Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dertill fordrades blott, att några af våra fartyg blefvo uppbringade af kapare, derföre att de af en borgmästare i någon småstad undertecknade handlingarna saknade vanlig form. Dessa papper skulle anses falska och kunde dessutom då lätteligen blifva förfalskade, i följd hvaraf våra fartyg ej längre erhöllo någon frakt. Det fordrades lång tid, innan sådant kunde hjelpas. Utsk. säger väl: ”Utsk. anser det också med säkerhet kunna antagas, att magistrater, såsom behöriga myndigheter att i sådana ämnen meddela intyg, aro å utrikes ort kände så val som Commercecolhm, och en tvekan om namnteckningens riktighet synes icke vara mera att befara, då namnteckningen tillhör en magistratsperson, än då fråga är om Commerce-collegii underskrifter. I begge fallen måste en sådan tvekan häfvas genom consulad-intyg och för consulerna böra magistraternes namnteckningar icke vara obekanta.” Det ar naturligt, att om också hvarje general-consul kunde hafva sett och kände alla magistraters namnteckningar, hvilket jag så mycket mera betvifla:-, som jag icke tror att de få sig tillskickade namnteckningarna efter hvarje ombyte, så känna likväl icke alla vice-consuler dessa namnteckningar, hvarförutan en Svensk consul icke har rätt mycket att säga. En consul för Den 22 Augusti e. m. 321 en nation, sorn består af 3o millioner menniskor, talar annorlunda än en consul för en stat med 3 millioner innevånare. Jag fruktar att i sådant fall det blefve, sorn det någon gång förut varit och man äfven såg under sista kriget, att man klagade för hunden öfver alt hyndan bet, då också rättvisan blef derefter. Jag anhåller således om återremiss, på det Utsk. måtte taga detta i noga betraktande. Jag tror den af comiteen föreslagna lindring för sjöfarten vara fullkomligt tillräcklig, men hvad som af yttersta nödvändighet påfordras, är, att vår nationalitet skall kunna säkert bevisas. Allin. Besvärsoch Ekon.Utskts utlåt. N:o 84 återremitterades.
Utlåtande 1 57. 3 rande boställsdelar emot annat inom distriktet beläget hemman, samt sådant utbyte nu kunde på ett fördelaktigt sätt ske oell dertill kotnme, att vederlagshemmanet vore med afseende ä tjenstgöringsdistriktet välbeläget samt med erforderliga byggnader försedt. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansett sig, pä nu anförda skäl, böra i underdånighet tillstyrka nådigt bifall till föreslagna utbytet, med hvilket indelningshafvare!). innan Kammar-kollegii utlåtande afgafs, förklarat sig nöjd; och har, med afseende ä hvad rörande beskaffenheten af det till vederlag ifråga komna hemmanet Hultsjö Bergagården upplyst blifvit samt å hvad Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för öfrigt i ämnet anfört, Kongl. Maj:t i nåder föreslagit, att Rikets Ständer måtte, för deras del. medgifva, att ofvanomförmälda åt Länsmannen i tredje distriktet af Vestra härad pä lön anslagne hemmansdelar. ^ mantal Repperda Annagården N:o 0, J mantal af Repperda Källagården N:o •> samt | mantal af Ufvanäs Westergården mä, med bibehållande af de särskilda hemmanens räntor och onera utbytas emot augmentshemmanet 1 mantal N:o 3 Hultsjö Bergagården, sorn derefter bör till boställe åt Länsmannen i berörda distrikt användas. Stats-Utskottet. som, i följd af remiss från samtlige Riks-Ständen, förehaft detta ärende till behandling och dervid tagit kännedom af de till frågan hörande handlingar, jemte karta, får tillstyrka, att hvad Kongl. Maj:t sålunda föreslagit mätte af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 24 Februari 1863. Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Febr. 1S63, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion angående öfverlåtelse af f. d. Löjtnantsbostället vid Kongl. Calmar regemente 11 mantal Norra Qvill till Wentzelholms aktiebolag.
Directionens förvaltning blifvit af bemälde Kammar-Råd, uti dess derom, afgifne berättelse, lios Herrar Fullmäg-, tige anmälde; och, sedan, f, d, Directionen. (itver desse anmärkningar sig förklarat, hafva vid pröfningen deraf Herrar Fullmägtige funnit en del af Anmärkningarne, såsom af förre, Directionen nöjaktigt förklarade, böra för falla; hvaremot andre åter funnits vara liindcrlige för meddelande af decharge åt förre Directionen; och hafva Herrar .Full-, mägtige derföre ofverl em nät frågan derom till Rikets Höglofl. Ständers eget afgörande. — Oss tillhörer väl icke någon pröfning om och hvad verkan desse Anmärkningar må kunna medföra, på frågan om meddelande af den äskade decharge», hvilken, på sätt berördt är, blifvit till Rikets Höglofl. Ständer öfverlemnad; utan håfve vi inskränkt oss till bedömande af sjelfva Anmärkningarpes beskaffenhet, så vidt de kunna anses. Revisorers berättelse, 795 grundlägga någre ersättningsanspråk å Riks-, gälds-.Contoirets sida. Af sådan egenskap är: 1:0 Den Uppbördsbrist å tillhopa 40,788. Ridr 89 sk. Banco, sorn Discont-,Verkets förre Kamererare C. A. Iggeström sig åsamkat. Nå-, gon del af denna täckt derigenom, att Herr General-Majoren m. m. J. von Utfall, hvilken, jemte nu mera fallierade Gommerce-Jlådet Malm, för Igge-. Ströms Uppbörd gått i borgen, till Riksgälds-.
Eau de cologne, hvilken innehåller de oljor s o m vinnas af citronsläkSilfverarbeten, Bordsilfver. Modernast! Solidast! Billigast! IDUN 366 tets träd — såväl af deras b l o m m o r som frukter — är det äldsta o c h angenämaste af alla toalettmedel o c h kan icke uppnås af någon annan sammansättning. Den, s o m nu tror, att hans h u d kunde hafva nytta af litet kamfer, kan upplösa sådan af en nöts storlek i en liten eau de cologne-flaska o c h begagna det, droppvis tillsatt rent, friskt tvättvatten. (Forts.) * Om hösten. lin hösten, en månskensnatt. J a g sitter o c h drömmer på balkongen, kanske för sista gången innan vintern — dörrarna spikas igen. vrida sig i våldsam gråt, de klamra sig fast vid träden och slingra sina armar o m stammarna i bön o c h i vånda. M e n natten är kall, o c h tystnaden är orörlig, och träden ha sin egen sorg. Så fjärma sig stegen, de gå förbi o c h dö hän bort i halfdunklet. J a g ser m o t h i m l e n: den hvälfver sig lika hög o c h klar öfver all jorden, och norrskenet slår sina väldiga bryggor öfver rymderna. Min synkrets är trång, parkens höghvälfda träd skymma den, men jag anar, att det finns stränder, som bindas samman af norrskenets broar. innan Öfver mitt hufvud hvälfver sig himlen klar. Den är ej sommarnattens, som liknar ett sväfvande, dunlikt flor; ej vinternattens, som är mäktig, fast, nästan solid. D e n är ett oändligt hvalf af någon luftig, djupblå materia, ett lätt, skälfvande hvalf. Månen sitter däruppe som en guldmedaljong i hvalfvets vägg, och det är öfversålladt af stjärnor. E j vinternattens stjärnor, som skifta i alla färger, i grönblått, i gyllenrödt, i brandgult. D e lysa i månskenet som bleka ljus, alla i samma matta, dämpade guldglans.
Kamereraren förer likväl en med serskild ta colummer inrättad räkning för de olika Fonderne och derunder hörande Verk Och personer, med hvilkaräkning anses nödig. Å alla utbetalningar som skola ske, ehvad de grunda sig å de fastställde Staterne eller beviljade Räkningar, bör Kamereraren först uppsätta anordning, som af Directionen underskrifven, stadnar jemte de qvitterade Räkningarne till veri - serskildte räkningar föj ras i Banken för Adeliga CadetteSkoleFonden med dertill hörande Wennerstjernske GåfvoFonden, för Wadstena Adeliga JungfruStiftsCassan med derunder lydande Fonder samt sluteligen för Grefliga Schefferska Stiftningen. Kamereraren förer likväl för Riddarhusets räkning N:o 2, en med serskildta columner inrättad räkning för de olika Fonderne och de personer, med hvilka räkning anses nödig. Å alla utbetalningar, som skola ske, ehvad de grunda sig å de fastställde Staterne eller godkände Räkningar, bör Kamereraren först uppsätta anordning, som af Directionen underskrifven bi. ägges, jemte de qvitterade räkningarne till verification vid Hufvudboken,. 446 Dtn 19 Julii r. m. ficationer vid Hufvud boketi. Des fa anordningar fa ej upprättas pä andra än de ä Stat och enligt Con. tracter utgående poller, få vida ej Räkningarne forn (kola betalas, äro frän Diredionens Prototoll päteknade, att Diredionen defamtna godkänt till betalning, och till huru fort belopp. Således •kola först alla Räkningar uppvisas för Directionen och böra vara påskrifne af någon Directeur att arbetet eller betingandet är fullgodt eller fullgjordt samt nödvändigt och sluteligen i händelse upphandlingar äro i fråga, och lefvereriogen af vederbörande bestyrkt, hvarefter den tillkomne peraedlen bör inför Direction uti Inventarium uppföras.
Derefter borde större och mindre formater, efter inlemnarens *) Att den på Tabellen N:o i4 supponerade inkomst af 3oo R:dr pro persona ej ar för hög, kan inhemtas af bilagde handling, se pag. 34- % 3o egen önskan och till hvad finhet eller ut]>landning med annan metall som hälst, fä präglas; men alltid under enahanda vilkor för prägelns beskaffenhet. Banken auctoriseras att utgifva Sedlar på sålunda präglade och der insatte metaller, innehållande anvisning att i Banken vid uppvisandet erhålla den insatte metallen, till uppgifven finhet och vigt, med i prägeln bestämdt afdrag i vigten för präglings kostnaden. Derigenom skulle det gamla myntet småningom försvinna ur rörelsen, och jemväl begreppet derom hos Allmänheten från fullkomligt obegrepp öfvergå till vanlig jemförelse med andra varuvärden, och dess högre eller lägre relativa värde blefve då af intet inflytande på allmänna välståndet. Att i början en Tariff skulle årligen uppgöras, efter hvilken man i präglade metaller, eller invisningar på sådane, i Banken kunde afbörda sig Statsbidragen, är tydligt; men snart kunde statsbidragen bestämmas i sålunda präglade metaller, och dermed de gamla Myntbenämningarne alldeles försvinna, utom i hvad minnet derom vore oskiljaktigt från historien. Verkställigheten af den i 5:te punkten uppgifna Nationens allmänna bildning vid Skolorna, till förmågan af verksamt deltagande i fosterlandets försvar, fordrar, endast anställandet af en skicklig Underofficer vid hvarje Sockenskola och Officerare vid Högskola eller Universitet. Det be - é 3i gär till styrka och skicklighet, sorn är oskiljaktigt från rnenniskans tankeförmåga, alstrar hos hvarje ungt sinne anslag att emottaga undervisning i allt, hvarigenom hans individuella, synnerligen physiska, förmåga utbildas, emedan hvarje särskild undervisning lemnar underrättelse om en till dess okänd förmåga och väcker begär att blifva bekant med flere.
Behållning, tillhörande allmänna verk och inrättningar samt bolag och enskilde personer 5,634,316: 18. ll. Obegagnade andelar af Laneoch K red i tiv-fö rlag: tillhörande Depositions-afdelningen 3,817,767: 45. 8. Afdrags-posler, enligt Banko-Reglementets 122 §■ . 1,087,263: 39. i. Skillnad häremellan och maximi-beloppet af Sedelstock, beräknad likmätigt 123 §. i Banko-Reglementet 889,478: 33. 10. Val af SupSedan Suppleanten för Högvördige Preste-Ståndels Ledamot i DirekPr este-stånKonen öfver Laue-Ho nior et i Wisby, Prosten och Kyrkoherden A. F. dets Ledamot Hallenberg afsagt sig förtroendet att vara Suppleant; har, på sätt Banko1 Jt-Konto^tReglementets 26 §. föreskrifver, Stads-Komminisiern i Wisby Nils KruDircktion. sell blifvit utsedd att i stället för Prosten Hallenberg vara Suppleant för ofvanbemälde Direktions-Ledamot. §• 8. Val afleda J ,]en ordning, 27 §. i Banko-Reglementet omförmäler, hafva Bankom"1 Kunut >a Fullmäktige, gemensamt med Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret, utsett MaDirektion. joren och Riddaren J. Kleen, att, för åren 1852 och 1853, å Bankens och Riksgalds-Kontorets vägnar, såsom Ledamot deltaga i Götha KanalDirektion, samt till Revisor af Kanal-Verkets räkenskaper för åren 1851 och 1852 valt Ordföranden i Styrelsen öfver Riksgälds-Kontoret, Herr Grefve Guslaf Lagerbjelke. §• 9- Förflyttning
I hvarje Land måste Embetsmannens göromål controlleras af Regenten och Nationen, eller ock af Regenten ensamt. Den större magt, sorn Regenten i senare fallet fått sig uppdragen, måste i allmänheticke varadyrbar, emedan, om han ej förmår hindra Embetsmannens sjelfsvåld och förtryck, hana egen magt är i fara. Angående den så kallade LandtRegsrirtgen torde ej vara mycket att ändra. •— Likväl skulle man helt och hållet kunna indra - Serskildta Utskottets Eetänkanden, ga Jägeri-Staten och endast bibehålla någon mindre betjening, till vårdande af stöna Kronoallmänningsskagar. Bergmästare-och B rgsfogde-tjensterne borde också- indragas och deras göromål öfverflyttas på TingsRättrna och Kronofogdar ne. Magistrater i mindre Städer borde visserligen upphöra. För ordningens bibehållande behöfdes blott en Ord hagsman eller Toli :■ mä tar^. Tings-Rätterne skulle öfvertaga det ludi.ciela, —~ Men då Staten ej vidkännes någon utgift till Magistraternes a fl ö»ing : så ooror det af Städernas fria vilja att häruti göra ändring. I anseend till Krigsmagten till Lands och Sjöss vöre indragningar vjss.rligen af ofantelig nytta för Riket. Vi-sa kostsamma Reg m nters, några högre BefälhafvaijeS Löners och en del af Orlogs-Flottans indragni g, skulle sätta Staten i stånd att uthärda ett krig, i synnerhet Som Beväringen gifver tillräcklig Armstyrka 5 hvaremot vår nu ägande respectabla armes icke torde kunna underhållas af Staten i ett enda Fälttåg, i brist på besparde eller in-samlade tillgångar.
Deraf påkallas ovilkorligen förändringar i organisationen af tjenster och göromål, för att vinna den kontroll och säkerhet, som, hos de enskilda institutionerna och personerne lätt funnen, är ganska svårt att åstadkomma i en allmän inrättning, sådan som Riksbanken, såvida nemligen kostnaderna för bestyrens förvaltning skola tagas i något betraktande. Om ersättning kan påräknas för dessa kostnader skulle Riksbanken väl kunna åtaga sig vexlingsbestyret, men deremot hvarken bör eller får detta ombudsmannaskap gifvas den utsträckning, som detsamma, efter hvad anledning är att antaga, erhållit hos de enskilda ombuden, hvilka skola, åtminstone understundom, besörja anskaffandet af penningar för tillfällig förstärkning af enskild banks hos ombudet insatta förskott eller så kallad vexlingskassa. Riksbanken skulle i dylika fall antingen nödgas att ikläda sig en ansvarighet för enskild bank, som vore vådlig för Riksbanken sjelf, eller ock utsätta sig för det ganska rättvisa klander från allmänhetens sida, som icke kunde uteblifva, derest Banken i saknad af nödigt förskott från den enskilda banken, vägrade att emottaga denna banks sedlar; ett klander, som, under närvarande förhållanden, drabbar den enskilda banken, men icke dess härvarande vexlingsombud. Det är derföre sannolikt att enskilda bankerna ej skulle finna med sin fördel förenligt att begagna Riksbanken såsom ombud för invexlingar af deras sedlar, äfven om Banken skulle kunna, hvilket knappast är troligt, åtaga sig ett sådant uppdrag på bättre vilkor för de enskilda bankerna, än hvarom de nu kunna med de enskilde öfverenskomma.
: händel se af ett blifwande öfwerstokt, hos Kor,g: Maj:t r »underdånighet anmäla, hwilka bewill,nu gs-nfgifter kommp att uphöra m. m., torde nu blott wara nö» digt, att remittera denna fräga till L ancooch Stats-Utstotten, med anmodan, att i Reglementerne för Fullmägtige öfwer Bancooch Riksgäldswerken, bemakte Fullmägtiges åtgärd noga enligt Riksens Ständers beslut bestämma, Grefwe dlörner, /uclolpk Loran, instämde häruti, rilläggaudes art Riksens Ständers widtagne förordnanden i afseende pä öfwerskottet äfwen borde i Riksdagsbeslutet uptagas. äerr Landt-Marskalken trodde sädant böra ste hänwisningswis, och anstalten egenreligen wara nödig derföre att perfonerne borde bestämmas, hwil-r ' ka ?zr Den is August!, ka skulle aga att, vm tillfället inträffade, hos Kongl. Maj:t göra anmälan. Zerv Lilverllolpe, 6ullak ^brsksm, yttra. de, art i Riksdagsbeslutet borde i allmänhet stq beflUlet, och i Fullmägtiges Reglemente delaillerne. Zerr Landt-Narffalken gjorde i anledning häraf proposition, sä wäl om införande i Riksdagsbeslutet af Riksens Ständers dispositioner om ett mMigen blifwande öfwerftott, som om den förut af honom föreslagne anmodan till Bancooch Stats-Utskotten. Bifölls, Härefter upsattes och justerades, genast föl» rande: Utdrag af Prokocollet, hållet hoS Högloft-, Ridderftap.et och Adeln wid Urtima Riks« hagen i Orebro h. i5 Augusti 1812, S.
Ständers Stats - Utskotts Utlåtande, angående Trycknings -kost-, naden af Tabell-Cornmissionens afgifne Utlåtande och Tabeller. ^edan Kongl. Maj:t genom Nådig Skrifvelse d. 7 nasti. April, till Riksens Höglofl. Ständer öfa veriemnat TabellCommissionens i underdånig-* het af*’.fne Utlåtande, angående Riksens Stan* ders vid 1815 års Riksdag yttrade önskan i åt-' skillige omständigheter rörande QuinquenniiTabellernes upprättande jemte de, i följd der* af, utaf Commissionen författade Tabeller; så ^hafva Riks - Stånden remitterat desae Handlingar till Stats-Utskottet i afseende å den af Tabell-Commissionen föreslagne tryckning m, m. Vid handläggningen häraf, har Stats-Utskottet funnit Commissionens utlåtande, såsom innefattande fullständig uppgift af hvad Tabell Jerne innehålla och vidlyftigt upptaga, samt i Stats-Vtsiottets Betiinkanden. 1497 flere hänseenden upplysande, böra till trycket befordras att ej mindre bland Riksens Höglofl. Ständer utdelas, än ock hållas Allmänheten mot betalning tillhanda; Men beträffande sjelfva Tabellerne, synes tryckning deraf vara mindre angelägen; och då densamma efter hvad Utskottet inhämtat, skulle fordra en tid af minst 1 år samt medföra en kostnad af omkring 3000 R:dr B:co, böra undvikas. Beträffande åter Commissionens Förslag om icke Riksens Ständer skulle finna för godt utse någon serskild Fond för framtiden till tryckningskostnaden af ej allenast Quinquennii-, utan ock af årliga Mortalitets. och NativitetsTabell - Sammandragen ; får Stats-Utskottet upplys;», att på Stat nu bestås till tryckningskostnad och expenser i och för Tabell - Commissionens arbeten en årlig summa af 480 R:dr B:co; Och då detta anslag synes lemna erforderlig tillgång för tryckning af en sådan på uppgjorde Tabeller grundad Berättelse, sorn den nu afgif-' ne, hvilken upptager en fullständig
Visserligen är utländsk mellankomst att befara för det land , der lagstridigt och våldsamt tillvägagås, och sådan fara tillhörer ej exclusivt närvarande tid. Den har varit alla tiders fara , ehuru exemplen i den sednare tätare inträffat. Men då , som nu hos oss sker, en Representation , med så laglig anledning, och så värdigt lugn, söker förbättra Statens inrättning, kan hos utländska makter, endast en för oss hedrande, omöjeligen en oroande, uppmärksamhet väckas. Sluteligen har en värd talare, med förnyadt andragande af sina skäl för uppskof till nästa Riksdag , förklarar sig ej anse sig kunna stå till svars inför sitt samvete , med mindre han sådant uppskof yrkade. Jag har redan , vid ett föregående Plenum, anmärkt, huru såsom samtelige desse skäl , om de antogos, skulle verka ett vida längre j ett mångårigt, ja ett alldeles obestämdt uppskof. — Men låt vara , att detta fann sin gräns vid nästa Riksdag; äfven under denna tidsutdrägt är den fortfarande skadan af en bristfällig organisation, och nyttan af en förbättrad, så betydelige , att jag åter icke skulle ha lugn i mitt samvete , om jag icke, på sätt jag gjort, och nu gör, yrkade beredande af förbättringars möjelighet genom hänskjutande af 65a Den 14 December. Särskildta Utskottets arbete till Kongl. Maj:t med erkännande af dess hufvudgrunder. Herr Lefrén: Det har blifvit sagdt, att Särskildta Utskottet bordt nyttja sitt sanda förnuft. Det är ett godt rad, som också blifvit följdt, innan rådgifvaren uppträdde, deri, af t Utskottet icke trott sig äga rätt hindra Riksens Ständer, att, om de så ville, öfverlägga otn ämnet. Som ingen återremiss ägt rum af det första Betänkandet, kunde Utskottet ej eller inkomma med något svar på de anmärkningar, som dervid yttrades. På detta sätt har Utskottet nyttjat sitt sunda förnrft, Hade det skett annorlunda , så hade det troligen icke blifvit kalladt sundt.
Fullmägtige dock alltid ega rätt och pligt att häröfver besluta, och Myntverkets enda åliggande i detta hänseende är att upplysa Fullmägtige, huruvida den erbjudna valutan verkligen innehåller det silfvereller guldvärde, som blifvit uppgifvet. Mig vill det således förefalla, att den löreslagna förändringen ej medför nå - 376 Den 16 Mars. gon fördel, liten väl en olägenhet; och då jag anser, alt äfven om den sista meningen borttages, qvarstår dock rättighet oell pligt för Fullmägtige att pröfva, huruvida och til! hvad belopp en erbjuden valuta bör inlösas, får jag hemställa, att R. o. Ad., med alslag å Utsk:ts förslag, måtte besluta bibehållandet af ifrågavarande §, såsom den för närvarande lyder. Frih. von Schwerin, Jules: Jag medger visserligen, att §:n mer än väl kunnat förblifva oförändrad, meri den förslagna förändringen innebär dock ett förtydligande med afseende å den pröfning af erbjudna valutor, som åligger Myntverket. I sjelfva verket är det Myntverket som bestämmer, huruvida inlösen skall ega rum eller icke, ty det är klart, att Fullmägtige i detta hänseende måste rätta sina åtgärder öfter de utlåtanden, som al Myntverket afgifvas; och Fullmägtige hafva ej genom den föreslagna förändringen afsagt sig någon rättighet i ifrågavarande hänseende. Ehuru jag således medger, att §:n kunnat utan fara förblifva oförändrad, får jag dock yrka bifall till Utsk:ts hemställan. Gr. Liljencrants: Saken kan visserligen synas vara af underordnad vigt, men jäg anser, att det bör vara fullkomlig klarhet och reda i föreskriften angående inlösen af valutor. Jag vågar fortfarande påstå, att Utsk:ts motivering icke innehåller tydlig Svenska. Jag föreställer mig, att Fullmägtige hafva för afsigt att bibehålla den ifrågavarande pröfningsrätten, men af Utsk:ts motivering vill det synas, som om denna pröfningsrätt helt och hållet skulle öfverlämnäs åt Myntverket. Jag yrkar fortfarande afslag å Utsk:ts hemställan. Hr Nordenfelt:
Be t än kan den, al af Herr Biskopen Doctor Almqvist, som deruti föreslagit och yttrat: att alla både Säterioch Frälsehemmans innehafvare, hvilka finnas hugade att frivilligt tili Kronan och Staten, emot Lösen öfverlemna de friheter, sorn deras hemman innehafva framför Krono Skatte, borde finna Staten både villig och i stånd att till sig inlösa nämnde Inmuniteter, i den ordning anmälan derom skjedde, med bifogadt vederbörligen styrkt VärderingsInstrument, och i samma mån den anslagne lösnings-fonden för hvarje år sådant medgåfve; Att en lösniugs-fond af minst 100,000 R:dr Banco årligen skulle af Riksens Ständer anslås till detta ändamål men om krig inträffade kunde under Krigs, åren med nämnde frälse rättigheters inlösen för Statens räkning innehållas; Att om man antog, det i hela Riket hvarje frälsehemman, af eljest lika godhet, öfver hufvud egde friheter värde ao Tunnor Spannmål, som per medium a 6 R;dr 3a sk, gjorde i33 R:dr 16 sk, så skulle samma friheter å 6 procent vara värde ett Capital af 3222 RJdr 10 sk. 8 rst. Banco och den ansiagne
Pluralitet förklarade böra fortfara i samma skick som tillförene, och skiljaktighet endast uppstått i en enda fråga, hvari Två Stånd stannat emot Två, denna äfven förfalla, emedan densamma befunnits vara af den beskaffenhet, att i sådant fall borde förblifva vid hvad förr stadgadt varit, helst Bevillningen derigenom icke i någon mån förändrades, utan kom i sådant hänseende och genom ett dylikt beslut att orubbad förblifva hvad den förut varit, så fin* ner BevillningsUtskottet, sedan Riksens Höglofl. Ständer på förberörde sätt stadgat sitt Beslut, rörande grunderne för begagnandet af Hus* Bevillnings Utsk. Betänk and en. 377 behofsBrännvinsBränningen, sig ej heller böra föreslå någon förändring i den delen af Författningen, som angår de för denna rättighet till Staten inflytande afgifter, serdeles som Högloft. StatsUtskottet uti dess den 16 sisth Febr. afgifne Utlåtande beräknat denna inkomst till 425,000 R:dr och således till 27,000 li:dr under det belopp, som i 18I5 års StatsFörslag bestämdes. I sammanhang med denna beskattning har Riksdagsmannen Jonas Hörstedt från Jönköpings Rän i ett till Hedervärda BondeStåndet ingifvit Memorial anfört, att, enär i 3 §. 2 Mom. i Kongl.