Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
nS&amp;vida inte var herre skapar om demn, brukade hon säga, " men det gör han aldrign, tillade hon i regel, med en ton, som mycket +j Ett italienskt uttryck som betyder att bli vansinnig. Dagny. liknade skadeglädjens. Nu emellertid skrattade hon godlynt åt sitt misstag, hon hade nemligen humor nog att skratta, och ' sedan jag tvingat i henne ett lugnande glas vin skildes vi &amp; t för natten som goda vänner for att, morgonen derpil skiljas för alltid och det inte som vänner, tack vate ett elakt öde - och min ohjälpliga brist p&amp; beherskning. J a g vet ej hvad klockan kunde vara morgonen derpL, nar jag halfvaknade dervid att en skepnad tassade genom rummet och närmade sig klocksträngen. Det var miss Bell, som, alltför vanlig att vilja störa, v&amp;r hvila, ämnade ringa efter varmt vatten. Geilom mina sömntyngda ögonlock kunde likviil ingen fast bild triinga sig. Jag s %g bara en ovanligt lång och ovanligt mager figur i en ovanligt kort underkladning (att fora något så onödigt som en nattlrock med sig, kunde icke falla miss Bell in), med en tornlik, hvit mössa på hufvudet och de bara fötterna instuckna i ett par minst sagdt praktiska filttofflor. - Det var först nar klockan ljöd skarpt och gällt, som jag förstod, att det var miss Bell i rféshabill&amp;. " För all del, ring inte bara eii gtengn, ropade jag yrvaket kommer ju kgpare~z !~ (Städerskans och reste mig upp, kallelse var två ringningar.) Miss Bell, för hvars opraktiskhet vi inom parentes blifvit varnade, ringde spasmodiskt tv&amp; g&amp;nger till. Nu hann jag inte ens ropa, förr än borstaren, en rapp ungdom pfi nitton &amp; r, som olyckligtvis befunnit sig alldeles för nära till hands, efter en rask h a c k n i n g öppnade dörren och steg in.
S. D. Till Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten remitterades ett af Johan Jacob Rutberg samt Per Henricsson från Norrbottens och Anders Normark från Vesterbottens Län ing ifve t anförande, i den hos Utskotten anhängiga fråga, angående jemkning i roteringen vid Vesterbottens Regemente. S. D. Uppå derom gjord framställning*, beslöt Bonde-Ståndet, att till respeclive Med-Stånden vördsamt och vänligen hemställa, om icke MedStånden, derest de icke afslutat de inkomna Grundlagsfrågorna, skulle behaga att afbryta handläggningen af desse mål och, så fort det sig göra låter, företaga på bordet hvilande frågorne, om grunderne för bränvinsbränningen med hvad dermed har gemenskap, samt angående stora SjötullsBevillningen, hvarigenom det återstående arbetet hos Bevillnings-Vtskottet och Riksdagens deraf så väsendtligen beroende slut kunde påskyndas. Den g Oct. 1834- Från Hö glo fl, Ridderskapet ‘och Adklk. S. D. Remitterades till Stats-Vtskottet en denna dag vackt motion af Friherre Palmstjerna, Carl Otto, angående pensioner för enkor och barn efter Läkare, hvilka aflida i Cholera-farsoten, tillika med de i anledning deraf afgifne yttranden. S. D. Föredrags Hedervärda Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag, af den 7 dennes, innehållande hemställan till Med-Stånden, om icke de, derest de icke afslutat de inkomue Grundlngs-frågorne, skulle behaga afbryta handläggningen af dessa mål, och, så fort som sig göra låter., företaga på Trot. Vidr. d. 9 Oct.
SiKajtt, jemte för* orbnanbe, bet unbertniöning om ångmatyinerö FonftruFtion od) beljanb* ling jFall Foftnabéfritt mebbelaö mtb naoigationdjFolorna i ©todPf>olm od) ©ötyeborg, tttfärbat nåbig Fungörelfe angåenbe be FunjFapöprof, forn erforbraö för att till madjinift å pafagerare>ångfartpg bliftna antagen 5)oiifett« rc s^b begagnanbe af ben i flera (Förre fFäber utomlanbö inunna er* organnatton ’of ©llttr fai’en^et ^ar/ * ©torholm od) ©ötyeborg, polifen erhållit en föränbrab borg. organifation, åfpftanbe att, genom befa fFäbcrö förbelanbe i befFämba biftriFtcr och anvnifanbet åt poltöperfonalen af färjFilba fafta beroaF* ningéjFationer, famt nattbemafningenö öftnertaganbe af polifen, åfFab* Fomma en ftörre trpgghet od) fäFetyet för invnånarne. ?amrar ^em af ^ät,er fyafma SMtfelFamrar blifvoit inrättabe famt förfebba meb reglementen. ©löasuranfc $ör åtiFilliga inom riFet inrättabe 0jöafjuran$*föreningar äro föreningar. u ' belö npa oFtrojer mebbelabe, bel» be reban ittfärbabe, men ttuanba* lupna, åter förnpabe. 3 atta (laber fyar, mot milfor af falmaccifenö tippböranbe för@«i»«cifen« . ltppfjoranbe t famma ftäDct*, rättighet blifrott förunnab fa mäl lanbtmän, forn arn ftauer. bra perfoner, att i [)\naD qvantitet forn b# berfläbeö tbfa förfäljning af fött, brob od) brida. ©eban ^ongl.
T)å, enligt det för båtsmanshållct i Bohus Län år 1G85 upprättade och under den 16 Januari 1739 i Nåder stadfäs tade kontrakt, rotehållarne äro skyldige att gifva sine båtsmän, vid deras uppfordring, En månads kost, bestående af 2 lispund bröd, 1 lispund kött och fläsk, 6 skålpund smör, i skålpund ost och 10 skålpund torr fisk, eller annat i stället, jemte något förskott på lönen, om båtsmannen deraf är i behof, utan någon förbindelse att i öfrigt bestå honom vägkost, penningar eller skjuts; men rotehållarne vid rikets öfrige roterade båtsmanshåll, genom Kongl, förordningen den 23 Maj 1690, blifvit befriade från åliggandet att lemna båtsmännen någon utredningskost, så vida de förse dem antingen med nöjaktigt underhåll i matsäcken, eller med penningar för så många dagar båtsmännen efter tågordningen böra vara på vägen till samlingsplatsen, med åliggande för rotehållarne derjemte att förhjelpa båtsmännens tross till samma plats, så hafva dels Götheborgs och Bohus Läns Riksdags-fullmäktige af Bonde-ståndet vid Rikets Ständers sednaste sammanträde, dels förre kyrko-inspektoren II. J. Nordvall, å egne, samt enligt fullmakt på rotehållares af Stångenäs härad i nämnde län vägnar, uti till Kongl. Maj:t ingifna särskilda skrifter, i underdånighet anhållit om befrielse från eller lindring i rotehållarnes vid länets 2:ne båtsmans-kompanier skyldighet att förse sine båtsmän, vid deras uppfordringar, med En månads utredningskost, förvandlad i penningar efter årets markegångstaxa för länets eller ortens pris, emot förbindelse att endast lemna båtsmännen underhåll till samlingsplatsen. Bih. till R. St.
Eän anlagde, och försedde med tillräckligt underhåll af så väl frivillige gåfvor vid hvarjehanda tillfällen, sorn ett för vissa år utgående tillskott 1438 Statsoch Bevillnings-Utsiottens Betänkanderii och dels att en framtida årlig beskattning skul-5 le k utilia blifva en följd af åtagandet af denna afgift. jämte det Utskotten få vördsammeligen tillkännagifva, att dé öfrige frenne Riks-Ståndeti gillat Utskottens Betänkande, anse de sig böra , efter sk dde öfverläggningar, i afseende på de gjorde invändningarne förklara! ätt uppgifterne, det skulle denna sjukdom ej vara så allmänt utspridd, att det nu äskade bidrag till dess hämmande är af nöden , ej instämmer med den på grund af derom erhållne offentliga underrättelser af Kongl. Majit i dess Nådiga .Proposition yttrade farhåga för denna, nationens krafter undergräfvande, sjukdom och hvilken flere Ledamöter finna med verkliga förhållandet i serskildté Landsorter enlig: att de inom Länen träffade öfverenskommelSér om inrättande eller trtvidgande af vene-iska Curanstalter bevisa, ej allenast det denna sjukdom verkeligen är i tillta* gande* utan äfven , att Lazaretternes förut ägande inkomster och deribland de Omförmäldte frivilliga gåfvorne, ej varit mot ändamålet svarande, utan fordrat tillskott, af hvilka med säkerhet påräknade, en Fond skulle för framtiden kunna beredas; och att sluteiigen farhågan för en möjeligen häraf uppkommande ständig beskattning ej är förenlig med det 1 Utskottens Betänkande uttryckligen intagna förbehåll,- det rnå detta åtagande endast fortfara till nästa Biksdag. Hvilket likväl alt vördsamt öfverlemna* till Rikets Höglofl.
Lif-Gardet till Häst Kronprinsens Hussar-Regimente Svea Lif-Gardet Andra Lif-Gardet Wermlands Fält-Jägare-Regimente Svea, Götha och Wendes Artilleri-Regimenter, Reserva tions-anslag Cavallenoch Artilleri-Hästars Remontering,Skoning m.m. Lega för Hästar till Artilleriets Exercice Fouragering af värfvade Cavalleriets och Artilleriets Hästar, Förslags-ansiag Fouragering af Artilleriets legde Hästar, Reservationsanslag S:r Beväringen. Lif-Bevärings-Regimenlet Gottlands National-Beväring Hallands Beväring Bevärings-manskapets Vapenöfning, Förslags-ansiag S:r Penningar. 673,010 18 Indelta Räntor. Kronovärdi. Summa Banko. Indelt på förslag. Oindelt. Summa. Mått. Värde å 6 U:dr Tunnan. Mått. Värde förslagsvis å 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde. Inqvarteringskostnader i Landsorterne, Förslags-anslag Salpeter-uppköp Ved och Ljus för Fästningsoch Garnisons-orter . S:r Diverse Anslag. Spanmåls-upphandlingsoch Bageri-kostnader Durchmarche-koslnader, Reservations-anslag Reseoch Tractamenls-kostnader, Förslags-anslag Reseoch Tractamenls-kostnader för Städernas Magislrats-personer och Borgare vid besigtningar, Förslagsanslag Accords-förskotler och Ersättningar, Reservations-anslag. Skrifmaterialier och Expenser samt Ved och Ljus för Krigs-Collegium m. fl. Verk Skrifmaterialier och Expenser för Departementets Cansli Expedition, Förslags-anslag Oförutsedde Utgifter . • Kronovärdi. Oindelt. Summa. Summa Banko. Värde ä 6 R:dr Tunnan. Värde förslagsvis ä K R:dr Tunnan. Mått. Mått. Mått. Värde. St. Departements-Chefen: Lön . 4,300 Taffelpenningar 2,300 Departementets Canzli-Expedition: Expeditions-Chefen
Grefve Garl Stellan Hörner, att Herr Grefven. ej funne det stadgande larnpeligt, att Krono åklagaren, i händelse han bruste i bevis, borde ersätta den för Bränvins tillverkning, eller försäljning deraf, eller för fylleri och dryckenskap tilltalade dess kostnader i målet, emedan sådant ofta kunde afhålla Kronobetjeningen från åtal, ehuru anledning dertill funnes , utan ansåg Herr Grefven dét böra förblifva vid hvad Allmänna Kagan och gällande Forfattningar härom innehålla; 3:0 Herr Kagmannen Grefve J. H Gyllenborg, att Bränvinsbränningen i Stockholm icke borde, upplåtas åt Biyggafe-Societeten eller annat Bolag, enär med Allmänna Magazins inrättningen stod i sammanhang , att för Kronans räkning verkställa Bränvins bränning, för att dervid kunna begagna den Spannmål , som i Magazinerna kunde blifva skadad: att Herr Grefven ej funne lämpeligt, att den Närings Idkare och Gästgifvare, som för tredje gången försålde Bränvin och Öl åt öfvermage, Tjenste eller Läregosse, eller tillät någon å hans Näringsställe sig öfverlasta, skulle derigenom hafva gjort sig af Närings-rättigheten , " för - i2i6 Dm 14 Juli. förlustig; att roed ogillande af hvad Utskottet tillstyrkt, de nu stadgade böter för oloflig Bran» vins-tillverkning matte bibehållas; att i händelse af missväxt , rättigheter till Bränvins försäljning, om ock den till minutering vore betagen, borde medgifvas , heldst med rättigheten, att nyttja bränvin, den att köpa och sälja detsamma borde vara förenad , och båda .dessa i ett sammanhang antingen medgifvas eller inställas; och har Herr Grefven med den anmärkning, att Utskottet ej skall upptagit och besvarat Herr af Darell is m. fl. yrkande, att afgiften för Bränvinsbränningen icke borde blifva en Jordbruket ilsatt Bevillning, i detta yrkande sig förenat och ansett Consumtionsoch Panne-afgift mera lärn» pelig , förmodande Herf Grefven äfven, att
Låntagarens namn, så frågas, huru är det då *038 Stats* och Banco-Ut'kottens Betänk anden. tänkbart, att han icke dess mindre uti Böckerne skall uppforas såsom Läntagare? Qn det vo'e gifvit, att något namn aldrig skulle kunna annote^s uti Disconiernes Boc ker, utan att der nödvändigt skulle häfla för någon förbindelse, så' kunde dei föreslagne stadgandet anses innebära en! orimlighet, men sådant t.rer väl icke kunna yrkas. Att forre Låntagarens namn skall bibehållas, ar föreslaget» endast för att i Höcker och Räk enikaper förvara upplysning derom, att, med undantag af det ifrågavarande fali, någre nya eller andra Låntagare ärr de, som fnnnos, den tid, då utredningen af Riksgälds-Contoiret emot' togs, icke tillkommit» men hvilket, utan en sådan föreslagen fortlöpande Annotation, icke skulle kunna, utan mycken svårighet, af Revisorerne con t roll eras. Vid morn, l 3 §, deruti stadgas, att med beräkningen, sä väl af lagliga räntor, sorn af straff räntan skall förhållas, i enlighet med hvad som for Banco-D, monten kommer att stadgas, hafva 2tne värde Ledamöter af Höglof], Ridderskapet och Adeln anmärkt, att någon annan beräkning af så väl ränta, som straff-ränta, än den, sorn genom r>iscontemes Reglementen är föreskrifven, icke kati äga rum, utan våldförande af så väl Disconternes Fordrings-ägares, som Actie agares rätt. I anledning af denna anmärkning, få Förenade Utskotten blott erinra, att Staten med ganska betydliga uppoffringar liqviderar Göth* Canal Bolagssamt Malmö Disconters Borgenärer, och att vid sådant förhållande Actie-ägar* Statsoch Banko -Utskott ens Fetunkanden. *03$ ne, såsom Gäldenärer, synas icke kunna åberopa sig på någon rättighet, att föreskrifva utred nings-vi Ikoren, Med anledning af gjorde anmärkningar, tillstyrka Förenade Utskotten, att, för mera tydlighet skuSi, 6. mom. i 3. §. 1.
JM:o 60, angtde ändring i 7 §:n af Riksacten; Den i5 Jiini c. m. a^5 N:o 6r, ang:de ny ansvarighetslag för fullmäktige i Riksgäldscontoret; Nto 62, angtde förändringar och tillägg i allmänna lagen; N:o 63, angtde upphäfvandet af lagens stadganden, rörtde qvalificerade dödsstraff; Nto 64, ang:de upphörandet af lottkastning i dråpmål;] Nto 65, angtde inskränkning i spö- och risstralfens användande ; JNto 66, angtde stockstraffets upphörande; Nto 67, angtde förtydligande af 5 cap. 68 §:n 1 mom. concurslagen; Nto 68, om upphäfvande af rättigheten för minderåriga personer af allmogen att ingå giftermål; Nto 69, angtde upphörande af Bankens och Riksg.contts forum privilegialum; Nto 70, angtde upphäfvande af Riddarhusets forum priviiegiatum; Nto 71, angtde upphäfvande af K. förordningen den 1 Oct. 1702; Nto 72, angtde förklaring of 17 cap. 11 §:n Rättegångsbalken ; Nto 73, angtde ändringar i 8 cap. 1, 3, ii och i2§§tna Utsökningsbalken; Nto 7'4, angtde undantag från föreskrifterna i 2 cap. 1 och 2 §§tna Utsökningsbalken; Nto 75, angtde upphäfvande af det stadgade förhöjda ansvaret för militäre tjenstemäns öfverfallande; Nto 76, angtde fördelning af böter för försummad lagfart; Nto 77, angtde förvandling af böter för stöld, som ligger i tveböte; Nto 78, angtde antalet af nämndemän vid husesyner å prestebohl; Nto 79, angtde ändring i K. förordningen den 16 Juli !776; Nto 80, angtde ansvars stadgande för inslående af fönster; Nto 81, angtde upphäfvande af K. brefvet den 5 Febr. 1768; Nto 82, angtde förklaring af 83 §tn i concurslagen; Nto 83, angtde beslutade grundlagsförändringar; Nto 85, angtde ändring uti mantalspenningarnes beräknande.
Ätt, samt Riderskapets och Adelns beslut rörande Ätternas placering inom Riddarhuset/synes förnärma i synerhet Friherrarnes rätt; så anser jag mig skyldig å min principals vägnar emot samma beslut anmäla min reservation lill Prolocollet. Justerades följande: Utdrag af Protocollet hållet bos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Slockholm den 16 November i8a3. S. D. Föredrogs å nyo, ej mindre Riddarhus-Utskottets den 16. sistl. Julii aflåtne Den 17 N o ▼ 0 m b e r f, ro. *3 samt den 19. i berörde månad e. m. på hordet lagde Memorial, innefattande Förslag till en ny Inslruction för Riddarhus Directionen och Riddarhusets-Tjenstemnn ; än ock hemälde Utskotts den 8 sisth Oct. afgifne och följande dagen på hordet lagde Memorial, i anledning af vackt motion, att Riddarhus Directionen må, inom fyra månader från Riksdagens början af Ridderskapet och Adeln utväljas; i sammanhang hvarmed nu äfven lill pröfning förelogos Riddarhus-Utskotlels den 8. dennes meddelle arne Memorial, i anledning af väckte motioner, dels att Riddarhus-Uirectionen endast må genom Riddarhus-Ulskoilet inkomma med Betänkanden eller Memorial ,ti 11 Ridderskapet och Adeln; dels ock att framdeles blifvande Riddarhus Secreterare ej må tillika innehafva något Embete i Staten ; Och stadnade Ridd. och Adeln i följande Beslut: 1:0 Att följande förändringar borde uti nedanaäinde § §. iaktagas. a4 De* 17 November f. m-, t. Artikeln §. 3. Riddarhus-Directionen väljes på sält 48. §. i Riddarhus-Ordningen stadgar, och består af Sju Ledamöter, hvilka uti sine befattningar fortfara, intill dess nytt val blifvit verkställda
Stridens fortsättning beror nu helt och hållet af artilleristridens utgång, och häraf ser man tydligt, huru viktigt det är, att icke vara sin motståndare underlägsen i artilleri — den svenska terrängen ändrar intet i detta afseende — och att äga ett i skjutning synnerligen förfaret artilleri. Vinner den anfallande icke öfvertaget, är anfallets fortsättning denna gång eller på det började sättet otänkbar — detta visade mer än väl händelserna vid Plevna —, och det kan nu hända, att rollerna växla. Ligger den anfallande däremot öfver, kan han öfvergå till stridens andra akt, anfallets omedelbara förberedelse. Kvarstående i sin ställning eller efter att hafva låtit vissa grupper ombyta plats för att erhålla förmånligare skottriktningar vänder nu större delen af artilleriet sina kanonmynningar mot anfallspunkten eller mot de delar af fiendens ställning, som kunna understödja försvaret af den samma, under det en mindre del fortfarande beskjuter, hans ännu lifskraftiga artilleri. Framskjutna och väl placerade grupper af infanteriet deltaga efter sina krafter i denna eld, med hvilken man afser att så öfverhölja anfallspunkten, att ingen trupp vidare kan hålla sig därstädes, och att förbindelsen mellan den samma och öfriga delar af ställningen omöjliggöres. Försvararen fortsätter om möjligt sin eld liksom under föregående skede af striden men kan nu draga sitt artilleri delvis ur den samma för att ersätta förluster och möjligen intaga nya ställningar till mötande af infanterianfallet, hvars riktning nu synes ganska gifven. Under det anfallsartilleriets eld fortgår, och särskildt under dess senare skede utvecklar sig infanteriet och insättes delvis i striden. Därigenom att försvarsartilleriet är upptaget, utsättes det härvid icke för så stor fara. Främsta linien förtätas, och talrika reserver samlas på de platser, därifrån hufvudanfallet skall utgå, så att detta icke kan blifva afbrutet till följd af bristande tillgång på friska krafter. Skulle den anfallande kunna alldeles tysta fienden vid anfallspunkten, blefve det en enkel sak för honom att låta sitt infanteri rycka hastigt fram och sätta sig i besittning af den samma, men så lätt torde det sällan gå. Infanteriet nödgas allt i de flesta fall tillkämpa sig hvarje steg framåt, äfven om fiendens motstånd synes brutet.
Men, ehuru vi ingalunda hafva orsak att uppträda såsom detta Utskotts, eller, rättare taladt, dess majoritets försvarare, kräfver likväl vår rättsinnighet den offentliga förklaring, att vi anse denna majoritet icke hafva fordrat, icke velat fordra, icke ens väntat, att dess anklagelser skulle, 380 om vi under rättegången lyckats ådagalägga, att de saknade skäl, hvilket vi tro oss hafva tillräckligen gjort, det oaktadt fullföljas, och sä fullföljas, som Hr Justitieombudsmannen funnit det vara sig och sitt höga embete tillständigt. Härutinnan har han handlat fullkomligen frivilligt. Vid detta förhållande kunde vi ega full anledning att yrka tillämpning af 7 § i Instruktionen för Rikets Ständers Justitieombudsman. Men hofsamhet äfven vid stridens slut anstår oss, och vi känna icke behof af någon annan upprättelse än den, som vi med full tillförsigt vänta i Höglofl. RiksRättens Dom, och vidare i den, som samtida och efterkommande rättsinniga medborgare komma att fälla, Stockholm den 7 Mars 1842. STIERNELD. genom Alli. Ihre enligt fullmakt. JOH. LAGERBIELKE. CARL AXEL LÖWENHIELM. G. F. ÅKERHIELM, genom D. v■ Schulzenheim enligt fullmakt. D. v. SCHULZENHEIM. ALB. IHRE. CARL GYLLENHAAL. GABR. POPPIUS. C. D. SKOGMAN. f. AUG. von HARTMANSDORFF. C. G. GRIP. GUST. FREDR. BOHM. GEORG ULFSPARRE. C. W. RIBEN, genom Aug. von Hartmansdorff enligt fullmakt. C. G. GRIP. S. A. MUNTHE. Proto - 381 PROTOKOLL, hållet i RiksRätten i Stockholm den 7 Mars 1842. N är v ar ande: Ordföranden, Herr Presidenten Friherre Cederström. samt Ledamöterne: Herr Presidenten Westerstrand. Chefen för Förvaltningen af Sjöärendena, Herr KonterAmiralen Kreuger.
Om, på sätt de 2:ne sista talarne lillstyrkt, yrkandet af det ifrågakomne anförandets tryckning nedlägges äfven af den person, som först väckt fråga derom, har jag visserligen icke något vidare derom att anföra; men i annat fall anhåller jag alt fä förena mig med de Hrr, som nu har önskat att R. o. Ad. icke mätte fatta ett sådant beslut, sorn det föreslagna. Jag hyser lika mycken aktning som någon för den talare, som afgifvit anförandet och anser detsamma i stilistiskt afseende vara eli af de ulmärktare som på detta rum hållits. Men oaktadt del har förefallit en värd talare oväntadt att någon velat fästa vid tryckningen af delta anförande större vigt än vid tryckning af hvilket annat papper som helst, måste han likväl förlåta mig alt jag fortfarande anser att den föreslagna tryckningen icke kan jemföras med en vanlig tryckning af Utsk:s-betänk:n o. s. v. Oella sednare bör enligt lag alltid ske; hvaremot i förra fallet beslut derom skall särskildt för tillfället fattas. Men eli sådant beslut skulle antingen innefatta ett nonsens, såsom den värde talaren vid ett annat tillfälle uttryckte sig om ett i dag afgifvit anförande, eller också innefattar det ett godkännande af anförandets innehåll. I nu ifrågavar. fall skulle ett sådant godkännande icke afse Hr Rääfs stilistiska förmåga, den behöfver alldeles icke ett sådant godkännande; utan det skulle afse de satser, som anförandet innefattar. Jag frågar Eder då, mine Hrr! huruvida någon af Eder kunnat, vid det hastiga uppläsandet af anförandet, så noga medfölja och öfvertänka hvarje deri framställd sats, att han vore färdig att åt detsamma i sin helhet lemna sitt godkännande, isynnerhet då det vidrörer ett af de vigtigaste ämnen af dera, som vi för närvar, hafva att behandla. Den siste talaren har haft den ärligheten att medgifva att hans mening varit att få tillkännagifvet huru högt värde Ståndet satte på anförandet. ' Jag hoppas att man icke måtte förhasta sig dermed, utan vänta lill dess man hunnit nogare begrunda frågan, då kriminal-lagförslaget från LagUtsk. återkommit.
Den rättighet, som i punkten af denna §. tillerkänner borgenär, emot Directionens Ledamöter, skall i allmänhet ej ega rum, sedan dessas förvaltning upphört, vare sig genom dödsfall, eller att de i behörig ordning afgått från Directionen, eller att Banken blifvit försatt i concurs-lillstånd; dock vare, i sistnämnde fall, de Directeurer, under hvilkas förvaltning concursen inträffat, i fortfarande ansvar med egendom och personer för alla Bankens utgifna tryckta eller graverade creditsedlar och invisningar; är lagsökning börjad emot Directions-Ledamot, innan dess ifrågavarande förvaltning upphört, må krafvet i laga ordning fortgå. 11. §. Den genom Kongl. Förordningen den i3 Junii 1800, för bevakning af fordringar i allmänhet, stadgade praescriptionstid af io år ege ej rum, Bil. till Expeditions-Utskoltets Förslag till und. Skrifvelse N.o 3^.8. 235 i afseende på Bankens tryckta eller graverade creditsedlar och' invisningar; ej heller skall bevakning deraf, uti sådan ordning som Concurs-Lagen föreskrifver, erfordras i Bankens concurs, eller i anledning af årsstärnning, som, vid Bolagets upplösande, utfärdas å dess borgenärer; hvaremot, när Bolaget upplöses, vare sig i följd deraf, att tiden för privilegium tillända» lupit, eller alt detsamma af annan orsak upphört, hvilket Konungens Befallningshafvande bör, utan dröjsmål, till Kongl. Majit inberätta, Kongl. Majit låter utgå Nådig Kungörelse derom, med föreläggande för en hvar, som någon så beskaffad förbindelse af Banken innehafver, att, vid förlust af all betalningsrätt, förbindelsen till inlösen uppvisa i Banken inom 3 år ifrån den dag, hvarunder Kungörelsen utfärdas; börande under tiden samma Kungörelse årligen från predikstolarne uppläsas.