Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af hvad jag haft äran anföra anhåller jag vördsammast, att de vid Artilleri-Regrterna varande lägre Capitaineslöner måtte blifva förökade till y5o R:dr, eller 210 R:dr högre än de nh äro, och att denna förhöjning mätte få retroactivt beräknas från detta års början, hvarigenom den årliga behållningen af hvarje sådan lön skulle komma att uppgå till emellan 63o och 640 R:dr. Om meddelande af detta mitt anförande till de öfriga resp. MedSt. samt remiss af detsamma till vederbörligt Utsk. anliålles vördsam ligen. Lades på bordet. Frih. Cederström, Jac., hade inlemnat följande 12 memorial: 1:0. Ilusesynsordn ingen för Armeen och de särskilda författningarna, rörande civila och ecclesiastika boställen samt Kronans öfriga bebyggda lägenheter, dels locala dels ock af allmän beskaffenhet, äro otjenliga. I afseende på Armeens är förslag till en förändrad Husesynsoch Boställsordning under K. M:s pröfning; men hvad som rörande byggnaders beskaffenhet och underhåll å militie-boställen pröfvas ändamålsenligt, mäste jemväl vara det för civila och ecclesiastika boställen, der byggnaderna af innehafvare eller brukare skola underhållas; och hvad sorn är Den 27 Fcbruarii. 233 är nyttigt för alla dessa, måste ock vara det för Kronans öfriga bebyggda lägenheter. Jag föreslår alltså, att en enda allmän byggnadsoch husesynsordning i stället för de partiella författningarna må utfärdas, och åberopar, i afseende å detaillerna, KammarRådet Julins och mitt särskilda utlåtande till K. M., åtföljande KammarCollegii und. yttrande öfver förslaget till en ny MilitieBoställsordning. — Om remiss häraf till vederbörligt Utsk. anhålles. (Afskrift af afskrift). Bilaga. Utdrag af K. M:s och Rikets KammarCollegii protocoll, hållet i Stockholm d. 17 Juni 1833. Närvarande: Hr Presidenten m. m.
Han skall vara mägtig, dock icke genom sina kraft; han skall underliga föröda, och skall hafva framgång, att han det uträttar; han skall förstöra de starka, och det heliga folket. Och genom hans klokhet skall hans bedrägeri framgå, och han skall upphäfva sig i sitt hjerta, och genom framgång skall han många förderfva, och skall uppsätta sig emot alla Förstars Första; men han skall utan hand förlagd varda. Denna synen, om afton och morgon, som dig sagd är, hon är sann; men du skall hålla synena hemliga, ty det är ännu en lång tid dit. Och jag, Daniel, vardt svag, och låg i några dagar krank; sedan stod jag upp, och beställde Konungens ärende, och förundrade mig uppå synena; och ingen var, som kunde reda mig henne ut. Uti första årena Darios, Ahasveros sons, utaf de Meders slägte, hvilken öfver de Chaldeers rike Konung vardt; Uti de samma första årena af hans rike förmärkte jag, Daniel, i böckerna, uppå det åratalet, der Herren om talat hade till Propheten Jeremia, att Jerusalem skulle öde ligga i sjutio år. Och jag vände mig till Herran Gud, till att bedja och åkalla med fasto, uti säck och asko. Och jag bad till Herran min Gud, bekände och sade: Ack! Herre, du store och förskräcklige Gud, du som håller förbund och nåde dem, som dig älska, och hålla din bud; Vi hafve syndat, gjort orätt, hafve varit ogudaktige, och vordit affällige; vi hafve vikit ifrå din bud och rätter. Vi lydde icke dina tjenare, Propheterna, som predikade i ditt Namn vårom Konungom, Förstom, fädrom, och allo folkena i landena. Du, Herre, äst rättfärdig; men vi måstom skämma oss, såsom det ock nu går dem af Juda, och dem af Jerusalem, och hela Israel, både dem som när, och dem som fjerran äro, i all land, dit du dem utkastat hafver, för deras missgerningars skull, som de emot dig bedrifvit hafva.
Boye har yttrat sig på ett sätt, som jag icke kunnat fatta, då han bestridt mantalsskrifningens vitsord mot socknarnas beslut. Skattskrifning verkställes ovilkorligen, om K. M:s Bef:h:des ombud på stället så resolverar, oaktadt församlingens protest, som i detta fall lagligen pröfvas, då socknen naturligtvis äger rätt att klaga öfver åtgärden, likasom den enskilde äger föra klagan, om honom blifvit vägrad mantalsskrifning. Att så skall tillgå är naturligt; men jag anser tillika nyttigt, att underställningen föreskrifves såsom en skyldighet förförsamlingarna. I dess närvar, skick är 3:dje punkten alldeles oantaglig. Frih. Boye: Det förundrar mig att mig blifva tillagda meningar, som jag icke tänkt. Jag har blott bestridt, att församlingarna må åläggas ett nytt onus. Jag bestrider icke, att klagan kan ske öfver hvad sorn beslutas; men Frih. Cederström är dermed icke nöjd. Han fordrar icke blott, att alla sockenstämmobeslut skola underställas landshöfdingen, utan äfven att församlingarna skola klaga öfver mantalsskrifningarna. Detta bestrider jag. 2j6 D e 11 a5 April f. m. Frih. Cederström: Jag anhåller att få erinra om skillnaden emellan rättigheten att besvära sig och skyldigheten för de beslutande att underställa beslutet. Man måste ihågkomma, att den person, som är i fråga, ofta är i okunrnighet om socknarnas beslut. II. Ex. Hr Gr, o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., på sätt Frih. Cederström yrkat, behagade tillåta, att 3:dje punkten af Utsk:ns förslag först finge föredragas. Bifölls. I anledn. häraf upplästes nämnde 3;dje punkt. Hr Cederschjöld: Då 3:dje punkten nu först före-» kommer, får jag förklara, att jag anser den öfverflödig, enär tillräckligt stadgande i detta afseende redan finnes. Hr Hjärne instämde med Hr Cederschjöld. Frih. Cederström:
Om ändring i 1 g 11 mom. och 4 g 2 mom. Tryckfrihets-Förordningen, angående aflemnande af exemplar utaf tryckta arbeten. Tryckfrihets-Förordningen. § *• ll:o. Af allt hvad som tryckes vare liro. Af allt hvad som tryckes, Boktryckaren pligtig, att ifrån upplagan afehvad det är skrifter, plancher eller motaga och utan betalning aflemna så många sikalier, vare Boktyckaren, eller, då tryck exemplar, att Juslitie-Stats-Ministern, de ningen sker annorledes än medelst bokunder Riket lydande Universiteter, Kongl, press, verkstadens ägare, pligtig, att ifrån Bibliothekel, Riks-Arkivet och Vetenskapsupplagan aftaga och utan betalning oflemAkademien erhålla ett hvardera. Är nå- na, i Stockholm inom sex månader och i got verk ätföljdt af kostsammare plancher, landsorten inom ett dr, så många fullstänmä sådana dock endast för Kongl, liidiga och felfria exemplar, att Kongl. Bibliotheket ovilkorligen aflemnas. bliotheket och de under Riket lydande Universiteter erhålla ett hvardera. Underlåter någon detta, bote för hvarje särskildt fall Tjugufem Riksdaler och vare ändå pligtig att, vid enahanda ansvar, inom ny förelagd tid, behöriga exemplar aflemna. Bih. till R. St. Till befrämjande af detta än damål, vare härmed till ovägerlig efterrättelse föreskrifvet, att i samma stund, ej sednare än en skrift till försäljning eller lill spridande, på hvad annat sätt som helst, utgifves, skall ett exemplar aflemnas, i Stockholm till Justitie-StatsMinistern, och i hvarje annan ort till hans förordnade Ombud.
Departements-chefen likväl vid det förhållande, att af denna vara nära dubbelt så stor qvantitet blifvit utan tull-lindring, som med till - 6 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, M 34, godonjutande deraf under ofvariniimnde år införd, ansåg tull-lindringens upphörande icke ensamt böra till nedsättning uti denna afgifts nuvarande belopp föranleda; alt tull-lindringens upphörande ej heller syntes böra verka till nedsättning i tullen å peppar, lika litet som för artikeln gryn, serdeles som, af de år 1848 med lindring förtullade 730,000 ffi risgryn, 638,000 % ankommit från Förenta Staterna och således med tillgodonjutande af endast 13 procent i lindring; att nu gällande allmänna tullbestämmelser för thé desto heldre syntes kunna bibehållas, som införseln af denna vara utan tull-lindring år 1848 mer än dubbelt öfverstiga den import deraf, som skett direkte från Ostindien; samt att, då nästan hela de ([vantiteter tobaksblad och stjelk, som förenämnde år införtullats med lindring, inkommit från Förenta Staterna och således mot endast 13 procent lägre afgifter än de i taxan bestämda; hvarjemte, i afseende på denna artikel förekomme, att densamma vore en af de vigtigare för tulluppbörden och dessutom svår att olofligen införa, t. f. Departemets-chefen trodde skäl ej vara lör handen till nedsättning uti den derför nu gällande tull, äfven om tull-lindringarne skulle försvinna; och ansåg, på grund af hvad sålunda blifvit anfördt samt enär de öfriga varor, hvilka från transatlantiska orter inkommit, vore af föga eller ingen betydenhet för tulluppbörden, t. f.
Ständers pröfning; och får Utskottet på dessa grunder vördsamt hemställa: att Motionairens framställning, om förändring i tiden för allmänna Gudstjenstens förrättande, icke må till någon Rikets Höglofl. Ständers åtgärd föranleda. Hvilket dock lili Rikets Höglofl. Ständers närmare bestämmande YÖrdsamt öfverlemnas. Ånk» till Exp. Utsk. den 3l Maji» Utlåtande, i anledning af erhållen dterremiss ä Utskottets Betänkande N:o 28, rörande Arieploztgs och Arfvids]aurs Lappmarkers förläggande 111 Norrbottens Län} m, m. Höglofl. Ridderskapet och Adelil har lill Utskottet återremitterat nämnde Betänkande, på grund af följande anmärkningar: 1:0 af Grefve Cronhjelm, Otto August,att Utskottets i senare delen af Betänkandet gjorde hemställan om underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att en ny administrativ och cameral indelning måtte tillvägabringas i de delar a,f Riket, hvarest sådant, efter anställande undersökningar, funnes af behofvet på kallad t, icke varit af någon motion föranledd; samt att Utskottet härom yttrat sig i så generela ordalag, att det ej blifvit Bestämdt, huruvida Regleringen borde inskränkas till ny indelning af de redan existerande Länen eller om flere nya Län skulle inrättas och Landshöfdingarnes antal okas, hvilket senare af Grefven blifvit bestridt; och 2 0 af Friherre Ehrenborgh, Casper Wilhelmy som gillat Utskottets hemställan i fråga om berörde Lappmarker, men, i afseende å Betänkandets senare del, upplyst, att oliigenhelei ne af den närvarande indelningen af Länen länge varit föremål för Kongl. Mapts Nådiga omsorg, på grund hvaraf Frilrerren ansett någon underdånig Skrifvelse härom ie - 'Allm. Besv. och Occon. Ut sk.
Ny pensionsålder. Disponibla under Pension som föreslås. År År R:dr R:mt Furirer, Under-Officers-Korporaier på stat, Sqvadrons-Trumpctare vid Kavalleriet, Batteri-Trumpetare vid Artilleriet, Hautboister och Fält-Musikanter samt Sqvadrons-Hästläkare 50 10 200 Regements-Pistolsmeder och Sadelmakare samt Regements-Gevärssmeder och Stockmakare 60 _ 100 60 Bil. JV$ 3 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. JY§ 1, om Statsverket 1856. Litt. It. b. Underdånigt förslag till ny Pensions-Stat får Gottlands Landtbevärings befäl och tjenstemän. Ny pensionsålder. Pension sorn föreslås. * År R:dr R:mt öre Bataljons-Chef SS 900 — Kapiten so S40 Fältkamererare och Kassör 60 4S0 — Tyg-Officer 50 Löjtnant SO i 270 Sekreterare och Auditör 60 Magasinsförvaltare och Sjukhus-Inspektor 60 Sjukhus-Läkare 60 240 — Under-Löjtnant SO Kanslist 60 180 — Kontors-Skrifvare 60 Under-Läkare 60 120 — Bil. M 3 till Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. JW 1, om Statsverket 1856. 61 Eiitt. C. c. Landt/örsvars-Departernenlels Kansli-Expedition. ♦ Nuvarande Föreslagen Nya Aflönin cr. o* Tillökning. Aflöningen. ' Riksmynt R:dr öre R:dr öre R:dr öre R:dr 1 Expeditions-Chef 4,500 1,000 . 5,500 __ 1 Expeditions-Sekreterare Från Tillöknings-summan 15,442. afgå nuvarande Ljuspenningarne . 580. då tillökningen blifver 14,862. Antal hästar. 62 Bil. J\i 5 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. JVs 1, om.
Sedan, enligt Kongl. Majlis Nådiga Bref af den 7 Februari 1835, Herr Landshöfdingen Johan af /Vingård siyrkt sig hafva fullgjort de vilkor, under hvilka afskrifning blifvit honom af Rikets Ständer beviljad af de i4>5oi Rdr 4* sk4 r,> som tillhörde Klemanska Balancen , är denna afskrifning , under 1835 års förlopp, verkställd med berörde summa Tolai-beloppet af osäkra , inom linien förda Capitalfordringar utgjorde således vid 1889 års slut 320,586: 27. 1. 20 B anco-Ut skottets Betänkande , N.-o Sen deraf 319*438: 5. II. af Allmänna DisGont-fenden och r,143: 21. 2. af Publika pappers-fonden. Det har fästat ULskottets uppmärksamhet, att af dc utom Stockholm upptagne, under loppet af åren i834—38 till betalning förfallne 79 st. Lån, hvilka äro på utsökning beroende, ej: mindre än 55- sL tillhöra innevånare i Stora Kopparbergs Län.. Under lagen kännedom af Discont-Verkets Lagsöknings-ärenden, har Utskottet för öfrigt inhemtat: 1:0 att 18 stycken af de för indrifning och bevakning till Ombudsmännens handläggning öfverlemnade
Det är en känd sak, att en trädgård, eller annan mindre jordrymd, proportionsvis producerar mera, än hundradetals t:l:d, i en persons hand. Hvar och en, som kan förskaffa sig ett eget bo, fordrar en plats på jorden för sin bostad, och han har rätt dertill. Men han är derföre ej i tillfälle att köpa precist det mått af jord, som våra lagar bestämt som vilkor för tillfredsställandet af hans rättmätiga anspråk. Resultatet häraf blir, att han får låta bli att bo, åtminstone under eget tak. Detta skall ovilkorligen verka tryckande både på civilisation och industri, och man kan gerna säga, äfven på folkökningen. Det invändes kanhända, att industrien kan finna bostad i städerna. Men, i vårt med städer glest bebyggda land, är det just dessa stora mellanrum på landsbygden, som skola lemna tillfälle för industriens utveckling. Der finnes många obegagnade hjelpmedel härtill. Omkring dessa skola menniskor småningom samlas, till bildande af nya städer. Sedan vi nu ändtligen insett nödvändigheten af lättade kommunikationsmedel, och börjat tillegna oss dessa, blir det af vigt att ställa allt annat i öfverensstämmelse dermed. Men härtill fordras, bland mycket annat, äfven uphäfvande af våra onaturliga lagar om besutenhet. 340 Den 4 December e. m. Dalarne bär, som bekant är, sin serskildta besutenhetslag. Denna har der börjat medföra de bedröfligaste följder. Så godt som bortglömd, har den under en längre tid icke blifvit tillämpad. Genom arf hufvudsakligen hafva en mängd hemman sönderfallit i små, som de anses, obesutne delar, (obesutne, ehuru de, som besitta dem, skatta sig lyckliga att få göra det). Detta har fortgått decennium efter decennium. Emedlertid hafva de idoge, anspråkslöse, lätt förnöjde ägarne, belåtne med sina små jordlotter, om hvilka de dock kunnat säga: »detta är mitt», i trefnad vändt egen torfva, kokat vid egen härd och der upfostrat sina barn.
Till det sista hafva de ock hegardt att de måga få njuta deras BäckeQvarnar, för de orsaker sorn de förebära och efter de rätte Odalqvarnar blifva för sådana Sqvaltoch Bäekeqvarnarg skuld ödelagd^, derigenom Kronans ränta och rätta tull blifver förminskad , för hvilken orsak skull de ock äro i Sveriges
Efter utgången af sista voterin gen, skulle det måhända synas olämpligt af mig att ytterligare söka göra min mening gällande i detta fall; hvarföre jag blott, hänvisande till mitt yttrande vid ålerremissen, inskränker mig till förbehåll af reservationsrätt efter beslutet. Gr. Horn, Claes Fredr.: Med afseende på den nyss försiggångna voteringen får jag till prot. förklara, alt jag hört lill den majoritet inom StatsUtsk., som ansett att ingen rubbning borde äga rum uti första hufvudtiteln. Likväl tror jag, alt StatsUtsk., på grund af hvad de öfriga Stånden beslutat, haft tillräckliga skäl att vidhålla den mening, som uti sednare betänk, är föremål för R. o. Ad:s öfverläggning; men efter hvad jag med säkerhet tror mig känna, Den 10 Augusti f. m. 20 7 är frågan redan afgjord af 3:ne Stånd, så att R. o. Ad:s beslut i saken blir utan inflytande. Hr von Hartmansdorff, A u g.: Då denna fråga förra gången förevar, yrkade jag att R. o. Ad. skulle vidblifva det beslut Ståndet fattat vid sista riksdag. Jag skall nu uppläsa detta beslut, på det en hvar af R. o. Ad:s ledamöter må känna dess innehåll, hvarjemte jag anhåller att propos. till antagande deraf, i motsats af StatsUtskts förslag, måtte blifva framställd. Beslutet lyder sålunda: ”— Beträffande för öfrigt anslaget till K. hofstallets utfodring, så anse R. St., i likhet med det vid i8a3 års ”riksdag fattade beslut, och på sätt sedermera ägt rum, ”detta anslag såsom ett förslags-anslag, hvarå uppkomman”de behållningar böra reserveras till följande år, och den, ”efter de reserverade medlens användande, möjligen inträffande brist får utaf Riksg cont. fyllas.” R. o. Ad. beslöt, att anslaget för K. stallet skulle blifva oförändradt såsom hittills, i enlighet med regleringen vid förra riksdagen. 6: t e punkten. Ved och kol för de K. slotten. 7:de punkten. K. slottets i Stockholm polis, lysoch renhållning. Dessa 2:ne punkter bi föllos.
Jag har svårt att utfinna, hvari det rättsförhållande skulle bestå, som iakttages genom andra uppropets uteslutande, och jag tror icke heller, att man derifrån kan komma till conclusion af flera upprop, än de tvenne, som nu finnas; ty jag föreställer mig, att med rättsbegreppet öfverensstämmer att bereda skyndsamhet jemte bibehållandet af hvars och ens rösträttighet, och detta vinnes just genom andra uppropets bibehållande, hvarigenom uppropen kunna ske så skyndsamt, som namnen hinna att uppropas. Hr Rosenblad, Bernh.: Då jag instämmer med dem, som ogilla Ridd.Utskrs förslag att borttaga andra uppropet, kan jag ej undertrycka min förundran och beundran öfver motionärens menlöshet, då han sagt sig icke kunna inse, huru några missbruk skulle kunna blifva följden af förslaget. Han har härvid talat om föredragningslistan såsom ett tillräckligt correctiv; men har då motionären glömt, att med våra former det icke ens står i den mest vana riksdagsmans förmåga att kunna bedöma, när ett på föredragningslistan uppfördt mål skall förekomma? Ty med den rätt, som hvar och en här har att tala i hvarje sak, och tala 5o gånger, om han vill, i samma sak, kan äfven det enklaste mål utdragas huru långt som helst och tillintetgöra alla beräkningar på tiden för ett efterföljande måls föredragning. Då den värde ledamoten för öfrigt omtalat, huru han sett 8 H. 3i D e ii 12 Juni. Högsta domstolens ledamöter komma troppvis hit för att votera vid andra uppropet, vill jag blott hemställa, huruvida icke de ledamöter af Högsta Domstolen, som sitta här på Riddarhuset, bättre använda sin tid, örn de välja de discussioner, som de vilja afhöra, än om de skulle låta Högsta Domstolen flera dagar i veckan ligga nere, för att höra alla de tal, som här hållas.
Vid alla Underrätter, sa ock vid Policekamrar i Städerne, när sädana mål der /orelia]vas, i hvil - Lag Utskottets Betänkande N:o li4 i $ ka Policek ammar en domsrätt utöfvar , skall rättegång offentligen hällas; och vare förthy, sä länge det ske kan, utan trängsel för dem, som till Rätten höra, eller med sakerna hafva att skaffa, ej någon förment att innevara, medan Rätten sitter, der ej Rätten nödigt finner , att öfverläggning till heslut inom lykta dörrar hälla, eller mål förekomma, som äro stötande för anständigheten och sedligheten , i hvilka händelser åhörare skola, pä Ordf örandens tillsägelse, afträda. Hvar sorn rättegång åhöra vill skall sig tyst och anständigt skicka. Gör någon annorlunda, varde f örst varnad; rättar han sig ej deraf, dä må han af rummet af visas ; plikte och för oljud och vanvördnad emot Rätten efter Lag. Den, som uti Rätten förer ordet, ege, till ordningens bibehållande, nödige föreskrifter gifva, utan att med de Öfrige, som i Rätten sitta, öfverlägga. Hvad han i tily fall bjuder, varde genast ätlydt, och svare han sedan för åtgärd sin, i6 LagUiskottets Betänkande N:o n4. som får annan embetsutåfning, om deröfver klagas. Stockholm den 10 Oetober i8a9. Ankom till Exped, Utskottet den 17 Octob. 1829, Betänkande, i anledning af Kgl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ålder för dem , som af Hofrätterne till Domareembetets ut öfvande för ordnas. Sedan Rikets Standar, uti Skrifvelse af den 24 April innevarande år, hos Kongl. Majit i underdånighet föreslagit, att, med ändring af Kongl. Brefvet den 3 December 1799, må stadgas, att ej någon hädanefter får
Hvad stad eller socken sålunda tillfaller, användes lill kommunala behof inom staden eller socknen.” ”1 Stockholm tillfälle hela kannetals-afgifteu staden.”- Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag har inom Utsk. anmärkt, att denna §:s behandling varit enligt min tanka olaglig. Någon reservation har jag icke kunnat bifoga derföre, att jag trädt ur Utsk. innan bränvins-försäljningeu i det hela der var handlagd, och innan Betänk, afgafs. Här är nämligen föreslaget, att hela minnterings-afgiften skulle gå till allmänt nyttiga ändamål, eller till menigheterne, men att Kronan skulle deraf fä ingenting. Detta är först stridande mot ett af 3 Stånd redan fattadt beslut. I förslaget till allmän Bevillms-stadga föreslog BevillmsUlsk. uti sitt Betänk. JVs 4, af den 10 April detta år, § 10 följande: ”Krögare, Krögerskor, samt de, som hålla Kaffehus, Likörkaminare, Spisqvarter, Färdshus och Restauration eller Näring å Ångfartyg, äfvensom. Traktörer och Källarmästare, sorn icke äro Borgare, oberäknad bevillning för bränvins-minutering, då den tillåtes, i Stockholm och Götheborg minst 15 R:dr B:ko, i öfriga städer minst 10 R:dr B:ko.” Följaktligen har man i Utsk. varit ense derom, att en minuteringsafgift skulle erläggas, utom den allmänna bevilln. Detta förslag har, enl. Bevilln:sUtsk.*s sednare Utlät. JVs 21 af den 28 Juli, blifvit af 3 Stånd godkändt. I förslaget står visserligen icke hvart minuterings-afgiflen skulle gä, eller huru hon skulle användas, men allt hitintills har hon gått till Statsverket. Följaktligen hofde man icke kunna antaga att hvarken BevillmsUlsk. eller Stånden, när de i ämnet beslutade, varit af annan mening. Men låtom oss antaga, att denna fråga icke varit inom Utsk. bestämdt afgjord, och alt Stånden kunde om den ifrågavar:de minuteringsafgiften efter behag förfoga.
Stats-utskottet har i sitt utlåtande under N:o 163 föreslagit, att det till Kongl. Majrts disposition anvisade kreditiv af 2 millioner r:dr banko skall, i mån af behof och emot framtida redovisning, lyftas; hvilket utlåtande Rikets Ständer godkänt; men då man ännu icke vet, huru mycket som af kred i ti ve t kan blifva behöfligt att lyfta, så synes det vara allt för tidigt att nu vilja beskatta folket för amorteringen af detta kreditiv, helst tillgångar finnas så väl af banko vinsten, som af de besparingar, som genom votering i förstärkt Stats-utskott denna dag kommit Riksgälds-kontoret tillgodo, hvilka medel böra i främsta rummet användas till amortering af ifrågavarande kreditiv; föröfrigt bör man väl afbida Ständernas beslut rörande riksdags-fullmägtigen Bengt Gudmundss ons ifrån Halland väckta motion i Banko-utskottet under N:o 63, sorn nu hvilar på Ständernas bord och åsyftar: att af bankovinsten ör innevarande och nästföljande år intill nästa riksdag må till Riksgälds-konoret årligen aflemnas 300,000 r:dr bauko till ränta och kapital-afbetalning å Bevillning;-Utskottets Utlåtande, N.o sS. 5 nämnda lån; af dessa skäl protesterar jag på det högsta mot Utskottets beslut att genom ökad bevillning ålägga folket en utgift, sorn icke är behöflig, helst tillgångar nu finnas till kredilivets amortering.” Häruti instämma L Gezelius från Kopparbergs län, Christen åndersson från Malmöhus län, Sven Isacsson från Calmar län, B. P. Skantze från Hallands län, Herman Öbom från Norrbottens län och Jöns Ersson i rån Wermland. Af Erie Persson från Gefleborgs län: ”Emot Utskottets förnyade utlåtande att förhöja den allmänna bevillningen med 300,000 r:dr banko får jag anmäla min reservation, ehuru det icke är mig obekant, att Rikets nu församlade Ständer anvisat ett kreditiv af 3,000,000 r:dr för krigsrustningarna, som ock ålagt