Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Arell, Ph. A., Fältkammererare, angående befrielse för hans enka, Albertina Heimberger, från lifgifvande af observationsprocent och anmärknings-medel, hvilka blifvit hennes man i lifstiden till gäldande ådömda: 1. 47, R. 49; B. II. 465, 482, A. 482; E. lil. 58. Arf-skifte, om antagande af ett lagstadgande rörande klander derå; motion af Friherre Magnus Armfelt: se Motioner. Arf-skiften, i anledning af väckt motion om föreskrift derom att dvlika skola inom viss tid till domstol ingifvas: B. II. 173, 198, 202, A. 202. U. 322, 372, A. 372. Arfve-jord, angående ändring i Kongl. Förordningen den 13 Juni 1800 i fråga om beståndet af arrendeoch landtbo-kontrakter om —; motion af Friherre Fabian Casimir Wrede: se Motioner. Arfvode, i anledning af väckt motion i fråga om sådant åt Postförvaltare för tidningars afsändning och utdelning: B. I. 491, 520, A. 520; E. II. 57. Arfvoden, till Sekreterare, Notarier och Kanslister i de särskilda Utskotten: se respektive Utskott. Arméens nuvarande kavalleri-stvrka, angående tillökning deraf: IV. 411, 415, R. 424; B. Arrendatorer, i anledning af väckt motion angående förut varande arrendatorers företrädesrätt vid förnyad utarrendering af boställshemman: B. V. 33, 228, A. 228. Arrendeoch landtbo-kontrakter om arfvejord, angående ändring i Kongl. Förordningen den 13 Juni 1800, i fråga om beståndet af dylika kontrakter; motion af Friherre Fabian Casimir Wrede: se Motioner.
Det är med glädje vi påminna oss den bana, som inslogs af 1850 års Ständer, och det torde vara väl betänkt att fortgå vidare på densamma, för att lyfta både landets och städernas befolkning i moraliskt af seende. Sed och lag böra följas åt, och folkets medvetande gynnar för närvarande sådana sträfvanden, af hvilka detta förslag är ett uttryck. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos.,b!ef motionen jemte yttranderne remitterad till Bevilln.- Utsk:t. 208 Den 28 November f. m. Föredrogs och remitterades till Lag-Utsk:t Hr Ehrenborgs d. 26 dennes bordlagde motion, N:o 69, om upphäfvande af K. Förordnm d. 8 Maj 1849, ang:de sättet för kungörelsers uppläsande i kyrkorna. Föredrogs och remitterades till Bevilln.-Utsk:t Gr. Hamiltons, Malcolm Walter, d. 26 dennes bordlagde motion, N:o 70, ang:de ändringar i bevillnings-stadgan m. m. Föredrogs och remitterades till Bevilln.-Utsk:t Frih. af Schmidts, Garl Johan Georg, d. 26 dennes bordlagde motion, N:o 82, om tillägg uti bevillnings-stadgan. Föredrogs och remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t Frih. Cederströms, Rudolf, d. 26 dennes bordlagde motion, N:o 86, ang:de underd. hemställan till K. M. om hållande af tre årliga häradsting i Wermland. Föredrogs Frih. Cederströms, Rudolf, d. 26 dennes bordlagde motion, N:o 87, ang:de förhöjning af den åt f. d. Landssekreteraren Olof Henrik Förberg beviljade pension. Frih. Stjernstedt, Joh. Wilh.: Då jag har någon kännedom om förhållandet med den olycklige Landssekreteraren Förberg, kan jag ej underlåta att på det varmaste understödja den väckta motionen.
Piäcka icke de influtne afgifterne till att betacka de understöd, som blifvit anordnade, ingifve ombudsman, jemte räkning enligt formulär, i a:ne exemplar, hvaraf det ena påtecknadt af Öfverdirectörs-embetet återsändes, requisition å bristen; men öfverskjuta afgifterne anordningen, insände öfverskottet, allt inom medlet af Januari månad, till Öfverdirectörs-embetet, som det åligger skyndsamligen öfversända requisitionernas belopp till vederbör, afdelningar. De afgifter, som vid första anteckningen till inträde i föreningen erläggas, skola efter Februari månads utgång omedelbart öfversändas till Öfverdirectörs-embetet. § 12. Sedan Öfverdirectörs-embetet, på grund af inkomne räkningar och ansökningar, uppgjort reglering af understöden, befordre den, jemte redovisning öfver fonden, enligt formulär, samt intyg af R. St:s Bank (Riksg.Contor) att behållningen finnes i Banken (Riksg.Contörel) insatt, till trycket; ingifve densamma i underd. till K. M:t, samt öfversände till afdelningarna exemplar att utdelas till ombudsmän och delägare. § t3. Delägare inom föreningen äge rätt att väcka frågor uti följande ämnen, som hvar för sig behandlas och afgöras på nedan stadgade sätt: i;o att viss delägare till afdelningens ombudsman må utses; (Bifalles motionen af mera än hälften utaf samtlige delägare i afdelningen, blifve, sedan den föreslagne ombudsmannen tillkännagifvit, att han uppdraget emottager, förordnande för honom af Öfverdirectörs-embetet utfärdadt). 2:0 anmärkning vid ombudsmans redovisning eller utöfning af tjensteåliggande; (Understödes anmärkningen af den pluralitet bland de röstande 8 §:n stadgar, tillkännagifve Öfverdirectörs-embetet, sedan omröstningen jemte ombudsmans förklaring inkommit, i den tryckta årliga redovisningen, hvad åtgärd eller beslut Öfverdirectörs-embetet, i an - Den 4 Mars c. m. 79 letin, deraf, vidtagit.
En för hög ränta af fyra kappar pä tunnan, som manligen genast afdragcs wid utläningen, en för längt drifwen tålmodighet med länens inbetalning, som utan inwändning borde oafkortad ske af hwarje Läntagare emot flutet af wintern; honom obctaget, att innan korrt tid derefter göra nytt Län mot Borgen och 2 kappars Ränta; undcrlätcnhct att ej jemte Mällring wäga Sädén in och ut; en förhastad och skadlig fördelning, samt anwändandc till hwarjehanda publika onera af det öfwcrskott och den winst utläningen framalstrat, hwarigcnom Magazinet aldrig kan komma till den höjd, hwarmed Sockneboerne wid ett infallande smärt misswäxtär kunna wara belätne, äro missbruk, som i stället för en nödhjelp göra inrättningen till en pläga för den fattige och hindra Magazis nen komma till nägon fullkomlighet. I allt öfrigt, som ej häremot strider, förenar jag mig med Beredningens tankar. k. köm'§. Herr Ryttmästare» 8tru8ssnf6l6t utlät sig: I anledning af hwad ätskilliga bland Beredningens Ledamöter uti denna sak redan, dels skriftligen och dels mundtcllgcn yttrat, förmodar jag wara ädaga» lagt, att wi samtlige äro ense om, det SpanncmälsMagaziner böra pä Kronans bekostnad anläggas, samt Dränwins-Bränningen pä Landet och uti Rikls öfrige Städer, utom Stockholm, Götheborg och Carlscrona, blifrvK 44^ Den !4 Septeinber.
På dessa ställen finnes, i förhållande till behofvet, så få lotsar, att ej få exempei finnas derpå, att under flera dygn någon lots ej kunnat erhållas, då de på nämnda stationer anställde lotsar, efter att hafva inlotsat ankomna fartyg till de flera hamnar, som inom distriktet finnas, ofta ej kunna på flera dagar till stationen återkomma; och mer än annat, till bevis härför, talar det förhållande, som i år inträffade, att till Sundsvall ankom i veckan före midsommar ej mindre än 116 fartyg, och deraf lil utländska, och att vid nyssnämnda tid till Hernösand ankommit 76 större fartyg. 1 afseende på sjelfva sättet att bestrida lotsningen förekommer, dels, på sätt redan är anmärkt, beskaffenhet af de utaf lotsarna nu begagnade farkoster, dels lotsarnes ringa aflöning i förhållande till deras svåra och äfventyrliga befattning, dels äfven slutligen den omständighet, att lotsningen skall gå i tur. Vid en sådan befattning, sorn lotsen tillhörer, dermed nästan stundeligen han, under utöfningen af sitt kall, utsätter sig för lifsfara, bör aflöningen vara så hög, att densamma blir en driffjäder att utsätta sitt lif för räddande af sina medroenniskors lif och gods; och synes, dessa åligganden böra, så vidt möjligt är, vara frivilliga, och det hittills följda stadgandet, att lotsningen skall gå i tur emellan de i stationen anställde lotsar, uphöra.
Maj :ts nådiga Proposition, föreslå följande nya moment under N :o 8 Anser HofCanzleren ett Dagblad eller Periodisk skrift vådlig för allmän säkerhet, eller utan skäl och bevis förnärmande personlig rätt, eller af en fortfarande smädelig egenskap, må han äga att i Stockholm genom Öfver Ståthållare Embetet, och i Landsorterna genom Konungens Befallningshafvande genast låta inställa Dagbladets eller Periodiska skriftens vidare utgifvande, intill dess efter underdånig anmälan hos Kongl, Maj:t, hvilken sist inom 8 dagar bör äga runi, sedan HofCanzleren om quarstadens verkställande blifvit underrättad och sedan Justitia Canzlern äfven blifvit hörd 2 Kongl. Maj :t i Stats Rådet förordnad huruvida den åklagade skriftens fortsättning må vidare tillåtas, och ankommer det på Kongl. Maj:ts nådiga Förordnande huruvida Utgif varén af ett sålunda 1 Stycket fr. o. m. orden Fortsattes granskningen etc. t. o. m. orden af statsmedlen återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 370 ff. 2 Orden sedan HofCanzleren t. o. m. blivit hörd äro tillskrivna i marginalen. 186 Den 15 Juni 1812 indraget Dagblad eller Periodisk skrift, må något annat Dagblad eller Periodisk skrift framdeles kunna utgifva. Herr Borgmästaren Ullberg hemställde huruvida de frågor som först vid denna Riksdag blifvit vakta, kunde uptagas i sammanhang med dem, som hvilat sedan sista Riksmöte, och som enl. Grundlagen nu endast finge af göras? 1 Herr Grefven och Ordföranden förmälte hurusom skillnaden imellan gamla och nya frågor blifvit med noggranhet angifven i sista Constitutions Utsk. Betänkanden; men som Beredningens flesta Ledamöter bestämt den nyssnämnde redactionen, så frågade Herr Grefven och Ordföranden, om det äfven vore deras tanka att ej skilja imellan gamla och nya frågor? Häruppå svarades att det ej vore
S. D. Remitterades till Lag-Utskottet: Riksdags-Fullmägtige Peter Peterssons från Prot. Utdrag dan 3o Juftii 182g. Jönköpings Län, Lars Larssons och Per janssons fran Calmare samt Bengt Nilssons fran Orebro och Per Ericssons från Kronobergs Län, Anföranden, i anledning af Lag-Utskottetsj Betänkande, N:o 6§, öfver väckt fråga att i arf ingen skillnad i kön inå ega rum. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos S nyo och biföl los följande från Bevillnings-Otskottet inkomna och, den 3 3 dennes e. m., på bordet lagda Utlåtanden: Af den s dennes: N:o 31, med en begärd Tableau öfver Bevillningens fördelning på olika folkclasser. Af den 13 dennes:
Här har återigen LagUtsk. varit omsorgsfullt alt borttaga ett af 1734 års lagstiftare stadgadt skamstraff, nemi. straffet att utanför Tingshus eller Rådstufvudörr en timme stå och skämmas med mjölk-käril i handen, hvartill den, som mjölkat annors ko, får eller get, enl. 4:de §:n 43 Kap. Missg.B., gjort sig skyldig. Nämnde lagstiftare ansågo nyssberörde brott vara så obetydligt, att det icke ens med böter belädes, utan kunde tilltaget försonas genom det att den felaktiga å allmän plats utställdes att skämmas för gerningen. Sednare tiders lagstiftare funno likväl delta brott vara af svårare art, än att det kunde med endast skamstraff försonas, hvarföre det genom Kongl. Förordn:n den 21 Jan. 1773 stadgades, att den brottslige skulle, förutom skamstraffet, slita spö eller ris, samt er - 316 Den 12 Augusti e. m. sätta värdet af det borttagna, samt att kroppsstraffet skulle ökas vid iteration af brott et. Sedermera blef genom Kongl. Förordnia d. 10 Juni 1841, som uphäfde de i allm. lagen för flera brott ovilkorligen stadgade spö- eller risstraff, förordnadt, att då ifrågavarfde brott första resan begicks, skulle spö- eller risstraffet till motsvarande fängelse vid vatten och bröd förvandlas. Nu har Lag.Utsk. ansett det urbota straffet för detta brott väl böra qvarstå, ehuru under en annan form, och derföre föreslagit tillämpningen af det för stöld i allmänhet i förslaget utsatte straffarbete, men deremot helt och hållet befriat förbrytaren frän undergående af den offentliga skam, som 1734 års lagstiftare ansett böra följa å den verkligt skamliga gerningen. Nu frågas det billigtvis, om icke detta LagUtskis förfarande vittnar om eli vid intet tillfälle ospardt bemödande, att befria förbrytaren från den vanära, som ligger uti brottets offentliggörande? Och icke heller kan jag för min del anse ett slikt förfarande nyttigt eller ändamålsenligt.
Den häremot bryter, bote Trettiotre Riksdaler sexton skillingar. 7:0 Sådant, som angår Styggelser, eller högligen sårar blygsamheten, eller innehåller hädelser mot Gild, eller lastliga uttryck om Rikets varande Öfverhet, eller hvad, med hänsigt till personer, hvilka ett mål icke egentligen beträffar, kunde i Rättegångseller andre publika handlingar haf - Den 3i Ja nu ar i i e. m. 345 va influtit, otidigt, anstötligt eller förklenligt, må icke uti dem genom trycket kungöras, sä framt ej, hvad sistnämnde fall angår, åberopandet skulle af Domaren som sist i målet dömt, pröfvas nödvändigt till upplysning och styrkande af sjelfva hufvudsaken. Den häremot bryter, bote Trettiotre Riksdaler sexton skillingar. Dessa moment blefvo af Ridderskapet och Adeln lemnade utan anmärkning. Om T ryckfrihetens missbruk och ansvar derför. § 9- Tid pröfningen af åtalade tryckta skrifters innehåll, skall, under iakttagande af Lagens allmänna bud att, i mål, som tvetydiga finnas, heldre fria än fälla, Domaren, i de fall, der meningen icke ansåges genom bokstaf iga lydelsen klart uttryckt, särskilt fästa uppmärksamheten å ämnets och tankens beskaffenhet, samt således icke ensamt grunda sitt omdöme på blotta ordaförståndet, utan fastmer på framställningens verkliga åsyftning. Herr Cederschjöld: Det faller af sig sjelf, att ordet Domstol skall utbytas mot ordet Jury i denna §. Jag hemställer, om denna speciella anmärkning behöfves vid de följande §§, och om det icke vore till - 346 Den 3i Januarii e. m. räckligt att en gång för alla gifva Utskottet detta tillkänna.
När en vara blifvit sålunda till förtullning angifven, skall, genast efter besigtningen, anslag å packhusdörren ovilkorligen ske, då hvar, som inom tre söknedagar, anslagsdagen inberäknad, är högstbjudande, ege att varan inlösa, så vidt anbudet uppgår till minst det angifna värdebeloppet, med tillägg af tio procent, samt under vilkor, att summan ofördröjligen i tullkassan kontant nedsättes. Anbud af sådan person, hvars vederhäftighet ej är tillförlitligen känd, skall, på vederbörande tulltjensteman anfordran, beledsagas af antaglig borgen för anbudets behöriga uppfyllande. Har inom anslagstiden, som räknas att fortfara intill slutet af den för packhusförvaltningen bestämda arbetstid å tredje söcknedagen från och med det anslaget skedde, någon till varans inlösande, på sätt föreskrifvet är, sig icke anmält, må vid tullberäkningen efter angifningen komma att bero, och varan efter skedd klarering af egaren disponeras, men eger inlösning på förenämnde sätt rum, skola tullafgifterna efter det derigenom uppkomna högre varuvärdet beräknas,- och skall af inlösningssumman, hvilken den, som stannar för högsta anbudet, åligger att, sist inom klockan tolf nästföljande söcknedag efter anslagstidens förlopp, i tullkassan nedsätta, varuangifvaren genast derefter utbekomma angifningsbeloppet, tillökadt med 10 procent, men öfverskottet, om sådant eger rum, tillfalla kronan och hälften ingå till det serskilda anslaget för manufakturernas befrämjande, under iakttagande af hvad i Wår nådiga förordning till förekommande af oloflig införsel och utförsel af varor i sådant hänseende stadgas. Bill. till R. St. Föreskrift eni a i senare momentet af näst förestående § tillämpas icke å redskap, machinerier oell verktyg, som med Wårt och Rikets Kommers-kollegii tillåtelse för inhemska näringar inkomma, — icke heller å brukade flyttsaker och resande tillhöriga effekter, som icke utgöra handelsgods, och hvarmed förfares enligt hvad derom serskildt är eller varder stadgadt.
Bevillning af Löner 2 R:dr . 3 R:dr . 5 R:dr . 7 R:dr . ä 10 R:dr . å 13 R:dr . ä 17 R:dr . a 21 R:dr . a 26 R:dr . a 32 R:dr . ä 3 procent Afgift för lias och Jord i Slädern Bevillning af Hemman af Frälse-räntor af Lägenheter af Qvarnar och Sågar af Bergverken af Manufacturier af Fabriks-Inrättningar af Krono-Egendomar Academie-Staternes Egendomar. Allmänna Bolags dito Fromma Stiftelsers dito Afgift af Arrendatorer Af Borgerlig rörelse Ståndspersoner i Släderne Gästgifveriet Värdshus etc Handlandes Betjening Handtverks dito Bruks-Betjente etc Advocater, Artister etc Arbets-classen Ståndspersoners Betjente Bruksoch Fabriks-Arbetare . Gårdfarihandlande m. fl., som äro |Grundskatts-Afgift Postoch Lotshemmans-Afgift . I Rotefrihels-Afgift | Kolningsfriheter I Krutoch Svafvel-Bruk . Kyrko-Tionde I Theater-Representationer Af Testamenten För Fiskerier m. m Af Trollhätte Lottsedlar Af Lotteri-vinster ' Sjö-Assurance-Compagniet Jern-Contoret Af Spelkorts stämpling. | Af Billardcr Husprester (Öfverflödig Betjening Stockholms Sjöförsäkrings-Bolag Efter Calculen vid 1828, 1829 och i83o årens Riksdag. 1831. Bevillning. Öfverskott. Bevillning. Öfverskott. Bevillning. Skatterätts-medel Observalions-medel Bland Kyrko-Tio«id<ui hafva blifvit upptagne fjerdeparts revenuer af Fahlu Grufva: för ar 1831 — 2,110: „ „ 1832 — 1,509: 7. 1. IJ. S Sami. 1 A/d. 2 Band. g:de Häftet. Hor till Bevilln. Ut sk. Bet.
”Tvertom, mamma, var det en nödvändighet att vi fingo något att lefva af medgif att det var nödvändigt, och att mamma blifvit ojemförligt bättre, sedan vi ha tillgång på färsk mat?” ”Stackars liten – du sörjer alltid för mig!” ”Icke alltid!” svarade Blenda rodnande. ”Nu t. ex. sörjer jag för mig sjelf!” ”Nå nå, det är billigt!” ”Ack, hvad skall han säga, hvad tänka, hvad har han ej skäl att tänka, då jag icke kommer, ehuru han erbjöd sig att sjelf följa mig hem? Kan han icke anse detta som ett ovärdigt misstroende å min sida?” ”Nej, kära du, det är ej möjligt – vi skola dessutom skicka bud.” ”Bäst hade varit, om det skett redan i går – det hade blotta höfligheten fordrat.” ”Nå, var det icke det jag sade! Men i förhoppning att du skulle bli så frisk att du kunde gå, uppsköt du timma efter timma, tills det var för sent.” ”Ja ja, jag var en toka Men i dag är jag mycket, mycket bättre, och jag försäkrar mamma att, om jag får gå ut, friska luften fullkomligt botar mig!” Fru Emerentia skakade misstroget på hufvudet. ”Ts” återtog Blenda, i det hon spratt till ”ts – det ringer! Ack, skulle han ha blifvit orolig skulle det kanske vara han sjelf?” Och med ännu högre feberglöd på sina kinder lutade sig Blenda ned mot ena hörnet af soffan, sedan hon likväl först genom en flyktig blick omkring sig funnit att rummet var klanderlöst, till och med prydligt, ty rena gardiner voro redan uppsatta för julen. Fru Emerentia var alltid ordningen sjelf, men i dag hade hon – under en hemlig förhoppning, precist lutande åt samma håll som den Blenda nyss yttrat – gjort underverk med sin enda kammare. Det är fåfängt att skildra Blendas känslor, då hon hörde karlsteg i tamburen. Straxt derefter kom madam – hvilken ännu var qvar på morgonen – och underrättade fruntimren att en herre, som sade sig vara bekant, anhöll om den äran att få helsa på. ”Är han ung, ser han förnäm ut?” frågade fru Emerentia sakta.
Ju blygsammare stilen Notarien hade anförtrott fru Maria, att han nu skulle fara och » låta inringa sig » samt i ett boningsrum kommer till uttryck — exemkomma tillbaka med sin fästmö, och — med pelvis i rum, där hela ansatsen till stil mynundantag af madam Rönn — gladde sig hsla nar ut i dörrar och fönster, strukna i träfärg hushållet öfver, att den muntre och artige eller hvitt, en hvit eller grön kakelugn, en sportsmannen snart skulle återkomma och symmetriskt ornamenterad eller blommig tapet stanna där en tid tillika med sin trolofvade. — dess friare är man i valet af prydnader. Om i ett sådant rum hänga stålstick eller De första veckorna hördes ingenting från oljefärgstaflor, med förgyllda eller träramar, honom, och fru Maria hade i tysthet börjat om en messingseller bronslampa upplyser det, härma sig öfver, att hon gjort förberedelser om en persisk eller en brysselmatta täcker till att emottaga gäster, hvilka troligen aldrig golfvet, spelar ej någon väsendtlig roll. Att på allvar tänkt tillbringa sommaren i hennes undvika i sådana modernt indifferenta rum äro hem. Men efter ungefär en månads förlopp dock prydnadsföremål af skarpt utpräglad stil. anlände ett bref från notarien, hvari han beJu bestämdare däremot arkitekturstilen är i klagade, att hans fästmö nödgades sommaren ett rum, dess bestämdare måste prydnaderna öfver vistas hos en tant i Norrland, och som passa in i ramen och i första hand sådana, han själf icke kunde få tillträda sin egendom som stå i ett visst sammanhang med arkitekförr än i mars, så önskade han att under tre turen: gardiner, kronor, vägglampor o. s. v. å fyra månader få inackordera sig på Mariero. I ett bonadt renässansrum passa icke hvita Denna gång anlände han med skjutshästar, tyllgardiner; i en rokokosalong hänga vi ej en men bicykeln var med bland hans ressaker, messingskrona, utan en af glas.
Directionen må icke något beslut fattas, derest ej fyra af rnsthållarnes ombud äro tillstädes} yppas olika meningar, och linnas rösterne lika delade, galle då den mening, ordföranden biträder. Alla expeditioner, anvisningar och contracter undertecknas af ordföranden, en af Militaire Ledamöterna, eller den å Landshöfdingen vägnar öfverläggningen bivistar, samt en af Rusthållarnes ombud} sker ej detta, vare beslutet ogillt. 9:0 Utan serskildt arfvode bör RegementsAuditeuren biträda Directionen med Protocollets förande, uppsättning och Expedition af Directionens beslut, hvilka af honom contrasigneras; Regementsskrifvaren ege att besörja uppbörden af beklädnadsmedlen under uppbördsmanna ansvar, samt föra Directionens räkenskaper och underteckna alla anvisningar å medel. RegementsQuartermästaren bör det åligga, att vid alla Directionena sammanträden vara tillstädes, för att meddela nödige upplysningar. 10:0 RegementsChefen, som är Kongl, Majit ansvarig för truppens tjenstbarhet, måste ega rättighet, att i tid gifva Directionen tillkänna, hvad för detta ändamål linnes af nöden, meddela ankommande befallningar Besv. och Ekon. Utsk. Belänkanäen. 5415 tued nya monderings med flere persedlars anskaffande, eller de gamlas förändrande, och ensam tillse, det Directionens beslut, rörande så väl nya persedlars förfärdigande, sorn gamlas iståndsättande, skyndsamt Verkställes. 11:0 Genom sammanskott af Rusthållarne, antingen till ett visst årligt belopp, efter allmänna öfverenskommelser, eiler beräknade efter anskaffningsvärdet och slitningstiden för lika persedlar, som vid värfvade Cavalleriet nyttjas, anser han medel dertill böra anskaffas.
Från Allmänna Besvärsoch EkonomieUtslottet'. 1) Af den 1$ sistlidne Behrnard, \ anledning af väckte frågor så väl om upphörande af frikallelsen för Ridderskapet och Adeln från deltagande med Borgerskapet uti kostnaderne för deras Hus och Tomter i Städerne .till KyrkoPrestSkoleoch RectorsBoställs-byggnader, samt öfrige StadsEgendomar ålagde skyldigheter, som ock derom, att de onera, hvilka tillhöra Gårdsägare bland Städernes Borgerskap, måtte utsträckas till alla Fastighetsägare i Städerne utan undantag. 2) Af den 8 dennes, öfver det af Kongl. TabellCommi6sionen aflemnade sammandrag af TabellVerket för sednast förflutne qvinquen* nium, jemte förslag till ändringar och förbättringar uti Tabellernes framtida inrättning, 3) Af samma dag, innefattande förslag till jemkning emellan RiksStånden i deras fattade i6 Ben 15 Junit. beslut, rörande frågan om skyldigheten att afskala barken å utsynte Ekar. Då nu å nyo föredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch EkouomieUtskottens den 8 dennes afgitne, samt den 11 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens den 26 sistlidne April meddeldte Betänkande öfver Kongl. Msjtts Nådiga proposition, angående särskilte anstalters vidtagande, till förekommande af stegring i priset på det grofva brö-i det i Hufvud;itadenj fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den 4 sistlidne Maj af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottens ifrågavarande Utlåi tande borde läggas till Handlingarne.