Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1 denna del har Kongl. Maj:t ock, genom Skrifvelse till Förvaltningen af Sjöärendena och Kammar-Collegium af den 26 April 1814. i Nåder förklarat den sökte rättelsen uti Blekingska indelningen vara af rättvisa påkallad; hvarföre Kongl. Maj;t var betänkt på sättet att återföra ortens Indelningsverk och Båtsmans-Contract till deras hufvudgrunder och rälta tilllä mpni 11g, för hvilket ändamål och för att i nämnde indelning således återföra en jemnhet, derlörntan stamhemmanen skulle råka i fullkomlig vanina"!, under det tillskottgifvande, eller de, som erlade reserveller öfverskottsräntor, njö-to en hvarken genom privilegier, contract eller sakens beskaffenhet föranledd lindring, Kongl. Maj;t fann lämpligast att, med iakttagande deraf, att Indelningsverkets hufvudgrunder icke rubbades, utan antalet af båtsmän, som provincen egde utgöra, förblefve oförändradt, likasom Kronans dertill öfverlåtne räntebelopp och hvad af Rusthallarne lill båtsmännen utgöras borde, en indelningsjemkning i Blekinge förrättades, hvarigenom sammansatte rotedelars bidrag sins emellan kunde närmare och rättvisare fastställas. Sedermera blef vid 1818 års Riksdag af Kgl. Maj;t ock Rikets Ständer beslutadt, att en ny indelningsjemkning i Blekinge skulle verkställas, i enlighet med upprättade grunder, innefattande, alt de hemman och lägenheter, hvilkas räntor varit från indelningens början deruti inbegripne och icke frångått denna bestämmelse, blefvo till indelningen återförde och igenlagde, samt i öfrigt hufvudsakligen åsyftande en jemnare fördelning af rustningen; dock att Kgl. Maj:t förbehöll Sig att i Instruclionen, sora för Corniterade till jemkilingens förrättande utfärdades, utstaka de närmare föreskrifterne i tillämpningen af den beslutade jemkningen, äfvensom att afgöra alla de frågor, som under eller elter förrättningen kunde i anledning af densamma väckas.
Ridderskapet och Adelil af Herr Rosenblad, Bernh., väckt till Utskottets behandling öfverlemnad motion, alt, när innehafvande tillgångar sådant medgåfve, och under förutsättning af fullgod säkerhet, HandelsDisconterne måtte berättigas att till en och samma person utgifva lån utöfver den nu bestämda maximi-summan af 20,000 R:dr, under förbehåll, dels att, utom Låntagaren, minst are andra fullkomligen vederhäftige personer för lånet ansvarade, och dels, att minst två tredjedelar af de vid pröfningen af hvarje så beskaffad Låne-ansökning närvarande Discont-l)irecteurer bifölle lånets ingifvande. Utskottet går rm att besvara förenämnde förslag och hemställanden, i den ordning, de här ofvan blifvit upptagne. Hvad således först angår frågan om ett förtydligande af den i nu gällande Banco-Reglemente intagne föreskrift, angående antalet af de namn, hvilka erfordras såsom hypothek för Lån utöfver 10,000 R:dr, så och enär Utskottet härvid icke kunnat förbise; att dst egentliga ändamålet med denna
I t a l i e n: Vid ilen sistlidet Sr i Italien i15ll11a~11if~11fiiirko11grcssen hafva de fyra af olika landers regeringar siindn qviiiliga delegerade 113 ett intelligent satt deltagit i öfverliiggiiiiigariie. De Iiito alla insoni afslg fang; iriies nioralitet och skrika sig uti tredje sektionen uppfostraii samt det skydd, som bonle egnas d e qvinliga fangarnc - och hafra meil varme bevakat sitt köns intressen. Idun Stockholm. Prenumerationspris pr ä r: Idun med Modetidning och kolorerade planscher kr 8: — Idun m. Modet, utan kol. pl. • 6 50 Idun ensam » &lt;t: —: Byrå: Klara v. Premimer. sker i landsorten å postanstalt, i Stockholm hos redaktion. Bedaktör och Träffas å byrån kl. 12 — 1. A l l m. Telef. Alfhild fru Agrell har erkändt sig vara författarinna till en bok, som under denna sommar lästs med girighet, sommarens mest lästa bok. Boken heter / Stockholm, är utkommen i sin andra upplaga och väntar på den tredje. Det är den svenska fru Buchholz, som talar i boken, det är Lovisa Petterkvists memoarer under en stockholmsvistelse, som beskrifvas; en resebeskrifning af komisk art är det, som / Stockholm lämnar. Det berättas, huru fru Petterkvist, som behöfde » bilda sin själ », far ned från Norrland till Stockholm med sin man, och där gjorde fru Lovisa bekantskap med hufvudstadslifvet och med alla dess förförelser, men icke en tum vek hon från sin uppfattning — icke en tum. Låt vara att det är en småstadsuppfattning. Fru Lovisa är i alla fall en personlighet, hon har sina tycken och sina » prängsiper », den adliga själen. Skratta kan man åt henne, men hedra henne må- ste man på samma gång. Hon har sin lilla fåfänga, och ännu vet hon, att hon kan sätta ett manligt utgifvare: FRITHIOF HELLBERG.
N:o 58, ang:de väckt fråga om förändradt användande af böter för vanvård af numerhäst, blef detta utlåt, af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo Ridd.Utsk:s d. 15 och 19 dennes på bordet lagda Mern. N:o 8, i anledn. af Ridd. DirelU:s anmälan i afseende å behandlingen af frågan om ersättning för utur Ridd. kont. bortstulne medel. Frih. Bennet, Carl Stephan: Jag får vördsamt hos Hr Frih. och Landtm, anhålla det Hr Frih. och Landtm, täcktes genom Hr Ridd. Fiskalen låta anmoda åhörarna på läktaren att sig aflägsna. Häruti hördes många ledamöter instämma, till följd hvaraf H. Ex. Hr Frih. o. Landtm., på grund af den af K. M. d. 1 Mars 1830 utfärdade lag för främmande åhörare vid RiksStrns sammanträden, samt det d. 11 i samma månad beslutade tillägg vid R. o. Ad:ns Ordnings-Stadga, anmodade Ridd. Fiskalen att föranstalta om läktarens utrymmande. Sedan härefter läktaren blifvit utrymd, yttrade sig Hr Lagerhjelm, Pehr: Då jag betraktar den förlust, som Riddarhuskassan lidit genom denna händelse, synes mig densamma kunna och böra delas i två delar. Den ena delen rörer aktierna. Då deras nummer och data, samt belopp äro upgifna på vederbörlig ort, lärer väl icke någon fara vara, att icke i en framtid beloppet kan återfås, och således dessa aktiers renovation med säkerhet motses. Jag föreställer mig äfven, att under liden räntan kan emot borgen få lyftas. Ur denna synpunkt förefaller det mig,nsom denna del af förlusten skulle kunna anses vara frånskiljd. Återstår således endast alt betrakta den återstående delen, eller den kontanta förlust, som R. o Ad:s kassa gjort. Den synes mig icke vara af den betydenhet, att sådana åtgärder skulle påkallas, som Ridd.Ulsk. tillstyrkt. Denna åtgärd innebure enl. min tanka någonting obehagligt, derutinnan att frågan skulle kastas inom publicitetens område.
Sedan sökanderne uti häröfver afgifna påminnelser, jemte fortsatt anhållan om nådigt bifall till deras ofvanberörda ansökning, erbjudit sig, att, för den händelse E. K. Maj:t på de i Kollegii utlåtande anförda skäl, skulle anse ofvannämnda fiskekar icke böra från Ljusne kronolaxfiske afsöndras, i dess helhet inlösa sagda fiske; samt Kammar-kollegium i anledning häraf afgifvit förnyadt underdånigt utlåtande af den 5 Februari 1861, har E. K. Majit, vid pröfning af delta ärende, i likhet med Kammarkollegium, funnit försäljning af en del utaf ofvannämnda fiske ej vara med Kronans fördel förenlig samt ansett, det Kronan ej heller borde afhända sig hela fisket annorledes, än genom skatteförsäljning, hvarvid, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad förut i likartadt fall egt rum, årliga räntan borde motsvara medelvärdet af det arrende, som under de tre sista arrendeperioderna, eller från och med år 1845 till och med år 1863, blifvit för hvarje år betingadt, samt skatteköpeskillingen bestämmas lill ett belopp, svarande mot tio års ränta efter Kronovärdi; och har, efter det sökanderne uti infordradt yttrande förklarat sig villige alt på ofvannämnda grunder skatteköpa fisket, hvarigenom årliga räntan komme att utgöra 885 R:dr 36 öre samt köpeskillingen att uppgå till 1,059 R:dr 44 öre, jemte sex procent af sistnämnda summa såsom afgift lill Wadstena krigsmanshus, E. K. Majit i nåder föreslagit Rikets Ständer att för deras del medgifva, det försäljningen må på förenämnda vilkor försiggå.
Utsk:t har hufvudsakligen fäst sig vid den besparing, som för Stats-verket skulle uppkomma genom indragning af skrifkartorna. Jag tror dock icke att denna besparing, rätt beräknad, förtjenar det afseende, Utsk:t å densamma fästat. Reservanten har nemi. visat både att den från 16 till \ angifna procentskiinaden och den omnämnda besparingen, 32,500 rdr, stöda sig på oriktiga beräkningsgrunder och felaktig beräkning, hvartill, utöfver de skäl reservanten framhållit, äfven bör nämnas, att, efter den kalkyl som gifvit stöd för Utsk:ts förslag, alla de skrifkartor, som för året voro utlemnade från Statskontoret, oriktigt upptagas vara för samma år förbrukade. Den föregifna besparingen kan bänföras till 3:ne särskilda slag, nemi. l:o den som komme att göras, till mehn för Tumba pappersbruk; 2:o den för minskad transportkostnad; och 3:o den Stats-verket skulle vinna på åtskilliga tjenstemäns bekostnad. Härvid bör observeras, först hvad Tumba pappersbruk angår, att, då detta bruk är R. St:rs eget, den behållning, som å stämpelpapperet der kan uppstå, tillfaller staten sjelf, samt att derföre hvad staten på ena hållet besparar, det minskar vinsten å det andra; för det andra, att transportkostnaden måste minskas i samma mån jernvägsnätet öfver vårt land hinner utbreda sig; och sist, att Iråga kan uppstå huruvida staten, utan motsvarande ersättning, kan hafva rätt fråntaga sina tjenare en fördel, dem genom häfd tillerkänd, en åtgärd, man tanke om lagligheten huru som helst, som åtminstone ej kan vara staten värdig.
Vid förnyad föredragning af Statsutskottets, den 5 dennes, under N:o 324, aflitna oell, den g derpåföljde f. ni., på bordet lagda Memorial, angående anslag till Lönefyllnader, då Riks-MarkegÄngspriset, på den under lönerna inberäknade Spannmål, öfverstiger Sox Rdr Banco tunnan; fann Ridderskapet och Adein, att samma Memorial, som icke erfordrade någon åtgärd af Ridderskapet och Adeln, borde läggas till Handlingarne. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet», den 24 sistlidne October, afgifna och, den 3 dennes e. m., på bordet lagda Utlåtanden: N:o 159, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 24, förut meddelade Betänkande, rörande Kyrkors sammanbyggnad ; N:o 160, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 42, förut meddelade Betänkande, i frågan om sättet att framforsla Kronans Ekevirke. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconornieUtskottens, den 15 sistlidne October, under N:o 62, afgifna och, den 19 i samma månad e. rn., på bordet lagda Betänkande öfver väckt motion, med förslag till Strafflag emot olagliga Tjensteaccord. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oe^ 70 , Prat.
700,000. eller per medium 140,000. som a 128 sk. motsvarar Hvarefter blott återstod Capital-skuld . Silfver Till hvilkas Ränta och amortisserande Banquens Revenuer ifrån och med år 1829 påräknas. Fordras åter för Realisationens verkställande att år 1825 äfven intaga den andra millionen Silfver-lån, så torde Ränteoch AmortissementsCalculen blifva som föijer: Banquens årliga Revenuer beräknade till „ , Medgifva Ränteoch Capital.afbetalning å Silfver-lanet: Ar 1824 med 150,000 R:dr Silfver eller 400,000 B:co och lemna öfverskott i82 5, då Lånet antages ökadt med ytterligare 500,000 R:dr, fordras 220,000. Silfver eller 587,000. Sedlar, blir öfver 1826, då resten af Lånet torde vara uttaget, åtgår 2 87;5°o776,000. — Hvilket fordrar ett nytt Läns upptagande, Ar 1827 af 50,000 R:dr Silfver . , 1828 likaledes 50,000 „ d:o som efter enahanda vilkor Kosta 1827 7,500. 20,000 ) 1828 34,750. Och vid 1828 års slut voro af upplånte 2,100,000 R:dr återstående Capital R:dr 1,235,000 Silfver, Hvaremot Bidragen till de allmänna Företagen måste i sådant fall be»trjdas med ensamt 3 Proc. N:o 4 bland de Stats», och Banco tJlsk. Bet. N:o Jo åtfölljande särskilda meningar. Calcule, som visar RÖrclse-Capitalets eller Bancooch Riksgälds-Sedelstockens belopp, sådan den beräknades af Rikets Ständer vid sista Riksdag att vara utelöpande, och sådan den vid hvarje efterföljande års slut varit.
Hvad åter angår Grefve Horns anmärkning emot mitt förslag, att blott Svenska hästar måtte till remonter antagas, delar jag ej den åsigt, att detta skulle öka den tunga, som vidlådar rustnings-skyldigheten. För mig tyckes Indelningsverket vara grundadt på prestationer in natura; således tyckes det mig vara enligt med principen, och vida mindre känbart lärer det otvifvelaktig! Den aa Maji. % .blifva för hvarje rustande, att till 3 ärs ålder uppföda en antaglig remont, än köpa en Dansk eller annat häst för 200 R:dr B:co, hvilket jag tror vara vanliga remontpriset. Någon arbitrage härutinnan kan ej komma i fråga, isynnerhet om, såsom i andra Länder, de efter Landtbeskällare fallne fölen vid ett års ålder märktes med Landtstuteriets brännmärke; och i alla fall om än denna utväg ej begagnades, bör det ej vara stor svårighet underkastadt, att kunna styrka, huruvida ett föl är födt inom landet eller ej, då i förra händelsen ett afgjordt prerogativ dermed vore förenadt. Herr Rosenqvist Fredrik Leonhard: De af Utskottet föreslagne 8000 R:dr, deraf 1000 R:dr skulle disponeras till löneförbättringar för Tjenstemän och Betjente vid Stuterierne, och 7000 R:dr användas till Hästafvelns förbättrande, anser jag så mycket mindre böra beviljas, som en mångårig erfarenhet redan visat, att alla de summor, hvilka blifvit använda på Hästafvelns förbättrande, äro rent bortkastade, och hafva icke medfört den ringaste nytta; ty Svenska Hästracerne i allmänhet äro lika små och dåliga nu, som för 100 år tillbaka; och nästan alla Remonter äro idel utländska hästar, införde för det mesta från Danmark. De till ombyggnaden af den så kallade Lejonbacken vid Stockholms Slott upp - 6o Den 21 Maji. rättade kostnadsförslag äro behäftade med samma fel och oskickligheter, som kostnadsförslagen till Götha Canal-byggnad.
Skrifvelse j$:o 98. utrönas, huruvida detta fritagande grundade sig på någon särskild författning och, i sådant fall, om något vilkor af vissa bestämda tjenstbarheler dervid stadgats. Enär likväl, vid ordnandet af extra roleringen, fråga väcktes huru Garpenbergs socknemän i afseende på roterings-skyidigheten skulle betraktas, hade af denna anledning Kopparverksegarne hos Kongl. Maj:t i underdånighet begärt, att alla hemman i Garpenbergs socken, antingen de tillhörde kopparverket eller allmogen, måtte allt framgent undantagas från rotering emot det alt kopparverkets egare, som alltifrån år 1813 erlagt rotcfrihels-afgifl både för egna och öfriga hemman i socknen, äfven för framtiden årligen betalade en sådan afgift samt allmogen å sin sida fortfor alt för en måttlig betalning till verket utgöra den betjening, hvartill densamma från äldre lider varit förbunden, hvilken begäran äfven blifvit genom Resolution den 3 April 1822 i nåder bifallen. Då emellertid denna Resolution utvisade, att socknemännen endast för att underhålla kopparverksdriften vid Garpenberg, fortfarande fått åtnjuta befrielse från rotering, men Garpenbergs koppargrufvor numera i många år legat i ödesmål och vilkoret för roleringsfriheten sålunda förfallit, samt det ej kunde vara rältsenligt all lill förmån för ett jernverk, hvartill det gamla kopparverket numera öfvergålt, en hel socken i södra Dalarne skulle vara befriad från rotering och denna så mycket tyngre drabba de öfriga socknarne, har på grund häraf framställning skett, alt Garpenbergs socknemän måtte befrias från de dem nu åliggande skyldigheter till Garpenbergs bruk, meri deremot alla inom socknen belägna hemman förpligtas deltaga i kneklehållet inom länet till lättnad för de af roteringen mest betungade socknarne.
Utskrs skyldighet har likväl varit att taga detta i öfvervägande och föreslå sättet, hvarpå dessa embetsoch tjenstemän må kunna erhålla skjutsersättning i följd af den föreslagna förhöjda legan. Det synes således nödigt att hänskjuta ärendet till en kommité för utredande af alla förhållanden, hvarigenom fullkomlig rättvisa kan vinnas. Detta Utsk:s förbiseende verkar derhän, att desse embetsoch tjenstemän icke kunna uppfylla sina åligganden, enär de påtvingas utgifter, dem de icke beräknat, och för hvilka de icke erhålla någon ersättning. Om, hvad som är anledn. förmoda, R. St., i anledn. af väckt motion om sådan ersättning till embets» och tjenstemän, besluta aflätande till K. M. af en und. skrifvelse med begäran, alt K. M. ville genom en kommité till nästa Riksdag låta ärendet utredas och Ii. St. vid den Riksdagen bevilja någon ersättning, så mäste desse statens tjenare under tiden likväl vidkännas ganska stora upoffringar i och för deras resor i tjensten. Jag anser derför Hr Arnells förslag böra bifallas, så att frågan i sin helhet öfverlämnäs till K. M. för att genom en dertill nedsatt kommité i alla detaljer utredas. Hr af Edholm, Erik Wilh.: Emot den siste talaren måste jag taga Utsk. i försvar. Orsaken, hvarföre Utsk. icke så vidsträckt behandlat frågan som den värde talaren önskat, har varit, att någon motion om ersättning för de af honom omnämnde embetsoch tjenstemän icke blifvit till Utsk. remitterad. De embetsoch tjenstemän åter, som åtnjuta ersättning efter resereglemente!, lida icke af den förhöjda skjutslegan. Om ersättning till de förre hafva visserligen motioner blifvit inlemnade till Utsk., men de hafva varit remitterade till Sammans. Statso. Ekon.Utsk. och blifvit der afgjorda på det sätt, att Sammans. Utsk:n tillstyrkt aflåtandet till K. M. af en underd. skrifvelse med begäran om ärendets utredning till nästa Riksdag.
Anmäld den 7 April i83o i sammanhang med Nionde Hufvudtitelns reglering och uppskjöts i anseende till bristande tillgångar. 53 tO Angående anslagen å Nionde Hufvudtiteln. Anmäld den 19 December 1829 och Stats-Contoret till efterrättelse meddelad. 54 Anmäld den 19 December s. å. Med bifall till hvad Rikets Ständer »ålunda anmält, förordnade Kongl. Majrt, att Stats-Contoret skulle derom förständigas, och befallde i Nåder, att Stats-Contoret skulle meddela vederbörande Kongl. Maj:ts Befallningshafvande underrättelse om de förändrad» Bil., till R. St. Just. Omhudsm. Etnb. Ber. den i5 Jan. i834 67 föreskrifter, hvilka för undsättningslånen komma att tjena lill efterlefnad. Wied infordrande af deras yttrande om de åtgärder, som i afseende å verkställigheten häraf kunde af omständigheterna påkallas inom de Län, hvilka ännu häfta för spanmålsskulder; egande Stats-Contoret derefter att med underdånig berättelse i ämnet inkomma. 55;0 Angående regleringen af åttonde Hufvud-Titelns anslag. Anmäld d, 19 December s. å. Kongl. Maj:t befallde, att innehållet af Jenna skrifvelse skulle Stats-Contoret till efterrättelse meddelas, och förklarade derjemte, alt möjligtvis uppkommande brister uti de å åttonde Hufvud-Titeln endast förslagsvis uppförda summor borde, hädanefter som hittills, af öfverskotten å Slats-Werkets inkomster fyllas. En afskrift af skrifvelse!» skulle lill Kammar-Expeditionen afgå. 56:0 Angående anslag till IL M. Drottningens kröning. Anmäld d. 12 December s. å.; och skulle meddelas vederbörande till •flerrältelse. bj.O Angående anslag till pensioner och g ra tili ca tioner för H. K. 11. Prinsessan Sophia Albertinas Hofstat. Anmäld d. 19 December s. å.
Här har blifvit taladt om förmånen af NormalSkolan, och ämnesläsningens användande bland barnen, men jag är ganska säker att försöket, med undantag af ett och annat barn, icke kommer att svara mot den stora kostnaden, ty om det vid Carlberg går an bland ynglingar, vid i3 å 18 års ålder, kan jag dock ej instämma med dem, som anse att den likaväl kan användas för barn, som äro 8 år; ty af erfarenheten har jag funnit, att barn i allmänhet låta den barnsliga frihetsoch förströelsekänslan qväfva alla betraktelser öfver nyttan af flit och arbetsamhet; och alt de ej inse, hvad mera försigkomna kunna finna Den i4 Augusti f. m. vara för sig nyttigt. Vid Academierne är ju ämnesläsning; der vore det utan ändamål att nyttja vexelundervisning, och äfven omöjligt att pålägga ynglingen de band, hvarmed man både kan och bör fästa barnet vid boken. Jag vill icke längre uppehålla Ridderskapet och Adeln med hvad till anslagsfrågan egentligen icke hörer, men jag vill i korrthet tillägga, att andra medel torde kunna uppsökas för att derigenom komma till samma ändamål, med användandet af omtanka och hushållning , åtminstone hvad bristen för Upsala Academi angår. Konung Gustaf Adolph gaf till Upsala Academi, örn jag rätt minnes, omkring 3oo hela mantal. Jag känner ej, huru denna egendom förvaltas; men jag tycker, att den bör lemna tillgång för Upsala Academi att aflöna sina Lärare lika med hvad Lunds Professorer för närvarande åtnjuta; och intill dess jag blifver upplyst om, att afkastniugen af denna grofva donation är otillräcklig, att dermed bestrida utgifterna vid Upsala Academi, om den rätt administreras, intill dess måste jag ifra emot principen, att genom enskildta anslag fylla hvad som kan brista för Academien. Man bör med noggrannhet undersöka frågan, och tillse, om behofvet verkligen påkallar sådana åtgärder. Om förbättringar för Undervisningsverken äro af behofvet påkallade, så torde de visserligen blifva långt borta, om man oafkortadt beviljar anslag åt dem, sådana de Den 14 Augusti f. m. nu äro. De mindre Läroverken uppfylla ej eller deras ändamål.
Constilutiöns-ZJiskottets MemorialIV.-o 13, 11 Konungens Rådgifvare hafva, vid föredragningen af Riksens Ständers underdåniga begäran, att öfverskotten af Sveriges bidrag till Handelsoch Sjöfarts-fonden måtte, efter Commerce-Collegii och HandelsSocieteternes i de större Stapeloch Sjö-Städerna hörande, användas till Handelns och Sjöfartens utvidgande och befrämjande, tillstyrkt, att Kongl. Maj:t måtte förklara, att detta hörande blott skulle ega rum i hvarje fall, der Kongl. Maj:t pröfvade nödigt att nämnde Collegii och Societeters yttrande inhemta. I följd häraf hafva, till en del högst betydliga, anslag, utan sådant hörande blifvit anvisade på denna fond, till och med för längre tid än den, för hvilken fondens tillgångar af Riksens Ständer blifvit bestämda; hvaremot Riksens Ständers anhållan om tjenliga åtgärder lill utredande och bestämmande, huruvida åtskilliga vid Convojmedlens förvaltning gjorda anmärkningar kunde föranleda någon ersättningsoch ansvarspåföljd, Constitutions-Utskottet veterligen, icke ledt lill någon följd. Emot Riksens Ständers uttryckte önskan har, till följd af Föredragandens tillstyrkande, eftergift blifvit beviljad af medel, hvilka efter laga kraftvunnet beslut, Stats-Verket tillkommit; och gällande Beskattnings-förfat tningars tillämpning enligt deras ordalydelse har på •en Föredragandes tillstyrkan blifvit undanröjd. Med förbiseende på en gång af den sä kallade Tolagens natur och af angelägenheten af en allmän, af Konung och Ständer gemensamt åstadkommen reglering deraf, har, på den grund att den ingick till Städerna, Föredraganden, understödd af Stats-Rådets Ledamöter, förklarat denna skatt vara helt och hållet beroende af Kongl. Maj:ts godtfinnande. Till två större Vattenbyggnadsarbeten hafva anslag af Handelsoch Sjöfarts-fonden, hvars inkomster likväl blott från den ena Riksdagen till den andra öro fastställda blifvit gifne, lill det ena för Tio, till det andra för Tjugufem år.