Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Allma lina Besvärsoch OeconomieUtskottets den 28 Juni på Bordet lagda Betänkande af den 21 nästföregående, rörande väckt fråga om Indeldta Regemehtemas beklädnadssätt; blef detsamma af Höglofl. Ridderskapet och Adeln afslaget. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 28 Juni på bordet lagda Betänkande af den 27 i samma månad , rörande tillökning för penningelöntagande Civila Embetsoch Tjenstemän i allmänhet, och blef detsamma i anledning af dervid gjorda anmärkningar, jemte desamma, till Utskottet återförvisadt. Ut Supra. S. D. Vid Förnyad föredragning blefvo följande StatsUtskottets den 28 Juni pä Bordet lagda Betänkanden af Höglofl, Ridderskapet och Adeln bifallne, nemligen: « • 1:0 Af den 27 Juni angående utgifning från RiksgäldsContoiret af sä kallade större CreditSedlar. 2:0 Af den 2o Juni, till svar på gjorda anmärkningar vid afgifvet Betänkande öfver Herr Hagströmers. Memorial om me Rid, 0. Ad. Fröt, 19. 20 1/46 Den 2 Juli. e. vu del till befordrande af större sundhet i Städerna. 5:0 af den 20 Juni, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Remiss af Dess Befållningshafvandes i Orebro Län hemställan om ersättning för Mantalsskrifvare-pro* vision för ar 1815. 4:0 af den 20 Juni, x anledning af an* märkningar vid Utskottets utlåtande om förre Mantalsskrifvaren Åkerströms Lön och Pension. 5:0 af den 27 Juni om sökt anslag af taffelpenningar för Presidenten i Kammar-Rätten, jemte 5:ne JustitieRäds ansökning alt efter afskedstagande! få bibehålla deras taffelpenningar såsom Pension. Ut Supra. Justerades Pleni-Protocollert för den 22 Juni och den 28 Juni, före och efter* middagen. Höglofl.
Af hvad i delta ämne sålunda förekommit, hafva Rikets Ständer funnit det vara Adaglagdt: att, när Södra Bataillonens af Bohus Läns Regemente återgång till Ca valleri anbcfalles, det ovilkorligen åligger Staten att anskaffa hästar, med de flere persedlar för 200 numer af samma Bataljon, som år 1789 blifvit derifrån till Hussar-regemenlet aflemnade; och alt Slaten ej eller lärer kunna, med frångående af fordna förbindelser, undandraga sig alt, vid skeende uppsiltning, äfvenväl understödja de rusthåll, hvilka genom det här ofvan omförmäkla fiendtliga tillgrepp blifvit lidande. Staten skulle således, i och för denna Bataljons återgående till Cavallen, om sådant kommer att ega rum, få vidkännas en serdeles dryg utgift, hvilken dessutom icke komme att motsvara ädamålet, då af ofvan åberopade Kongl. Bref det tydligen synes, att Bohus Län ansetts vara eh för underhåll af Cavallen otjenlig ort.
Skulle nu denne ej kunna mellankomma och hindra tillgångarnes försvinnande, så vore hans förlust gifven. Han mäste nemligen betala, utan hopp om ersättning. Enligt vår lag är emedlertid en löftesman helt och hållet betagen tillfället att i omförmäldte hänseende mellankomma och hindra den hotande förlusten; och obilligheten af detta förhållande har Lagberedningen äfven sökt förekomma genom att lemna en löftesman den uppsägningsoch betalnings-rätt, hvarom nu är fråga. Beredningen har likväl ej ansett löftesman i detta fall kunna tillerkännas större rätt än gäldenären. Den grundsatts är ock redan i lagskipningen gällande, att, om förfallo - s Lag-Vtskollets Betänkande, A:o 53. tid skall beräknas efter uppsägning, gäldenären är lika berättigad som borgenären att uppsäga skulden, i händelse annorledes ej är aftaladt; men om man ser på innehållet af 4 § i Ilandelsbalkens 9:de Kapitel, kan den gäldenär, som förbundit sig att betala vid anfordran, ej antagas ega någon ovilkorlig rätt att betala förr än borgenären fordrar. En större rätt i detta fall synes dock ej kunna inedgifvas löftesman, än gäldenär; och beviljandet af en sådan rätt för den sistnämnde står således i oskiljaktigt sammanhang med dem, som motionären föreslagit. I båda fallen är den jemväl af vigt tor ordning och säkerhet inom affärslifvet; och då den rättighet, som blifvit ifrågaställd, jemväl öppnade ett tillfälle för löftesmän att befria sig från långvariga borgesförbindelser, hvilkas olägenheter så ofta blifvit öfverklagade; får Utskottet vördsamt tillstyrka det måtte Rikets Ständer besluta en författning af följande innehåll: Skall får fallo tid får gäld efter uppsugning beräknas; håfve löftesman lika rätt, som gäldenär, att uppsägning göra och gä/den å förfallodagen betala. Ar ej aftal om förfallotid gjordt, ege oek gäldenär eller löftesman rätt att betala när han vill, ändå att borgenär det rj fordrar. Stockholm den 3 November 1854.
Sönk, och försvann – Ha! der i dalens sluttning, Der stod – der ligger nu i helga spillror Min fordna lyckas ljusa tempel: hyddan, Der, under Dygdens moderliga vingar, Vid Himlens ömma blick, dess ungdom växte I dagligt stigande behag, att mogna En dyrbar frukt för kärleken – för döden! Der lutar, vissnad, kal, ej böjd af ålder, Men tärd af maskens dolda styng, och sorgen Och kalla vindars gift, den trogna eken, Som tog min sällhet i sin tysta skugga. Der, vid dess rötter – fordom! – flöt en källa, Med sakta sorl, i återförda hvirflar; Af hennes bräddar drack den friska rosen, Och liljan kysste sig i hennes spegel – Hit kom min Hilma, när, vid dagens sänkning, De matta strålar halka längs åt dalen. Lätt kom hon, som en vårflägt, öfver fältet, Och såsom blomstret för de blida vindar Så sönk och uppsteg blomstret i dess fotspår. – (Slutet). O fröjd! – Nu ser jag målet för min smärta. Och lifvets mål – Nu sjunker vandrarns fotspår I dälden mer och mer – Nu skymtar, ryslig, Vid nakna tallens fot den mörka floden, Tyst, evigt sofvande, ej väckt af vinden, Ej hvälfd af vågen – Ser jag ej den Gamle, Som nickar vänligt med sin kala hjessa? Och lutar sig åt gent motsatta stranden, Och slamret höres af den lösta kedjan. Så nickar än engång, och fäster rodret, Och bryter vassens rygg med omvänd åra, Och klyfver tyst den svarta, sega böljan. Ett rop! mitt namn! Jag kommer; ja, jag kommer. Långt är ej steget öfver lifvets gränsor; Långt är det ej, och icke svårt att våga, När Hilmas röst på andra stranden ropar. Gerna hade vårt urval här upptagit ännu månget stycke, som troligen, af en och annan Kellgrens beundrare, skall på dessa blad saknas.
Att från hvarje socken skulle på allmän sockenstämma utses bland sockennämndens ordf. eller ledamöter 1 högst 3 ombud, allt efter socknens storlek, hvilka ombud skulle fögderivis. sammanträda 3 eller 4 gånger om året, t. ex. vid tingsstället under pågående ordinarie ting, för att derstädes öfverlägga om och genom öfverenskommelse afgöra: frågor om gemensamma arbetsförelag; om arbetssökande personers sysselsättning; om inrättande af tvångsarbets-anstalter, och villkoren, hvarunder personer kunde ditsändas; frågor om angränsande socknars förbindelse att iakttaga likstämmighet i åtgärder för de behöfvaudes vård, och om personers försörjniogsort; om inrättande af sparbanker, ränteförsäkrings-anstaller, om fördelning af erhållen undsättning, om inrättande af distriktraagasiner m. m. d. 2:o Vid fögderisammanträden borde åter utses 2 k 3 ombud: från hvarje fögderi, att, på landsh:s kallelse, en gång om året eller oftare om behofvet så påkallade, sammanträda i länets residensstad, för att der gemensamt för hela länet öfverlägga och 1 II. 27 418 Den 23 Decemuer f. m besluta om alla sådana ämnen, hvilka utgöra föremål för fögderisammankomsternes behandling och derjemte om uttaxering af nödige afgifter för länets gemensamma behof till besörjande af fattigvården in. m., samt om medlens syftesenliga användning. Efter uppläsningen häraf tilläde Frih. Raab: Jag anhåller vördsamt att denna min särskilda motion måtte remitteras till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., och då frågan torde böra behandlas jemväl af Statsoch LagUtskm, må det sedermera bero af Ekon.Utsk. att communicera sig med de Utsk., hvilka det finnes tillkomma att med ärendet sig befatta. Hr Aminoff, Joh. Fredr.:
Hr Frih. o. Ordf:den framställt hurusom under öfverläggningen blifvit yrkadt af Hr Ribbing, att R. o. Ad. måtte för dess del besluta att ställa föreslagna 6,000 Rdr årligen till K. M:s disposition att användas till befrämjande af qvinnors undervisning och bildning af skollärarinnor, af Frih. Creutz, att R. St:r måtte bevilja ett årligt anslag af 6,000 Rdr Rmt för inrättande i Stockholm af en normalskola för flickor i hufvudsaklig öfverensstämmelse med motionärens förslag för bildande af husmödrar, och af Hr Bildt, att R. St:r må hos K. M. i underdånighet anhålla det K. M. täcktes låta upgöra och till Rikets nästsammanträdande Ständer öfverlemna förslag till undervisningens ordnande för den qvinliga ungdomen, med hufvudsakligt afsrde fästadt på bildandet af lärarinnor, blefvo de först till bifall å Utsk:s ifrågav:de yttrande, sedan till bifall å Hr Ribbings förslag och derpå till bifall å Frih. Creutz förslag framstälda proposine alla besvarade med starka Nej jemte ett och annat Ja, och efter sedermera gjord hemställan om R. o. Ad. behagade bifalla Hr Bildts förslag, hvarvid ropades starka Ja jemte några Nej, förklarade Hr Frih. o. Ordf:den sig nu hafva funnit Ja öfvervägande. Hr Cederschiöld, Gustaf: Jag får hemställa, huruvida icke R. o. Ad. skulle anse lämpligt att genom prot:s-utdrag inbjuda de öfriga MedStånden att förena sig i det af R. o. Ad. nu fattade beslutet. Hr Bildt: Jag begärde ordet för att framställa samma an hållan, som den siste värde talaren, och får derföre förena mig med honom.
Tavon, Isr., Stats-Commissarie \ om en gratification till honom ,,,,,,,, ,,, Svar på återremiss ,,,,,, Förslag till voterings-propositioner, , Resultatet af omröstning i Förstärkt Stats-Utskott, ,,,,,, Taxa, Kongl. Maj:ts, å Expeditionslösen af den i5 Maji 1821: om ändring deruti ,,, Svar på återremiss ,,,,,, „ å arfvode för Landtmäteri-föriättningar: om ändring deruti , Taxeringsforrätlningar i städerna : om ansvar för Taxeringsmäns uteblifvande derifrån, ,,,, Technologiska Institutet: om det årliga anslaget dertill , , ,,,,,,, , Skolan i Götheborg; se Anslag 72. Testamentsfriheten: om utsträckande så väl deraf, som af rättigheten att genom gåfva upplåta fast egendom, äfvensom öm vederlag för afhänd arfvejord samt om bördsrätt och lösningsrätt i stad , Svar på återremiss Expeditions-Utskottets förnyade förslag till underdånig skrifvelse i ämnet , , dito dito dito Kongl. Maj;ts Nådiga Svar i ämnet , , Theatrar: om rättighet till anläggande af enskilda sådana, samt om upphörande af de afgifter till Kongl. Theatern, hvilka erläggas för representationer i landsorterne ,,,,,,,,, Svar på återremiss ,,,,,, Kongl. Proposi eller Skrifve!* CT. 1U 3_ ia Afdelning. eller Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig I Skrifvelse, 5C 7~ ö- z> crq cf> 1 CO rt> c« 05 rf Ridd. 0. PresteBorgareStåndet. N:o N:o| Pag. Adeln. Ståndet. Ståndet. Förslag till sammanjcmkning af RiksStåndens olika beslut , >>>>>>> > Förnyadt sådant förslag Thorshälla stad; se Säby.
Bifölls; samt Memorial JVs 164, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Betänkande, J\i 126, angående frånträdande af Kronans rätt till återlösen af de s k. Trippiska hemmanen i Halland. Ladts till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, J\l 46, i anledning af väckta motioner till förbättrande af folkskoleväsendet. S. D. Föredrogos ånyo Banko-Utskottets Utlåtande JYi 62, i anledning af ett utaf"Possessionaten N. Kemner gjordt ackordsanbud. Bifölls. Memo - Prol.-Uldrag den 10 Oktober 1863. 641 Memorial M 63, med anmälan angående en verkställd omröstning. Lades lill handling ar ne; och Memorial JA 64, med anledning af Riks-Stfindens beslut öfver Betänkandet JA 36, angående uppställningen af 5:te och 6:te afdelningarna i Banko-reglementets 6:te artikel. Bifölls. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos och godkändes Stats-Utskottets Utlåtande M 158, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående alsöndring af jord från majorsboställe!
Vid sådant förhållande och då befattningen att vara 1$. St:rs Justitie-ombudsman är det högsta embete, till hvilket R. St:r genom sitt förtroende kunna höja någon, synes mig att ett pensionsbelopp af 1.500 rdr ingalunda bör anses vara högt, och anhåller jag att denna summa måtte af R. St:r beviljas. Hr Olivecrona: Det af Stats-Utsk:t i denna punkt före slagna belopp torde med skäl anses alltför lågt, synnerligast om det jemlöres med de för andra personer tillstyrkta belopp. Jag förenar mig derföre i anhållan att R. o. Ad., med aislag å Stats-Utsk:ts hemställan, måtte bestämma sig för beloppet 1.500 rdr. Frih. Armfelt: För min del biträder jag det framställda förslaget att höja pensionsbeloppet, så mycket hellre som den person, för hvars skull pensionen skulle beviljas, innehade ett så beskaffad! embete, alt ett prejudikat, meddeladt åt hans enka, icke kan dragas till andras, enär, såsom Hr Cederschjöld yttrade, befattningen alt vara R. St:rs Justitie-ombudsman, är det högsta embete, lill hvilket R. St:r med sitt förtroende kunna höja någon. Gr. Cronstedt: Sedan så många talare yttrat sig för pensionsbeloppets böjande, torde det vara fåfäng möda att åstadkomma elt annat resultat. Jag vill derföre endast nämna, alt skälet, hvarföre Utsk:t bestämt sig för siffran 1000, varit det, att Justitie-ombudsmannen Tlieorells enka från andra allmänna kassor uppbär pensioner till ett sammanlagdt belop af 775 rdr. Jag anhåller om bifall till Utsk:ts hemställan. Hr von Francken:
Skars» 1448 Den 24 November Skaks - Uiskottet anser ock delta sä mycket mindre möka swärigheter ä Rustoch Rote-hällares sida, som för det närwaraude existerar ofelbar en betydlig mängd vaoaneer af den indeldte armeen och det för Makarne således skulle blifwa högst kännbart om icke omöjligt att inom sä korrt lid kunna recrukera, som annars skulle fordras. Om vacancerna fastställas tili ett wisit amal och sör närwaraude sa mänga Rotar icke skulle inom Compagniet eller Rcgemcnkel ledige, sä är icke Stats - Utskottets tanka, att nägon karl emot sin eller Rotens wilja skulle förafskcdas, äfwen som det ock mä ankomma pä de nu ledige warande eller hädanefter vacante blifwande Rotars fria 'wal att antingen betala varancé afgift eller ock recrukera. Och anser Stars - Utskottet järnwäl akt den Rote som en gäng blifmit vacant och erlägger varancé afgift mä hafwa frihet ätt äter re crutera när han det för sig förmånligt sinner och kan prestera en duglig och antaglig karl, hälst ibland hela anralet af rust - och rote-hällare inom hwatje Compagnie säkerligen de finnas, som i sadant fall sjelfmant anmält sig till varancé afgiftens erläggande i stället sök de font recrnterat, och torde rättwisaste methoden wara akt da ledighet till varancé afgift existerar och siere Rotar än vacanccrne dä äro ledige, lotniingen emellan dem tverkställeS, hwilken soM skall inga. Till huru stort nummer - tal sädane varancet inom hwarje Compagnie eller Regemente mäge bestämmas har Stats - Utskottet ansett sin pligt fordra att jämwal sörcslä. Stats - Utskottet har trott
Betänkande, i anledning af väckt motion om rätt till jord och lägenhet för anläggande af elektriska Telegrafer. Uti ett hos Ilöglofliga Ridderskapet och Adeln ingifvet memorial, har hr von Helam!, J., fästat uppmärksamheten på nödvändigheten att i förtid undanrödja de hinder, som kunde möta för anläggning här i landet af elektriska Telegrafer, helst deras företräde framlör alla andra kände telegraf-inrättningar, under sednare åren, allt mer och mer visat sig i andra länder. Det väsendlligaste hindret vore emedlertid det, att rättighet ej skulle vara i lag medgifven till utläggning af elektriska ledningstrådar, der behofvet påkallade. Visserligen innehölle Kongl, förordningen den 20 November 1845, angående jords afståendc för allmänt behof, alt egare af jord eller lägenhet är pligtig, att, mot stadgad ersättning, afstå jorden eller lägenheten för allmänt nyttiga behof, såsom anläggning afvägar, broar m. m.; men denna Författning syntes ej fullt tillämplig på förevarande fall. Den förutsatte nemligen alltid å ena sidan ett fullt afstående, och å den andra ett inlösande af jord, hvilket förhållande ej borde komma i fråga vid anläggning af elektriska telegraflinier, emedan jorden derigenom icke göres oanvändbar för egaren; ty en linea af omförmälda art anbringas antingen på stolpar i luften eller flera fot djupt i jorden, deri egaren ej i någotdera fallet af inrättningen är hindrad att fortfarande till sin fördel begagna. Lagstiftningen syntes derföre böra lämpas efter berörde förhållande, enär ett inlösande af alf den jord, deröfver en telegrafliuea kunde komma att gå, skulle medföra så dryga kostnader, att anbringandet af dylika linier i Sverige ej blefve möjligt. Målet skulle emedlertid vinnas genom ett stadgande derom, att jordegare äro pligtige att af sina egor upplåta hvad uti ifrågaslällde hänseende fordras emot ersättning för den skada, som för honom kunde uppkomma; och har hr von Heland i följd häraf m. lill R. St.
När man läser 2 morn. af 8 § i nu gällande bevilln.förordn., sä står der tydligt: ”kronofogen skall äfven vara tillstädes, att med nödiga upplysningar tillhandagå, vid enahanda bot för förfallolöst uteblifvande, som ofvan stadgadt är.” Då kronofogden således i alla fall skall vara tillstädes, så förfaller den invändningen, att hans göromål skulle blifva eftersatte, derigenom att han, till följd af det stadgande som detta förslag åsyftar, blefve nödsakad att göra onödiga resor. Han skall likväl i alla fall vara pä stället, för att meddela nödiga upplysningar. Frågan reducerar sig derföre endast dertill, huruvida kronofogden, när han ändock skall vara på stället närvar., bör föra prot. eller icke. Dervid företer sig, såsom det väl lärer vara för II. o. Ad. bekant, att näst före sista riksdagen funnos, utom laxeringscomiléer, äfven beredningscomiléer. Dessa beredningscomiteer skulle efter författningen omfatta endast 1 soc - Den 2 December. 5 keil och der var det icke kronofogden ålagdt, hvarken att vara tillstädes eller föra prof., men deremot var lian då ålagd att vid taxeringscomileen föra prot. När nu den nya författningen sammanskrefs, så sökte man sammandraga ur gällande författningar föreskrifterna om cmbetsmännens åligganden vid de då bestämda comiiéerna; men förmodligen uteglömde man dä, eller förbisåg stadgandet, att kronofogden skulle föra prot. vid taxeringscomilcen. En ledamot har sagt, att då landshöfdingarne vore tillstädes vid comiteerne,' så kunde det vara lämpligt att en honom underordnad embetsman förde prot. Jag vet icke hvarföre man behöfver antaga, alt landshöfdingen mindre är tillstädes nu än förr. Jag tror icke, att landshöfdingen var tvungen att alltid personligen vara närvar, utan alt han förmodligen begagnade ombud vid taxeringscomitéerna, och jag förmodar att fogden enligt bevillningsförordms stadgande ålåg att föra prot., äfven då landshöfdingen icke sjelf, utan allenast dess ombud var vid taxeringscomileen närvar.
Stms Revisorer redan framställt sina anmärkningar i frågan, tror jag icke att det är lämpligt att vidare orda derom. R. St:r komma nog att bedöma, huruvida anmärkningarne äro riktiga eller icke. Vidare (öija i motionen (lere punkter ang:de framställningar till K. M. Dep:ts-chefen bar dock visserligen icke förbisett, att dylika framställningar till K. M. behöfva göras; ty han har så väl i afseende på flottans konstruktions-korps, som på personalen m. m. yttrat i sitt ofta åberopade anförande inför K. M.: »beträffande slutligen öfriga uti Sjöförsvars-komiténs betänkande intagna och af mig, såsom komiténs Ordförande, till hufvudgrunderna gillade, men i det föregående icke vidrörda underdåniga framställningar, —så anhåller jag i underdånighet att, allt efter som omständigheterna dertill föranleda, få berörda framställningar, efter föregången nödig förberedande handläggning af desamma, särskildt hos E. K. M. till nådigt afgörande i underdånighet anmäla». Jag kan naturligtvis icke på något sätt vilja motsätta mig en remiss af motionen; tvertom! den innehåller ganska mycket, som kan vara af vigt för Stats-Utsk:t att lära känna. Men jag tror, att det å andra sidan finnes mycket öfverflödigt i densamma. Jag har ingenting vidare att tillägga annat än den förklaring, att afsigten med mitt yttrande varit att söka hos andra motverka en föreställning, som åtminstone gjorde sig gällande hos mig om denna motion, nemligen att den innehölle en slags opposition mot K. M:s Nåd. förslag till R. St:r, och att den vore mera genomförd än detta, samt behandlade ämnet ur vidsträcktare synpunkt. Jag har nu visat att så icke är förhållandet och att ganska mycket kunnat ur motionen uteslutas, såsom helt och hållet öfverflödigt. Hr Skogman, Carl Johan Alfred: Då jag såsom ledamot af Stats-Utsk:t har tillfälle att der söka göra min mening i denna fråga gällande, skall jag här vara så kort som möjligt.Hufvudpunkten i motionärens förslag utgöres af personalens omorganisering. Jag kan icke nu inlåta mig i en så vidlyftig diskussion derom, som för frågans redande vore nödvändig.
För denna frågas afgörande, får Utskottet föreslå följande voterings-proposition: Majit äskade förhöjning med 2,160 Ridr Birat i röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer berörde anslags-förhöjning att beviljas.» 30:o. Sedan Utskottet, efter erhållne återremisser å dess yttrande i Utlåtandet M 71, 33 punkten, i fråga om de anslag, Kongl. Majit äskat dels till lega m. m. för 76 st. hästar, afsedda för exercis med det åt Artilleri-regementena anslagna bevärings-manskap, så vidt detta manskaps vapenöfningar komme att utsträckas, dels till, fouragering för samma hästar, i Utlåtandet JVt 124 afgifvit förnyadt yttrande, hvaruti Utskottet hemställt, att de ifrågakomne anslags-beloppen, nemligen: »Den som anser, att den af Kongl, aflöningen för befälet vid Hallands Beväring icke bör anvisas 16 Stats-TJtskottcts Memorial M 149. till lega för 76 hästar R:dr 3,420: skoningsoch medikaments-penningar för dessa hästar » 128: 25. hyra för stallrum åt samma hästar » 235: — Summa R:dr R:mt 3,783: 25. och till fouragering af oftanämnde hästar R:dr 981: 27. icke för närvarande måtte af Rikets Ständer beviljas, så har denna hemställan blifvit af Borgareoch Bonde-stånden bilällen, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet för nämnda ändamål anvisat följande årliga tillökningar, nemligen: i anslaget till lega fiir hästar till Artilleriets exercis . R-.dr 2,522: 17. och i anslaget tili fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar » 654: 18.
Betänkanden. gas till hemmantalet af Städernas jord; hälst den nu mera är lika beskattad som jord på landet, och således icke utan orättvisa synes kunna beröfvas deremot svarande lika förmån,! afseende på brännvins-brännings-rättigheten. Till vederläggande af den invändning, att nemligen jordbruk och brännvins-branning icke tillhör Stadsmanna» näringen, anför Herr Cederborg, att de fleste Småstäder icke äro hvad de böra vara, och att sålunda ett billigt afseende bör fästas på hvad de verkligen äro, samt att, då Handel och Handtverkerier icke lemna sina idkare tillräcklig utkomst, den sista lofliga utvägen till bergning, genom Åkerbruk, icke må dem betagas, eller någon, inskränkning för dem göras uti den jordbrukare i allmänhet tillerkända rättighet, att, på sätt de för sig anse förmånligast, få använda afkastningen. Herr Hambraeus bestridde, hvad Herr Cederborg yrkat, och kan icke Anna något skäl, hvarföre brännvins-bränningen borde vara förenad med jorden. — Behofvet af brännvin anser Herr Hambraeus gemensamt för dem, som ega, och dem, som icke ega någon jord: och brännvinsbrännings-rättigheten bör, i hans tanka, vara grundad på behofvet, men icke på något annat. — Herr Huldberg anser brännvins-bränningen egentligen tillhörande jordbruket, såsom en rättighet att förädla sin egen vara. Herr Besv. och Ebon, JJtsK. Bctänkanden. 603 Fornander, har förenat sig med Herr Hambraeus och yttrat, att en handlande, en skeppsredare till exempel kan hafva flere hundrade arbetare och matroser, som skola födas, och anser han det derföre vara obilligt, om icke äfven denne skulle få bränna brännvin för alla sina arbetares behof, lika så väl som hemmansegare på landet. Med Herr Hambraeus och Fornander hafva förenat sig Herrar Lundman och Lagerstrand.