Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men några kontrakter upgjorde Han ej med rusthållen och deraf visar sig att Carl XI ingalunda föreskrifvit något som i ringaste mån kunde lägga hinder i vägen för den obetydliga förändring som här föreslås. Hvarifrån nämnde ledamot hemtat skäl till den förmodan, att indeldte och kronobehållne räntegifvare skulle genom antagandet af betänk, komma i ett olika förhållande till hvarandra, kan jag icke förstå, ty om man genomläser betänk, så finnée nian ganska tydligt, alt så väl de förre som de sednare komma till hvarandra i fullt jemnlikhet, enär de ega rättighet alt upsäga sin spannmål till leverering in natura då årspriset understiger medelmarkegången, emot del att de erlägga mellangiften. Det stadgande som delta mom. innehåller är lika gällande för den ena som den andra kategorien och uphäfver således den olikhet, som hittills egt rum dem emellan. Beträffande öfrige invändningar, och ibland andra den att Utsk. ej föreslagit lill hvilken upsägningen borde ske, ber jag få åberopa hvad förut anförts, att nemi. här icke är fråga att ingå i några detalj-bestämmelser , ty dessas ordnande tillhör den administrativa myndigheten, sedan Ständerne i hufvudgrunden fattat sitt beslut. För den värde talaren skulle det säkerligen hafva varit serdeles välkommet, om Utsk. ingått i dylika detajl-frågor, hvarigenom honom lemnats tillfälle att göra vida talrikare inkast mot förslaget än dem vi nu fått afhöra. Om jag till besvarande uptoge något vidare af hvad Hr Printzensköld behagat framställa, skulle jag måhända anses icke iakttaga tillräcklig grannlagenhet mot R. o. Ad., hvarföre ock jag inskränker mig att anhålla om propos. till bifall å förevar, punkt. Ifrågavar. afdeln. af StatsUtsk:s utlåt, biet uppå härefter framställd propos. af R. o. Ad. bifallen. Afdeln. Lit. C, ang:de grunderne för markegungsprisens bestämmande. Hr Gripenstedt:
Akers och Selebo härader, belägna öster från Kjula-ås, omvexla med dalar, skogsbackar oell åsar inåt landet, mera branta berg mot Mälaren samt större och mindre bergåsar vid södra gränsen, men kunna likväl, enär bergen endast på få ställen uppnå 300 fots höjd, i allmänhet räknas till slättland. Från södra sidan af förstnämnde vattendelare utgå äfven flera, mera och mindre betydliga förgreningar, åtskiljande otaliga dalgångar och sjöar, de senare till en del af ganska betydlig utsträckning och synnerligen oregelbundne. En af dessa förgreningar, hvilken följer Trosa-ån genom Daga härad och sedermera utgör gränsen emellan Rönö och Hulebo härader, fortlöper till hafvet, men de mera vestliga armarne, som genomstryka Oppunda och Willåttinge härader, stanna emot Nyköpings-åns vidtutgrenade vattendrag. Söder och sydvest om dessa framlöper den mera betydliga och storartade Kolmårds-åsen, som skiljer detta läns dalgångar från Linköpings läns nordliga, mot B råviken sluttande, dalsträckningar. Till denna del af länet hörer, jemte Daga härad, hela Konungadömets domsaga, deraf Oppunda härad, som är beläget mot gränsen af Nerike, har betydliga slätter och temligen vidsträckta, men föga kuperade skogstrakter. Willåttinge deremot, likasom Rönö och Kölebo härader, jemte det till Lifgedingets domsaga hörande Daga härad, äro, särdeles det förstnämnda, mera kuperade, och Jönåkers härad äger i de söder belägna Björkviks, Kila och Tunabergs socknar samt en del af Lunda och Stigtomta socknar rik skogstillgång, roed mera och mindre kuperade trakter, men den återstående delen af detta härad är öfvervägande slättland.
Om man i stället fasthållit den och följt dess naturliga utveckling, med ändamål att rättvist fördela tungan af besväret, så skulle utan tvifvel en jordägare, om än han fått ett dubbelt så stort vägstycke att underhålla, än som efter delningsgrund rätteligen honom tillkom, ändock fått behålla det nära sin gård, och mot ersättning för öfverskottet af den, som t. ex. fått ingen lott af den allmänna vägen på sina ägor. Fördelen af grundsatsen skulle sålunda tillflutit båda och det nu så allmänt rådande missnöjet ej hafva upkommit. För att ännu mera förtydliga min mening, må det tillåtas mig alt upställa ett konkret exempel. Om jag antager att underhållet af en famn väg kostar 2 Rdr för den, som har sitt vägstycke aflägset, men endast 1 Rdr för den, som har sin väglott på egna ägor, och att den sednare åtoge sig att för l-JRdr famnen underhålla den del af de genom hans ägor löpande vägar, som ej å hans andel i väghållningsskyldigheten sig belöpte, så gjorde denne sig en vinst af £ Rdr per famn, under det att den aflägset boende, som gaf denna ersättning af Rdr, äfvenledes erböll en vinst af ^ Rdr, enär väg-underhållet skulle hafva kostat honom 2 Rdr famnen, om han nödgats sjelf bestrida detsamma. Med den som funne sig och sitt arbetsfolk allt för mycket besvärade af ett om än vinstgifvande underhållsbestyr af andras väg, kunde angränsande grannar dela detsamma. Att fördelen af att hafva sitt vägstycke på egna ägor eller nära intill desamma är ganska stor, har hvar och en som äger jordbruk nogsamt insett. Många dagsverken blifva derigenom bespnrda; man behöfver ej hafva sitt folk och sina dragare ute i svårt väder eller väglag, utan uphör med och återtager arbetet när man behagar, man framför väglagningsämnen under passande årstid, man uptäcker genast en å vägen upkommen skada, förekommer eller botar den derföre med mindre kostnad, m. m. d. Jag för min del anser, att den väg jag nu anvisat, är den enda hvarpå man kan bomma till det åsyftade målet, eller lindring i tyngden af jordbrukarnes vägunderbållningsskyldighet.
Hvetlanda och Serarp, gästgifvaregårdar i Östra härad af Jönköpings län, om beviljande af ett anslag å 61,000 R:dr för omläggning af landsvägen mellan. Motion Nio 123. Stats-Utsk. Utlåt. Nio 78, Mern. Häradet, angående organiserandet af en representation för. Motion Nio 54. Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänk. Hästafveln, angående anslag till dess förbättring i Jemtland. Motion N:o 18. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 60. R. St. underdån. Skrifv. Nio 76. J. Jagtstadgan, om ändring af densamma, för så vidt den rörer ejderskytte. Motion Nio 12 och 94. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Jemtlands län, om ett anslag å 100,000 R:dr till vägbyggnadsarbeten i, för beredande af arbetsförtjenst åt länets till följd af inträffad missväxt nödlidande innebyggare. Motion N:o 17. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. N:o 42. om anslag till hästoch fårafvelns förbättring i. Motion Nio 18. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Jernbana, Statens, om beviljande af medel för skyndsamt fullbordande af densamma emellan Arvika och Norska gränsen. Motion Nio 3. Stats Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Jernkontoret, om bibehållande vid dess innehafvande kreditiv å Rikets Stän ders Bank. Motion Nio 69. Banko-Utslr. Mern. Jernvägsfonden, om dess förstärkning medelst inhemsk kredit. Motion Nio 134. Stats-Utsk. Mern. Nio 137. 16 Jernvägsmedel, angående sättet för anskaffande af medel till fortsättande af statens jernvägsbyggnader. Motion N:o 96. Stats-Utsk. Mern.
O till hufvudsaklig grund för 1862 års konkurslag, ”förekommer i främsta rummet, att gäldenären kan nödgas göra flera successiva konkurser, innan den första ännu hunnit afslutas, och att, då häraf blifver en följd, att i de sednare konkurserna inga af de äldre fordringarne kan till bestämdt belopp bevakas, med utredningen af hvarje efterföljande konkurs måste allt längre på tiden utdragas, i afbidan på de föregåendes afslutande. Inträffar derjemte, att gäldeuärens tillgångar hufvudsakligen bestå uti en årlig lön eller uti annan årlig inkomst, härflytande från en rättighet, sorn endast personligen tillkommer honom och hvilken således antingen alldeles icke eller åtminstone ej utan särskildt aftal med tredje man kan på annan öfverlåtas, såsom fallet är dels med en förläning eller besittningsrätten till ett fideikommiss och dels med alla arrenden af annans egendom, der egaren gjort förbehåll emot kontraktets transporterande, så blifver förhållandet ännu mera inveckladt och förer till än mindre tillfredsställande resultat.
Utskottet, som, enär det onekligen mäste vara af vigt, att resultaten af de verkställde revisions-föi rätlningarne, så vidt ske kan, bringas lill allmän kännedom, icke kunnat instämma uti den, i afseende på 1 evisions-berältelsernes utdelning med Tidningarne, gjorde erinran, har deremot, i betraktande af hvad för öfrigt vid ifrågavarande 3 mom. af 7 är vordet inom Riks-Stånden anmärkt, trott sig böra föreslå nedanstående förändrade red »elion deraf: af denna Berättelse med tillhörande tabeller läte Revisorerne utskrifva 2:ne original-exemplar, af hvilka det ena till Kongl. Muj:t i underdånighet ingifves, och det andia aflåtes lill Fullmäglige i Riksgälds-Conföret, hvilka skola samma berättelse, äfvensom vederbörande Embetsverks i anledning derafafgifvande förklaringar, så fiamt dessa inom Irenne månader efter revi - Siats-Utskottets Utlåtande} JV:o 386. i5 sions-förrättningens slut varda lill Riksgälds-Conloret aflemnade, till trycket befordra och derefter, så fort ske kan, med allmänna Tidningarne utdela låta; åliggande derjemte bjern alde Fullii) ägt ige att samma berättelse och förklaringar, så väl vid näsldei påföljande Riksdags böljan lill Rikets Ständer, sorn ock lill Rikets Ständers nästsammanträdande Revisorer öfverlemna. 9:0 Uppmärksamhet har så väl inom Ridderskapet och Adeln som Presle-Ståndet blifvit fästad derå , att Utskottet, som i förevarande Utlåtande Nio 310 hemställt, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:l i Nåder täcktes låta Insliuclionen genom trycket offentliggöra, sedermera i ett följande moment föreslagit, alt Fullmägtige i Riksgälds-Contoi et mätte åläggas att ombesörja samma Inslruclions tryckning; varande dervid yrkadt, att ettdera af dessa, hemställanden, måtte uteslutas.
",re-t jensten, ansett, för Verkets säkerhet, böra föreskrifvas, alt Kamereraren skulle ställa af Birectionen godkänd borgen eller annan säkerhet till belopp af 4,000 Rtdr, samt att den nuvarande Kamereraren derefter, före sitt antagande, lemnel i D-i rec tionens vård säkerhet för 5,ooo R:dr Banco; hemställande Directionen, nit uti blifvande Banco-Reglemente måtte, såsom vilkor för erhållande af K a merera re-syssla n vid Banco-Biscont-Verket, stadgas, alt sökande bör, för den uppbörd, honom kan komma att anförtros, ställa godkänd borgen eilen annan säkerhet till belopp af 4>0O° R:dr B:co, såsom fullt tryggande för Verket efter de inom Banco-Disconlen numera införde coutroller, Bancö-Utskottets Utlåtande, N:o l 37. '13 Då bemälde tjenslemans uppbördj enligt nu gällande Räkenskapsocli Redovisnings-Ordning för Discont-Yerket, hufvudsakligen hestår uti dels influtne öfver-räntor, hvilka å lördagen för hvarje vecka redovisas med Banco-Depositions-Attest, och dels assignalioner för nya lån, hvilka Kamereraren å thorsdags morgonen emottager, för att hålla vederbörande tillhanda, och af hvilka han, hvarje dag före sin bortgång från Contoret, allenmar dem, som icke, enligt erhållne qviltencer, blifvit uttagnej till det förvarings-rum, hvartill han, jemte tvänne af Discont-Directionens Ledamöter, innehafva hvar sin nyckel, finner Utskottet, jemväl för dess del,att Discont-Yerkels säkerhet blefve tillräckligen betryggad, om ifrågaställde uppbörds-borgen bestämdes till den af Direclionen föreslngne summa; och får vid sådant förhållande tillstyrka, att uti Banco-Reglementet mätte få intagas följande stadgande: Kamereraren vid Banco-Discont-Verket skall för den uppbörd, honom kan blifva anförtrodd, ställa af
N:o 12, i ani. af väckt förslag om upphörande af de s. k. prebendepastoraten, kontraproposm skall blifva bifall till det af Hr von Ehrenheim i hans reservation afgifva förslag, röstar Ja; Den 13 Januari. 91 Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, antager R o. Ad. till kontrapropos. vid förenämnda votering bifall till Utsk:ts Betänk, i ämnet». Voteringen företogs härefter och befnnnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Nej — 43. Justerades loljtde voteringspropos. i hufvudsaken: »Den som afsiår Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 12, i ani. af väckt förslag om upphörande af de s. k. prebendepastoraten, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, antager R. o. Ad, det af Hr von Ehrenheim i hans reservation afgifna förslag.» Vid denna voterings slut befurinos rösterna hafva utfallit sålunda: Nej — 48. Föredrogs, men begärdes af flera iedamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 10 dennes bordlagde Betänk. N:o 14, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. med förslag till förnyad förordning ang:de jords eller lägenhets afstående för allmänt behof. Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 10 dennes bordlagde Betänk. N;o 28, i ani. af vackt motion om bestämmelser rörande ersättning åt provincial-läkare för sjukbesök. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 10 dennes bordlagde Betänk. N:o 29, i ani. af väckta förslag om förändrade anordningar i trafiken å statens jernvägar, ändring i derför gällande taxa m. m. Anmäldes och bordlädes Stats-Utsk:ts Mern.
För det högst sällsynta fall, då hän delser af den beskaffenhet, som omförmälde § afser, skulle kunna komma i fråga, lärer någon särskild ansvarsbestämmelse icke mera hädanefter än hittills vara behöflig. Uti 7 § af lagförslaget stadgas strängare straff för dråp å skyldeman i rätt uppstigande led, än för dylikt brott å maka, stjufoch svärföräldrar, fosterföräldrar, förmyndare, husbonde, lärare eller annan, under hvars lydnad man står. Så be stämmes straffet för sådant dråp, som omtalas i föregående 4 och 5 §§, å den förstnämnde till lifvets förlust, men, om det sker å de senare, till endast förlust af friheten på vissa år eller lifstiden. Utskottet anser emellertid någon olikhet i denna del ej böra äga rum. Att dråp å föräldrar städse måste betraktas såsom ett af do svåraste brott kan ej förnekas; men att den, som dödar sina svärföräldrar, sina fosterföräldrar eller sin lärare o. s. v. skall hafva rätt att mildare af lagen bedömas, kan Utskottet ej antaga. Ju heligare och betydelsefullare de band äro, hvarmed menniskor äro förenade, ju närmare deras inbördes förhållanden äro, och ju större fara kränkningen af dessa förhållanden kan medföra för samhället, desto mera måste de af lagstiftaren skyddas. Om dråp å svärföräldrar och fosterföräldrar ej af lagen anses annorlunda, än dråp å en person, till hvilken dråparen ej haft ringaste förbindelse, fruktar Utskottet, att denna lag ej gillas af allmänna rättskänslan, hvars tolk lagen likväl måste vara; och på sådan grund har Utskottet ansett del straffhot, som denna § uttalar mot dråp å skyldeman i rätt uppstigande led, böra utsträckas till öfriga nu ifrågavarande fall.
Jag för min del vågar påstå, att man ej vinner något det ringaste på att anlägga ett sådant institut i eu stad, der det kanske en en da gång 0111 året går ett fartyg af stapeln, och der ett fartyg står kanske 4 ä 5 år på stapeln. Deremot finnas varf på andra ställen, der 4^5 fartyg om året gå af stapeln. Jag delar icke den tanken, att Utsktns lika så litet som min afsigt varit att gynna en eller annan varfsägare; jag förmodar, att ingen blir gynnad här. Om Ständerne hemställa till Konungen att vidtaga nödiga åtgärder, alt det ändamål, 12 H. 59 466 Den 39 Augusti c. m. som Ständerne afsell, verkligen matie vinnas, lär Konungen nog finna utväg att icke gynna den enskilda på det allmännas bekostnad. Jag skulle önska, att Gr. Horns ocb Frill. Sprengtporten reservationer anloges såsom grund för ålerremiss, om jag bade någon utsigt att derigenom vinna något resultat; roen jag bar bort med stor bedröfvelse, alt BondeSt. afslagit denna motion i dag, — BondeSt., som likväl för öfrigt varit så inlresseradt för skolorna. Skulle nu It. o. Ad. återremittera densamma, så bunde måhända, att två Stånd beviljade den, och att motionen förfölle. Då dessutom betänk, i det bela kommer att leda till samma resultat som reservanlernes åsigter, får jag yrka bifall lill betänkandet. Frih. Leijonhufvud, Abrah.: Oro jag bade bemärkt, att Hr Oxehufvud varit tillstädes ocb anmält sig, skulle jag visst icke hafva gjort det; men sedan jag nu blifvit uppropad, anhåller jag få yttra några ord. Det är visserligen ett ogynnsamt företag att ställa sig tipp till försvar för en så i fantasien tillönskad förbättring för skeppsbyggeriet, när en så stor auetoritet förklarat, att förslaget icke är behöfJigt; ocb alt det saknade så beskaffade grunder att det kunde antagas; men Utsk:n hafva likväl icke saknat anledn. att förfara så som skett.
Så ian il utsi mrs-su åsnans PROTOKOLL VID Lagtima Riksdagen i §tockholni Åren 1853 oell 1854* TIONDE SÄRLINGEN. fe Afdelningen: .Expeditions-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. r C V v ' •' ' ■ ‘ \ t Eåcpedilions-Utskoltels Memorial, JM 4. 1 M 1. Expeditions-Utskottets Memorial till Rikets Stander, angående ökadt Kanslibiträde, m. m. Då Expeditions-Utskottets kanslipersonal och vaktbetjening under nu pågående riksdag hafva sig ålagda enahanda göromål, som under den nästförflutna, får Utskottet vördsamt anhålla, att, i likhet med hvad då egt rum, 2 notarie-, 12 kanslistoch 3 vaktmästare-arfvoden mätte, utom aflöning för en sekreterare och en kanslist, hvilka Utskottet, jemlikt 24 § 1 mom.
S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 54, i anledning af ej mindre gjorda anmärkningar emot vissa delar, än äfven Riks-Slåndens skiljaktiga beslut, i afseende på andra delar af Betänkandet, N:o 20, angående Allmänna Bevillningen. Härvid förekommo, efter i Utlåtandet följd ordning: 1:o. Förslaget till Bevillnings-Stadga. Ingressen, Yttrandet, sidan 2 i Utlåtandet, bifölls. Art. I och II. Yttrandena, sidorna 2 och 5 i Utlåtandet, lades till handlingarne. A) Bevillning af fast egendom. §§ 2-5. Utskottets hemställanden, sidorna 5 och 6 i Utlåtandet, samt förslaget till § 2 i Författningen. Ståndet vidhlef dess beslut, angående lika bevillning för all fastighet och bestämmandet till fyra öre för hvarje lulla Etthundrade Riksdaler af uppskattningsvärdet; och dels med iakttagande af denna förändring, dels med denna redaktion af sista meningen: Frälseränta räknas såsom fast egendom, godkändes § 2, enligt Utskottets förslag. § 5. Utskottets två yttranden, sidan 7 i Utlåtandet, lades till handlingarne; och förslaget till § 5, mom. 2 i denna § antogs, med den förändring, all början skall lyda sålunda: ”Frälseräntas kapitalvärde uppskattas lill tjugufem gånger det belopp, etc.1'1 § 4. Hemställan, sidan 8 i Utlåtandet, gillades, och hvad, sidan 9, förekommer, lades till handlingarne. Prot.-Uldrag den 22 och 25 Augusti iSöO. 047 B) Bevillning för inkomst lif Kapital eller Arbete. §§ 6—10. Första yttrandet, sidan 10 i Utlåtandet, bifölls. Det andra, å samma sida, Indes till handlingarne. Första yttrandet, sidan 11 i Utlåtandet, lailes till handlingarne. Andra och tredje yttrandena, å samma sida, biföllos. Yttrandet, vid slutet af sidan 12 och början af sidan 15, bifölls.
Man borde sannerligen hushålla litet med den religiösa känsloförmågan. Vidare är det betänkligt att så oerhördt uppägga det religiösa stämningslifvet, därför att det ligger ofantligt nära det erotiska stämningslifvet, psykologiskt taget. Det är ej alis något sällsynt, att en kvinna, som egentligen » är kär », tror sig — icke hycklar, att hon är det, utan verkligen tror sig vara föremål för en andlig väckelse. Ett alltför starkt och än mer ett osundt inflytande på den ena känslosferen inverkar lätt på den andra. Det är så, att den religiöst enerverades erotiska drifter bli abnorma. Jag vet, att kapitlet är ömtåligt. Men jag tror, att * vi knappt ana huru många de i kristlig mening allvarliga känslomänniskor äro, som hafva att kämpa med frestelser till könssynd — de kalla dessa till äfventyrs » höga andliga anfäktningar ». Och det går nog också till nederlag ibland. Några af syndafallen på detta område hafva vi sett — men helt visst icke de sista.5 18 NÅGRA TANKAR OM NERYLIFVET OCH DET SEDLIGA. Y. Skall en bot sökas för nervositeten, som sträcker sig till hela folket, så behöfde det begynna redan ifrån vaggan, och jag vågar tillägga: det behöfde begynna, innan barnet ligger i vaggan. Man skulle förfara systematiskt profylak-tiskt mot grunderna, ty så länge de finnas, stå nog följderna kvar. Pedagogiska tänkesätt, » skydds » - tankar måste komma till heders igen. Att hålla undan det enerverande måste bli en viktig föräldrauppgift. Men i och för detta ändamål behöfde man bli mindre rädd för att förfara auktoritetsmässigt. Det vore t. ex. verkligen ingen försyndelse mot frihetens » heliga » princip, 0111 man toge och klämde efter våra rökande tioåriga medborgare, som gå omkring och reta en nervös här på våra stadsgator. Man måste brännmärka mycket såsom omoraliskt, hvilket nu får opåtaldt passera. Tänk t. ex. på förstörelsen af det ungdomliga fantasilif, som står i samband med könslifvet! De många som för snöd vinnings skull ockra på den saken borde visserligen brännmärkas såsom skurkar.
Riksdag blifvit stadgade för del Staden då beviljade lånebiträde, återbekomma livad af samma låneunderstöd redan till RiksgäldsContoiret ingått, utgörande ett belopp af ÅttatioTre Tusen NioHundra (83,900) Riksdaler Banco, hvilken summa skall utlånas åt enskilde personer emot Tre procents ränta och sådane vilkor, som längre fram omförmälas. 1:0 Alla, som vilja erhålla lån utaf den anslagne summan, böra ovilkorligen å de afbrände Tomterne uppföra sådane byggnader, som uti Kongl. Majrts för Staden i Nåder fastställde plan och Byggnadsordning äro fereskrifne. ( 3o ) 2:0 Vid lånemedlens fördelning böra de Tomtägare företrädesvis understödjas, sorn i synnerhet kunna vara i behof af lånebiträden utaf Allmäna Medel. 3:o I afseende på lånemedlens förvaltning m. m., utses en Comité' under Landshöfdingens ordförande, på sätt Stadens innevånare finna lämpligast. Comiterade pröfvå och bestämma storleken af den lånsumma en hvar lånsökande må tilldelas, samt beloppet, sora i afräkning derå, hvarje gång får lyftas. På Comiterades reqvisitioner eller Fullmakter, hvilka alltid måste vara underskrifne af pluraliteten ibland dem, utlemnas penningarne ifråp PiiksgäldsContoiret; och i följd hvaraf Comiterade komma att för alla sådane lyftade summor ansvara samt redovisa i den ordning, som finnes stadgad och föreskrifven. /po Då någon anmäler sig till erhållande af lån, bör vid ansökningen fogas ritning och kostnadsförslag till den byggnad, som skall uppföras; och innan något får lyftas, i afräkning å ett beviljadt lån, skall till Comiterade aflemnas Låntagarens, till PiiksgäldsContoiret ställde förbindelse å helia lånesumman med löpande Tre procents årlig ränta, försedd med första inteckningen uti den afbrända tomten och den byggnad, som derå kommer att uppföras. 5:o
För LifBcväringsRegementets och de reducerade LifDrabanternes Aflöning, tillstyrker Utskottet: att den vid sista Riksdagen dertill aiiviste LifDrabantCorpsens förra StatsSumma må oförändrad få fortfara med R:dr i 9,708 f >6. 22:0 Gothlands JYationalBeväring. Hos Högvörd. PrästeStåndet har väl Kyrkoherden Lyth och hos Hedervärda BondeStåndet Riksdagsmannen Pehr Burge väckt Motion örn Löneförbättring för Befälet vid denna Corps; men då, såsom af Kyrkoherden Lyth upplyst blifvit, K. M:t genom Nådigt Bref af den 11 Maj 1824 förklarat Sig vilja om en sådan Löneförbättring framställa Nådig Proposition till R. Stil-; har, då någon Nådig Proposition i detta ämne ej blifvit afgifven, och Utskottet förmodar, att K. M:t i stället lärer vara i Nåder betänkt på någon förändrad organisation af denna Corps, hvarigenom det förra StatsÄnslaget må blifva tillräckligt, Utskottet skolat till R. IL St:r hemställa: att berörde Anslag tills vidare må oförändradt å RiksStaten upptagas med R:dr 20,585: 16. 2Ö:o Hallands BevciringsBalaillons Befäl hur för det närvarande Löner å Stat för 1 Chef, 2 Capitaine!-, 2 Lieutenanter, 2 Fändrikar, 2Underofficerare afhög - Betänk anden, N:o r32. aiS rc och 2 Dito af lägre Grad. K. M:t har i Mader föreslagit, att nya Löner, lika med de förut varande, ä Stat må uppföras för tillökte 2 Capitainer a 600 R:dr R:dr 1,200. 2 Dito af lägre dito å 80 R:dr „ 160. Summa tillökning B:co R:dr 2,460. Och som