Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
anstalterna — hennes egen treåriga och den Endast den, som själf » brottats med Herran » nya — sågo ut att bli allt för stora för att i långa, ensliga nattvakter, kan förstå hennes kunna sammanslås till en. Och det var så själstillstånd under denna allvarliga själspröflångt ifrån, att hon ansåg en enda anstalt ning. tillräcklig för hela riket, att hon fast mer Åren 1858 — 18G4 verkade emellertid var öfvertygad om, att i framtiden en sådan Emanuella hos nära släktingar dels som lärainom hvarje län skulle behöfvas. rinna, dels som husförestånderska och dess Man skakade tviflande på hufvudet. Och emellan som sjukvårdarinna. Under denna dock har hennes förutseende besannats. Det tid hade flere framtidsförslag gjorts henne, ena idiothemmet har måst upprättas efter det såsom att tillsammans med en äldre vän bilda andra, och så har idiotsaken nu mera blifvit ett hem för vanvårdade barn, eller att söka inen humanitetsfråga., som icke Jean falla. träde som aktiv medlem hos Föreningen för Och fröken Carlbecks hem? frivillig vård af sjuke och sårade i fält m. va. Från en obetydlig liten vrå i Göteborgs Men ännu kunde Emanuella icke besluta utkant har det, med hjälp af välvilliga donasig; ännu ansåg hon sig alltjämt för ringa tioner, rest sina egna murar i en vacker trakt för ett stort mål, och till ett sådant sträfvade nära Mariestad och rymmer nu omkring 70 lyckliga barn, hvilkas lif delas mellan oskyldiga lekar och nyttig verksamhet i skoloch slöjdsalar, i trädgård och på åkerfält. Detta nya hem, Johannesberg, invigdes 1881. Kort därefter hedrades fröken Carlbeck med guldmedalj, som, när nu en gång utmärkelser skola finnas, väl sällan eller aldrig blifvit bättre placerad. Men hon har haft andra och större fröjder. A f de ofullkomliga varelser hon mottagit i sitt hem ha flere kunnat bildas till verkligen dugande människor, hvilka med rörande tacksamhet äro fästa vid detta hem och vid henne, som öppnat det för dem. » Moster tycker om det eller det, » eller » moster blir ledsen, om jag gör det eller det, » äro inom denna krets de kärlekens maktspråk, som bestämma hvardagslifvets handlingar.
Enligt min åsigt böra Ständerna förnya deras vid sista riksdag gjorda hemställan, alt roteringen i Jemtland må jeinnkas till likhet med hvad i andra provinser äger rum , med iakttagande likväl af behörigt afseende ej mindre å provinsernas alla öfriga skyldigheter och onera, relativt lill hemmanens förmåga alt dem utgöra, än ock å roteringskostnadernas olika belopp; börande enahanda grunder vid den skeende regleringen af Jemtlands rustningsskyldighet jemväl iakttagas. Jag har redan afstyrkt beviljandet af allt statsanslag i ofvannämnda ändamål; men skulle sådant likväl beslutas, är det nödvändigt, att Utskln bestämma, om detta anslag skall utgå från Riksg.cont. eller uppföras på 3:dje hufviidtiteln. På grund af dessa mina anmärkningax anhåller jag om återremiss. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag är hufvudsakligen förekommen af de tvenne sista talarne, och vill endast upptaga den anmärkning af Hr v. Törne, att Utskms tillstyrkande vore overkställbar, enär K. M. afslagit den lika beskaffade hemställan , landshöfdingen i länet gjort. Jag kan likväl i denna omständighet icke finna något giltigt hinder. Jag föreställer mig nemi., att flera exempel mätte finnas derå, att K. M., oaktadt han icke bifallit de utaf sina Bef:h:de gjorda framställningar, likväl, då dessa framställningar af Ständerna ansetts riktiga och blifvit såsom deras upptagna, ändrat sin åsigt i saken och öfvergå It till Ständernas önskan. Jag tror ock, att det skulle vara ganska olyckligt, örn de svar, K: M. i en eller annan angelägenhet kunde behaga lemna sina Bef:h:de, borde anses för så kategoriska, att Ständerna derutaf skulle finna sig förhindrade att, med hopp om framgång, inför K. M. uttrycka' deras dermed öfverensstämmande opinion i saken. Hr von Törne:
Till Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottet har Höglofliga Ridderskapet och Adeln remitterat ett memorial, deruti Herr von Schéele, F. A. B., anfört, att Lasaretterne sedan 1787, då Serafimer-ordens-gillet stiftades, varit ställda under nämnda Gilles öfverstyrelse, men att först år 1817 Instruktion blifvit utfärdad för de då ordnade Lasarettsdirektionerne, hvilka skulle hafva närmaste tillsynen öfver nämnde inrättningar. Specialinstruktioner hade redan långt derförinnan blifvit utfärdade, för lasarettsläkarne 1798 och för lasaretternes syssloman 1801. Endast det förhållande att dessa reglementen och instruktioner hade en ålder af 42 till 61 år syntes noggrannt vittna om behofvet af deras reviderande och försättande i ett med nutidens förhållanden öfverensstämmande skick och lades dertill den omständigheten, att Kongl. Serafimer-ordens-gillet, till följd af Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 9 September 1859, upphört att hafva öfverstyrelsen för lasaretterne, hvilken i stället blifvit öfverflyttad pä Sundhets-kollegium, så förefunnes deruti en ännu större anledning att ordna och förbättra stadgandena för lasaretterne och deras styrelse, i enlighet med de förändrade förhållanden, som sålunda inträdt. Det vore en sällsam egenhet med lasaretterne, att, ehuru Staten direkte ur statskassan bestrede omkostnaderne för den öfriga delen af den allmänna sjukvården, såsom Provincial-läkarnes aflöning, medicinalier för fattige sjuke, läkarevård vid svårare epidemier, o. m. d., så hade länslasaretterne alltifrån deras första stiftelse varit ansedda såsom inrättningar, hvilkas underhållande ålegat länens eller kommunernas invånare och Bih. lill R. St. Fröt.
Legostadgan af den 23 November 1833 föreskrifne ålder, fattighjon, sådane personer, som njuta understöd af barmhertighetsverk och allmänna inrättningar, svagsinte, bräcklige och andre, som äro fattige och ega så ringa arbetsförmåga, att de icke kunna förvärfva nödtorftigt uppehälle för sig och de sina, äfvensom medellösa fångar; 4:o innevånarne i Särna socken af Oster-Dalarne; 5:o krononybyggare i Stora Kopparbergs, Gefleborgs, Westerbottens, WesterNorrlands, Norrbottens och Jemtlands Län, under de första Femton frihetsåren för sig sjelfva, hustrur och hemmavarande barn, men icke för tjenstefolk; torftige krononybyggare måga under frihetsår tillgodonjuta denna befrielse, äfven sedan de första Femlon åren tilländalupit, efter den pröfning af deras belägenhet, som taxeringskommittéerna skall åligga. § 145. Befrielse efter 2:dra Art. åtnjuta: l:o Innehafvare af en eller flere Ijenster, antingen utan lön eller inkomst, eller hvars sammanräknade belopp ej öfversliger Tvåhundra R:dr banko, med iakttagande af hvad 3:dje g föreskrifver; auskultanter och extra ordinarie tjenstemän af alia stater, hvilkas inkomster genom arvoden eller sportler icke öfverstiga sistnämnda summa; de personer, hvilka af staten eller allmänna verk åtnjuta pensioner, som icke öfverstiga Tvåhundrade
Nej ser du Gunnilla – om det varit du, om du, som jag med allt mitt skämt och framdragande af Onkeln, ganska väl vet vara färgad för någon annan kärlek än den rätta, om du nedlåtit dig att tro din lycka bero af en menniska, om en sådan menniska, som rättfärdigat en dylik – Gunnilla Weilingks tro, verkligen funnits, och du då afsagt dig honom – det hade varit något att berömma, äfven om du icke varit munter i sjelfva afsägelsens stund. Men här – Herre Gud här var ju allt så simpelt – så klart som dagen hvad som var att göra, och tillåt mig att säga, ehvad än mig fattas, så är det icke ögon att se med. För öfrigt pratar och skrattar och äter och sofver jag lika bra om icke bättre än någonsin, och ämnar i trots af Romanverldens bruk och plägseder, händanefter som hittils njuta af all den stora oförskyllda lycka mig blifvit beskärd, och den enda förändring som måhända skulle hos mig kunna komma att upptäckas och den jag knappast tror att du anser mig förlora på, är att jag kanske icke mer med samma säkerhet försvarar mina satser om tycken och sådant nu, som då jag trodde mig vara alldeles ”hård” – och se så innan jag helt och hållet slutar detta längesedan afslutade ämne vill jag blott berätta att Maria, som tyckt sig vara mig skyldig ett tacksägelsebref, har skrifvit detta innelyckta, tjusande – hvilket du snart skickar mig tillbaka, och att Pappa som redan fått flera ganska långa och rätt tråkiga, både randiga och rutiga skrifvelser från Rys välbeställda Arrendator, lofvat mig att på allt sätt understödja honom, när han nu snart skall formligen fria till Marias Farbror, och sedan måtte jag sent omsider kunna ändtligen anlända till det, som jag i dag egentligen vill med dig afhandla. Du kan aldrig tro hvad jag plågas af för stora tankar. Vill du nödvändigt berömma mig, så vänta åtminstone, tills jag meddelat dig dem, och sjung så mitt lof.
B:co; att de Cornmitterade, vid bedömmandet af denna ersättningsfråga, följt den allmänna grundsatts att om 2:ne frivilligt ingå en afhandling hvarigenom en egendom frivilligt aflåtes från den ena genom salu och tillfaller den andra genom köp, men från Säljarens sida hinder lägges för verkställighet af köpet och egendomens öfverlåtelse till Köparens fria ego och disposition, hade Säljaren skyldighet att ersätta Köparen de genom den brutna afhandlingen honom förorsakade kostnader (stånda hemul); att de Cornmitterade funnit denna allmänna grundsatts specielt uttryckt genom ordalydelsen af Contractets 4 §.; alt sålunda de Cornmitterade, ehuru de funnit anmärkningar i flere uppgifne afseenden äga rum vid den afgifne Räkningen, likväl, till förekommande af Statens betungande med räntor under det definitiv» B e t ä n k a n de n, N:o ror. 83 uppgöringen i de anmärkte delarne kunde bringas till slut, fingo i underd:het hemställa att till Handelshuset Michaelson 6c Benedicks måtte ulassigneras 4oo,ooo R:dr, mot förbindelse å deras sida, att med ränta ansvara K. M:t och Kronan för hvad antingen Huset sjelf erkände eller vederbörlig Domstol kunde Huset ålägga återbetala af detta belopp, hvilket de Committerade förmodat sannolikt icke öfverstiga hvad Handelshuset tillkomme. Varande StatsContoret, uti Nådig Skrifvelse den a4:de i samma månad, anbefallt att till Handelshuset Michaelson & Benedicks, på förenämnde vilkor, utbetala ofvanberörde 400>000 B.:dr, till gäldande af hvilken Summa, StatsContoret skulle äga utanordna 200,000 R:dr af den influtne Köpeskillingen förLinieskeppet Tapperheten och Fregatten af Chapman samt de återstående 200,000 R:dr af under händer hafvande medel, hvarföre K. M:t framdeles ville i Nåder anvisa StatsContoret ersättning.
Lappmarken, Norrbotten och Westerbotten att fullfölja rättegängsärender från Hofrätt till K. M.; N:o i)j. öfver väckt motion, alt den make eller far, sorn saknar andra medel till hustrus och barns försörjande, än sin arbetsförmåga, och icke densamma härtill använder, matte kunna till arbete bos enskild person dömas; N:o r54. öfver Ur B. II. Santessons motion om stiftande af en lag till betryggande deraf, att de af staten till Götha canalbolag donerade skogar, jordegendomar och stenbrott skola fortfarande förblifva en canalverkets tillhörighet. Då nu ånyo föredrogs LagUtsk:s d. 6 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o iÖ2 öfver Hr E. v. Troils motion om ansvarsbestämmelser för den, sorn, med uppsåt, oriktigt upprättar räkenskaper och handlingar, som lill allmän nytta och rättelse äro, blef samma utlåt, ånyo lagdt på bordet af Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., samt Hr v. Troil, Sam. Gust. Ånyo föredrogs Oecon.Utskts d. 6 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o i32 i anledn. af väckt motion om åtskilliga förändringar i Arme'ens organisation och Rikets försvarsverk. Hr Hjärne, Harald: R. o. Ad. torde finna, alt ifrågavar. motion varit af en vidt omfattande beskaffenhet; men för att bedöma sådana frågor erfordras äfven en vidsträckt kännedom i detaillerna. Utsk. har sagt: "Efter öfvervägande af hvad sålunda föreslaget och anfördt blifvit, får ”Utsk. i afseende på hufvudföremålet för motionen, eller en ”reform i hela försvarsverkets organisation, vörd”samt förklara, att då Utsk. ej är i tillfälle att i detta vig”tiga ämne för R. H.
För hvilka gode män en förmyndare än må hafva redovisat, åligger det honom alltid att för anteckning i nämnda förteckning ingifva bevis om redovisningens behöriga fullgörande till den Rätt, under hvilken förmynderskapet lyder. Försummelse derutinnan är lätt kontrollerad, och domstolen åligger att, om försummelse är begången, genom vitén tillhålla förmyndaren att fullgöra sin skyldighet. Yid sisthållna riksdag ansågs domstolarnes befattning med denna kontroll vara alltför betungande, och Lag-Utskottet framlade då ett förslag om upphörande af densamma och hela kontrollens öfverflyttande på gode männen, i sammanhang hvarmed Bih. till R. St. Detta förslag, emot hvilket jag inom Utskottet nedlade min reservation, lyckades icke att vinna Rikets Ständers bifall; och, sedan numera domstolarne fullgjort den mödosammaste delen af detta uppdrag eller förmyndareförteckningarnes uppläggande — och detta, efter hvad jag tror mig hafva erfarit, pä ett i allmänhet särdeles förtjenstfull sätt — så hafva också de skäl försvunnit, som tillförene kunnat förmå åtskilliga af representationens medlemmar att vilja rubba en af grundvalarne för den nya författningen. Nuvarande Lag-Utskott har väl icke gått så långt, utan endast föreslagit en förändring, som, utan att inskränka domstolarnes skyldigheter i förevarande fall, skulle bereda förmyndarne någon lindring i deras besvär. Jag finnér väl med Utskottets pluralitet, att ur denna synpunkt förslaget har åtskilligt för sig; men, då Utskottet af skäl, hvilka jag ofvan antydt, ej heller nu velat i författningen inrymma några föreskrifter om kontrolleringsforum, och jag vid sådant förhållande befarar, att, om förslaget i öfrigt antoges, domstolarnes uppsigt å redovisningsskyldighetens fullgörande skulle förlora i verksamhet, så nödgas jag motsätta mig hela den af Utskottet föreslagna förändringen.
—• öfver väckt motion om införande af edsvuren Nämnd eller Jury i Brottmål. XLI. B. 169. A. 327. — i anledning dels af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande förmånsrätt för Upsala Academie hos dess Uppbördsman, i afseende å medel, som af dem för Academiens räkning blifvit uppbnrne eller förvaltade, dels af väckt Motion om enahanda förmånsrätt för Lunds Academie. XLL B. 169. A. 327. XLV. E. 361. — i anledning af väckte motioner om indragning af Lagmansoch KämnersRät ter, 3o5 ■ber, samt särskilda Domstolar, så ock om förändring i vissa Domstolars organisation och i RättegångsOrdningen, m. m. XLI. B. 169, 327. XLVI. LXII. B. 219. A. 3o2. LagUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående ändring uti 25 Cap. 1 § RättegångsBalken, och i sammanhang dermed äfven i 12 Cap. 2 § 3 mom. samma Balk, sådant det lyder uti Kongl. E. m. — i anledning af väckt Motion om BergsTingsRätternes bibehållande i deras nuvarande skick, m. m. XLI. B. 170, 33o. XLVI. 299. —• i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ordningen och sättet för öfverklagande af UnderRätts beslut i tvister om husesyn och fardag å Kronohemman. XLI. B. 170, 33o. XLVI. 299. LX. A. 168.
Jag förenar mig i Herr Cederschjölds reservation, emot den förhöjda tullen å salt; och jag begagnar delta tillfälle, att äfven reservera mig emot det beslut, som på för - D e n 3o O c t o b e r e. m. middagen togs rörande ökad tull å fiskvaror. Ty att lindra de förmögnares skatter på det lägre folkets bekostnad, är stridande mot de principer jag anser Lagstiftaren i ett fritt samhälle böra följa. Herr Uggla j Göran Gustaf: Under åberopande af min reservation i Utskottet, får jag instämma i Herrarne Cederscbjölds och Dalmans yttranden. Socker. Friherre Åkerhjelm,: Jag instämmer med Utskottet i afseende på användande af mcdeltull å socker, och tror knappast, att det finnes någon varuartikel, der det är mera angelägit att få medeltull; men jag måste dock för sockerbruksidkares sanna väl föreslå en ändring. I förslaget står, att tullen på allt socker skulle blifva skilling. Men vi hafva i Taxan äfven en sort socker, som kallas Havana Terres, och som sällan kan skiljas från krossadt lumpsocker, hvilket nu har en särskild tull af 5 skillingar. Härigenom hafva många oredor uppkommit, ehuru Havana Terres lill obetydliga qvanliteler inkommer. Jag bar derföre ansett, alt Havana Terres borde hänföras till samma cathegori som krossadt lumpsocker, och jag bar hämtat styrka för denna mening af sockerbruksidkarne sjelfve. Jag föreslår således, att medeltullen endast antages för rätt socker, Mascovade eller brunt, Cassonad 47 6 Den 3o October e. m. eller Terres och Tetis samt hvitt Pudersocker; och att den tull, sorn nu är utsatt på krossadt Lump, äfven må bestämmas på Havana Terres; å hvilket förslag jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition. Herr <Skogman: Jag instämmer i den hemställan Friherre Åkerhjelm gjort, att nemligen särskild tull må fastställas på krossadt Lumpoch Havana Terres-socker. Herr Tham:
I anledn. häraf förklarade Hr Gr. o. Landtm, att han visserligen ansåg Hr Brakels nu ifrågastälde motion stridande emot Eiddarh.Ordn:s 28 §:s mening; men icke så stridande emot samma §:s bokstafliga lydelse, att Landtm, kunde på grund deraf vara berättigad att vägra propos. i ämnet. Hr Brakel, Sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat, att min motion icke är stridande mot bokstafliga innehållet af 28 § Eiksd.Ordn., så får jag föreslå, att E. o. Ad. hädanefter måtte välja ledamöter i Hemliga Utsk. samfäldt in pleno, och jag anhåller att denna motiom, som jag straxt skall skriftligen upsätta, måtte remitteras till Eiddarh.Utsk. 100 Dea 8 November. Jag får vördsamt föreslå, att ledamöter till det i 28 g Riksd.- Ordn. bestämda Hemliga Utsk. måtte af It. o. Ad. väljas samfäldt in pleno, och att det åt liiddarh.Utsk. måtte updragas, att föreslå de förändringar i Itiddarh.Ordn., som deraf kunna blifva en följd Benna motion begärdes på bordet. Hr Arnell, Fred. upläste följande motion: Bet stora, vid hvarje Riksdag återkommande antalet motioner, rörande skjutsen, torde få antagas utgöra ett bevis på att denna fråga ännu ej är ordnad på ett sätt, som motsvarar landtmannens önskningar. För min del är jag ej nog förmäten, tilltro mig, kunna utfinna ett sätt för denna frågas afgörande, som kan tillfredsställa alla; men såsom medlem af Ekon.Utsk:s 3:dje afdeln. vid förra Riksdagen, stadgades hos mig, vid denna frågas behandling, den innerliga öfvertygelsen, att icke allenast något måste göras för att ordna den vigtiga frågan, utan äfven att det vore rättvisast och i jordbrukarens rätt förstådda intresse bäst, att gå den väg Hr Sandströmer anvisat i sin då inlemnade motion.
Visserligen vet jag och erkänner alt den praxis egt rum, att under öfverläggning om grundlagsförändringar Stånden afgifvit sina s. k. gemensamma tankar, hvilka innehållit root Const.- Utsk:s förslag stridiga åsigter, nära nog alldeles främmande förslag till förändring af grundlagarne; men huruvida del varit grundlagsstiftarnes mening ali så skulle tillgå derom kunna meningarne vara olika. Praxis har emedlertid varit att sådana meningar eller gemensamma tankar icke medfört någon verkan, ty det beror af Const.Utsk. att söka sammanjemka dem alla, huru divergerande de än måtte vara. Dervid borde likväl åtgärden stanna med sådana improviserade förslag att omstörta hela samhället. Ett sådant förslag till omröstning förefaller mig ungefär som att framställa den frågan: om man skall stå på hufvudet eller på fötterna, och förmodligen, i händelse en sådan omröstning komme alt ega rum, skall framtiden anteckna såsom en besynnerlighet alt man så gått tillväga i grundlagsförändringsfrågor. Gr. Lagerbjel ke, Gust.: Om man betraktar denna fråga från dess början, och jemför dess behandling med 56 § R.F., så finner man all denna § stadgar: ”Frågor om förändringar af stadganden i grundlagarne varda på följande sätt behandlade: Tillstyrker Const.Utsk. hvad en riksdagsman hos detsamma i sådant afseende föreslagit, eller tillåter sig Utsk. med lilleller afstyrkande å en af Konungen i lika ändamål gjord propos-.n; varde Utsk:s yttrande vid samma riksdag öfverlemnadt till R. St., hvilka vid densamma må derom kunna öfverlägga; men icke vid densamma besluta”. Yterligare innehåller samme § ”göras åter i RiksStms plena emot Utsk:s yttrande anmärkmr; blifve de, hvilka hvarje Riksstånd serskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Const.Utsk. hänvisade”. Sådant har vid detta tillfälle skett. Från alla 4 Stånden hafva gemensamma tankar blifvit till Const.Utsk. hänvisade. Huruvida dessa gemensamma tankar i ett eller annat Stånd varit mer eller mindre lagliga, del tillkommer i första rummet Ståndens Talmän att bedömma.
Rudolf. — 478. Hr Printzensköld, Carl; och — 1753. „ Hedenstjerna, Johan Fredrik; samt till Suppleant: — 1519. Hr von Döbeln, Ernst Georg. Riddar hus -Utskottet. — 45. Gr. Piper, Claes Gustaf. Fritz. — 119. Frih. — 17. Gr. von Rosen, Fredrik Carl. — 93. tt Wrangel af Sansis, Tönnes Reinhold Henrik Adolf. — 79. Frih. Sjöblad, Fullm. Gr. Lagerberg, Gustaf. — 166. tt Stjerncrona, David Erik. —• 192. tt Stackelberg, Berndt Oscar. — 213. tt Armfelt, Magnus. — 272. tt Hermelin, Fredrik. — 283. Silfversköld, Carl Otto. — 49. Hr Bratt af Höglunda, Fullm. Gr. Hamilton; Malcolm. —, 1722. I') Wulfschmidt, Fullm. Hr Törnebladh, Ottomar, och — 1952. II von Plomgren, Anders Erland. Hr Gr. o. Landtm, anmälde ett af Gr. von Lantingshausen, Erik Albrecht, inlemnadt sålydande Mern.: Då egne angelägne affärer göra att jag för en längre lid nödgas resa ifrån Riksdagen, ser jag mig tvungen att afsäga mig det hedrande förtroende jag nyligen erhållit, att vara Bänkman, under ödmjuk anhållan att vid min riksdagsmannarätt blifva bibehållen. Till denna anhållan lemnade R. o. Ad. sitt bifall, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att i anledning deraf val af en Bänkman inom 2:dra Bänkm:s-Afdeln:n komme att förrättas vid början af nästa plenum. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 2 e. m. In fidem protocolli. Albert Munck. Lördagen den 3 December 1853. Plenum kl. 12 på dagen.
På dessa grunder barock nuvarande ConstitutionsUtskott enhälligt funnit dess rättighet och pligt, att äska de i Stats-Rådet förda Protocoll, icke böra i allmänhet, eiler utan serskild anledning, sträckas utöfver den dag, då Riksdagen börjats, hvaremot, vid yppad menings' strid om undantag från den allmänna grundsatsen, för denna, i ett Riksstånd anmälda och till Utskottet remitterade anmärknings-fråga, Constitutions-Utskottet, genom dess majoritet, beslutat att till granskning, så vidt den af Herr Dalman emot Herr Stats-Secreteraren framställda anmärkning dertill föranledt, företaga det i Stats-Rådet den 3 Mars innevarande år hållna, samtliga Riks-Stånden oflicielt meddelade Protocoll, hvilket fördenskull Utskottet ej funnit nödigt alt serskilt äska, och som derjemte kunnat anses stå i sammanhang med en annan, Utskottets granskning tillhörande, ehuru Coi: stitutions-Vt skottets Mait, N.o lo. 5 sedermera utan definitiv anmärkning lemnad, föregående öfverläggning inom Konungens Siats-Råd. livad nu beträffar sjelfva saken, eller Herr Stats-Secreteraren Skoghalls Föredragandeoch Rådgifvande-åtgärd, egentligen bestående deri, att ban i Stats-Rådet framställt, för alt Rikets Ständer meddelas, ett förslag till en af Civil-Lags egenskap varande Banco-Lag, hvilket i i §., utom det införda alternativet af Sveriges Rikes och Rikets Ständers Bank, samt i 2 §■ och 7 §:ns senare moment ordagrannt öfverensstämmer med den från sisla Riksdag hvilande, i Riks-Slånden då ännu icke afgjorda, förändrade redaclionen af 72 §. R gerings-Formen, och sonr följaktligen, i händelse denna Redaction förkastades, befunnits stridigt mot en gällande Grundlags ordalydelse, så har Constitutions-Utskottet väl ej kunnat berörde åtgärd godkänna, men dock ej ansett det af Molionairen derför yrkade ansvar, enligt 106 §.