Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ernst Jonas Fredrik Kjellander löddes den 5 December 1812, i Vestergötland; födelseorten var Valla, i Vadsbo härad, Fägreds socken och närheten af Vassbackens kanalsluss. Föräldrarne voro Bengt Kjellander och Anna Margareta Strålin. Fadern, son af Prosten i Flo Jonas Kjellander och Eva Maria Kellgren, hade valt Medicinen till yrke, och var Öfverläkare vid Göta kanal; men bråddes på sin store morbroder i en kärlek för skaldekonsten, som äfven af Svenska Akademien ej blef lemnad utan uppmärksamhet 144. Ännu mer liknade han honom dock, tyvärr! i anlaget till en bröstsjukdom, af hvilken han, vid en ålder af blott trettiofem år, den 18 Januari 1816 bortrycktes från de sina. Den föga mer än treårige Ernst var nu sin moders enda qvarlefvande barn; ty en yngre syster, Hilda, hade aflidit redan under föregående året. Lyckligtvis föll hans ledning i de bästa händer. Fadern säges varit en gladlynt man (stundom kanske något öfver höfvan), lustig sällskapsbroder, infallsmakare, anekdot-berättare: modren, utmärkt genom ett djupare själslif, beslöt att oinskränkt lefva för sonen. Sluten för mängden, värderades hon af de få, för hvilka hon upplät sin närmare bekantskap, såsom en qvinna af ljust – till och med skarpsinnigt och qvickt – förstånd, mycket sinne för skön bildning, samt framförallt ett åt Gud med brinnande kärlek hängifvet hjerta. Sådan besörjde hon sjelf sin Ernsts uppfostran och första undervisning med hela den ömma omtanka, hvari hennes gudsfruktan och hennes aktning för kunskap lika deltogo. Också var han och förblef ett glädjebarn, som ingaf farhågor endast genom den alltför skyndsamma tidigheten af sin utveckling. Redan vid fyra års ålder plägade han om aftnarne förtälja henne sagor af egen uppfinning, i hvilka en rik fantasi tillkännagaf sig lika varmt som älskligt. Lätt gissar man, hvarföre hon år 1818 flyttade till Skara. Det var läroverket, som drog henne dit.
Rudenschöld i tillfälle att hålla ett privat seminarium för bildande af folkskolelärare; och så vida detta, efter pröfning af sakkunnige män, skall befinnas vara det lämpligaste sätt att för Svenska folkskolan tillgodogöra den rika erfarenhet, som af denne i hennes tjenst sedan många år outtröttligt arbetande man vunnit, så instämmer jag äfven i detta förslag. Efter min tanka skulle detta seminarium hafva sin egentliga betydelse med afseende på de ofvan omtalade småskolornes lärare, dock ntan att det behöfde vara något nödvändigt vilkor för dem, att hafva genomgått detsamma. Vidare har man varit betänkt på anställandet af i undervisningsväsendet skicklige män, för att utöfva särskild tillsyn å folkskolorne. Dessa skulle genom resor i orterna och besök i skolorne kontrollera folkskolelärares sätt att sköta sina befattningar, meddela dem de förbättringar, som kunna förefinnas erforderliga, m. m. Jag tror att sådan inrättning vore ej allenast nyttig, utan äfven nödvändig; och får jag, med öfverlemnande åt andra, mera sakförståndige, att vidare bestämma sättet för sådane folkskole-inspektörers verksamhet, häruti instämma. Slutligen bar man velat för folkskolans behof anslå den f. n. till Statsverket ingående s. k. skyddsafgiften, upgående till omkr. 300,000 R:dr b:ko. Äfven häruti instämmer jag af själ och hjerta, förutsatt alt dessa medel varda använde till folkskolans verkliga förbättring, och ej, såsom föreslaget är, uteslutande till förökande af n. v. folkskolelärares aflöning samt underhjelpande af kommunernas pligt att bålla fattiga barn i skolan, hvarigenom saken ingalunda vore hulpen. Ty ehuru verkligen klent och i stort behof af förhöjning det belopp är, som enl. skolestadgan tillerkännes läraren, så bör väl först afses att denne är af sådan beskaf - Dei» 3 December e. m. fen het, att folkskolan kan fiafya sarj»sky 1 digjfc gagn af honom, om flans lön hjefva förhöjd, innan man tänker på sådan löneförhöjning.
R:dr tros kunna betydligen nedsättas för Allmogens barn och lägre samhällsclasserna, hvilka äro vana att i många afseenden hafva mindre pretentioner. Flere omständigheter skola, enligt sakkunniges försäkran, bidraga dertill, att göra en cur vid en Ortopedisk Inrättning kostsammare, än många andra. Sådana äro t. ex. den goda kraftiga föda, som fordras för att utrota Skroflerna och Engelska Sju - 1 Den i5 De c er» ber e. ni. 325 kail, hvilka vanligen ligga till grund för • allehanda lyten och fel i kroppsformen, samt det utrymme som är nödigt, på det ej för många blifva sammanpackade i ett rum, såsom menligt verkande på hälsan och euren; hvartill komma vissa kostsamma medicamenter, mycken tillsyn och en betydlig betjening, äfvensom patienternas nödiga undervisning i språk, liandaslöjder, och vetenskaper, för att förekomma det deras tid i moraliskt afseende ej må gå förlorad, och ändtligen kostsamma bandager, fjädrar och machiner, hvilka äro förnötning underkastade, samt ofta under euren förderfvas, gymnastik, bad m. m. Uppå anförde skäl, och då Josefinska Institutets stiftare och föreståndare, Professoren Herr Doctor N. Akerman, varit nödsakad att, till vinnande af erfarenhet i behandlingssättet och nödiga iusigter, göra en kostsam utländsk resa, hvartill lian af allmänna medel endast uppburit 800 R:dr 33:co; då han, som veterligt är, af egna tillgångar förskjutit kostnaden till nödiga modellers införskrifvande; då han fördetta ändamål nödgats uppoffra åtminstone en del af sin privata praktik som Läkare, för att kunna egna sin tid och sina omsorger mera uteslutande åt vården af Institutet, enskilla betydliga uppoffringar, utom hvilka Inrättningen icke kunnat äga bestånd; och då ändtligen denna Inrättning redan visat 32G Den 15 December e, m. för Fäderneslandet och menskligheten lofvande resultater, tvekar jag icke att föreslå: 1:0
Pannans höjdj mätt å lägsta stället af densamma, skall vara minst |:del af diametern; Hattens rymd, inberäknadt löst eller fastsittande rör, som sammanbinder pannan med kylaren eller mäsk värmaren, skall utgöra högst] 2:delar af pannans' rymd; 1 fyllningslucka och omröringsanslalt må anbringas å pannan eller å hatten, äfvenså aftappningsrör å pannan, med beräkning af dess innehåll i kannervmden; inrättande af ventiler å hatt eller ångrör vare äfven tillåtet; Mäskvärmare af bestämd form får begagnas till högst |:dels rymd utöfver pinnan; Ett ajkylningsredskap, bestående af slang eller kylare, äfven af bestämd form, får till redskapen användas; Rektifikator, ångapparat eller någon annan inrättning, af hvad beskaffenhet den vara må till al verkningens fortskyndande, får ej vid dessa redskap anbringas eller i någon af dess serskilde delar inrättas, hvaraf följer, att spritångorna, sedan de utgått från hattröret, ej må hvarken i mäskvärmaren eller 6 Bil i N. o ij lill Bevillnings-Utskotlets Skrifvelse, N.o 6. annorstädes ledas i uppåt gående riktning. Pannan får inmuras men ej någon annan del af redskapen. Bifogade ritningen N:o 2 och 3 utvisar närmare de Tunner, som för redskap och särskildta delar deraf i denna klass äro tillåtna. § 15. Bränvinsbränning i denna klass må ej i något fall idkas med flera än en panna i samma bränneri eller å samma egendom, ej heller i förening med bränvinsbränning i l.a klassen eller på samma egendom, der sådan bedrifves; egare af flere egendomar obetaget, att på hvardera af dem utöfva siu bränvinsbrännings-rättighet i den klass han åstuudar, då jord värdet dertill berättigar. § 16- Rättigheten lill bränvinsbränning i denna klass må icke öfverlåtas till annor man utan i sammanhang med jorden. § 17.
Hvad Oeeonoinie-Utskotlel beträffar, har det föga med detta ärende alt skaffa, så vida det ej lyckas, att frånrycka detsamma från StatsUtskottet. ✓ Jag tillstyrker derföre, att omröstningen må komma alt äga rum i förstärkta Den 19 November e. m, 317 St ats-Utskottet, emedan detta behandlingssätt synes mig öfverensstämma med grundlagens bade anda och bokstaf, då det står i 7Ö §. Riksdags-Ordningen, att ”det Utskott ”skall förstärkas, tili hvars handläggning millet hort;” men icke de, som dermed tilifälliglvis »'Hl. befattning. Herr Hj e r t a : I min öfvertygelse är Herr LefVciis åsigt af saken riglig; men jag underställer den värde T; larens e - get omdöme, om det lönar mödan; att, för en sådan omständighets skull, vålla en nv jemkning, som skulle draga ut på tulén. Opinionen i afseende på sjelfva saken lärer i alla fall förblifva den samma; och då man genom prejudicat redan har en slags princip i detta afseende etablerad, är det kanske så godt, att för denna gang lala dervid bero. I anledning af hvad Grefve af Ugglas anfört, får jag fasta uppmärksamheten påföljderna af det behandlingssätt, han föreslagit. Om ett sådant beslut rörande första puncten här fattades, skulle för de Norra Orterna en ny Magazins-Direction uppkomma, hvilken Ridderskapet och ådé n likväl redan förklarat ej vidare skola äga rum. Beträffande sednare puncten, så funnos, då målet här förevar, flere personer, som försäkrade att dylika District-Magaziner icke liro i de södra Provincerna behöflige. Jag yttrade yäl då en annan öfvertygelse, emedan u - Den 19 Nsvember e. m. ti Småland verkeligen finnas vissa orter, der spannemåls brist nästan årligen äger rum , på grund hvaraf’Utskotten tillstyrkt förenämde anslag af’25,ooo tunnor.
Utsk. säger: ”hvaremot och då, beträffande yrkandet om den uti förevar:de § bestämda afgifts förhöjning, samma afgift, som hvad Stockholms stad angår, på vederbörlig ansökning redan blifvit ökad lill 6 r:dr 32 sk. b:co, i allmänhet befunnits otillräcklig, Utsk. föreslår, att R. St. måtte i underd. skrifvelse, hos K. M. förnya sin vid sednaste riksdag framställda anhållan om samma afgifts förhöjning från 2 till 5 r:dr b:co för handtverks-föreningarne i städerne utom Stockholm”. Utsk. har nämnt sig veta att denna afgift för Stockholms stad blifvit ökad till 6 r:dr 32 sk. b:co. Der har just Utsk. skälet, hvarföre det icke borde befatta sig med nå 9* - 132 Ben 18 Juni e. m« gon underd. skrifvelse med anhållan om förhöjning i afgiften till de öfriga handtverks-föreningarne. Huru har Stockholms handtverksförening fått denna förhöjning? — På så sätt att den ingått till ÖfverStåth. och derom anhållit. Det har ansetts nödvändigt för Stockholms stad och derföre har K. M. sedan beviljat det. Hvarje annan stad har samma rättighet att gå in lill K. Bef:hf:de och begära detsamma. En underd. anhållan från Ständernas sida är alldeles obehöflig i detta fall, och derföre afstyrker jag densamma. Frih. Cederström: Den omständighet, att afgiften för hvarje inom Stockholm i handtverk inträdande blifvit fastställdt till 6 r:dr 32 sk. b:co, kan icke utgöra ett skäl för R. o. Ad. alt afslå förhöjningen i afgiften för handtverkare utom Slockholm från 2 till 5 r:dr b:co. Ett sådant afslag skulle ju innefatta att R. o. Ad. måtte anse afgiften icke behöfva förhöjas. Månne det skulle vara R. o. Ad:s tanka att det blott är i Stockholm som denna afgift bör höjas, i följd af dyrbeten [>å lifsmedel och andra nödvändiga utgifter?
» 260. » von Saltza, fullm. Hr von Krusenstjerna, E. » 338. » Tersmeden, F. W. s u 372. » Nieroth, fullm. Frih. Åkerhjelm, K. » 391. Hr Lagergren, A. » 478. » Printzensköld, A. » 559. » Pereswetoff-Morath, fullm. Gr. Piper, Ch. E. » 839. » Rehnberg, C. » 1468. » Stedt, G. » 1606. » Flach, J. » 1655. » Tornerhjelm, J. A. » 1708. » von Walden, fullm. Hr Blomstedt, C. » 1878. » Malmerfeldt, fullm. Hr Belfrage, W. » 1981. » Nordenstolpe, fullm. Gr. von Schwerin, A. » 2255. » af Pontin, D. F. C. » 2331. » Ros, A. E.; alla med 103 röster. Suppleanter: N:o 2292. Hr af Edholm, E., med 103 röster. » 1741. » Wolffelt, M. C., med 103 röster. » 394. Frih. Nordenskjöld, A., med 103 röster. Hr I)e Maré, B., med 103 röster. » 392. Frih. Peyron, G., med 103 röster. Hr Cremer, fullm. Frih. Beck-Friis, J. T., med 103 röster. » 2161. » af Zellén, fullm. Hr von Plomgren, P., med 103 röster. Den 17 Juni f. m. 231 N:o 1. Hr Lilliehöök, J., med 102 röster. » 15. » Ribbing, G. med 102 röster. » 2315. » von Schinkel, fullm.
Herr af Wingård har ock serskildt , med Erinran oni den Fond, hvilken, af ArtilleriBefälet samlad, för Stipendier åt ArtilleriOfficerare, som ville resa utomlands för att utbilda sig i yrket, före 1809 års Riksdag var i KrigsColfegium afsatt, men då af Rikets Ständer öfvertogs, hemställt, det räntan deraf måtte få återgå till sin primitiva bestämmelse samt ersättning derföre lemnäs genom beviljandet af ett årligt anslag till 1 eller 3oöo R:dr Svenska Bancosédlar, till resestipendium för en ArtilleliOfficer, hvars utväljande borde af vapnets högste Befälhafvare bero; Och hvaröfver begärts Utskot 4 - 5o S t a t s - U t s k o 11 e t s tets yttrande, oberoende af det beslut som i anledning af Hr von Vegesachs motion kunde komma att fattas. Utskottet, inseende vigten deraf, att de Officerare, hvilka vid inträffande krig få högre befäl inom Armeen, icke sakna den erfarenhet som detta yrke fordrar, finner väl de sålunda gjorda förslagen i sin mohn dertill föranleda; men dervid har ock hos Utskottet förekommit och måst tagas i betragtande, huruledes Statens knappa tillgångar ej medgifva Anslags uppförande å Stat för det uppgifne ändamålet. Utskottet tror likväl, att hvad Motionairen samt flere med honom åsyftat, till någon del skulle kunna vinnas, derest R. H. St:r till K. Mtts bepröfvande i underd. öfverlemna, att på det sätt K. Mtt i Nåder pröfvar ändamålsenligast, af Tredje HufvudTiteltls Besparingar anslå lämplige understöd för skicklige Officerare i nämnde hänseende, hvaraf Fäderneslandet kan påräkna gagn och fördel under en kommande tid.
Hufvudföremål för Cassa-Afdelningens dagliga verksamhet är att med den minsta omgång och tidsutdrägt, som under nödig control och säker - Banco-Utskottels Utlåtande N.-o 38. het för Banco-Verket, och utan ett oskäligt förspillande af kostnad och arbetskraft må kunna åstadkommas, betjena allmänheten i desspenningeJör hållanden till detta Ver k. 1:0 Penninge-insättningar, med eller utan vexling, emottagas i Cassaafdelningen från kl. g till 11 söknedags-förmiddagarne. Vexling af sedlar till mynt och af mynt till sedlar, samt utbyten, olika valeurer emellan, då insättning ej tillika sker, förrättas från kl. 9 till 1 söcknedags-förmiddagarne. 2:0 Den, som i Cassa-afdelningen vill inlemna penningar, har att infinna sig å de bestämda tiderna samt för öfrigt iakttaga: d) att Banco-transportsedlar ej sammanblandas med åndre sedlar, vare sig större sedlar af den nya sedelsorten*) eller småsedlar, utan ordnas för sig, med bilagd specificerad förteckning, uppställd efter enahanda grunder, som för Vexel-Banken varit föreskrifne. De emottagas icke efter kl. 11 förmiddagarne, vare sig för insättning eller till förvexling; bf) att äfven vid öfrige penninge-levereringar af något betydligare omfång, hvarje valeur i sedlar och i metalliskt mynt skall för sig afskiljas, och specificerad nota åtfölja, som uppgifver huru mycket inbetalas serskildt för Låne-Banken och serskildt för Depositions-Banken samt om, och i hvad sorter af mynt och sedlar något återbegäres. 3:o En Bankens Commissarie är Chef för Cassa-afdelningen.
Mannerheims deltagande i 180g års revolution, då den redan kommit till sin mognad, erkännes af hvarje Svensk, äfven af mig; och en hvar afundas honom, att dervid hafva spelat den röle han gjorde. Men allt detta hindrar icke, att när remiss begäres å den motion som nu blifvit oss förelagd, densamma undergår någon modifieation. Man kan anse motionen innefatta tvänne förslag; det ena att personligen belöna Friherre Mannerheim; det andra, att fastställa den grundsats, att hvarje af^ gående JustitieeOmbudsman bör tillgodonjuta pen - Den 25 Augusti e, mi SS »ion. I förra fallet skulle jc% önska, att den tillernade pensionen åtmindstone blefve till beloppet mindre än JustitiseOmbudsmans-lönen, tyman måste framför allt åsyfta, att denne Embetsman må äga mera håg att bibehålla sig vid förtroendet, och sätta mera värde på detta, än på penningen, som dervid måste vara utan allt slags inflytelse. I senare fallet åter skulle jag tro, att en prsescriptionstid af minst 20 tjensteår, borde utsättas, som kunde bevittna, att personen ägt Riksens Ständers förtroende, och jag förmodar, att en pensionerings-anstalt med detta vilkor vore nyttig, emedan hvarje Justitieombudsman då skulle hafva en ytterligare driffjäder, att söka göra sig förtjent af Riksens Ständers förtroende, för att ej ombytas. Herr von Hartmansdorff har åberopat, att öfrige i Regeringens tjenst varande Embetsmän, få vid 70 års ålder behålla lönen som pension. Men Herr von Hartmansdorffhar glömt att nämna, det desse Embetsmän äro tvungne att i Rikets tjenst använda hela deras lifstid, eller åt-i mindstone deras bästa år, innan de blifva pensionsmässige. Det är således en betydlig skillnad emellan dem och en person som för 5 år väljes till ett Embete. Mig synes det ock vara tydligt, att om en man, med eller utan enskild förmögenhet, med eller utan verkelig förtjenst, väljes till Justitieombudsman, Riksens Ständer icke skola utan skäl eller af godtycke vid ett kommande Riksmöte invälja en annan. Riksens
I öfrigt tillstyrkte Statsrådet i underdånighet, det Kongl. Maj:t måtto af Rikets Ständer äska: till aflöning för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader samt dess tjenstebiträden, så väl i hufvudstaden som i landsorterna, 26,950 R:dr årligen, eller för de tre åren 1858—1860 . 80,850: till arfvoden för lärare vid Mariebergs läroverk i de kunskapsämnen, som tillhöra Civil-ing enior er, 3,000 R:dr årligen, eller för nämnde tre år 9,000: till stipendier för elever, som genomgå den för Civil-ing enior er bestämda kurs, likaledes 3,000 R:dr årligen, eller för samma tre år 9,000: till slöjd-expositioners befrämjande, för nästa statsreglerings-period, tillsammans 4,500: till utdelning vid landtbrukare-möten af premier för kreatur af utmärktarc race, för nästa statsreglerings-period, utöfver hvad under anslaget till »Eefrämjande af jordbruk och landtmanna-näringar» komme att af Kongl. Maj:t begäras 4,500: Vidare hemställde Statsrådet, under åberopande af de i protokollet öfver Finans-ärenden af den 11 innevarande månad upptagna skäl, att, på det de lönetillökningar Kongl. Majit nu förklarat sig vilja för särskilda embetsverk eller stater äska till utgående från Sjette hufvudtiteln under nästa statsreglerings-period, måtte redan under år 1857 få af vederbörande löntagare tillgodonjutas, Kongl. Majit måtte för sådant ändamål i nåder begära ett reservatfons-anslag i rundt tal af 410,000: R:dr Riksmynt, ungefär motsvarande, efter gjord beräkning, den löneförhöjning, som då kunde komma att tilldelas: Departements-chefen och Statsråden utan Departement, Departementens expedition, 104 Bil. JYl 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. JYs 1, om Statsverket 1856.
Jag har ock tydligt medgifvit, huru jag ansett förhållandet, och linner nu detta af Herr af Uhrs anförande bekraftadt. jag har icke ens tillåtit mig tvifla derpå , att Utskottets uppgift grundade sig på erhållna Extract; iuen det var blott ett Den 2, Juli, 4* fullständigare utmärkande, sorn saknades, och som efter min tanka borde äga rum, nemligen , att här endast var fråga om export af förtidlade utländska varor, som i sjelfva verket är något extraordinairt; tyman betalar vanligen icke confiscationsafgift för varor, dem man åter ämnar exportera, i synnerhet då man har öppet tillfälle att låta dem förblifva på Nederlag, tills exporten sker. Hvad åter angår frågan om den ytterligare skiljaktigheten mellan de quantiteter Nederlagsgods, jag uppgifver såsom exporterade frän Götheborg, åren 1815 och 1814 > och dem, soln Herr af Uhr nu omnämner i stöd af SjöTulls-Contoirets sednare Extract ; så tror jag, att denna skiljaktighet förklaras af den anmärkning jag nu tillika hortUppläsas, att nemligen., då 1814 års NederlagsJournaler icke ännu från Götheborg inkommit , Contoiret i stället uppgifvit förhållandet för åren 18x2 och 1813. Men 1812 års handelsrörelse kunde icke vara lika med 1814 års.
Proviant, lagren llppgär efter kostnads, primer till isz,8i4R:d 19 § 6 rst; men dä wiv om. sittning de äl. dre Proviant, persed larne mä. fie chrsälj.is, kan lika ersättning sedan prisen äf. wen fallit, icke förwäntas, hwarköre, och med afseende til. lika ä afstrif. ninas procenten upptages wär. det efter 25 procents mrnskning till 92,860:38.7. Utestäende fordringar i landet för Spänne»,äl och Contante försträckningar samt hos redo. Tillhopa Bane» 729,663:12.4. Enär Enär derifrän afräknas Magazins-Inrättningens skulder till Riksgälds. Contoiret efter nuwarande Cours 73 §. pä Riksdaler» Hamburger Banco, och upplupen Ränta till nästlidne Junii mänads flut 39,574 R:dr. 8 §. Banco samt till diverse In. rättningar och Personer 117,981 R:dr. 5 H. 9 rst.; tillsammans 157,555: rz. 9. utgör MagazinS. Inrättningens Fond - -572,109:46.7. derunder icke beräknade wärdén för fasta Egendomar, Materialier och Inventarier samt Wed och Kohl. Om Fonden till denna summa nedsättes, blifwer en nödwändig följd, att Magazins-Jn. rättningen ej kan ästadkomma hwad den hittills uträttat, mindre uppfylla de öfrige af Riksens Ständer för Rikets wälstand ansedde wigtiga ändamäl, ty af de i landet utestäende fordringar kan större delen ej päräknas, att genast, utan smäningom inflyta, en del törhända al. tzrig, och dä nägon Landsort behöfwer ytterli. gare undsättning kommer äter förskotts-summan Åtminstone nägon och kanhända en längre tid att innestä. I detta afseende mäste säsom disponible minst anses en Summa af 75,000:
Län, må uppföras 2)0 R;dr; hvarjemte Rikets Ständer, till E. K. M;ts Nådiga disposition, uppfört ett reservatiöns-anslag af 6,000 R;dr årligen, att användas till arfvoden åt de Kronofogdar och Häradsskrifvare, hvilka finnas i mesta behof af förbättring i sina aflönings-vilkor. b) Hvad i den Nådiga Propositionen vidare blifvit föreslaget, alt, för hvarje Län, 100 R;dr måtte, till tryckning af E. K. M:s Befallningsbafvandes Kungörelser, fortfarande, intill nästa Riksdag, utgå af Sjette HufvudTitelns förslags-anslag till skrifmaterialier och expenser, hafva Rikets Ständer likaledes bifallit. c) Äfvenså hafva Rikets Ständer, lika med E. K. M;t, funnit nedannäminte summor böra från denna Hufvud-Titel till Allmänna IndragningsStaten öfverflyitus, nemligen: De, enligt Kongl. Brefvet den 3 Febr. 1841, Landshöfdingen i Kronobetgs Län, såsom hushyres-ersättning, intill dess Residence för honom blif ver i Wexiö färdigt, beviljade R:dr 300: hyra för embetsruminen derstädes .. , 250: De Landshöfdingen i Elfsborgs Län, jemlikt Kongl. Brefvet den 15 Febr. 1841, i ersättning för Residencets i ExpccLilions-TJIskollels Förslag till and. Skrifvelsej IV.-o 86. i5y Wenersborg begagnande till embetsrum åt Länsstyrelsen, tillagd e 300; — —. eller tillsammans . Samt att, sedan Landshöfdinge-Resideuce i Piteå numera blifvit inköpt, de å Norrbottens Läns Stat uppförda husbyn s-medel, 300 R:dr, som från och med 1843 åis början besparats, må från Staten uteslutas. d')