Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t täcktes vidtaga sådane åtgärder, att det nya handboksförslaget, roed de af PresteStåndet antagna förändringar, mätte spridas till Rikets alla församlingar, samt, sedan detta sålunda blifvit kändt och granskadt, K. M:t då till Rikets näst sammanträdande Ständer ville göra den förnyade framställning i ämnet, hvartill omständigheterna kunna föranleda. Pir C a rlheim-Gy Benskjöld, Henrik Adolf Osear: (se slutet af haft. Bil. N:o 3.) Sedan öfvertäggningen härmed förkforats afsHutad samt H. Exer. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att under densamma yrkats dels bifall till Utsk:s hemställan, dels utaf Hr Tersmeden, Nils, att 2, 4, &, 7, 9 —14 Kapitlen af Kyrkohandboks-förslaget mätte förklaras bör» antagas, anmälde sig och yttrade Hr Tersmeden, Nils: Jag ber att få nämna, det jag i mitt yttrande glömde att tillägga: »med de förändringar, som PresteStåndet vid sednaste Riksdag gjort i detta förslag.» Efter det Ilr Tersroedens nn gjorda tillägg blifvit uti framställningen om hans yrkande intaget, fortsatte H. Exe. sin framställning med uptagandet af Gr. Björnstjernas förslag, »att R, o. Ad., med afslag å Betänk, i den föredragne punkten, måtte besluta, att hos K. M:t i und. anhålla, det täcktes K. M. vidtaga åtgärder, att det nya handboksförslaget med de af PresteStåndet antagna förändringar må spridas till Rikets alla församlingar, samt, sedan det sålunda blifvit kändt och granskadt, till Rikets näst sammanträdande Ständer göra den förnyade framställning i ämnet, hvartill omständigheterna kunna föranleda;» och tillkännagaf IP. Exc. slutligen, att Hr Carlbeim-Gyllenskjöld hade yrkat, att R. o. Ad. måtte godkänna förslaget med de af PresteStåndet antagna förändringar samt, med anmälan derom, hos K. M. i underd. anhålla, det K.
Nådiga framställning föranledda beslut har, under den 30 Augusti 1848, blifvit Directionen för Civilstatens Pensions-inrättning meddeladt med förständigande att för ifrågavarande särskilde pensionsanstalts bringande i verksamhet vidtaga erforderliga åtgärder. 358:0 af den 2 Juni 184S, i fråga om upphörande af s. k. liggetid och Nådårsbesparing vid tillträden af Embeten och Tjenster på Rikets Stat (97). Hvad Rikets Ständer uti förevarande fråga beslutat, har under den 15 Juni 1848 blifvit Stats-Cantoret till behörig kännedom i Nåder meddeladt med befallning derjemte att låta verkställa och till Kongl. Majit inkomma med den närmare utredning i afseende på vacance och förslagsliggetidsbesparingarne, sorn af Rikets Ständer ansetts erforderliga och i saknad hvaraf Rikets Ständer funnit sig icke kunna till Kongl. Majlis Nådiga framställning i denna del lemna bifall. Efter det Stats-Contoret, i anledning häraf, med utlåtande och uppgifter inkommit, hafva derjemte nödige befunne upplysningar blifvit ifrån Directionerne öfver Armeens Pensions-Cassa och Amiralitets-KrigsmansCassan infordrade och jemväl aflemnade. 159:0 af den 2 Juni 1848, angående Assessoren J. A. Törnemans berättigande att å allmänna Indragningsstaten bibehålla innehafvande Commissarielön (98). Om Rikets Ständers härvid anmälda, af Kongl. Majit i Nåder gillade beslut har, under den 15 Juni 1848, Stats-Contoret blifvit till egen och vederbörandes efterrättelse i Nåder förständigadt. 33M$:o af den 2 Juni 1848, angående tiden för revision af StatsBancooch Riksgälds verkens tillstånd, styrelse och förvaltning (99). Härom har, under den 8 Juni 1849, allmän Nådig kungörelse utfärdats och särskilda embetsskrifvelse!-, innefattande dels erinran till redan valde Revisorer att sig inställa, dels föreskrifter om vals anställande blifvit i vanlig ordning expedierade.
Riddersf.apet och Adma. S. D. Remitterades till Last-Utskotle : cJ l:o Kongl. Majus den 21 dennes e. m. på bordet lagda Nådiga Proposition till Rikets Ständer om antagande al ny strafflag; tillika med de, i anledning deråt denna dag afgifna Yttranden; samt 2:0 Kongl. MajUs den 21 dennes e. m. på bordel lagda Nådiga Pro - Prot.-Utdrag, den :3 December 18 4 4- position lill Rikets Sliinder, angående lag om verkställighet af längelsestraff. S. D. Då nu ånyo föredrogs Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 14 och 21 dennes på bordet lagda betänkande, A:o 19, i anledning af väckta motioner om dels ändring i och dels förklaring öfver stadgandet i 2(1 Gap. 2 § Byggninga-Balkeu, angående byggnadsskyldigheten å preslgårdar på landel, biföll Ridderskapel och Adeln l tskollens tillstyrkande, att den af Andeis Andersson och Henric Andersom. i ämnet väckta motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, men Idel' den del af nämnde betänkande, som angår Anders uXifssotis motion om förklaring al berörde §, af Ridderskapel och Adeln, til! följd af gjorda anmärkningar, äter remitterad. S. D. Återremitterades, till följd af gjorde anmärkningar, Banc<>- Utskottets den 18 och 21 dennes på bordet lagda utlåtande, A:o .14, i anledning af väckt fråga om afhjelpande af penniuge-forlägenhelen i allmänna rörelsen. S. D.
Ogerna undertrycker jag den önskan, att mera öppet än genom den hopvecklade voteringssedien få gifva min röst till offentligheten af våra öfverläggningar: äfven jag inser väl att representationens helgjutning borde förutgå, då cathegorien af andre länder tages i beräkning; men enär detta storverks fullbordan synes i Sverige fordra ännu en generation, kan det då gillas, att längre uppskjuta det afgjordt förberedande medlet? Rösten för yttersta grad af allmänna ärendens offentlighet ar sannerligen högljudd hos alla de medborgare, som önska, att Fäderneslandets interessen må blifva varmt hufvudsakliga för alla i gemen och hvar och en i synnerhet: till grund för all publicité ligger agtning och förtroende, desse första samhällets band} liksom hemligheten fotar sig på misstroende och förakt. Redan Den 17 Martti. detta talar hos mig afgörande för principen, och derom blir väl nu den prasliminaira frågan: dessutom äro fördelarne så väl och grundligt af Riddarhus-Utskottet utvecklade samt skälen emot verkställigheten för den fördomsfrie så klart vederlagda, att föga någon fråga kan blifva mindre tvetydig för mitt omdöme. Med hvad bekymmer skulle jag då vara vittne till detta högsinta Stånds illiberala afslag! huru skulle man sedan benämna vårt constitutionella lifs ålder? Den sundaste theorie; andra länders talande exempel, frånvaron af all rimlig skadlighet, kan ej sådant allt mildra bitterheten emot ett förslag, hatadt blott af ordsak att det är nytt, kan ej en så allmänt yttrad opinion, att genom en god. ej på gissningar och rygten grundad, Tidningslitteratur, lyftas ifrån den skamliga ljumhet, som nu be. finnes i anseende till allmänna ärender: kan ej den anledning till misstanka för Skråanda, som billig faller på det nekande Ståndet, kan ändtligen icke en gång vissheten, ätt om saken ej har afgjordt nyttiga resultater, Hvilket jag tror, den då åtminstone visserligen aldrig kan bli skadlig, lägga ett Ja i hvarje röstande Folkrepresentants hand? Jag ber då desse Herrar öfvertyga sig, att hvad nu nekas, blir en glädje för efterkommande att bifalla.
Den Försyn, sorn alltid vakst öfver detta land, som, då allt synes förloradt på sätt dea största Svenska Talare sagt, alltid framkalladt, desss hjeltar, dessi hämnare som i hjertat haft nit att rädda sina bröder och blod att för dem uppoffra denna Försyn, gäger jag, förenade sinnen och hjertan, och ledde dem att kalla från Henric 1 V:s Fädernesland den Konung, åt hvilken vi i dag egne en gemensam trohet och en gemensam tillgifvenhet. Jag skall ej säga hvad Han gjort, för att rättfärdiga Svenska Folkets val; men oagtadt, efter hvad jag nyligen hördt, jag går att blott; Den 5 Maji e. m. 87 ställa mig för den tillvitelse af Herr Grefva Posse, att jag begagnar mig af hvad han kallar utnötta /ra/er, skall jag likväl tillägga, att tryggade områden, ett förenadt BrödraFolk, en förvarad sjelfständighet, en återvunnen aktning, en på den stora Gustaf Adolfs och Dess Fältherrars stridsfällt åter upplifvad krigsära, en utplånad Statsskuld, dessa fördelar, de framträda sjelfmant i Maji månad J823 att vittna för Carl Johan och för Hans Styrelse. De tala i hvarje bröst, som här omgifver mig, i hvarje brÖ6t som andas på Scandinaviens jord, och de få ett gensvar i de sköldar som äro fästade på dessa murar och som förena minnet af samtida bragder, nied de väldiga minneni af en förfluten tids Krigsära. Dessa höga och stora vittnen, de kunna icke jäfvas af Friherre Anckarsvärds hjerta, och omgifven af dem, tror jag mig tryggt kunna framstå att besvara hans förut åberopade kallelse. Det är äfven denna hållning i taflan, -sorn jag hos honom hade önskat att finna, äfven om derigenom färgen hade bleknat i det som ansågs anmärkningsvärd! och felaktigt. Jag är öfvertygad derom att äfven dessa färgor derpå hade vunnit. Nagelfarad till ytterlighet och sönderstyckad i detaiIler kan svårligen någon mensklig handling undgå att gifva anledning till tadel eller rättelse.
Men då härvid betänklighet möter ur den svnpunklen, att dels genom eli beslut att till Kronan indraga någon del af de ecklesiastika boställenas afkastning intrång skulle kunna synas hafva skett i presterskapets privilegier, dels enahanda åtgärd i afseende på militieboslällena, hvilka af ålder ansetts vara genom indelningsverket för alltid anslagna till de särskilda regementena och korpserna, skulle synas förminska de militäre embelsmäns rätt, hvilka ingått i krigstjenst under förutsättning att löningsfonderna skulle varda bibehållna vid ali den jordegendom, från hvilken deras inkomster härflyta; så hafva Rikets Ständer ansett, att Kronan bör till prästerskapet och militärkorpserna afstå liela sin andel i de ecklesiastika och militära boställenas afkastning till förbättrande af dithörande embelsmäns lönevilkor, helst åtgärder i sådan syltning ändock måste vidtagas och till en del äro under utförande. Det synes, alt, sedan de gemensamma ecklesiastika och militära löniugskassorna härigenom erhållit en högst betydlig förstärkning, man äfven med skäl kan på dem ställa det anspråk, alt de skola i formaflönefy'IIliad lemna ersättning ål de boställen, hvilka lida förlust derigenom, att de förlora sin förmånsrätt till utsyning på hä rads-all mann i riga ine. Då ett sådant förfogande, sorn nu blifvit iliågasläldl, icke utesluter möjligheten ali framdeles, sedan de särskilda korporationernas eller korpsernas behof af inkomster på annan väg blifvit fyllda, i sammanhang dermed lill Statsverkets eller Skogs-slyrelsens omedelbara disposition indraga den ifrågavarande andelen al boställsskogarnes afkastning, torde den här ofvan uttalade grunden lör Statens andel i nämnde afkastning framdeles blifva i hela sin vidd tillämpad, hvarigenom en betydande tillgång för utgifternas bestridande kommu att tillfalla Statens skogsförvaltning.
Utdr. d. 16 Septemb. 1823. 969 S. D. Beslöts, efter framstäld Proposition, att Särskildta Utskottets den 25 sistlidne Augusti afgifne Betänkande, rörande reglering af Rikets Styrelseverk, skulle i hela sin vidd till Lag Utskottet remitteras, samt till Constitutions Utskottet i de delar, hvilka icke redan jämlikt Ståndets beslut den 9-.de innevarande månad, blifvit sistnämnde Utskott meddelade, S. D. Wid förnyad föredragning af StatsUtskottets Betänkande N:d 461 angående H emmans-Räntornas utgörande, efter en förenklad beräkning eller sammanslående af Jordeboks-persedlarne, blef detsamma af Preste-Ståndet afslaget. S. D. Följande ifrån Utskotten inkomne Betänkanden föredrogos å nyo och biföllos, nemligen från ; StatsUtskottet: N:o 462. rörande de för Örlogsflottans behof deponerade Statsmedel. Lagutskottet: N:o 171, Angående dels afskaffande, dels inskränkning af Borgenärs Bysättningsrätt för skuld, der Gäldenären ej roägtar betala. 97<> Fröt. Vtdr. d. 16 Septemb. 1323. BancoUtskottets: N:o 53. rörande det vid sista Riksdag anslagne Lånebiträde för återuppbyggande af Gymnasiioch Scholehuset i Calmar. S. D. Wid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 107, i anledning af väckte frågor, om ett förbättradt Scholeväsende uti Lanötförsamlingarne, till Barns fullständiga och tidiga undervisande uti läsa, skrifva och räkna, samt dess under N'.o 178 afgifne Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar i samma ämne, fattade Preste-Ståndet det beslut, att då Ståndet, lika med Utskottet, anser, att
Jag kan ej underlåta att yttra betänklighet vid att anmoda Utskotten att uppgifva de allmänna grunder, hvarefter Utskotten erna uppgöra sin finan, ceplan. Ty det bör ej allenast blifva svårt för Utskotten att särskildt uppgifva dessa grunder; utan dessutom nästan omöjligt för Riksens Stån. der att bedöma dem, då man ej tillika får se huru grunderna skola utföras. Jag skulle t. ex. omöjligen kunna våga gifva mitt bifall till en realisation, utan att veta, huru och på hvad sått den skulle verkställas. Jag afstyrker således att gifva Utskotten ett dylikt uppdrag. Grefve Posse: Jag tror det vara så myc ket nödvändigare att påminnelse till Utskotten expedieras, som jag af en Ledamot i StatsUtskottet Herr Lagerhjelm hår fått höra, att finance-afdelningen blott haft en enda samman-; komst. Denna påminnelse skulle troligen genom Den 25 Martti. 681 ett ProtocollsUtdrag säkrast uppfylla ändamålet. Uti hvad Herr Cederschjöld yttrat, kan jag ej instämma. Han har sagt, att det skulle blifva svårt för Utskotten att besvara Friherre Björnstjernas framställningar; de skola likväl en gång besvaras, och troligen hafva de flesta Ledamöterne redan så öfvertånkt dessa ämnen, att .Utskotten med lätthet kunna afgifva sitt yttrande angående grunderne för financeplanen, såsom Friherre Björnstjerna yrkat. I alla fall blifver det af oändlig nytta för Riksens Ständer och för Nationen, atti tid kunna få del af de åsigter Utskotten ämna göra gällande. Jag tror att de ej nog hastigt kunna kungöras, på det de anmärkningar som dervid komme att framställas må hinna att pröfvas. Friherré Björnstierna: En värd Ledamot Herr Cederschjöld, tyckes oriktigt hafva fattat mitt anförande. Han har trott det jag blott begärt de generella grunderne. Jag har likväl äfven begärt, att de skulle vara motiverade, för att tjena till någon ledning; .men för att blifva motiverade, behöfva de icke innefatta detaillerne. Grefve af Ugglas, Gustaf:
Fullm. F. R. Schwerin. L. S. N;o 119. C. Ridderstolpe,. L, S. N:o i36. G. af Wetterstedt L. S. No i4o. M. Björnstjerna. L. S.. No 64. C. G. Duwall;. L. S. No i£3. C. G. D’Älbedyhll; N:o 202. Gedda. L. S. Fullm. O. W. Kuylenstjerna; L. S. N:o 2o5. G-F. Åkerhjelm. Jacob Cederström, L. S. L. S. N:o 217. C. A. E. Reuterholm. C. O. Palmstjerna.. L, Si h. Si N:o 206. Stjerneld;. L. S. N:o 246. Manderström. Fullm. B. Franc Sparre. L, S.. No 270. J. W. Sprengtporten. No 281. M. Carpelan. L. S. L. S. N:o 282. A. Rudbeck. No 283. C. Gust. Toll L. S No 3iq. C. J. af Nordin. L. S, No 329. J. Adlerbeth. L. S. No 351. v. Rehausen. Fullm. N. Tersmeden. L. S. No 370. J. G. v. Paykull. L. S. N.o 377. A. Reuterskjöld. L. S. X». S» No 323. Friherre Rosenblad. Fullm. Eberhard Rosenblad. L. S. No 341. E. Lagerheim. L. S. N:o 358. af Klinteberg. Fullm. O. W. af Klinteberg. Joh. Alb:l Kantzow. L. S. N;o 378. G. W • af Tabell» L. S. N:o 1. K. A. C;son Lilliehöök, L. S, Nro 5i. Jacob Fried.
Statsoell LagUtskotten: Herr Ribbings, Arvid, den 22 dennes <e. m., på bordet lagde Motion, angående rättelse i Författningar ne om Expeditionslösen, jemte det af Grefve Posse, Eric, rörande samma ämne denna dag afgifne yttrande. Lagutskottet r:o Herr Ribbings, Arvid, den 22 dennes e. m., på bordet lagde Motion, angående förändring uti ansvaret för fylleri. r H. 3o 466 Den 9,8 November f. m. 2:0 Herr Rosenqvists, Fredrik Leonhard, den 22 dennes f. m., på bordet lagde Motion, angående föreslagen ändring uti 9 Gap. 11 § HandelsBalken. Allmänna Besvärsoch. EkojiomiUtskottet: 1:0 Herr Montgommeries, Fabian, den 22 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, om afskaffande af bruket att uppläsa Kungörelser midt under Gudstjensten. 2:0 Herr Montgommeries , Fabian, den 22 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, angående förändrad flyttningstid för Tjenstehjon; äfvensom Herr af Ekenstams, Israel, i dag väckte Motion om en ny Redaction af LegoStadgan för Husbönder och Tjenstehjon af den 5 Majt i8o5; jemte de af åtskillige Ledamöter i anledning deraf denne dag afgifne yttranden. ExpeditionsUt skottet : Herr Cederschjölcls, Pehr Gustaf, den 22 dennes f. m., på bordet lagde Motion, att alla Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner och Skrifvelser, samt från Utskotten inkommande Handlingar, måtte genast tryckas och i RiksStånden utdelas. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Herrar Committerades till Grundlagarnas
Efter konsertens slut kunde man utan ringaste svårighet uppsöka den låda, i hvilken hvar och en hade sina ytterplagg och som endast genom det nyss nämda numrets tryckning på en metallknapp åter sprang fram ur sitt gömsle. Fordonen aflemnades och återhemtades på samma sätt. »Fröken Doftman-Ozodes bjuder oss i afton på en alldeles ny sammansättning,» sade fru Skarpman-Stormfågel till sin granne fröken Rosendoft. »Är det någon diplomatisk-politisk skapelse eller få vi känna något som skildrar mekanikens nyaste uppfinningar?» frågade den lilla näpna fröken, under det hon behagligt utsträckte sig i sin bekväma hvilsoffa. Alla platser i salen hade sådana soffor. Alla voro lika bekväma och af samma värde. Priset var blott tre hundra francs stycket. Men de voro alla upptagna. »Nej, vår kära Ozodes lär hafva låtit öfvertala sig att gifva oss en föreställning om hvad man i forna dagar kallade naturpoesi.» »Så löjligt!» »Visserligen, men också ganska intressant, förmodar jag. Vi skola hoppas, att vi få känna något nervretande. Jag har riktigt behof af sådant. Och dess utom kan det ju vara ganska lärorikt att påminnas om forntiden, om icke för annat, så för att känna vår tids öfverlägsenhet.» »Ah, se där är öfverintendenten Saksander. Det är han som förestår det nya fruntimmers-skrädderi-aktiebolaget, en ganska hygglig karl och mycket bildad.» En ung man, så där mellan tretio och sextio år, klädd efter det nyaste bruket i broderad säckväf, nalkades de bägge fruntimmerna. »God afton öfverintendent!» ropade fröken Rosendoft och räckte bägge händerna åt den unge mannen. Denne nickade vänligt och lemnade damerna ett par små, rosenfärgade och välluktande kort. »Här är aftonens program. Det utdelas just nu genom distributions-mekanismen,» sade hr Saksander. »Årstiderna!» utropade fru Skarpman-Stormfågel. »Det var just hvad jag också hört omtalas som den nya sammansättningen.» »Så löjligt!» sade fröken Rosendoft ännu en gång.
Al. den ifrågavande rättigheten, så eger K. AI. densamma i alla händelser, på grund af redan gifna allmänna stadganden. Af dessa skäl kan jag icke finna annat än att StatsUtsk. galt varsamt och klokt tillväga och just afsett för framtiden en lycklig organisation af Bergslags-Staterne, hvarföre jag vördsamt yrkar bifall till StatsUtsk:s utlåt. Frih. Cederström, Rudolf: Åled det förtroende till Regeringen, hvilket jag gerna antager hos Representationen vara rådande, 172 Den 19 April e. m. anser jag visserligen att det vore lyckligt och, för R. St. sjelfve angenämt, om de ur full skattkammare kunde bevilja allt hvad Regeringen ansett nödigt för landets upkomst och för befordrande af dess utveckling. Men penningeställningen är icke så ypperlig, ; som det kunde önskas: allt kan ej ernås på en gång. Det skulle v emedlertid varit okärt och nedslående serskildt för mig, tillhörande i det embetsverk, hvilket handlägger de ärenden, som höra under den nu ifrågavaride anslagstiteln, om StatsUtsk. skulle hafva med njugghet bemött Kongl. Maj:ts förslag rör:de samma Hufvudtil; men så är lyckligtvis icke förhållandet. StatsUtsk. har tillstyrkt 77,000 R:dr b:ko till Landsstaterna och dessutom flere andra betydliga statsanslag under denna titel. Under sådant förhållande har jag ansett det icke vara gagneligt att drifva fordringarne lill det yttersta, äfven i frågor af mindre vigt, hvarigenom man möjligen kunnat gå miste om det angelägnaste. Om man jemför nuvar:de SlatsUlsk:s förfarande i denna serskilda punkt med dess förfarande vid förra Riksdagen, så ser man att nuvar:de StatsUtsk. tillstyrkt R. St. alt bibehålla det nu existerande anslaget. Hvad gjorde deremot den förflutna Riksdagens StatsUtsk.? Det tillstyrkte motu proprio en nedsättning, som R. St. godkände.
Gustaf kunde inte tåla henne. Hon knackade på dörren till doktorns studerkammare. — Stig in! Hon öppnade dörren. Doktorn lyfte upp hufvudet från boken, hvari han läste. — Förlåt att jag stör, sade Inez och kastade en skygg blick på doktorn, men det är så ... hm ... att jag skall lemna svar på den här biljetten. Doktorn ögnade genom biljetten. — Hvad skall jag svara? — Herre Gud, svara hvad du vill ... det är ju du och inte jag, som anmodas om att hjelpa henne med att bära barmhertighetens banér. — Det är ... hm ... en vacker sak att hm ... hjelpa de olycklige, sade hon och rodnade. — Betviflas ingalunda. — Skall jag då säga ja? — Gör det. Hon lemnade budet besked och återvände in till doktorn. Hon satte sig i en länstol och lekte med tofsarne på armstöden. — Hvarför kallar du alltid fru Strömmer för en markatta? sporde hon efter en paus. — En markatta? Har jag verkligen begagnat ett så fult uttryck om henne? — Ja, det har du — och inte blott en gång men hundratals gånger. Hvarför är du så förbittrad på henne? — Derför att hon är en skenhelig fan! Hon bär nästan alltid ett banér, hvarpå står med alnslånga bokstäfver » misericordia », men hennes hjerta är hårdt som sten, hennes tunga skarpt som ett tveeggadt svärd. — I flor hade de en piga, som hennes herr son förförde. — Huh, så ruskigt! — Yet du hvad hon gjorde, när hon fick reda på pigans belägenhet? Jo du, hon körde pigan strax på porten, och hade ej en af lotsame förbarmat sig, skulle stackaren, som inte kände någon här i staden, fatt föda barnet i snön. I ett anfall af harm läste jag lagen för nådig frun. Hon sporde, om jag ville uppmuntra osedligheten, och öfveröste mig med en sådan ström af bibelspråk och skällsord, att jag nödgades så fort som möjligt retirera. Se ’ n den dagen ha vi ej talt ett ord med hvarandra.
Protokollet för det skifte, hvarå jag bifogat arfvodes-räkningen, upptager en diger lunta af några och nittio ark, för hvilken skifteslaget erlagt 97 R:dr. Då den ekonomiska Lagstiftningen beklagligtvis ännu alltför uteslutande ligger i regeringsmagtens händer, så torde landets fordran al mera afse. nde å jordegarens bästa, än händelsen varit vid utfärdandet af den 1857 påbudna nya taxa för Landlmäteri-förrättningar, ingalunda vara obefogad. j4 Motioner hus Ridderskapct och Adeln I8(>2. Jag sammanfattar detta mitt vördsamma anförande uti en hemställan, buiuuda Rikets Ständer icke på anförda skäl, skulle finnaSiför godt hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att de nuvarande föiste Landtmatare-tjenstei ne förordnades till direktörsoch under-chefs poster för länens landtmäteri-personal; oell att dessa direktörer icke finge handlägga| några landtmätei i-förrättningar för enskild räkning; att de öfrige Landtmätarnes antal inskränkes för att med viss lön kunna förse det erforderliga antalet, för att såmedelst till det lägsta möjliga kunna nedsätta landtmätare-arfvodet; att Landtmätarue tilldelas vissa distrikt; att Landtmäteri-direktören förordnas till en tredje föredragande inför Landshöfdingarne uti alla landtmäteri-ärenden samt till kontrollanter öfver landtmätare-förrättningarne i länet; att