Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hembär min vördsamma tacksamhet till den Ledamot af StatsUtskottet, som, oaktadt af olika åsigt med mig och med Molionairen i hufvudsaken, likväl visat den liberalitet, att medgifva syftningens riktighet. Det tillstånd af beroende under deras Utskott, hvarmed Rikets Ständer vid förra Riksdagar åtnöjt sig, kan jag icke gilla, och jag kan ej tro, Den 12 Januari). 365 att Rikets Ständers Utskott ensame föreställa Rikets Ständer. Det är deras åliggande, att utarbeta förslag till ledning för Rikets Ständers öfverläggningar, och då måtte det äfven vara deras pligt att emottaga den ledning, som kan vara behöflig. Jag anhåller, att i detta afseende få fästa upmärksamheten på framfarna förhållanden. Sista Riksdagen börjades i Januarii månad; skrifvelsen om StatsRegleringen ingick den 20 November, och BevillningsFörordningen utfärdades den 20 December. Jag hemställer om sådant kan vara meningen; och om det stämmer öfverens med Svenska folkets fordringar, att tiden så uppehälles, samt om det icke är angelägit, att få StatsRegleringen och Bevillningen uppgjorde. Jag tror, att Konungen kan afblåsa Riksdagen efter 4 månader, och att Rikets Ständer då ej kunna svara till, om de genom sin försummelse råkat låta den förra StatsRegleringen och den förra Bevillningen förblifva sådane de äro. Mig vore visst kärt, om det stöde i StatsUtskottets förmåga, att inom föreskrifven tid tillvägabringa en fullständig StatsRegiering, men jag tror det icke. Jag har föreställt mig, att StatsRegleringen innefattar flere föremål, och att den således kan delas i flere Betänkanden. Jag tror, att första föremålet för StatsRegleringen är, hvad som fordras för underhållet af StatsMachinens jemna gång. Dertill höra alla löneanslag för civile och mi - 366 Den 12 Januari i. litaire verk och embetsman, domaremagtens underhåll, skjuts för fångar m. m. För det andra anser jag ett särskilt Betänkande kunna och böra innefatta, hvad nu af Styrelsen begäres såsom tillökning. För det tredje, anser jag ett särskilt
Cederströms förslag, blef RiddarhusUtsk:s förevaride Mern. bifallet, med den förändring, att, i stället för de i Utskis hemställan förekommande orden: »till ett antal af 700 exemplar», infördes orden: »till ett antal exemplar lika med antalet af Ståndets prot.» Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter RiddarhusUtsk:s nedannämnde d. 13 dennes e. m. på bordet lagda Mern. N:o 3, ang:de Hr Brakels motion om utseende af K. o. Ad:s Elektorer samfäldt in pleno; och N:o 4, ang:de Ilr Brakels motion om Hemliga Utsk:s väljande genom direkta val. Hr Tersmeden, Nils: Jag anhåller att få afsäga mig min plats såsom en af R. o. Adis Elektorer, men ändock varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Bänkmän att utse en Elektor i st. f. Hr Tersmeden.
Det bör ej heller lemnäs oanmärkt, att i en midre stad, hvarest finnes universitet med ungefär 400 studerande, det torde blifva svårt, om icke omöjligt, att för alla de gossar, hvilka i och 192 Don 3 December e. m. för fulländning af elementarundervisning, ditkomme från landsbygden och öfriga städer inom detta, af mer än £:dels mill. menniskor befolkade län, finna passande ersättning för föräldrahemmet, och att, äfven om sådant vunnes, kostnaden derföre komme att ökas i förhållande till dermed förenade svårighet. På alla dessa nu anförda skäl, och med kännedom derom, att Malmö stad ämnar att till K. M. ingå med underd. ansökning, det staden måtte fortfarande få äga ett fullständigt högre elementarläroverk, med rättighet att dimittera till universitet, får jag anhålla, att R. H. St:r behagade anslå de för sådant läroverk i berörde stad erforderlige medel, till lika belopp som förunnas öfrige skolor, hvilka till nämnde kategori hänföras; och torde denna min motion varda till StatsUtsk. remitterad. Remitterades till StatsUtsk, Hr Munck, Bror Gust. Reinh., anförde skriftligen: I svit med den sist uplästa (af Hr Sam. von Troil) motion anhåller jag vördsamt att få väcka en annan. Den angår Löjtnant Törnsten, förut officer vid Götha Art.lleg:te, en temmeligen oduglig officer, men förträfflig skollärare. Han begär att den enskilta läroinrättning, han i Norrköping förestår, må, såsom i 49 g af nya skolstadgan antydes, af K. M. blifva godkänd såsom med offentligt högre elementarläroverk jemförlig; men denna jemförlighet utsträckt icke blott derhän, att hans skola får dimittera ynglingar till akademien, utan äfven derhän, att 3:ne af de vid skolan tjenstgörande lärarne må, om de äro Magistrar, få tillgodonjuta samma tjensteårsberäkning, som om de undervisade i offentligt läroverk.
Utan att ingå i något omdöme, huru vida så väl Const.Utsk. som det förstärkta Const.Utsk. band» lat rätt eller orätt — jag tror att Utsk:n i detta fall handlat efter öfvertygelse och respeclerar denna öfvertygelse — vill jag genast öfvergå lill sjelfva frågan. De fleste talare hafva yttrat, att Hr Rydins motion icke vore grundlagsvidrig eller stridande mot formerna; detta är också min åsigt. Om nu så är, så Anner jag icke skäl hvarföre man skall motarbeta en sak, hvilken man önskar måtte gå fram. Man siger att den ifrågavar. lind. anhållan till K. M. vore inconseqvent; detta kan jag ej medgifva. Men det vore verkligen inconseqvenl af dem, hvilka utgjort minoriteten inom det förstärkta Const.Utsk. och majoriteten inom 3 RiksStånd, att icke söka göra deras mening gällande på den väg som är möjlig —• d. v. s. den [af Hr Rydin föreslagna. jag vet icke hvad man skulle hafva att anmärka emot framförandet af den föreslagna önskan till K. M. om utarbetande af ett nytt grundlagsförslag Fruktar man då att vi derigenom skola få något bättre än det vi nu hafva på bordet hvilande? Detta måste val icke vara Ständernes mening? eller vill man icke höra K. M:s tanke i ämnet? Jag kan icke inse de skäl, som härmed stå i strid, eller jag vill ej tänka mig dem. Jag kan icke heller Anna att det skulle kunna skada att hafva ett förslag bredvid Coust.Utskrs vid nästa liksdag; ty då man synes vara så säker om att det mivar. förslaget blifver afslaget, synnerligast som flere af de personer, hvilka röstat för dess antagande, såsom hvilande enligt grundlagen, erkänna alt de icke vilja definitivt antaga förslaget, så är det väl godt alt hafva något i förväg från den andra statsmakten, som kan föranleda att icke all fråga om representationens förbättring må afstanna. Jag fortfar i min begäran om återremiss. Frih. Rehbinder: Hr Lagergren har nästan nog häftigt och, såsom mig synes, utan att välja sina uttryck, angripit del yttrande, som jag förut i denna fråga afgifvit.
Norström. L. S. V S.j N:o 56. för Ulricehamn, N:o 57. för Hjo, C. A. Björkman. Svante Planck. L. S. L. S. N:o 58. för Sköfde, N:o 59. för Christinehamn, Joli. P. Hellström. Nils Mitander.] L. S. L. S. N:o 60, för Sundsvall. N:o 61. för Söderhamn. Jon Vilberg. J. i). Sjödin• L. S. L. S. N;o 62. för Umeå, N:o 63. för Piteå, Jon. Ullberg. Carl J. Örnberg. L. S. L. S. N:o 64. för Luleå, N:o 65. för Mariefred, Carl Johan Ornberg. J. H. Ekstrand. L. S. L. S. N:o 66. för Philipstad, N:o 67• f®r Fahlköping, Nils Mitander. Svante Planck. L. S. L. S. N:o 68. för Alingsås, N:o 6g. för Wimmerby, Jonas Krull. C. A. Björkman, L. S. L. S. N:o 70. för Kongelf, N;o 71» för Sölfvesborg, Immanuel Hök. E. G. Holm. ' L. S, L. S. Riksdags-Beslutef. N:o 72. för Laholm, H. H. Faurell. L. S. N:o 74, för Östhammar, P. N. Forssell. L. S. N;o 76. för Åmål, Fr. Thure Enrothi L. S. N:o 78, för Falkenberg, J. Lindbers, P.soa. L. S. N>o 80. för Cimbritshamn, J. Cronius. N:o 82. för Grenna, P. Lindqvist. L. S. N:o 73. för Trösö, Fehr Malmberg. L. S. N:o 7^. för Säther, Klas Fredr. Linde.
Jag har tyckt mig höra, att Utsk:s förslag innefattade, att summan för belåning på namn måtte återföras till sitt primitiva belopp, eller det, som förut varit bestämdt. Måhända har jag härutinnan hört orätt, och då begär jag, att mitt föregående yttrande måtte anses såsom afgifvet vid den kommande punkten. Jag anhåller emedlertid , att den nu föredragna punkten måtte ånyo uppläsas. Den af Gr. Cronhjelm begärda uppläsning verkställdes. Gr. Cronhjelm: Sedan jag nu hört Utsk:s förslag ånyo uppläsas, anser jag bäst, att det måhända endast lägges till handlingarna; ty då deri talas om ett återförande från nuvarande beloppet, syftar delta ändock på en indragning, som jag hoppas, att R. o. Ad. vid den kommande punkten icke skall bifalla. Hr von Hohenhausen: Utsk:s förslag i denna punkt innefattar dels ett ogillande i lindriga uttryck af Direct:s förfarande och dels en bestämd syftning till indragning; ty att återföra en maximisumma från sitt närvarande belopp till ett annat är detsamma som en indragning. Hvad nu det första angår, tror jag ej, att Direct. gjort sig förtjent af något ogillande, utan tvärtom tacksamhet, då den, med risk af egen förmögenhet, sökt fullgöra testatorers vilja och Ståndets beslut i afseende på stipendiers och pensioners utdelande. I afseende på återförandet af summan finner jag åter det vara tids nog att fatta beslut, när lånerörelsen förekommer. Jag tillstyrker således afslag å nu förevarande punkt. Gr. Strömfelt: Orsaken till detta förslag i TJtsk:s betänk. har varit, att då instructionen bestämdt innehåller, att lån på namn icke få meddelas till mer än 3o,ooo r:dr, men Direct. gått ända till något öfver 80,000 r:dr, har Utsk. ansett sig böra tillkännagifva detta förhållande och deröfver yttra sig. Hr Printzenskjöld: Utsk:s mening har icke af Hr von Hohenhausen blifvit oriktigt uppfattad, om han trott Utsk. hafva åsyftat ett gillande af Direct:s åtgärder.
Ni kan nog göra det sj älf. Seså! Sträjk ar ni nu ? ELISE. Hälst det. SEGERSTEDT. ELISE. (kort) ger upp). Som ni vill. Jag sk a inte besvära er vidare. ( s t i - Jo, lofva mig att ni gör det, i något annat ärende! ELISE. SEGERSTEDT. Man v et ju aldrig, när ni är villig. SEGERSTEDT. Har ni mycket att göra? ELISE. Huru s å? Kanske ni eljes ville prata bort en stund till? ELISE. SEGERSTEDT. (sätten sig på soffkarmen) Ja, men då ska ni prata fort. Jag tycker vi borde komma bättre öfverens och inte alltid gnabbas. Det vore så roligt att engång tala med er utan kvick heter. ELISE. SEGERSTEDT. Åh det gör ni ju som oftast! SEGERSTEDT. Ser ni där! Gissade jag inte att ni skulle svara så? Jag kan det u tantill. Men ni gör det för att ni inte är säker på mig . Ni tror ... ni tror ... ja, jag vet inte hu ru jag ska säga det, ni tror att j ag drifver litet med er! ELISE. Åhå dokto r Segerstedt, tror jag det? SEGERSTEDT. Men det gör jag inte. Nu talar ni värkligen alldeles utan kvickheter! SEGERSTEDT. (litet flat) ELISE. Ska vi då taga ihop med käbblet igen? ELISE. Hällre det, än dumheter! Så vi till slut inte vet ut och in på hvarandra? ELISE. SEGERSTEDT. Det sk a man gissa sig till! ALMA. (in från tamburen med muff och kappa) Åh h å! Det är full dispyt, hör j ag. God dag! ELISE. (emot henne) God dag, Alma! Doktorn vill vi ska tala utan kvickheter, k an du tänka. Men så tag då kappan af dig! ALMA. Nej tack , jag har bara någ ra minuter på mig. Jag kom fö r att l ämna ett bref till tant Segerstedt, sen ska jag strax bort i gen.
Skulder, upptagna inom linien, 3,933: 82. Credit Balans från år 1859: Utgifter: Sappör-kompaniets och krigsbryggeförrådets byggnader Ingeniör-kåren Kommendantskaps utgifter Försträckning mot ersättning Balans till år 1861: Debet. Balans från år 1859: Kontant behållning Uppbörd: Kontant anslag, enligt Kongl. Maj:ts stat, Ersättningar Indelta Arméens utredning Yärfvade Arméens beklädnad Försäljningsmedel Balans till år 1861: Balans från år 1859: Utgifter: Beklädnadshjelp för Underofficerare 13,071^ 20. Förrådens diverse behof 17,884: 53. Byggnader och reparationer 2,315: 88. Sängkläder och servismedel 8,240: 31. Medicinaloch instrumental-attiralj 1,000: — Transportkostnader 2,071: 19. Försträckning mot ersättning 108,822: 78. Balans till ur 1861: Förskotter, upptagna inom linien, 638,879: — Summa 1,319,404: 18, § I Det öfver kruträkniugarne upprättade sammandrag utvisar, att behållningen af krut i Kronans förråder utgjorde vid 1860 års slut: Centner. Skålp. Godt handgevärsoch styckekrut, svenskt 37,444: 59. Dito Dito Godt bergskrut Störtadt eller reparabelt krut Mjölkrut. Odugligt krut. Enligt hvad af sednaste revisionsberättelsen inhemtas, utgjorde bristen i ^de till 41,000 centner bestämda upplagen af godt handgevärsoch styckekrut vid 1859 års utgång 3,368 centner 22 skålpund, hvilken brist, på sätt här ofvan synes, vid 1860 års slut nedgått till 3,005 centner 30 skålpund. § 2.
Om någon vill sälja en vexel, då cursen faller, så bör Banken köpa den. Då är trassenten i detta fall tryggad; men om remittenten finner sig behöfva remittera vexeln, då cursen är högre, så måste detta vara hans ensak. Detta är väl menligt för importen, men verkar följaktligen alldeles icke i en riktning motsatt den, som är det allmännas intresse, nemi. alt importen icke ökas, utan tvertom tillbakahålles. Det är också, genom möjligheten att vintertiden, under det silfver icke gerna kan ifrån Banken exporteras, men dä importörerna skola betala sina utrikes gjorda reqvisilioner, köpa vexlar i Banken, som importörerna erhålla ett medel att med lätthet göra dessa liqvider. De ordentliga kunna säkerligen begagna den tid, då cursen är lägre, för att göra sina re - De ii 7 Februari. 145 remisser till utrikes ort. Jag skulle derföre tro, att denna omständighet, såsom icke motverkande det ändamålet att minska importen och hindra cursen att stiga, ingalunda har varit menlig, utan tvertom medfört sin nytta. Af de skäl jag anfört, inses, att depositioner af silfver icke gerna kunde äga rum med vinst, utan att cursen skulle vara ofantligt låg; men jag får äfven fästa uppmärksamheten på, att då man tager i betraktande skillnaden emellan 30 dagar och 37 dagar, så kostar vexeln för remitlenten verkligen icke mer än 127 sk. 8 r:st., således under pari. Delta är en anmärkn., som jag vågar framställa emot de i Ilr Skogmans förslag utsatta 30 dagarna. Det torde visserligen vara öfverflödigt att jag yttrar mig i detta ämne, då man har sagt, alt en anmärkn. som endast göres af en ledamot inom ett lliksSt., icke kan vinna något afseende. Jag har emedlertid velat yttra dessa anmärkntr såsom en reservation emot det beslut, som i delta fall lärer komma ali fattas, och vill önska att icke erfarenheten må komma att besanna de farhågor, jag i ett och annat afseende har framställt. Gr. Horn, Claes Fredr.:
— Dock äga Fullmägtige al til belöning för Lxtra arbeten samt (ZratiticLtioner lil dem af Betjeningen, hwilka wisa synnerlig flit och fficklighet, ärligen tils widare, efter hwad förut warit manligt, äisponers, en 8umln-r lil och med (;oo) Fem Hundrade Riksdaler, men alli emot redo och räkning; ankommandes det pa Fullmägtige ar tilse, der nägon utgift häraf ej oftare sser, an da omständigheterne sadant kunna fordra. Och får denna 8umma nägot icke ur-balLncer-18, Utan bör hwad för äret icke kommer ar mgifwas, blifwa en besparing för Merker. 3 §. De Uppä Riksgälds - Lcmt0i'ret8 Oräinaris Stat Uppförde Sytzlor, nemligen: för Fullmägtiges kx° petition, Lommi88:,rierne, Ombudsmans . Lontoiret, BokflutsLoutoirst, Bokflursoch LasbS-Lontcriren, ^6- Den 29 Mars. e. m. 1ZZ7 Kevik>io,i8'Lc)ntoiiet och Wakt-Betjeningen, til hwilka Tjensteman icke arv revan orventeligen conLlimergcle, böra, efter föregångne och tiri detta ksistemente stadgade ^onn-Uiceter, ordenteligen tid sattas och Lonstuutorigl a dem Utfärdas; och wid hwilken Tjenste-reglering atta af Fullmägtige meddeldce Förordnanden at endast tils widare förrätta, antingen de a förra Ordinarie-Staten uppförde Sytzlor, etter ock af Futtmagtige pä behaglig tid inrättade Befattningar, til deras kraft och werka» komma at uphöra.
För det stora flertalet af mindre jordbrukare blir det nemligen en komplett omöjlighet att inrätta sin brän vinsredskap och sin bränvinstiflverkning efter de nya grundsatser, som nu äro i fråga, och de jordegare, sorn dertill möjligen kunde ega utvägar, betänka sig säkerligen tvänne gånger, innan de med bränvinsläbrikanteriia inlåta sig i en täflan, som, under så olika tillverkuingsvilkör, alltid mäste slå sig ilia ut. Att under sådana förhållanden kalkylera de mindre pannornas årliga åfverkning till 6 millioner kannor, är en orimlighet, och vi påminna i detta hänseende endast derom, att de mindre brännerierna i riket, sorn lif 1832 voro till antalet 55.172. år 1858 nedgått till 2,481. det vill säga tili knappast mer än Vindel af förrå numerären. Då sådant kunnat hända i en tid, som, enligt Herr Byrå-chefen Nykander» uppfattning varit för de mindre brännerierna till ders grad gynnsam, att dessa, enligt bemälde Herr Byrå-chefs antagande, — för hvilket antagande denne embetsman likvisst ännu är oss bevisningen skyldig, — skulle usider sistnämnde års bräuuingstid hafva tillverkat mera än 5 gånger det afsedda beloppet och sålunda er* lagt endast tredjedelen af den i författningen förutsatta afgift; — hvad skall väl icke dä hända i ers tid dä de mindre brännerierna, ställda under kontrollörers tillsyn, få betala lulia skatten för hvarje tillverkad kanna och derutöfver drabbas af omkostnader, sorn blifva jemförelsevis drygare i män som bränoerifet är lillst. 30 Sammansatta BeviH».-, Lagsami Allm. Be sv,- och Ekon. Utsk< fiel. ,VJ 4, Om vi derföre anlaga att en ny minskning af 14/15:delar i de mindre bränneriernas antal, böra vi icke beskyllas för öfverdrift, och af de 160 eller 170 mindre briinnerier, som sedermera skulle återstå, biifver skatten en obetydlighet.
I ordinarie aflöning R:dr 91,620: med 20 proc. förhöjning derå 18,806: 110 426* jsamt tillika, enligt 242 och 243 §. §. af Eanco-Reglementet, såsom bestämda anslag till personer inom Verket (efter afdrag för åtskillige der upptagne, men, redan före den nya regleringens bringande till [ verkställighet, indragne arfvoden) på Om kostnads-Räkningen j - 4,893: 16. —. eller (oberäknadt Ljuspenningar) tillsammans - R:dr 115,319: 16. — Enligt den af Banco-Fullmägtige fastställde nya Aflönings-Staten åter är beräknadt att, tills vidare, utgå: å Löne-Staten (utom förenämnde s:ne Commissarie-Löner) ett belopp af - R:dr 103,580: samt å den så kallade Bestämde Supplementar-Staten 4,896: 32.— och å Surnumeraire-Staten 3,600: eller (oberäknadt ljuspenningarne) tillsammans 112,076: 32. —- hvarigenom alltså, för det närvarande, vunnits en årlig besparing af - 3,242: 32.—115319* j6 hvilken kommer att ökas i den mån de å Surnumeraire-Staten upptagne personer, på ett eller annat sätt, derifrån afgå; hvaremot i sistnämnde Aflönings-Summa icke finnes inbegripen den förhöjning uti de 6 yngre Commissariernes lönevilkor, från i,44° R^dr till 1,600 R:dr för hvardera, sorn. Banco-Fullmägtige ansett sig böra för dem föreslå; men hvartill de, enligt hvad i nedanstående 10 §. närmare omförmäles, hittills icke kommit i åtnjutande.
StatsUtsk. kan man icke göra någon räkning i della fall), alt då arbetet för embetsmännen i Riksg.contoret icke i någon mån kan jemföras med det i Rikets collegier, så måste jag säga, att då collegiernes rådsembete» äro uppförda lill 1600 r:drs lön, deraf en del af R. St. på StatsUtskis tillstyrkan och genom förstärkt SlalsUtsk:s slutliga votering blifvit förklarad för arfvode, och deremot dessa commissarie!' nu tilläggas såsom lön 2000 r:dr, så äro de tjenstemän, som betjena R. St. i deras verk, helt annorlunda 128 Den 3 April f. m. lottade, än Statens embetsinän, som likväl förestå långt vigtigare oell ansvarsfullare göromål. Gr. Mörner: Jag vill endast i afseende på det yttrande af Frih. Sprengtporten, att tjenstemännen innin R. St:s verk ej äga utsigt till befordran i andra verk, yttra några ord. Jag kunde nämna åtskilliga exempel i detta afseende, men vill för det närvarande inskränka mig till ett enda, som under riksdagens lopp har inträffat. Det torde nemi. ej för StatsUtsktsledamöter vara främmande, huruledes en commissarie i Riksg.cont. förflyttades till landssecreleraretjonsten i Hernösand. Det är dessutom en känd sak, att desse tjenstemän med sina befattningar i Riksg.contoret förena tjenster på Rikets stal eller inom andra verk oell således kunna likasom Rikets öfrige embetsmän i sin tur avancera, hvilket de äfven göra. Frih. S pr eng t por ten : Jag instämmer fullkomligt med Frih. Cederström derutinnan, att R. St ej kunna på något sätt påräkna det nuvar. StatsUtsk:s åtgärd vid denna riksdag i förevar, fråga, isynnerhet vid det förhållande, att 1\. St. bifalla detta betänk.; ty då är frågan, såsom man lätt inser, fullkomligen afskuren ifrån Utsk:s vidare behand Med anledning af hvad Gr. Mörner yttrat, får jag erinra, att R.
R:dr 32 sk, för en tillverkning af 100 Skeppund Stång, jern, sorn, efter vanlig Hamrnarskatts-beräkning, endast drager beskattning med Ett, eller i vis. sa fall, Två Skeppund Stångjern: att, om Innehafvare af recognitions-smidesrätt icke ens begagnar denna rättighet, måste han i detta fall derföre betala dubbel Hammarskatt; och att sålunda en del af samma slags tillverkning vid ett och samma Bruk betalar 3 a 4 gånger högre skatt, än den andra, utan vidare fördel, än den, j.om alltid borde anses gifven, att vid redan, med Behörigt tillstånd, inrättade verkstäder få drifva tillverkningen till den möjligen största höjd; hvarföre Motionairen, under förutsätt,’ ning, att jemlifchet i beskattnings-grunden är det stora ändamål, som bör sökas, anser dertmed öfverensstämma, att recognitions-smidesrätlen bör från Bevillnings-afgift befrias, helst han förmodar en så beskaffad rättighet flerestädes ej blifvit sökt, qm .1803 års Kongl. Förordning BfcvillnUtskottås Betänkande N:ö lod 7 stadgat Bevillnings erläggande för den, lika» som för det nya Hammarskatts-smidet, Utskottet, som tagit detta under öfvervägande, delar icke Motionairens åsigt, att uti 1823 års Bevillnings-Stadga saknas bestämd grund för Bevillning af recognitions-smide. Denna benämning är väl icke begagnad, men då samma Författning (pag. 50) ej mindre har uttryckt: Den för hvarje Bruk tillåtna tillverkning, än stadgar att ”vid de Bruk, som ega oinskränkt smidesrätt, skall förflutna årets tillverkning, som af egaren behörigen uppgifves och med vederbörande Embetsmäns intyg till riktigheten styrkas bör, för Bevillningens utgörande, tjena till grund, måste otvunget deraf följa, att de föreskrifter, som gälla för det hela, äfven sträcka sig till hvarje del, således ock till recognitionssmide, der något dylikt är tillåtet.
Denna ansenliga summa understiger dock hvad såsom brist i 2:dra hufvudtitelns anslag till fångars vård och underhåll, uti ofvanberörde liqvid, blifvit Riksgäldskontoret till ersättning påfördt, emedan beloppet häraf utgjort: för år 1843. 416,425: 4. 10. för år 1844 329,500: 1. —. och för år 1845, för hvilket år detta anslag ökades med 100,000 r:dr, eller till dess nuvarande belopp, 4 5 0,0 00: 2 6 7,947: 58. Således hafva bristerne å alla de öfriga förslagsanslagen under nu ifrågavarande tiderymd mer än till fullo betäckts genom de i samma liqvider Riks gäldskontoret tillgodoförda öfverskotter och besparingar. 44 Stcits-Utskottets Utlåtande, N:o 78. Med hänsigt till den ådagalagda otillräckligheten af förenämnde anslag, har Utskottet, i sitt utlåtande angående regleringen af utgilterne under riksstatens Andra hufvudtitel, redan tillstyrkt, att samma anslag förde kommande åren måtte ökas med 500,000 r:dr; hvarförutan Utskottet jemväl ansett sig böra föreslå förhöjning i några af de å 4:de hufvudtiteln uppförda enahanda anslagssummor; och skall Utskottet ej heller vid uppgörandet af dess förslag till de ännu återstående utgifts-tittlarnes reglerande, förbise den af revisorerne antydda augelägenheten deraf, att, så vida Riksgäldskontorets skuldsättande vill undvikas, förslagsanslagen i allmänhet så beräknas, att de ungefärligen motsvara dermed afsedde utgifter. 27:o Angående brist erne i det å riksstatens 8: de hufvudtitel, under benämning: lön till Biskopen pä Gottland, uppförda anslag.