Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Utskottet nu öfvergår till besvarande af anmäl kningarne vid den af Utskottet verkställda beräkning af serskilda inkomst-titlar, förakommer dervid först hvad hos Ridderskapet och Adeln blifvit ytlradt i afseende på senare mom. af i:sta punkten, angående Kronans behållna andel af ordinarie räntan, hyilken, af Utskottet upptagen lill 5oo,ooo R:dr, af Grefve Cronhjelm ansetts böra nedsättas lill hvad Kongl. StatfContoret föreslagit, eller 480,000 R:dr, enär ett medium af de 5 sista årens inarkegångsvärde skulle utgöra 10., och härvid jemväl borde tagas i betraktande, att genom de senare årens missväxt prisen varit ijppslfgrade. Enligt hvad det återremitterade Betänkandet uttryckligen innehåller, äro uti lörstnämnde summa af 5oo,ooo R;dr inbegripne, utom den Kronan behåll ne ordinarie räntan, indragne och besparade imliliaj-lönings Siats-Utskotlets Utlåtande N.v ao5. 3 oell boställsränlor, h vilka förut ingingo under serskild titel oell då beräknades till 83,ooo R:dr. Oell som den vid Betänkandet N:o 54 bifogade Tabellen utvisar, alt medium af dessa båda inkomst-titlar för de i o sista åren till och med 1831 utgör 512,978 R.'dr, och, om man tager de 5 senare åren elier från och med år 1827, på sätt Grefve Cronhjelm föreslagit, medium uppgår till omkring 519,000 R:dr^ så tror Utskottet sig desto hellre böra vidblifva den förra beräkningen al 5oo,ooo R:dr, som afseende dervid redan blifvit lemnadt å den genom missväxt ett och an* nät år föranledda tillfälliga stegring i spanmålspi isen.
Dom af den i3 Maj 1834, förklarat, att då, emot vederbörande Embetsoch Tjenstemäns i Kongl. StatsContoret och Räntekammaren bestridande, i förevarande sak icke blifvit sannolikt gjordt, mindre ådagalagdt, att den omtvistade Assignationen är vorden af Räntekammaren, genom bemälde Embetsoch Tjenstemän, utfärdad, dertill ej heller nämnde Verks, i afseende härå, under rättegången granska 8* - ( 60 ) de, räkenskaper föranledt, funne Kongl. att, ehvad tillkomsten af denna således oriktig ansedda Assignation, eller dess, för sådan orsak, obehöriga inlösen hos Banken, må kunna, i ena eller andra fallet, Kongl. StatsContorets och Räntekammarens, eller Bankens Tjenstemän tillräknas, Statsverket dock ej lagligen kunde förpliktas, att vidkännas den förlust, som Assignationens så beskaffade, för Statsverket främmande, tillkomst och inlösen medfört, och pröfvade alltså rättvist gilla HofRättens Domslut; till följd af hvilken Nådiga Dom, BancoStyrelsen låtit å Räntekammarens VexelBaneoRäkning insätta en summa af 7900 R:dr Btco samt attest deröfver Kongl. StatsContoret tillställa.
Torpens skötande skulle då upphöra, som dessa åren varit så tryckande för Jordbrukaren, tillika med de eviga tvisterna om Den i i Maj. e. ni. ersättningar till Stamrotarne, mel flera kla? gomål, som aldrig upphöra, så länge Torp med Jord existera. Län är redan sådan författning vidtagen, men, efter min tanka, i alla Län borde efterföljas; och ovilkorligen för de Rotar, hvars interessenter hafva en half mil och derutöfver till Torpet. Hvad beklädnaden angår, vågar jag föreslå, att Rotarne lemna en mundering hvart 6:te år, men under krig en mundering årligen; då Kron-munderingen kunde försvinna, och Kronan endast lemna Beväring och Capotter. Om Regementet exercerar en månad eller 6 veckor årligen, bör en mundering räcka 6 år; dessemellan bör Soldaten ganska väl kunna hålla sig med kläder sjelf. Passevolancen, 8 R:dr B:co, förblifver som den nu är. Jag anhåller ödmjukast, att detta Memo^ rial må remitteras till vederbörligt Utskott. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet. Herr von Schantz, Ifvar Fredrik Gabriel, anförde skriftligen: Med den tillfredsställelse, hvarje rätt - Den ii Maj e. ml sinnig Patriot måste erfara, vid förslag ländande till Fäderneslandets bästa, har jag på detta rum afhört -flera väl uttänkta projecter för Landtbrukets upphjelpande, och man hör i allmänhet omtalas nödvändighet af understöd för Jordbrukaren, nya Odlings-företag, uttappningar af Mossar och Kärr, samt belöningar för nyttiga hushållsrön. Bland alla Förslag i dessa mångfalldiga ämnen bar jag saknat ett, som jag förmodat ej böra komma i förgätenhet och vid hvilket jag trott man först kunnat fästa uppmärksamheten; och det är: att underlätta, men ej motarbeta naturen i dess nyttiga gång och verkningar. Endast genom detta medel skall Sveriges Jordbruk utan betydlig kostnad inom en kort tid vinna mycket.
Då denna motsats här icke kunde blifva bifall, kunde den deremot blifva återremiss, helst detta betänk, icke allenast innefattade frågan om biskops-einbetena, utan äfven den om domprost-embetenas indragning och således innehölle en fråga, hvilken icke inbegrepe någon grundlagsförändring. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Efter jag icke förut yttrat mig i frågan, så anser jag min rätt vara öppen att föreslå contra-propos., anhållande att den måtte blifva betänkandets läggande till handlingarna. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, att contra-propos:n borde innehålla Hr Bråken hjelms förslag. Ropades nej. Hr Den 5. September f. m. Hr Fril), o. Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. ansåg att contra-propostn borde innehålla återremiss. Piopades starka ja, blandade med ett eller annat nej. Hr Frih. o. Landtm, förklarade det han trott sig finna att ja öfverröstat nej Hr Bråkenhjelm: Nu vore kanske rätta punkten att befria Ståndet frän all förlägenhet i detta afseende genom en votering öfver contra-propostn. Jag medgifver det obehagliga af en dubbel votering, men ber att fä fästa uppmärksamheten derpå, alt om nu det voteras öfver lydelsen af contra-propostn, och milt förslag dervid finge öfvervigt; så vore det slut med frågan, och det vore kanske det rätta sättet alt komma ifrån densamma. Jag begär dock icke ensam denna dubbla votering. Gr. Horn: StatsUtsk. har fått skarpa anmäikntr derföre att Utsk. någon gång förklarat en motion kunna förfalla, som af ett RiksSt. blifvit till Ut-.k. remitterad. Jag hemställer om det vore formenlig!, då Utsk. från Ståndet emottagit motionen i ämnet, att förkasta ett betänk., som grundar sig på en sålunda i laglig väg remitterad motion. Hr Frih. o. Landtm, afbröt Gr.
o. creme helsiden Merveilleux till b r u d k l. f r. Hv. f r. l: 6 8 p r m. p r a l n. Kulört helsiden Merveilleux i alla färger fr. 2: 5 0 p r m. Svenska Konstvåfnader och Broderier. Flyjflar [1371] &amp; O r p l - Rekvisitioner från kamonini ländska landsorten gående m o t expedieras p r efterkraf. o m [1371] fabriker. Största lager! Billigaste priser! » | Fullkomlig garanti! Liberala betalnings v i l k o r! OBS! J. LUDVIG OHLSON, J 1 6. i allmänhetens benägna hågkomst. Allm. m. m. m. O. kurs börjar i augusti. Tillgångar 1 jan. K Deposition annonsen Arlia r. Sverige Rmk 400.000. lifränta för af Kr. 4 års o. G. M a l m s j ö. Bearbetn i n g från tyskan af 0. H. M e d 68 upplysande träsnitt. P r i s 3: 5 0, inb. [2203] P Vigselringar. [2240] af spetsknyppling P. Priskurant på begäran. [21371 R E S E R V m. I Villiamsson, fl.! T Å S. c / &gt; § 0 8 a 5 ö? (G. värde. Dagny Fredrika-Bremer-Forbundets Berättelse för ar 1894, det tionde aret af dess verksamhet. Freclrilcn-Breniel: - FörBiin ilet, Ii.vars, \ rei-Isamhet under det ta 1.il~som nncler de föregående 5.ren. foït@tt i en.lig1iet med det vid dess s t if: tnil.de fasts tal.l.clsi, progra.m.et, har fort&amp;~.raiicle 1i.ift a t t gl.äclj c ?. sig &amp; t fört.roende f r h i nlln~äilheteiis sida.
Eriksson hade visserligen stått i skyldskap till hennes make, genom sitt gifte med Elin Fleming, men emellan riksmarsken och Arvid Eriksson, hade på sednare tider rådt ett spändt förhållande. Stålarms vänliga och fryntliga väsende tillät dock ej fru Ebba, att länge vara honom obenägen. Sedan de en stund samtalat, sade Stålarm: "Eders frudöme ville nu låta gömdt vara glömdt. Knottrade jag ibland mot herr Klas, så kunnen J vara viss på, att han icke gaf mig sämre igen. Men i ett afseende stämde vi dock alltid öfverens, och det var i vår trohet mot vår konung. Väl kunde man mången gång bli flygande ond på honom; men så lofvade han ock slå hufvu't af mig, och så var det qvitt, det ena med det andra. Och nu, ädla fru, har jag äran vara eder riddare och denna unga dames (här böjde han lätt ett knä för Kathrina) och ber jag eder icke försmå mig, sådan jag här synes. Sköna damer ha i mig alltid haft en trogen tjenare." "Ändå jag då, mig låtsar käre farbror alls icke om", sade Hebla, som i detsamma hoppade fram. "Har då käre farbror alldeles glömt mig?" Arvid Eriksson betraktade henne ett ögonblick, tog henne derpå med båda händerna om lifvet, lyfte opp henne och kysste henne. "Se på att du blifvit så stor, att jag knappt känt igen dig, yrväder. Men nog får du ännu äta några kakor bröd, innan du växer helst så der högt. Och förr än du blir åtminstone så lång, lär väl ingen ung herre ens böja knä för dig, än mindre gamle Arvid Eriksson." Fru Ebba log svagt. "Ack herr Arvid. Tiden är för sorgelig att skämta nu." "Änej, käraste eders frudöme, ju sorgligare tid, ju bättre behöfs skämtet. Intet blir bättre med att sitta i knuten och gråta. Herr Klas är borta, och en pelare var han, det må jag säga på hans mull; men visst vilja vi dock se till att ej hertigen får klösa öronen af finska björnar.
Uti 57tde punkten har en anmärka, af ömtålig natur blifvit riktad emot dem ibland Konungens rådgifvare, sorn ej äro medlemmar af Dess råd i ministeriella mål; men dä hufvudfrågan, mine herrar! är öfverlemnad till Riksrätt, vore det mig icke ens tillständigt att här vidröra den, om jag an ägde alla de upplysningar oell underrättelser, som lunde göra sådant för mig möjligt. Jag torde derföre blott böra fästa Ståndets uppmärksamhet på t i §:n Reg.Fm, som föreskrifver huru de ministeriella målen skola inför Konungen behandlas. Deraf inhemtas bland annat, att af dessa mål inga andra komma till hela Statsrådets kunskap, än dc, hvilka K. M. pröfvar nyttigt alt meddela. Utsk. synes dock här vilja ålägga dem af Statsrådets ledamöter, som ej tillhöra den ministeriella Conseljen, en art spejarepligt utöfver deras grundlagsenliga både rättigheter och skyldigheter. Det är emot detta arbiträra åläggande af pl ig ler, hvilka ej äro i grundlagarna föresk rifna, som jag protesterar. Jag anser Konungens icke ministeriella rådgifvare, långt ifrån att vara dertill förpiigtade, helt och hållet oberättigade att på några lösa rykten eller några fragmentariskt uppfattade anlednrr göra, vare sig accusatoriska eller provocatoriska, anmälanden till Statsrådets prot. rörtde dem icke meddelade ministeriella mål. Den 58:de anmärk ntspunktcn innebär ett lika arbiträr! åläggande af nya pligter för Konungens rådgifvare. Man har nemi. här yrkat, att de bort frånträda deras embeten, derföre att uti ett här framstäldt specielt fall deras råd icke blifvit följdt. Jag tror deremot deras constitutionella pligt vara uppfylld, då de till prot. enligt grundlag och samvete uttalat deras råd. Det tillhör Const.Utsk. att tillse, huruvida de uti dessa rådslag iakttagit Rikets sannskyldiga nytta; men derutöfver torde icke Utsk. äga rätt att utsträcka siri pröfningspligt. All gå längre, att frånträda det rum, der rådslagen plägas, sådant är icke mera rådslag, det är handling.
49 till ogillande af bevakningen uti denna oell Hofrätlens förra dom ej blifvit använda andra skäl, än som förekomma äfven i Hofrättens senare dom och år 1847 af Kongl. Maj:t ogillades. Det ena testamentet blef på dessa skäl ogildt, såsom icke fullständigt bevakadt eller af alla, dem det angick, med gällande kraft samtyckt. Det andra, utan alt hafva undergått någon annorlunda beskaffad bevakningsåtgärd eller vara på något kraftigare sätt eller i vidsträcktare ordalag samtyckt af dem, det angick, har fått bestå ecb fortfar alt vara gällande. Hos Konungens Högsta Domstol har således, imellan år 1843 och 1847, uppkommit en, efter min tanka, välgrundad förändring i begreppet om giltig testamentsbevakning eller gällande aftal i detta ämne med arfvingar, i hvilken förändring visat sig behof af en lagförklaring, till ytterligare om veklingars förebyggande samt vinnande af sammanhang i lagskipningen och säkerhet om lagliga rättigheter i ett ofta återkommande ämne af icke ringa vigt.
Mellan dess rader läser man en idyllisk uppfattning af äktenskapet: makarne trycka hvarandras händer om aftonen innan de skiljas: »God natt! Sof godt!» hviska de till hvarandra. Så gå de hvar till sitt för alt icke träffas förr än följande morgon. På många ställen bryter den unga gouvernantens romantiska öfverspändhet fram. Så i nedanstående passus: »Det tasslar i trädgården – hu då!!! Men jag har dolken i fickan i qväll och jag är ej så fasligt rädd då. Jag fann den i en byrålåda i dag, jag drog den ur slidan, den är skarp och vacker men satt något hårdt så att jag högg sönder manschetten då jag drog den, sedan jag lagt den i lådan igen såg jag till min förvåning att handen var blodig, jag hade huggit mig i den också fast jag ej märkt det genast, ah – ha! är du så skarp, tänkte jag, då tycker jag om dig och när jag gick här in i qväll låg den i min ficka. »God natt! Sof så godt som jag ämnar med min vackra dolk med sin fasta klinga till sängkamrat.» Redan som barn har Victoria Bruzelius börjat tvifla på vissa af kyrkans dogmer, hvilka modern tycks ha framställt i en krass form, som väckt barnets kritik. Men hon har aldrig förut haft någon att utbyta tankar med. I nedanstående bref-fragment får denna kritik sitt första, naiva uttryck: Ahlestad den 4 April (1871). – »hvad det är en gudomlig känsla att kunna säga ut allt hvad man tänker, det är som finge man vingar och lyfte sig mot ljuset, som höjde man sig öfver allt småsinne, all list, all förställning. Hvad är sanning? Jag vet det icke, men jag tror att Gud är sanningen och kärleken. Ser du, mamma håller sig till de gamla dogmerna, hon vill att man skall tro blindt, man får inte pröfva hvad man tror ty det är synd, man skall tro derföre, att presten säger så och dermed punktum. Då jag var barn liksom petade mamma tro – som hon kallade det – i mig, men det var med mig då liksom nu, jag hade alltid en oändlig mängd saker att undra öfver och fundera på, så började jag undra öfver tron, som mamma ville ha i mitt hufvud också.
Vs minut 1 minut Afdelningskontor: Biblioteksgatan n:r 13, D 2 minuter 2 minuter Gahnelit - 2 %, öppet kl. V2IO — 3. 1 minut 1 minut Stomatol - .- 6 % » Depositionsränta 5 proc. 1 minut 1 minut Azymol — 5 % • Uppoch Afskrifningsränta 3 &gt; 1 minut Aseptol 50 % • Ångbåtsbryggan vid Liljeholmsviken. - k o n t.) 4 V 2 » l minut 50 % firön slals TomtA Byicgnads-A.-B, CentralpalntNet På kapitalräkning å 6 mån uppsägning Vademeoum godtgöres Bankens högsta depositionsränta och til ämpas vid inträffande ränteförändring den nya räntesatsen omedelbart utan föreP r e n u m e r e r a p å " K A M R A T E N "! gående uppsägning. (S. T. A. till den 30 juni. Begär Sörmans nyss utkomAnna Högman. mer. L ä s kare a v f ård en b estr J. ides Z. a D f u D ok k to r, A. as till STYRELSEN. Norrtelje Hafsbadanstalt. v Pensionat i Marstrand Franska, Engelska, Svenska handväfda, samt af Almedahls tillverkning, stort urval i nya vackra mönster. 1 A 5 l a sep ru te m mb m er ed e u m ot t ag åt er ha u m nd n e e rte n c. kn ad p e t ns lä io g n e ä. rer, Piqué till i hvitt och créme. Heloch halfylletyger Fru Nathalia Richthoff, Carl Gustafsgatan 4, Göteborg. Grebbestads Hafskuranstalt, i vackra skottska mönster till Bluslif och Barnklädningar. Bluslif i nya modeller. Kjolar af Siden, Kläde, Moiré och Flanell. Prima kvalitéer. Billiga priser. U tm ärkt gyt jeba la d s, t n allba s r v rs a b ad. Nauheimerbad och terrängkur för r h.
Det måste naturligtvis vara det allmännas intresse Den 27 Maj f. m. 383 alt man höjer Borgrarnes afgifter till hvad billigt är, och ej tillåter alt, pä sätt här blifvit upgifvet, lefnadskostnaden först från deras inkomster afdrages, och bevillning sedan erlägges för öfverskotta. Finge embetsman äfven göra på det sättet, att de från lönerna, afräknade sin lefnadskostnad: så skulle de flesta blifva skattefria, ty bland dem lära sådana vara få, som hafva något öfverskott. Det torde sålunda vara ådagalagdt, att behof af rättelse är för handen. Della var den ena frågan. Den andra är den, att man bör beskatta stadsboer sig emellan lika, så alt de, hvilka egentligen anses vara borgare, fä betala efter samma regel. Jag har dock i KammarU:n funnit att så icke är. Utom de egentliga Borgrarne, finnes ett slags närings-idkare, dem ingen vill räkna till sin klass, nemi. Kommissionärer, såsom de kallas, men hvilka i dagligt tal benämnas Procentare; dem har ingen något emot att beskatta, och i Kammar-R:n får man ofta se ganska betydliga bevilln:s-afgifter vara dem ålagda. De påstå sig då icke hafva några kommissioner. Ehuru ingen kan bestämdt upgifva hvari dessa skulle bestå, förklara dock vederbörande, att besväranderne väl förtjena den höga beskattningen. Afven andra olikheter pläga sig förete. Här förekommer dock förnämligast till afgörande den frågan: skall ledamöternas antal i städernas Taxerings-komitéer ändras, och kan sådant ske ulan att en motsvarande ändring i landets Komitéer företages? På landet finnas egentligen icke några andra innebyggare än landtbrukare; en sådan är Presten, den indelte Officeraren och Häradsskrifvare!), hvar för sitt boställe, samt ståndspersonen för sin egendom. Ehuru det. visserligen finnes en eller annan Häradshöfding, som icke har något boställe, så hörer dock sådant till sällsynt,heterna. Då synes man icke hafva att klaga öfver Taxeriugs-kom i teernas sammansättning på landet. Men hurudant är förhållandet i städerna?
Majit i tillfälle att genom erfarne och sakkunnige män låta, efter anställde noggranna undersökningar och utredningar i både statsekonomiskt och topografiskt afseende, utarbeta förslag till jernvägars riktningar, anläggningssätt och beskaffenhet m. m., på det Kongl. Majit måtte kunna till Rikets nu församlade Ständer aflåta Nådig Proposition angående verkställigheten af de större jernvägs-anläggningar, hvilka derefter borde af allmänna mede! bekostas, dels ock, för anläggande och utförande af tvänne jernvägs-stambanor inom riket, 5 millioner R:dr Riko, hvaraf 4 millioner för en del af den stambana, som, utgående från Götheborg, kommer att, i riktning genom Westergöthland och Nerike, fullbordad, förena nämnde stad med Stockholm, samt 1 million Ridr för påbörjandet af en i riktning åt Jönköping gående stambana från Malmö till den på nordliga sidan om sistnämnde stad belägne punkt, hvilken Kongl. Majit funne lämpligt bestämma. Bih. lill R. St. Maj:ts Nåd. Prop. JU 26< Sedan Kongl. Maj:t sålunda med tillfredsställelse erfarit, hurusom Rikets Ständer, i hvad på deras åtgärd berodde, gått Kongl. Maj:ts afsigter till mötes, blef det, i följd häraf, ett bland de vigtigaste föremålen för Kongl. Maj:ts omsorg att tillse på hvad sätt det åsyftade, för riket så vigtiga målet skulle på säkraste och tillika skyndsammaste sätt kunna uppnås. Enligt den för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader utfärdade nådiga instruktion åligger det visserligen bemälde Styrelse att laga omedelbar befattning med sådana allmänna arbeten, hvilka helt och hållet verkställas på statens bekostnad; men då nu flere större jernvägsföretag komme att samtidigt utföras, fann Kongl. Majit, att detta embetsverk, med sin fåtaliga personal, svårligen kunde i hänseende till dem åstadkomma något utöfver den granskning och kontroll, som detsamma tillkommer vid de allmänna arbeten, hvilka med statsbidrag utföras af bolag eller menigheter.
Ehuru denna gymnastik-lokal under den första förlägenheten togs i anspråk, blef den af sagde skäl snart öfvergifven. Öfriga i staden tillgängliga lokaler dela med denna olägenheten af för litet utrymme, och är detta, såsom ofvan är nämndt, äfven förhållandet med den nu af föreningen förhyrda. På grund af dessa nu anförda uppgifter och åsigter samt tillika med anledning af en varm uppmaning från student-korpsens i Upsala förening för vapenöfningar, får jag derföre vördsamligen föreslå, att Rikets Ständer åt Upsala studentkorps’ förening för vapenöfningar, täcktes anslå Tolftusen (12,000) R:dr R:mt att för en gång utgå till anskaffande af exercis-lokal af sådan beskaffenhet, som af bifogade kostnadsförslag (Bil. litt. A) kan inhemtas. Öfvertygad att Rikets Ständer, äfven i den studerande ungdomens behoftaf stärkande och uppfriskande kroppsrörelse, isynnerhet om den kan ledas i en för fosterlandets försvar gagnelig rigtning, skola se ett ytterligare skäl till bifall af denna min motion, anhåller jag vördsamligen att den varder till Stats-Utskottet remitterad. Stockholm den 28 November 1862. G. K. Hamilton. Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. Af Herr Dalman^ Wilhelm Fredrik* om upphörande af Rtdderskapet och Adelns forum privilegiatum. Då vid sistförflutna riksdag Höglofliga Ridderskapet ock Adeln, i afseende å anhängiggörandet och behandlingen af konkursmål, afsade sig privilegiet att dessa mål skulle af Hofrätt omedelbart upptagas och Kongl. Maj:t, vid utfärdandet af den nya Konkurslagen, godkänt detta af samtlige Riks-Stånden fattade beslut, förmodar jag att det icke vidare väcker något motstånd inom det Höglofliga Ståndet att till fullo utsträcka afsägelsen af ett privilegium, som kan för Ridderskapet och Adeln samt andra samhällsklasser åstadkomma olägenheter, utan att, så vidt jag inser, för Ståndets medlemmar någon förmån medföra.
President kunna möjligen behöfvas, men icke af det skäl, att han måtte komma i åtnjutande af jemnlika förmoner med andra Presidenter i högre värdighet, t. ex. i Rikets IIofRätter, för hvilka det åtminstone synes fordras mera underbyggnad och erfarenhet, än för Presidentskapets utförande uti ett Förvaltningseller Räkenskaps-Ferk. De summor för Minister-Staten, Tullverket m. m., hvilka, uppförde att utgå i Hamburger Banco, i anseende till höjning i coursen öfver 128 sk. blifvit påförde till det betydliga belopp af öfver 3o,ooo R:dr, torde komma att qvittas mot det lyckliga förhållande, som nu inträffat, då coursen i denna stund sjunkit lägre under ståndpuncten af 128 sk., än den förut öfverstiga densamma. Anslag till Vaktmästare vid StatsRådet och Högsta Domstolen på 5oo R:dr föreslås. — Summanär visst icke stor, men månne icke bland Betjeningen på Kongl. Slottet, der sammanträde äger rum mellan 228 Dn 4 December f. m. Ledamöterne så val af StalsRådet, sora Högsta Domstolen, någon af de äldre skulle finnas, som kunde 'förrätta desse, för mindre verksamma personer passande, befattningar. Med slika sysslors inrättande bör man vara sparsam, emedan de öka antalet af blott tärande samhällsmedlemmar, För det erforderliga tillökade anslaget för Sundhets-Collegii löningsstat åberopas regleringen, som icke åtföljt, utan går directe till Stats-Utskottel. Hvad ytterligare för hälsovårdens befrämjande erfordras bör visserligen ej förvägras. Öfver otillräckligheten af den uppförde förslagssumman lill omkostnader för CharlaeSigillalas-Verket, som skall fordra en tillökning af 10,000 R:dr årligen, torde Rikets Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret böra höras.