Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hedrad med förtroendet att vara Ordfrde i den deputation, hvilken enl. R. o. Ad:s beslut den 5 dennes borde hos K. M. frambära R. o. Ad:ns underd. anhållan, att IIr Gr. o. Landtnäs underd. ansökning att på grund af sin inträffade sjuklighet varda entledigad från denna sin befattning, har jag i går verkställt detta updrag. H. K. H. KronprinsenRegenten behagade emottaga deputationen kl, 11, och sedan densamma genom mig framfört sitt updrag, behagade H. K. H. i Nådiga ordalag yttra sitt välbehag öfver K. o. Ad:ns vid detta tillfälle visade tillgifvenhet för sin Landtm, och lofvade taga saken i öfvervägande, hvarefter H. K. H. förklarade sig vara R. o. Ad:n välbevågen. Hr Frih. o. Ordf:den tillkännagaf, i sammanhang härmed, att han meddelat Hr Gr. o. Landtm. 11. o. Ad:ns i sednaste plenum fattade beslut, rörande den af Gr. Löwenhjelm nu omnämnda deputationen, samt att dervid Hr Gr. o. Landtm, uttryckt sin lifliga erkänsla och tacksamhet för detta prof på R. o. Ad:ns välvilja äfvensom sin förhoppning att muntligen få inför St:t framföra sin tacksägelse, så snart hans helsotillstånd kunde medgifva honom ett eflerlängtadt tillfälle dertill. Föredrogs och bordlädes ånyo på begäran af flere ledamöter StatsUtsk:s den 5 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt. N:o 167, ong:de regleringen af utgifterne under RiksStatens Nionde Hufvudtitel. Föredrogs Ilögv. PresteStis den 3 dennes på bordet lagda prot.-utdrag N:o 409, innehållande inbjudning till de öfrige RiksSt:n att instämma i PresteShs, vid pröfningen af StatsUtsk:s Utlåt.
Inga företag eller naturhändelser af mera stark, och märkbar verkan hafva i detta hänseende vållat några förändringar, så vidt man ej dit ville hänföra den sammantagne inflytelsen på landets utseende och bördighet, som åstadkommes genom fortsatta odlingar inom enskilta ägorymder, hvarföre närmare redogörelse skall, längre fram å sitt ställe, i underdånighet meddelas. Invånare. Folknummern steg enligt sistlidne års uppgifter till 104,986. Personella afgifter erlades af 29,696 mankön och 32,826 qvinkön, befriade 20,566 af manoch 21,898 af qvinnokönet. Den under detta qvinqvennium tillkomna förökningen visar sig således betydligt mindre än under det föreLandsh. Femärs-Berlittelse för Stockholms Län. (■ gående. Inora Länets särskilta delar har förhållandet varit sålunda, att i Frösåkers och Närdinghundra längst norrut belägna fögderi, tillökningen utgör 928, på en folkmängd af 18,168., i Långsemming och Erlinghundra häraders fögderi 880 på en folkmängd af 14,596; i Lyhundra och Sjuhundra häraders samt Bro och Wäddö Skepplagers fögderi 810, påi5,224; och i Wermdö, Åkers och Frötuna Skeppslagers fögderi 260 på i4,o32. I det närmast hufvudstaden i norr liggande fögderiet äfvensom Sotholms fögderi i Södertorn, har åter tillväxten varit högst obetydlig, och deremot minskats, i Färentuna fögderi med 61, samt i Svartlösa och Öknebo Häraders, närmast söder om Stockholm liggande fögderi med 87. Såsom orsaker till detta förhållande äro väl bland annat, af orternes tjenstemän uppgifue, dels, hvad angår Färentuna fögderi, tillfälligtvis talrikare dödsfall bland äldre personer, och dels tjenslehjons flyttning till hufvudstaden; och denna sednare omständighet, länge anmärkt såsom för Länet menlig, har ock visserligen i sin mohn varit verkande till det nu omnämnda resultatet.
Genom 1846 års författning blef kol-? handeln fri, så att kol numera kunna försäljas utom Bergslagen Deremot har Gr:n sagt, att bruksegare ännu hafva i behåll ett privilegium, nemi. rättigheten att belåna sina effekter i Banken. Jag må bekänna, gtt det är ett serdeles kuriöst privilegium. Skulle nu detta yara ett privilegium, så finnes ett dylikt i alla länder, der varubelåuing existerar. Jernet är en god pant och hör således lätteligen hvar som helst kunna belånas. Gr. Mörner har äfven sagt, alt grundskatt finnes pä andra näringar, och deribland anfört qvarnar och jemväl sågverk, i fråga om hvilka Grin erkänt, att grundskatten i sednare tider blifvit uphäfven. Det är ganska riktigt. Man insåg nemi. orimligheten af en sådan beskattning, och uphäfde den derför. Jag anser den ifrågavaride grundskatten orimlig, och derför yrkar jag dess borttagande. På grund af alla de skäl, jag nu haft äran anföra, skulle jag anse lämpligt att få bifalla till Hr Waerns motion; men som (lere talare yrkat bifall till StatsUtskis förslag, och detsamma innebär ett steg framåt på den väg, jag anser, att man bör beträda, och jag icke har hopp, att man skall kunna komma längre f. n., förenar äfven jag mig om bifall lill Utskis förslag. Gr. .von Rosen, Adolf Eugéne: Ingalunda i egenskap af bruksegare upträder jag här, ty jag är det icke mera; men jag har deremot varit det, och den erfarenhet jag derunder samlat är ingalunda till fördel för det sätt hvarpå brukshandteringen lik de flesta ancha näringar i Sverige vårdas. Det ligger i Svenr ska folkets intresse och i allmänhet i civilisationens, att ett annat förhållande inträder. Man har kallat jernets historia civilisationens; och så är ock verkligen förhållandet.
Jag fortfar således att yrka återremiss, och får endast tillägga, att då Hr v. Hartmansdorff bland de embeten, hvilka han ansett garanterade i presterskapets privilegier, jemväl uppräknat klockare, påminner jag mig verkligen det gamla ordspråket: ”vi presterskap, ”säd’ klockaren;” ty skulle man så strängt tolka de ifrågavar. privilegierna, som Ilr v. Hartmansdorff yrkat, skulle icke ens en klockarelön kunna af Konung och 3:ne Stånd förminskas eller dylik tjenst indragas, utan PresteSt.-s medgifvande. Jag vet likväl, att Superintendentsembetet i Carlskrona nyligen blifvit indraget, oaktadt sådana stå nämnda i den åberopade privilegii-§:n. Hr von Hartmansdorff: Superintendenten i Carlskrona bar blifvit indragen genom döden och ej Regeringen; hvarom jag får upplysa Gr. Cronhjelm. Beträffande den omständigheten, att författningarnas ordalydelse skulle vara uppfylld, blott en enda biskop funnes, får jag erinra, att 29 §. Reg.F. omtalar Erkebiskopen och Biskopar; hvadan, enligt Hr Dalmans tolkning, åtminstone 3:ne sådana mäste finnas. Men det torde förtiena uppmärksamhet, huru man genom dylika slags tolkningar kan undanrödja allt, hvad man i lagarna finner hinderligt för sina ändamål. Den omständighet, att ringare kyrkobetjente omnämnas i Presterskapets privilegier, visar den omvårdnad, man for - Den 2 Maj e. m. 53 dom liade äfven för de Iägres rätt, och att förfäderna ansågo den lika helig som de högres. Om nu de sednares ej mera aktas, var omtankan för de ringares icke öfverflödig. Men jag hoppas, att man på detta rum icke delar sådana meningar, som en ledamot nyss yttrat. Hr Dalman: Jag kan ej annat än förundra mig öfver, att Hr v. Hartmansdorff vill göra huset till ett debatterande sälskap för ord tvister. Jag har icke sagt, att biskoparnas antal, enligt grundlagen, kan inskränkas till endast en.
De förklaringar, som på nådig befallning blifvit från nedannämnde myndigheter afgifna i anledning af Rikets Ständers Revisorers, vid granskning af statsverkets förvaltning och räkenskaper för år 18(>l, framställda anmärkningar, nemligen från Öfverdirektören vid Landtmäteriet, i afseende på åtskilliga uti General-landtmäterikontorets räkenskaper ännu balanserade botesoch vites-belopp; Landtbruks-akademien, rörande utdelandet af silfverjettoner till de vid Akademiens allmänna sammankomster närvarande ledamöter och tjenstemän; Styrelsen för Ultuna Landtbruksinstitut, i afseende å uppställningen af Institutets räkenskaper, samt angående Institutets förvaltning; Konvoy-kommissariatet, angående Kommissariatets räkenskaper; Sällskapet för inhemsk silkesodling, i afseende å fortfarandet af de till Sällskapet hittills anvisade understöd af allmänna medel; — 276 — Styrelsen öfver statens jernvägsbyggnader, i afseende derå, att flera utgifter i Styrelsens räkenskaper funnes upptagne, utan att af verifikationerna upplystes om de förut blifvit behörigen granskade och godkände; Författnings-kommissionen, i afseende å fortgången af Kommissionens arbeten; Styrelsen för Svenska Trädgårdsföreningen, angående utdelandet af julgratifikationer åt eleverna vid Föreningens skola; Styrelsen för Alnarps Landtbruks-institut, angående dels bokföringssättet vid Alnarp och dels i afseende på tiden, då Institutet öppnades; Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Östergötlands län, rörande indrifning af en kronofordran hos förre arrendatorn af indragna Ofverstelöjtnants-bostället KungsNorrby; samt Stuteri-öfverstyrelsen, angående dels Ottenby stuteris räkenskaper och dels det förhållande i afseende å Flyinge stuteris räkenskaper, att de dervid fogade medikamentsräkningar icke, i enlighet ined gällande föreskrifter, varit till Sundhets-kollegii granskning ingifna; beträffande hvilken sednare anmärkning Stuteri-öfverstyrelsen anmält, att som, efter det i Kammar-rätten anmärkning blifvit vid Flyinge stuteris räkenskaper för år 1832 väckt deröfver, att rabattering å medikamentsräkningar icke iakttagits, samt Kammar-rätten ålagt dåvarande Stuteri-chefen, Hofstallmästaren C. A.
Jag måste se och höra författaren till ’Engelbrekt’, ’Läkaren’ och ’Hittebarnet’, och så klättrade jag upp i trädet. Medan jag satt där, tänkte jag, att det skulle vara en bra stor lycka att få blifva er tjänare, och nu bönfaller jag därom.“ Oskar sänkte helt ödmjukt sitt vackra hufvud och afvaktade sitt öde. Han hade talat med hela hänförelsen hos en yngling, som hyser en exalterad beundran. August Blanche hade ett rikt och varmt hjärta, öppet och känsligt för allt godt. Gossen gjorde ett lifligt intryck på honom, men han var för sant storsint att kunna bevilja hans begäran. “Min tjänare kan du icke blifva,“ svarade han därför mildt, “men min skyddsling måhända. Jag önskar att kunna göra något för din framtid och skall tänka närmare därpå; men först skall du hafva dig en god frukost.“ Han tog gossen med sig in i sin boning, och ögonblicket därefter sutto Oskar och Sveriges populäraste man och frukosterade. August Blanche underrättade sig, medan de åto, om åtskilligt, som rörde ynglingen, och om han hade fallenhet för något särskildt. Gossen hade velat blifva läkare; men det var nu icke någon möjlighet att tänka på. Då de stego upp från bordet, tillsade Blanche honom att genast gå hem och lugna sina föräldrar, som säkert voro oroliga öfver honom. “Du skall snart höra af mig,“ var hans afskedsord. Blanche hade då, som alltid, mycket att tänka på. En vecka förflöt, utan att Oskar förnam något från honom. Den vattusiktige skådespelaren och hans son väntade med spändt intresse, att bud skulle komma från den man, de ansågo för sin tids största snille; – men dagarna förflöto, och intet budskap hördes af. Oskar förlorade för hvarje dag, som förgick, något af sin glädtighet, och på den åttonde dagen var gossen helt dyster. “Han har glömt mig,“ tänkte han och var färdig att gråta. “Jag skall icke blifva så lycklig, att jag får se honom,“ suckade Oskars far. Blanche glömde sällan den, han lofvat hjälpa, och försummade lika sällan de tillfällen, som yppade sig, för att göra en god gärning.
Berörde §. visar tydligt, att den Gesällerne lemnade rättighet, alt hvarje månad kunna afflytta, varit motvägd af deras skyldighet, att först afarbeta sin skuld; men då denna rättighet blifver dem betagen, synes förenämnde skyldighet icke kunna skäligen bibehållas; äfvensom Och enär öfrige (örhållanden emellan Underdåniga Skrifvelser* 13 Fabriques-Idkare och arbetare varda bestämde efter Tjenstehjons-Stadgan, Riksens Stander anse, det Idkarne icke böra hädanefter, vid utbekommande af deras fordringar hos arbetarne, tillgodonjuta någon särskild fördel; ochj Riksens Ständer hafva alltså trott sig äfven böra till E.1 K, M:ta Nådiga pröfning i underd. öfverlemna,' om icke ifrågavarande stadgande för framtiden må upphöra. Riksens Stander framhärda etc. N:o 405^ Uppl. o. godk. hoa Ridd. o. Ad. d. 15 Dec. 181?31 Preste Ståndet d. 15] Borgare-Ståndet d. 15 ■—• — Bonde-Ståndet d, 16 — —- Riksens Stanclers underd. Skrifvelse, angående Privilegia Exclusiva får nya i Riket för ut okända Slöjde-lnrättningar m. m. S. A. K. I anledning af hos Riksens Ständer gjord framställning om vidtagande af åtskillige förändringar uti E. K. M: Nådiga Förordning den 28 April 1819, angående hvad iakttagas bör vid förekommande frågor om Privilegia Exclusiva för *4 Underdåniga Skrifvelser. •nya, förut i Riket okände Slöjde-Inrättningäfj konster elier väsendtliga könstförbäitri ngar, få Riksens Siänder hös E. K. M. anmäla ilén underd. önskan, att högstberörde förordning kunde varda på följande
M. för hvardera begärt 175,000 r:dr eller tillsammans 35o,ooo r:dr under 5 år. Utsk. har tillstyrkt 160,000 för 4 år. Jag anser dessa byggnads-föremål vara af beskaffenhet att anslaget bort beviljas för 5 år ; men på samma grunder, som jag vid föregående punkt icke yrkat votering, vill jag ej heller göra det nu. Hr Lefre'n: Jag anhåller, att Hr Ridd.Secret:n täcktes en gång till uppläsa BorgareSt:? inbjudning, emedan jag icke bestämdt fattade hvaruti BorgareSt:s beslut skiljer sig från Utsk:s förslag. BorgareSt:s beslut blef, i anledn. häraf, ånyo uppläst. Hr Lefre'n: Jag är ändock icke i stånd att fatta hvad BorgareSt. beslutat om arbetsfångarnes sysselsättning. Är det icke någon annan sysselsättning BorgareSt. beslutat, än den som Utsk. omtalat, så synes mig alt inbjudningen icke bort äga rum. Hr Frih. o. Landtm, fästade uppmärksamheten deruppå, att BorgareSt:s inbjudning icke anginge anslaget för dessa befästningsarbeten, utan blott den meningen, alt till dessa arbeten höra användas correctionister, arbetsfångar och arbetslöse personel’. Hr Landtm, lät derefter uppläsa BorgareStis prot.- utdr. i hvad det rörde dess beslut angide 4:de punkten, och hvaraf inhemlades, att Ståndet, i sammanhang med bevil22 H. 23 ij8 Den ao Mars e. m. jandet af anslaget för befästningsarbetena å Waxholm och uti Stockholms skärgård, beslutat, att R. St. må hos K. M. i underd. anhålla, det K. M täckes i nåder förordna, att correctionister och arbetsfångar samt arbetslöse personer skola företrädesvis användas till ifrågavar. arbeten. Hr Lefre'n:
För utförande af nedanstående byggnadsföretag och reparations-arbeten hafva Rikets StaisUtskottets Memorial N:o 2.20. 33 ilikets Ständer till Kongl. Maj;ts disposition anvisat följande statsbidrag att, i mån af behof, från Riksgälds-kontoret utgå, nemligen: l:ö, till uppförande å Carolinska mediko-kirurgiska Institutets tomt af en ny byggnad iör den Patkologiskt-anatomiska institutionen och i sammanhang dermed likbod, obduktions-sal och begrafnings-kapell för Serafimer-ordens-lasarettets behof, ett anslag af Åttatiofyra tusen R:dr; 2:o, till verkställande af åtskilliga nyoch ombyggnader på Gymnastiska Central-institutets tomt, i enlighet med uppgjord plan, ett anslag af Etthundrasextiosju tusen Etthundrasjutioåtta R:dr 84 öre; 3:o, tili reparation och inredning af Kongl.
Konstruktions-corpsen borde sammanslås med flottans officers-corps och ur denna corps uttagas till skeppsbyggeri de lämpligaste officerarne. Hvad Marin-rege:tet beträffar, har Gr. Puke visat att Gr. Plåtens upgift, att dess kostnad vore lika stor som ett fotgardesTegettes, är oriktig, och att han vid ena rege:tet inräknat natura-povtioner och vid det andra uteslutit densammas värde. Hvad Marin-rege:lets kostnad ytterligare beträffar, så vet jag ej hvarföre ett rege:te i Karlskrona skulle kosta mindre än ett lika stort i Stockholm. Detta är likväl nu, såsom Gr. Puke visat, förhållandet med Marin-rege:tet. Vidkommande åter rege:tets behöflighet, kan den ej betraktas ur samma synpunkt som ett Engelskt Marin-rege:te. På Engelska skepp äro besättningarna förhyrda matroser och marinerna utgöra det disciplinära elementet. De äro den kärntrupp, som utgör den fasta utgångspunkten och stödet för lydnaden, ordningen och disciplinen om bord. På ett Svenskt skepp behöfves ej ett så beskaffadt disciplinärt Ren 28 Januari e. m. 229 element; men Carlskrona och Kungsholms fästning måste hafva en garnison. Dessutom tror jag mig veta att meningen är att af rege:tets ena bataljon, som i krigstid på skeppen skulle begagnas, under det den andra bataljonen skulle göra vakt i Carlskrona, bilda skickliga och sjövana skarpskyttar i likhet med de fusilier-kompanier, som finnas på de Fransyska skeppen. Gr. Platen har vidare yttrat, att en kofferdi-matros kostar 28 R:dr b:ko i månaden och att när så är, det icke är att begära, att man skall få en duglig örlogsmatros för 25 öre om dagen. Det är verkligen förhållandet, efter de upgifter jag fått på Sjömanshuset, att förlidet år en matros kostade från 20 till 28 R:dr b:ko.
Om Discontens Octroj upphörde vid den tid, som är föreskrifven, skulle indrifvandet af dess fordringar medföra måhända en fullkomlig ruine för många skuldsatta, och jag vet intet om sådana Enskildas olycka ej äfven hade inflytande på det Allmänna, då vid denna rubbning många Enskildta skulle förlora sina fordringar. Götheborg, näst Stockholm, vår största Handels-stad och genom dess lyckligare läge i hjertat af Riket, bör äga Discont, för att sprida Ressourcer till andra Medborgare, än de som omgifva Stockholm. Sverige existerar ej blott för denna punct. Om Directeurerne med sin Egendom, hvars solidi te är känd, ansvara för det understöd, som de till äfventyrs kunna behöfva af Banquen, så är ju dess säkerhet bevarad, Götheborgs Industrie ej qväfd och många Individuelbevarade från g/jg Den 5 Januarii. Med full tillförsigt att Höglofl. Ridderskapet oöh Adeln ej misstycker, att jag vidrört detta ämne, som ej äger annan grund, än min känsla för rättvisa, och min önskan, att med all möjelig foglighet behandla hvar och en, utan Statens förlust eller kränkning af tredje Mans rätt, anhåller jag att denna min Motion, nemligen om fortfarande af Götheborgs Discont samt understöd, må till BaucoUtskottet remitteras, 5:o Vid flera Riksdagar har jag väckt frågan, om en förbättrad och lämpligare LandtmäteriTaxa, hvilken blef vid sista Riksdagen afslagen. Som jag vid frågans afgörande var bortrest från Riksdagen, fick jag ej tillfälle att besvara de Anmärkningar, som deremot gjordes. I hopp att Höglofl. Ridderskapet och Adeln finnér att en så magtpåliggande sak, som denna, bör å nyo komma under öfverläggning, anhåller jag att det Project i detta ämne, som bief af mig inlemnadt vid 1815 års Riksdag, måtte blifva remilteradt till OeconomieUtskottet. Härvid var bifogadt ett tryckt Förslag till en ny LandtmäteriTaxa, uppläst i Höglofl. Ridderskapets och Adelns Plenum den 5 Maji 1815.
Höghet Kron-Prinsen Carl August, 5. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående tillökt Vaktbetjening vid Götheborgs Läns Fängelse. 6. öfver Kongl, Maj:ts Nådiga Remiss, angående ersättning till Häradsskrifvare i Jemtland för dem anslagne men ännu icke tillträdde Boställen, 7. angående Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss rörande reglering af Lönings-sättet för Landssekreteraren och Kamreraren i Jemtland. Bihang till Riki-St. 8. af den 26 dennes, angående tryckningskostnaden af Tabell-Commissionens afgifne Utlåtande och Talreller. Fran Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet Af den aa dennes, i anledning af väckta motioner om motsvarande skyldigheters uppfyllande af de åboer, hvilka, med bristande Tackjerns-blåsning, vilja bibehålla de åt .Bergsmanshemman från ålder beviljade förmåner samt om inrättandet af en Bergslag i .Norrbottens Län. Frän Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten.- Af den 15 dennes, i anledning af Herf Munck af Rosenskölds, Eberhard, Memorial angående en tillräcklig vidsträckt Nederlags-frihet för Stockholm såsom Correctif emot den Finska Handeln. Frän Lag-Utskottet.* Af den g delines, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 18 sistl. Mars rneddeldte Betänkande öfver väckt motion om granskning af Police-Författningarne rörande sysslolöse personers försändande till Arbetsoch Correctionshus samt angående vederbörandes skyldighet, att till Justitie-Ombudsmannen insända de beslut, sorn angå personer dömde till krigstjenst eller Corrections arbete. y Frän ExpeditionsUtsiottet: Af den ao dennes, angående uteslutande af visse Tabeller vid Bihangets tryckning. Frän Banko-Utskottet Af den 22 dennes, i fråga om förbättrad Prot. Uidr. d. 29 Maji 1818. regler!ng rörande de frän Ranken Utgångne Läne-biträden till understöd för nyttige odlingar.
Doctor Carl Nordin, på Kongl. Majtts Nådiga Befallning, blifvit påbörjade, och Hans Kongl. Höghet Kran-Prinsen inköpt och förärat Upsala Bibliothek, och hvilka Samlingar Professoren Doctor Fant fått sig uppdraget att fortsätta och corpplettera, hafva Höglofl, Ridderskapet och Adeln, Högvörd. Prest-St.indet den 7 _ Vällofl. BorgareStåndet den xo Hederv, Bonde-Ståndet den 7 JDen 7 Juli-, 745 föreslagna, belopp af 2,000 R:dr -vöre ringa i jemförelse till ändamälets vigt .samt dessutom, kunde blifva ersatt genom försäljning af arbetet. Beträffande den hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln nödiga funné underrättelse, angående så kallade Bibeltrycks tunnan, hat Utskottet skövlat upplysa att densamma af Konung Gustaf I.* Glorvördigsti åminnelse , vid Lutherska Lärans införande, blef utaf Kronans Tionde spannmål anslagen till tryckning och öfversättning af Biblar, men i följd af Kongl. Brefvet till Kongl. Stats Contoiret af den 2 Januari 1690, upphört att afsättas för omförmäldta ändamål samt nu upptages och beräknas bland Stats-Verkets Tion» de-spannmåls-inkomst, och är Kronan behållen utom till den del , som, likmätigt högstberörde Nådiga Bref, användes till. mindre lönte ScholajLärares aflöning; hvadan någon särskild Fond eller tillgång under benämning af Bibeltryckstunna icke är att för ifrågavarande behof påräkna. I afseende åter på sjelfva Motionen om beviljande af 2,000 R:dr förlägS-summa till tryckning af ofvannämnde Historiska Samlingar, är Utskottet, af dess förut yttrade tanka, att något sådant särskildt anslag ej är lämpligt, utan anser, att örn Kongl. Maj:t, på' vederbörandet underdåniga anmälan, i
Riket upptagna lån samt, i utbyte emot dessa föreningars utelöpande obligationer, letnnade sina egna fonderade förbindelser. 1 sådant fall skulle nemligen, enligt motionärens yttrade förmodan, både kursen å obligationerna och den allmänna Svenska stals-krediten höjas; varande, till ådagaläggande af nyttan och angelägenheten af en förändring i afseende på omförmälda obligationer, af motionären, bland annat, anfördt: alt vid samma tid, då Svenska bypotheksföreningarnes obligationer utrikes noterades till 91 å 92 procent, uppgick noteringen af 4-procent-obligationerna för det Norska statslånet till 96 och för det Hannoverska lånet till 99 '/> procent. Det syntes derföre kunna antagas, att om Svenska Staten öfvertoge ansvarigheten för hypolheks-föreningarnes skulder, dessa inrätt - Stals-Ulskottets Utlåtande JYi 242. 5 ningars obligationers noterade värde skulle stiga till 100 procent, helst Sveriges kredit icke borde vara mindre god än Norriges och Hannovers. Då nu rneranämnde föreningar hade obligationer utelöpande å ett sammanlagdt kapital-belopp af omkring 30,000,000 R:dr Banko, skulle, genom den föreslagna åtgärden, en kapital-tillökning af 3 å 4 millioner beredas och till en betydlig del tiilgodokomma Svenske män. Framförallt måste en stegrad notering af hypotheks-töreningarnes obligationer blifva fördelaktig för föreninga:ne sjelfva, hvilka utan tvifvel skulle gerna vilja, att ansvarigheten för deras nuvarande och blifvande lån öfvertoges af statsverket. I fråga om sättet för verkställigheten af den åtgärd, motionären föreslagit, har ban yttrat, att densamma syntes för öfrigt icke böra medföra någon rubbning af de nuvarande bypotheks-föreningarnes verksamhet. Dessa inrättningar skulle nemligen, utom vid låns upptagande, äfven framgent förvaltas, på samma sätt som hittills, af de dertill utsedda Direktionerna, uti hvilka ett Statens ombud skulle insättas; och borde en öfver-styrelse få sig uppdraget att i Statens namn upplaga lånen och efter behof ställa de upplånta medlen till de särskilda