Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vågar derföre hemställa, om icke 3,600 R:dr utöfver den ordinarie lönen är tillräckligt. Hvad vill man då göra med extra medlen; äro de ej afsedde för sådane behof? När Konungen vill till GeneralAdjutant hafva en person, som ej har någon annan lön, då kunna de användas. Han kan med dem fylla en uppkommande brist. Hvarföre då på Stat uppföra så runda summor för tillfälliga behof? Jag förenar mig 1 den åsigt, att StalsUtskottets förslag är allt hvad Ridderskapet och Adeln kan bifalla. Herr Rosenblad, Bernhard: Angående summan af GeneralAdjutantens arfvode vill 44 II. 2 iS Den i October. jag ej yttra mig. Jag förstår ej, i hvilken graci af Embelsmanna-hierarki man bör ställa denna Embetsman; jag tiger således i den frågan. Men det är några sattser af Herr Hjerta, som jag måste yttra mig öfver, ehuru jag får bedja Ridderskapet och Adeln om förlåtelse, att det visst är ioo:de gången, som jag nn upprepar samma sak. Jag skall bemöda mig att icke glömma räknekonsten, till och med qvatuor species. Jag skall dock glömma Herr Hjertås calcul i våras, då han äfven räknade såsom tillgång RiksgäldsContoirets fordringar hos sig sjelf, och aflefvereringar, hvilka redan voro verkställda. Detta har jag i parenthese bordt nämna, men de hafva ej ingått i den beräkning, som blifvit uppgjord af StatsUtskottet, och till BancoUtskottet öfverlemnad i afseende på realisationsfrågan. Jag vill då, i afseende på Herr Hjertås yttrande, att det varit en ökad skattebörda, hvad vissa inkomster gifvit, hemställa, om det är siffran, som utgör bördan, eller om det är den relativa beskattningsprocenten. Om procenten är io på anis och 5 på peppar, men den gifvit mera än man calculerat, så frågar jag, om den, som utgått, har varit starkare, än Rikets Ständer den beviljat.
M:s disposition för förbättring af vägen emellan Westerås och Fahlun, och 22 H. 68 538 Den 39 Mars c. m. till lika fördelning emellan Westerås och Stora Kopparbergs län; hvarvid blifvit tillagdt, att nämnda tvänne län för ifrågavarande väg, till hvars förbättring berörde anslag beviljats, icke skola vara berättigade till andel uti det af Ståndet den 22 dennes beslutade anslag för omläggning och förbättrande af vägar i allmänhet. Utsk:s förslag blef derefter af R. o. Ad. bifallet. S punkten. XJlsk:s yttrande bifölls. q punkten. Hr Edenhjelm: Innan jag yttrar mig, anhåller jagalt blifva upplyst örn hvilket beslut Presteoch BorgareSttn fatlat. Underl. Ridd.Secret. upplyste, att så väl Preste-sora BorgareSttn bifallit denna punkt. Uppå derefter framställd propos., blef den äfven af R. o. Ad. bifallen. d) Föreskrifter för utbetalningen och användandet af de summor, som till de i utlåt. N:o 4^5 litt. C omförmalda föremål anvisas. Hr Rosenblad: Jag får anhålla att dessa punkter varda hvar för sig föredragna, och alt Hr Ridd.Secrettn ville för hvarje särskild puukt lemna underrättelse huru de öfriga resp. Stånden öfver hvarje af dessa punkter beslutat. R. o. Ad. fann äfven denna hufvudrubrik böra punktvis pröfvas. 1, 2, 3 och 4 punkterna. Dessa 4 punkter, hvilka af Presteoch BorgareSf.n blifvit godkända, blefvo äfven af R. o. Ad. bifallna. 5 punkten.
Collegium, att wid Kungsgårds arrende, ledrgheter, efter föregän. gen undersökning, pröfwa och fastställa, huru en sädan klyfning efter locälens beskaffenhet mä werkställas, samt derefter föranstalta, att de noa Kungsgärdshemman, hwilka pä detta, sätt skulle uppkomma, äfwen som de serskildtsHemman, hwilka förut lydi till KungSgärdar. ne, tillika med ssattlagde qwarnar och andra lägenheter, samt Fisken, hwart för sig genom Auction till arrende warde utbjudne. Dock hafwa Riksens Ständer funnit nödigt, att wid samma tillfälle hela Kungsgärdet» med alla si. na lägenheter ställes pä Auction till för-arrén, derande, pä det utrönas mätte, hwitketdera an, budet - 314 Den 17 October. budet, antingen det sammanlagde för den styckade Kungsgärdens, eller det som ster pä Kungsgärden i desi ostyckade tillstånd, blrfwer för Kronan det förmonligaste, och säledeS bör antagas. Äfwenwäl bafwa Riksens Ständer ansett Kronans inkomst af de borrtarrenderade Krono-godsen kunna göras säkrare, och af myntets stigande eller fallande mera oberoende, om alla de under arrendet begripne förmoner, hwilka hittils blifwit ställde under Auction för penningar, hädanefter utbjudas emot afgift i Spänne, mäl att iefwereras in natura eller betalas i penningar efter ortens ärliga markagäng, eller ock, der omständrgheterne sädant föranleda, emot afgift i hö, Hwilket alltid, bör lösas efter örtens ärliga markegäng.
Linierna äro, som sig höfves, ädla och allvarliga, synnerligen kring det öfre partiet Det nedre verkar litet ofar-digt, som skulle konstnärn ej ha funnit den lösning, han sökt, men ej så mycket att det förmår nedstämma grundtonen i det hela. Det är ett stort och moget verk. » Uppfinnaren » föreställer en 14 å 15 års gosse, som sitter tankfull och leker med ett litet vattenhjul. Har är det således en karakteristisk sida af gosselifvet, som vackert och poetiskt tolkats. Ställningen är god och enkel, utförandet känsligt som alltid, hufvudet uttrycksfullt, kanske litet för mycket Det verkar en smula för tungt i formen, for medvetet i uttrycket Gosseåldern har också skildrats af VaUgren och Lundberg. Vallgrens » Gosse lekande med kräftor », är rolig, gaminartad, full af sprittande lif, men icke fri från slarf i modelleringen. Lundbergs » Per Svinaherde » har vackert hufvud, käck uppsyn och ganska liffull ställning, men lider af temligen kraftlös formbehandling. Barnaålderns lyckligaste framställare få vi denna gång söka bland porträttörerna. Fallstedts barnhufvuden ha en oförliknelig tjuskraft, naiv, älskvärd, liffull. Det är, som skulle hans gåfva att gripa i flykten ett skiftande, spelandf lif här funnit sitt rätta område. Men hela Fallstedts utställning är af mest glädjande art, ett bevis på önskligt framåt-g&amp;ende. Här fins lif i många arter, älsklig barnaoskuld, leende skalkaktighet, ungdomligt allvar eller småmysande medelålders humor. Hans farglagda, tillstälda genrebyster i terracotta stå fortfarande på gränsen till det otillåtna. Men den som samtidigt kan göra något så fint oéh allvarligtsom hans marmorbyster och gifva så många bevis på genialisk konstnärlighet, må kanske tillåtas att stundom visa prof på en oefterrättligt tokig. Id Ericsons » Salomé » är ett for nutida fransk konst ganska typiskt arbete, typiskt i sin liffullhet och i sitt bibliska namn. Sådana äro temligen på modet nu för tiden i Paris.
Martu 1735 strängeligen förbjuder Förmän, at, af under deras inseende ställda Upbördsmän, nägra public.ne medel til löns taga, Werkets Ombudsman, Rävocat-kisealen Olcengiu8 hemställt huruwida det more honom tillätet, ar sä stöl i ofwannäninde mätto som i allt öfrigt, hwartil omständigheterna i detta mäl kunna föranleda, emot nämnda Fullmägtiga söra den talan, hwartil han kunde sig befogad finna; men som Fnllmaguge, enligt deras In IkruÄlon A e-ue-s 47; KruAIon, äro endast Riksén? Ständer för sinförwalt ning ansvariga, sä hade Fullmägtige icke ansett sig tilständigt at denna fräga afgöra, hwilken de alltsL trott sig böra til Hemliga Ucstottets pröfning anmäla, mep hemställan huruwida ofwannämnde Fullmag ige, Icl^oren Stael von lllolllkein och förre R> k svag §- mannen knut kellon emedlertid och intil desi malek hinner blifwa närmare utredt, mäga uti öfvert äggnu gama om Riksgälds-Lontoirets ärender deltaga» Wid öfwerwägande häraf ansäg Hemliga hfffot* tet ordningen fordra, at Majoren Stael von lllolllisin och förre Riksdagsmannen knut kerston, öfver hwad säledes emot dem blifvit anmäldt, warda hörde »G lemnäs tilfalle at sig förklara; til hwilken ända Hemliga Utstottet beslöt at Fullmägtiges Läsmorial stuLS med dem til styndesam förklaring communiceras; msw hrvad angeck den tillika af Fullmag ig . wäckta stag» om Klajor Stael von lllolllrsin och knut korkon emedlerttd borde ifrän all befattning med RckSgalvSLontoirets göromäl sig afhälla, fann Hemliga Ulstöttet denna fräga wara af sadan beskaffenhet at den borde til afgörande i Riksens Högloft. Ständers klena, öfwerlemnas.
Företogs till pröfning Stats-Utskottets under N:o 132 afgifne samt den 7 och 11 dennes på bordet lagde Utlåtande öfver gjorde Anmärkningar vid Utskottets den 21 sistledne Februarii meddeldte yttrande, angående Arfvoden och Tractamenten för Riks-Ståndens och deras Utskotts Secreterare, Cancellier och Vaktbetjening. I sammanhang härmed upplästes de 3:ne öfrige Respective Riks-Ståndens Protocolls-ötdrag för den 11 dennes, innehållande att Presteoch Borgare-Stånden bifallit Herr Grefvens och LandtMarskalkens samt Herrar Talemäns den 4 sistledne Februarii meddeldte Förslag till Arfvoden och Tractamenten för Riks-Ståndens Ben iS April. och deras Utskotts Secreterare, Notarier, Ordinarie och Extra Ordinarie Cancellister samt Vakt-Betjemng; äfvensom att den blifvande af.
Sådant oaktadt kan. fabriken icke uppfylla alla varu-reqvisitioner; hvadan egarne låtit uppföra nya byggnader för fabriksrörelsens utvidgande. Tillverkningarne, som under detta qvinqvennium bestått af kambrick, shirting och kypert, hafva uppgått dels i början till 4 å 500,000 och dels sedermera till 6 å 700,000 alnar årligen, med ungefärligt tillverkningsvärde af 100, 120, 140 till 170,000 R:dr hvarje år. Klädes-Fabrik vid Nääs vid Wedtle härad, anlaggd med tillämpning af nyare tiders förbättringar, har detta qvinqvennium kommit i gång och tillverkat kläden för omkring 32,000 R:dr årligen. Färgerier finnas, jemte fabriksanläggningarne, vid Kullen, Nääs och Sjuntorp samt dessutom vid Ljungsarp och Sexdrega i Kinds härad, äfvensom på några andra ställen, fastän der af mindre betydenhet. Blekerier för blekning på Engelskt sätt äro äfven särskildt inrättade samt drifvas viel Kullen och Nääs. Valkar och Vadmalsslampar. Sådana finnas 32 stycken, af hvilka några större i Marks härad årligen stampa omkring 200,000 alnar vadmal. De öfrige, spridda öfverallt i Länet, äro mindre betydliga. Garfverier finnas på Landsbygden 13 stycken, hvaraf ett för läder - 21 beredning på Engelska sältet,. — Öfrige mindre garfveriet* och skinnberednings-anstalter äro att räkna bland allmogens binäringar. Kat t stensst ani pen vid Trollhättan har under senare åren icke drifvils, utan är numera alldeles nedlagd. Cement-Verli för beredande af murbruk till arbete under vattnet, med flere, har nyligen blifvit anlagdt vid Vargön i Wäne härad. Potlashe-Calcinerings-Verk. Sex sådana i Kinds härad tillverka årligen 5 å 600 skeppund pottaska, hvilken finner god afsättning. Vid Oljeslageriet å Säteriet Strömsberg i Tossbo härad har tillverkats olja för 1'7 å 1800 R:dr årligen.
För 50 rdr bevillning efter 2:dra artikeln utgjorde progressiva afgiften 1 + procent, eller 30 sk.; för'100 rdr dito 3+ procent, eller 3 rdr 24 sk; för 300 rdr dito 14+ procent, eller 43 rdr 24 sk.; för 500 rdr dito 29 procent, eller 145 rdr; för 700 rdr dito 37 procent, eller 259 rdr; för 1,000 rdr dilo 48 procent, eller 480 rdr; för 2,000 rdr dito 67 procent, eller 1,340 rdr; för 3,000 rdr dito 70+ procent, eller 2,122 rdr 24 sk., samt för 5,000 rdr dito och deröfver 73+ procent, eller för sistnämnda bevillningsbelopp 3,662 rdr 24 sk. Således skulle t. ex. för en till 4,000 rdr uppgående inkomst af fast egendom eller rörelse erläggas i bevillning efter 2:dra artikeln, å 5 procent, 200 rdr och såsom progressiv afgift 17 rdr. Då bevillningssumman ej jemnt uppginge till någondera af de i tariffen utsatta klasser, skulle progressiva afgiften beräknas efter den närmaste beloppspro centen. Ifrågavarande afgift skulle alltid uppbäras der den skattskyldige vore mantalsskrifven. Denna afgift finge ej rubba debiteringen och uppbörden af den bevillning, som skattskyldig borde annorstädes erlägga.
Oregelbundenheter i administrativa indelningen. 7 o 8) Den del af Asby egendom, hvarå mansbyggnaden står, är med dess närmaste omgifning belägen inom Kolbäcks socken, men tillhör Bergs; 9) Norrsjöbo eller Klockarbo, Jmantal, är beläget inuti Lisjö, numera till Sura socken hörande, ägor, men tillhör Ramnäs socken; Inom Kungsörs fögderi. 10) Af Fellingsbro, till betydligaste delen inom Orebro län belägna, socken höra skattehemmanen Fogryta eller Fogerhytta N:is 1, 2 och 3, hvartdera 1 mantal, Norrby N:o 1, 1 mantal, Norrby 'Förp eller Sättermossen N:o 1, 1 mantal, Nyckelby Nås* 1, 2, 3, 4 och 5, hvardera 1 mantal, Söderby N:is 1 o och 2, hvardera 1 mantal, Alsänge Nås 1, 2, 3 och 4, hvardera 1 mantal, kronohemmanet Gibo eller Lång o boda N:o 1, 1 mantal, tillsammans 154 mantal, samt lägenheten frälseutjorden Sätran till Åkerbo härad, Westmanlands län och Kungsörs fögderi; o 11) Af Vester Skedvi, till Åkerbo härad och Westmanlands län hörande socken, höra hemmanen Björnåsboda, 1 mantal, och Korndal, ] mantal, i administrativt och juridiskt hänseende till Örebro län; 12) Af Broby by tillhör 1 mantal "horpa socken och Westmanlands län, men 44 mantal Södermanlands län.
St, Prof. 1844, 4 Sami. 2 A/d. 2 Haft. 1 2 Statsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 11. fa Andreas Bengtsson, följande stadman Jen: 1:0 brefbäringsskyldigheten bör åligga all jord, med undantag af Kungsladugårdar och boställen; 2:0 denna skyldighet skall bestridas af vissa dertill anslagne hemman, hvilka äro beqvämligast och närmast att tillgå, vare sig af kronoskatte och frälse eller säteri natur; hvilka hemman, efter tour, der så ske kan, brefbäringen bestrida, elter de grunder, Kongl. Brefvet den 4 December i83o föreskrifver, i afseende på den tid, då brefven böra afgå, samt för öfrigt efter hvart och ett läns eller härads egen öfverenskommelse en ersättning bestämmas af minst 4 sk. B:eo för milen; 3:o Kronofogde uppgöre i samråd med Länsman årligen vid den tid, de finna lämpligast ”en ordinarie brefgång,” emellan och till alla de ställen, der bref böra lortskaffas, och läte sedermera densamme kungöras; 4:o vid årets slut upprättas af Kronofogde, efter uppgift ifrån Länsmännen, eller alla de inom häradet, som fribrefsrätt ega, förteckning öfver det förflutna årets postgång, hvari upptages miltalet, som hvarje hemmansåbo bes trid t brefbäringen, hvilken förteckning bör ligga till grund för afgiftens debiterande; 5:o kronobrefbärings-afgiften bör utgå efter oförmedlade hemmantalet; 6:0 der ordinarie postgång finnes, bör alltid kronobrefbäringen genom densamma bestridas, der så möjligt är. Hvad sålunda blifvit föreslaget, bafra Utskotten tagit i öfvervägande; och hvad först angår det af Riksdagsfullmägtigen Johan Fredric Dahllöf väckte förslag, att en del af den behållning, Postverket inbringade, måtte anslås såsom ersättning tili dem, som utgöra kronobrefbäringen; så, enär Postmedlen äro påräknade såsom en bestämd stats-inkomst och finnas upptagne i Kongl.
Här är nu icke fråga om Bankens Silfverfpnd, hvilken, ehuru den utan fara kunde uppgifvas , likväl i anseende dertill, att ingen Växling får ske, tills vidare må vara obekant: Frågan är endast, att Banken hvarje år må genom tryck kungöra sedelstockens belopp, ett kungörande, sorn jag tror vara högst nödigt, om Bankens sedlar skola bibehålla allmänt förtroende, sedan växlingen upphört. Jag är öfvertygad, att Riksens Ständer framdeles komma att utsträcka publiciteten af detta Verk till alla dess detailler, då äfven dess historia torde uppgifvas, pch upplysa Allmänheten derom, att flere personer oförtjent ägt Riksens Ständers förtroende i detta Verk. Sos Den 29 Maji. Herr von Schultzenheim, David, den äldre: Jag vill gerna förmoda, att Höglofl Ridderskapetoch Adeln nu behagar visa sig lika fördomsfri, som år 1S15 den 5 Julli, då publiciteten af Baficosedei storken, förutan all votering, , bifölls, och då således BancoUtskottets afstyrkande Betänkande med detsamma aislogsHvartill skulle ock nu en dylik hemlighet tjena, då, i Konungens proposition af den 10 1 ecember till Rikets Ständer, sedelstockens belopp de näst förflutne åren finnes uppgifven, och som ytterligare bestyrkes i de förenta Statsoch BancoUtskottets FinanceBetänkande, contrasigneradt af Bankens egen Secreterare. Det synes ock vara hvarje Svensk medborgares rättighet, att blifva underrättad om det auctoriserade rörelse-capitalets, så i Banco som Riksgäidssedlar, verkliga belopp, för att jugera, om propositionen emot hvart hufvud inom Fäderneslandet, så väl som emot den probabla vahru-tiilverkningen och ex porten.
Samuel sade: Såsom ditt svärd hafver gjort qvinnor barnlös, så skall ock din moder blifva barnlös ibland qvinnor. Så högg Samuel Agag i stycker inför Herranom i Gilgal. Och Samuel gick bort till Ramath; men Saul drog upp till sitt hus i Gibea Sauls. Och Samuel såg Saul intet mer intilldess han blef död; dock likväl sörjde Samuel för Sauls skull, att Herren hade ångrat sig, att han hade gjort honom till Konung öfver Israel. Och Herren sade till Samuel: Huru länge vill du sörja för Sauls skull, den jag förkastat hafver, så att han icke skall vara Konung öfver Israel? Uppfyll ditt horn med oljo, och gack åstad; jag vill sända dig till den BethLehemiten Isai; förty af hans söner hafver jag försett mig en Konung. Samuel sade: Huru skulle jag gå dit? Saul får det veta, och slår mig ihjäl. Herren sade: Tag en kalf af fät till dig, och säg: Jag är kommen till att offra Herranom; Och du skall kalla Isai till offret; då vill jag visa dig hvad du göra skall, att du der smörjer den jag dig säger. Samuel gjorde såsom Herren honom sagt hade, och kom till BethLehem; då förskräcktes de äldste i stadenom, och gingo emot honom, och sade: Är det frid, medan du kommer? Han sade: Ja, jag är kommen till att offra Herranom; helger eder, och kommer med mig till offret. Och han helgade Isai och hans söner, och böd dem till offret. Då de nu kommo in, såg han på Eliab, och tänkte: Visst är för Herranom här hans smorde. Men Herren sade till Samuel: Se intet på hans skapnad, eller hans stora person; jag hafver förkastat honom, förty det går icke efter som en menniska ser. En menniska ser det för ögonen är, men Herren ser till hjertat. Då kallade Isai AbiNadab, och lät honom gå fram för Samuel; och han sade: Denna hafver Herren ock intet utvalt. Då lät Isai gå fram Samma; men han sade: Denna hafver Herren ock intet utvalt.
Å andra sidan skulle myntets årligen Stigande värde dels sätta capifalisten i stånd \ t(; låta sina penningar ligga ofönentade, emeda.n ^e» om jag så får säga, ynglade i hans egert ku* reau, och dels skulle landtegendomarnes falU',n‘ de i pris göra capitalisten mera betänksamt* vid penningars utlånande, i synnerhet rottU den erhåilne panten måste hafva mer än dub* belt värde, för att betaga fruktan att framdeles kunna förlora en del af det utlånta capitalet. Hvilken stockning i rörelsen eller så kallad penpingbrist, härigenom skulle förorsakas, kan man, ej utan rysning, tänka sig» Af dessa skäl vill jag ödmjukligen underställa Eders Excellence och Höglofl. Rid* derskapet och Adeln, om ej målet må till Höglofl. BancoUtskottet återförvisas. Ridd, o. Ad, Prat, N:o y, 9 S Den 3 Juni. e. m. Herr Landt Mar skalk en hemställde, om Rid* derskapet och Adeln ansåg hvad nu blifvit anmärkt hindra antagandet af Utskottets Menior i al. Ropades Nej. Hvarefter Banco-Utskottets Memorial bifölls. Efter förnyad föredragning af BancoUtskottets sistlidne Plenidag på bordet lagda Me. morial, angående ManufacturDiscontens Disconträttiglxt i Banken, blef detsamma af Höglofl. Ridderskapet Och Adeln bifallet. Företogs till afgörande BancoUtskottets , sistlidne Plenidag på bordet lagda , Memorial , angående RiksDiscontens Discontsumma. Friherre Mannerheim, Lars Augnst: Det förefaller oväntadt, att ett Penningverk, så nära sin upplösning, sorn RiksDisconten, anmäler sig att begära penningar, för att än vidare utsträcka sin rörelse. Med Götha CanalDisconten ar förhållandet helt annorlunda:
För egen del har jag, om det tillätes mig att åberopa min erfarenhet härutinnan, haft äran att vid tvänne riksdagar vara notarie inom detta Stånd, och på grund deraf kan jag försäkra, alt om jag äfven för mina ekonomiska omständigheters skull vore frestad att söka en sådan befattning, så skulle jag mycket tveka i anseende lill de verkligen utomordentligt tröttande ansträngningar, som dermed äro förenade. — Hr von Hartmansdorff har i öfrigt så förekommit mig i hvad jag ämnat säga om svårigheten för Rrdd.- Secret:n att vid en kommande riksdag få tjenliga personer till denna befattning, om ej de nu blifva tillräckligt aflönade, att jag i detta afseende blott behöfver förena mig med honom. D e n a5 J u 1 i f. m. 253 Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg att aflöningen för notarierna hos RiksSttn holde bestämmas lill lika belopp vid alla 4 Stånden. Ropades ja. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, alt denna aflöning, på sätt uti utlåt. N:o 2jo vore föreslaget, borde bestämmas till 4 r:dr 24 sk. b:co om dagen. Ropades nej. Uppå derefter framställd propos. blef aflöningen för notarierna vid samtliga RiksStm bestämd till 5 r:dr b:co om dagen för hvarje notarie. Allt öfrigt, som uti mern. N:o 169 innehålles, blef derefter, uppå särskildt framställda propositioner, och sedan lindert. R i d d. Se c r e t., uppå begäran af Hr Bråkenhjelm, anmält sig anse den föreslagna åtgärden för besörjandet af prot.tryckningen, efter riksdagens slut, för denna riksdag ändamålsenligare, än den som vid sista riksdag vidtogs, af R. o. Ad. bifallet med de förändringar, som uti utlåt. N:o 280 blifvit tillstyrkta. Då nu ånyo föredrogs Bevilln.Utskrs den 18 dennes på bordet lagda betänk.
Hwar och en Ledamot af Ridderssapet och Adeln äge rättighet ar genom skriftligt lVlemorigl, som genast efter upläfandet til protocollet aflemnas bör, wäcka alla sadana frågor, rörande Rikets styrelse och allmänna Författningar, som uti Re» gerings-Formen tillärna äro. Med sadanskckemo. Den 29 Mars. e. m. rZ97 ri^l, sa Wida de ej angä ändringar i Grundlagarne, emedan de, enligt Regerings-Formens 8 r §. och Riksdags-Ordningens 29 §., i eon8tttmion«-Utskottet böra anmälas, kommer at ester Riksdags» Ordningen sörhallaö, med iakttagande af den ordning Föredragnings-listan utmarker. Ej ma nägok skriftligt ^lemona! hos Ridderskapet och Adeln upläsas eller til öfwerlaggning upkagas man at Författaren sjelf är wid Riksdagen närwarands. §. 41. Alla sadana lvlemonLi, hwarom föregående §. handlar, likwäl med undantag af Grundlags-frågor, som aflemnas til Lon8t>mrion8-Utffottet, enlig? de i föregående §. aberopade lagar, böra, pä dek Riksdags-göromalen i tid ma bestämde och afgjorde blifwa, uti Ridderffaveks och Adelns k>leno wara ingifne sist inom Sextionde (60) dagen fran den dag räknadt, da, enligt 109 §. i RegeringsFormen samt 27 H. i Riksdags-Ordningen, Riksdagen egentligen är börjad; och ma derefter inga nya frågor wäckas eller deras uptagande af Landtmarskalken tillatas. Härifrån undantagas likwäl dels Ståndets egna Oeconomi^, veis sadane ämnen, som af redan fattade beslut eller redan upragne arrenden eller ock af ve under Riksdagen inrräffads händelser omedelbarligen sig härleda. §.42. Ej ma nägok ^lLmoriLl af Ridderskapet och Adeln til pröfning upragaS, som ej är ingifwit antingen af den som pä Riddarhuset