Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man kan visserligen statuera, att arbetaren skall hafva så och så mycket i dagspenning, att han endast skall arbeta så ock så många timmar om dagen, o. s. v.; men så länge man icke kan befalla den eller den samhällsindividen att inrätta fabriker, eller någon att använda arbetare i vidsträcktare mån än sådant är förenligt med fördel och vinst, så är del ett det grymmaste gäckeri mot de arbetande klasserna att hos dem väcka och underhålla förhoppningar, som ingen lag, ingen samhällsinrätlning kan verkliggöra. Den värde talaren har jemväl fästat sig vid den föreslagna allöningen för de nya styrelsernas emhetsmannapersonal, samt ansett de nuvar. atlöningarne inom verken, ehuru till siffran lägre, dock vara förmånligare, ty, säger han, en person, som nu har 400 r:dr på 2:ne ställen, finner sig onekligen bättre, än om han t. ex. hade 600 r:dr uti någon af de nya öfverstyrelserne, men saknade rättighet att tillika hafva annan tjenst. Det är väl otvifvelaktig! alt 800 äro mer än 600, så att i sådant fall kan jag icke annat än instämma med honom, men jag kan icke annat än beklaga de förhållanden i vårt land, som göra det nödvändigt för den som är i Statens tjenst, alt söka sin utkomst genom an - 34S Den 24 Ma rs. ställ ning i liera verk, ty derpå kunna icke det allmännas angelägenheter vinna. Endast derigenom att en person vid början af sin bana får uteslutande oell med intresse egna sig åt en embetsmanna-branche, kan nödig kunskap och erfarenhet erhållas, så att tjensterna blifva väl och till samhällets fulla båtnad skötta. En hvar torde känna, att när nu en ung man efter slutade akademiska studier kommer hit till Stockholm och börjar sin tjenstemannabana, så nödgas han, för all kunna passa på alt framdeles få en syssla, då i ett eller annat embetsverk ledighet yppar sig, söka inträde på åtskilliga ställen.
prå förfalla. 3:o Beträffande den väckta frågan om vidtagande af åtgärder för en allmän reglering af adjunkternes löner, som vore med rättvisa och billighet öfverensstämmande, så torde, i utskottets tanka, en sådan flerestädes vara af behofvet påkallad, och hemställer utskottet alltså, Bih. till R. St. Prot. 1S47 <§' 1848. 8 Sami. 24 Häft. 6 42 Allm. Besv.- och Ekon.-Ut skottets Betänkande, N:o 96. att Rikets Ständer mätte i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes anbefalla vederbörande stifts-styreiser att, der sådant icke redan skett, så snart sig göra låter, med presterskapet öfverenskomma om och uppgöra en reglering af adjunkternes löner, samt att med berättelser derom sesedermera till Kongl. Majit inkomma. Vidkommande F) Anders Anderssons och Anders Jonssons framställningar om förändrade bestämmelser för utgörande af klockareoch kyrkovaktare-lönen, så för utskottet, som för sin del anser enahanda utväg, som i fråga om presterskapets aflöning här ofvan blifvit föreslagen, eller att genom frivilliga öfverenskommelser söka åstadkomma de förändringar uti nu gällande beräkningssätt, hvilka af behofvct kunna påkallas, äfven i förevarande fall tillämplig, såsom en följd häraf, vördsamt hemställa, att Rikets Ständer uti underdånighet hos Kongl. Majit må anhålla, det Kongl. Majit täcktes i nåder förständiga samtlige konsistorierne att uppmana församlingarne i stiften att, efter de grunder, som för ändamålet kunna anses mest lämpliga, tillvägabringa öfverenskommelser, i fråga om den lön, klockare och kyrkovaktare för dessa befattningar må ega att af församlingen uppbära.
Jag delar för min del icke de farhågor Friherre Boije framställt häremot. Visserligen finner också jag brister i de föreslagne Grundlagsändringar, dock icke af den betydenhet, att det är någon våda vid att bifalla dem. Men jag utbeder mig att få fästa uppmärksamheten på vigten af Herr Rosenblads begäran, att desse Grundlagsförslags afgörande må uppskjutas lill nästa Riksdag. Jag anser detta uppskof vara nyttigt, men af skäl, som Herr Rosenblad ej anfört. Kongl. Majit har sedan år 1827 med alfvar visat, att Han vill förenkla Landets administration, hvilket synes af de förändringar, som blifvit vidtagne med Bergsoch CommerceCollegierne, samt de Comiteer, hvilka nu arbeta på en förändrad organisation af KrigsCoIlegium och Förvaltningen af Sjöärenderne. Om nu förevarande Grundlagsfrågor, som hafva afseende på den nya regleringen af Styrelse - 5?. Den a3 Februari i f. m. Verken i öfrigt, lemnäs hvilande oafgjorde intill nästa Riksdag, och enskilte Riksdagsmän under den påstående Riksdagen begagnade sin rättighet att upplysa ConstitutionsUtskottet om de brister, som i desse förslag till Grundlagsändringar befinnas, samt Utskottet i anledning deraf till Rikets Ständer inkom med alternativa förslag i desse delar; så är jag öfvertygad att Kongl. Maj:t vid nästkommande Riksdag kunde vara i tillfälle att lemna Rikets Ständer fullständig del af hvad Han åtgjort till StyrelseVerkens reglering; och då hade vi också den garantie, som Friherre Boije åsyftat med Instruction för Ministrarne. På denna grund förenar jag mig i Herr Rosenblads anhållan, alt desse Grundlagsfrågor ej måtte afgöras förr än vid nästa Riksdag. — Någon tillökning af Ministrar finner jag icke vara i fråga härstädes; man vill endast, att de alla, såsom i England, skola ingå i Konungens Stora Råd eller StatsRådet. Att en MinisterStyrelse med förslaget åsyftas, synes tydligt; men huru man kan förskräckas för en sådan, öfvergår mitt begrepp.
1 öfverensstämmelse härmed tillstyrker Utskottet Rikets Ständer l:o att, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t i nåder föreslagit, för deras del besluta, att de till fyllnad för den gamla II Stats-Utskuttets Utlåtande, N:o 271. båtsmansindelningen i Blekinge anslagne reserv-räntor skola, i likhet med öfverskotts-räntorna, utgöras med förvandling efter markegång å den verkliga rustnings-kostnaden, äfvensom att, vid så beskaffad förvandling, samma medel-beräkningsgrund för reserv-räntorna skall följas, som vid den nya bålsmansindelningen blifvit antagen, eller 20 daler silfvermynt för hvarje båtsman, dock alt denna förhöjda beräkning ej skall vidtaga förr än från och med uppbördsåret 1859; 2:o att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det behöriga undersökningar varda, kostnadsfritt för de skattskyldige, anställde: a) för utrönande, huruvida de smärre lägenheter, från hvilka reservräntor utgå, kunna utan förmedling utgöra de dem åsatte räntor efter den förhöjda beräkningen, hvarefter det må ankomma på lägenheternes innehafvare att, på grund af den verkställda undersökningen, i behörig ordning söka den förmedling, hvartill de dervid förekomne förhållanden kunna föranleda; och b) till vinnande af upplysning, huruvida några öfverskottsoch andra räntor, hvilka från början tillhört den gamla båtsmansindelningen, sedermera på ett eller annat sätt densamma frångått och numera äro anslagne till den nya indelningen, på det att nödige befunne rättelser i nämnde hänseende måtte varda i behörig ord ning vidtagne. Hemställande Utskottet slutligen, på grund af hvad här ofvan blifvit anfördt, att hvad i öfrigt blifvit uti ofvan omförmälde motioner (ramsläldt och yrkadt, må lemnäs utan vidare afseende. Stockholm den 22 .luli 1851. Stats-Utskottets Utlåtande, A:o 272. Anl«. till Exp.-Utsk. d. 23 Juli 1851, kl. 2 e. m.
kan nöden döda. L u z e r n (Schweiz) Sidentygs-Export, (B) STOCKHOLM, Moderna Paletåtyg er. — Moderna Promenaddräktstyger för Damer. T a n d l ä k. Träffas k l. Plomb, och insättning a f artificiella tänder. W. W i d f o n d Drottningg. — Rikstel. 1 Garanti för hållbarhet. Professor G. C E D E R S C H I Ö L D behandlar med masssge: magoch tarmsjukdomar, nervåkommor, kronisk snufva och svalgkatarr, fruntimmerssjukdomar m. m. Sthlm, Stallo. m i d t emot Grand Hotel. tillverkade och afprofvade i Franska Snörlifssömmeriet, 9 Biblioteksgatan, 1 tr. upp, levereras under garanti för att figuren på ett hälsobevarande och behagligt sätt beklädes. Snörlif från 5 kr. Reparationer. Reservdelar. Justera figuren innan vårdräkt beställes! (S. T. A. Adr. Köp alltid radiatorsmör! från 26 franska upplagan a f G. C, med företal a f Ingeniör A. E. Hellgren (Förest, för Stockholms privatgymnasium). Pris haft. 3:75, i n b. i klotb. SYN£efityrl Franska, Engelska, Svenska handväfda, samt af Almedahls tillverkning, stort urval i nya vackra mönster. Piqué till Bluslif o c h Klädningar i hvitt o c h créme. Heloch halfylletyger i vackra skottska mönster till Bluslif och Barnklädningar. E t t antal äldre årgångar realiseras till betydligt nedsatta priser och erbjuda för dem, som förut ej äga desamma, en billig, omväxlande och lärorik lektyr. M o t insänGröna Biblioteket Ä 1 dande a f nedannämnda belopp till ExpediJaktoch äfventvrsskildringar, samlade af tionen a f Idun, Stockholm, erhälles i n o m L. Sundström. Pris h a f t. Kr. K a n äfven erhållas i 9 Bluslif i nya modeller. I d u n 1892 (komplett) 2: 25 häften å 60 öre.
Man bar bevisat mig, att 7 sk. vore det belopp, som fullkomligt skulle betrygga de Svenska raffinadörerne jemväl mot den förlust, som möjligen kunde upkomma genom tull-lindringarnes uphörande; troligen vore t. o. m. 6 sk. nog. Då jag likväl icke kan hoppas, att R. o. Ad. eller R. St. skulle antaga min enskilda mening, vågar jag tillstyrka det beslut, att R. St. till K. M. aflåta underd. skrifvelse med anhållan, all K. 31. täcktes till nu församlade R. St. aflåta nåd. propos. med förslag till deafR. St:s beslut beroende åtgärder, som K. M. finner ändamålsenlige. Genom en sådan skrifvelse vinnes det af Utsk. åsyftade ändamål, utan att R. St. inlåta sig i detaljer eller antaga de af Utsk. föreslagne 2:ne första alternativerne, som enl. min åsigt åro i högsta målto olämpliga och häntyda pä restrictiva åtgärder emot ett land, emot hvilket vi borde handla på ett annat sätt, för alt slutligen komma till bättre ömsesidiga förhållanden, än som f. n. äga rum. Visserligen kan häremot invändas, att Ulsk:s förslag innebär endast repressalier för den af Norrige vidtagne åtgärden; men fortgår man på detta sätt, kan man från repressalier till repressalier slutligen hinna till ett mål, som man icke beräknat, och som för de båda rikena kan blifva ganska skadligt, hvilket enl. min åsigt bör undvikas, såvidt möjligt är. Antaga således R. St. mitt sistnämda förslag, hafva de till K. 31. öfverlemnat alt afgifva den proposm, som förhållanderne kunna påkalla. En naturlig följd är, att det slutliga bestämmandet af tullsatsen på raffineradt socker upskjutes intilldess K. 31:s propos. i ämnet anländt. Jag anhåller således, att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa den propos. att det definitiva beslutet om införseltullen å utländskt soc - Den 13 Juni. 15 ker skall anstå, intilldess K. M. i anledn. af R.
Ilan styre med all Konungslig malit och myndighet, enligt denna Regeringsform; dock må han ej Adligt stånd och värdighet förläna, eller till Grefligt och Friherrligt stånd upphöja, eller Riddarevärdighet utdela; äfvensom alla lediga förtroende sysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, sorn Thronföljaren dertill förordnar. tiar ej Thronföljare denna ålder uppnått, eller är han hindrad att Riksstyrelsen öfvertaga, förordne honungen i Stats-Rådet till Regent annan, till Thronföljden berättigad Prins, den der nämnde ålder hunnit. Är icke sådant förordnande af Konungen gifvet, eller är den förordnade llegenten hindrad att Styrelsen utöfva, tillträde den till Thronföljden närmast berättigade Prins, som fyllt aderton dr, Styrelsen såsom Regent, samt om han är derifrån hindrad, den närmast efter honom till Thronföljden berättigade Prins, hvilken nämnde ålder uppnått, och sä vidare efter ar/följden. Arfprins styre med den rätt, som här ofvan blifvit för Thronföljare stadgad. Finnes ej Prins, som, efter hvad nu är bestämdt, kan Riksstyrelsen emottaga, tillträdes den af en Interims-Regering, sä sammansatt, som i Riks-akten, till bestämmande af de genom föreningen emellan Sverige och Norrige uppkomna konstitutionela förhållanden, är stadgadt■ Denna Regering före Styrelsen med samma makt som Regent. Regent, som af Konungen är förordnad, afträde Styrelsen till Thronföljaren, sä snart denne fyllt aderton år, eller det hinder upphört, som vållat att han ej förut kunnat Styrelsen emottaga. Regent, som icke är af Konungen förordnad, afträde Styrelsen, då den af någon till Thronföljden närmare berättigad Prins såsom Regent kan öfvertagas. lnterims-Regering afträde Styrelsen, dä den af någon till Thronföljden berättigad Prins såsom Regent kan öfvertagas. Huru förhållas skall, derest Konungen längre tid än Tolf månader ur Riket blifver, derom varder i 91 § stadgadt. § 40. Blifver Konungen så sjuk, att Han icke Regerings-ärenderna vårdar, förhålles med Riksstyrelsen, som i föregående § bestämmes. § 41.
219 i öfrigt af Kronans rätt, att Arrende-Spannemål af Kungsgårdar med dertill hörande Hemman och Lägenheter utfordra in natura eller med penningar, nuvarande och blifvande Arrendatorer deraf måga, enär de före Thomasmässotiden hvarje år hos vederbörande Kongl. Majtts Befallningshafvande sig derom anmäla, ega rättighet att sitt Spannemåls-Arrende in natura erlägga, såvida sådant, inom den för intägten deraf å Kronans sida föreskrifne tid, af dem fullgöres; Och borde, i sådan händelse, en dylik rättighet, i hädanefter utfärdade Arrende - Contracter, Arrendatorerne förbehållas. Kongl. Majtt förblifver Riksens Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. X)atum ut supra. CARL JOHAN. M. G, Danckwardt. Utdrag af Protocollet ö fver Kammar-Ärender, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stats-Rudet på Stockholms Slott den 18 fanuarii 1823. Närvarande: Hans Excellence, Justitia?. Stats-Ministern Herr Grefve Gyllenborg. S20 Betänkande om Vattenverk. Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Arenderne, Herr Grefve von Engeström. Heras Excellencer, Stats-Råden: Herr Grefve Rosenblad. Herr Grefve Fleming. Hans Excellence Hof-Canzleren Herr Gr» af Wetterstedt. Deras Excellencer, Stats-Råden: Herr Grefve Cederström. Herr Grefve Skjöldebrand. Herr Grefve Mörner. Tillförord. Stats-Secreteraren, Förste Expedit ions-Seereteraren Danckwardt.
Det system vi nu följt, har gått ut på, att ådagalägga bristerna i Grundlagarne, i allmänna Lagen, i de ekonomiska författningarne, samt i beskattningssättet, som vi visat böra och kunna förenklas. Och sådant måste vara Representationens väsendteligaste åliggande. Att uppgöra nya systemer, kan och bör allena tillhöra de Styrande; alt visa deras brister, att begära deras förändrande, då Folket genom dem hindras i sin flit, varitrifves i sin rörelse, förlorar i frihet eller sjelfständighet, återgår i upplysning och sedlighet; se der Folkrepresentantens pligt, som ej kan vara alt med sin ringa enskildta kraft upp - 1 10 Den 21 J u 1 i i f. m. göra Statsplaner eller administrationssystemer. Och hvad angår den Svenska Representanten, huru kan man ens tänka möjligheten att han skulle kunna ordna ett fullkomligt oppositionssystem i ett land, der snart sagdt allt ting är under en reorganisation, hvartill icke ens Styrelsen sjelf framlagt eller följer något system? Jag kan och hör ej söka vederlägga Grefvens yttrande, att våra framställningar sakna vigt och värde; han har sjelf medgifvit , att misstag vidlåder alla menniskor, och att våra tunga former äro hinderliga. Men då han sagt, att de anmärkningar, sorn oppositionen hos ConstitutionsUtskottet framställt, varit af den beskaffenhet, alt Regeringen blifvit vand vid anmärkningar och likgiltig derför; så måste jag dervid erindra, att Nationen deremot icke ser sådane anmärkningar med likgiltighet. Och hvad det angår, att Folket icke rättar mun efter matsäcken, synes mig det fattiga Svenska Folket, med sina orimliga skatter, vara ett oförtjent föremål för Herr Grefvens klander, hvaremot han heldre synes bort hafva vändt denna klagovisa mot Regeringen, som öppnar ett glupskt gap öfver den lilla matsäcken, och som, med Embets-skaran, verkligen är en allt uppslukande Hydra.
Stånden utgå från denna princip och återremittera nämnde förslag. Frih. Ehrenborgh har ganska rikligt uppgifvit, att det belopp, sorn de små chartorna inbiinga, är proportionsvis mycket större, än det, som inbringas genom r:drschartor och deröfver. 1 medeltal har beloppet af de förra uppgått till 140,000 r:dr och de sednare till 190,000 r:dr. Det synes således, som de förra proportionaliter skulle inbringa vida mera än de sednare. På denna grund tror jag, att en sådan förändring, som Frih. föreslagit, skulle lända till stor förmån, skaffa staten en rik inträd och ej vara mycket betungande. Gr. Horn har, i anleda. af det förslag jag såsom reservant gjort, framställt, att det ännu vore för tidigt att göra något, emedan bevillningen vore en obetydlig del af beskattningen. Jag får då fästa uppmärksamheten derpå, att jag menar ej blott den statsbristsumma, som utgår efter irsta och 2:dra artiklarna, utan allt, hvad i (io §. Reg.F. såsom bevillning finnes upptaget. Detta är i StatsUtskrs betänk, upptaget till 3,757,000 rrdr, och de ordinarie inkomsterna till 3,180,000 rrdr. Således utgöra de nära nog lika stor summa. Jag instämmer gerna deruti, att det kunde vara nyttigt att öka bevillningärna för att söka lindring i de från jorden utgående onera; men jag tror, alt vi, om ej annat, i närvarande tidpunkt böra söka åtminstone till en del bereda öfvergängen till ett sådant syslem Tullen, hrännvinsbevillningen och chartae-sigillatseafgiften kunna vara rika källor till inkomst, om systemet ej missvårdas. Frih. Cederström, Jac.: Bevilln.Utsk. har förklarat Den 12 Maj f. m. 35 sig ej kunna vika från de nu gällande grunder, men vili dock föreslå åtskilliga modiiicationer; och, sorn Utsk. uttrycker sig, äro dessa grunder bestyrkta af 22 års erfarenhet.
Ifrån Discont-Inrättningens början Sr 1756 till 1758, betaltes af Fabriks-Idkaren för DiscontFån 1 procents renta, sedermera till är 1763 tva och en half procents, och vidare till är 1766 tre procents, efter hvilken tid och intill 177g Reritan förhöjdes till 4 procent för Bankens medel och 6 procent för Cassans egen Fond. Ifrån •sistnämnde år till år 1793 är rentan nedsatt till 5 procents for lån af den egna Fonden, men sorn denne då till en del blef med Kongl. Majus Nådiga tillåtelse förvandlad till Credit-Sedlar; så vidtogs den författning, att för Dan i Bancomynt borde betalas 4, och i Credit-Sedlar 5 procents renta om året. Sedan Fonden genom Credit-Sedlarnes realisation blifvit förvandlad till Banco, fastställdes genom Kongl. Brefvet d. 13 Juni 1805, att den redan förut nedsatta rentan i vanlig Discontväg till 4 procent, för de då sammanslagne Fonder, skulle utan ändring fortfara; men deremot förfailo-rentan, som dittills blifvit erlagd med & procent, förhöjas till 10 procent från förfallo-dagen, derest lånet icke inom åtta dagar derefter betalas.
Energien togs fram, men resultatet blef icke stort bättre: Axel Lundegård har varit här just nyss. Jag försökte komma fram med mina kritiska anmärkningar rörande hans råhuggna stil. Jag stammade, rodnade, kunde icke komma fram med något – åh, hvad lönar det sig, att jag försöker tala! Skrif – skrif bara. Orden sätta sig ju i halsen, du förefaller rent af dum, när du talar, det är att nedsätta dig sjelf. Och der står han med sin bredbenta trygghet och sitt eviga: »det håller jag styft på». Och hvar qväll ligger jag och kritiserar, estetiserar och teoretiserar, uttrycken falla sig klara och lätta, de komma så osökt. Och att tänka sig, att de skola vara alldeles borta, när jag vill ha tag i dem – kan man inte bli ursinnig. Och så det, att jag så pinsamt klart skall känna min underlägsenhet – nej, pinsamt dumt borde jag säga, ty det är inte så alldeles afgjordt att jag är honom fullt så underlägsen, som jag känner mig. Men jag vill vara äregirig – o, jag vill! – att kunna tala som en jemlike med en verkligt intelligent man, det är min ärelystnad. Om jag kunde få en tross af beröm att släpa på, skulle det kanske lyckas. Emellertid arbetades det å ömse håll, och manuskripten flögo fram och tillbaka mellan prestgården och postkontoret. Ernst Ahlgren läste och kritiserade mina novell-utkast, ett par enaktspjeser – af hvilka den ena på hösten blef antagen till spelning vid kongl. dramatiska teatern – m. m. Å andra sidan genomläste jag alla de manuskript, som under årens lopp hopat sig i Ernst Ahlgrens skrifbordslådor, samt de första kapitlen af Pengar. Den ofvan nämde »Informatorn» brändes och ämnet skänktes mig med varm hand, d. v. s. Ernst Ahlgren berättade för mig den faktiska tilldragelse, hvarpå »Informatorn» var byggd. På denna basis skref jag novelletten »Uppgörelse» (I Gryningen). På liknande sätt tillkom också berättelsen »Lycka», deri Ernst Ahlgren till och med skriftligen upptecknade åt mig en del repliker och för öfrigt muntligen gaf mig fakta i öfverflöd.
Skolan har åtnjutit anslag af statsmedel med 3,000 R:dr hvartdera af åren 1856 och 1857 samt med 4,000 R:dr R:mt hvarje af de tre åren 1858, 1859 och 1860; hvaremot 12 elever der årligen erhållit fri undervisning och kost; och hafva dessutom flera, ända till 8, betalande elever begagnat skolan hvarje lärokurs, som upptager en tid af 2:ne år. Vid ombyte af lärjungar har alltid ett större antal ynglingar blifvit anmälde till inträde, än de lediga friplatserna utgjort, och de utexaminerade hafva, med få undantag, genast vid afgången från skolan fått tillträda rättaretjenster, så vida de åstundat sådana och icke varit bondsöner, som återvändt till sina hem. Undervisningen i skolan är leinnad af 3 lärare uti de ämnen, hvilka såsom föremål derför äro upptagne i nådiga Reglementet för lägre landtbruksskolor den 14 Januari 1851, och derförutom har under vissa tider åren 1859 och 1860 undervisning der gifvits i biskötseln af särskild lärare, som Hushållnings-Sällskapet aflönat. Redan år 1854 öppnade Kaptenen Nordenankar enskildt på sin egendom Warpnäs i Grums härad en rättareskola, som utan statsbidrag sedermera fortgått. I denna skola hafva årligen 12 till 16 elever, dels utan och dels emot betalning, njutit undervisning, och äfven här har på Hushållnings-sällskapets bekostnad undervisning i biskötseln 1859 och 1860 varit gifven. Uti Wermland finnas inga andra, Eders Kongl. Maj:t och Kronan tillhörige och till Dess disposition indragne skogar, än de som lyda under militie-boställen, hvilka äro till Kronan indragne och för Statsverkets räkning utarrenderade, och utgjorde vid 1860 års utgång berörde boställens skogar 549 tunnland samt andra boställens och kyrkors 84,196 tunnland.
Vid 1800 års Riksdag ansågo Rikets Ständer Recognitions-skogs innehafvare böra betala lika Bevillning med de Bruk som hadeegn^ ffenimansskogar, hvilket vittnar, att desse sktb Den 29 Maji. 647 gar då ansågos på sätt och vis som egne, e-i huru belastade med dryg serskilt bevillning. Sluteligen hafva Rikets Ständer vid 1809 års Riksdag, med erkännande af angelägenhe. ten, att Bruken bibehöllos vid de skogar, som för deras underhåll och drift voio oumgänger lige, vidtagit det rättvisa beslut, att Bruken skulle behålla så mycket af Recognitions-sko; garne, som för deras behof funnes nödigt, att det skulle genom vederbörlig undersökning utrönas, och skogarne till Hemmantal indelas, samt få till skatte köpas, på sätt Kongl, kungörelsen den 4 Februarii 1811 innehåller.