Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta förstärkta Utskott skall, genom samfäld omröstning, skiljaktigheterna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåtandet - Coust itulions-TJtskottets Förslag till ny Riksdags-Ordning, låtandet hvile sedan till Riksens Ständers afgörande, sorn ofvan sagdt är. §. 58. Konungen låter å hvarje lagtima Riksdag uppvisa §. Stats-verkets tillstånd i alla dess delar, Lill inkomster och utgifter, fordringar och skulder, för det Z?/’«tae/-Utskott, sorn Riksens Ständer utvälja. Skulle genom Tractater med främmande Magter några medel Riket tillflyta, skall för dem på lika sätt redovisas. §• 59- Vid hvarje lagtima Riksdag låter Konungen, antin§. gen då Riksdagen öppnas, eller sist inom fjorton dagar derefter, till Riksens Ständer framställa hvad, på grund af Rikets och Stats-verkets tillslånd och behof, Staten kan tarfva utöfver de ordinarie inkomsterna, och hvilka behof genom Beviltningar höra fyllas. Vill Konungen vid urtima Riksdag sådan framställning göra, vare om tiden lag samma. §• Ö2- Sedan Stat*-verkets behof blifvit af Riksens Ständer pröfvade, ankommer det på Riksens Ständer alt en deremot svarande Bevillning sig åtaga samt att tillika fastställa, huru serskilda summor deraf skola till serskilda ändamål användas, och dessa summor, under bestämda Hufvud-Titlar uli Riks-staten anslå. §. 66. Riksens Ständers Riksgälds-Conlor förblifver, såsom hittills, under Riksens Ständers styrelse, inseende och förvaltning; och då Riksens Ständer åtagit sig ansvar för den Rikets gäld, Contoret ombesörjer, så komma Riksens Ständer, sedan Z?r«£y<?/-Utskottet öfver Contorels tillstånd och behof sig utlåtit, att genom serskild Bevillning tillskjuta de medel, som för betalande af denna gäld, till ränta och Bih. till R. St.
Ingen Regering får dock på detta sätt låta blindt qvarhålla eller förtrycka sig af dagens rådande opinioner, hvilka ej sällan äro af natur att snart emot andra, då lika lifligt uppfattade, förbytas; den måste pröfva sjelfständigt, och, under erfarenhetens långsammare men också säkrare ledning, upphemta det nyttiga, och förkasta det oanvändbara. Om det sålunda är en sanning, att den valda medelvägen är i princip den rätta, och i tillämpningen, åtminstone tillsvidare, den försigtigaste; torde deraf blifva en otvungen följd, att det redan existeran - Den 14 Augusti f. m. de mäste stödjas, och till större fullkornliet på sina gamla grunder utbildas; med alltid fristadt afseende r>3 möjligheten, att efter mogen öfverläggning, varsamt och småningom införa godkända förbättringar, äfven i sjelfva lärosystemet. UpplöstringsCommitteen har, under förutsättning af en fullständigare reglering, anmält behofvet af ett ökadt årligt anslag till ett belopp af 168,000 R:dr B:eo, men då Kongl. Maj:t icke ansett tillgångarne kunna nu medgifva dess beviljande, har Kongl. Maj:t, med afseende å ämnets allmänna vigt och betydenhet, likväl begärt 60,000 R:dr under det uppgifna vilkor, alt 42>°00 R-dr skulle till ElementarLärovérken användas. Den, som vill göra sig mödan att genomgå de vidlyftiga handlingarné, skall utan svårighet öfvertyga sig, att detta nu äskade nedsatta anslag är af en verklig nödvändighet påkalladt, och jag kan så mycket mindre föreställa mig, att Svenska Folkets upplysta Ombud skulle det förvägra, som nästan all möjlighet derigenom blefve Regeringen hetagen, både att vidmakthålla och förbättra det gamla uppfostringssystemet, och att practiskt pröfva, samt sussessive antaga hvad som kan finnas användbart af det nya, Jag tillstyrker på alla dessa skäl bifall till Utskottens Utlåtande, utan förändring eller tillägg, och anhåller i sådant ufseen - Den 14 Augusti f. m. de vördsamt om Herr Grefvens och Landt Marskalkens proposition. Starka rop på proposition förnyades.
Af Herr af Harmens: ”Jag reserverar mig: 1:0 mot Utskottets tillstyrkan, att de tili Rusthållen anslagne augments-räntor skola lösas efter de grunder, Betänkandet innehåller. Så länge rustnings-skyldigheten oförändrad qvarstår, måste äfven Staten tillåta Rusthållaren åtnjuta de förmoner, sorn dea senare betingat sig, och Statsmagterna kunna härom ingenting besluta, utan att kränka egande-rälten, såvida icke rusthållare lill förändringen lemna sitt bifall. Detta kan efter min förmening lättligen erhållas, om Statsmagterna besluta, att augments-räntorna skola lösas på samma sätt, som andra räntor, men Rusthållaren af Staten njuta ersättning efter samma grunder, som blifvit föreslagna för ersättningen till nu tjenande embetsman med indeldta löner. Såsom nu besluten lyda, skulle väl embetsmannen få ersättning för forslings-kostnaden, i6 sk. banco per tunna, men icke Rusthållaren, då den förres rätt endast grundar sig på fullmagt, den senares på fastebref; a:o emot Utskottets afstyrkande att föreslå 2:ne uppbörds-terminer, på sätt Grefve Spens i sin motion begärt, emedan det enda skäl, Utskottet anfört, på intet sätt synes vederlägga de i motionen upptagne stora och omfattande förmoner. I andra länder ingå skatterna månadsvis till Staten, dels derföre, att liqviden deraf må underlättas, dels för det att penninge-eireulationen icke häftigt skall rubbas genom indrifning af en stor massa mynt på en gång. I Sverige indrifvas nästan alla skatter på en gång, och derifrån härleder sig den för landet känbara penninge-bristen om vintren och mot våren.
Frih. Åkerhjelm, Johan Carl, med 14 röster. 5:te B'ånkm:s-Afd. N:o 220. Frih. Palmstjerna, Nils Fredrik, med 10 röster, och N:o 234. Frih. Djurclou, Fullm. Gr. Mörner, Carl Göran Detlow, meri 8 röster. 6:te B'dtikm:s A/d. N:o 246. Frih. Manderström, Ludvig, med 11 röster, och N:o 279. Frih. Wrangel af Sausis, Fullm. Frih. Cederström, Claes Rudolf med 8 röster. 7:de Bänkm:s Afd. N:o 330 Frih. Silfversparre, Fullm. Frih. Stjernstedt, August Wilhelm, med 8 röster, och N;o 331. Frih. Adlercrutz, Carl Gustaf, med 9 röster. 8:de Bänkm:s-Afd. N:o 370. Frih. von Paijkull, Johan Gustaf, med 10 röster, och N:o 383. Frih. (POhsson, Fullm. Gr. Lewenhaupt, Erik August, med 11 röster. 9:de Bänkm:s-Afd. Hr Bonde, Fullm. Frih. Bonde, Knut Philip, med 14 röster, och N:o 105. Hr Falkenberg till Bålby, Fullm. Gr. Falkenberg, Carl Adam, med 12 röster. Hr. Munck af Fulkila, Claes Johan, med 11 röster, och N:o 302. Hr Hjulhammar, Fullm. Hr Wästfelt, Otto Wilhelm, med 12 röster. 11.•te Bänkm:s-Afd. Ilr Appelbom, Fullm. Hr Oxehufvud, Tönne, med 9 röster, och N:o 489. Hr Rosenlindt, Berndt Magnus, med 9 röster. 12:te Bänkm:s-Afd. N:o 645. Hr Möllersvärd, Carl Henrik, med 11 röster, och N:o 717.
Maj 1859 afgifna underdåniga betänkande yttrat: att dessa till Kongl. Majits disposition, för försvarsverkets särskilda delar, ställda kassors och fonders öfverflyttande till annat embetsverks vård, förvaltning och redovisning skulle framkalla behof af särskilda embetsoch tjenstemän för ett sådant uppdrags fullgörande; att detta lika betydliga som grannlaga förvaltningsbestyr, sådant detsamma för närvarande utföres, icke för Staten medförde någon särskild kostnad, enär befattningarne med pensionsregleriug, pensioners och gratifikationers utbetalning, samt utgifternas redovisande i alla händelser måste qvarstadna inom Armé-förvaltningen, hvilket embetsverk erfordrade enahanda tjenstemannapersonal, ehvad fonderna afskiljdes eller ej; att, derest bestyret med fondernas redovisande, som vore fördeladt emellan Krigs-kollegii särskilda afdelningar, skulle komma att i ett enda kontor sammanföras, ej blott framdeles kunde indragas och besparas aflöningen för Invalidhusfondens kamererare och 4 Siats-Utskottets Utlåtande N:o 51 ombudsman, utan ock tillvägabringas erforderlig enhet i utlåningssätteti uppå hvilka skäl komitéen ansett sig böra i underdånighet hemställa, att merberörda kassor och fonder måtte blifva Armé-förvaltningen till vård och förvaltning anförtrodda, så mycket heldre, som komitéen, för sin del, fullkomligt instämde i den af Rikets Ständers vid 1823 års riksdag tillsatta särskilda Utskott uttalade mening, att alla allmänna kassor och lånefonder borde, såsom hittills, förvaltas af de verk, hvilka det åligger att ombesörja de ärenden, hvarför nämnda kassor och fonder blifvit inrättade, emedan för hvarderas förvaltning vissa särskilda föreskrifter vore gällande, som med sjelfva ärendenas behandling hade gemenskap.
Ett Memorial af, Vice-Talmannen Anders Jonsson Hyckert, angående Rente-tagares oell Rentegifvares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter. Ett Memorial af Anders Joachimsson från Östergöthland, angående förändradt förhållande med Saltpeters anskaffande till Kongl. Maj:ts och Kronans behof. Ett Memorial af Nils Håkansson från Christianstads Län. angående ett förändradt Beskattnings-sätt af Mjöl-, Sågoch Tullqvarnar. Ut Supra Ex Protocollo Olof Werlin. Uppläst hos Samtlige Riks-Stånden den 20 Mars. Vördsamt Memorial! "Vid Rikets nu församlade Ständers Stats-Utskotts första sammanträde, nästlidne dag, har Kongl. Maj:t i Nåder täckts låta Utskottet tillställas Dess Nå - 470 Dm sn Mars'. Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, af den i uti innevarande månad; hvilket Utskottet ansett sig böra Riksens Höglofl. Ständer vördsamt vid handen gifva, i afseende å den beräkning af Riksdagens begynnelse, sorn enligt 27 §, uti Riksdags-Ordningen den to Februari 1810 härigenom vidtager; hvarjemte Utskottet får lika vördsamt Riksens Hogtofl. Ständer meddela, att Utskottet nu låter till trycket befordra högstberörde Nådiga Proposition jemte Bilagorna. Stockholm den 17 Mars i8t5> På Höglofl. Ridderskayets och Adelns Leda möters vägnar Carl De Géer, På Högvördiga PrestStåndets Ledamöters vägnar Gustaf Murray. På Välloflige BorgareStåndets Ledamöters vägnar Carl Fr. Fandberg» På Hedervärda Bonde_ Ståndets Ledamöters vägnar Jan Jonsson. C. Tunelius Upp. Den 2 9 Mars. 471 Uppläst i Samtliga Riks-Stånden d. 30 Mars Utdrag af Protocollet, hållet uti Riksens Häglof..
Min tanke att neka en Ordfdrande gbra propositionen; men jag hade trott, att nät den uyplästcs, wore det till justering, och att när den blifvit bcswaråd Med Ja och Nej, man hade rättighet att göra anmärkningar» Herr 8!lvetsto!p6, kraejriöz yttrade stil sä hade wid alla Riksdagar tillgätt» Ro - 4432 Den 19 Gctsber. Ropades af nägra att justeringen wore gjord. Friherre Laclerltröm bcsteidde att justeringen wore gjord: han more kängt ifrän att wiss, ja neka Ordföranden sin rättighet att fbrcslä propositionen; men rättigheten att justera läge hos Ständet, äfwensom den att föreflä contra-proposition. I anled, ning häraf yrkade han, att om den upplästa proposi, iionen bleftvc gissad, den af honom föreslagne contraproposition mätte upptagas, att Riddcrskapct och A, deln, utan den norde Z:s anförande, stadgade answars-ssyldigheten nu en gäng för alla, och ej, säsom Herr Grefwe ve la 6urcsie nämnt, fcrffilt för hwarje inträffande händelse. Herr -von Lakullen sisi m: Ofta har händt att dä en proposition blifwit föreslagen, den samma blifwit pä flerchanda sätt ändrad, och man har ändock fluteligen kunnat träffa en öfwcrcnskommelse mellan de skiljaktiga tankarne. Ogerna bulle jag se att man satte Regerings - Formen i fräga. Jag menar att det wore i full öfwerenstämmelse med densamma, om wi stadgade, säsom jag redan haft den äran förcstä, att (konstitutions - Utskottet äladeS, att inom, om man sä behagade, nägra wcckor eller en mänad efter Riks Mötets början inkomma med ett generell betänkande öfwer Stats-Rädets förhällande, dä hwar och en som i Utskottet derom warit af skiljaktig tanke, finge läta densamma betänkandet ätföllja. Grefwe vela 6 ar 6 is:
Af böter, som enligt denna författning ådömas, samt värdet af bränneriredskap och annan egendom, som lörbruten anses, tillfälle två tredjedelar åklagaren och en tredjedel den stads eller sockens fattigkassa, Iivari den åtalade förbrytelsen är begången. Finnes särskild angifvare, tage hail hälften af åklagarens andel. Efter anmälan af Kongl. Majds Befallningshafvande, kommer alt på Kongl Majds nådiga pröfning bero, huruvida i något fall åklagare eller tillsyningsman för ådagalagdt uit vid efterspanande och beifrande af förbrytelser mot denna författning gjort sig förtjent - ExpeditionsUIs k olie Is Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 156. 41 tjent af någon särskild uppmuntran utöfver honom möjligen tillkommande andel i ådömda böter samt redskap eller annat förbrutet gods. Art. VI. Föreskrifter i afseende å författningens verkställighet. § 58. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hålle allvarlig hand öfver iakttagande af hvad i denna författning stadgadt är. § 59. Landsoch Sladsfiskaler, Krono-, Stadsoch Polisbetjente, samt de personer, hvilka särskildt förordnas att vaka öfver denna författnings efterlefnad, åligge att förbrytelser mot densamma åtala. I öfrigt eger en hvar rättighet all för sådana förbrytelser anställa åtal, dock ej barn mot föräldrar, eller tjenstehjon, så länge de i tjensten äro, mot husbondefolk. Då åtal anställes af annan person än den, sorn i mom. 1 af denna § nämnd är, gifve han sin talan allmän åklagare tillkänna så tidigt, att denne må kunna målets utförande öfvervara. § 60. Rättighet att förbrytelse mot denna författning till åtal af allmän åklagare angifva tillkomme en hvar, utom barn mot föräldrar. Kommunalnämnd å landet och Sladsfullmägtige eller, der sådane ej finnas, allmän Rådstufva i stad, böra egna synnerlig uppmärksamhet deråt, att sådana förbrytelser valda till åtal angilna. Tillträde till bränneri må derföre ej förvägras dein, eller den ledamot, de bland sig utse att öfver bränneriet tillsyn halva. § 61.
Föredrogs å nyo Stats-Utskottets, den 33 dennes, under N:o 339, aflåtna och, den 13 derpåföljde e. m., på bordet lagda ytterligare Utlåtande, angående Landshöfdinge Residence-huset i ^Hernösand, i sammanhang hvarmed äfven upplästes Vällofl. Borgare-StåndetsProtocolls-Utdrag,af den 16 dennes, af innehåll, att Borgare-Ståndet bifallit Stats-Utskottets nyssnämnde Utlåtande, samt inbjudit de öfrige Riks-Stånden att | samma beslut deltaga; och fann Ridderskapet och Adeln för godt att äfven, för dess del, gilla Stats-Utskottets ifrågavarande Utlåtande. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande Stats-Utskottets, den 22 sistlidne October, afgifna och, den 13 dennes e, m., pä bordet lagda Utlåtanden: N;o 306, angående dispositionen af de f. Trot. Allmänna Magazins-Inrättningen tillhörande Hus och Byggnader; N:o 305, i anledning af väckt fråga om dispositionen af några Kronan tillhörige Byggnader och Tomter i Landskrona. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades, på grund af dervid gjorda anmärkningar, Stats-Utskottets, den a4 sistlidne September, under N:o 269, afgifna och, den 8 derpåföljde October e. rrt., på bordet lagda ytterligare Utlåtande, i frågan, angående af Marstrands Stad sökt ersättning för utgjord Inqvartering. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande Statssamt Allmänna Besvärsoch Oecoriomie-Utekottens, den 1 dennes, afgifna och, den 10 derpåföljde e. m., på bordet lagda Utlåtanden ! N:o 91, med anledning af gjorda hemställanden om lindring för åtskilliga Län i vilkoren för betalandet af Undsättnings skulderna efter 1826 års missväxt.
Undantag ifrån och lindring uti föregående Stadgande. Från Stämpladt Papper befrias: Aeademierne, i alla dem rörande Ansökningar och Actioner; Academie-Hemman, som ej äro Skatte; Actioner, Fiscaliska; Actioner, rörande Academier, Gymnasier, HushållsSällskap, Kyrkor, Schöler och Hospital, Fattig vårds-inrättningar, PensionsCassor och alla andra fromma Stiftelser, samt Academie-Hemman; Afoch Tillträdes-Husesyner å afla Kronans och Statens Boställen, samt Bref och Utslag derom; Afsked för Ryttare, Dragoner, Soldater, Båtsmän och Spel i Numer; Allmogen för: alla Besvärsskrifter, Ansökningar och Förklaringar, med dertill hörande Bilagor, som hos Oss i underdånighet ingifvas, jemte de Resolutioner, Utslag och Domar, Exp. Utsi. Förslag till und.
Att under sådana omständigheter fatta beslut om ifrågavarande tjenstbarhelers indragning efter nuvarande indelningshafvares afgång, utan att i sammanhang dermed blifvande boställshavare för deras sålunda tilläfventyrs uppkommande förluster, för såvidt arbelshemmanen ej förpligtades att dem godtgöra, förvissades om skälig ersättning genom erforderliga statsanslag samt nödiga och ändamålsenliga åtgärder blefve vidtagna äfven genom dertill anvisade medel till boslällshäfdens behöriga handhafvande, der sådant behöfdes, ansåg E. FL Majit icke lämpligt, hvadan och enär, vid de i landsorterna, enligt Rikets Ständers önskan, genom E. K. Maj.-ls Befallningshafvande hållna undersökningar, hvarken någon uppskattning till penningevärde egt rum, vare sig af arbeishemmanens gemensamma arbetsoch dagsverks-skyldigheter tili hvarje kungsgård eller af hvarje hofveris eller arbetslags, än mindre hvarje särskildt hemmans tjenstbarheter eller tillfredsställande utredning blifvit åstadkommen i flere på frågan inverkande vigtiga omständigheter, E. K. Majit i nåder förordnade att, till noggrann! utredande af dessa förhållanden, ny lokalundersökning skulle företagas vid hvar och en af de i Skåne varande kungsgårdar och boställen, hvarest hofveriskyldigheten in natura icke vore afskaffad; och uppdrog E. K.
Vid följande, eller 1850—51 årens, riksdag biel' frågan åter föremål för Rikets Ständers pröfning, dervid, bland annat upplystes, att ifrågavarande boställe icke innehades af Chefen för Dalegegementet, utan att alkomsten deraf, enligt 1833 års lönereglering, inginge lill Regementets löningslbnd, lör hvars räkning bostället vore utarrenderadt; och då allmogen i Näsgårds fögderi, utom ofvannämnde kontanta afgift, vore skyldig att, i händelse berörde medel ej för afsedda ändamålet vore tillräckliga, fylla det bristande, samt alt dessutom lill nämnde kungsgård utgöra åtskilliga tjenstbaiheter, och en föregåeade fullständig utredning under sådana förhållandenden erfordrades, för bestämmande af den ersättning, som banle tillkomma Regementets löningslbnd, i händelse allmogen från berörda skattskyldighet befriades, ansågs frågan icke heller då böra till någon Rikets Sländers åtgärd löranleda. ”DO O t O Dä emellertid nu, genom ofvan omförmälda vid innevarande riksdag besluiade förändring i gällande Bevillnings-IÖrorduing, Näsgårds och Wesler-Bergslags fögderier blifvit beröfvade den lindring i bevillningen, hvilken de hittills, i anseende lill förrberörda onus, åtnjutit, synes billighet och rättvisa påkalla, att de jemväl varda från samma onus befriade; man, enär frågan för öfrigt befinner sig i alldeles enahanda outredda skick, sorn då den vid 1851)—1851 årens riksdag sednast var föremål lör Rikets Ständers behandling' samt Dal-regementets löningslbnd fortfarande synes ega giltiga anspråk på ersättning för mistningen af nämnde förmån, hvilken ersättning icke ulan derför erforderlig utredning kan bestämmas, få Rikets Ständer hos E. K. Majit i underdånighet anhålla, det E. K. Majit täcktes låta fullständigt ulreda frågan samt sedermera lill Rikets näst härefter sammanträdande Ständer deruti aflåta uädig Proposition. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 26 Oktober 1860. Expeditions-Ulskntlets
Han hade just befunnit sig i hamn i närheten af det ställe, där Käthe förliste, och hade deltagit i kapten Bergs begrafning. De enda föremål, s o m man funnit i den uppkastade kroppens kläder, voro ett stort silfvermynt och en engelsk knif. Dessa förde han nu med och öfverlemnade till enkan. Fru Berg lät af myntet förfärdiga tvänne små silfverkors, af hvilka hon hängde det ena som en minnesamulett kring den späda dotterns hals och behöll ett för sig själf. Knifven blef sonens arfvedel efter fadern. * &amp; Som sagdt, aren gingo sin jämna, långsamma gång genom arbete o c h mödor, o c h barnen växte upp; de fingo den bästa undervisning i Londons yppersta skolor — intet offer, ingen möda var modern för stor, när det gällde dem. Sonen, s o m var sex år äldre än Käthe, visade ett mycket godt, lugnt o c h pålitligt lynne, o m än något slutet o c h tillbakadraget. Han hyste stor förkärlek för botanikens studium, o c h hans dröm redan från barndomsåren hade alltid varit den att egna sig åt hortikulturen. &gt; Han satte en stolthet i att så fort s o m möjligt kunna komma därhän, att han ej längre behöfde ligga modern till last, utan kunde bli sin egen försörjare, o c h vid 15 års ålder dref han därför ock igenom — hälft mot modrens vilja, som gärna ville ha honom fram den » lärda vägen » och med glädje ännu i långa år skulle ha slitit för honom — att han fick afsluta sina skolstudier o c h inträda som elev vid ett stort trädgärdsinstitut utanför London. Där gjorde han snabba o c h lysande framsteg; och efter endast tre år rekommenderades han af sina förmän på det varmaste till en förmånlig plats, som erbjöd sig, då en svensk adelsman, en grefve Stjärne, genom det ansedda institutet sökte en trädgårdsmästare för sitt gods i Skåne. Han antog befattningen, trots det kostade på h o n o m att lemna moder o c h syster. Han var j u dock så godt som svensk född, o m ock hans vagga stått i den stora dimstaden vid Themsen, och språ- ket var hans modersmål.
Som för öfrigt, jemlikt Regeringsformens 96 §, JustitiäOmbudsmannen, ej mer an någon annan Actor, kan handla emot hwad Lagar och Författningar föreskrifwa, synes ingen olägenhet däraf uppsta, att han till utförande upptager hvilket allmänt mål, som häldst. Widkommande äler enskildas klagomal, fär U skottet wördsamt åberopa 9 och ro § tz, af det omarbetade förslaget, hwilka, dä de jemnföras, torde klarligen upplysa, att i sädane fall ingen Collision äger rum, särdeles, som klaganden altid bör anses anlita b ott enkhera af besia Embetsmän, warande JustitiäOmbudsmannen lika förbunden, att till JustitiäCanhleren hänwisa hwad han funnit wara af mindre allmän wigt, som att beifra hwad denne lämnat utan afseende. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Protocoll, hållna lios Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm,' o Arén 1354 och 1355. Tjugondeandra Häftet. STOCKHOLM. Tryckta hos Johan Hörberg, i835. Fredagen den i Maj 1835. Plenum kl. io f. m. Justerades 4 prot.utdr. fö:- d. 3o sisth April. Föredrogs å nyo Hr Oxehufvuds d. 3o sistl. April f. m. på bordet lagda hemställan om inbjudn. till PresleSt. att instämma i R. o. Ad:s beslut, rör:de StatsUtsk:s utlåt. N:o 447» samt till BondeSt. att med R. o. Ad. sig förena i de få delar, hvaruti R. o. Ad:s beslut i nämnde fråga icke är med BondeSt:s öfverensstämmande. Hr Stuart, Carl Gust.: De vid denna riksdag RiksSt:n emellan särdeles vanliga inbjudn:na hafva i allmänhet haft ett högst menligt inflytande på riksdagsärendernas gång. De hafva dessutom åstadkommit en allm. osäkerhet om beståndet af de utaf R.
I vissa orter, synnerligast i de nordligare länen, förekomma temligen allmänt entreprenader med icke obetydliga afgifter, såsom i Wester-Norrlands län, der, bland 40 landtgästgifverier med entreprenad, blott 17 finnas med lägre bidrag af helt hemman, än 35 R:dr, under det bidragen i öfrigt uppgå vid 13 stationer till 35 ä 54 R:dr och vid 10 stationer till 74 R:dr och deröfver; i Kopparbergs län, hvarest, bland 45 landtgästgifverier med entreprenad, endast 10 finnas, der bidragen af helt hemman ej öfverstiga 30 R:dr, utan att dock vid någon station gå lägre än till 24 R:dr, under det bidragen i öfrigt utgöra vida högre belopp och vid 7 gästgifverier öfverstiga 100 R:dr; i Gefleborgs län, hvarest, bland 41 landtgästgifverier, 19 hafva bidrag, för helt mantal räknadt, af 20 ä 42 R:dr och 7 andra till belopp af 54, 60, 98, 123, 125 och 480 R:dr; äfvensom i Örebro län, der, bland 37 landtgästgifverier med entreprenad, 8 hafva bidrag af hvarje helt hemman med 20 ä 50 R:dr, och 9 andra till ännu högre belopp. Deremot finnas, ehuru blott till ett antal af emellan 30 och 40, stationer, der entreprenader bära sig utan särskildt bidrag af de skjutsningsskyldige, äfvensom dels i andra län, än de här ofvan omförmälda, dels ock vid sidan af de stationer, der förutnämnda höga entreprenadbidrag förekomma, andra stationer finnas, hvarest bidragen uppgå till ganska ringa belopp, såsom af helt hemman i Norrbottens och Hallands län 5 R:dr, i Stockholms 4 R:dr 50 öre, i Elfsborgs 4 R:dr, i Westmanlands 3 R:dr 50 öre, i Gefleborgs, Södermanlands och Östergöthlands 3 R:dr, i Upsala 2 R:dr 50 öre, i Calmar 2 R:dr, i Örebro och Skaraborgs 1 R:dr 75 öre och i Wester-Norrlands 1 R:dr 50 öre.