Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ben, som vill, att contra-propositionen bör innehålla bifall till den af Kongl. Maj:t föreslagna tillökning uti Tabell-commissionens anslag, så att detsamma kommer att utgöra 2,5oo R:dr, utan spanmåls-tillokning, dock. att deraf a5o R:dr uppföres å Allmänna Indragnings-Staten, till dess lägenhet för arbetsrum och archiv kan i något Kronans hus erhållas, voterar Ja', den, det ej vill, voterar ■Nej; vinner Nej, kommer contra-propositionen att innehålla bifall till omförmälda tillökning, och alt hela anslaget af 2,5oo R:dr skall å Andra Hufvud-TiLeln uppföras. Sedermera anställes votering i hufvudsaken, enligt följande proposition: Ben, som, med gillande af Stats-Utskottets yttrande, afslår den äskade tillökningen uti Tabell-Commissionens anslag, voterar Ja', den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, (Yrsta alternativet) bifalles den af Kongl. Majit föreslagna tillökningen uti nämnde anslag af 1,124 R;dr 12 sk. contant, och bestämmes detsamma till 2,5oo R:dr utan spanmåls-lillökning; dock att deraf 2Öo R:dr uppföras å Allmänna Indragnings-Staten, till dess lägenhet för arbetsrum och archiv kan i något af Kronans hus erhållas; (2:dra alternativet) bifalles den af Kongl. Majit föreslagna tillökningen och kommer hela anslaget af 2,5oo Rdr, utan spanmåls-lillökning, att å Andra Hufvud titeln uppföras. Följande uti Utlåtandena angående Andra Hufvud-Titeln upptagne punkter, nemligen: Bih. till R. St.
Vid föredragning af Bevillnings-Utskottets memorial, N:o 34, med förslag till sådane förändringar vid en del af de i Utskottets memorial, iV:o 3oj om sammanjemkning af Riks-Ståndens olika beslut angående 1 ullbevillningen, förekommande voterings-proposilioner, som af antagne inbjudningar funnits påkallade, biföll Ståndet Utskottets i förstnämnde memorial gjorde förslag. S. D. Åter föredrogos Conslitutions-Utskottets följande memorial: N:o 34, med förslag angående tillägg i 28 § Regerings-Formen, å syftande villkorlig befordringsrätt för utländske män lill vissa embeten och Ijenster: Återremitterades med förklarande af Ståndets gemensamma lank% att den föreslagna grundlagsändringen icke är af behofvet påkallad; N:o 35, med förslag om tillägg i 87 § Regerings-Formen och 33 § Pro:.-Utdrag, deri 7 April 1845. 787 Riksdags-Ordningen, syftande dertill, alt Rikets Ständer må kunna åt Förstärkt Lag-Utskott uppdraga deras granskningsoch beslulande-räLt i lagfrågor, soin blifvit af Konungen väckta: antogs att för grundlagsenlig behandling blifva hvilande till nästkommande Riksdag.
Direktörer finnes hafva af försummelse underlåtit, öfverskrida eller afvikit från de föreskrifter, hvilka Rikets Ständer, angående Diskontverkets styrelse och förvaltning, uti Banko-Reglementet meddelat, en sådan Direktör skall från denna befattning skiljas och dessutom gälda all derigenom timad skada och förlust, — samt i § t, att, om någon af Direktörerne beträdes att af egennytta eller väld hafva ett slikt underlåtande, öfverskridande eller afvikande från reglementet sig tillåtit, den sålunda brottslige, utom de i föregående § stadgade påföljder, skall förklaras förlustig såväl Rikets Ständers, som ock annat allmänt förtroende. Ola Månsson har rörande bevekelsegrunderna till sitt anmärkta förfarande uppgifvit, att han dermed afsett att hastigare och säkrare bereda erforderlig hjelp åt lanbehöfvande i hans hemort — och detta må vara sannt.
Det skulle bereda ett hastigare afhjelpande af felaktigheter och brister, samt gifva en varaktighet åt de nyttiga föreskrifterna, då dessa af Rikets Ständer blifvit öppet eller tyst gillade, som i vår till förändringar benägna lid måhända ingalunda vore öfverflödig. I öfrigt vill jag, i afseende på anslagen för detta Departement, endast tillägga, att Utskottet, då det minskat hufvudsumman af de utaf Kongl. Maj:t begärdta anslag, likväl icke sagt, hvar minskningen skall specielt tillvägabringas. Detta synes mig hafva varit nödigt så väl för RiksStånden, hvilka nu skola bedomina saken, som åtminsto - C, 64 Den a November e. in. ne för Styrelsen, hvilken skall anbefalla merllens användande; hvarföre jag äfven i detta fall anser återremiss oundviklig. Vi komma nu till FortijicationsDepartementet. Utan att tänka lika med en värd Ledamot, som här sagt, att Wanäs Fästning vore alldeles obehöflig, och med den fullkomliga öfvertygelse, att denna anläggning icke bör anses vara grundlagd på så dåliga skäl, som man här hört påstås; samt fast heldre af den tro, att en fast plats inuti landet ganska väl behöfves att betäcka våra hufvudförråder; påstår jag likväl, att man tilltagit Wanäs i större scala än man bort göra det, så väl utur militairisk sorn ekonomisk synpunkt. Detta är åtminstone en opinion, som jag hyst alltifrån dess första begynnelse; men jag har lefvat och lefver ännu i det hopp, att om man icke alltför plötsligt uppför denna Fästning, skola misstagen i planen lätt rättas; och på samma gång jag yrkar, att anslaget alltså måtte nedsättas, framställer jag den önskan, att man måtte fortfara att arbeta med det hittills gifna anslaget. Hvad angår det begärdta anslaget till förrådshus, finner jag uppgiften om behofvet så föga tillfredsställande, att jag icke utan vidare upplysning kan dertill bifalla medel. Hvad för slags förrådshus är det — af sten eller af träd?
Den aflidne läraren ägde ej allenast de meriter, som i utlåtandet omförmälas, utan hade vid sitt frånfälle efterlemnat ett förtjenstfull! manuskript, som nu vore under tryckning, samt för forskningar inom de praktiska vetenskaperna uppoffrat både sin egen och sin hustrus förmögenhet på dithörande kostsamma experimenter, så alt hans enka och 2:ne barn nu befunnos i utblottadt tillstånd. Den omständighet, att Hyltén-Cavallius vid tidig ålder inlagt sä stora förtjenster, utgjorde för öfrigt skäl att heldre bifalla än afslå motionen. Som emedlertid Borgareoch Bonde-Stånden bifallit yttrandet i denna punkt, anser sig Utskottet böra detsamma vidblifva. Till Utskottet har jemväl återremitterats, från Bonde-Ståndet, dels H:sta punkten, angående förhöjning i Professors Emeriti-lönerne, dels den vid utlåtandet fogade tabell, samt från Borgare-Ståndet 43:d/e punkten, innefattande anmälan att utlåtandet var af tabell ålföljdt; men som Utskottets framställningar i dessa delar blifvit af de öfriga Biks-Stånden godkände, samt Rikets Ständer alltså, enligt Riksdags-ordningens 75 §., derutinnan beslutat, kunna dessa återremisser ej påkalla vidare åtgärd från Utskottets sida. Öfrige punkter af Utlåtandet N:o 74 hafva, utaf samtlige Riks-ständen, antingen godkänts eller blifvit lagde till handlingarne, eller ock ansetts vara af beskaffenhet att dervid fått bero, hvadan något vidare yttrande deröfver från Utskottets sida icke lärer vara erforderligt. Stockholm den 14 Juli 1854. Stala-Ulskottels Utlåtande, N:o 487. 13 Reservation: vid 8 punkten: af Friherre Cederström, R. vid 21 punkten: af Friherre Cederström, R., som yttrade: »Jag anser Utskottet hafva bordt taga i öfvervägande de upplysningsvis afgifne framställningar, hvilka genom återremisserne blifvit Utskottet delgifne.
Kammar-rätten derigenom blefve i tillfälle att, genom uppletande och jemnförande med konventionerne, hvaraf afskrifter finnas i härvarande embetsverk, kontrollera uppgifterna, likasom nu sker med Rikets öfrige kontant aflönade embetsoch tjenstemän. Mitt förslag förkastades, och jag afgifver deremot min reservation, till det afseende den må förtjena; men för att visa, att detsamma icke varit obefogadt, tager jag mig friheten bifoga följande tabell, upptagande i första kolumnen Biskoparnes inkomster, sådane de år 1842 minst utgjort, enligt eu vid Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 83, vid 1844—1845 årens riksdag, fogad officiell uppgift, samt i andra kolumnen det belopp, hvarefter bevillning af Biskopen i Skara år 1850 och af öfrige Biskoparne år 1851 utgjorts: 1842 års inkomst. — Då denna tablå utvisar, att för en del af Biskops-embetenas innehafvare inkomsterne stigit, men för andra åter, såsom t. ex. Erke-Biskopen och Biskoparne i Wexiö och Westerås, betydligt fallit, utan att någon uppsåtlig origtighet i taxerings-uppgifterne ens kan ifrågasättas; samt skillnaden troligen härrör af någon konvention; o(ch då det lärer finnas kyrkoherdar å landet, hvilka utgöra bevillning efter en inkomst af endast 5 till 600 R:dr, utan att detta allt kan af den granskande myndigheten kontrolleras, har jag genom nu föreslagna tillägg sökt afhjelpa den mest öfverklagade bristen, i afseende på en slik kontroll, hvarförutan revisions-arbelet i denna del blifver ändamålslöst och statens rätt kan äfventyras. *) Obs. år 1850. Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 4. 41 §. 108.
I sammmanhang med Berättelsen öfver den verkställda, af ofvan anförde orsak inskränkta Revisionen, hafva de år 1827 församlade Revisorerne äfven anmält att , ehuru det så kallade SpannemålsCreditivet af en Million R:dr, år 1826, i anseende lill då inträffad missvext, blifvit lyftadt och oansedt R. Sl.v, vid beviljandet af berörde Creditiv, ibland annat i underdånighet hemställt om Nådig befallning till StatsContoiret, att derför afgifva årlig Redovisning till gransknings undergående i K. Kam.Piätten samt af R. St.r och deras Revisorer, desse senare likväl, uppå deras begäran om vederbörandes anbefallande att meddela en summarisk Redogörelse för de lyftade Creditivmedlen, erhållit det svar, att K. M:t icke funnit skäl att till Revisorernes anhållan lemna bifall, då ofvanberörde Creditivs lyftning och användande först egt rum år 1826 och K. M:t sålunda ansett granskningen af all redogörelse derför ligga utom Revisionens befattning. Enligt hvad Utskottet redan antydt, kommer frågan om Creditivets lyftning här nedanföre, efter framställningen om 1826 års Revision, att serskilt behandlas; och som Utskottet tror rättast vara, att jemförelsen emellan de vilkor R. St:r för Creditivets anlitande, framställt, och de föreskrifter K. M:t derom meddelt, på ett ställe framlägges, anser Utskottet sig äfven till dess böra uppskjuta sitt yttrande öfver Re - 3 18 Slats-Ut skottets visorernes ofvanberörde anmälan om vägradt delfående af Redogörelsen för de lyftade Creditiv-medlen. Trdeje Afdelningen, innefattande Berättelse om verk~ ställd granskning af Magasins Inrättningens förvalt~ ning och räkenskaper för är 1826.
Gottlands National-Beväring, 0111 reorganisation deraf. Uti. Grislehamns Posl-Contur, angående upphörande af Wäddö Sockens skyldighet att underhålla byggnader derstädes. Uti. Götha Canal, om nedsättning i Taxan för farten derå. Uti. Götheborgs och Bohus län, om Landshöfdingesätels förflyttande till Uddevalla. Uti. Götheborgs stad, angående väckt fråga, att af denna stad må irildtts ett Stuthållareskap. Uti. Nro 15. II. 5 Hallsnäs bro, otn underhållandet deraf. Uti. J\;o g5; ytterl. Uti. Hanö hemmansegare, om lindring i utgifterne för lotsars underhåll. Uti. Haparanda Apologistskola, om en lärares anställande derstädes. Uti. N:o 26. Meni. JN-'o 6 (. Helsinge Regemente, om Rolhållaves dervid befriande från åtagandet att förse Under-Officerare med hus och ved m. m. Uti. N:o 36; Mern. Hernösands Domkyrka, om rättighet för densamma att komma i åtnjutande alspanmål, som från Stiftet till Upsala Domkyrka utgår. Hillska Skolan, om låneanslag dertill. Uti. N:o no. Hofjagtvarfvet, om indragning deraf. Uti. Hudiksvalls Högre lärdomsskola, om löneförhöjning för Rector derstädes. Uti, N:g /p. Hunneoch Halleberg, Kronoparker, angående utsyning derå för Åse Häradshoer. Uti. N:o 18; Mern. N:o 58. I. Indelta Soldaten, om dess befriande från Arbetscommenderingar. Uti. N:o 17; Mern. Indigenatsrätten, om upphäfvande deraf för sökande till Läraresysslor vid Elementar-läroverken. Ull. N:o 89. Inqvarterings-Ordningen, 1841 års för Stockholms Stad, om ändringar deri. Uti. Insockne Frälsehemman i Bohuslän, angående deras befriande från rotering. Uti.
N:o 55 Maj:ts nådiga Proposition uteslutits från den förhöjning af 50 R:dr i lönen, som för hvardera af öfriga Vaktmästarne blifvit askad, måtte tilläggas samma förhöjning, och anslaget till Kollegii vaktbetjening alltså ökas till 400 K:dr R:mt. Skälet härtill ar, att han, såsom nyss sades, icke har fri bostad. Uti gällande stat har Kammar-kollegium sig anvisat ett särskilt anslag till gratifikationer åt extra ordinarie tjenstemän och vaktbetjening af 1,500 R:dr R:mt. Otillräckligheten häral för ett sfi betydligt Verk har länge varit ganska kännbar. Uti dess underdåniga skrifvelse den 15 februari 1856, hemställde Kollegium derföre om förhöjning häruti af 600 R:dr Banko, men vid statens fastställande bifölls den icke i betraktande af den tillökning, som då egde rum i både personal och aflöning, och hvilken ansågs medföra tillräcklig uppmuntran för exlraördinarier till tjenstgöring inom Verket. Dess värre, har så icke varit fallet. Jag skulle kunna aldora exempel derpå, att lefvande unge män lemnat Kollegium af missbelåtenhet öfver obelönadt arbete; att Kollegii ledamöter nödgats i andra Verk uppsöka hos Kollegium inskrifna extra-ordinarier, för att lörmå dem emottaga förordnanden med arfvode; ja, att Kollegium ansett sig nödsakadt att förordna en och samma person att sköta två tjenster under de ordinarie tjensteinännens hinder och förfall. Det har gått som det kunnat, icke som det bordt. Dessa omständigheter torde tillräckligen utmärka behofvet, af ökadt anslag till gratifikationer, om göromålen hos Kollegium, der extra-ordinarie tjenstemäns biträde är oundgängligen nödvändigt, skola alltid kunna hafva sin jemna gång.
Fem, angående Krono-Fjerdingsmäns aflöning, ingifne Memorialer, af Pehr Bengtsson från Hallands, Anders Pålsson från Jönköpings , Eric Ericsson från Stockholms, Börje Börjesson från Hallands, och Nils Nilsson från Calmare Län, jemte fleres muntliga yttrande i ämnet, Bevill ning sUt skottet: Matts Erssons, från Stockholms, och Eric Janssons, från Uplands Län, Memorialer, om förhöjning i Postlegan, Lag-Utskottet: Johan Jacob Ruthbergs, från Norrbotten, Memorial, angående förbättrad organisation af Fängelse m. 111, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Johan Jocob Ruthbergs, från Norrbotten, Memorial, angående allmänna vägars underhållande 111. 111, A11111, Besvärsoch EkonomiUtskotten: 1:0 Sex särskildte af Moses Johansson från Vesterbottens, Olof Wikström fran Norrbottens, Måns Mattisson från Christianstads , Ali - 1284 Riks-Ständens ders Nilsson från östergöthlands, Eric Pehrsson och Hans Michelsson från Gefleborgs Län, ingifne Memorialer, angående skjutsnings-besväret. 2:0 Petter Pebrssons, från Calmareoch Pehr Pehrssons, från Blekinge Län, aine Me* jnorialer, rörande Fång-skjutsen. Den 26 Februarii 1823 *)• Fi •än ffögl.
Af berörde utlåtande inhemtas, bland annat, hurusom, uti ett af Lots-Direktören afgifvet betänkande, hvilket, sedan Förvaltningen af Sjö-ärendena deröfver sig yttrat, varit föremål för Kongl. Majits nådiga pröfning, fråga väckts derom, att, i öfverensstämmelse med särskildt uppgjorda förslag, rikets fyroch bak-väsende skulle, till sjöfartens ytterligare betryggande, utvidgas, antingen sä fullständigt, att i det närmaste rikets hela vidsträckta kust komme att belysas af fyrar och vid flere utomskärs eller till sjös belägna grund fyrskepp förläggas, samt dessutom åtskilliga nödiga ansedda hamnoch inomskärs-fyrar anbringades, kännings-båkar och stenkummel uppfördes och ett vida större antal bojar och konprickar, än de hittills bestämda utlades, för hvilket allt kostnaden beräknats till en summa af 1,156,000 Ridr Ruut, jemte det att för dessa nya anstalters framtida vidmakthållande upptagits en ökad årlig afgift af 118,000 Ridr samma mynt; eller ock i något inskränktare män, så att af hvad nyss omförmälde förslag innehölle, endast det som kunde antagas blifva af allmännaste gagn; och deraf behofvet redan vore genom erfarenhet vitsordadt. komme till utförande, hvarigenom anläggnings-kostnaden nedsattes till 598,000 Ridr och den ökade årliga underhålls-utgilten till 55,000 Ridr, allt Rimt; af hvilka förslag Förvaltningen af Sjö-ärendena ansett det förra, såsom föranledande större kostnader än att till deras bestridande anslag kunde blifva att påräkna, vid sådant förhållande ej vara antagligt, men deremot understödt det sednare med några jemkningar, hvilka beräknats skola till 538,000 Ridr nedsätta det för en gång behöfiiga anslaget samt till 36,345 Ridr allt Runt tillökningen i de ständiga utgifterna för fyrings-verket.
Sädant ar förhastandet annni England, ehuru England snart i i ^ sekel haft tryckfrihet; sädant har förhållandet warit i Swerige under de torra perioder, som Swerige haft tryckfrihet. I dcn mast rältivisa dom, afkuimad af wänlig domstol, torde mängden länge ännu se ett förbund emellan domare-magten och styrande magien mor allmänna friheten; och tron hos domaren, att sädan är mängdens kro, manne ej den stundom skall tillwägabringa honom en större skonsam - Den 26 Juni!. samhet än han borde äga och wisa? En jury deremot. säkerligen sä lange inrättningen ar ny, .och sedan sä länge aktning och förtroende fins för styrelsen samt sä ofra Staten är i wada, kommer arr wisa sig mohn om all tillbakahalla och tuekta stelss »väldet, liksom den i tider af swag styrelse och styrelsen har, enligt alla landers historia, liksom allt annar menskligt, sina skiften af styrka och swagher , blir ett folkets »värn mot »lellanpcrsoners tilltagsenhet. Endast i den afsigt föresiog jag art In, ryn, och icke wanliga domstolen, skulle domina den brottslige författaren, att ej mitznöjen öfwer strängheten i bestraffandet af tryckfrihetens mistbrnk, mätte stadna pä domaremagten, och med detsamma pä Regeringen. Om mängden hos ost annu ej sä noga kan skönja gränslinie!, emellan frihet och fjelfswäld; om man här ännu stundom kallar hardt, hwad som blott ar räktwist, bör sädant ej billigt skrifwas pä räkning af folkets okynne allena, uran något jemwal pä räkning af deras misiwärdnad frän fordna tider. Sa ser jag saken. Det är möjeligt art jag irrar mig. Också nekar jag icke mitt bifall ar den rattegängs-ordning, som Constirnlions-Utjkottct fö. restar, men jag har welar i Högloft.
Denna § liar blifvit återremitterad af Borgare-ståndet, uppå yrkande af Herr Gahri, som, i öfverensstämmelse med af honom yttrad åsigt, att fastigheter ä landet endast borde hvart femte år undergå taxering, ansett, att uti (i! § borde uttryckas, att den, hvilkens inkomst utgjordes endast af afkastning af landsfastighet, icke vore skyldig att oftare, än hvart femte år, densammas taxeringsvärde uppgifva; men då ifrågavarande § innefattar endast stadganden af reglementarisk beskaffenhet och blifvit af de öfriga Riks-stånden godkänd, torde återremissen icke kunna till någon åtgärd föranleda. §§ 67, 71 och -109 Vallöf], Borgareståndet har återremitterat hvad Utskottet yttrat i anledning af särskilda utaf Herrar Stolpe och Sandströmer samt Herr Kontrakts-prosten Tegnér väckta motioner dels om förändringar i grunden och sättet för bestämmande af taxeringsvärdet å fast egendom på landet, dels ock om revision af den vid bevillnings-förordningen fogade minimi-tarif öfver värdet af hemman, som innehafvas under egande-rätt, äfvensom Utskottets i sammanhang dermed gjorda hemställan, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes antingen genom en för sådant ändamål nedsatt kommitté eller på sätt eljest kunde linnas lämpligt, låta efter gemensamma grunder verkställa en fullständig undersökning och utredning om så väl den fasta egendomens verkliga värde, som städernas och landets ömsesidiga skatte-bidrag, förmåner och onera, samt sedan i nåder låta förelägga Rikets Ständer resultaten af denna undersökning, med ledning hvaraf Rikets Ständer skulle blifva i tillfälle att bestämma den bevillning, som skäligen kunde anses böra för framtiden utgå.
Innehafvare af återgången vexel vare berättigad, att af vexelgifvare eller öfverlåtare fordra ersättning, antingen genom ny vexel, eller i penningar efter kurs, hvilketdera innehafvaren helst åstundar, för: hufvudstol; ränta efter en för hundrade i månaden ifrån den dag vexeln är utgifveu; mäklare-arfvode; provision till en half för hundrade; protest-omkostnad er och postporto, samt hvad han i öfrigt varit nödgad, att å saken kosta. 55 §. Enär återgången vexel med penningar betalas, då skall den kurs beräknas. sorn vid vexelns utgifvande gälde, derest densamma derefter fallit. Har den sedermera stigit; då räknas den kurs, som gäller den tid betalningen sker. 56 §. Anställes återgångstalan för godkänd vexel; vare godkännaren ansvarig lill vexelgifvaren lör all den skada, som honom derigenom tillskyndas, der den förre, efter hvad i 31 § sägs, till godkännande vaiit förbunden. 57 §. Öfverlåtare, som återgången vexel inlöser, ege emot föregående öfverlåtare och utgifvare samma rätt, som innehafvaren. 8 kap. Expeditions-Utskotlels Förslag till urul. Om protest. 58 §. Protest skall, i närvaro af minst ett vittne, verkställas genom notarius publikus, eller den i hans ställe satt är. Å landet må protest ock kunna ske genom kronofogde. 59 §. Öfver protest skall skriftlig handling upprättas, innehållande: fullständig afskrift af vexeln med hvad derå finnes tecknadt; den sökandes påstående; det svar derå afgifves; det förbehåll som för sökanden af förrättningsmannen göres; orten hvarest och tiden när protesten sker, samt förrattningsmannens och vittnets eller vittnenas egenhändiga underskrifter. 60 §. Anträffas ej den, emot hvilken protesteras skall; bör protesten verkställas vid hans bostad. Kan upplysning derom ej erhållas; bör protesten anmälas hos Konungens befallningshafvande eller närmaste Rådstufvurätt. 9 kap.
Vid öppnandet af ' de namnsedlar, som &amp; tf öljde de prisbelönade skrifterna, befanns. » Sigtrygg Torbrmdsson D vara f örfattad af fru Mathilda ~ ö n i b e r g, f. Stenhmmar oc$)) Från nordisk rot r af fru Maria Anholm, f. Oberg. Det har för komitdn varit gliidjande att iakttaga, att de täflande författarna icke uteslutande uppehalllit sig vid skildringar af lifvet p i landet, sidant det ter sig bland vara svenska barn. Vi. kunna f&amp; för mycket af landtliga fester och utfärder, kryddade med sma äfventyr till lands eller sjös. De nu prisbelönade skrifterna äro afsedda för de äldre barnen kingm, och böra för dem blifva och ungdomen, 14-16 välkomna såsom. goda skildringar och berättelser fraln det kulturhistoriska omradet. Bland de för de mindre barnen afsedda skrifterna har komitén med nöje tagit del af berättelsen n Barnen p i Broby. Da dess omfång icke motsvarar den i annonsen om pris-. taflan bestämda fordran - 150 sidor - har det icke varit möjligt att låta den ifragakomma till erhallande af pris. Komitén har likvid önskat att på detta sätt f&amp; gifva skriften sitt erkäxmande. Då komitén icke har ratt att öppna namnsedeln, ar dess författare tills vidare okand. Flirteckning 6 f ~ e r medlemmarna af Fredrika-Bremer-Flrhundet8 styrelser och komither. $iPrbundets styrelse. Ordinarie meollmmar: Riksantikvarien H. Mildebrand, ordförande, hofintendenten A. Börtzell, v. ordförande, med. doktor C. Nyström, kassaförvaltare, fröken A. Roos, sekreterare; fru S. Adlersparre, fru E. Ankarsvärd, fröken L. Engstrbm, fröken M. Forsell, fru A. Höjer, revisionssekreteraren H. Rohtlieb, fil. doktor fröken E. Fries samt frn S. Whitlock. Suppleanter: fröken G. Elfving, kapten L. A. Hubendick, fröken L. Dahlgren, fru 9.