Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag är äfven öfvertygad, att ^delar af Representationen icke kunna med tillräcklig sakkännedom bedöma, huru denna fördelning bör uppgöras, och Den 6 October f. m. den utgör, efter min tanke, mera ett administrationsjin ett grundlagsstiftningsmål. Man måste antingen hafva tillhört Styrelsen eller hafva varit en af dess närmare organer för att med full sakkännedom yttra sig örn denna fördelning, oell jag önskar, att hvarje representant, sorn går att rösta i denna fråga, måtte fråga sig sjelf, om lian förstår den i botten. Jag har hört anmärkningar framställas emot Ur Dalmans förslag. En värd ledamot har sagt, att fördelningens uppgörande af Regeringen skulle lemna anledning till framtida klander emot Regeringen. Jag vill icke bestrida möjligheten af ett sådant klander; men jag vill.icke’göra Regeringen krdtlös derföre, att hon i anseende till sin svaghet skulle kunna undgå tadel. Jag vill göra Regeringen stark, på det man med rättvisa ina kunna af henne fordra mvcket. En annan talare har sagt, att i följd af detta förslag ministrarnas antal här, likasom i Frankrike, kunde ömsom blifva 7, 8 oell 9. Jag kan icke föreställa mig, huru en sådan följd kunde uppstå, då grundlagen koimue att bestämma icke blott Statsrådens antal, utan äfven antalet och benämningen af departementerna. Jag anhåller således, alt Hr Gr. o. Landtm, täcktes göra propos. till godkännande af denna anmärkning, och tror det vara nödigt, att sådant sker, innan någon framställning göres å någon anmärkning, som åsyftar fördelningens uppgörande; ty om Hr Dalmans anmärkning godkännes, förfalla de öfriga anmärkningarna i afseende på fördelningen, och skulle R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke förklara en sådan anmärkning, kunde sedermera propos. å lii’ Dalmans förslag icke framställas. Att den .värde ledamot, sorn ytträde sig näst före mig, förklarade, det han ej visste, hvad som skulle blifva grundlinierna för fördelningen, förundrar mig, enär jag hört Hr Dalman uppgifva, huru hvarje departement skulle benämnas i öfverensstämmelse med BorgareSt:s beslut.
Och hvad blifver följden om allt skulle sammanträngas på dagen? Vi säga för litet om vi påstå att allt blifver förfuskadt. Det är gifvet att en sådan undervisning skall förstöra barnens både själsoch kroppskrafter. En annan rättvis klagan är, att undervisningen måste blifva allt mer och mer ytlig till följd af de alltför manga läroämnena i de lägre klasserne. Den, som lika med mig under 17 år varit skollärare, måste erkänna sanningen af dessa klagomål. Allmänna opinionen inom lärare-korpsen har varit, att undervisningen skall börjas med så få ämnen, som möjligt, och att dessa endast i den mån kroppens och själens krafter hos ungdomen utvecklas, böra förökas. Den nya Skol-stadgan deremot har icke aktat för rof, att icke mångdubbla, men till ett stort antal föröka dessa läroämnen ända derhän, att ett virrvarr måste framkallas i skolungdomens hjernor. Dessutom har erfarenheten hos skollärarne stadgat den öfvertygelsen, att i de lägre klasserne lämpligaste undervisningsämnet är språken, emedan barnen genom dem liksom exerceras och läras att tänka. All sann undervisning måste i första hand gå ut derpå att barnet lärer att lära sig sjelf, att använda sina själsförmögenheter. Man har vanligen ansett att detta säkrast beredes genom språkstudium. Derföre lades i fordna tider största vigt på de gamla språken. Att genom en ändring i skolordningen Svenska språket nu blir det första, hvarmed lärjungen i skolan sysselsattes, anser äfven jag vara det rättaste. Det vore onaturligt, om modersmålet skulle helt och hållet lemnäs å sido, och man måste häpna deröfver, att man under så långliga tider icke lemnat ringaste upmärksamhet häråt. Att väg banades för modersmålet var alltså rättvist, men frågan är om den valda vägen blifvit den bästa. Vi tro det knappast. Då under år 1849 en förändring i Skolordningen vidtogs, hoppades lärare-korpsen, att då man nödvändigt skulle bortkasta det gamla, man likväl skulle nöja sig med att, i likhet med nya Elementar-skolan, intaga i undervisningen ett komparativt ämne, nemi.
Utdraget af 1754 års Hospitals Räkning, aom af Lands-Contoiret är verilicerad, upptager inkomster: Bemälte Krono-Tionde Spannmål till ‘ 434 T:r 2 fjir Hemmans-Ränta ”49 U:r — Håf-Penningar - ” 3: 16 ör. Ingifu-Penningas • t - 80: — Stats-Utskotteta Betänkanden. 165$ Saköres Medel - 38: *1. Vinsten af försald Spnnernål - 534: 12. Tillsammans Penninge-Inkomst 705 D:r 17 Ör" 22:o Jönköpings Hospital* Konung JOHAN Mldje har genom Dess gifne Bref af elen 5 Junii 1^70 tillåtit, att Hospitalet, som förut tillika med Staden blifvit af Fienden uppbrändt, skulle å nyo uppbyggas och år 1583 och 1526 föriänte Hospitalet 1 Hem mm an samt Krono - Tionden uti åtskilliga Sochnar. Samma Förläningar äro sedermera af de följande Konungar confirmerade och med andra förmåner förökte. För år 1754 består inkomsten, efter ingifvit och af Hands - Contoiret öfversedt Förslag, uti 28S Tunnor 1 fj:g Krono-Tionde Spannemål. Räntan af lj mant. Quarn och en Utjord • *119 Htr 3.6 ör. Interesse-Penningar §7: iS Xnskrifnings-Penningar 190: *— Armbösse och Saköres-Medel - *4: 16 S:a 401: 28. För försåld Spannemål influtit ■ 562: 4. Tillsammans Penninge-Inkomst 964 D.r 7 ör» Silfvermynt. Si650 Stats-Utsicttets Betänkande!*: Lunds Stift. z3:o Malmö Hospital.
Denna skulle ock enligt Utskottets tanka, innefatta ett medgifwande, eller åtminstone en farhä» ga, att illwiljans och förwillelsenö sprak skulle kunna wara starkare ä» sanningens. Skyldigheten att i aualogie med tydlig Lag bewara allmänt lugn, art befästa den samwetsfrid, tröst och förhoppning, hwilka äro frukter af himla LäranS sanningar, atk freda Konungens Majestät och gerningar, att bereda Statens EmbctSniän och fred älskande Innebyggare uprättelse emot sannlngslösa och ensidiga beskyllningar, art skydda moral och seder, har upsordrak Utskottet, art förestå de Stadganden emot Tryck» frihetens mistbruk, hwilka Förstaget i wista deskrifn» fall utsätter. Om de ej allid skulle kunna anses förenlige med den liberalitet, som urmärker tidehwarfwet, lära Riksens Högloft. Ständer, af jämförelsen med allmänna Lagens stadgande» uri flere C;pirel och MH ger - ^6 Den r December gexniygs Balken, uplyst, sinna, att Utffottet för för, steffer i tryckta skrifter mäst lala tjena sig till mätt, stock, hmad Allmänna Lagen för förseelser i skrift och tal stadgar. Om och när de gberopade Lagens rum, pä särc Gmnylaqeii föreskrifter, förändring undergatt, lärer ock werka» deraf ofelbart sträcka sig till Dycksnhcls Förordningen, hlrskotter bär ocksä ansett nödig och nyttig en oplorjscrad waksamhet öfwer Tryckfrihetens möjliga misibruk. Om ä ena sidan denna waksamhet ej är tilljyllestgörande för att gnäfwa första gnistan as en farlig eld, kror hffjkprtet ä den andra, att en offen» rclig bestraffning af j bewis iedda förfxclser närmare instämmer med rärtwifans och det Allmännas syrdrin» gar, än en ätgärd i förhand, som gränsade tjsi Censur; och för öfrigt, att den Stak, hwa.'
Directeurer och Suppleanter vid LåneContoiren i Götheborg och Malmö skulle före nästa Riksdags början med döden afgå, eller genom laga förfall sättas ur stånd, att detta uppdrag bestrida, Riddarhus-Directionen, tillika med Ridderskapets och Adelns Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret, då genast måtte gå i författning om nytt val i den afgånge Suppleantens ställe. Bifölls. Upplästes och lades på bordet: 1:0 StatsBancooch Lag-Ulskottens denne dag under N:o 6^3 afgifne Betänkande, i anledning af en från Bonde-Ståndet remiterad motion om förnyad underdånig framställning till Kongl. Maj:t, i afseende på frågan om enskilta personers och Bolags rätt, att sins emellan innom Riket utställa Invisningar. a:o Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag af denna dag innehållande, att Bonde-Ståndet, som, i anseende till Riksdagens förestående slut, nödgats afstå från annan handläggning vid nyssberörde vigtiga ämne, likväl ansett sig böra, uti serskild underdånig skrifvelse eller Adresse öfverlemna åt Kongl. Maj:t, att i Sin vishet vidtaga sådane modificationer uti nu gällande föreskrifter, om privata personers ' 198 Den 30 December a. m - Invisningar, som till befordrande af dessas användbarhet uti allmänna rörelsen kunde finnas nödige, för att intill nästa Riksdag blifva gällande; Uti hvilket beslut, de öfrige Riks-Stånden blifvit inbjudne, att sig med Bonde-Ståndet förena. Justerades följande: Utdrag af Protocollet hållet hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 20 December 1823. S. D.
Då i sista plenum 66 mål afgjordes, och deribland Den 6 November f. m. ett, hvaruti jag väckt motion, nemligen, angående anslag till hämmande af flygsanden uti Halland, beklagar jag, att jag nödgades vara frånvarande, emedan jag tror mig hafva kunnat visa nyttan och nödvändigheten af ett sådant anslag. Vid denna Riksdag hafva anslag ganska rikligen blifvit beviljade, då fråga icke varit om reproductiva företag; men bär har man ej gifvit något, Flygsandsfälten i Halland äro likväl så förstörande, att saken är af yttérsta vigt för hela provinsens bestånd; och det har förundrat mig att höra, det Skåningar i synnerhet bestridt anslaget, då likväl Skåne sjelf i detta afseende åtnjutit ojemn förligt större hjelp än Halland, hvilket i intet afseende är lyckligt nog att kunna afundas af Skåne. Jag reserverar mig derföre emot den obetydliga besparing man här iakttagit, på bekostnad af alla dem, som äga flygsandsfält, och måste äfventrya att se sina hemman förstörda; och jag anhåller, att detta yttrande må i protocollet förvaras. Herr Munck af Rosenschöldj Eberhard: Jag reserverar mig äfven emot det beslut, som den siste värde Talaren omnämnt, ehuru icke af samma skäl, som han; men på den grund, att då Utskotten ansett de iooo R:dr B:co, hvilka sedan sista Riksdag varit anslagne till flygsandens hämmande, tillräcklige, åtminstone så vida, att intet nytt särskildt anslag skulle erfordras, anser jag der - Den 6 November f. m. 247 emot verkan af ett sådant anslag medföra så mycken nytta, genom beredandet i framtiden af tillgång till ökad bevillning, ökadt krigsfolk oell befäl, att jag icke trott det denna Riksdags Statsutskott skulle hafva afslagit den väckte motionen på så lösa grunder som skedt. Företogs till pröfning och bifölls Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 1 sistlidne October under N:o 154 afgifne, och den 7 i samma månad e. m. på bordet lagde,. Betänkande, angående yrkadt förbud mot innehafvande af mera än en tjenst af en och samma person.
Exc. Hr Gr:n och Landtm, tillkännagaf, att PresteSt:ts beträffande denna punkt fattade beslut lydde sålunda: »Ståndet ogillade den af Utsk:t tillstyrkta förändrade lydelsen af 3:dje punkten uti K. Propos., och godkändes samma punkt, sådan den af K. M. blifvit föreslagen, med tillägg emellan orden »således» och »ovilkorligen» på andra raden af en så lydande mening: »derest konvention eller förening om presträttigheternas utgörande antingen icke blifvit upgjord eller är för obestämd tid fastställd». Hr Fåhreeus, Olof Immanuel: Emot Utsk:ts förslag i denna punkt har jag, i afseende på sjelfva grunden för stadgandet, icke något att erinra. Då jag emellertid antager det vara afsedt, att löneregleringen må vinna så alimäu tillämpning som möjligt, och att undantag således ej utan verkliga hinder må ega rum, tror jag ett tillägg för förtydligande vara erforderligt. Ordalydelsen kan nemi. gifva anledning att förutsätta, att med stadgandet afsåges endast de tvänne allmänna kathegorierna, antingen då pastoraliekonvention icke kan ega rum, eller då sådan för D en 21 Ap ril f. m. 251 bestämd tid är upgjord. Det finnes dock en tredje kathegori, ehuru blott undantagsvis, eller då konvention eger rum mera på obestämd tid. Detta är förhållandet med den bekanta Bohusläns förening, och, såsom jag förmodar, äfven Carlshamns förening. Den s. k. Ydre sämja i Småland, Åmåls kontrakt oeh möjligen ännu flera, torde ock dermed vara likartade. Den förstnämnda, eller Bohusläns förening, som blef ingången vid en allmän s. k. länsstämma år 1722 och af Konung Fredrik fastställdes deri 25 Sept. s, å., är till tiden för dess gällande kraft uti sjelfva urkunden icke ens vilkorligt begränsad.
Hvad åter beträffar de af motionärerne omförmälda andia större samlingar för rent verldsliga ändamål, eller de så kallade lölkmarknaderue i Westerås, så har Utskottet, Allmänna Besvärsoch EkonomiUlshol/ets Betänkande, N:o 11 . 5 ined anledning af en inom Hedervärda Bonde-ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, derom afgifvit särskildt utlåtande; äfvensom Utskottet till särskilt behandling tagit en inom Högvördige Preste-slåndet väckt och till Utskottet remitterad motion om åtgärders vidtagande för beredande af själavård åt det vid större allmänna arbetsföretag anställda manskap, hvilka begge ärenden redan blifvit af Rikets Ständer afgjorda. I afseende på den ene motionärens klagan så väl deröfver, att bevärings-mönstringar utsättas å dagar näst efter Sönoch Helgedagar och dymedelst föranleda till ungdomens samlande å dessa dagar, hvaraf sabbathsfriden störande uppträden blifva en följd, som äfven att posternas gång är sä ordnad, att på många ställen bestyren med deras expedierande upptaga sjelfva gudstjensttiderne, får Utskottet fästa uppmärksamhet derpå, att gällande krigslagar, enligt hvad ofvan upptaget är, innehålla stadganden angående sabbathshelgdens upprätthållande inom samlad militärtrupp, hvilka torde befinnas både lämpliga och så vidt möjligt är tillfyllestgörande, och att undanrödjandet af de utaf motionären öfverklagade tillfällen till oordningar vid bevärings-ynglingars sammandragning, äfvensom utfärdande af förbud mot postens expedierande ä angifne tider, skulle kunna förorsaka rubbningar i gången af dessa bestyr, hvaraf stora och betänkliga olägenheter kunde uppkomma. Förbudslagar fattas sålunda icke; och deras ökande med nya, elier äldre ansvarsbestämmelsers skärpande, torde föga bidraga till det åsyftade ändamålets uppnående.
I anledning af den under sist förfin (na riksdag Rikets Ständer likaledes i motionsväg underställda fråga om stats-anslag till förbättrande af hamnen vid Åmål, yttrade dåvarande Stals-Ulskolt, att som Kongl. Maj:t icke funnit skäl att angående sådant anslag göra någon framställning lill Rikets Ständer och Statens mede! vore tagna i anspråk för vigtigare föremål, ansåg Stats-Utskottet sig forhindradt att då tillstyrka Rikets Ständers bifall till den härom väckta motionen. Enär enahanda förhållande äfven vid denna riksdag eger rum, finner sig nuvarande Stats-Utskolt alltså föranlåtet 26:o afstyrka det för samma hamnbyggnad ånyo begärda statsbidragets beviljande af Rikets Ständer. T anseende till det hinder och de kostnader, som en i havmen vid staden Piteå befintlig sandbank förorsakade för sjöfarten derstädes, har Herr L. P. fVahtin inom Borgare-ståndet väckt motion om beviljandet af statsbidrag, dels såsom anslag och dels såsom lån, för uppmuddringen af denna sandbank, genom hvilken fartygen, oaktadt det tillräckliga djupet innanför densamma, voro hindrade att närma sig lastbryggorna.
Man har sett Ständerna vid sista riksdagen hos Regeringen anhålla, att, för ett hastigare spridande af folkit dervisningen, alla hädanefter blifvande religionslärare roå'ie åläggas att förskaffa sig erforderlig insigt i de bästa folkläromethoder och företrädesvis i vexelundervisuingsmethodeD. Huru har detta utfallit?—Jo! Styrelsen Den i Juli f. m. 45 har afslagll den begärda examen, oansedt de kunskaper, sorn dertill erfordrades, ej äro vidsträcktare, än att de af en ringa bildad man kunna inhemtas på några få veckor. På samma sätt begärde Ständerna, att inom de församlingar, der enskilda skollärare icke finnas, klockare måtte åläggas visa prof på de för barnundervisningen nödiga kunskaper, så att de alltid tillika må kunna fungera såsom skolmästare. Denna anhållan har blifvit afspisad med den förklaring, att föreskriften redan fanns i kyrkolagen, ehuru denna lag blott säger, att der klockare är skolmästare, der bör han äga dertill nödiga kunskaper, hvilket naturligtvis icke är detsamma, som att ålägga klockare att alltid vara skollärare inom de församlingar, der inga enskilda sådana finnas. Man bar icke funnit något afseende fästadt å Ständernas önskan, att grundlagarna måtte föreläsas vid universiteten; och slutligen har intet resultat vunnits af den stora Uppfostringscommitte'ens vidtomfattande betänk., utan detta har hos Styrelsen fått hvila i godan 10, våra undervisningsverk förblifvit i samma skick som förut, och hela den bildade delens af nationen spända väntan varit förgäfves. Allt detta hade bort af Utsk. upptagas och förklaras; ty annars ser det sannerligen ut som vore Styrelsen oblid mot folkundervisningens och upplysningens framsteg i vårt land.
[2009] Knypplade Spetsar från fru Charlotte Randel i Vadstena finnas ständigt i lager och beställningar emottagas i Arbetsmyrans lokal, Stockholm, tagas Sanatorium inackorderingar i enskild hos fru B. Freding. Drottninggatan " ' [2010] motvilla [1959] Sångläraren G. F0GELBERG. Lektioner till nedsatt pris under sommaren i hemmen (äfven å landet nära Stockholm). Svar i biljett hos Elkan &amp; Schildknecht, Gehrman &amp; C:o eller W. Lamms pappershandel. [1998] R / 7 (Wendcla Almén) RU w I [2002] genom Fysiologiska stodon för damer, herrar och barn tillverkas hos undertecknad till moderata priser. Personer, som hafva ömtåliga eller förstörda fötter, kunna hos mig få skodon, som passa väl och äro bekväma att gå med. Högaktningsfullt [1795] C, NILSSON, Drottninggatan 100. ombesörjer genom fullt kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher g r a t i s Hill åt Iduns abonnenter och för uppdrag åt andra mot en obetydlig ersättning. saker skickas mot efterkraf och. BL returaeras (dock genast) mot fraktkostnaden. Dubbelt porto torde medsändas. A. Akerholm, Götgatan 28, Gustaf Waliin, Hornsgatan 28, Carl Holmen, Hornsgatan 74 B, A. Löfberg, St. Nygatan 8, H. F. Lemke, Bödbotorget 1, John Lindman, Norrlandsgatan 28, Nordblom &amp; Lindström, Drottninggatan 27 o. Linnégatan 7, Carl Liljeström, Drottninggatan 93, Aug. Österblom, Biblioteksgatan 11, Östermalms Kaffehandel, Östermalmstorg 1, P. G. Hultström, Handtverkareg. Ve 29 &amp; 44 t l e T r o 1 0 |S !f^ tan 29 &amp; 44 till lägsta priser. [19GG] vät &lt;j^ozda o. a | cj,o3a i / tj-cjez., |-vn.na » tAävidiyt - pa lacj-es.
Rörande en af hvarje Mantalsskrifven person ärligen intill nästa Riksdag utgående afgift till Veneriska smittans hämmande. Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens: . Om upphörande af Krigs-Academien, och inrättande af Professioner i Militaire-Vetenskapen vid Rikets Universiteter; och i frågan om återläggande af Jemtland till Vester-Norrlands, samt Herjeådahlen till Gefleborgs Län. B ane o-Utskottets: Angående förrättad Revision öfver BancoDiscont-Verkets Förvaltning och Räke »skaper för år 1822 m. m. Lag-Utskottets : Angående Borgenärs skyldighet, att jemte Gäldenär äfven uppsäga Löftesman, och huruvida försummelse att bevaka fordran i Gäldenärs Concours må medföra befrielse för Löftesman från betalnings-ansvar; i fråga om ändring och undantag i Allmänna Lagar och Författningar, till betryggande af Banco-Verkets säkerhet; om hvad vid Lagförklaringars utfärdande bor iakttagas; och i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående upphäfvande af 8 §. 1 Cap. Utsöknings-Balken, och ändring af 2 §. 4^ Oap. Missgernings-Balken, samt öfverskriften till samma Capitel och Balk. Den 2i December e. m. 339 Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens: Angående utfärdande af en Författning, sorn bestämmer ordningen för fastställelse och ändrings sökande i afseende på af Landtmätare verkställde Gärdesgårds-delningar; angående ändring i Kongl. Brefvet den 14 April 1791, samt Kongl. Förordningen om Landtmäteriet i Riket den 12 Augusti 1783, i hvad den rörer föreskrift örn Skiftens antal vid Storskiftes förrättningar; angående Sjö-Lagens öfverseende, m. m. 5 rörande väckt fråga om upphäfvande af Landshöfdingarnes Domsrätt i Enskiftesmål; oell rörande frågan om offentlighet vid Riks-Ståndens öfverläggningar. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets:
Den, som till Greflig eller Friherrlig värdighet upp höj es, blifver Stamfader för den nya Ätt lian sålunda börjar. Äldre Ättemän är den, som förr, och yngre Ättemän den, som sednare kan ärfva Hufvudmannar ätten. Om en sådan redaktion aulages,- igen - \12 De n 3 Augusti e> tn. linnés ordens betydelse och förklaring uti Successionsordningen, oell man undviker, att efter några Riksdagar behöfva filosofera sig lill meningen af Utskottets konstigt sammansatta Moment Herr Cederschjöld: Efter ett flygtigt af hörk tule af den siste värde Talarens förslag, vill jag inskränka mig till anmärkning blott emot ett enda ord, nemligen Led i stället för Linea; och denna oriktighet, ehuru den finnes i Successionsordningen, hör i händelse förslaget antages, här undvikas. Herr Bråkenhjelm: I fall Ridderskapet och Adeln skulle antaga ilen af Herr Lefren föreslagna redaction, torde det tillåtas mig fästa författarens uppmärksamhet deruppå, att det upplästa förslaget på 2:ne ställen innehåller en definition på Stamfader för en Ätt. Ty, efter hvad jag kunnat fatta, börjas förslaget med en sådan definition, och sedermera förekomma mot slutet åter de orden: "Den, som till Greflig eller Friherrlig värdighet upphöjes, "blifver Stamfader o. s. v.” Det är denna dupplicitet, sorn jag anser borde undvikas, i händelse förslaget antages. Herr Lefre'n: Jag får först, i anledning af Herr Cederschjölds anmärkning, hvars riktighet jag erkänner, rätta det misstag i förslaget, att jag nyttjat ordet: Led Den 3 Augusti e. m. i stället för Linea. Hvad åter Herr Bråkeuhjelms anmärkning beträffar;, får jag eri itel ra, alt mitt förslag börjar med att upptaga bestämmelser för Ätt i allmänhet; och sedan jag genomgått arfsiätten, bär jag i ett nytt Moment serskildt upptagit bestämmelserna för de till Greflig eller Friherrlig värdighet upphöjde Ätterna , för att undvika invecklade föreskrifter i frågan om arfsrätten. Herr Printzensköld:
Räkenskapen, som för begge åren utan anmärkning undergått granskning i Kongl Kammar-Rätten, utvisar, att årsanslaget utgör 33 Rdr i6 sk., hvilket år 1838 till fullo utgått, men vid 1889 års slut lemnade en behållning af i Rdr .12 sk. Käkningarne öfver anslaget för Kongl. Musei Tafvelsamling, ©ebet. ar 1838. år 1839. Balans från föregående året: Behållning .. . * * , 1,99 8: 11. — 1*984: 11.— Uppbörd: Årsanslaget » s g , 5oo: 5oo: Summa 2,4g8: ii. — 2,484: 11.— Credit.] Utgift: Årfvoden och reparationskostnad för Ta flor 514- 3gi: 32.-— Balans till följande året-. Kam mar-Rätten utan anmärkningar, hafva, likasom Expensmedel-redogörelsen, ej föranledt lill någon erinran från Revisorerne. Kongl. Akademien för de Fria Konsterna. Dess i Kongl. Kammar-Rätten för båda åren med anmärknings^ granskade räkenskaper utvisa-; Uelsef. Balans från föregående året: år 1838.' ar 1839. Behållningar Uppbörd: Credit, Utgift: Årfvoden . Dilo för modellers hållande Stipendier . , Medaljer Prismedaljer Lyshållning Balans till följande året: Behållningar , , Summa (0,289: 5. 9. 5,33g: 4,6- Härvid har någon erinran ej förekommit.. Kongl. Musikaliska Akademien, Räkningarne äro granskade i Kongl. Kammar-Ratten för håda åren utan anmärkningar. 15 eli et. Balans från föregående äret: år 1838, ar 1839. Statsanslag Ranta å utlånta medel Credit. Utgift: Aflöning Sammanträdesoch belönings-] Skrifmatarialier och expenser Balans till f öljande året:. Emot Räkenskaperna .har någon erinran ej förekommit. Kongl. Th eatem.