Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter uppläsning af ofvannämnde prot.utdr. N:o 318, hvarenl. ifrågavande tillägg hade följande lydelse: ”dock att jernvägsbolaget ej får komma i åtnjutande af de i denna punkt under a) och b) uppräknade förmåner, förr än bolaget hos K. M. styrkt, att aktier för ett belopp af minst 3,240,000 r:dr b:co blifvit tecknade, samt att deraf minst en åttondedel, eller 405,000 r:dr, är vorden inbetald;” yttrade sig Hr von Hohenhausen, Mich. Silv.: Långt ifrån att vilja afstyrka antagandet af delta förslag skulle jag gerna se, att de förmåner, hvarom här är fråga att de icke skola få åtnjutas förr, än det inträffat, som här föreslås, jag hade önskat, säger jag, att dessa förmåner blifvit närmare bestämde; men dä sådant icke kan ske, är jag villig detta BorgareSl:s förslag att antaga, och hvilket jag alltså tillstyrker R. o. Ad. Uppå härefter framställd propos. fann R. o. Ad. för godt att BorgareSt:s ifrågavar:de inbjudning antaga. Upplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne förslag till R. St:s und. skrifvelser till K. M.: N:o 169, med anhållan alt R. St. måtte i lagstiftningen för judarne i riket få deltaga; N:o 170, ang:de K. M:s nåd. propos., i fråga om skogsplanterings-kassans inkomster och utgifter samt härads-allmännin* garne i riket; N:o 171, rör:de de vid innevar:de riksdag för tillfälliga statsbehof anvisade anslag; och N:o 172, ang:de erforderliga förbättringar af hospitals-väsendet i riket. Anmäldes och lades på bordet följande från Utsk:n inkomne utlåt., betänk:n och mern., nemi. från Statssamt Allm. Besv.- och Ekonomi-Utskotten: N:o 63, i anledn. af återremiss å Utskms betänk.
– Sedan besätta vi kristna kvarterets portar och vika ej förr än vi återfått serberns två barn. Allt skall ske sakta och stilla, så att vi vinna Vesterlandets aktning, men samtidigt visa, att ännu är denna våra fäders ljufva stad vår. I många år hade Emin åtnjutit stor popularitet för sina dikter, men de sista dagarnes händelser hade skjutit fram honom till en politisk personlighet och omgifvit honom med en viss religiös helgd. Hos Emin liksom hos nästan hvarje arab hade alltid slumrat en dunkel förhoppning om att förr eller senare liksom genom ett underverk en man skulle framträda och rädda hans störtade race. Det behöfdes icke mer än den halft vidskepliga beundran och tilltro, som nu mötte honom från alla håll likt behagliga vällukter, för att komma honom att tro, att han sjelf var den af ödet utkorade befriaren. Dertill kom att han ganska tydligt insåg, att han sjelf var nära nog den ende af alla de närvarande, som förstod att handla i stället att vänta. Med mutor ansåg han att turkiske paschan lättast skulle besegras, ty en turks enda samvete var hans börs. Han sålde kvinnor, embeten och ordnar, och hade Emin endast egt nog många millioner, hade han trott sig kunna köpa sultanatet i Stambul, som man köper ett hus. För honom var Stambul vida förhatligare än Europa. För honom var Stambul ett lysande helvete, der två verldsdelar gifva hvarann två förrädares hycklande handslag. Stambul var en dotter af Europa och Asien, som skamligt sålt sin omfamning. Derför hade också Stambul ärft sin fars och mors afskyvärdaste laster, men få af deras förtjenster. Utskrattadt af Vestern och föraktadt af Östern, som det förrådt, låg nu Stambul och drogs med döden, uppmärksammadt endast för sin forntids och sitt betydelsefulla och underbart sköna läges skull. Det var en liderlig, utlefvad frossare, som för sitt gamla namns och sin präktiga bostads skull måste behandlas med spelad aktning, medan alla vämjdes vid honom.
Jfr. förra hälften af en liknande Saga, uti 7:de fabeln (Bok. II) af ~Hitopadesa~. Se MAX MÜLLER, ~Hitopadesa, eine alte Indische Fabelsammlung aus dem Sanskrit zum ersten Mal in das Deutsche übersetzt~. Hos En liknande Saga, omarbetad till en pseudo-historisk förtäljning, förekommer hos WEIL, ~Tausend und eine Nacht. Arabische Erzählungen. Zum Erstenmale aus dem arabischen Urtext.~ Stuttgart 1838, Bd. I, ss. 783-880, »Geschichte des Prinzen Kamr essaman und der Prinzessin Bedur». B. Se nyss anf. arb., Bd. II, Pforzheim 1842, ss. 311-401, »Geschichte des Hassan aus Bassora und der Prinzessinen von den Inseln Wak-Wak». C. Se anf. bok, sam. band, ss. 572-582, »Geschichte des trägen Abu Muhammed». Hos III, ss. 19-23. Hos III, ss. 45-50, »Die gebrochenen Eide». Det var en gång en man, som bodde i skogen. Nära intill hans stuga låg en äng, hvarpå växte ett fagert gräs. Mannen satte stort värde på den bördiga ängen, och aktade den högre än mycket annat gods. Men om sommar-morgnarne, när sol rann upp, märktes ofta att det sköna gräset var nedtrampadt, och der syntes i daggen, såsom hade det blifvit trådt af mennisko-fötter. Häröfver bar mannen en stor harm, och honom lysste gerna få utrönt, hvem det var som trampade hans gräs om nätterna. Bonden lade nu råd, huru han skulle få veta hvad han ville, och sände så sin äldsta son att hålla vakt på ängen. Svennen lofvade göra sitt bästa, och gick å stad.
Då härtill kommer, att de nya statuterne för Universiteten upptaga såsom särskilta undervisningsämnen Ny Europeisk Linguistik och Litteratur, torde, för att gifva fullt utrymme för ifrågavarande tre läroämnen, inrättandet äfen ny lärostol vid h vartdera Universitetet vara af beholvet påkalladt. Utskottet anser sig derföre i della hänseende böra understödja Kongl. Maj:ts Nådiga framställning och hemställer, ätt för ifrågavarande ändamål ett årligt anslag till en ny profession vid hvarldera Universitetet beviljas med 4,000 ILdr, eller tillhopa 8,000 ILdr ILmt, samt beloppen fördelas i lön och löne tillök ;ng, på sätt förut angående de andra nya professionerne är föreslaget. 1 sammanhang härmed och då, såsom af Statsråds-protokollet inhemtas, den ena språklärare-ljensten vid Upsala Universitet ansetts, för den händelse att den nya professionen inrättades, kunna indragas och den anslagna allön ingen, bestående dels af 75 t:r spanmål, eller, efter medeltalet af de sednaste 20 årens aflöningspris vid Universitetet, i penningar 679 ILdr 33 sk., och dels af värdet utaf fria boställsrum, upptaget till 133 R:dr 16 sk., eller tillsammans 813 ILdr 1 sk. B:ko, motsvarande 1,219 ILdr 53 öre ILmt, beräknas såsom tillgång för den nya Professorns aflöning, men Utskottet föreställer sig, att en enda språklärare för undervisningen i såväl Engelska och Franska, som Tyska och Italienska språken, icke kan blifva tillräcklig, ulan att begge språklärarne äro för undervisningens behöriga gång behöflige, hemställer Utskottet, att, med bibehållande af denna språklärare-befattning, dess innehafvare må tillerkännas enahanda löneförhöjning, som för den andra språkläraren är föreslagen, eller 780 ILdr 47 öre ILmt lill fyllnad i en aflöning af 2,000 ILdr samma mynt. 27;o.
Kx protocollo, A/-7/.V6 iVio 2 4. 8t0rmägtig8te, ^Ilernädigste Lonung! 8edan Oeneral-Oueeteuren oelr ?dd>laren af liders Kongl. IVIaj:t8 lVoi »Istjerneoell ^Vasa-Orden (irr,-/^/o/nrrr ^,Vrs//-o//re/', jemlikt liders Kongl. ^1aj:ts iXädiga befallning, verkställt inspeetion oeb besigtning vid samtliga Hospitalen i Iliket, oell derom akgikvit under-däm» berättelse, som blifvit 8erafrm6r-Ord6N8-OilIet i ljäder meddelad, ak bvilken berättelse liders Kongl. ^laj:t i ljäder rnbemtat berörde Inrättningars nuvarande tillständ, anser 86rafim6r-Ord6ns-lliIIet det vara dess pligt, att I108 liders Kongl. Naj:t i »inderdänigbet anmäl:» det lrukvudsakligaste af bvad för8:>mma Inrättningars förbättrande oelr deras försättande i ett ändamälsenligt skiek, blifvit af 86i'a6>n6i Oid6N8-OiIlet de senare ären ti!Igjoi-dt. likter det Kders Kongl. !Vlaj:t, pä ^rallmer-Ordens-tlillets underdäniga liemställan, oelr med afseende ä bikets 8tänders i underdäniglret yttrade önskan, i lVäder anbefallt inrättandet af 8ä kallade Lentral-IIospitai, dit bospitals-lrjon frän angränsande
Öfver Domstols oTliedelbara befallning med Tryckfrihetsmål eller ny föreslagen och beskrifven Jury Motiverne äro på ömse sidor upptagna; men som idéen om Jury i Tryckfrihetsmål, mera öfverensstämmer med den liberala åsigt, man i vårt constitutionela land hoppas och önskar att vid sådana ärenders behandling kunna bibehålla derigenom, alt från samma behandling såmedelst skulle skiljas all möjlighet af beroende eller Embetsmanna-inflytelse, hvadan ock Jury-inrättning hos oss, allt sedan i8i5 års Riksmöte, vunnit en stadgad häfd, den der funnits både oskadlig och med Lagstiftarenas ändamål instämmande; så kan jag icke med min öfvertygelse förena företrädet af Tryckfrihetsmålens omedelbara handläggning af ÖfverDomstol, utan röstar alltså lör alternativet af Jury. ■i4 Lil. till Conslit, Utsk:s Memorial N:o 51, Hvad det nya lorslagel till Jury-inrättning vidkommer, kan jag deruti icke instämma, på den grund , ali jag först och främst anser Jury-sammansättningen efter nu gällande Tryck frihetslag så ändamålsenlig, sorn möjligt: att jag för det andra icke tror, att den högsta beskattningen inom oss ännu kan tillerkännas någon uteslutande Domsrätt , då all Domstolsinrättning hos. oss, och serdeles i första instancen utgår från principen, ali den brottslige må dömas af sina likar. ■ Jag har dessutom trott mig finna, ali den nu varande Jury-inrättningen icke företett några anledningar till rättmätig och billig klagan; och jag anser då vara bättre ali bibehålla en inrättning man känner, i stället att ingå på nya försök. Jag. finner med sjelfva saken vida mera öfverensstämmande, att Jury, på sätt nu sker, lör tillfället väljes, såsom, i min tanka, mera förebyggande da vådliga följderna af yttre inverkningar, än en permanent Jury-sammansättning kan göra det, Man är sorn Lagstiftare tvungen alt be < räkna de menskliga svagheterna, och att, så långt man förmår, söka att göra deni oskadliga, och jag bör härvid icke fördölja min öfvertygelse, att det icke blifver omöjligt, aLt I>'d. till Constit.
På Hedervärda Bonde-Ståndets anmodan till Constitutions-Utskottet, genom Protocolls-utdrag för den 3o nästlidne Junii, att meddela Ståndet underrättelse om dagen, då hos Kongl. Maj:t i Stats-Rådet förevarit och blifvit afgjord den i Memorialet N:o 9 omförmälda fråga, angående ett Halländskt kyrkohemman, i hvilken Kongl. Maj:ts Nådiga Utslag, dateradt den 7 November 1828, finnes utfärdadt, får Utskottet vördsamligen lemna till svar, att, enligt redan före den remitterade anmärknings-anledningens föredragning, från Ecclesiastik-Expeditionen begärd och erhållen aulhenthik upplysning, högstberörda, under justeringsdagen utfärdade beslut af Kongl. Maj:t fattats i Stats-Rådet den 29 October 1828, och i öfrigt tillägga, att Protocollet för samma dag, jemlikt förra Riksdagens Constitutions-Utskotts Memorial N:o 36, af den 20 Junii 1829, befunnits bland de Utskottet tillställda och då granskade. Antora till Exp.-Utsk. den i5 Julii. Memorial till Höglofl. Ridderskapet Och Adeln, angående yrkad, men vägrad proposition på återremiss af Utskottes Memorial N:o 8. Sedan, på sätt Högloft. Ridderskapets oell Adelns, under gårdagen, Constitulions-Ulskottet tillliandakomna Protocolls-utdrag för den 3o nästlidne Junii utvisar, åtskilliga Ståndets Ledamöter begärt proposition till återremiss af Utskottets å nyo föredragna Memorial N:o 8, angående Riksdagsfullmägtigen Bengt Gudmundssons anmärknings-anledning vid rådgifvande åtgärden till Resolutionen på Rikets Ständers underdåniga framställning, rörande Halländska kyrkohemmanet!, men Herr Landtmarskalken, på anförde skäl, förnämligast herntade från ordalydelsen af 107 §.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, <mgående ett lönebidrag för Götheborgs hamnbyggnad. (U. A.) Samtlige Riks-Stånden hafva till Utskottets handläggning remitterat bögstberörde Nådiga Proposition, innehållande: att, då, genom uppgrundningen af Götheborgs hamn, de för utrikes handeln begagnade större fartyg icke kunna uppkomma närmare intill nämnde stad, än till den en half mil derifrån belägna tullstationen Klippan, hvarest likväl, i anseende till så väl det trånga utrymmet, som den årligen tilltagande uppgrundningen samt den utanför liggande öppna Elfsborgsfjorden, fartygen äro för uppkommande stormar i hög grad blottställde, behofvet länge varit insedt af en närmare staden belägen hamn, dit lastade fartyg kunde uppgå. Sedan frågan om lämpligaste sättet för ändamålets vinnande vid flere tillfällen utgjort föremål för Nådig pröfning, hade Kongl. Majit, enligt Dess till Directionen öfver Götheborgs Hamnoch Elf-arbeten aflåtna Nådiga Skrifvelse den in Marsdetta år, till efterrättelse fastställt en af Hamn-Ingeniören Åqvist upprättad plan för istfåndsättande af Götheborgs hamn, enligt hvilken hela kostnaden för anläggningen skulle uppgå till 56o,ooo R:dr och arbetstiden inskränkas till 12 Stats-VIskottets Utlåtande, fl:o 283. 10 år. De af bemälde Direciion gjorde framställningar om understöd af allmänna medel för arbetets utförande hade icke i vidsträcktare måtto kunnat bifallas, än att Directionen förklarats berättigad att, såsom bidrag till den påräknade arbetskostnadens bestridande, få under 4 års tid af Handelsoch Sjöfartsfonden uppbära 20,000 R:dr årligen, hvilket bidrag, tillsammans utgörande 80,000 B:dr, ungefär motsvarade det bedopp, som tid efter annan blifvit af Götheborgs reviers-medel användt till förbättrande af segelleden å Götha eif. Nämnde
R:dr, oberäknadt 4>°0° RMr till jordersättningar, hvilket kommer att utgå till det al nyssnämnde företag, sorn försl kan komma till stånd och af Kongl. Maj:t pröfvas nyttigast och nödvändigast, dock att detta anslag icke må utgå till högre belopp än 60,000 R:dr för Deyefors och 5o,ooo R:dr för Forsshaga, jordersällningssumman deri icke inberäknad, i följd hvaraf 10,000 R:dr Stats-Verket reserveras för den händelse, att Sluss-anläggningen vid Forsshaga kommer i åtnjutande af an laget, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages lill contra-proposition, att intet anslag för nyssnämnde anläggningar beviljas. Efter denna votering, som utfallit med Ja och 73 Nej, och hvarvid således Nej vunnit, har omröstning i hufvudsaken blifvit anställd öfver följande proposition:
Ur hennes vandrings mogna skördar Blott fröjderop och fågelsång Kring henne sväfvade som källors Små sakta porlelika språng. Med blomslingor prydd hennes klädnad var, Med finaste spindelnätstrådar betäckt — Dagg gnistrar deri, Lysmaskar sig sluta kring pannans hvalf Som diadem Allt vid hennes åsyn jublar! Sopran. Släpet bärs utaf foglar oppKör På skroflig stig. Tenor. Steg på tömen hennes fot, Grönskade ljufligt de, Hörde handen det kala berg, Täckte det mossor och ljung. Kör. Och Solen gaf åt sitt herrliga bam Den hela, den strålande verld, Och Lycka och Kärlek hon sände med Ledsagande på hennes färd. Lif, Kärlek och Lycka. Vi helsa dig i solens glans Du verld, och all din fröjd, Der städs för oss i blommors krans Du smyckar dal och höjd! Med liten ijäril leka vi, Med blomma, bäck och skog, Ej minsta frö vi gå förbi, Vi känna det full nog. Kör af Solstrålar. Till dig, o Lif, du sköna sväfva Vi ned från etherns rand, Din moder bjöd till dig oss väfva Ett gyllne kärleksband Låt oss dig kyssa! Lif vet. Kommen I alla! Solstrålar. Ur hennes hjerta IAfvet. Bjöd hon er fallaSolstrålar. Ned öfver jorden hän. Lifret. Skullen I leda Nya for hvaije steg? Solstrålar. Lekfullt bereda! Strömmar. Du höga mö, vi susa Till dig vår helsning här, Vid dina fotter brusa Vi öfver jordens sfer. Långt öfver slätter alla Som dina bud vi gå, Vi falla och vi svalla För dig o drottning må! Källor. I dunklet vi drömma, Du ropar oss opp Att gnistra och strömma • Från klippornas topp; Vi dansande porla I skogarne fram Och smekande sorla Kring mossig stam. Kärlek och Lycka. Små strålar från solen dem fånga vi opp Och gunga uppå. Oss böljorna bära vidt, vidt i sitt lopp Och svalka oss så, I blommornas kalkar vi drömma så lätt I rusande doft De vaggande bladen oss täcka så tätt I luftiga loft.Kör af Blommor.
Lappmarks eklesiastikverks, vid Kongl. f. d. Kansli-styrelsens upplösning, år 1834 till Riksgälds-kontoret öfverlemnade fond, för hvilken Kontoret betalar 5 procents årlig ränta, 100,777: 16. 100,777: 16. (Förd inom linien, enligt dito dito.) Från Landtrånterierna samt Öfverståthållareembetets Kansli till Kongl. Stats-kontoret inlevererade samt derifrån, under åren 1845, 1848,1851-1862, till (Upptagne inom linien, enligt Fullmäktiges beslut den 8 Maj 1845.) Från Kongl. Post-verket emottagne medel, som varit inneslutne i öfverblifna bref, 4,727: 32. 4.727: 32. (Ofverlemnade till Riksgälds-kontoret, på grund af Rikets Ständers beslut vid 1844— 1845 års riksdag samt Kongl, brefvet den 10 Mars 1845.) För fullföljandet af rättegången angående Baumannska arfvingarnes kronofordran, utaf Riksgälds-kontoret hos Ofverståthållare-embetet deponerade medel, som derefter återbekommits emot Riksgälds-kontorets förbindelse af den 25 De af Riksgälds-kontoret, å stats-verkets vägnar, utfärdade och till allmänna Hypotheks-banken, såsom grundfond, för densamma, öfverlemnade 4 !, procents obligationer 8,000,000: — 8,000,000: — (Upptagne inom linien i Riksgälds-kontorets räkenskaper, enligt Fullmäktiges beslut den 7 November 1861.)
Kungörelsen den 14 November 1842, samtlige berörde afgifter koouate att, för enhets vinnande, till vederbörande Landt-Ränteri insändas, för 40 Blats-Utskotlets Utlåtande, N:o Så. att derefter till Cassan aflemnas, samt att, i följd af gjorde anmärkningar vid Krono-fogdarnes i Blekinge och Södra Möre för äldre åren öfver ifrågavarande afgifter afgifne räkningar, redan 8,990 R:dr 6 sk. 4 rst. för denna tid influtit, hvarjemte fråga om ytterligare inleverering af dylika medel vore väckt och på utredning beroende. Med afseende å de af Directionen sålunda meddeidte upplysningar, finner Utskottet sig icke ega skäl att, i anledning af Revisorernes förrberörde framställning, föreslå annan åtgärd, än att, enär Amiralitets-Krigsmans-Cassan åtnjuter contant stats-anslag, Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, det räkenskaperne öfver berörde Cassa, jemte tillhörande verificationer, måtte för framtiden varda, till gransknings undergående, aflemnade så val till Kongl. Kammar-Rätten sorn Rikets Ständers Revisorer, Kongl. Krigs-Acaäemien, § 58. (1841 års Rev. Ber. pag. 113. Förkl, 285}. ilevisorefne hafva anmärkt, hurusom, enligt Kongl. Brefvet den 18 April 183*9, entrepreneuren för mathållningen vid Academien, Lieutenanten J. Elliot, fått sig tillagd en gratification af 600 R:dr, i och för dess genom stegrade pris å matvaror lidna förluster, hvilken gratification utgått dels af besparingar å Academiens anslag, dels utaf 3:dje Hufvud-titelns anslag till oförutsedde militärbehof. Rå bemälde entrepreneurs åliggande att besörja mathållningen vid Academien grundar sig på frivilligt coritract, anser Utskottet
Prop. JVs 1, om Statsverket 1859. 17 150,000 R:<lr ärligen har, på sätt Direktionen ofver Arméens Pensions-kassa upplyst, för är 1858 endast behöft användas 12,075 R:dr 44 öre, hvarjemte för är 1859 beräknas äfgä omkring 50,000 R:dr; och torde utan tvifvel en betydlig del af kreditivet för är 1800 jemväl blifva besparad. Att döma af den afgång, som hittills egt rum bland pensionsberättigadt befäl vid Arméen, anser jag med säkerhet kunna antagas, att ett kreditiv ä samma belopp, som det förra eller 150,000 R:dr ärligen och under enahanda vilkor, sorn dermed äro förenade, skulle blifva tillräckligt för pensioneringen under åren 1801, 1802 och 1803, äfven om dé under föregående åren uppkomna besparingar icke tagas i beräkning. Men om dessa besparingar, hvilka minst torde komma att utgöra 300,000 R:dr, linge fortfarande under åren 1801,1802 och 1803, i män af behof, för pensioneringen användas, erfordras icke för sistberörda tre är större kreditiv än 50,000 R:dr ärligen eller för alla tre åren tillhopa 150000 R:dr. Jag vägar alltså, med antagande af det sednare alternativet, i underdånighet hemställa, att till Rikets Ständer mätte göras framställning om anvisande ä Riksgäids-kontoret för åren 1801. 1802 och 1803 af ett ärligt kreditiv af 50,000 R:dr eller för tre är 150.000
Sedan, genom dessa förberedande åtgärder, vilkoren för entreprenaders ernående blifvit bestämda och sålunda uppställda, att öfver deras antagande kan löstas med Ja och Nej, böra Konungens Befallningshafvande Allm. Besv.-och Oeconom i cUtskott els Betänkande No gS. i5 Jäla sammanhålla alla skjutsskyldige districtvis, för att höra dem, huruvida de vilja, på dessa vilkor, öfverlåta skjutsnings-skyldigheten till entrepreneurer, samt följaktligen åtaga sig att, i de fall, då entreprenad icke kan åstadkommas utan tillskott utöfver den förhöjda legan, sådant erlägga till det erforderliga belopp, sorn genom entreprenad-auctionen blifvit utrönt: och må härvid iakttagas, att de skjuts-skyldiges röstningsrätt beräknas efter den grund, enligt hvilken skjutsen blifvit utgjord, med skyldighet för minoriteten att underkasta sig majoritetens, och de frånvarande de närvarandes beslut. Öfverlåtelse-vilkoren på detta sätt af de skjuts-skyldige antagas, skola, i öfverensstämmelse dermed, Contract rörande skjuts-bestyrets verkställande på entreprenad upprättas och afslutas, hvarvid det tillkommer Konungens Befallningshafvande att tillse, det ej allenast fördelen af det lägsta anbudet, utan äfven den lika hufvudsakliga omständigheten, att entrepreneuren leranar en nöjaktig både moralisk och juridisk garanti för uppfyllandet af sina förbindelser, blifver iakttagen. I allmänhet må stadgas, att vid entreprenaderne ej få begagnas hästar, som äro längre aflägsna från stationen än i dels mil; äfvensom att entreprenaderne helst må förenas med sjelfva gästgifveri-rörelsen. Skulle skjuts-district gifvas, der pålitliga enlrepreneurer erbjuda sig, att utan förhöjning i nuvarande lega och utan tillskott af de skjutsskyldige, skjutsnings-bestyret öfvertaga, så bör ett sådant anbud ovilkorligen antagas, och contract om entreprenad derstädes upprättas. 8 Mom. Contract om entreprenaders ingående må icke upprättas för längre tid än io år.
År 1859 anförde jernvägsundersökmngskomitéen uti dess underdåniga betänkande af den 8 November sagda år, rörande rigtningen af stambanorna norr om Mälaren: att'3“ bristen ijpå spanmål i det bergsoch skogsbrukande distriktet jemte öfverskottet deraf söder om dess gränser hafva af ålder gifvit spanmålsrörelsen ifrån Mälaretrakten sin rigtning ifrån söder till norr;“ att “likasom spanmålsrörelsen har sin rigtning emellan norr och söder, så hafva ock bergsprodukterna sökt sig kortaste vägen ifrån norr till söder, för att med minsta kostnad träffa de närmast belägna hamnarne vid Mälaren, hvarifrån desamma billigast kunna föras till hufvudstaden för export, eller till sådana konsumtionsorter, dit sjötransport erbjuder sig;“ vidare att “samma rigtning ifrån söder till norr råder äfven för handeln med import af fabriksvaror" och slutligen att då “hela den större rörelsens rigtning inom den del af landet, som den norra stambanan jemte föreningsbanan derifrån till den vestra skola genomskära och som begränsas af Östersjön, Mälaren och Hjelmaren samt en linie dragen från sjön Siljan rätt i söder, jemte Gefle—Dala jernväg, går i norr och söder, så är det tydligt att berörda stambanor måste utläggas så att de, med iakttagande af denna hufvudrigtning, dels genomskära midten af det spanmålsproducerande landet, dels ock, särdeles med afseende å bergsbruket, på det sätt beröra dess distrikt, att de så väl kunna upphemta större qvantiteter för att aflemnas antingen vid Gefle, Strömsholms kanal, någon af Mälarens hamnar eller andra inre segelleder, som ock inom sjelfva distriktet biträda med transport af råämnen, grufvor och hyttar till förädlingsverkstäder. “ Härjemte har Konungens Befallningshafvande i Stora Kopparbergs län, uti svar å de af jernvägsundersökmngskomitéen uppställda frågor och med afseende å Gefle—Dala jernväg samt Strömsholms kanal, yttrat: att dessa transportleder uppfylla icke provinsens behof af lättare transport för spanmål, som årligen måste uppköpas ifrån Westmanland och Upland äfvensom för afsättning till sistnämnda provinser af