Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hur har ej min Berta snart sagdt från första stunden fått vara med om hvarjehanda sysslor, ty » — och här såg hofrättsrådinnan sig utmanande omkring med kaffekoppen utsträckt på rak arm efter påtåren — » det hör nu engång till mina principer, hur gammalmodiga de än må vara, att en kvinna icke skall vara som bocken till trädgårdsmästare, om hon slappes på egen hand i köket. Nej, det är min mening, och den håller jag på, att liksom det skulle stå i lagen, att hvarje gosse, om han också icke skall blifva snickare, skall lära sig sköta hyfvel och såg för att få begrepp om, att han på lediga stunder kan taga annat i hand än cigarrstumpen, så skall hvarje flicka, hon må sedan få eget hem eller ej, kunna göra upp eld i spisen och koka kaffe. — Ja, ni skratta för att jag just nämner kaffe, men tro mig, mycket slarf med maten får mången gång en man, en far, en bror tåla och gör det också, men gif honom icke för ofta dåligt kaffe. Det där tunna okokta skvalpet eller det där svarta grumset, som hotande blickar mot honom från koppens botten, gör på längden ingen människa glad, och just den där trefliga eftermiddagsstunden strax på maten har mången gång förbittrats, då mannen slungat ut sin mening om det eländiga kaffet och hustrun varit nog oklok att upptaga stridshandsken. » Nå, det var nu ett kapitel för sig, nu skulle jag tala om Berta, den kära flickan. Hon satt häromdagen under flere timmar alldeles fördjupad i sina böcker, och som jag nu tror, att den där forcerade läsningen till slut måste göra vissa flickor alldeles för abstrakta, brukar jag bryta af den en eller annan gång för att i stället låta min flicka syssla med något praktiskt. Därför ropar jag ut henne i köket, där jag just skulle laga en sockerkaka och ber henne hjälpa mig — allt var ändå utmätt, det var bara äggen, som skulle slås sönder och vispas i. Nå, där står hon och fumlar och fumlar, och innan hon kraschat fyra ägg — naturligtvis så, att gulorna gått sönder — har j a g i en blink slagit sönder resten — det är ändå tolf till satsen. Så tar hon några tag med vispen, utan ordning, än medoch än motsols.
vid tanken på, a t t allt det myckna honi konstslöjd och andra områden, soiii verkligen finnes värdigt a t t utställas, måste sammanföras och ordnas, p i 2 i 3 månader. ' Erfarenheten från arbetet för Chicagoiitstallningen har visat, hvillteii dryg tid d.ylika förberedelser krafver. $Det ar siledes », heter $et vidare i Förbundets skrifvelse till utstiillniiigskomitén i Köpenlianin, ~ingaluiida af brist på ett allmännare intresse 110s de svenska kvinnorna för edert företag eller ännu mindre af brist, p$ befintliga iitstallniiigsmaterial, utan af fruktan a t t Sverige på griilid af den knappa förberedelsetiden icke skulle blifva värdigt representeradt, som styrelsen nödgas afslå den i bref af 26 / 2 genom eder sekreterare uttalade begäran, a t t » Förbundet ville ställa sig i spetsen för Sveriges deltagande i Kvindernes Udstilling i Köpenhan~.n ». En minnesgard åt Camilla Collett. E n lagerkrans] ned band i de sveriska fargerna från Fredrika-Bïemer-Förbundet nedlades på den iiorska författarinnans kista, då iiensamina den 1 4 sistlidne mars fördes till liarvaraiide krematorium för att brannas. Kransen bar följande inskrift:, En gard af vördnad och tacksaniliet ' för feintio års arbete med hjärtats och snillets förenade kmfter, agnadt &amp; t Nordens kvinnor,. En gåfva af 500 kr. har Förbundet haft glädjen mottaga från en förbundsmedlem, livilken frikostiga gåfva utgjort en synnerligen valkommen förstärkning till Förbiindets allmiiiina kassa. Ett tradgårdsstipendium å 90 kr. liar tilldelats fröken Sigrid Wiberg, livilken f. n. geiionigår en kurs vid Norrvikens trädgårdsskola. Från skilda håll. Sverige. Föreningen Stockholms internationella L ärarinnehems första &amp; ismöte ägde runi lördagen den 30 inars 1895, i liemmets lokal, 26 Kungsgatan under ordföraiideskap af vice ordf. fru K. Bohman f. ' Riiffel.
Dä skulle man äfwen finna huru nyttigt och för Allmänna rörelsen nödwändigt det wore, att af den utelöpande Sedel-Stocken ej alltför wäldsamma indragningar gjordes. Jag kan sälcdes oj LfwerlygaS alt Friherre l.ilj-ncrsnL's yrkande, kan wara lika nyttigt, som det är »välment. När Statens skulder -i en wist faststäld ordning amorteras och det utelöpande Credit myntet succesivt indrages; är det okwifwelagtigt allt hwav man kan wänia. I and-a Länder, har man sett Creditmynt rttgifwas , utan nägon fond och utan bc. stämda amortistements wikttor. Äl wcn hos ost har en dylik utwäg ej längesedan igenom wära Nikögälds-Sedlar warit widtagcn— De saknade bäve Hypothek och Amortistc, mcnts-Fvnd» och likwäl war det i mer än zme är som de under en gynnande Handels ställning och en klok förwallning bibehölls ett bestämdt fvrhällande, i anseende till Bancomyntet. Jag nekar ej dcrfö-e att ju följderne under en förändrad ställning utwisade, att försöket war wägadt; eller jag tror det bör kunna bewittna att det är mänga andra omständigheter, än det srithmetista för, hällan» 180 Den 6 Äpril. hällandet utaf Sedclmyntct till den reela Fonden, son: kunna b i dragbar, bestämma bet förras warde; och jag tror det i synnerhet bör kunna stilla farhägorne för mört Sedelmynt, som har en bctydelig Fond och wid hwilket Proportion emellan denna Fond och det utelöpande Credit myntet förbättras ärligen genom betydliga inbetalningar. Undertecknad: ölllsvcrstolpe, /tkrshrim.
Medan fru Brita hade talat, hade presterna undanställt papperen och ordnat allt för gudstjensten. Klockarn hade nu upptagit psalmen, och när han sett biskopen lemna sin plats, för att sätta sig i en kyrkbänk, ansåg han att allt var i ordning, och började psalmen. Biskopen inträdde i en bänk och satte sig ned. Sålunda måste båda fruarna tiga, men svårt föll det sig. Fru Metta hade väl ej rätt kunnat höra, hvad hennes motstånderska sade, emedan när denna talade, hade hon stått nära biskopen och vändt ryggen åt fru Metta; men hon hörde ändå nog, för att finna att det gällde någon beskyllning emot henne. Nu var det ogörligt att få säga ett ord. Fru Metta satt en stund qvar, men det började skymma, gudstjensten var lång och hon nödgades, innan dess slut, lemna kyrkan, emedan det skulle varit omöjligt, att, utan fara för lif och lem, i mörkret resa hem, på den obanade och ojemna vägen. Icke eller anade hon att fru Brita gjort henne en beskyllning af den stora vigt, som fallet var. Hon begaf sig derföre hem, utan att vidare få orda något. Men icke var hon god till sinnes. Det var en vacker morgon om senhösten. Luften var klar och kall, och rimfrost glänste som silfver på granarnas lummiga grenar. På vallen vid Storkyro kyrka samlades folket i grupper, samtalande. Ifrigast ordades dock bland en hop karlar, som stodo straxt innanför porten till kyrkogården. Tre bönder, Bengt Poutu, Mårten Philipson och Jacob Illka, stodo omgifna af en krets andra bönder. Allt flere och flere samlades till de förre, och alla stadnade, uppmärksamt lyssnande. Stundom utstötte någre ett ha! eller annat kort ord, händerna foro till pukkoknifvarne, hvilka af alla buros vid bältet, stundom ryckte en och annan, liksom omedvetet, sin knif till hälften ur slidan, men småningom sjönk den åter långsamt tillbaka, då egarens uppmärksamhet syntes så fängslad, af hvad den talande anförde, att han ej tycktes veta af något annat.
Den 15 Maji. om nödwändigheten fordrade widsträktare förswarsanstalter, en allman bewäring för lillsällek, icke för flera bestämde ar till obestämde behof, af den egenskap som den pä Gottland inrättade, torde kanna organiseras, och hwilken allmänna bewäring äftven efter organisation as en tillökad krigsmagt kunde sedermera som ett i allmänna förfwarö skyldigheter grundadt wärn i yttersta behof wara att tillgå. Jag har trott alt för det närwarande 60 eller 7->,ooc> man ordinaira troupper biträdde om riödwändigheten sä fordrade provisoriskt för tillfället af en nationalbewäring till egen och nästgränsande provincers beskydd och försvar skalle kunna freda Rikets gräntsor lika säkert och lika skyndsamt för innewarande är, som en i följd as äldcrn werkstäld utskrifning, och hwilken allmänna bewäring, jag tror, skulle kunna sä mycket lättare utan oro werkställas, som boende pä landet, jag har mig noga bekant att hos allmogen icke sinnes morwilja att deltaga i landets försvar, utan blott emot det militairiske skick, hwari de genom twäag blifwit försatte, som flyttar dem i en osäkerhet för en längre framtid om öde och lefnadssätt och till intet gör alla förslag för en framtida bergning. Häremot torde iuwändas att en sadan oexercerad trouppe föga skulle kunna begagnas, men detta inkast hade jag trott skulle kunna mötas med den erinran, att i wära krig hafwa recruterne till armeen öfwersände, genast ingält i tjenstgöring och i Rege» mentcrne instuckne förmodcliqen gjort samma nytra som de äldre soldater.
beskrifningar på några mindre allmänt flere gånger prisbelönade och fullt jämkända inläggningsmetoder, jag nämner förliga med de bästa utländska fabrikat. — endast exempelvis — sparris, smulTillhandahällas hos Hrr specerihandtron, finare svamp. Claude. lare. Unga damer! Hvilka friluftsspel och dito lekar rekommenderen I som särskildt underhållande och lämpade för kvinnor. Refererande till frågan angående Lavin-Tennis i n:r 14, påminner jag om, att fältet är vidt och smaken - nforskjellig ». Tydliga och rikhaltiga beskrifningar välkomna! Iduna. Non Plus Ultra O. T. I&gt; Czarens Mandarin Stora Moguls Mikadons Kalifens Eehausens, original Rehausens Smulthe: Indiska Theer. A. Akerholm, Götgatan 28, Gustaf Wallin, Hornsgatan 28, Carl Holmen, Hornsgatan 74 B, A. Löfberg, St. Nygatan 8, H. F. Lemke, Bödbotorget 1, John Lindman, Norrlandsgatan 28, Nordblom &amp; Lindström, Drottninggatan 27 o. Linnégatan 7, Carl Liljeström, Drottninggatan 93, Aug. Österblom, Biblioteksgatan 1 1, Östermalms Kaffehandel, Östermalmstorg 1, P. G. Hultström, Handtverkareg. General-Depöt för Skandinavien hos Bröderne Herrmann, STOCKHOLM. [1753] trädgårdsbok för menige man:: ge ma:! rv-n-nr! r m '! Pris: häftad 60, kartonnerad 85 öre. (G. Etsade Glas, passande till presenter, hos A n g. V o g e l s Konstglassliperi, Fredsgatan 30. Alhn. Telef. [1627] Ett vackert hem etc. i Blekinge för 3,000 kr., väl beläget för handel o. handtv. m. m., vid utstakad jernv.- station, säljes på goda vilkor. Beskrifn. mot 2 porto af &gt;,S. W. j i Tving. (G.
Majils thron, alt högtidligt förnya sina trohetslöften, kunna vi lili den trohet, med hvilken vi följa E. K. Majit i alla öden, tillåta oss hoppas att i E. K. Majlis ynnest och bevågenhet städse få vara inneslutna. Riksens Sländer framhärda etc. etc. Doktor Tellbom: Jag vili först tillkännagifva, alt jag ej uppsalt det förevarande förslaget, utan alt jag endast genomsett detsamma, dervid jag ansåg mig blott böra tillse, alt innehållet var sanni och alt mot formen någon anmärkning af betydenhet ej måtte kunna göras. Hade jag uppsalt skrifvelsen, så hade den ej kunnat blifva alldeles sådan, den nu är; men jag vill dermed icke hafva sagt, all den då blifvit bättre. Då förslaget nu är af ett Stånd godkändi, hoppas jag alt del Högv. Ståndet ej deri vidtager de många förändringar, som den siste talaren föreslagit, och för hvilkas behöflighet vigtiga skäl hvarken blifvit anförda eller torde kunna anföras. Innan jag inlåter mig i besvarande af de gjorda anmärkningarne, vill jag till Ståndet hemställa, om en sådan detalj-granskning kan vara nödig. Genom anställd votering, som ullöll med 13 ja emot 25 nej blef förslaget ålerr emitteradi. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekomomi-Utskottels Belänkanden: Nio -107, i anledning af väckt motion om förändring i sättet för revisionen af kyrkornas i vissa delar af Sverige räkenskaper; och Nio 108, i anledning af väckt motion om upphäfvande af förbudet mot skå despels uppförande i en del städer under vissa tider af året. Frän Välla[l. Borgare-Stdndet. S. D. Ä nyo föredrogos Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskottets Belänkanden: N:o 19, i anledning al väckt motion om medgifvande af rättighet för församling i regalt pastorat att till Komministratur kalla fjerde prof-predikant. Bifölls.
S. DRemitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskotten : Herr LeJJlers Memorial, angående skälig ersättning till Magistrats personer och Borgaie för deras möda och besvär vid besigtningar , värderingar och inventeringar, som ske för Kronans räkning; uti hvilken Motion flere af Ståndets Ledamöter sig förenat, och i anledning hvaraf Herrar Helsingius och Arosenius serskildt yttrande afgifvit. Banco - Utskottet i Herr Santessons Memorial, em rätt till beläning af vissa Yerks Adier och andra så kallade Publika Papper uti Bankens närmaste Låne-Contor* Lag - Utskottet: lto Herr Montans Memorial, angående förändring af i fast egendom intecknade fordringars förmons-rätt, så att den ovilkor - lii Fröt. TJtclr. d, n Dec. ligen må gälla framför omyndiges bos Förmyndare innestående medel och Kyrkors och Fattig-Inrättningars fordringar hos deras föreståndare; 5>:o Herr Leffler* Memorial, om upphörande af boupptecknings-afgift till Staten af efterle/vande Makas förvärfda och egande andel i boet. 3:0 Herr Leffler> Memorial, angående för» slag af ett tillägg uti 16 Cap. Årfda-Bal. ken om ansvar för den person, som uppsätter ett emot Lag stridande testamente, då han, enligt sitt Embete eller Tjenst, bör känna Lagens rätta mening om testamenten och arfskiften; 4:0 Herr Valleys Memorial, om tillökning uti Expeditions • Lösen för visse Tjenstemän vid Städernes Magistrater. 5:0 Herr Lambergs Memorial, angående före. slagne förändringar uti Kongl. Förordningen
Maj:t blifvit föreslagne för löneregleringens tillvägabringande, icke successive, men på en gång, så synes billighet och rättvisa fordra, att, till detta ändamåls ernående, den af Utskottet för löneregleringen tillstyrkte summa af R:dr 24,i65: 6. varder föröktmed ett temporärt anslag, utgörande skillnaden emellan förenämnde summa och den verkliga brist, som vid större delen af Regementer och Corpser, efter afdrag af för närvarande af dem innehafvande tillgångar uti Hemmansräntor, Kronotionde, Boställs-afkastningar och Statsanslag, förefinnas till erhållande af de lönevilkor, som genom nya AflöningsStalerne blifva fastställdte, hvilket anslag årligen lomme att förminskas i den mon påräknade tillgångar, ge - Den a i Maji f, m. n3 genom Öfverste-Indelningarnes återgång till Regementerne och öfverflyttande af inkomster från bättre till sämre lönade Regementer, blifva disponible vid inträffande vacancer. Jag anhåller vördsamt, att Utlåtandet blir till Utskottet återremitteradt, och att dessa mina anmärkningar må få åtfölja återremissen. Herr Liljenstolpe> Carl Otto, uppläste följande: Vid StatsUtskoltets Utlåtande N:o i32 angående regleringen af utgifterna under RiksStatens 3:dje HufvudTitel får jag vördsamt afgifva följande anmärkningar. Redan Vid sisth Riksdag hafva Rikets Ständer insett behofvet af en lönereglering för indeldta Arlne'en, och Uti Skrifvelsen af den 2g Julii 1823 deras underdåniga önskan i det hänseendet till Kongl. Maj:t framburit. Detta har föranledt till de Utredningar och calculer i ämnet, som, jemte Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, nu blifvit StatsUtskottet meddeldte, och hvarigenom tydligen visas, det närvarande svåra förhållandet med indeldta Armeens aflöning, då somlige löner kunna anses öfverflödige, men de mesta högst knappa; och derföre har StatsUtskottet rättvisligen börjat med 25 II.
Då det ej blifvit hestridt, att Memorialet innehåller två satser, tror jag denna sak vara af en annan natur, och att proposition på återremiss, med åsidosättande af alla andra omständigheter, kan göras. Friherre Cederström: Jag hemställer, om ej i contra-propositionen efter orden: icke yrka berörde proposition, borde införas: titan kommer ConstitutionsUtskottets Memorial att läggas till handlingarne. Derigenom är Herr Grefvens och LandtMarskalkens åsigt intagen i contra-propositionen. Grefve Horn: Äfven jag har svårt att fatta ett beslut, hvarigenom den proposition yrkas, som Herr Grefven och LandtMarskaiken framställt, emedan jag ej anser det tillkomma ConstitutionsUtskottet att behandla denna fråga. Jag har sagt, att Gon - 2l6 Den 12 F e b r u a r ii f. m. slitulionsUtskottet handlagt målet så illa, att det derföre torde bora återremitteras; men att sjelfva frågan borde återgå till ConstilutionsUtskottet, har ej varit min önskan. Då nu Herr Grefven och LandtMarskalken hemställt, om Ridderskapet och Adeln yrkar proposition på återremiss af bela målet, kan jag ej yrka en så generel proposition. Jag förenar mig derföre med Friherre Anckarswärd, att det blott är ConstitutionsUtskottets behandlingssätt af frågan, som bör föranleda återremissen. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att sedan han ej kunnat utröna om Ja eller Nej haft öfvervigten vid besvarandet af den utaf Hans Excellence framställde proposition, till återremiss af ConstitutionsUtskollets Memorial, och dea Ledamot, som begärt votering, ej derifrån afstått, återstod ej annat än att företaga voteringen, i följd hvaraf Hans Excellence å nyo föreslog den nyss gjorde voterings-propositionen. Friherre Cederström: Jag får förnya min anhållan, att orden; utan kommer ConstitutionsUtskottets Memorial att läggas till lumdlingarne, måtte tilläggas i slutet af contra-propositionen.
Då emellertid det missförhållande, som förnämligast fordrar rättelse, måste vara om utanläsning ålägges lärjungarne, utan att lärobokens innehåll tillika så förklaras och utlägges, att det of dem uppfattas och begripes, men, under förutsättning af sådan föregående muntlig undervisning, utanläsning af Luthers lilla kateches bör ega rum, hvaremot den vidlyftigare förklaring öfver nyssnämnde lilla kateches, som nu begagnas eller framdeles varder antagen, endast torde böra såsom handledning vid religions-undervisningen och icke till utanläsning begagnas, får Utskottet, som derjemte anser det vara af vigt för det åsyftade ändamålet, att den förklaring öfver katekesen, som kan komma att antagas, varder till uppställning och form lämpad för det önskade undervisningssättet, härmed tillstyrka att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla det Kongl. Majit täcktes, såsom rättesnöre för kristendoms-undervisnmgen, såväl vid Rikets samtlige skolor, som vid nattvardsungdomens handledning, stadga, att Luthers lilla kateches skall utgöra grunden för kristendoms-undervisningen och bör läras utantill, dock att utanläsning ej ålägges lärjungarne innan de genom föregående muntlig undervisning förmått att någorlunda redigt uppfatta innehållet, samt att den förkhring öfver Luthers lilla kateches, som är eller varder antagen, bör begagnas såsom handledning vid religions-undervisningen; äfvensom att Kongl. Majit täcktes vidtaga lämpliga åtgärder för erhållande af en för omförmälda syfte lämpad kaleohesförklaring. Stockholn den 31 Juli 1860. Allin. Besvärsoch Ekonomi-Utskottels Utlåtande M lin. o Reservation: af Doktor Rundgren: »Den stallning, hvari frågan om kateches-utankisningen kommit, genom dess behandling i de särskilda Riks-Stånden, ådagalägger tydligen vanskligheten af försöket att på lagstiftningsväg vinna det syftemål, man sökt, och det förslag till underdånig skrifvelse, som nu från Utskottets sida lägges framför Riksens Ständer, innebär i sjelfva verket ett erkännande af den sidans åsigter, som icke tilltrott sig ega befogenhet, att proklamera frihet från utanläsning.
Att på möjligaste säkra grunder, kunna bestämma hvarje jordegares förmögenhet, oberoBihang till RiksSt, Fröt. 1823, Qide Sami. N:o gj. jgi/j. Be sv. och Ekon. Utsk. Betilnkanden\ ende af lians egna ofta mindre pålitliga upp* gifter, samt att derpå kunna grundlägga ett beskattningssystem, som är i minsta möjliga män föränderligt, och tillika förenar den största rättvisa i afseende på skatternas fördelning, ar det problem, som Herr Friherren velat upplösa. Utskottet har ganska väl insett svårigheten att på förhand bestämma de gagnande resultaterne af detta förslag, hvilka äfven endast af erfarenheten torde kunna nöjaktigt upplysas; och Utskottet har jemväl trott, att uppmärksamheten först borde fastas på de preliminaira åtgärder, hvilka ovillkorligen mäste bereda väg för utvecklingen af det uppgifna systemet, och huru vida dessa medföra en sådan rubbning i nu varande förhållanden, som står att förena med ett både för närvarande och för framtiden nyttigt beskattningsoch hushålls-system. Förslaget förutsätter icke allenast, enligt hvad äfven i 28 § blifvit medgifvet, uppmätning af de i Riket befintliga ännu ouppmätte landtsträckor, utan äfven, efter hvad Utskottet trott sig finna, en ny refning af all jord i Riket. Hvad den förstnämnde åtgärden angår, framställer sig oundvikligen den anmärkning, att en stor mängd af Landtmätare skulle erfordras till verkställigheten af en sådan uppmätning, och då för närvarande en verklig brist pä skicklige Landtmätare, enligt Utskottets erfarenhet, förefinnes i flere Btsv. och Ekon. orter, så att ej en gång de nu nödige Landtmäteri förrättningar kunna utan uppehåll fullbordas, kan Utskottet svårligen förutse den tid, då ett för ifrågavarande ändamål tillräckligt antal Landtmätare skulle hinna da nas; hvarförutan, och då utförandet af samma förslag skulle för jordega* ren medföra de betydligaste kostnader, och.
Kyllinge mjölqvarn, skattlagd till 70 tunnor spanmål och förlänad åt grufvan till underhåll för förlamade arbetare. Denna ränta utgjorde, efter 1803 års markegång, 205 R:dr 20 sk. Banko. 4:o. Kyllinge såg, oskatllagd. 5:o. Räntorna af de 6 nedre socknarne, som, efter 1803 års markegång, utgjorde 7,487 R:dr 25 sk. 2 rst. Banko, men för hvilka betaides arrende med 1,119 R:dr 8 sk.; Kronans uppoffring var således efter denna beräkning 6,560 R:dr 17 sk. 2 rst. Banko. 6:o. Grufvedrängshjelpen af olla 12 Salbergs socknar, tillkommen i fordna tider såsom lön till grufvedrängarne, hvilka allmogen i berörda socknar emot utskrifningsfrihetens åtnjutande måste anskaffa till Kronans silfverbruk vid Sala och sedan detta bruk, genom 1682 och 1741 årens transporter, blifvit private eller bergslaget upplåtet, för dem bibehållen till konst-statens underhållande. Den har utgått med en halfspann säd och 2 sk. i penningar för hvarje mantalsskrifven mansperson intill år 1802, då genom bemedling af den då förordnade Kommission en förening emellan bergslaget och allmogen blef träffad, i följd hvaraf denna afgift, fördelad på hemman i socknarna, fastställdes till ett visst belopp af 518 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, som efter 1803 års markegång svarade emot 1,964 R:dr 4 sk. Banko. 4 Stats-Utskottets Utlåtande JM 109.