Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Äfven der tillhörde barnen skolorna, och så många landtmän, som förmådde det, skickade in söner och döttrar till städerna för att der än ytterligare få hågen qväfd för ett naturenligt lefnadssätt och i stället tillegna sig stadslifvets lyx och vekliga seder. D e fattigare landtborna kände djupt det tryckande i skolbördan; men afvänjda från allt sjelfständigt tankelif, tröstade de sig, generation efter generation, med, att alla dessa onaturligheter, som upphäfde lydnadsförhållandet emellan föräldrar och barn, gjorde dessa senare till blott och bart en börda för hemmen, » skulle så vara, emedan det var så ». » Barnen i alla samhällsklasser kände instinktmässigt, att här öfvades groft våld mot deras natur, och att deras friska knoppningstid ödelades, och de flesta barn visste, att der hos föräldrarne ej fans någon varmare kärlek till ett kunskapsväsen, som ej satte större frukter, än att hundratals ynglingar och flickor stodo hjelpoch redlösa, då lefnadsbana skulle väljas; derför blef det allt mer och mer vanligt, att barnen blott läste för examen för att slippa stryk, för att möjligen få — hur sade ni? — jaså, premie; med ett ord, blott för skolan, hvilken hvarken af ungdomen eller de äldre sattes i förbindelse med lifvets kraf. » Ehuru motvilligt, måste våra förfäder ändtligen öppet medgifva, att de väntade frukterna af denna plantering blifvit sodomsäplen, och att krattning, vattning och blomsterdekorationer kring denna ej tjenade till annat, än att göra saken värre. I stället för den emotsedda bildningen hade här kommit en så cynisk råhet, att ni, vinge främling, skulle gripas af skam och blygsel, i fall ni i våra bibliotek såge de exemplar af böcker, som blifvit förvarade, böcker, skrifna af unga qvinnor och ynglingar, hvilka då, i dessa det moraliska förfallets dagar, voro tongifvande inom literaturen. Njutningslustan, sjelfviskheten — den kallades då » personlighetsprincipen » — slutade ej sällan med brott mot eganderätten, ännu oftare med sjelfmord.
Sr belagd, samt derefter, fastän af fångvaktaren tre gånger anropad, på flykten sig be. gifver, inser Utskottet r-j något oskäligt äfventyr for fångens lif vara att befara. Om det, å ena sidan, är sanni, alt den klädedrägt eller det kännetecken, hvarmed fången , efter Utskottets förslag, bör vara försedd, ej kan skönjas på långt afstånd eller i mörkret; sa enär det, å andra sidan, stadgas, att skjutningen ej får ega rum, utan att fångvaktaren är viss , att den flyende är på föreskrifva sätt utmärkt , synes ej eller denna invändning innebära något giltigt skäl till förslagets förkastande. De förslag, TTerr Friherre Åkerhjelm. och Herr Stråle framställt, anser Utskottet för sin del icke lämplige. — Det förra är i det afseendet öfverflödigt, att bestämd Lag redan finnes för det fall , då fånge utöfvar våld å sin väktare, eller ställer sig till motvärn, eller någon söker med våld taga fånge lös. Hvad åter angar den del af samma förslag, som åsyftar rättighet för vaktknekt att nyttja det vapen han eger, när han hotas med anfall af fånge, eller fången ej åtlyder vaktknekts uppmaning, då denne honom från rymmande hindra vill; så lärer ett sådant stadgande finnas alltför j8 LagUtskoUets Utlåtande Nio l56. obestämdt. För ogillande af Herr Slralex förslag synes den anmärkning tillräcklig, att detsamma innebär öfverlemnande af lagstiftningen i detta ämne åt verkställande magtens godtycke. Den enda anmärkning, Utskottet funnit 'sig kunna godkänna , är den , att Utskottets förslag ej innehåller, hvad dock i motiverne är antyd:, att Dom eller Utslag , hvarigenom fången blifvit till dödsstraff eller lifstidsfän. geise skyldig känd , skall hafva vunnit laga kraft; och får Utskottet, i anledning deraf, tillstyrka , att början a£ Lagförslaget må erhålla denna lydelse :
Kammarrätten för år 1854 med anmärkning, samt år 1855 utan anmärkning, inhemtas följande förhållande: Debet. Balans från föregående år: — Uppbörd: Extra dito, ersättning till Strömsholms stuteri för förlorad inkomst i följd af eftergif vet arrende, 5. 10. Landtbeskällares underhåll 120: 45: Dito till i lyinge 5,639: 28. — 3,560: — —' Räkenskaperna hafva för båda revisions-åren undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten, utan anmärkning för år 1854, men med anmärkning för år 1855, och framställa förhållandet emellan inkomster och utgifter på följande sätt: Debet. 1854' 1855, Balans från föregående år: Uppbörd: — Balans till påföljande år: Balans från föregående år: Utgifter: Pensioner 34.1: 344: — —• — Upphandling af inventarier och förbruknings persedlar m. m 7,667: 13. — 6,355: 41. 3. Afskrifning för misslyckade betäckningar 506: 32. — 680: — —• Kostnad för uppförande af ridhus-byggnad 19,502: 42. — 161 — Balans till påföljande år: Den Stuteriet tillhörande fasta egendom hax-, enligt afgifna spanmålsoch fourage-räkningar, afkastat: Halm r 21,391. — 22,596. - Å denna spanmål och foui-age har något värde i räkenskaperna icke varit synligt, med undantag för år 1854 försålde 300 samt år 1855 200 t:or hafra, äfven för 20,210 LU. hö, som under år 1854 blifvit dels försålde, dels, med stöd af Kongl, brefvet den 28 Mars 1854, med penningar löste. Af räkenskaperna inhemta» följande förhållande nied vid detta, Stuteri befintliga kreatur: Behållning Behållning från vid förra året. Tillkomst. Afgång. årets slut. Tjur 1- < • Tjur 1. ll - — 162 — År 1854.
Berghman väckta motion örn Båtsmans fördubblingens återställande; fann Hedervärda BondeStåndet, att sedan Kongl. Maj:t och Riksens Ständer genom 80 i Regeringsformen den 6 Juni !8og beslutat, att Båtsmanshållet af Rotering och Indelning skulle förblifva vid det upprättade Indelnings-verket och att ingen ny eli^r tillökad Rotering utan genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut kan tillkomma, samt genom Kongl,t Majits Nådiga Kungörelse rörande Förstärknings-mqnskapet, af den 23 April 1811 , uti 7 punkten vore förordnadt, att sedan förstärknings-manskapet blifvit uppbådadt och utgått, ali Vargering och fördubbling skulle försvinna, utom på de orter der den sorn, en stående Corps anses; så enär det måste vara enahanda, ehvad fördubblingen , såsom en följd af Coriscriptionen eller såsom ett vilkor dervid, blifvit upphäfven , och den förmindskning i Sveriges försvar, sorn genom fördubblingens upphäfvande tillkommit, är ganska obetydlig i jemförelse med den tillökning, som Conscriptionen gifvit 5 så anser Bonde-Ståndet den väckta frågan vara af den beskaffenhet, att den enligt 2 Morn. 81 §, i Regeringsformen ej bordt af Besvärs-Utskottet upptagas , och kommer förthy, att utan pröfning^ alldeles förfalla; skolande de Den 14 Juli, ll6t öfriga Respectiva Stånden vördsamt och vänligen inbjudas, att med Bonde Ståndet häri sig förena. Ut supra, ; Ex Protocollo Olof Werlin. ^ s. 0.
I anledning häraf har Kongl. Majt. under den 22 Dec. i83a i Nåder förklarat, att då Motala Verkstad, med afdrag af kostnaden för ofvanberörde serskilda ångpanna af koppar, för ifrågavarande Post-ångfartyg med machineri och ångpanna af jern undfått q5,58o R:dr 2 r sk. 11 r:st, eller nära den summa 96,000 R:dr, som Ångfartyget Prins Carl, af lika storlek och beskaffenhet med Motala, kostade i England, der arbetslöner ocii materialier äro betydligt dyrare än i Sverige, samt enär beställningen af meranämnde Ångfartyg vid Motala, der Post-Verket under byggnadstiden i flere månader måst underhålla ett Ombud, dels för att tillse, det fartyget b 1 ef ändamålsenligt inredt, dels ock för att påyrka arbetets fortskyndande, för Post-Cassan i sjelfva verket medfört större kostnad, än om fartyget - Stnts-XJtskettet: Berättelse N;o 328. 9 tyget i England hade blifvit beställdt och b\rggdt, Kongl. Ma]:t icke funnit skäl att å GöLha Canal-Directions ofvanberörde underdåniga ansökning fästa afseende; i följd hvaraf Kongl. Maj:ls högstberörde Nådiga beslut al dea 11 Februarii i832, angående liqviden för meranämnde Ångfartyg, korame stt fortfarande tjena till efterrättelse. Vid detta förhållande och då någon talan emot Post-Verket icke blifvit i laga ordning af Verkstads-Directionen anställd, anser Utskottet detta ämne icke påkalla någon Rikets Ständers åtgärd. Norrska Post-Verkets äldre skuld balanceras fortfarande lill lika belopp, som den uti Revisorernes berörde Berättelser blifvit upptagen, eller i6,485 R:dr 34 sk 2 r:st, med lika anteckning som förut, eller, ”ali tvist uppstått om liqvidalionen, hvilken beror på Kongl. Maj:ls Nådiga pröfning.”
Syne-rätten bör då anbringa ett fast vattenmärke och i sitt utslag noggrannt beskrifva detsamma samt bestämma i hvad förhållande dertill så väl högsta som lägsta vattenhöjden får hållas, med åläggande för sökanden att så inrätta och sköta sin byggnad, att dessa vattenhöjder aldrig öfverstigas. Resultatet af ofvannämnda undersökning bör innan dom fälles underställas granskning af Chefen för det Vägoch Vattenbyggnads-distrikt, inom hvilket byggnaden är föreslagen. 2:o. Då fråga väckes om ändring eller utrifning af sådan byggnad eller dam, som af ålder varit, eller för hvilken vattenmärke finnes utsatt, utan att det genom laga kraftvunnen dom är afgjordt, huru stora flod vattens-öppningar skola finnas eller till hvilken höjd flodvattnet tillätes stiga, skall en likadan pröfning och undersökning, som ofvan är omnämnd, företagas, vattenmärke utsättas, och jemte den föreslagna förändringens beskaffenhet och de flodvattens-öppningars bredd och djup under vattenmärket, hvilka byggnadens eller damens egare ålägges att för framtiden vidmagthålia, i utslaget noggrannt beskrifvas. Förändringen skall dock, jemlikt Kongl. Förordningen af den 20 Januari 1824, verkställas på deras bekostnad, som deraf hafva fördel, ofvanför liggande vattenverks egare, som genom förändringen befrias från bakvatten, ibland dem inbegripna. 3:o. Vattenverksegare må under de tider, då brist på vatten för drifvande af deras verk eger rum, vid vattenfall eller i laga ordning tillkommen dambyggnad, tillstänga kungsådra och använda hela vattenmängden för sina verk, dock med skyldighet att ej förhindra flottning, der sådan förr skedt, äfven vid lågt vatten, att hvarest privilegierade fisken deraf bero, under sex timmar af dygnet bereda fisken fri genomgång, och att vid flod hafva undauröjdt alla för ifrågavarande ändamål tillkomna tillfälliga fördämningar. 4:o.
Extr a-ordinarie Inkomster, hvilka, jemlikt 60' § Regerings-Formen, såsom Bevillning utgå: 29:o. Tullmedlen, hvilka vid sednaste Statsregleringen beräknats till en netto-inkomst af 3,730,000 R:dr eller, med tillägg af 800,000 R:dr för Tullverkets stat och utgifter, till ett bruttobelopp af 4,530,000 R:dr, men nu antagits till en netto-inkomst af 3,900,000. samt utgifterna till 1,000,000. eller ett bruttobelopp af 4,900,000. 30:o. Salu-accis af städerna, såsom vid sednaste Riksdag 2,000. 31:o. Postmedlen, såsom vid de sednaste tvenne Statsregleringarne, till ett bruttobelopp af 600,000. Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. om Statsverket -i 855. CharIcu-Sigillatce-medien, på grund af Rikets Ständers skrifvelse den 2 September 1851, upptagne, enligt den då fastställda beräkning, till .. 684,800. 33:o. Bränvins-afgiften, beräknad år 1848 till 700,000 och år 1851 till 650,000 R:dr, men nu, efter medium under de sednare åren, endast upptagen till 550,000. Restantier, hvilka, liksom vid sednaste Statsreglering, upptagits till 180,000. Summa Banko R:dr 11,587,560. Enligt den af Stats-kontoret sålunda uppgjorda beräkning skulle alltså, utom det från Riksgälds-kontoret af bevillningsmedlen lemnade bidrag för statsbehofvens fyllande, hvilket, enligt sednaste statsregleringen utgjorde 1,183,880 R:dr om året, Stats-Verkets årliga tillgångar blifva: Ordinarie Inkomster : . Extra ordinarie d:o , 6,736,800. Restantier „ 180,000.
De seglande fartygen finnas, med nödig förändring, om så erfordras, att tillgåoch böra de dertill tjenliga för ändamålet dels förändras och dels oförändrade bibehållas.» »Kostnaden för den ifrågavarande nya materielen i sin helhet, hvars underhåll dock kan antagas komma att jemförelsevis fordra ringa utgift, uppgår visserligen, enligt de af Komitén för afgifvande af förslag till Sjöförsvarets tidsenliga ordnande uppgjorda och, så vidt nu låtit sig göra, noggranna beräkningar, till en summa af 20,000,000 Rdr Rmt; men frågan gäller också ingenting mindre, än att anskaffa en till alla delar ny Flotta. Andra Stater hafva att gå samma väg, och Sverige bör åtminstone deruti finna sig bättre lottadt än de, att det både eger de yppersta mäterialier och i det hela kan af förändringen förvänta den fördel, att landets försvar i följd deraf mera betryggas. Att något mindre, än här blifvit uppgifvet, icke kan för Sverige ifrågakomma, så framt det vill bibehålla sin sjelfständighet och andra nationers aktning, är emellertid lika tydligt, som att de uppoffringar, landet måste derför underkasta sig, blifva ganska ansträngande. Bil. N:o 4 till Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. Komités underdåniga betänkande med dervid fogade bilagor, hvartill jag utbeder mig ali i underdånighet få hänvisa, ådagalägger fullständigt den nuvarande materielens beskaffenhet och ställningen i öfrigt; och måste derigenom blifva klart för en hvar, att skyndsam åtgärd för åvägabringande af förbättringarna är af nöden. Först och främst måste dock det Yttre Sjöförsvarets materiel upphjelpas från dess nuvarande otillfredsställande skick. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 RIKETS STÄNDERS #HStt2ttXX«<D3KlBIiriD32Il&£t3 V mb et sBer ät t else för åren 1844 och 1845. ö®©CåC)©Ciil, 1846. P. A. Nobstedt & Söner, Kongl. Boktryckare. ;\f Rikets Höglofl.
Då man finnér alt industriidkarne sjelfva icke dragit i betänkande, att för ändamålet göra så stora uppoffringar, tror jag icke att det kan vara H. o. Ad:s afsigt att vilja undandraga detta företag ett understöd af 1,500 rdr. Hr Montgomery; Det förnämsta skälet, hvarför Utsk:t afstyrkt denna motion, har verkligen varit, att några vidare upplysningar i ämnet icke erhållits; men då jag funnit den af Frih. Bonde nu meddelade utredning vara ganska nöjaktig och, i likhet med honom, tror att en sådan industriexposition skulle kunna vara af stor nytta, instämmer jag i det af bemälde Frih. gjorda yrkande att il'rågav:de lilla anslag måtte beviljas. Med afseende å nutidens förbättrade kommunikationsanstalter och den lätthet, som derigenom blifvit beredd att komma till bufvudstaden, kan man icke anse, att det endast är Stockholms kommun, som har gagn af denna samling, utan måste medgifva, att en ganska stor del af riket kan deraf draga fördel. Jag förenar mig således uti Frih. Bondes yrkande. Hr von Ehrenheim: Jag kan icke neka, att det af Utsk:t anförda skäl är för mig så tillfredsställande, att jag måste begära bifall till den nu föredragna punkten. Det synes mig nemi. gifvet, att, på sätt Utsk:t anfört, samlingar skulle kunna göras i åtskilliga riktningar; men att man derför icke kan yrka, att staten skall lemna de för alla sådana företag nödiga bidrag. Ett sådant sätt att tillvägagå vid anslagsfrågor är en farlig väg att beträda. Oaktadt de af Frih. Bonde nu meddelade upplysningar, finner jag för min del denna samlings ändamål och gagn vara så outredt, att jag ej kan tillstyrka bifall till motionen. Gr. von Platen: Då jag odeladt gillar åsigten om borttagandet af alla onaturliga skydd för näringarne, skulle jag förebrå mig, om jag icke gjorde allt för deras befordrande på naturlig väg. lili England, der den enskilda verksamheten öfverlemnas så mycket åt sig sjelf, skall dock den, som gör sig Den 3 Juni f. m. 25 besvär att besöka Londons museer, finna, hvilken vigt man fäster vid alt understödja industrien i denna rigtning.
Nidderskapet och Adeln afsägelse af ännu innehafwande privilegier, emot förutsatte willtor, qtt de öfrige Ständen äfwcn afsäga sig alla privilegier, Lgir Den 6 April. förmäner och rättigheter, som kunna tillhöra dem enskilt^, den jord de aga eller den rörelse de idka m. m. Högloft. Ridderffapet och Adeln ätffiljdes kl. 2. In lillem krotocollr 6. 8j15verLtoIpe° Dagen den 6 April. Plenum kl. half 5 eftermiddagen. Npbrvts forsta Clastens Herrar Elcctorers Lista till mal af Ledamot i Allmänna Beswärs - och OeconomieUtskottet efter Friherre Hermelin, Lamuel OuZtss, och befants dertill wara utsedd N:o 2;z Friherre Langels, Inkan ^uzust, GeneralMajor, Com. af L. O. 8t. Högloft. Ridderffapet och Adeln ätffiljdes derefter. In kclem ?rotocolli 6. Lilverstojpe. Den LO Aprtt. LS7 Tisdagen den 10 April. Plenum kl. half i. Ordförande under Herr Grefwens och Landt - Mars skalkens sjuklighet, Herr Grefwe ^acob -le is Lsill,-. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hällit i Högloft. Niddcrffapcts och Adelns Plenum den 6 April rgio. S. D. Wid förnyad föredragning af Riddarhus, Utskottets afgifne och den sy sistl. Mars pä bordet lagda Memorial, r anledning af den till Utffottet remitterade fraga, om stora Riddarhus - Salens förseende^ med Kakelugnar till näst inträffande Riksmöte, beflöt Högloft. Ridderskapet och Adeln, i anledning af gjorde Anmärkningar wid Utflotters yttrande i detta ämne, att det samma jemte Anmärkningarne till Utffottet äterremittcra, med anmodan att dervfwer skyndsamt under loppet af nästkommande mecka med förnyadt utlåtande till Högloft.
i vank skoläm., musik o. a f b in e. ten o 9-årig flicka i vanliga skolämnen, språk, kande äga att före denna månads utgång h r c h väfning. Obs! moderat p musik och handarbeten. Rum måste del h as ospitalskontoret inlämna sina ansökningsandarb. Svar UK » Margit », Linköping p. Sv. ar till » A. », Wentlinge p. r. (408) med eleven. Lön 100 kr. Svar till » Fr h iandlingar. (G. 4153) den kan komma i åtanke, som företer nå usik, Önskar inackordera sig i fam go n treflig bättre familj, att mot fritt där m v i n - uthyras af e r k l i g t g kan påräknas. v r r k e gå frun til handa och vara behjälplig r själf mö o b d le t ra, hem ÖR BILDAD, arbetsam och ordentlig tyg såväl om full kompetens som om v v i e hvarför möbler ej b AKTIEBOLAGET m ed - handarbete, kunnig i linnesömnad. s h k ö a fv flicka, som önskar öfva sig i husliga lig förmåga att leda ett större bageri, dels F e r finnas. S v a r till » idning älst uppåt landet. Önskar anses som k fa o - nt. H. D. », (T sslor finnes plats nu genast i tjänsteman a s t - t sökanden bör hafva en ålder af m H STOCKHOLMS HANDELSBANK f s a y m 412) m i l j e m e d l e m. (405) NGA DAMER eihålla billig inackord miljemedlem », Hudiksval p. r. (391) 35 och 40 år och om möjligt iakttaga sk p a er1899 », Landskrona p. r. ring i England. Undervisn. i vanl. Adress till 4 sept. 8 A, Stockh. (S.T.A.633 Stockholm — Öfre Norrland, E strax plats å kontor. Afskrift af betyg m n. in m gsf. örmånerna utgöras af 375 kr.
Då, såsom Utskottet föreslagit, a| timma öfverhufvud borde beräknas för körning och omlassning på hvarje mil, och således på hela dygnet, om transporten natt och dag fortgeck, ej kunde beräknas mer än circa 10 mils väg, bör ingen svårighet uppstå för vederbörande, att noggrannare bestämma liden, dä de skjutsningsskyldige böra inställa sig; jag föreslår derföre, att väntliingsskjddigheten mätte så bestämmas, att den utsattes till 6 timmar, hvarefter den till denna skjuts budade må få resa hem, samt att hela denna väntning må ske utan väntningspenningaf, emedan det i allt fall torde vara osäkert, huruvida ersättningen kommer rätter man till godo; detta torde finnas så mycket billigare, som de långa förut inträffade vänlningarne till största delen härledas från den lägre Kronobeljenin - 126 Den 3o April e. m. gens ansvarslöshet, blott Kronans effecter framfördes, utan det ringaste afseende på de skjutsandes mer eller mindre olägenheter. Derjemte skulle jag anse nödigt, att någon tyngd bestämdes, hvaröfver ett par hästar ej må lastas, som vid det bästa väglag ej borde få öfverstiga 3:ne Sk®, men som borde nedsättas, då transporter anbefallas höstoch vår-tiden vid tunga vägar, till högst a:ne Sk® vigt, och hastigheten vid forslingen dessutom lämpad efter väglaget, så att det ej ovilkorligen stadgas, att milen skall ti 11 ryggaläggas på 2:ne timmar, utan tillböra Konungens Befallningshafvande, att derom efter omständigheterna föreskrifva vid marcheroutens uppgörande.
Ropades ja. Då Hr Gr. o. Landtm, vidare hemställde om R. o. Ad. bifölle andra delen af denna punkt, innehållande hemställan, ”att augmentsränlor äfvensom indelta anslag till gästgifveriet', färjor och färjkarlar, postbönder och brefbärare, samt de räntor och tionde, som städer åtnjuta, må till statsverket indragas”, ropades nej; hvarefter propos. till afslag å samma del af ifrågavande punkt blef framställd och besvarad med ja. Uppå sedermera framställd propos. fann R. o. Ad. alt, sedan sålunda sjelfva indragningen till statsverket af de i denna punkt omnämnde anslag, räntor och tionde, blifvit afslagen, återstående delen af samma punkt, såsom endast innefattande sältet för indragningens verkställande, hade förfallit. 27:de punkten. Bifölls. 28:de punkten. Hr von Hartmansdorff: Sedan Ståndet afslagit 20 och 23 punklerne, så lärer väl äfven denna punkt hafva förfallit och icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna, hvarom jag anhåller. Hr Sandströmer: Hr von Hartmansdorffs påstående alt, genom Ståndets beslut i fråga om 20 och 23 punklerne, förevar:de punkt skall hafva förfallit, kan jag ingalunda biträda. Den 20:e punkten angick frågan derom, huruvida indelta räntor skulle lill statsverket indragas. Denna punkt åter afser den frågan om tionden skall lösas med penningar efter medelpris eller efter årlig markegång. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Ridderskapet och Adeln w i d Riksdagen i Stockholm Är 1809. Fjerde Bandet. > Stockholm, Trpckt hos oL 0 b ck ^ sdsz Thorsdagen den 2 November. , klonum kl. is f. M. !^)ppnades Herrar Electorernes af tredje Classen lista till wal af en Ledamot i Bewillnings - Utstot, tet efter Herr von köök, och befans dertill wara utsedd.
St:r, att Redogörelsen för Riksdagskostnads-raedlen skulle så vid 1823 års, som följande Riksdagar, vara afslutad inom sex månader från Riksdagens slut, emedan andra ut - 6 S t a t s - U t s k o 11 e t s gifter, i och för den samma då icke borde återstå att liqvidera, än betalningen för icke fulländad tryckning af RiksStåndens Protokoll och Bihanget dertill, och hvilken kostnad borde af RiksgäldsContoret godtgöras. De tryckte Handlingarne skulle der förvaras och RiksgäldsContoret redovisa, så väl för inkomsten nf försålda exemplar, som för återstoden deraf. Sedan i StatsContoret RiksdagskostnadsRäkningen blifvit afslutad i April månad 1824» å 242,000 Rtdr, hvaribland 35,6oo R:dr trycknings-omkostnader, har RiksgäldsContoret ytterligare utbetalt sådane under åren 1824, 1825, 1826 och 1827 till ett belopp af 18,000 R:dr. Således hafva om Riksdagskostnadernes bestridande dubbla föreskrifter utgått både till RiksgäldsContoret, som bordt anskaffa medlen, samt i runda summor öfverlemna dem åt StatsContoret och till detta Verk, som bort utbetala och specialiter redovisa dem. Men som ingendera delen skett blott i det ena Verket, så finnes i StatsContoret redogörelse allena för de månadtliga, från RiksgäldsContoret emottagne anslagens användande under loppet af år 1828 och en del af år 1824 intill medlet af April samt i RiksgäldsContoret för utbetalningen af de runda summorna till StatsContoret under samma tid och för de omedelbara utbetalningarne till vederbörande fordringsägare under återstoden af år 1824 och under hela de derpå följande 3:ne åren. •—• Ifrågavarande fördubbling i åtgärderne, omgång i verkställigheten och styckning i redovisningen anser motionären kunna undvikas, om man återvänder till samma enkla förhållande, som äg - de rum år 1810. I sådan händelse behöfde R.