Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sker det med annan utländsk Stats Banks penningesedel eller med sedel, som inom Riket med behörigt tillstånd af enskild bank eller annat enskildt penningeverk utgifven är; då skall, der han sedeln utprånglat eller sökt utprångla, till straff-arbete från och med ett till och med fyra år, och i annat fall till sådant arbete från och med sex månader till och med två år dömas. s Lag-Utskottets Betänkande JVi iO. § 16- Har man eftergjort mynt eller penningesedel eller sådan sedel, på sätt i 14 §. sägs, förändrat; och kan af omständigheterna pröfvas att det ej i bedräglig afsigt skett; straffes ändå, der han ej af egen drift förstört det förfalskade eller förebyggt all skadlig verkan deraf, med böter från och med fem till och med etthundrade Riksdaler. § 17. Utprångiar någon veterligen falskt mynt eller falsk penningesedel; straffes så som hade han förfalskningen sjelf gjort. Har man sökt veterligen falskt mynt eller falsk sedel utprångla, men bedrägeriet yppats innan skada skett; dömes till straff-arbete fran och med fyra månader lill och med den för fullbordade brottet stadgade minsta straff-tid. § 18. Har någon blifvit med falskt mynt eller falsk penningesedel bedragen och, ändå att han sådant markt, sedan det mynt elier den sedel till annan utgifvit eller sökt utgifva; dömes till straff-arbete från och med två månader till och med två år. § 19- Har någon antingen i uppsåt att begå sådant brott, som i 7 § sägs eller att eftergöra eller lörfalska mynt eller penningesedel, eller med vetskap om annans unpsåt till sådant brott, förfärdigat eller anskaffat stamp, märkjero, form eller annat verktyg, hvarmed förfalskningen verkställas skulle; och kommer ej brottet lill fullbordan; varde ändå dömd till böter från och med tjugo till och med etthundra Riksdaler, eller till straff-arbete från och med två månader till och med två år.
Betänkande, i anledning af väckta motioner om afskaf - fande af prygelstraffet och andra extrajudiciela bestraffningar inom hrigs-ståndet. Till Lag-Utskottet har blifvit remitterad en af RiksJagsfullmäktigen Lars Olsson från Stora Kopparbergs län inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion, rörande afskaffande af prygel-straffet inom den svenska krigsmakten; varande, såsom närmare utredning och motivering af denna framställning, åberopad en, efter motionärens uppgift, af herr Mannerskantz inom llögloflige Ridderskapet och Adeln vid 1840 års riksdag uti ifrågavarande ämne väckt motion, hvilken Lars Olsson erbjudit sig att Utskottet tillhandahålla, men sedermera icke dit aflemnat. Härjemte har Utskottet lått emottaga en af herr Winge inom Vällofl. Borgare-Ståndet gjord framställning om upphörande af icke allenast prygelstraffet, utan jemväl alla de inom mililär-ståndet nu brukliga extrajudiciela bestraffningar. Lag-Utskottet har, för behandling af förevarande motioner, sammanträdt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. Utskotten få, i afseende på detta ämne, upplysa, att, så vidt inhemtas kan af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll vid 1840 och 1841 årens riksmöte, någon motion af herr Mannerskantz, rörande prygelstraffets afskaffande, då ej förevarit; att deremot en motion i detta ämne blifvit vid nämnde riksmöte väckt af herr Cederschjöld, R. Th., men icke föranledt und. skrifvelses aflåtande till Kongl. Maj:t; att samma ämne åter förehafts vid riksdagen åren 1844 och 1845, och att Rikets Ständer då till Kongl Maj:t ingått med und. framställning om förändrade stadganden, ledande till inskränkning i prygelstraffets användande; att denna skrifvelse sedermera och efter det Lagsamt Allm. Besvärso. Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.-o 33.
Maj:ts nådiga Bref af den 9 Februari 1844, blifvit berättigad att uppbära hela ordinarie lönen, hvaremot hans efterträdare, enligt samma nådiga Bref, skulle åtnjuta halfva ordinarie lönen, 10 tunnor ä 6 R:dr, ur emeriti-kassan, och då Musik-Direktörstjensten vid ifrågavarande tid, eller under vårterminen 1844, icke ännu var återbesatt, utan bestreds af Cantor Coralis, denne under samma tid bibehöll sin lön, och de anmärkta 30 R:dr i stället utbetaldes till vikarierande Sångläraren, Magister Montelin. 2:o Anmärkes, att i samma räkning i credit afföres ett belopp af 157 R:dr 33 sk. 7 rst, såsom tvänne gånger i debet upptagna, äldre resterande, nu inbetalda räntor, utan att Revisorerne kunnat åter - 463 - finna denna ”post särskilt” uti debet. Till en början är det tydligt, att detta belopp, 157 R:dr 33 sk. 7 rst, af undertecknad, Rappe, kassans dåvarande förvaltare, upptaget under rubriken ”äldre resterande räntor”, ej kan i någon enda särkild post i debet återfinnas. Huru med saken sig verkligen förhåller, och att förvaltaren ej lill kassans förfång begått något räkenskapsfel, torde af följande korta utredning ådagaläggas. Det i credit, under rubriken ”äldre resterande, nu inbetalda räntor”, upptagna belopp igenfinnes i debet två gånger, såsom anfördt, på följande sätt: Vid åets början upptages i debet, I. b., upplupna resterande räntor 172: 43. 2. Bland inkomster under året redovisas, II. a, och upptagas resterande 2 och 1 års räntor, redan ingående i nämnde 172: 43. 2. 2 års ränta af Syssloman Linnell 11; 19. 2. 1 års ränta af Länsman Colléens arfvingar 38: 1 „ „ „ Kapiten Lagerkrantz . 38: 1 „ „ „ Olof Samuelsson i Uråsa 19: 1 „ „ „ Kapiten Von Kraemer . 28: 24. — 1 „ „ „ Garfvaren Sandahl, . 22: 38. 5.
Det lärer dock vara ett faktum, att de på sednaste tiden blifvit införda samt med fördel begagnas i Schweitz och på en eller annan bana i södra Tysklund, och då de nästan uteslutande begagnas hos Amerikanarne, den nation som ensam har flera mil jernbanor än hela Europa tillsammans om England ej inräknas, månne man ej då kan såsom fullt säkert deraf draga den slutsatsen, att det åtminstone kunde löna mödan att göra ett försök med ett sådant lokomotiv till en början och med en passagerareeller lastvagn, och icke på förhand förkasta dem? Med gillande af Herr öfverstens åsigt, alt Statens jernbanor ej böra göras till experimentalfält för nya uppfinningar, är det dock klart, att denna sats ej eger tillämplighet på ett försök med en vagns-konstruktion. som redan i 20 år uteslutande varit i bruk på tusentals mil af jernvägar, och hvars fördel på grund af anförda skäl prisas i flera godkända tryckta skrifter, utan att, så vidt jag känner, någon väsend t lig anmärkning deremot blifvit gjord. Är det nu sannt, att denna konstruktion medgifver att med samma kraft draga en större tyngd i följd af den större adhesion till banan, som det större antalet hjul åstadkommer, så följer deraf äfven, att en lika tung last kan framföras med i samma förhållande lättare lokomotiver med denna än med en annan konstruktion, och således äfven kunde medgifva någon förminskning i rälernas vigt. Slutligen ber jag få förnya den hemställan, om ej sjelfva den stora hastigheten af 3£ mil i timman på de Svenska jernbanorna medför behofvet af en alltför dyrbar rörelsemateriel, då man vet i hvad förhållande, såsom förut här ofvan är anfördt, tyngden, som af en viss kraft kan framdragas, måste minskas i förhållande till hastigheten. Det är onekligt såsom Herr Öfversten säger, att aptiten att resa fort vexer hos de resande, och detta obegränsadt, emedan flertalet af passagerarne icke veta hvad hastigheten kostar; men frågan blir i hvad mån Staten är skyldig tillfredsställa denna aptit, då allt hvad de resande vinna i hastighet utöfver den, som kan uppnås med hästar å vanlig väg, i allt fall är en vinst på köpet utom det billigare priset.
Stenia. 2 9 * - * Tvätten. At borttaga rostfläckar ur linne. Ett stycke tvål skafves fin och kokas med regnvatten till en tjock gröt. Med denna gröt bestryker man fläcken, beströr den därpå med pulvriserad pottaska och lägger tyget 24 timmar ute på gräset, där det, om vädret är torrt, ofta bör påblötas med regnvatten. Sedan man tvättat tyget väl, äro fläckarne färsvunna. Holländska Magasinets lokal. 45 Vesterlånggatan 4&lt;5 * På samma sätt framställer man aflånga fo-a / teervietter, hvilka äfven äro särdeles att rekommendera. Stenia. välrenommerade - T0 3 to fl o&gt;3 ca * G 073 rekommenderas. Butiker: Observera: Staden: Vesterlånggatan Söder: och 722. 24., S&lt;2] J i ~ * * Ebba Hagstedts Damskrädderi, 40 Brottninggatan 40. Billigt. Hvar Isan •verlsligt godt te erliållas? (Nord. A. - B. Göt. Norrländska. Ni måste under 2 ä 3 veckor absolut undvika det, som framkallar dessa obehag. Gör morgon och afton skölj ni • gar med vatten af 20° terap., försatt med litet alun (c:a Va %) • 23-årig kontorist. 1) Ingnid tre gånger dagligen en salva af 1 del borsyra på 10 delar lanolin och 5 delar vasdin. Tvätta hvarannan kväll med tvål och ljumt vatten. 2) Detta torde näppeligen kunna hjälpas. A. Se svar till Naima i n:r 5. Fru Mathikla. Fukta morgon och afton samt ett par gånger under dagens lopp dessa ställen med en blandning af 2 delar blyvatten och 1 del lavendelsprit; de fuktade ställena " beströs rikligt med potatismjöl. Utslaget beror ej på aagot undérlilslidande. Den lö-åriga Zara. Det är omöjligt att utan undersökning säkert af göra, hvad detta är; sannolikt dock muskelreumatism. Försök därför grundliga gnidningar med kamferolja morgon och afton och bär ylle närmast kroppen.
“o i Rikets Ständers Bank och Doo R:dr allt banco för Rikets Ständers Ombud vid Lånecontoren, åtagit sig dessa förtroendeposter, finnér Utskottet sig ej kunna tillstyrka någon tillökning i de honorarier och arfvoden, Rikets Ständers Fullmägtige i Banken och Ombud vid Lånecontoren för det närvarande åtnjuta. Och lärer Rikets Högh Ständers Stats-Utskott sig utlåta öfver motionen, så vidt densamma rörer ökade honorarier för Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoret. Några Ledamöters, reservationer bifogas. Stockholm den 28 No v. 1834- S Banco-Utskottels Betänkande N:o 68. Reservationer: af Riksdagsfullmägtigen Peter Andersson från Hallands Län ”Jag föranlätes att reservera mig emot Utskottets nu afgifna Utlåtande. Om det, på ena sidan, skulle kunna synas, som, att de Fullmäglige i Banken, som äro bosatte i hufvudsladen, borde vara belåtne med det nu utgående årliga arfvode, då detta arfvode utgör en ren behållning för bemälde Fullmägtige, för hvilka icke kommer i fråga beräknandet al hushyra och lefnadskostnad på stället; så måste det deremot, på den andra sidan, icke kunna ernotsägas, alt detta arfvodes belopp är alldeles ot i H i äcklig t för de Fullmägtige, som väljas och inkallas ifrån landsoiterne, hvilket nödvändigt måste ega rum, i anseende till alla Fullmägtige af Bonde-Ståndet, och äfven någon gång, fastän högst sällan, inträffat inom de öfriga Riks-Standen, som likväl i allmänhet gjort och nödgats göra Ombudsmanskupet i Banken och likaså i Riksgälds-Gont.oret tili ett monopolium för Stockholmsboerne.
Pä Walo fl. Borgarc-StänPä Hcderw. Bonde-Slän-cts Ledam. wägnar, dets Ledam. magnar, ^f. öVsZLlin. ^,näer580n. 6. lanellus. Riksens Högloft. Ständers Stats-Urskotts Utlåtande, angäende de bos ^ogloftige Ridderskapet och 2lde!n gjorde anmärkningar wid Stats-Utskottets Betänkande af den 14 i denne mänad, rörande Riksdagsmannen Bruses ifrån Carlstads Län Memorial om befrielse för Tackierns - Bergslagerne fran TiondeTackjerns-asgiftens erläggande. os Högloflige Riddcrssavet och Adeln har, tvid föredragningen af Stats-Urssottets Betänkande af den 14 i denne manad, angående Riksdagsmannen Eric Vruses fran Carlstads Län Memorial vin befrielse för Tackjcrns - Bergslagerne fran Tionde, Tackjerns-afgiftens erläggande, Herr Westeren och Riddaren Dettlof Heykensköld anmärkt, akt Stats-Utskottets tillstyrkande, det Tackjcrns-Jdkare hädanefter ssulle tillätas, att utom Auction fä lösa deras TiondeJern, efter det pris, som Kongl. Kammaroch Bergs-Collegierne samt Kongl. Stats Con - Den 18 Julik. 182; Contoiret ärligen utsätta, ssulle kunna medföra förluster för Kongl. Maj:t och Kronan, äswcnsom fiere stvärigheter i den för Bruksägare nödige tillgäng pä Tackjern för deras Smiden, och hwarföre Herr As, sestoren föreftär, att för Kronans höga rätt matte bibehallaS ett genom erfarenheten godkandt behandlingssätt med Dest Tionde-Jerns försäljning, hälst den med ändring asyftade lindring för Bergsmännen förmodeligen ssulle alldeles uttblifwa, sa framt Kongl. Collegierne och Kongl. Stats-Contoiret icke tillika fa den föressrift, att lösningsprisct bör fattas mer eller mindre under hwad Tackjernct elsest gäller.
Du Rietz, 9 Du Rietz, Fredrik Gustaf, Motion N:o 14, om förhöjd pension åt Underlöjtnanten i arméen Lars Samuel von Schantz. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 74. R. St. underdån. Skrifv. N:o 97. Motion N:o 45, om uppförande på Statens bekostnad af lämpliga bo städer vid lotsstationerna å Gotland. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 52. — -— Motion N:o 46, om anbringande på Statens bekostnad af en telegraf ledning å Gotland. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 53. Motion N:o 47, om åstadkommande genom Statens försorg af tjäru och kolbränning å Gotska Sandön. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 60. Motion N:o 89, om uppförande af en fyr på Fahluddsrefvet vid Gotland. Stats-Utsk. Utlåt N:o 52. R. St. underdån. Skrifv. N:o 68. Motion N:o 90, om de s. k. frälseroterings-båtsmansnumrens ställande på vakans. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 3. R. St. underdån. Skrifv. N:o 44. Motion N:o 91, om uppmuddring af Fårösunds hamn å Gotland m. m. Stats Utsk. Utlåt. N:o 78. Duwall, Friherre Carl Gustaf, Motion N:o 93, om ställande af ett årligt an slag å 10,000 R:dr till Banko-fullmäktiges disposition, för att utdelas såsom arfvoden åt Bankens tjugu äldste e. o. tjenstemän. Banko-Utsk. Mern. Dödsstraff, om dess verkställande medelst fallbila. Motion N:o 107. Lag-Utsk. Betänk. Döfstumma barn, om ett årligt anslag å 30,000 R:dr till understöd åt mindre undervisningsanstalter för. Motion N:o 75. Stats-Utsk. Utlåt.
Tomten grät också de första tårar på århundraden, beklagade de unge, som så nära sin lycka ej tillvaratogo den, och gick för att söka ett bättre fält för sin verksamhet. På sin vandring i världen fann han många familjer, som till det yttre liknade den han lemnat, och slutligen beslöt han stanna hos en, ty han trodde ännu på sällhet och lycka i lifvet. Det var afton. Tomten hade hamnat på ett syskrin och höll som bäst på att därur plocka fram en hop värdelösa småsaker, hvilka, just genom de vid dem fastade minnena, lyckades framlocka leenden på deras egarinnas läppar. Tiden gick, utan att hon märkte det, och så inträdde den, som tomten skulle kalla sin nye herre. Han kastade en hungrig blick på det tomma bordet, men kunde rakt icke komma förbi en stol, som tomten ställt i hans väg, utan måste sätta sig. Det var vid arbetsbordet midt enot henne. Hon reste sig för att ordna den försummade måltiden, men måste dock, hon visste ej hvarför, kasta ännu en blick på den nykomne. Tomten drog dem båda vid näsan, tills de själfva drogo hvarandra till sig. Då gjorde han med den ena foten på en trådrulle och den andra på en fingerborg en stilig hofmannabugning och uppträdde i nästa ögonblick i kökspiseln, där han med en väldig slef räddade en redan något vidbränd sås från total förintelse. Aftonen blef en af dessa, då man talar litet, men njuter desto mer af att vara förstådd utan ord. Tomten gick ut på ängen och samlade en knippa månstrålar oeh satte sig att med dessa måla en tafia. Motivet var angenäma minnen och godt hopp, och kompositionen lyckades, så att den ställde till det mest älskliga leende bland gubbens oordnade skäggtestar. Vid första blick af solen var taflan färdig och uppställd på sin plats. De sparsamt inströmmande strå- larne bröto sig genom den tunna färgen och skimrade mot två par slutna ögonlock, framkallande lätta drömbilder, sådana som endast barn och de förnöjsamma kunna drömma.
Lustslotten och derunder lydande lägenheter, som icke serskildt äro lill utarrendering för Stals-Verkels räkning undantagne, samt det först efter Hans Majlis Regeringstid tillkommer Rikets Ständer alt meddela nya föreskrifter om förvaltningen af nämnde Lustslott, hemställer Utskottet, alt berörde anmärkning må förfalla, §. 136. 1835 års Rev. Berättelse', pag. a3. Förkl. 167. 1887 års Rev. Ber., pag. 20. Förkl. 176. i83g års Rev. Ber., pag. 24. Under livart och ett af de år, hvilkas räkenskaper varit Revisorernes pröfning underkastade, har Majoren C. M. Monteliusmed afseende å den behöfvande ställning, hvari han sig befunnit, fått uppbära en oafkortad gratificalion af 600 R:dr utaf de lill oförulsedde militaire-behof på 3:dje Hufvud-Titeln afsatte medel. Utskottet, som, lika med Revisorerne, anser, att gratificationer af denna beskaffenhet rätteligen bordt utgå af de å 8:de Hufvud-Titeln uppförde extra anslags-medel, åberopar i della hänseende, hvad ofvanföre uti en likartad fråga, § 12, blifvit Jtlradt. §. i37. (Pag. 24. Beträffande de förskott, som, på grund af Kongl. Brefvet den 5 Augusti i83o, årligen blifvit utbelalde å Fouragerings-anslagen för Lif-Gardet till Häst och Kronprinsens Hussar-Regemente, hafva Revisorerne yttrat den åsigt, alt det icke vore med ordning i Slats-Förvallningen förenligt, att på detta sätt utgifterne för ett löpande år bestridas med ett kommande års anslag. Enär det anmärkte förhållandet härleder sig deraf, alt Fouragei ings-året räknas från och med den 1 October ena året lill samma dag det andra, hvaremot 52 Stats-Utskottets Utlåtande , N.o j6.
Jag tror att den, som kaut Bibliothekarien Arvidsson och det sätt, hvarpå han utöfvade det embete, som honom var anförtrodt, skall icke förneka att han gjort sig väl förtjent af fäderneslandet. Då synes mig som skulle en rättvisa ligga deri att hans enka tillerkändes en större pension än den som nu blifvit af StatsUtsk:t föreslagen. Jag vågar väl icke hoppas att hela det belopp, som motionären ansett böra gifvas, skall beviljas; men jag hemställer vördsamt till R. o. Ad., om icke St:t skulle täckas åtminstone öka den af StatsUtsk:t föreslagne summan till 400 r:dr, hvarigenom fru Arvidsson åtminstone finge 800 r:dr i ett för allt till sitt lefnadsuppehälle, ty om de 4,691 r:dr, som utgöra enkans andel i behållningen af boet, lönar ej mödan att tala, och äfven om man det gör, så blir den ränta, som dessa lemna, tillsammans med denna pension i ett för allt ungefärl. 1000 r:dr; och jag hemställer, om det kan anses för mycket för en person i hennes samhällsställning att dermed bestrida sina lefnadskostnader. Hr Montgomery: Oaktadt det kunde vara ganska många skäl för det förslag, som Hr Printzensköld gjort, får jag likväl uplysa derom, att det aldeles icke var lätt att inom StatsUtsk:t erhålla hvad som här är föreslaget, och förmodligen blir det väl äfven så inom St:n; åtminstone betviflar jag högeligen att ens detta belopp blir bifallet. Jag skulle vid sådant förhållande och då det finnes tillgångar i boet, samt denna summa är lika med den, som är föreslagen för fitskillige andra enkor, såsom Professor Bolmérs, Prof. Dahlströms och Ofverdirektören Norlings, anse lämpligast att bifalla punkten, såvida den skall blifva R. Sl:rs beslut. Hr Printzensköld: Det kan visserligen vara en sanning hvad den siste talaren yttrade, att det varit förenadt med svårighet inom StatsUtsk:t att kunna vinna bifall till det förslag, som Utsk:t framställt.
Dock som, för vinnande af detta mål, flera förberedande åtgärder, de der icke äro af Rikets Ständer beroende, måste föregå, såsom underhandlingar med främmande inakle", inlösen af Danmarks andel i Öresundska telegrafen, uppgörande af koslnadsförslagen för anläggningen af den nu ilrågasliillda 111. m., få Rikets Ständer, utan att för närvarande anvisa några allmänna medel till förelagets utförande, nu i underdånighet endast anhålla, alt E. K. M:t täcktes laga det gjorda förslaget 0111 anläggande af en elektrisk undervallens-lelegraf emellan Skåne oell ön Rugen i Nådigt öfvervägande, samt derefter vidtaga de åtgärder, hvilka, med anledning deraf, E. K. M:t kan i Nåder finna lämpliga. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm deri 25 April 1857. N:o Expeditions-Utskottets Förslår/ till unrlerd Skrifvelse N:o G5. 137 Uppirist och god Ii andt hos Itidd. och Adeln den 22 April 1857. Preslé-Sländct den 22 Borgare-Ståndet den 22 Bonde-Ståndet den 25 il i kris S/Unders under dan i'* a Skrifvelse, i anledning aj väck/ fråga om Styrelseoch Förraltnings-rerkens reorganisation. (Allin. Besvts o. Ekon-Utsk:s Bet:de N:o 09). S. A. K. Hos Rikets Ständer liar i betraktande kommit, hurusom behofvc! af en ändarnftIsen Iigare och enklare organisation af Stats-förvaltningen och Styrelse-verken allt ifrån början af vårt. nyaste statsskick utgjort föremål för uppmärksamhet å sfi väl representationens sorn Regeringens sida. De förslag, som i anledning deraf blifvit utarbetade, hafva legat till grund för den år 1840 antagna förändring af Stats-Rådets sammansättning, hvarigenom den så kallade Departemental-stvrelsen infördes, bland hvars iiufvudsakligaste syftemål var att ställa
Dock — detta ligger utom området för denna artikel; reflexionerna göra sig härvid förresten själfva. blick äår! händelsevis falla på en annons i Dagens Nyheter af följande lydelse: » Finnes en bättre, fattig flicka, som behöfver ett hem och kan förete vitsord om duglighet och arbetsamhet, van vid barn, frisk och med godt lynne, kunnig i enkel matlagning samt van vid sömnad, kan mot fritt vivre få komma i 4 personers hushåll. Ingen tjänare. Egenhändigt svar jämte fotografi, märkt » Hem » insändes, » o. s. v. Ingen täukande kvinna kan undgå att känna sig rent af upprörd öfver den nakna ohöljda själfviskhet, som framträder i hvarenda en af dessa oblyga fordringar: » En bättre flicka», således en ung kvinna med hvad man kallar » uppfostran » — » van vid barn », således en ersättning för barnjungfrun, — » kunnig i enkel matlagning », således äfven ersättning för köksan — » van vid sömnad », — således lagande, lappande och sömmande åt familjen, » 4 personers hushåll », under de tider som återstå, sedan matlagningen stökats undan och barnen kommit i säng. Men för att rätt kunna uppfylla mångfalden af sin uppgift skall hon äfven ha » godt lynne », d. v. s. i det » hem », hon vunnit och hvars arbetskamp hon blifvit mot ersättning af — » fritt vivre »! 1 Hvarken mer eller mindre. Skrifvet i » kvinnofrigörelsens » tid d. Punktum. Då nu, som visadt, boklän äro snart sagdt oumbärliga, hvad är det, som gör dem så fruktade? Professor Gerhards ofvannämnda in-krift säger oss, hvad den, som lånat ut böcker, har att äfventyra. Först och främst sväfvar man i fara att mista de utlånta böckerna. Ty mången, som annars är ordentlig och med harm skulle afvisa hvarje beskyllning för slarf, är i detta hänseende ytterst efterlåten. Långifvaren skyr i de flesta flesta fall att direkt stöta på — det är så förargligt, man vill inte såra o. s. v. — hur många gånger ha ej på det sättet ledsamheler uppstått!
haii sjimger för dig - art och fagert. Det &amp; i en. liten öinli1i.g k&amp;rlel~svisa Allt om en lion~ing högt i N ~ r d ~ ~ ~ l a r d e i ~, Som trkiiar efter. Österns ktljsardottei .. ~ E i i ar hoii, som] nig binder A t t vaka låilga ii~itter. ' E n ar, soni mig förmeiial: A t t ~ ?jiita lek och fröjder. Den fagra inön i Osteim, Som sjalf sitt rike varjei., Svnrth&amp;rig, svartögd ~tridsmAs, - Il1czti.i da, lc~jsariis dotter. Hvad ar i hemmet .b&amp;ttre Än stolt och fager hustru. Nii följer mig min Iai~gta~n: P&amp; f ~ b e och. t i stugm1, Frkii tinget i: id.er sorgen. Tung jämte inig p&amp; Iiiiisten, Den sorgen, att jag aldrig Skall. liiijsmis dotter a p. r - ' E n hvar, som färdas till ett okandt land: &amp; r glad, d&amp; liaii. ph vägen möter nkgon, Snm kihr~ei: det och kan beratta OIII det. Och därför må det glädja. dig a t t lyssiin Till livarje än s&amp; ringa sång och sägen Frhii det där obel&lt;an.ta lczidet kärlek,. Men fr&amp;g,z icke livein det kunnat vara, Som diktat visan. Och ifall du frågat, S&amp; vänta ej p&amp; svaret. Hör ej gossen. O, för din lyckas skull, stäng till dit-t öra, Dal gosseii svarar, stolt att lcinnna svara Freclkul.la, koiiung Magnus diktat visan I tanke ph Matilda, kiljsariis dotter. Ack kära, väna, rnorgoii1; iiis och blomma! Hvad sorg, som nu kom störtaiide emot dig!