Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Officerare, Arméens, om stipendier för dem (se Arméen). i Arméen qvarstående, deras tjenstgöringsskyl dighet Oförutsedde Milita irebehof, anslaget dertill å 3:dje Hufvud0 Titeln ... Aterremiss å io:de Hufvud-Titeln Ombergs Kronopark, om densammes försäljning Omröstning lill Dom så i Öfversom Under-Domstolar ang. Onera, om lindring deri för Militiaj-Boställen (se Boställen). Optionsrätt, örn Kronans till Mästeoch Storyerksträd (se Masteträd). Ordinarie Räntan, angående Aterremiss Memorial rörande skiljaktiga beslut Organisation, om en förbättrad för Tullverket Aterremiss Orgelbyggeri, om åtgärder till dess befrämjande (se Kyrkosång). Ortopedisha Institutet, understöd derför , Ost, utländsk, om yrkadt förbud mot införsel deraf (se Tvål). Ottenby Kungsgård, ditcommenderande af ett visst antal Smålands Hussarer för undervisning i Veterinärkunskapen .. „ angående inrättande af Stuteri derstädes . Aterremiss Riks-Ståndens Beslut. [Skrifvelse. | Riksdags1 Beslut. Ridd. o. A. Prestestånd. BorgareSt. Ouctherlony, Kongl. Räntmästare, en honora tillagd gratification angående Owen, Bruksidkare, afskrifning af dess skuld till ManufacturDisconten ... Åtcrremiss . • • • • • P. Paykull, Enka, om pension för henne Panter, förfallna, af Guld och Silfver, angående deras föryttrande på Auction Papper, stänipladt, angående afgiftcn Aterremiss . ... Jemkningsförslag .. Paqvct-Post, ralf ande deraf Aterremiss Paqvet-Posts och Forvngnars inrättande (se Forvagnar). Pass, angående iakttagelser vid utfärdandet . —• om rättighet för Magistrater i Rcsidence-Städer att utfärda sådana (se Magistrater).
Vi äga icke Aland, och likväl ligger hufvudstaden i, oförändradt läge och i den Bankens hvalf. En vexelbanks functioner och förmåga att uppfylla sina åligganden förutsätter, att den icke störes af fiendens plundring eller af mobbens vid en folkrörelse, att icke missväxter, flöden af utländska lyxartiklar och — genom bristen på capital — hämmad industri äro att befara, och derjemte frånvaron af strypsystemer och olämpliga författningar, hvarigenom den ena näringens skydd — i oriktig väg och sålunda med misstag — beredes genom restrictioner för en annan, af ringa verkan på det allmänna m. m., som allt ofördelaktigt inverkar på en vexelbank, såväl som på allmänna välmågan; man förmår icke störa en jordbank i dess functioner. Kan man neka, att någon oreda af nämnde omständigheter antingen icke kan befaras, eller icke verkligen förefinnes? Vi tro icke på ett förnekande häraf. Alla påtänkta garantier för en realisations beståndande äro således synonyma med inga garantier och röja samma brist på uppfinningsförmåga i garanti väg som andra, de der önska inbilla sin nästa, hvad de icke tillförlitligen tro sjelfva. Det utropet, att Banken måste tvingas att honorera sina reverser, att Banken måste ställas under lagen, har visserligen ett ljud, som tyckes rätt stämma för örat, men är ickedestomindre falskt. Banken har varit förläggare, och oftast ensam förläggare i landet, för krigskostnader och bevillningar, för canaler och andra allmänna företag; har blifvit tvungen att reda privata disconter, hvilkas affärer varit alldeles främmande för Statsbanken; har bevarat oss från inträdepå statsobligationsbanan — hvilket systems fördelar likväl ingalunda mol.säges, då medlens användande väl, beräknas — och blifvit sviken af sina låntagare. Örn nu Banken antastas af sina creditorer, måste den i sin tur antasta sina låntagare. Då icke något annat sätt finnes för Banken att komma i åtnjutande af ersättning för gjorda förlag, än det att utsöka dessa förlag af nationen, och då för detta utsökande fcke varit annan väg öppen än qvittning, har Banken begagnat hela sin qvittningsrätt.
Men Landstingets beslut hafva i allmänhet ej bindande kraft innan de efter underställning blifvit af Konungens Befallningshafvande godkända, och i några vigtigare mål skall till och med Kongl. Maj:ts godkännande inhemtas innan beslutet får verkställas. Detta är fallet med beslut, som afse påläggande af afgifter, hvilka fordra uttaxering för längre tid än 5 år, upptagande af utländskt lån eller inländskt som är stäldt på längre återbetalningstid än 5 år, föryttring af någon länskommunen tillhörig fastighet, samt bildande af två Landsting i ett och samma län, i hvilka frågor tillika, för ytterligare säkerhet emot förhastande, det till Landstingsbeslut erfordras f af de afgifna rösterna, I de fall då underställning till Konungens Befallningshafvande eger rum, skall han meddela sitt svar nästa dag eller sist 14 dagar efter Tingets slut och vägrar han sitt godkännande eger Tinget att deröfver anföra besvär. I denna organisation är det egentligen en omständighet, som synes kunna föranleda någon betänklighet och det är städernas inrymmande i Länsrepresentationen. Man har i afseende härå icke utan skäl anmärkt, att då Landstinget förnämligast skulle komma att sysselsätta sig med landsbygdens angelägenheter och städernas representanter alltid komme att utgöra en minoritet af Tinget, egentliga påföljden för städerna af deras upptagande deruti skulle blifva att de nödgades vidkännas utgifter till företag, som afsåge landsbygdens för dem främmande intressen, utan att kunna i någon motsvarig mån påräkna landsbygdens biträde för stadsintressenas befrämjande. Häremot kunna dock flera vigtiga skäl anföras, och Bih. till Ii. St. Prot. 1859 §• 1860. 8 Sami. 32 Haft. 2 10 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 161. det vigtigaste är enligt Utskottets tanke detta: Det erkännes numera temligen allmänt att en ombildning af vår nationalrepresentation är önsklig i den riktning, att den nuvarande ståndsoch klass-splittringen försvinner. Men på ingen väg kan en sådan ombildning säkrare och naturligare åstadkommas än genom kommunalväsendets ordnande med hänsigt härtill.
Majrts Kröning derstädes; Maji II. 3oqJ — angående förslag att en lista på de mål, hvilka i hvarje plenum skola hos Ridderskapet och Adeln föredragas, borde uppspikas å gången i RiddarhusSalen, der Voterings-propositioner vanligen uppsättas, Junii I. 117. Lorichs, Carl Fredric, yttrande, Jan. I. 154- Lorichs, Nils, yttranden, Junii I. 197. Junii II. 378. LotsBetjeningen, om lindring i Bevillningen för; se Bevillning. Mars I. Lumpor, om allmogens skyldighet att skjutsa hopsamlade, Febr. 489; se vidare Lumpsamlare. Lumpsamlare, om anstalters vidtagande emot deras kringstrykande, Jan. II. 171. Febr. 489, 62a. Maji II. 114. Lunnius, StatsCommissarie, om gratification åt hans Enka; se Frödelius. Lurendrägeri och Tullförsnillning, om vidtagande af strängare anstalter till förekommande af, se Kustbevakning. Lån, om Bevillningsafdrag å räntan för Lån i Cassör, som icke tillhöra pios usus, Jan. I. 35, 119; se vidare BancoLån, DiscontLån, Bergshandteringen. Lägersmål, om ändring i Kongl. Förordningen den 17 Oct. 1778, angående, Jan. II. 146; se vidare Barnamord. LäkareBetyg, om bestämmande af arfvode derföre för besigtning å karlar, hvilka af Rote eller Rusthållare anskaffas för att inskrifvas som Båtsman eller Soldat, Jan. II. 447. Konungens Svar, April II. 555. LäkareSällskapet inlemnar ett antal exemplar af dess Berättelse, Julii 177. Län, om sammanslående af de Norrländska, Julii 228, 25o. Länsmän, om lönetillökning inom Carlstads 123 Län för; se Löneförbättring. — om anskaffande af Boställen åt, Jan. II. i65.
§ 3 Så snart provinsialläkaren fått sin fullmakt, avlägger han tro och huldhets samt ämbetseden hos Landshövdingen, som insänder betyg därom till Sundhets Kollegium. § 4 Provinsialläkarens hemvist skall vara på det ställe i länet Vi utsatt, men kan ändras om Sundhets Kollegiet finner omständigheter till ändring. § 5 Reser han därifrån skall han alltid lämna meddelande var han befinner sig. Han får inte resa utom distriktet utan anmälan hos landshövdingen. Blir han borta mer än en månad skall landshövdingen anmäla det hos Sundhets Kollegium. Provinsialläkaren skall föreslå någon legitimerad läkare som vikarie. Kan han inte det anställs en av Sundhets Kollegium. Kostnader för resa påförs den ordinarie. § 6 När någon sjuk anlitar honom, skall han infinna sig så snart som möjligt och efter yttersta förmåga enligt ed och samvete, bemöda sig att återställa den sjuka till hälsa. Anlitas han av flera personer på en gång, av olika stånd och villkor, rika eller fattiga skall han först ge hjälp till den som är mest i behov. § 7 Han skall i sin praktik bemöda sig att använda inhemska medel, särskilt de som finns i orten och kan ersätta de utländska. Han bör uppmuntra till att odla, samla och nyttja medicinalväxter. § 8 Utom sin skyldighet att hjälpa de sjuka, skall han fästa uppmärksamhet på vad som kan befrämja innevånarnas hälsa och vad som är skadligt. Vid sina resor skall han skaffa sig kännedom om distriktets medicinskt topografiska beskaffenhet, folklynne och levnadssätt, allmogens boningshus, barnens fysiska fostran, allmänt bruk av huskurer. Han skall rätta och motarbeta det skadliga. Där bör han kunna påräkna kraftigt biträde av prästerskapet. Han bör uppmärksamma beskaffenheten av allmogens dryck och födoämnen, särskilt vid inträffad missväxt, otjänlig väderlek, farsoter och annan skada. Han skall då anmäla förhållandena till landshövdingen för att genom hans åtgärd och allmänna kungörelser kunna avvända sånt som är ohälsosamt för innevånarna. Föreskrifter vid inträffade allmännare sjuklighet och farsoter. § 9 Yppar sig någon allmännare sjukdom i distriktet åligger det prästerskapet att anmäla till landshövdingen och provinsialläkaren.
Då efter min öfvertygelse, inga beslut i finans-väg, med någon varaktig nytta, kunna fattas förr, än denna min motion blifvit lag, så får jag vördsamt anhålla hos det Utsk., som kommer att behandla motionen, om en skyndsam handläggning, hvilken skyndsamhet, enligt min tanka, är så mycket nödvändigare, som jag förmodar, att många till mig hysa samma öfvertygelse. 32 Den 26 Oktober. Slutligen får jag förklara, att min motion äir afgifven, såsom en tvingande nödvändighet för tillfället, ty jag hoppas att, sedan ändamålsenliga kreditoch banklagar blifvit antagna och gjort behörig verkan, exportförbud på silfver i en framtid icke mer skall blifva behöfligt. Lades på bordet. Hr Cederschjöld, Gustaf, afgaf 2:ne så lydande motioner: 1:0. Enligt den praxis, som gjort sig gällande vid våra Itiksdagar, tryckas de uti Ståndens plena väckta motioner i Stånds-protm, och komma icke till de öfriga Ståndens kännedom, förr än vederbör:de Utsk. sitt utlåt, afgifvit. Häraf npkomma flere olägenheter, som i sin mohn bidraga, dels till Riksdagens förlängande, dels ock dertill alt bland den mängd af ärenden, som blifva föremål för Riksdagens behandling, en del icke erhåller den mogna och grundliga pröfning, ämnets vigt fordrar. En hvar, som bevistat några Riksdagar, har nogsamt erfarit huruledes under hvarje Riksdag en tidpunkt inträffar, då Ståndens bord äro tomma och de Riksdagsmän, hvilka icke derjemte äro Utsk:s-ledamöter, sakna all sysselsättning. Sedan denna period fortfarit en eller annan månad, inträder ett nytt skifte, hvarvid Riksdagen förändrar fysionomi. Utskm hafva undertiden hunnit behandla en mängd ärender, och nu inkomma till Stånden det ena betänkandet efter det andra. Riksdagsmännen, som förut saknat sysselsättning, finna sig nu deraf så öfverhopade, att det icke skäligen kan väcka förundran, om en eller annan skulle underlåta att åt denna mängd af för honom ofta alldeles främmande frågor egna den tid och det arbete, som fordras för fattandet af ett klart och grundadt omdöme.
Utskottet anser håde rättvist och billigt, att Stockholms StadsCassa lindras fran denna Betjening* ordinarie aflöning, jemte de af Hans Excellence, Herr Grefven och ÖfverStåthållaren föreslagna förhöjningar uti vissa å nuvarande Stater uppförda Löner ; och att beloppet häraf, utgörande, enligt hvad ofvan anfördt är, tillsammans Sju Tusende Sexhundrade FyralioÅtta Riksdaler Banco, uppföres på RiksStatens An* JJen 11 Juli cnu dra HufvudTiiel och beräknas ifrån nast kommande 1816 års början, samt Quartalitcr från Kongl. StatsContoii et utbetalas; livilketUtskoLtetalltså tillstyrkt; hvaremot de 8-j R:>1. Banco, till Expenser, som MantalsCommissarierne åtnjutit, komma att försvinna , och äfven formeligen afskaffas de procenter, hvilka under namn af Sextionde penningen af ATantalspenningarna, i grund af äldre Författningar, ända tills år 1810, utan anmärkning på Uppbörden blifvit afskrifna, så att på KronoUppborden istockholm, den må bestå af medel, som skola levereras antingen uti Kongl. StatsContoiret eller RiksgäldsContoiret, icke få göras några andra afdrag eller innehållningar, än Riksens Ständer vid 1812 ars Riksdag bestämt eller vid närvarande Riksdag finna för godt fastställa. T öfrigt har Utskottet ansett det bora åligga Stockholms Stad, att, sedan Ordinarieeller oförbättrade aflöningen bestrides utaf allmänna medel, beslå den samma summa, som till Betjeningens vid KronoUppbördsVerket aflöning år 1814 från StadsCassan utgått, för att deraf tilldela denna Betjening samma Lönförbättring , som för Rikets ölriga Penningelöntagande Embetsoch Tjenstemän af StatsUtskottet blifvit föreslagen.
Hvarken var jag skapad med nog snille för att sprida någon upplysning eller mina landsmän skapade att den emottaga, allra minst i en tid, uppfyld af stridiga tänkesätt i allmänna ärender och hat och missämja medborgare emellan, och när har Sverge varit i annan belägenhet? Det oaktadt var min medfödda lust icke förkväfd. Sedan jag förkastat ett ämne, där inbillningskraften mig förvillat, hade jag utvalt ett annat, där mitt snille af historien med säkerhet kunde vägledas. Jag hade föresatt mig att beskrifva Sverges ryktbaraste tidehvarf och i det tidehvarf det mest lysande företag, konung Karl den 10:des tåg öfver Bält89. Jag hade varit sysselsatt att samla nödige förråd för ett så vidsträckt arbete och höll mina framsteg hemliga för att fullkomnas och upptäckas under en lyckligare tid, den tid Sverge med otålighet afvaktade under Gustaf den tredje. Det vore öfverflödigt och äfven förmätit af mig att vilja förekomma historien i beskrifningen af den prins, som omskapat Sverge och upphöjt konungamakten till dess nuvarande anseende. Jag antecknar för mitt enskyldta nöje, hvad jag själf hört och sett märkvärdigt under den tid han grundlade sitt välde. Han var ännu kronprins, då jag af honom under mitt lidande erhöll den första tröst med hopp om en ännu större för framtiden. Jag hade ej blifvit förgäten sedan den tid, jag honom uppvaktade. Han kallade mig i sitt sällskap och uppmuntrade mig där med ett sken af vänskap. Jag var ej den enda, som med mildhet omfamnades. Alla, som lidit under riksdagen – och hvilka voro undantagne? – smickrades af samma ynnest. Alla de, som blifvit trampade under fötterna af medborgare, blefvo upprättade af en ung prins. Man kallade hans uppförande politik. Måtte alla regerande antaga densamma! Kronprinsens besök i kollegierna gjorde honom ännu mera känd och beundrad. Under ett måls föredragande i kammarkollegium i hans närvaro, såg han på mig med småleende. Han kände min otålighet, som ej kunde döljas. Han var ej själf mera road, men förstod att taga anständigheten i akt.
Bonde-ståndet inbjudes att förena sig med de öfriga Stånden om bifall till Utskottets ifrågavarande förslag, men skulle denna inbjudning icke bifallas, föreslår Utskottet följande proposition för omröstning: 43:0 Den som vill att Lin, ohäckladt och häckladt, vid införsel skall åtnjuta tullfrihet, i enlighet med hvad Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, enligt Ronde-ståndets beslut, ohäckladt Lin att åsättas en införselsafgift af I R:dr 50 öre och häckladt Lin af 3 R:dr per centner. I sammanhang med och för fastställandet af tullafgifterna å artikeln Ljus torde böra företagas afgörandet af tullbestämmelserne för artiklarne Talg och Stearin. Utskottets förslag innefattade för Talg tullfrihet vid införsel, för Stearin en tullafgift af 5 öre och för Ljus: Talg4 öre, Palmitin5 öre och Stearinoch Margarin8 öre per skålpund. Dessa förslag äro af Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare - Lin. Talg.: Stearin; Ljus. 28 Bevillnings-Utskottets Memorial M 27. stånden bifallne, hvaremot Bonde-ståndet stadgat å Talg en tullafgift af 3 öre, å Stearin af 8 öre, å Talgljus af 5 öre, å Palmitinljus af 6 öre och å Stearinoch Margarinljus af 10 öre, allt per skålpund. Utskottet inbjuder Bonde-ståndet att beträffande dessa artiklar frånträda sina från de öfrige Ståndens skiljaktiga beslut och föreslår, för annan händelse, följande omröstningar: 44:o. Den som bifaller Utskottets af tre Stånd antagna förslag, att Talg skall vid införsel vara tullfri, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, belägges, enligt Bonde-ståndets beslut, Talg vid införsel med en tullafgift af 3 öre skålpundet. 45:o.
Det föregående beslutet innefattade afslag å begärdt anslag till Kungsholmen. Det förevar, beslutet afser, huruvida 200 sysslolösa menniskor af en hufvudtitel, som är bestämd för deras underhåll, äfven skall beredas sysselsättning till nytta för staten, mångdubbelt motsvarande kostnaden. Jag kan således icke se, att tillstyrkandet i detta utlåt, innefattar något upphäfvande af det förut fattade beslutet. Kunde jag föreställa mig det, skulle jag anse mig hindrad att bifalla ifrågavar. utlåt.; men efter mitt begrepp äro R. St. af samma beslut icke hindrade att ingå till K. M. med ett uncl. tillkännagifvande, alt R. St. ansett samma hufvudtitel, hvarpå underhållskostnaden är anvisad, böra lemna medel till fångarnas sysselsättande, på sätt tillstyrkt är uti StatsUtskis förevar, utlåt. K:o 4^3, hvartill jag fördenskull tillstyrker bifall. Hr Dalman: Det är visserligen tillfredsställande att Den 24 April. 223 höra personer, hvilka tillförne alltid funnits ifra för hushushållning med statens medel, numera hafva kommit till den glädjande öfvertygelse, att de förhöjda anslag, som R. St. bevilja den ena riksdagen efter den andra, ändock äro för knappa. Jag betviflar för min del, att denna slutföljd står i full consequens med hvad den värde talaren yttrat i höljan af sitt anförande, då han ogillade det system, som krigsadmiuistrationen följer. Om ej den värde talaren vill, att statsmachinen skall afstadna, så lärer det icke vara möjligt, under vårt statsskick och våra fem år emellan riksdagarna, att obetingadt afslå alla anslag, och jag tror, att den, som yrkar den sats, att för tillvägabringande af ett förändradt system allt, hvad Styrelsen begär bör afslås, icke rätt bedömt saken, och föga tänkt öfver våra statsförhållanden, vårt folklynne och sammansättningen af vår administration.
Af Biskop Annerstedt, Prosten Schram, Doctor Nordström, Prosten Wåhlander och Prosten Arrhenius. Emot 16:de punkten moni. lit. b) (angående anslag till ett nytt Sappör-kom paui). Af Friherre Åkerhjelm, Herrar Lilliehöök, Stjerngranat och Thulstrup samt Biskop Annerstedt, Prosten Schram, Doctor Nordström, Prosten Wahlander och Prosten Arrhenius. Emot 20:<!c punkten (angående Lifbevärings-regementet). Af Herr Stjerngranat, som afgaf följande reservation: ”Då den tillökning af 1 Major och 4 Andre Kapitener vid livartdera af Gardes-regementorna till fot, hvilken, med anledning af Rikets Ständers alternativa framställning om Lifbevärings-regementets indragning eller omorganisering, blifvit i nåder föreslagen att cga rum med användande af 24,480 R:dr Runt af Lifbevärings-regementets nuvarande anslag, ingalunda kan uppväga den skada, som tillskyndas arméen genom förlusten af ett helt regementes Officerspersonal, helst de båda Gardes-regementerna omöjligen, genom en så ringa tillökning, blifva satte i stånd att, om händelserna så skulle påfordra, bland sig upptaga och vederbörligen leda de 5 klasserna Bevärings-manskap från Stockholms stad och län, anser jag Lifbevärings-regementet böra vid sin nuvarande organisation oförändradt bibehållas. Då emellertid Utskottet uttalat sig för en förändring, anser jag att Utskottet bort bestämdare förorda verkställandet af en omorganisering af sjelfva Lifbevärings-regementet, på sätt Kongl. Maj:t kunde finna tjenligt, och med användande, för sådant ändamål, af hela det för samma regemente äfven nu i stat uppförda anslag af 31,911 R:dr 50 öre Runt, om så skulle erfordras. Häruti instämde Herr Lilliehöök. Emot 24 punkten (angående löneregleringen). Herrar Björck, Cedergren, Hjerta, Berger, Hammar och Wahlström, samt Riksdagsfullmägtige Lars Rasmusson, G.
I afseende å den väckta frågan om lönförhöjning för Läns-notarierne, och de såsom skäl dertill uppgifna omständigheter, dels att desse tjenstemän syntes vara förtjente af lika aflöning som Länsbokhållarne, med hvilkas åligganden Länsnotariernes vore fullt jemförlige, och dels att, i anseende till den betydliga tillökningen i göromål vid Läns-styrelserne, tjenstemännen derstädes måste åt desse egna ett mera odeladt arbete, hade Kollegierna erinrat, att, utom den för samtlige Länsnotarierne på stat uppförda aflöning af 750 R:dr hvardera, de vore berättigade att undfå någon andel i den Lands-sekreterarne tillfallande expeditionslösen, hvilken andel, derest öfverenskommelse dem emellan icke kunde träffas, borde af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till beloppet bestämmas, och att äfven om, i enlighet med hvad förhållandet uppgifvits våra inom Södermanlands län, Lands-sekreteraren 'i ett eller annat län skulle ega så knappa inkomster, att han billigtvis icke kunde åläggas deraf afstå något till Läns-notarien, skäl dock icke syntes vara för handen att partielt för Länsnotarierne i dessa län medgifva förhöjning af lönen, lika litet som att i allmänhet öka densamma till enahanda belopp, som Länsbokhållarne innehafva, helst Länsnotarierne lättare än deras vederlikar å kontorssidan vore i tillfälle att bereda sig biinkomster och jemväl hade lättare utsigten än desse till vinnande af befordran till indrägtigare platser. Kongl. MajUs Nåd.
Dess tillika fattade beslut, vill Kongl. Majit 1111 till Rikets Ständer öfverlemna denna fråga, med den anmärkning, att Civil-Statens Pensions-Cassa, som redan af Staten njuter betydliga bidrag, icke har oundgängligt behof af den serskilda tillgång, hvarå anspråk blifvit väckt, att, på sätt Stats-Contoret upplyst, en dubbel utgift skulle genom dess beviljande Stals-Verket tillskyndas; samt alt, då Rikets Ständer vid 1828 års Riksdag medgåfvo och Kongl. Majit under den 2 September samma år biföll anvisning till förmon för Pensions-Cassan af hvad under vacanceoch ligge-månader å Civile Embetsoch Tjenstemäns löner varder bespardt, skälet dertill uttryckligen hemtades från Cassans åliggande att till delegare utbetala begrafningshjelp, hvilket åliggande ej för Cassan eger rum i afseende på de Embetsoch Tjenstemän, sorn på allmänna Indragnings-Staten öfverflyttats. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständers Slals-Utskott med all Kongl. Nåd och ynnest välbevågen. CARL JOHAN. C. D. Skogman. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 27. 5 Utdrag af Protocollet öfver Handelsoch Financc-Jrenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rädet ä Stockholms Slott de/i 8 Fehr. 1834- Närvar a nde: Hans Excellence Justitias Siats-Ministern Herr Grefve Rosenblad Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärendena Herr Grefve af 'Vetterstedt, Stats-Råden: Hans Excellence Herr Grefve Mörner_, Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke j Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielm j Herr Grefve Adelsvärd Poppius, Friherre