Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bergsrådinnan såg mera mild ut än orden föllo sig. – Lilla vännen måtte verkligen förstå sig på dårar – sade hon. – Det är en stor gåfva. De flesta äro rädda för sådana stackars människor. Hon hade hört Ingrid till slut och satt och grubblade. – Då nu lilla vännen ej har något annat hem – sade hon – så bjuder jag henne att stanna kvar hos mig. Jag sitter här ensam, gammal gumma, och hon skall vara mitt sällskap, och jag skall sörja för att hon får allt hon behöfver. Är lilla vännen nöjd med detta? – Det kan komma en tid – fortfor hennes nåd då vi måste underrätta lilla vännens föräldrar om att hon lefver, men till en början skall allt få vara, som det är, så att lilla vännen hinner lugna sig. Och lilla vännen skall kalla mig tant, men hvad skall jag kalla lilla vännen? – Ingrid, Ingrid Berg. – Ingrid – sade hennes nåd eftersinnande. – Jag skulle hellre vilja kalla dig något annat. Så snart du kom in här med dina stjärnögon, tänkte jag, att du borde heta Mignon. Då flickan nu förstod, att hon här skulle finna ett verkligt hem, blef det en ny bekräftelse för henne, att hon på något öfvernaturligt sätt blifvit hitförd. Och hon hviskade ett tack till sin osynlige beskyddare, innan hon gick för att tacka bergsrådinnan, jungfru Stafva, mor Anna Stina. Ingrid låg i himmelssäng, gungade på bolsterbädd, som var halfannan aln hög, hade tumsbred hålsöm på lakanet, och sidentäcke utsydt i svenska kronor och franska liljor. Sängen var bred, så att hon kunde ligga hur hon behagade, både längsefter och tvärsöfver, och så hög, att hon gick upp till den på två trappsteg. Högt uppe vid taket satt en amorin och fällde ned brokiga sparlakan öfver henne, och nere på sängstolparna sutto andra amoriner och lyfte upp dem i festoner. I samma rum, där sängen stod, fanns en gammal utsvängd byrå, inlagd med citronträd, och ur den fick Ingrid plocka fram så mycket hvitt doftande linne, som hon behagade. Där fanns äfven ett skåp med många vackra och färgrika siden och musslinsklädningar, som bara hängde och undrade på hvilken af dem hon skulle behaga taga på sig.
När man till haucosedelstocken lägger riksgäldssedlarue, sä var rörelsecapitalet vid realisationens början mindre än 1809, JGG Den 9 November e. m. och dock hade land och Bank med samma hand hekostal Götha canal, hvars hela värde, med undantag af det capital, hvarföre den nu kan anses hembära räntan, således jemväl blifvit under denna tid amorteradt. Man hade salunda, genom amorteringsprincipen, som bär vill ungefärligen säga detsamma sorn beskattningsgrnndsatsen, redan så minskat nationalförmögenheten, att vid det äfven inskränktaste husbållningssätt realisationen icke kunde bära sig, om jernet led den ringaste minskning i sitt exportvärde, derest nemi. man icke vid sidan af Bankens lånerörelse, hade bildat ett förlag till annat varuvärdes frambringande, och det gjorde man icke. Jernet föll i värde, och derföre mäste allisa realisationen blifva omöjlig. Men säger man, lånerörelsen bar fortfarande varit ungefärligen densamma, och privatbankernes tillkomst hade någorlunda bort svara mot det värde, som gått ur landel; hvarföre aftyna då näringarne, som ha samma förlag nu som förut? — Jo, derföre att Konung och Ständer samt hela folket anat, att freden borde begagnas till ansträngande af alla krafter, för att producera, och att hvarje ansträngning af denna art fordrar en tillökning af förlag. Det som förefans mäste delas pä för inånga bänder, äfven derföre att folket tillväxte, och derigenom blef af dubbelt skäl ingen hand kraftfull nog, när det förlag, som grundade sig på egen fond, jemväl förminskades. Man hade länge sett en Lnndtbruksacndemi utan effect. Nu gick man rationellare tillväga. Akerbruksinslituter inrättades. Agronomer kringforo landet, kostsam redskap infördes, och jordbruket blef dyrt. En allmän skiflesstadga utkom, hvars rättegångssätt, sådant det af Sländerne sjeifve yrkades, icke litet bidrog alt öka skifteslagens contanta utgifter. Skiften ha detta oaktadt fortgått med en förvånande fart inom de flesta provinser, och mångensläds medtagit skifteslagens hela capital.
Till fortsatt behandling föredrogs Santmans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskits d. 28 dennes sednast föreltafda Betänk. Nio 4, angide vilkoret) för bränvinstillverkning; i sammanhang hvarmed anmäldes och uplästes BorgareStåndets prot.-utdr. Nio 217. hvaraf inhemtades, att nämnde Stånd i alside å ifrågavide Betänk, beslutat följande: uBetänkit och dervid fogadt förorduingsförslag godkändes, alienast med de förändringar uti förordum, att uti 4 mom. af § 22 uteslutas ordens »och redskapen förseglad», och att rubriken för Art. IV må blifva: »Om tillsyn vid bränvinstillverkning och vid destillering»; och skulle de öfriga RiksStånden vördsamt och vänligen inbjudas att i dessa af BorgareStåndet fattade beslut sig lorena». Den 30 Mari. 47T Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Mot antagandet af den utaf BorgareSt:t gjorda inbjudning, har jag ingenting att anmärka, men som pröt.-utdr:t ej tydligen utvisar, huruvida detsamma liar afside endast och aWenaat på det beslut, hvari BorgareSt:t afvikit från Utsk:s förslag, eller äfven det, hvarigenom BorgareSt:t i öfrigt antagit Utsk:ts framställning, anser jag att man ej bör, med anleda, af denna inbjudning, afstå från sitt i de delar, som afvika frän Utskds förslag, redan fattade beslut. Då af den mindre tydliga ordalydelsen detta skulle kunna blifva en följd, ifall man antager BorgareSt:s inbjudning, anhåller jag, att R. o. Ad. täcktes bifalla endast de af Borgare8t:t i nämnde inbjudning föreslagna redaktionsförändringar. Häruti instämde Hr Hjärne, Harald. Gr. af Ugglas, Carl Ludvig: För min del får jag anhålla att BorgareSt-.ts inbjudning i afs:de på någon förändring af 22:dra §:n ej mätte af lt. o. Ad. företagas till pröfning, förrän R. o.
För att visa, i hvad mån Fullmägtiges omförmäldta protokollsutdrag medfört åsyftad verkan, få Bevisorerne, under erinran att sedlarne å valören 1 B:dr Bunt sist af samtliga valörer och ej förr än den 1 Septeinber nästlidet år utkommo i rörelsen samt att dessa sedlar såsom spridda bland en större allmänhet, måste vara mera utsatta för nötning, än öfrige sedelvalörer, meddela följande jemnförande uppgift å inkomna förslitna Biksmynts-sedlar under nedanstående månader år 1860: Mars och April. Juli och Augusti. Stycketal Riksdaler. Stycketal. Riksdaler. Och ehuru den betydliga förminskning i annu]leringen af sedlar å alla valörer, utom den lägsta, som således under de 2:ne sednare månaderne egt rum, icke gerna kan antagas hafva helt och hållet härrört af omförmäldta till Understyrelsen aflåtna erinran, enär under förra hälften af året, genom de från landtränterierrie inflytande medel för krono-utskylder, vanligen ingå större antal förslitna sedlar än eljest, kan dock med visshet deraf dragas den slutsats, att vederbörande numera med större noggranbet och urskiljning tillvägagå vid annulleringen af inkomna förslitna sedlar. Revisorerne få härvid omförmäla, att under år 1859 blifvit, jemlikt 181 § af Reglementet, utbetaldt: för granskning och öfverkorsning af förslitna sedlar, R:dr 6,053, 60. „ underskrifter å sedlar „ 19,422, — Tillsammans Ralr 25,475, oo. Utelöpande transportsedlar, samt sedlar å 3 och 2 R:dr på ofärgadt papper, hvilka, på grund af Rikets Ständers år 1857 fattade beslut, äro inom linien förda och från beräkningen af Bankens sedelstock uteslutna, utgjorde vid 1848 års slut R:dr 350,879 27.
Läder, mer eller Det härå af Utskottet föreslagne värde 1 R:dr och mindre boredt: införselstull 12 sk. skålpundet hafva 3:ne Stånd antagit; Hvita samt Samhvaremot Ridderskapet och Adeln ansett värdet böra beskadcSkinn och stämmas (ill 4o sk. och införsels-afgiften jemkas till 8 sk.' fludar, skålpundet; och kommer följaglligen, i fall detta Rid derskapets och Adelns beslut icke fråntrådes, votering atl anställas, enligt följande proposition: 196:0. Den, som gillar Utskottets förslag, att å LåcleVj.mer eller mindre berndt: Hvila samt Sårnshade Skinn och Hudar bör bestämmas 1 R:dr värde och 12 sk. införselstull per skålpund, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, blifver å delta slags Lader värdet utsatt till 4o sk. och införsels-afgiften till 8 sk. skålpundet. Läster lill SkaTrenne Riks-Stånd hafva godkänt Utskottets förslag, arbeten. alt Läster till Sko-arbeten böra afgiftsfritt kunna inoch Bih, till R, St, Prot, 18fo och t8/fi, 5 Sami, i, Afd, 32 Haft, 13 Bevillnings-Utskottels Memorial, N',o 41. Mais i Mastix.' utföras; men sorn Ridclerskapet och Adeln, med godkännande af tullfriheten vid utförsel, deremot, angående införseln, stadgat, att nämnde artikel borde, på ett värde af 3a sk., beläggas med 8 sk. införselstull paret, lärer, i fall sistnämnde beslut vidblifves, omröstning böra ega rum, för hvilken Utskottet alltså föreslår löljande volerings-proposition: ' 1 £>7:o Den, som bifaller Utskottets förslag, alt Läster till
BorgareStåndet, RiksdagsFullmägtigen för Uddevalla Stad, Herr M. Bagges Memorial, deruti hemställesj att då Kongl. Kungörelsen den 2 i October 1817, förklarat KämnersRåtterne berättigade, att för derifrån utgående Expeditioner uppbära lika lösen, som vid HäradsRätterne, men genom ExpeditionsTaxan af den 15 Maji 1821, förstnämnde Råtters lösen kommit att vida understiga den, som blifvit bestämd för HäradsRätterne, KämnersRåtterne mätte förklaras berättigade att uppbära lika hög lösen, med den, som HäradsRätterne är vorden tillagd, och att denna rättighet må sträcka sig till RådstufvuRätterne i de Städer, der KämnersRätt ej finnes, för de mål, tom i annat fall borde behandlas vid sistnämnde Rätt; att lösen för Gravalions-be*» vis, och bevis, angående innehaft/ande Förmynderskap, såsom för dryg, måtte nedsättas till hälften mot hvad nu är bestämdt och för förstnämnde bevis aldrig öfverstiga fem R:dr; att deremot lösen för Fastebref vid RådstufvuRätterne borde uppsättas till det belopp, som för HäradsRätterne är faststäldtj och att lösen för Magistraternes Expeditioner, såsom tarfvande betydlig för-; höjning, kunde utgå efter följande af Maijonären föreslagna Taxa, nemligen: Burbref för Grosshandlande i Stockholm. och Götheborg R;dr 6, 52 sk. För andre|Handlande och Fabrikörer • — 5. LagUtskottets Betankanåcn. 329 För Handtverkare och andre Borgare — 4. I första och andra klassens Städer en tredjedel mindre och i de öfrige Städerne hälften mot Stockholm. Certificater till Fribref och Algieriskt Sjöpass och verificationer å Mäklarebref,samt Folkpass, för hvardera af dessa Documeater: För Fartyg tili 25 Läster 1. — 50 D:o 1: 24. — 100 D:o 2. — 150 D;o 3.
M. afgifna förslag icke ur någon synpunkt synes mig tillfredsställande; då inga garantier emot missbruk af qvinnans oerfarenhet vid affärer finnas angifna; då den upfostran, man vill bereda qvinnan, icke lärer kunna henne bibringas i ett ögonblick; då qvinnorna icke sjelfva önska denna förändring — och jag anser lämpligare att på annat sätt bibringa henne öfvertygelse om nödvändigheten häraf, än genom de tal, sorn hållas inom representationen; — så ser jag i sanning icke något skäl att bifalla denna log. Skulle jag dessutom af ett exempel, som för få, dagar sedan erbjöd sig, sluta till qvinnans förmåga att sköta affärer, fruktar jag att slutsatserna icke skulle blifva allt för tillfredsställande. Det förvånar mig isynnerhet, att de, som borde esa en ganska säker Den 30 September e. m. 455 kännedom af detta exempel, likväl nu ganska varmt förorda förslaget. Emellertid kan icke nekas att, isynnerhet inom de lägre klasserna, exempel finnas på qvinnor, som hafva behof at sköta sig sjelfva; men utom det utvägen att vinna detta mål är ganska lätt och kan af oss göras ännu lättare, så har qvinnan redan rätt att råda öfver hvad hon sjelf förvärfvar sig, och domstolarne äro icke sällan i tillfälle att tillämpa denna lagens bestämmelse. Det bör icke lemnäs obemärkt att denna fråga, som för 29 år sedan eller mera väcktes af LagKomitén, och då framställdes i dess förslag till civil-lag, samt underställdes doinstolarnes pröfning, blef afstyrkt af alla de domstolar, Högsta Domstolen inbegripen, som deröfver afgåfvo yttranden. Jag har med mig dessa Utlåt:n, och skulle, om jag icke fruktade att trötta R. o. Ad., här upläsa dem. — Lagberedningen ansåg sig i anledn. af de framställda anmärkntne icke böra förnya förslaget, och i dess förslag till civil-lag tillerkändes ogift qvinna endast rätt att disponera öfver sin årliga inkomst. Samtidigt dermed inträffade den lagstiftning i Norrige, som jag redan omtalat.
För att likväl bereda dem, som efter Utskottets öfvertygelse äro i största behof af bättre lönevilkor, någon väsendtlig nytta af en löneförhöjning, har Utskottet trott det vara bättre, att med inskränkning till desse, häldre göra det i helt, än att med utsträckning till alla, tilldela hvar och en så litet, att, ehuru Statsverket ändock skulle vidkännas en betydligare ökad utgift, något hufvudsakligt ändamål derigenom icke vunnes. I frågan om företrädet för LandsStatens Tjenstemän eller för den indelta Armeens Befäl till åtnjutande af en så beskaifad förbättring i Aflöningen, förekommer väl den likhet desse Corpsen emellan, att missförhållanden och ojemnheter i lönevilkor hos deni båda äga mm , och hvilka brister genom förhöjning i vissa Anslag skulle kunna athjelpas; men som obe strid - Betänka nd en, N:o 19.8. io5 strill ligt är, att af alla löntagande, Armeens TjenstemannaPersona! för närvarande är den minst väl lottade, och att densamme, mera än de fleste af LandsStaten och Öfrige Civile löntagare, saknar en efter tidernes skick tarflig utkomst; sä liar Utskottet, för att kunna åstadkomma möjligheten af en öfver liela Armeen behöflig löne-reglering, ansett sig föranlåtet tillstyrka: alt för närvarande må uppskjutas med en så allmän och vidsträckt förbättring i LandsStatsTjenstemannens löner, sorn K. M:t i Nåder föreslagit, hvilken, äfven utan antagandet af den ifiågakomne beräkningen af lönerne i Silfver, skulle erfordra ett ökadt årligt Anslag till ej mindre belopp än i53,ia3 R:dr sk. 11 r:st. B:co. Men då, det oaktadt, under granskningen af de för LandsStaterne redan beviljade Anslag, Utkotlet ansett någre deruti befunne större brister kunna åtminstone till en del afhjelpas, har Utskottet skolat till R.
1 Hoffiikaaf till Rikt-St, Prtt, io-Jt Sani, l|>3, i6 '402 Underdåniga Skrifveber. ”Rätten Öfver Skane och Blekinge, från deruni ’’der lydande Lagmans-Rätter„ å 4o:de dagen. ”X växeloch sjörätts sak vare tid hälften kortare, att fullfölja vad från Härads-Rätt i hvarje 5’ort till Hof-Rätten.” I fråga åter om bestämmande af tiden För bevakande af mål, som från Hof-Rätten i Christianstad hos K. M. fullföljas, har E. K. M. i Nåder förklarat, att, då uti den tid af 3 månader, hvilken för måls fullföljande från Götha Hof-Rätt är bestämd, någon tillökning icke syntes nödig, E. K. M. ansett den nya Hof-Rätten endast böra nämnas uti g §. af 30 Cap. Rättegångs-Bal kent hvilken §, skulle lyda sålunda: ”1 de saker, sorn i Svea Hof-Rätt dömde },äro, skola parterne ställa sig hos Konungen in, ”före kl 12, två månader derefter. Från Götha ”Hof-Rätt samt Hof-Rätten öfver Skåne och ”Blekinge, tre månader, hvar månad till 30 da”gar räknad, och ej den dag, då domen föll. ”Faller den tid å Helgedag, gånge derom , som ”1 2$ Cap. 23 §. sagdt är. I växeloch sjö”rätts-sak vare tiden hälften kortare.” Detta, jemte hvad de vid E. K. M:ts högst* berörde Nådiga Proposition fogade Handlingar i ämnet innehålla, hafva Riksens Ständer uti öfvervägande tagit; och sorn Riksens Ständer, dels funnit den föreslagne tiden för vädjade och besvärs-måls bevakande uti Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge öfverensstämma med den grundsats, hvarifrån Lagenst stadgande, i afseende på bevakningen af enahanda mål uti Rikets öfrige Hof-Rätter, utgått , dels ock , lika med E. K. M., ansett den för måls fullföljande Underdåniga Skrifvelser. från Götha Hof-Rätt hos K.
Nu bor jag hos morfar på Lindvik, och der skall jag vara tills jag blir stor och får vara min egen herre, och det dröjer ej så länge, må du tro. Du får aldrig rå dig sjelf, du, stackars liten, ty du är bara en flicka.“ Blända tycktes ej förstå mycket af detta resonnemang och ej heller bry sitt hufvud med att söka begripa det; hennes stora, svartblå ögon voro vidöppna, och hon var helt och hållet upptagen af att med oförställd förvåning och beundran betrakta den främmande gossen från den hvita halmhatten med sitt breda sorgflor på det ljuslockiga hufvudet till de små eleganta blanklädersstöflarna. “Du kan gerna komma hem på gården och leka med mig!“ så slutade Blända sin granskning, fattade Halfdans hand och drog honom muntert skrattande med sig. Sorgen var glömd, men tårarna hängde ännu i ögonfransarna. Halfdan följde, till hälften motsträfvigt, och tänkte i sitt sinne att det var en liten förunderligt vacker och besynnerlig tingest den der komministerdottern, och sedan han gått och funderat på detta en stund gaf han sina tankar luft sålunda: “Du ser rigtigt ut som en liten elfva, som det står om i sagorna. De ha alltid långt rödt hår.“ Blända släppte hastigt hans hand med en misslynt min. “Jaså du är lika stygg, som alla andra gossar och gör narr af mig för mitt röda hår! Men jag skall säga dig, att jag skäms icke alls för att jag har rödt hår, ty pappa har sagt, att det är den gode Guden sjelf, som har gifvit mig det och att den, som har rödt hår, kan bli lika snäll och bra, som den, som har brunt eller gult.“ Halfdan såg helt bestört ut. “Jag menade ej något illa“, försäkrade han, trovärdigt. “Jag tycker att ditt hår är mycket vackert, ty det glänser, som om det vore guld eller solsken. Jag har aldrig sett så vackert hår förr.“ Blända var försonad. Hon stack åter sin lilla mjuka, solbrända hand i Halfdans och trippade framåt vid hans sida. Ett par bönder gingo förbi på vägen.
Siri tvekade ett ögonblick, men böjde derpå knä inför pallen, på hvilken hon sutit, och Elin uppläste, med djup andakt, de latinska bönerna, af hvilka hennes unga åhörarinna ingenting förstod. Sigrid bad i sin själ, att henne ej måtte tillräknas som synd, det hon ej ville neka sin nästan döende anförvandt att deltaga i hennes andakt. Sedan messan sålunda blifvit firad, sade Elin: "Siri, din moder har lofvat att du skulle få dröja hos mig, för att tillsluta mina ögon. Mig synes att jag snart går bort. När jag för sex dagar sedan knäböjde och ifrigt bad till den heliga jungfrun, om att hon ville förkorta denna min långa pröfvotid, se då log hon vänligt, och med detsamma nedföll denna blomma af metall, som förut haft sin plats i hennes heliga hand. Jag anser detta som ett tecken, att hon beviljat min bön. Jag har suttit här ensam i många år. Ack, nästan ifrån den tid jag blef invigd, började det nya kätteriets framgång! O Siri, o mitt kära barn, att jag skall se äfven dig, min halfsysters dotter, vara... Dock, det måste ju så ske. Jag har ju lofvat din moder att icke söka att rubba din tro, och det skall jag hålla. Jag skulle ju ock, om jag lyckades föra dig till den heliga katholska tron, endast offra ditt unga lif åt ännu flera vedermödor, än dem lifvet alltid eger. Och dock borde väl icke verldsliga beräkningar få ega något inflytande i andliga ting. Ack, den ensamma blir svag äfven i tron, då hon ingen ledare eger. Sancta Brigitta, ora pro nobis. O sanctissima virgo Maria, ora pro nobis." Den åldrigas händer knäppte sig tillsammans omkring radbandet, och hon började att bedja öfver det, men hennes händer nedföllo maktlösa, och hennes hufvud sjönk mot hennes bröst. Sigrid knäböjde för att stödja henne, och den gamla lutade sitt hvita hufvud mot den ungas blomstrande kind; när hon så hvilat ett ögonblick, sade hon med svag röst: "tack mitt barn, det blir lättare nu åter."
Majits Nådiga disposition, i mån af behof, användas för vidtagande af förberedande åtgärder till Stockholms förseende med befästningar, samt till påbörjande af dessa befästningar å hufvudstadens södra sida, samt att Rikets Ständer, vid anmälan om detta beslut, hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att vid nästkommande riksmöte få emottaga Nådig framställning med förslag till ifrågavarande befästnings-arbetens vidare utförande; — röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, hafva Rikets Ständer förklarat, att de vid innevarande riksmöte väckta motioner om anslag till Stockholms befästande icke föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Stockholm den 15 Februari 1858. 4 Slals-tJlskollels Ullålande Jfi 269. Alik. till Exp.-Utsk. d. lä Februari 1838, kl. IS m. Utlåtande, i anledning af dterremiss å frågan om lån för jernvägs-anläggning mellan staden Borås och vestra stambanan. (R. A.) Stats-Utskottets i 10:de punkten af Utlåtandet JVS 233 afgifna yttrande, angående hegardt låne-understöd utaf allmänna medel för ofvanberörde anläggnings åstadkommande, har af Bonde-ståndet blifvit till Utskottet återremitteradt, med afseende å de inom bemälde
Jag uppträder egentligen för att erinra Hr Dalman om ett löfte, som han gifvit mig i hela Ståndets närvaro, att här icke ens nämna mitt namn. Då han nu likväl gjort det och ingått i ett developpement af hvad ban ansett för min afsigt med motionen, så får jag tillkännagifva, att ehuru denna afsigt till en del blifvit uppfylld genom BondeSt:s antagande af inbjudn., min intention med motionen likväl icke är i allo uppfylld, hvarföre jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes gifva propos. till remiss deraf till BancoUtsk. Remitterades till BancoUtsk. Yid förnyad föredragning af BondeSt:s uti prot.utdr. af d. 12 dennes, hvilket samma dag blifvit lagdt på bordet, gjorda inbjudn. till instämmande uti Ståndets i anledn. af Constit.Utsk:s memor. N:o 77 fattade beslut fann R. o. Ad., som äfven d. 12 dennes hufvudsakligen fattat enahanda beslut som BondeSt, ofvannämnda inbjudn. numera ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handkna. Hr Nordenanckar, Fredr. Wilh., uppläste följande : Hos R. H. St. får jag vördsamt föreslå: att i den händelse, att de till Bankens disposition reserverade vinstmedel, eller de från vissa utlåningar ingående capitalafbetalningar, uppgående till ett sammanräknadt belopp af omkring 720,000 r:dr b:co årligen, icke kunna till silfverköp eller i lån på korta tider förmånligen användas, Bancofullmägtige måtte tillåtas, icke åläggas, att på Stockholms börs uppköpa och, då sådant utan förlust ske kan eller fortsättningen af Ban - Pen 16 Februari e. m. 243 lens vanliga Iånefunctioner sådant fordrar, jemväl försälja Riksg.contrs för upplånta medel utgifna obligationer.