Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Proposition, angående utbyte af ett häradshöfdingen i Öfre Fryksdal-! -arnt Öfre och Nedre Elfvedal* tingslagers domsaga pålön anslaget qvarnställe. 41. dito angående utbyte af indragne pukslagare-bostället Hvetlanda Thomasoch Kulla-gårdarna, emot häradshöfdingebostället Repperda Drakegården i Jönköpings län.' 42. dito angående pension från allmänna indragnings-staten åt läka vid straffoch arbets-fängelset i Malmö, C. 11. An - rén dersson. 43. dito angående pension åt regements-kommissarien J. L. Åberg vid afskedstagande . 44. dito om understöd af allmänna medel åt tull-statens enskilda pen sion s-inrättning. 45. dito angående försäljning af det s. k. material-huset N:o 274 i Kalmar stads vestra qvarter. 46. Skrifvelse, om upphörande af den till Ståts-verket. nu ingående arren de-afgift för Carl Gustafs stads krono-tull-mjölqvarn, -47. Proposition, angående förhöjning af de länsmännen tillkommande pensioner å allmänna indragnings-staten. 48. dito angående utsträckning af nämndemäns rätt till skjutsoch traktaments-ersättning, för syner och andra förrättningar. 49. dito angående anslag till lindring i de kostnader, Carlskrona stad, till följd af kolera-farsotens härjande derstädes, fått vidkännas. 50. dito angående beviljande af ett räntefritt lån till Stockholms stad,. för bestridande af de kostnader, staden i anledning af kolera-farsotens härjande derstädes fått vidkännas. 51. Proposition, angående anslag'till auditören Georg Schentz och hans son, för en af dem uppfunnen maschin för uträkning och trycning af mathematiska tabeller. Proposition, angående försäljning af åtskilliga kronan tillhöriga byggnader och. tomter i Götheborg, samt försäljnings medlens användande till nya artill eriförråds-byggn aders uppfö rande derstädes.
R:dr och Andre Landtmätarne till 900 R:dr Riksmynt årligen, eller för samtlige Förste och Andre Landtmätarne i rikets alla län, till 64,800 Riksdaler; hade Öfver-Direktören, beträffande dessa anslags tillräcklighet äfven för framtiden, i underdånighet yttrat, att, hvad anginge alla förenämnde embetsoch tjenstemäns samt betjentes löneförmåner, Öfver-Direktören, för sin del, ansåge desamma hvarken böra höjas eller minskas, utan fortfarande med oförändradi belopp utgå, men att, beträffande deremot anslagen lill skrifvare-biträde samt till gratifikationer åt extra ordinarie tjenstemän och betjente inom General-Landtmäteri-Kontoret, dessa anslag icke vore för behofvet tillräckliga, i hvilket afseende Öfver-Direktören hufvudsakligen anfört: att då år 1840 endast 530 ärenden till General-Landtmäteri-Kontoret inkommo och 654 expeditioner derifrån ulgingo, göromålen vid berörde embetsverk sedermera så betydligt ökats, alt år 1849 inkommo 1,079 ärenden och utgingo 1,192 expeditioner, samt att inkomna ärendena år 1858 utgjorde 1,818 och de utgående expeditionernas antal 2,407, allt på Landlmäteri-Sekreterarens och Öfver-Ingeniörens föredragning, obe - 8 Bil. N:o 4 till Kongl. Majds Nåd.
Ad:s Secreterare icke borde i fullgörandet af sina tjensleäligganden kunna förhindras af något Statens embete, hvarföre ock R. o. Ad:s särskilda tillåtelse i detta hänseende vid 1817—1818 års riksdag befans nödigt för den dä utnämnde Ridd.Secret. Lagerheim, samt den af en och annan yttrade farhågan, att Ridd.Sedet. skulle under liden mellan riksdagarne, så vida han icke derjemte innehade ett Statens embete, sakna tillräcklig sysselsättning och tillfälle alt underhålla och förkofra sin skicklighet, icke i någon måtto kunde anses vara af erfarenheten bekräftad, utan tverlom inträffa kunde, att detta embete antingen genom dermed förenade särdeles trägna göromål eller i följd af dessas beskaffenhet, snarare förhindra honom från den åsyftade fördelen, hvarförutan Ridd.- Secret., då tiden sådant medgifver, äger tillfälle till en både angenäm och särdeles för hans tjenstgöring ganska passande och äfven gagnande verksamhet mellan riksdagarne genom studium och ordnande af de historiska skatter, hvilka i Ridd.archivet förvaras; så och då den tjensteman, som för närvar., såsom Directionen äger anledn. förmoda till R. o. Ad:s fullkomliga nöje, förrättar Ridd.- Secret.sysslan, vid sin ansökning till tjensten icke fästat något villkor om ändring i nu gällande stadgande; funno Directionens bemälde Hrr ledamöter för sin del någon förändring deraf icke vara af behofvet påkallad, och ansågo sig fördenskull böra afstyrka bifall till den af Hr Frih. Toll väckta ofvanberörde motion. Hr Kammarherren Frih. Boye åberopade derjemte sitt till R. o. Ad-.s prot. d. 17 sisth Aug. e. m. afgifna, remissen bifogade yttrande. Hr Banco-commissarien Brakel var af skiljaktig mening och anförde:
Jag tror, att lånet efter Utskottets förslag skulle komma att bära sig jerat och rätt. Likväl underställer jag, om icke mycken säkerhet ligger uti möjligheten att med fördel kunna få uppköpa Obligationer under det värde, hvartill de äro förskrifne. Detta är en omständighet, som ej ingår i calculen att få lånet på al-pari, och som ej blifvit upptagen i Utskottets calcul, men hvilken nära gränsar till säker beräkning. Hvad här blifvit yttradt om förvaltningskoslnaderne, är besvaradt af den Ledamot, hvilken upplyst, att vi redan hafva ett gammalt Förvaltningsverk, som ändock skall äga rum, att dertill använda. Jag antager Herr Rosenblads modification, helst Ridderskapet och Adeln torde behjerta, att Utskottets förslag blott innehåller ett minimum, och att det icke är RiksgäldsContoiret betaget, att uppgöra lånet på så förmonliga vilkor, man kan erhålla. Grefve Björnstjerna: I anledning af en Ledamots yttrande, att jag skulle haft förklenliga yttranden om vår Representa - Den 3 Man e. m. 2o5 tion, får jag endast svara, att jag följt ett efterdöme, som jag är öfvertygad, att han icke jäfvar, nemligen hans eget, då han för icke längesedan beklagade, att elnna länge Riksdagen varat, något godt icke kunde komma derifrån. På det man icke måtte vränga mina ord, skall jag åter upprepa hvad jag yttrade. Jag sade, att denna Representation, äfven utan att betraktas under en högre synpunkt, men endast såsom verktyg eller tillverkningsmachin af Lagar och Författningar, från sina fyra olika håll icke kan frambringa något i system, och således icke något godt. För att ej längre upptaga Ridderskapets och Adelns tid med denna episod, vill jag öfvergå till ämnet, och förena mig i Herr Rosenblads modification, eller 8 procents rabatt såsom maximum. Herr Rosenblad:
Beträffande den af Utskottet gjorda hemställan, att, utan rubbning af hvad angående nu varande antalet elever är stadgadt1, till Kongl. Majit må öfverlemnas att, med afseende å folkmängden och inom hvarje ort befintliga döfstummas antal, bestämma de tillökade friplatsernas fördelning emellan Stockholms stad och de olika Stiften, så att en billig proportion dem emellan på Troi. Uldr. d. 12 Aug 1840. 499 det liela må blifva beredd, fann Slåndet för godt densamma bifalla, Afstyrkandet af anslag till localens utvidgande godkändes. Slutligen biföll Ståndet, alt de å denna Titel varande öfriga anslag, hvarom något serskildt yttrande nu icke förekommit, må, till enahanda belopp som hittills, å stat uppföras. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets memorial N:o 215, angående återremiss å Utlåtandet N:o 58, angående reglering af Sjunde Ilufvud-Titeln. Lades till handlingarne. S. I).
Jag tror, att hvad man i synnerhet åsyftar, att nemligen sammanblanda dem, måste vara för att för alltid aflägsna all granskning, huru till Hospitalerne dragits, hvad som förr varit tillräckligt för både dem och Lazaretterne. Jag skulle tro, att om Ridderskapet och Adeln bifaller Betänkandet, återstod för mig enskilt den ledsamheten att icke kunna få vidare förklaring på den an - Den i3 No vein ber e. m. 253 märkning jag gjorde, då remissen skedde, att Utskotten borde utreda, huru förhållandet var dermed, att vilkoret för afgiften ej blifvit uppfyldt, att nemligen Lazarettsfonden skulle bidraga efter säng-antalet. Utskotten hafva gifvit ett undvikande svar, då de sagt, att jag misstagit mig om namnet. Men det är förlåtligt, ty det står i Skrifvelsen Hospitalsoch Lazarelts-fonden. Den har varit en, och sedan blifvit delad i två; då man skulle finna, att man kunde få från Curhusen något understöd för Lazarettet Jag skulle tro, att om, såsom Bevillningsoch StatsUtskotlen föreslagit, redovisningen blifver åtskild , återstod en möjlighet att finna, 0111 Hospitalsfonden bidrager, som den bör, eller om den ej fråndragit Lazarettet! all den hjelp de förut erhållit. Om så är, återstår för Rikets Ständer vid nästa Riksdag att begära en granskning, då det måste upptäckas, att de haft bidrag, och att i sjelfva donalionerne vilkor finnas till förmån för Lazaretten. Derföre tillstyrker jag hvad Utskotten föreslagit, men ifall Ridderskapet och Adeln skulle bevilja återremiss, hvilket jag ej annars yrkar, anhåller jag, att Utskotten måtte utreda hvad jag begärt, eller om Hospitalsfonden bidragit hvad den bort göra. Herr von Hartmansdorff V Herr Fljerta sammanblandar här två olika frågor och inrättningar, Hospitalerne och Lazaretterne. 254 Den i3 November e. rn.
: ; 590,739:27. so. Utgifter utom Riks-Staten 124,134:24.6. enligt 1836 års Riks-Stat. 11,117,387:34.7. enligt Extra Stats-Regle rinSen • 261,250:38. 4. 11,502/773: 1. 5. Afskrifning af redoviste eller ersatte Förskott samt liqviderade Lån , 333,317: 41. - Ökade Reservationer 443:17. — Tillgångar och Fordringar vid årets slut, sedan Skul derne blifvit afräknade ., 4,538,427:32. 4. Debet. Tillgångar och Fordringar vid årets början, sedan Skulderne afräknats 4,538,427:32. 4. Inkomster: Debiterad Uppbörd 11,683,258: 9.— Stats-fyllnads-Summan . 1,145,190: — Återdebitering af såsom Stats-Utgifter afförde Förskotter och Lån 94,503: 31. 1. Summa B:co R:dr 17,622,998:12. 5. Credit. Afkortning å Inkomsterne' 557,348:14. 7. Utgifter: utom Riks-Staten 135,951:40.10. enligt 1837 års Riks-Stat 11,300,694:40. Öfverskott af Besparingar till Rikets Ständers Riks gälds-Contors disposition 621,068:15. 1. Afskrifningar af redoviste och ersatte Förskott samt liqviderade Ökade Reservationer 202,474: 23. ii. Tillgångar och Fordringar vid årets slut, sedan Skul derne derifrån blifvit afdragne . 4,466,464:13. 3. Summa B:co R:dr 17,622,998:12. 5. Ofvanstående
I anledning af detta moment skall jag utbedja mig få till Ridd. och Adelu framställa en principfråga. Månne det är rätt att en författare i everdeliga tider anses vara ägare till en skrift? En skrift skulle möjligen derigenom alltid komma att befinna sig i samma dåliga skick, som då den först utkom, och allmänheten vara nödsakad att betala för den dåliga upplagan detsamma, som en vacker upplaga skulle kosta. Det skulle äfven kunna hända, att allmänheten alldeles gick i mistning af en product, som borde tillhöra det Den 29 Januari i f. m. 2l3 allmänna. Förhållandet i detta afseende är helt olika i andra länder. I England är äganderätten till en skrift endast utsträckt lill 28 år, om författaren lefver så länge, annars blott i hans lifstid; i Frankrike 5o år efter författarens död. Jag föreslår, att vi mätte gå en medelväg, och bestämma att äganderätten till en skrift må fortfara i 25 år efter författarens död. Friherre Rålamb: Den af Grefve Frölich framställde anmärkning har äfven varit under öfverläggning inom Utskottet, och der länge discuterad; men Utskottet har icke kunnat ingå i detta förslag, såsom för nära ingripande i äganderätten och arfvingars anspråk. Vi hafva således icke kunnat föreslå denna praescriptionstid. Herr Cederschjöld: Jag har mycket begrundat detta ämne, och har svårt att förlika den enskiltas äganderätt i detta afseende, med det allmännas fordringar. Jag tror, att man bör mera hafva afseende på deri tid, som skriften saknats i Bokhandeln, än på den, som förlupit sedan Författaren dog. Så länge tillgång finnes i Bokhandeln, kan författarens äganderätt icke bestridas. Men när vissa år förflutit sedan skriften upphörde att finnas uti Bokhandeln, har Författaren, eller hans rätts innehafvare, negativt afsagt sig all äganderätt till densamma. Jag skulle derföre föreslå, att se - Den 39 Jan ua rii f. ra. dan i5 år förflutet från det Boken utgått ur Bokhandeln, hvem som heldst må tiga att omtrycka densamma. Grefve Frölich: Jag skalle visserli gen instämma med den siste talaren om det icke vore svårt att bevisa, hvad sorn förstås med en utgången skrift.
Det var henne icke möjligt att sätta sig in i de många affärer och förhållanden, som han rörde sig i, men hon försökte lära sig förstå så mycket som möjligt, och sålunda kom hon efter hand in i och fick intresse för många af Curtmanns företag. Hon visste, hvilka jernbruk som gåfvo största afkastningen och hvilka aktier man helst skulle önska att få sålda. Hon följde med alla förberedelser, som gjordes vid tegelverket, som för ett par år sedan blifvit uppfördt utanför staden, och kände alla de dugligaste arbetarne der ute. Hon hade besökt sin mans egendomar och förstod, att den vackrast belägna icke betalade sig, men kanske ännu en tid kunde behållas. Hon såg hur stadens bank, der hon sjelf hade arbetat, fick större och större anseende, men ansåg icke sin mans misstankar ogrundade, att der fans en af den högre tjenstemannapersonalen, som kanske icke var alldeles att lita på. Det förvånade ofta henne sjelf, hur hon med sådan ifver och intresse kunde fördjupa sig i alla slags affärer och penningefrågor, men hennes man hade intet deremot, Hon talade aldrig i otid, och när hon gaf honom råd, lyssnade han icke ogerna dertill. Både han sjelf och hans hus hade intagit en helt annan plats i folks uppfattning, sedan Nina hade börjat göra sitt inflytande gällande. Så lefde de tillsamman som ett kompaniskap, som omständigheterna hade fört samman, — en firma, som en tid såg ut att nödgas göra bankrutt, men som kom öfver krisen och nu arbetade tillsammans med tillfredsställande resultat. Nina hade vetat, att hon aldrig skulle komma att älska sin man, men under den första tiden hade hon trott, att han skulle blifva hennes goda vän och beskyddare. Nu hade hon helt och hållet uppgifvit alla tankar på att komma i något andligt förhållande till honom. En man som han saknade alla förutsättningar till att öfver hufvud taget komma i ett andligt förhållande till någon som helst. Han var kall som is. Nina såg i honom en kraft, en ganska stor kraft, men som hittills endast användts till hans egen nytta. Hennes sträfvanden voro nu att mot hans vilja, försigtigt och klokt använda den till andras. Curtmann, som först hade varit förälskad i sin hustru och sedan nästan hatat henne, fick småningom en alldeles öfverraskande känsla för henne.
Får och Baggar, och hvilka alltid varit till finnandes , utom då i våta ar händelser inträffat, att antalet genom sjukdomar blifvit förmindskadt, hvarföre Herr Bruks-Patron nu gjort försök med Engelska får, som han anskaffat, och hvilka syntes trifvas väl, samt äga god framgång. Syne-Bätten tog nu man-gården och ägorna i ögonsigte och befanns, som följer: Mangarden. 1:0 En byggnad, 17! aln långlig alnar bred och 9 hvarf hög på sylin, täckt med tegel. Henna byggnad, sorn består af ?:ne rum med förstuga , är i behållet stånd , samt sedan förra Syneförrättningen med nya fönster och golf samt tapetpr i rummen försedd. 2:0 En byggnad venster på gården, 16 aln. lång, 6 3 alp. bred, består af 2:ne bodar öfver hvarandra samt källare och svale derintill, med kammare ofvanpå, alltsammans under ett taklag, täckt med rör, är till tak och väggar i godt stånd, samt uti rummen, sedan sista syn, nytt golf inlagdt. 3:0 Ilen 7 Juli. 86§ 3:0 Tvänne smärre tillhopalagde bodar, 6-| aln. i längden och 7^ dito i bredden , täckte med rör, och funnos i hjelpligt ständ. 4:0 Ett portlider med tak öfver samt en slöjdbod derintill, under ett taklag, 15^ alnar långt, 7 aln. bredt, uppsatt är 1788. I behållet stånd. 5:0 Ett brygghus, 7- aln. långt, 87 aln. bredt, täckt med rör, i hjelpligt stånd då kroppåsen lagas och den ena gafveln brädfordras. 6:0 Ett hemligt hus, i försvarligt stånd. En tröskloge med 2:ne golf, ig| aln. lång, 95 aln. bred, täckt med rör, befanns i behållet stånd. 2:0 Ett fähus med skulle, il alnar långt, g aln. bredt och 11 hvarf högt på syllen, täckt med rör, i godt stånd. 3:0
Riksdags-Ordningen hämtat tillräcklig anledning att inkomma med sitt förslag, ty denna § innehåller: att, då Ståndens skiljaktiga beslut genom Protocolls-Utdrag (icke genom åtetremiss) meddelas ett Utskott, skall det uppgöra och inkomma med ett jemknings-för.slag. Af denna anledning, och då man ännu icke känner, att Borgareoch Bonde-Stånden fattat något beslut i afseende pä jemkningen, tror jag skäligen, att Ridderskapet och Adeln har sig öppet att försöka en sådan, utan att i hufvudsaken frångå sin förra mening. Grefve von Platen har anfört, att han funnit det vara rigtigt, att till Kongl. Maj:t öfverlemna det svar, att Ständerna åt Kongl. Majtt öfverlemna vidtagandet af de åtgärder Honom godt syr/es till förberedande af den önskade reorganisationen. Det torde vara i sådan syftning, som ett svar till Kongl. Maj;t bör ställas. Jag vågar således vördsamt föreslå följande Utkast till Riksens Ständers svar till Kongl. Maj;t: Riksens Ständer hafva, i anseende till de många och vigtiga mål, som under innevarande Riksdag förevarit, icke medhunnit ingå i en fullständig pröfning af Särskildta Utskottets förevarande Betänkande, hvarföre Riksens Ständer i underdånighet öfverlemna berörde Betänkande, med underdånig anhållan, att Kongl. Majit täcktes, i anledning deraf, intill Ridd. o. Ad. Fröt. XI. Band. 4a 658 Den 1^ December. nästa Riksdag vidtaga de förberedande åtgärder Kongl. Maj:t kunde linna tjenliga. Jag vågar vördsamt fästa uppmärksamheten dervid, att , såsom Grefve Löwenhjelm anfört, ämnet skulle blifva aflt för sönderstyckadt , och föga låta förena sig till något sammanhängande helt, om man skulle företaga dess pröfning i de minsta detailler. Men dä några hufvudgrunder deruti finnas, hvarom tankarne äro helt stridiga, tror jag icke de kunna afgöras, förr än en discussion föregått.
S/csa c/er c-/ "cravev /dav/c/Aer //cc//>cc /de/a///r^, oo/c /L-c/cca^e/r ccac/o/a-cc/re c/d //c/voccv Sraccc/e/' a/cc/ c/o/ccv accvra vccacmcca/omvr o//c c/e v/.öc7, vom /aac/accr ^öev/a^erv cra"rccZ-crac/o. Linner stadgadt varit." LovFl. lVIajit förl/lifver ldiliet8 8tgnder med gli XonAl. l^gd oelt ^/nne8t 8tiid86 vglbevgFen. Dgtnm ut 8Ujg,g. e ^ Li I. F 0 tt ^ IV. L. 7d>rreL/ccc//r. /?//-. t//r /r. i5c. /rot. /S/o oc/t /<?// 1 Lmr/. / .72 //g/c. 1 2 Lo,rg/. Mr/.-tL ^V:o 104. cr/ p o<oeo//c^ ö/uer ^aslr^/Le-Depar/eme^lers ^rc?rr/c/r ^ /rä^e/ r'n/o> Ma/.^ Iv«?r^7rAL» r 8^«k8-1!äc/et a 8loe/»- ?ro/?rr8 cle/r Is peiruarr /8^/.
Att Rustoch Rotehållare med nöje skulle ingå uti ett sådant förslag vågar jag tro, då ingen lärer kunna bestrida att Rustningsoch Roteringsbesväret är det tungaste af Landets onera, synnerligast desse sednare tider då så många uniformsoch andra förändringar, fäster en beständig omtanka för desse ämnen vid Landtmannens öfrige tunga omsorger. Sverige» läge i ekomiskt och fysiskt afseende är ej det fördelaktigaste; vi hafva att kämpa med ett härdt climat som fordrar större ansträngning för frambringandet af jordens alster än många andra länder. Men i Geografiskt afseende äro vi ojemförligt lyckligare ani de fleste Europas Folk, och Scandinavien skall må hända sist af alla behöfva blanda sig i de strider, som synas färdige att utbryta i andra Länder till frihetens förtryck och dess försvar. Jag och de fleste inom denna vördnadsvärda samling, lärer icke kunna förse aflägsenheten af de faror som kunde hota vår sjelfständighet och påkalla vårt försvar. Konungens vishet kan förutse denna aflägsenhet, och jag vågar hysa den förhoppning att, om indragning af Indelta Arméen under fredstid är som jag sökt korrt utreda ledande till förökade stridskrafter vid ett utbrytande krig Hans Maj:t lärer taga i nådig beräkning så val Den 7 Mar ti i. denna som öfriga utvägar hvilka Representationen föreslagit till minskandet af landets bördor och befordrandet af dess välstånd. Herr Silfverberg, Magnus Didric', I anledning af den väckte motionen angå* ende etablerandet af PrivatBanker, anhåller jag att få utveckla de grunder, hvarföre jag tror att inrättandet af sådane Banker, icke med grundadt hopp om bestånd är verkställbart , och icke eller förmår åstadkomma det dermed åsyftade ändamål, att till någon del afhjelpa den öfverklagade penningeförlägenheten.
Kommissariatets förvaltning kommit att en längre tid fortfara, men räkenskaperna ej afslutats förr än alla på Kommissariatets åtgärd beroende frågor blifvit tili slut bragta, redovisningen för ifrågavarande vigtiga och omfattande förvaltning derigenom skulle till en aflägsen framtid blifvit fördröjd. Då General-krigs-kommissariatet, till åtlydnad af Eders Kongl. Majtts derom gifna nådiga befallning, nu går att öfver hvad sålunda af Rikets Ständers Revisorer blifvit anmärkt afgifva underdånigt utlåtande, skulle det tvifvelsutan, för att ådagalägga behörigheten af Kommissariatets förfarande, vara tillfyllestgörande att endast åberopa den jemväl af Revisorerne citerade 9 § af Eders Kongl. Majtts den 17 Mars 1854 utfärdade nådiga instruktion, hvarigenom någon årlig redovisning ingalunda blifvit anbefalld, utan Kommissaritet endast fått sig ålagdt, att öfver alla i och — 264 — för rustningarna använda medel med största skyndsamhet afsluta behörig hufvudbok, att, jemte tillhörande räkenskaper och afgjorda anmärkningsmål, till Eders Kongl. Mai:ts och Kikets Kammar-rätt aflemnas; i följd hvaraf äfven Kommissariatet till den åt ifrågavarande § gifna tolkning egt desto större anledning som en fullkomligt lika föresknft i den af Eders Kongl. Majit under den 26 Maj 1848 för det då organiserade serskilda General-krigs-kommissariatet utfärdade instruktion blifvit af nämnde Kommissariat på enahanda sätt tillämpad, utan alt någon anmärkning från Kikets Ständers Revisorers sida deraf föranlcdts. Men då Kevisorerne i den afgifna berättelsen fullkomligen riktigt yttrat, det lätt förklarliga skäl hindrade
Maj:ts nådiga Proposi - 54 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. tion gifver vid handen, stridiga åsigter inom Wermland uttalat sig i fråga om ändamålsenligheten af åtskilliga delar utaf den för ifrågavarande jernvågsanlåggning utstakade sträckning, samt i följd deraf denna sträckning icke i sin helhet vid innevarande riksdag torde böra definitivt bestämmas, anser likväl Utskottet af vigt, att Rikets Ständer nu icke allenast uttala sin åsigt om angelägenheten af nordvestra stambanans anläggande, utan ock bestämma, att ifrågavarande bana skall, i enlighet med hvad såväl af Svenska som Norska Ingeniörer blifvit tillstyrkt, i trakten af Eda glasbruk erhålla sin sammanbindning med den Norska jernvägen. I fråga om den utsträckning arbetena å nordvestra stambanan under den närmaste tiden bör erhålla, har å ena sidan blifvit yrkadt, att Rikets Ständer vid innevarande riksdag måtte anvisa hela den för anläggningen af jernvåg mellan Arvika och riksgrånsen af Jernvågs-komitéen beräknade summa 3,893,998 R:dr; hvaremot å den andra blifvit hegardt, att hela den för vågen mellan vestra stambanan och Christinehamn nödiga kostnadssumma af 5,527,999 Ridr borde anvisas för denna jernvågsanlåggnings fullbordande under nästa statsregleringsperiod. Utan att hafva förbisett fördelarne deraf, om båda de ifrågavarande stråckningarne under instundande statsregleringsperiod kunde, icke blott påbörjas, utan ock fullbordas, har dock Utskottet funnit en så betydlig summa, som den, hvilken härtill erfordrades, eller tillhopa 9,421,997 R:dr, icke kunna, utan åsidosättande af andra vigtiga jernvågs-anlåggningar, anvisas för den nordvestra stambanans bearbetande.