Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende å länets läge och vidd får Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i underdånighet åberopa hvad derom blifvit uti förut afgifne berättelser anfördt. Uti de fleste länets socknar företagas årligen mindre kärroch moss-odlingar, hvilka, ehuru innehållande få tunnlands vidd å hvarje ställe, likväl i sin mån verka till förbättring af länets allmänna beskaffenhet äfvensom af klimatet, hvilket sednares menliga verkningar svårast erfaras genom de tidigt på hösten inträffande froster, som stundom förstöra den växande säden. Äfven större odlingar och allmänna arbetsföretag, hvilkas inflytande bör vara mera märkbart, hafva under den tid, som denna berättelse omfattar, blifvit verkställde; ty utom de i sista berättelsen omförmälda arbeten, nämligen upprensning af Landaforssen i Ljusneelf, sänkning af Kyrksjön och Harsjön i Harmångers socken, Kyrksjön i Jettendahls socken, samt Wanntjern i Hanebo socken, hvilka äro till största delen fullbordade, hafva, under sednast förflutna fem år, följande vatten-aftappnings-arbeten blifvit företagna och äfven till en del fulländade, nämligen: sänkning af Grängsjön och Anntjern i Gnarps socken, Åsmyrorne i Bergsjö socken, Syltaoch Långsjöarne samt Dahlboviken med flera vattendrag i 4 Hogsta socken, Bondabo-ängen och Sjömyrasjön i Delsbo socken, Fräken sjön i Hanebo socken, Bodtjern och Öfverenstjern i Söderala socken, samt Jerfstjern i Skogs socken, hvilka arbeten, dervid understöd af statsmedel blifvit af Eders Kongl. Maj:t nådigt beviljade till ett sammanlagdt belopp af 21,817 R:dr banko, äro af det omfång, att derigenom erhålles, utom förbättring af den förut odlade jorden, en odlingsbar ägotillgång af tillsammans 1,444 tunnland.
Förordnm den 4 Maj 1855 till kyrkotuktens upprätthål1' Den 18 Juli. 557 meddelade föreskrifter skola fortfarande tillämpas på alla de i samma förordn. ursprungligen åsyftade förbrytare, ändå att strafTbestämningarne med afseende på vissa förbrytelser förändrade blifvit.» Frih. Armfelt: Afven i afseende på denna punkt af Högvörd. Preste-St:s inbjudning har jag samma åsigt och samma dubier, som vid den föreg:de. Jag anser nemi., att, hvilken åsigt man än må hysa ang:de lämpligheten af de i K. Förordningen den 4 Maj 1855 till kyrkotuktens upprätthållande gifna stadganden, bör icke något stadgande derom i promulgationslagen införas. Det synes mig nemi. alldeles gifvet att denna förordning, för så vidt den det kan, i alla fall kommer att tilllämpas, och jag får således endast på den grund, att den icke i något hänseende bör hafva sin plats i promulgationslagen, anhålla att den nu föredragna punkten af inbjudningen måtte läggas till liandlingarne. Gr. Sparre: Till hvad den siste talaren anfört får jag tilllägga, att en motion i detta ämne hvilar på Lag-Utsk:ts bord, och att Mern. ang:de densamma i dessa dagar inkommer till Riks-Stånden. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder endast hade af Frih. Armfelt yrkats, att R. o. Ad., med förklarande att det af Preste-St. beslutade stadgandet icke borde i författningsförslaget införas, skulle lägga inbjudningen till handlingarne; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på inbjudningens antagande, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på bifall till Frih. Armfelts ofvannämnde förslag, hvilken propos. med ja besvarades. Författnings-förslagets rubrik. Godkändes. Ingressen (sid. 13.) Bifölls, med erinran om iakttagande af R. o. Ad:s i afseende å sjelfva författningsförslaget fattade beslut.
Utskottet, som redan förut uttalat den mening, att lärarens ansträngande medför skada för lärjungarne, och är öfverlygadt, att intet tröttar lärjungarne mera än en trött lärare, kan alltså icke annat än erkänna giltigheten af sistnämnde motionärs uttalade skäl för den mening, att omförmälda bestämmelser i Läroverksstadgan innebära mer än skäliga anspråk på lärarens krafter. Utskottet har också inhemta!, att i intet annat af de länder, om hvilka Utskottet lyckats förskaffa sig upplysningar i förevarande hänseende, kräfves så mycket arbete af läraren, som i Sverige; och såsom exempel må nämnas, att den undervisningstid i skolan, som i Norrige åligger skolläraren, i allmänhet utgör endast omkring två tredjedelar af den i vår Läroverksstadga föreskrifna. Beloppet af denna sednare bör, enligt Utskottets tanke, i allmänhet nedsättas, och således ett maximum, lägre än det nuvarande, bestämmas; och i betraktande deraf, att minst 2 limmar om dagen torde öfverhufvud taget åtgå till det tröttande arbetet med korrigerandet af skripta, att likaledes en ej obe tydlig tid torde för den samvetsgranne läraren erfordras till att bereda sig till sina lektioner, hvilka begge sysselsättningar mera omedelbart äro hänförliga till det arbete, som skolan ålägger läraren, samt några timmar dagligen böra lemnäs åt läraren att egnas åt hans egna studier, utan hvilkas fortsättande han icke med lefvande intresse kan egna sig åt sitt läroämne, föranlåtes Utskottet biträda motionärens mening, att högst 24 timmars arbete i sjelfva skolan för hvarje vecka bör en lärare åläggas, hvilken mening alltså skulle utlalas inför Kongl. Maj:t på sätt i punkten litt. g) härnedan föreslås och Allm. Besv.- och Ekon.-UWkottets Betänkande N:o 118. 25 och under förlitande derpå, att Kongl. Maj:t inom berörda begränsning i öfrigt ineddelar de jemkade bestämmelser i afseende på antalet uudervisningstimmar för de särskilda lärarekategorierna, som må befinnas tjenliga.
Angående ytterligare Controllör vid Bankens Cassör, och ersättning för Cassa-Commissariens derigenom ökade arbete; om Bankens Embetsoch Tjenstemäns Pensions-rättighet; rörande Instruction för Banco-Utskottet vid nästa Riksdag; om ändringar och tillägg uti Instructionen för Riksens Ständers Revisorer; angående en ytterligare Commissarietjensts uppförande på Bankens Stat; öfver an - 384 Den 21 December e. m. märkningar vid Utskottets Förslag till föreskrifter för Bankens utlåning på Fast Egendom; i anledning af återremiss å Betänkandet angående bejäningssättet och beläningsvärdet å Guld och Silfver i Banken; med förslag tili Reglementariska föreskrifter för Banco-Styrelsen i afseende på dispositionen af Bankens Silfverfond samt reela fondens förstärkning; i återremitterade frågan om Reglementariska föreskrifter för Effecters beläning vid det i Götheborg blifvande Låne-Contoir; om rättighet att i Baiico-Disconten såsom hypotbek för Lån använda de Statens Skuldförbindelser, hvilka komma att utfärdas till ersättning för Enskildes förluster genom uppbringningar; rörande redactionen af den föreskrift, som kommer att meddelas Banco-Discont-Verkets Direction, angående Räntans och Öfver-Räntans nedsättning; samt om föreskrifter för BaiicoStyrelsen, i frågan om controllerande åtgärder m. m. för anordnande af de till Götha Canal-byggnäd anslaglie medel. Bancooch Lag-Ut skottens: Med förslag till Ansvarighets-Lag för Discont-Contoiren i Götheborg och Malmö. Lag-Utskottets :
Mörner den innefatta ett klart förbud för Riksens Ständer och deras Utskott, att under öfverläggning och pröfning komma låta frågor i de där omnämnde föremål, såsom, om ”Embetsoch ”Tjenstemäns tilloch afsättning, Regerings”och DomareMagternas beslut, Resolutioner och ”Utslag , enskilta Medborgares och Corporatio”ners förhållanden, eller verkställigheten af nå”gon Lag, Författning eller Inrättning”. Likväl medgifver Grefve Mörner kraften af 106 och 107 §. i RegeringsFormen, 220 Dm 7 Martil. Antingen måtte Grefve Mörner med ringa uppmärksamhet genomläst dessa §§., elier ock tror han andra så gjort, emedan de likväl klart bevisa motsatsen af Grefve Mörners fattade begrepp i denna sak. 90. §. ä' lunda ett förbud för Riksens Ständer och letas Utskott att behandla dessa ämnen , tvärtom en föreskrift, att, enär dylika 1 träffa, att sådana Ärender förekomma tili verläggning och pröfning, bör det icke ske på något annat sätt, än denna Grundlag bokstafligen föreskrifver. Det olika begreppet består således deruti, att den ena påstår, att Ständerne om dessa Ärender alldeles icke få öfverlägga, den andra att de få, men icke annorlunda än denna Grundlag föreskrifver. Att denna senare mening ät den rätta, och den förra falsk och ledande till förvillelse , skall jag försöka bevisa af de nämnde 106. och 107. §§. i RegeringsFormen , så väl som äfven af andra §t>. Enligt 106. §. äga Ständer ne, genom sina Fullmägtige i ConstitutioiisU1: skottet, att inför Rätta låta tilltala StatsRä. döt, om det skulle uppenbarligen hafva handlat icke endast emot RegeringsFormen, utan äfven emot andra Rikets gällande Lagar. Då nu intet enda Ärende kan gifvas i en Stat , hvarom icke en Lag eller Författning är utgifven till rättelse och efterlefnad af Vederbörande^ som det angår, och då §• intet undantag gör af något Ärende , så är ju klart , att
Den förnämsta anmärkn. af förslagets motståndare består nemi. deri, att räntegifvarnes inflytande på markegångssättningarna komme att vid dessa blifva öfvervägande till bestämmande af ett alltför lågt pris, hvilket åter medförde förlust för räntetagarne. Men om dessa sednare skulle finna, att räntegifvarnes interesse till någon orättvis grad gjort sig gällande, är det ju räntetagarnes rättighet att anföra besvär i KammarColhm, livitket, såsom ett statens embetsverk, icke lärer underlåta att förskaffa statens embetsman den rätt, de kunna äga att fordra; och för min del tror jag, att den magt KammarCollun äger att, nemi. genom förhöjning i markegången, i många fall ålägga Svenska folket en högre skatt, än det sjelf åtagit sig, t. o. m. är alltför vidsträckt. Vidkommande den omtalade förlusten för indelta armeen, får jag fasta uppmärksamheten derå, att då regleringen för densammas löner vid sista riksdagen framlades, beräknades dessa löner i hvad de dittills utgjort, icke efter de tillfälliga förhöjningar deri, som, till följd af uppsägningsrätten, kunnat uppkomma, utan/ efter medelmarkegången. En sådan beräkning har också alltid legat till grund för undersökningen om tjenstemännens lönebelopp. Jag är för öfrigt förekommen af Frih. Palmstjernas nyss afgifna anförande samt af hvad Gr. Posse i sista plenum yttrade, och hvaruti han, bland annat, visade, huru ojemnförligt mycket fördelarna af förslaget öfvervägde de möjliga förlusterna deraf. Dessutom kan man icke nog fästa uppmärksamheten på hvilken inconsequens R. o. Ad. beginge, i fall II. Ståndet förkastade denna punkt, dä Ståndet antagit de två första. Jag föreställer mig altså icke annat, än att den 5:te punkten varder bifallen. Hr Hjärne, Harald: Jag vågar icke trötta R. o. Ad. med att omtala allt, hvad jag tänker i detta ämne, helst frågan är af vigt och jag derföre önskar, att många ledamöter må deltaga i voteringen, hvilket åter icke lärer blifva händelsen, om man för långt utsträcker discussionen.
Som träffad af en elektrisk stöt ryckte hon till, hennes ansikte blef hvitt som den mjölade clownens, som dansade efter Boscas häst, och hon böjde sig fram med feberstirrande ögon, medan hennes hand så krampaktigt fattade o m barrierens sammetsvall, att den mjuka handsken remnade ända upp till armbågen. Hennes hjärta stod stilla, och hennes bröst hopsnördes. Hon fick ej andan på flere sekunder. Drömde h o n? Var detta blott en gräslig hallucination, framkallad af miss Blys skrockfulla prat; eller stego numera de döda upp ur sina grafvar för att gyckla för de lefvande? Den man, som med sänkt hufvud, helsad af den lysande publikens jubel, red sin häst framför henne, det var James — hennes för död bållne man, James Bentson. (Forts.) Redogörelse för insamlingen till Barnhemmet i Bohuslän. Barnvän — i 10; H. E — d —: 20; » Beatas minne » 10: —; fru Augusta Borg 10: —; Onämnd —: 30; H. —: 50; Bohusläning —: 50; Idunprenumerant 1: —; Onämnd 1: —; fru Magda Lundahl 1: —; P a r u s o. B o b l: —; » Einars minne » 5: —; Från en moder 5: —; Onämnd, Ljungby —: 50; E. och A. 5: —; Z. P. 1: —; Onämnd, Södertelje 1: —; d; o —: 40; Prenumerant på Idun 1: —; Eva Malmborg, född Santesson —: 30; Onämnd, Stockholm 1: 50; Zelma —: 50; Några af Iduns läsare —: 50; H. H. 1: 30; — i - 1 —: 50; Prenumerant af Idun —: 60: d:o d:o —: 30. (Forts.) Butelierna därtill måste alltid vara väl torra. Större delen af bären kan upptagas, innan saften silas, samt läggas på (Forts, å följ. sida.)
Augusti. 7-77 nämnt ett af honom gjordt misstag, likasä förläteligt i ögonblicket, som genom wigten af personhwilken det gjorde, ett stort och mägtigt inflytande deraf blifwit a Ridderffapet och Adeln? L dems sak fattade beslut. Austerades följande: Utdrag af Protokollet, hältet hos Höglofl. Ridderstooet och Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro d. 17 Augusti 1812° S. D. Under willor af de öfrige Ståndens enstämmiga besiut, biföll Ridderffapet och Adeln, att i den underdäniga ffrifwelse till Kongl. Maj:t ätföljande Bewilinings - förordningarne, som förledm gärdag hos Ridderffapet och Adeln justerades, singe införas följande tillägg.' r:o Att hos Kongl. Majtt anhhlles, det lächres Kongl. Maj:t, genom någon af Dess Embetsman, lära, enligt de af Riksens Ständer stadgade grunder, uträkna en tariff öfwer den förhöjde pannerymds afgiften, sä wäl i afseende pä dem som begagna sig af större panna, än dem kill följe af deras hemmanswärde tillkommer, fsm för dem, hwilka, jemte en 90 kannors panna, fä ny tja en annans samt att Kongl. Maj:r L näder täcktes lät-a en sadan tariff äifölja Dess nådiga förordning, om bpäir, wins-bränningen. 2:0 Atk wid det ställe som handlar om utarbetandet af statistiska tabeller och sammandrag, mätte tilläggas, akt ät Riksgälds-Coiitoiret ffulloupdragas an utarbeta tjenlige formulärer att brukas wid upgister lil tnanralsffrifningarns fame wrh Be» ?ch8 Den i?
Sig med den öppenhet, som alltid utgjort hufvuddraget i Hans politik; saint att dessutom borde tagas i betraktande att den långt framskridna årstiden, som gjorde det omöjligt för hvarje sjöstvrka alt uppträda i Östersjön, vore, för den händelse några allvarsamma invänningar skulle af någon främmande makt göras, företrädesvis lämplig för sådane frågors afhandlande. Sedan från Danmark svar ankommit alt detta lands Regering fortfor i sina förut yttrade föresatser, blef ärendet, den 14 December 1853, inför Konungen föredraget af Stals-ministern för Utrikes Ärendena, Hans Excellens Herr Friherre Stierneld, i närvaro af Juslilie-Stats-ministern, Hans Excellens Herr Grefve Sparre och Norrske Stats-ministern, Hans Excellens Herr Due, dervid, -sedan föredraganden framlagt det genom omförmäida underhandlingar .beredda förslaget till Neutralitetsförklaving, och tillika tillkännagifva!, alt Kongl. Majit hade för afsigt att denna förklaring lill alla Sjömakter i Europa äfvensom tili Kejserliga Brasilianska och de Förenta Staternas i Norra Amerika Regeringar genast aflåta, men velat deröfver förut inhämta Herrar Slats-ministrars underdåniga yttranden, Konungens nyssbemälde rådgifvare hvar för sig i underdånighet tiilkännagåfvo sin tanke vara att den föreslagna förklaringen i afseende å grunderne och verkställigheten af det iieutralitetssystem, hvilket de förenade Rikena, i händelse af fiendtligheter mellan Norra och Vestra Europas Sjömakter borde Konslitulions-Utskottels Memorial N.-o ■/-/. 37 antaga, vore fullkomligt öfverensstämmande såväl med de förenade Rikenas värdighet som ock med deras sanna intressen både i politiskt och merkantilt afseende, samt att, enär dåvarande tidpunkt för en sådan förklarings afgifvande syntes vara af omständigheterna rättfärdigad, Herrar
Nå väl, min son, du skall få bli min jagtkamerat, eller hellre, du skall hjelpa mig att upprätthålla ordningen här i landet, och i nödfall hugga i stycken sista qvarlefvan af desse Pedroiros, dessa vanvettiga Chartister; ty du skall veta, att äfven Portugal ännu inte blifvit helt och hållet befriadt från denna ohyra. Curiöst, hvad nästan alla verldens nationer nu för tiden råkat ut för en svindel! Ännu för ett halft år sedan skrek så godt som hela Portugal: ”lefve den enväldige konungen”! – och den som icke deltog i detta rop blef hängd på närmaste lyktpåle. Man gaf sig ingen ro, förr än jag emottog envåldsmakten: man nästan trugade mig dertill, ehuru visserligen min kungliga moder gjorde sitt bästa till, för att lifva den allmänna enthusiasmen. Nu åter, sedan jag gjort nationen den tjensten att blifva dess sjelfherrskare, nu åter – hvad tycker du? – har jag halfva verlden emot mig. Halfva Portugal sitter redan i fängelse, och den andra hälften är sysselsatt dels att bevaka denna, dels att afknappa de halsstarrigaste nackarna. Vi ha således här händerna fulla att göra, ty hos oss – märker du – går det hvassare till, än i mitt broders stora rike. Kort och godt: för en rask gosse som du, är här något att bjuda på: en bra karl kan här uträtta någonting reelt, och när lugnet engång kommer till stånd, skall han inte gå miste om sin lön. Agostinho andades lättare vid detta förtroliga tilltal, och började nu förtälja så mycket af sina öden som han för ändamålet fann behöfligt. Vi öfvergå dessa för läsaren tillräckligt bekanta omständigheter, men tillåta oss i stället att anföra de spridda anmärkningar, hvarmed den kongliga åhörarn, som tycktes lyssna dertill med nöje och deltagande, tidt och ofta inföll. Hvad, skulle inte jag minnas den tokroliga festen på Rosario?
De personer_, hvilka af Konungen blifvit i Adligt Stånd upphöjde , äfvensom de, ut hvilka Friherrlig eller Greflig värdighet blifvit tilldelad böra &c. Grefve Frölich: Jag anhåller få fästa uppmärksamheten på en vid förra förslaget gjord anmärkning i fråga om åberopandet af Kongl. Förordningen den 8 Maji 177b och Kongl. Brefvet den 11 Febr. 1800, som innehålla bestämmelser af praestanda för introd uction å Riddarhuset. Då tilldelandet af Adlig värdighet är ett jus majestaticum, och alla författningar, som dermed stå i öfverensstämmelse, kunna af Konungen förändras, så skulle, i fall sådant skedde med de ifrågavarande, åberopandet deraf vara utan ändamål, och jag hemställer derföre, om det icke är bättre, att i stället endast införa orden: enligt gällande författningar. Ilerr Riben: Hvad först Herr Cederschjölds förslag beträffar, får jag bekänna, Den 3 Augusti f. tn. 6i nit jag anser det hvarken bättre eller sämre, än RiddarhusUtskottets. Hvad åter Grefve Frölichs anmärkning vidkommer, har Utskottet trott det icke vara passande för Ridderskapet och Adeln, att framträda för Regeringen, med ett projekt till Riddarhusordning, der det skulle i vissa fall vara stadgadt, att författningar, de der dagligen kunna ändras, skulle tjena till efterföljd. Herr Cederschjöld: Den förändring jag föreslagit, är visserligen obetydlig; men jag får fästa uppmärksamheten derpå, att Kongl. Maj:t kan föreställas af StatsRådet eller af en FörmyndareRegering; och det oaktadt kan likväl ingen annan än en Konung upphöja till Adeligt Stånd. Dessutom nyttjar Utskottet orden: Greflig, Friherrlig oell Adlig värdighet, i en, sorn mig synes, oriktig ordning. Milt förslag åsyftar, som sagdt är, blott att komma till cn närmare öfverensstämmelse med 37 §.
Vid öfvervägande af framställningar, som hos Rikets Ständer skett, dels oin undersökning af Erke-Biskopens och Biskoparnes löne-inkomster, och dels att deras nu å lönerna innehafvande prebende-pastorat måtte kunna med egna Pastorer förses, äfvensom det svagast aflönta presterskapet vinna någon lön-förbättring, hafva Rikets Ständer, med ledning af tillgängliga uppgifter i ämnet, ansett Biskoparne i allmänhet vara, äfven om nuvarande höga spanmäls-pris ej lagas i beräkning, så högt aflöuade, att, om deras samtliga löne-tillgångar sammanläggas och deraf sedermera tilldelas hvarje Biskop ett belopp, svarande mot den aflöning andra embetsmän af jemförlig värdighet åtnjuta, ett betydligt öfverskott derefter skall uppkomma, att användas för andra angelägna ändamål; hvadan och då nämnde uppgifter tillika gifva anledning dertill, att ifrågavarande inkomster äro högst ojemnt fördelade, Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, att, sedan fullständig undersökning egt ruin, till utrönande af Erke-Biskopens och Biskoparnes samtliga löneförmåner, E. K. M:t läcktes låta upprätta och till Rikets Ständer vid nästinstundande riksdag afgifva förslag, hvilket, jemte det deri upptages en tillräcklig och jemnare fördelad aflöning, äfven utvisar den tillgång, som genom en sådan reglering möjligen kan uppkomma; hemställande, såsom en följd häraf, Rikets Ständer underdånigst, att, i den händelse Biskops-ledighet uppslår, innan omförmälda reglering mediiunnits, E. K. M:t vid utnämningen till Biskops-embete ville i Nåder fästa det vilkor, att den utnämnde må vara underkastad den förändring i iönevilkor, som af berörda reglering kan blifva en följd. 72 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 43. Vidkommande derefter della ärende i öfrigt, så inse Rikets Ständer vigten deraf, att
H. S. », ADRESS IDUNS BYRÅ, KLARA SÖDRA KYRKOGATA 16, STOCKHOLM. (819) Damernas AU bolage säkrade antin eller nedsatta HUFVUDKONTOR: Strömsb BANKAKTIEBOLAGET STOR SVARTA OCH KULÖRTA SIDENTYGER FÖR KIÄDMNGAR OCH BIUSIK SVARTA OCH KULÖRTA YLLEKLÄDNINGSTYGER. ÅT EDRA GOSSAR NÅGRA AF MINA MASKINER OCH. DE BLI SÄKERT NÖJDA. ÅNGMASKINER FINNAS I OLIKA STORLEKAR TILL PRIS KR. PRÄKTIGA ÅNGBÅTAR KR. p r s t. MODELLMASKINER OCH AXELLEDNINGAR M. FINNES. REKVISITIONER FÖR JUL TORDE INSÄNDAS GLORIAPARAPLYER från 2 k r. p r st. MED OMGÅENDE OCH ÅTFÖLJAS AF LIKVID. ÉXPOSITION. I BUTIKEN 26 REGERINGSGAT. (G. 923 ?5) ILLUSTR .. JULKATALOG SÄNDES TILL LANDSORTEN PÅ BEGÄRAN FRANCO. STOCKHOLM — ÖFRE NORRLAND, DROTTNINGGATAN 6. HUSHÅLLSRÄKNING 5 %. INTECKNINGSBOLAGET. - STOCKHOLMS INTECKNINGS-GARANTI-AKTIEBOLAG HUFVUDKONTOR: ÖPPET 10 — 3. AFDELNINGSKONTOR: ÖPPET KL. ' / ALO-3. DEPOSITIONSRÄNTA 5 PROC UPPOCH AFSKRIFNINGSRÄNTA 3 » SPARKASSERÄKNING (VID AFD.-KONT.)
— Lån, olli nedsättning af Räntan för; Motion * reintill Stats-, Bancooch LagUtskötten, siao3- •— Verk, oni Reglering af Rikets; Kgl. Majrts Nådiga Skrifvelse, rem. till Statsoch Banco-Utskötteii, s. i 272 , 1273, 1276; 1278. Motion , remtill Statsoch Bäiico-Utskotten, s1275. Pension, om, för Directeiir Löfling; Motion* rem. till Stats-Utskottet, s. 1295. — om, för Justitiaä-Ömbudsmanneii, Friherre Mannerheim, rein. till Stats-Utskottet, s. 135 i • Pensioner, att icke större, än till Rikets Ämbets - 1431 Letsman, må tilldelas HofVets Betjening 5 Motion, rem. till Stats-Utsköttet, s. 1341 - Pensioner, om behofvet af medel till, för Stats-Rådets Ledamöter ; Motion , rem, till Statsoch Ekonomi-Utskotten, s. 1194* >— utbekommande, om, för Häradsskrifvare!! Santhesson; Motion, rem, till Stats-Utskottet, s. i2o3. Persedeljernet, om rättighet att med penningar liqvidera; Motion, rem. till Stats - Utskottet, s. ii85. Petter Andersson i Domvalla, om belöning för Riksdagsmannen, för medicinsk skicklighet; Motioner, rem. till Stats-Utskottet, s. ia5x , i3i6. Utskottets Utlåtande, återrem. åf BondeStåndet, s. 1317. Piastrar, anmodan att upplysa af hvem de i Banco-Revisionens Berättelse omförmälde, blifvit uttagne, rem. till Banco - Utskottet, s. i3oq. Planpenningar för Soldat-Torp, om; Motion, rem, till Statsoch Ekonomi-Utskotten, s» 1187.