Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Efter skedd föredragning remitterades till Bevillnings-Utskottet nedannämnda motioner af l:o Johannes Andersson från Elfsborgs län, om nedsättning i beloppet af postporto och den s. k. rekommendationsafgiften; 2:o Johan Erickzon från Jönköpings län, att vissa uppgifna, från domstolar eller domare utgående expeditioner mätte från stämpel befrias; och 3:o August Danielsson från Norrbottens län, om utfärdande af förbud mot utförsel från nämnda län af plank och bräder under viss bredd. m. m. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades, efter skedd föredragning, följande motioner af l:o Johannes Andersson från Elfsborgs län, om ovilkorlig befrielse för lärjunge vid allmänt elementarläroverk från undervisning i Grekiska språket; 2:o Lars Magnus Carlsson från Stockholms län, om vidtagande af åtskilliga uppgifna åtgärder till folkundervisningens befrämjande; 3:o Gustaf Jonsson från Calmar län, om ändring af nu gällande författningar angående uppbörd och redovisning af kronans räntor, m. m.; 4:o Gustaf Olsson från Westmanlands län, om vissa ändringar af nu gällande skiftesstadga; S:o Anders Gudmundsson från Hallands län, i fråga om ändring af eller tillägg till § 70 uti Kongl. Förordningen den 21 Mars 1862, om kommunalstyrelse på landet, i hvad samma § angår den kronofogde tillkommande uppbörds provision; 6:0 samme man, om utfärdande af särskilda föreskrifter för bestämmande af rättigheten till tångtägt i Halland; 7:o Ola Bosson Olsson från Christianstads län, om befrielse för rusthållare i Skåne att anskaffa och underhålla utrednings-, munderingsoch beklädnadspersedlar, mot erläggande af en viss årlig afgift, m. m.; Prot.-Vtdrag den ii November 1865. 51 8:0 Lars Ersson från Södermanlands län, om ändring af 12 § uti Jagtstadgan, i afseende å jagt efter ejder; 9:o Anders Wilhelm Uhr från Nerikes län, om ändring af mom.
Antalet af krogar och andra näringsställen är under sednare lid sålunda minskadt, att det under år 1846 utgjorde å landet, inberäknadt Götheborgs å landets grund belägne förstäder, men utom gästgifverierne 37. / 27 i Götheborg 68. i länets öfrige städer 21. tillsammans 126. Hvad angår anstalterne till odjurs utrotande, så har i delta län, såsom allmännast är fallet, icke kunnat tiilvägabringas någon för hela länet gemensam förening. Synnerligast hafva Skärgårdsinvånarne i allmänhet undandragit sig deltagandet i kostnaderna för ändamålet, enär öarne svårligen äro åtkomliga för de mest förödande rofdjuren, och, då något sådant der förmärkes, det är lätt, att genom skallgång derifrån befria sig. Genom öfverenskommelse, träffad inför Kongl. Maj:ts Befallningshafvande den 15 April 1842 och af Kongl. Maj:t den 13 Oktober samma år i nåder fastställd, hafva 5 Härader samt 13 socknar af de öfriga häraderne tillförbundit sig att årligen erlä°sa 8 sk. Banko för helt mantal och i förhållande derefter för mindre hem OO mansdelar, hvilken afgift häradsvis, der hela häradet deri deltager, men eljest sockne vis uppbäres och samlas till fond för gemensam jagtkassa, hvarifrån såsom premier betalas för nedannämnda rofdjur, då de dödats utom skallgång: fullväxt Björn 8 R:dr, — Björnunge 4 R:dr,— fullväxt varg 6 R:dr — vargunge 4 R:dr, — fullväxt lo 4 R:dr, —lo-unge 2 R:dr, — räf 32 sk.
Majit i Stats-rådet denna dag hållna och vid denna nådiga proposition bifogade protokoll, ansett någon nedsättning uti nu stadgade tullafgifter icke böra för andra frän ofvannämnda aflägsnare länder inkommande varor vid detta tillfälle komma i fråga, än för kaffe och socker, för hvilka båda artiklar, såsom hufvudsakligen utgörande föremål för dylik import, en sådan nedsättning synes vara, i händelse af tull-lindringarnes försvinnande, af behofvet påkallad; och Kongl. Majit föreslår derföre i nåder, att, räknadt från och med den dag, då tull-lindringarne komma att upphöra, tullafgifterne må utgå för kaffe med tre (3) skillingar; för socker: Mascovad-, eller brunt och godt, ordinärt Terresoch Tetes-, samt hvitt pudersocker med två (2) sk. 3 rst. samt för »krossadt lump-, Havanna-, Terres-, och andra till sockerhalten lika slag» med fyra (4) skillingar per skålpund. Samtliga till detta ärende hörande handlingar skola tillställas det Rikets Ständers Utskott, till hvilket detsamma varder af Rikets Ständer hänvisadt; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. J. A. Gripenstedt. Proposition, M 34. Utdrag af protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet å Stockholms Slott den 1 Februari 1851. Närvarande: Justitie-Statsministern, H. Esc. Herr Grefve Sparre. Stats-råden: Fåhreeus, von Hohenhausen, Wallensteen, Gunther, Genberg, och Gripenstedt, Tillförordnade chefen för Finans-departementet Stats-rådet Gripenstedt, samfäldt med chefen för Civil-departementet Stuts-rådet Fåhreeus, föredrog i underdånighet: Kongl. Maj:ts och Rikets Kommerse-kollegii samt Kongl. Maj:ts General-tullstyrelses gemensamt afgifna underdåniga utlåtande af den 9 sistlidne
Då strök jag också Öfver den dag som gått, och med vemod såg jag, hur allt färre och färre dagar voro kvar, innan den dag skulle komma, då jag fick stänga dörren till vårt tysta sommarhem, återvända till den stora staden och icke längre vara ensam med barnen och Pierre. Nu darrar jag af längtan, att de gråa strecken skola blifva så många som möjligt. Jag känner feber i blodet, och jag blir oroligare för hvarje dag som går. Det är, som om hvarje morgon jag vaknar upp tanken: »ännu har ingenting händt,» ökade den fasa, som de följande dagarna gömma, och jag glömmer aldrig att räkna de dagar, hvilka jag ännu icke har sett. Jag sitter och betraktar bladen i min almanacka, och jag tycker, att de små tryckta typerna på dessa hvita sidor i osynliga tecken gömma de viktigaste oskrifna sidorna i min lefnads bok. Jag tycker, att om jag blott vågade fråga dem, skulle de kunna svara mig, säga mig, hvad som skall ske, och jag brinner af begär att kunna slita dessa blad bort, utplåna dem ur mitt lif. Jag tycker, att ingen lycka skulle vara större, än om jag kunde slumra in och icke vakna, förrän en mild hand åter hölle denna bok för mina ögon och visade mig, att öfverallt där sidorna nu äro blanka funnes endast korta, gråa streck, som berättade, att allt vore förbi. Som jag sitter där, känner jag, att Pierre står bakom mig. Jag har icke hört hans steg, men jag vet, att han står där, och jag vänder mig icke om, när jag känner hans hand hvila på min skuldra. Han lutar sig fram och ser ned i boken, som jag håller öppen. »Hvad gör du?» säger han. »Sitter du och drömmer?» Jag blir så förskräckt, att han skall fråga vidare, att jag ej hinner att tänka. Jag lutar mitt hufvud emot hans arm och säger: »Jag sitter och ser efter, hur länge det kan dröja, innan jag åter får vara ensam med dig.» Men i samma ögonblick slår det mig, att jag sagt för mycket. Jag känner, hur jag bleknar vid mina egna ord, och ett ögonblick skymmer det för mina ögon. I detsamma ser jag upp och möter Pierres blick. Jag vill se hvad han tänker, se, om han genomskådat mig.
St:r en fullkomlig likhet i Mantalspenningarnes utgörande öfver hela Riket böra destohäldre tillvägabringas, sorn StatsVerkets inkomster sålunda äfven skulle vinna en tillökning af a3,ooo R:dr årligen. Betänkande n. 173 Lagmansoch Häradshöfdinge-räntitn sorn i vissa orter kallas Lagmans-marker_, och har sin upprinnelse från Allmogens skyldighet i äldsta tider att underhålla Lagman och Häradshöfding genom gärd, utgöres af hvarje Matlag på landet med de undantag 1741 års Reglemente samt andre serskildta förordnanden medgifva, och hvilka undantag hufvudsakeligen afse R. o. A. för deras vid nämnde tid ägande Säterier jemte Ecclesiastique personer m. fl. Inberäknadt de så kallade Tingsgästnings-penningarne, hade Lagmans-markerne, likmätigt Brefven d. 11 Julii 1752 och d. 20 Januarii 1753, bordt af Allmogen utgöras med 24 öre eller 12 sk. af Matlaget, men utgå, enligt räkenskaperne, i så måtto olika, att uti de fleste Länerläggas 12 sk., derunder inbegripne 3 sk. Tingsgästnings-penningar samt i Wermlands Län 8 sk., deraf 2 sk. räknas för Tingsgästnings-penningar, utom i ÖsterSysslets Fögderi eller Philipstads Bergslag, der dels 9, dels lof och dels 12 sk. af Matlaget betalas, hvaraf b sk. anses utgöra Lagmans-räntan. I Stora Kopparbergs Län åter ingå ej några Tingsgästnings-penningar tili Statsverket, utan erlägges blott Lagmans-räntan med 3, 3§ till 4 skillingar. Sterbhus-afgiften utgår med en fjerdedels procent af behållna Summan i Adeliga, Presteoch BorgareSterbhus i allmänhet, men äger ej rum hvarken för 1 Ståndspersoners på landet och Allmogens, ej heller för Borgares och Ofrälse Ståndpersoners i Stockholm och Götheborg Sterbhus, hvaremot uti nyssnämnde 2.'ne
han föreslagit, så att om Hr Frih. o. Landtm, täckes föredraga Frih. Tersmedens förslag före mitt, så torde R. o. Ad. slippa med en enda votering om contra-propostn, och då kan den sats, som jag i mitt förslag yrkat, sedermera tilläggas. Nu skulle således nästa propos., enligt min önskan, blifva följande: antager R. o. Ad. till contra-propos. vid blifvande votering Frih. Tersmedens förslag. Hr Frih. o. Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade till contra-propos. antaga Frih. Tersmedens förslag, under bibehållande af öppen rätt till pröfning af sista delen utaf Hr Lagerhjelm^ förslag. Ropades ja. Upplästes till justering och godkändes följande voter:sproposition: - Den 28 April f. ra. 4*3 Den, som bifaller moni. litt. a) i 1 punkten af Allm. Besvärsoch Ekon.Utskrs betänk. Wto 140, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer ofvannämnda mom. litt. a) alt erhålla följande lydelse : ”Oinskränkt vågföringsrätt beviljas för stångeller manufacturjern från härdar inom och utom bergslag, derest de, utan beräkning af den tillökning, sorn K. kungö reisen af den 26 Octo b er 1S38 medgifver, aro privilegierade till minst 4^0 SkS’. Oinskränkt vågföringslätt beviljas äfven så väl bruksägare sora bergsmän, hvilka medgifva härdantalets inskränkning i den mån, att gamla smidesrätten på härdarna motsvarar minst 35o Skfå på hvarje qvarvarande härd.” Efter voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — jo. Nej — 41. Frih. Hamilton:
Den vackra tanke, som låg till grund för denna framställning, hade ej fått ett fullt praktiskt uttryck i motionen, och häraf kom det sig, att båda kamrarna afslogo det framställda förslaget. Familjens och uppfostrarinnans förhållanden beröras äfven af det förslag Första kammaren antagit i syfte att motverka katolikernas propaganda inom vårt land särskildt genom förebyggande af • samvetstvångfrån själasörjares och vigselförrättares sida. Förslaget riktar sig särskildt mot de förbindelser, som i äktenskap mellan makar, där den ene tillhör svenska ' kyrkan, den andra något främmande trossamfund, pläga före eller efter äktenskapet afgifvas rörande barnens trosbekännelse. Första kammaren vill, att dylika förpliktelser skola anses kraftlösa, och att presten skall vara förbjuden att begära eller mottaga dylika förbindelser. Kammaren har därjämte beslutat, att barn af dylika s. k. blandade äktenskap skola uppfostras i evangelisklutherska läran, för den händelse makarne ej kunna enas, om hvilket trossamfund barnen skola tillhöra. Frågan har dock ännu ej fö- revarit i Andra kammaren, men man kan taga för gifvet, att denna kammares starka obenä- genhet för restriktioner särskildt i den kyrkliga lagstiftningen skall komma hela förslaget på fall. — Kvinnans politiska rättigheter hafva endast undantagsvis och liksom i förbigående kommit på tal vid 1891 års riksdag. Men antydningar och uppslag till reformer i denna fråga hafva ej saknats. Vid rösträttsdebatten i första kammaren erinrade en talare om att en utvidgning af rösträtten konsekvent borde medföra politisk rösträtt äfven åt kvinnan. Förslagsställaren i rösträttsfrågan hr Mankell var ingalunda obenägen för att medgifva kvinnan rösträtt, ehuru han » ej ännu » ville framkomma med något förslag härom. Den, som gick längst i detta afseende, var hr Hedin, som formulerade ett bestämdt förslag att förskaffa kvinnan politisk rösträtt genom att i en grundlagsparagraf utbyta ordet » man » mot » person ». Gent emot de många olika intressen, som under debatten om rösträttsfrågan gjorde sig gällande, mäktade detta förslag ej hålla sig uppe. Det blef knappt nog omnämdt i debatten och begrofs sålunda » ärliga, men i tysthet ».
R:dr 33 sk. 4 r:st., hädanefter, såsom hittills, förblifva under Stats-Contorets förvaltning, för att vid möjligen inträffande behof, kunna till sådana utgifter, som med anslaget varit afsedda, af E. K. M. i Nåder disponeras, hafva Rikets Ständer tillika, i ändamål att bereda fondens ytterligare förkofran, skolat hos E. K. M» i underdånighet begära, det Stats-Contoret måtte få sig i Nåder anbefaldt att om förräntande af nämnde, å anslaget till blesserade Officerare och Under-Officerare reserverade medel gå i författning, antingen medelst inköp af godkända räntebärande obligationer, eller genom utlåning emot annan fullgod säkerhet. 12:o Då, enligt hvad upplyst blifvit, Svenske och Norrske Ministrarne i Frankrike och England, Deras Excellencer, Herr Grefve G. Löwenhjelm och Herr Grefve M. Björnstjerna, jemte det de åtnjutit de å Minister-staten i sådant afseende anvisade löuefoi möner, tillika fortfarande uppbära, den Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o fj3. 429 förre, såsom Cavalleri-Inspecteur, utaf den för samma embete anslagna lön årligen 3,400 R:dr, hvaremot återstoden 600 R;dr tillgodokommit General* Eieutenanten, Grefve A. O. Mörner, hvilken samma embete förrättat, och den sednare, i dess egenskap af t. d.
Jag har jemwäl hört, att ännu nogociationerna med Frankrike icke äro afbrutne, men detta betänkande om det bifalles, läggerwäl ett hinder i wägen för en önskad utgång af desta negociationer. Friherre »k Wetterstedt anförde häremot inwändningar, hwilka Friherre Stael äter be, stridde. Ropades om proposition pä betänkandet. Grefwe klörner: Jag will endast hafwa den äran erindra, att Kejsar dlapoleon8 förklaring innehåller, att Swensta undersätares fordringar hos Fransta Regeringen wore genom kriget annuls terade. Det är således icke fräga om, akt de någonsin skulle betalas, och detta beslut ärdeterminerädt. När Swerige deremot beflutir, i anseende till hela skuld beloppet, att endast inställa betalningen, och amullera blott tiva tredjedelar, har Swerige modificerat sin reciprociters-princip efter den som wid reductionen af Fransta fordringarne blifwit nyttjad. Ropades ater om proposition pä betänkandet. Herr Landt - Marskalken gjorde proposition till bifall ä det samma, hwilken för öfrigt beswarades med Ja, men hwarjemte eliNej hördes. Herr Den rz Juli!- 209 äerr Landt-Marskalken sörmälle sig haf. iva hörk propoiUlonen allm.mc bifallas med undantag af ett enda nog gält Nej. Friherre Ltael von täollliein, da begär jag votering. Zerr Landt Marskalken: Friherre 8tae! torde tilläm mig föreslå, att han mätte derifrån afstä enär han förmodeligen icke hört propositionen beswaras med mer än etl Nej nemligen sikt egit. Friherre Ltael von läoilliein: ja, om blott ett nej hörks, sä begär jag endast att i protocollet reservera mig emot beslutet. Zerr Landt-Narskalken: Högloft. Riddersta, pek ocy Adeln torde dä anse Stats-Utstotkets be, tänkande bifallit.
Det var, som om de kämpades om att få komma fram, orden, som legat så tungt på hjärtat inom lilla Karin och så marterat henne. O c h de stora blå ögonen simmade i tårar. Men mamma, hon förstod sin lilla, känsliga, samvetsgranna flicka, hon glömde sockerskålen, Amanda, allt; hon värmde de små våtkalla fingrarna vid sin mjuka hals, hon tryckte det lilla rufsiga hufvudet intill sig, och genom moderssjälen bäfvade den brinnande bönesucken, att lilla Karin alltid, alltid måtte vara lika samvetsgrann, då skulle hon en gång helt visst i lifvets svåra skola ej behöfva frukta betyget » underkänd ». 6. till ödet från en husmor. Kan någon medsyster å ödets vägnar gifva någon upplysning o m dessa saker i Idun, vore ingen tacksammare än Cordelia. på ålder t spörsmål Hvarför smakar vid bordet alltid den rätten bäst, hvaraf vi ha minst? Hvarför går just alltid det värdefullaste sönder af vårt glas och porslin? Hvarför komma alltid besökande på olämpligaste tid, till exempel när vi ha tvätt, när jungfrun är sjuk eller något är på tok? Hvarför rifva pojkarne alltid sönder sina byxor på de ställen, där gluggarna synas bäst o c h äro svårast att laga? Hvarför äro våra barn alltid bråkigast, när vi ha främmande, o c h oartigast, när vi som allra helst skulle vilja ha heder af dem? Hvarför komma våra män alltid just då med alla möjliga påhitt, när vi ha hufvudet fullt af de mest brådskande bestyr, o c h hvarför stryka de envist omkring o s s, när vi önskade dem timtals ur vägen för vår storstädning? Tillg. ^Sedan Iduns skollofskoloni nu återvändt i s till hufvudstadeu, har doktor Carl Flcnsburg, under hvars insiktsfulla läkarekontroll kolonien äfven i sommar haft fördelen att stå, afgifvit följande rapport.
Riksens Ständers walda BewillninzsUtskott äligge att opäinint wid hwarje Riksdag uppgifwa de allmänna grunderne för den blifwande Bewillningens fördelning; hwarefter, och sedan summans belopp blifwit faststäldt, Utskottet uppdrages att, med tillämpning af dessa grunder, författa förslag till Bewillningens utgörande; skolandes allt, i den man det mcdhinnes. Riksens Ständers Plena underställas. Stockholm den 2 Februarii 18 lO. Pä Constitutions-Utskottets »vägnar: D. Nannerlieim. ^ 6ari v. Uobenstein. Daniel Dderstein. -Ion ckonsMn. D. 445 N:o 30. Rörande de af Kongl. Majrt wid RiksdagsOrdningen gjorda anmärkningar. Wördsanit Memorial. Riksens Högloft. Ständer hafwa till Constimrions-Utskottet remitterat Kongl. Majrts Nädiga proposition as den 7:de i denna mänad, hwaruti Kongl. Majrt, som i Räder antagit den till Deh Bifall och Sanction i underdånighet öfwcrlemnadc Riksdags-Ordning, likwäl ansett sig böra, till tvinnande af en ytterligare fullständighet i denna Grundlag, dcrtvid göra nägra anmärkningar, att ester en Laglig beredning under denna Riksdag wid den nästföljande till pröfning företagas. Med den pä en lycklig erfarenhet grundade öswertygelsen om Kongl. Majrts wälwiljande afsigter, och da de af Kongl. Majrt
Vi hafva i detta fall sett, hvad som uträttades med Franska NationalFörsamlingens stadgar, der lagarna för Ministeren på hvarannan sida talade om schavott och skampålar men förvaltningen visserligen var tjenlig att följa efterdömet, att bortbytas af de Stats-kontroljer, sorn ligga i ära och pligt, mot dem, Den 11 Mars e. ro. som grunda sig på juridiska bestämmelser, Jag instämmer således uti Utskottets förslag. Uppå derefter af Flans Eoccellence Herr Grefven ochLdndtMarskalkenframstäld proposition biel a:dra punkten utaf RiddarhusUlskottets förslag, af Ridderskapet och Adeln bifallen, Grefve Gyldenstolpe: Jag underställer till Grefve Frölich, i afseende på det amendement Herr Grefven gjort, om man icke först bör bestämma antalet af dem, hvilkas förenade begäran fordras för alt aflägsna åhörarne, innan man föreskrifver det önskade vilkoret för ett sådant aflägsnande, och alt således först 3:dje §:n må afgöras, då, i händelse Grefve Frölich fortfar i sitt yrkande, detta kunde blifva ett serskildt moment. 3:dje punkten af Förslaget till Tillägg i Fadder skåpets och Adelns Ordningsstadga. Grefve Frölich: Jag skulle, i stället för Utskottets förslag om 3:ne Ledamöters rätt att yrka åhörarnes aflägsnande, vilja föreslå en sådan rättighet lör en Ledamot, med hvilken fyra andra sig förenade, Skälet är, dels att det moraliska ansvaret för dem, som väcka motionen, är större och mera concentperadt, dels ook svårigheten att vid obehölliga fall kunna få fyra personer, som förena sig med motionären. Den n Mars e, m. Grefve Gyldenstolpe: Jag medger, att det kan vara likgiltigt, så väl om Ledamöterne äro tre eller fem, som om föreskriften fördelas på sätt Grefve Frölich önskar, emedan ändock, i afseende på det moraliska ansvaret, alla torde få dela lika öde. Således skall jag icke strida emot Grefve Frölichs redaclion, utan gerna för min del ingå derpå.
Enär, på sätt af Statsråds-protokollet inhemtas, utaf den nu begärda summan endast 3,000 Ridr beräknats såsom tillgång för egentliga resestipendier, under det återstoden, 1,000 Ridr, skulle användas i mån af behof, då till följd af inom vapnet inträffade förhållanden sakkunnig person ansåges böra beordras att i särskildt uppdrag afresa till utlandet, men E. K. Majit icke lärer sakna tillgång för anvisande af dylika tillfälliga reseuuderstöd, hafva Rikets Ständer ansett anslaget böra till 3,000 R:dr inskränkas; hvadan Rikets Ständer på det sätt bifallit E. K. Majits ifrågavarande nådiga framställning att till resestipendier för artilleri-officerare beviljas ett årligt anslag af 3,000 Ridr. c) Af Statsråds-protokollet inhemtas jemväl, hurusom, med hänseende till olämpligheten af de målskjutningsplatser, som för närvarande vore för de särskilda artilleri-regementena upplåtna, General-fälttygmästaren i underdånighet, föreslagit, att artilleribefälets stejutÖ Unng ar, hvilka hittills verkställts af hvarje regemente särskildt, framdeles måtte få utföras gemensamt å en för sådant ändamål lämplig plats, samt att dessa öfningar, hvilka skulle försiggå under en regements-officers befäl och bevistas af så många kapitener och examinerade subalternofficerare, som den öfriga tjenstgöringen tilläte, finge taga sin början efter vapenöfningarnes slut och fortfara två, högst tre veckor. — Derigenom skulle en årlig skjutskola uppstå, hvarest den tid, som ej upptoges af öfningarne på fältet, borde, såsom vid arméens skjutskolor eger rum, enligt bestämd plan fördelas mellan föredrag i såväl theoretiska som tekniska delar af artillerivetenskapen, samt beräkningar af de vid skjutningarne erhållna resultat, grafiska konstruktioner m. m. Då emellertid ett sådant tillfälligt vistande under kortare tid å annan ort, än den vanliga, alltid skulle för dem, som kunde komma att till deltagande i dessa öfningar beordras, medföra ökade lefnadskostnader, hade General-fälttygmästaren Expeditions-Utskottets Förslag lill underd.
Herr Idloi-öenstolps anmälte, ak andra Classen saknade en Lieöbor ester Herr von LelmliLenkrim. Herr Westfelt, Larl eXcloI^li , anmälte likaledes, ac irenne ledlgheker wörö bland Letbirerna i tredje Clusten, esker Hetror von L-use, Lestersteär och von Walläen, hwilka borrlrest. Herr Grefwe!» och Landt - Marskalken yttrade sig, ac sragan om dcsta ledrgheters up-yllande kunde i nästa klanum söietagas, Höglostige Ridderst,pet och Adeln atffstlde* klockan 4 esler»',uddagen. In 6äem ?iotocoIIi öb. 6. Liivslstoixs. 1024 ^ Mandaten dm 9> Jumi. klockan 8 förmiddagen. ^ans Lxealisncs H^rr Grefrven ochLandkMarssalker. gaf Ridde-ffapet och Adeln tilkchmä, det ^Riddarhus. Lecrelersren, som i anstende kil denna Riksdags snart instundande stur sivarligen kunde fa rid c.t fullborda de ?rorocollLr-, som dctzsörinnan hoS Höglofl Ridderffoper och Adeln borde M-i-s!?, anhallit ar för i dag fa öfwerleinna ki-orocollets förande til underreckned Riddarhus-kilca!, som sig det ätagik, och hade Hang Uxelll n«rs derri! bifatlik, af. weusom Ridderffap^c och Adeln ej benold nu hade något ac påminna. Uplastes Hemliga Ukffotteks ?rarocnll5-Utdrag af den 8. Junti, rörande de grunder, hwilka böra iakttagas til merkstLlligheten af den amagna keälilalions-PlantN, med mera, sa lydande: lltdrag af ?romco!!et, hållet inför Rong?.