Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Local-Aucloriteterne skola nu ofta komma att verkställa beslut, för hvilkas fattande de uro aldeles främmande — och Utskottet har genom dessa Auctoriteters uteslutande undanhållit ifrån Landtdagarne upplysningar af högsta vigt för Provincens angelägenheter”. I denna reservation instämde till alla delar Biskoparne af Wingård och Faxe samt Professor Agardh. Uti förra delen, angående fria val utom Classerna, instämde Biskop Wallin, och uti senare delen, angående vissa högre Embetsmäns sjelfskrifvenhet till Ledamöter å Landtdag, Herrar Silfverstråle och Brakel samt Dom-Prosten Holmström; Constitutions-Ut skottets Meni. N.-o 36. 1 af Herr Lagerhjelm: ”Jag inser ingen annan grund för Landtdagars hållande än inliemtandet af tänkesätten inom olika orter i sådana ämnen, hvilka i betydlig mon bero af orternas skiljaktighet, såsom t. ex. stängselordning, skiftesstadga, vägars underhåll, fattigvård, m. m. Men äfven om dessa önskningsmål, genom Landtdagars uppkomt, frånskildes Riksdagarne, kunde likväl Oeconomie-Utskottet, till hvars handläggning flera ärenden af allmännare art höra (såsom t. ex. om Läroverken) icke umbäras. Detsamma gäller äfven om öfriga ämnen, som, enligt Utskottets beslut, på Landtdag kunna förekomma. Deras upptagande der göra icke Utskotten öfverflödiga och skola obetydligt förkorta deras göromål. Den åsigt, som å Landtdag blifvit underkänd, skall på Riksdag söka göra sig gällande. Man ser någon gång Rikets Ständer frångå förra Ständers beslut; skulle nu Landtdags öfverenskommelse tillerkännas mera bestånd än Riksdagsbeslut? Riksdagarnas förkortande fordrar andra mått och steg, beroende af båda Statsmagterna.
Man har sagt, att den lika arfsrätten skulle åstadkomma flera hemmansklyfningar och dermed Undergräfva fosterlandskärleken. Men det är redan bevisadt, att den lika arfsrätten icke medför flera hemmansklyfningar i Värends härad; och man kan vända sig till Dalarna för att se, det sjelfva hemmansklyf nin - Den 2 Oetebcr f. m. *7 ningen icke minskar fosterlandskärleken, utan snarare kan betraktas såsom rätta sättet att utveckla den. Man har äfven sagt, att gossarna behöfva mera än flickorna till sin uppfostran. Jag får härvid erinra, att om de än behöfva mera till uppfostran, behöfva de mindre sedan, emedan de bättre kunna försörja sig sjelfva Vidare har man sagt, att mannen har större arbetsförmåga och behöfver mera materiel för sitt arbete. Häruti synes mig en motsägelse; ty ju större förmågan är, ju högre måtte äfven productionen vara, och ju mindre är mannen sålunda i behof af andra medel för sin bergning. Man har sagt, att qvinnans lott är mindre tung än mannens; men såsom läkare får jag erinra, att qvinnan har mannens nästan alla sjukdomar och en stor mängd särskilda dertill. Man har äfven sagt, alt mannen är nyttigare för samhället; men jag frågar, om någonting kan vara nyttigare för samhället än sJägtets fortplantning, och deruti har qvinnan onekligen största delen, helst naturen sjelf åt qvinnan uppdragit det späda barnets Uppfödande. Det ligger för Öfrigt i sakens natur, att barn af samma föräldrar hafva lika anspråk på arf; och då man åberopat historien, att arfsrätten från urminnes tider varit sådan, den nu är, samt derifrån velat hemta skäl för dess framgena bibehållande, får jag erinra, att den olika arfsrätten från början kom derifrån, att det då ej ärfdes annat än vapen, hvilket antydes af sjelfva ordet arf, sorn i gamla språket egentligen betyder pilar, och i ett sådant arf kunde qvinnan naturligtvis ej deltaga.
Det skjutsombyte, hvarest Margareta skiljdes från sitt sällskap, låg två mil ifrån Winäs, och Grefve C. hade skickat en släda 1 dit att afhämta henne, som oaktadt Mamsell W:s uppgift endast haft fyra företräderskor hos hans dotter. Talrika voro Margaretas tankar, under det hon i rask fart nalkades det ställe hon nu skulle anse för Hem, och der troligtvis mången pröfning väntade henne. Väl oroades hon ej af de högfärgade berättelser om sin tillkommande Elev, med hvilka hennes reskamrater undfägnat henne; men redan innan hon „tagit tjenst“ som den tolfåriga Augusta C–s Guvernant, visste hon henne vara enda dotter af rika, förnäma och ålderstigna Föräldrar, och – först efter en allvarlig och sträng pröfning af sig sjelf, af sin förmåga att bestå uti tvifvelsutan inträffande kinkiga lägen, hade hon åtagit sig denna befattning. Lugn och kärlek voro Margaretas vapen. Med dem trodde hon att många ting kunna eröfras, och det var med fast föresats att använda dem, och endast dem i hvad strider hon nu torde vara kallad att kämpa, som hon, anländ till det ståtliga Winäs, inträdde inom dess åldriga murar. KAPITLET. „Men hvad måste man göra“ så fråga Lärarne alltid, i stället att förut fråga, hvad måste man undvika. „Har du sett min nya Mamsell“ frågade Augusta C. sin Kammarjungfru, när denna afklädde henne om aftonen efter Margaretas ankomst, „Ja! Hon var här inne nyss, medan jag väntade på Fröken. Jag tyckte hon var ful och såg inte ung ut.“ „Å nej, ful är hon icke. Hon har ovanligt vackra tänder och mycket skönt hår; men hon är hvarken så grann som Mamsell Brink, eller så vänlig och pratsam som Mademoiselle Saint George, eller så artig och tillgjord som Mamsell Svensson, eller så pjåkig som Mamsell Fredrique. Jag kan rätt icke säga hur hon är.“ „Vet Fröken hvad, jag kan just undra, hvarför Herrskapet vill ha ännu flera Fransyskor hos Fröken.
M. derom gjorda underdåniga anhållanden, och i sammanhang dermed henVställdt blifvit, ej mindre “att alla de “Hemman och Lägenheter i Skåne, hvilkas ega“re varit frånvarande vid de af E» K* M:ts Befallningshafvande år 1813 utlysta Sammanträ“den och, till följe deraf, blifvit ansedde hafva “ingått på ständig Rotering, måtte blifva derifrån frikallade och få återgå till extra Roterings“skyldighet, så väl som alia de Lägenheter, hvil“ka icke fått tillgodonjuta den utlofvade femte“delsnédsättningen, “ än ock “att den nuvarande “ständiga Roteringen inom berörde Province “måtte upphäfvas och förvandlas till extra Rotering, F.tj). Vist. Förslag till und. Skri/v. 169 “tering, hvilken, under sådant skick, borde un* “dergå en rotejemkning, rättad elter Hemma“nens godhet, med iakttagande, alt del antal ex“tra Soldater måtto bibehållas, som existerade “föe ständiga Knecklehållet, de nuvarande ex“tra Rotar inberäknade, samt att, sedan denna “åtgärd för sig gått, alla de vid Reier ings ålgården frånvarande, hvilka klagat, målte hibe“hållas vid extra Roteringen, om de sådant ön“ska, och de öfriga förblifva ständigt roterade, "men med åtnjutande af en femtedels förminskning;" har denna angelägenhet, hvilken redan vid nästföregående Ivänne Riksdagar varit upptagen och behandlad, nu på nytt blifvit föremål för R. Sirs uppmärksamhet. Af den fullständiga utredning af Ordinarie Roteringens i Skåne lörsta uppkomst samt den behandling dermed gemenskap egande angelägenheter sedermera erhållit, hafva R.
Öfversten är sysselsatt att befästa ett berg till tillflykt i händelse turkarne skulle komma, men det vissa är att han sjelf alldeles icke tror på någon möjlighet af framgång, utan att befästningen endast göres för att försvara sig en kort tid, och derefter gifva Grekland på båten och återvända till Europa — så tro de som äro väl underrättade. * August Maximiliam Myhrberg, född 1799, död 1867, efter en mycket skiftande lefnad, egnad äfven åt frihetskrigen i Polen och Spanien.Dessförinnan hade dock en ny batalj levererats, hvarom vi anföra några detaljer ur ett bref, skrifvet af G. till samma anförvandt dateradt Toulon uti Quarantaine den 16 December 1826. “ Den 18 och 20 augusti bevistade jag bataljen vid Athén som volontär med geväret på axeln, jag kan ej neka att blodet lopp fortare i mina ådror vid denna första batalj; vi blefvo slagna och retirerade hufvudstupa samma väg vi voro komna. Fabviers corps d. v. s. greker spridde sig åt alla håll; det så kallade heliga kompaniet, deruti jag var, och som bestod af alla européer, var skickadt öfverallt der det var fråga om att uträtta någonting. Detta kompani var sammansatt af alla nationer, och af alla. möjliga slag; det hederligaste folket voro fyllhundarne. Du kan tänka hvad jag led att vara förblandad med detta nedriga pack. Också så snart reträtten var verkstäld, och Fabviers corps var öfverkommen till Salomina, skilde jag mig från detta sällskap, som blott var formeradt för den kampagnen. Och då öfversten derefter var för svag att uträtta någonting och jag hade fullkomlig erfarenhet om sakernas ställning, inlemnade jag min dimission snart derefter åt öfverste Fabvier, hvilken gaf mig den på ett ganska artigt sätt, åtföljd af ett handbref tout å fait complaisanieS
Skalle vi väl vilja återse de olyckliga tider, som hafva fördunklat glansén af Sveriges fordom så ärorika Vapen: — De tider, då en stor mängd af väre Krigsmän voro Soldater i Fredstider och Politiske Talare under Vapen. Den olyckliga utgången af 1742 års krig, hade ingen annan orsak än de olika Politiska tänkesätt, som delade Befälhafvarne. Det är allmänt kunnigt, att flere Officerare af högre Rang gjorde allt hvad de kunde för att låta Öfver-Befälhafvarens planer misslyckas, och för att tillbakahålla Soldatens håg att modigt gå emot Fäderneslandets fiender. Man vet att många Officerare, vid annalkandet af 1761 års Riksdag, öfvergåfvo deras fanor, för att låta höra sig på Riksdagen, der ingen fara väntade dem, och vi kunna ännu påminna oss den märkvärdiga Sammansvärjningen, som fått namn af Anjala-förbundet. Det gör mig ondt, Mine Herrar! att vara tvungen lägga under Edra ögon en så bedröfvande tafla5 men Sanningen bör sägas. Jag går i tysthet förbi allt hvad som kunde sägas emot Baron Anckarsvärds yttrande om Inrikes Författningar , för att icke för länge uppehålla Eder uppmärksamhet. I anseende till hvad Memorialet innehåller angående Krigsmagten, inskränker jag mig inom den Anmärkningen, att jag tror, Mins Her - Den 8 December. Fäderneslandet gör bäst, med fullt förtro* ende hvila på öivertygelsen om den ädle Furstes outtröttliga omsorger, åt hvilken Konungen anlörtrott högsta inseendet olver densamma. Under de Sju år Han varit med oss, ät mera gjort för Sveriges väl, än under alla föregående Regeringar, allt sedan Konung Carl Xbs död — och Fäderneslandet är honom skyldigt ett anseende, hvaraf det mera än Ett Århundrade varit beröfvadt. Friherre Skjöldebrand, Anders Fredric-, uppläste följande; Frånvarande under Högloft. Ridderskapets och Adelns Plenum d. 2 i denna månad, hade jag hört omtalas ett af Friherre Anckarsvärd upläst Dictamen, och hvad bifall det vunnit.
Besvär öfver Fullmägtiges, nyss före eller under Riksdagens eller Revisorernes sammanvaro, i dylika mål meddelade beslut böra, inom Fjorton dagar efter delfåendet, den dagen likväl oräknad, omedelbarligen af vederbörande till Stats Utskottet eller Revisorerne inlemnas. Angående Fullmägtige tillhörande särskilda åligganden och uppdrag. § 229. Fullmägtige skola, vid början af hvarje år, granska Kommissariatets anteckningsböcker och protokoller jemte Ombudsmannens diarium för det näst föregångna året, samt genomgå och inventera de under Kommissariatets vård befintliga låneoch säkerhetsmed flera handlingar. § 250. En gång hvarje år böra Fullmägtige anställa besigtning å det till lokal för Riksgälds-kontoret anvisade hus samt detta verks inventarier. Likaledes bör besigtning årligen af Fullmägtige anställas å Riksdagens hus (eller Rikets Ständers nuvarande hus och f. d. Hebbeska huset), hvilket jemväl står under deras vård och inseende. § 251. Under de tider, då Riksdagen icke är församlad, må lediga rum och lägenheter inom Riksdagens hus af Fullmägtige hyresfritt upplåtas för tillfälligt begagnande ej allenast af de komitéer och revisioner, som kunna varda af Kongl. Maj:t sammankallade och för hvilkas sammanträden erforderliga lokaler inom Kronans hus här i hufvudstaden icke finnas att tillgå, utan äfven af allmänna embetsmyndigheter, som antingen af särskild anledning icke kunna för någon tid begagna åt dem anvisade embetsrum eller också sakna egen lokal; egande Fullmägtige, vid Stats-Utskoltets Memorial N:o 139. It hvarje sådan upplåtelse, föreskrifva de vilkor, som Fullmäktige för de upplåtna rummens samt möblernas och inventariernas noggranna och omsorgsfulla vårdande finna nödvändiga. Dy lik upplåtelse kommer alltid att upphöra så tidigt före Riksdagens sammankomst, att rummen och inventarierna dessförinnan kunna vara försatta i ordnadt och fullständigt skick samt, om så erfordras, reparerade. § 232.
Vidkommande åter den, redan under granskningen af 1842 års hufvudbok anmärkta, men först i hufvudhoken för år 1844 rättade, missräkning, till följd hvaraf den upplupna räntan å Skånska Hypotheksföreningens obligationer blifvit upptagen till 187 R:dr 24 sk. utöfver dess verkliga belopp, så har, efter hvad uti infordrad förklaring uppgifvits, Boksluts-Kamreraren, vid uppgörandet af 1843 års hufvudbok, förbisett anmärkningen angående denna missräkning, hvilket förbiseende ej kommit att upptäckas förr, än sistberörde hufvudbok redan var afslutad; hvadan samma missräkning icke kunnat deruti rättas, utan förändring och omarbetning af det för år 1843 verkställda bokslut. Ehuruväl det, enligt den af Revisorerne åberopade Tjenstgöringsordning, åligger Kommissarierne vid detta Verk att hålla noga tillsyn deröfver, att dem underlydande tjenstemän och följaktligen äfven Kamrerarne i Bokslutsoch Revisions-Konloren fullgöra sina tjenstepligter, hvadan Kommissarierne således måste, till följd af redan gällande föreskrifter, anses ovilkorligen skyldige att sjelfmant beifra och till behörig rättelse befordra de försummelser och tjenstefel, hvartill bemälte Kamrerare, i ett eller annat hänseende, kunna göra sig skyldige; hafva Fullmäktige likväl, med hänsigt till hvad, på sätt Revisorerne anfört, i afseende å anmärkningarne vid de sednast afslutade hufvudböckerna, förekommit, funnit sig föranlåtne att till framtida iakttagande meddela några särskilda stadganden, angående anmälandet och behandlingen af de anmärkningar, dertill, under hufvudböckernas granskning i härvarande Revisions-Kontor, anledning förefinnes.
In geniör-korpsen tillhanda, för att till en sådan tjenstemans af lönande användas, intilldess samma lön kunde, efter nådig framställning derom till Rikets Ständer, blifva från 5:te till 4:de hufvudtiteln och Ingeniör-korpsens stat öfverflyttad; torde med anledning häraf och som, efter hvad utredt blifvit, ifrågavarande Material-bokhållare-lön, när densamma år 1820, jemlikt då meddelad nådig föreskrift, af Ingeniör-korpsen afstods, uppgick till ett belopp af 320 R:dr, inberäknade derunder begripna 20 tunnor spanmål, samt en ungefärligen lika aflöning jemväl i sednare tider varit Forlifikations-redogöraren i Carlskrona bestådd, Eders Kongl. Maj:t nu vilja af Rikets Ständer i nåder begära, att merberörda lön, som nu utgår, Transport R:dr 892: 40. Bil. N:o 3 till Kongl. Maj:ts Prop. 1850. Prop. om Statsverk. 1850. Transport R:dr 892: 40. på sätt i protokollet angående regleringen af 5:te Hufvudtiteln omförmäles, mätte å 4:de Hufvud-titeln varda uppförd med 320: — för att statsanslaget för Ingeniör-korpsen tilläggas.” ”Vid sista riksdagen framställde Eders Kongl. Maj:t för Rikets Ständer behofvet af en serskild Ingeuiör-trupp, hvaraf Svenska Arméen ännu är i saknad, ehuru dylika trupper allmänt erkännas för en väl organiserad Armée vara oumbärliga.
Det kan visserligen vara sannt, att emot ett dylikt Grundlags-stadgande åtskilligt må vara att invända; det kan måhända i ett eller annat hänseende t. o. m. vara otjenligt; men derom hafva vi ingen rätt att yttra oss, ty Grundlagens bud måste ovillkorligen efterlefvas. Då nu i StatsRåds-protme, — som äro de enda handlingar, hvarefter Const-Utsk. har att rätta sig och hvarefter R. St:r kunna bedöma Konungens Rådgifvares göranden eller låtanden, — då nu i dessa profilicke finnes ett ord om livad Rådgifvarne tänkt ang:de dessa befordringsmål, så måste väl Const.Utsk. vara tvunget att antaga, det Konungens Rådgifvare inskränkt sig till att framställa sina egna subjektiva meningar såsom en tillräcklig grund att befordra en person, som icke en gång varit upförd på förslaget, en person, om hvars meriter man i allmänhet känner ingenting. Vidkommande 2:dra punkten får jag erinra derom, att Const. Utsk. icke klandrat ett bruk, utan ett missbruk, och ett missbruk 436 Den 18 Juli. måste det vara, att tillåtelse lemnats åt personer, man vet icke hvilka, att besitta svensk egendom. Hvad 3:dje punkten angår, synes den i och för sig vara af ganska ringa vigt, då den blott afser några få tunnland af Statens jord; men på samma grund, som Konungens Rådgifvare i detta fall ansågo sig berättigade, att, utan R. St-.rs hörande, disponera 8 tunnland af en allmänning, på samma grund hade de äfven kunnat tillstyrka K. M. att låta nedhugga hela allmänningen till mötesplats, eller använda den till något annat ändamål. Hen omständigheten, att det finnes en expropriationslag, genom hvilken K. M. får rätt att bestämma, huruvida jord må uplåtas till allmänna behof, kan naturligtvis icke, i strid emot Grundlagens allmänna bud, lemna Regeringen någon särskild eller friare dispositions-rätt öfver Kronans egendom. Då Grundlagen uttryckligen bjuder, att denna egendom skall förvaltas enl. R. St:rs föreskrifter, men Konungens Rådgifvare tillstyrka K.
268, 368. «■— om åtskillige ändringar uti nu gällande LegoSladgan för Husbönder och Tjenstehjon af den i5 Maji i8o5, Maji I. 4!7’ Maji II. 7. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om en Lag, angående vidtagande anstalter, för att anhålla och tilltala, sådane personer, hvilka hega förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige, lif) samt derefter afvika till det andra; Junii I. 3 ig, 660. Lagutskottet, angående Skuldsedlars styliserande, att utlånte Capitaler må till deras silfvervärde återbekommas, Junii II. io5, 240. Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieTJtskottens gemensamma Betänkanden, i anledning af gjord motion om förbud emot utborgning af bränvin åt vissa personer, Mars I. 119, 199, 262, 264, 266. — angående Kronoskjuts-skyldiges rättighet att vid HäradsTingen välja sina Deputerade, Mars I119, 199, 262, 264- —- i anledning af yrkad skyldighet för alla att deltaga uti Tingshusoch Prestgårdsbyggnad, Mars I. 120, 199, 262, 264, 266. -— om ändring i tiden för vägsyners förrättande, Mars I. 122, 199, 262, 264, 266. — i anledning af yrkad ändring i Författningen om allmänna vägars underhållande vintertiden i afseende å inrättningen af ploglag, Mars I. 123, 199,261,265. Mars II. 266. April I. 4^2. —- om rättighet för en hvar af Rikets Inne - U7 våruire, att till Kongl. Maj:t i underd. ingifva nyttiga förslag i alla Styrelsens grenar, Mars I. i 2.3, 240, 261, 265, 267.
Häruti instämde Herrar Boman, Nygren, Bydin och Frick. b) af Herr Lallerstedt, som yttrade: ”'Jemte det jag instämmer med Herr Sondén uti det yrkande, som han uti sin reservation framställt, måste jag tillika anmäla min reservation emot Utskottets underlåtenhet att, i anledning af de väckta motionerna, yrka någon åtgärd för att få styrelsen öfver Rikets elementar-Uiroverk ordnad på ett sätt, som bättre öfverensstämmer med så väl tidens fordringar, som Rikets Ständers förut uttryckta önskningar, än den nuvarande särdeles bristfälliga styrelsen eller rättare frånvaron af all styrelse öfver denna vigtiga gren af vårt undervisningsverk. Då Stals-Utskottet vid 1848 års Riksdag tillstyrkte beviljandet af en årlig tillökning i anslaget för elementar-läroverken af 90.000 R:dr B:ko, skedde det i förening med fastställande af vissa vilkor för anslagets användande. Bland dessa vilkor var äfven det, att styrelsen öfver elementar-läroverken, såväl den högre som den lägre, skulle ordnas efter vissa af Utskottet då föreslagna grunder. Detta vilkor antogs äfven af 28 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o ii6. Borgareoch Bonde-stånden, hvilka således endast under förbehåll af dess uppfyllande beviljade det ökade anslaget. Adeln och Presle-slåndet förändrade likväl, för sin del, vilkoret till en önskan, och vid votering i förstärkt Stats-Utskott blef deras mening segrande.
E x - empelvis tänker j a g mig, att sådana skola göra det, hvilka under tryckande omständigheter hunnit tidig mognad o c h för hvilka lifvets Rundt om har skogseld härjat, sa långt som blicallvar är mer bekant än barndomens ysterhet; ken ser, sä o c k andra, hvilka under uppväxten tillsamoch dödens askgrå färg åt marken gifvit; mans m e d bröder o c h i umgänget med dem skelett af jättefuror i dyn ha stupat ner och hvitnade af sol och skurar blifvit. och deras kamrater förvärfvat en viss käokhet i sitt sätt att vara jämte en rätt nyttig känneBlott ödslig hemskhet möter den häpne vandrarns syn: dom o m det manliga släktet, så att de hvaren kolnad skog förvridna grenar sträcker ken beundra männen s o m några högre väsen, som knotigt magra armar i ångest upp mot skyn — hvilka lätt kunde rubba deras lugn, eller en spöklik anblick, som förstämning väcker. anse d e m, på grund a f vanliga fel o c h lyteo, hemfallna åt fördärfvet. Hafva då dessa flicHvart lif af fruktan gripit från denna trakt syns fly, kor, utom de erforderliga praktiska kunskadär nu blott dyster lystnad tung tycks rufva: ej vandrar mer en snäppa på gungflyns svarta dy, perna, det m o d, som tarfvas för att sätta sig ej hörs bland träden kuttra mer en dufva. öfver » h v a d folk pratar », o c h den kraft, som höfves att bära förödmjukelsen a f att ett eller anDock, lyst. ' — Ett skri helt plötsligt från skogssjöns nat h e m stänger sina dörrar för dem o c h att våg mig når — i mångens ögon en viss skugga faller öfver ett skri så sällsamt vildt och skyggt tillika — dem, i samma stund de antaga plats hos en ett skri så gränslöst dystert, att det med bäfvan slår ogift herre, så må de då på detta arbetsfält och hemlig rysning, som först sent vill vika.
Till salsmöbler passa bäst m ö r k ek o c h b ö r der finnas en skänk, (12) stolar, ett större fyrkantigt matbord samt serveringsbord. Stolar, med fyrkantiga ryggar o c h sitsar klädda m e d skinn äro vackra o c h varaktiga, o c h o m man ej köper d e m färdiga, utan beställer dem oklädda t. e x. från snickerifabriken i Arboga, och så sjelf låter kläda öfver dem, falla de sig ej dyra. T salen passa ej ljusa eller hvita gardiner; der taga sig mörka sådana af kläde eller annat tjockt tyg bäst ut. En taklampa är nödvändig, der ej gas finnes. Förmaket kan visserligen betraktas som en onödig l y x, men är det ej enligt min åsigt. Man behöfver alls ej taga det vackraste, största eller ljusaste rummet till förmak, men ofta är det af vigt att disponera ett rum, der familjen ej i livardagslag vistas, o c h der främmande kunna mottagas, utan att herrn i huset blir oroad. Här finnes ett rikt fält för den unga fruns smak o c h fantasi. M o d ytterst ringa omkost hålles ett nummer I veckan under hela qvartalet. För hvarje 6-tal abonnenter, som samlas, och för hvilka afglften Insändes till Redaktionen af nader kan ett enkelt förmak, ordnadt a f en artistisk hand göra ett behagligare intryck än dyrbara tyger o c h möbler åstadkomma. Pinnes blott en soffa, några stolar o c h ett divanbord är det tillräckligt, sedan kunna småbord öfverklädda m e d plysch eller annat tyg, blommande växter i krukor flätade af vide, artistiskt ordnade draperier fylla tomrummen o c h göra en utmärkt effekt. M e d enkla materialier kan man sjelf ofta öfverträffa tapetseraren, men omtanke och en viss händighet fordras, o m ansträngningarne skola krönas med framgång. I allmänhet brukas i förmaket en på golfvet fastspikad brysselmatta, men kan man bestå sig en s. k. smyrnamatta är den både mjukare o c h behagligare, o c h mera praktisk, då den ligger lös o c h emellanåt kan tagas a f o c h piskas.