Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med gillande af dessa utaf Fullmäktige vidtagna anordningar, får Utskottet, under åberopande af dess vid innevarande riksdag, under N:o 36 afgilna och af Rikets Ständer, bifallna, memorial, med förslag till inrättande, från och med 1852 års början, af en serskild pensions-anstalt för enkor och barn efter tjenstemän och betjente vid Banko-diskonten, Låne-kontoren och Tumba bruk, härigenom vördsamt tillstyrka, att den §, som i näslblifvande Banko-reglemente kommer att motsvara 223 § i det nuvarande, må lyda sålunda: Bil, till II. St. Prof. 1850 & 1851, 6 Sami. 1 Afd, 22 Haft. 2 Banko-Utskottets Memorial, N:o 59. 2:o Af Fullmäktiges s. k. dispositions-räkning skola följande, af Rikets Ständer fastställda och beviljade anslag, under de vid hvartdera serskildt fästade vilkor, tills vidare utgå, nemligen: a) till Bokhållaren vid Banko-diskontverket, A. Montelius’ enka, Sofia Wernander B:ko b) till Bokhållaren vid Banko-diskontverket, G. A. Ou dar’s enka, Annette Rundqvist c) till Vaktmästaren vid Banko-diskontverket, Forssboms enka, Sara Gustafva Hagberg d) till Vaktmästaren vidLåne-kontoret i Götheborg, Wedberg^ enka, Rebecka Klefbäck e) till Kanslisten vid Banko-diskontverket, Asscssoren Th. Chessonh enka, Vendela Margarelha Malmberg, jemte minderåriga barn f) till Kamereraren vid Låne-kontoret i Malmö, S. G. de Maré’s enka, II. Redevegh g) till Vaktmästaren vid Banko-diskontverket, Carlén’s enka, Catharina Margaretha Sjöberg b) till Bokhållaren vid Lånekonloret i Götheborg, J. P. Andersson^ enka, Charlotta Tronell \) till Registratorn vid Länekontoret i Malmö, H.
Om detta föreläggande skulle inskränka sig inom en tid af en månad, får jag, åtminstone i afseende å den plats R. o. Ad. behagat lemna mig i StatsUtsk., der jag arbetar på Utgiftsafdelningen, förklara, att jag tror det vara möjligt, att betänk, inom denna tid kan vara inne, så framt det icke alltför länge uppehälles genom discussioner uti Utsk:s plenum. Jag understödjer således Ilr von Heijnes framställning i ämnet. Hr von Hartmansdorff, August: Man plägar ej gerna förelägga tid för någon annan än den, som är för långsam. Tvänne ledamöter af Stats-Utsk., såsom jag tror de främsta derstädes, hafva förklarat, att de äro villige att skynda sig. Jag har också hört, att dessa ledamöter anse sig kunna företaga statsregleringen, utan att afvakta enskildas motioner, eller göra afseende på deras innehåll. Om så är, synes mig, att Stats-Utsk. snarare går för fort än för långsamt. Hvad skulle ett åliggande för Stats-Utsk. innebära, att så hastigt företaga statsregleringen, att enskilda motioner icke skulle hinna från Stånden till Stats-Utsk. inkomma, förrän regleringen redan vore uppgjord? Det skulle icke innebära annat, än ett föreläggande för Utsk. att arbeta så fort, att motionerna icke hunne dit, förrän det vore för sent. — Det vore blott ett försök att afskära motionärernas rätt, att få sina motioner pröfvade. Man kan icke göra detta uppenbart derigenom, att man förkortar motionstiden , emedan sådant vore stridande mot grundlägen; men nu söker man göra det i tysthet på detta sätt. Jag kan icke tillstyrka R. o. Ad. att besluta en sådan åtgärd', utan vill bevara deras rätt, hvilka hafva lika lagliga anspråk som Kongl. M:t, eller någon annan, alt få deras begrepp om det nyttiga och nödvändiga pröfvade. För öfrigt hvem skall inom Utsk. afgöra, hvad som är oundvikligen nödvändigt 4 H. 4 Den ii Mars f, m. eller icke? Jag tror, att Stats-Utsk. icke har annan rätt härutinnan, än att tilleller afstyrka, livad Utsk. anser nyttigt eller onyttigt; men att R.
• Åtskilliga färdigskrifna literära anmälningar — såsom af Zolas » Germinal », Maupassants » Bel-Ami », Oscar Levertins ^Konflikter », Ernst Ahlgrens » Pengar », Stella Kleves » Berta Funcke, Ernst Lund q vists » April *, Georg Nordensvans » Figge », Tor Hedbergs » Johannes Karr », Johannes Normans » Inpass » m. fl. — nödgas vi af brist på utrymme uppskjuta till nästa häfte. Rörande Taines förnamn har docenten Friedlander meddelat oss, med angifvande af källa, att den berömde författaren verkligen skall ega namnet Henri, jemte de bekanta namnen Hippo-lyte och Adolphe. Det berättigade i att på ett titelblad upptaga endast detta i allmänhet okända förnamn synes oss dock tvifvel underkastadt.Guldägget, som glashönan värpte. Svensk originalberättelse. Af Ernst Arpi. De blygrå molnmassor, som i skymningen stego upp vid horisonten, lofvade en dundrande åska till natten. När det mörknat, flammade det till då och då bak Silfåkraskogen, och på det matta skenet följde ibland et^ svagt buller som af en vagn, hvilken rullar långt fjerran, men efter midnatt upphörde både blixtame och den aflägsna åskan, och, när morgonen bröt in, var himlen klart blå utan en enda molnfläck. Fast det endast var i midten af Juli, hade åkrarne en så gul färg som i v skördetid, och gräsmarkerna voro alldeles rödbruna. De magra hagtomshäckar, som löpa längs landsvägen, och de hängfärdiga popplame voro pudrade med dam, och de skrumpna skräppbladen sågo \ it som om c \ de varit hvitlackerade. An, hvilken drifver Forsa bomullsspinneri, larmade och kastade sig inte som annars, utan kröp lätjefullt och nästan ljudlöst under brohvalfvet. På landsvägen, hvilken i det skarpa, hvitaktiga solljuset liknade en räcka linne, som man spänt ut till blekning, syntes inte en varelse. Den lille rödbrusige karlen, som satt i skuggan af en häck på utkik efter tjärbönder, började blifva otålig. Ur Dagens Krönika,.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelö den 12 Maji i834, Preste-Ståndet den 12 Borgare-Slåndet den 12 — ■— Bonde-Ståndet den 12 Rikets Ständers underdi Skrifvelse angäende det af Civilstatens Pensions-cassa väckta anspråk på nådår sbesparing af pensioner ä Allmänna Indragnings-Staten. (^Sluts-Utskottet N;o 53.) S. A. K. Sedan E. K. M., vid pröfnrngen af det utaf Civil-Statens'Pensionscassa väckta anspråk på nådårsbesparing efter Em betsoch Tjenstemän, hvilka afskedas med pension å Rikets Allmänna Indragnings-Stat, under den it Februarii 1833 i Nåder förklarat någon sådan nådårsbesparing tills vidare ej böra bemälde Pensions-cassa tillkomma, så har E. K. M., enligt då tillika fattadt beslut, genom till Rikets Ständers Stats-Utskott den 8 sisth Febr. aflåten Nådig Proposition, denna fråga till Rikets Ständer öfverlemna!, med anmärkning att Civil-Statens Pensions-cassa, som redan af Staten njuter betydliga bidrag, icke har oundgängligt behof af den serskilda tillgång, hvarå anspråk blifvit väckt; att, genom bi - 4o Expeditions - Utskottets Förslag till und. Skrifvelse N-o 3/. fall till detsamma, en dubbel utgift skulle Stats-Verket tillskyndas; samt att, då Rikets Ständer vid i823 års Riksdag medgåfvo och E. K. M. under den 2 Sept. samma år biföll anvisning till förmon för Pensions-cassan af hvad under vacanceoch liggemånader å civila Erubetsoch Tjenstemäns löner besparades, skälet dertill uttryckligen hemtades ifrån cassans åliggande, att lill delegare utbetala begrafningshjelp, hvilket åliggande ej för cassan eger rum i afseende på de Embetsoch Tjenstemän, som på ofvanberörda Indragnings-Stat öfverflyttas.
Äfvensom anslagen till upprensningar uti Indalsoch Ljunga-elfvarne samt lånen för rensningsarbeten i Söderhamns skärgård och odlingen af 2:ne myror i Stora Skedvi socken af Dalarne, hvilka anslag och lån, utgörande tillsammans 36,000: — —• efter hvad Kongl. Maj:t gifvit Fullmägtige i Nåder tillkänna, icke komma att utgå 40 683' 30 9 Enär af det härefter återstående anslagsoch lånebeloppet R:r 4,945,931: 4. 6. på sätt här ofvan är uppgifvet, hittills blifvit utbetaldt. 2,304,303: 15. 11. så skulle, i fall alla till extra Stats-regleringen hörande utgifter komma alt, med nyss omförmälda undantag, utgå till hela det beräknade eller disponibla beloppet, följaktligen ytterligare utbetalningar för Riksgälds Conloret förestå af tillsammans 2,641,627: 36. 7. Utaf de, enligt Reglementets 48, 51 och 55 §§ för förbättrandet af allmänna landsvägarne och/ör understödjande af vattenaftappningar, med mera, till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition ställda medel, äro, jemnlikt Fullmägtige tillhandakomne Kongl. Bref, utom de summor, som dels här ofvan dels i 1843 års Revisions-Berättelse finnas uppgifna, följande ännu ej utbetalda anslag och lån i Nåder beviljade, nemligen: Utaf den för v äg förbättringar anslagna summa soojooo R:dr. För förbättring af landsvägen och sänkning af backarne öfver Skruf-och Lekareliden inom Nottebäcks socken af Kronobergs Län R:dr 2,000: „
Felet ligger äfven uti den utomkring kommunens trånga krets stående centralisation, hvilken fastställer enahanda ekonomiska lagar och stadganden, att gälla uti hvarje del af vårt, genom naturförhållanden, och deraf härflytande ekonomiska så olika land, och hvarutaf en följd blifver, att då ett öfvervägande behof föranleder utfärdande af ett sådant stadgande, detsamma för en eller annan del af Riket kan finnas mindre lämpligt, hvaremot åter mången för större delen af landets utveckling och välstånd nyttig lag, genom dennas alltför skadliga inverkan på andra delar uppehälles. Och detta fel kan aldrig, eller åtminstone högst svårligen och ofullständigt häfvas, så länge icke friare, mera utvidgade och omfattande kommunal-inrättningar än de nu befintliga upstå. Jag har så kort jag kunnat och dock kanhända alltför vidlyftigt för edert tålamod Mine Hrr, uptagit det första af de i början angifne inkasten till besvarande. Men det har för mig legat vigt uppå, att söka häfva detsamma, och att visa, att klokt och försigtigt ordnade kommunal-inrättningar, (jag beder Eder Mine Hrr, att lägga vigt på detta uttryck), långt ifrån att med någon fara hota Staten, tvärtom genom välmågans spridande åt densamm, skänka lugn och trygghet. Det andra inkastet kan jag i största korthet besvara. Ty, har jag lyckats göra klart, att länets ekonomiska fördelar möjligt gynnas af kommunal-inslitulionerne, följer derutaf äfven oafvisligen, att då Läns Styrelsernas öch kommunal-inrättningarnes sträfvanden och syftemål äro desamma, icke splittring, utan ömsesidigt stöd dem emellan bör upstå. Väl kan man tänka sig det förhållande, alt en Läns-Styrelse med mindre omsorg skulle handhafva Länets angelägenheter, missförstå eller trögt befordra dess intressen, men vid ett sådant sällsynt fall, torde kommunal-inrättningarnes 2 IL 5 til» Den 23 December e. m. ket klarare framsta.
Om bysättning må anses, egentligen vara ett tvångsmedel, att förmå en Gäldenär att uppgifva och till Borgenärers förnöjande afstå de tillgångar, som eljest vore okända och således icke för Borgenären åtkomlige , kunde ändamålet med bysättning anses hafva upphört, sedan Gäl. denären afträdt all sin egendom, och fiåga kunde således uppstå, huruvida den i nämnde fall må användas emot en Gäldenär, som , änskönt han icke kan styrka att hans obestånd tillkommit af olycka, utan eget vållande, likväl ej öfvertygas om brottsligt förhållande, eller om icke Borgenärs rätt att bysätta en sådan Gäldenär borde inskränkas till de fall, då anledningar sig yppade, att Gäldenären efter Cessionen vunne ytterligare tillgångar, men dem för Borgenären undanhölle; Men Committéen har ansett vådligt att för närvarande tillstyrka någon mildring i hvad i detta afseende förut stadgadt är. I likhet med allmänna Lagen och Concurs.’ Siadgan är brottslighet hos Gäldenären indeld i 2 23 Konungens Naii. Propositioner. tvänne grader, nemligen uppenbar vårdslöshet Och bedrägeri. Då i synnerhet den förra kan yttra sig på mångfaldiga olika sätt, och gränsen emellan det mindre vållandet och den straffbara vårdslösheten ej eller kan med ytterlig noggrannhet i Dag angifvas, hafva Committerade funnit sitt bemödande i denna dél böra inskränkas derhän, att, jemte meddelande af allmänna kännetecken på nämnde grad af brottslighet, upptaga sådana arter deraf, som kunnat med tillräcklig noggrannhet beskrifvas, utan farhåga, att Domaren skulle sättas i nödvändighet att emot sin öfvertygelse och inre känsla , tillämpa ett straff, som endast bör drabba brottet, å olyckan eller det mindre vållandet.
Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 14 dennes på bordet lagda betänkanden: N:o 6, angående väckt motion om tillsättande af civila fängelsedirecteurer och upphörande af commendanternas i Rikets fästningar befattning med fängelsernes inre förhållanden; och j\:o 7, i anledning af väckt motion om förbud för anläggande af hållstugor vid kyrkorna. S. D. Återremitterades Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 14 dennes på bordet lagda betänkande, N:o 8, i anledning af väckt motion om upphörandet af all förhöjd tjenslårsberäkning vid ansökning till presterlig befordran. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Sorn Högv. Ståndet beviljat Prosten Sidner permission till lith. Uti R. St. Prot, 1844, 9 Sami. 21 t 162 Prot-Utdrag, den 18 September t844- niea 6 nästkommande Oetober, för alt i enskildta angelägenheter företaga en resa till hemorten, och då Comminister Janzon redan vore vah L lill suppleant i Bevillnings-Ulskottet; så skulle bemälde Comminister genom Utdrag af protoeollel legitimeras alt i berörde egenskap i sagde Utskott fungera under den Prosten Sidner beviljade permission. S. D. Föredrogs ånyo Kongl. Majlis Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående förhöjning af årliga anslagen af allmänna medel till folkundervisningens befrämjande: Denna Nådiga Proposition, jemte de i anledning deraf i Ståndet nu afgifne yttranden, remitterades till Statssaint Allmänna Besvärsoch EkonoiniÄJtskotten. S. D. Föredrogs ånyo Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående borgenärs rätt att, efter anstäldt utmätnings-försök använda hysättning.: Denna Nådiga Proposition, jemte tle i anledning deraf i Ståndet gjorde anföranden, remitterades till Lag-Utskottet. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande betänkanden:
Skrifvelser af d. 22 sisth Februarii och den 3 dennes : 1:0 med förslag till Lag för Banken, m. m.; 2:0 angående Bevillning af utdelningen å Trollhätte Canaloch Slussverks-Bolags actier. Remitterades till LagUtsk. nedannämnde den i dennes e. m. pä bordet lagda motioner af 1:0 Hr Hjerta, Lars, om utvidgad näringsfrihet; 2:0 Hr Hjerta, Lars, örn offentlighet vid Underdomstolar och Poliskamrar; 3:o Hr Dalman, Wilh. Fredr., angående ändring i stadgandet om skyldighet för domare att vid extra förrättningar på stallet utlemna protocoll och utslag. Vid förnyad föredragning af Hr Dalmans , Wilh. Fredr., d. 1 dennes e. m. på bordet lagda motion om förbättrande af landsvägarna, blef densamma till OeconomiUtsk. remitterad. Å nyo föredrogs Frih. Sprengtportens, Jacob Wilh., d. i dennes e. m. på bordet lagda motion, rörande brännvinsbränningen. Frih. Boye, Ludv.: Så vidt Frih. Sprengtportens motion angår s. k. fabriks-brännerianstalter, nödgas jag motsätta mig densamma, men skall ej nu uppehålla liden med en vederläggning, som jag tror mig redan hafva gifvit i anledning af en annan talares anförande förlidue gårdag. Remitterades till Bevilln.-Utskottet. Då nu å nyo föredrogs Hr af Robsahms, Carl Reinh., d. 1 dennes e. m. på bordet lagda motion om förhöjd tull å från Finland inkommande varor, blef densamma till Bevilln. -Utsk. remitterad. Föredrogs å nyo Gr. Löwenhjelm?, Gust., d. 1 dennes e. m. på bordet lagde motion om anslag till löner åt Landsfiscaler eller dessa tjensters afskaffande. 4 H. 3 iS Den 4 Mars f. m. Gr Löwenhjelm, Gust.: Främst önskar :jag betaga min motion ali personligen sårande egenskap.
— Alströmer, heines. Z04. — kock, kclrr Hdolpk, Hos.-Marfkalk. ^05 -— von Dinpen, Fulimagitg Herr klrrenlwr», ^okan Devid, L>s-!tgino. rf) ZOy. — iVlunck, Oiro Ld^nur, Hof. Marskalk, Stächallare. Zio. — Oarpslsn, ^sok>an kredric, Ornera! - !Vlsjor, 0. S. O. e) ZI2. — Ds Oscr lil Finspång, polian ^acoli, Ofwer-Kcmmarhcrre, R. N. O. Lvm. as Prcustissa Röda Örn. ziz. — von klaren, Öar!, Ofwerste, R. S. 0. 314. — 'koll, polian Lnrillo^her, Oenersl-Dieuisnant, 0. S. O. St. K. Zis. von krarlow, krsdrlc, Disuksnanr. «) Led. uti Lag»Utst. Led. uti Hemliga Utsk. r) Led. uti Bcwillnings-Ulst. Led. Uti Itsnco-Utff. efter Friherre LtscKelliörL. s)»Led. uti Bewillnings-Utst^ Riddare - Claren. r. Hu-r stilljastölr^ af Fårdala, Fulimagtig Herr Zoastr, (larl, Otwerste - Kammar Junkare, 0. N. 0. R S. O. a) 7. — 8^arre, chl-ciria Häol^la Llric, Ryttmästare.
Det är blott i en enda punkt, som jag ber att få anföra några ord emot den talare, som förklarat, att äfven om man gjorde rätt i att bevilja en eftergift, så vore likväl sjelfva det föreslagna sättet så ofullkomligt, att del innebure inom sig en skadlig orättvisa, hvarföre nian icke borde begagna det. Samme talare har anmärkt, att om t. ex. skatten till hälften skulle nedsättas för landslagen, så borde den blott till $ nedsättas för bergslagen, emedan bergslagen åtnjuter roteringsfrihet m. m. Men förhållandet är i sjelfva verket, att tiondeskatten är alldeles oberoende af hyttans belägenhet inom eller utom bergslag; denna skatts olikhet beror endast på malmens godhet och huru rik den är. Den enda skillnaden ligger deruti, att inom bergslag äro några friheter beviljade; men dessa verka så obetydligt pä tackjernslillverkningskostnaden, alt de icke kunna jemföras med liondeafgiften. Vidare har man äfven anmärkt, att mau borde fördela denna eftergift, så att den i mån af behof komme tackjernstillverkarne till godo. Denna fördelning, beroende af localmed flere förhållanden, är omöjlig att med någon rättvisa åstadkomma, och att försöka det vore att leda saken in i en vidlyftighet, hvarigenom man aldrig skulle komma till något resultat. Sedan nu öfverläggningen ansetts vara fulländad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om IL o. Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s förevar, utlåt., och blef denna propos. besvarad med starka ja, blande med nej; hvarefter H. Ex. förklarade, det han trott sig finna, att ja öfverröslat nej. Frih. Cederström begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos.: Den som bifaller StatsUlsk:s utlåt. N:o 33 litt. C, i anledn. af väckte motioner om upphörande af eller nedsättning uti den för tackjernstillverkningeu utgående tiondeafgift, voterar ja; Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, blifver berörde utlåt, af R. o. Ad. återremitteradt. Vid slutet af voteringen, hvarunder II.
Som om steken är rå eller bränd, om priserna falla, en pendant till bilden af » en gammal dansfru », om arbetarne strejka och affärerna gå illa, om hvilken vi meddelade i förra numret, bringa man begår fauter i priffen eller förföljes af vi i dag de behagliga dragen af en modern otur i viran? Hvem får lida, om, vid sista balettmästarinna. stjärnfallet, han, blott han blifvit förbigången, Josefine Gullberg tillhör en gammal » baletteller om alla andra vänner och bekanta fått släkt ». En halfbroder till henne, Carl Marvig, nordstjärnan, under det en enkel vase förirrat är nog ännu i friskt minne för en äldre genesig på mannens fosterländska bröst? Hvad skulle mannen då taga sig till, om han ej ration från medlet af 50-talet, då han var premierdansör vid k. operan i Stockholm. hade till hands sin åskledare, hustrun? Fru Gullberg föddes i Vasa 1 8 5 9, men har Och om någon gång så illa skulle hända, tillbringat sin ungdom i Ryssland, där hon reoch sådant händer nog en eller annan gång, dan vid 5 års ålder debuterade på dåvarande fast lyckligtvis ytterst sällan i vår moraliska kejserliga Alexanderteatern som dansös. Vid tid, om, sade jag, det någon gång så illa skulle 1 3 års ålder kom hon med sin familj till Sverige. hända, att en äkta man skulle glömma sig, Hela familjen, 6 syskon, utgjorde ett balettsälld. v. s. glömma att han är en äkta man; om skap, det Johannesénska, som under faderns han plötsligen skulle tro sig åter förflyttad till det glada ungkarlslifvet, hvems är väl då skulden? — Hustruns, naturligtvis hustruns. gen våga opponera sig mot det unga Sverige.
S. D. Föredrogs ånyo en af Herr Björck, med anledning af 56 § Riksdags-ordningen, den 8 dennes Prof.-Utdrag den 9 December 1857. väckt och tiå bordlagd motion, hvaruti föreslås det stadgande, att domstol må ega, att, sedan konkurs yppats och i orten vistande borgenärer blifvit hörde, samt gode män valde, medgifva gäldenären Iva månaders anstånd, innan offentlig stämning besiutes, tlerest af de närvarande borgenärerne de, som tala för minst två tredjedeiar af det anmäldta fordrings-beloppet, förena sig med gäldenären i anhållan derom. Hemitterades, jemte afgifna yttranden, til! DFöredrogs ånyo en af Herr Björck, med anledning af 56 § Riksdags-ordningen, den 8 dennes väckt och då bordlagd motion, hvaruti föreslås en författning, som stadgar, att Rikets .Ständers Bank samt de af Kongl. Maj:t oktrojerade Filialoch Privat-banker må, utan hinder af förbudet i 9 kap. G § Handels-bälken, såväl sjelfva gifva, som al andra taga den ränta, hvarom öfverenskommas kan.
Lön a 1° R.-d. 120: , NanjkapctS Tillöknings Gage ZO Coopvardie - Batsman med 20 R:d.' årslön, böra kill fyllnad i z?ff. om dagen i zme mana, der erhålla om dagen ^66 Den r2 Zebruarii. IS r.-st. hwar, som gör för 9» dagar 46: 42: — ,5 Dito i 9 mänader a dito 7o-' ^ — 117: 600 man S)öArtillerieManskap efter afdrag för Undcr-Officerare idiummer med os R:d. Lades pä Bordet. 3990:4Z Den 12 Zebruarik. 46? Föredrogs ett af Stats-Ulstottet inlemnadt sa lydande: Wördsamt Memorial! Wid Bilagan Litt. H. till Stats - Ut stöttets Betänkande, angående Stats-regleringen, innefattande Staten för Witterheten och de fria Konsterne, har anmärkning blifwit gjord, sä ival af 2.-ne Ledamöter utaf Högloft. Ridderstapet och Adel; Herr ?. och Herr k. krmtrLölä, svin utaf det Hederwärda Bonde-Ständet wid de 1Z00 R:d., som äro pä denna Stat upförde för Swensta Akademien. Herr könig förestår, att hela summan mätts indragas, sedan Akademien erhällit den rättigheten, som han anser mycket lönande, att utgifwaPostvch Inrikes Tibningarne. Herr krilitrlköld: Att som Akademien ester den tid ofwanberörde anflag wardt henne bewiljadr, stall erhällit en betydlig inkomst genom utgifivandet af Postoch Inrikes Tidningarne, sä trot han sig hafwa anledning förestå, att, ätminstone nu tills widare under Stats-Werkets närwarande högst knappa tillgäng, Summan mätte warda nedsatt till 1000 R:d., samt 500 R:d. sämedelst besparde.
BARONEN. Hélène! Vi ha rifvit hvarandra blodiga som vilda djur, vi ha blottat vår skam inför dessa alla gom glädjas åt vår undergång, ty här i salen ha 32 vi icke en vän; vårt barn skall hädanefter icke kunna tala om aktningsvärda föräldrar, aldrig gå ut i lifvet med en anbefallning från far och mor; han skall se hur hemmet är skydt, hur de gamla sitta ensamma föraktade, och så skall han fly oss en gång! FRIHERRINNAN. Hvad vill du då? BARONEN. Vi resa till utlandet sedan gården är såld! FRIHERRINNAN. Och börja kifvet om igen! Jag vet hur det går: du är tam i åtta dagar, och så skymfar du mig. BARONEN. Tänk, nu afgöres vårt öde där inne: Du kan icke påräkna ett godt ord af pastorn, som du nyss kallat lögnare; jag kan icke heller vänta någon miskund såsom känd för att vara okristen. O, jag skulle vilja ligga under ett rothvalf ute i skogen och sticka hufvudet under en sten så blygs jag. FRIHERRINNAN. Det är sant; prästen hatar oss båda två, och det kan gå som du sagt. Tala vid honom du! BARONEN. Om hvad? Om förlikning? FRIHERRINNAN. Om hvad du vill, bara det inte är för sent! Tänk om det vore för sent! Hvad vill den här 33 Alexandersson, som smyger omkring oss hela tiden? Jag är rädd för den mannen! BARONEN. Alexandersson är en hygglig karl! FRIHERRINNAN. Mot dig, ja, men inte mot mig! Jag har sett de där blickarna förr! Gå in till pastorn nu; men tag mig i hand först; jag är så rädd! BARONEN. För hvad, min vän, för hvad? FRIHERRINNAN. Jag vet inte. Allt, alla! BARONEN. Men inte för mig, dock? FRIHERRINNAN. Inte numera! Det är som om vi blifvit indragna i kvarnverket och fått kläderna mellan hjulen! Och alla dessa elaka människor stå och se på skrattande! Hvad ha vi gjort?