Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med någon kännedom om landtbruk inses lätteligen, att landtbrukaren icke har någon vinst af denna handtering, men deremot skola städerna hafva fördel af dess förläggande der och äfvenså landtmannen, hvilken derigenom får tillfälle lill afsättning af de produkter han sjelf icke kan använda. Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh.: Jag har begärt ordet i anledn. af Hr von Hartmansdorffs framställning om ett förtydligande af detta morn., men jag fattade icke rigiigt, öm Hr von Hartmansdorff sedermera frånträdt detta yrkande och ansåg förtydligandet böra göras i 3 §:n. Han önskade nemi., att man måtte utbyta orden ”skattlagd jord” emot ”i mantal salt jord.” Gr. Mörner har sedermera framställt ett annat förslag och jag anhåller att fä instämma med honom. Likaså förenar jag mig med dem, hvilka anse antagandet af lista §:n vara af största vigt, på det alt vi måtte komma ifrån det bedröfliga tillstånd, hvari vi f. n. befinna oss, i fråga om bränvinsbränningen och hvilket icke torde vara möjligt, så länge denna handtering är fästad vid jorden. Öfvergången är icke heller så vådlig som man här förespeglat, serdeles när man besinnar, att närvande antalet bränvinspannor 36,000 är ganska ringa i förhållande lill antalet af åboer å i mantal satt jord. Dessa sednares antal har jag icke varit i tillfälle att utröna. Jag skulle likväl tro, att de utgöra åtminstone 10 gånger bränvinspannornas antal. -En upgift härom finnes i Const. komitéens statistiska tablå, men jag har den icke lill hands. Då man vet, att bränvinspannorna i Hiket under loppet af 18 ä 20 år nedgått från 175,000 till 36,000 och man jemför detta antal bränvinspannor med antalet åboer å i mantal satt jord, är det förra allt för ringa, för att böra betraktas,såsom något väsendtligt binder vid en så önskvärd, ja nödvändig öfvergång lill en förbättrad bränvinslagstiftning. På grund af alla dessa skäl, anhåller jag om bifall till Gr. Möiners förslag. Gr.
Det är ock äfven bekant att en serskild komité varit nedsatt för ordnandet af dessa angelägenheter, och då man tager kännedom om den mängd af frågor som dervid förekomma, samt deras vidlyftiga och grannlaga beskaffenhet, så torde deruti ligga en tillräcklig förklarings-grnnd hvarföre detta ärende ännu icke kunnat lill slut bringas. I afseende på dispositionen af boställs-lägenheter åt Hrr Depart:scliefer, har utsk. anmärkt, att denna regerings-åtgärd icke livilar på något R. St:rs beslut, som tillerkänt förmånen af boställen åt Dcpart:s-cheferne och medgifvit den omnämnde dispositionen af kronans för andra ändamål afsedda lägenheter. Det skulle kunna vara tillfyllestgörande att härvid anmärka, att det alltid ansetts vara Konungens rättighet att disponera öfver kronans hus och byggnader på sätt Konungen funne det vara lämpligt och af omständigheterne påkalladt, och en sådan rättighet har äfven hittills städse blifvit opåtaldt utöfvad. Manga exempel skulle kunna anföras derpå, att Konungen utan någon erinran å Ständernes sida, uplåtit boställs-lägenheter åt personer, som icke enligt landstaten varit lill åtnjutande af en sådan förmån berättigade, och jag betviflar till och med att fråga om beviljande deraf förr utgjort föremål för R. St:s pröfning. Det godkännande af berörde dispositionsrätt, som allt hittills egt rum, borde redan utgöra tillräckligt skäl, att ifrågavarande åtgärd, icke bort föranleda någon anmärkn.; men i afseende på densamma förekomma dessutom särskilda omständigheter, som, efter min tanka, göra Den 7 Maj e. m. 321 gora en dylik anmårkn. ännu mindre befogad. 1 sammanhang med den lönereglering för Stats-råden, som vid 1840 års riksdag, med hänsigt till då antagne nya organisation af Stats-rådet, framställde nemi. R.
Ånyo föredrogs Bevilln.Utsk:s d. 5 dennes e. m. på bordet lagda betänk. N:o 5, ang:de grunderna för den blifvande allmänna bevillningen. 2* D e n 12 Maj f. m. Hivon Hohenhausen, Mich. Silvius: Ehuru betänk. är utdeladt, är det allmänt kändt, att en mängd embetsmän ej hafva tillfälle att genomläsa detsamma. Jag liar gjort en reservation vid Utsk:s förslag att ej antaga någon bevillning på öfverflödsvara!1. Jag kunde väl muntligen utföra mina skäl, hvarföre jag ansett, att en sådan vore nyttig i flera än ett afseende; men jag anhåller att i stället få uppläsa min reservation, då meningen deruti torde hafva mera bestämdhet. Den lyder, som föijer: Hr v. Hohenhausen uppläste derefter i morn. af sin vid Utsk:s betänk, fogade reservation pag. 21 fr. o. rn. orden t ”Jag reserverar mig <&c.” t. o. m. orden; ”långt in på det nittonde;” hvarefter han fortfor: Detta är det ena förslaget, sorn förekommer och hvilket jag ej anser riktigt; ty dä StatsUtsk. redan föreslagit, att mantalspenningarna skoja vid ty års ålder erläggas, skulle Bevilln.Utsk:s förslag, att skyddsafgiften först vid i8j års ålder skulle erläggas, både göra ett deficit i summan och förorsaka oreda. Den andra frågan , hyarom jag reserverat mig, rörer bevillning å öfverflödsvaror. Derom har jag sålunda yttrat mig: Hr v. Hohenhausen uppläste det återstående af sin reservation och fortfor derefter: Jag tror det vara nyttigt att, då man inbringar omkring i5o,o.oo r:dr genom öfverflödsbevillning, gå den väg, sorn andra landers Representationer ständigt, följt, att belägga brännvins begagnande med hög afgift; ty i annan väg tror jag, att det vore §vårt att komma till något medel, sorn kunde afhålla från dess bruk.
Uti desse Stadganden hafva sednare Rikets Ständer ej gjort någon förändring eller återkallelse, oaktadt förändrade förhållanden, i afseende på Statens med år i8i5 påbörjade byggnacls-bidrag, och Diseontens upphörande med år 1818. i8i5 års Rikets Ständer, erkände tvärtom denna fortfarande rätt, både dermed, att de i beräkningen af återstående totala kostnads-summan för Canalens fullbordande, upp - Betänkanden. 3a5 togo 5 procents ränta till Actie-egarne, för de io år, eller till och med år 1824» då byggnaden calculerades kunna vara färdig med R:d. i,iq3,656, samt att de, uti tillika åt Kongl. Maj:t då öfverlemnade förslag, till förändringar och tillägg uti Bolagets Reglemente, ej hemstälde eller omnämnde någon minskning uti Actie-egarnes rätt, fastmer förvissade dem, ”att Staten hvarken på Capitalel”ler Ränte-belopp för dess lemnade byggnads”låne-biträden, skulle sätta i fråga någon betalning, förrän Actie-egarne af Discontoch ”Canal-inkomst njutit, och allt framgent för ”hvarje år få njuta oafkortade 5 procents ränta å deras inbetalta Actie-Capital,” och öfverallt i detta beslut, som äfven innefattade en fördubblad Discont-Criditiv-rätt på Banken , en tillökad förmån af Götheborgs
För den nyare lagstiftningen rörande läraretjenster ligger tydligen den åsigt till grund, att lärarens ställning skall vara så betryggad att han kan egna hela den kraftiga delen af sitt lif åt skolan, på det att hvarje vunnen erfarenhet måtte i en längre Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. 251 tid komma skolan till godo. Har denna anordning ländt skolan till gagn vid undervisningen i bokliga konster, så torde det ock vara säkert att det skulle vara gagneligt för undervisningen i sång och musik, om lärarne i dessa ämnen också hade en sådan ställning inora läroverket, att de kunde mera odeladt egna sin tid åt sitt lärarekall. En lång erfarenhet skulle göra äfven musikläraren skickligare både att undervisa och att behandla ungdomen, än nu kan ske, då han måste egna sig än åt ett, än åt ett annat, för att vinna sin utkomst. Det är derföre hufvudsakligen skolan som lider genom denna anordning. Och för skolan måste det vara vigtigt, att undervisningen i hvarje dess ämne blir så väl och jemnt ledd som möjligt, ty för ungdomen är det bättre att ett ämne alldeles elimineras ur skolan, än att det står i författningen, men i praktiken, genom för lärarne menliga föreskrifter, blott blir en skugga af hvad det kunde vara. Det torde likväl, i betraktande af den höga plats musiken innehar bland menskliga kulturmedel, få anses såsom för ungdomens bildning ingalunda gagneligt, att hänvisa musikundervisningen till den privata omtankan; utan bör den fortfarande räknas tili skolans ämnen och höjas till den betydelse den förtjenar. Men detta lärer ej kunna ske så länge musikens målsmän inom skolan, musik lärarne, blott hafva tillfällig anställning. På grund af hvad jag ofvan anfört får jag vördsamt anhålla om remiss till vederbörligt Utskott af min motion, att lärare i musik och sång må ställas lika med öfrige lärare vid elementarläroverken, samt att de måtte erhålla lika rätt till pension som andra med dem jemförlige lärare. Stockholm den 15 November 1865. Ad. Fred. Hugo Nisbeth. N:o 126.
Om jag som embetseller enskild man, utan upsal förnärmat någon, så har jag efter erhållen uplysning derom, ansett mig lycklig, om jag på något sätt kunnat ersätta den lidande den förlust jag honom vållat; hvarför jag anser för en plikt af Etsk. att för Statens räkning ersätta artilleripersonalen medelst lönetillökning för den förlust den i så många år lidit och att den uplysta delen af nationen skulle med tacksamhet se att Ständerne afhulpo denna orättvisa. Jag anhåller, om mitt förslag skulle anses för drygt, att hvad Artilleri-komitéen föreslagit måtte bifallas. Hr von Hohenhausen: Dä Konungen fråndrog nära § af den summa Artilleri-komitéen i underdihet föreslog, skedde sådant ingalunda derföre att komiterade ansågos hafva beräknat tillökningen alltför hög, eller derföre, alt icke Konungen insåg det ju Artilleri-befälet ganska väl behöfde ej endast en större förhöjning äa som i den K. propostn blifvit nädigst föreslagen ulan äfven måhända fullt ut hvad Artilleri-komitéen begärt; men det förhåller sig så, när fråga är alt upgöra budgeten för Landlförsvaret alt man icke får se blott ät ett håll, utan ät många, och alt nedprutningar pä alla, mer eller mindre måste ega rnm om det begärda skall kunna erhållas. Så har äfven nu varit fallet, och jag erkänner med anledn. deraf att jag hyst den lifliga förhoppningen att Utskrs tillstyrkande icke skulle innefatta någon enda inskränkning i hvad den K. propos:n föreslår. Detta har dock inträffat; man har afdragit för cheferne och regtts-officerarne den obetydliga tillökning, som för dem varit till beviljande föreslagen.
Ilevisorernes förmodan, att lefveranteurer någon gång uppburit fopskotter utöfver lefveransens halfva värde, är föranledd af ett missförstånd om rätta förhållandet, enär ur Krigs-Collegii Utrednings-Afdelnings Räkenskaper icke slår att bevisas, det en lefveranteur, såsom verkligt förskott, någonsin fått lyfta större summa, än den contraherade varans halfva värde. Deremot och sedan persedlar, i värde fullt motsvarande det lyftade förskottet, först blifvit aflemnade och vid besigtning godkände, samt förskottet, uppå sådant sätt de facto är vordet till fullo afbördadt, har Collegium någon gång medgifvit lefveranteurer alt, äfven före conlraclcts slutliga fullgörande och lill underlättande deraf, utbekomma mindre summor, vid intet tillfälle öfverstigande en redan lefvererad och godkänd varas värde. Att någon ränta för så beskaffade summor, innefattande lefveranteuren tillkommande betalning men ingalunda något förskott, icke rimligen kunnat af Collegium fordras, täckes Eders Kongl. Majit finna af det här utredda förhållandet vara tillförlitligen ådagalagdt. Huruvida, på sätt Rikets Ständers Revisorer ansett, ”de nu gäldande författningar, rörande vilkoren för meddelande af anstånd med ”fullgörande af ingångna lefverans-contracter och för förskotters meddelande af Statsmedlen” erfordra mera bestämda föreskrifter, blifver af — 73 — af Eders Kongl. Majlis Nådigste pröfning beroende. För egen del finner Krigs-Collegium, på grund af den förflutna tidens erfarenhet, och då inga olägenheter eller förluster härflutit af redan existerande stadganden, sig sakna anledning, att ett förslag i detta afseende inför Eders Kongl. Majit i underdånighet framlägga. Krigs-Collegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormägtigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majits undcrdånigstc och tropligtigite tjenare och undersåter AXEL MÖLLERHJELM. GUSTAF SÖDERBERG. A. H. BRANTING.
R:dr R-.mt. 1 Amiral 7,500. 1 vice Amiral 7,000. 1 Contre-Amiral 6,000. 1 Kapten 3,500. 19 d:o . 59 d:o 118,000. De uti ofvanberörde motion väckta förslag äro, så väl beträffande sjelfva lönebeloppen, som i afseende å löneklasserne inom vissa tjenstegrader, i flera fall afvika n d e från den af Kongl. Maj:l i denna lönereglerings-fråga gjorda framställning, hvilken deremot öfverensstämmer med nu gällande stat, och som Utskottet ansett lämpligast att i allmänhet följa de grunder för löneregleringen, som Kongl. Maj:t funnit sig böra godkänna, får Utskottet efter granskning af den utaf Kongl. Majit föreslagna staten (se den Departements-Chefens betänkande åtföljande bilaga Litt. D.) tillstyrka beviljande af deruti uppförda lönetillökningar, blott med uedannamnde, af Utskottet nödige befunna, förändringar: Stals-UtskoUels Ullålande M 72. a) Enligt staten består Amirals-graden af 1 Amiral, 1 vice Amiral och 3 Contre-Amiraler, hvilka äro föreslagno, den förstnämnde att bibehållas vid nu innehafvande löneförmånor, 7,300 R:dr, och de öfrige att undfå förhöjd aflöning, vice Amiralen från 6,223 R:dr till 7,000 R:dr och Contre-Amiralerne från 4,630 R:dr till 6,000 Ridr hvardera. Utskottet anser, att för den flotta, Sverige eger, ett så stort antal Amiraler icke är behöfligt och att detsamma utan olägenhet kan inskränkas till 5 med de lönebelopp, som aflöningsförslaget upptager för de 3 förstnämnde Amiralerne, hvaremot 2 amiralsplatser synas böra vid ionehafvarnes afgång indragas.
Balans till år 1865. Fondens tillgångar och fordringar . 56,515: 38. Sammandrag af den Berglimanska Fondens Debet. Utgifter år 1862. Afskrifning: Utgifter år 1863. Pensioner 2,000: — Stipendier 1,200: — Extra utgifter och förskottt 344: 13. Utgifter år 1864. Pensioner 2,000: — Stipendier 1,200: — Extra utgifter — 88. Balans till år 1865. Fondens kontanta tillgångar o. fordringar. 14,664: 48. Obetald frälseränta ^JjJ4^6M4£B8j_tt4. Balans från år 1861. Fondens tillgångar och fordringar 54,280: 58. Inkomster år 1862. Inkomster år 1863. Räntor . ’ 2,757: 57. Inkomster år 1864. Räntor 2,925: 45. Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 16 Oktober 1865. J. L. Bogeman. Credit. Balans från år 1861. Fondens kontanta tillgångar och fordringar 12,321: 66. Inkomster år 1862. Räntor 625: 42. Arrende för Melby 3,160: 50. d:o för Schaserud 516: — Inkomster år 1863. Arrende för Melby 50. d:o för Schaserud . 372: — Frälseränta 265: — Inkomster år 1864. Räntor 667: 88. Arrende för Melby 2,361: 56. d:o för Schaserud . 396: 14. Frälseränta 124: 46. Försåld skog vid Melby 1,997: 80. 3,530: 35. Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 16 Oktober 1865. J. L. Bogeman. Sammandrag af Fru B. M. von Hauswolffs Fonds Debet. Utgifter år 1862. Pensioner
Magda var så lika m o t alla, att det ej fanns P-, «S något att anmärka; men som bror till hennes (Forts.) « väninna fördes han ständigt i hennes närhet, hvilM e n så f a n n s d e t o c k s å ett h e l g d a g s l i f! När söndagso c h offentliga fester o c h så godt s o m ansåg dem &amp; * 2 sällskapet samlades, hur m a n skämtade o c h för ett blifvande par. 3 S Ä diskuterade. rådet, en medelålders jovialisk man, som sällan sade nej till ett glas eller en glad stund. k u n d e elda denna krets! Drottningen åtföljdes af norska hofförtrollande ut m e d rika draperier o c h turkiska o han utledsen på redaktörsgöromålen o c h i fröken Bull samt kammarherren frih. Leijonhielm, divan er; men hvad s o m gaf det ett nästan sagohvilken mött henne i Helsingborg. Konungen likt tycke voro de i päiistickad sammet, atlas,: ffi3 Ja ett l y c k l i g t ö g o n b l i c k af sin h u n g e r efter hade i vagn rest sin gemål till mötes vid Liljepälsbräm o c h glitterguld utstyrda människorna. » Du är charmant s o m Zuleika, lilla syster, » ö R u n e - ningen. hörande de högsta kretsarne o c h hofvet. karlsfester o c h som ingen annan fick röra. J a g skall anföra en Vid konungens sida for hon därefter i öppen fyrSocker, kondenserad grädde, duk, koppar, allt d - spänd vagn upp till slottet, därvid den utanför var till hands, o c h snart upplystes rummet af a n e k d o t f ö r att g e e n l i t e n a n t y d a n o m ars s stationen samlade människoskaran med blottade den fladdrande spritlågan.
Jag har ej bestridt, och jag bestrider ci, att Götha Canal, sä långt som nu avancerad, bör fullbordas till flut, om äfwen till en aflägsen och »wist framtid blir lemnadt, att störda frukterna deraf; — men jag bestrider att Statsmedlen ännu widare uppoffras till fördel för ett Bolag, hwilket, sedan det redan crhällit af Staten, jemte öfrige förmoner, dels i afstrifwcn Skuld, och dels i räntefrie Län, omkring dubbelt af dest eget tillstött till ett företag, hwilket det ätagit sig att allena utföra, äter framstär med fordringar pä nytt biständ, utan att ännu med nägon wisthet kan förutses, hwarken när fordringarne komma att upphora, eller det stora företaget kan blifwa fördt lill flut, sedan beräkningarne' i bäda fallen, redan 3:ne särskilde gänger, swikit förhoppningarne. Pä grund af den förmodan jag länge hyst, och som hos mig mer och mer öfwergär titt wisthet, att Staten mäste, antingen förr eller sednare helt och hällit öfvertaga Götha Canal, eller fortfarande contribuera till dest fullbordan och underhäll; — och med den öfvertygelse jag har om förmonerna för framtiden af, att i tid wara betänkt pä uppgörandet af Statens affairer med Götha Canal-Bolag; samt, som det äfven synts mig, utan att pä nägot sätt hafwa öfverstridit billighetens gränsor — dä ingens öfwertygclse, hwilken lika med mig grundar den pä autentigua handlingar, numera swärligen kan rubbas, vin rätta halten af sädane skags. Götha Canal-Bolags ersättnings-anspräk, hwilka stödja sig pä , 8og ärs Ständers löften, eller Bolagets förlorade
N:o 376, Stats och BancoUtskottens, om anslag för Södertelje Canalverk. N:o 124, BevilJningsLag och EkonomiUtskottens, rörande fattigvården. i\:o 136, Lag Utskottet*, i anledning af väckte frågor, om förändringar i Brottmåls Lagstiftningen. S. D. Lades till handlingarne N o 376, Stats Utskottets Memorial i den från Ridderskaqet och Adeln återremitterade frågan, om Pension iill Friherrinnan Tornerhjelm. N:o 42, Banco Utskottets betänkande med upplysningar, i anledning af de vid Memorialet N;o 15, Bifogade Tabeller, rörande Banco Werkets tillstånd. N o 140, Lag Utskottets utlåtande, i an - / Fröt. Utdr. d. 14 Åug. 1823. 707 ledning af anmärkningar, hos Ridderskapet och Adeln, vid betänkandet N;o Q2, i fråga om Löftesmäns rättighet att uppsäga Borgen. N o 142, Lag Utskottets, i följd af Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndets återremiss, å betänkandet N:o 54, angående förrymd Makas rättighet att träda i nytt gifte. S S. D. BancoUtskottets Memorial: N:o 4°, Om Bankens äfventyr genom omöjligheten att få upplyst; huruvida dess Låntagare mot inteckning i fast egendom, äro frie från färmvnderskap eller förvaltning af andra förmånsrätt egande medel, blef nu å nyo föredraget och till Lagutskottet remitteradt. S. D. Då nu å nyo föredrogs EkonomiUtskottets utlåtande : N;o 159, I anledning af gjorde anmärkningar vid betänkandet N:o 98, om användandet af den till städerne donerade jord, fann Borgareståndet för godt, att med godkännande af de i detta utlåtande anförda grunder, och med åberopande af yoQ Fröt.
Ärfdabalken, att tillfalla Kongl. Majrt och Kronan såsom danaarf, Malmö stad måtte tillerkännas kronans rätt till berörde arfsmedel, under vilkor, att kapitalet, förvaltidt af stadens fattigvårdsdirektion, alltid bibehölles, för att, i händelse några arfvingar efter Wippel skulle förr eller sednare sig anmäla och göra arfsrätt dertill lagligen gällande, kunna till dem utbetalas; men att emellertid den årliga räntan finge, till understöd för den med stadens fattigvård i samband stående arbetsinrättning, användas; än äfven Beata Wippel, såsom efterlefvande dotter efter bemälde Wippels år 1837 aflidna hustru, uti en serskild underdånig skrift, begärt, att Kongl. Maj:t måtte af gunst och nåd förunna henne, såsom varande enda anhörig efter trumpetaren Wippel, rättighet att tillträda hans qvarlåtenskap, eller åtminstone få deraf under sin lifstid åtnjuta räntan, helst Beata Wippel, sorn under flere år förestått sljuffadrens hushåll, skall genom sin flit och idoghet hafva bidragit dertill, att den ifrågavarande förmögenheten, hvaraf trumpetaren Wippel bekommit en del genom gifte med sökandens moder, blifvit samlad och bibehållen; så har Kong1. Ma jrt, med anledning af hvad s Ståts-Utskottets Utlåtande, N.o ^5. sålunda förekommit, genom till rikets nu församlade Ständer aflåten oell af samtlige Riks-stånden till Stats-ulskottet remitterad nådig proposition, behagat till Ständernas pröfning öfverlemna, huruvida kronans rätt till ifrågavarande danaarf må, i anseende till det betydliga belopp, hvartill kostnaderne för fattigvården i Malmö stad uppgå, varda å staden öfverlåten, under vilkor att, på sätt begärdt blifvit, det aiHallna kapitalet förblefve orubbadt under förvaltning af stadens fattigvårdsstyrelse, med räntans användande för dervarande arbetsinrättning, dock så, att bemälda Beata TVippel, så länge hon lefde, deraf tilldelades ett årligt understöd, svarande emot fyra procent å kapitalet.
I Herr af Darellis anmälan, att ännu en Författning återstår, som afhölle vid Landtullarne Besökare och Mätare att hindra och preja Allmogen, instämm r jag fullkomligt. Jag slutar m.d den bekännelse, det jag tror att om dylika, och än vigtigare , genom tillfälliga Författningar tillkomna band och hinder emot näringsfriheten kunde i en klok ordning brytas och undanrödjas, skulle endast derigenom det mesta vara gjordt till den allmänna välmågans återställande, och Riksens Ständer sällan i allmänna hushållsmål behöfva framföra några tillfälliga önskningar. Herr Cedersköld, Pehr Gustaf. Utan att ingå i någon egentlig pröfning af det Memorial, rörande Jordbrukets beskydd och förkofran, som Herr af Dar elli den 14 innevarande månad af g i f v i t, vill jag vördsammast utbedja mig att dervid blott få göra några anmärkningar. Beträffande den i första momentet före. slagna inrättning af en ny Åkeibruks LäneBank, som skulle tiil Jordägaren emot 4 procents renta utlåna en tiondedel af Landtegertdomens värde ; så skulle det åsyftade ändamålet, just genom procentens nedsättning, troligtvis förfelas. Den lagliga vinst af 2 procent, hvarom låntagaren här vore förvissad, skulle nemligen naturligtvis förmå hvarje possessionat, han måtte för öfrigt hafva så stort öfverflöd på contanta penningar som heldst , att ur Banken uttaga den länesumma , hvarpå han, efter sin egendoms värde, kunde gö« 113 Deii 20 Mart. ra anspråk. Men härigenom skulle Bankens tillgångar i ögonblicket utiömmas, och straxt blifva otillräcklige att uppfylla den lorhiga Landtrmnnens Verkliga behof Snart skulle det blifva svårt att få länansökningar bevdjade : tillfälle skulle gifvas till skändliga missbruk: och den förlägne lånsökande skulle otvifvelaktigt se sig nödsakad uppoffra den vinst, sorn han, i anseende till renuns låghet, bordt kunna påräkna.