Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
2 Gap. som Friherre Wrangel yrkat, i följd hvaraf §. skulle erhålla följande lydelse: För hvarje Socken skall, efter dess storlek j alltid finnas ett antal af minst s:ne och högst 4 > inom Häradet eller Tingslaget boende, Gode Män, hvilka ä allmän Sockenstämma böra årligen väljas; hvarvid de, som föregående året varit Gode Män, kunna bibehållas. En hvar, som i Socknen hemman under ägande eller nyttjande rätt innehafver, äge lika röst. Yppas om valet tvist, domme deröfver HäradsRätten. Bifölls. Angående den anmärkning, som blifvit gjord vid 3 Capitlet i3 $. Utskottens yttrande i denna del godkändes. Angående den anmärkning, som blifvit gjord vid 4 Capitlet 2 4>- Friherre Wrangel: Ehuru jag finner, att Utskotten ansett denna anmärkning icke hafva tillhört Skiftesförfattningen, tycker jag likväl, att Utskotten kordt observera den - Den 37 Augusti f. m. samma något mera, i synnerhet, som man vet, huru under närvarande förhållanden det slösas med dagsverken. Om deremot desse stodo inbegripne i LandtmäteriTaxan, bunde det icke ske. Den, sorn uteblef, tick då betala omkostnaderne, och man fick lega ftrihonom. Emedlertid anhåller jag, att åtminstone få detta i Protocollet förvaradt för min räkning. Grefve Posse: Då Friherre Wrangel sjelf medgifvit, att denna fråga egentligen tillhör LandtmäteriTaxan, har jag blott ansett mig skyldig, i anledning af den anmärkning, att Utskotten, vid denna Taxas upprättande, icke gjort nog afseende å motionen, nämna, att Betänkandet om LandtmäteriTaxan rédan var frän Utskotten afgifvit, och af 3:ne RiksStåncl gillad t, innan Friherre Wrangels anmärkning korn Utskotten tillhanda. Ridderskapet och Adeln ansåg anmärkningen böra, på sätt Utskotten tillstyrkt, förfalla Angående de anmärkningar, som blifvit gjorde vid 5 Cap. 2 J>\ sista Momentet. Herr Danckwardt:
Barngarderoben » 3: — (lösnir endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr norjprad anstalter i riket. Wilhelmina Schuck. - pör några dagar sedan stod i ett p a r af våra förnämsta tidningar r att läsa en liten notis om att änkefru Wilhelmina Schilek, änka efter den på sin tid som pedagog högt aktade fil. doktor Martin Sehiick och själf känd som skicklig pianist, fyllt 80 å r och därvid uppvaktats med bref och telegram från n ä r och fjärran. Bland de minnesgoda märkles äfven flere elever i den frivilliga » lärokurs för fruntimmer », biand hvars stiftare och förste lärare äfven Martin Sehiick var en och säkerligen icke den minst nitiske — den egentlige upphofsmannen till detta det första försök a t t skaffa den svenska kvinnan en haltfullare undervisning än den vanliga pensionsbildningen var som bekant P. A. Siljeström. Denna lärokurs, ombildad efter 3 år (1862) till » Seminarium för bildande af lärarinnor », en läroanstalt, som sattes under statens hägn och vård. Schuck öfvergick då till denna, vid hvilken han tjänstgjorde dels som lä- rare, dels som sekreterare och kamrerare, men samtidigt (1864) öppnade h a n en privat läroanstalt » Nya elementarskolan för flickor », som förtjänar a t t minnas som den första i stor stil anlagda flickskola, som Sverige ägt. Med denna voro nämligen till en början förenade såväl en &gt;; förberedande lärokurs till Lärarinne-seminariet och telegrafverket », där hl. a. de första kvinnliga telegrafisterna i vårt land fingo sin grundläggande utbildning, som äfven en verklig » gymnasialafdelning », denna sistnämnda närmast afscdd för de kvinnor, hvilka, sedan tillstånd därtill vunnits, skulle vilja förbereda en blifvande läkarebana genom fullständiga studentexamensstudicr, som man ser, en framtidstanke.
Dannemark afträdde och i Roschildska fredsfördraget befästade och dels. att de nybyggen , sorn i senare lider tillkommit och äro underkastade högre grundskatter, icke togos i beräkning; efter ofvan antydde grund bestämma värdet, dels å alla i Länet varande säterier eller frälsehemman och dels sedermera, i förhållande till öfrige hemman, å den rustning eller rotering med andia utlagor, som frälsehemman böra vidkännas, för att blifva lika med skatte, hvarefter den häraf uppkommande summa, beräknad såsom fem procent af ett capital, borde multipliceras med Tjugo och utgöra den lösen, som Slaten skulle erlägga, för frälse-friheten; samt slutligen, så vidt ske kan, förenkla nuvarande grundskatter;. Och har motionären, för öfrigt, ansett, att så väl posthemman, sorn andra hemman, hvilka, i följd af ålagde prasstationer, kunna vara ifrån vanliga onera befriade, borde till deras skatte-natur återföras och, hvad postföringen angår, densamma med gästgifvarskjuts besörjas, äfvensom att, enär alla egendomars värden äro förändring underkastade, hvarigenom småningom enahanda olikhet i grundskatternes fördelning, som för närvarande skulle uppkomma, en dylik jemkning box de hvarje 5o:de år förnyas; Siats-Utskottets Utlåtande, JV.o 1J0. 3 b) af Jonas Andersson från Jönköpings
Efter nuvarande lagstiftning i ämnet kunde hvilkendera delegaren som helst få utöfva rättigheten att föreslå, endast han fiirst i behörig ordning uppträdde såsom sökande: men efter Rikets Ständers förslag skulle detta slags jemlikhet inför lagen upphöra, och den större jordegaren alltid fä öfvervigten. — Dessutom föreko mino mot Rikets Ständers förslag de speciela anmärkningar, dels att förslaget icke visade antingen Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes förordnande skulle blifva ogiltigt, derest efteråt ådagalädes, att ej alla delegare i skifteslaget varit upptagne å den vid ansökningen fogade förteckning och i följd deraf ej eller alla kommit att öfver ansökningen höras, hvilket kunde hända utan sökandens uppsåt, enär frågor om skifteslags rätta omfång stundom voro af invecklad beskaffenhet och icke alltid pä förhand kunde vära afgjord»: eller ock, om förordnandet lika fullt blefve giltigt, således oberoende af förteckningens och förklaringarnes större eller mindre fullständighet, i hvilket sednare fall hela stadgandet kunde lätt kringgås; dels ock att. efter förslaget, helt olika grunder konnie att följas vid förordnande af landtmätare för laga skifte och för öfriga sådana lamltmäteriförrättningar, deraf andras än sökandens rätt berodde. — Pa dessa skäl ansåg Högste Domstolen sig icke böra tillstyrka den föreslagna förändringen, äfvensom ej eller hemställa om bifall ä den af Justitie-kanslers-embetet förordade, hvilken sednare för öfrigt möjligen icke skulle öfverensstämma med Rikets Ständers önskan. Då detta ärende den 23 November 1849 i underdånighet anmäldes, fann Kongl. Majit, i betraktande af hvad Högste Domstolen, i dess ofvanomförmälda underdåniga utlåtande i ämnet anmärkt, Rikets Ständers underdåniga förslag om ändring i Skiftes-stadgan ej böra bifallas.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å hvad StatsUtskottet, rörande denna Titel, uti dess första Betänkande tillstyrkt. Ropades Ja och Nej. Den 3o April f. m. Grefve Horn: Jag afstår från den af mig begärda Proposition om bibehållande af ifrågavarande medel under serskild Rubrik af Danska Fyringsmedel, så framt Herr Grefven och LandtMarskalken täckes vid 3o:de punkten af Betänkandet framställa proposition till bifall å Grefve Posses och Grefve af Wetterstedts förslag, att denna InkomstTite! måtte benämnas Danska Fy rindsin edel och Ersättningar. Grefve Posse: Hvad jag föreslagit, är, att Utskottets förslag må bifallas, och nästa InkomstTitels Rubrik förändras till Danska Fytingsmedel och ersättningar. Det är således ej detsamma, som Grefve Horn begärt. Herr Lefrén: Om ifrågavarande så kallade Danska Fyringsmedel uppföras bland Statslnkomsterne under den gemensamma Rubriken Ersättningar_, komma de i alla fall att derunder upptagas under sin tillhörande rubrique serskildt, och de blifva således ej förblandade med'andra medel, men få den gemensamma Caracteren af ersättningsmedel. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt har upplyst en omständighet i afseende på dessa medel, som undfallit Utskottet, nemligen att de kunna blifva ökade, men alt, om de slå qvar under en serskild Titel, de få egenskap af oföränderlige och icke kunna till beloppet ökas; detta Den 3o April f. m. 93 är ett ytterligare skäl för antagandet af Utskoltels förslag. Jag vet, alt Friherre Cederström äger den förtjensten, att vid någon föregående Riksdag hafva tagit fram denna Statsinkomst ur glömskan; men jag hoppas han inser, alt han i allt fall äfven hädanefter har den i behåll, fastän den flyttas under Titeln Ersättningar. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af honom nyss gjorde proposition, dock under förbehåll att nästa Titel hädanefter borde benämnas: Danska Fy ringsmedel och Ersättningar.
19 verlåtas, dock med härvid fästadt vilkor, att medlen blifva använda till den ifrågaställa skolhusbyggnaden; hvarom, i händelse af Rikets Ständers bifall till denna hemställan, underdånig skrifvelse torde böra till Kongl. Maj:t aflåtas. Stockholm den 19 Februari 1863. Stockholm, tryckt hos Sam. Stats-Utskottets Utlåtande j\V 56. JW 36. Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Febr. 1863, kl. 11 f. ut. Utlåtande, i anledning af kongl. Majlis nådiga Proposition, angående utbyte af de lill boställe ål Länsmannen i tredje distriktet af Vestra härad i Jönköpings län anslagne hemmansdel arne J mantal Repperda Annagården J/g 9, J mantal af Repperda Källagården J/g 3 samt f mantal af Ufvanäs Westergården mot kronoskatte kavalleri-augmentshemmanet A mantal Jfs 3 Hullsjö Bergagården. (i. A.; Sedan Kongl. Maj:t, genom nådigt Bref af den 7 April 1832, hvarigenom frälsehemmanet \ mantal Repperda Annagården N:o 9. mantal af kronoskatte rusthållshemman^ Repperda Källagärden N:o 3 om 1 mantal, i Alsheda socken, och J mantal af kronoskatte rusthållshemmanet Ufvanäs Westergården om ! mantal i Ökna socken, af Östra härad och Jönköpings län, blifvit till boställshemman åt Länsmannen i tredje distriktet af Westra härad anslagne, dock utan att af honom få bebos, tillika i nåder anbefallt Dc^s Befallningshafvande i länet, att, så snart ske kunde, söka bereda utbyte af dessa boställ-delar emot annat inom distriktet beläget hemman, sorn tili boställe åt
Utgifter: För Canal-fartens underhåll, nedsättning i vården af inventarjpr, fartyg, hus, m. m 9 786: 58.— Actie-utdelning och betald bevillning derå 6 146: 36. — tillsammans B:co 15,933: 26.— Hvaraf uppkommer en vinst för året af . 10,423: 9. 8. Slussverkets Behållningar vid Bokslutet: Sjelfva Slussverket, bokfördt till . • • • • • 161.225: 6. 4. Laggarbo och Frösvi hemman . 16. — Contant i Banken och Cassorne 7,471: 34. 4. Utgörande således behållningen, efter afdrag af skulderne 87,444: 69. 8. Summa B:co R:dr 268,157: 21. 6. c) Ett af Ofverste-Lieutenanten Edstrom den 7 Maj j855, efter verkställd besigtning af Strömsholms Canaloch Slussverk, lill Chefen för Stor-Amirals Embetels Tredje Afdelning afgifvet yttrande, deruti OfversteLieutenanten, efter ett allmänt omdöme, angående Canalens vigt, icke blott Stats-Utskottets Utlåtande N’.o 435., Litt, C. i och för sig sjelf, utan ock såsom en väsendtlig länk uti kedjan af Sveriges Canal-system, samt uppgift om dess vid besiglningen utrönte bristfälliga skick, såsom orsaker till detta inträffade förhållande anmärkt: felaktighet i planen för anläggningen, slussarnes otjenliga construction, raurarnes felaktiga sammansättning, murbrukets otjenliga beskaffenhet och brist på åltning bakom murarne; cl) ett ytterligare af Öfverste-Lieutenanfen Edström, efter ny besigtning, den i5 November 1809, afgifvet anförande, hvaruti OfversteLieutenanten intygat, att, så framt ej ofördröjligen ombyggnad af denna segelled företages, fara år för handen, att Canalfurten kommer aU alldeles afstanna.
Jag skall dervid i synnerhet fästa mig vid den nämnda,Reservationen af He rr Friherre Wirsén, som, under sjelfva reserverandet utvecklat skälen till, och meningen med Utskottens förslag} i sjelfva Betänkandet äro dessa skäl icke framställda} denna mening eber mitt sätt att se, icke klart uttryckt. Min tanka om ett Betänkande, der det sågs, att det ena vilkoret i ett Contract skall annulleras, emot def, att man uppfyller de andra, anser jag mig skyldig min personliga agtning för Utskottens Le» ' damöter att förbigå. Fri - » Den 30 ^r/?rt7. 993 Friherre Wirsén har sagt, att Bolagets Discont icke bör annulleras utan ersättning, och tillagt: "'Sådan har ej min mening varit, och jag vågade nästan tro* icke heller Utskottens’*, derefter yttrat, att, emedan allmänna Penningeställningen nu icke tillåter något contant'ersättnings • bidrag, Liqviden emellan Staten och Bolaget bör uppskjutas och kommande Ständer få afgöra, efter hvilken grund den skall företagas. I de första två af dessa sattser instämmer jag fullkomligt, nemligen att Bolagets Discont-rätt ej bör annulleras utan ersätt-, ning, och att närvarande ställning likväl icke tillåter något contant bidrag. Jag arnar ock Visserligen ej proponera något sådant, under närvarande ställning, utöfver de 300,000 R:dr årligen, sorn icke nu behöfva bestämmas, utan som ända till det årsslut, då nästa Riksdag efter år igao inträffar, är en på helgden af förra Riksdagens beslut grundad skyldighet för Banquen att lern® na. Men hvarföre, då ingen fråga om contant utgift uppstår, man skall uppskjuta en Liqvide, som nu kan göras till en framtid, då rättvisan lättare kan öfverträdas, emedan rätta förhållandet af många är glömt, sådant fattar jag alldeles icke. Här är ju frågan om att annullera en så betydlig Canal Arbets - Cassans skuld, att en stor del af Discont-ersättningen för alla åren ända till 183; dertill åtgår. Af samma anledning hvarföre jag den 17 sistledne Martil lika med hvad Herr Friherre Wirséns reservaRidd. och Ad.
Denria motion har Utskottet öfvervägat och funnit} a) att nyssnämnde lagrum, i det hänseende, sorn här är i fråga, icke stadgar annat, än hvad som i sig sjelft är klart och grundadt i sakens natur, nemligen, att ingen haf. ver vald skifta något arf eller testamente tagay förr än gäld gulden är; b) att de afgifter till Staten, hvilka vid och för bouppteckning skola af sterbhus utgå, äro att anse såsom sterbhusets gäld; c) att det följaktligen vore lika olämpligt att ålägga testamentstagare att, i mon af det testamenterade beloppet, deltaga i bouppteckningsafgifterne, som att förpligta honom att, efter enahanda förhållande, del - higUislotiets B tänAande N:0 l5ö och 134* taga i gtldandet af annan steibhu-i sets skuld; <1) att ett s§dan t åläggande dessutom vore så mycket mera obilligt, sorn testament stagaren, der han ej äc bröstarfvinge, skall till Staten erlägga bevillning för hvad han i testamente erhållit, samt ändtligen, e) att det stadgande Motionairen isyftat i allt fall skulle blifva ändamålslöst, enär det icke kunde betagas testamentsgifvare att, jemte det han åt testamentstngaren anslo* ge en viss del a£ sin qvarlåtenskap,' tillika förordna, att testament stagaren skulle derutöfver af qvatlåtenskapen erhålla så mycket, som ä hans andel i bouppteeknings-afgif" terne kunde belöpa. I följd häraf tillstyrker Utskottet, att motionen ej må bifallas,' Ankom till Exped, Utskottet den 11 Nov, 1829. Betänkande öfver Riksdags-fullmägtigen Herr P. jf.
Jag ka» icke sinna annat, än att Konungen tydelig.» förklarat desi önskan wara, attbränwinsbränningen endast bör Ike i förening med jorbruket, och ej utgöra »agon särskilt fabriksrörelse och hwad allmänna rösten beträffar, sä har jaq wist hörr naara, sem ös igt önffat den oinjkränkta brä.iwinsbränningen, Utlkorlet förestagit i sikt betänkande, men deremot, har man allmänt, sä wäl genom krnckck, som höglidcliga yttranden frän de Respeciive R,ks-Sränden, och allmän klagan ilandet, hört mistnöjel i allmänhet yttras, emot vesta stora brännerier, och tet onda de sörordsakat.' Jag äger således fu'konniq anledning för min kfwertygelse, att Kongl. Maj-ts önskningar för landets wäl. härigenom icke äro npsylda, och att pa nationens h ada röst, emot Vesta högst skadeliga bränwins'ab> iker, icke är gjort det afseende, den alkid för tenar. Högloft. Ridderfkapet och Adeln, som altid warit Thronens stod, dä Regemen warit folkets wän, och som alttd antagit sig nationens sak, dä dest fördel dek fordrat, jkall äswen nu, föregå stna mcdjlänöer n»d antagande af sädane grundsatser, som äro för »liga med Konungens och nationens gemenlamma önskningar och wäl. Dä betänka,u et j rkerliqen kommer att ätersörwisns torde H glest. Ridderstkapet och Adeln sinna nödigt, air ni Utfkottcts efterrättelse bestämma d^tza örn c ver, och anser jag för min del, beredningens asgitne p^vject, till sina hufwudgrunder närmast öfwerenvltämmande, hwilket jag kar mig friheten h.>rn id bifoga, men såsom redan tryckt ic« ke torde behöfwa upläsas. Zri - Deli 28 Majizgi Friherre Iverta, ^xol, anförde ffrifkeligen följande:
I den nion Fullmägtige finna det verkställbart och ändamålsenligt, ega de, utan hinder af nu gällande Låne-Reglemente, icke allenast att vidtaga sådana förändringar med lånerörelsen i Genera lAssistance-Contoiret, som befordra oell förbereda den öfverby tilling af Lombard-rörelsen, hvilken af detta Rikets Ständers beslut blir en följd, utan ock alla sådana åtgärder , hvarigenom besvär och kostnader uti Contoiret minskas. Så vidt möjligheten medgifver, besparas aflönings-kostnaderne, genom förafskedande af ej behöflig Tjenstemanna-personal och Vaktbetjening. 3:o Mot säkerhet, som af Fullmägtige godkännes och mot vilkor, att förlaget endast användes till bildande och underhållande af sådana Inrättningar, der den fattigare classen af Hufvudstadens Invånare må kunna betjenas med 472 Exp. Utah. Förslag till und. Skrif v. N:o 195. lån emot pant, skall uti RiksgäldsContoiret hållas Styrelsen öfver Stockholms Stad till handa en Summa af EttHundra Tusen(d00,000) R:dr, alt rantefritt begagnas, under loppet af Tio år, räknadt ifrån den 1 Junii i83a, då lyftningen deraf må ske.
Mid hwarje Riksdags början skal! en föredrag» nmgeljsta inrättas ined e?:»e coluniner: der, uti den cna införes, jämte den Ledamots nanni sorn något Me» moria! ingiswit, innefattande sadan ny fraqa som ef» ter Regerings Formen Riksens Ständers öswerläggnittg och pröfning tillkommer. Sjelfwa ämnet »ned kocrla ord, och »ni den andra anteknas när Memorialet blistvit in Pleno föredragit, när det bliswit lagdt pä bordet eller till »ägct Ulffelt rewikkeradt; när Utffotters Utlärande i slikt sali inkommit, och när derefter srägan blifwit af Ridderstaper och Adeln afgjord. Denna lista son, skall förös af äldsta Riddarhus Cancelisten, bör wid hwarje Plenum ligga pä Landt MarffalkenS bord och des; emellan al-id wara »ni Niddarhus-Cancelliel att tillgå. Elter ordningcn af denna lista är hwarje Le» dan ors rättighet akt begära malens föredragande, hwil» ket Laiidt-Alarffalkcn ej waara mä. utom i de händel» st. ca rroposistoiier och Remitzcr fran Konni,gen, eller ärelid >> till communication och gfgöcande fran de an, dre Riks - Standell förekomma, hwilka alkid hwarje Plenul, först böra föredragas. §- 4Z. December 97z §- 43- Hwar och cn Ledamot af Ridderflkapet och ?ldeln äger aik genom ffristeligt Memorial svin genast efter uvläsandet till Protocollet aflämnaS bör, wäcka alla sadane frågor rörande Rikets styrelse och allmänna för» fattningar, svin uti Regerings - Formen tillärna äro.
De skiljaktiga meningar, som rc>;r Den 24 Mars. som innom Höglofiiga Statsoch Lanco-Utskotten ivid deras gemensamma öfwerläggning öfwer förewarande Fräga upstodo, och hwarwid VotsnnLen derom sä utsöll, at Ledamöterne af 2:ne Ständ förblefwo af olika rankar med de 2me andra, antingen Herrar keviLorers fluteliga berättelse vm Statsmedlens Förwaltning och de derwid ril äfwenryrs blifwande Anmärkningar borde såsom hittils stedt, förseglade i Riddarhus-Lancelliet bisättas, för at först wid derefter infallande Riksmöte kunna uptagas och da til allmän kännedom befordras, eller kan hända också aldeles begrafwas, alt efter som de innehalla mer eller mindre förblommerade Sanningar och som uptäckterne kunna wara i högre eller lägre grad angenäma för en eller annan Person af intlaence. Den andra meningen, i hwilken de fleste af Borgareoch Bonde-Ständers Ledamöter, innom de sammansatte Utskotten instämde, är, at wid hwarje flutad Keviriion Allmänheten genom tryckt berättelse mä lemnäs en fullkomlig kännedom öfwer detz förlopp , eller med fä ord at, i stället för at försegla sin berättelse, kevi80, 'erne densamma til Trycker befordra. Som jag hyste denna sistnämnde mening, nemligen, at hela berättelsen borde tryckas, men fant ätssillige tvärda Ledamöter, hwars mognare urskiljning och nplysta tänkesätt jag är skyldig den största aktning, wara af aldeles motsatt öfwertygelse, sä har sädant föranledt mig at närmare begrunda denna fräga; men i ställer at derigenom.finna anledning at förändra hwad jag härom yttrat, harjagrwärtom stadgat min öfwertygelse, ak jag icke misstagit mig. Ridderskapet och Adeln torde tilläta mig anföra de M som häruti grundar mitt bemödande.
— Om ös. werselnoe af jagtförfatt ängarne: 2 Del. ZZ5. 342. Om raklighct för Gottlands inwämre at! nyttja Läckade fartyg till strömmingsfiske: 2 Dol. ZZZ. Z42. „ Om näringsfrihet för staden Wisby: 2 Del. ZZZ. 442. Om förändring uti författiängarne omLandt» mätares arfwoden: 2 Del. zz6. Z42. — Om mist. bruken af gärdfarihandel: 2 Del. Z46. Z92. — Om delning af Häradsallmanningar och deras försäljande till skatte samt Jägeribetjening»-»» förminstning: 2 Del. 40g. Zz8. — Dm förändringar i nuwarande fKrgföringssättet: 2 Del. 425. — Om jemt» ning i ten Nya rotenngen af den förr oroieraoe jor-' den: 2 Del. 541. 557. — Angäenoc hemställan till Kongl. Maj:t om Nödwändigheren af förbud mot införsel af Utländskt bränwin, runi, sprit m. m.: 2 Del. 544. Om huru nnd bränminsbränningen i frän den 1 October af det löpande aret borde förhällas: 2 Del. Allmänna Beswärsoch Geconomiä- samt Lagutskotten: OM landthandel: 2 Del. lOl—ioz. 174.. Om förmedlade hemmans lill godo njutande af sin Förmedling wid byggnad och underhäll af Kyrkor vch Register. 2 t och Prcsre-bostallcn samt ivid röstande i Prestewal: 2 Del. t/9. 215. — Om boritagning etter rubbning af wattenwerk som göra stada ä andras agor: 2 Dcl. ZZ4. Z48. 4Z2. Om skärpning i straffet för lurendrägeri och tullförsnillning: 2 Del. ZZ4. gg2. — Om ändring i allmänna La» geys stadgande om lnandstod: 2 Del. Z46. Z92. — Banco
Jorden bör utgöra en blandning af vanlig god trädgårdsjord, som dock icke får innehålla färsk gödsel, uppblandad med ungefär Jren sand. Man kan ock lägga litet kalisalpeter eller vanligt koksalt till större mängd i jorden; detta befordrar utvecklingen af stängeln, hvilken understundom icke vill höja sig öfver bladen. Sedan jorden blifvit häld i krukan, skakas den tillsammans, men hoptryckes icke. Ofvanpå jorden som bör gå till kanten af krukan, lägges en liten hög fin flodsand, på denna sand sättes löken och nedtryckes så djupt, alt dess hals står något öfver krukans öfre kant. För stt kunna med fördel drifvas, måste lökarne väl hafva tagit rot, nå- got som endast kan ske vid låg temperatur och ständig fuktighet. Ställer man krukan der det är varmt, torkar jorden; vattnar man då, så stores rotbildningeri. Ändamålet kan derför egentligen vinnas endast derigenom, att krukorna nedgräfvas på ett torrt trädgårdsland och täckas med ett 6 till 8 tums djupt jordlager. På hösten, när det blir kallt, höljes platsen med löf eller strö, dock endast så tjockt, att kölden icke kan nå krukorna. Den som ej har tillgång till ett trädgårdsland, fyller en stor kista med jord och håller jorden fuktig genom vattnande. I slutet af december, någon dag då vädret är mildt, uppgräfvas krukorna från trädgårdslandet och insättas i vinterkvarter. Detta anordnas bäst på följande sätt: uti en frostfri källare insätter man en lår eller djup låda fyld med sand, hvaruti krukorna nedsättas och betäckas med ett ungefär tre tum högt lager af sand, som hålles fuktigt medelst vattning, hvilken bör verkställas hvar åttonde eller fjortonde dag. V i komma nu till den egentliga drifningen, hvilken sällan bör ske före jul. Innan krukan sättes in i drifrummet, gör man den väl ren och genomvattnar den derefter med varmt vatten. Det är nödvändigt att till en början ställa den i mörker. Har man icke något mörkt rum, måste man ställa små krukor, strutar och dylikt öfver löken, till dess att stängeln höjt sig 3 — 4 tum. Först då är det tid att ställa krukan i dagsljuset.