Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ty nu förmår 9 §:n Reg.Fln, att Statsrådets ledamöter skola sina meningar yttra och förklara; och endast för den oförmodade händelse, att Konungens beslut vore uppenbarligen stridande emot Reg F:n eller Rikets allmänna lag, skola dc klaf tiga fört ställningar göra Ej ens i denna händelse fordrar grundlagen att de skola draga sig undan. Ansvarigliets-lagen bjuder Statsi åds-leda,- mot att sjelfkrafd påminna om Rikets rätt oell bästa ; dock endast Konungen råd gifva, men ej jemte honom regera. Vill man se, såsom uti en camera obscura, en skymt af den s. k. frihetstiden, så bereder 1840 års Coust.Utsk. ett tillfälle dertill. Viljen J, mine heirnr! kalla denna tid tillbaka? Sen och betanien Polens öde! — Men jag glömmer, att Coust.Utskts ord för. förklarat, alt det icke vore så farligt! Om, emot Ständers vacklande meningar, en jernvilja sutte på timonen, som ej af fruktan återhölls alt nyttja sitt veto; hvilket ombyte af personal! — Vöre den ovana vid ärendena, som de fleste nykomne ledamöter af Statsrådet troligen måste vidkännas, så önskansvärd? —- Kunde mati alltid påräkna tillgång på tjenliga män inom en liten nation, hvarest blott några få äga förmögenhet nog att egna en oafbruten uppmärksamhet åt stalsmannavärf? Eller skulle ej denna innovation i Sveriges statsskick förr eller sednare blifva omöjlig att vidmakthålla? Man erinre sig, alt det är vid tillsättandet af ett embete, som denna resignation ej blott yrkas såsom princip; utan då Coust Utsk. icke finner Statsrådet hafva tillämpat denna för vår grundtåg främmande sals, vill man att Stnnderne skola bära (ram den till Konungen, för att derigenom begära entledigandet af rådgifvare, hvilka samtlige äro afgångne, antingen genom död eller afsked! Kraf ver Rikets sanna väl denna åtgärd, eller är det en njutning för den, sorn händelsevis fått vapen i sina; händer, att svänga deni i luften, utan att äga någor». Den 3 J u 1 i f. ra. motståndare?
Jag skulle visserligen kunna anföralåtskilliga flere skäl till stöd för den sats, att just genom temporaira understöd, då de ovilkorligen behöfvas, en näring mera gagnas, än genom dess fortsatta upprätthållan - Den a3 Mars f. m. de med lån, hvilka så lätt urarta till de ännu skadligare stående; och jag borde kanske fullständigare afhandla detta ämne, då en motsatt åsigt äges af män, kända för skarpsinnighet och allvar i allmänna frågors bedömmande; men jag anser mig icke nu längre böra upptaga tiden med ett ämne, som på det hela genom remissen redan är handlagdt. Min trosbekännelse för öfrigt i detta, liksom i åtskilliga andra fall, icke endast hämtad utur böcker, förvaras i denna handling, hvarutur jag tagit mig friheten uppläsa det egentligen i förhand afgifna svaret på uppmaningen. Grefve Frölich_, Davidj anförde skrifteligen: Det är i anledning af Herr Lefrens uppmaning i plenum den 19 dennes f. m., som jag går att yttra mig i fråga om lilla Creditivets brytande år 1826, till understöd för Wermlands Sågverksoch Bruksägare. Herr Lefrens ord voro, så vidt jag kan minnas, följande: ”Jag känner personer, hvilka nitälska ”för ordning i Styrelsen, och icke äro sen”färdiga att göra anmärkningar, hvilka sjelfva ”önskat att detta understöd af allmänna me”del skulle lemnäs, och jag har med gläd”je sett dem i Stockholm nitälska för sakens genomdrifvande.
Bränvin må väl i hela fastage, större eller mindre, försäljas, men icke utdelas elier utmätas å öppna farvägar eller offentliga samlingsplatser på landet i segelleder, i utoch landthamnar, samt vid stränder, ej eller å torg, i hamn eller å öppen gata inom stad, icke eller vid marknad i stad och på landet. Den häremot bryter, bote Tjugu R:dr Banco och blifve derjemte, vid hvarje slikt fall, förlustig det bränvin, han dit medfört. §. 44. Den, som i minut försäljer bränvin, utan att dertill vara berättigad, bote första gången Tio R:dr. Sker sådan förbrytelse andra gången, skall han plikta Tjuge R:dr. Föröfvas dylik förbrytelse tredje gången, eller oftare, höte den tilltalade hvarje gång Fyratio R:dr Banco. Är oloflig bränvinsförsäljning af art och beskaffenhet, att kunna hänföras till krog-rörelse, bote förbrytaren, som ofvan i hvarje serskildt fall stadgadt är; och vare det i försäljliingsrummet befintliga bränvin, jemte de käril, hvaruti det finnes förvaradt , beslag underkastadt och förverkadt till enahanda fördelning med böterne. Till enahanda ansvar vare äfven den förfallen, som, utan att till bränvins-minutering vara berättigad, tillåter, att det hos honom köpta bränvin må i större eller mindre del inom hans hus förtäras. Uti öppna salubodar, bodkamrar och på contor eller apothek må icke bränvin med eller utan droguer eller andre tillsatser, emot eller utan betalning, i minut utdelas eller annorlunda tillhandahållas. Sker det, ligge i tväbote, emot hvad här ofvan för hvarje fall är stadgadt. §. 45. Gästgifvare, Källareoch Värdshusvärdar samt Sp»sqvarterseller Näringsidkare, som rättighet till bränvinsminutering innehafva, skola, derest de Dih. till R, St. Prot. i84f> to Sami. r Afd. io5 834 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Ett »annat förhinder» kan verkligen för den enskilde vara ganska vigtigt, ehuru det icke är något »laga förhinder.» Antages Gr. Mörners förslag, blir man ovilkorligen skyldig att inställa sig, så vida ej »laga» förfall gitves. Utsk:t har velat att jenrvä] »annat giltigt» förhinder skulle få ta - 56 Den 3 Oktober e. m. gas under ompröfvande; och bör, i min tanke, Utsk:t ej derför klandras. Jag anhåller om bifall till Utsk:ts förslag. Gr. Sparre: Den siste talarens yttrande måste grunda sig på ett missförstånd, och jag tror icke att det finnes någon domare, som godkänner den åsigten. Med »annat förhinder» kan här nemi. icke menas annat än det laga förfall, som upriiknas i RättegfingsBalken, eller som kan åberopas såsom skäl för uteblifvande från domstol. Om likväl kommunalstämman underkänner upgifvet »förhinder» ; sä och då detta beslut icke kan sägas i egentlig mening »kränka hans enskilda rätt», blir den möjligen förorättade beröfvad rättigheten, att uti beslutet söka rättelse genom besvärs anförande. Jag tror således att allan rättfärdighet blir upfyld genom antagande af reservanten, Hr Stolpes' förslag. Hr von Koch: I fullkomlig strid med den utaf den siste talaren uttryckte åsigt, anser jag alldeles påtagligt att man, för den händelse kommunalstämman icke godkänner laga förfall, eger att klaga, samt att man, på grund af 76:te §:n, uti det fattade beslutet skall få ändring; hemställandes alltså, det R. o. Ad. måtte bifalla Utsk:ts förslag. Hr Dalman: Jag är förekommen af den siste talaren, och får opponera mig mot en så absurd åsigt, som den Gr, Sparre nu sednast uttalat. Då den af Gr. Sparre yrkade förändring är, lindrigast sagd t, onödig, anhåller jag om bifall till Utsk:ts förslag. Gr. Sparre: Om det finnes något absurdt i lagen, är det icke mitt fel.
Den nu föredragna frågan äger nemi. sammanhang med ämnen, hvarifrån den blifvit skiljd; jag menar allmänna folk-undervisningen, många andra ämnen att förtiga, hvilka af den comité', som kort löre riksdagen slutat sitt arbete, i sammanhang dermed blifvit behandlade. Då nu K. M., vid öfverlemnande! af denna fråga till R.St:s behandling, icke behagat tillkännagifva , huruvida den vore alt betrakta och följaktligen att behandla såsom ett mål, hvaruti RiksSttn endast äga önskningsrätt, eller såsom ett ämne, hvarmed de äga att i lagstiftningsväg förfara; så torde herrarne deruti finna ett stort skäl, hvarföre ej ett sådant Utsk., soin hvarken kunde kallas Lageller Ekon.Utsk., dermed bör lemnäs befattning. Dessutom är det min enskilda öfvertygelse, — och tili stöd derföre 302 Den 8 Februari. upprepar jag hvad Blr Frih. Cederström nyss nämnt, nemi. att frågan, allt sedan 180g, hvilat i oförändradt skickatt, förrän vi erhålla en Minister-styrelse , och förr än vi få inom den en nationel minister, som reder frågan och å Konungens höga vägnar inför Ståndet utvecklar Regeringens åsigter deruti, det icke lönar mödan, att Ständerne dermed sig befatta. Då det icke kan undfalla uppmärksamheten, att denna, så väl som dylika andra frågor, just af brist på en uppfattning af ämnet, sådan den borde vara från det hållet, der nationen kunde och borde vänta det, kommit i det skick den är, nemi. så, alt intet blifvit vidgjordt; så vet jag icke hvarföre R. St. längre skola låta hänföra sig af illusionen, att de vid denna riksdag mera än vid förflutna riksmöten skulle kunna uträtta något i detta ämne; — och derföre tillstyrker jag, att Hr von Rosens motion, hvars syfte jag dock icke kan annat än gilla, måtte afslås. Frih. Hamilton:
B;co för hvarje Tunnland och Skatteköpeskiliingen erläggas med Sex gånger den Ränta, som erbjudes, beräknad i Spannmål, och denne Skatte-köpeskilling betalas på 6 år eller kortare tid efter omständigheterne , med hvad mera sorn i] afseende på verkställigheten borde iagttagas; samt att de inflytande Skatte-köpeskillingarne insättas uti Riksgälds Contoiret och intill nästa Riksdag hållas Kongl. Maj:t tillhanda, att för FloTtornes behof användas. Men Högloll. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet hafva åter, med nedannämnde förändringar, såsom deras Beslut gillat och antagit hvad Herr A. D. Reutersköld uti ett den 18 i denne månad till Höglofl. Ridderskapet och, Adeln ingifvit Memorial punktvis föreslagit; nemligen: 1:0 Vid Recognitions-Skogarnes försäljning till Skatte, skallj Grund-räntan, som oafkortad årligen bör utgå, utgöra 3 sk. för hvarje Tunnland Skog i Dalarne samt de Provincer, som ligga norr om Gästrikland. Uti Rikets alla öfrige Provincer fastställes den till 5 sk. Tunnlandet. 2:0 Alla å Recognitions-Skogarne befintlige uppodlingar af åker och äng skola skattläggas och i Hemmantal indelas efter den orts method, der de äro belägne. Den Skogsmark och Hagar, som till nödig vedbrand, stängsel och bete tilldelas de sålunda tillkomne nya Hemman, skall vid Skattläggningen till den Areal de innehålla öka Hemmantalet och den blifvande Skattens *95^ Stats-Utskottets Betänkanden. storlek, på det sätt, att, då i Ddarne och de Provi noer, sorn ligga norr om Gestrikland, i joo Tunland Skog af sämsta jordmån och beskaffenhet, och i proportion mindre på bättre mark, anses bora utgöra lika skatt med ett helt hemman, skall i Rikets öfiige Provincer, högst 1000 Tunnland anses svarande emot ett Hemman.
Diverse FraklfSrskotter n,o85: 8.3. Sundske Tull-umgillder 1,535:22.7 Reselastningsm. fl. kostnader 5,749: 2.3. Förskott till Protocolls-Secreteraren Askelöf 12,832:24.- Assurance . 7,273:22.- 38,525 3i T S u mma 307,44° II * ' Credit, Till Kongl. Dii ectioncns Cassa influtit för försålde Vexlar . 19,977:46.- i5,ooo Piaster levererade till Riksens Ständers Bank, gör i Silfver R:dr 13,923: 32 sk., upptages efter Medelcours å i3oj-sk. 37,804:6. 57,832 44 Cnlculerad behållen ytterligare inkomst från Italien Förlust . 80,000 219,607 45 5 Summa 357,44° 4* XI Revisorers Berättelse, 656 Riksens Ständers B Haga Förteckning på Magazins-Inrättningens Behållningar Gångbara priser i hvarje Ort. ■ Råg. Rå (T 0* Korn. Hafra. Mått. Värde. Litt. L. af Spannmål och Proviant den i October 1822. 657 K o r n. Mått. Hågmjöl. Kornmjöl. Mjukt Bröd. Torrt Bröd. Ärter. Råg-och K.0111- Malt. Mätt. Väi de Vigt. Vigt. Vigt. Vigt. Mått. På väg till dcstinations-or Transport cr Summa Gångbara priser i hvarje Ort. Råg. Korn. Hafra 16 Sammandra' Råg å R:dr 6:36 sk. Tunnan . Rå ag - Mått. Ha fr a. Rågmjöl. Kornmjöl. Mjukt Bröd. Torrt Bröd. Är ter. Råg-och KornMalt. Mätt. Värde. Mått. Värde. Vigt. Vigt Vigt. Vigt.
Den gudomlighet, som alla familjens medlemmar borde enas om att dyrka, den hvartill de alla borde offra, är hemtrefnaden. Och offret, som hvar och en borde frambära, det är något af sig själf, eller kanske rättare något af sin själfviskhet, en eller annan vana eller egenhet, som stör sammanlefnadens trefnad. Mången anser att i hemmet bör härska fullkomlig frihet, där behöfver ingen, åtminstone ingen af dess hufvudpersoner, lägga band på sina nycker och egenheter, sina fula vanor, sitt dåliga lynne. Men på detta sätt uppstår ej ett idealiskt hem, ett sådant hvartill medlemmarne längta åter, då de äro borta,] och hvari gästen njuter denna känsla af fullkomlig trefnad, som kan erfaras, men ej beskrifvas. Nej, offren alla åt husgudarne, offren för hemmets trefnad! Du husfader har kanske ett retligt lynne, sök att öfvervinna det! Låt ej dina affärer helt upptaga ditt sinne och göra dig liknöjd för ditt hem. Du husmoder är utledsen af köksarbete, du har tråkigheter af tjänare, låt dock ej detta blifva samtalsämnet inom familjen; du är trött och nervös, sök att lägga band därpå, så att du ej verkar nedtyngande i ditt hem. Och I föräldrar, käxen ej på barnen, utan unnen dem barndomens och ungdomens glädje i så rikt mått, som förhållandena medgifva. Gören hemmet gladt för dem, därigenom blir det dubbelt kärt och en stark makt i striden mot den yttre världens frestelser. Men tillåten aldrig själfsvåld! Lä- ren det späda barnet att i föräldrarne se en makt, som måste lydas. Lären de uppväxande unga att också de måste göra offer för hemtrefnaden, dämpa sina larmande lekar, torka sina smutsiga fötter, ordna sina skräpande leksaker och i sin mån söka att bibehålla hemmet trefligt och inbjudande. I vuxne söner och döttrar, offren ock I till hemmets gudar. Läggen band på eder allt för stora lust efter nöjen och ungdomssällskap.
Då likväl tullsatsens höjande på en gång, från 6 sk. till 32 sk. B:ko, torde vara ett alltför häftigt språng, har jag ansett att Utskottet bordt hafva slädnät vid en utförselstull af 16 sk. B:ko pr stycke å sparrar af furu och gran af mindre tjocklek fin 8 tum midtpå. Man invänder, att de plank af ovanliga dimensioner (3£ tums tjocklek), hvilka nu i betydlig mängd sågas, möjligen då komme att förtullas såsom sparrar. Detta Bevillnings-Ulsköltels Betänkande, N:o 3. 87 missförhållande förekoimnes likväl lätteligen genom efterföljande anmärknings införande i tull-taxan: »Alla tillhuggna eller sågade trävaror, som hafva mer än 3f tums tjocklek midt»på, men endast 7 tum eller derunder i bredd, anses såsom sparrar». Uti l:a, 2:a, 3:e, 4:de och 9:de punkterne af ofvanstående reservation instämde Herr af Schmidt, Georg'. 4:o af Herr Friherre Leijonhujvud, yl. G. »Utgående från den åsigten, att handeln är ett medel för en nations materiela välstånd, men ingalunda dess ändamål, har jag ej kunnat biträda majoriteten uti flera af dess beslut, hvilka synas mig tillkomna genom att handels-intresset blifvit satt i första rummet, Statsinkomsten i det andra samt slutligen utvecklingen af våra egna krafter genom bergsoch jordbruk, industri och konstflit i det tredje och sista rummet; det är emot denna ordning och deraf härflytande resultat jag reserverar mig. Dessa igenfinnas i de föreslagna tullsatserna på: Fartyg af jern, ångmachiner och ångpannor, som blifvit åsätta endast 5 procent, hvilken tullsats väl icke kan anses trygga vår egen tillverkning, då Engelska jernet står vida lägre i pris än vårt och machin-verkstäderna i England hunnit en så oerhörd utveckling.
Att förekomma tvisters fullföljande från HäradsRätt till HofRätt, har Utskottet såsom correctif stadgat uti förslaget till 26 Cap. 2 §. RättegångsBalken, att den som tappatj skall omant utgifva hvad dömdt är} eller sätta det hos Konungens Befallningshafvande eller i taka händer; med ett ord att på lika sätt fullgöra en UnderRätts dom, som förut 2:ne UnderRätters sammanstämmande domar. Härigenom kan enskildta parters välfärd helt och hållit blifva beroende af en enda persons mer eller mindre kunskap, goda vilja, fördom eller förutfattade mening, och en parts hela välfärd kan på detta sätt vara förstörd genom en endas nyck eller orättvisa; ty det må förlåtas mig, att jag alldeles icke tager Nämnden i någon beräkning i och för Domslutet. Våra förfäder funno icke nyttigt, att lemna Häradshöfdingarna en så oinskränkt magt, och en skadlig erfarenhet torde visa, att detta steg på den juridiska enhetens bana är ett af de ovisaste, som blifvit föreslagit. Ehuru hatare jag är af allt, som gynnar trätolustan, nödgas jag, vid valet emellan dess befrämjande och det föreslagna juridiska enväldet rösta för den förra, och yrka, att ingen nedsättning af det ådömda i anledning af en enda UnderDomares dom må äga rum, utan att, för åläggandet af I Den a3 O e t o b e r e. ro. 323 sådant fullgörande, alltid må fordras två sammanstämmande domar. Att helt olika och andra kunskaper fordras att ransaka, utreda och afdöma många, och snart sagt de flesta, mål, som angå Bruksoch Bergshandteringen, än de vanliga mål, hvilka förut vid HäradsRätterna varit anhängiga; att genom dessa frågors dragande till Domare, sorn icke varit eller äro skyldiga, att för deras bedömmande skaffa sig erforderliga kunskaper, lagstiftaren sjelf ger anledning till deras oriktiga behandling; och att en del Häradshöfdingars göromål derigenom blifva så ökade, att
Nådiga framställningar, beviljat, varit i tillfälle att allt mer och mer utvidga sin elevskola, vid hvilken, från början af år 1850 intill 1852 års slut, 22 elever underhållits på föreningens bekostnad, af hvilka elever nästan alla blifvit antagne till trädgårdsmästare hos enskilde personer och genom duglighet och insigter hedrande vitsordat, det sätt, hvarpå de genom Föreningens försorg inhemtat grunderna för trädgårdsmästare-yrkets utöfvande, föreningen, enär omförmälda anslag blifvit beviljadt andast för den tid, hvarunder den vid sednaste Riksdag uppgjorda statsreglering förblir gällande, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit om aflåtande af Nådig proposition till Rikets snart sammanträdande Ständer om fortfarande för framtiden af det åt föreningen hittills anvisade anslag, hvarförutan föreningen hvarken kunde vidmakthålla sin elevskola eller fortsätta sina under (lera år gjorda kostnadsfria utdelningar af fruktträd och andra nyttiga vexter åt husbåtlnings-sällskapen samt mindre bemedlade jordbrukare i Riket; varande vid föreningens skrifvelse bifogade vidimerade afskrifter af de redogörelser, ^som föreningen i afseende å sistförflutne Irenne års anslag i föreskrifvcn ordning till Landlbruks-akademien aflemnat. Sta,Isrådet tillstyrkte i underdånighet, alt Kongl. Majit, i betraktande af den nyttiga verksamhet trädgårdsföreningen visat sig fortfarande utöfva, täcktes hos Rikets Ständer göra framställning derom, att för den lid, hvarunder nästa statsreglering för - 38 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverket 1853. blefve gällande, Trädgårds-föreningen måtte till understöd för sin elevskola få uppbära ett fortfarande årligt anslag af 1,333 R:dr 16 sk. emot enahanda vilkor som hittills, nemligen att föreningen, så vidt ske kan, verkställer utdelning af fruktträd och plantor till mindre bemedlade jordbrukare och, jemte behörig redovisning för nämnde medel, till landtbruks-akademien årligen afgifver berättelser om antalet af de elever, hvilka vid inrättningen åtnjuta undervisning, äfvensom rörande verkställd utdelning af fruktträd samt om öfriga föremål för föreningens verksamhet. t d).
Gyllenhaal, Carl, yttranden. II. 167. XI. 218. Gyllenstjernska familjens Kronofodran, angående. III. 123. IV. R. 25. VIII. B. 297. A. 335. Gymnastiken, om anslag till lifgifvande af Professor Lines bok angående. III. 68. R. 281. VII. B. 78, 106. VIII. Å. 5. X. U. 395. XL no. XII. A. 60. Gymnastiska Central-Institutet, om ökadt anslag för. lil. 34. R. 273. VII. B. 78, 106. VIII. L 5. X. U. 3g5. XI. no. -XII. A. 60. Gunther, Carl Gustaf, yttranden. III'. Gysinge Bruk, om uppförande af en bro öfver DalEIfven i trakten af. Se Bio. Gårdfariliandeln, om upphörande af. X. B. 3g8. XI. Å. 114. XII. E. 292. XX. U. 43. A. 90. Gäldenär, 0111 skyldighet för, att med arbete aftjena sin skuld. Se Arbete. Gästgifveriet i Skillingarum, om förflyttning af. Se Skillingerum. Gästgifveri-Ordning, om utarbetande af en allmän. III. 153. IV. R. 27. X. B. 398. XI. 116. XII. Gästgifverioch Postskjutsväsendet samt forvagns-inrättningar, angående. X. B. 3g8. XI. 116. XII. Gotha CanalBolag, om sättande till dess disposition af de medel, som till säkerhet för canalens framtida underhåll blifvit deponerade. XVI. B. i4o. A. 208. — om eftergift och afskrifning af RiksgäldsContorets hos Bolaget ägande fordringar, samt räntas godtgörande å de utaf bolagets insättningar i RiksgäldsContoret derstädes innehålfne medel, till säkerhet för fullbordande af återstående arbeten i hamnbyggnadsväg.
"att allmänna tanken fär fritt och öppet i alla ämnen utan "undantag öfwr, uttrycka och meddela sig, skriftcrr "mä wara af Thcologiskt eller Philosophiskt runehäll, "angä Moral, Statistik, Politik, eget Land eller främjande, Medborgares rättigheter, eller skylldigheter m. m.' Men man mäste wara wäl öfwad i warsamhct, för akt härwid ej stöka emot Theologiska Censuren, e« mot Ztdje Paragraphens mänga Momenter, eller att icke komma i strid med Hof» CancellcrS Embctet, till följd af 7 Paragraphens 4:de Moment. Det är dä genom sädana irrgängar, som snillet skall leta sig fram till det sanna och rätta, under oupphörlig fruktan att llöriastncs träd skall brista och urgängcn förfelas! Och desta höga böter desta Zästningsstcaff som sä ofta repeteras — giswa de ej hela Tryckfrihets » Förordningen utseende af en Criminal - Lag? Om man kan antaga, att g'o^wa söebrytelier kunna begäs med pennan, sä kunna ju allmänna LagcnS stadgande» ! dessa rån lämpas oit,utan att Litteratören ivid hwarjr blick ! T> yckss ihets - Förordningen bchbfwer tänka pä ett Spandau eller ert Siberien. Min vförgripeliga tanke är, att det under granssniiig warande fdrflaget behöfwer i den män förän - Den 12 October. 4195 änbraS, att det kanske kättare kan stri^was om ä nyo.
Bctänkanclcn. §61 seendet mätte förblifva vid den af 1309 års Ständer gjorda och Nådigst bifallna hemställningen om Innevånarnes i Länen hörande genom Konungens Refallnigshafvande för hvarje serskild province, och detta ärendes i enlighet dermed ytterligare föreslågne behandling 5 samt, hvad Ekeskogen beträffar, att ofvan nämnde Kongl. Maj:ts Nådiga Bref borde. så mycket mor tjena till underdånig och orubbad efterrättelse, som pä så kort tid säkerligen inga omständigheter kunnat sig förete, hvilka skulle förmå verka ändring uti Kongl. Maj:ts på visa grunder fattade beslut. Hvad åter upplåtandet af Kronoskogar och delningen af Härads-Allmänningar vidkommer, hyste detta Utskott den tanka, att sådant skulle leda till många svårighetei’, och afstyrkte derföre derifrån, äfvensom det ansåg Skogsoch Jägeri-Betjeningens upphörande befattning, Serdeles med Allmännningarne och Ekeskogen1, skola medföra de vådligaste följder. Uti skedd åter-remiss af detta Betänkande fick Utskottet till besvarande emottaga ännu flefe anmärkningar, än de förra Memorialerne innehålla, hvilket dock ej medförde någon hufvudsaklig ändring uti dess redan afgifne utlåtande, ej heller föranledde hos Riksens Ständer annatbéslut, än hvad i närmaste enlighet dermed, uti underdånjg skrifvelse af den Zj. Augusti samma år, till Kongl" Maj:ts nådiga ompröfning i underdånighet öfverlemnades.