Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man gräfde npp 1883 års arméförslag med vämepligt och allt och förklarade det för en skånsk-preussisk junkerprodukt, som » bröderna Rundbäck » och första kammaren lyckligen befriat oss från. Man tröskade i östgötarne, att de genom nämnda förslag skulle ha mist sina augmentsräntor, i smålänningarne, att hvar flerde bondson skuile blifvit knekt, i uppsvearne, att de skulle ruinerats på soldatlegor, och i norrlänningarne, att de aldrig skulle fått i hop det rekrytantal som » skåningarne » velat affordra dem. Anonyma angifvare lemnade godhets-fullt nppgifter på de gamle riksdagsmän, som fångats i det skånska » spindelnätet ». Ett korrespondentbolag höll öppen taffel för en mängd landsortstidningar, af hväka många dittills aldrig haft en politisk artikel i sina spalter. Här skildrades i kraftiga drag huru eländigt det gamla flertalet i andra kammaren skött sig, hvilka förluster jordbrukame lidit på dess politik och hvilken herrlighet som väntade * dem, i fall den lilla oppositionsgruppen finge öfverhanden. Ett » nytt landtmannaparti » skulle då uppstå ur det förras aska, ett parti, som redan hade ett program, påminnande om ikejsarens nye kläder », ett parti som lofvade med en fras hvad det tog igen med en annan, ett parti som hade sin gudomlighet: indelningsverket, och sin djefvul: den » värfvade » stammen. Åtskilligt af detta läste allmogen, som numera är ganska läskunnig, och hvad den icke fick läsa det fick den höra på den mängd folkoch valmöten, som under sommaren höllos rundt kring landet. Brukspatroner och kyrkoherdar, kronofogdar och häradshöfdingar, allt hvad bygderna egde upplyst och intelligent, deltogo i dessa folkets små riksdagar. De, som länge hållit sig tillbaka eller ansett all inverkan på # hemmansegame vara spild möda, de hade nu funnit den trollformel, hvarmed de skulle fa berget att öppna sig. De upprepade och varierade den inlärda lexan, det gamla landt-mannapartiets oduglighet, några i ren välmening, andra af beräkning.
Maj:t, som gillat hvad Rikets Ständer yttrat om serskilda redogörelsers upprättande för Manufacturoch Eskilstuna fristads medlen, fann deremot ej skäl att bifalla Rikets Ständers hemställan, att Arbetslms-fonden uteslutande må användas lill förmon för Krono Spinnhusen i Landsorterna. i3a. I fråga om Låne-bi träde för en Bibliolheks-Byggnad i Upsala. Aflemnad till Ecclesiastik-Expeditionen. 182. I anledning af förekommen fråga om rättighet att utfärda iuvisningar, ställde till enskild man m. m. 70 Bil. t. II. St. Just, Omb:nsEmh.~Ber. d, \ No v, 1828, Aflemnad lill justitiae-Revisions-Expeditionen, 133. Angående de enligt Regeringsformens 63 § afsatta summor, Ad acta, i3/,. Om förändringar i författningar, rörande Krono-Tionde Spannmålens och andra indelte räntors utgörande. Anmäld den 3o Jan. 1824, och remitterad till Kammar-Collegii och StatsContorets utlåtande. Målet å nyo anmäldt den 16 Fehr. *825, då Kongl. Maj;t ej fann skäl, att, till lindring i räntegifvarnes skyldigheter, vidtaga någon ändring i nu gällande författningar, eller i Nåder bifalla hvad Rikets Stäuder i öfrigt hemställt; Fock ville Kongl, Maj;t, i afseende på den väckta frågan om rättighet för räntegifvare i Vester-Norrland, alt, på olika dagar i Febr, månad, få efter omständigheterne leverera deras räntepersedel’, hafva inhemtat Lands» höfdingens underdåniga utlåtande, sedan vederbörande blifvit hörde. Bil. t. R. St.
Ständer mätte hos Kongl. Maj:t anmäla deras underdåniga önskan: att Kongl. Maj:t måtte i Nåder anbefalla noggrann efterlefnad af nu gällande stadgande om Konungens Befallningshafvandes åliggande att uppmana pappersbruks-egarne att i hvarje socken, der de vilja samla lump, hålla en bofast man såsom ombud, genom hvilkens försorg lumpen uppköpes och till bruken afsändes, så att dymedelst behofvet af kringstrykande lumpsamlare undanrödjes. Stockholm den i Oct. 1844- N:o a g. Arik. till Exp. Utsk. d. i Oct. kl. 6 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, att fu/lmagter å namn heder och värdighetj utan verklig tjenst befattningj icke mätte meddelas. Från Yällofl. Borgare-Ståndet har till detta Utskott blifvit remitterad en af Herr C. G. Gustafsson väckt motion, deruti han, under anförande deraf, att, med undantag af Högloft. Ridderskapet och Adeln, de öfrige respective Riks-Stånden vid innevarande Riksmöte, bland flera hvilande Grundlagsförändringar, jemväl antagit tillägget till 28 §. Regerings-formen, af den lydelse: att "titlar, utan medföljande embete eller tjenst, eller med högre värdighet, än innehafvande embete eller tjenst medförde, ej må förlänas,” samt med åberopande af hvad Rikets sist församlade Ständer uti underdånig skrifvelse yttrat: ”att detta slags nådebevisningar i det närmaste förfelade det dermed åsyftade ändamålet att uppmuntra embetsmanna-nitet och belöna förljensten, och att den flärdfria föi tjensten fann föga deri någon belöning; hvaremot utmärkelserna utgjorde en lockelse för fåfängan och ytligheten, så mycket mera förderflig, i den nion den leder till yppighet i lefnadssät - Allm. Tlesv. och Ekon.-Utsk.
Hvem kunde tro att egaren till det ansigtet använde hela dagen till att kufva och tysta medlidandet, som vred sig och gnydde, derför att gubben såg hopfallen och gråtögd ut. Och ändå visste jag, att om jag icke hade förmåga att hundsvottera297 honom, så skulle han trampa på mig! Nej, hvem rör det om man är dödstrött; det anar ingen, om armen bara har makt att ge ett godt slag. Då är man räddad. Då våga de hundarne icke nafsa till. Anna Palm var förtjust i föredraget. Axel hade uppträdt lugnt och okonstladt, ingenting affekteradt och ingenting rått. Olof Morin hade också tyckt om det. ”Det var ärliga värdt sin krona”, sade han.298 Hörby d. 8 Apr. Mitt bref har kommit på retur. Jag var glad att få det. Det osar ännu från kakelugnen af brändt papper. Jag ögnade igenom det innan jag tände eld. Ja, det låg oro under den glada tonen. Tänk så dumt. Och det verkade som nattstått öl att läsa det nu. Jag känner en obestämd inre förebråelse, liksom om det varit jag som begått en ovänlighet. Hur kan det vara? Jag känner icke den minsta glädje öfver att Axel skall komma. Det förefaller mig som skulle vi bara bli ovänliga emot hvarandra. Han har nu koketterat så länge med sin oppositionslust (omskrifning af despotlynne), sin egoism och sin hänsynslöshet, att han lyckats rubba min tro på det som i hans sinne skulle motväga dessa drag. Jag känner hur man blir sämre och mera tom af all jargong, det må nu vara att skryta med att man är dålig som att skryta med att man är god. Man blir sämre af att aldrig visa sig som en menniska. Fåfänglighet! Om han icke gör något alls för att hålla mig qvar, så vänder jag honom ryggen nu, lugnt och utan att nämna något om det; småningom, för att ej framkalla ovänskap. Men säkert, – derför att jag icke vill vara den som skjutes undan och lemnas qvar. Det skall göra ondt den första tiden, men det skall gå öfver, och det skall sporra mig till arbete, ty jag vill visa att jag var en kamrat som icke var en trasa blott.
Föredrogs å nyo Oeconomie - Utskottets Utlåtande, N:o 173 , i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N;o 158, angående Presterskapets på Gottland aflöning ; och fann Preste-Ståndet, som vidblef sitt till sistnämnde Betänkande lemr ade bifall , för godt att lägga Utlåtandet N:o 176 till Handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning bi föllos Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 355, ofver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 3i, i anledning af Herr von Hart/nansdorffs och Herr Friherre RicLderstalpes motioner, den förre, om utdelning till Bidderskapets och Adelns medlemmar af Ridderskapets och Adelns tryckta Protoeoll vid 1817 ochi8i8 årens samt 1820 år» Riksdagar, och den senare, angående öf - lo8 Prot. Utdrag den 3 a Januarii i85o« verlemnande till hvarje LandshöfdingeErabe^ te af ett exemplar af så väl nyssnämnde Protocoll, som alde 3:ne öfrige Riks-Ståndens Protocoll vid ofvanberörde alne Riksdagar jemte Bihangen till dessa Protocoll) • 9 N:o 356, öfver Herr Rosenqvists af Akershult, F. L. motion, att Svenske Klädes-* Sidenoch Bonmllstygs-tillverkare måtte af Staten erhålla ersättning för de dyra inrättningar, hvilka de, på egen bekostnad, anlagt under en tid, då Författningarne trygj gade dem från intrång a£ utländningenj N:o 367, innefattande förslag, att de föreskrifter, hvilka af Rikets Högloflige
Anmäld d. i5 Augusti s. å.; och meddelad vederbörande till efterrättelse. 20tÖ Angående options-rätt för Räntegifvärne, att in natura eller med penningar erlägga ränte-hö och halm till Kongl. Stallet. Anmäld d. i5 Augusti s. å.; och bifallen, med föreskrift], att de Räntegifvare, som åstunda leverera Strå-persedlarne in natura, borde sådant Bil. till R. St. Just, 'Ombudsm. Emh. Ber, d. x5 3a» i834- ■*9 hos Kongl. Majrts Befallningshafvande tillkännagifva inom den 15 Augusti'; hvarefter en uppgift om q van ti te ten af dessa persedlar borde Stats-Conteret tillhandahållas inom den a5 i samma månad. '21:0 Angående anslag af jord till ökadt utrymme af Eskilstuna Fristad. Anmäld den i5 Augusti s. å. Rikets Ständers beslut gdlades; oell skulle Kammar-Collegium förständigas att, vid hädanefter skeende utarrenderingar af Eskilstuna Kungsgård, efter Fristads-Styrelsens hörande, iakttaga, att det byggnadsutrymme, som för Fristadens invånare hvarje gång kan erfordras, varder, efter omständigheterna, antingen från arrendet undantaget eller endast på kortare tid utarrenderadt. 22:0 Angående Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, med afseende å undsättnings-skulderna i Skaraborgs Län. Anmäld den ii September s. å. Rikets Ständers beslut gillades, och skulle skrifvelse härom till vederbörande expedieras; 2-3:0 Angående vägning af hö, i stället för parm-mätning. Anmäld den 11 September s. å. Öfver-Ståthållare-Embetet och samtlige Kongl. Majrts Befallningshafvande skulle, i anledning häraf, förständigas tillse, att i Städerne vid hamnar och allmänna försäljningsställen tjenlige vågar varda tili omförmälde ändamål inrättade, att emot vågpenningar begagnas. Angående skyldighet för Borgare, att för sin person och borgerliga näring vara i Stad mantalsoch skattskrifven. Anmäld den 3 October s. å.
Den 25 April f, m, ES» Grefve Horn, Claes Fredrid Flere aktningsvärde Ledamöter af detta Stand hafva sagt mig, att man misstyckt det sått, på hvilket jag, frånvarande vid justeringen af Protocollet för den I Marseftermiddagen, för mina principaler, Svenska Folket, i afseende å detta Protocoll redogjort. Detta år tillräcklig anledning för mig, att äfven sjelf misstycka detsamma. Men jag anhåller, om det icke år emot Grundlagen stridande, att få till Protocollet antecknadt, att jag den x Mars eftermiddagen icke deltagit i det bifall, som, i anledning af Grefve von Flåtens anförande, yttrades och icke eller i de rop, som enligt Protocollet skola låtit höra sig, att nemligen vi alle besvärja &c. Hr Tham, JFollratht Då Riksdagsordningen tydligen förvarar åt hvarje Riksdagsman rättigheten, att reservera sig mot det beslut, pluraliteten fattar, så lårer han ock åga rått, att reservera sig mot innehållet af ett Protocoll, om han ej anser det vara så fördt, som han tror det böra vara. Men då Riksdagsmannen har denna rått, tror jag ock, att Herr Grefve Horn i detta fall icke följt våra former och RiksdagsOrdningens stadganden, enär han i ett allmånt Dagblad låtit införa den reservation, hvilken han lämpligare kunnat, efter sin återkomst, här anmäla. Om Ridderskspets och Adelns Ledamöter, den ena efter den andra i Dagbladen allmängöra deras ogillande af de Protocoller, sorn vid justeringen åro af Ståndet och talarne sjelfve 5a 8 Den 25 April f. ml godkända; om sådant går an, så hemståiler jag om icke Ridderskapet och Adelö derigenom skall förlora den aktning, som ett RiksStånd bör inom Samhållet fordra. Hvad skola vål andra, utom oss, tänka om ett Stånd, der hvarje Ledamot anser sig berättigad såga, att det och det justerade Protocollet, som Ridderskapet och Adeln gillädt, år origtigt och felaktigt.
Som en följd av denna traktat förbinder sig Sverige att under en tid av 20 år upplåta Brittiska undersåtar nederlagsfrihet i Göteborgs, Karlshamns och Stralsunds hamnar, så snart den senare återkommer i svensk ägo. Det gäller alla produkter och handelsvaror antingen från Storbritannien eller dess kolonier, som är lastade på svenska eller engelska skepp. En nederlagsavgift skall betalas vid varans införande och utförande. Annars skall Svenska förordningar råda och undersåtarna i Storbritannien behandlas på samma fot som de mest gynnade nationerna. De båda staterna förbinder sig att från denna traktats undertecknande inte genom någon underhandling med sina gemensamma fiender avsöndra sina ömsesidiga fördelar. Stockholm den 3 mars 1813. Undertecknat av de fyra fullmäktige. Särskild artikel. 3 mars 1813, (23 mars 1813, 7 april 1813) Som en följd av Storbritanniens avträdandet av ön Guadeloupe utfäster sig Hans Maj: t av Sverige följande. Att troget uppfylla de kapitulationsvillkor som upprättades den 5 februari 1810. De privilegier som genom denna akt blivit kolonins innevånare tillerkända skall bevaras och behållas. De skall förunnas samma beskydd och fördelar som lagar och författningar ger i Sverige. Det skall vara förbjudet att överföra afrikanska slavar till ön och till andra svenska besittningar i Västindien. Svenska undersåtar får inte sysselsätta sig med slavhandel. Detta är lätt för Sverige, då slavhandel aldrig varit tillåten här. Att under kriget utestänga krigsskepp och kapare som tillhör makter, som är i krig med Storbritannien, från Guadeloupe. Att inte avyttra denna ö utan Storbritanniens samtycke. Att lämna all möjlig beskydd till de engelska undersåtarna, vare sig de vill stanna på ön eller lämna den. Stockholm den 3 mars 1813. Undertecknat av fullmäktige. Alltså har Vi velat ratificera detta förbund med dess särskilda artikel. Vi gillar och antager detta med alla artiklar, punkter och klausuler och vill uppriktigt, troget och utan svek hålla och uppfylla. Stockholms slott den 7 april 1813. CARL. George den III sänder sin hälsning till alla som får kunskap om denna alliancetraktat mellan Vår gode broder Konungen av Sverige och Oss, som blivit överenskommen i Stockholm den 3 mars 1813.
Jag har för min del ingenting emot, att min framställning kommer att särskildt behandlas, sa mycket mindre som den alldeles förfaller, om en annan åsigt kommer att göra sig gällande, än den Hr von Hartmansdorff framställt. Det är blott reservationsvis jag anhållit 0111 ifrågavar. tillägg, hvilket af flr Landtm, framdeles, då ordningen dertill kommer, torde blifva föredraget. Frih. Tersmeden Wilh. Fredr.: Lika med Frih. Sprenglprorlen anser jag mig böra förklara, att jag helt och hållet instämmer i den strof af Bevilln.Utsk:s utlåt., sorn nyss upplästes, och jag tager mig friheten fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på, att om det icke vore Ständerna med - Den 7 Oelober f. m. i33 gifvet att föreskrifva luiru bevil In. förord», skall verkställas, så vore det för dera omöjligt att uppgöra en sadan förordning. Den nu följda proceduren är också densamma, som alltid blifvit iakttagen under hela vårt nuvar. constilutionella statsskick, och på sådan grund får jag motsätta mig, att Hr von Harlmansdorffs förslag af R.o. Ad. antages, hvaremot jag anhåller att Ståndet mätte bifalla hvad Utsk. föreslagit. Dessutom tager jag mig friheten fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att om R. o. Ad. nu fattar det beslut, som Hi' von Hartmansdorff föreslagit, och möjligen ett annat Stånd deri instämmer; så komma vi härvid i samma dilemma, som vi iråkat i afseende på åtskilliga statsreglerings-frågor, derest Bevilln.Utsk., såsom jag förmodar, finner sig föranlåtet att uppställa voler:s-propos:r härom. Ilr Rosenblad: Den fråga som 1111 är föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, eller den af Hr von Hartmansdorff föreslagna propos., rörer redactionen af R. o. Ad:s beslut ang:de bevillnings-grunderna eller fördelningen deraf, hvilket är ungefär detsamma. Det kan således så mycket mindre vara lämpligt att dervid göra ett sådant tillägg, som Frih.
Dorf äro från hämpling frie; od) Fornmer hatt, i f)änDelfe något exemplar af jfriften eller brodjuren anträffas offämplaDt, att, liFafom utgifvare af offämplaD tiDningi, mara unDerFaffaD anfmar, enligt l>maD i 14 §. finnes fraDgaDt. ©å någon i lanDSorten anmäler ftg till pottoftif)et för perioDijF ffrift eller brochure, infänDe <Söår föefallntngShafmatiDe eller ^agiftrat unDerrättelfe Derom, jemte Det fåDan anmälan bilagDe exemplar af driften, tili jÖfmec»^}iojt»©irectö» ren, font alltiD låte i fPoji» odj 3nriFeS»$iDntngarne, minjl: 3:ne gånger, Fun» göra titeln å Den perioDtfFa ffuift eller brochure, för ^mtlfen utgifvare föFt odj munnit portofril)et. §. 11. ©erfFtlöta åltgtjanöm i affeenöe på författningens l)anD>t?afn>anöe. l:o ©å QBåre eller anDre (SntbctSmpnDighetetS beflut, i affeenDe på en» jEilDte anföFningar, förorDnanDen om tjcnfferS befltioanDe, priöilegierS meDDe» lanDe od) l>maD annat, font efter Denna författning forDrar Det Derom utfär» DaDe Documentcts d>artering, erpeDteraS genom bref, protocollS»utDrag eller på» fFrift å IjanDlingarnc, fall alltiD Dertill npttjaS få flor d)arta 2:o <£j må någon infattas t tjenff eller tillgoDonjuta De, genom
Vi stannade allt emellanåt, det var vått och tyst omkring oss ett lokomotivs hvissling skar hvasst in i stillheten långt borta, strax derpå ett barns skrik, gällt och ensamt, likt en raketstrimma som klyfver sig upp genom luften, saktar sin fart, stannar och slocknar, och tystnaden och den grå rymden slöto sig åter samman öfver såren, och det var som om denna tystnad sjelf tätnat till dessa droppar som föllo, en efter annan, en här en der, stora och tunga. Vi kommo upp på en vall, hvilken lopp längs utkanten af anläggningen med en vid och ödslig vy öfver slättbygden och hafvet. I ena hörnet svängde den ut i en öppen rundel, och der varseblefvo vi plötsligt en kvinnogestalt afteckna sig i mjuka linier mot den grå bakgrunden, hög och smärt, fri mot luften, orörlig och ensam i detta tysta trista novembersceneri. Hon vände sig sakta om, då vi gingo förbi, och det var i detta ansigte, i draget kring munnen och i de mörkblå ögonens blick något af samma skumma, smärtsamma sorg som i senhöstlandskapet omkring oss. Jag såg tillbaka, då alléen krökte: hon stod alltjemt kvar i samma ställning, orörlig, ensam, fri mot den grå luften, en svårmodig senhöstsyn och en förkroppsligad skymningsstämning. Min följeslage började berätta en episod ur sitt lif, han såg framför sig med ett frånvarande leende och talade med dämpad stämma, det var som om han icke vände sina ord till mig utan som om senhöstlandskapet och sommarminnet fylt honom med en stämning så ymnig att den steg öfver hans själs bräddar och rann fram i ord, så melankoliskt tunga som dropparnes ensamhetstysta plaskande omkring oss. “Jag ser i denna stund ett kvinnoansigte så tydligt som jag aldrig sett det sedan sista gången jag hade det framför mig i verkligheten. Jag vet icke hvem hon var och icke hvad hon hette och vi ha aldrig bytt ett enda ord, och dock har denna varelse under en hel sommar varit alla mina tankars och alla mina känslors innehåll, det enda som var lifvet för mig.
Denna motstå- vi hvarje gång, förbehållandes oss att genast derefter åter ropa på progress; men då vi sålunda aldrig vilja det, hvarom pro tempore fråga practiskt är, följer ju uppenbarligen, att aldrig något kan ske och att bermida rop blir vox, verba, prastereaque nihil. Till styrkande af denna min observations riktighet har jag sysselsatt mig med en lista af förbättringar, dem Regeringen föreslagit och sorn af R. St., blifvit afslagna eller stympade, eller eljest så handlagda, att deras önskliglief, ja, deras verkställbarhet förfallit. Jag begynte sysselsätta mig med denna lista, när R. St., på det Herrarna bekanta sätt behandlade Regeringens propos., ang:de indelta räntorna, denna vigtiga och till så beklagansvärd grad förlegade del af vår statshushållning. För att afsluta min lista väntar jag, att Stånden beslutat öfver afskaffandet af de tysta förmånsrätterna, denna af Regeringen föreslagna och så väsendtliga förbättring af vår, på allmänna crediten och på capita Irörelsen nu så skadligt verkande hypothecar-Iagstiftningen. Må sedan balancen uppgöras emellan denna mirr lista och listan på Ständernas åtgärder till progress, så får opinionen en solid domsgrund , och till detta saldo vädjar jag. Att emedlertid klagandet öfver Regeringen är högljuddare, än klandret å Ständerna, bevisar alldeles ingenting. Innan något deraf blef att sluta, skulle kyrkan, som man säger, ställas midt i byn, ty der står hon nu, i 2:ne afseenden, icke; hon står der icke i anseende till den periodiska pressen. Regeringen äger inga egentliga ministeriella blad; de politiska journalerna äro alla oppositionens. Men, torde svaras mig: ”stifte då Regeringen ministeriella blad.” Ja, det bör Regeringen, och snarliga lärer det ske. Men, mina Hrr, med stiftandet och doterandet af ministeriella journaler är blott första och ringaste delen af problemet löst; den sednare och det ojemnförligen svårare är att få det stiftade, ministeriella bladet läst.
Denna nedsättning af en, hufvudsakligen på Piikets folkmängd beräknad, Slats-Intrad har ej undfallit Stats-Utskottets uppmärksamhet, vid granskningen af Siats-Verkets öfrige Inkomst-Titlar. Resultatet deraf till ziffran har ock, för de föregående åren, redan blifvit af Utskottet framlagdt, uti dess afgifne generella förslag till desse Inkomst-Titlars upptagande uti Iliks-Staten; Och Utskottet finner det visserligen bidraga till en utvidgad Statistisk kännedom, att ulredt blifver, hvarföre Stats-Intraderne det ena året utfalla med betydlig skillnad emot ett annat; Men, då, efter hvad Stats-Ulskottet inhemtat, de från Länen till Kongl. StatsContoiret inkommande Speeiel-Iiäkenskaper äro inrättade efter ett sådant formula i re, alt de innefatta alla de upplysningar i afseende på Mantals-penningarne, som Herr Doctor Knös bär åfvan äskat, ooh innehållet deraf, hädanefter söm hittills, kommer att upptagas uti de RiksIIufvud-Böcker, som uti Kongl, Stals-Gon - Stats-U ts ko ttets Betänkanden. 63g toiret skola uppgöras, oell vid hvarje Riksdag varda Riksens Ständers Siats-Utskott meddeldte, anser Stals-Utskottet den af Herr Doctorn nu gjorde framställning icke föranleda till någon särskild åtgärd. Hvilket till Riksens Högloft. Ständers eget bepröfvande vördsamt öfverlemnas. Ankom den 31 Oct. 1823. Memorial, rörande Creditiven enligt 63 uti RegeringsFormen. Sorn, jemlikt 63. §. uti Regerings-Formen af den 6:te Junii 1809, tvänne särskilde tillräcklige Summor vid hvarje Riksdag 64<> Stats-Utskottets Betänkanden; skola för oförsedde händelser afsättas och anslås till Kongl. Majlis
Af lagsökta SkifLesoch Odlings-lån var ett deli 1 November Lag,sök/a skif1847 på handräckning beroende. /es~ ut,\ Hjd~ i o liTi88~ Lein Under den tid, som sedermera förflutit, hafva lagsökningar blifvit anställda för 3 st. dylika lån. ULaf berörde fyra lån hafva 3 st. blifvit liil fidio belaldle och återstår således endast ett. §. 63. Det åt Riksgälds-Kontoret, enligt 184 §. af Banko-Reglementet, Riksgäidsbeviljade räntefria Creditiv af 1,000,000 R:dr Banko, har den sista *vedi/iT Augusti hvartdera året blifvit insatt å nämnde Kontors räkning N:o 1 i Depositions-Afdelningen och den sista Juni hvartdera året återbetaldt. §. 64. Det till Manufakturernes och Fabrikernes understöd anvisade Creditivet till Creditiv har till det förhöjda belopp af 1,800,000 R:dr, som vid ^""{^Fabri'- senaste Riksdag, jemlikt 185 §. i Banko-Reglementet, bestämdes, kernes underfrån och med detta års början begagnats, sedan Kongl. Commercestnd Collegium derförinnan till Banken afgifvit förbindelse å nämnde summa. §. 65. I eldighet med föreskriften uti 2 punkten af Banko-ReglemenJern-Köntorets tets 186 §•, har Banken uti den årliga revisionen öfver Jern-KonCredmv-foud, lorets Credit i v-fond, genom utsedt ombud, deltagit; och är, efter hvail de till Fullmäktige inlemnade Revisionsberättelserna gifva vid handen, omförmälde Creditiv-fond begagnad i öfverensstämmelse med föreskrifterna i nyssberörda §. af Reglementet. §. 66.