Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln blifvit väckt derom, att Riksens Ständer skulle utbedja sig Konungens Nådiga tillstånd, att på allmän bekostnad låta måla en Tafla öfver Hans Maj.ts och Hennes Maj:ts Drottningens Kröning, och att detta arbetes förfärdigande måtte uppdragas åt Herr Professor von Breda mot en Summa af 10,000 R-dr, hvil - Stats-Utshottets Betiinkanden. 8oij ken kostnad föreslogs att utgöras för Säterierne i Riket med 32 sk. för hvardera i 4 ar, hvarigenom uppkomme en tillgång af 10,164 R;dr, dermed alitsa afven Ramen till Taflan kuade betalas; Hvilken Motion af Höglofl. Ridderskapet och Adeln comrnnnicerades de öfrige Stånden, hvarefter Hedervärda Bönde-Ståndet den 28 April 1810 biföll, att, i likhet med hvad sorn var föreslagit, en Tafla öfver Deras Majestäters Kröning måtte på bekostnad af allmänne medel förfärdigas, likväl med vilkor, att sådant borde ske ander vederbörandes tillsyn och för minsta möjliga utgift i anseende till Stats-Verkets knappa tillgångar; Men, så vidt af Handlitigarne vid nämnde Riksdag för öfrigt kunnatinhämtas, förekom frågan icke till afgörande hos de öfrige gine Stånden. Då alltså något Riksens Ständers beslut icke blifvit fa t ta dt om bestående af kostnaden till ifrågavarande Tafla och vid jeinförelsen af den vid nämnde Riksdag uppgifne Samman den nu föreslagne synes vara för stor, har Stats-Utskottet, enär för öfrigt Statens tillgångar för närvarande icke medgifva någre medels beviljande till detta ändamål, ansett sig icke kunna tillstyrka bifall å Motionen, utan trott, att frågan härom må böra till en lägligare tid uppskjutas. Hvilket dock vördsamligen öfverlemnas till Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den 6 April 18x8. 8io Stats-Utskoitets V.etånkanden. Riksens Högloft.
Något bestämdt rättesnöre härutinnan anse Utskotten emedlertid böra finnas, och boställhafvarens skyldighet i detta hänseende icke på blotta sedvanan bero; hvadan Utskotten hemställa, att , med. bifall till den af vice Talman Per Ericsson framställde motion, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj.t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj.t täcktes i IS åder utfärda en allmän författning, med föreskrift, att, vid afträdande af klockarebohl, laga husesyn skall af Kronofogde eller Länsman med tvänne utsockne Nämndemän hällas, i likhet med hvad zy Cap. 1 ByggningaBalken föreskri/ver, och kostnaden derföre gäldas, på sätt om ekonomiske besigtningar finnes stadgadt i 8 $. af Kongl. Kungörelsen den 28 Maj i83o. Stockholm den 3o November i84pi san TRYCKT HOS J. A. WALLDIN, 18 40. Bagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ut skottens Betänkande, N:o c 6, g. N:o 26. Ank. till Exp. Utsk. den 18 Dee. kl. 1 e. ib; Betänkande, i anledning af väckt fråga om förändring i tidell för väglagningen. IHöglofl.
I ögonblicket stod han upprätt på golfvet, gnuggade sömnen ur ögonen och sprang till dörren för att öppna; ty han hade känt igen det egna sättet i knackningen. Han misstog sig ej; – det var konungen, som inträdde, fryntlig och okonstlad, som han alltid var, när han bland bepröfvade tjenare, som han räknade för vänner, fick välta af sig etikettens börda, eller när Lovisa Ulrika stundom fann godt, att utbyta majestätets stolthet mot älskvärdheten af sitt snille. – »Drottningen har väl icke låtit kalla dig ännu på en stund, kära Beylon?« – yttrade konungen, i det han satte sig på soffan, framför hvilken föreläsaren blef stående. – »Nej, Ers Maj:t, Hennes Maj:t befaller ej min underdåniga uppvaktning, innan den vanliga tiden.« – »Godt. Det är något jag vill fråga dig om, men som måste stadna oss emellan, förstår du?« – »Ers Maj:t täcks befalla och lita på min obrottsliga lydnad.« – »Är drottningen nöjd med sin svärdotter? Är Gustaf lycklig med sin hustru?« – (Eftersinnande och med allvar). »Utan att fela mot sanningen, anser jag mig kunna svara ja till begge Ers Maj:ts frågor. Med alla de fullkomligheter, Hennes Maj:t äger, är det nära nog omöjligt, att icke sakna åtminstone någon deraf hos andra, då drottningen jemför sig med hvilken som helst. Om någon otålighet i anledning deraf förspörjes, då Hennes Maj:t befinner sig omgifven endast af personer, dem hon pröfvat värdiga sitt höga förtroende, torde sådant böra skrifvas på den moderliga huldhetens räkning; och då Hennes Kongl.
Frih. Boye yrkade i sin första framställning, att de orepresenlerade skulle få ett rum i representationen, men ville hafva dem inflickade på de 4 förut varande Stånden; det sednare alslogs. Ytterligare framställde Frih. Hamilton ett förslag, att bredvid de gamla Stånden skulle ett nytt , ett 5:te Stånd taga plats uti flera särskilda colonier; äfven detta afslogs. JNu nekar Frih. Boye, alt de orepresenterade skola få utgöra ett eget Stånd. Då nr det för mig ofattligt livar de hittills orepresenterade skola få det ruin han likväl velat lemna dem. Fiih. Boye har •yrkat, att man borde hålla sig till de af Frih. Sprengtporten uppgifna allmänna grunder, ehuru ingripande de an voro; ty man hade då bättre utrymme, än man linge i händelse mitt eller någon annans föislag antoges. Ilan har således yrkat alslag på alla speciella framställningar. Hvarföre? Jo, emedan Ståndet skulle återfå sin frihet, d. v. s. detsamma som att Ståndet skulle uttrycka sig hafva ingenting beslutat. Alltså skulle alla dessa föreg:de dagars öfverläggningar och beslut blifva utan ändamål. Om Frih:n skulle få sin vilja fram, hvartill skulle det väl tjena? Till ingenting annat än att lemna Const.Utsk. fria händer. Men om fi. o. Ad. ingen anmärka, beslutar, så är det klart, att Consl.Utsk. icke heller får någon sådan sig meddelad; ty de, som här blifvit ogillade eller afslagna, komma icke till Const.Utsk:s kännedom. Endast sådana anmärknlr, som af R. o. Ad. gillas, varda Utsk. olficielt meddelade. Om nu Frih:n vunne sin önskan, att icke något förslag närmare bestämdes, utan att Frih. Sprengtportens grunder allena komme till Const.Utsk:s kännedom; så blefve löljden, att Utsk. kunde likasåväl framställa Frih.
Skall förhållandet blifva sådant, att den be' väringsskyldige, för den händelse alt den af honom legde afgår, nödgas lega en annan eller sjelf fullgöra beväringspligten, så bildar man en reserv-armöe, hvilket icke är förutsatt i beväringssladgan och ej kan vara meningen dermed. Jag tillstyrker bifall till Utsk :ns betänkande. i Hr von Prosén, Georg: Jag har icke varit i majoriteten inom Utsk:n. Jag har önskat att den gamla förordningen må qvarstå. Mina skäl dertill äro hufvudsakligen ut tryckta i min reservation, som åtföljer Ulsk:ns betänkande. Hvad Frih. Tersmeden pu yttrat kan jag ej heller gilla. Ovillkorligen är icke den, som leger, fri från beväringsskyldigheten längre, än han sätter en annan i sitt ställe. Han är icke fri längre, än den, som han legt, uppfyller be1 väringsskyIdigheten. Då den legde kallen gjort något, som hindrar honom att fortsätta såsom beväringskarl, skall, efter gamla författningen, den som legt gå i hans ställe. Detta ! är principen i den gamla författningen, och Utsk:n föreslå nu förändring i denna princip; men denna förändring tror jag att vi aldrig böra gå in på. Jag beräknar visserligen icke ' att antalet af dem, hvilka kunna komma att ersätta de legj da karlarna, skall blifva af någon betydenhet i fråga om ! beväringsmanskapets styrka, ty jag vill hoppas att, om nui var. författning får qvarstå, afgången icke skall blifva stor; 1 men jag befarar, att örn vi ändra författningen, blir afgånj gen mycket större. Då man haft befattning med beväringsj mönstringar och sett hvilka som låta lega sig, så finner man det vara mycken fara värdt allom författningen ändrades, den - Den 16 Januari e. m. a5J na class Liefve vida sanne än den är.
»Har du någon lifförsäkring?» Nåå! »Har du någon lifförsäkring?» DURAND. ADÈLE (spörjande, oviss). för längese'n, emedan jag tyckte, mig märka att någon blef otålig efter dess utfallande. Däremot har jag en brandförsäkring! Se här är brefvet; göm det väl! Nu ska' jag fråga dig: Vet du hur många ljus det går på ett skålpund mässljus à sjuttiofem centimes? Det går sex. ADÈLE. DURAND (antydande ljuspaketet). ADÈLE. DURAND. Nej, jag har haft en, men den har jag sålt Hur många ljus ligger det där? Fem bara! och mycket nära! Herre Jesus! Därför att det sjette står mycket högt uppe ADÈLE. 28 DURAND (tar upp klockan). nedbrunnet! Nej! Om fem minuter eller så omkring är det ADÈLE. DURAND. mörker? Nej! Alltså! Detta om affärerna. Nu en annan sak! Om herr Durand går ur världen som en (hviskar) mordbrännare, det kan som en man af heder det skall hans barn veta. Nåväl, jag är född i Frankrike det behöfde jag inte tillstå för den förstkommande Jo! Kan du se någon annan dager i detta vara tämligen likgiltigt, men att han lefvat dittills slyngel! Strax före konskriptionsåldern råkade jag bli förälskad i den som sedan blef min maka. För att få gifta oss reste vi hit och läto naturalisera oss! När sista kriget bröt ut och det bära vapen mot mitt land, gick jag ut som liknade sig till att jag skulle kunna komma att franc-tireur mot tyskarna! Jag har aldrig deihop den historien! serterat som du hör, utan din mor har fabulerat ADÈLE. Min mor ljög aldrig! emellan oss. Jag kan icke kära mot döda, men jag svär att jag talar sant. Hör du det! Och hvad er hemgift, det vill säga, hvad ert möderne Se så! Nu är liket oppe igen och står DURAND. 29 beträffar, så hänger den saken ihop så här: först spolierade din mor genom slöseri och enfaldiga spekulationer mitt fäderne så grundligt att jag måste lämna min syssla och sätta upp detta pensionat.
Men hvad jern beträffar är först och främst tullnedsätlniugen icke betydlig, nemligen ifrån 7 francs 70 centimes till 6 francs per 100 kilogrammer stångjern, och för det andra återfår den Franske importören denna tull, om han exporterat en lika vigt manufaktursmide, och hvad betyder då för honom införseltullen? Vidare, sedan Frankrike skördat vinsten af jernets förädling, kan det åter införas till Sverige, det smidda för 6 till 15 öre och det gjutna för 6 till 10 öre per Svenskt ti, ehuru eljest införseltullen äfven enligt den låga tulltaxan af den 4 December 1863 är 25 öre för sådant arbete af jern. Väl uppgifves att exporten till Frankrike af jern och trävaror betydligen ökats ifrån den 15 April sistlidna år, då traktaterna trädde i gällande kraft, emot år 1864; men hvad jern angår har ökad export väl icke kunnat föranledas af minskning i tull, när den franske importören återför densamma och hvad trävaror beträffar, så äro sådana för Frankrike en nödvändighetsvara, och om under förra året mera blifvit ditfördt än behofvet fordrar, ligger det väl nu derstädes osåldt och minskar exporten ett följande år. Beträffande tullfri införsel till Frankrike af sparrar, stakar, spiror, m. m. m. m. kan utförseln af vår ungskog äfvensom af ved och träkol icke vara någon stor fördel för landet och en stor mängd tullfria artiklar, såsom båtshakeskaft, högaffelskaft och skaft till tjärborstar, vide i knippor, rot till viskor, miljegrässtjelk till qvastar, ljung till viskor, oarbetad, utan fjun, m. m. m. m., äro för obetydliga att omnämna. Väl kan det för enskilda vara förmånligt att få våra skogsprodukter i sitt råa skick för låg frakt utförda i Franska fartyg; men nog vore det större nationalvinst att af våra präktiga skogar bygga skepp både till fraktfart och till försäljning, ty skeppsbyggeri är väl en af våra mest naturliga näringar, så länge vi ännu hafva några skogar till utförsel.
Preste-StAndet den 29 Borgare-Ståndet den 29 Bonde-Ståndet den 30 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående tillfälle lill undervisning i latinska språket vid Elemenlar-läroverken. (Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. N:o llS.j S. A. K. Hos Rikets Ständer har, i anledning af den förändring af Elementar-Iäroverken, hvarom E. K. M:ts till konsistorierna aflåtna nådiga Cirkulär-bref af den 17 November 1848 och den 6 Juli 1849 innefatta förständigande, framställning blifvit gjord derom, alt undervisningen vid rikets Elemeniar-skolor malte så ordnas, att, likasom de föräldrar och målsmän, sorn det åstunda, erhålla befrielse för sina barn från de gamla klassiska språkens studerande, eller uppskof dermed till en mognare ålder, äfven åt föräldrar och målsmän, sorn anse det vara af högsta vigt och nödvändighet, att deras barns skol-studicr just med dessa språk taga början, uti de blifvande skolorna dertill må beredas tillfälle; vid öfvervägande hvaraf Rikets Ständer funnit det vara lika obilligt, som med nyare tidens åsigter, rörande offentlig undervisning och uppfostran, oförenligt, att åt de föräldrar, som äro öfvertygade om nödvändigheten af klassisk grund för bildningen, förneka en rätt, som är medgifven den motsatta meningen, hvarjemte Rikets Ständer äro förvissade, att studium af språk, såsom undervisningsämne, innebär den säkraste grund för själsgåfvornas utveckling och att således, då för lärjungen afses klassisk bildning, studium af ett klassiskt språk och företrädesvis af latinet är den själsöfning, hvilken, för denna dess grundbildande bestämmelses skull, bör så tidigt som möjligt begynnas. För ett sådant begynnande redan i skolans första stadium möta dock svårigheter, enär de för dc tvänne bildningslinierna, genom högstberörda Kongl. 240 Expeditions-Utskottets Förslag till tind. Skrifvelse, N:o 124.
— N:o 59. i anledning af väckta motioner om ändring af 32 g i Kyrkolagens 24:de Kapitel. X. B. 205, 248. A. 318. —N:o 60. med förslag till sammanjemkning af de inom Riksstånden fattade skiljaktiga beslut i anledning af Utskottets Betänkande N:o 51, i finga om stiftandet af lag, angående ordningen och vilkoren för utländsk mans upptagande till Svensk medborgare. X. B. 329. A. 357. XI. E. 21. —• N:o 61. i anledning af gjorda anmärkningar emot vissa delar af Utskottets Betänkande N:o 46 öfver ej mindre Kongl. — N:o 62 i anledning af framställda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 47, öfver väckt motion om stiftande af lag angående allmänt Kyrkomöte. XI. B. 151, 267, 280. A. 286. U. 332, 355. A. 359. U. 441, 444. E. 445, 449. — N:o 63 i anledning af väckta motioner, angående dels införandet af en allmän Notariats institution, dels inrättandet af ett Notariats-embete vid Härads-rätten dels ock stiftande af lag i afseende på Notarii publici-befattningen XI. B. 151, 267. A. 286. E. 331. —“ N:o 64. i anledning af vackt motion, angående förklaring af 15 Kap. 2 § Handelsbalkem XI. B. 151, 267. A. 286 — N:o 65. i anledning af väckta motioner om ändringar i konkurslagstiftningen. XI. B. 289, 304. 307. A. 314. XL E. 417.
N:o 6 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o \, om Statsverket 1856. gad synförmåga ursländsatt att annorlunda än 1 ringa mån, bidraga lill sitt lifsuppehälle, och hvars pension sålunda skulle ökas till 120 K:dr Riksmynt; samt att Charlotte Bahrholtz, enka efter Sekreteraren i Krigs-Hofrätten, Expeditions-sekreteraren C. G. Bahrholtz, hvilken i lifstiden tjenstgjort vid nämnda Hofrätt i mer än 40 år och till sitt frånfälle förrättat Krigs-Hofrättsråds-embetet, men i sådan egenskap icke kunnat, såsom endast tillförordnad, bereda sina efterlefvande peusiousrätt, mätte, med afseende på enkans och en oförsörjd dotters behöfvande omständigheter, tillerkännas pä Allmänna Indragningsstaten skillnaden mellan det pensionsbelopp, nämnda enka nu innehar på Civilstatens enskilda Enkeoch Pupill-fond, och det hon såsom enka efter Krigs-Hofräfts-råd skulle erhållit med 225 R:dr Riksmynt i årlig pension. Departements-Chefen ansåg sig jemväl böra, till intagande i den blifvande Propositionen oin Statsverkets tillstånd och behof, underdånigst erinra om de särskildt i Nåder beslutade framställningar till Rikets Ständer rörande tillökning i f. d. Kongl.
Kronoallmänningar, afvittrade, af tillsammans Tunnlands rymd Grufveskogar i Gestrikland Kronoskogar, Jernverk upplåtne emot recognition Diverse personer, som ej höra till viss näring Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fidei-Commisser . » Sätt a q. a C/5 3 n S. i Q. “ n ^ C/5 I o: pr ~. ce 2 “ 3 — ■ O. ty. 3* ™ sr « 2,1021 1 - 7,788 261 5,454 12,79415,54914,597111,539 \ '1 Medelafkastninff. sedan utsädet är afdragit. Underhållne kreatur. C ►O w prStats-— | Bevillning cj P e* P Efter ;Sa3 och x83o årens Bevillnings -Förord’ •V c a * X W ST >' w O 33 p: 0 f* s 03 cr cr> < 0 n 1 Efter 2:dra Artikeln. fij c 030 cm n a •t CL 0" P cn P ►t (A prP T:r Ta T:r T:r T:r T:r T:r T:r St. St. St. St. St. St. St. Län upprättad E R I C SPARR E. J. G. strandberg. b' ' , ■ 'vv.V _ , i/X. *..v •••: > : tf-o ■ */ • i .:•, f ): • t > v r" rr r ■>■ it-: ja-v-:!Ti ' _ ■ t _ I0IS&, MAJS®® BEF AUiNIN GSHAF V ANDES . - UTI UStester-Jiorrlaniis ^ätt TIIX KONGL. Ditt TRYCKT HOS P. A. NORSTEDT & SÖNER) 1834. § 1. Länets allmänna beskaffenhet. Sed an Nordmalings socken år 1810 till Westerbotten, och landskapet Jemtland till särskilt
Efter det beslut, som Riddersknpet och Adeln fattat, kan jag ej inse, att Ridderskapet och Adelil lin hör yttra, hvilken af Directeurerne som skall föra ordet. De äro ej annat, än af Fullmäktige tillsatte Tjenstemän. Således heror det af Banco-Styrelsen, att befalla den eller den att föra ordet,_ och detta är så ytterst reglementarisk!, att Ridderskapet och Adeln ej hör dermed befatta sig. I anledning deraf föreslår jag, att det åt Fullmäktige måtte öfverlemnas att förordna, hvilken af Directeurerne skall leda öfverläggningarne. Herr Hjerta: Jag skulle underställa, om det icke går an, att säga, att Fullmäk - Den 7 November e. m. tige nu viel första tillsättandet siola bestämma, hvilken son; skall föra ordet, och alt detta sedan blifver en skyldighet för den, som varit längst i tjensten. Herr Pereswetoff Morath : Jag finnér alldeles icke, hvarföre Ridderskapet och Adeln skulle bestämdt yttra sig i denna fråga, utan anser den höra öfverlemnas åt Fullmäktige. Det förekommer mig, sorn om Ridderskapet och Adeln annars ginge för långt in i detailler, hvilka helt och hållet tillhöra Banco-Fuilmäktige, och jag vet ej, hvarföre man nu skall anse Låne-Contoirens Styrelser, såsom Directioner, då man förut gjort dem till Tjenstemän åt Fullmäktige. Bestämmer man Ordförande, så gifver man åtminstone skuggan af Direction åt dessa Styrelser. Herr voll Hohenhausen: Jag afstär från min anhållan om bestämmande af Ordförande, och finnér, att det kan öfverlemnas åt Bailco-Ftillmäktige utan särskildt föreskrift. Herr Grefven och Landt-Mar skalken heitisällde, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att åt Herrar Banco-Fullmäktige finge Öfverlemnas att förordna, hvilka af Ledamöterne uti Directiouerne borde Vara Ordförande. Bifölls, ^:de , 8:de och cpde Punk t er ne blefvo, uppå särsk ilte propositioner af llidderskapet och Adeln gillade.
Efter öfvervägande af hvad motionären i denna fråga anfört och upplyst,' anser Utskottet sig till en början böra erinra, att behöfligheten af den med tullkammaren i Fahlun afsedda kontroll icke, såsom motionären synes hafva antagit, får mätas efter den större eller mindre inkomst, som i följd af samma kontroll kan hafva Kongl. Majit och Kronan tillfallit, helst dervid bland annat jemväl bör tagas i betraktande, att mycken oloflig införsel af varor, i anseende till kontrollens tillvaro, sannolikt uteblifvit; och får Utskottet i öfrigt anföra att, då' en af de med motionen fogade uppgifter gifver vid handen att lurendrejerier vid nämnde tullstation ingalunda äro sällsynte, samt, derest, i enlighet med Utskottets i Betänkandet Nio 103 gjorda tillstyrkande, underdånig framställning om tillvägabringande af transitohandel emellan Sverige och Norrige af Rikets Ständer hos Kongl. Majit göres och vinner nådigt afseende, tullbevakningen mot Norska gränsen sannolikt lärer komma, att undergå ny organisation, så finner Utskottet sig af dessa skäl böra afstyrka ej mindre motionärens förslag att ali ständig tullbevakning i Fahlun skulle upphöra, än äfven hans framställda yrkande att tullkammarens åligganden måtte på stadsfiskalen och stadsbetjente öfverflyttas, hvadan Utskottet hemställer, att Rikets Ständer icke må, i anledning af motionen, vidtaga någon åtgärd. Stockholm den 6 Juli 1854. Bih. till R. St. Prof. 1853 & 185i. 8 Sami. SS Haft. O STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1834 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, Jtä 110. Ank. till Exp.-Utsk. d. 6 Juli 1834, kl. 2 e. in. Betänkande, i anledning af väckta motioner om inrättande af kommunal-nämnder. Till
Allmän Civil-, Criminalsamt Kyrko-lag kan hvarken stiftas eller upphäfvas, ulan Konungs och Ständers gemensamma medverkan, hvarmed, enligt 87 och 88 §§ Regerings-Formen, måste så tillgå, att, derest Konungen finner för godt något förslag eller förändring lill Rikets Ständer framställa, Han då, efter infordraadet af Stats-Rådets och Högsta Domstolens yttrande, deröfver eger meddela Rikets Ständer sin Proposition, tillika med berörde yttranden, hvarefter Rikets Ständer, efter infordrande af Lag-Utskottets utlåtande, sedan besluta och öfverlemna Konungen deras svar å Rikssalen, om de bifallit Konungens Proposition, samt skriftligen och genom talmännen, om de densamma afsiagit. Öfverenskomma Rikets Ständer, i anledning af enskild motionärs förslag, om någon ny lag eller om gammal lags upphäfvande eller förändring, så ega de, sedan Lag-Utskottet, i enlighet med 56 § Regerings-Formen, blifvit bordt, derom aflemna förslag genom Talmännen till Konungen, som inhemte Stats-Rådets och Högste Domstolens tankar deröfver, och sedan Han sitt beslut fattat, kalle Rikets Ständer på Rikssalen att antingen emottaga Dess samtycke lill deras åstundan eller afhöra Dess skäl att det vägra. Endast de på detta vis tillkomne Allmänna Civil-, Criminaloeb Kyrko-lagar äro tili efterrättelse gällande, och endast efter sålunda tillkomne lagar eger domaren döma, enär han genom domare-eden förpligta! sig att döma efter Sveriges lag och laga stadgar. Då jag sålunda definierat hvad, som är Svensk lag, hvarefter Svensk domare eger döma, vill jag ingå i undersökning, huruvida 1812 års Kongl Påbud, angående förbud emot gemenskapen med f. d. Konung Gustaf Adolph, och dess familj, år att anse såsom gällande lag. ZMg-Utskottels Betänkandej N\o 124.
Lån af de gäldbundne motvägas dermed, att genom antagande af en Financcplan, som af ser stadgandet af Sedlames värde, dessa erhålla bättre Credit och circulationen blir lifligare samt myntqvantitetén sålunda tillräckligare i den mohn förtroendet återkommer, och ehuru jag gerna medgifver att en så beskaffad Financeplan skulle uppfylla detta ändamål och för de Lånbehöfvande bereda lättade Lånetillgångar, önskade jag att Utskotten ville närmare styrka, att den förevarande verkeligcn är sådan, och upphäfva de tvifvelsmål derom hos mig uppstått. Icke kan jag anse planen bereda någon ny stadga i BancoSedlarnes värde och deras derigenom uppkommande bättre Credit, då, jemlikt en allmännare önskan RörelseCapitalet icke borde minskas och ingen plan för en tillkommande Realisation är framstäld, samt jag derjemte icke vill förmoda något åsyftande att med konstiga och Coursoperationer verka på Cours och Sedelvärdel, och vid sådant förhållande, nemligen af Den 15 April. 477 det af Utskotten föreslagne qvarblifvande i nu närvarande Financiella ställning, och ingen annan föreslagen hufvudsakelig förändring, har jag svårt att föreställa mig hvarken Sedlarnes bättre Credit, eller Cireulationens större liflighet än den närvarande, äfvensom vid det yttrande, att Myntqvantiteten blifver tillräckligare i den mohn förtroendet återkommer, jag nödgas för min del anmärka att Disconternas behandlingssätt åtminstone icke i den vägen gjort Myntqvantiteten tillräckligare. Den enda naturliga och påliteliga grund för Sedlarnes förbättring, är inskränkning i allmänna behofven, en förbättrad allmän och enskild hushållning, samt i förening dermed beredande afen ökad export och minskad import; men då vi blott skåda följderna deraf i hoppet, kunna de icke ingå i närvarande tids financiella beräkningar, eller kunna befordra de lättade Lånetillgångar för Disconternas Gäldenärer, som Utskotten förmena skola sig förete.