Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Glömme aldrig Nationen tzwad dcn är ffyldig en Konung, hwars dagar ödet endast syntes » afwa skonat säsom ett räddnings-medel mot de högsta olyckor som någonsin hotat ett Rike Mätte länga tidehwarf lyckligt fvrtgä under styrelsen af den nya Ätt, Swensta Folket uppflyttat pä Thronen! Spride sig. ist än denna Thron till alla Medborgeliga kret» sar sann upplysning, warm mennisko-kärlek, liflig nitäl» stan för Lagarnas kraft och Samfunds-ordningcns helgd! Och när en dag Fäderneslandets wärf bjuder Rid» derstapet och Adeln att äter samlas inom besia murar, mätte besia tankesätt leda öfwerläggningarne och stadga deras följder! Ware dä inom hwarje Medborgares bröst det beslut oföränderlige» fattadt, att lefwa och dö med Fäderneslandet! Ware den sanningen afgjord, att nyttiga ändamäl aldrig beredas utan rättsinnighet, upplysning, kunskaper, oegennytta och frimodighet! Mätte änteligen den, hwars ärefulla lott det blir att intaga den upphöjda plats, frän hwilken jag nu nedgär, lika som jag i denna stund, följas dcrifrän af hjertats innerliga rörelse och tacksamhetens lifliga minnen! Och I, Herr Grefwe, ät hwars wänfasta hand jag nu anförtror det Äretecken jag fört, blir detEder tillätit attjemte Ridderstapets och Adelns känslor uttrycka dem som lifwa en enskilt Man, sä säg inför Thronen att jag äterlemnade denna Staf med samma rörelser som de, med hwilka jag stall stuta mina dagar, med walsignelser öfwer min Kung, mitt Fädernesland, och öfwer -det Riks-Ständ, hwars Anförare jag nu upphör att wara. Wänner, Medborgare och Bröder, som - dag äro samlade för att emottaga min assteds-halsning ! Jag har upphört att wara Eder Ordförande; men ben rättigheten blir mig aldrig betagen, alt med wänstapens wärma tillönska hwar och en af Eder de lyckligaste lefnadsöden.
Handels-Balken, utan fastmer tillkommit deraf, att ej mindre Bevillnings-Förordningen, än Författningarne, angående mantals-' och skattskrifning, bjuda, att hvar och efl Sevilluoch Lag-UtskBetänkande N>o 9, 11 bör vara Mantalsoch skattskrifven der han Största delen af året vistas, hvadan och då. det lika litet lärer kunna betagas Stads-Bor? garen, sorn hvarje annan medlem i Samhället, att vistas der han för godt finner, mea ordningen synes fordra, att han för sin person och Borgerliga näring är i staden man? tåls och skattskrifven, Utskotten anse sig böra vördsamt hemställa, att ett stadgande härom mätte varda, intaget i blifvande Bevillnings-Förordningen, äfvensom att, till vinnande af enhet i Lagstiftningen, underdånig anhållan hos Kongl. MajU göres om enahanda ändring i de serskildt utfärdade Kongl. Förordningarne om mantals0ali skattskrifning; dock varder detta, jemte en Ledamots serskildta yttrande, fill Rikets Höglofl, Ständer pröfning vördsamt öfverlemnadt. Stockholm d®n § $Taji 1829. Reservation af Herr Levton, C. H.t Pä förändring eller tillägg i allmänna Lagen ansetts nödig, an - a a Biltill EwiUn-'°ch Lag‘ZJtsk. Bet■ N-o g. gående skyldigheter, som rätter Borgare åligger att iakttaga, har jag trott en sådan ändring böra bestämmas genom otnredaction af det Lagens rum sorn förefunnits i sitt förra skick otillräckligt för den tydning behofvet påkallat; men ej, på sätt Höglofl.
Skjutsningsbesväret. I öfverensstämmelse med Eders Kongl. Maj.ts nadiga Cirkulärbref af den 2 Augusti 1844, hafva anbefallde åtgärder blifvit vidtagne för att, i stället för gästgifvareoch reservskjutsen tillvägabringa skjutsningsanstalter genom entreprenader, för hvilket ändamål det blifvit medgifvet att skjutslegan, der sådane anstalter kunde blifva införda, finge förhöjas till ett visst maximibelopp. Lti särskildt underdånigt memorial har jag redogjort lör de hinder, i anseende till hvilka inga entreprenader i detta län kunnat åstadkommas, och de omständigheter, som i öfrigt med frågan ägt gemenskap. Det torde således vara nog här i korthet antyda det hufvudsakligaste, nämligen att orten, som i allmänhet icke lämpar sig för hästafvel, har brist på sådana djur, hvilka äfven medtaga stor kostnad att underhålla. Det skulle således erfordrat alltför stora uppoffringar, för att sätta en entreprenör i tillfälle att underhålla det för skjutsningen erforderliga hästantal; och den enda möjligheten alt få entreprenader i stånd hade varit att, under namn af sådane, tillåta bildandet af nya skjutslag eller de gamlas sammanhållande genom enskilda överenskommelser emellan dem och entreprenören. Dä hade likväl olägenheterne af skjutsningsbesväret egentligen ingen förändring undergått, men resandes i författningen godkända rättighet till lika skyndsam och beqväm fortkomst, som igenom de äldre skjutsningsanstalterne, blifvit underkastad bra mycken osäkerhet, i anseende dertill att 15 skjutslaget, för möjligen visad tredsko och försummelse, blifvit ansvarsskyldigt inför entreprenören i stället för de laglige polismyndigheterne. § 8. Politi. Anstalter till sedlighetens och ordningens vidmakthållande.
Så var det; Gud brydde sig inte om den fattiga, utan hade förskjutit dem och lemnat dem i de onda andarnes våld... Nu blefvo hennes tankar åter förvirrade. Hon tyckte sig se lurande fiender, hvilka väntade på tillfälle att kasta sig öfver henne. Hon kände lust att skrika, men bakom all denna förvirring och fruktan hade hon dock en förnimmelse af, att hon med sitt skrik skulle väcka alla de andra, hvilka sofvo så lugnt. Derför knöt hon blott näfvarne åt dem och försökte trycka sig ännu närmare Holpainens rygg. Och hon tvang sig att vara tyst och skrek inte. Men svårt var det, hjertat bultade och alla pulsar slogo och kroppen slungades hit och dit i krampaktiga ryckningar. Hon andades flåsande, höll med ena handen hårdt fast i Holpainens skjorta, och med den andra slog hon oupphörligt i luften, för att skrämma bort de der, som lurade bakom henne och hvilka genast närmade sig, så fort hon det minsta upphörde att hota dem. Holpainen rätade ut sig och sköt henne undan. Gå mera ditåt, jag har trångt. Mari slog honom till svar. Holpainen reste sig upp att sitta och såg på henne, utan att säga ett ord. Mari såg tillbaka; en mörk eld glödde i hennes ögon, håret hade fallit ned på pannan och hennes ansigte var förändradt. Holpainen såg alltjemt på henne. Den der förfärliga aningen bragte hans hår att resa sig. Hvarför slog du mig? Mari pressade läpparna tillhopa och sade ingenting. Det var som om någon makt drifvit henne att ånyo störta sig på honom, men hon hejdade sig. Hvarför slog du mig? Mari, hör du! Du är ju vaken, eller hur? Jo. Ljudet af Holpainens röst lugnade henne. Medvetandet återvände, hon begrep att hon var tokig. Men det skulle hon inte säga åt sin man, hemligt skulle hon hålla det, hemligt så länge hon kunde. Du är då vaken? Hvarför slår du mig då? Jag hade en elak dröm. Lägg dig nu, inte skall jag slå mer. Är du sjuk? Nej. Jag har elaka drömmar. Välsigna dig då, kära hustru. Holpainen lade sig åter ned bredvid henne, men vände sig nu på andra sidan för att kunna ge akt på henne.
soni besiamnia lampligliet eller olämplighet till de olika förvarfven. Vi vilja utgå ifrån, att ofvan anförda betraktelser äro rigtiga. Det är ju icke vår mening att i denna framställning sysselsätta oss med frågans fysiologiska sida. Man kommer har knappast att nä mycket långt utanför erfarenhetens vag, och det kan icke fela, att de för qvinnan återkommande halfeller helpatologiska tillstånden sanit hela den utveckling. soni prasis och sedvana från slagtled till slagtled gifvit henne, kommer att få ett stort inflytande på genomförandet af qvinnans likställighet i förvärf med mannen. Men on1 an dessa förhållanden skola medföra en del svårigheter och missräkningar. skola de i längden knappast blifva af afgörande betydelse. Men bortsedt från allt detta ar det, som man från niannens sida gör den temligen enkla betraktelsen gällande:: .ha vi det icke knapt nog, är konkurrensen icke stor nog, skola vi ännu öfverlassas rned qvinlig arbetskraft p5 alla de omriklen, om hvilka vi hittills varit ensamma, skall vår arbetslön nedtryckas ännu lägre an den redan nu befinner sig? : &gt; En sådan åskådning Zr säkerligen allvarligt nienad, men kan ingalunda bestå - och skall i vår tid icke kunna hafdas - inför ett allvarligt bemötande. Ty kunna qvinnorna icke svara: ~ H v a r står det skrifvet, att vi skola ha en usel arbetslön, på det att er må vara högre. att vi skola lefva daligt, för att ni må lefva bättre, att vi skola hämmas i vår utveckling, för att ni må vara herrar och herskande? Äro vi icke menniskor som ni? &amp; o vi icke till på köpet de flesta? Äro vi som de kineser, som amerikanarne jaga bort frin sina kuster, för att arbetslönen icke skall bli nedsatt, eller äro vi icke födda här i landet och uppvuxna har liksom ni?
MinGUSTAF PIEHLS BRYGGERI-fl.-B. dre än 2 dosor sändes e j; försändes endast mot förutinbetalning af beloppet eller mot efterkraf. Kostar m e d postporto, fraktsedel och inpackning m. m. kr. ~9H Jag varnar m o t inköp af värdelösa förfalskningar och ber att noga iakttages att på ftfftterfimnsar a f: hvarje degel måste ofvanstående skyddsmärke och firma » Schutzengel-Apotheke des A. Thierry In Pregrada » vara inbrändt. r I. T h i e r r y CllUd IIIKUpbblctim. p g r a d a bei RohUseh-Saaerbrnnn. telef. VELOCIPEDER anbefallas som säsongens populäraste maskiner. F å s genom ensamförsäljare i hvarje stad. r För att få sit Kalle rikligt godt Specialité: D a m m a s k i n e r. O m denna, af en norsk prästfru i så godt s o m öde bygd skrifna och af frkn S e W. öfversatta bok, säger N. R. Elegant! Lätt gång! bläck, utan att skada tyget. Med Qwi7Zaia-tvålen tvättar m a n själf p a nå- gra minuter sina glacéhandskar och ljusa skor. T v å l e n får återlämnas, om den ej håller, hvad s o m Iofvas i prospektet. Säljes i minut hos de flesta parfymoch spccerihandlare, s a m t i parti hos J. M a l m, Karlavägen 1 B, Stockholm. (G. HUSMÖDRAR! Det modernaste och bästa i SPARA är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning! Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushåll Pellerins Margarin, Göteborg, som är drygast och Lars Monténs Norra Inackord. B y r å n, Mäster Samuelsg. 62, f. d. K l. (953) KÄRNTVÅL TILL YLLETVÄTT OCH TILL LINNETVÄTT ANVÄNDES LÄMPLIGAST SÅLUNDA: Lärarinneplats!
Öfver-direktör utöfver den honom tillkommande lön pä stat till belopp af 4,500 Rdr, enligt Kongl. Brefvet den 19 April 1853, eger uppbära för tillsyn öfver arbetena vid Myntets mekaniska verkstäder, icke vidare måtte varda af Kongl. Maj:t anvisadt, — röstar Ja; Den det ej vill. röstar Nej; Vinner Nej, har Utskottets omförinälda hemställan förfallit och Rikets Ständer bestämt förenämnde Öfver-direktörs aflöning till 4,500 R:dr, deruti inberäknadt det särskilda arfvode å 1,200 R:dr, som nu till honom utgår.» 45:o. Utskottet hade uti 8:de punkten hemställt, att Rikets Ständer — jemte anvisande för nästkommande statsreglerings-period af det förslagsanslag, 1,800,000 R:dr, som Kongl. Maj:t för Tullverkets behof äskat att af tulhnedlen direkt utgå — mätte i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes taga i nådigt öfvervägande, om icke åtgärder kunde vidtagas i ändamål att för framtiden bereda någon minskning i de med tullförvaltningen förenade omkostnader;— och är denna Utskottets hemställan i sin helhet bifallen af Borgareoch Bonde-Stånden, men af Ridderskapet och Adeln endast för så vidt den afsåg anslagets beviljande; varande af dessa sednare Riks-Stånd beslutadt, att någon anhållan i ofvan omförinälda syftning icke borde af Rikets Ständer framställas.
Vid Diskont-verken i Stockholm och Götheborg utgifvas lån mot lånsökandes förbindelse och pant, enligt medföljande, på Diskont-verket öfverlåten vågattest, af nedaunämnde, på vågar inom riket upplagda effekter al Svensk tillverkning, nemligen: stångjern, bergsmansjern, bultjern, smidt bandjern, valsadt bandjern, skärjern, knippjern, saltpanneplåtar, smidda jernplåtar, valsade jernplåtar, plogämnen, skyfflar, jernankare, ankarkedjor och kettingar, smältstycken elier ämnen för valsjern, jernvägs-skenor och annan smidd eller valsad jernvägs-maleriel, storspik, småspik, förtennt jernbleck, garfstål, brännstål, gjutstål, arkoeller gjutmessing, latunroessing, messingstråd, garkoppar, smidd koppar, valsad koppar, kopparspik, alun och bly; börande, uti vågattester från Stockholms och Göteborgs vågar, panten upptagas till namn, sort och vigt, samt uti attester från öfriga vågar äfven till stämplar, dimensioner, stångeller stycketal, med uppgift tillika, huruvida panten finnes antingen i sjelfva våghuset eller å annat förvaringsställe. Mom. 2. Lånen utgifvas å fullt Riksdalertal till högst trefjerdedelar af pantens försäljnings-värde, enligt mäkiare-attest eller eljest kända förhållanden, och Fullmägtige bestämma, i Juni och December månader hvarje år, beiåningspriset för påföljande halfår. Mom. 3. Lånetiden är bestämd till högst sex månader; ankommande på Diskont-direktionernes pröfning, huruvida omsättning af lån må få ega rum. 36:o Morn. 1.
Hwad Lag Utskottet således argumenterat om FideiCorn mist stiftelser skulle följaktligen äswen gälla om Testamenten i allmänhet, efter som deras egenskap alt wara speciella lagar hämtar sin authoritet frän Högsta Lagstiftarens påbud; och som icke någon lärer kunna yrka, att Konungen skulle med cn sä beskaffad omedelbar pröfningssätt as alla stagg testamenten beswäras sä lärer ock sörberörde argumentation ej lämpeli» gen kunna antagas. Densamma strider desiurom emot nu gällande rätte, gangs, ordning, om hwilken är i allmänhet stadgadt i 10 Cap. 2 tz. Ratteg. Balk. att twist om död mans yttersta wilja bör dömas as den Rätt ä Landet eller i Staden, der den döde bott eller sin tjenst haft, samt enskildt för frälsemän i 8 Cap. 2 H samma Balk, att »wist om deras förordning wid dödstimma!» angående den efterlämnade egendomen skall dömas i Hos-Rät» ten. December. ten, och jag kan icke inse akt bshofwet mera hädanef, ter än hittills päfordrar förändring i denna förestrifr, helst ä ena sidan wcdcrbörande som af yppande stridigheters ukgäng hafwa att wänta nytta eller Ilka da, mera bcqwämt wid Domstolarne än hos Konungen kunna äga tillfälle att förete och framställa sina ffäl, samt a den andra Konungens tid och omsorger ända hafwa rillräckeliga föremal, utan att de böra ökas med omedelbar pröfning af enffilde parters twiste ämnen, t hwilkcu omständighet jag altsa icke kan med Lag-Ut» skottets betänkande mig förena, utan förmodar jag are under Kommuns omedelbara pröfning, hwad Fidei Commitzer angar, ej andra ämnen komma alt Hänföras, än tillförne warit lrnkeligt. Friherre Lilienstjerna» ^.xs! Lris förklarade sig instämma uti Herr r>L lriintöbsrZs yttrande. Friherre 8tssl von wolstein. Jagtrop ej akt mycket behöfwer talas i delta ämne efter hwad Herr si klinteberg anfört.
I händelse af Rikets Ständers bifall till denna hemställan, får Utskottet derjemte föreslå, att berörde 500,0(X) R:dr må, i enlighet med den grund, sorn förut blifvit följd, på sådant sätt fördelas, att 84 af 100:de hållas tillhanda för inteckningar i egendom å landet och 16 af 100:de för inteckningar uti hus och jord i Släderne utom Stockholm. På enahanda skäl, som i Utskottets, under N:o 84 afgifne, Utlåtande redan anförde Blifvit, har Utskotlet icke eller nu kuunat tillstyrka någon förhöjning af maximi-lånebeloppet i lånerörelsen på fast Banco-Utskoltets Utlåtande j IV:o 150, 13 egendom, utan ansell detsamma, äfven efler den ifrågaställde tillökningen i Circulations-capilalet för nämnde lånerörelse, böra vid 6000 R:dr bibehållas. Stockholm den i5 Februari 1841 • Reservationer. Af Herr Friherre Stjernstedt: ’’Då jag icke bilrädt den tillstyrkan; som uti Banco-Ulskoltets ifrågavarande Utlåtande finnes upptagen, får jag emot samma Utlåtande mig reservera.” Af Herr Manners kantz: ”Emot det af Höglofl. Banco-Utskottet nu afgifna tillstyrkande af Faslighels-iånefondens förökning med 5oo,ooo R:dr, måste jag mig på det kraftigaste reservera.
Dessutom utdelas årligen till Jul 1,000 R:dr R:gs, utgörande intresset af ett doneradt kapital. Stadens fattigvård har nu blifvit ändamålsenligare inrättad, ett större hus anslaget till fattighus och ett reglemente för fattigvården faslstäldt, hvarigenom allt tiggeriet betydligt minskats. Till att befordra omtanka och sparsamhet bland den arbetande klassen har förenämnda sällskap för välgörenhet år 1830, under sin garanti, stiftat en sparbank, hvaruti insatserna vid 1847 års slut uppgingo till 45,000 R:dr banko. Sällskapet har likväl icke ännu haft den tillfredsställelsen att den folkklass, för hvilken sparbanken egentligen blifvit inrättad, till stort antal deraf dragit fördel. Inom staden finnas byggnadsoch brandordningar, öfver hvilkas efterlefnad hand hålles. För hamnen är särskild hamnordning. Hamnen är för det mesta kringbyggd med träd-kaj; men denna hamn, som utgör ett liufvudsakligt vilkor för stadens uppehåll och förkofran är numera alltför grund för djupgående fartyg. Den har endast 9 fots djup, hvilket vållar den stora olägenhet att många fartyg måste, sedan de i hamnen intagit halfva lasten, ankra ute på den osäkra redden, för att intaga återstoden. På grund af Eders Ko.ngl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, med vidfogad ritning och kostnadsförslag, uppgående till 119,000 R:dr banko, 32 [Ull. staden, till byggnad, af en ny hamn utanför den gamla, erhållit ett statsanslag -af 79,000 U:dr banko, emot förpligtelse att icke allenast sjelf bekosta <le efter kostnadsförslaget felande 40,000 R:dr, utan jemväl all den kostnad derutöfver, som kan erfordras att fullborda den nya hamnen efter fastställd plan. På hösten 1842 är detta maktpåliggande och .svårt utförbara arbete på börjad t, och har sedermera fortgått medelst anläggande af en vågbrytare utanför gamla hamnen.
Herr Hjerta, Gustaf: Jag ser af Utlåtandet, att Kongl. Maj:t år 1819 i Nåder försäkrat Herr Crusell, att, så vida Rikets Ständer framdeles skulle anslå medel till Theatrarnes i hufvudstaden understöd, han skulle vid afskedstagande! erhålla ifrågaställde pension. Deraf tror jag mig äga anledning finna, att någon fråga om huruvida Herr Crusell skall få pension eller ej, icke nu är för handen, utan först kan uppstå sedan han tagit afsked, i händelse Staten icke anslår medel tili Theatern i Hufvudstaden; och på denna grund tror jag, att Utlåtandet helt enkelt kan förkastas. Herr von Hartmansdorff', August: Det synes redan i början af Utlåtandet, att StatsUtskottet upptagit ärendet, på grund af en Kongl. Remiss; att det således inkommit i lätt väg, och att något tvifvel ej Den 12 Februarii e. m. 249 kan äga rum, att det ju varit ett Kongl, löfte, och ej såsom Friherre Anckarsvärd yttrat, Flott en Kongl, afsigt, hvilken legat till grund för Herr Cruselis anspråk på pension. Alla till Konung Carl XIILs Hofoch PensionsStat hörande personer, hvaribland äfven HofCapellet, uppfördes 1818 pålndragningsStat. Herr Crusell hade förmodligen varit en ibland dem, om han begagnat tillfället att då taga afsked. Om han nu i stället fortfarit att hugna allmänheten med sin stora talang, bör han derföre straffas med pensionsrättens förlust? Jag, som vid sista Riksdagen gjorde anmärkning deremot, att öfverdrifvet stora pensioner gåfvos till Hoffolk af båda könen, utan afseende på, om de deraf voro i behof eller icke, skulle visst icke hafva yttrat mig för denna pension, om jag ej funnit, det en storsinnad nation bör handla icke blott rättvist, utan snarare frikostigt mot en af de största konstnärer, hon för ögonblicket äger. Jag tillstyrker alltså bifall å Utlåtandet.
Och lät Ståndet bero vid Utskottets i slutet af Utlåtandet gjorde tillkännagifvande, att de å Sjette IIufvud-Titeln upptagne anslag, hvarom serskildt yttrande icke är vordet af Utskottet meddelad t, blifva oförändrade bibehällne. N:o 58, angående Riks-Statens Sjunde Hufvud-Titel: l:o anslag till Civil-Statens Pensions-Cassa. Bifölls. 2:o om anslag till pensioner för militära embetsoch tjenstemäns samt Under-oilicerares enkor och omyndiga barn. Återremitterades. N:o 59, i fråga om utgifternes reglering under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel: l:o i afseende på anslaget för Fångars skjuts, underhåll, medicamenter, m. m. samt Spinnhusen. Återremitterades. 2:o angående anslag för underhåll af Kronans hus och byggnader i landsorten. Bifölls. 3:o om öfverflyttning till allmänna Indragnings-staten af tvänne arfvodes-belopp, det ena åt Astronomiae Adjuncten Selanderj och det andra åt Professoren Doctor Schlyter. Ståndet lät bero vid Utskottets i denna punkt gjorde anmälan. 4:o anslaget till Saltpeter-näringens upphjelpande. Återremitterades. 5:o angående anslag för Flyinge och Strömsholms stuteriers dagsverksersättning, Hästafvelns förbättrande, Hingst-preemier samt Hingsthållning i Elfsborgs och Skaraborgs Län. Ståndet gillade Utskottets åsigt, att detta anslag mera egentligt tillhörde Nionde IIufvud-Titeln. Prot. Om anslag till så kallade extra utgifter. Återremittera des. Hvarjemte slutligen den del af Utlåtandet, som innefattar tillstyrkan, att öfrige i Åttonde Hufvud-Titeln uppförde anslag måtte, enligt sist fastställde Riks-Stat, få fortfarande utgå. Återremitterades. S. D.
Ty hell olika blef förhållandet, mina Hrr, 0111 man hade 20 banker med en million hvardera, än då man blott liar tre, fem eller sju, såsom hos oss. Jag skulle tro, att det nu är nödvändigt, om man vill göra någon förändring uti privalbankslagstifniugen, ali iakttaga samma varsamhet bär sorn i England, nemi. att låta det beslående beslå, men förekomma dess olägenheter. Bland dessa olägenheter äro, att dessa bankers mynt icke är det, som går i den olfentliga rörelsen, och som kan presenteras i liqvider till Kronan, hvilket gör stora svårigheter vid bruket deraf. Olägenheterna äro lättast förekomna, om man låter privatbankerna drifva sin rörelse med bankens mynt, d. v. s. ger deni crediliver på Banken, motsvarande del belopp, som man anser deras rörelse kunna utgöra, och mot säkerhet af alla deras fonder, då således hela deras öfriga rörelse endast utgöres af det contant tillskjutna beloppet. Detta förslag tror jag vara det enklaste, och det är delta system, hvartill man i England velat komma. Jag tror sålunda, att alla nuvarande privatbanker kunde, efter en fördelning, BancoUlsk. närmare uppgör, erhålla sammanräknade creditiv ä Banken till ett belopp af 4| millioner r:dr b:co eller 7 millioner r:dr r:gs, motsvarande ungefärliga beloppet af hvad deras utelöpande sedlar öfverstiga cassabchällningarne, mot 3 proc. ränta och med villkor, Den 25 .Tannari f. tn. 449 kor, att (lossa banker icke få utgifva några sedlar eller upptaga andra lån ån på upp-och afskrifningsräkning; alt deras samtliga fonder pantsättas till säkerhet för detta creditiv; alt i directionen tilisätles en ordförande af K. M.; att Banken genom ombud deltager i de årliga revisionerne; och att, i fall Bancoslvrelsen skulle finna directionerne hafva öfverlrädt de här stadgade villkor, den må kunna inställa utbetalning af crediliven. Vidare tror jag för min del, att R. St. borde hos K.