels ock i Nåder gifvit Riksens Ständer tillkänna, att E. IL ÄR, lika med Committerade, funnit Län s-fängelserna i Linköping och Hernösand vara i behof af ett ör kadt antal vaktbetjente, och dessutom, i betrak-! tande deraf att fångars moraliska förbättring uti icke ringa mån beror på den undervisning i Cliristendomen och om deras pligter, hvilken, genom en skickelig Prestman, kan dem bibringas, i Nåder pröfvat det vara af bebofvet påkaliadt samt med billighet öfverensstämmande hvad, sorn i detta afseende blifvit af Committerade hpnistäldt^ att nemligen, med åtnjutande afde.
Jag var här alldeles öfverflödig. Naturligtvis. Hvarför hade jag alls kommit med? Det hade jag strax bort förstå och förutse. Jag krossade dem med mina ögon, kastade på dem en blick, hvass som ett svärd. De sågo ingenting. Agnes skrattade högt, Antti hade sagt någonting roligt. Skratta ni blott! Skratta och var glada! Hvad rör er min nöd En galen tanke flög genom mitt hufvud. Om jag skulle kasta mig i sjön ? Skulle icke Antti då vakna ur sitt rus? Skulle icke hans samvete slå honom? Och skulle han icke sedan sörja och ångra? Gamla minnen skulle lefva upp igen, han skulle sakna sin trogna hustru, sina barns mor. De nya intryckena skulle försvinna, och de djupare rotade känslorna återtaga sitt herravälde. Jag böjde mig öfver båtkanten och såg ned. Vattnet brusade, båten skar vågorna, som höjde och sänkte sig. Det vore blott ett ögonblicks värk ? Och deras glädje där borta skulle åtminstone för denna gång upphöra. Men de stackars barnen där hemma? Skulle jag aldrig mera återse dem? Hvad skulle de stackars små säga, när deras mor hämtades hem såsom lik? Jag vände mina ögon från det förledande djupet och trykte händerna mot tinningarna. Gode Gud, hade jag förlorat mitt förstånd? Huru kunde dylika tankar uppstå hos mig? Åter skallade i mina öron ett skratt på andra sidan om det stora, hvita seglet. Detta skratt skar i mina öron, i mina nerver, i mitt hjärta, i hela min varelse. Jag såg mig hjälplöst omkring. Vi hade kommit till Toivola, och jag upptäkte en liten ångbåt, hvilken, på väg till staden, signalerade att den skulle lägga till vid bryggan. Där såg jag en räddning. Antti... Han hörde ej. Med stöd af masten fick jag resa mig upp och ropa en annan och ännu en tredje gång, innan han hörde och vände sig om mot mig. Hvad står på Lisi? Sitt för all del stilla, så att du ej faller omkull. Vill du styra till stranden, så att jag slipper hem med den där ångbåten. Jag mår så illa. Mår du illa? Hvarför sade du det inte förut? Vi vända naturligtvis om. Det behöfver ni ingalunda. Ni landsätta blott mig. Tror du dig komma snabbare fram med ångbåten? Slupen går nog i sida vind lika hastigt.
I anledning af motionen hafva särskildta anföranden blifvit afgifne af Prosten Linderot, Doctor Franzén, Prostarne Grevellius och Anjou, Professorerne Bexell och Froberg, satnt Biskop af Wingård. g) I Remiss af den 1 Mers har Hedervärda Bonde-Ståndet, med allmänt instämmande i Motionen, Öfversändt Riksdags-F ullrnägtigen från Malmöhus Län Nils Persons Memorial ai den 22 Februari* i hvilket han yrkar, att Scholor för Allmogens barn må inrättas i de Socknar, der tillgångar för Scbolmä£tares lönande redan finnas uti sa anständiga Klockare-löner, som i Skåne. Då klockaren af sin egenteliga tjenst endast upptages om Helgdagen, bör han icke Söcknedägarbe vara syssellös. Emedan Vexelundervisningen visat sättet, hurti en Lärare kan undervisa en stor mängd barn, föreslås: ”att i Skåne och på andra orter, der Klockare finnas, sorn hafva så stor lön, ått de deraf äro bergade, hädanefter ingen Klockare må antagas, som icke eger vitsordad insigt i Vexel-undervisningen och skicklighet att förestå en så beskaffad Schola, samt att derefter alla sådane Klockare 6gz Bust), ock Ekon. Utsk. Betänk andeli. skola vara skyldige att såsom Scholmästå* re förestå undervisningen i sådana Scholom så snart hvarje Socken låtit någon dylik inrätta. Afven dessförinnan torde det med skäl kunna åläggas Klockare i Skåne och alla öfriga bättre lönta Klockare, att hålla Scholor för Socknens barn, samt undervisa deni i läsning, skrifning och räknande, i alla de Socknar, der skickliga Scholmästara icke redan äro antagne.” Med det allvar-, ämnets vigt brafver* hat Utskottet öfvervägt det anförda. Hvad först väcker uppmärksamhet, är Öfverdriften i klagan öfver bristande undervisnings tillfällen och kunskaper bland oss.
NåDiga ^ungörelfe Den 11 december 1811, ellet fywaD t Detta ämne ytterligare jtaDgas. Q3ewiHningen af faft egenDom utgår efter Det Derå fift fatte taperingS»wävDe, famt för löéörcn, efter boupptecfningS»wärDet. Sif §pnD erlägges fSewiUning meD §em för *f)unDraDet af wärDet; l>är» ifrån lifwäl unDantagne fpnD af antiqparijFt od) IfijtorifFt wärDe, Ijwilfa från ali Q5ewiUning fritagaS.
Som behofvet af den äskade anslagssumman för fortsättande och afslutande af omförmälda byggnadsarbete blifvit behörigen ådagalagd!, och angeläget är, att de erforderliga medlen nu till fullo anvisas, så att anstalten må kunna ju förr desto hellre blifva färdig lill begagnande, hafva Rikets Ständer, med bifall till E. K. Mrts nådiga framställning, lör ifrågavarande ändamål anslagit en summa af 315,000 Rrdr Runi, att från Riksgäldskontoret utgå under år 1858 med 213,750 Rrdr och under år 1859 med 101,250 Rrdr nämnde mynt. Med afseende derå, dels att förändring i de sednare årens höga spanmålspris kunde inträffa, i hvilket fall Hospitalsfondens inkomster, som hufvudsakligen bestå af spanmål, förmodades ej blifva tillräckliga till bestridande af utgifterna, helst under 76 Expeditions-Etsk a Hels Förslag• till undenl. Skrifvelse, N:o 222. sednare lider löner till tjenstemän och betjente måst betydligen ökas, äfvensom utspisningskoslnnden i väsentlig mån blifvit förhöjd, dels all i samma män, som utrymmet vid hospitalen ökas oell antalet af hospitalshjon blifver större, en betydligare tillökning i utgifterna för deras underhåll och vård deraf blefve en följd, har E. K. M:t begärt, alt i likhet med hvad vid de sednast förflutna Riksdagarna egt rum, ett belopp af 37,500 R.dr R:nit årligen under nu ingångna stalsregleringsperiod mätte lill Serafimerordens-gillets disposition anvisas, för att mot redovisningsskyldighet, användas lill betäckande af den brist i hospilalslondens inkomster, sorn för bestridande af nödiga utgifter lill liospilalernas underhåll samt till förbättring af hospilalsvården möjligen kan uppkomma; och hafva Rikets Ständer inedgifvit det en summa af 37,500 R:dr R.mt årligen må under den tid, nu skeende statsreglering omfattar, fortfarande utgå att, på sätt och i den ordning E. K.
Den, sorn af flera districter blifvit vald, ege sjelf bestämma från h viIketdera han kallelsen emottaga vill. § 3'. Underlåter embetseller tjensteman att, i föreskri/ven tid och ordning, iakttaga hvad honom efter denna Lag åligger, straffes, efter omständigheterna, med böter, suspension eller tjenstens förlust. § Säker embets■ eller tjensteman att med lockande, tubbande eller hot obehörigen inverka på valet, miste embete eller tjenst. Gör det annan, bote från 5o till 5oo R:dr. Samma lag vare, der någon siljer eller köper röst, eller annorledes valfriheten stör. Den, som köpt eller sålt röst, vare dessutom underkastad den påföljd, sorn 5 § utsätter. § 17. Protokoll och Handlingar , som Riksdagsmannaval angå, förvaras hos valförrättaren. § 3Vill någon klaga olver beslut, som vid vallängds granskning är f atta dt, in gifve inom åtta dagar derefter sina, till Länets ProfningsComite stä/lda, besvär till Landshöfdingen, som infordrar vederbörande Ordförandes, och, om besvären angå annan mans valrätt, äfven dess förklaring, och öfverlemnar derefter handlingarne till Pröfnings-Comiteen. Öfver Pröfnings Comitéens Utslag ega besvär icke rum. Stockholms Stad anses såsom ett Län. Besvären ingifvas till Öfve r-S tät hållar e-Embete t. § .'W. Besvär öfver val af Riksdagsmän eller Valmän eller Suppleanter för de sednare, eller öfver beslut, som vid sådant val fattadt är, eller öfver annan lagstridighet vid sådana val, ingifves till Riksförsamlingens Första Kammare, dagen efter sedan den sammanträdt. Kammaren eger sedan pröfva frågan. Ej må dock sådan klagan föras af annan, än den, som i valet deltagit eller dervid kommit under omröstning, eller genom beslut, fattadt vid samma tillfälle, från valrätt utestängd blif vit. 15 J e mf örelse-T a. bell emellan nuvarande Grundlagar och det Förslag, som är hvilande. Nuvarande Regeringsforms.