Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vinst på produktionen och inrikes handeln uplifvar den utländska, som väl bekant är. Men den sednares tillfälliga underbalans kan ej betalas med rörelsemedlet för den förra, ty utlänningen tager ej i liqvid kreditsedlar, endast metallisk valuta. Begagnades förnämligast denna såsom värdemätare, så skulle betalningar till utlänningen endast hafva till följd en och direkte minskning i rörelse - I>«H 16 November f. m. medlet., i stället att nu, hvarje specieriksdaler, som tagea ur banken, först medför en proportionerlig indragning af riksbankens sedlar, samt sedermera en motsvarande i privatbankernas sedelstock. Hela indragningen blir således slutligen mer än dubbelt så stor som den ursprungliga minskningen. Användandet af klingande mynt skulle dessutom hafva många direkta fördelar. I andra länder är det en gifven erfarenhet, att då öfverspekulation förefinnes oell derigenom en kris hotar, densamma ofta kan förekommas eller göras mindre skadlig genom de stora bankernas inflytande. De nemi. minska sin rörelse så viii i afseende å depositionslån som diskonteringar, hvarigenom osäkra affärer försvåras. Här i Sverige har Riksbanken alls intet inflytande i denna väg; ty om den skulle försöka att genom minskade belåningar, högre ränta o. s. v. hämma affärerna, vore denna åtgärd alldeles förgäfves, emedan, vid sidan af Riksbanken, stå Privatbankerne, som mata spekulationen med pappersmynt till det högsta belopp cirkulationen möjligen kan sluka. Vore klingande mynt rörelsemedlet och de öfriga bankerne äfven hade skyldighet att dermed inlösa sina sedlar, så kunde sådana pappersutsläppningar icke ske, och i det fallet skulle handeln rätta sig efter tillgången på det verkliga ravntet. Riksbankens säkerhet vore mycket större, om den betydligare delen af rörelsemedlet utgjordes af guld och silfver och icke af sedlar. Den kunde då lättare vid påkänningar anskaffa behöflig metallisk valuta för att uprätthålla siria sedlars värde. Den hade då medel helt nära att genom sin räntevinst, om så behöfligt syntes, förstärka sin ställning.
Till ordningsmål räknas, om, vid tryckeris anläggande, uraktlåles hvad i §. 5 Mom. derom stadgar, eller om Boktryckare underlåter att, enligt 1 §. 10 Morn., å skriften utsätta sitt namn, tryckningsorten och årtalet, eller om han en hos honom tryckt skrift till Hof-Canzleren eller dess ombud inom utsatt tid icke aflemnar, eller om, emot 1 §. 12 Morn., tryckta skrifter, hvarå Boktryckare-namn, tryckningsort eller årtal ej äro utsatte, föryttras. Anm: I händelse de af Rikets Ständer uti underdånig Skrifvelse den 4 sistlidne Mars hos E. K.* Mit anmälde Grund la gs-ä ri d r i n g s-fö rs lag, angående en ändamålsenligare organisation af Stats-Rådet m. nu, vinna E. K. M:s Nådiga bifall, skulle uti nyss anförde Grundlags-§§. ordet: Hof-Canzleren” utbytas emot ordet: ”Justiticc-Stals-Ministern.” Och få, med anmälan härom, Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att dessa föreslagna förändringar i Rikets Grundlagar måtte vinna E. K. M:s Nådiga sanction samt sedermera varda i vanlig ordning kungjorde. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 29 April 1840. i Expeditions-Ulskottets Förslag till und■ Skrifvelse , N.o 7. 21 N:o 7. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelö den 22 April i#4 Preste-Slåndet den 22 Borgare-Ståndet den 22 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Ständers' underdåniga Skrifvelse , angående väckt fråga om förändring i tillsynen å de till Boställen åt Chef erne m. fl. Tjenstemän vid Båtsmans-compagnierne fordom upplåtne Krono hemman. (Stats-Utsk:s Uti. N:o 23.) S. A. K. I afseende å de, genom Kongl.
Alla å Recognitions skogarne befindtlige odlingar af Aker och Äng skola skattläggas, och i hemmantal indelas, efter den orts method, der de ärö belägne, och åboen lemnäs förmånsrätt till skattelösen. Den skogsmark och hagar, som till nödig vedbrand, stängsel oell bete tilldelas de sålunda tillkomne nya hemmän, skall vid Skattläggningen till den areal de innehålla, öka hemmantalet, och den blifvande Skattens storlek, pä det sätt, att då i Dalarne och de prövincer, sorn ligga norr om Gestrikland 1,400 Tunneland skog, af sämsta jordmån och beskaffenhet, och i proportion mindre på bättre mark, anses böra utgöra lika skatt med ett helt hemman, skall i Rikets öfriga prövincer högst 1000 Tunneland, anses svarande mot Ett helt hemman. Det antal Tunnland skog, som hvarje lägenhet erhållit, bexaknas sedan i mindre bråk af helt hemman efter den proportion, som ofvan för hvarje helt hemman finnes bestämd; hvilket sedan tillägges det hemmantal, sorn odlingen förut fått sig åsatt, hvarigenom rätta hemmantalet uppkommer. Ärliga räntan för dessa hemman utsättes i Spanne-' mål, efter den proportion, Spannmåls räntan har till persedel räntan då. båda efter ett medium af de 10 sistförflutne årens Markegång beräknas. 3. Skattelöseskillingen erlägges för den delen af Recognitionsskogen, som ej erhåller hemmantal med 6 års ränta, så att den uti Dalarne och de provinser, som ligga norr om Gestrikland blifver 18 sk. Tunnlandet och i Rikets öfrige prövincer 30 sk. Tunnlandet. Tor den delen af Prot> Utdr. d. 18 Junit 1818» 671 Becognitions-skogen, forn erhållit hemmanfa!, betalas 6 ars fulla ränta, uträknad efter dessa årens Markegångar, men ej efter .Tordeboks-värdie. 4.
Men detta måste alltid betraktas såsom undantag, dervid lagen icke kan fästa något afs.; hvadan oek lagförslaget icke allenast ansett det strängare ensamhetsfnngelsets tillämpning böra inskränkas till dem, som blifvit dömda på högst två år, utan äfven medgifvit en viss afkortning på strafftiden. Men helt olika är förhållandet med det lindrigare ensamhelsfängelse, som lagförslaget uptager, och hvilket i sjelfva verket ej innebär 344 Den 17 Juni f. m. annat, än den befrielse från sammanblandning med andra fångar, hvilken man såsom en förmån redan tillförene utan någon föreskrift i lag sökt bereda alla sådana straff-fångar, som blifvit dömda till ett lindrigare fängelsestraff. i)å det derföre i 5 § af den nu föreslagna lagen heter, att jemväl dessa fängelsestraff skola på sådant sätt verkställas, att fången, så vidt ske kan, förvaras i särskildt rum, skild från andra fångar, har afsigten visserligen varit att äfven i afs. på så beskaffade fångar uprätthålla den hufvudgrund i ensamhetssystemet, som förbjuder all hemlig gemenskap mellan flera fångar; (ill följd hvaraf hvarje fånge enligt samma § bör, så långt utrymmet medgifver, hafva sitt särskilda förvaringsrum för de tider af dygnet, då han måste lemnäs utan bevakningens omedelbara tillsyn; men icke har meningen härmed kunnat vara att hålla dessa fångar, likasom de till straffarbete dömda, både dag och natt innestängda i cell, utan rättighet att der få se magön menniska, eller att derifrån utgå på annan tid än en viss timme. Som det ådömda straffet endast afser frihetens förlust för en bestämd tid, behöfver man mot dem ej iakttaga andra försigtighetsmått än som erfordras för att förekomma rymning, och det blifver för samhället till och med en pligt att för sådana fångar göra fängelset i öfrigt så lindrigt som möjligen ske kan utan att äfventyra ordningen på stället, eller rubba det hufvudsakliga syftemålet med ett ensamhetsfängelse, nemi. fångarues afskiljande från hvaraudta vid alla de tillfällen bevakningen icke kan hafva dem under ögonen.
Jag råkade att vara frånvarande då K. propos:n om cellfängelser remitterades, ty jag föreställde mig icke att det skulle genast ske utan föreg:de bordläggning. Men då nu denna propos. blifvit remitterad till SlatsUtsk. allena, så hemställer jag, om den icke tillika borde remitteras jemväl till LagUtsk. Genom denna propos. är nemi. föreslaget, att häraderne skulle slippa hädanefter underhålla sina fängelser och all kostnaderne derföre skulle af statsverket under vissa villkor öfverlagas. Genom denna åtgärd korame, i fall den af R. St. bilolles, 4 § 26 kap. Byggninga-Balken att förändras eller tillintetgöras. Der står nemi.: ”Vid hvarje tingsställe skall ock ett fängelse vara, der missgerningsmän måge i förvar hållas. För denna byggnad vare ingen fri, utan sätesoch ladugårdar, afhyste rå-och rörshemman, så ock presteoch klockare-bo!. ” Emellertid skulle ifrågavar. hemman genom förändringen blifva befriade från häradsfängelsers underhåll, och med detsamma denna § i allmänna lagen upphäfvas. Jag hemställer således att R. o. Ad. måtte göra det tillägg till dess förra beslut, att propos:n mätte remitteras jemväl till LagUtsk. Uppå Hr Gr. o. Landtm:s i anledn. häraf framställde propos. , beslöt R. o. Ad., att K. M:s redan till StatsUtsk. remitterade nåd. propos., ang:de anslag för uppförande af cellfängelser och i afseende på andra frågor, som med fängelse-regleringen äga sammanhang, skulle remitteras jemväl lill LagUtsk. Öppnades Hrr Electorers listor vid val af ledamöter uti nedannämnde Utsk., och befunnos hafva blifvit utsedde till ledamöter i Constitutions-Utskottet: N:o 86. Gr. Hamilton, Jacob Essen; — 115. Lagerbjelke, Gustaf; — 245. Frih. Lagerfelt, Israel Carl Adam; — 331. , Adlercreutz, Carl Gustaf; — 494.
Men, mine Herrar, om detta är en sanning, som måste erkännas, ehuru efter menskligt sätt att se, de missförhållanden, som förefinnas, äro af en öfvergående natur, så framställer sig i alla grenar af industriens och näringarnes väsende inom Sverige — i alla vinklar och vrår af nationens lif — så ojäfaktiga bevis på en större utveckling och en stigande kultur i intellektuelt och materielt hänseende, så stora resultater af nationens kraft i arbete och ihärdighet i förkofran, att det ej kan undgå att vinna framtidens erkännande och efterkommande generationers tacksamhet, emedan det ligger i öppen dag. Under erkännande, af dessa faktiska förhållanden, hvilka lika mycket måste glädja fosterlandsvännen som industriens fortvarande utveckling alltid gör anspråk på Rikets Ständers odelade uppmärksamhet, finnes för mig intet skäl, att antaga, det nu gällande tull-lagstiftning, hvilken hvilar på tvänne stora grundsatser: »aktning för allmän rätt, samt arbetets frihet», i sin tillämpning är för Svenska jordbruket, i nå gon mån missgynnsam. Ej nog dermed, att jordbrukets produkter, under sednare decennier i allt större skala, täfla på verldsmarknaden, under det konsumtionen förökas inom landet till följd af en oupphörligt vexande folkmängd, och tillfredsställandet af arbetsklassens ökade behof, hvilket fullständigt bevisas af alla offentliga handlingar. Importen af råämnen för industriens verksamhet har förminskats i den mån, som inom landet produktionen deraf bar ökats, och den s. k. fria handels-lagstiftningen, som nu närmar sig sin utveckling, bereder en känsla af helsa och välbefinnande i indu stri och näringar, som inför en öppen blick och ett moget omdöme ej bör kunna minskas af ett och annat moln, hvilket understundom sväfvar öfver horisonten och som alltid är oskiljaktigt från menskliga företag. Det finnes likväl ett vigtigt element i jordbrukets lif, som är i behof — icke af skydd, i den mening, som man i den ekonomiska lagstiftningen gifver detta ord — men af Rikets Ständers lifliga uppmärksamhet, nemligen ladugårdsskötseln.
Friherre Wrangel: Skulle den händelse inträffa, som Friherre af Nordin omtalt, att hästar för Cavalleriernes behof behöfde införas, «å äger ju Kongl. Maj:t rätt att nedsätta tullen. Jag tror af detta skäl att man i, allmänhet ej bör sätta för låg tull I öfrigt äro, väl de Danska remontshästar, sorn inkomma, i anseende till deras vackra figur, mera begärlige än de Svenske, men de kunna ej i duglighet j emföras med de större hästarne i Wermaland och flere andre orter. Friherre af Nordin: Jag vill blott nämna, i anledning af Grefve Cronhjelms anmärkning,. Sen 20 Augusti j. m, 'att hästen verkar mera pl den Rustandes välstånd än några alnar klädes inköp, emedan hästen kostar ända till 200 R:dr B:co, och klädet endast några få plåtar. I öfrigt är det stor brist på Remonthästar i norra delen af landet, som torde förtjena afseende vid denna frågas afgörande. Grefve Cronhjelmi För ögonblicket kan jag ej neka, att ju den jemförelse jag gjort, slår ut till Friherre af Nordins fördel, men jag får erinra att många alnar kläde åtgå under den tid en god häst varar, och då våra stuterier lemna hästar till lika godhet med de utländske, frågar jag om man bör nedslå eller upprätthålla dem. Friherre Wrangel: Den större brist på häH star som Friherre af Mördin omtalat, härleder sig just ifrån den fria införseln af Danska hästar, och de hafva gatt till 300 R:dr, just för den vackrare figuren, men ej för deras godhet. Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln önskade, att skillnad borde göras emellan hästar och racehingstar, och om i följd deraf en ny artikel under namn af racehingstar skulle i Tulltariffen införas.
11 nådiga proposition, att Rikets Ständer medgifvit, det byggningshjelpen inom Färentuna härad må erläggas med samma belopp, hvarmed den inom öfriga orter i Stockholms län i allmänhet utgår eller med 1 R:dr 24 sk. Banko för hvarje mantal. Stockholm den 17 Juli 1857. Ank. till Exp.-Utsk. d. 18 Juli 1857, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckta motioner, åsyftande förändring af det uti 5 § af Kongl. Kungörelsen den 11 Maj 1855 meddelta stadgande, angående den minsta enheten, hvartill, vid runtepersedlarnes omsättning och förenkling, hvarje persedelslag må uti jordehoken uppföras. (I. A.) Då Rikets åren 1850—1851 församlade Ständer, med anledning af Kongl. Maj;ts vid samma riksmöte aflåtna nådiga proposition, angående de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling, uti skrifvelse af den 20 Augusti 1851 i underdånighet anmälde de af Rikets Ständer i detta ämne, hufvudsakligen i öfverensstämmelse med högstberörda nådiga proposition fattade beslut, yttrade Rikets Ständer dervid, bland annat, — med afseende å ofvannämnda fråga — att då det ofelbart skulle leda till enkelhet vid debiteringen och till lättare kontroll för de skattskyldige, om vid den blifvande ränteförenklingen alla bråktal af ränte-persedlar för helt hemman ur jordeböckerna uteslötos, Rikets Ständer för sin del beslöto, att, sedan för hvarje efter ränteförenklingen qvarstående persedel minsta enheten blifvit bestämd och hvartill, i afseende på de af Kongl. Mnj:t uppgifna. 12 Ståts-Utskottets Utlåtande JW 92.
Visserligen måste det medgifvas, att ifrågavarande stämpelafgift svårligen kan från billighetens synpunkt försvaras, men då samma anmärkning torde i mer eller mindre mån gälla om åtskilliga andra slag af dylik afgift samt någon betydligare minskning i denna statsinkomst icke lärer nu böra ifrågasättas, finner sig Utskottet, i betraktande jemväl deraf, att en vid sistlidna riksdag i enahanda syftning gjord framställning blifvit af Rikets Ständer afslagen, icke böra understödja Herr Fåhraei ifrågavarande yrkande, utan får hemställa, att detsamma må lemnäs utan afseende. Uti nu gällande Kungörelse stadgas, att när någon, som förut varit eller är i Kronans eller annan offentlig tjenst, tillägges högre namn, heder och värdighet af embete eller tjenst, förses den fullmagt eller det öppna bref, som utfärdas, med stämpel till belopp, motsvarande 15 procent af den lön, som åtföljer dylik eller dermed jemförlig tjenst, samt att, när någon erhåller haraktersfullmagt i annan tjensteväg än den, hvaruti han varit eller är embetseller tjensteman, såsom t. ex. då en militär får en civil karaktersfullmagt eller tvärtom, beräknas stämpeln till 35 procent af dithörande löneinkomst; Men då den omständigheten, att någon 6 Bevillnings-Utskoltets Betänkande N:o 4. hugnas med karaktersfullmagt i annan tjensteväg än den, hvaruti han varit eller är embetseller tjensteman, icke synes böra inverka på stämpelns belopp, får Utskottet föreslå, att det derom nu förekommande stadgande må ur författningen utgå. § 4.
Genom alla dessa omständigheter tillsammantagne, hafva inom städerna uppkommit flera klasser medborgare af ganska stor vigt och betydenhet, sorn finna sig uteslutna från åtskilliga rättigheter, hvilka äro förbehållna ensamt städernas burskapsegande borgare, eller handlande och handtverkare, i dessa uttrycks trängre betydelse. Härtill kommer att berörde icke burskapsegande klasser, i fråga om utgörande af skatter och onera till Kronan och staden, deltaga hufvudsakligen lika med det burskapsegande borgerskapet. Det är nemligen endast i vissa städer, som borgerskapet vidkännes särskilda, mer eller mindre betungande, afgifter och besvär. Såsom en följd af allt detta har uppkommit en benägenhet, att allt mer och mer återgå till de förhållanden, som egde rum före 17:de seklet, eller innan ofvanomlörmälda, icke burskapsegande, stadsinnevånare beröfvades sina förut innehafda kommunala och politiska rättigheter. Icke utan befogenhet torde kunna, såsom uttryck af en dylik benägenhet, böra räknas, ej mindre Borgare-Ståndets vid 1810 års riksdag gjorda afsägelse af den städernas borgerskap förbehållna lösningsrätt af stadsfastighet och medgifvande för enhvar att sådan fastighet ega och besitta, — än äfven den vid sistlidna riksdag antagna ändring uti 14 § Riksdags-Ordningen, hvarigenom valrätt och valbarhet till riksdagsman inom Borgare-Ståndet utsträcktes till hvarje inom staden bosatt näringsidkare, utan afseende derå om han egde burskap eller icke, äfvensom till fastighetsegare, som icke är frälseman eller till Preste-Ståndet hörer. Genom denna grundlags-ändring stördes likväl den befintliga öfverensstämmelsen emellan föreskrifterna i 14 § Riksdags-Ordningen och 31 § Regerings-Formen. Derförinnan deltogo samma personer i riksdagsmannaval och i upprättande af förslag till Borgmästare; dä nu frän sistnämnda rättighet fortfarande äro uteslutna de klasser och personer, som medelst berörde förändring i 14 g Riksdags-Ordningen crhöllo röst vid val till riksdagsman i Borgare-Ståndet.
Famnen beräknas till 4 alnars längd, 3 alnars höjd och 6 qvarters bredd. 1 famn 16 årträd, eller ämnen till åror alla andra mer eller mindre arbetade trädvaror, ej specificerade, derunder inbegripna nedslagna tunnor samt ej specificerade svarfvare1 pär 1 6 Trädvaror: och snickarearbeten, roed eller utan hetsning, målning eller lackering Tvål: parfymerad andra slas » Tågvirke, nytt • Ull, okammad eller kammad Ur: fick-: med guldboett andra slag vägg-, och studsare: af bronz, tullbehandlas som metaller, sammansatta, ej specificerade, arbetade. andra slag delar af ur, ej specificerade Vanilj Vitriol: gron . andra slag , Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Tutanego; se Zink. Tutia, hänföres under Apoteksvaror. Tyll, spets-; se Spetsar. bomulls-; se Väfnader, bomulls-. Tågvirke af förolyckado främmande fartyg; se Inventarier. 'f älgsten; se Sten, ej specificerad. Urband och urkedjor af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen; se Slöjdcvaror ej specificerade. Bil. till R. St. Urglas; se Glas, ej specificerade. Violrot, bänföres under Apoteksvaror. Violsirap; se Sirop. Visitkort; se Papper, färgadt, pressadt, tryckt, fioureradt, försilfradt eller förgvldt. Vitriololja; se Svafvelsyra. Wadd, bomulls-; se Bomullsvadd. stlkes; se Varor som ej kunna hänföras under någon af de i iufflrselslarifen upptagna bestämmelser. 34 Qvantitet för tullberäkningen. Juförselstull. Banko. Vagnar och åkdon: tvåhjuliga, samt trillor, droskor och slädor 1 stycke R:dr 40 •k. r:st öfriga slag • • • * • 1 stycke 100 Vantar > tullbehandlas lika Vatten , mineraleller helsoinberä kilade med strumpor.
(Jemlikt Kongl. Brefvet den 27 Juli 1858 böra dessa förskotter anmälas hos Rikets Ständer.) Riksmynt. 5,963 76 Transport | 5,963 j 76] å Siats-Utskottets Utlåtande M 184. Riksmynt, Transport 5,963 76 2:o. Till Tjenstemän och Väkthet.jente, anställde hos Rikets Ständers Herrar Revisorer af Statsverket, arfvoden samt för vid förrättningen ! 857. åtgängne skrifmaterialier, ljus m. m. Oktober 20 Enligt Kongl. Brefvet den 16 Oktober 1857. November 8 Eldigt Kongl. Brefvet den 22 Oktober 1858. Dito i följd af 1858 års Stats-revision ... 6,680: 63. Kommittéen för undersökning af grunderna för 1857. städernas beskattning. November 5 Enligt Kongl. Brefvet den 9 Oktober 1857. Till disposition af ordföranden i nämnde Kommitté, Advokat-fiskalen m. m. C. Rydqvist, honom tillkommande saldo samt för vidare bestridande af kostnader hos Kommittéen B:ko R:dr 2,000, mot1858. svarande i R:mt 3,000: Till dito disposition, likaledes 3,000: Maj 5 Enligt Kongl. Brefvet den 8 April 1859. Till d:o disposition; till nödiga utgifter för Kommittéens räkning 1,700: — derutaf ersatte den 22 derpåföljde Juni 508: 77. | |9j, 7,191 23 4:o. Ersättning till innehafvare af kungsgårdar inom Christianstads län för arbetsskyldighetens 1858. upphörande. Maj 5 Enligt Kongl. Brefvet den 8 September 1854. Till disposition af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Transport j 27,526|92 Stals-Utskotlets Utlåtande JVf 184. 5 1859. Mars Juni September Riksmynt.
På sätt det Kongl. Majits nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och StatsUtskottets Utlåtande N:o 153. 57 och behof vidfogade Statsråds-protokoll innehåller, liar Kongl. Maj;t, jemte tillkännagifvande af Sin nådiga afsigt, att till Riksgälds-kontoret vid början af år 1864, då den nya statsregleringen vidtager, öfverlemna f. d. Kansli-stvrelsens handkassas kapital, 15,500 R:dr, jemte derå upplupna odisponerade räntemedel, bland annat, (se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 139, punkten 99,) i nåder föreslagit Rikets Ständer, att en f. d. tjensteman hos Kansli-styrelsen, Expeditions-sekreteraren S. E. Hallencreutz, — som af räntemedlen å nämnda fond, till följd af nådiga Brefven den 1 Januari 1034 och 14 September 1843, uppburit ett gratial af 73 R:dr 12 öre årligen, hvilket belopp af Kongl. Majit under den 13 September 1861 förhöjdes till 200 R:dr, att från och med sistnämnde års början utgå, —• må för sin återstående lifstid från och med nästkommande statsregleringsperiod få på allmänna indragningsstaten sig anvisadt ett årligt understöd, motsvarande den gratifikation, som ur nämnda kassa blifvit honom i nåder tillförsäkrad; och får Utskottet tillstyrka Rikets Ständers bifall till högstberörda nådiga framställning. 48:o. Efter det Svenska Akademien uti skrifvelse af den 5 Oktober nästlidet ar hemställt, alt, sedan en af dess ledamöter, Kommendören af Kongl.
Länkens hittills vanlige utläningar klifvit pä äLIa metaller, jern vek Länkens egne skuILkörkinLelser ak L. 8t:r för framtiden körköjLa ock att Länkens rörelse enligt L. 8t:s keslut kommer att genom lackjernskeläning, m. m., nägot utviLgss; af hvilket allt torcls kunna slutas, att Iltskotte» ej ulan Le mäst giltigs gruniler antagit keräkningen ak Länkens ärliga inkomster pä sätt Let förut akgilne Letänkanclet innekäller, sä att nägon anleLning ej gikves till ilen ^ttraLs farkägan, att L:gsLontoiret kuncle nöilsakas upptaga Ian kör äterketalning till större eller minilre clel ak ilen Lancovinst 200,000 L:Lr, som Utskotten föreslagit skola ilen 3i Oecewker hvarje ur till L:gsdlontoiret allemnas. Vtil pröfning dernäst ak ilen anmärkning, att Lere extra anslag skulle klifvit ak Dtskolten ur Lelän - LetänkanLen, l^:o 47- 54/ kanilet uteslutne, hakva Utskotten, ekler anstälil jemförelse af ile suminor, i akseenrle kärä uppgifvits, funnit ilen anmärkte kristlälligketen i Utskottens calcul öfver extra anslagen kärlecla sig clerikrän, att sk anmärkarne blifvit såsom extra anslag keräknatle jemväl <le summor, livilka antingen köra anskaffa» genom uppläning till äter utläning eller ock enclast Zro att anse, säsom crerlitiv att, om cie kekökvas, genom län anskalkas, hvilka summor Utskotten för Leras <lel trott sig rätteligen hakva ansett ej köra körklanilas weil lie verkliga anslagen. Om man efter Lenna körLelningsgrunL gör en utreLning ak