Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti det afgifne Memorialet har Herr Hammar medgifvit, att en närmare undersökning synts nödig för arbetets utförande och kunde genom Strömrensnings-Commitéens försorg till vägabringas, hvilket i Utskottets tanka är så mycket mera nödvändigt, som hamnen och inloppet troligen undergått förändring, sedan den undersökning, som år 1792 af Capitaine-Mechanicus, nu mera aflidne Öfverste-Lieutenant Lidströmerförrättades och hvaröfver beskrifning blifvit Memorialet bilagd, samt torde verka på det då jemväl upprättade kostnadsförslag^, sig slutande med en summa af 22,455 R:dr 32 sk. Om derföre Riksdags-Fullmägtigen med underdånig ansökning derom vänder sig till Kongl. Majit, är intet tvifvel, att Kongl. Majit, genom Strömrensnings-Committeens föranstaltande, låter undersöka förhållandet och, så framt företagel dervid finnes af den vigt och allmänna nytta, som Riksdags-Fullmägtigen angifvit, dertill anviser nödige medel i mån af tillgångarne, antingen af de till Strömrensningar och lättade transporter m. m. anslagne medel, eller ock af den summa, 33G Siats-Utskottets Betänkanden. som på Riks-Statens q:c!c Hufvud-Tittel är för Kongl. Maj:ts Nådiga disposition uppförd till Handelns och Näringarnes upphjelpande; vid hvilket förhållande och på de af Utskottet i flere dylike frågor anförde ytterligare skäl, Utskottet icke kan tillstyrka något understöd härtill af Statsmedlen. Hvilket vördsamt hemställes till Riksens Höglofl. Ständers ompröfvande. Stockholm den 21 Marth 1823.
Utan att vi böra det minsta tveka om sgkernas nuvarande lyckliga ställning, böra vi ej för mycket låta insöfva oss af deni och tro att vi derföre äro inattaquable, att Vårt Lands Interessen blifvit likgiltiga för andra Magter, och till den grad öka trovärdigheten om slutade FredsTractater, att vi förakta andra Stater, deras Politik och styrka, samt glömma 78 Den 2 Januarii. de pligter vi äro vår Styrelse, vårt Fädernesland och oss sjelfva skyldige, i händelse af sakernas förändrade skick, och är det alltid lätt alt granska det förflutna, roen ej att beräkna det tillkommande. Nej! efter min öfvertygelse, bör en jemn uppmärksamhet vara fästad på våra Försvars-anstalter, dem under Freden skapa, föröka och förändra, alltefter våra starkaste grannars Politik och tillvext, så framt det kan ske i förening med våra egna krafter och utan att för mycket utblotta oss sjelfva; ej tro att Berg och Haf lemna oss ensamt en obestiglig mur, ett tillräckligt starkt värn och sätta oss uti ett oberoende tillstånd. Nej! sådant är falskt att tro. — Nu, sedan Krigskonsten så betydligt förändrat sig, sedan man lärt, att med en Balaille afgöra en mägtig Stats öden, sedan Krigsförklaringar ej gifvas förr, än man är färdig på gränsen att « 1 massan inbryta och likt en störtsjö inbreda sig öfver den anfallnes Land och betaga all utväg till försvar: — Då synes mig, man mer än förr bör vara beredd till motstånd, vara mer på sin vakt. — Är då Armeen för svag i jemnföreise mot den anfallandes, hafva vi då endast Recruter att mo .sätta bans stridbara och öfvade Troupper, äro då våra Förråder uti ett utblottadt tillstånd och våra Försvarsverk uti vanmagt; frågas billigt, hvad för motstånd då kan göras? hvilken framgång skall ej Fienden finna öfveral) och lättnad uti sina företag? — Då är det för sent att organisera Arméen, att bygga Fästningar, att formera och iståndsätta Förråderne.
Af sådan anledning och då det, enligt motionärens åsigt, icke kunde åligga staden Upsala eller dervarande ångfartygs-bolag att ensamma bekosta de arbeten, sorn erfordrades för ifrågavarande segelleds förbättring, helst denna sjöväg trafikerades jemväl af andra fartyg än dem, som gingo till och från Upsala, hade, i berörda motion, Herr Henschen hemställt, att Rikets Ständer till nämnda segelleds förbättring och iståndsättande måtte, en gång för alla, anslå hälften af hvad dertill åtgår, enligt de kostnadsförslag med tillhörande handlingar, dem motionären framdeles ville till StatsUJtskottet inlemna. Hvad särskildt beträffar upprensningen vid Erikssund, har motionären sedermera inkommit med en karta och ett kostnadsförslag, angifvande för detta arbete en utgiftssumma af 5,000 R:dr; men då detta kostnadsförslag icke blifvit af Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader granskadt, samt, hvad särskildt anginge uppmuddringen vid Almarestäk, några kostnadsuppgifter eller andra handlingar icke kommit Utskottet tillhanda, föranlåtes Utskottet 32:0 afstyrka bifall till Herr Henschens berörda motion. Upprensning af segelleden mellanStockholm och Upsala. Bih. till R. St. Prof. 1865 dt 1866. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 9 Haft - 5 34 Stats-tfiskottets Utlåtande N:o 78. E) Sjösänkningar oell niyrutdikningar samt andra vattrnaftappningsoch odlingsförrtag.
Att dessa vilkor icke blifvit uppfyllde, ansåg motionären icke behöfva bevisas för dem, hvilka egt tillfälle att se, huru stadsjordarne i allmänhet begagnas, och, såsom officiell bevis derpå, har han åberopat Landshöfdingarnes femårsberättelser för åren 1838—1842, hvilka, såsom produkter af städernes jord, med beräkning af medel-afkastning och med afdrag af utsäde, upptaga: 4,430 tunnor Hvete, 34,692 99 Kåg, 33,993 9» Korn, 24,022 59 Hafre, 11,789 99 Blandsäd, 2,770 99 Arter, 133,270 99 Potates. Summa 244,966 tunnor i utgörande allt vanliga landtmanna-pro ukter i betydlig mängd, väsendtligen försvårande afsättningen för den kring städerne boende allmogen, då deremot nämnde berättelser icke omförmälde, huru mycket utaf fabriksvexter blifvit odladt, i följd hvaraf sådane sannolikt icke ufgiorde någon hufvudsaklig del af stadsjordens alster, likasom äfven antalet af de i städerne underhållne kreatur ytterligare bekräftade, att städernes jordbruk afsåge en vanlig landthushållning. Det vore dessutom icke obekant, att åtskilliga städer, i strid mot Kongl. Allm. Besvärsoch Ekon.-Ulskoltets Utlåtande, No 50. 5 brefvet den 25 September 1745, genom försäljning afliändt sig delar af den till dem donerade jord, så att densamma numera, såsom annan jord, ginge i köp emellan enskilde personer, alldeles främmande för städerne samt deras och fabrikernes inlressen; äfvensom att åtminstone i en större stad en de! af stadsjorden blifvit för alltid upplåten åt vissa förmögnare slägter, hvilkas medlemmar icke använde densamma på det sätt, som med donationen åsyftadt vore.
Maj:ts ”serskildta Nådiga befallning de begärda Räkenskaperne för MötesPas”sevolanceFonden utlemna;” af Kongl. ConvojCommissariatet: ”att, ”enligt 9 §• i Kongl. Maj:ts Nådiga Instruction för ConvoyCommissa”riatet den 3i December 1829 tillika med förenämnde 3 §. i Revi”sionslnstructionen, Revisorernes önskan ej kunde efterkommas;” samt af Direclion öfver Annéens PensionsCassa: ”att, utaf de föreskrifter, dem Direction närmast hade att ställa sig till efterrättelse och hvilka innefattades i Kongl. Majrts förnyade Nådiga förordning och Reglemente af den 11 Julii 1827, angående Styrelsen och förvaltningen af Armeens PensionsCassa, Direction icke kunnat finna, att berörde Cassa, såsom varande en Inrättning, hufvudsakligen bestående genom Arméens egna bidrag, vore att anse såsom underkastad Revision af Rikets Ständers Revisorer: att tvärtom 1, 8, i4 och 19 §§. i åberopade Reglemente, ibland annat, uttryckte, att Arméens PensionsCassa stodo under Styrelse af Arméen, genom KrigsBefäl eller Fullmägtige, sorn under Kongl. Maj:ts Nådiga Stadfästelse förordna om Cassans förvaltning, hvilken vid föreskrifven hvart Tionde år inträffande Ordinarie eller derförinnan skeende extra sammankomst granskas af Kongl. Krigs-Befälet eller Arméens Fullmägtige, samt en gång, och ej oftare, emellan Ordinarie sammankomsterne, af utsedde Revisorer från Arméen; samt att, i följd af desse bestämda stadganden, så angående Styrelsen af Arméens Pensionslnrättning som angående revision af densammas förvaltande, Direction funnit sig icke äga, att till Rikets Ständers Revisorers granskning utlemna de för sådant ändamål reqviverade Räkenskaper m. fl. handlingar.” Sistbemäldte
Brefvet till Bergs-Collegium af den 29 Mars 1748, jern förd t med den af Stockholms Stads Magistrat under den 6 Febr. 17/jg utfärdade Kungörelse, Staden blifvit ålagdt och sig åtagit, att hålla Yåg för det Tackjern, sorn genom Staden går, emot rättighet att, för hvart skeppund Tackjern sorn derstädes vågföres, åtnjuta något visst i vägarpenningar, än ock att Allmänna Lagen, uti n Gap. Handels-Balken, uttryckligen förpligtar den, som inlagsfä eller förtrodt gods om händer häfver, att det vårda som sitt eget, och fullt åter gälda hvad deraf genom hans vangömmo eller vållande missfares eller förkommer, kan Utskottet ej annat inse, än att Stockholms Stad måste vara ovilkorligen förbunden att ansvara för det Tackjern, som å Stadens Yåg nedlägges.
Stånden förenat sig uti samina tanka, bör jag tro mitt omdöme vara misstagit, ehuru jag ej i Utskottens svar funnit skäl, att frånträda min förra öfvertygelse. Emedlertid lärer ali discussion i detta ämne vara öfverflödig, sedan de öfrige Stånden redan bifallit det första Be* tänkandet, och det ankommer på Ridderskapet? och Adelns kännedom af förhållandet, huruvida Ridderskapet och' Adeln anser förenligt med sin öfvertygelse, att bifalla eller afslå Betänkandet, Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af LagUtskottets föreyarande Utlåtande Ropades Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt« Marskalken hemställde, om Ridderskapet och. Adeln behagade afslå Utlåtandet. Bifölls. Föredrogs ConsdtutionsUtskottets den dennes under N;o 38 afgifne Memorial, angående grundlags-enligheten af en väckt fråga, hvarå Herr LandtMarskalken vägrat proposition till Remiss, Den 3 2 Julil e. ni. Grefve von Sehwerin, Fredric Bogislaus: ConsdtutionsUtskottet har skiljt emellan pria*. eipe och form. Jag vigar hysa den öfvertygelse, att om tadel drabbar mig för fel emot endera, jag kan tillegna mig riktigheten af principen, och att det varit i formen, som jag felat. Emedlertid anser jag mig hafva uppfyllt min pligt. Constitutions - Utskottet, som äger rätt att bilda former, äger tillfälle att fylla sin pligt, då det bildar dem sådana, att principerne genom dem kunna lefva; och det är till ConsdtutionsUtskottet, sorn jag ufverlemnar att sjelf besörja denna sak. Friherre Anckarsvärd, Carl Hindric, an«. förde skriftligen; (Se Bilagan Nio 2).’ Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus: Ehuru discussion öfver förevarande ämne ej lärer vara nödvändig, torde det likväl vara nyttigt, att i ett så vigdgt ämne Utskottets mening blifver riktigt upplyst.
Majit måtte, i betraktande af hamnanläggningens nytta för orten och det allmänna, medgifva, att den mark, utgörande något öfver 3 tunnland äng af jern - 20 Stats-Ustkottets Utlåtande, N-o 121. förelsevis ringa värde, som kunde komma att fran Starby kungsgård till hamnanläggningen upplåtas, tillika med det öfriga utan värde varande utrymme, som blifvit för nämnde ändamål hegardt, och hvilket, enligt kartan, jemväl innefattade 2:ne så kallade kronoholmar i sjön Wetlern af tillsammans 6i kapplands vidd, finge af hamnbyggnads-bolaget, för framliden, utan ersättning disponeras. För egen del hade Kammar-kollegium, som, på grund af den skriftliga förbindelse, arrendatorn af Starby kungsladugård, på sätt ofvan är omförmäldt, den 1 Mars 1843 afgifvit, att utan ersättning aflemna den samma kungsladugård tillhöriga mark vid slottsgrafven, ansett de vilkor, han dervid nu velat tillägga, icke förtjena afseende, i underdånighet yttrat, att då af ofvanberörda, Wadstena slott tillhörande, 2:ne mindre holmar, någon inkomst till Slats-verkct icke ingått, samt då hamnanläggningen komme att för slottet och isynnerhet för kungsladugården medföra vida större fördel, än ifrågavarande obetydliga jordrymder, och vid förnyad utarrendering af den sednare sannolikt föranleda till högre arrende-afgift, hvarigenom staten borde kunna påräkna ersättning för marken, Kollegium hemställde, att Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer göra nådig proposition om upplåtelse för hamnbyggnaden, utan ersättning af det utrymme, som dertill blifvit af kronans jord begärdt.
Maj:ts Nåd. Prop. N:o i, om Statsverket 1859. 27 Till frågan om de årliga anslagen hörer först framställning derom, alt de vid sednaste Riksdag åt Universileletets lärare och tjenstemän beviljade löneförbättringar måtte på ordinarie stat varda uppförde, rörande hvilken fråga i sin allmänlighet Eders Majit redan täckts fatta nådigt beslut. Vidare böra till denna klass: i:o. Ett förslag af Theologiska Fakulteten om förbättring i lönen för den theologi adjunkt, som är svagare a Hö nåd än de andre. Närvarande lönen för denne lärare utgöres af 50 tunnor spanmål från Universitetets medel och behållne inkomsterna af Näs pastorat, hvilka, enligt en af Consistorium meddelad uträkning, uppgå till endast HB tunnor, 28 kappar spanmål och 45 R:dr i penningar; och som priset på en tunna spanmål borde uppgå till 14 R:dr, om denna lön skulle motsvara en lägre adjunktslön, 2,000 R:dr, i de verldsliga fakulteterne, och till 17f R:dr, om den skall motsvara en af de högre, 2,500 R:dr, men ett sådant pris ej är att påräkna, är det skillnaden härutinnan, det begärda anslaget afser att beläcka. Beloppet af denna skillnad är icke al Consistorium föreslaget, men om medelpriser på en tunna spanmål linge beräknas lill 10 l\:dr och penningevärdet för 158 tunnor 28 kappar, alltså antagas till 1,558 R:dr 70 öre, skulle skilnaden mellan denna summa och en högre adjunktslön i de verldsliga fakulteterna utgöra 1,111 R:dr 50 öre; Och bar Kansleren i anseende till de trägnare embetsgöromål, som åligga adjunkterna i den theologiska fakulteten, ansett skäl vara, alt en högre adjunktslön nämnde lärare tilldelas, om eljest förslaget vinner Eders Kongl. Maj:ts Nådiga bifall. 2:o. Ett förslag af Filosofiska fakulteten om löneanslag för tvä nya adjunkturer, en i fysik och en i zoologi, samt för en amanuens vid Zoologiska Museum.
Förslag till und. Skrif. N.-o 435. io3 dermed jemväl är förenad en contant utgift, om icke en verklig nöd, i anseende till bristande afsättning, nödgar honom dertill; och då jordbrukarens bestånd och välstånd är grundvalen både för Statens upprätthållande och Indelnings-hafvarens utkomst, hafva Rikets Ständer funnit billigheten i detta fall påkalla hvad den stränga rättsgrunden icke skulle vilja medgifva. Fördelarna al detta förslag, sålunda förändradt, hafva Rikets Ständer ansett vara: att de stora olägenheter man nu erfar af de betydliga fluctuationerna uti markegångs-priset, det ena året emot det andra, undvikas derigenom, att extremerna af det ena årets alltför höga, och det andra årets alltför låga markegång fördelas på fem år, hvaraf icke någon tillskyndas den ringaste vinst eller förlust i ziffer-beräkningen; att Ränte-gifvaren undgår att betala en vida högre skatt under missvaxtåret, då han ofta sjelf behöfver köpa spannmål, men deremot får en i samma proportion ökad. skatt de goda åren, då han har spannmål att aflåta; samt att Löntagaren, så väl som Stats-Veriet, kan påräkna en jemnare årlig inkomst, hvarmed båda böra vara mera belåtna, än att det ena året erhålla hälften eller mindre, emot hvad man åtnjutit det föregåen - io4 Exp.-Ulsk. Förslag till und. Skri/v. IV-o 435. de året; och att alla anledningar till stridigheter emellan Ränte-gifvare och Räntetagare härmed upphöra. Men, äfven ifrån en allmännare synpunkt betrakladt, höra fördelar af detta förslag kunna förväntas. Den större jemnlieten i lösnings-priset, som uppkommer deraf, att ett medium alltid tages af fem års gängse pris, skall sannolikt leda dertill, att varu-prisen i allmänhet blifva jemnare; hvilken erfarenhet åter, icke endast bör underlätta införandet af den länge önskade och vid denna Riksdag ifrågasatta förenklingen i grundskatternas beräkning, utan äfven uppmuntra enskilde att antaga och tillämpa enahanda grund vid arrendens uppgörande om jordegendom.
Efter den af mig begärda utredning, skulle det således blifva på vida bestämdare grunder, som beslut skulle fattas, än som nu kail ske, helst den K. proposm tyckes endast innefatta en omskrifning af det bref, hvarmed Ständerne vid 1841 års riksdag ingingo till Konungen. Ilr Printzensköld: Jag måste beklaga om förhållandet verkligen är sådant som Hr von Troil upgifvit, att nemi. detta betänk, redan är bifallet af de 3 öfriga RiksShn. Detta bestyrker beklagligtvis, hvad jag, såsom ledamot af Exp. Utsk., både under denna och föreg:de riksdagar erfarit, huruledes de 3 ofrälse Stånden ofta bifalla hvad R. 0. Ad. finner vara af beskaffenhet alt antingen böra afslås eller också fordra närmare utredning innan i saken beslutas. Den 20 Februari. 49 Hvad sjelfva frågan angår, så är jag i det närmaste förekommen af Gr. Mörner oell vill blott tillägga, att i StatsUtsk:s betänk, omförmäles, huruledes Konungen i Sin nåd. propos. yttrat sig hafva förordnat, ”att alla sådane lisken, hvilka af ålder, eller på grund af serskilda resolutioner voro begagnade af vissa hemman, byalag eller myndigheter etc. etc. skulle, mot viss årlig afgift, af dessa hemman för all framtid bibehållas och dessa fisken med hemmanen förenas” etc. Nu frågar jag om icke bland de serskilda resolutioner, genom hvilka nplåtelse skett af kronans lisken, många kunna finnas, som innehålla åtskilliga vilkor för fiskenas begagnande och då är det klart, att på upfvllelsen af dessa vilkor beror, huruvida fisket må vid hemmanet eller lägenheten bibehållas eller icke. Detta hade väl, eller min tanka, StalsUtsk. bort utreda och derpå fästa R. St:s upmärksamhet, men sådant har icke skett, utan Etsk. har i stället oinskränkt tillstyrkt, att sådana fisken, som just dessa, äfven må ur Jordeböckerne uteslutas, mot det att taxan varder förenad med hemmanets ränta.
Dä emellertid lör befordran till Löjtnant vid Artilleriet lördras en långvarig och mödosam studii-kurs vid Högre Artilleri-läroverket, hvilken åter officerare vid Gardes-regementena ej behöfva genomgå, hafva Rikets Ständer ansett samtlige Löjtnanterne vid Artilleriet skäligen böra ställas i jemngoda aflönings-vilkor med Förste Löjtnanter vid Gardes-regementena, hvarföre Rikets Ständer beslutat, alt. med bibehållande af de tvänne tjensle-graderne, Löjtnantsoch Under-löjtnants-, olficerarne i den förra graden, hvilka äfven för närvarande alla innehafva lika lön. eller 810 Ridr, må samtlige erhålla det löne-belopp af 1,2U0 R:dr Riksmynt, hvilket Eders Kongl. Maj:! nu blott för en del af dem äskat. b) Afiöningen för Artilleri-regementenas Audilörer, nu utgörande (345 R:dr, är föreslagen lill 1,000 R:dr, men har af Rikets Ständer blifvit bestämd lill 900 R:dr, i likhet med hvad som skett för Audilörerne vid Gardes-regementena. c) De vid Artilleri-regementena anställde Läkares aflöning hafva Rikets Ständer förhöjt, för Regements iäkarne från 1,200 lill 2,000 R;dr, lör Förste Bataljous-läkarne frän 000 till 1,200 ILdr och för Andre
Majit i sådant hänseende äskade summa 66,666 Ridr 32 sk., att från Riksgälds-kontoret utgå; dock med vilkor, att om det framdeles skulle visa sig att berörde summa icke varder tillräcklig för ifrågavarande byggnadsföretags utförande, universitetet då må af egne tillgångar vidkännas de utgifter, som derutöfver kunna erfordras Stats-Ulskeltels Utlåtande, Jfö 166. 15 4:o. Till uppförande af ny behöflig byggnad för anatomiska institutionen vid universitetet i Lund har Kongl. Maj:t, enär universitetets egna tillgångar icke utan betydlig olägenhet kunde vidkännas deri härtill erforderliga utgift, begärt att Rikets Ständer måtte för nämnde ändamål anvisa en summa af 9,400 R:dr. Som ifrågavarande byggnad är af synnerligt behof påkallad och icke kan, utan serdeles mehn förden medicinska undervisningen, uppskjutas, tillstyrker Utskottet att Rikets Ständer måtte bifalla det af Kongl. Maj:t i berörde hänseende äskade anslag 9,400 R:dr att från Riksgälds-kontoret utgå. 3:o. I anledning af direktionens öfver Svenska nykterhets-sällskapets underdåniga anhållan, att, som direktionen saknade utväg för bestridande af de utgifter, hvilka en ordnad och oafbruten verksamhet för nykterhetens befordrande kräfver, Kongl. Maj:t ville af Rikets Ständer äska ett årligt anslag af 1,000 R:dr att lör nämnde ändamål af direktionen användas, har Kongl. !Vlaj:t ock föreslagit att den begärda summan måtte för 3:ne år af Rikets Ständer anvisas med tillsammans 3,000 R:dr.
Vi vörde Gustaf Vasas tarflighet, förvarad genom uttrycken i dess bref till sina söner, då de studerade i Upsala. Vi yfvas öfver den lid af storhet, som Bälttågets Skald beskrifver med denna rad. "Den tid, att heta Svensk, var mer än heta Prins". Ännu förvarad kan ses den simpla trädstol, som bar Axel Oxenstierna, då han sammansferef grunderna tiliWestphaliska freden. — Carl den XII:s oförgylda Värjfäste, hvem minnes ej det? — Svenskar! Atertagom vår Nationalitet! — Aterblifvom h vad vi varit före 1718. Måtte fördomsfrihet, duglighet och kraft blifva igenkänningsord för den generation, genom hvars verkande anda vårt tidhvarf skall charakteriseras! Om vi, åtskiljde efter detta Riksmötes lyckliga slut, i alla Svea Landsändar sprida tarflighet, omtänksamhet och brödrakärlek, skall denna hjeltejord åter skryta med att ega söner, som, frie från prål, veklighet -och orosinne, än en gång igenkännas pä den enkla blå rocken, svärdet och sjelfförsakelsen. Det är sålunda vi skola belöna den XIV:de Carl, för att oss $10 Besv. och Eicon. Vtsk. Betänkanåen. hafva återvunnit, hvad den XIl:s olyckor be® röfvat vårt Nationallynne.
— Summa 6,119,700: Anmärkningar : a') Tullförhöjningen, upptagen till 260,000: —■ kan erhållas med 1 sk. på Socker,sorn gör circa 208,333: 16. —*• 1 sk. på Tobaksblad och stjelk 53,7o5: — —• tillsammans 262,o38: 16. —• b') å Bränvin är förhöjning upptagen till 187,000 R:dr, hvilket gör, om production anses 18 mill. kannor, endasten skatteförhöjning af 6 rsL pr k:a^ e) Enligt denna calcul, upphörde 1:0 Saluccisen. 2:0 Mötes-Passevolancen och Beklädnaden för Infanteriet utgick af Statsmedlen, hvarigenom för hvarje rotia årliga utgifterne minskades med. 10 R;dr 2 4 sk* BevillningsU[slottets Betänkande N:o 5. 21 3:0 Under förutsättning alt Capitationsafgiften utgick vid år fyllda, kunde denna afgift med -jidel förminskas. /fo Faslighetsafgiften minskades till i pr mille, i stället för 2 pr mille. 60 Bränvinsprisets stegring något, Sockrets och Tobakens med i sk., vore olägenheterne, oell dessa torde e] vara af någon synnerligt tryckande egenskap. e') Uti calculen har Socker och Tobak blifvit framställda, emedan de ärö ibland de varor, som svårast kunna tullförsnillas, och hvilkas import nära nog hvarje år till lika belopp kan påräknas. Vid jemförelsen af dessa, exempelvis anförda, calculer synes, att den första upptager att hittills utgående skatten möjligen kunde minskas med 259,849 R:dr 2 sk. 6 rst.; den senare åter att Saluaccisen, Mötes-Passevolance och Beklädnads-afgifterne upphörde, Capitations-afgiften kunde nedsättas med en tredjedel samt faslighets-afgiften till hälften tillsammans en sammanlagd summa af 925,253f Rrdr.