Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Constitutions-Utskottet, vare sig om Censur i allmänhet, eller om theologisk Censur i synnerhet, så vågar jag åberopa det yttrande jag vid Riksdagen i Stockholm år 1810 i sådant ämne haft äran hos Höglofl. Constitutions-Utskottet ingifva. 2:o. Att Utgifvare och Redacteurer af Dagblad och andra Periodiske Skrifter böra vara välfrägdade personer, är öfverensstämmande med god ordning och skick samt med den genom Tryckfriheten åsyftade allmänna upplysningen. Icke heller synes det mig egentligen vara 356 Riksdagen 1812. någon inskränkning för Tryckfriheten, att dessa Utgifvare och Redacteurer böra sig anmäla hos Hof-Canzleren eller något af Regeringen utsedt Ombud, enär det icke får förnekas någon obrottslig och välfrägdad person, att sig med Tidningars redaction och utgifvande befatta; hälst en sådan anmälan hos vederbörande icke lärer åsyfta att förvandla en allmän rättighet till ett enskildt Privilegium, utan endast pröfvas nödig, i anseende till ansvarsskyldigheten för hvad som i Dagblad och Periodiska Skrifter någon gång kunde finnas böra åklagas, då, såsom redan är anmärkt, Utgifvaren måste vara känd, för att kunna ställas i ansvar, enär den åklagade artikelns Författares Namnsedel kunde saknas. Professoren Forssell: Med de af Herr Doctor Hedrén nu upplästa anmärkningar öfver Höglofl. Constitutions-Utskottets förslag till ändringar i TryckfrihotsLagen förenar jag mig till alla delar, blott med ett enda uudantag, nemligen det att jag icke anser en Författares anonymitet förtjena den helgd, att något ansvar eller skadestånd af åklagaren bör honom tillerkännas, om han ock efter slutad Rättegång blir oskyldig förklarad. Hans tilldömda oskuld är tillräcklig ersättning, och den som icke tilltror sig bättre kunna föra sin penna än att löpa fara för lagsökning, så må han tiga. Professoren Sundevall förenade sig med Doctor Hedrén, förbehållandes sig att framdeles, då Utskottets yttrande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i målet inkommer, få närmare sig utlåta.
4 Sami. 2 Afd. 2 B'.dct, X:a H;t. 1 a Stats* samt Allm, Besv>o.Oec.-Utsk.Utl.N'.o8o. skilda byar, skall utgå efter hemmanens utsäde, godhet och storlekanmärkande Motionairen, att, allt ifrån Indelnings-Verkets införande i Upland, roteringsskyldigheten inom hvarje Rote, ehvad de dertill indelte hemman legat i en och samma eller serskilde byar, blifvit efter Oreslanden fullgjord, intill dess Kongl. Brefvet af den 27 Januarii 1803 utfärdades, sorn förordnade, att roteringen serskilde byar emellan borde fördelas efter hemmantal, oc.i sålunda förändrade den öfver 100 år följda grunden för roteringsafgifternes fördelning; af hvilken anledning Riksdägsfullmägtigen Wijkman yrkat den rättelse, att roteringen i Upland öfverallt måtte utgöras efter öre t al; men om detta ickeskulle bifallas, har Motionairen anhållit: att en jemkning i roteringen finge ske, och dervid såsom grund följas föreskriften i 1695 års Indelnings Verk; att hemman uti en Rote, då de äro belägne uti serskilda byar, böra deltaga i roterings besväret, efter jemförelse af deras utsäde, godhet och storlek. Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie»Utskotten, som forehaft detta ämne till gemensam öfverläggning, hafva dervid funnit, att, hvad beträffar förra delen af Motionairens alternativt framställda begäran, hvarmed åsyftas, att Rikets Ständer skulle såsom origtig förklara den uti ett Kongl. Majus Statssamt Allm. Besv,o Oec.-Utsk. Utl.N:o 80.
Prot. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 3j Haft. 1 Stats-Utskottets Utlåtande> N:o 388. höjning lill 6oo R:dr af det sökanden tillerkända arfvode af 200 R:drför honom uppdragna åtgärder till förekommande af sådana , före denna Riksdags början, från trycket utgifna handlingars omtryckning, hvilka borde i Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll intagas, äfvensom för det härmed förenade åliggande, i afseende på samma handlingars utdelning bland Riks-Stånden; varande, lill stöd för denna anhållan, anfördt, att den person, som haft sig enahanda bestyr uppdraget under tiden emellan 1828, 182c) och i83o samt 1834 och 1835 årens Riksdagar, härför erhållit en vedergällning af 4oo R:dr, oansedt, under denna tid, tryckning af endast 2:ne Stats-Revisioners handlingar förekommit, då deremot sedan sista Riksdag 3;ne dylika Revisioner inträffat;, hvarförutan sökanden uppgifvit, det förhoppningen att hos nuvarande Expedjtions-Utskott varda anställd, förmått honom att, emot det nedsatta arfvodet, åtaga sig detta uppdrag, hvilken förhoppning dock icke blifvit uppfylld. I anledning af ofvanberörde remisser, får Stats-Utskottet upplysa, att Expeditions-Utskottet vid sistförflutna Riksdag, i Memorial N:o 3o, för Rikets Ständer anmälde, att Post-lnspectoren Lindstedtsom då tillhörde Utskottets Canzli-betjening, vore hugad att öfvertaga tillsynen vid omförmälde handlingars tryckning och exemplarens utdelning, emot ett arfvode af 200 R:dr, eller hälften af hvad, sorn, vid samma Riksdag, blifvit för enahanda befattning under mellanliden efter näst föregångua Riksmöte beviljadt.
Ständers vid 1815 års Riksdag fattade Beslut, i afseende på de tillfällen, då Bränvinsbränningen skulle af Regeringen kunna förbjudas. jo:o Herr Vestins Memorial, angående inrättande af en så kallad BesparingsBanque, till förmon for Tjenstehjon och andre personer af de ringare FolkClasserne. 11:0 Herr Ebels Memorial om förhud emot Caffes nyt jande. iaio Herr Lefjlers Memorial, angående anstalters vidtagande till besparing af Skogseffecier samt till befrämjande af Skogames tillväxt. 13:0 Herr Örnbergs Memorial, angående Protokolls Utdrag d. 5 $an. 1818, 3 upphörande af Vesterbottniska Allmogens Seglationsfrihet. 14^0 Herr Ullbergs Memorial, angående de uti Riket gångbara Vigtsorters reducerande till enhet. S. D. Remitterade BorgareStåndet, till Riksens Ständers Bevillningsutskott, Herr Sjödins munteligen gjorde hemställan om eftergift uti Bevillningen för Östersunds Stads Innevånare , samt Herr Kjellanders med flere Ståndets Ledamöters Motioner om en mera bestämd redaction af 4de Mom. uti adra Art. af nu gälr lande Bevillnings Förordning, äfvensom rörån» de nedsättning af Minimi-afgifien för Borgare uti Tredje, Fjerde och Femte Classernas Städer, med hvad mera som i sammanhang dermed blifvit uti Ståndet andragit. Från Hedervärda BondeStändet. S. D. Remitterades Till Stats Utskottet:
Kongl. Majus Nåd. Proposition N:o 77. 1 M:o ?£. Ank. till Exp.-Utsk. den 2 Mus 1863, kl. 10 f. tu. Kongl. Majlis, nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ersättning till Lunds universitets löningsfond för minskad inkomst af Hardeberga och Sandby församlingars prebendepastorat; Gifven Stockholms Slott den 13 Februari 1863. Sedan, med anledning af Rikets Ständers uti skrifvelse den 18 Oktober 1854 underdånigst gjorda anhållan det Kongl. Maj:t täcktes låta utreda ej mindre om och hvilka prebendepastorater lämpligen kunna, utan men lör kyrkan och det kyrkliga undervisningsväsendet, från deras egenskap af prebende fritagas, utan äfven det ersättningsbelopp, som för åvägabringande deraf erfordrades, samt derefter för Rikets Ständer framlägga den nådiga Proposition i ämnet, som kunde finnas för ändamålet lämplig, Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, bland annat, i den under den 4 Oktober 1861 i nåder fastställda nya utgiftsstat för Lunds universitet föreskrifvit, att de till filosofiska fakulteten derstädes anslagna Hardeberga och Sandby samt Stäfvie och Lackalänga prebendepastorater skulle efter dåvarande innehafvarnes afgång från universitetet skiljas, och att universitetets Kansler ålåge, att, när någon af dessa pre bendens innehafvare afgått, derom göra underdånig anmälan och föreslå den ändring, som då i utgiftsstaten borde vidtagas samt sättet för beredande af de för ändamålet erforderliga medel, har Kanslern, sedan numera sednaste innehafvaren af Hardeberga och Sandby pastorat, Professoren i Romerska litteraturen J. G. Ek atlidit, med anmälan härom i underdånighet tillkännagifvit, att Consistorium Academicum rörande ersättning af den förlust, som genom ifrågavarande prebendepastorats indragning för universitetets löningsfond uppkommer, föreslagit, att då det värde, hvartill pastoratet ifih. till R. St.
Jag har mig särskildt bekant, alt genom påökning blott af 6 rist. banco på hvarje U socker och i sk. på caffe, sorn visserligen icke är för mycket, uppstår en tillökning af 3oo,ooo r:dr. 5oo,ooo r:dr och 3oo,ooo r:dr göra8oo,ooo r:dr. Yi hafva hört, att genom förhöjd skatt å brännvinsbränningen borde det ändamål vinnas, sorn genom flerfaldiga motioner åsyftas, nemi. varans fördyrande. Nåväl När man betraktar den ringa beskattning, som hittills åtföljt husbehofsbränningen, lärer man ej göra sin beräkning för hög, om man anser en tillökning i detta afseende kunna vinnas af i å i hundra tusen r:dr. Jag vet, att Utsk. afstyrkt 2:ne inkomsttitlar; men jag hade trott, att, innan Utsk. ingått i detta afstyrkande, första omsorgen bort vara att tillse, om dessa inkomsttitlar kunna umbäras eller icke. Utan att eftersinna 0 68 Ben i Juni e. m. detta, har Utsk. i sitt inkomstbetänk. tillstyrkt deras eftergifvande. Men jag inser icke, att fl. St. böra eftergifva desamma, i fall de finnas behöfliga. Den ena var mantalspenningarna, som af hela massan af nationen icke uppgått till mer än 3o,ooo r:dr. Denna utgift har från urminnes tider utgått och är så ringa, att den ej bör kunna anses för en tunga. Den andra inkomstkällan var nummerlotteriet. Nå väl! Man kan säga mycket vackra saker om omoraliteteten af denna inrättning; men sedan man sagt allt det, torde man komma till det resultat, att samma summor, sorn offras på nummerlotteriet, genom detsammas afskaffande skulle utgå till främmande länder; och hvad har man då vunnit derpå? När jag således tror mig hafva uppgifvit, att öfverskotten uppgå till nära en million, frågar jag: med hvad skäl har Utsk. sagt sig nödgas afstyrka bifall till så många delar?
Af de 2:ne motionärer, som innevtde riksdag framställt positiva förslag om återgång till högre tullsatser för väfnader, har blott den ena, en riksdagsfullmäktig för BondeStit från Elfsborgs län, yrkat tullförhöjning för sidenfabrikater. Hvad praktisk insigt, som han kan ega i detta afseende, är mig obekant. Kändt är, att inom hans ort sidentillverkning icke eger rum. Den andra motionären, sjelf fabrikant, har föreslagit tullens förhöjande endast å bomullsoch trikå-väfnader, När frågan i Bevilln.Utsk:ts tullafdelning föredrogs; yttrade sig också ett par ledamöter för återgång till förra årets tullsatser för bomullsväfnader ; men en annan ledamot upträdde då med det förklarande, att han är delegare i Strömsbro betydliga bomullsväfnadsfabrik, och alt han vore viss derom att bomullsväfnadsindustrien icke är i behof af någon förändring i gällande tullbestämmelser, till följd hvaraf tullförhöjuings-lörslaget förföll. Då sedermera ärendet förekom i Utskrts plenum, höjde sig icke en enda röst i detta ämne, och likväl var bland Utsk:ts mangrannt församlade ledamöter äfven närv:de den uplyste och aktade man; som är representant för Norrköpings stad. Jag unnar våra aktningsvärda Svenska fabrikanter allt godt; men jag är öfvertygad att det, som i fråga om tull-lagstiftningeii mest göres deni behof, är stadga i denna lagstiftning, och jag röstar följaktligen för bibehållande af nu gällande tullsatser, på sätt Utsk:t tillstyrkt. Hr Printzensköld: Den siste värde talaren, Hr Fåhraeus, har, genom anställande af jemförelse mellan detta och främmande länders tulltaxor, sökt ådagalägga, att tullen här är snarare högre än lägre, än den bör vara, och till stöd härför har han ytterligare åberopat handelsförhållandet mellan åren 1856 —1 859, hvaraf han dragit den slutsatsen, att, då importen det sistnämnde året ej öfversteg importen under det förstnämnda, den låga tullen ej heller åstadkom någon förhöjd import af utländska varor.
Men proportionens gudomliga lagar äro inneburna i ett väldanadt sinne; och emot dem förbryter sig ingen konst mindre ostraffadt än Byggnadskonsten, den solidaste och sublimaste af dem alla. Den som vill, så vidt menskliga svagheten medgifver, föreviga en dumhet, bygge ett grannt och fult hus! Emellan Askersund och gästgifvaregården Rå, far man på färjor öfver tvenne sund. Hela vägen går för öfrigt äfven häröfver den höjdsträckning, som skiljer Svea och Götha. Jag är kär i allt hvad jag hittills sett af det senare; – och jag ser det i sjelfva verket för första gången. Jag skäms deröfver, när jag tänker på att jag är och vill blifva Svensk häfdatecknare. Allt hvad jag i den nu utkomna delen af Historien sagt om Götharikes naturliga beskaffenhet är tillsammanläst, tillhopafrågadt. Jag hoppas den korta uppsatsen derom är utan väsendtliga fel. Men jag måste åskådligen studera Götharike, denna herrliga, förnämsta skådeplats för vår medeltids Historia. Såsom sagdt: – vägen till Rå var vacker, och blef ännu vackrare, sedan solen bröt fram, efter en häftig, med hagel blandad regnskur. Den var mig, i mitt kusk-ämbete temligen obeqväm, så länge den varade. Men när är naturen herrligare än efter ett sommarregn? Den tyckes då vara en enda doftande blomkalk. Välluktande ångor andas från djup och höjd. I de lätta dimmor, som uppstiga ur klyftorna, tycker man sig se Bergråens florshufvor titta fram: lärkor, trastar, och hela det söta packet af skogens små skrikhalsar jubilera i den första solstrålen, liksom rusiga af förtjusning, och sjelfva skjutsmärrarna spetsa öronen, frusta och tyckas njuta af att med vidöppna näsborrar insupa den milda, balsamiska luften. – Uppkommen på höjden af en backe, skrek jag till af glädje. Den stora blånande Vettern, som hittills blott uppenbarat sig i smärre sund och vikar, låg i hela sin prakt för mig.
Oaktadt della mitt försvar för Utsk:s åtgärd motsätter jag mig ingalunda återremiss enär ordalagen i Utsk:s förslag äro sådane att de kunde leda till misstag och dä Hr Gr. o. Landtm, förklarat sig icke kunna tillåta förändringar af ord, hvilka möjligen kunde innefatta ändring i sak. Jag är dock öfvertygad derom att Bevilln.- Utsk. aldrig menat annat än allmän bevillning, ehuru den, som uppsatt dess betänk, icke fästat tillbörlig vigt vid ordalagen. Hr Aminoff, Joli. Fredr.: Då, enl. R. St:s beslut, Bevilln. Ulsk. hade sig ålagdt att inkomma med förslag huru det till återbetalande af de beviljade 2 millioner bestämda årliga beloppet af 300,000 ndr b:co skulle, ifrån och med början af detta år, utgöras, var det gifvet att Utskottet sökte förskaffa sig upplysning om hvarest dessa medel med full säkerhet kunde erhållas. Alt vid uppgörande af denna vigtiga affaire flere olika meningar och förslager uppstodo inom Utsk., lärer jag icke behöfva förklara — emedan sådant låg i sjelfva sakens natur. Man föreslog att medlen skulle tagas af Bankovinsten, af tullintraderne, af brän vins - Den 21 Juni f. m. 193 vinsskatten m. m. Men man kom alltid till den slutsats, att all sadan inkomst befanns vara osäker, såsom beroende af inträffande inre och yttre förhållanden, synnerligen uti närvar, tider. Hvaremot Staten nu fordrade en bestämd säkerhet för erhållande af de beslutade 300,000 r:dr årligen, såsom varande Ständernes åtagne skuld till Slasverket. När nu allmänt kändt är, att Statsverket icke äger några tillgångar som till ifrågavar. ändamål kunna begagnas, emedan R. St. sökt med all sorgfällighet undvika, att under fridens lugn, samla medel för att i nödens och behofvets stund användas; så återstod för Utsk. ej annat att göra, än att tillse hvarest dessa medel, med iakttagande af den rättvisaste fördelning, kunde säkrast och bestämdast påräknas och utgå.
Hvarjemte förre anslaget för desse behof blifvit från 8:de Hufvud-Tituln bit öfverfördt 29,965:- — 4*i34oi “ Fikaledés från 8:de HufvudTituln hit öfverflyttade af anslaget för reseoch tractamentspenningar, i och för Civile Ernber soch Tjenstemäns resor och förrättningar - 10,000: Summa 61,133: 14; t* Hvaremot afgå dels ofvannarnnde till fyllande af diffeföncen emellan Statsoch Marfcegångs-prisön å Fönings-Span - Stats-Utskottets BetänkanderH målen vid sista Riksdagen anslagne 36,376: 12* - Dels de å Kongl. 3 undhets Collegii Stat besparde 8000 R:dr för Curhus anstalter, och 1825 R:dr för GarnizonsSjukhus - Inrättningen, eller tillsammans - 9,825: — - Dels ock den till 3:dje Hufvud-Tituln redan öfverförde summa till EataijonsDäkarnes aflönande " * : r T 7,988: 42- 8' ~ 5 4<°9e: 6- 8. Och blifver altså tillökningen å Andra Hufvud-Tituln 7,043: 7. 6i Tredje Hufvud-Tituln, hvarunder förekomma Mililaire Statcrne samt anslageen för Försvars-Verket till Lanås och Sjöss. Vid ofvan omnämnde Reglering af Xf?« nihgs-Staterne i allmänhet, samt till betäckande af den brist, som, enligt Betänkandet öfver 3:dje Hufvud-Tituln, uppstått* i Riksens Ständers anslag vid sisla Riksdagen för Hönförhöjningen ät Milhaire-Staterne, har, inberäknadt det från Stats-Utskottets Betänkanden'.
Höga uppmaning framgtäldt och under dess beskydd ej befruktadt att medföra enskilt förlust, Af sådana anledningar, och enär flera dylika inrättningar njutit och erhållit kraftfulla bidrag och understöd, får jag hos Högälde Het't Rirecteuren och Talmannen-samt Högtärade Ståndet, sorn icke lärer underlåta, att nitälska för hvad som till Rikets gagn och bästa lända kan, detta Patriotiska ärende ödmjukeligen anmäla, med lika anhållan att det gamma så benäget understödjes att Södertelje Ca» 84- Den y Juli. Cänal-arbete varder utan Aetie-ägarnes vidare betungande fulibordadt. Till vinnande hvaraf detta Memorial torde blifva till Höglofl. Statsutskottet renaitteradt, som lika benäget lärer sådana medel dertill kunna föreslå eller ock Rikets Höglofl. Ständers' Bank med några penningar såsom lån dertill biträda, emot ersättning derföre af blifvande intrader.’5 Utaf de, jemte Herr Majoren Friherre Hjertås anförande, Utskottet tillhanda komne Protocoll öfver Canal-Bolagets sammankomster samt D irectionens och Revisorernas årliga berättelser, om Canal-arbetets fortgång och Verkets förvaltning, har Utskottet haft tillfälle taga fullständig kännedom härom , och funnit huruledes på sätt andraget är, Canal och Slussverlcs-byggnaden ifrån Bolagets sammansättning år 1806 blifvit fortskyndad, så vidt det för arbetets utförande påräknade biträde , af dertill commenderadt Kronans manskap kunnat erhållas, samt att, enligt, hvad Revisorernes sista berättelse af den 14 Maj nästlidet år innehåller, de i alla delar funnit anledningar till god förhoppning om arbetets framskridande till det föresätta målet. Flera oförutsedda svåra hinder och betydeliga kostnader hafva dock vid utförande af denna Canal-anläggning inträffat, och Kongl.
Majit, med afseende härå och då ifrågavarande behof syntes böra så snart sorn möjligt afhjelpas, anbefallt Krigs-Kollegium att, efter vederbörandes hörande, till Kongl. Majit inkomma med lörslag i ämnet; har Krigs-Kollegium, jemte eget utlåtande, öfverlemuat Ritningar och kostnadsförslag för Kasern, Ridhus, med flera byggnader åt Svea Artilleriregemente, äfvensom yttranden i ämnet sä väl af Chefen för nämnda regemente som af Chefen för Ingenieur-corpsen. Chefen för Svea Artilleriregemente har härvid anfört, att inqvarteringcn af regementets i Stockholm förlagda trupp för närvarande ombesörjes af BatteriCheferna enligt gällande passevolans-kontrakt, mot från stadens Inqvarterings-kommission utgående ersättning, dels af dertill afsedda stadens medel och dels af statsanslag; men till fullgörande af delta åtagande hade Batteri-Cheferna livar för sig varit nödsakade alt antingen genom köp eller förhyrande anskaffa lokal med erforderligt utrymme. Detta hade tillförene icke varit med synnerliga svårigheter förenadt; hvaremot, i den mån de afliigsnare stadsdelarne och således äfven Ladugårdslandet, der Artilleriets förråd och stall äro belägna, blifvit bättre bebyggda, högst betydliga svårigheter vid passande lokalers anskaffande hade uppstått, synnerBih. Ull II. St. Prop. N:o 1, om Statsverket ISG2. ligen som prisen på mindre hus och lågenheter blifvit utomordentligt stegrade; och vore det nit förutse, alt i framtiden Batteri-Cheferna icke kunna fortfara med truppens inqvortcrande, i hvilket fall della bestyr skulle öfverlagas af stadens myndigheter.
På sätt jag uti min reservation vid usta Capitlets 3 §. af Stadgan tillkännagifva, liar jag åt Landtmätaren, Gode Männen och Egodelnings-Rätten uppdragit, att, innan skifte företages, utröna och bestämma om skifte är för Skifteslaget fördelaktigt, vid sådana fall, då skifte af en delegare yrkas och af de andra bestrides; i de fall Egodelnings-Rätten gillar yrkandet, vore det väl alltför hårdi, att de öfrige delegarnes ensidiga vägrande skulle bereda den Skiftes-sökande kostnaden och besväret af en utflyttning; han bör väl ej hafva sämre rätt, för det att han förmår bättre inse sin egen och samfällighetens bästa, än de, som arbetat emot detta bästa. Så ser jag denna sak — och jag är fullt öfvertygad, att om den grundsatts blir gällande, som Utskotten antagit, så skall Enskiftningen ej vinna derpå. Yid de fall åter, då Skifteslaget icke bestrider Sökanden rättigheten att få utskifta sin lott, finnér jag det vara ännu. mera påtagligt, att alla delegare böra, i afseende på utflyttningen, underkasta sig destadganden, som §. härom så välberäknadt upptagit. De äro cj nya — de äro återgifne från 1 Bil, till Lagoch Oecon.-Utsk. Bet. N:o 8. vit i8o3 och 1804 års Enskiftes-Förordningar för Skåne och Skaraborgs Län; och hvad verkan dessa Stadganden der gjort på culturen och folk-ökningen, lärer jag ej behöfva ådagalägga. Erfarenheten har här redan afkunnat sin dom, och den torde vara den säkraste. Jag har trott mig böra framställa dessa skäl för bibehållande af 2 §. 13 Cap. oförändrad.
Med anledning häraf och då dels kraftigare åtgärder framgent fordras för veneriska smittans hämmande, dels ock, enligt Kongl, brefvet af den 10 Oktober 1765, det åligger länens invånare att på egen bekostnad anlägga och underhålla deras lazarett, hvilka således icke eller ega någon egentlig rättighet till bidrag från hospitalsfonden; så och enär denna länens invånares förbindelse till lazarettet! ej kan anses ringare eller mindre maktpåliggande, än deras skyldighet att underhålla kurhusen, föreslår Kongl. Majit härmedelst, att ifrågavarande så kallade kurhus-afgift må lill samma belopp och med enahanda vilkor, som vid sista riksdagen af Rikets Ständer bestämdes, fortfarande utgå lill och med det år, då nästa riksdag slutas. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. F. O. Silfverstolpe. Utdrag af Protokollet öjver Ecklesiastik-är enden} hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet ä Stockholms Slott den 3 December 1847. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Stalsministern, Herr Grefve Posse} Hans Excellens, Statsministern för utrikes ärendena Herr Friherre Ihre; Statsråden: Friherre Stael von Holsteinj Munthe ^ Friherre Peyron j Silfverstolpe j Wcernj Friherre Gyllengranatt Faxe , Fåhraeus. Departements-chefen, Statsrådet Silfverstolpe uppläste förslag till nådig proposition till Rikets Ständer angående den så kallade kurhus-afgiften; Och täcktes Kongl. Majit, jemlikt Statsrådets samtlige ledamöters underdåniga tillstyrkan, berörde förslag, sådant det det finnes 8 Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition, N.o 3j. protokollet bilagdt, i nåder gilla, samt befallte, att, i enlighet med detsamma, nådig proposition till Rikets Ständer skulle expedieras. Ex prolocollo, M. Westmark. Ani. till Exp. Utsk. den 20 Dec., 11. 2 e. m. Kongl.