Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då till stöd för motionen blifvit åberopadt, att rotehållarne skulle vara befriade från transport af infanteriets munderingar, torde böra erinras, att det endast är till generalmönstring, som lifmunderingens transport af rotehållare skulle kunna ifrågakomma, men att de blifvit från denna skyldighet befriade, då Beklädnads-direktionerne fingo beklädnadens underhåll sig ålagdt. Förhållandena äro i allt fall väsendtligen olika mellan rusthållare och rotehållare; och då skäl torde vara att icke utan synnerliga anledningar för de kronoskjuts-skyldige öka tungan af deras skjutsningsskyldighet, hemställer Utskottet, att någon Rikets Ständers åtgärd icke må i anledning af mo tionen vidtagas. Stockholm den 24 April 1860. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial JM 79. 15 N:o 79. Ank. till Exp.-Utsk. den 25 April 1860, kl. 12 midd. Memorial, i anledning af återremiss utaf Betänkandet JY2 57. * Förenämnda Betänkande, hvaruti Utskottet afstyrkt åtgärd i anledning af väckt motion om förändrad behandling af frågor om ansvar för vanskötsel af rusthäst samt om upphörande af visitationer å rusthästarne, har blifvit af Hedervärda Bonde-Ståndet återremitteradt; men som öfrige Riks-Stånden bifallit samma Betänkande, kan återremissen icke till vidare handläggning af detta ärende föranleda. Stockholm den 24 April 1860. 16 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Vtskotlets Memorial Al 80. Ank. till Eip.-Utsk. den 25 April 1860, kl. 12 midcl, Memorial, i anledning af återremiss utaf Betänkandet Jtä 59.
Gyldenstolpes förslag är i andra ordalag en vanlig anhållan att plenum mätte få afslutas, men jag skulle önska att Gr:n och Ståndets öfriga ledamöter ville afstå derifrån, på det vi mätte få tillfälle att bordlägga åtskilliga betänkm, som komma efter, eller afgöra dem, som äro af ringa beskaffenhet. I alla fall utbeder jag mig att Ståndet måtte serskildt besluta öfver förevar, punkt, emedan han är serskildt framställd. Uppå härefter framställd propos. beslöt R. o. Ad. att med pröfningen af BankoUtsk:s utlåt. N:o 39 skulle anstå till nästa plenum, då det borde förekomma näst efter Bevilln.Utsk:s betänk., ang:de stämplade pappers-afgiften. Gr. Gyldenstolpe: Jag får reservera mig mot de 2:ne beslut R. o. Ad. nu fattat, att förbigå sådana mål, som på listan äro uptagna, och upskjuta med deras afgörande till ett annat plenum, emedan jag anser sådant stridande mot den ordning, som bör iakttagas då man har en föredragn:s-lista. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Det näst på föredragnalistan förekommande betänk., ronde ändringar i K. Fabriksoch Handtverks-ordn. d. 22 Dec. 1846 är jemväl af beskaffenhet alt det torde böra upskjulas till ett kommande plenum; hvarföre jag hos Hr Frih. o. Landtm, anhåller att framställning derom till Ståndet mätte ske. Då i anledn. häraf H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle, att Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s utlåt. N:o 106 i anledn. af väckta frågor om ändringar i K. Fabriksoch Handverksordn. d. 22 Dec. 1846 icke nu företages lill pröfning ulan upför - Den 14 Juni. 75 des ä föredragms-listan för näsla plenum näst efter BaukoUtsk:s utlåt.
En följd häraf biel': landets öfversvämrnande af utländska varor, den metalliska kassans exporterande och den ena financiella krisen efter den andra. Den lörsta större financiella brytningen inträffade år 1834, den andra, vida betänkligare, 1837, då inom tre månader samtliga bankerna i Unionen inställde sina betalningar med metalliskt mynt samt hundratals köpmans-, bankirs-, fabriksm. (1. andra hus bankrutterade; den tredje 1839, då den år 1836 bildade nya statsbanken i Pennsylvania, jemte åtskilliga privatbanker, gick öfver ända; den fjerde år 1841, då 69 privatbanker, utom en mängd affärsmän, cederade bonis, samt nio af de särskilda unionsstaterna med en skuldsumma af 114 millioner dollars förklarade sig insolventa. Då infördes åter skyddstullsystemet, mynttillgången steg och landets tillstånd i allmänhet förbättrades. Skyddssystemet upphörde åter 1847 och samma följder, som nyss nämndes, visade sig-snart. Sedan dess har Kaliforniens guld tillströmmat i myckenhet. Man beräknar det till ett värde af 45 millioner dollars årligen, och det oaktadt liar financerna icke varit goda. År 1857 om hösten inställde nästan samtliga bankerna inom Unionen sina utbetalningar i metalliskt mynt. Orsaken till alla dessa våldsamma financiella skakningar anses allmänneligen vara i en obegränsad utsträckning af sedelutgifvande banker samt bejdlös import af utländska varor. Hvad Sverige angår, har äfven der skett vexlingar. Under Carl XI:s tid hade vi ett skyddssystem, som visade sig för alla näringar högst välgörande; men redan under sista åren af Carl XIl:s regering gjorde sig andra åsigter gällande, och följden blef, att alla näringar, som uppblomstrat under Carl XI, dukade under, och vår utrikeshandel dog i det närmaste ut, till dess vår högt förtjente förste Ahlströmer lyckades utverka 1724 års produktplakat, och genom de af honom i öfrigt vidtagna kraftiga åtgärder lyckades sätta lif i åtskilliga näringsgrenar. Ar 1734 infördes åter förbudssystemet.
För det närvarande skådar jag endast våren i sin blomstring, sade Walter med uttrycksfull blick, men nästan hviskande, ty Lotta, inkallad af modren i stugan, nalkades dem åter. Huru länge har prostgården fått fägna sig af magister Walters besök? frågade Lovisa, och lagade sig till art vandra hemåt. Är det möjligt att mamsell Bryller är okunnig om att jag, sedan första Maj, är en af dess invånare? frågade han. Derom har man icke nämnt ett ord, det är mig således en verkelig surprise. Lotta följde dem hem på Lovisas anmodan. Vandrande utmed gångstigen genom småskogen, plockade Walter några doftande Linnéer, bjöd dem åt Lovisa, och sade: Det vill förefalla mig, som om surprisen icke varit mamsell Bryller synnerlig angenäm... Huru kan herr Walter falla på en sådan förmodan? frågade Lovisa muntert Tvärtom är jag förtjust att här finna en bekant för att språka med. En bekant, som deltagit i de nöjen man njuter i den stora verlden. Mig anar det, att det sistförslutna året varit den gladaste tiden i mitt lif. Huru kan den charmanta, den firade mamsell Bryller tänka så? Emedan pappa och mamma visst icke mera låta mig resa till Åbo, och här hemma är allt så enformigt. Det kan icke dröja länge innan någon inställer sig, som får större rättighet att bestämma mamsells nöjen. Magistern menar säkert onkel och tant, inföll Lovisa med en rodnad, som nogsamt upplyste den skarpsynte, att hon förstått hans mening och Nora till på köpet, som vill engagera mig vid sin så länge påtänkta sällskapsteater. Hon fortfar således med denna wurm? Ack! jag har ju måst köpa och hämta med mig diverse teaterpjeser; det skall bli roligt att se hvilken hon väljer. Under dylikt skämt och prat nalkades de prostgården. Lovisa kunde icke få Lotta öfvertalad att stanna qvar; hon klagade öfver hufvudvärk och återvände hem. Lovisa hade genom mötet med Walter glömt ändamålet med sitt besök, och sedermera, omgifven af sina anhöriga, var det så mycket annat att fråga, berätta och visa, att synen i parken försvann ur hennes minne. Likväl kom den för henne om natten, och i drömmen ansåg hon den äfven för en grafvård.
yttersta ansträngning hon kunde beherska sitt ansiktsuttryck och på pastorns uppmaning åter upptåga det afbrutna samtalet om " den fattiga familjen. Då Gabrielle kommit in i sitt rum och stängt dörren, kastade hon sig på knä vid sängen och brast i gråt. Hon trodde på fullaste allvar, att det i hela världen icke fanns någon olyckligare och mera plågad varelse än hon. Hvart hon blickade, såg hon endast lifsleda och hopplöshet. Det lif, hon fört i vinter och som gifvit styfmodern anledning till de ogrundade förebråelserna, hade förstört hennes helsa, gjort henne öfvermätt och blaserad — och ändå kände hon att hon ej kunde undvara det. Sitt hem afskydde hon, styfmoderns blotta närvaro kunde ibland göra henne så nervös och retlig, att hon måste gå sin väg, för att undvika utbrott, som hon sedan måste ångra. Och så dessa religiösa sammankomster, denna pastor, hvars ord hon ej kunde låta bli att erinra sig, hvars bild hon ej kunde förjaga ur sitt minne, fastän hon i djupet af sitt hjärta kallade honom en Tartuffe, — dessa söndagar, då hon tvärt emot vilja och föresats gång på gång gick i kyrkan för att tillsammans med en elegant världslig pu-plik åhöra en präst på modet och sedan håna och förakta sig själf därför — och slutligen dessa underliga tankar, dessa förskräckliga olösliga frågor, som likt blixtar än tändes, än slocknade i hennes själ, — allt detta bildade ett kaos af det mest grumliga och otillfredsställda själslif. Då hon gråtit en stund, reste * hon sig plötsligen upp, gick fram till toa-¥ letten, tog en handspegel och betraktade några ögonblick uppmärksamt sitt ansikte. Midt i sin djupa, uppriktiga förtviflan hade hon gripits af en löjlig nyfikenhet att få veta, hur hon såg ut under den häftiga sinnesrörelsen. Sedan hon tillfredsställt denna nyfikenhet, kastade hon spegeln på bordet, sammanknäppte händerna, lutade hufvudet bakåt med en omedvetet teatralisk rörelse och utropade flere gånger: — Jag afskyr lifvet. jag afskyr lifvet! Därefter borttorkade hon omsorgsfullt sina tårar och började långsamt kläda af sig.
Emedlertid och såsom jag förut haft äran anmärka, är det just det obestämda i föreskriften, hvilket äfven Grefve Gyllenborg erkänt, då han vid åberopandet deraf nyttjat de obestämda termerne synas och torde, är det säger jag, just detta som gifvit anledning åt Riksens Ständers Revisorer ätt handla såsom de handlat, och åt Konungen, att yttra hvad han yttrat. För att för framtiden afböja detta mindre behagliga förhållande, har Kongl Majit af Riksens Ständer begärt en rättelse i den af dem för Revisorerne fastställde Instructionen. Jag högaktar den granlagenhet hvarmed Revisorerne söka uppfylla de pligter, deras principaler dem pålagt, och bevara den rätt, de anse dem tillhöra, Kongl. Maj:t har deruti funnit ett förnyadt bevis på Révisorernes bepröfvade nit, att drifva dessa pligter till det högsta, och Kongl. Majit gör rätt åt detta nit. Men Kongl. Majit fordrar med samma skäl, att Riksens Ständer skola göra rättvisa åt den ömtålighet hvarmed Kongl. Majit söker skydda 4i4 Den i5 Martti. sina rättigheter; och då Han funnit Revisorer* nes åtgärder icke öfverensstämma med den til* lämpning af den för dem utfärdade Instructioii som Kongl. Maj:t ansett vara den enda giltiga, har JCongl. Maj; t trott det vara Dess pligt att yrka mera bestämdhet i de stadganden Revisorerne nu följa, öfvertygad, att derigenom de band skola fastare sammanknytas, som böra förena en välviljande Konung med medviljande un ders åter. Många yttrade härtill deras bifall. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Då så val åtskilliga Herrar Revisorer, som en af Ko* nungens Rådgifvare nu gjort reda för deras ömsesidiga åtgärder, anhåller jag, att äfven för min del få göra reda för mitt förhållande såsom Riksdagsman vid sistledne Riksdag, och för min delaktighet i det beslut Riksens Ständer då fat4 tade, om granskningen så val af Tull-Verkets räkenskaper, som af de under Krigs-Collegii disposition ställde fonder Och medel.
Häfver den, som vädjat, i Underrätt tappat: gifve han amandt ut hvad dömdt är, och sätte det hos Konungens Befallningshafvande, eller i taka händer. 28 Cap. Detta Cap. varder sålunda ändradt: 1 5* Hvar som å nyo dräger den sak för Sih, till R.St. Fröt■ 1828—i83o, 10.-cle Sami, 3 Band. 10 i46 Exp.-Utsk. Förslag till tind Skrifv. N.-o 43g. rätta, deri dom eller utslag förr är , sorn vunnit laga kraft; eller tadlar sådan dont för Rätten , eller utom: bote för Underrätts dom tio daler; för Hofrätts dom etthundrade daler. Är det Konungens: plikte med femhundrade daler. 2 §. Qväljes Underrätts dom; döme der öfver förste domstol i den ort, der brutit är. Qväljes Hofrätts eller Konungens dom / det skall i Hofrätten dömas. 2g Gap. i och 2 §§. af detta Capitel skola hafva följande lydelse i * §• Djerfves någor missbruka rättegång , och emot klara skäl och bättre vett, af arghet; drager någon för Rätta; bote i Underrätt ifrån tio till tjugu daler, de fattiges ensak: och gälde dertill rättegångskostnad j hinder och skada. 2 §. Häfver någor tappat i Underrätt, och Hofrätten gillar i allt Underrättens utslag; bote han ifrån trettio till hundrade daler. I dessafall plikte fullmäktig, som i i5 Cap. 14 sagdt är. Orkar den brottslige ej bö - Exp.-Utsk. Förslag till uncl. Skrif v. N.o 43g. 14? ta; plikte med fängelse, som i to Cap. Utsöknings-Balben stadgadt är. 3o Cap. 5 $. Denna §. är sålunda ändrad : Den, som tappat i Hofrätt , då soken der, såsom i första domstol, dömd är; gifve ut det han är skyldig känd, allt sorn i 26 Capitlet sagdt är.
Af Öfver-direktörens för Myntoch Kontroll-verken till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelse angående Mynt-verkets förvaltning år 1863 inhemtas, bland aimat, att under nämnde år blifvit tillverkade och utlemnade 57,164 stycken enkla dukater, 267,868 stycken fyra-riksdalersstycken och 2,462,4‘JO stycken kopparskiljemynt af olika valörer eller tillsammans 2,767,432 myntstycken, hvarförutan vid årets slut Mynt-verket egde i behåll kopparmynt, vägande 78 Centner 44 få, till prägladt värde af 15,300 R:dr; att till ofvannämnde utmyntning under revisionsåret blifvit använde 297,3167 få rent guld, 16,064,0350 få rent silfver och 33,086 få myntmetall; till lojeringskoppar hade åtgått 7,013 få. Under året hade medaljer och jettoner blifvit präglade: af guld till ett värde af 469 dukater. » silfver » » » 4,921 R:dr 62 öre. » koppar » »b 67 » 71 » » tenn » » » ■„ 1 » 6 » Hela beloppet af från Mynt-verket utlemnade samt till medaljer och jettoner präglade metaller utgjorde i värde: guld, 37,633 dukater, å 8 R:dr 35 öre, 314,235: 55. silfver 1,076,393: 62. kopparmynt, till prägelvärde 60,360: — koppar till medaljer 67: 71. tenn till dito !'• 6. Summa R;mt R:dr 1,451,057: 94. Pennin geutgifterna vid Mynt-verket under år 1863 för utmyntningen, inköp af materialier, underhåll och reparationer å Mynt-verkets hus, onera m. m. hafva utgjort 89,853 R;dr 15 öre. Endast några smärre reparationer hade under revisionsåret vid Mynt-verket egt rum.
Denna del af den K. proposm är af StatsUtsk. för längre tid sedan besvarad och af R. St. bifallen. Den 2:dra punkten af den K. proposm innehåller begäran om ett ytterligare anslag af 200,000 r:dr årligen under 3:ne år, till uppförande af cellfängelser. Till besvarande häraf har StatsUtsk. afgifvit ifrågavar. betänk. Den 3:dje punkten rörer dels Statens öfvertagande af stadsoch häradsfängelsers uppförande äfvensom byggandet af nya tingshus, dels ock utbyte af häradsh.-boställen. Denna punkt är af det H. Ståndet remitterad till Statsoch LagUtskms gemensamma utlåt, och kommer, hvad äfven i betänk, är tillkännagifvet, att framdeles af de sammansatta Utsk:n besvaras. Hvad nu beträffar den del af den K. proposm, som i dag utgör föremål för Ståndets öfverläggning, så synes af den K. proposm, om man med uppmärksamhet genomläser densamma, hvad meningen är med detta anslag, nemi. att i likhet med det anslag af 1,300,000 r:dr, som vid 1840 och 1841 årens riksdag beviljades för uppförandet af läns-, stadsoch häradsfängelser, ifrågavar. anslag kommer att användas till fullbordande af hvad i dessa byggnadsföretag ännu återstår. Det är visserligen sannt, att uti slutmeningen står till cellfängelser, men den, som vill förstå hvad härmed menas, kan af premisserna i den K. proposm se, hvilka cellfängelser här afses. För besvarande af den K. proposm har StatsUtsk. icke ansett sig böra gå till väga annorlunda än det gjort. Utsk. har upptagit hvad K. M. begärt, äfvensom de föremål, hvartill anslagen skola användas; och som StatsUtsk., i likhet med 1840 och 1841 årens Ständer, ansåg anslagen för uppbyggande af läns-, stadsoch häradsfängelser nödvändigt, har Utsk, ansett sig böra desamma tillstyrka.
» Det var sant — jag skulle framföra till er doktorns hälsning, att han blifvit bortkallad på sjukbesök, men att han hoppades vara åter vid åttatiden, och att han då ville möta er nere vid strandvägen — » Något hjälplöst, svårmodigt i det bleka ansiktet midt emot henne kom henne hastigt att tillägga: » Jag går gärna med er, om ni vill ha mitt sällskap — jag längtar efter några friska vindar. » Han ljusnade till. » Tack! Jag vågade inte be er därom. » Tysta gingo de nedför trädgårdsgången, ut genom grinden och öfver den långa sluttande planen ned mot sjön. Här slog emot dem en ljuflig svalka från de svagt skvalpande vågorna, ljumma vindar fulla af högsommarens grönska och vällukter. » Ni är lycklig, ni, » utbrast till slut Nils Stange svart, hvitt och kulört från 65 öre till kr. 16: 45 pr meter — slät, randig, rutig, fasonerad, damast m. m. (cirka 240 olika kvalitéer och 2,000 olika färger, mönster m. m. Siden Profver och katalog omgående. Dubbelt porto till Schweiz. G. &amp; K. Hofleverantör.) S-iirich,. — och sjönk trött ned på en bänk invid stranden, » ni kan arbeta — åh, i det ordet innefattas allt, allt — » Aina dröjde med svaret, till slut kom det stilla och bestämdt: » Mycket, men inte allt — » » Nej, kanske inte för er, — naturligtvis inte för er, — men för mig, ser ni, för mig finns intet annat, som gör lifvet uthärdligt. Åh, om ni visste, hur det känns att få lägga det åsido, allt detta, som man älskat, fostrat och vårdat, stryka ett afslutande streck därunder — och sedan gå här sysslolös dag efter dag — &gt;Han talade med en intensiv glöd, som kunde han ej längre stänga inom sig alla rufvande tankar. (Forts.) PRINSESSAN MARGARETAS AMMA.
B}; 3:o Bevillning för egendom och rörelse äfvensom uppgifne förmoner och inkomster; 4:o till inqvartering tjenlige byggnader, tillhörige Kronan, städer elier enskilde (Xiii. C}; Och som i allmänhet upplysningsvis blifvit andraget: att det icke kunnat bestämmas, huruvida den jord städerne innehafva blifvit dem af Staten förlänad, eller egande-i attén dertill annorlunda förvärfvad; att afkornsten af densamma, äfvensom andre inkomster alltid blifvit använde till städernas allmänna utgifter och publike byggnaders underhållande; och att icke någon stad i äldre eller senare tidei fått, utom den såkallade Tillökningseller Inkvarterings Tolagen, någon donation af jord eller andre förmoner, till lindring i inqvarterings-besväret sig tillagde; altså och enär åtskillige städer uppgifvit alla sina inkomster, men andre åter, med hänseende dertill, att de icke hafva någon gemenskap med inqvarterings-förhållanden, dels allenast upptagit den jord de innehafva, dels icke lemnat någre uppsatser öfver de årliga inkomsterna hvarken af nämnde jord eller i öfrigt, vid hvilket förhållande ”sammandraget öfver bevillning för egendom och rörelse samt andre förmoner och inkomster” icke kunnat blifva annat äa ofullständigt; hafva Utskotten ansett öfverflödigt att sistnämnde sammandrag bifoga, utan få endast upplysa, alt beviilningssumman af städerne, utom Stockholm, utgör: för egendom 65,457 för rörelse - , — R:dr 208,998.
Deremot, då ofvan åberopade Stats-Råds-protokoll icke innehåller de skäl, hvarpå högstberörda nådiga beslut af den 1 Februari nästlidet år sig grundat, och Rikets Ständer följaktligen sakna erforderliga upplysningar för att bedöma, huruvida de hinder, som nu mött för den ifrågaställda indragningen af Krigs-Hof-rätten, äro af den beskaffenhet, att den utaf Rikets Ständer afsedda förändring äfven för framtiden måste anses overkställbar, finner Utskottet, vid sådant förhållande, icke skäl Stats-Utskottets Utlåtande N:o 49. 9 tikal att tillstyrka ändring i do vid sednaste riksdag i fråga om aflöningen för denna Hof-rätt meddelade beslut, och föreslår således, att samma bestämmelser må blifva gällande äfven för nästkommande statsreglerings-period; varande, i enlighet härmed, Krigs-hofrättens anslag på närlagde tabell öfver liufvudtiteln (Litt. D) uppfördt till ett belopp af 12,555 R:dr 50 öre. 6:o. Anslaget till fångars vård och underhåll. Detta anslag, sorn vid förra riksdagen tillökades med 195,000 R:dr och bestämdes till en summa af 1,350,000 R:dr R:mt, har Kongl. Maj:t ansett böra för nästa stats-reglcring till samma belopp upptagas. Härvid har Herr Björck erinrat, att nödiga upplysningar saknades för bestämmandet af fångvårdens verkliga anslags-beliof, samt i öfrigt anfört, att då de för cellfängelse-systemets tillämpning använda betydliga kostnader, enligt hvad man med skäl kunde hoppas, borde visa sin följd uti ett aftagande antal af brott, och alltså jemväl uti minskade årliga utgifter för fångarnes underhåll, det vore af vigt, att närmare undersöka anledningarne, hvarföre detta anslag fortfarande funnes till samma betydliga belopp erforderligt. Derjemte och då cellfängelser nu finnas i do flosta län, borde en fullständig lönereglering såväl för styrelsen som för den vid fängelserna anställda betjening verkställas, hvari genom anslaget kunde fördelas i tvänne, deraf blott det ena beköfde såsom förslags-anslag uppföras.
Utom de alltför många och betvingande lagstadganden, vi hafva förut i detta hänseende, fruktar jag, att om, till följe af en så beskaffad motion, något ytterligare tillkom, skulle det väcka en allmän missbelåtenhet att för Sabbater eller andra mellaukommaiide helgedagar lägga hinder i vägen för de allmänna kommunikationsmedlen. Jag hemställer till eder, mine Hrr, huru belåtna J skullen vara, om det förordnande utkom, att intet färdande, vare sig på jernväg eller ångbåt, skulle få ega rum på Söndagen, vore det ock endast under Gudstjensttiderna, hvilka, som man vet, pågå tre särskilda ’ gånger om Söndagen, åtminstone i städerna. Yi hafva redan alltför stränga stadgande!! förut, och derigenom riktiga svårigheter, och under vissa tider omöjligheter, att t. ex. på Söndagen kunna erhålla så mycket sorn en hit mat, åtminstone i städerna, för den, som icke har hushåll, ty värdshusen äro stängda största delen af dygnet. Jag frågar, om sådant kan vara förenligt med billighet och rätt visa, ty med Kristendomens frihet stå sådana lagstadganden icke tillsammans. I)å det ej kan vara miu mening att vilja motsätta mig det goda »borgerliga bruket», att en dag finnes, och hvartill man an tagit Söndagen, hvarpå, som sagdt nr, menniskor, som de arbetande kreaturen kunna hvila, så har jag blott velat, så långt jag förstår, söka utveckla den sanna betydelsen af Sabbaten, och sålunda förklara, att jag visst icke anser firandet af den eno eller andra dagen Den 3 December e. m. såsom någon salighetssak, utan fast mera tvertom, då Nya Testamentet lärer, att Sabbaten, med inbrytandet af denna nya tid, är »upbäfd.a Under den Romerska Katliolicismen updiktade prester oell munkar allehanda helgedngur, apostladagar och högtider, för att göda vidskepelsen, och dermed förökades både fattigdomen och lättjan.