Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under yttrande af vigten utaf Beväringsmanskapets vapenöfningar, men med tillägg derjemte att den korta tid af 12 dagar, inocR utryckningsdagarne inbegripne, sorn detta manskap varit samladt, ett af de 5 Ar» sorn Beväringsskyldigheten fortfar, ej varit alt .betrakta annorlunda, än sona ett medel att utplåna den farhåga för krigstjensten, hvartill de egentligen, af olj<ydiga organisationsåtgärder föranledde, olyckor .under a8o8 och .1809 årens krig gåfvo anledning, har Herr General-Adjutanten föreslagit 21 dygn# vapenöfning 2.*ne år, på det sätt att Bevärings-ynglingen det första året skulle genomgå den egentliga recrute-exercicen, nemligen ställning, marche, gevärets handterande, militairegymnaslik och första grunderne af bajonettfäktning, — det andra året införlifvas med Indelta Regementens och Corpsers manskap samt slutligen, 3:dje och feåe året, vid 8 å 10 kyrkparader, påminna sig hvad de lärt under de arne föregående åren; men .då sannolikt bristande nödige tillgångar hindra att genast införa dessa förbättringar i hela deras vidd, och en minskning således i det nu föreslagna måste ega runi, har, med anledning häraf, Herr General-Adjutanten, för Beväringsmanskapets öfning, framställt arne alternativ: det första, att hvarje Bevärings-class exercerades 8 dygn första .året compagnievis, och andra året 17 dygn tillsammans med gamla stammen, för hvilka arne års exercice.kostnaden skulle utgöra 291,798 Rrdr eller 231,798 Rrdr utöfver det
Tili Riksens Ständers Stats-Utskotts åtgärd, i sammanhang med frågan, om en allmän Pensions-Cassa-Inrättning för Rikets Civile Ämbetsoch Tjenstemän, har Kongl. Majit, genom nådig Remiss den 5 nästlidne Martii, öfverlemna! Häradshöfdingens Herr Lagmannen Johan Torhjornssons i underdånighet gjorde ansökning, att sedan, likmätigt Kongl. Brefvet den 26 Junii 1818 och Kongl. KammarCollegii derpå grundade Kungörelse af i554 Stats~Utskottets Betänkanden. den 11 October 1819, i anledning af Riksens' Ständers vid 1809 och 1810 samt 1812 årens Riksdagar gjorde underdåniga hemställan, blifvit beslutit, att Ämbetsoch Tjenstemän, som efter uppnådde 70 år, undfått afsked med Lönens bibehållande, måga öfverflyttas på allmänna Indragnings-Staten till åtnjutande af lika stor Pension, på det Lönerne måtte vid Verken qvarblifva till deras förmån, som de afgångnes Syslor bestrida; Och Riksens Ständer vid 1818 års riksdag jemväl medgifvit tillämpning häraf till Lands-Staterne, i så måtto, att en Ämbetsman med indeld Lön, när han, efter 3o års tjenstgöring, vid 70 års ålder tager afsked, må likaledes på allmänna Indragnings-Staten uppbära så stor Pension, som svarar emot hvad hans vederlike af den Penninge Löntagande Civil Åmbetsmanna-Staten i Lön på Stat åtnjuter; det måtte, i följd häraf, Häradsllöfdingar, hvilikas lönings-inkomst, finnes af en särskildt beskaffenhet, så att de icke kunna hänföras, hvarken till den penninge-löntagande, eller med indeldte Löner försedde Tjenstemanna-CIassen, tilläggas Pensionsrätt i mån af vederlikars, men icke blott efter Rang-ordningsnuntraerns jemförelse, utan hufvudsakligen Stats-Utskotlets Betcinkanden.
Upplyst sedermera af religionen har jag bevarat honom alla känslor af personlig tillgifvenhet, hvilka jag många gånger bevisat honom, hans minne skall icke tillåta honom tvifla därpå. Jag önskar honom all lycka. Jag kan icke gifva honom starkare bevis därpå än genom min brinnande åstundan, att han måtte finna den lycka, som religionens sanning lärt mig känna. Jag skulle med hänsyn härtill önska, att han för jämförelses skull erinrade sig sin egen prevention mot läkarekonsten, och hur han blef botad därför genom läsningen af Zimmermann och efter att ha känt goda verkningar af de läkemedel, jag skaffade honom i Glückstadt. Måtte dessa få ord kunna utplåna all ovilja, som herr grefven kan hysa mot mig i sitt sinne. Ni skall lämna honom denna skrifvelse, herr prost, när det icke längre kan finnas motiv, som skulle kunna göra denna min vädjan misstänkt med afseende på dess ändamål. Struensee. Grefve Rantzau tillbringar aftonen på teatern. Där spelas: Adrien en Syrie. Under en mellanakt inträder general KoellerBanner, synbart upprymd, i en loge. Han gestikulerar lifligt och ropar gladt: – Nu är det klart! På tisdag hålla de två stora grefvarna öppen taffel för korpar och kråkor. Dagen gryr. Morgonens bleka ljus faller in i fängelset, där Struensee sofver. Aftonen förut har han gått tidigt till sängs och försökt att läsa. Hans hufvud var hett, hjärtat bultade hårdt och nacken värkte under tvångsföreställningen om bilan, som bitit sig fast vid hans halskota med sin glödande egg. Tankarna hvirflade som brinnande sotflingor i rök ideligen rundt, timme efter timme, tills de falnade, en efter en, och allt blef mörkt, som om en stor och sval och barmhärtig hand strukit öfver hans panna, tills själen flydde. Nu stiger solen, som skall slockna för hans ögon långt innan hon går ned; men han sofver alltjämt. Morgonens första ljus faller in i kabinettet med de många böckerna, där prosten Balthasar Münter sitter vid sin sekretär, med hufvudet lutadt mot sina händer. Hela natten har han vakat och grubblat i ångest.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Företogs val af Revisorer till deltagande å Ridderskapet och Adelns vägnar uti 1855 års Revision af StatsBankooch Riksgälds-verkens tillstånd, styrelse och förvaltning, och blefvo dertill utsedde: 174 Prof.-Utdrag den 29 Mars 1854. Grefve, Posse, Knut Axel, Landshöfding, K. W. 0., R. S. 0.; Friherre Leuhusen, Carl Herman, Ryttmästare, R. S. 0.; Friherre af Ugglas, Curt Gustaf, Possessionat; Herr von Krusenstjerna, Samuel Mauritz, Kontre-amiral, K. S. O.t Herr Stjerngranat, Georg Gustaf Henrik, Ofverste, R. S. O.; Herr Tersmeden, Nils, Kammarherre, R. N. 0. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 22 och 23 dennes på bordet lagda Betänkande, N:o 67, i anledning af väckta motioner, angående folkundervisningen, blef detta Betänkande af Ridderskapet och Adeln bifallet, med undantag af Utskottets uti sednare momentet af 2:a punkten, i fråga om indragning af lärare-seminarier, gjorda hemställan, hvaremot gjordes anmärkningar, som ansågos föranleda till återremiss. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet ett denna dag af Herr von Hartmansdorff, August, afgifvet anförande, innehållande närmare utveckling af dess, uti en den 4 sistl. Januari till nämnde Utskott remitterad motion framstälda förslag, rörande kyrkomötens hållande. Från Eögv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande Betänkanden: N:o 67, i anledning af väckta motioner angående folkundervisningen.
Maj:t ansett Dess Öfver-Intendents-Embele fortfarande endast böra hafva befattning med Kronans allmänna hus och byggnader i liufvudstaden. så hemställer Utskottet, alt Rikets Ständer jemväl i underdånighet begära, det Kongl. Öfver-Intendents-Embetet måtte i Nåder anbefallas, att, jemte dess förande Hufvudbok och Redovisning öfver anslagna medlen till desse husens byggande och underhållande, öfver desamma inrätta enahanda Liggare eller Fastighets-Registratur, som den här ofvan blifvit äskad af Kongl. Kammar-Collegium för Kronans hus i landsorterne; äfvensom, att Kongl. Maj:t täcktes låta meddela en lika befallning till Styrelserne för samtlige de allmänna Verk, hvilka ega egne hus och byggnader, så i liufvudstaden som landsorterne, och hvilka icke tillhöra hvarken Kongl. Öfver-IntendentsEmbetet eller Kongl. Kammar-Collegii öfverinseende, utandirecté och ensamt disponeras af Styrelsen för hvarje af de serskilde Verken, bland hvilka må nämnas Tull-Verket, Post-Verket, Seraphitner-Ordens Gillet, Militair-Staterne m. fl. På det så väl enkelhet och enhet uti uppställningen af de hufvudsaklige anteckningar på en gång, med noggrannhet och ändamålsenlighet, må vinnas, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer], i sammanhang härmed, hos Kongl. Maj:t underdånigst anhålla, att Kongl. Majrt täcktes anbefalla Dess och Ri - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 3y3. tets Stats-Contor alt lemna ett Formulaire till hvarje af desse Styrelser, äfvensom till Kongl. Kammar-Collegium och Kongl.
SJtautatSs ocp ©FattfFrtfittitgcit förrätta^ titont ptwarje ©tab, ^aftorat efter ©ocFett, t itärtwaro af antingen ^cmtttgcitä 23cfatf SSIattb ^örcftcrffapet inå tift bptift oinbttb citbaft Funna för Äottuttgettå löefatlntngåbafioanbe [fatt em S>iaittatå Sitta epuöböttbet, få i 3täbcntc font på taitbet, ffeta, å bett bag, font titt •X>iantalö 2:e ©efja uppgifter, font tloäfatbt författa^, ffeta nega upptaga alta be perfottcr, t)teitfa titt btoarä ect) etti) t)uebå(t böra, tttcb utfättanbc af nannt, åtber, uter etter ttttttbre a r b e t ö fö antåg a, bräefttgbet e. f. te.; äfteett ffatt beftäntbt uttrpc Bd, för beit egcnboin, en fmar af bent fcrmaltar ocf) martar. 4:d Slflmcgen ref) nttttbre flrtffuitntgc tunemåttarc t Staberna ega att tnunt Dlilöbalcr 83attco, fluaraf tmå trebjcbclar till falla forfncttö fattiga ocf ett trebjebel åf(agaren; ocf mare fautnta Bot för bett, font unbcrlåter att anmäla be' på egorna tnfpfeä Bocttbc pcrfottcr, flttlle be ån från afgift Böra BefrtaS; fmaremet ben, font antingen fjclf Betrabeö nteb Driftig uppgift, eller Bfbrager bertill, att uågoit utan flät fran flätt utcjlutcö, flad Bc
Nådiga uppmaning, af RiksgäldsContoret förnyade kungörelse om upptagande af det så kallade Silfver-lånet, icke fört till något resultat, oell då en nära oafbrutet stigande Curs till den grad fördyrat allt anskaffande af Silfver i vanlig väg_, det vill säga, genom Svenska Börsens Wexel-tillgångar, att både sjelfva behofvet biefve dubbelt större, än den brist sist upprättade Bokslut (för d. 3o Junii i83a) efter då varande förhållanden utvisade, och de af Rikets Ständer anslagne medel blefvo otillräckeliga för uppköpet, så ansågo sig Fullmägtige böra undersöka, om ej andra beräknings-grunder för Sedelstockens och Reela Fondens förhållanden, än de hittills följda, stodo att förena med de grunder Rikets Ständer antagit. Härvid trodde sig Fullmägtiges majoritet, i så väl ordningen för sist församlade Rikets Ständers beslut i Myntbestämningsfrågan, som i sjelfva ordalydelsen af de bifallna Betänkanden, som föranledt dessa beslut, finna en anledning att från beräkningen utesluta en betydlig Summa, som icke tillhörde den verkliga Sedelstocken, och som först kunde komma att öka denna i det fall, att de på Räkning i Wexel-Banken innestående Fonder komme att nedsättas vida under det lägsta belopp de någonsin sedan Riksdagens slut utgjort. — På detta sätt komme, ehvad utväg för anskaffandet af det felande Silfret man kunde välja, Banken att bespara kostnaden för inköp af mera Silfver än Rikets Ständer verkligen afsett; men Fullmägtige ansågo sig dock, före fattandet af ett definitivt beslut, böra inhemta de sig då församlande Rikets Ständers Revisorers råd uti ämnet. Inom Revisorerne hafva olika tankar uppstått. En del har tillstyrkt
Sedan arrendetiden tilländagått eller contractel eljest upphört att till efterrättelse gälla, tillkommer besittningsrätten till hemmanen de åboer, hvilka, före hemmanens utarrenderande, deraf varit innehafvare, eller deras enkor och arfvingar, på sätt och i den ordning, som i afseende på åboskap å kronohemman äro genom Kammar-Collegii kungörelse af den 29 Februari 1808 föreskrifne, under vilkor likväl, att vederbörande inom natt och år efter det Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Länet, angående arrendets upphörande utfärdade, Kungörelse blifvit i socknens kyrka uppläst, sina anspråk på åborätt en hos bemäld e Embets-myndighet behörigen styrka; kommande vid arrendets upphörande den af hemmanet till kyrkorna och presterskapet inflytande ränta att nedsättas till och i all framtid oförändradt erläggas med det belopp, hvartill densamma före hemmanets utarrendering varit fastställd och utgått; 4:o På sådane vilkor anses nuvarande åboer, äfvensom de, hvilka, efter berörde arrendens upphörande, framdeles antagas, lika med innehafvare af kronohemman, och berättigas således att genom skatteköp, på lika sätt, som kronoå boer - Stats-Utskottcts Utlåtande, N:o 182. 73 boer, förvärfva jordägandeoch dispositions-vätt till sina innehafvande hemman; 5:o Vid beräknande af skatteköpeskillingen för ifrågavarande kyrkohemman, kommer endast den äldre räntan att läggas till grund, men icke den förhöjde afgäld, som för de arrenderade hemmanen nu utgår; 6:0 Nämnde skatteköpeskilling fördelas emellan kronan samt kyrkorna och presterskapet i förhållande till beloppet af de räntor, kronan samt kyrkorna och presterskapet af det hemman, om hvars skatteförsäljning är fråga, då ega att uppbära. I sammanhang härmed torde Rikets Ständer hos Kongl.
sken fram, slog sig ner vid instrumentet och preludierade; sångerskan framträdde till läktarebalustraden, hvaröfver endast hennes lilla rnfsiga hufvud stack upp, och sjöng Gounods » Ave Maria » ined en sådan fart, att ackompagnatören blef ett långt stycke efter. De återstående numren på programmet behandlades tämligen summariskt, flere af dem öfverhoppades, och samtidigt med att vällingsklockorna i de närbelägna gårdarne ringde åtta, smattrade utgångsmarschen från orgelläktaren, ett motiv ur Trubaduren, som omsvärmades af diaboliskt fräsande löpniDgar och fioriturer, undan hvilka det andfådt försökte rädda sig ur den ena tonarten i den andra, tills slutligen det hela upplöste sig i Boulangermarschen, som kom frambullrande med kanondunder och stridslarm, trampade alla andra motiv under fötterna och gjorde rent hus — äfven nere i kyrkan, där snart allt var tyst och tomt och endast dammkornen sväfvade upp och ned i de väldiga luftvågor, som orgeltitanen satt i rörelse. Sophus Halvorsen höll på att lägga tillsamman sina notböcker, och fröken Rosalba satte på sig hatten framför den lilla spegeln öfver orgeln; då tilltalades de af ett ungt, okändt fruntimmer. » Ursäkta, » sade hon litet förlägen, » jag är fru till kyrkoherden här i socknen. har herrskapet funnit något rum för natten? » Dansken fixerade henne hastigt från hufvud till fot och svarade:. &gt;Nei, desvaerre. paa Hotellet ved Stationen var alle Vserelser optingede. » » Vi ha ett litet gästrum på prästgården, och om fröken vill hålla tillgodo. men bara frö- ken; vi ha inte mer än ett rum till öfverlopps. » » Tusind Tak, Frue! » utbrast musikern, och Elsa hörde tydligt på hans ton, att hon befriat honom från ett bekymmer. Han skulle nog skaffa sig husrum i en af bondgårdaroe i närheten, förklarade han, för pengar får man allt. och i morgon skulle han ha den äran att komma och hämta fröken Rosalba i prästgården, de måste nödvändigt fara med tiotåget, ty i morgon afton konserterade de i grannsocknen.
Frauko mot 1 7 c ~. ?O &amp; * e. E t t slikert medel a t t aturka leragar, man! clhettev o. d. s&amp; a t t de BZJfva som n y a. P&amp; gruna x£ de stegrade fordringar nmnii i vhaa dag H3rtoill koiiiiiier att iiihngeu Iiiismoclei. ; oaktaclt ihhrdigx bemödaadeii, kiiimer sig besvikeil och libgtar eftes ett biittre och siikrare siitt. - Detta s5tt filmer iunii Blott genoiii begaguandet; I$ Inck ' s Diibbelstilrkelse, ett nl~soliit tillförlitligt och f~illkoiiili~t tillredii ~tiirkelseniedel, livilket ' innei. viilafviigcln proportioner, ëfven sAdaimn 1i311er alla nijclign l~estibi~dsdelt~r soin fraiiiknlln en gliinsaiide yta. Qeiioiri detta ineclel kilnima krsgiilr, mmclietter o. d. stiirlins sb v3l. att de blifva som. liga. Aiiviinditiidet af cleiinn t lirkelse. iii. v tterst enlrel. Kruses Pensionat &amp; Hotel Klarabergsgatan 62, Stockholm, tv8 ininiiters viig Erh Centralst,itioiiei~, erbjuder s: Gviil enkla so111 eleg.zil&amp;~ riim n. B. eller 2 och 3 tr. Pris: frhi 1: 26 per dygn. - Ref. Med. Doktor E. W. Wreflind, Stockholin, Doktor H. Akersfröm, Upsala ni. fl. Vaktiiiiistare möter vid stationen. N y a Hush %llsskolan (för bildade flickor). Föreståndarinna: Fröken H. Cronius. N y a Hus~3~~llssl~olan~) M a t OBS. I - Särskild matsal för fruntimmer.
Med anledning af dessa framställningar och då utöfningen af de Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän uppdragna maktpåliggande befattningar obestridligen mäste för deras innehafvare medföra vida betydligare kostnader, än dem Som de eljest i egenskap af riksdagsmän behöfde vidkännas, anser Utskottet dessa ökade kostnader vid innevarande riksdag, på samma sätt som under förflutna riksmöten, höra af allmänna medel ersättas; hvadan Utskottet, under antagande att någon egentlig representationsskyldighet för Riksståndens ordförande ej heller under Rikets Ständers sammanvaro vid denna riksdag ifrågakommcr, anser enahanda ersättningsbelopp, som under sednast förflutna 3:ne riksdagar varit för samma ändamål bestämdt, jemväl nu böra fastställas; och får Utskottet alltså hemställa: att Rikets Ständer, såsom godtgörelse för de Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän i denna egenskap åliggande ökade riksdagskostnader, må bevilja för hvar och en af dem ett anslag, i ett för allt, af Fyrahundra Riksdaler i månaden, att utgå från riksdagens början och till dess slut. Stockholm den 19 December 1850. STOCKHOLM, tryckt hos isaac marcus, 1850. Stats-Utskottets Memorial. N:o (i. N:o d. Ank. lill Exp. Utsk. d. 20 Dec. 1850. kl. 2 e. ni. fr Memorial, med förslag till stadganden angående RiksdagsArkivets vårdande och begagnande. (Rgs A/d.)
Jag anser derföre lämpligast, att bibehålla det närvarande och icke försöka entreprenader, då erfarenheten långt för detta lärt oss, att försöket skall misslyckas, och att (med undantag af Götheborg, der entreprenadskjutsen på en enda station kostar mera än hvad ett helt Härad skulle kunna betala,) alltid medel skola saknas, åtminstone så tillräckliga, ätt ehtrépreiieurei ne skulle kunna uppfylla de villtor, som böra vara fä37 fr 14 2 10 t Den ia Augusti f. in. slade vid en väl och ändamålsenlig inrättad Skjutsinrättning; under hvilken benämning, säga hvad man vill, den närvarande likväl kan komma, i ett sådant land sorn Sverige, med glest befolkade, och stundom obebodda sträckor, dem resande nödgas öfverfara. Herr Tham: Jag hade ganska rätt uppfattat Herr Hjertås framställning. Hans mening var-, att tillökning i skjulslegan skulle ega rum, der entreprenader skedde. Det vore en orättvisa, alt resande, der entreprenad finnes, skulle betala sk., men på andra ställen endast 16 sk. Jag vidhåller ovilkorligen det yttrande, att denna tillökning skulle hindra entreprenaderna i stället för alt befordra dem, och om man också icke kan taga för gifvit, att alla de missbruk skulle uppstå, som Herr von Qvanten Uppgifvit, är jag öfvertygad, att ingen af allmogen ingår på denna inrättning, oberäknadt att de redan nu ofta skjutsa obudne, och täfla om tillfället dertill. Det är just detta stora hinder, som gjort, att entreprenaderna, der de vidtagits, i sednare tider så mycket Försvunnit. Jag förnyar min förut gjorda anhållan om proposition å Grefve Posses reservation. Herr Hjerta: Aliade hinder, som blifvit framkastade emot min framställning, synes så väsendtligen gå ut på sjelfva ordnings - Dtn 12 Augusti f. m. 211 anstalterna, att jagtviflar, det någon, sora med uppmärksamhet följt ämnet, skall draga i betänkande, alt detta alltsammans är sådant, som bör öfverlemnas till Kongl, Maj:ts Befallningshafvande, att genom visitationer vidmakthålla.
Deputerade sedan den tiden låtit upprätta förteckingar öfver alla Anmärkningar , sorn sedermera blifvit hos Kongl. Ka mmar-Räften anhängige gjorde, och af samma inhämtas, huruledes ett ännu större belopp sedermera blifvit genom Anmärkningar stäfdt i fråga. Dessa a n märk ni n gs-fragor bero nu på Kongl. Kammar-Rättens handläggning och pröfning , hvilken, i anseende till svårigheten alt lill förklarings afgifvande anträffa, de i och för kriget antagne extra redogörare och öfriga vederbörande, till en del uppehållits, men tillen del förevarit, och har för Deputerade, vid ett så beskaffad! förhållande, icke varit tillfälle utreda, örn och huru stor ersättning, genom faställde anmärkningar, är för Kongl. Maj:t vch Kronan att beräkna, eller framdeles beräknas kan; dock af hvad hittills förelupit, är att sluta, det åtskilligt af hvad Revisions - Departementet anmärkt, är af den beskaf. fenhet, att det torde komma att förfalla. Deputerade, som sålunda med oafbruten omsorg följt Revisions - ärenderna, hafva trott det vara angeläget, att till närmare öfverseende eller efter Revision under egen speciel granskning taga åtskilliga Räkenskaper, och forst sådane, som, utan särdeles anmärknings-åtal, blifvit i Afdelning - Den 4 Mors. bingarne till slut reviderade, hvarom, enligt Deputerades särskildta föranstaltande, Revisoren alltid hör teckna sitt intygande i sjelfva Räkenskapen.
Ett lokomotiv för 2 fot 8 tums spårvidd, som nu är under arbete, väcker beundran. Det väger omkring 7 tons i lull rustning och transporterar 7 tons på en stigning af 1 på 12 (utom machiner) och 24 tons med en stigning af 1 på 40, med en hastighet af 12 engelska mil i timman; 100 ångtryck per qvadrattum. Priset på detta lokomotiv är omkring 700 å 800 £, beroende af spårvidden. Det torde af de förestående utdragen kunna bedömas huruvida, såsom Friherre Ericson påstår, de afgifna yttrandena till förmån för smalspårigare banor gällt uteslutande »just den spårvidd, som begagnas på våra statsbanor, eller om de icke gällt jemförelser mellan smala och breda spår i allmänhet.» STOCXHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1863. Litt. C. \:o 1. Beräkning öfver anläggningskostnaden lör 1 mil jernväg, utförd efter samma profil i svårare terräng, med olika spårvidder och byggnadssätt. l:o Banvallen» lerratftring, jemte vägomläggning och stängsel. Undersökning och utstakning . Gräfning, 20,718 kub.-famnar » 18,740 » » 20,375 » » 18,397 » » 18,124 » Bergsprängning, 2,033 kub.-famnar » 1,707 » » i,955 » » 1,629 » » 1,564 » Sidoskärning, 27,740 kub-famnar » " 22,868 » » 27,402 » » 22,550 » » 22,108 » Beklädnadsarbctcn, 20,000 qv.-famnar Afdikningsarbeten Påiningar och fascliinbäddar Vägomliiggning 5 större, 7 mindre vägölvcrgärigar Stängsel utmed banan Instrumcntalier och matcrialicr 2:o Broar, lu/vertar och irummor.
M:s rätt alt bevilja åt de enskilta bolagen sådana friheter och oktrojer, som voro grundade på lag inom gränsorna af 1824 års K. kungörelse; och då de nya oktrojerna, långt 4 frän att innehålla någon utvidgning af hvad de gamla innehöllo, snarare åsyftade någon inskränkning deri, så kan således icke något öfverskridande af gränsen för den civila lagstiftningen nu hafva ägt rum. Vill man deremot sätta i fråga huruvida rikets sannskyldiga nytta är öfverskriden derigenom, att dessa banker fått oklrojer, så torde den tanken svårligen kunna ogillas, hvad tänkesätt man eljest må äga ang:de privatbankernas nytta eller skada, att under närvar, förhållande, då det är omöjligt att äfven med bästa vilja tillvägabringa en förutseende lagstiftning i sin fullkomlighet för R. St:s bank, så är det af nöden att äga enskilda banker. Huru skulle det hafva sett ut i Sverige om, under 1842, 28 Den 5 April. 1843 och 1844 äis dåliga rörelse, det icke funnits privatbanker, sorn kunde supplera inskränkningarne i den stora riksbankens rörelse. Oni de hotande konjunkturer, som nu finnas på den finaneiella himlen, skulle verkligen komma öfver oss, och en kris öfvergå Europa, kanske svårare, än någon som vi under de sednare 30 åren upplefvat, så skulle det kanske icke ens stå i K. St:s förmåga med bästa vilja, att sätta banken i sådan ställning, att dessa banker kunde upphöra. Ilen 2:dra punkten, som jag anser mig böra upptaga lill ogillande af Utsk:s dervid gjorda förslag, är den 6:le anmärkntspunkten ”ang:de beviljad ersättning fiir Norrska korvetten Örns deltagande med åtskilliga Svenska krigsfartyg uti en expedition till medelhafvet år i83j”. Der vill jag först förklara, att om Const.Utsk. har anmärkt någon ofullständighet eller någon inkonseqvens uti föredragandens afgifne tillstyrkande i delta fall, hvilket icke föranledi något beslut, så har Const.Utsk. i sin föredragning för 11.