Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet ansett det vara med minsta kostnad och omgång förenadt att, på sätt Grefve Mörner hemställt, ett större antal exemplar afdrages af det häfte af Ståndets protokoll, hvaruti öfverläggningarne finnas intagne, dervid det icke lärer blifva någon svårighet att protokollen för dessa dagar komma att utgöra ett särskildt häfte, hvarigenom det ändamål Herr Grefve af Ugglas åsyftat, i allt fall vinnes, att den ifrågavarande diskussionen kommer att ntgöra en särskild afdelning, som med högst obetydliga undantag omfattar ensamt frågan om representationens ombildning. Hvad beträffar antalet af de exemplar, som borde särskildt afdragas, har, efter inhemtad kännedom om antalet af samtliga församlingar i riket, Utskottet ansett ett antal af 3000 exemplar vara tillräckligt ej mindre för gratis-utdelning till församlingarna än till de omkring 200 ledamöter af Ståndet, för hvilka de 500 exemplar, som tillhöra Riksdagstrycket icke förslå; men då det utan tvifvel är af intresse att, på sätt Herr Grefve Mörner hemställt, ifrågavarande protokoll varda tillgängliga jemväl för försäljning, har Utskottet, som ansett en sådan försäljning icke böra ske genom distribution från Riddarhuskansliet, trott det vara Riddarhrs-UtskoUets Utlåtande JO 5. 5 lämpligare att öfverenskommelse träffas med Boktryckaren, att, emot kostnadsfri tryckning af ett större antal exemplar, han skulle ega rättighet att till lågt pris'tillhandahålla desamma i bokhandeln; uti hvilket hänseende Utskottet fått från boktryckaren emottaga anbud om ett till 10 öre per tryckt ark nedsatt försäljningspris, och lärer tryckningsoch liäftningskostnaden lör de till gratisutdelning bestämda exemplaren böra utgå af Riddarhuskassan. Sedan Utskottet sålunda yttrat sig öfver den till Utskottet remitterade motionen med hvad dermed eger sammanhang och efter från Riddarhus-Sekreteraren erhållen upplysning, att tryckningen af de protokoll, som innefatta den ifrågavarande debatten kommer att ega rum omedelbart efter det dessa protokoll blifvit uppsatta och justerade, får Utskottet vördsamt tillstyrka: att, då det häfte af Ridd. och Adelns protokoll för den 4, 5, 6 och 7 innevarande
PresteSt. R. o. Ad. beslöt att, till betäckande af den i pensions-inrättningen möjligen upkommande brist, för hvartdera af åren 1853, 1856 och 1857 bevilja högst 5,000 Rdr Bko; men vid omröstning i förstärkt StatsUtsk. vägrades äfven detta bidrag genom 65 röster mot 53. Emellertid hafva pensions-inrättningens delägare, för att åtminstone under någon tid förebygga äfventyrandet af inrättningens bestånd, måst genom antagandet af ett förändradt reglemente, som jemväl blifvit af K. M. 150 Dan: 9 December f. m. sta<Jfästadt, underkasta sig nya orh ökado tillskott, mera betungande än i andra likartade pensions anstalter. Icke destomindre, och ehuru pensions-förmånen för enkor och barn ej kunnat utsträckas utöfver deras ursprungliga re I a t i ft låga belopp, motsvarande 15 proc. å tjänstemännens ordinarie löner, hafva pensionsinrättningens inkomster med undantag för året 1855, då den ovanliga händelse inträffade att inrättningen kom i åtnjutande af en testamenterad gåfva, ständigt, och jemväl 1856. understigit utgifterna. Då jag nämner att inrättningens kapital-tillgång, oaktadt en nära kostnadsfri förvaltning, sjunkit ifrån 141,170 Rdr Bko, som utgjorde behållningen vid 1841 års början, till 129,958 Rdr, som var inrättningens fond vid ingången af år 1855, torde detta göra tillfyllest för ådagaläggande att anledn. icke saknats att besvära R. St:r med framställningar om statsbidrag för pensionsinrättningens vidmakthållande. Då emellertid frågan nu åter kommit i det skick att, afven vid detta tillfälle, föga sannolikhet är för handep att kunna något till ändamålets vinnande uträtta, måste jag f. n. afstå från allt yrkande i denna syftning. Med mitt vördsamma yttrande har jag endast afsett, att icke ett stillatigande å min sida måtte kunna tydas som ett medgifvande att ett statsunderstöd för ifrågavide pensions-inrättning skulle sakna grund, vare sig i billighet eller i omständigheternas kraf. Hr Prytz:
Härjämte anhäller jan i all ödmjukhet, att, i den händelse Höglofliga Utskottet finner förgodt tillstyrka ifräga warande Förflag, detta mitt särskildta yttrande mä Höglofliga Utstettety utlatags he till Hög Refpective Standen åtfölja Med hwar och en som nitälstar för allmänt wäl, wagar äfwen jag för min ringa dek tafla i önskningar och bemödanden för detta ändamäls winnande. Jag älskar och wördar alla dem, som af oförställd kärlek till Fäderneslandet söka gifwa förslag till dest älerupprättklst. Dertill hör mycket bidraga desi Dratselwerks ordning och säkerhet, jämte delsammas tillräcklighet för de ändamål och krafter hwaraf hela Statens oafbrutna styrelse till lugn och säkerhet, till förswar och fielfbeständ, till upplysning och stigande odling, till wälmåga och förkofran, till det helas rigtiga sammanhang och bestånd beror» Ännu, dä förslagen, som härtill gifwaS, icke synas mig kunna sörenas med rättwifans och billighetens fordringar, wärderar jag dock högt, för a fslg tens skull, bäve personen, hwarisrän de komma, och deu wälmening som grundlagt hans förflag. i5t Den 4 November. Det är således endast skiljaktiga begrepp om rätt och billighet, som orsaka att wi pä olika magar söka samma mäl, att wi pä särskilta satt wilja äler upprätta en af tiden, wärdslösheten, oförständet, rvätdet och flera förstörande krafter mer eller mindre förfallen ägendom. Den ena ifrig i sin önflan, att fe denna ägendom snart, genom besparda utgifter för desi styrelse, lemna af desi fordna afkastning någon behållning, förestår minskning af lönerna för, ehuru icke i antalet af, de personer, sorn erfordras att för» walla denna ägendom: den andra, lika angelägen om desi högre afkastning, som bättre förwaltning, söker bibehälla willkoren för de styrande sä länge deras befattning är nödig, och tillika att anmanda deras förrättningar till ägendomens förbättring och deraf följande högre afkastning.
— 6 Apotheksvaror, alla i taxan ej specificerade, enkla eller sammansätta, lill införsel af apothekare eller dem, som erhållit Sundhets-kollegii tillstånd att med sådana varor idka handel, eller, efter Sundhets-kollegii, We~ tenskaps-akademiens eller vederbörande Universitetsfakultets hörande, af vetenskapsmän till begagnande för vetenskapliga ändamål, eller ock, efler Rommerskoilegii pröfning, af näringsidkare, som styrka sig halva behof af dylika varor lör åstadkommaude af sina tillverkningar — Fr; a Argentan eller Nysilfver; hänföres under Metaller, sammansatta. Arkitektoniska arbeten; se Bildhuggeriarbete^ Årrakse Bränvin. Arsenik, till införsel al Apothekare och, efter erhållet tillständ af Kommers -kollegium, för fabriksinrättuingar — Fri Asfalt ■— Fri Asfaltfilt; hänföres under Papper, förbydnings-, pressoch tak-. Asfaltrör; hänföras fil Redskap och Machinerier. Aska , rå, af träd elle r andra vegetabilier — Fripott-, vällad eller öraffinerad, äfvensom raffinerad eller kalcinerad - Fri. koppar-; se Kopparskrot. lennoch bly-; se Tennaska. Åskar och Dosor, tullbehandlas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå; af sammansatta e ler såsom arbetade ej specificerade ämnen 1 skålp. 20 Assa foetida (Dyfvelsträck); lian förös under Apotheksvaror. 40 ExpeditionsUtskottets 1'örslag till underd. Skrifvelse N:o 85. Qvantitet för Införselstullberäktull. uingeu. Riksmynt. R:dr öre Auripigmeilt; hänföros under Färger, oj specificerade. Fl ORlsälN, kopaive-, peruviansk och annan nativ — •i Band: silkessammetsoch helsiden*) 1 skalp. 2 — halfsiden 1 skålp. 1 25 Anm.
Derpå iröres i " 8 hvetemjöl, hvari man blandat en smula » bruspulfver »; derpå tillsättes hvad smak man önskar (citron eller vanilj) och till sist irör man mycket sakta de 3 till hårdt skum slagna hvitorna. Gulan bälles i en smord form, beströdd med mjöl, och bakas omkring en timme i temligen varm ugn. Gerda. Äkta mandelsprits. Ett skalp, sötmandel, ett skalp, socker och 3 ägg arbetas väl tillsammans, uttages genom spritsen, lägges i äss eller kransar. Gräddas i svag ugn. Mjöl får ej begagnas, i stället tages fint socker. Fanny — g. Inläggningar. 800 gram skalade päron skäras i halfvor, och kärnhusen urtagas. 400 gram socker kokas upp med 2 deciliter vatten, 2 deciliter ättika, litet kanel, nejlikor och citronskal. Päronen iläggas och kokas, tills de bli mjuka. Efterrätter. Surmjölkspudding. ' h stop sur mjölk, hälften grädde, dess bättre, 1 qvarter stötta skorpor, 2 ägg, litet sirap, alltsamman blandas väl och hälles i smord form samt gräddas i svag ugnsvärme. Elsa. Syltning. Hälften blåbär och hallon kokas med lika vigt socker. Syltet är ej så äckligt som bara hallon. Står sig mycket länge. Elsa. Husdjuren. I i\ I U hon, hvad bomull uträttar vid brännsår — ty inte visste hon det förut. — Obs. Linoljan skall vara rå eller okokl. Afven kan kalklinement i st. f. olja användas. Köpes å apoteket. Likaså borde sprit vara till hands på en flaska — toatettbordet saknar ju sällan dylika i och för eau de cologne; en kan väl uppoffras och förses med på- skrift. Doppa blott fingret i sprit, om ni har skurit eller brändt er, och några timmar derefter kan ni göra hvad ni vill med handen. Om intet annat finnes till hands, så sätt god såpa på brännsåret och tvätta ej så strax bort det. Att hålla fingret i bläck har skänkt mig lindring ofta, då jag som barn brännt fingrarne, men obetydligt förstås. Ebon Iloi.
Häfver Nämndeman ”förfall, och varder förthy Häradseller Lag' mans-Rätt ej domför: eller saknas eljest full - 712 Protocoll (ifver Jnstitiiz-jlrender. ’’talig Nämnd i andra fall , än det, sorn i 13 ”Gap. 4 § Sägs, kalle Häradshöfding eller Lag-, ”man af de Bönder, sorn närmast bot , en eller ”flere, efter thy, sorn behofvet fordrar.” Sä har Högste Dbnastolen, hvars und. yttrande genom Remiss den 27 nasti. Februarii. blifvit i Nåder infordrat, i und. tillstyrkt bifall å hvad i ofvan berörde måtto, blifvit föreslaget samt att Proposition dero.m må till Riksens, Ständer öfverlemnas. Hans Excellens Herr Grefven och Justitiae Stats Ministern yttracle, att egentliga orsaken , hvarföre man nu trott sig böra föreslå, val af Tre personer och rättighet för f^äradsRätten , att deraf nämna en till d.an lediga, Närnndemanstjensten, varit den , att då Häradshöfdingarne förut och från längre tider tillbaka allt hitintills, sjelfve, utan föregånget val, tillsatt desse tjenster , man ansett betänklighetegkunna egi ruin, att skilja dem ifrån allt inflytande på tillsättningen, så fänge det af LagCommittéen gjorda förslag, i hela dess vidd, ej: kunde antggas; hvaruti närvarande Justitia? Råd instämde Kongl. Majit bifcll jemväl , i likhet med hvad Stats - Rådets öfrige Ledamöter tillstyrkte, hvad sålunda hemstäldt blifvit, endast med den, förändring, att Kungl. Majit ansåg det vara närmast i sill ordning, att, i öfverensstämmelse, med hyad det till Rättegångs-Balk utarbetade och af trycket till granskning utgifue förslag innehåller, Sockn,en , eler. N imndemans.Iedigheten inträffade , sjelf utvalde efterträdaren af sådan egenskap, sann forslaget utsätter , utan att Hä - Proposition om förändring i Rctteg.
Jag skulle då icke med den liflighet nu skedde, kunnat imaginera mig hvilken effekt mina tillämnade svängningar med Herr Figge skulle göra; likvisst tror jag de, om möjligt öfverlräffade det första parets, ty, olyckligtvis hade Hr Figge några dagar förut fått snufven om några tourer till en fransysk quadrille, hvaröfver han nu vidt och bredt ordade; "Han vore fasligt kär i franska danser, spelte sjelf litet viol, men var ej i stånd att kunna införa dessa danser i T., emedan alla menniskor der tyckte mer om de svenska, samt spelman Patrik Stollt, dessutom befanns alldeles oläraktig vid uppfattandet af musiken beträffande de franska." Följden af allt detta blef, att vår promenade räckte sina väl fulla åtta hvarf; att Mamsell Binas och Mamsell Lovas ögon, ledsagande oss genom alla dessa opåräknade direktioner, icke utan förtrytelse varsnade, hvad de, genom desse onödiga strålningar länge nog gingo i mistning om, och att sluteligen och sist jag, sedan ändteligen min Cavalier ett par slag kring rummet med mig nigit sig fram, för honom gjorde min tackskyldigaste reverence. I samma takt och med samma beredelser upptogos härefter af de maktinnehafvande herrarne, den ena damen efter den andra, hvarunder den fullkomligaste munterhet ägde rum. Att detta för de främmande var det lyckligaste påhitt Rosa kunnat göra, syntes mer än klart; hvarföre hon äfven, stundom underhjelpt af mig, i timmo-tal lät sina valtzer och quadriller högljuda. Verkeligen hade icke dansen så upplifvat
Deputerade af Sockerbruks-Societeten ■hafva anfört: att rått Socker borde förtullas på sätt Tull-Styrelsen föreslagit; men önskat, att Tullen skulle minskas; att om Topp-socker finge införas, borde det förses med den Stads stämpel, Bevillnings-Utskottets Betänkande iV.o 27. 25 der införseln skedde; att Topp-socker borde tull-fritt få exporteras; att Sirap borde lill införsel vara förbjuden, eller ock den af Tull-Styrelsen föreslagnaTull, 3 sk. per #, förökas till 4» samt att Tullen å skuren Kork borde nedsättas till 2 sk, per Till hvad i allmänhet, i afseende på förbud eller skydds-tull är anfördt, bade Siden-Fabriks^ Idkarne yttrat: att deras tillverkning i myckenhet icke fullkomligt svarade mot behof-^ vet, men att de, med undantag af Krus-^ flor och Silkes-strumpor, kunde tillverka i alla slags Siden-varor af fullkomligt lika god beskaffenhet som de utländska , med lika vackra färger och faconer; men att det icke härstädes lönte mödan, emedan den kostbara tillverkningen ofta vore urmodig innan den hunne blifva färdig, hvarföre Svenska Siden-Fabriks-Idkarne icke , hvad modetyger angår, ansågo sig kunna täfla med utländska; att arbetskostnaden här faller sig dyrare än i andra länder; att afsättning saknas inom Landet, likasom capitaler till inrättande af större Fabriker och dyrbara ma - Siden-Fabriks-Idkarne. diuoypj-syuqvj-stfmuog * 26 BcvillningsUtskottets Betänkande IV.-o 27. schiners anskaffande; men hoppades, alt om tillräckligt skyddande Förbuds-Författningar finge fortfara minst 10 år, skulle Siden-Fabricationen, hvad priserne angar, kunna uthärda utländsk medt täflan; hvarjemte Siden-Fabriks-Idkarne gjort flere anmärkningar vid det af General-Tull-Styrelsen, i afseende på Siden-varors förtullning, upprättade förslag, samt anmält den önskan, att rått, o färgad t
Hofrätten, med tillämpning af 1 kap. 12 § Rättegångsbalken, rättvist döma Rådstufvurättens Ordförande och Ledamöter att för den försummelse och vårdslöshet, de i berörde hänseenden låtit komma sig till last, böta, Rorgmästaren och den under hans ledighet tillförordnade Ordföranden hvardera sexton R:dr 32 sk. samt hvar af Rådmännen åtta R:dr 16 sk.; hvarjemte och då bemälte tillförordnade Ordförande icke inom den af Kongl. Hofrätten föreskrifna tid fullgjort hvad honom blifvit i rätteR. SI. Jusi. Ombudsm. Emb.-BcräUelse för år 1854. 4 — 26 — gången förelagdt, Kongl. Hofrätten med bifall till Advokatfiskalsembetets yrkande fällde honom att utgifva de genom slik underlåtenhet försutna vitén, tillhopa sexton R:dr 32 sk.; varande underdåniga besvär öfver detta utslag icke anförda. Enligt en sakägares hos mig gjorda angifvelse hade uti ett vid Långhundra Häradsrätt förehaft mål protokoll och beslut af tillförordnade Domhafvanden icke blifvit i rättan tid expedierade; och sedan jag af denna angifvelse lemnat bemälte Domhafvande del med anmodan att sig deröfver förklara, men efter ett belt års väntan någon förklaring icke inkommit; så har jag bos Kongl. Svea Hofrätt låtit åtala den ifrågavarande försummelsen; hvaröfver Kongl. Hofrätten genom utslag den 6 December 1853 sig utlåtit, att emedan tillförordnade Domhafvanden, enligt hvad upplyst vore, vid Långhundra Häradsrätt å 1850 års hösteting och 1851 års vinterting handlagt ofvan omförmälte mål, och tillf. Domhafvanden, hvilken det följaktligen ålegat att ombesörja expeditionen af Häradsrättens protokoll och beslut i målet, erkännt, att han försummat att inom i lag föreskrifven tid till angifvaren utlemna Häradsrättens berörde protokoll och beslut; ty fälldes bemälte Domhafvande, likmätigt 24 kap. 5 § Rättegångsbalken samt 5 och 7 punkterna j Kongl.
Och nu — nu skulle jag nästan våga hålla ett vad, att herrame icke kunna gissa, hvilket intresse ' som förde mig dit Derför så godt först som sist: det var, för att tala med Cru-senstolpe, » stamfaderns antecedentia ». För ett par år sedan utkom i Frankrike ett särdeles intressant arbete om Napoleon 1: 8 fältmarskalkar, särskildt om Bernadotte. I korthet nämdesder ock hans guvernörskap öfver Hamburg, och det föll mig derför in, att ett eller annat dokument från den tiden skulle kunna uppletas i stadsarkivet. Det var 1807, som Bernadotte utnämdes till guvernör öfver hansestädema, ett uppdrag olikartadt med hans föregående styrelse af Hannover, nämligen väsentligen militäri sk t. Han kunde i Hamburg egentligen ingenting annat godt uträtta än att så mycket som möjligt mildra eller, om man så kan uttrycka sig, rättvist fördela de oundvikliga krigspålagoma. Att döma af den literatur öfver Hamburg under ifrågavarande tid, som jag genomgick på dervarande bibliotek, synes fursten af Ponte-Corvo i nämda afseende ha lemnat ett godt minne efter sig. Hvad beträffar handskrifterna i rådhuset, aktstyckena rörande Bernadottes förhandlingar med Hamburgska senaten under åren 1807 — 1809, så voro de dess värre illa åtgångna vid den stora branden i Hamburg 1842, men broschyrer öfver Hamburg från ifrågavarande tidpunkt påträffade jag i riklig mängd i biblioteket — i förbigående sagdt en mycket väl ordnad inrättning, som man knapt skulle väntat att finna i den åt Merkurius helgade staden. Yid föregående besök i Hamburg har det varit mig påfallande, hur oändligt litet antalet boklådor der är i jemförelse med öfnga butiker, och då jag för ett par år sedan roade mig med att inspektera en bokhandel, fann jag nästan blott resehandböcker och romaner; t. ex. svenska literaturen var representerad endast genom ett par häften af August Strindbergs » Svenska öden och äfventyr ».
Desideria från Allmänna Indragningsstaten åtnjuter en pension af 750 R:dr, må derutöfver å nämnda stat uppföras ett belopp af 450 R:dr, att under hennes återstående lifstid årligen utgå. Enligt hvad Utskottet inhemtat, var ställningen i Generallöjtnanten Grefve Mörners bo vid hans år 1841 timade död sådan, att hans efterlemnade enka ansåg sig icke böra göra framställning om en pension, som med hänseende till hennes mans förtjenster såsom krigare säkerligen icke skulle henne förvägrats. Nu hafva emellertid, enligt hvad Utskottet delgifna handlingar ådagalägga, förhållandena i berörda afseende förändrat sig och Utskottet anser derföre Rikets Ständer icke böra underlåta att genom beviljande af den begärda och för Grefvinnan Mörners uppehälle erforderliga pensionen, gifva en gärd af erkänsla åt den aflidne, af fosterlandet väl förtjente maken. Yäl förekommer, såsom ofvan är nämndt, att Grefvinnan Mörner å indragningsstat redan uppbär en pension af 750 R:dr, men då denna pension blifvit henne tillagd på grund af hvad hon sjelf verkat, utan allt afseende å mannens förtjenster, torde berörda omständighet icke böra utgöra hinder för bifall till Kongl. Maj:ts framställning; hemställande på grund häraf Utskottet, att för Grefvinnan Mörner må, utöfver den pension af 750 R:dr, hon i egenskap af f. d. statsfru hos H. M. Enkedrottning Desideria från Allmänna Indragningsstaten redan åtnjuter, å nämnda stat uppföras ett belopp af 450 R:dr, att under hennes återstående lifstid årligen utgå. 41:o.
Öfversten skulle gubevars i dörren krusa litet med den nykomne Albert, men denne gjorde blott en åtbörd, som tillkännagaf att han visste sin plats, och man gick ut i behörig rangordning. Snart var supéen expedierad, och man gick åter ut i salongen. Öfversten lade ännu en patience, och man pratade, och slutligen togs godnatt, och hvar och en gick till sina rum. Men om det ej är indiskret, så skola vi ställa oss och lyssna vid dörrarne, för att få höra hvad man har att säga. Ära den som äras bör, således först till öfverstens och öfverstinnans sängkammardörr. «Nå, min söta vän!« sade öfversten till öfverstinnan, i det en gammal trotjenare drog af honom stöflarne, och satte fram tofflorna: «hvad tycker du om den nye lärmästaren? – «Åh jo, han kan vara hygglig nog; men han vet ännu bara inte, hur jag vill ha det i mitt hus. Det är bedröfligt att se, huru litet grannlaga ungt folk nu för tiden är. Men jag hoppas att han bättre tar sig till vara, då han närmare lär att känna mig,» sade öfverstinnan, i det hon lade den aftagna negligéen på toilettbordet, och lät oss «närmare känna» den rätta färgen på hennes hår. «Du har mycket rätt, min söta vän,» återtog öfversten, i det han drog ned nattmössan öfver öronen, «han var alltför öfverdådig. Men kanske brukas det så nu i Stockholm?» – «Brukas!» – «Ja så, förlåt mig min söta vän, jag mente bara» – – «Det kan väl vara, att det brukas så i hans kretsar, och äfven ibland oss af våra jemnlika, men en simpel målare» – – «Ja ja, du har så rätt, så rätt, min söta vän» – Men här är inte roligt att stå längre. Låt oss springa till flickornas kammardörr. Ah se, ett så inventiöst nyckelhål! man kan ju se nästan allt som passerar i rummet. Nå nå, vackert, vackert! «Låt mig få se, låt mig få se!« – En i sönder. Hvad ser du då? Ack se den allra lilla sötaste fot! Men det är nu inte rätt att stå så här.
Jag anser de Medborgares rått, som nu få vidkännas af DiscontFörvaltningen, mer eller mindre förorsakade förluster, påkalla ali den ansvarighet, hvartill Reglementens och BolagsReglors öfverträdande kan föranleda; och ingen skall med mera nöje än jag emottaga en grundad öfverbevisning, att Götha Canal DiscontDirectinn, vid det ifrågavarande Lånebiträdet till Canalarbetet, som nu väcker en betydlig brist i tillgångarne, iakttagit hvad Reglementen och Författningar i d nna del stadga, och då jag genom mitt yrkande af laglig undersökning och ansvarighet, å ena sidan, åsyftar tillfredsställandet af rättvisans kraf för e» bedragen Allmänhet; önskar jag ät Directionen härigenom lemna tillfälle, att på ett för sig tillfredsställande sätt upplysa den stora del af Allmänheten, 60m troligen i denna Den 17 Martti, e. m. del hyser samma begrepp om saken, som jag. Med Ut kottet instämmer jag gerna deri, att alla Assignationer på ett eller ann t sätt må genast inlösas; men de hätti!! föiskjufre medel endast ansts, såsom ett Foiskotts-bidiag till Massorna, som för dessa Assig'riå'0« ners godtgörande bör häfta, likasom för cvss öfriga skulder.