Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta vore anständigt, och kanske äfven klokt, Särdeles om Husbonden är en determinerad man, hvilken det väl kunde falla in att uppsäga sjelfva Inspectoren, i fall denne i oträngdt mål ville agera föi myndare. Tillämpningen häraf till närvarande fall är nog påtaglig, att ej behöfva någon vidare utläggning; Jag är således af deras tanka, som anse målet höra liänskjutas till Rikets ännu församlade Ständer. Faran af det obetydliga dröjsmålet är ingen. Skadan, att på några dagar umbära Justitiae-Omhudsmannen, då han dödt, är ej större, än skadan att på många ställen umbära honom, då han lefver. Efter någre vidare discourser, hvarunder i anseende till förmärkle mer och mindre skil jäklige åsigter proposition till Omröstning mkl Ja och Nej begärdes, blef denna proposition framställd och godkänd. Den som anser Protocolls-Utdrag till Expeditions-Secreteraren Richert höra från Stat a-X7 tskottets Be tänk a nelen. 655 Fullmäktige genast expedieras, i enlighet med 26 §. i Rikets Ständers Justi tias-Ombudsmans-Instruclion, och alt denna vidtagne åtgärd, uti Memorial hos Rikets Ständer anmäles: säger J a. Den det ej vill säger Nej. Vinner Nej, ankommer på vidare 11g, huru i slikt fall kommer att lörliållas. pröfni».5, Nej Vid härefter anstäldt upprop yttrade: Vice Talemannen Jon Jonsson Nej Fullmägligen Johan Ericsson Ja Talemannen Hyckert Fullmägtigen Longberg Ja Lagmannen Ullberg Ja Cominerce-Rådet Vegelin Stads-Majoren Vestin : Med fästadt afseende på föreskriftens klara ordalydelse och utan att ingå i vidare bedömande af af dess mening och afsigt röstar jag Ja Directeuren Schwan Rådmannen Fredin Ilof-Predikanlen Ruus Ja Fältprosten Fuchs Doctor Hedren Ja Nej Nej Nej 656 S t a t s-U t s k o 11 e t s Betan k and en.
Det särskildta namn af Hof-Cancellcr, hvarmed en af Stats-Rådets 9 Ledamöter nu är utmärkt , trodde Assessorn så mycket heldre kunna försvinna, som han hufvudsakeligen instämt med Utskottets pluralitet i det tillstyrkande , att de befattningar denna StatsRåds Ledamot hittills enskildt varit uppdragen under sådan benämning, måtte mera ändamåls-enligt varda till vederbörande Förvaltnings-chefers handläggning öfverlemnade ; 348 dock hade Assessoren väl ansett sig böra dela de 2:ne Ständs mening, sorn i Utskottet funnit, att ötver-inseendet å Riks-Archivet med Kongl, Boktryckeriet icke borde lemnäs till någon af Förvaltnings-cheferne, enär en möjlig försummelse å deras sida, att i behörig tid till Riks-Archivet aflemna de vid deras expeditioner haudlagde handlingar, naturligtvis fordrade beifran af en annan, än de sjelfve eller någon underordnad tjensteman , och hvarföre Assessoren (roit , att ert sådant öfverseende kunde af Konungen uppdragas åt hvilken af Stats-Råden sorn Han för godt funne, men hvaremot Assessoren för sin del hållit före, att allt hvad Riks-Archivet så väl som Kongl. Tryckeriet i öfrigt angick , eller i afseende på tjensteniäns tilloch afsättande derstädes med mera, som kunde fordra en ordentlig föredragning i Stats-Rådet, borde tillhöra Ecclesiastik Förvaltningens chef, heldst i annat fall, och med den vidsträcktare befattning nämnde gme Stånd föreslagit för den, som borde få berörde öfverinseende, skulle uppkomma en ytterligare föredragande Förvaltnings-chef för endast desse obetydlige angelägenheter, hvilket i Assessorens tanka vore alldeles olämpligt. Och har Assessoren sluteligen förklarat, att han ämnade särskildt för Constitutions - Utskottet väcka motion till rättelse och jemnkning uti Grundlagen i de delar, som denna af honom föreslagne förbättrade organisation och verksamhet af Stats-Rådet 249 kunds fordra; hvarjemte Herr Doctor Fornander a f g i f v i t det förslag till Stats-Rådets fördelning, som härhos finnes vidfogadt.
Förre årens behållne och återlefvere rade Medel Till serskilde behof anslagne Medel . Credit. Utgift: För Förvaltningen och Flottan: Aflöning Nybyggnad och Underhåll Exercice med Flottans bemanning . Spanmåls-upphandlingsoch Bagerikostnader ... Skrifmaterialier och Expenser Reseoch Tractaments-penningar . Oförutsedde utgifter Balance till påföljande året: Behållningar och Fordringar 392,692:23.— 391,829:43. 7. Carlskrona Station. Af denna Stations Räkenskaper hafva endast de för år 1836 blifvit i Kongl. Kammar-Rätten granskade med anmärkningar. Debet. Balance från föregående äret: Balance från föregående året: Afskrifning: Af hos Förvaltningen af Sjö-Ärenderna innestående medel af Stationens StatsAnslag 63,999: 39. 8. 97,613:21. 4. Af förre årens behållne medel 57,394:38. 9. Balance till följande året: Denna Stations Räkenskaper för år 1836 hafva i Kongl. KammarRätten blifvit granskade med anmärkningar, men anteckning om en så^ dan åtgärd saknas å 1837 års Hufvudbok. Debet. Balance från föregående året: Balance till påföljande året: Utgift: Underhåll, Beklädnad m. m Afskrifning af bespard Spanmål Diverse Sägei 305,439:24. 8. 220,207:15. - Balance till påföljande året: Götheborgs Station. Dess Räkenskaper hafva för år 1836 i Kongl. Kammar-Rätten granskats med anmärkningar, men för år 1837 ej undergått revision, af uppgifven anledning att Redogörelsen till Kongl. Kammar-Rätten inkommit först den 18 Junii detta år. Debet. Balance från föregående året:
Jag hemställer derföre, om ej återremiss af Utlåtandet kunde medgifvas. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: Herr Cederschjöld har visserligen rätt 12 H. 22 338 Den 14 Februari i. i sin anmärkning; Utskottet synes ej liafva sträckt sin åsigt af motionen så långt, som Herr Cederschjöld; men jag hemställer, om väl genom en återremiss af Utlåtandet kan vinnas något annat resultat, än att Utskottet förklarar, det ingen tillgång af Statsmedel finnes till de föreslagne kostnadernes bestridande. Dessutom får jag fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att i PresteStåndet blifvit väckt motion om anskaffande af en större byggnad till samlingsrum och Canzlier m. m. för de ofrälse RiksStånden; om detta förslag gillas och kommer att verkställas, blifva i samma byggnad rum att tillgå för Ståndens Archiver. Derföre synes mig förevarande fråga kunna förfalla. Herr RosenbladBernhard: För min del instämmer jag helt och hållet med Herr Cederschjöld. Jag tror det vara för oss vigtigt, att känna Riksdagshäfderne från förra tider. De böra finnas på ett ställe; och jag hemställer, om ej Statsverket kan äga tillgång att bekosta årligen 6oo Rrclr till lön för en Rikets Ständers Archivarie, och 200 R:dr till tryckning af nödige handlingar. Jag tror denna tillgång skulle lätt vinnas på RiksgäldsContorets Stat, der tjenster nyligen äro och vidare komma att indragas. Dessutom skulle, om sedelutgifningen från Riksgälds-Contoret upphörde, derigenom uppkomma en årlig besparing af flere tu - Den 14 Februari i. 33g sende Riksdaler, hvaraf en del kunde användas till ifrågavarande ändamål. Herr Cederschjöld:
Är åter skadan så svår, att fartyget ej kan sättas i sjövårdigt skick, då beräknas frakt endast i förhållande till den våg, det seglat vid nödhamnens anlöpande, i enlighet med de i § 5 bestämda grunder. Har i sistnämnda fall lastegare ej ombud på stället, vare då befålhafvaren skyldig att mot den lindrigaste frakt, som, enligt mäklares betyg, å den ort erhållas kan, med annat fartyg låta fortskaffa lasten till sin bestämmelse, eller, der sådan lågenhet ej finnes, lasten för egarens räkning upplägga; och åligge befålhafvaren att om åtgärden med lasten egaren eller lastemottagaren underrätta. Är lasten skadad eller af lått förderflig beskaffenhet och kan skada å densamma genom uppehållet befaras, förfare befålhafvaren såsom i § 179 sågs. Exped ifonsUtskottets Förslag till underd. Vägrar den, till hvilken lasten enligt konnonssementet ställd är, att, vid fartygets ankomst till lossningsort, densamma emottaga, eller vistas han ej å den ort och har ej ställt ombud för sig, eller uppehåller han eljest fartyget nied godsets lossning utöfver den liggetid, som i denna lag stadgad eller vid frakaftalet öfverenskommen år, eller förekommer anledning till osäkerhet för gäldande af frakt och andra omkostnader, eller har lasten blifvit i förvar nedsatt, såsom i § 98 sågs, då anmåle befålhafvaren förhållandet genom protest hos notarius publicus eller annan behörig tjensteman på stället och ege sedan, efter klarering af tull och andra afgifter, att, der ej lossning redan skett, gödset lossa, och genom offentligt utrop låta försälja så stor del deraf, som till allmänna umgälder, frakt saint ersättning för haveribidrag, öfverliggedagar, ytterligare uppehåll och nödiga kostnader fordras; besörje ock, der egaren ej på stället år, det öfriga godsets uppläggande under säker vård för hans räkning,och kungöre det honom på det i orten brukliga sätt. Ar, efter försäljning af gods, köpeskillingen otillräcklig att betåcka derå betingad frakt; vare befraktaren för bristen ansvarig. § 116.
Åkerhjelm i detta hänseende är bättre underrättad än jag, hoppas jag den värde Fribin behagar inför R. o. Ad. uplysa, hvilka fiender Sverige för närvaride eger. Såsom skäl för den K. Proposis bifallande, har Hr Gripenstedt yttrat åtskilligt, hvilket, jag erkänner det med nöje, är mycket väl sagdt. På mig har det emedlertid icke gjort något särdeles intryck, emedan de yttrade tankarne lill största delen utgjorde axiomer, sora alla känna och hvarom ingen tvist kan upsla. Hr Gripenstedt säger, alt man bör bevilja medlen till det afsedda ändamålet. Men del är just detta ändamål, som är insvept i dunkel och hvaröfver det vore nödigt att hafva någon upplysning. Jag klandrar visst icke de värde Herrarne i Konungens rådkammare, för det att de hysa betänklighet att yttra sig för mycket i detta kinkiga ämne. Jag vill / Den 1 November f. m. 189 icke belt oell hållet underkänna halten af det skäl, som bernias ifrån vädjandet till R. o. Ad:s urgamla sed, all förtroendefullt följa sin Konung och förlita sig på hans nitälskan för fäderneslandets hästa, ty denna känsla är ädel och bör derföre respekteras; men jag måtte, detta oaktadt, öppet uttala den mening, att del icke är rätt af Regeringen alt låta nationens representanter famla i ett fullkomligt mörker, i afseende å användandet af de medel, Regeringen af dem önskar. Jag ber få försöka att i korthet redogöra för sakens närvande ställning. K. M. har en gång förklarat, alt Sverige skall förblifva neutralt i den nu pågående striden. Denna förklaring har blifvit accepterad af de krigförande makterna och i den K. Propos. finnes icke den ringaste antydning derå, att vår neutralitet blifvit af någon hotad. Om nu K. M:s önskan och öf vertygelse är, alt denna neutralitet, som hittills lemnats aldeles oantastad, äfven hädanefter icke skall på några vilkor brytas, så måste jag bekänna, att det förefaller mig aldeles klart, att det bästa sättet att bevara denna neutralitet är, ali icke alls företaga några rustningar.
Den som krones af justeringsverket, som derpå sätter med tydliga tryckta boksläfver och med Kongl, krona deröfver ”1 Tunna”, är icke en laglig T:a, utan dertill måste läggas en åttondels T:a, innan den blifver laglig. Jag vill äfven fästa upmärksamheten på att det finnes provinser der man förstår med en T:a något helt annat, äfvensom derpå att det i Sveriges lag icke finnes bestämdt hvilken enhet skall begagnas vid mätning af en vara, som för mången jordbrukare utgör en betydlig del af hans produktion, nemi. potatis. Följden är att då Utsk:n sökt få reda på hvad som menas med en T:a potatis, så har man kommit till det resultat, att på olika ställen räknas en T:a potatis för 24, 32, 36, 40 och 42 kappar. Lägger jag då dertill att dessa kappar upmätas på somliga ställen rågade och på andra ställen strukna, så får jag säga att den der fordran, som jag har på en enhet, att vara noga bestämd till sin qvantitet är serdeles illa upfylld med T:n. Afven kol-iunnan är icke bestämd genom någon K. Förordn., utan lär mätas mycket olika, i olika trakter, och det fordras ett serskilt studium för att bestämma hvad denna T:a betyder i olika delar af Sverige. Då frågar jag om man på något sätt kan anse att under nuvar:de förhållanden T:n motsvarar, såsom mätande enhet, den enda ovil9 H. - II 162 Den 8 Juli e. m. korliga fordran man måste göra på en mätande enhet, den att vara till sitt mått fullkomligen bestämd. Vi skola komma ihåg att då vid kontrakters upgörande man kontraherar om en viss qvantitet varor, så måste man, för att bestämma denna qvantitet, mäta upp varan med en enhet och uttrycka antalet af de enheter, som motsvara varans myckenhet, men det hjelper icke att jag uttrycker antalet af dessa enheter i kontraktet, om icke enheten är bestämd. Jag anser derföre att en förändring i detta afseende vore jemnförlig med en realisation.
Ständer åsyftade besparing i förvaltningskostnaden, på densamma inverkande förhållanden. I sådant afseende hade Direktionen upplyst, att under dess förvaltning befunnes (lera andra mer och mindre betydliga fonder, hvilka för närvarande drabbades af dels inga dels högst obetydliga förvaltningskostnader, nemligen: l:o Arméens enskilda enkeoch pupillkassa, som stiftades år 1817 och hvars fond, utan något understöd från Statens sida, blifvit samlad ooh uppehållen dels genom ärliga afgifter af alla delegare i arrnéens pensionskassa och dels genom inträdesafgifter af dem, hvilka frivilligt i enkekassan ingått: utgörande kassans utlånade kapital för närvarande 630,000 R:dr, samt den till 370 pensionärer utgående årliga pensionssumman 33,000 R:dr. 2:o Kongl. Maj:ts fond i arméens enkeoch pupillkassa, 7,300 R:dr, eller årliga räntan af det gåfvokapital, som i nåder blifvit anslaget lill pensioner för militär-enkor och barn, att, enligt Kongl. Maj:ts nådiga förordnande, användas och särskildt redovisas, på sätt Kongl. Brefvet den 9 Februari 1819 föreskrifver, från hvilken fond för närvarande utgå årliga pensioner till 132 enkor och barn. 3:o Statsanslaget på 9:de Hufvudtiteln å 37,500 R:dr årligen till aflidna militärers i fattigdom efterlemnade enkors och barns pensionerande; hvilket anslag, intill år 1828 förvaltadt af Statskontoret, genom Kongl. Brefvet den 3 Januari nämnda år öfverflyttades till Direktionen öfver arméens pensionskassa, för vinnande of enhet i förvaltningen, och sedermera af Direktionen förvaltats i enlighet med Kongl, reglementet den 21 September 1833; åtnjutande för närvarande 970 enkor och barn årligt understöd från detta anslag. 4:o Den af aflidna Grefvinnan Sophie Horn, född Blomstedt, gjorda stiftelse för fattiga militär-enkors och barns pensionerande, hvars årliga inkomster, nu upp Bih. till R. St.
Ständer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionen. Den, som gillar Utskottets, af två stånd godkända, förslag, att å cogffurer sätta en införselstull af 1 ridr 32 sk. stycket, röstar ja; Hilt. till II. St. StatsUtskottets Memorial, N:o 302 den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, bibehålies gällande införselafgift å coeflurer, 25 r:dr för 100 r:drs värde. Voteringens resultat har varit 63 ja och 56 nej; och då alltså ja vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse ined ja-propositionen. 3:dje voteringen (enligt 21 punkten). Den, som anser, att hufvudrubriken fartyg, utländska, med tillbehör, bör, på sätt tr® stånd beslutat, förblifva oförändrad, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, kommer dervid att tilläggas ’’och båtar”. Voteringen har utvisat 44 ja och 75 nej; och då således nej vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med nej-propositionen. Den, som anser att, i öfverensstämmelse med tre stånds beslut, införselstullen för alla andra fartyg, utländska, med tillbehör (än strandade och såsom vrak sålda) bör bibehållas vid 25 r:dr för hvarje 100 r:dr af köpesumman, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, kommer denna tull att nedsättas till 20 r:dr. Omröstningen har utfallit med 72 ja och 47 nej; och enär således ja vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionen. 5: te voteringen (23 punkten).
Men om ock jag skulle medgiswa den wärfwade Soldatens rättighet till förutnämnde Försgnstingens understöd, pä hwad sätt skall han häraf kom» ma Dcn si December. ma i åtnjutande, hälst om han är sjuklig och ofärdig, dä denna Församling är belägen flere ja ku! handa 50 ja eller si re mil isrän den Garnizsn hwaruti hail tjent, samt denne icke heller har någon positiv rättighet, akt wid asskedetS erhållande sä vägra rätt brukbara och bchöfliga kläder än mindre penningar, utair sä utaf besia bekomma endast ert undcrhallsbref, pa en lumpen summa as s Lud-r B:co, och hwilken icke kan hända, förr än om ett är uifaller. Säkerligen medgifwen I Mine Herrur, detta behandlingssätt wara arnstigl, emot glia besia wära medlemmar, men aidramäft emot dem, som ärligt, redeligen sch manhafiigt fullgjort i 20, 2; a Zv är sine medborgerliga pligker såsom Soldater, och kan hända medelst förlust af hälsa eller as armar och ben: och borde man ej skäligen befara att (sä framt icke dygden och redligheten tilldelade hwar och en desi ucöfware en tillfredsställelse och särskild obcnämnelig men dock ojämförlig belöning) att den sa olycklige wärswade Soldaten, genom en dylik behandling lätteligen kunde falla pä den rån» kan, att göra en jämförelse med sitt ras, emot den störste misidädares, som för sina vadla och lagstcidande brott wäl sitter innesluten inom galler och bommar, men njuter dock i ymnigare matt alla liswetS förnödenheter af kläder, föda, rum och wärme, som den afskedade och osta i Rikets tjenst ofärdig blefne Soldaten anses böra kunna fä för A eller lät ock wa« ra 20 R:dr om äret; och kunde icke den ofwannämnde jämförelsen lätteligen förleda en i ett eller annae afseende afskedad Soldat, att blifwa brottsling eller samhällets waldswcrkare.
Reservanten har ledt sig till sitt lolkningssätt från den förutsättning att då de förrättningar, som tillkomma Const.Utsk. på grund af 29 § Riksd.Ordn., icke skulle kunna hänföras till hvad som bör förstås med väckande af frågor till afgörande i RiksStms plena, den behörighet, som 37 § Riksd.Ordn. tillerkänner Utsk. att väcka frågor, skulle vara utan all betydelse derest icke behandlingen finge sträckas lill andra ärender än som 29 § afser; Men hvem kan väl, utan förnärmande af en sund logik förneka, att hemställanden rörande tillämpning af 106 eller 107 §§:ne R. F., såsom påföljd för anmärkta förseelser, utgöra väckta frågor till af görande i RiksSt:ns plena? och kan väl denna egenskap rimligen frånkännas Const.Utsk:s förslag till grundlagsförändringar derföre att det slutliga afgörande! af dessa grundlagsförslag icke eger rum förr än vid en påföljande riksdag? Mig synes alt härom icke bör kunna vara olika meningar. Den siste värde talaren har såsom skäl för Utsk:s åtgärd erinrat att R. St. vid föregtde riksdagar tillämpat grundlagen så, som Ulsk:s majoritet nu vill hafva det. Jag tror likväl att denna praxis, 360 Den 10 Maj f. m. Sfven om den någon gång fått insteg, måsle stå tillbaka för grundlagens tydliga föreskrift. Det torde vara i friskt minne att efter införandet af det nya Statsskicket, liar, vid ett tillfälle tryckfrihetslagen blifvit ändrad, utan att de i grundlagen bestämda föreskrifterne iakttogos i afseende på ärendets hvilande lill påföljande riksdag. Jag hemställer till den värde talaren, om, derföre alt det en gång inträffat, det äfven en annan gång bör få ske. Konscqvenserne af ett dylikt tolkningssätt skulle dessutom blifva af den mest vidtutseende art. [Ir Lagerheim har fästat upmärksamhelen derpå, all då Const. Utsk., i följd af detta tolkningssätt, vore oförhindradt att bos II.
Då, efter hvad mig är bekant, Presteoch BondeStm, vid pröfningen af LagUlsk:s uti betänk. N:o 67 framstäldta förslag lill lag för utrikes vexlar, hafva antagit den af BorgareSt. beslutade redaktionen af 36 §, men denna redaktion, för så vidt jag fattat den, är mindre tydlig än den af R. o. Ad. beslutade; så, och enär det icke gifves någon annan utväg numera all förändra den af 3 Stånd antagna redaktionen, hemställer jag huruvida ej R. o. Ad. skulle vilja inbjuda Preste-, Borgareoch BondeStm att förena sig uti den af R. o. Ad. beslutade redaktion. Hr Akerman, Fredr.: Äfven jag ber att få yttra samma önskan, som Gr. Sparre, och tviflar ingalunda att, då saken förblifver densamma, men en större tydlighet vinnes i uttryck, de öfriga Stånden ju skola finnas benägne att antaga den föreslagna inbjudningen. Uppå i anledn. häraf framställd propos. beslöt R. o. Ad. att, genom uldr. af prot., inbjuda de öfrige RiksStm att instämma i det, i afseende på 36 § af det i LagUtsk:s betänk. N:o 67 afgifna lagförslag, af R. o. Ad. fattade beslut. Sedan härefter de öfrige RiksStms Hrr Talmän oell ledamöter af den stora deputation, som i dag skulle uppvakta DD. MM. i anledning af Deras återkomst till hufvudstaden, hade ankommit, afgick den stora deputationen kl. nära £ till 1 från riddarhuset till K. slottet, der Hr Gr. o. Landtm, för DD. MM. tolkade RiksStms underd. vördnad och lyckönskan. Till följd af R. o. Ad:s, före ankomsten af de öfrige RiksStms medlemmar fattade beslut, åtskiljdes R. o. Ad. då depulationen afgick från riddarhuset samt R. o. Ad:s medlemmar af deputationen efter uppvaktningens slut kl. 1 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. 352 Den 21 September.
Att den är ämnad för läsning synes ock deraf, att till densamma finnas bifogade tvenne visor, en morgonoch en afton-visa ”på den thonen: ”All Christenhet betänck”.” Alla de tre skådespel, dem vi nu betraktat, hafva, om ock med en eller annan obetydlig afvikelse, dock temligen troget hållit sig till bibelordet och blott åsyftat att i en ny form framställa den bibliska berättelsen. Det kan derföre med skäl ifrågasättas, om de varit skrifna för scenen eller om de icke snarare varit en slags andaktsböcker. Vi öfvergå nu till ett par dramer från samma tid, hvilka äfven hämtat sina ämnen från biblen, men hvilka dock med bibehållande af den allvarliga religiösa stämningen mera fritt behandlat dem. Författarna söka på egen hand fortdikta i biblens anda, hvadan dessa stycken ännu mera än det stränga bibeldramat påminna om mysterierna. Så är förhållandet med: ”De Creatione Mundi” eller ”Om Meniskiones skapelse och hennes Fall. Enn lithen Tractat upå rijm.” Den finnes i handskrift på kgl. biblioteket i Stockholm och påträffas jemte ”Belial” och ”Holofernis och Judiths comedia” uti ett samlingsband från år 1599233. Emedan detta band tillhört riksantiquarien Martin Aschaneus, antager Hammarsköld, att alla dessa stycken skulle vara af honom författade. Men egande-rätt är ej att förblanda med författare-rätten till ett arbete, och innan bättre bevis för Aschanei författarskap kan företes, måste det derföre frånkännas honom; och det så mycket snarare, som dessa stycken svårligen kunna hafva samma författare. ”Om Meniskiones Skapelse och hennes Fall” har jemte ”Belial” af Klemming blifvit utgifvet 1864234. Stycket saknar icke allenast scenutan äfven akt-indelning; men utaf den genom Aschaneus gjorda anteckningen; ”Agerat synes, att det blifvit uppfördt. För öfrigt har det både prolog och epilog.