Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att, för beredande af mera lätthet att jemföra ställningen och förvaltningen vid Låne-Kontoren, borde likstämmighet finnas emellan de tabeller, som upprättas och bifogas Revisions-Berättelserne öfver Låne-Kontorens rörelse ej blott för samma år, utan för begge Inine-Kontoren år efter annat. Likväl saknas vid Revisions-Berättelsen från Götheborg vissa tabeller, hvilka äro bilagde Berättelsen från Malmö, och der enahanda tabeller finnas från begge Revisionerne, äro de till uppställningen sig emellan olika; 2:o. Att ett stånd, nemligen Borgare-Ståndet, från och med den 21 till och med den 30 Mars samt vid dechargens beslutande och berättelsens af gifvande, saknat representant bland Revisorerne. Hvarken den för dem utfärdade Instruktion eller Banko-Reglemententet innehåller huru många de böra vara, men af den vid Banko-Reglementet fogade tryckta bilaga Litt. F. synes att de skola vara 1 af hvarje Riks-Stånd; dock omförmäles ej, huruvida förrättningen är giltig, fastän någon ledamot saknas. Enligt 12 § i Banko-Reglementet, är det Fullmäktige förbjudet att lätta beslut med mindre 1 Ledamot af hvarje Stånd är tillstädes, och hvarken i Banko-Revisionen eller i Rikets Ständers Utskott är det tily förutan brukligt att besluta öfver något ärende. De för Diskontrörelsen anvisade Förslags-kapital hafva undergått följande förändringar, nemligen: A) Beläning af Aktier och Publika Papper. För belåning af de i 201 §. af 1841 års Banko-Reglemente uppräknade hypotheker, bibehölls, enligt 200 §. i samma Reglemente, den ditintills för 48 |s Berättelse af Banko-FullmäMige. enahanda ändamål anvisade serskilda Fond af 500,000 R:dr, hvilken, jemlikt 1839 års Bokslut, var sålunda fördelad: Banko-Diskonten 236,000. Götheborgs Låne-Kontor 258,000. Malmö D:o 6,000.
En smula slö satt man och sökte fånga de fyndiga perioderna, men var än hufvudet litet för tungt för denna slags sport, så visade man i stället sin styrka i hurrarop, och följda af amerikanskornas förvånade skratt rullade applåderna öfver gräsmattan ut på Lake Shore, där folk lyfte sina hufvud från vagnsdynorna och undrande blickade dit upp. Nu talade – på oklanderlig engelska, myndigt och med stolt glans öfver sitt ansikte – värden på stället, den store slaktaren af svin och nötboskap. Som liten parfvel kom han från Smålands arma moar, sade han salfvelsefullt – och härute hade han arbetat sig upp – af egen kraft, det kunde man kalla något det. Dåliga tider var bara prat. Det existerade inga sådana för dem, som förstodo att spara och passa på tillfället. Dåliga tider voro alltid till för den late och försumlige; arbete fanns öfverallt för den som bara ville arbeta. För sin del hyste han icke det minsta medlidande med folk, som kom hitut och skrek, att den gyllne tiden var förbi och att de gingo under. Bullrande handklappningar och bravorop. Endast några amerikaner sutto orörliga och sågo i tyst protest ned på bordduken. – Karlen köper så mycket taflor, att han får prata hvad goja han vill, hviskade målaren under det allmänna sorlet till Louise, som nervös och förvirrad knappt visste hvar hon var hemma. – Det är inte sant, hvad han säger, brast hon ut skälfvande. – Mycket antagligt, skrattade målaren artigt och strök sitt spetsiga skägg. Hans ögon glimmade vackra af vinet. Han var innerligt trött på sin bordsgranne, som hade skäligen få strängar på sin lyra. Så fort man stigit upp, belägrades liköroch konjaksbordet i parken. Sällskapet spridde sig i pittoreska grupper öfver det sammetsgröna gräset, svenskornas högresta, vackra figurer i enkla ljusa ylleklädningar togo sig en smula stela och tunga ut mot amerikanskornas långsmala, vidjemjuka, graciösa gestalter i fladdrande tunnt siden eller genomskinliga tyger, allt färggladt, – originelt i snitt, öfverraskande ... Här spatserade en svensk filosofie doktor omkring med pincenez och håret nedanför kragen.
“För att under nu herrskande tryckta ställning med hänsigt till fondpappers“marknaden bidraga till en lifvad cirkulation af obligationerna för det med Eder “nyligen afslutade Svenska lån, har jag erhållit uppdrag för Eder framställa “följande förslag. “Det förhåller sig så, att Riksgälds-kontoret innehar obligationer å ett no“minelt belopp af 300,000 Thaler Preussisk Courant, hörande till det under år “1858 med Herr Baron Raphael Erlanger och consortium kontraherade jernvägs“byggnadslån och skulle nu vara beredt att utaf omförmälda nyaste lån inköpa “ett motsvarande belopp i Pundsobligationer, om I såsom betalning derför ville öfvertaga dessa Thalersobligationer till samma kurs, som I erbjuden härvarande “Riksbank, i den händelse att en dylik financiel operation skulle komma till “stånd med densamma; dock så, att Pundet icke skall blifva oss beräknadt till “högre än 6 2/3 Thaler och med förbehåll att, om en fördelaktigare kurs skulle “varda Riksbanken beviljad, densamma också skall komma oss till godo. “Det förstås för öfrigt af sig sjelf, att då den föreslagna operationen utgör “en helt och hållet på sidan om lånekontraktet liggande affär, bör den ej heller “utöfva någon inverkan på de uti detsamma förekommande bestämmelser. Enligt Riksgälds-kontorets uppdrag." I anledning af hvad Majoren Wolffelt och Kapitenen Hierta sålunda anmärkt, erinrade Riksarkivarien Nordström, bland annat, att protokollet för den dag, då Fullmägtige fattade sitt ifrågavarande beslut, ännu icke var uppsatt, när Riksarkivariens skrifvelse derom till Schröder & Comp. skulle afgå, hvilket skedde andra dagen efter beslutets fattande, men att samma skrifvelse likväl, jemlikt Fullmägtiges särskilda beslut derom, blifvit af Ordföranden justerad och godkänd.
Af dessa skäl har Kommittéen från förslaget uteslutit stadgandet om en föregående undersökning, huruvida vattenverk, som någon vill anlägga, kan tillskynda andra skada genom uppdämning.» Kommittéen har således ansett lämpligt, att i förslaget inlaga blott hvad 1734 års lag uti 2 § af 20 Kap. Byggninga-Balken, i likhet med de förra lagarna bjuder, att ingen må vattenverk så bygga, att annans egor, som ofvan eller nedan ligga, eller äldre vattenverk, som lagligen bygdt är, af uppdämning skadas. För att gifva destomera kraft åt detta stadgande, har Kommittéen tillagt, att om någon bygger vattenverk eller gör otillåten uppdämning till annans förfång, den lidande eger vända sig till den tjensteman, som förestår executionsverket i orten, och af honom, under vissa vilkor, genast vinna handräckning till vattnets aftappande. Skadan kan vara så betydlig, att en längre tids utdrägt gjorde den, som densamma vållat, oförmögen att den ersätta. Det är då af vigt, att den snart må kunna afbjelpas, när den till sin verklighet är fullkomligen uppenbar. 140 Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862, N:o 51. Deraf, att Kommittén nu frångått hvad förut varit stadgadt om undersökning innan vattenverk aniägges, blir det väl en följd för framtiden, att ingen skall kunna, till skydd för ett nytt vattenverk, som gör skada genom uppdämning, beropa sig på laga kraften af en slik föregående pröfning; men på äldre verk, hvilka redan kommit i laglig besittning af rättigheten att uppdämma vatten till viss höjd, änskönt skada deraf sker, måste naturligtvis lämpas hvad lagen i 3 § 20 Kap. ByggningaBalken säger: mjute then rätt och frihet, som them förunnad är.» Stockholm den 22 November 1862. N. S. v. Koch. Af Herr von Möller, Peter, angående Stats-anslag till uppförande af en dubbelfyr å den så kallade Tylöudden vid Halmstads bugten.
Att nu återföra fabrikationen och consumtionen till måtta och det på en enda väg genom en författning, torde vara för mycket hegardt. Emedlertid utgör möjligheten att inskränka och fördyra varan ett säkert steg till minskning uti dess omåttliga förbrukning och detta vinnes, efter min tanka, genom förkortning af tiden för bränningen och dess så höga beskattning, att den måste hafva ovilkorligt inflytande på priset, eller ock genom den utväg att förvandla hela handteringen till en fabriksnäring, på hvilken man, med full säkerhet om utfåendet och utan fara för följderne, kunde välta en betydlig del af beskattningen, som nu hvilar tungt och således nedtrycker många andra mera uppinuiltransvärda 50 Bcvilln.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N:o 3, näringar. Med fästad uppmärksamhet å det starka motstånd utvecklingen af denna senare idée mött inom de sammansatta Utskotten, leder jag mig till den slutsats, att tiden ännu icke är inne att tillvägabringa en så ingripande förändring, som, obegripligt nog, till och med betraktas som vore den ett ingrepp uti häfdvunna rättigheter. Om jag således måste gifva vika för ett sådant motstånd, kan jag likväl icke antaga den sats, som inom de sammansatta Utskotten gjort sig gällande , att bränvinsbränningen bör betraktas såsom en jordbruket uteslutande tillhörig fördelaktig rättighet, utan blir orubblig i tron, att densamma måtte i sin natur vara sådan, att dess utöfning må stå hvarje samhällsmedlem öppen, så vida han underkastar sig de skyldigheter de begge Statsmagterne, Konung och Ständer, dermed förena. Till följe häraf och för att å ena sidan icke afskära någon fördelen af bränvinsbränningen, utöfvad i eller utan sammanhang med jordbruket och å den andra förorsaka så liten rubbning i nuvarande förhållandet som möjligt är, anser jag, i betraktande af det ändamål man söker: i:o Bränvinsbränningen böra få utöfvas uti fem månader af året med alla hittills kända apparater. 2:0
Och jag tror, att om någon bemedling i delta afseende skulle kunna erhållas, så måste den kumma ifrån Regeringen, hvilken icke kan föreslå någon förändring, som icke är rättsenlig, hillig och motsvarande allmän he - Den 22 Maj. Gil helens sansade fordringar, oell hvilken äfven är i tillfälle, hvad som icke alltid är förhållandet med enskilda motionärer, att skaffa sig de statistiska upplysningar, utan hvilka intet förslag kan blifva bygdt på riktiga grunder. Det är under discussionen sagdt, alt de statistiska uppgifter, som Regeringen skulle samla, icke tjenade lill något, emedan det icke vore nämnt i skrifvelsen, i hvad riktning dessa uppgifter skulle samlas, antingen med afseende pä alltnänua val, ståndsval eller classval. För den händelse, att Regeringen sjelf skulle bereda utarbetande af ett fiirslag, sä förfaller detta tvifvelsmål, ty det synes mig olvifvelaktigt, alt Regeringen då åtminstone i första rummet skulle samla sådana uppgifter, som öfverensslämde med de grunder, hvarifrån Regeringen utgår vid ett sådant förslags utarbetande; men för den händelsen Regeringen icke skulle utarbeta något förslag, utan inskränka sig till ordnande af statistiska uppgifter, så förefaller det åtminstone mig ganska tydligt, ali Regeringen i sådant fall icke kunde vara så partisk, att den lät samla sådana uppgifter, sora endast vore användbara för ett förslag af någon viss syftning, ulan jag skulle föreställa mig, att Regeringen i sådant fall icke allenast kunde, ulan äfven borde samla sådana statistiska uppgifter, som borde ligga lill grund för alla de olika syslcmcr, som här sökt göra sig gällande, nemi. ståndsval, classval oell s. k. allmänna val. Man har visserligen yttrat, alt en enskild motionär kan skaffa sig dylika uppgifter sjelf. För min del skulle jag likväl tro, att detta går öfver en enskild mans höfva; ty källorne, hvarifrån uppgifterne skola bernias, äro icke för enskilda personer tillgängliga, ulan dessa uppgifter linnas förvarade i våra cmbetsverks archiver, och jag inser icke, att man kan på enskilda personer, och ännu mindre på den stora allmänheten tillämpa det yttrande, att en hvar kan skaffa sig sådana upplysningar sjelf.
Betcinkanden, Med Anders Joachimsson hafva förenat sig Juns Isacsson från Östergöthland, samt Eric Pålsson, Olof Jönsson och Johan Scensson från Elfsborgs län, tillika med samtlige Fullmägtige från Örebro län, de sistnämnde i afseende på byggnadssättet vid soldatetorpen. Vid öfvervägande af hvad denna motion innehåller, och då det ej är visaöt, att det angående byggnaderne å Lifgrenadiertorpen omförmäldta stadgandet verkligen finnes, samt detsamma, i händelse det ändock skulle existera, såsom enskildt för Lifgrenadier-regementerne, i allt fall endast kan blifva föremål för särskild talan af vederbörande Rustoch Rotehållare, anser Utskottet någon handläggning vid denna del af ämnet icke kunna ega rum; äfvensom Utskottet, i afseende på Lifgrenadier-regeiuenternes commendering till vakthållning i Wadstena, desto mindre tror sig böra tillstyrka någon Riksens Ständers åtgärd, som Konungen, enligt 14 § Regeringsformen, figer högsta befälet öfver krigsmagten till lands och sjöss; hvaraf mäste följa, att klagomål öfver förhållanden af denna beskaffenhet böra i administrativ väg och utan Ständernas deltagande anmälas. Dock varder detta Riksens Högloft. Ständers egen pröfning vördsamt understäldt. Stockholm dea 5 Nov. 1825. JP» tfOOOO c) 1X300 0 Besvoch Ekon> Utsk, Betänkanden, 1467 N:o 2n. Ankom deu 10 Nov, ifj23.
I v flas, sami alt Kongl. .Majus Befallningshafvande skola häröfver hålla noggrann kontroll och inom den 15 Januari påföljande år till Kongl.. Maj:ts och Rikets Slats-kontor insända verificeradt reqvisitions-förslag å den ersättning, sorn tillkommer Landl-ränterierne för de under föregående året förskjutne utflvttuings-tmdorslöd, hvarefter StaU-konloret meddelar ersättning af dertill i Riks-stalen anslagna medel emot redovisning i Landsboken. I Götheborgs och Bohus.län hade en vid dervarande Lands-kontor år 1834 anställd extra ordinarie tjensteman, Caspar Langlet, fått sig från början af år 1836 utaf dåvarande Lands-kamererarcn O. II. Holmgren anförlrodl att utskrifva anordningar å dylika understöd för utflyttningar och innehade för sådant ändamål den från Kongl. Genera l-La n dtmiiteri-k oii tore t hvarje år ankomna förteckning å de anslagna beloppen, men beredde sig från och med Augusti månad 1837 tillfälle att åtkomma medel nr Landtränteriet sålunda, alf lian utskrcf anordningar å understöd, dels flera gånger, tid efter annan, för en och samina utflyttning, och dels ställda till personer, åt hvilka understöd icke varit anslaget: hvarefter och sedan dessa anordningar blifvit af Läns-styrelsen underskrifna, Langlet, emot falska qvittenrer, dem han antingen sjelf skrifvil eller låtit andra teckna, uppbar slika anordningars belopp och använde dessa sig till godo. Med detta brottsliga tilltag fortfor Langlet lill och med Juni månad 1848 och lyckades derunder icke blott undgå misstankar för oredlighet, ulan äfven förvärfva sig sådant förtroende, alt han tid efter annan befordrades lill ordinarie Lands-kontorist och Länsbokhållare samt förordnades alt någon lid bestrida Lands-kamererareljonsten. Det belopp, som Langlet på ofvannämnda sätt genom oriktiga anordningar tillegnade sig, utgjorde tillhopa sjutton tusen åttahundra fy ra tioen riksdaler II sk. 10 rst.
Jag tviflar om mannens återfående, känner ej personen och vågar ej vidtaga några åtgärder till hjelp, utan beder dig förbindligast följa mig och göra hvad som står i din förmåga. Med deltagande skyndade jag att hjelpa, om hjelp icke vore för sen. Men huru stegrades ej min bestörtning, då han förde mig till samma hus, der flickorna Kindblad bodde. Jag ilade trapporne uppfor, då jag möttes af en jungfru med lykta. "Jag är läkare, sade jag, har någon skadat sig här i huset?" Ja visst har kapten fått sig en dugtig smäll; men ondt krut förgår ej så lätt. Han lefver således ännu och hvar finns han? Han blef uppburen på sina rum och vårdas der af sina döttrar. Jag följer med dig, sade Axel Segerman. Vid öppnandet af dörren trädde Emilia emot mig. Vittnar ej er ankomst, sade hon, att ni är en Herrans engel, som åter besöker oss i nödens stund. Hon fattade min hand och ville ledsaga mig till den sjuke, men varseblef i detsamma Axel, hvilkens åsyn försatte henne i bestörtning. Mamsell Emilia, sansa er, för mig till er far! Låt löjtnant Segerman stanna qvar här; det är han som kallat mig hit. Löjtnant Segerman! utbrast Emilia. Mitt namn är verkeligen Segerman. Det som händt kan ej ändras. Jag har kommit hit, ej allenast för att förklara mig, utan ock för att godtgöra om sådant mer kan ske hvad jag oförvållande brutit. Gå in du, min värde vän Hamster, spara icke på din berömda skicklighet och tillåt mig att få stanna här så länge. Ack min Gud! tänkte jag huru skall detta lyckligen slutas och jag skyndade till den sjukes säng. Här fann jag Ida sittande bredvid sängen badande hans tinningar. Så snart hon borttog handduken, igenkände jag genast den mystiske gamle mannen, hvilken jag en gång råkat på värdshuset och hvilken för några aftnar sedan bjöd mig in på societéten; han låg nu der sanslös, mållös och utan känsel. Tillåt mig mamsell, sade jag, i det jag tog den sjukes hand, undersökte pulsen och fann hufvudgärden blodig.
Kungörelsen af den 12 November 1831, kom me i tillfälle att, vid nu inträffad Riksdag, få den. sökta, eftergiften af lånet Rikets Ständers bepröfvande underställd; att församlingens på en fjerdedels qvadratmils rymd sammanträngda Invånare, väl uppgingo Lill ett antal af mer än 6,000, men att bland dessa, som till största delen utgjordes af arbetare, knappast egande uppehälle för dagen, endast 4° familjer kunde anses välmående; att deremot emellan 4 och 5oo personer måste af församlingens öfrige invånare förses med föda, kläder och husrum, m. m.; att genom choleran, hvaraf denna först bland alla orter i Riket hemsöktes, 600 men - Stats-Utskoltets Utlåtande, N.-o 47' 3 nistor bortrycktes, af hvilka allenast hvar io:de person efterlemnade annat än skuld och fatligdom; att församlingen, i följd äfen nyligen verkställd kyrkobyggnad , ådragit sig en skuld af nära 20,000 Ridr; att, oansedt mer än 4»ooo Ridr för församlingens allmänna utgifter årligen utfordrades, någon tillgång till ifrågavararande låns liqviderande härigenom icke kunnat beredas, samt att för sistberörde ändamål endast 497 32 sk. kunnat inom församlin gen uttaxeras, deraf åter blott 3oo Ridr till Kronofogden i orten influtit. llärförutan har lill Utskottet blifvit remitterad en, inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, motion af Riksdags-fullmägtigen från Götheborgs och Bohus Län, Olof Benjaminssorij som deruti föreslagit, att Rikets Ständer, med afseende å meranämnde församlings bekymmersamma ekonomiska ställning, måtte bevilja, ej allenast afskrifning af det församlingen år 1835 utaf cholera-creditiv-medlen meddelade lån, utan ock eftergift af ett, genom Kongl. f. d. Quarantaines-Commissionen i anmärkningsväg återfordradt belopp af 174 R:dr, såvida den härom utfärdade och på Kongl. Majlis Nådiga pröfning nu beroende anmärkning blefve i Nåder fastställd.
Vid nu ånyo skedd föredragning af Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande, N:o 56, i anledning af väckt fråga om förklaring öfver Konjgl. Brefvet af den 22 Maji 1819, rörande Abooch Besittningsrätten till Kyrkohemman i Halland, blef samma Betänkande af Preste-Ståndet afslaget. S. D. Kongl. Majtts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om pension för Herr Ju. Ktitioe-Siats-Ministern mm. Grefve Fredria Gyllenborg, i händelse han lemnar Rikets tjenst innan uppnådd 65 års ålder, gifven Stockholms Slott den 8 Augusti 1829, tilli - Prot. Utdrag den 10 Augusti i8ag. 93 ka medell, i anledning deraf, af Presidenten Poppins afgifvet anförande, remitterades till Stats-Utskottet. S. D. Föredrogos I nyo oell biföllo» Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande: N:o 58, angående
Under sistlidet år äro af denna fond utgifne 129 st. lån å ett sammanlagdt belopp af 289,430 R:dr. De för dessa län hypothiserade säkerhets-handlingar hafva utgjorts af; Hanka Utskottets berättelse, N:o 33. Antal Lånesumma. Lan. 10,091 st. Hy poth .-förenings d:o 12. 24,450 : 8 Skånska Hypotheks-föreningens d:o 3. 4,500 4 V Östgötha d:o d:o d:o . 1. 3,600 Summa 129. 289.430 — —. inkomsterna under året, utgörande: — Öfver-räntor 257: 16. 1. 6,980: g. hafva, efter afdrag af 2:ne vid 1853 års revision inom linien förda lån å tillsammans 3.194: 34. Såsom osäkra, inom linien afförda lån balanserades vid 1852 års slut 584: 34. 10. hvilket belopp ökats med ofvanberörde 2:ne lån å 3,194: 34. 3. så att detsamma vid 1853 års slut uppgick till Utlåning med onisuttnings-rätt. Den, enligt sednaste Banko-reglemente, för utlåning på namn och reverser med omsättnings-riitt, Banko-diskont-verket tillhandahållna fond af 4.900,000 R:dr B:ko har befunnits så tillräcklig, att beviljade lån kunnat, under större delen af rewisions-året, utgifvas efter endast en veckas väntnings-tid, samt, från och med November månad, samma dag de blifvit beviljade. Vid Banko-V tskoltets Berättelse, N:o 53. 9 Vid jemförelse med den närmast föregående tiden, företer sig en minsk-» ning i denna låne-rörelse.
Jag får upplysa, att en känd statsekonom, Professor Rau i Heidelberg, har uppgifvit, att den metalliska cassan i Englands bank var t. ex. den 2S Fehr. 1824 • • . 13,810,160 £ St. „ 31 Äng 11,787,430 „ „ 28 Febr. 1825 8,779,100 „ „ 31 Aug. „ ... 3,634,320 „ „ 8 Jan. 1830 9,336,000 „ „ 17 Sept. „ ... 2,816,000 „ (Under denna sista tidpunkt var stark spanmålsinförsel). Man ser således, att den metalliska valutan i denna Bank ganska starkt varierat, och det är enligt min tanka alldeles icke endast derefter som en banks soliditet bör bedömmas. För min del anser jag, att BancoUtsk;s förslag innebär en ganska väsendtlig förbättring, och tillstyrker derföre bifall derå. Starka rop på propos. hördes åter. Hr von Hohenhausen: Jag ber Herrarne fästa uppmärksamheten deruppå, att i Sverige, liksom i alla andra länder, der man icke såsom fordom i Spanien har en årligen inflytande stor silfvertribut, kan man icke upprätthålla rörelsecapitalet, vare sig i ädla metaller eller dem motsvarande papper, med mindre än att handelns ställning är sådan att detta göres möjligt. Alltså är, såsom här redan blifvit visadt, cursens långsammare och säkrare antydan, icke dess fluctuationer för en postdag, ett rättesnöre för hela landet och äfven för Bancostyrelsen att bedomina hurudan ställningen är. Från denna obestridliga sats, kommer man tilt en annan, som är den, att Bancofullm., för att kunna upprätthålla cassan så att den svarar emot vexlingstillgångarne, naturligtvis böra under den gynnande tiden öka cassan, och det torde väl derföre icke vara ur vägen, att en positiv föreskrift finnes, som antyder en sådan förbindelse för Fullmäktige.
Utom de gällande skäl Motionerne innefatta, synes det mig vara högst obilligt, att neka ett bistånd åt Allmogen, som här i tvänne aflägsna Provinser eljest torde komma , att en hel, generation vidkännas svåra olägenheter, derest icke den hjelp nu lemnäs, som så anspråkslöst blifvit begärdt. Man bör dessutom besinna, att ingen förlust är att befara. Socknarnes innevånare ansvara ju, en för alla och alla för en, för både Capital och ränta. Det beror på Utskotten, att föreslå sådane betalnings-vilkor, som finnas lämplige. Talmannen Lars Olsson har för den ena Kyrkobyggnaden - Betänkanden. 53 t naden icke äskat något långt anstånd. Den fruktan jag hört yttras för prasjudicat, försvinner utan tvifvel da säkerheten i första rummet ÖfverVäges, och det alltid beror på Riksens Ständer att noga profva de olika skäl och omständigheter, som vid hvarje sådan fråga kunna åberopas. Det är tungt att erfara, hurusom man alltid vill fästa minsta afseendet på de låneansokningar Allmogen nödgas gora; Och jag hade för min del trott, att de föremål, som äro i fråga, nemligen förfallne Tempels återuppförande skulle äfven i religieust afseende förtjenst någon uppmärksamhet. Yid haline Banco-révisioner lärer den upptäckt vara gjord, att så beskaffade lån tillförene blifvit beviljade. Vördsamt anhåller jag att denna min Reservation må få Betänkandet till Rikets Ständers Plena åtfölja/’ Uti detta yttrande instämde Riksdagsmännerna Pehr Andersson från Hallands Län, Johannes Anderssons från Skaraborgs Län samt Anders Nilson från Wermlands Län; Och skulle, enligt det gjorda förbehållet, detta ytrande åtfölja Betänkandet till Rikets Ständer. Ut Supra Ex Pi-otocollo J. M. Spens. 33* 522 Stats-Utskottets Ankom ilen i4 Augusti. i8a3. Rikets Höglofl. Ständers Statsoch Banco-Utskotts Utlåtande, i anledning af väckt fråga, om Lån af allmänna medel till Intressenterna uti Röna Koppargrufva i Fryksdals Härad af Wermelands Län.