Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svenska segelsällskapet har förkastat ett väckt förslag om att damer äfven skulle kunna vinna inträde i sällskapet. Pragdamernas pris ät en svensk löjtnant. Grefve Clarence von Rosen, hvilken, som bekant, på sitt utmärkta halfblod Rigoletto vunnit en mängd pris på svenska banor, deltog den 7 d s i de stora kapplöpningarna vid Prag, där han eröfrade damernas pris. En tjänstflicke-riksdag hölls den fi d:s i Wien. Man såg där tjänarinnor af alla möjliga ställningar, som ofta under tårar berättade sina erfarenheter från kommissionskontoren. Flere närvarande representanter för polisen gjorde flitiga anteckningar. Förhandlingarna gingo mycket lugnt och ordentligt, äfven om en och annan af de uppträdande hade ett lätt anfall af » rampfeber », då hon skulle tala. i titelrollen återupptagit Offenbachs roliga operabuffa » Storhertiginnan af Gerolstein », hvilkens parodiskt kvicka libretto och lekande musik visade sig äga oförminskad förmåga att fängsla publiken. Den celebra gästens utsökta spel och sång i hufvudpartiet bidrogo naturligtvis främst till reprisens lifliga framgång; något så fulländadt i sängväg som exempelvis^fru Petterson Norries föredrag af kärleksbikten i andra akten står på höjden af äkta konst. Det ymnigaste bifall hyllade prestationen. Fröken Ekström var en mycket täck Wanda, men hennes käre Fritz hade fått en föga martialik representant i hr Rönnblad. General Bom — hr Hagman — var egentligen mera bullersam än rolig, desslikes hr Lundahls Puck, men hr Salmson som Grogg och hr Strandberg som prins Paul träffade bättre den offenbachska operett-tonen, och den » klassiska » kvartetten i sin helhet förnekade icke sin sedvanliga groteska verkan. Femte kammarmusiksoarén, den sista för säsongen af den Aulinska kvarlcttens med rätta så högt skattade musikaftnar, gafs i tisdags efter ett intressant program, hvilket inleddes med Beethovens stråkkvintett C-dur, i hvilken särskildt hr Zetterqcist i första violinstämman hade det ypperligaste tillfälle att ådagalägga sitt gedigna konstnärskap. Hr Aulin utförde andra violinoch hr Sjöberg andra altstämman. Ensemblen var berömvärd.
Jag fär härwid allenast göra den anmärkning, att om Riksdags - Ordningen ej finge innefatta vägra tillägg till Regerings - Fsrmen sä ware Regerings - Formen ensam grundlagen, dä likwäl sjelfwa Regerings - Formen erkänner flera. I detta xttrande fdrenade stg Herr klingspor, (rerstt. ^ Grefwe klö 1 ner: Med ali aktning för ben wärda Ledamotens tänkesätt och afstgter, hwilken gjort denna anmärkning, fär jag erindra, att om denna uttväg att göra sädana tillägg wore tilläten, sä blcfwc det Riksdags, Ordningen som bestämde Regerings - Formen, och ej Regerings« Fsrmen som bestäm, be Riksdags - Ordningen, dä likwäl genom RegeringSFormen är stadgadt, att Riksdags-Ordningen stall wara i enlighet med och beroende af Regerings-Formen. Grefwe O e la Garstie, frägade med hwad rätt ConstitutionS - Utskottet sjelf l RiksdagsOrdningen gjort tilläggningar till Regerings. FormenS föreskrifter; och när Utskottet det gjort, om samma rättighet kunde förmenas Riksens Ständer! G r e f w e ö.1 ö r n s r: Coystitutions - Utskottet har ej tillätit stg sbrestä sädana tilläggningar i andra än de oundwikliga fall, dä Regerings - Formen ej ptkrst stg, eller dä frägan warit om nödwändigcr Keglkmentarista föreskrifter. Herr 4396 Den 19 OcLober. Herr b.sZerk.eim: Jag för min del ser ingen ordsak som hindrar Riksens Ständer attgö, ra tilläggningar som i Regerings - Formen saknas, och deraf alt wi hafwe en ofullkomlig Regerings - Form, fölljer ej att wi stole hafwa en ofullkomlig Riksdagsordning.
J’Då jag hufvudsakligen delar de åsigter, hvilka emot cielia betänkande blifvit utaf herr af Sillén, uti frågan om ranteförenklingens grunder, och utaf herr von Troil, i öfrige punkter, uttalade, får jag uti de af dem afgifne reservationer instämma.” af herr Rääf, L. F.: ”Stats-utskottet har ofta afslyrkt nådiga propositioner af skäl, att ämnena icke varit fullkomligt ulredda, hvarpå, såsom det första exemplet under innev. riksdag, må anföras utlåtandet rörande Götheborgska flottstationernes förflyttning och, såsom det sednaste, utlåtandet öfver fängelse-regleringen. Uti skatteförenklirigs-frågan hade detta så mycket mera varit både behöfligt och af grundlag fordrad, som io § R. F. bjuder: ”innan ärenderna 14 Siats-Utskottet* Utlåtande, K:o 242. lios Konungen i Statsrådet föredragas, skola de, genom nödiga upplysningars inhämtande från vederbörande embetsverk, af den föredragande beredas.” Sådant har icke skett; både Konung och Utskott hafva varit i saknad af de anmärkningar och upplysningar, dem Kammar-kollegium, Stals-kontoret, Kammar-rätten m. 11. utan allt tvifvel skolat lemna, vida mångsidigare, fullständigare och riktigare samt med mera omsorg för både kronans och enskildes rätt och bästa, än hvad väntas kan af några få kommitterade, i sådan egenskap icke ansvarige, och hvilkas enskilda åsigter kunna ega mera stöd i framtida förhoppningar, än uti verkligheten af forntid och det närvarande. Man har invändt att embetsverken förut blifvit börda öfver andra förslag i detta ämne. Ett sådant svar innebär sin egen vederläggning, ty det redan skedda är icke det som sker, ett annat, och detta måste hafva olika skäl för eller emot; ett fullkomligt nytt, i mångfalldiga delar alldeles afvikande, är afgifvit, utan att vederbörande fått sig deröfver yttra. I strid mot denna säkerhet om egen sakkännedom och tvekan om embetsverkens, hafva kommitterade och Utskott öfverensstämmande föreslagit, alt
rSå ja, sade lian småleende, snu få vi göra bekantskap.&gt; Ur ett ansigte med milda, men fasta drag, blickade ett par lugna, grå ögon forskande på Elisabeth. &gt;Mitt namn är professor R.2, sade han,: .kanner ni till mig? : &gt;, Och mitt Elisabeth Creutz~, sade hon. jag kan försti dets, sade han vänligt. &gt;Flera gånger har jag hoppats få lära känna er; nu hör jag att ni lemnar sjukhuset 1iär.n, Ja.&gt; oHvarföre detta, ni var ju så intresserad af ert kall, har IIP. tröttnat ?r, 11cke jag; man har tröttnat på mig:., svarade 11011 sakta. ~ O c l i hvarför? v frågade han. Hon teg, hennes hjarta var fullt; skulle hon öppna det för denne främling? Hon lyfte sina ögon emot honom. Det låg en behärskande makt i hela hans väsende, under hvilken hon i denna stund gerna böjde sig. Kanske har jag varit för ifrig:;, sade hon ödmjukt, chaft för litet tålamod. Fordrat för mycken försakelse af sköterskorna, för sträng disciplin af de unga läkarne. Och likväl, om någonsin, så borde val inom sjukhuset ärlig vård af de lidande och försakelse af nöje och beqvämlighet vara dagens lösen. Har jag felat häruti, herr professor h Han teg en lång stund, men såg mildt på henne. M i t t kall ar ej bland de kroppsligt sjuka:, sade han slutligen, utan att synas akta på hennes fråga. mina patienter äro de sinnesjuka. Jag behöfver hjelp, vill ni gifva mig den? Men det är ett tungt kall jag bjuder er pä. :; Hon ryste till; nej, det ville hon ej. Den höga byggnaden med gallerfönster, som hon så ofta sett på afstånd, hade intet lockande för henne. F r h dirarnes ögon skulle ingen tacksam blick följa henne, intet vanligt ord förljufva dagens möda. Nej, det kunde hon icke. Professorn läste hennes tankar i hennes växlande ansigtsuttryck. dem far jag nog bugt med. Det ar betjeningen som gör mig förtviflad genom sin råhet och sina tvister.
LagCommittéen uppställdt, den nemligen , att hvar som annan med egor möter, skall i stängseln dem emelian taga hälften, utan afseende på jordens beskaffenhet, större rymd eller hemmantal, finnes, efter Utskottens tanka, ej vara så lämplig, som vederbör, der mindre Hemmantal gränsar till ett större eller Byalag, hvarest enskifte icke pågått, samt de större hemman och byar, som hittills hunnit blifva enskiftade, äro, enligt hvad Utskot. ten hafva sig bekant, vida färre än de öf - LogUtskotiets Betånkanden. rige , hvarest samfällighet i egornes begag* nande eger runi; ty anse Utskotten den sökta Lagförändringen icke verkande till så allmänt rättsenlige och gagnande följder. att vid närvarande förhållanden» någon rubbning bör göras i nu gällande Stängselstadganden, de der genom mångårig tillvarelse hos de Ae te jordbrukare beredt den vana i efterlefnaden, och vunnit det förtroende i afseende på billigheten i deras grund, att de icke utan synnerliga betänkligheter kunna häfvas, helst derigenom den ena Medborgaren skulle tillskyndas en lika så kännbar kostnad, som den andre vederfores en opåräknad minskning i åligganden; hvarföre ock Utskotten tro sig sakna skälig anledning, att tillstyrka bifall till förevarande motioner. Detta yttrande varder dock vördsatviÉ underståldt Riksens Höglofl. Ständers pröfning | äfvensom de Ledamöters meningar» hvilka ej instämt med pluraliteten, i särskildt ProtocoIlsUtdrag, bifogas. Stockholm den io Utdrag af P toto collet, hållet uti Riksens Höglofl. Ständers Lagsani t Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts Plenum den 14 Maji \ 82 3. S. D.
Herren Zebaoth hafver det så betänkt, på det han skall försvaga allt prål i den lustiga staden, och förakteliga göra alla de härliga i landena. Far igenom ditt land, såsom en ström, du hafsens dotter; der är intet bälte mer. Han uträcker sina hand öfver hafvet, och förskräcker Konungarike; Herren bjuder öfver Canaan, till att förgöra hans mägtiga; Och säger: Du skall icke mer glad vara, du beskämda Zidons dotter; o Chittim, statt upp, och far din väg, ty du skall icke blifva der; Utan i de Chaldeers land, det intet folk var; utan Assur hafver det uppbyggt för skepp, och upprest der fast torn, och uppbyggt palats; och är likväl förstörd. Jämrer eder, I skepp på hafvena; ty edor magt är omintet. På den tiden skall Tyrus förgäten varda i sjutio år, så länge en Konung lefva må; men efter sjutio år skall man sjunga en skökoviso om Tyro: Tag harpona, gack omkring i staden, du förglömda, sköka, spela fast på strängaspel, och sjung trösteliga, att man må åter tänka uppå dig. Ty efter sjutio år skall Herren besöka Tyrum, att han skall åter komma till sin skökolön, och bedrifva boleri med all Konungarike på jordene. Men hans köpmanshandel och skökolön skall varda helig Herranom; man varder det icke församlande för en skatt, ej heller fördöljande; utan de som för Herranom bo, skola hafva hans köpmansgods, att de skola deraf äta, och mätte varda, och väl klädde vara. Si, Herren gör landet tomt och öde, och omstörtar hvad deruti är, och förströr dess inbyggare. Och Prestenom går såsom folkena; herranom såsom tjenarenom, frune såsom tärnone; så honom som säljer, som honom som köper, honom som lånar, såsom honom som borgar; kräfvarenom, såsom gäldenärenom; Ty landet skall varda tomt och skinnadt; ty Herren hafver detta sagt.
Då nu ånyo föredrogs ExpeditionsUtskoltets den 2 dennes under N:o 311 aflåtne, och den 4 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Memorial, i anledning af återremiss utaf Utskottets under N:o 2p3 förut meddeldte Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förhöjdt Hyresanslag för Laiidshöfdinge-Residenshuset i Hernösand; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under gillande af hvad ExpeditionsUtskottet uti nämnde Memorial yttrat, Utskottets ofvanberörde Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse godkänna. lie h. 8* Den 7 Januarii e. ni, Vid förnyad föredragning af Expedit tionsUtskottets den 2 dennes under K:o 3i3 aflålne, och den 4 derpåföljdé e. m, på bordet lagde Memorial, med öfverlemnande af Utskottets under N:o 3i2 afgifne Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om ytterligare anslag af allmänna medel till Götha Canalbyggnads fullbordande; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under gillande af hvad ExpedUionsUtskottet uti nämnde Memorial yttrat, Utskottets ofvanberörde Förslag till Rikets Ständers underdådiga Skrifvelse godkänna. Grefve Brahe} Magnus anförde skrifteligen •: Då de sammansatta Statsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande angående Beklädnadsoch BeväringsDirectionerS inrättande inom Rusthålls-Regementer och Corpser för några dagar sedan föredrogs, anhöll jag att i anledning af Grefve Horns vid tillfället afgifne anförande, framdeles få yttra mig, emedan jag då vid detsammas hastiga afförande tyckte mig finna, att det innebar åtskilligt, som, ägande gemenskap med hufvudfråga 11 i Utskottens Utlåtande, före dennes närmare handläggning
Transport R:dr R:mt 6,650: Stats-Utskottets Utlåtande M 66. 51 Transport R:dr R:mt 6,690: — 1 Fodermarsk ocb 3 stalldrängar, för officerarnes hästar, åtnjuta dagtraktamente för hela året, nemligen: 1 Fodermarsk, å 1 R:dr 90 öre 547: 50. 3 Stalldrängar, å 1 R:dr 25 öre hvardera 1,568; 75, 4 Stalldrängar, tillökade för stuteriet, åtnjuta dagtraktamente å 1 R:dr 23 öre hvardera, under 182 dagar om året 910: — 9,476:25, Inqvarterings-kostnader: 2 Instruktörer, 1 Lärare i vapenföring, 44 Elever; tillsammans 17 personer åtnjuta i servisersättning för % år 12 R:dr hvardera 204; Ved till 2 rum för Officerarnes stallbetjening, 4 famnar å 7 R:dr 28: 252: — Fourage: För 14 Officers-hästar i 182 dagar, å 1 R:dr om dagen för hvarje hast, afskrifnings-procenten inberäknad 2,548; » 50 af stuteriets hästar, tillökning af 150 t:r hafra, mot svarande 819 kubikfot å 10 R:dr tunnan, afskrifnings-procenlen inberäknad 1,500: Diverse kostnader: Lyshållning i stallet, stallpersedlar, sadlars underhåll m. m, 150- Anskaffning ocb underhåll af fäktsablar, floretter m. m 100 Underhåll af stallbyggnaden 200: Summa R:dr R:mt 14,200: — och hade såväl vederbörande Stuteri-chefer sorn Stuteri-Öfverstyrelsen blifvit öfver berörda förslag hörda, hvarefter Komitéen ytterligare i ämnet sig utlåtit.
Hon hade så lefvat sig in i det praktiska arbetet, att hon alltid gick förbi de lärda arbetena med en viss rysning. Blott Beovvulf lät hon binda in i riktigt vackert band och ställde den längst fram i sitt bokskåp. Och då hon på lediga stunder såg de otaliga uppsatserna öfver kvinnofrågan, hvarmed alla tidningar och tidskrifter voro öfveriyllda, kände hon sig så sä ker och förnöjd som en sjöman, som genom de uppretade vågorna lyckligt fört sin lilla julle i hamn. • Men nu måste jag, » sade hon dä ofta, » akta mig för att förfalla i genomsnittskvinnornas egoism och trångbröstenhet, dessa kvinnor, hvilka genom en lycklig tillfällighet eller genom en ärfd penningpåse kommit i besittning af ett eget hem, men som tillräkna sig slumpen som egen förtjänst och ingenting vilja veta om nöden i kvinnornas värld, emedan de äro för inskränkta att förstå frågan i dess helhet och för egoistiska att låta störa sig i sin kälkborgerliga lycka. » » Kvinnofrågan är dock verkligen svår att lösa, » sade hon en afton till professor Knorre, då han Luise Skola likväl alla » småord » Krånglas in på något sätt, Det blir min sak. Din det blifve Att härmed » ta nt » dem rätt. Redigeras af Sophie Bidrag mottagas med Unge. tacksamhet Logogryf. » Lyssna till den granens susning. Vid hvars rot du har ditt bo &gt; Troget skall han dig förtälja Om din ljufva barnaro, Alla undersköna drömmar Från din ungdoms ljusa vår Uti hembygdsgranens susning Du ånyo höra får. Granens underbara sagor Vill mitt hela uti sig Troget samla för att därmed Glädja, vederkvicka dig. Idel ljufva hemlandstoner Bjuder det vårt öra på, Alla glada ungdomsminnen I dess famn vi återfå. Till dess granars, till dess björkars, Till dess lindars sus då lys »! Låt dig smekas, låt dig svalkas Af dess vindars friska kyss. 1 dess glada fågelsånger, I dess blommors doft och prakt Möter dig en vänlig hälsning Från din barndoms kära trakt. Idun IDUN P N D E R AVE ELLEN JOHAN (EVA VIGSTRÖM), C E C.
Ock som, efter kvaö oivanbei01 cit är, öancolltskottet funnit lie» af Ii. äl:t i iVäcier alternativt tillstyrkta utväg för 8pa,Lankerne, att vili förekommanöe bekot lä i 8:g:sOontoret upptaga län, kunna, likasom ätgärlien till förräntanlie af 8par8anker»es Oapitaler, genom Länkens meriverkan befrämjas, i orubbaö öfverensstämmelse meli lie för länerö, elsen i öfrigt töreslagne k»fvurigrunlier ock utan bebos af serskillit tillöka<le tönöer; alltsä ock clä all fräga om biträöe i omförmälclte känseenlie frän L:z:s6ontoret kä, igenom förfallit, anser Letänkancien, ^l:o »7. > 35 8tatslltskottet nägot villars )ötranrle i lietta ämne ä iless silla icke erforöras. 3?ill 8. 8t:rs ompröfvancie kemställes lietta vördsammeligen. LonöeStänöet kar, till 8tatsock Ifancolltskotteo, remitterat ett Memorial af 8iks,IagsfnIImägtigen Antiers iVilsso» frän lXorömarks Ilärali utaf Larlstalis k,än, al innekäil: att lien fria kanöel» emellan 8veriges ock Korriges Innevänare som, genom li.
Jag har nu redogjort för anledningarna till Utskts förslag, och om någon ytterligare beredning af ärenderna skulle anses behöflig utom den, som sker af Konungens ansvariga rådgifvare, tror jag, att den bör sökas i Colltna; ty der är rälta stället för ärendernas beredning. Någon våda för tredje mans ratt lärer icke heller kunna befaras, då man besinnar, att alla sådana mål, som angå enskilda personer, först skola förevarit i Collina och att man derjemte har tryckfriheten alt tillgå. Under Gustaf lills tid, som den siste talaren åberopade, fanns ingen tryckfrihet; men jag hemställer, om det väl är möjligt, att en föredragande numera skulle kunna tillåta sig ett. förbiseende af tredje mans rätt, då han kan controlleras icke blott af andra rådgifvare och Konungen sjelf, utan äfven af hela allmänheten. De skäl, Frih. ]3oye anfört, vågar jag således säga bortfalla af sig sjelf vid minsta granskning, och då Frih. Boye yrkat propos. pä afslag å Utskls förslag, mäste jag förklara, att jag anser ett sådant förfarande icke allenast för sjelfva saken oriktigt, utan äfven i formen olagligt; ty väl är det tillåtet att såsom anmärkning uppgöra ett contraförslag emot Utskls, men att nu vrka afslag å Utskls betänk, är stridande mot grundlagen. För min del anhåller jag, att Hr Gr. o. Landtm, tyckes i enlighet med grundlagen framställa den proposln, så vida ingen bestämd anmärkn. blifver gjord emot förslaget, att detsamma må hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Frih. Boye: Dialectik och phraseologi äro mägtiga ting; men det är angeläget att närmare undersöka deras halt, och om, såsom jag hoppas, jag får räkna på Ståndets uppmärksamhet vid denna undersökning, skall Frih. Ehrenborghs sjuka sak icke hafva vunnit mycket på hans vackra phraser.
Man vet, att i den handel, som bär namn af contant, uppstå likväl vissa tillfällen, då det är alldeles omöjligt att gå så contant till väga, att köparen skall stå med penningarne i den ena handen och mottaga varan af säljaren med den andra handen. Det finnes i sådant hänseende vissa bruk, dem det allmänna umgänget föreskrifver, och livilka ingen kan Ben 1 F e b r u a r i f. m. öfverträda, om han vill fortfara att göra affärer. Derföre är det väl nödigt att stadga något särskildt positivt för sådana tillfällen, då man ej kan begära contant genast, t. ex. då en vexel skall skickas med posten, under afvaktan att med omgående få penningar o. s. v. Det måste då finnas en föreskrift i lagen, hvarigenom vexelns säljare försäkras om ett kraftigare medel att få sin betalning, än då fråga är om en vanlig öfverenskommelse. Hr Nordenanckar: Jag tager mig friheten fästa den siste värde talarens uppmärksamhet derpå, att 7 § handlar icke om incasserande af vexlar, utan om betalnings erläggande för inköpta vexlar. § 10. Hr Nordenanckar: Emot 10 § har jag endast ali framställa den anmärkn., att orden ”så fort ske kan” åro alltför obestämda. I den äldre vexelstadga!) föreskrefs, att den om vexel händer fått var skyldig att derå genast söka godkännande och med nästa post vexeln återsända. Delta har blifvit utbytt emot det obestämda uttrycket: ”så fort ske kan.” Det bör vara commissionärens skyldighet att uppvisa vexeln genast och återsända den inom någon viss tid. Jag föreslår dertill den postdag, som inträffar näst efter 3 dagar sedan vexeln ankommit. Gr. Gyldenstolpe: Jag har vid denna § en högst obetydlig anmärkn. att göra, härledande sig möjligen från ett tryckfel, som vid återremässen torde böra rättas. Det står nemi.: ”till dess, förfång, som vexeln öfversändt”, i st. f. att det lärer böra heta: till dens förfång etc. Frih. Cederström, Jacob:
Grun. Den 6 December. Grunden lisl swaret pä fräsan ligger ofelbart i det för Kongl. Collegium Medlem» utfärdade Jnstructioner af hwilka den sista, under den 28 Oktober 1797 i y:de § stadgar: ''Ars vstsimizng, som i hufwudsak"lig marco grundar stg pä Läkarc-wettenskapen hörer ''ock till Collegli upmärksaiuhct och tillsyn; och äger ' Collegium atr derutinnan widtaga och besörja den "åtgärd Kongl. Majit framdeles will i den delen i "under föreffriswa:'' Förmodeligeir hwilar ännu bade föreskrift och åtgärd. Något slags skyndsam werkställighet torde likwäl pröfwas nödig om hjelpe, ej skall ukeblifwa för länge. Men ett antaglik förslag dertill synes blott kunna wäutas ef det Werk, som detta ärendet bliswit up« dragit. Dek A lmänna har i detta afseende också alt akt hoppas af ett Colleginm, som helft sa nitiskt och tvälgörande, nu ansöres cf en Man som i sä wänga afseende, gjort sig förtjent af Fäderneslandet. Men om detta Colleginm likwäl ej ensamt kunde utföra den plau som antages. Utan någon del deras borde ankomma pä biträde as Larowärken i Riket; more det kanhända tjenligast att mcrbcrörde wetenskap wid Academirrne finge inhämtas fullkomligt, af dem, sou, tänkte bluma Cavalleristec och Medicinae Doctorer, men wid S^inNc-sterne — älmmstone wisa deraf —läc« deS, med nägon lämpelig inskränkning, af sädane, svin i brist pä tillfälle eller snille att fortsätta studierna, sedan kunde wid ätminstone Mindre swära händelser blis» wa nyttige pä den ort, der de kommo att w.staö, dels säsom Organister, Klockare, Hofslagare, eller andre Handtwcrkare, dels säsom enskilde för egen räkning, eller i tjenst hos andra.
Duellsplakatets uppbäfvande; Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: l:o Herr Sljernefeldts, Claes Ferdinand, den 23 dennes bordlagda motion om nedsättning af elektriska telegram-portot; tillika med de derom nu afgifna yttranden; 2:o Herr Skjöldebrands, Carl Fredrik, den 23 dennes bordlagda motion om inrättande af s. k. hedersdomstolar för Armeens Officers-korpser, tillika med de i anledning deraf nu afgifna yttranden; 3:o Friherre Alslrömers, Carl Jonas Oscar, denna dag väckta motion, om utvidgning af rättigheten till salubods anläggande å landet; 4:o Herr von Ehrenheims, Per Jacob, denna dag väckta motion, angående upphörande af skyldigheten för resande inom landet att medhafva pass samt norrmäns befrielse från sådan skyldighet vid resor lill Sverige; 5:o Herr Pdlmans, Anders Guslaf, denna dag väckta motion, angående förändring i föreskriften rörande beskaffenheten af prestbetyg om personer, dömde för brott, tillika med de i anledning deraf afgifna yttranden; samt 6:o Friherre af Schmidts, Georg, denna dag väckta motion, angående allmänna ombuds rätt till skjutsersättning, m. m. S. 1). Föredrogs och bifölls Stals-Utskottels Memorial N:o 4, angående antagande af ytterligare Kansli-biträde. Frän Högv. Preste-Stdndet. S. D. Remitterades till Banko-Utskottet Rikets Ständers, innevarande år församlade, Revisorers berättelse angående Ranko-verket. S. D. Remitterades lill Siats-Utskottet Rikets Ständers Revisorers berättelse, angående den innevarande år förrättade granskning af de under Kongl. Kommerskollegium ställda fonder och medel. Bih. till R. St.