Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter förloppet af föregående femårs-skifte har väl någon synnerlig förändring icke inträffat i afseende å förut anmärkta, för stadens handel hinderliga, förhållande, som varit en verkan af den medgifna friare gränstrafiken med Norrige, att nemligen staden satts utur stånd att med de Norska, af ett fördelaktigare läge gynnade gränsestäderne i handelsrörelsen uthålla täflan, men stadens industriella förhållanden hafva dock under denna tid ovedersägligen vunnit någon förkofran. Särdeles har sjöfarten vunnit en större utsträckning och i samma mån beredt ökade näringsutvägar så väl för skepps-rederierna som för idkare af sjömannayrket. Flera nya fartyg hafva under berörde tid blifvit af stadens rederier inköpta. Enligt de af Kommers-Kollegium offentliggjorda sammandrag utgjorde antalet af dem, som i Strömstad idkat handel och rörelse: HandelsHandlande. betjening. Gesäller. och andre arbetare. Under samma tid liar bevillningen utgjort: För För “1 Ilandel. Genom den större håg för landthushållningen, som under sednare åren i allmänhet väckts, har dock äfven här jordens värde något stigit. Sedan den 1 Mars 1844 har staden en folkskola i förening med förut varande vexelundervisnings-skola, hvars lärare tillika är församlingens klockare, och höstterminen 1843 började undervisningen i den med 2:ne lärare försedda lägre apologist-skolan, hvartill statsanslag vid 1840'—41 årens riksdag beviljats. Någon särskild offentlig sjuk vårds-anstalt finnes icke i Strömstad. Läkarevården besörjdes äfven under den tid, som denna berättelse afser, af den här stationerade provincial-läkaren, tillika anställd såsom läkare vid härvarande brunnsoch bad-inrättningar, hvilka fortfarande åtnjutit allmänhetens förtroende och beredt en icke oväsendtlig tillökning i stadens näringsutvägar. Fattigvården har blifvit bestridd med arrendemedel för fattigkassans jord och räntor af dess kontanta tillgångar, så att någon taxering dertill de sednare åren icke erfordrats. Till arbetsklassens nytta bar en sparbank blifvit i staden inrättad, sedan hjelpfond bildats genom enskildes bidrag. Götheborg den 14 December 1852.
Fröken A g n e s Branting har utfört kompositionen till en stor skärm i applikation. Det egendomliga motivet är hemtadt från ett turkiskt tält från 1600-talet, nu befintligt i D r e s - dens museum. V i d a r e har fröken Branting komponerat en dyna i gammalt norskt motiv, utfördt i korsstygnsbroderi, hvilken under konstnärsmötet nere i G ö t e b o r g väckte samtlige artisternas, enkannerligen prins Eugens, synnerliga förtjusning för sin fina, men något dämpade färgverkan. E n stor del af den besö- kande publiken k o m m e r dock nog att finna effekten allt för matt. I allmänhet gör sig en viss förkärlek för bleka halftoner gällande i många af Handarbetets vänners arbeten, därm e d ej alls sagdt, som ju o c k framgår af hvad ofvan skrifvits, att klara o c h glada färgeffekter, där ändamålet så kräfver, få träda fram. Selma Giöbels utställning är till färgen mera lysande; smaken för det ena eller andra är omtvistelig — eller rättare oomtvistlig som alla smaksaker. P å den ena flygeln a f utställningen har anordnats en särskild afdelning för kyrkliga modeller, o c h inom den synes fröken Branting ha offrat ett synnerligt intresse o c h flit m e d en mängd i akvarell utförda skisser o c h modeller. Här den vackra skissen till ett antependium för Sköfde kyrka m e d Kristusmedaljongen o m - gifven i fyra medaljonger af de fyra djuren, hvilka enligt J o h. U p p e n b. 4 kap. stodo omkring stolen: » o e h det första djuret var likt ett lejon, o c h det andra djuret likt en kalf, och det tredje djuret hade ansikte såsom en människa, o c h det fjärde djuret likt en flygande örn ». Där en modell till en bok dyna i renässans, korsstygnsbroderi o c h snörmakeri. V i d a r e en massa kopior i färger, utförda på utländska studieresor, befruktande alltjämt den intresserade o c b vakne med nya idéer, nya uppslag.
Ridderskapet och Adeln för godt instämma uti de öfrige 3:ne respective Riks Ståndens, genom Protokolls-Utdrag af den g och. 13 dennes ineddeldte beslut att, med anledning af 10g uti Regeringsformon och 80 §. i Riksdags-Ordningen hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Riksdagen måtte på en månad, räknad från den 5 nästkommande Martii, förlängas. S. D. Vid förenyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 26 sisth Januari aflåtne, samt den 13 dennes på bordet lagde Bemorial, angående ett SpannemålsMagazins inrättande i Borås blef berörde fråga tillika med de i anledning deraf utaf Herrar von Schultzenheim, David, den äldre, Oxehufvud, Bo, och von Stahl, Samuel, afgifne yttranden, till Stats Utskottet remitterad. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonornie-Utskottets den 26 sisth Januari aflåtne samt den 13 dennes på bordet lagde Memorial, deruti Utskottet ansett ett af Friherre Wrangel, Henning, till Ridderskapet och Adeln ingifvit samt till Utskottet remitteladt anförande, angående angelägenheten au emellan Riksdagarne förekomma afgörandet af sådane mål , hvilka tillhöra Riksens Ständers pröfning, enligt 44 §. i Riksdags - Ordningen , icke tillkomma Utskottets befallning , blef samma memorial af Ridderskapet och Adeln gilladt; hvarefter Friherre Wrangel!, nyssnämnde anförande till Statsoch Lag-Utskotten remitterades Prot. Uulr. d. 17 Febr. 1818. 125 S. D. Föredrogos ä nyo Banko-Utskotféts den 31 sistl. Januarii afgifne samt den 1 3 dennes på bordet lagde Betänkande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 20 sistl.
Boyes uppmaning, skulle jag blott vördsamt hemställa, om ej den begärda voteringen kunde få, ju förr dess hellre för sig ga. Hr von Hartmansdorff får jag lemna den upplysning, i afseende på lians yttrande det jag skulle funnit honom hafva syndat mot grundlagen i afseende på en af honom gjord framställning, att jag ej var närvar, i det plenum, då den förmenta synden skulle varit begången, och följaktligen icke heller deltagit i den discussion, hvarpå han aiiuderar. Hr Lefren: Jag liar begärt ordet för att bernin värde vän, Frih. Cederström, afstå ifrån sin begäran om votering, helst jag tror alt han derigenom mera skulle gagna den sak han förfäktar. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag begagnar den rätt, sorn Kiksd.Ordn. lemnar, alt yttra mig öfver hvad jag anser vara rätt eller orätt i afseende å denna fråga. Jag får då tillkännagifva, alt jag ej kan deltaga i voteringen och derigenom bidraga att åstadkomma det ändamål, som Frih. Cederström åsyftar med denna votering, eller att se majoritetens tanke i detta fall. Jag aflägsna!' mig således ifrån voteringen, icke derföre, som innebure det någon olaglighet att .Ståndet beslutar en omflyttning i föredragningsämnena, ty deremot vill jag ej protestera, men väl emot ordförandens upptagande af frågan om framflyIlning af ett eller annat mål, tvertemot Hr Frih. o. Laudtmts framställning och Ståndets i föl je deraf fattade beslut att, efter då slutad votering och sedan några inkomna utsk.betänkin blifvit upplästa, åtskiljas. Jag motsätter mig ett sådant förfarande, och vill derföre icke genom deltagande i denna votering gifva något slags stöd åt denna olaglighet, lika litet som jag vill gifva Frih. Cederström något stöd för sin åsigt, att R. o. Ad. ej skulle äga fullmyndig rätt att besluta öfver föredragningssättet bäst Ståndet behagar. Jag skulle emedlertid tro, att Frih. Cederström ej kan få majoriteten på sin sida, och att han alltså gerna kunde afstå från sin begäran om votering. Frih. Cederström: Gr.
K ATTONG ( stänger äfven den motsatta dörren . ) K ONJANDER . Ja gerna för mig Var så K ATTONG ( sätter sig förargad ) . Jag tackar på K ONJANDER ( torkar af sig svetten ) . Jag har inte se'n har jag sprungit fram och till god och sitt ner och genera sig inte... det förbindligaste fått en blund i mina ögon på hela natten, ska jag säga... och baka på morgonqvisten ... jag har varit här två gånger förut i dag. K ATTONG ( sätter sig bredvid honom ) . För att K ONJANDER ( förvånad ) . Vanartige Ja herre ... tala med mig om den vanartige... är väl tidigt det... ( höjer rösten ) . det ni har en son ... och ni vill att jag... så... K ATTONG ( förskräckt ) . Tyst då ... skrik inte K ONJANDER . Jo herre ... jag ska skrika... ( rörelse af Kattong ) nej ... jag ska inte skrika ... jag förstår ... det är för fruns skull ... begriper Herrn har en rätt söt hustru... Om jag nånsin skulle gifta mig, skulle min hustru se så ut... K ONJANDER ( mycket sakta ) . Ja ... ja ... Kattong gör ett jakande tecken ) jag gratulerar... K ATTONG ( otålig ) . Men för fan, herre... jag förstår ... hon vet inte af gossen ... det är ni ... det är inte hon som ... men det kunni ... det händer fasligt lätt ... för er är det emellertid nu bra som det är... tar han ( högt ) . de ju också vara möjligt att det vore hon och inte K ATTONG ( afsides ) . Hvad i Herrans namn praK ONJANDER . Till saken ja... ni har mycTill saken, herre... ket rätt... Efter ni nu ville bli af med den der gossen. K ATTONG . Jag har skaffat honom en god plats... K ONJANDER ( bockar sig ) . Hos mig ja ... tac
Den värde talaren har sagt, alt om rättigheten till creditupplag borttoges, så skulle det kunna inträffa, att brist på en eller annan artikel uppstode, hvaraf en onaturlig stegring i priset kunde blifva en följd. Jag har likväl yttrat, att rättigheten till creditupplag icke borde borttagas pä någon nödvändighetsartikel, utan endast på manufacturoch öfverflödsvaror, hvarmed jag har menat sådana varor, hvilkas stegrade pris icke vöre någon statsekonomisk förlust, utan tvertom mäste, i min tanka, lill Statens fördel minska consumtion deraf. Den tredje anmärka, rörde sjelfva tullbevakiiiugcn. Jag är tacksam för den värde talarens medgifvande, att en ökad tullbevakning är af behofvet påkallad. Efter detta medgifvande återstår således blott alt afgöra, huruvida bevakningen bör ske antingen lill sjös eller (ill lands. Jag mäste erkänna, att jag i denna fråga icke äger den kännedom, att jag bör framträda med något positivt yrkande af bifall till mitt förslag; men då den åsigt jag framställt i detta ämne egentligen tillhör en erfaren tjensteman, i grannskapet af deu kust, der, såsom jag tror, den största importen äger rum; så har jag på hans ord trott att sjöbevakning vore mest ändamålsenlig. Skulle den af mig föreslagna sjöbevakuingen kunna utbytas emot en förstärkt landtbevakniug, ledande till samma ändamål, som jag åsyftat, nemi. ökad conlroll ulan förhöjning i tullafgifter; så har jag visserligen icke någonting deremot. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Man har i afton åter upprepat den likgiltighet, sorn man förut yttrat för införselns verkan på silfveruttagningen i banken. Jag anser mig derföre böra upprepa, huru vigligt jag anser det vara, att man icke uppmuntrar varuiuförseln sä, att utförseln af bankens silfver med detsamma uppmuntras. Det är klart, att så länge införda varor kunna med utförda varor betalas, sä varder bankens silfver qvarliggande. Men lika säkert är, att i samma ögonblick som de utförda varorna icke uppgå till värdet af de införda, så måste mcllangiften hemtas ur bankens silfvcrhvalf.
Ehuru Rikets Ständer vid sista Riksdag, efter den nogaste pröfning af skälen för och emot berörde stadgande, bibehöllo detsamma oforändradt, har likväl den Comité, som, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 3i Januarii i83i, erhållit uppdrag, att till närmare granskning och undersökning upptaga åtskilliga mot Skiftesstadgan framställda anmärkningar, fullständigt utvecklat grunderne för dess lämplighet och ändamålsenlighet, uti ett afgifvet underdånigt Utlåtande, deraf Utskotten erhållit del, och hvilket är af följande innehåll: ”Af alla åtgärder vid ett egoskifte, är egornas taxering eller värdering på en gång den vigtigaste och den svåraste att rätt verkställa. Den afgör hufvudsakligast, om delegares rätt varder vid skiftet iakttagen, om han i egor får hvad han bör få, derigenom att de alla blifvit satta i ett rigtigt förhållande till hvarandra. Denna åtgärd måste finnas vara ganska grannlaga och kinkig, när, såsom ofta händer, flera hundrade serskilda egostycken skola, det ena efter det andra, jemföras med hvarandra; och med bästa vilja och förmåga hos Taxeringsmännen, är det knappt för dem möjligt dervid undvika misstag, i all synnerhet som åtgärden i sig sjelf är till viss grad arbitrair. Det blifver således i följd häraf nästan en omöjlighet för delegarne att bedöma, om egograderingen är i alla delar rigtig och rättvis eller skäl finnas till missnöje dermed, förr än de nya skiftena blifvit utlagda och delegarne då komma i tillfälle att jemföra deras nya egolotter med Bagsami Allm, Besa,- och Oecon.- Utsk,'s Betänkande Dito zi. r q elem de förut liaft; och dittills sahna de derföre i allmänhet skäl, att emot cgograderingen göra anmärkningar. Finna de sig då vara lidande och ådagalägga att detta lidande är grundadt, huru skall det kunna afhjelpas, om Taxerings-ålgärden är förut orubbligt fastställd? Också har erfarenheten visat, att oersättliga förluster fö<- delegarne häraf uppstått.
Il:dr ärligon, mod dorundor korsknsdo 494 lunnor 8psnmäl: mon ovar Kikot8 8tsndor tnirtill ioko lomnsdo dors8 t)ifsll, tisr Xougt. !>1sj:t vsrit körsnläton stt, för srondorns8 jomns ooti ostkrutns gäng, snvi8» borördo löno-tillökning, do>8 ä 2:drs ldukvucld"itolil8 l»08psringsr, dol8 ä oxtrs IItgift8-foudon. l)ä nu olotts körliällsndo ioko utsn olsgonliot lsngro ksn kortfsrs, ooli dä doliokvot st ^ttlöuing8-8tston8 körliöjning olörsndrsdt ^vsr8tär, köre8tär Ixongl. ett 8ammanr8bnadt belopp ak 1l:dr 5,200: Ned bän8igt till en framdele8 möjligen inträffande förändring med ätgärderne till undgättning i mi88växt-är, bvilba åtgärder i öfrigt nu iebe äga något egentligt 8ammanbang med förvaltningen ak Kronan? 8panmäl8-räntor, an?er Kongl. Naj:t aflöningen för tjen8temännen vill det provi8ionelt med 8tat8-0ontoiret förenade Nagg8in8-Lontoiret böra än vidare af allmänna Indragning8-8taten utgå, bel8t okvannämnde åtgärder nu äro, i följd »f okta inträffade mi88växter, för en längre tid oakslutade. Kongl. Naj:t finnér af 8amma ?bäl aflöningen för den i 8tat8-Lontoiret an8täilde ledamot tor Naga8iii8-/'irendena jemväl böra a Allmänna Indragning8-8taten c^var8tä; men in8eende billigbeten deraf, att nämnde Kedamot, livar?
a Återstoden af den bevillning, som , enligt Rikets Ständers BevillningsFörordning af den 14 Maj i835, hör utgöras, äfvensom den allmänna bevillning, hvilken Rikets Ständer vid innevarande Riksdag sig åtagit, lefvereras till Riksgälds-Contoiret, i den ordning och på det sätt, Författningarne föreskrifva. §• 3. De för stämpling af spelkort och tidningar stadgade afgifter ingå likaledes till Riksgälds-Contoiret, hvarest stämplingen af de i hufvudstaden tillverkade kort samt derstädes utkommande tidningar verkställes och hvarifrån vederbörande fromma stiftelser sedermera erhålla dem tillerkända andelar af kortstämplings-afgiften. §• 4- Till Riksgälds-Contoiret aflemnas hädanefter , likasom hitintills, de köpeskillingar, hvilka vid Kronan behållna hemmans, äfvensom recognitionsoeh Kronans öfriga disponibla skogars försäljande till skatte, varda erlagda. §• 5.] Äfvenledes eger Riksgälds-Contoiret att emottaga de auctionsmedel, hvilka kunna inflyta för Kronan tillhöriga hus i städerne; härifrån likväl undantagne sådane hus, som äro inköpta för Kongl. Flottans i Carlskrona nehof eller för förra allmänna Magasins-inrättningens räkning. Bih. till R. 3 Bandi 41 Häftet. $ Stats-Utskottets Memorial, iV.'o 5 C/. §. 6. De medel, sora i föreskrifven ordning lefverera, till följd af anmärkningar vid räkenskaperne öfver de till Riksgälds-Contoiret ingående Statsbidrag, m. m., böra jemväl komma detta Verk till godo. §• 7- Från Kongl. Stats-Contoiret bör Riksgälds-Conloiret, enligt en för hvarje år häröfver upprättad serskild liqvid, erhålla dels redan uppkomna, roen ännu ieke aflemnade, dels hädanefter uppkommande öfverskott å Stats-verkets inkomster, äfvensom behållna och lill framtida behof icke reserverade besparingar å samma Verks utgifter.
Efter min själs bästa öfvertygelse, var detta Konungens Beslut ganska rättvist; emedan Ständernes begäran var oskälig; men, äfven med förutsättande att Konungen altid är rättvis, ligger det ingen förgriplighet uti, att anse ett misstag hos Regeringen äfven möjligt; och det vöre ju då icke eller aldeles omöjligt, att om vi, i frågan om anledningarne emot Grefve Cederström, Ve - Den 18 J u 1 i i f. m. dersaka det tillfälle yi nu äga för utöfningen af vår egen magt, och inskränka oss till, att blott hos Regeringen, i underdånighet begära action emot honom, denna begäran afslogs; och att han, på sådant sätt, ginge, sorn man säger, klappad och klar ifrån alt ansvar. Medgifver man, att denna utgång, i anseende till Grefve Cederström, icke är omöjlig, så studsar man vid den föreställning, att, om vi, i allo, nu följde Gonstitutions Utskottets Memorial, skulle Grefve Cederström gå fri; men SlatsRådets öfrige Ledamöter träffas af den förskräckliga påföljd, att anses förlustige Nationens betroende, i och för det tillstyrkande, som hos dem skäligen kan anses hafva egenteligen härrört från deras förlitande till hans iusigter och redliga nit för det vapen, som honom, moraliskt mera ändem, ålåg att vårda. Jag är långt ifrån att vilja verka på andras tänkesätt; men med mina öfverensstämmer icke att, der flere äro tilltalade, låta hufvudmanuen gå fri, men fälla de andra. Herr Tham, Wolrath: Fullkomligt öfvertygad, att alla de delar af Memorialet, der Utskottet afslagit amnärkningarnp, hvarken kunna återremitteras, eller föranleda till ändring i åtgärden, utan lika med flere föregående måste läggas tili handlingarne, har jag icke ämnat ingå i detaljer, utan endast yttra mig i anledning af hvad här blifvit sagdt om den nödvändiga publiciteten af Den 18 J111 i i f. ru. vissa politiska förhållanden. Jag känner, att man i detta fall kan åberopa andra länders exempel.
Utom åtskilliga, mindre vigtiga, åt dess omedelbara handläggning anvisade ärenden, äfvensom uppdraget att tillämpa de öfverenskommelser till befordrande af allmän ordning och sedlighet, som i soknestämma blifvit fattade, och att hafva det inseende öfver allmänna helsovården och vaccinationens befordrande, som förut enligt Kongl. Kungörelsen den 27 Febr. 1828 ålegat kyrkorådet, hade sokneeller kommunalnämnden ingen annan bestämd verksamhet sig anvisad, än att ombesörja och verkställa hvad menighet ville åt densamma uppdraga. Då genom Kongl. F^örordn. angående Fattigvården i riket, gifven den 23 Maji 1847 (reviderad den 13 Julii 1833), särskilda fattigvårdsstyrelser inom kommunerna anbefalldes, och denna förvaltning i kommunerna (eller fatligvårdssamhällena) på landet uppdrogs åt soknenämnderna, tillkom likväl ett nytt moment uti dess befattning. Ifrön den tiden öppnades för sokneeller kommunalnämnden ett större verksamhetsfält, der tillika en noggrannare kännedom om kommunens verkliga tillstånd var att vinna, och hvilket särskildt för Committerade utgjort ett skäl att uti fullmägtiges församling åt Kommunalnämnden anvisa den plats, hvarom ofvan ärtaladt; och är för öfrigt den ställning inom kommunen, Nämnden enligt Committerades förslag skulle intaga, först till principen i 6 § och nu till detaljerna uti 38 § an - XX gifven. — Kommunalnämnden, med sin rätt att äska kommunalstämmans sammankallande och vid densamma initiera frågor och förslag, skulle sålunda komma att utgöra det drifvande hjulet inom kommunen och det ständiga centrum för dennes sjelfverksamhet.
Ja, kära Fru, vinden ligger hitåt, så att han tyd stillnat något, på den segare halftimman, (förtvif na Mina hemska aningar ha inte bedragit mig. Du klagar, Annicka, öfver hvad som kan hända din Sven, hvad skall jag icke då göra Min Gubbe Min Make Min Arves far! O, det är för mycket Bror! bror hvad är att göra råd mig! bistå mig! Askenberg. Allt kan ju ännu bli godt och väl igen, om det än Var nu inte så tröstlös, kära fru Syster... Det är förskräckligt Jag arma olyckliga qvin Fru Arnman (likaledes förtviflad). 28 ser mörkt ut för ögonblicket. (afsides.) Jag har så nitisk och ihärdig i tjensten. (till Annicka.) Hvar är Mårten, Annicka Annicka. låna deras storbåt, och, om möjligt var, få karlarne med sig, att skynda ut till räddning. Askenberg. grannar, så ska vi alla ut, ännu i denna timme, och försöka hvad som kan göras. Jag skall anföra, och förtrösta på honom, fru syster, så skall vår framgång bli otvifvelaktig. Fru Arnman. ja med jag kan ro jag har krafter att vara behjelplig. Askenberg. Syster hemma, och var lugn, så mycket som möjligt; lita pä oss Stanna du qvar här, Annicka, jag vill sjelf skynda till Strömgrens. Fru Arnman. Spring efter stopskaggen, som vi ska fylla, och Min gubbe Min stackars gubbe Ja, jag skall lyda Bror Men kom Annicka! Nej, fru Syster, det får inte ske Bli fru Himlen vedergälle bror Äfven jag vill fölGud, hoppas jag, skall styra vårt företag. Låtom oss Nåväl Spring du då och väck några flera Han sprang bort till Nils Asmundsons, för att få ofta varnat och bedt den olycklige, att vara mindre låta bror få med sig till karlarna! (i det hon går.) (alla gå.) Samma decorationer som första Tableau'n neml. rum kos Haraldsons. NIONDE SCEN. Anton (instörtar med förstördt och förvirradt utseende, och visande genom sina våldsamma ansträngningar och sina klagande ljud, alla tecken till vansinnighet).
ERNA till Lilly. Skynda dig nu, för om ingen är hemma, blir han arg och går sin väg. LILLY. Ja men du kommer väl strax? ERNA. Ja. LILLY. — för det är så otrefligt att vara ensam med en karl, som bara sitter och glor. Nickar till Louise och går. ERNA ställer sig framför Louise och fixerar henne. Du går väl inte och blir sjuk igen? LOUISE. Jag? Hur kan du tro det? ERNA. Du ser så förstörd ut, så blek och så förplågad. Hvad är det? Du har gråtit – ja, det tjenar till ingenting, att du söker dölja det. Man har sett sådant förr. LOUISE. Jag har sofvit dåligt bara. ERNA. Jaså, bara det. Hör du, brukar Alland ofta besöka dig? LOUISE. Åh, inte så ofta just Någon gång. På sista tiden har det för resten varit mycket sällan Jag är ju inte ofta hemma ERNA. Du har inte mycken öfning ännu, min vän. LOUISE. Hvad menar du? ERNA. I att ljuga. – Tystnad. Du borde inte stanna här längre. LOUISE. Jag förstår dig inte. ERNA. Du är alltid i feber, alltid nervös. Och som du magrat! — Jag känner till det der! LOUISE. Men Erna då! ERNA. Jag vet, att det är ogrannlaga, men jag bryr mig strunt om det. — Alland är en bödel! Akta dig! LOUISE harmfullt. Jag tål inte att du talar illa om ERNA. Se bara! Du blir ond det bevisar, att min varning inte var öfverflödig. LOUISE. Med hvad rätt »varnar» du? Du känner honom ju inte. ERNA lidelsefullt. Jo! Jag känner honom! Jag känner honom genom min bästa vän. Han gjorde lifvet till ett helvete för henne och så slängde han henne undan. LOUISE. Det är inte sant. De bröto med hvarandra. De hade tröttnat båda. ERNA. Hvem har sagt det? LOUISE. Han har berättat det för mig. ERNA häftigt. Har han? Beherskar sig. Nå det är sant. Det ingår i hans anfallsplan. Men han nämner inga namn.
OeconomieUtskQttet instämmer jag så mycket hellre deri, att Rothållare böra, i stället för åker och äng vid SoldatTqrpenj hemkallet in natura prestera, sora nu Den 19 Juni. t. m. 455 mera, sedan Soldaterne blifvit Canalarbetare, och i följd deraf, de i Södermanland tillbringat nio somrar å råd, dels i krigr dels vid Canalarbeten, det icke mera bl ifver för Soldaten lämpligt, deremot för Roten betungande, att ^ldaterne vid SoldatTorpen åker eller äng begagna; men då Utskottets Betänkande, som först innehåll r rättligen att hö, säd och halm bör S »'daterna , efter KnekteContracten, såsom hen.Kall meddelas, i fö jande rad likväl föreskrifver, att vid upprättande Contract rättvisa och billighet böra jakttagas; nödgas j g, i anseende till dessa , i min öfvertygelse, hvarandra motsägande uttryck, då tvänm cont act äio ställda i tråga, 0.11 rätta meningen begära Utskottets benägna upplysning , och derföre om återremiss af Betänkande vördsamligen anhålla. Utskottets Betänkande kan ej bifallas i annan mening, än ati KnekteCon raden skola följas; och då detta skei, kunna jti sedermera inga nya contract komma i kåpa , hvarom, något medgifvande så tr ycket m u he bör äca rum, som dessa möjligen kunde föranl da ti 1 rubbning i KnekteContract n, sorn för ingen dJ kan medgilvas; hvarföre yrkas, att denna sednare strof i Betänkandet måtte alldeles uteslutas