Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Reg.F., som nu är allmänt gängse, tror jag hafva till en del tillkommit genom det orätta sätt, hvarpå 1818 års moratorium promulgerades. Af ordalydelsen i Regeringens kungörelse ser det ut, som den sjelf hade ansett sin sanction å detta R.St:s beslut öfverflödig, hvilket, enligt min åsigt, innefattar ett stort misstag. Jag anser det vara utan all fråga, att, enligt nuvarande stadgandet i 72 §. Reg.F., en lag för Banken kan stiftas; och jag tillstyrker derföre remiss till BancoUtsk. Hr Rosenblad: Jag har ånyo uti Gr. Cronhjelms anförande sett ett misstag uti en apostroph mot det sätt, hvarpå jag önskade tillvägabringa en lagstiftning för Banken och dess rörelse. Jag erkänner, att så hinge jag har någon befattning med Banken, någon rätt att yttra mig i dess angelägenheter, skall dess förbättrade lagstiftning utgöra ett dyrbart föremål för mina bemödanden, oberoende af andras mot mitt stridande begrepp 0111 hvad som i detta afseende är lämpligt och rätt. I öfverensstämmelse härmed har jag funnit och finner ännu 72 §:s närvarande redaction icke hindra Ständerna att underkasta sin lagstiftning för Banken samma band, som i andra frågor af allmän beskaffenhet. Det har fagnat mig att höra den siste värde talaren så fullständigt utreda, huru ingalunda ganda redactionen af 72 §. hindrar Bankens ställande under lagar, stiftade i form af civillag, att jag ingenting behöfver tillägga. Men skulle jag behöfva flera skäl, funne jag dem tillräckligt i de olika begrepp, de värda talare, som i dag yttrat en olika åsigt af denna §., gjort sig om vidden af den befrielse från annan lagstiftning, densamma skulle lemna. En värd talare, Gr. Cronhjelm, fann i förmiddag i myntbestämningslagen af d. 1 Mars i83o en garanti för Banken, som gjorde öfverflödig den, andra sökte i nya redactionen af 72 §. Han erkände således lagligheten af nämnde lag, stiftad under gamla redactionens af 72 §. gällande magt.
R:dr 3a sk, som före i8a3 varit ett årligt anslag, samt öfverflyttade den till 3:dje IIufvudTiteln, Rikets Ständers mening skulle varit, att anordna dubbla summor, och upplåta rättigheten att årligen begagna en summa, sorn Rikets Ständer ansett öfverflödig. Jag medger visserligen, att jag ej deltagit i beslutet, och således tilläfventyrs kan sakna kännedom om meningen dermed, men för mig framställer sig, att ordalydelsen af motsvarande Creditiv ej kan hänföras till annat än de 66,666 R:dr 3a sk., och ej till ordet årligen, hvilket då bort stå i Riksdagsbeslutet, om en sådan mening deraf skulle kuniA dragas. Att detta a3 H. 6 3i Den 4 Maji e. m. ej varit meningen med Creditivet, dertill tror jag mig finna anledningen deruti, att ConvoyCommissariatet ej årligen begagnat summan; och jag har ännu aldrig sett något årligt anslag, som ej blifvit uttagit, eller som på minsta vis blifvit efterskänkt; jag yrkar derföre, att, till undanrödjande afall tvekan häruti, Utskottet mera bestämt måtte yttra sig. Hvad för öfrigt angår vilkoret för lyftandet af Lilla Creditivet, anser jag det nu vara olämpligt att ingå i besvarande af hvad Friherre Åkerhjelm yttrat, emedan jag tror oss åter komma till detta ämne, när frågan uppstår om anslående af ett nytt Creditiv. Jag vill således blott i korthet nämna, att jag ännu icke kommit till den erfarenhet, att en anmälan om StatsRådets blotta närvaro innefattade deras yttrade mening öfver ett ämne, eller ännu mindre att den innefattade en sådan åtgärd, som Grundlagen föreskrifver; ty troligen hafva Rikets Ständer aldrig satt i fråga beslutet om lyftningen utan sjelfva StatsRådets tankar i ämnet, med annan afsigt än att Fullmägtige skulle deraf få del, på det Folket i sin tour äfven skulle komma i erfarenhet af föremålet för begagnande,t.
Hvarje lokomotiv är försedt med släpande skrufbromsar, som tryckas mot rälerna och dessa arn de enda bromsar, som finnas på tågen, då ej någon vagn är försedd med bromsinrättning. Till bränsle användes stenkolsstybb, hopslagen i formar till reguiiera stycken. Vagnar. Bolaget eger: 11 st. passagerare-vagnar, mix ta I och II klass. 4 st. passagerare-vagnar, II klass. 17 st. d:o d:o, lil klass. 30 st. öppna godsvagnar. 27 st. täckta d:o. 5 st. limrnervagnar. 3 st. öppna boskapsvagnar. Alia dessa vagnar äro af en helt egen konstruktion, hvarmed man åsyftat att, med användande af höga hjul, göra vagnarne så låga som möjligt, för hvilket ändamål man inbyggt hjulen i vagnarne, sä att hjulens öfverkant är högre, än vagnar nes bolten. Vagnshjulens diameter är 1,10 meter, eller 3 fot 87/s tum, således af större diameter, an den numera nästan allmänt antagna eller 3 fot 3 tum, då deremot vagnarnes botten endast är omkring 2 fot öfver rälerna och således lägre än vagnsbollnarne å öfriga jernvägar. Axel - Stals-Utsliotlets Memorial J\s 77, 17 Axeltapparne elter lagergångarno å de äldre hjulen äro endast i7/8 tum, högst 2 tum i diameter och 3 tum langa. Dessa axeltappar äro af slål och inborrade uti axeln, som är af smidt jern af 5 å 3Va lums diameter, men man har sedermera frangatt denna konstruktion säsom opålitlig och i stället utsvarfvat lagergångarno i sjelfva hjulaxeln och på samma gång ökat diametern å den förra till 2'/4 tum. Hjulen hafva gjutna centra, förstärkta med tvänne ringar af smidt jern, som äro påsatta en i hvardera ändan i en dertill anhrogt afsats.
Enligt Högh Banko-Utskottets beslut den 2g9 1840 afförde D:o D:o D:o D:o d. Y 1840 D:o Jordbruket pålorde utöfver hvad del inbringat Mjölqvarnen d:o d:o . Papperstillverkningen d:o d:o DifFerence, uppkommen genom run stycksbråk Under året lefvereradt papper, upptaget i värde till Papper efter nya sedel-försöken . Bokförda värdet å en till Banken öf verlåten läderslang Tumba Bruks skuld till Låne-Afdeln i ogen upptages i Bankens räkenskaper till Kassa-behållning hos Bruksförvaltaren vid årels slut 59,114 24,666 185 Su mina 83,965 Capital-Conto. Credit. Vinstoch Förlust-Räkningen. Genom skäring och sortering uppkommen skillnad i lumpvärde. Vinst genom utbyte af lump-alFall och sopor ««•••••••• Skillnad i bokföringsvärde och försälj nings-belopp af gammal koppar . Gammal koppar och bly efter repara tioner, försålde för Hudarne efter 2:ne utlefvade hästkrea tur försålde för Brukets åsätta värde enl. Banko-Ut skottets beslut den 2£ 1840 . Inllutne hyresmedel för magasinet Stockholm Jordbruket påfördt mindre än det in bringat Mjölqvarnen d:o d:o Papperstillverkningen d:o d:o Dillerence, uppkommen genom run stycksbråk Ingående balance Förskott under året till Bruksdriften . Tumba Bruk påförd förlust på i Banken å auktion försåldt papper Ingående balance. Skuld till Låne-Afdelningen
Men just denna behandling gjorde Ossian, för dåtidens unga slägte, dubbelt mera förtjusande. Thorild, här ingalunda tviflare, öfverlät sig, utan all kritisk misstanka och ransakning, oinskränkt åt sin hänförelse. I dess fullkänsla helsade han – kanske just vid Rånums-fallet – sin älsklings-bard med följande hyllning: O, Ossian! Odödlige! Från hjelte-åldrens gyllne dar Din ande, högt mot himlens hvalf På ljusets vågor strömmande, Gudomlig, far. För snillets flygt Ohinnelig! Ohinnelig! Tyst, storm och vind, och dagens lopp, Tyst, o Naturens inre kraft, För denna harpas serafs-slag! Som ljuset, flödar Harmoni Ifrån din harpa, Ossian! Ren, himmelsk, ljuf, Hög, strålande, förskräckelig: De svagas själar rysa – dö. Du, Seraf! lugn, odödlig, slår Den gyllne brusande harpan: stark, Som solens ström, och mäktig, hvälfs Med seklerna din eviga sång. O, bryts af moln, som solen bryts! En enslig nordan russlar än Igenom all Naturens natt: Nu starkare, – nu dyster, djup, Som vågens svall i midnatten ... Bryt fram i glädjens morgon; bryt, O Ossian, med solens glans! Stark, evig in i seklerna, Sjung, Harmoniens Konung, sjung; Ohinnelig! Odödelig! Det var ock vid samma tid, som redan hos honom upprann det begrepp om en af honom sjelf såkallad ”prosaisk poesi”, för hvars ”prosaiska oder” han, längre fram, fick af Kellgren och Leopold uppbära så mycken smälek. Det sanna i detta begrepp var den insigt, att ett vitterhets-alster kan vara poem äfven utan vers; eller äfven med en språkframställning, som väl är i hög grad bildrik, rhythmisk och musikalisk, men ändå icke låtit sin form bestämmas genom versbyggnadens lagar.
Logogryfen: Julgran; Ean, gal, gulna, ar, Lnna, runa, urna, Jan, ljuga, aj, ljung, ur, jag, gran, al, na, jul, ljunga, unga, ugn, g, a, an, arg, lugn, gul, jula, alun, lag, gula, ja, jarl, la, ju. Namngåtan: Sara. Emma — Matilda — Daniel — Elisa — Charaden: Spelförlust. Innehållsförteckning: Helene Alfthan; af V. Lindman. (Med porträtt). — Hård seglats; Tid årsskiftet, af Sigrid Slmblad. — Sylvesterafton; af St — Med detta nummer. — Kvinnorna och konstnärsgillet; ett femtioärsminne af C. W. M. — Ur notisboken. — Idun 1896. — Kamraten 1896. (Qualitó Inghilterra) härstädes lagrad sedan 1891. Vid undersökning af härv. handelskemist befunnen enl. analys fullgod. Pris kr. 1:25 pr butelj. Finnes endast hos K. Å. N y d a h l &amp; C; o Stockholm, 3 Stnreplan Rikaoch Allm. telefOD. IDUN 436 Idun 1896. ßelgsmdlsklockan af Mathilda Roos. Det vilda lifvet inom vissa ökända socknar i Helsingland har här gifvit vår framstående författarinna på romandiktningens område ämne till en den mest gripande skildring, som väl de sesenaste årens inhemska literatur haft att uppvisa. Af samtliga vårt lands nu skrifvande kvinnliga och manliga romanförfattare torde ingen hafva nått en så konstnärlig mognad i denna diktart som Mathilda Roos, och hennes senaste större arbete, » Genom skuggor », hvilket utkom år 1891, således för snart 5 år tillbaka, väckte i vidaste kretsar odelad beundran för sina framstående egenskaper: en allvarlig, ädel, varmt idealistisk världsåskådning, förenad med en sällsynt underhållande berättarkonst, skarpt inträngande verklighetsstndinm och glänsande stil.
Majit ansett böra ega rum för skogarne till de nybyggen, som hädanefter kunde anläggas; har Kongl. Majit, som, emot 77 § Regeringsformen, ej kunde annorlunda än i sammanhang med odlingsskyldighet upplåta samma ölverloppsmarker åt enskilde, vidare i nåder föreslagit: att sådana trakter af öfverloppsmarkerna i Stora Kopparbergs och de Norrländska länen, hvilka erbjödo ringa tillfälle till odling och, till följd af sitt läge i oregelbundna figurer inom och emellan byars och utbrutna hemmans områden, eller annars, till följd af sin särskilda beskaffenhet, icke voro lämpliga att såsom kronoparker bibehållas, måtte, enligt Kongl. Majits bepröfvande, på grund af sig företeende omständigheter, antingen, der vissa hemman eller byalag å marken begagnade mulbete mot smörränta, med dessa hemman förenas utan skatteköpeskilling, men med tillökning i hemmanens manta! och ränta, på sätt afvittringsförfattningarne föreskrefve, eller ock beläggas med skogsränta, på sätt Kongl. Förordningen den 28 Juni 1775 samt Kongl. Brefvet den 5 December 1780 för skattläggningarnes verkställande i Savolax och Karelen föreskrefve, samt åt den högstbjudande under eganderätt försäljas med förpligtelse för köparen, om marken vore renbetsland eller mot smörränta upplåten fäbodelägenhet, att lemua innehafvarne deraf ostörda i deras rätt till bete och nödigt bränsle; dock att i begge dessa fall de, som blefve enskilde egare af marken, ej måtte annorlunda än lill husbehof eller efter utsyning, enligt de här ofvan i fråga om nybyggen och nya skattehemman föreslagna grunder, få begagna derå vexande skog och vara pligtiga, att till betäckande af kostnaden för utsyningen erlägga den afgift, som af Kongl. Majit kunde i nåder bestämmas; slutligen och enär, i fråga om en förändrad organisation af skogsstaten, Kongl.
Lefva ej de; då arfvén den dödes föräldrars syskon. 6 §. Lefva ej de; då arfvén den dödes förfäder i tredje led. 7 §. Lefva ej de; då arfvén faders och moders syskons barn. Expeditions-Utskotlets Förslag till und. Lefva ej de; då arfvén de, som äro siskon med förfäder i andra led. 9 §. Lefva ej de; då arfvén den dödas förfäder i fjerde led. 10 §. Finnes ej arfvinge i någon af de leder, som nn sagde äro; tage den arfvet, som sedan är i närmaste led, ehvad han är bak-arfvinge eller sido-arfvinge. Äro håde bak-arfvinge och sidoarfvinge i lika led; gånge sido-arfvinge till och bak-arfvinge ifrån. Äro sido-arfvingar i lika led, men olika gren; tage då den arfvet, som är af närmare stamfader eller stammoder med den döda; äro de af samma stamfader eller stammoder; varén samarfva. 11 §. Äro bak-arfvingar å fäderneoch möderne-sidan sam arfva; tage hvardera sidan hälften, ändå att å den ena flere arfvingar äro, än å den andra; äro å endera sidan alla döde, falle alltsammans andra sidan till. Äro sido-arfvingar å fäderne och möderne samarfva, eller finnes å endera sidan ej någon till; vare Lag, som om bak-arfvingar sagdt är. Är arfvinge både å fäderne och möderne skyld med den döde; njute då han både fäderne och möderne del. 12 §. Halfslägt håfve lika rätt till arf som helslägt, dock, derest båda äro samarfva, ej till annan del än den, som fader eller moder, genom hvilken de med hvarannan skylde äro, efter ätteräkningen taga skolat, om den lefvat. 13 §. Skall arf delas emellan flere grenar i en ätt; tage hvar gren lika lott.
Det är likväl af väsendtlig vigt att skollärare-eleverne, hvilka vanligen vid ganska unga år utgå ur seminariet för att på egen hand öfvertaga ledningen af en talrik skola, inhemta i bildnings-anstalten icke allenast nödiga theoretiska kunskaper, utan äfven kännedom af den svåra konsten alt handleda och vårda en skolungdom, hvilken kännedom endast genom öfning och egen handläggning af en skollärares göromål vinnes. Om seminarierne skola rätt uppfylla sin bestämmelse, erfordras derföre att sammanhanget emellan undervisningen i nödiga kunskapsstycken och öfningen i att rätt fullgöra de åligganden, som en skolmästare tillhöra, är väl ordnadt, samt att denna senare öfning begynner, så snart eleverne dertill äro tillräckligt förberedda och sedermera under en bestämd, icke alltför kort tid fortgår: hemställande Rikets Ständer derföre i underdånighet, att E. K. M. täcktes närmare bestämma förhållandet emellan den theoretiska och praktiska undervisningen vid skollärare-seminarierna, samt dervid i nåder stadga, att daglig öfning i lärare-kallet vid på stället varande folkskola bör med den theoretiska undervisningen förenas, åtminstone under loppet af en läse-termin. Bland alla undervisningsämnen, som i seminarium böra inhemlas, är intet af större vigt än christendomskunskapen, deri, såsom utgörande kärnan af det kunskapsförråd, den blifvande läraren ur bildningsanstalten medför, hail skall finna vägedning och kraft alt fullgöra det ansvarsfulla uppdrag, som är honom lemnadt i seende på ungdomens äfven sedliga bildning. Och då den företrädesvis stora vigten af detta undervisningsämne synes böra af sjelfva författningen utmärkas, är 502 Expeditions-Ulskottets Förslag till uncl. Skrifvelse, N:o 183. det tillika väsendtligt alt christendomskunskapen inhemtas förnämligast ur den källa, som i högsta renhet innehåller dess väsende, nemligen ur den Heliga Skrift, och att en bekantskap med densamma beredes seminarii-eleverne, hvilken dessa sedermera kunna åt sina blifvande lärjungar meddela. På grund häraf få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att i 5 §.
Vi veta att hvar Höst betydliga summor inkomma från Finland till Bernsen, för att uppköpa vexlar till betalning af varor å andra orter. Det är af denna orsak, som jag trott mig finna mycken fara af denna åtgärds hastiga vidtagande. Hvad åter nyttan deraf angår, så kan jag ej finna, att den skulle vara så stor. Det enda jag kan fatta, är att om en realisation skulle företagas, det kunde vara nyttigt, att med säkerhet bedömma den utelöpande sedelstocken. Men jag tror, att man i alla Banker nöjer sig med öfverslag; det är ej så noga på några hundrade tusende Riksdaler. Hvad angår frågan om sedelstocken, som i förra Betänkandet bestämdes skola utgöra cirén, och i detta till Jitt jemnaft utevarande belopp, 3o millioner, så är det af Friherre Björnstjerna och flere andre upplyst, att denna summa blott är förslagsvis antagen såsom beräkningsgrund, men att det ej som ett lagstadgande är bestämdt, att sedelstocken skall vara vid en viss summa. Stadgandet synes mig ej böra innefatta annat, än att den utevarande sedelstocken skall bibehållas vid sitt nu varande belopp. tftn ta Xtptsmier e, m. gi£ Herr Hjerta, Johan Gu/taf: Om denna l*;te punkt, som af Ridderskapet och Adeln redan är gillad, med undantag af förändringen utw af några ord, hvilken ej blifvit vållad af Ridderskapets och Adelns beslut, utan skett med anledning af Borgareoch PresteStåndens anmärkningar, torde all vidare öfverläggning vara öfverflödig. Ridderskapet och Adeln har sagtj att sedelstocken skall vara circa So millioner; således får ingen betydlig ökning deruti göras. Presteoch BorgareStånden hafva yrkat, att nå« got annat ord borde tillsättas, så att saken nogare förklarades, och derföre hafva Utskotten sagt: till defs jemnajt utevarande belopp. Denna punkt kan således anses sorn afgjord, och det rubbar ej något, om man säger, att de till jernbelåningen beräknade 1,200,000
Han tar det rättvist åter. Jag vördar hans försyn, och möter nöjd min lott! Den har ju lefvat nog, som dör förutan brott. Så kom, förtrycktas vän! du härold från det Höga: Kom, Död! kom, sista sömn, och lyck mitt matta öga! Det har nu gråtit ut; lös opp de svaga band, Som fästa mig ännu vid dödlighetens strand; Lös opp ett färgadt stoft, som brottslig lusta väckte; Gif jorden det igen! Jag trängtar ur mitt häkte, Till Himlen, till min Far ... Officer, med vakt. OFFICERN. Min fru! jag har befäl ... SUSANNA. Allt nog, jag är tillreds ... (omfamnar Thirsa) O Thirsa! far då väl, Du sällskap i min sorg, du enda fasta hjerta! Farväl, J mörka hvalf, som svarat på min smärta, När menskor stumma stått ... Farväl, J tunga band, Som, smidda blott för last, nu tryckt en dygdig hand! Ser på sin mans porträtt, som hon bär på bröstet. Och Du, begråtna bild! Du, likhet af en Maka, Hvars kära blick jag nu med lifvet skall försaka: Tag af en hatad vän, som älskar lika jemt, En trogen afskedskyss, min kärleks sista flämt! Om ömma intryck stå, när stoftets omslag falla, Så skall det namn, du bär, i sjelfva himlen skalla, Förenas med min sång, och blandas i min ro, Att äfven Englar må bli vittnen till min tro. Kysser det. Farväl, ännu ... min Gud! förlåt mig dessa tårar! De rinna för en man, hvars mistning ömt mig sårar; Jag glömmer hvad han är, och minns blott hvad han var; Tag honom i Din vård, som det du kärast har! Förgät ej heller dem, som mig till verlden burit; Lägg till i deras år, hvad Du af mina skurit! O dyra Hederspar! jag får ej se er mer: Men själens sista pust skall bli en bön för Er. Ger Officern handen. Så kom! jag är förnöjd, att lägga lifvet neder. Ni synes rörd ... hvi så
Under-styrelsen bar att, dels på grund af hållna protokoll, diarier och antecknings-böcker, dels ock med ledning af de utaf Cheferne, hvar för sin Afdelning, för tillfället ombesörjda och till Under-styrelsen aflernnade uppgifter, redogöra för Verkets förvaltning inför Rikets Stärfders Bankoutskott, vid hvarje Riksdag, och inför Rikets Ständers Revisorer, då de sammträda, medelst berättelse, som till Bankens Öfver-styfélse aflemnas, i förra fallet sednast å dagen före Rikets Ständers sammankomst och, i det sednare, eller vid revisionerna, åtminstone fjorton dagar före Revisorernes sammanträdande. 6 morn. a) Vid bestämmandet af dagar och tid för Under-styrelsens samman komster skall sorgfälligt afses, att hinder och uppehåll för Afdelningarnes göromål undvikes; b) Under-styielsens sammankomster skola hållas en gång i hvarje vecka eller oftare, i händelse målens beskaffenhet eller ärendenas jemna gång sådant fordra; c) Då vid dessa sammankomster frågor förekomma af beskaffenhet, att Advokat fiskalens muntliga hörande anses nödigt, skall särskild kallelse honom meddelas. 7 morn. a) 1 sammankomsterna skola föredragas och behandlas älla för verk ställighet, beredning eller slutligt afgörande Under-styrelsens samfälda åt - Banko-Ulskollels Memorial, JU 84. 5 gärd tillhöriga ärenden, som ega gemenskap med Bankens allmänna angelägenheter och inre förvaltning; b) Remiss lill vederbörande såväl i afseende på ett måls nödvändiga utredning på förhand, sorn ock i och för omedelbar verkställighet af sådant, hvaröfver någon pröfningsåtgärd hos Under-styrelsen icke påkallas eller eger rum, får besörjas jemväl emellan sammankomsterna af Under-styrelsens sekreterare. 8 mom. Beslut uti till Under-styrelsens behandling hörande ärenden må fattas, då fyra ledamöter uti sammankomslen deltaga, så framt tre af dem om beslutet ense äro, men i annat fall tillkallas den femte ledamoten. 9 morn.
Då förenade Utskotten på dessa skäl och under nyssnämnde vilkor icke i någon måtto dela den fruktan för vådliga följder af en successiv Mynt-förbättring, som en och annan Medlem af Rik s-Stånden synes hysa, böra Utskotten derjemte ån ytterligare förklara, det Utskotten af samma grunder anse all, till så kallad Myntförbättring, derutöfver sträckt reglering skadlig; emedan den, beredd af misstaget att efter arithmetiska beräkningar behandla ämnen, som äfven bero af moraliska förhållanden, skulle leda till ett lika vacklande i motsatt riktning, sorn dessa åren ägt rum genom försämringen, och för Närings-företagen vålla en ganska vådlig osäkerhet, såsom ärfarenheten, både hos oss och i andra Länder, vid flera tillfallen visat. Såsom en allmän grund anfages, att Diseontrörelseu, så utsträckt den de senare åren varit, verkat motsatsen af hvad sorn åsyftats, och sålunda blifvit skadlig för Näringarne, i stället att dem befordra-. 22 a Stat Sroch BankoU tskot tens Beläakandcn. Det har ock derföre ansetts lämpligare, att lata de Lån-Biträden, hvilka kunna successive disponeras, hellre på annat satt, än i Discontväg, omedelbarligen komma Näringarne tillhanda. För Ijand/-Egendomar och Lius i Staderue blifver genom Fastighets-Lånen Circulalions-Capitalet - R:d 6,200,000. deraf Fem Millioner tillhöra Landet. Magazins Directionens Crediti v af I!:d %,000,000. kommer äfven egentligast I, andt bruket tillgodo, och hvartill ytterligare hörer Odlings Låne-Fonden af minst 600,000 Rid, indi med tillökning af hvad på Fastighets-Lånen afhetales, derest sådant pröfvas nyttigare. Dessa tillgångar for ian* det tillsammans mellan Sju och Atta Millioner.
Uti åtskilliga anföranden , rörande serskilde punkter af denna Titel, förekomma yttranden om vigten af Folkskolors inrättande, samt att bidrag dertill af Staten borde lemnäs, t. ex. 5oo R:dr till hvarje Pastorat, enligt Herr af Ekenstams förslag; men då, utom andra skäl, sorn föranledt Utskottet att afstyrka Riksdagsfullmägligen Sven Ileurlins i detta ämne väckta motion, oeh hvilka finnas införda i aldra punkten af Betänkandet N:o 88, Stats-Verkets tillgångar icke medgifva meddelandet af sådane bidrag eller uppmuntringar, åberopar Utskottet nu endast sitt förra yttrande. 3:o. Vid föredragning inom Borgare-Ståndet af nyssnämnde Betänkandes 3:dje punkt, innefattande afstyrkande af ökadt anslag, i anledning af Herrar Witlblads, Anderssonsj Forssbergs och Wedbergs motioner, dels om St<its-\Jislottets 3 ytterligare löneanslag till, och dels om utvidgning af åtskilliga Skolor, hafva anmärkningar i enahanda syftning med motionerne blifvit gjorda; hvarförutan Herr Halling tillstyrkt en underdånig skrifvelse, med anhållan om förändrad fördelning af förut varande anslag. Men Utskottet har, af hvad anfördt blifvit, icke funnit skäl hvarken att frångå sitt förra förslag, eller att understödja Herr Hallings framställning, enär tillräcklig erfarenhet ännu icke är vunnen, rörande verkningarue af dea med Elementar-Läroverken senast vidtagne reglering. 4:o. Utskottet, som afstyrkt Friherre Hermelins motion, om tillökning med 2000 R:dr i anslaget lill den i Stockholm varande Normalskola för Yexelundervisningens befrämjande, har såsom skäl härtill uppgifvit, att vid Undervisningsverken i serskilde orter tillfälle äfven lemnäs lill inhemtande af hvad som erfordras för att blifva en skicklig Vexelundervisnings-Lärare, och alt någon klagan öfver blist på sådane Lärare i allmänhet icke förspörjes.