Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ibland de uti Hufvudstaden befintlige Allmänna Undervisningsoch Bildnings-anstalter äro vidare att omnämna: a) Technologiska Institutet. I öfverensstämmelse med de för detta Undervisnings-Verk den 8 Junii 1826 i Nåder utfärdade Stadgar har undervisning O O O der meddelats omkring 116 Lärjungar; hvarjemte ungefärligen 48 Gesäller och Handtverks-Lärlingar på Söndagarne derstädes erhållit handledning. År 1842 var Institutets Capital-Fond 4,570 R:dr 36 sk. 8 r:st.; och dess inkomster utgjordes af Stats-anslag 14,440 R:dr samt räntor 130 R:dr eller tillsammans 14,570 R:dr; hvaremot utgifterne voro till Lärarnes aflöning 7,162 R;dr 24 sk., Stipendier 332 R:dr 41 sk. 5 r:st., och Administrationskostnaden 6,861 R:dr 1 sk. 7 r:st., eller tillhopa 14,356 R:dr 19 sk. b) Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet. Dels genom de understöd, hvilka i förra Femårs-berättelsen omförmältes, dels genom sedermera beviljade ytterligare Stats-anslag har Institutet kommit i tillfälle att öka sina Samlingar och bereda större utrymme för deras ordnande och uppställning, hvartill numera Sju Salar äro använde. Sedan det hus vid Glasbruksgränden, som alltifrån Institutets flyttning till Kungsholmen varit uthyrdt, för att erhålla tillgångar till Egendomens underhåll, blifvit öfverlemnadt till Institutets egen disposition den 1 April 1842, har i detsamma Bibiiotheket blifvit uppsatt, samt boställsrum upplåtne för Prosectorn, Bibliothekarie!), Chirurgiska Inslrumentmakaren och tvänne Studerande.
Riksdag fått hållskjutsen såsom ovilkorlig skyldighet sig ålagd; vore det angeläget alt sistnämnde börda afskaffades och communicationer inom landet på ett mera ändamålsoch rältsenJigt sätt befordrades, derigenom att Diligence-inrättningar å de större stråkvägarne och emellan städerne tillvägahringas; för befrämjande af hvilket ändamål föreslagits, att Skjutslegan borde höjas, och Bolagen berättigas att emot skyldighet att å bestämda dagar hålla forvagnar eller diligencer tillhanda, med hålloch reservskjutslagen ingå aftal om öfvertagande af det hästantal, som för förskaffande af dem, hvilka å diligencerne kunna färdas, skulle erfordras, emot den vedergällning, som af Skjutsnings-skyldige kund# betingas; äfvensom att, för uppmuntran af dylike företag, en summa borde i Riksgälds-Contoret anvisas till lån, emot 2 procents ränta, jo års successiv betalning och säkerhet, sora af Fullmägtige kunde godkännas, för sådane personer eller bolag, hvilka visade sig hafva öppnat diligence-fart af vidsträcktare beskaffenhet. 3;o Att all tvång-skjuts måtte upphöra och hästhållningen vidskjutsstationerne upplåtas åt entrepreneurer, hvilka, om de med legans förhöjning till 24 sk. milen för hvarje häst ej kunde blifva belåtne, borde af Statsmedel erhålla nödigt tillskott, derigenom alla medborgare-ciasser, bland hvilka landtbrukare minst begagna skjuts-anstalterne, skulle komma att i skjutsbördan deltaga; men om sådant ej skulle medgifvas, har Olof Jeppsson, äfvensom Pehr Nilsson från Christianstads Län hemställt, att ersättningen till entrepreneurerne matte på alla skjutsnings-skyldige hemman inom hvarje härad fördelas, och derefter alla utgöra krono-skjuts, i händelse ej äfven den kan afskaffas; hvarjemte Johan Bengtsson föreslagit åtskilliga reglementariska stadganden i afseende på entreprenaders verkställande. /po
10, angående en ny lärare-lön vid veterinärinrättningen i Stockholm, grundar sig på Ridderskapet och Adelns samt Borgareoch Bonde-Ståndens beslut i anledning af 86:te punkten i Utlåtandet N:o 66; „ mom. 11, angående förhöjdt anslag till vetenskapligt bildade biträden vid Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-akademien, öfverensstämmer med Rikets Ständers beslut i anledning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66, 133:dje punkten; „ mom. 12, angående anslag till inköp af en orgel åt musikaliska akademien, 135:t.e punkten i nämnda Utlåtande; „ mom. 13, angående anslag för ordnande och uppställning af Naturhistoriska Riksmusei samlingar, 127:de punkten; „ mom, 14, angående anslag för ökande af samma musei palmontologiska samlingar, 128:de punkten; „ mom. 15, angående anslag för vårdande och underhåll af Nationalmusei byggnaden och der förvarade samlingar m. m., 129:de punkten; mom. 16, angående understöd för den af Doktor O. Sandahl i hufvudstaden inrättade medico-pneumatiska anstalt, 121:a punkten; „ mom.
Vinden, susande kring hafven, Ack! den suckar öfver grafven, Der den Huldas aska bor. Våren kommer: skön, som våren, Möter Bruden — ack! men tåren Och det svarta sorgens flor Säger: borta är vår Mor! Ja! vår Mor, vår Vän är borta. Så vi klage, en och hvar. Flydda äro dessa dar, Ack! så glada, men så korta, Då, af Hennes blick och röst, Hennes vishet, Hennes hjerta, Lifvets njutning eller smärta Ägde värde eller tröst. Fanns, i qvinnohjerta buren, Någon dygd så skön, så hög, Som ej blyg kring Henne smög? Fanns, för konsten och naturen, Någon känsla, ljuf och sann, Som ej hennes själ slog an? I dess sällskap glömde rangen Fordra ut sin vördnadsgärd: Vettet, godheten, talangen Gjorde Henne dyrkansvärd. I det samfund, som Hon prydde, Rådde dygdens jemlikhet; Anspråk, misstro och förtret Glömde bort sig, eller flydde: Hennes helgonblick betydde Glädje, frid, förtrolighet. Och den ljufva Huldgudinnan, Så förfinad och så ljus, Var den borgerliga qvinnan Vid sitt bord och i sitt hus. Hennes öga såg ej neder Med förakt på nyttans värf: Ordning, flit och enkla seder Sparde, från vår tids förderf, Åt dess hus bestånd och heder, Och åt uslingen en skärf. Sådan gick i våra bygder Denna Maka, vid din hand. Agget mönstrade dess dygder, Men — det hade ingen tand. Döden hade den. Hon kände Härjarns hugg, men teg och vände Ögat, med en Christens hopp, Till det godas Ursprung opp: Och den sista bön Hon sände Från ett qvaldt, men tåligt bröst, Var en bön om frid och tröst För den Vän, hvars gråt skall rinna I en enslig lefnadshöst; För de Ömma, som ej finna Mer sin ungdoms Vårdarinna; Var en bön, som hinna skall, Fjerran öfver böljans svall, Dit ej ögat kunde hinna. Make, Fosterbarn och Son! Himlen återtog sitt lån. Nu med himmelsk frid Hοn skickar Sina kärleksfulla blickar Till Er alla derifrån. Sägom ej, att döden härjar
KERTTU. Dryp något i dem. GUMMAN. Hvad skulle man kunna drypa i dem? KERTTU. Droppar eller lägg salva på dem. Kan ni inte råda till någonting? GUMMAN. Jo bevars, om det blott funnes pengar. KERTTU. Det skall fås. Det skall jag skaffa om det också vore från månen. Tar från sitt bröst en penningpung. Se där, tag det där så länge. Skicka någon till apoteket. Till det nya apoteket här i närheten. Fort, fort. Jag skall under tiden skaffa mera pengar. Vill ingen köpa potatis? Gumman hviskar några ord till en pojke, som därefter beger sig af. Spring, pojke, spring allt hvad du förmår. RISTO. Smärtan blir värre och värre. Nog lär jag mista mina stackars ögon. KERTTU. Ängslas inte ännu. Låt oss vänta. Snart kommer pojken med droppar. Kanske det hjelper om du får mycket droppar, riktigt mycket. Springer till fonden, hvarest några herrar stå, rökande cigaretter. EN RÖST UR FOLKHOPEN. Nu är flickslinkan rädd, skall jag säga. EN ANNAN. Jo, det kan du tro. Men man kan också bli det för mindre. KERTTU. Gode herrar, ger ni mig pengar, om jag dansar för er en underskön zigenardans? FÖRSTE HERRN. Tusan till vacker flicka. ANDRE HERRN. En zigenerska, tror jag. KERTTU. Ger ni mig pengar? FÖRSTE HERRN. Så innerligt hon ber, den sötungen. TREDJE HERRN. Nej, men se på de ögonen. FJERDE HERRN. Charmanta. KERTTU. Gode herrar, får jag dansa för er? FÖRSTE HERRN. Vi låter henne dansa. ANDRE HERRN. Ja, ja, naturligtvis. TREDJE HERRN. Ypperligt. FJERDE HERRN. Dansa, dansa, du vackra flicka. Vi ska ge pengar. En vacker flicka får alltid mycket pengar. KERTTU kastar kärran ur vägen. Gif plats och sjung. Folkhopen sjunger. Kerttu dansar. "Qvällen är härlig. Trefligt att hoppa få. Tonerna sköna Locka till dans också. Skåda nu alla Som ögon fått. För er jag dansar
Jag anser d-vc.nat, titt hvar!.en boken, pennan, al n.u eiler plogen böra i.unea fritaga någon från försvaret af fosterjorden; och o ' det en gäng var nödvändigt, ali lagen gjorde harvid >r g :• i: u ndantag, böra ile aiininsto ie icke vi V re utsträckas. Hvad Utskzs behandling af sjelfva frågan (. ernast beträffar, synes det mia, som nede »let velat gifva 8 §. af 1812 urs för.anning o.-i beruriu.»'sskyIdig neton en tydning, hvilken jag förut ej in:ri saints i frdr/: och hvilken jog ogillar. Den synes utgå frun iian principen, ett hvad, som icke är directe förbjudet är tillåtet. U i.,k. har neni. ansett det ej vara beväringsskyldig^ .-renon berörde författning betaget att, under hvilketdcm af beväring.*"ren sorn iielst, för sig lega Annan duglig karl, då legning tillåien dr, oell Utsk. föreslår, att hos K. lil. i reimme -j §. må.to begäras den förklaring, att en inmönstrad och exercerad perso > må, när hail det åslundar, från vidare eonscriptiensskyldb.het njuta befrielse, du han i sitt ställe nnskcff.r annan cuglig karl, och vidare, sorn undergått beväringsexercis. och således i krigstjenst äger redan för »ti rf vad öfning. Ku tillåter beviiringslagen legning af karlar fr. o. ni. 26 t. o. o. 3y är; men hvad förvärfv :d öfning tror väl Utsk. att cn karl, nära 37 år gammal, kan äga, sorn under sitt 21 år exercerade 10 dagar och sedermera i 16 år kanske aldrig sett något gevär, men väl genom arbete fått styfva lemmar och genom det så allmänt gängse fylleriet cn förslöad, fattning.
Säljbarheten blir större “med mindre valörer; men då just önskan att inskränka och begränsa ifrågavarande obligationers konkurrens med de äldre 4 l/2 procents obligationerna utgjorde ett väsendtligt hufvudmotiv till Fullmägtiges såsom ultimatum vid denna “punkt afgifna bestämda förslag om minimivalörens utsättande till 5,000 Mark “Hamburger Banko och detta motiv icke gerna kan sägas två dagar sednare hafva “förlorat något af sin vigt, hade det ock nu så mycket heldre bordt vidhållas, “som just införandet i fondmarknaden af dessa sex-procents obligationer i större “mängd icke kan ur någon synpunkt anses vara helsosamt för Statens kredit i “allmänhet eller för, afsättning af de äldre obligationerna eller till fördel för snart “förestående nya låneoperationer. “Det visar sig emellertid genast här, att det måhända icke var så välbetänkt, att kategoriskt förkasta det af öfvertagärne af det Engelska lånet gjorda “anbud af en kredit på moderata vilkor och genast bestämdt fästa sig vid Kredit“bolagets låneanbud, innan detta ens ännu låg fullständigt utveckladt i alla sina “detaljer; och då Fullmägtige, oaktadt Kredit-bolaget för sin del frångått både “sitt eget första förslag och Fullmägtiges ultimatum, icke heller nu ansett mitt “förslag, att ånyo taga nämnda utväg under öfvervägande, förtjena något afseende, kan jag väl inse att Fullmägtiges pluralitet, sålunda i saknad af fritt val, “numera ej kunnat annat än godkänna och antaga Kredit-bolagets i första alter“nativet här ofvan uppställda förslag om kapitalrabatten, äfvensom hvad det om “obligationsvalören funnit godt bestämma. För min del får jag likväl, med åbe - 68 Stats-Utskottets Utlåtande J\'S 29. “ropande af mina memoranda till protokollen för den 8 och 20 dennes, deremot “nedlägga min reservation.
N:o 89, ang:de anstalter för en förbättrad fångvård, genom ombyggnad eller förändrad inredning af fängelserna samt i detta afseende ifrågaställa statsanslag; Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskotten: N:o 90, i anledn. af väckt fråga om upphörande af de s. k. portpenningarna vid Christianstad, m. m.; N:o 91, i anledn. af väckt fråga om lindring i berustade qvarnars praestationer; N:o 92, i anledn. af föreslagna åtgärder till lindring i roteringens utgörande; N:o 93, i anledn. af väckt fråga om gardesreg:tenas indragning till halfva styrkan. H. R, o. Ad. åtskiljdes kl. 12 på nallen. In fidem protocolli, F. O. Den ti December f. m. Fredagen den 11 December 184o. Plenum kl. 10 f. m. Öppnades Hrr Electorers lista till val af en ledamot i Exped.Utsk. efter N:o 35. Gr. Gyldenstolpe, Nils; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o io5. Gr. af Ugglas, Ludvig. Likaledes öppnades Hrr Electorers lista till val af ledamöter att uti nedanniimnda Utsk. inträda under permitterade ledamöters frånvaro; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i StatsU t s kottet: N:o i5oaB. Hr vonUthfall, fullm. Frih. Cederström, Anders, under den ledighet, som blifvit beviljad åt N:o iy36B. Hr Hallenborg, Carl Job., från och med den 21 dennes; Allm. Besvärsoch Eli o n. TJ t s k o 11 e t: N:o 1960 B. Hr Montgommerie, Carl Hampus, under den ledighet, som blifvit beviljad åt N:o 177^ Hr Berch, fullm. Hr Tornerhjelm, Erik.
Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JM 114, i anledning af väckta motioner, rörande medverkan från Sveriges sida till konungariket Polens återupprättande. 8. Dt Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Memorial, JM 94, angående bestämmandet af dels aflöningen för Riks-Ståndens och Utskottens Kanslioch Vaktbetjenning, dels godlgörelsen af vissa kostnader i följd af tryGkningen Utaf RiksStåndens Protokoll jemte dertill hörande Bihang, bifölls Memorialet i sin helhet med den förändring att arfvodet åt Sekreteraren för Riksgälds-afdelningen af Stats-Utskoltet bestämdes till 400 R:dr Runt i månaden. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets nedannämnda Utlåtanden: JM 93, angående anslag lill beredande af arbetsförtjenst för de behöfvande inom Marks härad af Elfsborgs län; och M 96, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående anvisande af medel till ett vägarbete i Norrbottens län, för afböjande af der befarad hungersnöd! S. D. Vid förnyad föredragning af Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt All männa Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, JM 1, innefattande anHtaläp, att Utskottet antagit en särskild Sekreterare, beslöt Ståndet, att, sorn Stats-Utskottet icke varit i tillfälle att, föreslå det arfvode, som borde den> ifrågavarande Sekre teraren tillerkännas, skulle Memorialet fört nyssberörda ändamål till Stats^Utskottet remitteras. iSJ 844 Prof.-Utdrag den 6 Maj 1863. Den 6 Maj. Från Hogv. Preste-Slåndet. S. 1). Föredrogs ånyo Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JVs 2, angående vilkoren för bränvinslill verkning.
Om det är en sanning, som af hållna Protocoll kan tillräckligen upplysas, att de flesta mål afgöras vid första Tinget, så äf Den 5 Maj. e. m, åtmindstone en qvittning till fullo å ena sidan emellan de ärender, hvilka kunna skyndsamraare slutas, och å andra, den ökade mängd, som igenom en förändrad anstalt befordras, Ej nog härmed; jag bör äfven ifrån an» dra synpunkter betrakta detta ämne; Me» nighetens aktning för denna uråldriga och på forntida häfder grundade inrättning a sina Tingsställen är stark, och jag bäfvar för framställningen af den tankan, att sådana tänkesätt skulle försvagas, än mera om de genom andra anstalter utrotades. Menighetens förtroende till detta ställe är så mycket både allmännare och säkrare, som de ifrån sina första stunder blifvit styrkta i den öf, vertygelse, att Tinget är ett värn för deras rättigheter, en tillflyktsort för den lidande och förorättade, och de hafva derjemte hört, att den vanartige och brottslingen derstädes lider straff för sina missgerningar; vid Tineen sandas en icke obetydlig mängd af Allmogen af alla åldrar. Dagens högtidliga början genom Gudstjenstens förrättande, föreställningen om det Allseende Ögats dju. pa granskning uti alla våra handlingar, och nedkallade välsignelser och förböner öfver Domarens företag, höjer menighetens begrepp om helgden och värdigheten af stället och ändamålet. Domaren har ock det yppersta tillfälle att, så väl vid Tingets början som vid förekommande brottmål, erinia menigheten om sina pligter såsom un - Den 5 Maj. e, m. dersåtare och medborgare.
Tillstyrkes för enskilt mans säkerhet, att hvarje förolämpare i skrift vore skyldig att äfven lagligen tilltala sin vederpart. Eller ock, att någon publik aktor borde förordnas, till skyddande för enskilta, som ej hade tid eller lust att uppsöka förolämpar en. s. 4. §. 11. mom. I stället för 4:de, 7 :de, 9 :de, 10 och 13 :de mom. af 3 :dje §. föreslås: något af de i 3. §. uppräknade momenter. Jemför 4. §. 3. mom. -— t. Sista punkten bör så förändras: Skulle å någon sådan quarstad läggas, och Kongl. Majis befallning om dess ytterligare fortfarande, icke innom en månad bokhandlaren meddelas, anses den som lagligen upphäfven. u. Vid 5. §. föreslås bibehållandet af det i Tryckfrihets förordningen föreskrifna Rättegångssättet i stället för den invecklade Jury som i Constitutions Utskottets betänkande proponeras. 1— Härvid observeras dock 1 :o Att i frågor om svarande part, 2— namnsedeln må, vid rättegångens början, öppnas. 2 :o Att ett hårdt ansvar må träffa den åklagare, som utan orsak drager en författare i dagen: och att författaren dessutom må njuta ett fullkomligt skadestånd, då han vid rättegångens slut finnes oskyldig. -— Dessutom hemställes till Utskottets jemkning och redaetion de öfriga delarna af denna §. — v. Slutligen tillstyrkes bifall till Konungens proposition i de tvenne der framställda punkter och anföras skälen dertill. Pr. Ståndet begär, at Dess anmärkningar emot Tryckfrihets Lagen och i synnerhet 3. § :n, väkte vid Författningens antagande, måtte af Utskottet nu til pröfning företagas. Justerat d. 11 Junii 1812. A. G. Mörner. Onsdagen den 10 Junii Kl. 12 middagen sammanträdde R. H. S. Constitutions-Utskotts nedsatte Beredning öfver Tryckfrihets-mål, då dess samtel. Ledamöter voro närvarande.
Nu säger Utsk:t sig icke neka att någon olägenhet skulle komma att drabba städernas handlande, men att denna olägenhet vore mindre än den fördel, som, medelst inskränkande af gällande föreskrift, skulle beredas den mindre bemedlade allmänheten genom lättadt tillfälle till erhållande af de för folket erforderliga handelsvaror; och på denna grund föreslår Utsk:t »att R. St:r måtte i underd. skrifvelse hos K. M:t göra framställning om den ändring i Handelsordningen, att öppen salubod å landet må, under i öfrigt stadgade förbehåll, kunna få anläggas på minst en mils afstånd från närmaste stad eller köping». För min del tror jag icke, att dessa landthandlande äro af någon egentlig nytta för den kommun, inom hvilken de finnas. Det var nödvändigt att tillåta deras tillvaro, och jag har redan erkänt denna nödvändighet; men att sträcka tillåtelsen längre, afråderjag, ty inom en begränsning af tre mil kan tydligen icke finnas något verkligt behof deraf. Ty inom detta område kan man i den så närbelägna staden ganska lätt få sina varor afsatta. Deremot och i betraktande af alla de olägenheter, som en tnängd lyxartiklars utborga^ide på landet kan medföra, anser jag för min del icke. skäl, att gifva bifall till Utskottets hemställan. Att bränvinsförsäljning kanske också under någon förädlad benämning 'kommer att bedrifvas vid dessa bodar, torde väl icke heller vara osannolikt, men tillika alldeles icke vara någon lycka för landet. En af motionärerna har åberopat behofvet af förändringen, medelst omnämnande af Töreboda, hvilket ställe skulle vara i stort behof af en handelsbod; men som denna station är belägen inom tre mil från stad, sfi får någon dylik bod der icke anläggas. Jag vill visserligen icke neka, att Töreboda, såsom station för en statens jernväg och der för öfrigt Götha-kanallinien framgår, är företrädesvis lämpligt för en handelsbods anläggande; men dels torde der först upstå en köping, och vid sådant förhållande blifva der många salubodar, dels ock i annat fall finnes redan stadgadt i Handelsordningen, huru man skall gå tillväga, för att i särskilda händelser med K.
April. hus - Directionens Riksdags-'Berättelse, gjorde hemställan,angående en underdånig anhållan hos Kongl. Majit om utfärdande af en Nådig Kungörelse, som förklarar de Ätter, hvilkas StarnTaflor äro defecte , sin Representations rätt förlustige, till dess de'sina Genealogier completterat; så får Utskottet nu öfverlemna Project eili lliddersk^pets och Adelns underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majit i detta ämne} hvilket Högloflige Ridderskapets och Adelns bepröfvande vördsamt underställes. Stockholm den SO April 1818- På Riddarhus-Utskottets vägnar C. F. 1 C. W. Riben'. Stormägtigste Allernådigste Konung! Ehuru Eder Kongl. Majit i anledning af derom gjord underdånig anhållan, genom Kungörelse den io Augusti 1813 i Nåder forordrat att det ansvar, som Kongl. Kungörelsen af den 10 Augusti 1762 utstakar för åsidosatt insändning af Genealogier innom Sine år derefter, eller förlusten af Säte och Stämma pä Riddarhuset under den påföljande Riksdagen, äfven skulle lämpas till dem, hvilka uragtlåtit att innom aine år efter förstnämnde Nådiga Kungörelses datum hafva Ätte-Taflorne completteradej men Ridderskapet och Adeln icke dess mindre erfarit, att åtskilige Ätter icke f Den 2? April.
Den som, i öfverensstämmelse med Utskottets af två Stånd godkända hem - s Bevillnings-Ulskotlels Memorial, N:o iS. ställan, anser, att någon särskild rubrik för Auktionister ej bör i 27 § intagas, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, kommer, såsom Presteoell Borgare-Stånden beslutat, i 1 morn. af nämnde § att införas rubriken: r>Auktionister, se Kommissionärer.» § 29. Det af Utskottet i slutet af 1 mom. af denna § gjorda tillägg i afseende å landtman, som afyttra hus-slöjds-alster och landtmanna-produkter, är af tre Stånd godkändt; men som Ridder skåpet och Adelil afslagit detsamma, lärer, såvida ej Ridderskapet och Adeln vill frångå sitt beslut, omröstning komma att ske enligt följande voteringsproposition: 6:o. Den som anser, att i slutet af 29 § 1 mom. bör göras det af Bevillnings-Utskottet föreslagna och af tre Stånd gillade tillägg: »såvida icke derigenom drif ees verklig handelsrörelse, hvarom här förut stadgas./’ röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, kommer, i enlighet med Ridderskapet och Adelns beslut, något sådant tillägg icke att göras. § 35, jemte § 145 mom. 4 och § 146. Vidkommande 35 § 1 och 2 morn., hafva Preste-, Borgareoch BondeStånden, oafsedt det inflytande de två förstnämnda Ståndens beslut, angående bevillningen af rörelse och näring i allmänhet, kunna utöfva på de i Usta momentet förekommande afgifts-bestämmelser, och hvarom här nedan skall särskildt nämnas, i enlighet med Utskottets förslag bestämt, att 1 mom. icke skall undergå annan förändring, än att efter orden "Enskilda Banker» skall tilläggas: »som ega sedel-utgifnings-rätt,» samt att uti 2 morn., och till följd deraf äfven uti 146 §, ordet »utdelningen» skall utbytas mot »årliga behållningen».
Så ordadt, gick käringen bort, och ungersvennen satte sig att skilja det ena sädes-slaget ifrån det andra. Men huru han ock måtte plocka, när qvällen kom hade han endast sammanfört en ringa hög, och kunde nu väl skönjas, det han aldrig mäktade uträtta sin matmoders ärende. Vid Vattu-sin nu satt bedröfvad och tänkte på sin stora nöd, rann det honom i hugen: »kanske kunde myrorna blifva mig till hjelp.» Han hade knappast tänkt denna tanke, så stod Myr-konungen plötsligt framför honom, och sporde hvi han var så sorgmodig. Svennen genmälte: »Rå-drottningen har befallt mig skifta all denna säd efter dess olika slag, så att rågen skiljes ifrån kornet, och kornet ifrån rågen, hvart och ett i sin egen binge. Om jag icke kan göra det, innan dager blir ljus, vill hon taga mitt unga lif.» Då sade Myr-konungen: ’var tröst! jag har icke förgätit den tjenst du gjorde mig. Nu vill jag löna dig igen.’ Han gick derefter bort, och kom straxt tillbaka med en otalig skara myror. Men de små kräken gåfvo sig upp i sädes-högen, hvarje myra tog ett korn, och der blef ett hvimmel, såsom när man ser en myr-stack om sommaren. Det dröjde nu icke länge, förr än all säden var fördelad, efter såsom Rå-drottningen hade befallt. Då blef ungersvennen glad i sinnet, tackade Myr-konungen för hans goda bistånd, och så skiljdes de åt. Om morgonen när sol rann upp, kom den gamla käringen, och frågade om Vattu-sin hade gjort efter hennes befallning. Svennen jakade att så var, och visade tillika hvarest all säden låg fördelad efter dess olika slag, hvart och ett i sin egen binge. Då skiftade Rå-drottningen sin hy, och blef svart, såsom den svartaste jord. Hon gick derefter förbittrad sin väg, i det hon sade: »detta har du icke gjort utan hjelp.» När det lidit fram på dagen, återkom käringen såsom förut.