Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Likaledes har jag af erfarenheten funnit, attsådane enskifte liquiw dationer, betydeligen öka göromålen vid LandsCancellierne, och tror således att det vore lämpeligt, att LandsSecreterarne för sådane göromål, erhålla lika procent, som för fastigheters executiva försäljning. Detta anförande anhål - Ridd o. Ad, Prot, Vll. Band. Den i Augnstn t. ni, ler jag måtte få åtfölja remissen till Lagutskottet. Herr Grefven och Landt Marskalken föreslog* att så väl Kongl. Maj:tg högstberörde Nådiga proposition, sorn Herr Ehrenborgs, i anledning deraf nu afgifne yttrande, måtte till Lagutskottet remitteras j hvilket biiölls. Upplästes och lades pl bordet följande från nedannämndc Utskott inkomne Utlåtanden: Från Staisötskottet: AF den 35 sistledoe Julii: N:o 347. I anledning af väckt motion om ändring i förvaltning af Strömsholms och Kungsöhrs Kungsgårdar. I anledning af väckt motion, om förlängning i arrendetiden af Strömmingsfisken. Af den 26 sistledne Juliil N:o 349. Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkande om NummerLotterilnrättningen. Af den 25 sistledne Julii i N:o 350. Angående förrättid revision tf Postverkets räkenskaper. N:o 35 * - Angående verkställd granskning af ChartaeSigillatcc-medels redogörelsen. Af den 26 sistledne Juliii N:o 352. I anledning af Vaktbetjeningens vid RiksgäldsContoiret ansökning, att f& tillgodonjuta så kallade Skopenningar. Från Statsock BancoUt/kotten: Af den 26 sistledne Julii: 353. I anledning af gjorde antnärkningar vid Utskottens förut meddelte Betänkande , angående förre Handlanderne J. B. Kocks och Jonas Ståhles bysättning för skulder till Malmö fd. Discont. Från BevillningsUtskottet t Af den 26 sistledne Juliu N^o 26.
Att den hittills medgifna rättighet att i ett och samma bränneri fördela den tillåtna pannerymden i liera pannor med ånga må upphöra; så vida man icke med 20 proc. på samma hemmansvärde vill nedsätta den lofliga pannerymden, då den fördelas i liera pannor, t. ex. i stället för 1 om 60 begagna 2:ne om 25 hvardera; att i afseende å beskattningen 25 kannors panna af enkel form, som anses till husbehof, skulle beskattas som hitintills och den öfriga l:a och 2:a klassens redskap ökas med V# eller 162/3 proc. 3:dje och 4:de klassen utan ånga V* » 25 » Dito dito med dito '/2 » 50 » samt för 5:te klassen med dito . 75 » t 6 Bevillnings-, Lag-, sami Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Utlåtande, N-o 2. Hos Preste-ståndet. Af herr Kontrakts-prosten Nibelius:
Ordning aldrig blifvit efterlefvad eller kunnat tillämpas sedan Förmyndare-regeringens beslut den 28 April 1638, hvarigenom stadgades, att salpeter-hjelpen skulle uppbäras med pen - J?S Anus-Ilskottets Utlåtande, N:o 216. ningar, så för detta (1638) som nästförflutria året, intill dess en annan "order häruti ställd blifver". Någon förordning, som upphäfver 1638 års Kungaliref, har hvarken funnits eiler är att finna; det är således förvi lande att åberopa en ordning, som för mer än 213 år tillbaka öfverlefvat sin tid. Hade Stats-utskottet lemnat Rikets Ständer upplysning om frågans behandling i sin helhet, så hade intet tvifvel uppstått om att salpeter-hjelpen endast bör utgå i penningar och icke efter markegångs-förvandling. Presidenten i Kongl. Kammar-Kollegium f. d. Statsrådet Munthe har i denna sak anfört, att, då i öfverensstämmelse med hvad Kammarkollegii Provinsoch Arkiv-kontor yttrat, det måste anses ostridig!, att den först i en sednare tid vidtagna förändring alt, emot föreskriften i 1638 års Cirkulär och 1644 års Kongl. Resolution, uti de Småländska länen efter årlig markegång förvandla salpeterhjelpen, icke stödde sig på någon gällande författning och i behörig ordning tillkommen föreskrift, samt icke skäligt vöre, att hemmanen i dessa, iner än de i andra län af riket, der denna ränta utgöres och i penningar efter kronovärdi allt hittills utgått och der den annars borde på enahanda skäl iörvandlas, toen hvilket icke lämpligen kunde ega rum, skulle vidkännas den betydliga förhöjningen derå genom förvandling efter årlig markegång, så kunde, på dessa och i öfrigt andragna skäl,. Prasidenteu ej annat än i underdånighet tillstyrka bifall å sökändernas anhållan i denna del, och att således måtte i nåder förklaras, att salpeterhjelpen i Jönköpings, Kronobergs och Calmar län borde för framtiden i penningar efter gamla kronovärdet utföras.
17 hafva att sjelf utgöra fjerdingsmansbefattningen, icke är af värre beskaffenhet än den olägenhet, som egare af skatteeller frälsehemman tillkommer, då de, enligt nu gällande författning, sjelfve skola fullgöra ifrågavarande bestyr, derest kommunen anser att detta bör gå i tur, hvilket på flera ställen är fallet.» »Till följe häraf och för att fullständiga min reservation emot Utskottets betänkande i förevarande ämne, har jag icke ansett ur vägen att, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med det beslut hvaruti afdelningen vid frågans behandlande första gången stannade, här framkomma med ett förslag, hvilket jag tror vara mera öfverensstämmande med rättvisa och billighet, än det Utskottet nu afgilvit. Detta förslag är följande: »Att Rikets ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla: det »Kongl. Maj:t täcktes i nåder stadga, att alla hemman, med undantag af de till »boställen anslagne, hädanefter skola, på sätt och i den ordning, hvarje församling »eller fjerdingsmans-distrikt för sig närmare beslutar, deltaga i utöfniugen af fjer»dingsmansbefattningen. Uti denna reservation instämde Herr K. Åkerhjelm samt Grefve Gust. af Ugglas. Ank. lill Exp.-Ulsk. den 18 Febr. ISSI, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion, om upphörande af föreskrifven kontroll, i afseende å saltad lax och smör, som sjöledes föres från hamn i Norrbottens eller Westerbottens Lån lill annan inrikes ort.
I.än, i anseende lill vidlyftigheten af de dem anviste Distriet, icke möjligen kunna medhinna att åt de aflngsnare delarne deraf sträcka någon egentlig vard, samt, å den andra, och hvad de I.än beträffar, der Militaire-Läkare äro anstälde, ansen, att, örn utväg bereddes till deras stationerande å sådane aflägsnare ställen, en jemn tillgång till Läkare-hjelp likväl icke skulle kunna vinnas, enär dels dessa Xjäkare icke äro att påräkna under Regementernes årliga mötestider samt deremellan inträffande Commenderingar och Embetsresor, dels svårighet möter för anläggandet af Apothek i de orter, hvarest ingen ständigt bosatt Läkare finnes; och liar Riksens Ständers uppmärksamhet dessutom blifvit fästad derå, att ifrågavarande Län, lika med andra orter, ofta äro blottstälde flir Farsoter och smittosamma sjukdomar, hvilkas utbredande endast genom ett skyndsamt Läkarebiträde, vid deras utbrott, kan förekom mas: att, när besigtning och obduction af död kropp skall förrättas, en lika skyndsamhet, särdeles under den varmare årstiden, är af nöden, så vida icke Domaren skall se sig i saknad af erforderlig upplysning och Lagarnes kraf blifva ouppfyldt; samt att hitintills, i oell för Provincial-Lakares, under Embets-Förrättriirigar, företagna resor af 30 mil och derutöfver, Staten lått vidkännas betydliga utgifter till reseoch tractaments-penningar. På grund af desse omständigheter och då alla Rikets Invånare deltaga i bestridandet af 4*t Underdåniga Skrifvelsefl de för hälsovårdens befordran nödige kostnader» samt följaktligen äfven synas böra ega lika rätt till delaktighet uti de förmåner, hvilka med denna Statsrutgift äro åsyftade, få bos E. K. M. Riksens
Ständers Förstärkta Stats* Utskotts Memorial, angående Riksens Ständers Revisorers rätt, att indraga Creditivet å Ranken för Allmänna Ma* gazins Inrättningen» G^erloin Protocolls-Utdrag af den 2 och 4 i i denna månad hafva Resfiective Riks-Si anderi till afgörande utaf Förstärkta Siats-Uiskottet öfverlemna! den, i sammanhang med Regleringen af grunderne för allmänna Magasins Inrättningens Styrelse och Förvaltning, fotekomne feiga, hvaruti 2ine Stånd slädnät uti olika beslut med de andra 2:ne, huruvida RiksensStänders till granskning af StatsBancooch RiksgäldsVerkens Räkenskaper utsedde Revisorer äga rätt. att, i händelse af befinnande uppenbara öfverträdelser af grunderne för dispositionen af de för denna Inrättning bestämde Creditiv å Banken, låta till halfva beloppet inhibera dessa Creditiv; och har Förstärkta Stats-Utskottet, vid sammanträde denne dag, verkstäldt votering öfver följande af Stats - Utskottet Uppgifne propositioner: Den, som bifaller att frågan om rättighet för Riksens Ständers till granskning af Stats. JBancooch Riksgälds-Verken* Räkenskaper för* Stiits-Utskottets Betänkan den. 2047 ordnade Revisorer, att inhibera hälften af Creditiven å Banken för Allmänna Magazins-Inrättningen, må, enligt Stats-Utskottets Utlåtande af den 23 nasti. Juni, förfalla, voterar Ja; den det ej vill, Nej, Vinner Nej Sa kommer åter att antagas hvad Stats-Utskottet i Betänkande angående grunderne för Almänna Magazins Inrättningens Styrelse och Förvaltning af den 23 Sisth Maj föreslagit i frågan rörande rättighet för Riksens Ständers be. malte Revisorer att, i händelse af befinnande uppenbara öfverträdelser af grunderne för dispositionen af de för denna Inrättning bestäm-' de Creditiv å Banken, låta till halfva beloppet inhibera desse Creditiv med iakttagande för öfrigt af hvad närmare härom är föreskrifva.
Nen studenten log och ss ', att p a n - lnnifven inte nlls vlzr nhgon panalrnif, utau ett ntsokt fint, instrument - suppfunnet for tillfallet (&lt;. S l stack hnn fliclcnn helt latt nti brostet. &gt;&gt;Jag skiinlcer dig mitt forsta hjiirta)), hoislrade hon med str&amp; l a d e ogon, men s i sabta att endast 11an horde hvad hon sade. Och stsaxt lBg i hans hand ett hjiirta, som han pB det mest setenskapliga vis i viirlden lade i en nf spritbur1ca~a. s Jag slziinlzer dig mitt m d r a. hjiistaa, hvislrade flickan Siter, 0 lika sakta och lika omt - och s; i undan ffir unc ' ian, till {less haa tngit fram alla hennes sex ofverflocliga hjiirtan. De k r d e iiskddarne blefro sd hiipua och sti fortjnsta, att de follo hvarandra om halsen och lrysstes, hrilket gnnn stdr uppskrifvet i urlrunden, alla utom konungens ijfverste-Iiof-lifoch sjiilsrnedikus - som vid tanken p i de mojliga fiiljdema sd totalt tappade hufvudet, att han aldrig fann reda p i (let nler. En framtidslnsn erbjod sig pii fliiclreii att bli st.ndentens fBrstc pennknifsputsai-e, och salens viirdinnu frr ' igade, om hon inte fick den iiran att till ett dyrbart mime b e h i h lians nids allra nadignste bysknapp, som blifvit tappad vid operationen. Hvad den gode lcungen an&amp;, sr " l blef han sd glad iifrer att iute ha tagit hufvudet af stndenten, att hail skickade honom en llel dragkarm med ordnar och tog sig sjiilf en fridag.
Af elen 20 Sistledne FebrUarii, rötande beståndet af sadäna Conträcter, som emellan PaStorerne och Församlingarne blifvit Upprätta*! de och hvarmed båda förklarat sig nöjde. Företogs till pröfning Allmänna Besvära* och Oeconorniae-Utskottets den 2J sistledne Febroarii afgifne, samt den 2 t sistledne Martil eftermiddagen på bordet lagde Betänkande» rörande en föreslagen ny Landtmäteri-Taxa. Friherre Wrangel, Henning.* Jag ar visserligen af samma tanka med Utskottet deruti» att ett af flera Committerade utarbeta^ Förslag till en ny Landtmäteri-Taxå, kan vara bättre än det som af en enskild Person förfat* tas. jag tror likväl, att det gifves flera ^Personer och deribland Prsmier-lngeneurert Akerblom, sorn med sakkännedom kunde uppgifva nyttige Förslag 5 amnet, Och jag tror 'afven* att Utskottet bordt begära att se de handlingar, hvilka de af Kongl. Majit tillförordnade och af Utskottet omnämnde Commirteräde kunnat hafva varit i tillfälle att aflemna till upplysning, om hvad de tillgjord för en ny Den t April. Landtmäteri-Taxas upprättande} hvarefter Ubskottet kunnat sammanfatta ett project, som tillika med det af Åkerblom upprättade bordt af Utskottet insändas till Riksens Ständer, hvilka då hade kunnat öfverlemna så väl det ena , som det andra till Kongl. Maj:ts vidare granskning. Jag anhåller i anledning häraf att Oeconomiae-Utskortets ifrågavarande Betänkande måtte med dessa mina anmärkningar til! Utskottet återremitteras.
Vid 1859 års undersökning kunde ej utrönas, hvilken sida af konungens ansigte var vänd åt fästningen då han träffades af skottet. Då ändamålet med konungens uppklättring ur grafven var dels att uppmuntra de soldater, som gräfde den nya linien, dels att iakttaga, om ett utfall skulle ske från fästningen, så kan venstra sidan af hans ansigte icke hafva varit vänd åt fästningen, emedan ögonen då skulle varit vända både från fästningen och soldaterna, hvilket icke hindrar, att enligt Carlbergs berättelse, konungen kan hafva legat med »ansigtet något vändt mot fästningen och nya linien». I »Lärobok i Sveriges, Norges och Danmarks historia för skolans högre klasser af C. T. Odhner» yttras om Karl den tolftes död: »Plötsligt såg man honom rycka till och hans hufvud sjunka ned i kappan — en kula från fästningen hade genomborrat hans bägge tinningar och ändat hans hjeltelif.» Deremot antaga äldre författare af läroböcker i Sveriges historia — Silfverstolpe, Bruzelius och Ekelund — att Karl den tolfte föll för en mördarekula. För den åsigten, att Karl den tolfte blifvit mördad, hafva tvenne ansedda historieskrifvare uttalat sig. Rühs i sin Svea rikes historia yttrar: »Jag tviflar icke att Carl blef mördad; att hans död var beräknad, förutsedd, ådagalägges af många omständigheter som framdeles än mer skola uppdagas; huru öfver måttan misstänkt förefaller icke regeringens likgiltighet för alla sägner om hans död, som dock väl hade förtjent en undersökning äfvensom skiljaktigheterna derom». I Schlossers verldshistoria yttras: »Den mening, att Karl fallit såsom offer för en sammansvärjning och att hans yngre syster icke var alldeles obekant med de sammansvurnes plan, synes bekräftas så väl genom revolutionen som följde i Sverige omedelbart efter Karls död, som äfven genom några andra omständigheter.
Den mannen der i mina händer nu, Så skall du få förlåtelse i morgon, När ruset gått ifrån dig och du ångrar Ditt sätt att tala vid en gammal man. KALLIMAKOS. Jag är ej rusig nej, med full besinning Har jag min tanke sagt och blir dervid, Och jag vill se den man, som vågar tränga In i mitt eget hus och bruka våld. KRITON. Jag börjar tro, att det ditt fulla allvar är Att ställa dig på fiendernas sida. Nåväl! Så skyll dig sjelf, förrädare! Min svärson blir du ej se der mitt ord. KALLIMAKOS. Nej! Nej! Så grym får du ej vara, fader! Förlåt min obetänksamhet och yra! KRITON. Du tar tillbaka då hvad nyss du yttrat Och vidtar ingen åtgärd att försvara Den makedonske mannen? KALLIMAKOS. Skall ske. Som du vill 21 KRITON. Och du går också ut i striden Emot barbarerna? KALLIMAKOS. Allt hvad du vill Jag underkastar mig blott för att ega Den herrligaste qvinna under solen. KRITON. Det är en värdig kärlek kan man säga! Allt offrar du för din Hermione Ej så? KALLIMAKOS. Ack jo! KRITON. Din öfvertygelse Också? Jag har hört nog för att dig känna, Och min Hermione blir aldrig din. Nej, blott, en man skall hennes make bli, En man som älskar med förnuft och ej Är redo för en kärlig blick uppoffra Sin pligt som man och borgare i staten. Och nu för ut den makedonske hunden, Att han som pant må hållas qvar och ej Med sina granna ord må fresta folket Till affall! För hans lif går jag i borgen Tills vidare. KALLIMAKOS. Jaså! Du talar i Den tonen, gubbe, då skall jag ock veta Att stämma om. Gå genast ur mitt hus, Ty jag ej längre tigga vill af dig Hvad sjelf jag krafter har att ta. 22 KRITON. Väl se, om Kriton låter narra sig Vi få (Öppnar dörren och ropar utåt:) Hitåt, I männer! Tagen fast den skurken! KALLIMAKOS.
Med undantag at de Högsta Domstolens Ledamöter, som biföllo Nedra Revisionens betänkande och upphäfde de öfverklagade domarna, har då, om jag ej bedrager mig, ingen annan af de dömande byggt på en med sanet begrepp om gåfva förenlig grund, än den Ledamot af Högsta Domstolen, hvilken åberopat »föreskrifter, gifna i sjelfva gåfvobrefven»; och i rigtigheten af denna Ledamots mening felar ingenting annat, än att dessa föreskrifter också befunnes verkliga. När detta åter icke inträffat; då bevisar samilia Ledamots yttrande endast, att han kännt, huru saken bordt vara beskaffad, för att kunna lagligen få den utgång, för hvilken han röstade — och vederläggningen af hans uppgift fanns likväl i sjelfva de gåfvobref, hvilkas »föreskrifter» han åberopade. En fråga, hvaröfver tvifvelsmål hos de lagkunniga visat sig, är den om löftesmäns rätt till inteckning i gäldenärs fastighet för den gäld, för hvilken den förre borgat. Att man äger sådan rätt för gäld, som i följd af borgen blifvit betalt och således utgör verklig fordran, är troligen ingen fråga. Men innan betalningen ännu skett, och medan således ovisst är, huruvida den kommer att påfordras, hafva meniugarne visat sig delade; och frågan har blifvit af domstolar olika besvarad. Kongl. Maj:ts Högsta Domstol har svarat nekande. Det förhållande, hvaraf jag sett ett sådant domslut föranledt, visade sig i följd af en vid höstetinget år 1846 gjord ansökning hos häradsrätt om inteckning till säkerhet för särskilda penningelån, för hvilka sökanden gått i borgen såsom för egen skuld; hvarefter fastigheterne, i hvilka inteckningen söktes, blefvo af gäldenären den 20 Januari 1847 försålda till tvenne personer, hvilka gemensamt med honom hördes öfver inteckningsansökningen, den han bestridde på grund af den skedda försäljningen, jemte det han i särskild skrift invände, att han icke inom laga stämningstid före 1847 års vinterting undfått del af ansökningen, samt derföre yrkade, att den måtte anses förfallen.
Medelst den till Riksgälds-Contori t öfverflyttade Banco-vinst (800,000 R:dr om året) skulle ett fond-eapital af 13,000,000 (säger Tretton Millioner) Riksdaler banko kunna sättas i omlopp (ä \ procents ränta och 2 procent amortissement) inlöst 0111 3o år; dermed skulle de nytLigaste saker för fosterlandets materiella utveckling och för dess politiska sjelfbestånd kunna tillvägabringas, af hvilka icke allenast den nu lefvande generationen, utan äfven alla framtida skulle röna den största nytta. BancoUtskottets Utlåtande, W.o 44- 85 En ylterligare fördel hos oss, jemnförd med andra hinders, vore äfven, att denna utveckling icke skulle erfordra en enda skilling ökad beskattning, utan skulle tilivägabringas medelst i Banken nu skrinlagda procentarebehållningar, hvilka i alla fall böra återgå till nationen, om denna icke allt mera skall aftyna i brist på lif och rörelse. §. 3o. Jag reserverar mig emot Utskottets förslag i denna §. att Banken skall med filial-contor ersätta de Privat-Banker, som möjligen kunna komma att upphöra, och dertill använda en summa af till och med 4,ooo,ooo R:dr banco. Skälen för, min afstyrkan äro följande: Bankens Metalliska Cassa utgör nu omkring 3| million specie; svarande mot omkring g,000,000 Riksdaler banco. Afdrages dessa g,000,000 från Bankens nu i omlopp varande sedelstock: 3o,45o,ooo R:dr, återstår en summa af 20,550^000 R:dr icke betäckt af Bankens Metalliska valuta, hvilken summa, om äfven, efter Utskottets förslag.» nedsatt till 20,000,000, betydligen öfverstiger den genom realisationen fastställda proportion af 2 till Semellan silfver och sedlar.
St:r icke utöfva någon kontroll, hvaremot det för dem är ganska lätt att anvisa den summa af omkring 4 å 5 proc. af nybyggnads-kostnaden, som erfarenheten visat vara erforderlig, och de kunna vara förvissade alt med den anda af redbarhet och pligtkänsla, som råder inom Svenska Flottan och hos do verkställande personerne, medlen blifva använde efter föreskrift, men dertill fordras, att bestämd föreskrift skall meddelas, att medel, anvisade till Flottans underhåll, icke under något vilkor få användas till nybyggnad af fartyg. Något skäl för II. St:r att frångå sitt för 4 eller 5 år sedan fattade och enl. min åsigt ganska riktiga beslut, finnes således icke. Under sådana förhållanden, och om man anser, att steget icke bör tagas fullt ut, så att båda vapnen skiljas från hvarandra, hemställer jag, om det icke kan vara lämpligt och nyttigt att skilja anslagen, som lemnäs ej mindre till nybyggnad och underhåll, än äfven till exercis. Jag har äfven en gäng officielt föreslagit, att af de s. k. exercis-medlen skulle ■§• tillfalla det yttre och •§ det inre försvaret eller Skärgårdsflottan, och den, som Den 2 0 December. 727 afgifvit ett sådant förslag, må väl ej kunna anses hysa orimlig förkärlek för skärgårdsvapnet. Betydliga anslag hafva blifvit begärda för exercisen, men hvad förstår man med ordet exercis? Jo! man kallar exercis, då på en korvett eller fregatt 13 officerare och deribland 10 gradpasserare utsändas, när endast 3 eller 4 behöfvas, och är nätt upp hvad som under krig kan lemnäs. Här äro för många militärer närv:de, för att af mig behöfver påpekas olägenheten, för att icke säga olämpligheten af att sysselsätta 13 personer med hvad som kan uträttas af 3.
Domstolars organisation , tror jag mig, i saknad af härvid nödiga locala upplysningar, icke kunna, hvad Härads-Tingen angar, nu tillstyrka ändring uti gamla bruk och former , som hafva för sig vana och häfd samt troligen Folkets opinion , och hvilka derföre ej höra rubbas utan mycken varsamhet och utan full öfvertygelse om företrädet af de nya, man vill i deras ställe införa. Att den uti gamla Landslagens föreskrift, angående Tingens hållande hvar vecka, sorn kunde vara god och nyttig för sin tid, då hos ett mindre hyfsadt Folk mera råhet i seder var rådande och förekommande mål således kunde fordra en skyndsammare handläggning, sannolikt efter hand skedde, och -sedan genom 1614 års Rätte - Den 5 Maj. Rättegångs-Ordinantier fastställda förändring, blifvit gjord på goda och välbetänkta skäl, dertill tror jag mig kunna »kuta deraf, att sedermera, under en tid af tvåhundrade år, mig veterligen, någon klagan öfver få Tings terminer ifrån Orterna icke förspord , eller någon fråga om deras förökande hvaiken genom ansökningar^el ler vid Riksdagar blifvit väckt ; utan upplyser tvärtom Kongl. Brefvet af den 17 Mars 1 hg 2, att Ali* mogen uti Jemtland och det öfriga Vester Norrland, utom Gestrikland, undanbedt sig flera Ting än tvänne på hvarje Tingsställe ; och känner jag med full visshet , att Invånarne uti Hof RättsRådet och Häradshöfdingen Örboms Jurisdictioh uti sodra delen af Upland, på 1750 eller 1760 åratalet , hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om indragning af Sommar-Tingen , såsom hinderliga för åkerbruket, hvaröfver Svea HofRätt lärer blifvit hörd, men frågan härom sedan kommit att afstanna.
Gotländska Sägner II. Kung Valdemars Skatt. Dikt af Algot Sandberg. Belönad med Sv. Akad: s hedersomnämnande. — Visby, Nybergska Bokh. o; 6o kr. Rådgifvare för fotvandrare. Efter F. J. Fromman af D: r Fr. Ratzel. Svensk bearbetning. — Stockholm, Wilh. Det ekonomiska samhällslifvet. En handbok i nationalekonomi. Delvis efter G. Schön-bergs " Handbuch der politischen Oekonomie ", med särskild hänsyn till skandinaviska och finska förhållanden, under medverkan af flere fackmän utarbetad af Johan Leffler, Axel Raphael, Carl Rosenberg, Gustaf Sundbärg och Emil Svensén. Första häftet. — Stockholm, Fahlcrantz &amp; Co. 1891, 1,25 kr. Om Fattigdoms-eländet och dess botande. Några nyare synpunkter och förslag af En provinsialläkare. — Stockholm, Lars Hökerberg 1891, 1 kr. Det nittonde århundradets historia i öfversiktligt sammandrag af Otto Sjögren. Med öfver 300 illustrationer. — Stockholm, C. E. Fritze 1891, 16 häften à 90 öre. ThaiS. En omvändelsehistoria från det gamla Alexandria af Anatole France. Öfvers, af Herman A. Ring. — Stockholm, Adolf Johnson 1891, 2 kr.Filippik mot vår tid. Anti-opportunitets-betraktelser. " I must be cruel, only to be kind. Hamlet. I ett föregående häfte af Svensk Tidskrift hafva införts några s. k. » op-portunitets-betraktelser » af Per Trygg med rubrik » Apologi för vår tid ». Jag tror mig veta, att dessa optimistiska reflexioner på många håll väckt anklang. » Vår tid » — det är ju i själfva verket intet hvarken mer eller mindre än vi själfva. Ej under därför, att den, som vill tjänstgöra såsom apologet för denna tid. skall fiqna tacksamma åhörare.