Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag instämmer fullkomligt i den anmärkt)., som blifvit gjord emot stadgandet i 24:de §:n, att Depart.-Chef icke skulle ega alt i Reg.-Rättens beslut deltaga. För min del skulle jag önska införande af det stadgande att han, då han vore närvande, jemväl egde att i besluten deltaga, hellst jag icke kan föreställa mig annat, än att Depart.-Cheferne, derest de icke egde denna rättighet, ganska sällan skulle i Reg.-Rätten tillstädeskomma. Dess - 220 Den 12 Juli f. m. utom ville jag hafva stadgadt, att Exped.-Cheferne alltid skulle vara föredragande i Reg.-Rätten, hvarigenom de fingo tillfälle att följa med ärenderna och kunde deraf draga behörig nytta. För öfrigt skulle jag önska att, då Reg.-Rätten i andra fall är satt i jemnbredd med Högsta Domstolen, den måtte blifva det helt och hållet, samt att Opinions-nämnden således äfven i afseende på denna Rätt mätte vinna tillämpning, likasom den har med afseende på Högsta Domstolen. Då Reg.-Rättens ledamöter icke äro’ förtioende-embetsmän, så har man nemi. ingen annan utväg att skilja dem ifrån embetet, än genom deras ställande inför Riks-Rätt och deras dömande ifrån tjensten, men vi veta allt för väl huru det förhåller sig med Riks-Rätten, och med de åtal, som der '.nstälias. Dessutom anser jag en sådan Rätt, som Riks-Rätlen, böra endast högst sällan anlitas, och derföre önskar jag att samma stadgande, som finnes om Högsta Domstolen, äfven mätte iakltagas med afseende på Reg.-Rätten. Hvad åter beträffar anmärkningen deremot, att besluten skulle utfärdas i Konungens namn, ehuru han icke hade rättighet att uti dem deltaga, så finner jag densamma väl grundad och instämmer äfven deruti. Jag anser näml. att Konungen äfven i denna Rätt, likasom i Högsta Domstolen, borde hafva rättighet att, när Han så för godt finner, med 2:ne röster uti besluten deltaga.
1 blandade med silke, tullbehandla» såsom halfsidenväfnader. bomulls-: alngods: corderoy, jean, manchester, parkum, sammet, satin och alla ej specificerade, kyprade f skålp. 16 , felb och peluche. 1 skålp. 8 . 111 tell 1 skålp. 16 - gaze, halflinon, musslin, ncttelduk, dimity, batist, sticktyg eller piké?, samt alla genom väfnadssättet fasonerade 1 skålp. 36 , tyll • . 1 skålp. 1 24 - andra ej specificerade, okyprade: ofärgade . • . 1 skålp. 24 — färgade 1 skålp. 28 - tryckta eller pressade 1 skålp. 32 shawlar, shawletter och andra dukar, äfvensom genom fasonering till förkläden utmärkta tyger 1 skålp. 36 bomulls-, med blandning, till större eller mindre elei, af lin eller hampa, tullbehandlas så- som lika beskaffade tyger af lin eller hampa allena. 37 Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko. Wäfnader : R:dr sk. r:st litineoch hamp-: alngods och dukar: blaggarn, buldan, kanfas, segelduk och tältduk 1 skalp. 1 skalp. 6 19 bolstervar kammarduk och batist 1 skalp. 9 andra slag 1 skålp. 1 håroch tagel1 skålp. 20 vaxade eller lackerade: mattor 1 skålp. 6 andra slag , 1 skålp. 10 vattentäta eller dubbla väfnader, sammansatta genom upplösning af kautschuk 1 skålp. 1 Zinkj tutanego och spiauter: oarbetad och i plåtar arbetad: 1 skålp. omålad och olackerad . 1 skålp. 9 målad eller lackerad 1 skålp. 6 _ Ängmachiner 100 födr v. 10 Ångpannor 100 födr \. 15 . Ägg 1 skålp. 1 4 Ättika, alla slag ..
M. ”finnér helt ”nödigt att Dess trogne undersåtare, uti sina hus öfva sig i gud - Den 11 Januari. 141 ”aktighet; så kan K. M. på intet sätt tillåta någon sammankomst, ”af få eller många personer, hvilka från andra lius komma, och ”med dem företaga någon andakt, eller företaga sig alt utlägga ”och förklara den Hel. Skrift, samt fälla obetänkta omdömen om ”den allmänna gudstjenslen, hvaraf mera förargelse och' större ”oordning förorsakas, än månge enfaldige kunna besinna.” Innan denna förordning gafs, hade inför Hernösands Consistorium ganska svåra angifvelser blifvit gjorda mot kyrkoherden i Umeå, Prosten Nils Grubb, för det han skulle icke endast i och utom sitt hus tillåtit och upmuntrat olofliga konveutiklar, dervid högst oskickligen skulle hafva tillgått, utan äfven hyst och yttrat villfarande läror. Consistorium upsatte genast och lät genom Landshöfdingen i länet utgå en publication och afgaf d. 30 Nov. till K. M. en omständlig berättelse om detta förmenta oväsende, på grund hvaraf Grubb, såsom ledamot af PresteSt. vid 1719 års Riksdag, äfven af sine ståndsbröder betraktades och inför K. M. angafs såsom i berörde afseende flerfaldigt felande. En serskilt kommission nedsattes, som, efter på stället hållen undersökning, till K. M. derom afgaf berättelse. Föredragningen af denna berättelse hegyntes i Rådskammaren d. 14 Januari 1725. I sammanhang dermed förekommo äfven flere andra lik*- artade frågor, hvaribland synnerligast ett inkommet mål ang:de sammankomster och gemensam andaktsöfning af åtskilliga personer vid Sikla, nära Stockholm. Afven rörande detta mål var ransakadt af en dertill förordnad serskilt kommission. Begge kommissionerna hade ansett de tilltalade icke hafva gjort sig skyldige till någon öfverträdelse af gällande stadgar.
Hamnoch brobyggnader, angående föreslagna stats-bidrag för dylika byggnader, vägars anläggning och förbättring samt kanaler, äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappningsföretag, med flera dylika föremål: B. V. 296, 344, 404, Å. 404, 406, 409, 411, 413, 415, 425, 434, B. 540, 543, A. 543, E. 698. —, med förslag till allmänna vilkor och stadganden i afseende på de stats-bidrag, som under denna Riksdag beviljas för dylika företag: B. V. 296, 344, 434, A. 434, E. 698. 62 — H — Handaslöjder och husliga göromål, i anledning af väckt motion om meddelande af undervisning deri vid rikets seminarier för fruntimmer: B. III. 93, 475, 486, A. 486. Handel, om utverkande af rätt för Svensk undersåte att utrikes idka handel eller annat yrke, m. m.; motion af Herr Nils Samuel von Koch: se Motioner. Handelsoch sjölärts-traktater, att Riks-Stånden måtte sammanträda till gemensamma öfverläggningar öfver Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 2 rörande Kongl. Majtts Nådiga Proposition angående med Frankrike afslutade - : II. 205, 266, A. 267. — —, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående med Frankrike afslutade —: B. II. 229, 324, 326, 366,400, 451, 487, A. 531, E. 599, 600.
Hvarken nit eller öfvermod må leda någondera för långt, ty steget, en gång taget, leder till följder, som ej kunna beräknas. Utgående från denna synpunkt kan jag ej annat än på det högsta beklaga om förevar:de Betänk, kan komma att af R. o. Ad. bifallas. Redan d. 13 Juli sisll. år, utgick från Regeringen en skrifvelse, hvilken med fästadt afseende på de då för banden varande, mörkare utsigterna, för landets skörd, inskränkte bränvinsbränningen frän (i till 2:ne månader. Detta välbetänkta och sant landsfaderliga företag, så nyttigt och nödvändigt, ur hvilken synpunkt man än såg det, klandrades dock starkt af många. Utan att kasta en blick öfver landet i sin helhet, för att derpå kunna grunda sitt omdöme, rättade man sig blott, dä såsom vanligt, efter enskildta intressens rop, och ansåg Regeringen hafva tagit steget alltför långt, i det den inskränkt till ^:del af den vanliga, den verksamhetstid som varit tillåten för en, uti landets inre så djupt ingripande näring som denna. Sommaren fortgick under omvexlande väderlek; det sjunkna modet åter lättadt, af den aldrig svikande Försynens milda hand, steg ånyo med vårsädens inbergning å hvilket skörden blef vida öfver hvad man kunnat hoppas. Rotfrukterna af ymnig och i allmänhet god beskaffenhet inhöstades och lifvades, genom sina rika förråd, hoppet på en bättre framtid än man tänkt sig vid inbärgandet af den klena höstsäden och den ovanligt låga höafkastningen. Visserligen var landtmannens ställning ej god, ej utan bekymmer gick han ett kommande år till mötes, heldst sedan andra yttre omständigheter, af oberäknelig följd äfven börjat göra sig gällande; men tryggad vid egen sparsamhet och kraft, och sin Konuugs ord, fanns för nationen ej egentligt skäl att klaga. Sådan var ställningen d. 15 Nov., då R. St:r sammanträdde, sådan är den ännu; ty ännu råder ett ostördt lugn, och tillräckliga, om ej rika, tillgångar finnas i landet. Oaktadt att således ställningen i ekonomisk väg synes vara bättre nu än den 13 sistl.
Detta föranledde äter bertil, at dä för det höga hemmantalet, sedermera heigmantalsräntan blef sä tryckande, at en betydlig del af Skattehemman, dels iräkade, dels äfwentyrade Skattevrak, och säledes mäste förmedlas, hwilket äler endast i anseende til ganska fä af Fräl - 638 Den 9 I"nii. sehemman inträffade, da ägarena deraf sjelfwa innehade räntan emot Rusttjenstens utgörande; blefwo wid den i flutet af samma ärhundrade ffedde rotering Frälsehemman mycket högre roterade, emedan roteringen ffedde efter förmedladt hemmantal, sedan Skattcjordens hemmantal i jemnförelse med Frälsejordens, genom ffedde förmedlingar, sä ansenligen sammansmält. Bärby, et helt mantal Skatte, 4 Ärestånd i Wäla Härad och Socken, samt Westmanlands Höfdingedöme; afmätt ochpä Charta lagdt i7?4af framlcdne Commitzions-Landtmätaren Ackenberg, äger: Aker, Z tnnnor och 14 Kappland i ärgangen, swag jord, nptagen af Landtmätaren til 3:dje graden kan efter högsta äring gifwa 6:te kornet, blifwer således 27 tunnor 6 kappar. Äng, sumpig och dy, som af upstigande sjöwatten ärligen öfwerswämmas, 8 tunnor och 28 kappar, upffattadt högst til et last pä tunnelandet, gifwer således 3^ latz Hö, hwarmed, jämte utfordring af Halm, kan framfödas 3 Boskapskreatur, ingen Häst, inga Smäkreatur, äger ingen Skog, ingen Hage, nödgas säledes i nästgränsande Socken lega för Mullbeck; men äger til det allmänna föl/ande beswär: Tunn. Kapp. R:dr L:co. I Afrads-Spannemäl 6 3^-^ Krono-Tionde 1 12. Präst-Tionde — 28. Kappelans-mäla — 8. Klockaren — Z.
N:o 267 vidhållna afstyrkande yttrande, funnit för godt besluta att, på sätt motionären begärt, ett låneunderstöd, stort 25,000 r:dr emot 3 proc. ränta och 2 proc. årlig capilalafbetalning, må af allmänna medel till ifrågavar. ändamål beviljas; samt att BorgareSt. afslagit nyssnämnde betänk, och utlåt., samt bifallit de väckta framslällningarne om låneunderstöd af allmänna medel för uppbyggandet af en ny kyrka i Christinehamn; men att prot.utdr. i ämnet från BondeSt. icke till R. o. Ad. inkommit. Hr von Hartmansdorff: Således hafva två Stånd bi fallit låneunderstödet, men R. o. Ad. samt BondeSt. afslagit detsamma. Jag ser här, att ingen inbjudning är gjord. R. o. Ad. lärer således icke kunna afslå betänk. Jag hade eljest velat yrka, att Ståndet måtte hafva bifallit lånet, hvilket jag ingalunda anser sämre, än discontlånen eller åtskilliga andra, för hvilka Banken äger fordringar. StatsUtk:s mern N:o 267 blef, uppå härefter framställd propos. lagdt till handlingarne. Den 22 April. GC3 H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att i gårdagens Talmanssammanträde blifvit öfverenskommet, att Talmännen skulle hos R. St. föreslå, att val af ledamöter i förstärk LagUtsk. mätte fä förrättas nästa Fredag, hvadan H. Ex. finge hemställa, om sådant val finge hos R. o. Ad. nämnde dag äga rum. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter II. Ex., med hemställan, huruvida i förstärkta LagUtsk. kunde hehöfvas mer än 4 suppleanter, föreslog, att detta antal suppleanter måtte utses, och således vallistorne, enär 26 ordinarie ledamöter borde väljas, skulle komma att innehålla 30 namn; hvilket bifölls. II. Ex. Hr Gr. o.
Utskottet har icke bestridt Landshöfdingarnes skicklighet till ifrågavarande befattning, men anser dem, 'genom det förhållande, hvari de befinna sig till Statsoch Riksgälds-Contoiren vara, åtminstone ur moralisk synpunkt, jäfvige att deltaga i granskningen al Stats-verkets räkenskaper och förvaltning’’. — Jäfvige kunna Landshöfdingar endast vara i behandlingen af ärender, som röra dem sjelfva eller deras egna åtgärder, och derutinnan äro de alldeles lika andra Riksdagsmän. Ville man sträcka juridisk eller moralisk jäfvighet längre, och derhän, att ingen finge sitta i Utskott, som möjligen blefve jäfvig i någon der förekommande fråga: så skulle det blifva svårt att få något Utskott fulltaligt. Ulli och med i Constitulions-Utskottet har, under denna Riksdag, frågor förekommit, der den längst bort i liket boende ledamot af Bondeståndet varit juridiskt jäfvig att deltaga. Vill man hålla sig till moraliska jäf: så vore sammansättningen af Bevillningsutskottet alldeles omöjlig, emedan hvarje ledamot af hvarje Stånd utan tvifvel har, i något fall, känning af de allmänna ulskylder, som der föreslås. Likaså jäfviga blefve Stånden att sluteligen afgöra beskattningsfrågor. En så öfverdrifven utsträckning af stadgandet i 41 §• Riksdags-Ordningen tänkte sig grundlagens stiftare väl destomindre, som en Landshöfding, 1111 mera En af Rikets Herrar, Friherre Salomon Löfvenskiöld valdes till ledamot af Stats-Utskottet vid den Riksdag i Örebro, som hölls samma år Riksdagsordningen var utfärdad. Ledamöter af Stats-Utskottet halva följande Landshöfdingar sedermera varit, nemligen 1812, nyssnämnde Friherre, 1817, Friherre Cederström, Jacob, 1829 och 1834, Grefve Hamilton, Gustar' IViit/iier, >834 och 1840 valdes Landshöfdingen Friherre Rålamb till full oläglig i Riksgälds-Contoret, hvartill ingen annan må utses, enligt 79 §.
Det liar under discussioneu rätteligen blifvit yttradt, att, ju flere obligationer, med Konungens garanti försedde, som Banken ägde, desto lättare hade han ock att göra tete mot sina affärer dä sådant behöfdes, och jag tillåter mig att fästa uppmärksamheten derå, att de obligationer, som nu finnas i Banken, aflemnade ifrån Riksg.cont., malte icke vara flere i dag än i går, och likväl uppträdde i går ett betydligt antal ledamöter af delta Stånd för att yrka, att Banken skulle få än flere obligationer. Insågs nyttan deraf i går, så borde den väl äfven inses i dag. Man har sökt visa, att min vederläggning af det sista slutet af Utsk:s yttrande i denna punkt, icke vore riktig. Jag har sagt, att Ulsk. hänvisar till lättheten att kunna på fastighetslånerörelsen indraga capitalafbetalningar, genom att icke vidare utsläppa nya lån, och jag yttrade derjemte den önskan, alt det ej någonsin skulle Den 12 April f. m. 311 komma i fråga att minska de få och obetydliga bidrag, som nu lemnäs till landels modernäring. Man invänder deremot, alt Utsk. endast nämnt, att della låter sig göra, men ej sagt, att en sådan åtgärd företrädesvis skulle vidtagas. Utsk. vtlrar likväl: ”då derjemte i betraktande tages, att dessa lån, i motsats till Bancodiscontlänen, innebära fullkomlig säkerhet för Banken, samt att det later sig göra att på denna lånerörelse verkställa indragningar, derigenom alt inflytande capitalafbetalningar icke åter utlånas, kan Utsk. icke biträda den yttrade åsigten”.
Akademierna i alla dem rörande ansökningar och aktioner; 20 BeviUnings-Utskotlets Betännkande N:o 4. Aktioner, Fiskalisk»; — rörande Akademier, Gymnasier. Hushållningssällskapet Kyrkor, Skolor och Hospitaler, Fattigvårdsinrättningar, Pensionskassor och alla andra fromma stiftelser samt Akademihemman; Antagningsbevis, Förordnanden och Protokolls-utdrag för städernas samt kvrkooch skolbetjente. när lönen pä stat icke uppgår till 20 lt:dr; Justitie-Ombudsmannen, Rikets Ständers; alla skrifter och handlingar, som antingen dit ingifvas eller ock derifrån utgå i ärenden, som tillhöra dessa embetens åtgärder; Kallelsebref i konkursmål; Karaktcrsbyggnadcr å militieboställen, kontrakter derom; Köpe-, Bytesoch Gåfvobref samt Testament ar iska Förordnanden å egendom af mindre värde än 100 R:dr; Skuldebref af alla slag, godkända räkningar, godkända eller protesterade vexlar eller enskilda assignationer, då det kapitalvärde, för hvilket inteckning eller betalning sökes, ej uppgår till 100 R:dr; äfvensom när dessa handlingar i konkurs bevakas; Stiftelser, fromma; Städernas betjente; se Antagningsbevis; Suildhetsbcvis, sorn i följd af Svenska Karantäns-författningarne ullardas; Snppliker, sorn i Konungens egna händer aflemnas; Testamentariska Förordnanden, såvida de ej angå fast egendom och för uppbuds vinnande företes; § B. Allmänna föreskrifter vid författningens efterlefnad. 6:o.
St:r böra icke förglömma, att do förev:de fordringsägarne icke utgöras af mer eller mindre bedrägliga leverantörer, utan af sådane personer, som till Statens disposition levererat det dyrbaraste menniskan äger: lif, helsa och krafter, som klädt blodig skjorta för fosterlandets försvar, och som nu på sena ålderdomen befinna sig orkeslösa, möjligen, ja! troligen äfven i en behöfvande ställning. Skulden är således en hedersskuld, hvars betalning R. St:r ingalunda böra, jag vågar påstå: icke kunna lemna ogulden, synnerligast då man bemärker sättet huru nämnde skuld tillkommit, samt den makt samma Ständer äga, att kunna sig densamma undandraga, utan att derföre behöfva frukta laglig påföljd. Remitterades till StatsUtsk. Uplästes ett af Hr Odencrantz, Mathias, inlemnadt så lydande memorial: Af enskilda angelägenheter hindrad att fortfarande bevista Riksdagen, nödgas jag afsäga mig updraget att vara ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., med vördsam anhållan att varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. Uplästes jemväl ett af IIr Ekenstéen, Carl Herman, inlemnadt så lydande memorial : Härmed får jag ödmjukast anhålla att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig befattningen som supleant uti Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Efter äfven härtill af R. o. Ad. lemnadt bifall, anmodade Hr Gr. o. Landtm. Hrr Elektorer att sammanträda till val af en ledadamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter Hr Odencrantz, samt en supleant i samma Utsk. efter Hr Ekenstéen, Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exp.- Utsk. inkomna förslag till R. Stms underd. Skrifvelser till K. M.:
Om icke vår tro kan emotstå de försök, som kunna göras alt t ubba densamma, så synes den icke vara af något värde, och förlusten af sådana trosbekännare, tror jag vara ingen för sjelfva trosbekännelsen. Här har yttrats förakt för öfverlöparefi och jag delar delta förakt, men afskyr ännu mera skrymtaren, och lill skrymteri tvinga våra nu stränga lagar för sådana förbrytelser. Uppå härefter framställd propos. beslöts, att Gr. von Stedingks förevar, motion, jemte de i auledn. deraf afgifne yttranden, skulle remitteras lill LagUtsk. Hr Gr. o. Landtm, hemställde sedermera, om R. o. Ad. bifölle, att Gr. von Stedingks motion och det i anledn. deraf af Hr Prytz afgifne anförande, enligt deras begäran, finge communiceras de öfriga RiksStm, Ropades ja, hvarjemte Gr. von Platen anmälde sig och yttrader Ehuru jag gerna vill undantaga mill eget yttrande, anhåller jag likväl att, i händelse Gr. von Stedingks och Hr Prytz yttranden skola med de öfriga Stånden communiceras, diskussionen i sin helhet måtte få medfölja. Häruti instämde Frih. Cederström, Claes Rudolf. I anledn. häraf hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade bifalla, alt samtlige i anledn. af Gr. von Stedingks motion nu afgifne yttranden communicerades de öfriga RiksSt.-n. Ropades starka ja, blandade med nej; hvarpå Hr Landtm, förklarade, det lian trott sig finna att denna propos. blifvit med öfvervägande ja besvarad. Hr von Hartmansdorff: Om del har blifvit hegardt alt de yttranden, som i dag ägt rum för och emot, äfven må de öfriga Stånden meddelas, sä inser jag icke något skäl, att sådant vägra.
På dessa skäl och då det alltså synts Utskottet vara i alla afseenden fördelaktigare att genom eftergift af någon tids ränta och amortering på byggnadslånet sätta bolaget i tillfälle att bibehålla banan under egen förvaltning, och att derigenom framdeles kunna återbetala skulden, än att möjligen föranleda banans öfverlemnande till Staten, som blott genom ett ytterligare kapitaltillskott kunde af densamma bereda sig större behållning, har Utskottet funnit sig böra hemställa, det Rikets Ständer måtte medgifva, att ränta och kapitalafbetal ning under innevarande och nästkommande är icke må beräknas eller erläggas å det för jernvägsanläggningen mellan Borås och Herrljunga vid 1859—1860 års riksdag beviljade och under åren 1862 och 1863 med tillhopa 1,436,000 R:dr från Riksgäldskontoret utbetalda lån; dock under vilkor: l:o att, sedan bolaget i enlighet med den af dess direktion den 20 Februari 1862 till Riksgäldskontoret utgifna förbindelse, återburit skilnaden mellan det belopp 1,436,000 R:dr, sorn bolaget fått i nämnda Kontor lyfta och den summa, som utgör 2/3:delar af verkliga anläggningskostnnaden för ifrågavarande jernväg, återstoden af den genom minskad byggnadskostnad eller annorledes uppkomna behållning af bolagets samtliga inkomster, hvarå bestyrkt uppgift bör till Fullmägtige i Riksgäldskontoret aflemnas, skall, för bildandet af en reservfond, särskildt afsättas och, utan samman blandning med bolagets öfriga tillgångar, förräntas och redovisas; kommande denna reservfond att, intilldess hela skulden till Riksgäldskontoret blifvit betald, så långt fondens tillgångar förslå, användas till fyllande af den brist i de årliga ränteoch amorteringsljqviderna, som under ett eller annat år icke kan genom inflytande trafikinkomster bestridas; 2:o att ingen utdelning till aktieegarne får ega rum under tiden till 1870 års utgång, under hvilken tid liela nettobehållningen såväl af trafiken som af bolagets öfriga tillhörigheter bör till deu i första punkten omförmälda reservfond ingå; 3:o att, om reservfonden, jemte behållningen å trafikmedlen och bolagets öfriga inkomster icke förslå till bestridande af de årliga inbetalningar till Riksgäldskontoret, hvilka från och med slutet af StatsUtskottetn Utlåtande JY$ 102. 5 år 1868 böra ega runi, bolaget skall hafva skyldighet att af andra medel fylla den möjligen uppkommande bristen, vid äfventyr, i motsatt fall, att jernvägen med allt hvad dertill hörer och hvartill äfven reservfonden räknas, hemfaller till Staten, utan rättighet för aktieegarne att till större eller mindre del af det allmänna erhålla ersättning för de tillskott,
För att bereda sig för denna uppgift önskade hennes principaler, a t t hon i Göteborg, skulle under tvänne &amp; r inhiimta de insigter och den öfning, som fordrades för att kunna sköta försaljningen i Stockholm. Så skedde. Nen innan de tv&amp; läroåren tilländalupit hade förestfindaren för Stockholmsmagasinet, under hvilken Hanna skulle ha tjänat, i följd af sjuklighet uppsagt sin plats. D&amp; utsaga till bestridande af den vigtiga förtroendeuppgiften den 24-åriga Hanna Lindberg, utan al1 dags borgen och utan annan garanti iin deii af hennes redbara personlighet och heniles bepröfrade duglighet. Detta drag torde vara allenastaende i kvinnoarbetets historia och bör därför fästas i minnet. Återkommen till Stockholm var Hanna snart fördjupad i sitt arbete. Vi kunna ej har följa henne steg för steg. Det, ä r nog att nämna hurusom vid sidan af en omutlig redbarhet - hennes enda förddra-arf - framtriidde en ovanlig skarpsynthet; huru i bredd med dessa egenskaper utvecklade sig vaksamheten p&amp; hvarje, iifl-en det minsta tillf ' iille till förvarf, varsamheten att vid dess begapande icke öfwrskrida den sunda utvecklingens grgns, och, sist men icke minst, den grannlaga hkänsligheten i afvägandet af säljarens och köparens ömsesidiga fördel samt hurii alla dessa anlag och egenskaper småningom ingingo som integrerande delar i livad man kunde kalla Hanna Lindbergs yrkeskaraktiir. Det var denna sällsporda förening af äkta köpmansegenskaper, som satte henne i stånd att uppbringa den affar, i livars tjiinst hon hadt, till en aldrig förut uppdcld tryggLet, p&amp; samma gang hon grundlade en själfständig verksamhet för egen del. Knappast inträdd i medel&amp;ldern hade hon nått det mal, nt211~äc7d2gt göra " f 07 tanke ock Iiand samt en oberoende ndkoms f, för hvars vinnande hon lemnat fadermieiiernmetl. 1 maii som arbetet vidgades, stego ock&amp; fördelame, och med aren befann