Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att detta redan skulle kunnat i hela sin vidd bringas lill utförande lärer icke förutsättas af någon, som med arten af ett dylikt arbete är i någon mån förtrogen. Komiterade hafva icke heller från början af sitt uppdrag i detta hänseende gjort sig sjelfva eller gifvit anledning till en sådan föreställning. Ännu fortgå de förberedande arbetena till komplettering af inkomna faktiska uppgifter. I deri mån dessa hinna granskas och till ett helt uppställas, skola de till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlenmas. Under samlandet och ordpandet af dessa uppgifter hafva Komiterade vid öfverskådandet af förhållandena, sådane de lill närvarande tid utvecklat sig, ur sakens inre sammanhang hemtat ledning Lill de förslag, hvilka det tillika åligger Komiterade att underdånigst afgifva, angående behöfliga förändringar i penningeoch kredit-anstalterna samt dermed i förbindelse stående lagar. Af dessa lagar, för så vidt de icke utgjort föremål för andra Komileers arbeten, intager otvifvelaktigt den om räntefoten ett framstående rum, och derom hafva Komiterade afgifvit särskildt underdånigt ullålande. Måhända påkalla också andra i kreditväsendet ingripande lagar en eller annan tidsenlig förbättring, ehuru de klagomål, som öfver dessa lagar förspörjas, oftast torde ega sin grund i lagarnes tillämpning eller i skadliga kreditbruk, hvilka åtminstone icke omedelbart äro af lagstiftningen beroende. Det är dock icke, såsom mången med kreditlagarnes yrkade förändring synes afse, genom inskränkning i enskildas frihet alt träffa aftal, som kreditväsendet, enligt Komiterades tanka, företrädesvis kan gifvas stadga. På de offentliga penningeoch kredit-anstalternas organisation och verksamhet beror deremot, efter Komiterades åsigt, i väsendtlig mån så val landets, som de enskildas ekonomiska och finansiela tillstånd. Det är dessa anstalter, som, näst grundvilkoren för all samhällsutveckling, i synnerhet hafva i sin makt att omskapa kreditbruken samt främja nalional-kapitalets jemna förkofrau.
Bifölls. Uplastes ett af en Preste-Ständeks ledamot Herr Doctor ^lm^uili till Ständets protokoll den 23 7lpril npläst dickameNt hwilket blifwit författaren tillätit, att med de öfrige Standen kommunicera, innchällande hufwudsakligen Herr Doctor ^.Im^uists enstildta kauka atk Hans Kongl. Höghet Kron-Prmsen mätte, genom ett gemensamt beslut af Konungen och Ständerna berättigas lill deltagande uti Stats-Radet. Uplästes Preste-Srändets Prokocolls-Utdrag af den 23 April innefattade ScändelS bestut attremittera till Constunlionsoch Stats - Utstotten Kongl. Mast.is Nådiga proposition angående en ser - 72 Den 27 April. serskildt författning med swenstka tiltraniarinsika be» stttuinqars styrelse och dratzel z kill Skatö-Utjkot» rek: Konungens propositioner rörande aceords-er« sätt» ngarne för Ofsiccrare af f. d. Finslka A möui; angående centonalcn ri!I Wadstena krigsmanShusr?sia; och angående raat nr pä ägarens kill Rolenfo. tz jernbruk län till Wadstena krigsmanshuscas» sa; till Bemillnings U holtet: Kongl. MajttS viä, diga Skriswelse om Be-villningen; till allmänna Besvärs-och Oecononna-NEoktct,' Konungens Nådiga proposition angående beklädnaden för extra rorerin rsmanEapek; samt till BewillningsLagoch L)econo:niä-Utstkottcn: Konungens Nädjga proposilron rörande bränwins-tillmerkningen. Uplästes Bonde - Ständeks Prolscolls litdrag «f den 23 April angående besintne rem>sien till Oeconomiä-UtsPottet af Riksdagsmannen I^ars
Arnkel undskyller sig dermed, att han tog trälarna med eldbränder i händerna och att de derföre borde ligga på sin gerning. Snorre svarade, att så hade det blifvit, om han dräpt dem på stället, men då han hade fört bort dem, dugde ej detta. Snorre vann verkligen målet och sonen fick betala böter till fadren; denne tyckte sig hafva fått för litet och var derföre missnöjd med Snorre. Tvisteämnena voro ännu icke slut i dessa trakter. Arnkel och Snorre voro fortfarande rivaler och derföre uppsöktes den senare af alla, som icke voro ense med den förra. Tvenne gånger vägrade Snorre att hjelpa sina fosterbröder mot Arnkel, emedan han ansåg denne hafva rätten på sin sida. En gång vägrade Arnkel att mot Snorre föra fadrens talan; denne ville nämligen få åter sin skog, som Snorre afverkade. Men när Thorolf var död, blef Arnkel sjelf angelägen om skogen och inledde stridigheter med Snorres män. Snorres ansvarstalan uträttade intet. I samråd med fosterbröderna uppgör han hämdplaner. Arnkel öfverfalles och dödas en vinternatt, då han vid månsken skulle köra hem hö från en aflägsen lada (993). Hans enka förde hans talan, men vann ej mer än att han, som gaf banehugget blef fredlös, de andre gingo straff-frie. I följd af denna utgång stadgades, att aldrig enkan eller en ännu icke sextonårig man skulle få föra talan om någons dråp. Dessa äro hufvudhändelserna under de tretton första åren af Snorres verksamhet som gode. Han var vid deras slut ännu icke 30 år gammal. Det blefve för mycket att genomgå de återstående 38 åren af hans lefnad. Han dog år 1031, ett år senare än Olof den helige föll vid Stiklarstad, således under Anund Jakobs tid. Sådan var en af Islands stormän och månge voro hans gelikar. Taflan är mörk, jag kan ej hjelpa det, hon är sådan sagorna teckna henne.
Den, isynnerhet af herrar, högst värderade braxentungan bortrensas dock ofta, till följe af okunnighet om dess utseende, tillika med gommen; den ser ut som ett späcklager i gommen och svalget och måste noga aktas, då fisken rensas och tvättas, att den bibehålles och som sagdt ej får göra gommen sällskap. När braxen om sommaren anrättas kall, bör man utesluta peppar och lagerbärsblad i spadet och blott använda dill, men i alla fall bryta smaken med socker, salt och ättika. Bitarne läggas i form och spadet påsilas, uppstjälpes som å la daube, garneras med hårdkokta ägg och persilja samt i stjärnor eller blad uttagna rödbetor; ätes med en sås, tillagad af grädde, ättika, peppar, socker och rifven pepparrot. Braxenhufvud anses ock af mången för en stor läckerhet, och på de ställen, där det är godt om braxen och den insaltas, kan man aftaga och koka hufvudena och äfven af tungorna laga en särskild rätt. Braxenhufvud tillagas som ofvan är sagdt om braxen, tungorna stufvas i följande sås: ' / B kilo smör fräses med en rågad matsked mjöl och en medelstor spansk lök; därpå slås ' Ii liter eller något mera kalfbuljong eller ock af spadet, hvari fisken kokt, men buljong är nästan bättre. Såsen afredes med 2 — 3 äggulor, en half kopp söt grädde, lika mycket franskt vin, en tesked socker och en tesked citronsaft; finskuret citronskal, salt och hvitpeppar efter smak tillsättes. Tungorna, först kokta, iläggas att blifva genomhettade, men så- sen får ej koka, sedan den är afredd, ty då skär den sig. Serveras i sin sas, garnerade med champignoner och murklor, fiskfärs skuren i trekantiga bitar, klyftor af hårdkokta ägg m. m. För att få edert kaffe klart och välsmakande, så använd M. A.
Jan Mand så många momenter det säkerligen för största antalet bland Ridderskapet och Adeln åtminstone är något moment, som man vill bifalla, och man nödgas då, lör att hafva sin talan i afseende på Jefta moment öppen, votera Ja vid denna föregående votering. Då Ja sålunda vinner, stå vi efter voteringen alldeles på samma ställe som nu. Jag hemställer derföre till Herr Hjerta, om han icke skulle vilja afstå från den begärde voteringen. Herr Hjerta: Jag kan alldeles icke afstå derifrån. Friherre Cederström: Då Herr Hjerta ej vill afstå, kan jag icke eller afstå från yrkandet af min proposition, och jag hoppas, att pluraliteten i detta afseende skall vara för mig. Herr von Hartmansdorff'. Hvad Grefve Posse i detta afseende yttrat, anser jag varå så rätt, att jag visserligen icke har någonting att tillägga, men då Friherre Cederström icke vill afstå från den af honom begärde votering, anhåller jag, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes förklara, det Herr Hjerta och Grefve Posse i deras yrkanden hafva alldeles rätt, samt att Hans Excellence derjemte, i händelse vi icke kunna blifva ense om någon jemnknings-proposition, behagade föreslå Ståndet en annan utväg alt i afton snart komma 158 Den 29 Sep tern ber. till slut med discussionen, den nemligen, att vi genast åtskiljas, och i morgon åter företaga ämnet. Herr Hjerta: Jag vill fasta så väl Herr Grefvens oell LandtMarskalkens som Ståndets uppmärksamhet derpå, huruvida det är passande, och hvartill det skall leda, att göra en öfverläggning omöjlig, genom yrkande af Contra-propositioner, som alldeles icke höra till saken; och jag frågar, om Friherre Cederström kan hafva rättighet att begära Contra-propositioner öfver ämnen, som alldeles icke blifvit för Ståndet föredragne.
M:s den i dennes på bordet lagda nåd. skrifvelse, i fråga om landtränlmästares befrielse från skyldigheten alt för remisslage erlägga bevillning. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Remisslaget utgör, såsom Ståndet väl känner, Jproc. å de penningesummor, som landi rnntmästarne afsända till Stats-contoret eller andra allmänna verk. Detta aflöningssätt är, om jag så får uttrycka mig, ett trassel; ty man kan icke annorlunda, än genom granskning af räkenskaperna, utröna, huruvida remisslaget blifvit verkligt beräknadt eller ej. I afseende på bevillnjs utgörande för denna inkomst har nu blifvit (öreslaget, att en del af remissläget, motsvarande skrifvarhjelp och skrifmaterialier, skulle vara befriad från bevillti., men återstoden beskattas. Dertill fordras nya beräkningar. Sådana svårigheter vore undanröjda, oin man, i stället för remisslaget, höjde landträntmäSlarnes löner med en viss summa, motsvarande t. ex. medeltalet af hvad det utgjort under 10 år.' Jag önskar, att StatsUtsk. mätte taga i öfvervägande, huruvida ej denna utväg vore lämpligare, än den ifrågaställa. Hr Edenhjelm, Gillis: Jag skulle visserligen vara benägen att biträda den sista värde talaren, om jag ej fruktade att StatsUtsk. skulle så inskränka ersättningen för remisslaget, att de så illa lönte landlräntmästarne skulle ännu mera komma till korta. Jag tillstyrker derföre alt K. M:s nåd. propos. måtte bifallas och anser mig böra meddela den upplysning, att Inndträntmästarnes löner i allmänhet äro så eländiga, att jag icke vet någon ca.sseur, åtminstone på de större handels-contoren i Götheborg, som är så illa lönt, som desse tjenstemän. Frih.
Byggmästare, Länseller Härads-, i Fem Glassér: Första Glassen B:co R:dr 20: Andra d:o „ 15 Tredje d:o „ 10 Fjerde d:o „ 8 Femte d:o „ 5 Socken-byggmästare, se Gerningsmän, Mom. 2. Commissionairer, lika med dem i städerne, §. 10. Färgemän, som hafva egna båtar, lika med Skutocb Båtskeppare, §. 10. Glasoch Por cellaines-Fiir sälj are, i Två Glassér: Första Classen B:co R:dr 10: Andra d:o „ 5: Gårdfari-handlande, äfvensom sådane Borgare ifrån Städerne Borås och Ulricehamn, som idka gårdfarihandel, i Sex Classer: Första Classen , . , B:co R:dr 30: Andra d:o „ 25: 20 Förslag lill Bevillnings-Stadgä. Tredje Classen B:co R:dr 20: Fjerde d:o „ 15: Femte d:o „ 10: Sjette d:o . „ 5: Hvarförutan de, som ega att sjelfve eller genom ombud idka berörde bandel, skola, vid resor till utrikes ort, (med undantag af Norrige) för hvarje person erlägga en bestämd afgift af 30 R:dr B:co. Denna afgift skall uppbäras af LandsSecreteraren, då pass meddelas, och i behörig ordning redovisas, enligt den controll, som af vederbörande Embetsverk kommer alt bestämmas. Gästgifvare)' på landet utgöra Bevillning efter värdet, lika med öfrige hemman och lägenheter, men taxeras för näring och rörelse efter belägenheten, utom bränvins minuterings-afgift, i Åtta Classer: Första Classen B:co R:dr 30: Andra d:o „ 20: Tredje ' d:o , 15: Fjerde d:o , 10: - Femte d:o „ 5: Sjette d:o , 3: Sjunde d:o ,> 2: Åttonde d:o ,> 1: 16.
Novaja Semlja, djurlif 1: 100 ff. ― först kändt af vesteuropeer 1: 205. ― dess namn 1: 206. ― ryska sjömärken på 1: 217 n. ― dess nordspets passeras första gången 1: 236. ― förslag att kolonisera 1: 257 n. ― förment metallrikedom 1: 259. ― ryska resor till 1: 258 ff. ― norska resor till 1: 279· ff. ― kringseglingar af 1: 260, 283. Nutschoitjin, utflygt till 2: 19. Olaus Magnus, se: Magnus. ― Wrangels berättelse om 1: 430. Oom, Lambert Gerritsz. 1: 231. Oordt, van, konsul 2: 301. Orosius, Paulus 1: 45 n. Ostkap, se: Kap Deschnew. Otaria Stelleri, se: Sjölejon. ―― ursina se: Sjöbjörn. Paget, A. B. 2: 449. Panelapoetski, rysk målare 1: 249. Pansar af elfenben, tschuktschiskt 2: 111. Pansch, doktor 1: 134 n. Paradeniya, botaniska trädgården vid 2: 433. Paris, fester i 2: 455. Parositi (asiatisk folkstam) 1: 97 n. Petermann, A., om det öppna polarhafvet 1: 252. Pets sund (Jugor Schar) 1: 164. Phalaropus, se: Simsnäppa. Philip and Mary (fartyg), dess öden 1: 215 n. Phoca barbata, se: Storsäl. ―― Groenlandica 1: 156, 158. ―― hispida, se: Snadd. ― Nordqvists utflygt till 1: 487. Plancius, nederländsk geograf 1: 220. Podurider på Novaja Semlja 1: 140. Point de Galle, ankomst till 2: 417. ― ― afresa från 2: 440. Polis i Japan 2: 332.
Derefter återtog hon, vänd till mig, med något obeskrifiigt öfverförtjust i blick och ton: i&gt;Ar hon inte rysligt sötf » » Ähjo, ganska mycket, hon påminner frappant om en buddhaistisk husgud », svarade jag. Liknelsen måtte ej ha varit träffande, ty i stället för ett erkännande fick jag en mildt förebrående blick till svar. Det intresse, jag visat den lilla, hade emellertid till följd, att modern, så ofta hon i något ärende behöfde aflägsna sig, bad mig ha ett öga på henne. I början gick allt bra, när min värdinna ej dröjde ute allt för många minuter. Visade den lilla då tecken till oro, fann jag alltid på något sätt att lugna henne. Ibland fick hon något oskadligt att Vi meddela här för dem af våra läsarinnor, suga på, såsom en marmorbrefpress eller en obegagnad och för sitt ändamål opraktisk rakstrigel, som som med intresse följa företeelserna inom vår musikvärld, porträtt af den unga debutant, jag en gång fått i julklapp, eller ock placerade jag barnet i dess korgvagn, agerade själf häst och drog som i dagarne med så mycken framgång å den lilla kring trädgården, under det grannarne i vår operascen kreerat Lakmés roll. fönstren rundt omkring åsågo uppträdet med samma Fröken Petrini är född i Falun 1 8 6 7. R e - intresse, som om de suttit på en cirkus. En gång, under en dylik cirkusrepresentation, dan som barn visade hon det lifligaste intresse trädde brefbäraren in på gården och lemnade mig för sång och musik och fick vid 1 6 års ålder ett bref. börja taga sånglektioner. Aret därpå in» Hvad ser jag, doktorn har familj, och jag som trott, att doktorn var ungkarl, » sade han. trädde hon vid härvarande musikkonservatorium, » Det är alldeles riktigt, jag är också ungkarl, där hon stannade i fyra år. Sedan dess har gudskelof, » svarade jag.
Gå nu ned i den! Liljornas Väktare rigtade sitt svarta ansigte bedjande upp mot Emin och ögonhvitorna blänkte. Emin böjde sig ned mot honom sägande: – Ännu kan jag nå ditt venstra öra. Då tog Liljornas Väktare lyktan, lyste ängsligt framför sig och försvann mer krypande än gående. Under tiden hade alla de tolf utvalde hunnit samlas i stallet. De betraktade oroligt Emin, som stod der stirrande ned i afloppshålet med mörka ringar under ögonen, blek, öfveransträngd, och dock talande med lugn, kall, nästan pockande röst. Det dröjde länge innan Liljornas Väktare kom tillbaka. Slutligen darrade ett gulaktigt sken nere på det om en brunn erinrande djupets botten. – Hur var det? – framstammade Emin, redan innan eunucken blifvit synlig. Det ryckte i Emins läppar och han förmådde ej längre fullkomligt bemästra den ängslan som skakade honom. – Herre, kloakhvalfvet är muradt af väldiga kvaderstenar, som vi ej förmå röra ur stället. Emin fubblade med händerna öfver sin ljusblå ylleväst och öfver sitt korta skägg. Derefter utbrast han, hårdt och strängt som om hans själ i grund och botten ej ett ögonblick förlorat sin trygga visshet: – Tok! Kom upp – men lemna lyktan der nere! Jag skall sjelf gå ned och se. Då han skulle hasa sig ned, vacklade han framåt, så att scheik Ibrahim grep honom i armen för att han ej skulle falla. – Tar du mig för en nittioåring, efter du tror att jag ej kan hjelpa mig sjelf? – frågade han spefullt, medan händerna, som han stödde sig på, darrade som en af ålder och fasta utmerglad fakirs. – Tror du inte jag vet, att vi skola lyckas! Han framkastade den sista frågan likgiltigt, föraktande att invänta ett svar. Samtidigt betraktade han de kringstående med ett brinnande, förstulet ögonkast. Han skulle ha sjunkit ihop med ett rop, om en enda af dem tviflat, om en enda genomskådat honom och blottat hans outhärdliga själskval, han ångestfulla ovisshet.
Nej, komma följande föreskrifter, att inlagas uti blifvande Banko-Reglemente: - Banco-Utskotlcis MemorialN.-o 55. 11 a) Bunkens fond för utlåning genom Banko-Disconten i Slockholm samt Låne-Contoren i Götheborg och Malmö bi beha lies vid dess närvarande belopp, nemligen 5,850,000 R:dr för Banko-Disconten, 2,100,000 R:dr för Låne-Contoret i Götheborg och 1,100,000 R:dr för Låne-Contoret i Malmö. b) Dessutom ega dessa Diskont-Yerk, alt i lane väg begagna egande reservfonder, innehållna ränternedel och af Sparbanker insatta summor, på still, enligt nu gällande Banko-Reglemente, medgifvet är. För den händelse, alt, vid skeende omröstning, den mening skulle blifva rådande, som uti Jd-propositionen finnes upptagen, samt nödigt anses, att vid mom. litt. f) fogas ett tillägg, innefattande, att de upplånade Sparbanksmedlen icke få förminska fonden för Bankens egen utlåning, torde genom votering böra utrönas, om detta tillägg skall uppställas, enligt Ridderskapet och Adelns eller Borgare-Ståndets beslut; i hvilket afseende Utskottet föreslår följande voterings-proposition: Den, som anser att i slutet af inom. litt. f) bör införas följande mening: utan förminskning af Bankens egen utlåning , voterar Ja; den, det ej vill, Nej. Vinner Nej, kommer i slutet af moni. litt. f) alt införas denna mellin": utan att inberäknas i nämnde Disconts och Lune-Contors bestämda O lånebelopp.
Ivrande Batiio-fii/lrnägtige när el c.; 5 §, afslogs, oell skulle samina § i stället erhålla denna lydelse: ”Det belopp af Banco-vinsten, som llän innevarande års början lill nästa Riksdag inity ler, reserveras lör Bankens ändamål;” 6 §, kominer i följd af nästföregående beslut alt förfalla; 9 §, bifölls, tived den förändring allena, att orden t ”om-förmälde lånerörelsegrenar etc,” utbytas mot orden: sistnämnda lånerörelsegrenar; 25 §, Lill. a.—f. af logosj och skulle i släliel eli stadgande al följande lydelse inflyta: a), Bankens fond för utlåning genom Ranco-diseonten i Slockholm samt Lane-eonloren i (lötheborg oell Malmö bibehålies \ id dess närvarande belopp, nemligen 5,850,00(1 R:dr lör B»anco-diseonten, 2,100,000 h dr för Lane-conloret i Lötheborg. och 1,100,000 R:dv för Läne-contoiet i Malmö; L), Dessutom ega dessa diseontverk alt i hine viig begagna egande reserv lunder, innehållna ränlemedel och al Sparbanker insalta smmuor, pa sätt enligt 1111 gällande reglemente hvaremot Lill. g.— Ial 25 § biföllos', 27 §, afslogs, hvaremot följande stadgande i stället antogs: nied dea denna lane evre'se n/ / lömmande räntor förhåiles hädanefter sthom hittills; 28 §, Litt. n. och b. förändrades lill följande lydelse i eli mout.: att ifrån oell med är 184(> inrikes v exia r och accepterade in\isumgar, betalbara i den stad, der diseonlevingen sker, och ställde pä J mannder, diseouleras mot 4 procénI, men deremot lill 5 procent, dä de äro ställde på längre lid än tre månader, till högst 6 månader;. 47 §, bifölls, nied följande tillägg till mern.
Detta val förrättas antingen pi det sätt, att de väljande genom allmän om-* röstning utse samtelig® Taxeringsmännen, eller att de valberättigade inom hvarje dass utse det antal af Ledamöter, som af densamma, bör utgöras; kunnande äfven denna rättighet uppdragis ät Eiectorer, som antingen af de väljande gemensamt, eller af hvarje class särskildt utses; dock skall, i detta sistnämnde fall, Electorernes antal inom hvarje plass, utgöras i förhållande till antalet af dess Taxeringsman. 11 MornKunna ej de väljande om valsättet sig förena, varde denna fråga genom allmän omröstning afgjord, hvarvid, likasom vid val af Eiectorer, rösterne efter antalet af de närvarande beräknas; hvilket lastningssätt äfven vid alla tillfällen inom TaxeringsComitéen skal! ega ruin. Da personer skola utnämnas, varde, rlå rösterne för flere lika utfalla, en utlottad; och böra dessa omröstningar alltid ske med slutna sedlar, 12 Morn. I Stockholm väljer Borgerskapet Taxeringsman efter vanligheten, och p| det Taxeringsman af Ridderskap®! och Adeln samt PresteSiåndet vid Taxering^Comittéerneg sammanträde ej må saknas, anmodar Öfver* Ståthållaren RiddarhusDirectionen och Stockholms Stads Consistorium, att, hvar på sitt Jievillnings Utsiotttil litt änk anden. 731 Ställe, kalla de, inom staden boende Ledamöter af dessa Stand, att å viss dag sammanträ* da och Taxeringsrnannaval förrätta; skolanda af dessa valförrättningar tidig del lemnäs ÖfverStathållaren, för att vid TaxeringsComitléens forsta sammanträde, dä de utsedde Ledamöterne böra ovilkorligen tillstädeskomina, kunna Comittéen ineddelas.
Sj unde d:o 71 1: IS. — och För löne-förmånorne särskildt, öfter Förut stadgad grund. K • . •> . • 45: » • ... ... 30: «• V 18: » 12: BeviihunysUtskottet» Utlåtande, R\9 21. 37 SiJfard-cgare, för hvarje Biljard, der sä kallade parti-penningar betalas, i tre klasser: 1 Stockholm och Götheborg: Första klassen Andra d:o Tredje d:o B:ko R:dr {TO a 60 <0 / öfriga Städerna:- B:ko R:dr 6»: » 45: ; » 30: ■— •’— inrättade sällskap och klubbar, samt vid helsobrtm - Första klassen Andra d:o Tredje d:o Biljarder på nar, se mom. 2. ti okhållare, vid bruk, manufakturier oell boktryckerier, se handels-expcditet. Byggmästare, Skepps-, i fem klasser: Första klassen ... B:ko R:dr Andra Tredje Fjerde Femte d:o d:o d:o d:o ■» * * t 25 18 12 9 6 öfrige byggmästare, lika med handtverkare, § 9. Cassörer, vid bruk, manufakturier och boktryckerier, se handels-expeditesr.. Ohirurger, med praktik »arnt badare och de, som bålla rakstugor, i fem klasser: Första klassen B:ko R:dr 18 Andra d:o .. » 12 Tredje d:o ... » 6 Fjerde d:o » 3 Femte d:o » 2 Gmmissions-kontors föreståndare och i se handels.expedite|, tommissionärer, ehvad de aro borgare eller ejj Direktörer, Thealer-, vid andra än Konungens spektak ler, erlägga årligen minst B:ko R:dr 15: Entreprenörer, Renhållnings-, och Lykltändnings-, i fyra klasser: Första klassen B:ko R:dr 12:
Majit vill framdeles, under Riksdagens lopp, göra Riesens Ständer uppmärksamme på nödvändigheten att vidtåga anstalter till jemkning i HofRätteroas jurisdictioner och till beredande af möjlighet för målens skyndsammare slut i Gö. tha HofRätt. Icke utan bekymmer har Kongl. Majit erfarit, huru HofRätternas Embetsoch Tjenstemän, lika med de fleste öfrige PenningeEöntagare, under det de uppoffra deras tid och lcrafter för uppfyllandet af de pligter dem tillhöra, blifvit genom tidernas tilltagande dyrhet försatte i ansenligt lidande och större förluster; men det har ej stått i Kongl. Majits magt att .afhjelpa deras billiga fordringar och klagan. Ehuru Kongl. Majit med tillfredsställelse funnit, att brottmålen! märkbart aftagit, under den tid en inställd Bränvinsbränning minskade tillgångarne ijo Den 7 Mars. på denna vara, hafva likväl de åtgärder, hvilka på Kongl. Maj:t' berott att vidtaga och Riksens Ständer önskat, till förekommande af fylleri och dryckenskap, icke uteblifvit, och Kongl. Maj t hoppas att de, åtföljde af vederbörandes nit i verkställigheten och af en tilltagande upplysning hos Allmänheten, skola leda till befrämjande af ändamålet. Huru Rättvisan i öfrigt blifvit handhafd, derom, liksom angående de Förklaringar Kongl. Maj:t i frågor om Lagens rätta förstånd funnit nödigt utgifva, lära Riksens Ständer icke sakna underrättelse, genom den uppgift i dessa delar sorn deras Justitieombudsman, i följe af sin Thstruction, dem meddelar, och har det i synnerhet varit Kongl. Majit kart, att vid några tillfällen, då hela Menigheter af Dess redeliga Allmoge, genom missförstånd af Författningars mening, funnits blottställde för tilltal, knnna förekomma olägenheterna deraf eller mildra Lagens kraf, hvarom de Protocoller skola vittna, sorn i följe af Grundlagen, komma att öfverlemrias till Riksens Ständers ConstitutionsUtskott.