Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Underdåniga Skrif reiser. 383 Tunna, Åm, Skeppund m. m. må efter hvarje enskilds behag och vana beräknas, men utan att ingå eller få nyttjas uti allmänna Statsmåttet. Packtunnan, med dess hittills brukelige underdelningar och multipler, t. ex. Arn, Oxhufvud, Ankare, o. s. v., kunna anses och nyttjas såsom förvai ings-kärl, men böra icke i gemenskap af rnålkärl antagas. Denna ofvan föreslagne fördelning få Riksens Ständer underdånigst anmäla till E. K. Mits Nådiga fastställelse samt i lika underdånighet anhålla, att den måtte införas och ensamt nyttjas uti alla Statens Räkenskaper samt vid alla de tillfällen, der allmänna Auctoriteters åtgärder fordras, såsom vid uppbörd, vid angifning till utoch ingående Tull, vid afslutande af köp, genom Mäklare, vid Auctioner, förrättade genom Staten» ombud eller i kraft af domfäste Utslag, i Räkningar öfver lefveranser till K. M. och Kronan; med ett ord, allestädes der Staten på något sätt deltager i transactionerna. Deremot måga enskilde, sig emellan, och då de derom äro öfverens, använda gamla Mått, Mål och Vigter af hvad slag som helst. De särskilde fördelar, som medfölja hvarje föreslagen afdelning 'aro af Kongl. VetenskapsAcademien »å ornständeligen anförde, att Riksens Ständer med deras upprepande icke våga upptaga E. K. Mits dyrbara tid, utan få i underdånighet detta Utlåtande åberopa. Likväl och då Tunnemålet hitintills på så mångfalldigt sätt ingått uti allmänna hushållningen, och Kongl. Academien, endast såsom ett alternativ, vid torrvarumått upptagit det nya måttet af foting 584 Underdåniga Skrifvelger. celi Kanna* i stället för den förut brtikadeTun^ nan och Kappen ; anse Riksens Ständer sig böra i korthet anföra de orsaker, hvarföre den nya fördelningen blifvit till E. K. M.-ts Nådiga fastställelse bestämdt föreslagen. Oberäkneliga fördelar härflyta af detta mätningssätt, hvaribland följande
Prcslc-Slåndet, som biföll Utskottets å sidorna !! och !2 gjorda hemställande», godkände denna §, sådan den lyder i bifogade förslag till Bevillningssladga. § 7. Ståndet biföll hvad Utskottet å sidorna 14, 15 och 16 yttrat och hemställt, och biel' såsom följd häraf förevarande § godkänd i enlighet med den lydelse, som densamma uti bifogade förnyade förslag lill Bevillnings-stadga erhållit. § 8. Med bifall till hvad Utskottet å sidorna 18 och 19 hemställt och yttrat, godkände Ståndet § 8, med de förändringar, som i förevarande Utlåtande blifvit föreslagna. §§ 9 och 10. Utskottets hemställanden, sidan 20, biföllos, och godkändes dessa §§, sådanc de lyda i bifogade förslag lill Bevillnings-stadga. Art. lil. C) Bevillning af frälse-egendomar. § 11. Lades till handlingarna. Lades till handlingarna. E) Bevillning af Bankbolag med sedel-utgifningsrätt. 8 15 lades till handlingarna. F) Bevillning af utländska handlande och handels-expediter. § 16. Med bifall till Ulskotlels hemställan, sidan 24, godkände Ståndet den nya redaktion, som ål denna § blifvit gifven. G) Bevillning af ulländningar för Konserter och dramatiska eller andra föreställningar. § 17. Den förändrade uppställning, ifrågavarande § erhållit, godkändes. H) Bevillning af gäfva, testamente, fideikommiss, arf och fynd. §§ 16—21 och 8 24, Lades till handlingarna. Yttrandet, sidan 26, i fråga 0111 upphörande af bevillnings—afgift för karakters-fullinagter. Lades till handlingarna Föreskrifter angående allmänna Bevillningens påförande, uppbörd, afkortning och redovisning. 88 ^25—50.
Betänkande , i anledning af väckt motion derom, att egendom, sorn utaf egaren blifvit öfvergifven, må af dennes närmaste sk fideman i besittning tagas. Herr Cederschjöld, Robert Theofron, har, uti en hos Högloflige Ridderskapet oell Adeln väckt samt till Lag-Utskottet remitterad motion, anfört, hurusom, uti i5 Gap. 5 §. Ärfda-Balken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 3o Maj i<335, stadgades: att, dä död mans inländske arfvinge vore känd, men hans vistelseort obekant, domaren borde uti allmänna tidningarne tre gånger på föreskrifna tider kungöra, att arf fallit honom till; att det emedlertid tilläts fjermare arfving lyfta arfvet emot borgen, som af Rätten godkändes; samt alt, derest den frånvarande arfvingen icke komme inom tio år från den dag, då kungörelsen tredje gången i tidningarne infördes, han blefve från arfvet skiljd. Detta lagstadgande bestämde således, huru förhållas borde med den egendom, som tillfaller en frånvarande person; men hvarken derigenom eller annorstädes i lagen funnes föreskrift meddelad, angående de åtgärder, som borde vidtagas med sådan egendom, som utrikes rest Svensk undersåte härstädes qvarlemnat.
Hvilken är då skillnaden emellan de gamla och de här föreslagna lagstadganden. De förra äro byggda på en stark förening mellan Stat och Kyrka, de senare tyckas innebära ett förnekande af denna grundsats. Föredraganden af detta ärende inför Konungen förmenar att dessa begrepp om kyrklig enhet hafva framkallat denna, som han säger mot Protestantiska lärans väsende, stridande lagstiftning. PI. Exc. har dock till vedersakare, utom mången insigtsfull man af vår tid, Konungarne Gustaf Erikson, den store Gustaf Adolf och Carl XI, hvilka högt manade för denna enhet, och kanske bättre än vi voro genomträngde af Protestantismens väsende på en tid då civilisationen, nu betraktad synonymt med uplysning, ej bade gjort så stora framsteg kanske till en del på bekostnad af ren, Gudsfruktan och religionsanda. De förra lagstadganderna bjuda att hvarje Svensk skall bekänna den Evangeliska fäderneläran, — de senare tillåta en hvar att, ehuru i densamma upfödd den dock utan påföljd förneka. — Yår tryckfrihetslag straffar Gudsförnekaren med utt skiljas från samhället. Efter lagförslaget försonas brottet med 59 å 300 Dalers böter, så vida TryckfrihetsOrdn:n i denna del sättes i öfverensstämmelse med den föreslagna civil-lagen. Förbrytaten skulle dock fortfara att vara medlem af samhälle och kyrka, Den 18 Juni. om lian så behagade, — går alltså värjemålsed, om lian är djerf att bestå förhöret inför sin Pastor, det är svär sig vid Skaparen, som han förnekat, fri från ej fullt bevittnad förbrytelse. Lagförslaget ingår här på grundlagens gebiet genom att stadga straff för förbrytelse i skrift. Svårt synes mig att förklara dess 9:de g som säger att hvad i Författningen stadgas, ej gäller till rubbning af grundlag, hvilken ock t. ex. i TryckfrihetsFörordmns 3 § 2 mom. straffar Gudsförnekaren på sätt i 1 kap. 4 § Missgernings-Bafken säges. Det sistnämnde lagstadgandet skulle altså, ehuru genom författning uphäfd, dock i vissa fall fortfara att vara gällande.
N.o 463. 9 hvarje annan laglig köpe-afhandling meddelar säkerhet, enskilda medborgare emellan, samt ändtligen, då, uti E. K. M:s Nådiga Proposition, flera undantag blifvit ansedda nödvändiga i afseende dels på egande-rättssäkerheten och dels på andra serskilda omständigheter, hvilka skulle förhindra den genom det] Nådiga Förslaget åsyftade allmänna likhet i grunden för dylika Verks utskylder; så anse sig R, St. icke kunna i underdånighet bifalla E. K. M:s ifrågavarande Nådiga Proposition, i hvad den angår alla de skattläggningar å Sågar, Valkoch Stampverk, hvilka före J787 blifvit verkställda, Hvad deremot angår de Sågqvarnar, Valkoch Stamp-Verk, hvilka efter 1787 blifvit skattlagda, och hvilka skattläggningar, enligt hvad E. K. M:s Nådiga Proposition omförmäler, skola kunna undergå ändring, tili följe af de uti skattläggningarne derom gjorda förbehåll, så, och enär under de derefter förlidna 4° år dessa Verk till stor del passerat genom flera egares händer och blifvit sålda samt köpta under förlitande på de verkställda skattläggningarnas bibehållande , och då det dessutom synes obilligt, att de egare, sorn vid dessa Verk nedlagt penningar och kostnader, skola utsättas för möjliga förluster och lidanden derföre, att den åberopade nya skatt - io Exp.-Utsk. Förslag till lind. Skrif v. N.o 461. läggn i ng s * metli odea ännu icke blifvit till efterlefnad fastställd;, hafva R. St. jemväl funnit alla dessa, efter 1787 verkställda skattläggningar böra orubbade bibehållas, på sätt R. St. örn de före nämnde tid verkställda skattläggningar sig i underdånighet utlåtit. Beträffande slutligen de Sågar, Valkoch Stampverk, om hvilkas anläggning hädanefter kan blifva fråga, eller, ehuru redan anlagda, ännu icke blifvit skattlagda, hafva 11.
De ha en position, men denna position binder äfven händerna på dem, medan jag däremot är fri, fri att slå ett slag igen, om det gäller. RICHARD (ser på honom, skrattar). Säger du också, att du är fri? GROT. inte säga fågelfri. När man inte har något att förlora, så och nu, ser du, nu vill jag Fri som fågeln, (skrattar också) för att slå ett slag igen, och denna gång skall jag 79 lyckas. Jag är trött på att hvässa min penna igen. Jag nå ja, rent ut sagdt, jag ämnar RICHARD (leende). En fri tidning? GROT. en verkligt fri tidning. Åh, det är en briljant jag resonerar som så hur är det nu ställdt Där nämnde du det, just en fri tidning, för andras räkning, jag vill stå på egen botten sätta upp en tidning hvad säger du om det? idé, och på samma gång så enkel! Ser du, inom tidningsvärlden? Jo, vi ha de konser vativa tidningarna, som vända sig till den konservativa publiken, och de radikala, som vända sig till den radikala publiken. Nå, så hafva vi ju också de liberala, som vilja vara båda delarne, men hvarken äro det ena eller det andra. Men hvad är det som saknas? Jo, säger jag, det saknas en tidning, som vänder RICHARD. Jag tviflar bara på, att någon saknar den. GROT. hvarför saknas den inte? Därför att den inte Säger du det? Nå, då svarar jag som så: sig till hela publiken, förstår du, hela publiken! 80 finns. Ser du, det är hela hemligheten med de så kallade framstegen här i världen: att skaffa människorna nya behof. Hvad tror du det är, som karakteriserar de s. k. stora upptäckarne? Det är inte, att de upptäckt något stort, nej, det är att de kunnat inbilla människorna, att just det där, som de upptäckt, är af vikt för dem. Hvad är det för konst att upptäcka, nej, konsten är att kunna imponera på människorna. Kan du bara den konsten, så kan du sedan lugnt komma med hvad strunt som helst. RICHARD. Såsom till exempel en fri tidning? GROT. talade nyss i allmänhet, eller, rättare sagdt, Hm, nej, missförstå mig nu inte! Jag
Djupt invecklad i alla den tidens politiska intriger, var han ett villigt verktyg i partiernas händer och en af ledamöterna i den kommission, hvilken år 1756 skulle undersöka och afdöma den då upptäckta anläggningen till regeringssättets förändring. När grefvinnan Brahe hos honom anhöll om skonsamhet för sin man, skall han hafva gifvit henne det hårda svaret: “Nej, hugg hufvudet af gåsen, så kacklar han icke mera.“ Man trodde sig anmärka, att himmelens straff hemsökte både dem och deras barn, som varit de förnämsta handlande personerna i det blodiga skådespel, hvilket här bereddes folket. Halenius blef icke utan sin andel i denna hemsökelse. Flera af hans barn och barnbarn träffades af en ärftlig sinnessvaghet, och han sjelf förespåddes af Svedenborg, med hvilken han låg i delo, att han skulle falla i en svår sjukdom, ur hvilken han ej kunde räddas genom något annat, än ett förbättradt lefverne och en flitig läsning af Svedenborgs skrifter. Förutsägelsen gick i fullbordan. Kyrkoherden C. G. Rollin berättar i sin bok Nemesis Divina följande exempel, bland andra, på en hämnande gudsdom. “Ett mord skedde i Lagga socken. En hustru fanns en dag hängande på en höskulle. Vid läkarebesigtningen, som förrättades af doktor W., observerade han, bland annat, att den, som knutit repet, varit vensterhändt. Den aflidna var det ej. Man började misstänka ett mord, och misstanken föll tungt på mannen, som var vensterhändt. Han kände sig slagen af denna omständighet, bekände, dömdes till döden, men benådades med lifstidsfängelse. Mördaren har nu nära 20 år suttit på fästning, hvarifrån han hemsändt många ångerfulla och botfärdiga utgjutelser, af hvilka jag läst några. Närmaste slägten har försökt flera gånger, genom ingifna nådeansökningar, få honom frigifven; men hittills hafva alla varit fåfänga. Och det bör så vara. En mördare af uppsåt, om han ock benådas till lifvet, bör aldrig få återkomma till samfundslifvet.
Ständer med dess vid sistlidne riksdag i förevarande fråga gjorda underdåniga framställning tydligen endast afsett allmogens uti ifrågavarande tingslag befriande från den under benämning af tingstolknäst hittills af densamma utgjorda afgift, icke finner skäl att förorda den af ofvanbemälde enskilde motionär föreslagna utsträckning i tingstolkarnes åligganden och i följd deraf lemnar utan afseende hans beträffande löneförmånerne gjorda hemställan, tillstyrka, att det af Kongl. Maj:t äskade anslag, 600 R:dr, måtte beviljas att, under de i den Kongl. Propositionen uppgifne vilkor och förbehåll, utgå enligt den fördelning, Kongl. Maj:t föreslagit; — samt att Rikets Ständer måtte medgifva att den skjutsoch traktaments-ersättning, Kongl. Maj:t för ofvanbebemälde tre tingstolkar föreslagit, må utgå af Andra Hufvudtitelns förslagsanslag till reseoch traktaments-penningar. 8:o. Götha Hof-Rätt. Beträffande denna Hof-Rätt har Kongl. Maj:t begärt, att ledamöternas löner måtte bestämmas i likhet med hvad för Svea Hof-Rätt blifvit föreslaget, nemligen: 1 Hofrätts-Råd R:dr 5,000: — 9 dito „ 45,000: — 1 Assessor „ 4,500: — 4 dito „ 18,000: — 1 Assessor „ 4,000: — 4 dito „ 16,000: — 1 Assessor : , „ 3,500: — 4 dito „ 14,000: — På grund af hvad här ofvan vid fråga om bestämmandet af aflöningen för Svea Hof-Rätts ledamöter är anfördt, tillstyrker Utskottet att Rikets Ständer måtte den föreslagna löneförhöjningen jemväl för Götha Hof-Rätt bevilja. Härigenom har Utskottet jemväl besvarat Grefve Taubes, H. jE., och Riksdagsfullmägtigen G. A. Larssons ofvan omförmälda framställningar, i hvad de afse Bih. till B. St.
Vid denna punkt får jag likväl göra den anmärka., att dess slutmening, som angar de fördelar oell friheter från vissa serviluler, hvilka skulle fjerdingsmännen tilläggas, bör enligt min tanka helt och hållet uteslutas; emedan dessa friheter från vissa serviluler alldeles icke höra till municipal-bestvren för fjerdingsmännen i afseende på Kronan, likasom för sexmännen i afseende på kyrkan, utan är det socknen som derom bestämmer. IIr von Troil, Samuel Guslaf: Antingen den i fråga - var. fjerdingsmansljensten anses såsom ett kronobestyr eller såsom ett municipal bestyr, skulle det enligt mill förmenande icke vara olämpligt, att hos K. M. anhålla om en instruetions utfärdande för dessa personer. Ar nemi. frågan af beskaffenhet, alt Ijensten bör såsom ett kronobestyr betraktas, sä torde falla af sig sjelf, att det är angeläget, att fjerdingsmännen få vela, hvaruti deras åligganden egentligen bestå, och således torde cn inslruclion vara af behofvet påkallad; anses äler befallningen såsom rent municipal, hvilket jag dock icke tror, i följd af de yttranden, som bär blifvit afgifna, sä skulle jag det. oaktadt icke anse det vara mindre ändamålsenligt, att nu hos K. M. i anderd, begära en instruetions utfärdande äfven för denna municipal befattning, än att såsom förut skett begära, det K. 51. mätte utfärda instruetion för sockenslämmo-nämnder, hvilket utan tvifvel lärer vara det mest communala bestyr man kan tänka sig. På grund häraf vågar jag anhålla om propus, på ätcrremiss äfven af denna punkt. Gr. Horn, Claes Fredr.: Då jag lika med pluralitcten inom delta Hus ansett fjcrdingsmansbeslyrel vara ett k ron o bestyr, och icke eli municipalt åliggande, sä skulle detta måhända vara ett skäl mot mig, som icke tror, alt en instruetion för innehafvarnc af dessa tjcnslcr bos K.
Dec. 5. 4oo. 429. — om upphäfwande af ic>. §. i Kongl. Stadgan om Wärfning och Manskaps legande till Krigstjenst, Nlov. 1688. 1824. Apv. rz7. 7l,. — om den tid, inom hwilken Beswär öfwer Sockne« Stämmo - Beflut böra anföras, V7ov. (1620.) 1691. 1824. i8;6. Dec. 7. 42Y. Konungens magt att i en del allmänna Lagens stadgande», fä wäl som i wista Fidei-Commist Författningar, göra dispenser samt om ändring i gi. Cap. r. §. Nättegängs-Balken, tTtsv. (r§94- 1617. ikrz.) 169;. om förpantning af fast egendom samt om Frälse - räntas förwäkfwande, Dec. i;?o. Ipr. 7,7. — angäende förklaring öfwer i.§. 7. Cap. RättegZNgs-Balken, om inteckningar, Dec, 1379. Mom. af dttip. Arfda Balken, att Bröher och Systrar kundc efter Landsrätt ärfwa lika, Dec. lzgo. Z84. — om inskränkning i friheten att göra Fidei - Eommister, Dec. 1393. Ylo. Fehr. 1586. Mars 979. rogz. Apr. 645. -7Z9. 842. — om det Lägenh stadgande att Mö, af hwad alder hon wara ma, stall slända under sorni! ndcrstap, Dec. 1399. Eap. g. K. Ärfda Balken, om Enkas rättighet att sig och gods sitt sjelf räda, Dec. 1401.
M:t föreslagit, tillstyrker: att återstoden af dessa Egendomar med alla derunder lydande, uti K. M:ts ofvan intagne Nådiga Proposition uppräknade Hemman och Lägenheter, må, efter föregången värdering för Kronans räkning på öppen Auction till den mestbjudande försäljas, Frälse-och Krono-heraman såsom Krono-skattc med åsatte räntor, och Köpeskillingen emot ställd och godkänd säkerhet under Sex år med §:del om året utgå, samt antagandet af de skeende anbuden på K. M:ts Nådiga pröfning bero; dock att, om ett eller flere af desse Hemmau till Boställen för Civile eller LandtStatsTjenstemän i orten, som deraf äro i behof och böra med sådane förses lämpligen kunna anslås, sådant må förut, efter K. M:ts Nådiga pröfning, kunna ega rum. 4 B. 23 I 344 Stats-Utskottets Och anser Utskottet de i ämnet gjorde Motioner och afgifne yttranden af Herrar Rothlieb, Adlerbrant och Bråkenhjelm vara genom desse Utskottets vördsamma yttranden besvarade. I öfrigt och som de om Ädelforss och Pauliströms Egendomar afslulade ArrendeContracter, vidMidfastan nästkommande år i83o tilländagå, men någon längre tid torde erfordras, innan de undersökningar och värderingar, som böra föregå så väl pröfningen af den införsel, som må kunna CanzliRådet af Wetterstedt och HofRätlsRådet Adlerbrandt beviljas, som frågan om försäljningen af återstoden utaf berörde Egendomar, hinna blifva i behörig ordning verkställde; så tillstyrker Utskottet på det samma Egendomar under tiden måtte till StatsVerkct lemna någon afkomst, att R. H. St:r måtte hos K. M:t i underd:het anhålla, att i fall nu varande Arrendatorer sådant åstunda, de med dem ingångna Contracter må under tiden förlängas, eller i annat fall Egendomarne på enahanda sätt till nytt arrende utbjudas. Slutligen får Utskottet anmäla att detsamma gemensamt med Allm.
Då det nu vanligen är å det sistnämnda stället, som den hufvudsakliga delen af boets gäld upptages, men hvarje särskild bouppteckning, enligt nu gällande stadgande, skall vid in gifvande! vara försedd med stämpel efter den behållning, bouppteckningen utvisar, så kan lätt inträffa, att de särskilda bouppteckningarna, som upprättas och företes å andra orter än der den aflidne varit mantalsskrifven, komma att förses med ett betydligt högre belopp stämpelpapper, än sorn erfordrats, derest stämpelbeläggningen först ifrågakominit vid den slutliga bouppteckningens ingifvande å mantalsskrifningsorten. Till förekommande häraf får Utskottet föreslå, att då afliden person på flera orter efterlemnat egendom, hvaröfver särskilda bouppteckningar blifvit upprättade, hvar och en af dem, utan att vara med stämpel försedd, må ingifvas till den Rätt, der egendomen är belägen, men att de samtliga sedermera skola inlemnas till den Rätt, inom hvars domvärjo den aflidne vid dödsfallet varit mantalsskrifven, hvarvid sammanräknade behållningen, enligt samtliga bouppteckningarna, skall tagas till grund för beräkningen af stämpelbeloppet. Då ner tepartier i allmänhet äro fria från stämpel samt endast skola med 0m stämpel ä sådan förses, dä de vid domstol eller hos exsekutor företes, men det i sådana ceitevarU<tr fall icke kan vara rättvist att, såsom nu är stadgadt, grunden för stämpelbeläggningcn hemtas från den fraktsumma, å hvilken certepartiel lyder, hemställer Utskottet att förenämnda grund hädanefter må blifva den fraktsumma, hvarför betalning sökes. 14 Bevillningi-Ulskollets Betänkande Ao 7. Om stämpelfriliet för gesällbref. Om stämpel å kontrakter. Om stämpelfrihet för köpekontrakt - Om stämpel å köpe-, bytes-, och gåfvobref. Om stämpel å köpeafhandling om vexande skog. Af skäl, sorn här ofvan (§ 4) ifråga om gerningsmän ä landet blifvit anfördt, får Utskottet tillstyrka att Gesällbref från stämpel befrias.
JV:o 236. i anledn. af väckt motion om handtlangningsunderstöd för nybyggare i de norra orterna; N:o 2,37. ang:de verkställd granskning af anslaget för allm. garnisonssjukhuset i Stockholm; N:o 208. ang:de verkställd revision af Öfverintendentsembetets räkenskaper; JNT:o 23g. ang:de verkställd revision af Stuteri-öfverstyrelsens räkenskaper för år 183 r; M:o 240. angjde de s. k. stora och lilla creditiven. H. Ex. Hr Gr. o. Land tm. tillkännagaf, att Hr af Forsell, Carl Gust., anmält, det han, i anseende till sjuklighet, ej kunde emottaga det honom lemnade förtroende att vara ledamot i BancoUlsk.; i följd hvaraf H. Ex. anmodade Hrr Electorer att efter Hr af Forsell utse en ny ledamot uti nämnde Utsk. Ånyo föredrogs Constit.Utsk:s d. 4 dennes e. m. på bordet lagda memor. J\T:o till BorgareSt., i anledn. af dess återremiss af memor. N:o 3g med föreslaget tillägg vid 28 § Den ii December f. m. i35 Gr. Horn, Cl aes Fredr.: I consequent följd af sina förut uttalade, besynnerliga åsigter bar Constit.Utsk. uppställt detta betänk. Jag förmodar således, att R. o. Ad., som redan förut ogillat Utskts åsigt, äfven nu beslutar en återremiss, enär Utsk. här gifvit en sådan tydning ät 56 § Reg.F., som skulle nuvar. Ständer vara skiljda från all pröfningsrätt af Utskts förslag, rörtde grundlagsfrågor.
Föredrogs ånyo Ridd.Utsk:s d. 1 och 5 dennes på bordet lagda mern. N:o 3, i anledn. af vackt fråga om ombyggnad af flyglarne å Iiiddarhusgården. Frill. Bennet, Carl Stephan: Ridd.Ulsk. har af tvenne skäl hemlat anledn. att afstyrka ombyggnaden af flyglarne på Riddai hustomten. Det första skälet är bemladt från financiel synpunkt. Den, som med npmärksamhet granskat de gjorda upgifterna finner deraf, att 4 proc. å byggnadskostnaden, enl. Ulsk:s åsigt, skulle utgöra den afkastning, som företaget kunde inbringa. Ridd.Direkt., som icke fått sig Alagdt alt afgifva något utlåt, öfver förslagets utförande, har endast fullgjort hvad som blifvit densamma ålagdt, nemi. att framlägga ett fullständigt förslag i ämnet. Alt motsvara fordringarne af ett fördelaktigt och prydligt byggnadssätt, är ganska svårt med obetydliga tillgångar, och så framt icke några serskilda utvägar kunna beredas, så tror jag ej att byggnaden skulle kunna med fördel verkställas på det nu föreslagna sättet. Såsom enskild ledamot af R. o. Ad. tager jag mig frihet att påpeka några utvägar, som skulle kunna lätta företaget. Den första vore om af hvarje familj ett tillskott af 50 r:dr blefve gifvet. Derigenom skulle upstå en summa af 50,000 r:dr. Det andra projektet vore, att bilda eli bolag, der t, ex. 1,000 aktier å 06 r:dr 32 sk. bxo pr aktie kunde tecknas. Delta bolag skulle genom en serskild Direktion komma i besittning af tomten och ersätta Riddarhusets kassa den förlust, som derigenom skulle upstå, och deremot behålla den vinst, som af företaget kunde skördas. Del tredje och möjligen lämpligaste förslaget vore, alt capitations-afgiften finge fortfarande utgå. Derigenom skulle på 20 år R. o. Ad:s skuld kunna betalas och den ifrågasatta byggnaden kunna verkställas. Jag liar endast nämnt detta för den händelsen, alt detta byggnadsföretag skulle vinna sympathier inom R. o. Ad., hvilket jag synnerligen önskar.