Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får då upplysa, att bolaget, till gräfvande och byggande af Strömsholms canal, af allmänna medel endast fått åtnjuta den obetydliga summan af 40,000 r:dr; samt att alla de villkor, som dervid voro fästade, uppgifvas i directionens berättelse till K. M, , hvaraf inhemtas, att sedan Konung Gustaf lil besökt canalverket år 1787 och dertill anslagit 4°>00° r:dr, deraf i3,ooo r:dr genast ulföllo, gjordes vid utbetalningen af återstoden det förbehåll, att en bro af huggen granit skulle byggas öfver canalen vid Strömsholm, samt på sidan deraf en väg planeras. Delta förbehåll har bolaget längesedan uppfyllt, hvarigenom frågan om villkoren torde vara tillräckligt besvarad. Jag slutar med att begära det R. o. Ad. ville instämma i PresteSlrs beslut. Frih. Cederström: Då jag förra gången yttrade mig, kände jag icke alt inom StalsUtsk. funnits en ledamot från Den 34 M a r s f. m. 309 Slöra Kopparbergs län, som vindicerat innevånarnes i nämnda provins intresse i förutnämnda afseende. SlatsUtsk:s Hr ordförande har behagat lemna denna upplysning, oell sedermera hafva så väl bemälde ordförande som Frih. Sprengtporten yttrat, att de icke kunnat fästa afseende på detta allmogens intresse. Det visar sig således, att desse tvänne ledamöter, Gr. Horn och Frih. Sprengtporten, icke uppfattat hvilka särskilda egenheter, som förete sig i provinsen Dalarne af Konungariket Sverige emot landskapers i det öfriga Europa. Innevånarne i denna provins, som är af beskaffenhet att populationen derinom nu ej kan finna sin brödföda, utvandra årligen och få, på sidan oin författningarna, stryka omkring i landet för att skalfä sig arbetsförtjenst.
Bäckarne antogo utseendet af vilda forsar, som medförde allt hvad som låg i deras väg, husbehofsqvarnar, hölador, o. s. v. Elfven, som skulle emottaga dessa vattenmassor, växte pä en limma 12 till 13 fot i lodrätt böjd och störtade mot bruksoch sågverksanläggningarne vid Conradsforss, medförande vid flodstranden anlagda mindre qvarnar, byggnader, broar, samt en hop timmer, hvilket allt, sedan det genombrutit timmerkistorna och brukets öfra bro, störtade mot den fasta stendammen. Nu blef vid det anträffade motståndet vattnets vilda kraft ännu förfärligare. Jorden utskärs på vestra sidan om dammen, och under det vattnet utsprängde sten efter sten af denna, banade elfven sig en ny väg genom utskärningen, samt bortförde med sig ett stort nybyggdt kolhus, en jernbod med stångoch tackjern, spik och inventarier, sliphus, stångjernssmedja, 5 spikoch en kniphammare, tvenne biåsverk, ett kolhus, beläget (> alnar öfver elfvens vanliga vattenhöjd pä en stark stenfot, nedra dammen med de nedanför belägne qvarnar, hvilka jemte bruksbyggnaderne nedfördes utför elfven. Sjelfva grunden, der byggnaderna, stått rasade och bortspolades. Agaren af Conradsforss, Brukspatronen C. B. Fitinghoff, som år 1838 börjat anläggningen af detta bruk och verkställt densamma under loppet af de tre påföljande åren, såg på en timma frukten af alla sina uppoffringar och trägna arbeten gä förlorad, och Den 30 Ja n uar i. 621 den arbetande classen i en hel landsort har förlorat en genom denna bruksanläggning grundlagd utväg till bergning.
Hvad beträffar yrkandet, att den borgen, som blifvit föreslagen att af den Burskapvinnande presteras för de 6 första årens utskylder till Kronan och Staden, borde omfatta endast 1 eller högst arne år, få Utskotten meddela den upplysning, att i fråga särskildt om de Staden tillkommande utskylder stadgandet derom långt ifrån att vara nytt, enligt 5 Cap. 1 §. HandehBalken alltid förut varit iakttaget, samt att Utskotten för öfrigt icke funnit några skäl föranleda till förändring af hvad Utskotten 1 förevarande afseende föreslagit, 2 §.
N:o 316 i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, ang:de presträttigheternas utgörande på Gottland och dermed sammanhängande frågor örn en förändrad indelning af dervar. pastorat, m. m. Ånyo föredrogs PresteSt:s d. 19 dennes på bordet lagda prot.utdr. af d. 17 i denna månad, rör:de minskning i Utskms cancellibetjening. Frih. Boye, Ludv.: Det af PresteSt. angifna ändamålet skulle vara att påskynda riksdagens stat. Jag bekänner likväl, att jag i den uppgifna utvägen ser ett sätt att förlänga riksdagen; ty om ärenderna den i5 Dec. icke hunnit slutas, och man tager från Utskm deras betjening, kan jag icke se annat, än att riksdagens slut skall blifva mera aflägse. Jag tillstyrker derföre, att prot.utdr. må laggas till handlma. Hr Hjärne, Harald: Äfven om man kunde hoppas vinna det ändamål, som PresteSt. antydt, finner jag likväl, att inbjudn är uppställd så, att man icke kan tänka på att antaga densamma. PresteSt. har nemi. föreslagit, att man skulle "förständiga” Utsk:n att afskeda sin betjening och att, om något Utsk. skulle finna sig icke kunna förminska V Den *4 November. *43 sin betjening, bitsk, bos Stånden skulle göra anhållan om beljeningens bibehållande. Under en sådan form kan jag ieke bifalla inbjudningen, emedan jag tinner en slik framställning sårande för Utsk:ns såväl ledamöter som ordförande, hvarföre jag lika med Frih. Boye tillstyrker, att inbjudningen må lemnäs utan afseende. Frih. Boye: I beräkning på det öfverseende, som B., o. Ad. stundom lemnar, begagnar jag detta tillfälle för att förklara, att jag icke ens förstår, huru det vore möjligt, att Utsk:n kunde arbeta flitigare, än de göra.
Borgare-Ståndet d. 27 — Bonde-Ståndet d. 29 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående inrättandet af enskilda Banquer eller Disconter. S. A. K. Riksens Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad derpå, hurusom den öfverklagade förlägenheten i allmänna rörelsen skulle kunna minskas, genom upprättandet af enskilde Bolag, till bedrifvande af en sammansatt upplåningsoch utlånings-rörelse, hvilka, oberoende af Riksens Ständers Fenninge-Werk, skulle förena de Capitalegandes och Capital-behöfvandes interessen oell småningom göra den vidsträkta Credit-rörelse umbärlig, som hittills måst för allmänn räkning hedrifvas, Sådane private Associationer hafva afven förut i Sverige egt rum; Och då, vid 1815 års Riksdag, Riksens Ständer förordnade, att, efter upphörandet af Octroyen för Riks Disconten, deruti jemväl enskilde voro Delegare, hela dess Låue-rörelse skulle af en, endast för Banqueus räkning, drifven Discont-rörelse öfyertagas , lärer orsaken dertill hafva varit behofvet, att använda den betydliga vinsten, till åtskilige af Ranquen gjorde anslag; äfvensom Underdåniga Skrif reher199 beslutet vid 1818 års Riksdag, att all Discont^ rörelse i Riket, med undantag af den för f. d. F i 1 i a 1 — D isconternes Utredning nödige, skulle ensamt genom BankoDisconten besörjas, var föranledt, såväl af den nyligen vunna erfarenheten af inträffade missbruk vid förvaltningen af ett bland de enskilda Discont-Werken, som af öfvertygelsen, att dylika enskilda större Upplåningsoch Uilånings-anstalter skulle komma att sakna förtroende.
Wiv andra puncten huruwida Land-Tull stall erläggas för alt till Sräderne införande Bränwin, sä länge Landt-Tullarne fartfara, anmärkte Grefwe körner, 6öran. Att Ridder flapet och Adeln redan i Plenum den 29 Januarii be - 432 Den 12 Zebruartt beslurit, ari frägan derlin stulle hwlla, intill dest den om Landt-Tullarnes uphäfwande blefwe afgjord. Grefwe Oe la Larstie, ^sacob. Dä frägan om Bränwins-bränuiugen för detta är hos Rridderskapet och Adeln förewar den 14 sists. December, beslöt Högloft. Ridderstapet och Adeln, att Bränwinet Tullfritt i staderne stulle fä införas. Den 29 Januari! beftöts äler att frägan skulle hwila. J^fädanr skick fann Bewillnings.Utstottet saken, när det föredrog hela frägan om Bränwins - bränningen till slutelig granskning, och ansäg sig derföre nödsakadt att deröfwer till Riksens Ständer med sin förfrä» dan inga. Grefwe Norner erinrade, att han den 14 De. cember warit bortrest, och säledes ej ägt kännedom af Ridderskapets och Adelns äldre fatiade beslut, men förklarade derjemte, att efter den uplysning han nu erhällit, anfäge han det aldre böra blifwa gällande. Herr Grefwe» och Landtmarstalken föreslog att Ridderstapet och Aoel» med sitt beslut härom skulle upskjuta till dest frägan om Landt-Tullarne blifwe afgjord, hwarmed ej lange skulle dröja. Grefwe Ok la Oarstie anmärkte att deraf skulle för Bcivillnings-Utskottet i dest arbete upstä mycken swarighe , dä.sjelfum Förordningen, rörande Bränwinet grundade sig pä RidderstapetS och Adelns först fattade beslut. Fri - Dm 12 Abruarii. 4ZZ Friherre klannerkeim, L.»r« huguti
Enär Kongl Majit, uti meranämnde Nådiga Bref af den 3 December 1842, redan stadgat, ali de föreskrifter, hvilka i afseende å den tyngd, som finge lastas efter en häst, för gästgifveriskjulsen äro gällande, äfven skola vinna tillämpning vid postföringen, anse Utskotten det i denna syftning väckta förslag icke erfordra något vidare svar, utan böla förfalla. Vidkommande den gjorda hemställan, att de hemman, sorn äro berustade, borde för detta betydliga onus erhålla minst dubbelt den ersättning, sorn för roteringen bestås ; så enär några skäl för detta förslag icke blifvit af motionären anförde, och Utskotten icke heller finna anledning alt sådant tillstyrka, hemställa Utskotten, att berörde förslag måtte förfalla. Slutligen och beträffande Olof Larssons från Gefleborgs Län yrkande, att postombyten mätte inrättas vid Dåbro torp i Söderala socken, emellan Stråkärra och Mysk e, samt vid torpet Källan, emellan Kungsgårdens och Bro gästgifvaregårdar, så har Kongl. Majit redan under den 27 Mars 1830 förordnat, att då i flera orter postgårdarne voro belägne på allt-för långt afstånd från hvarandra, Kongl. Majlis Befallnings - 20 Statssaint Allm. Bcsv. och Ekon. Vtsk, Uti., N:o 129. hafvande borde, så vidt ske kunde utan andra öfvervägande olägenheter, söka minska de långa afstånden postgårdarne emellan, derigenom, att vid vägen nya postgårdar utsagos. Och som hänvisning för behandlingen af frågor utaf förevarande beskaffenhet sålunda finnes meddelad, hvadan det af motionären åsyftade ändamål kan, med begagnande af en sådan hänvisning, ernås, få Utskotten tillstyrka, att berörde yrkande icke måtte till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Stockholm den 13 Maj 1845. STOCKHOLM, hos Cari. Dki.fi n & AV. E. Kållström, 1845.
cj. såsom blott för en gång behö fl ige, icke synas till deras beskaffenhet vara af egenskap att böra fördelas på och bestridas af den årligen utgående Allmänna Bevillningen, ej eller till deras belopp, vara så betydliga, att den behöfver för deras skull ökas; så anser Utskottet sig, på samma gång, som de reglementariska föreskrifter underställas IL Stirs pröfning, hvilka RiksgäldsGontoirets Ilrr Fullmägtige skola meddelas i afseende på verkställigheten af alla utaf R. St:r på RiksgäldsContoiret anvisade utbetalningar intill nästa Riksdag, böra Uppgifva och föreslå utvägärnei att bestrida sist ifrågakomne utgifter* Sluteligen hafva R. St:r på RiksgäldsContoiret anvisat att utgå i egenskap af CreditivJ 1 Jo Ett förskott till den blifvande allmänna AccordsCassans försäkrande om nödige medel för dess bestånd, dock ej Utöfver en Summa af 100,000 Rldf, emot återbetalningsskyldighet, så fort några medel lill Gassan inflyta. 2:0 Ersättning till StatsVerket för hvad, i händelse RiksMarkegångspriset för den under lönerne in beräk - Betänk anden, N:o 335. 97 beräknade Spannemål något år öfverstiger G R:dr B:o T.*n, kan brista, för den del af berörde Spannemål sorn öfverskjuler Kronans behållna Spannemål. 3:o Ersättning till StatsVerket för den brist, sorn för fourageringeri af Värfvade Cavalleriets och Artilleriets Hästar, genom förhöjning i priset på fourageringspersedlar något Ar kan uppkomma, emot det att den besparing som genom låga pris ett annat år kan äga runi till BAksgaldsContoiret ingår. 4:o För anläggningen af en Vattenledning till Carlskrona, inalles en Summa af 83,333 R:dr iC sk., att fördelad på 5 år, med 16,666
4:o 42 §, innefattande hemställan till Rikets Ständer, att uti aflätande underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att det gällande salpeter-inlösniqgspriset mätte för en tidrymd af minst 10 år bibehållas, har blifvit utaf samtlige Riks-Stånden återremitterad, utaf Ridderskapet och Adeln hufvudsakligen på den grund, att, då Utskottets tillstyrkande skett med afseende å det dåvarande salpeler-inlösningspriset af 5 R:dr 32 sk., men Kongl. Maj:t numera i Nåder beslutat, att detsamma från och med detta år skulle höjas till 6 R:dr, torde, om Utskottets förslag antoges, vid tillämpningen tvekan om rätta priset kunna uppstå; af Preste-Ståndet, under uttryckt önskan, att salpeter-inlösningspriset måtte förhöjas till 6 R:dr, att gälla under någon längre tid; af Borgare-Ståndet af det skäl, att ett beslut i den föreslagna syftningen skulle utgöra ett ingrepp uti kommande Rikets Ständers rätt att, efter sig företeende omständigheter, lagstifta i ämnet, samt af Bonde-Ståndet med yttrande, att om det gällande låga inlösningspriset å salpeter skulle bibehållas i 10 år, hela salpeter-näringen skulle komma att upphöra, men att lösriingsprisets höjande till 6 R:dr säkrast skulle leda till denna närings upphjelpande, särdeles om .det tillika bestämdes, att oförändradt gälla under någon längre tid. I sammanhang härmed har Utskottet till öfverläggning förehaft en af Riksdagsfullmäktigen Jonas Peter Danielsson från Kalmar län hos Hedervärda BondeStåndet vackt och efter frågans förra behandling till Utskottet ankommen motion, hvaruti på anförda skäl påyrkats, att lösningspriset å salpeter måtte varda förhöidt till 6 R:dr 32 sk. Som Utskottets ofvanberörda tillstyrkande skett under den förutsättning, att salpeter-inlösningspriset vore endast 5 R:dr 32 sk., men, enligt hvad upplyst blifvit, Kongl. Maj:t numera funnit godt i
Jag tror således att det ej är absolut nödvändigt att instämma uti Herr von Hartmansdorffs grund-princip, ehuru jag medgifver att den är theoretiskt ganska rigtig, utan är det bäst att med lugn pröfva ämnet, innan man lö—j per öfver från en till en annan princip. Herr Peresvetoff Morath, Anders Wilhelm: Jag börjar med att upprepa en värd talares tanka, att man ej hastigt och utan moget öfvervägande bör öfvergå Från en till en annai* princip. I och för sig sjelft betraktade, äro de grundsatser Herr von Hartmansdorff framställt rigti - Den 2 i Mar t ii. gi, och mari kan, ej neka, att nu varande ?>hlifaireSkola, icke är så inrättad att medberger-; likhet der utgör hufvud-elemenlet, samt att ingen uppfostran i en constitutionell Stat kan ani ses fullkomnad, ined mindre den lios ynglingen grundlagt en sann medborgerlig anda; men jag öfverJetnnar åt detta aktningsvärda Hus att domina om Herr von Hartmansdorff» grundsatser i »äryarande ögonblick kunna göras gällande, och örn icke, i fall man skulle försöka det, nu ya«t rande förhållande i Euiopa omintetgjorde hvarje dylikt försök. Först mäste afgöras de storat frågorne: Skall det constituiionella Systemet se« gra? förblifva sådant det nu är? eller undertryckas? I de tvenne senare fallen, är allt bemödande af en enda Staf af andra ordningen att bringa militair-uppfostran derhän, att den unge krigaren förnämligast och först bildas till medborg gare efter min tanka alldeles förgäfves, och i; det första åter erfordras intet bemödande af naiional-reprcspntationen, ty har constitutionelle principen en gång så befästat sig, att den kan anses lika mäktig eller mäktigare än den d.espotiska, med dess bundsförvandt, den hierarkiska,' så viker den lika hastigt och oemortståndeligt till det medborgerliga sinnes utbildande inom alla. Stånd. Till denna punkt hafva de constitutionelle
Ständer stulle finna någon modisicakion eller jemnkning härutinnan böra äga rum: Sä har wid förestående deraf a:ne olika Den 2i Februari!- 99r olika meningar inom Utskottet upstätt, i det en del förestagit, att Arrende-Jnnehafwarne lunde tilläeas fä begagna återstående Contracts-tiden emot Arrendets erläggande i Spanmäl, räknad ester det ärets markegång dä penninge-räntan bestämdes, eller Arrenderättighelen bewiljades, sä att Kronan såmedelst altid komme i ämjntande af en emot gängbara Sadesprisek i ber närmaste svarande afkastning; H.varemok äler en del Ledamöter anfelt en sadan beräknings grund för Kronan icke medföra någon synnerlig tillökad inkomst, utan tillstyrkt, att den Kongsgärdarne äsatte grundränta, såsom stödjande sig pä deras med tillydande Hemmans och Lagenheters genom ordentlig skattläggning, esker hwarje orts underwisning, utrönte beskaffenhet, borde ulga, efter mederbörlig förwandling och artig markegång, samt alla de Arrende-Jnnehafware, som begagna Kronans i Jordebok uptagne dagswerken, borde derföre till Kronan erlägga betalning efter ärlig markegång. Med hwilken Arrende-förhöjning, ehuru den per medium lagik, utgör sex gänger grundräntans primitiva belopp efter Iordedoken, Arrende-Jnnehafwarne ej kunna anses ostaligen belungade, enär de i öfrigt för samma betalning åtnjuta Säteries-frihelen, och således äro frie fran Krono-Tionden, all stags rotering och rotcrings-afgift, stjUksningsbeswär, samt skyldigheten att deltaga i wiste publique Byggnader och deras widrnagthallande, med siere Hemman i allmänhet ätsöljande besvär och onera:
Ester ordet wälje: efter Hemmantalet. I stället för bofast: besuten Jordägande. Efter wilja flera Härad: inom samma Län. T 17. I stället förD 0 mh afwande n: Walförrättare^ Wid §:NS flut ester bestämda: ^ Hwilka medel för Borgare - Ständet af Magistrater, ne, och för Allmogen af Kronofogdarne, utan särskilt arfvode, stola uppbäras och rrdowisaS. §. 13. I stället för och att föra: eller att föra. ) flutet af §, i stället för e lle r den eljest något nesligt straff b lifwt t adömdt: eller för nägot ncfligt brott till straffskyldig. ' ^ / §- 19- I stallet för Dom h af wänden: Walförrättaren. Ester jemte egen: och wcderbörandes af honom infordrade förklaringar. §.20. ^ Erhåller följande ordalydelse fän orden: sig ej instä ile r: Äge ingen makt att tala Den 10 October. 40Z7 kala ä be förut närwarandeS bcsiut. Ingen ware likwäl förwägradt att wid ProtokoltS - justeringen fä anmärkt, att han warit fränwarande och i beslutet ej deltagit. §. 21. - U)ld jltltet tillägges: Wid anteckningen och dä inträdcS - pollet erhälleS, tilldeles äfwen hwarje Ledamot ett exemplar af Rikets Grundlagar, pä dek ingen mä, till sin undskyllan, okunnighet derom förebära. §' 2Z. Zörändras till följande lydelse: Samma dag dä Riksdagens öppnande kungbres, utnämne Konungen Landt - Marskalk för Ridderskåpet och Adeln, samt till Taleman för Preste - Ständet, Ärke - Biskopen, eller, om han är sjuk eller fränwarande eller hanS Embete ledigt, nägon annan af Biskoparne.
Maj:t må ega att, för utförandet af nu ifrågaställde byggnadsföretag, försälja icke allenast de åt Sundhets-kollegium och General-Iandtmäteri-kontoret nu upplåtne hus, utan ock, derest omständigheterna sådant föranleda och medgifva, det så kallade Preisiska huset vid Drottninggatan här i staden, samt de inflytande köpeskillingarne för nämnde ändamål använda, under vilkor att], för de behof, hvartill dessa byggnader nu äro upplåtna, erforderliga lokaler varda anvisade, antingen uti den nya byggnaden eller, derest någon omflyttning skulle finnas erforderlig, uti andra kronans byggnader; samt att, emot det att den del af kostnaden för nya mynthusbyggnaden, hvartill, enligt Rikets Ständers, vid sednaste riksdagen lemnade begifvande, köpeskillingen för försålda f. d. Hofbageri-egeädomen blifvit använd, varder af Myntverkets tillgångar godtgjord, berörde köpeskilling får ingå till anslaget för byggnader och reparationer i hufvudsladen, för att sålunda kunna till nu föreslagna byggnadsföretag disponeras. För den händelse att denna framställning bifalles, har Kongl. Maj:t ock velat erbjuda Rikets Ständer att, till gemensamma klubboch samlingsrum, uti den först tillämnade delen af den nya byggnaden, eller fasaden åt Carl XIXI:s Torg och södra flygeln, använda hela öfversta våningen, hvilken Kongl. Kaj:t förmodar blifva för detta ändamål tillräcklig, under vilkor likväl att, sedan huset med alla nödiga mellanväggar blifvit uppfördt och med fönster försedt, Rikets Ständer serskildt bekosta våningens inredning i öfrigt, jemte rummens framtida underhåll; i hvilka afseende» Kongl. Maj:t till Rikets Ständer öfverlemna!' att nödiga föreskrifter meddela. De till detta nvål hörande handlingar, jemte ritningar, skola blifva tillställda det Utskott, till hvars handläggning ärendet varder öfverlemnadt; Och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. O S € A R. .1. P. Sandströmer. 38 Kongl. Maj\ts Md. Proposition, N:o 10.
Herr nk 8cl>snbom, till stn efterrättelse säsom Landshöfding öfwer Stochholms Län wäckt fräga rörande Frälse-Hemmans deltagande i ben cgentcliga Kungsffjutsen, ansäg Ridderskapet och Adeln, efter öfwerwägande häraf, det stadgande i allmänhet böra gälla, att Zrälse-hcmmancn inä till hälften emot Krono - och Skatte - Hemmanen deruti deltaga, enär Konungen ever nägon af den Kongl. Familjen och deras desamma ätsöljande Sviter färdas; ' hivar - 1124 Ak" tz Dctober. hwarom be öfrige Respective Ständen skulle genom Pi olocolls - Utdrag wänligcn underrättas, llt iu^ra, Widare justerades Protocotlcrne för ben 19 och ?2 r benna mänad. Under justeringen af det sednare och genast efter slutet af det mäl som rörde Hans Cxcellence Herr Grefwe ak lillas, anmälte sig Herr knklmsn, Ouo krsstrip, att tala l anledning af justerjngc» af detta mäl, tilläggandcs att han, öfwer det han hade att anföra, icke as Herr Grefwen och Landt»Marskalken begärde propo» sition. Herr Grefwen ochLandk-Mar 1 ? alken förklarade att nägon dlscusiion öfwer detta mäl icke kunde äga rum, att derä ingen proposition kunde göras, och att han, sälom det justerade Protokollet wisgde, förut förklarat att det aldeles skulle afstanna. Härgrid upykommo roy, hwarunder ätskllkige hördes yttra, att He>-r Landt-Marskalken gjort ben sistnämde förklaringen blott för den dagen dä ämnet^fbs rewar.
Det är sålunda upplyst; att., af 53,4o3 Tvistemål, som vid Härads-Rätter och Kämners-Rälter sistnämnde år blifvit definitivt afgjordt, hafva till Lagmansoch Rådstufvu-Rätterne ingått endast 3,762, utgörande öfver hufvud livar 14:de, eller från Härads-Rätterne serskildt hvar i6:de sak; alt, ifrån ofvannämnde Appellations-Domstolar hafva 1,089 vädjade saker blifvit i de Kongl, Hof-Rätterne fullföljde, ibland hvilka befinnas många Co n cour ser, Arfs-saker och andra Tvistemål, hvilka RådstufvuRätterne, såsom forsta Domstol upptagit, så att med visshet kan Beräknas, att, utaf de vid första Domstolärne på Landet och i Släderne afdömda Tvistemålen, icke mer än .ett af 53 blifvit under Hof-Rätterne draget; samt alt de förlikta och uppskjutna sakernas antal, i förhållande till de instämdas, varit i det närmaste lika som år rS3o, Jemte dessa nu antydda omständigheter, sorn tjena lill vägledning för 0 n dom et öfver Lagskipningens tillstånd, innefattas myeket annat i de af Hans Excel len ce, Justitiae-Statsministern afgifna underdåniga Berättelser för åren iS3o och i83r, hvilket allt är af den vigt, att det för RiketsTIöglofL Ständer, i egenskap af Lagstiftande magt, borde framläggas; men resultaten af de upplysningar, som de omförmälde Berättelserne meddela', måste, efter min tanka, i detta afseende samlas genom jemförelser emellan flera än de arne år, som hittrnlills kommit i fråga, och göras åskådliga genom sammandragna Tabeller, hvilka tillika kunde meddela en fortgående öfversigt af Fängelse-Statistiken, sorn bör vara att tillgå vid behandlingen af frågor 1 Criminal-Lagstiftningen.