Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Följeslagerska för lifvet nied d e n, till hvilken ens samtid bliclrnr+upp med och beundran! Att dela ljuft och ledt: med någon,. dyrkan. som har en vädd vid sina fötter! I sanning en afundsvard lott, skönare och rikare &amp; n någon drottnings!, Men alla förhallanden i lifvet miste ju betraktas fraln mer äii m sida. Det yttre, som vädden ser och som ofta synes så skönt. och blandande, står ej alltid i full harmoni med hvad. som tillhör hemmef och de stilla stunderna vid familjehihden, dar ljus och skuggor ' måste v6xla i oafbruten följd. Och skulle srunmanlefnade,n med en stor man, enkannerligen en stor skald, i detta afseende utgöra ett undantag? Kan ej har, om migonsin, skaldens ord tillimpas: rJu högre lif, ju större kval du röner?, Det har därför alltid varit af stort intresse att f i kasta en inblick i den. del af en framstående mans lif, som gäina brukar dölja sig ' för allm anheten: han s förhallande till sin: hustru. Bredvid en mans historia, och i oupplösligt samband .dihmed,. löper ju hans makas. Ofta %r det först i ljuset af den sednare man rätt kan beclöm ' n den förra. Det är oss för den skull en sann gliidje att, tack vare ' en del bref, som viilvilligt blifvit ställda till vårt .förfogande och hvilka, oss veterligt annu ej blifvit publicerade, kunna lamm d g r a drag ur en persons Zif, hittills blott föga kandt hos oss, en person som. ingen svensk kvinna kan betrakta utan intresse och sympati: s7cdden Jo7zciiz Ludvig icltcwbwgs 7i.Ltstr~tc. Det gifves kvinnor, hos hvilka det s i ofta som typish *. T ') För de i denna artikel meddelade biografiska fakta, shviil som de h k Atergifna brefven ha.fvril vi att tacks dels lektor Bunebergs i Borgii, dels frii Ids Federleys Mskriirda til1mOtesgAende. '
Revisorerne hafva läst så väl dessa, som äfven de berättelser, serskildt utsedde Revisorer afgifvit, angående verkställd granskning af Banko-Diskont-Verkets i Stockholm samt Låne-Kontorens i Götheborg, Malmö och Wisby räkenskaper och förvaltning för år 1857, hvarjemte Revisorerne icke allenast granskat Bankens och Tumba Bruks räkenskaper för berörde år, utan äfven genomgått Fullmägtiges allmänna och serskildta protokoll samt Understyrelsens och Kommissariemes i Låne-Kansliet protokoll från den 15 Augusti 1857, intill hvilken dag decharge för de af Fullmägtige vidtagna beslut och åtgärder blifvit af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer tillstyrkt, till samma dag innevarande år; Och få Revisorerne, beträffande den sålunda förrättade granskningen och Banko-Verkets dervid befunna tillstånd, härmed afgifva berättelse, uti hvilken ärendena upptagas i den ordning, hvartill Banko-Reglementet föranleder. § I Öfver-StyrelInom Öfver-styrelsens personal hafva, under tiden från Rikets sens personal. Ständers Revisorers sednaste sammankomst, de förändringar inträffat, att efter Herr Landshöfdingen m. m. Grefve Gustaf Lagerbjelke och Herr Landshöfdingen m. m. Didrik Gillis Bildt, hvilka båda afsagt sig det vid sistförflutna Riksdag dem lemnade uppdrag att vara Fullmägtige i Rikets Ständers Bank, uti nämnde styrelse inträdt den 27 nästlidne Maj l:ste Suppleanten för Höglofl. Ridderskapet och Adelns Fullmägtige i Banken, Ofverste-Löjtnanten i Artilleriet, Majoren vid Kongl. Svea Artilleri-Regemente, t. f. FältTygmästaren, R. S. O. Otto Nordensvan, och den 29 påföljde Juli 2:dre Suppleanten för bemälde Fullmägtige, Kommendör-Kaptenen i Kongl.
Rosenbergs egenskaper, lynne och väsende måste behaga Gabriella, den okonstlade skärgårdstärnan. Kaptenens lätta och behagliga sätt förekom henne som urtypen af allt det intagande hos en man. Rosenbergs umgänge var Gabriella äfven en rätt god skola; ty ehuru han hvarken egde eller ville låta påskina någon egentlig fin bildning, hade han likväl tillräcklig för att, på den plats han nu befann sig, till och med kunna gagna. Hans sällskapsgåfvor bidrogo att gifva Gabriella den vana och ledighet vid samtal, hon ej ännu kunnat utveckla. Icke att hon behöfde öfvervinna någon skygg blyghet – dertill hade hon af naturen erhållit för mycken lätthet i konsten att skicka sig – det var blott vana vid fremmande sällskap hon saknade; men den vanns snart, och kaptenen var också otvifvelaktigt road af den unga, muntra flickans lekande och okonstlade sätt. Till och med Anton, som aldrig fästade sig vid någon, visade ett synnerligt tycke för Rosenberg, hvilken alltid med ett slags tyst, men väl begripligt deltagande återgäldade den sinnessjuke ynglingens välvilja. Han visste genom Gabriella att Anton sedan barndomen lidit af någon rubbning, som med åren öfvergått till en tyst mjeltsjuka, ett hemlighetsfullt grubbleri; och ehuru Rosenbergs sinne var föga egnadt att fatta ett sådant tillstånd, uppmanade honom alltid hans goda hjerta att förströ den stackars Anton; och ofta berättade han, för att roa honom, någon mystisk saga om hafvets befolkning, ett ämne, hvilket var Antons högsta lust. Emellertid var vår kapten icke så lugn och utan bekymmer, som han syntes. Hans overksamhet, sedan åkomman i fötterna gifvit sig, låg honom tungt på hjertat. Han kunde ej i evighet blifva der han var, och fruktade, ej så alldeles orätt, att våren möjligen torde öfverraska honom, innan han tänkt på någon utväg att åter komma till fartyg och rörelse. ”Kapten Rosenberg går nu obehindradt,” sade Gabriella en morgon, då kaptenen, i nätta blanka stöflar, inträdde och tog plats i soffhörnet vid hennes sybord. ”Ja, fullkomligt!
Riddekskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Banco-Utskoltets den 2 och 9 dennes på bordet lagda utlåtande, N:o 44, öfver de inom Riks-Slånden gjorde anmärkningar vid betänkandet, N:o 29, med förslag till en i vissa delar förändrad reglering af Bankens lånerörelse, m. m. stannade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: 1 §, jemte Utskottets i sammanhang dermed gjorda erinran, bifölls', 2 §, ansågs böra erhålla följande lydelse: ”Bankens öfverskott eller grundfond skall, så vidt sig göra låter, till ett belopp af 5 millioner R:dr Banco, bestå af sådane obligationer, löpande med minst fyra procents ränta, hvilka Banco-fullmägtige anse lemna full säkerhet”; 3 §, bifölls; Utskottets framställning om förbehåll att framdeles få inkomma med yttrande i fråga om formen för Riksgälds-Contorets till Banken afgifna obligationer, lades till handlingurne; 4 §, bifölls, med den förändring att orden: ”Egande Banco-fullmägtige att” utbyttes emot orden: ”Börande Banco-fullmägtige”; 5 §, bifölls; 6 §, mom. a), afslogs; mom. b) ansågs i följd deraf hafva förfallit; mom. c) skulle erhålla följande lydelse: ”Att ifråga varande aflemnade vinstmedel skola anvisas för allmänt nyttiga föremål och således icke må af Riksgälds-Contoret användas i låneeller crediliv-rörelse eller till uppköp, annorlunda än för kortare tid, af räntebärande papper”. Oell
Jag tager mig friheten hemställa, huruvida icke Hr Lagergrens motioner N:o 81, om inrättande af en naturalhistorisk lection vid gymnasierna, oell IST:o 83, om medel till aflöning för lärare i de moderna språken, höra, på samma sätt, som hans nyss förehafda motion, remitteras till Statsoeli Ekon.-Utsk:n. Vid derefter skedd föredragning af Hr Lagergrens, Anders, den 4 dennes e. m. på hordet lagda motion, om beredande af medel till aflöning åt leetorer i moderna språken vid gymnasierna, hlef samma motion remitterad lill Stalssamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskm. Hr Ribbing, Arvid: Ännu en motion af Hr Lagergren i fråga af enahanda beskaffenhet, nemi. angtde inrättande af en natural historisk lection vid gymnasierna, förekommer å föredragningslistan emellan de af honom väckta nu remitterade motionerna. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då Hr Lagergren begärt motionens remitterande till Allm. Besvärs-och Ekon.- Utsk., och Hr Landtm, för sin del ej ansett den tillhöra StatsUtsk., hade han ej ansett sig nu höra föredraga densamma. Remitterades till StatsUtsk. nedannämnda den 4 dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi.: Hr Dalmans, Wilh. Fredr., ang:de medel till befordi'ande af vägarnas i Riket omläggning; Hr Rosenblads, Bernhard, om förändradt användande af den till utrikes ifrån hemkommande fartyg utgående s. k. föringen; Gr. Hamiltons, Hugo David, om fortsatt utgående af det till befordrande af enskiften i Skaraborgs län m. m. anvisade anslag; Hr Tigerschölds, Carl Wickman, motion om ett anslag åt ortopediska institutet och en pension åt Professor Akerman; Gr. Sparres, Erik, om understöd lill lifgifvande af Tunelds geographi; Gr. Anckarsvärds, Carl Henr., med förslag till ny instruetion för R.
Så vidt vi kunna uppfatta sainhällsbegreppet, synes det oss varti alldeles ovedersägligt, att de allmänna bördorna böra, så godt i menniskoförmåga står. c» o* _ 7 “ e> fördelas lika och hvarken, såsom hittills skett med försvarsväsendet, den tvngsta delen deraf godtyckligt läggas på några få med de öfrigas befriande, eller, såsom nn föreslås, lemna åt slumpen och ödet att afgöra, hvem som skall kännas skyldig att offra tid och krafter för att skick liggöras till det gemensamma fäderneslandets försvar. Erkännes denna sanning, så blir det, efter vårt förmenande, alldeles oundgängligen nödvändigt att vid försvarsväsendets ordnande 55 E> ö 53 l:o göra alli för jemnlikheiens bibehållande och i synnerhet för undvikande af det motbjudande och mod så tnåugra bittra minnen från fordna dagar förenade lottuingssystemet. Flera förslag i detta afseende hafva inom Utskottet blifvit framställda, bland hvilka ett upptages i Herr Grefve Sparres reservation, men utan att vinna Utskotts-majoritetens godkännande; 2:o att behörigt afseende fästes på den frivilliga skarpskytterörelseu. I stället att göra sig denna rörelse till godo samt lifva och uppmuntra den, skall Utskottets förslag, om detta utbildas till lag, snarare förqväfva och tillintetgöra den. Utskottets minoritet har icke ens lyckats få intaget, i betänkandet en underdånig hemställan derom, att Kongl. Majit måtto i nåder tillse, huruvida icke väl vitsordade skarpskyttar kunde njuta någon lindring i rekrytexcercisen, då de uttagas till beväringssoldater; 3:o att skäligt afseende fästes på rustoch rotehållarnes riksdag efter riksdag fortsatta klagan öfver den ojemn» fördelningen af indelningsverkets tryckande bördor. Utskottet har icke velat taga hänsyn till dessa, som oss synes, vigtiga omständigheter. Det var blott efter långvarig strid det lyckades att få skarpskytteföreningar tillerkänd rättigheten titt i landstormen uppträda efter deras egen kompani-indelning.
Utskottens Betänkande, IV 4- s 780 — 8a3, bif. af Adeln, IX s io52, afPresteStåndet, IX s 1070, återrem. af BorgareStåndet, IX s 1076, af BondeStåndet, IX s no3. Ytterligare Utlåtande, IV 5. s 910, bif. af BorgareStåndet, IX 3. s 159. Underd. Eldqvarnen, om inköp af, II s 6ot, 602. — —angående gjorde anmärkningar. StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s io85 — 1089, bif. af PresteStåndet, IX s 346, åter - 85 rem. af BorgareStåndet, IX s 351, af Adeln, IX. s 361. Ytterligare Utlåtande, IV 5. s 586—588, bif. af BorgareStåndet, IX s 986, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 990, bif. af Adeln, IX s 1006. England, utskeppning af Spannemål till, II s 602 — 604. — rörande resultatet af den verkstälde dito; StatsUtskottets Betänkande, IV 3. s 1090, 1091 , bif. af PresteStåndet, IX s 34l3, af BorgareStåndet, IX s 351, af Adeln, IX s 366. EnkeSäte för II. K. II. Kronprinsessan. Se Kronprinsessan, om en årlig underliålls-summa för. Enkor, bibehållne vid sine manners Pensioner, III s i36, 147. EnskiftesFörordningen , om yrkad förändring i; Motion, remitt. till Lagoch Ekon. Utskotten, II s 1192, 1268.
Jag kastade en flyktig blick på r u m m e t omkring mig. E n byst af Nansen i ena hörnet vid fönstret, taflor på väggarne, fotografier på borden rundt om, mö- bler, draperier, allt så artistiskt och smakfullt. Härskarinnan själf så vacker och älskvärd, där hon satt midt emot m i g på en låg stol, litet allvarlig och reserverad i början, men snart h e l t liflig och värmd af ämnet. F r u E v a Sars Nansen är född i Kristiania 1858 och yngsta dotter af professorn i zoologi Sars och W. Budin. hans maka, född Welhaven, en syster till diktaren Welhaven. E n af hennes bröder, Ossian Sars, är fadrens efterträdare som professor i zoologi, både far och son ansedda, framstående vetenskapsmän. Professor E r n s t Sars, historikern, en ryktbar man, som kändt, äfven h a n, är en annan bror till henne, och en syster är gift m e d den utmärkte sångaren och sångläraren L a m m e r s i Kristiania. Själf är E v a Nansen också väl känd som både sångerska och lärarinna. F r u Nansen sade sig h a att tacka sin syster och sin svåger L a m m e r s för hela sin musikaliska utbildning. I fem år hade hon varit deras elev, och n ä r hon k o m till Berlin för att fortsätta sina studier, v a r hon redan riästan färdigbildad. H o n studerade likvisst där en hel vinter hos fru A r t o t, Mignon och Carmen. D e t var först meningen a t t hon skulle utbilda sig till operasångerska, men det blef aldrig af, hon tyckte ej om a t t uppträda, man måste » puffa » henne därtill, sade hon leende. I Berlin hade hon lärt mest af a t t höra så mycket musik, mera än af fru A r t o t direkte. » O, det var en så skön tid! » K o m m e n tillbaka till Kristiania, begynte hon att gifva sånglektioner, och hon gifver sådana ännu. P å konserter h a r h o n sjungit oändligt många gånger, » allt för många, » sade hon.
— om dess förhållande till Staten, utom hvad vexlingen angår, samt om hufvudgrunden för dess låne-rörelse. XXX. B. 109, 168. XXXII. Å. 116, 246. XLII. LIX. E. .59. — om nödvändigheten af ej mindre åtskillige Grundlagsförändringar i afseende derå, än om en förbättrad lagstiftning för densamma. XXX. B. 110, 168. XXXII. Å. 170, 246. XLII. LIX. E. 169. 45 Banken, att den matte befrias frun bevakande af sådane Lån som lemnäs jemte pantsedel. XXII. B. 196. XXIII. A. 319. XLII. U. 161. XLV. E. 362. LIV. A. 112. — om ett ingifvet förslag till BrandReglemente för. LXI. B. 36r. A. 77. — om anmodan till BankoUtskottet att inkomma med upplysningar om dess ställning, om fordna författningars verkningar i anseende till penningeoch creditrörelsen samt om de olika förhållanden som i andra Länders Bankrörelse förefinnas. I. 628. II. R. 3oo. III. P.U. 6. XVI. B. 285. XVII. A. 162. Bankens fastighctspanler, om förändring i hittills gällande författningar om deras föryttrande genom BankoAuction. Se BankoAuction. — Vaktbetjening, om anordnande af en summa till delnings emellan. LVU. B. i3o. LX. A. 224. — sedlar, angående vissa förändringar af. Se Sedlar. — byggnadsadministration, om vedergällning för. XX. B. 170. XXL Å. 61. XXXII. U. 325. XXXV. A. 17 r. — tillgångar i Guld och Silfver, om skyndsam utmyntning af. LXI. B. 36i. LXII. A. 77. LXVI.
Jag tillstyrker således bifall till denna punkt af utlåt., hvilket jag skulle göra mycket bestämdare, om jag icke, såsom ledamot af BancoUlsk. deltagit i författandet af densamma, emedan jag då skulle synas göra det mera opartiskt. Jag hoppas likväl, att R. o. Ad. icke skall bedöma mitt bemödande att försvara Utsk:s förslag såsom en frukt af egenkärlek, utan af begäret att icke sönderrifva hela systemet i detta BancoUtskrs utlåt. Ilr Dalman, Wilh. Fredr.: Då jag utgår från den synpunkt, som jag redan i går uppgifvit, att anse realisationen, till följd af Bankens soliditet, och såvida denna ej kränkes genom sedelemissioner etc., icke vara i behof af några andra garantier än dem, som redan finnas, och då jag gifver mitt bifall till de äskade garantierna, endast för att lugna opinionen, är jag följaktligen af den öfvertygelse, att Bancofullmägtige icke böra berättigas att köpa silfver med förlust. Jag tror, att ju mera stilla Fullmägtige kunna hålla sig, i förhållande till börsen, ju bättre är det. En ledamot af börsen har här redan yttrat, att genom Bancofullmägtiges rättighet till silfverköp skulle coursen svårligen falla under pari, och jag önskar åtminstone icke, att vi skola hafva en Bancostyrelse, som genom sina maniementer med börsen icke skulle utöfva en stor magt öfver coursell, en magt, hvilken, långt ifrån att vara nyttig, erfarenheten sedan sista riksdag tvärtom visat vara af ganska skadligt inflytande, enär man temligen allmänt varit ense, att det var de af Bancostyrelsen forcerade silfverköpen, som stegrade coursen. Yi böra besinna, att vi här i landet hafva egentligen blott en enda börs och ett ringa antal vexelsäljare, och att det således der är ganska lätt att hålla coursen särdeles hög, för att locka till silfveruttagning och derefter tvinga till silfverköp, hvaraf vinsten då tillfaller Hrr vexelryttare.
Vanan är visserligen en allsmäktig makt, men » droppen urbålkar klippan », och om endast de af Iduns läsarinnor, som i sitt lefnadssätt äro mindre beroende, engång ville göra början, skulle de nog snart finna efterföljare. H. Stolze. — Jordgubbssängar täckas icke ännu med granris, ty om detta sker, innan plantan vissnat litet, skulle den ruttna. V i d potatisskörden låter man genast sortera potatisen i 3 olika storlekar, (rivarvid dessutom de ovanligt stora och de allra minsta läggas särskildt). Det nyare sättet att förvara potäterna i frostfri källare mellan torfströ bibehåller dem friska och goda och rekommenderas åt alla husmödrar. Stenia. U P notisboken. Kvinnorna först. Det första utställningsföremålet i den svenska Chicagoutställningen har nu mottagits af Chicago-komitén; det består i några kvinnliga slöjdalster, insända till bedömande af den spec. jury, som tillsatts för att granska dylika. Juryns medlemmar äro rektor Adler samt fröknarna Branting, Giöbel och Västberg. Arbeten mottagas intill den 15 sept. * Frikostig gifvarinna. Till följd af testamentarisk disposition af framlidna enkefru Adelaide Bettig har Sjukhemmet i Gefle från sterbbusdelägarne fått mottaga femtiotusen kronor. * I den höga åldern af fyllda 82 år afled förtiden fredag i Lund fru Ulrika Loven, född Liljewalch. H o n blef 1829 i äktenskap förenad med sedermera prof. N. H. Loven, hvilket äktenskap genom mannens död upplöstes 1878. I detta äktenskap föddes 16 barn, af hvilka sju söner och en dotter öfverlefva den åldriga modern. Den vördnadsvärda gamla, som under de senaste åren emellanåt plågats af ett kroniskt ondt, fick ända till det yttersta, ehuru ansatt af plågor, bevara sin andliga vigör. * En kinesisk banbryterska. Från Shanghai i Kina skrifves, att grefvinnan Li, vieekonungen LiHung-Changs gemål, aflidit i sitt palats i Tientsin. Hon var en af Kinas mest framstående damer, och har i hög grad befordrat alla medicinska reformer inom landet.
Erkännes nu riktigheten af denna grundsats, så uppstår, i anledning af de i ämnet väckta motioner, den fråga, huruvida bidragen till fattigvården böra utgå efter det förmedlade hemmantalet, och rösträtten vid socknestämma i fråga derom efter samma grund beräknas. Då, på sätt Utskotten i det föregående ådagalagt, förmedlingen skett till följd deraf, att ett hemman, i jemförelse med de närbelägna, befunnits vara högre uppskattadt och i följd deraf mera betungadt än vederbort samt, enligt ofvanäberopade 32 § af Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär den 17 December 1734, ”alla förmedlingar skola vid Tingen uppläsas, på det att Nämnden och Tings-allmogen skulle få tillfälle att göra sina påminnelser, till förekommande deraf, att hvarken Kongl. Maj:t eller Allmogen genom olagliga förmedlingar må komma att lida;” så måste, efter Utskottens öfvertygelse, oberäknadt hvad på ett eller annat ställe undantagsvis må ega rum, det förmedlade hemmantalet i allmänhet heldre än det oförmedlade anses såsom den grund, hvarefter bidragen till fattigvården, detta alltmera kännbara onus, böra utgöras. Man har visserligen, till stöd för yrkandet, att det oförmedlade hemmantalet skulle tagas till grund för utgörandet af fattigvårdsafgifter, ananfört, att fattigvården vore bygd på religiös grund och att afgifterne dertill således borde utgöras efter samma grund, som öfrige afgifter till ecklesiastik-verket; men efter den utbildning, fattigvården genom sednaste förordning erhållit, saknar berörde uppgift all grund. Fattigvården är numera icke en religiös, utan en politisk institution, en statens angelägenhet, ehuru besörjd genom kommunerne. Den är och kommer sannolikt att alltmera blifva skiljd ifrån kyrkan. På grund af hvad Utskotten sålunda anfört, få Utskotten vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdande af den förklaring öfver 2 momentet i 5 § af Kongl.
Till följd häraf hade åtskilliga utgifter af enahanda beskaffenhet med dem, hvilka tillförene blifvit bestridda af Stats-kontorets inkomster, på sednare tider blifvit öfverflyttade på Riksgälds-kontorets stat, hvadan och då Statsverkets inkomster, synnerligast till följd af den betydliga förhöjningen i tulloch bränvinsbränningsmedlen, blifvit mer än tillräckliga för de å Stats-kontoret anvisade utgifter, ett öfverskott vid berörde 2:ne riksdagar beräknats uppkomma, hvilket Rikets Ständer beslutat böra ined ett visst belopp hvarje år till Bih, lill R. Riksgäl ds-kontoret öfverlemnas, för att användas till utgifter, som blifvit på sistnämnda verk anvisade. Från lång tid tillbaka och ända tili och med 1850 — 1851 års riksdag, hade deremot alltid Statsregleringarne utfallit så, att på Kongl. Stats-kontoret anvisades utgifter utöfver de inkomster, som beräknades till nämnde Kontor inflyta, och för den skilnad, som sålunda uppstod, anslogs under namn af s ta tsfylin ads summ a ett deremot svarande belopp, att, efter ingången af Mars månad hvarje år, uppå Stats-kontorets reqvisition, från Riksgälds-kontoret utbetalas. I sjelfva verket vore denna statsfyllnadssumma att betrakta såsom ett på Riksgälds-kontoret anvisadt kreditiv, enär densamma kunde af Stats-kontoret disponeras innan dess egentliga inkomster för året börjat inflyta. Då statsfylinadssumman vanligen uppginge till omkring 2 millioner R:dr Runt och stundom deröfver, beredde densamma tillgång till bestridande af icke obetydliga utgifter, för hvilka Stats-kontoret nu icke utan svårighet måste reservera sina tillgångar.
Efter volerings-Sedlarnes öppnande hafva befunnits 68 Ja, och 5i Nej: Och 12 Stat s-U tskottets Beta akan den. da Ja alltså vunnit, så kommer följaktligen Malmö Stads afbetalningsskyldigliet på dess från Riksgålds-Contoiret erhållne Lån, att upphöra från och med innevarande år och framgent, på sätt föreslaget blifvit. 2:0 Den som bifaller alt Wadstena Stad må ifrån den lid, då det öfverklagade Inqvarterings-hesväret i och för den derstädes anlagde Corrections - Inrättning vidtagit och allt framgent så länge detta besvär för samma ändamål fortfar, af anslaget för berörde Inrättnings underhåll, tillgodonjuta 200 R:dr Banco årligen, tili ersättning för Inqvarteringen, voterar Ja; den det ej vill Nej: Vinner Nej, så kommer Wadstena Stad, att endast från nästa års början, och så länge Inqvarterings-besväret i och för CorrectionsInrättningen fortfar, njuta ersättning med 100 R:dr om året af anslaget för samma Inrättning. Voteringen häröfver har utfallit med po Ja och 29 Nej: i fölicl hvaraf Ja vunnit och kommer således Wadstena Stad att njuta ersättning för Inqvarterings-besväret med 200 R;dr cm året, äfven för den Stats-Utskottcts Betänkanden. i3 förflutna liden, räknadt ifrån den tidpunct då detta besvär vidtog. Hvilket allt Förstärkta Stats-Ulskoltet får vördsamligen anmäla. Stockholm den ar) September i8a3. Ankom den 4 Öct. 1823. Memorial, angående Pension för framlidne Piks-Rådet Grefve Liljencrantz^ Dotter, Friherrinnan Tornerhjelm.