Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— N:o 12g. med öfverlemnande af förslag till reglementariska föreskrifter, angående Bankens lånerörelse genom Handelsoch Närings-Diskonten. XXI. B. i5g. A. 238. — N:o i3o. i anledning af Herr Waerns och Riksdagsfullmägtigen Anders Danielssons motioner, om ytterligare Creditiv å Banken för RiksgäldsContoret. XXI. B. i5g. XXII. U. 295. A. 297. — N:o 131. med hemställan, att i blifvande BankoReglemente mätte intagas ett stadgande, hvarigenom Fullmägtige berättigas att anhålla om Kongl. Maj:ts Nådiga biträde för upptagande af Utrikes Creditiv, till förstärkande af Bankens silfverfond. XXI. B. 2i3, 366. XXII. A. 6, 55. U. 101, io7, 114. A. 164. B. 216, 22g. A. 255. E. 258. B. 258. A. 25g. — N:o i32. med hemställan, att Rikets Ständer, före deras åtskiljande, måtte till Kongl. Majtt i underdånighet öfverlemna Stadgar och Reglemente för Bankens rörelse och förvaltning. XXI. B. 2i3, 366. XXII. A. 22. N:o i34. i anledning af återremisser å N:ris n4 och n5. XXI. B. 25o, 369. XXII. A. 68. — N:o 135» i anledning af återremiss å N:o 107. XXI. B. 370. XXII, A. 69. B. 116. A. 172. E. 296. — N:o i36. med förslag till sammanjemnkning afRiksStåndcns skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottets under 3V:o 117 afgifne Utlåtande. XXII. B. 83. A. 96.
Han har, på sätt R, o. Ad. torde erinra sig, i plenum näst före denna dag yttrat, att han ämnade säga nej till allt hvad i detta ämne skulle sältas i fråga, såsom jag vill minnas att orden föllo. Man bör följaktligen icke vänta annat, än att han gör anmäikn.r Och invändningar emot hvilket förslag som helst. Jag har äfven anmärkntr att göra mot Frih. Hamiltons förslag, men jag tror icke alt det förtjena? de beskyllningar, Frih. Boye deremot gjort. Den 27 Octo b er e. m. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Jag förenar mig i den siste talarens åsigter. Jag begärde egentligen ordet i anleda, af livad Frill. Boye yttrade, att liar icke speltes ärligt spel. Frili;n gaf mig en liten compliment i förmiddags, för det jag heliqgade förklara rnin glädje olver utgången af den votering, sorn ägde rum i sista plenum, under föregifvande att jag skulle hafva yttrat mig i öfverensstämmelse med dem, som voro i motsatt sens med mig. Jag skickar denna corn, pliinent tillbaka med fribrefspost och med påskrift ärligt spel samt förbehåller mig att alltid få göra likaledes, då Frih:n behagar traktera sina motståndare med sådana artigheter. Frih. Boye: Jag bar blifvit påmint om ett yttrande, soni jag afgaf i sista Lördagsplenum, och af hvilket man nu velat draga den följd, att jag i annan väg, än genom ärligt motstånd till hvad som proponeras, skulle nyttja invändningar och beskyllningar för att vinna min önskan. Jag trodde sannerligen, att då jag sist talade, nu för en liten stund seddn , och sjelf fann att jag bade gått för långt i värma, — jag trodde, säger jag, att jag då i den förklaring, jag deruppå afgaf, hade afviindt ali elak tydning af mina ord. Jag lemnar derhän, huruvida man har rätt att uttyda andras ord emot deras afsigt. Jag har icke gjort någon beskyllning.
Samma Utskits Betänkt : N:o 163, i ani. af väckt motion om skyldighet för egare af utjordar eller andra lägenheter, utan åsatt hemmantal, att deltaga i allmänna onera; Nio 164, i ani. af väckt motion om utarbetande af en allmän Sundhetslära, för att på allmän bekostnad tryckas och utdelas; Nio 166, i ani. af väckt motion om förändrade stadganden ronde det afdrag, som, då embetseller tjensteman erhåller tjenstledighet, bör å lönen ske; N:o 167, i ani. af väckt motion röride befordringsväsendet för civile tjenstemän; Nio 168, i ani. af väckt motion om uphörande af alla sportler till statens tjenstemän; samt Nio 17 0, i ani. af väckt motion om förändradt sätt för utfärdande af sådana författningar, hvarigenom en förut gällande lagstiftning i en eller flera delar förändras; blefvo af R. o. Ad. bifallne; Och lades till handlingarne samma Utskis Utlåt. Nio 172, i ani. af RiksStåndens skiljaktiga beslut öfver Betänkit Nio 131. Anmäldes och bordlädes Sainmans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskits Mern. Nio 29, med förslag till voter.proposir till sammaujemkaude af de inom RiksStånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskits Utlåt. Nio 21, i ani. af framställda anmärknir emot Utskits under Nio 7 afgifna Betänk, öfver ej mindre K. Mits Nåd. Propos. om förnyad författning ronde utskrifningssättet och inrättningen af allmänna beväringsmanskapet, än ock enskilda motioner i samma ämne; samt Betänk. N;o 30, i ani. af väckt motion om förändrade föreskrifter röride vilkoren för erhållande af understöd utaf allmänna medel till utflyttning i följd af laga skifte. Den IS September f. m. 159 Frih. Tersmeden:
Suitbctjanb* $ör afpjelpattbe af ben ofta öfmerflagabe brtfien i anorbningar, ting af refan* , bes effetter. att äfroett t ftäber, forn ega liflig angfartpgd SOtajd bempnbigat ©enerat Still ©tprelfeit att, i affeenbe på tullbepanblingett af fjölebed infommattbe pafagerared gobd, ntebbela förejfrifter od) toibtaga anjialter för genotttföranbe af bett föränbrittg, att bptila refaitbed tnebförba faler, forn ej funna till fraftgöbd pän Haber ocp anbra perfeblar anfed öfmerftiga pattd per SJiorrbottend Sätt pär Äongt. 9)caj:t, för att å Äronand bertoaranbe ffogar orbna utfpinngdförrättnmgarna på ett för ffogarnad framtida beftånb trpgganbe fått, föreffrifrott, att be utfpningar, font föregå meb San, fiola t allmänhet förrättad af 3ägeri Sittifa, od) för att bereöa Sappmarfötiinebpggatne i SSefterbottend Sätt tittfätte titt en behöflig binäring genom timmerbagge åt fågmerfeit, tjär Äoitgl. 5Dlaj:t titt betta Sän utfirädt ben inom Siorrbottend Sätt reban förut nteögifita rättighet för Äottgl. SOtajdd Sefattitingdljaftoaiiöe att lemna jTattefjemmand* etter fronol)emmand
Majlis och rikets Slats-konlor ingå, för att, enligt hvad af Kongl. Majit, efter pröfnings-kommilléens undåniga förslag, för hvarje län faslställes, användas lill ersättning för de ökade besvär och de kostnader, son) med debileringen och redovisandet af denna afgift, äfvensom med kontroller öfver författningens efterlefnad, äro förenade. Ansvar s-bestämmelser för öfverträdelser emot förordningen. § 59. Beträdes någon, som lill hränvinsbränning ej är bera!ligad eller dertill sig icke behörigen anmält, alt hufva anställl eller låtit anställa tillverkning af bränvin under den tid af året, då sådan tillverkning tillåten är, höte han tre gånger beloppet af den afgift, som, efter behörig mätning af bränvinspannan, i händelse redskapen hörer lill i:a klassen, men af mäskekaren, i händelse redskapen hörer till aldia klassen, skolat, om redskapen lofligen nyttjad varit, erläggas för den eller de terminer eller månader, hvarunder den olofliga tillverkningen blifvit bedrifven; dock att när, efter sådan beräkning, böterne ej uppgå till 25 r:dr förbrytaren ådönies delta minsta belopp. Mom. 2. Lag samma vare, om någon, som till hränvinsbränning berättigad är, tillverkar bränvin med större eller annorlunda beskaffad redskap, än hvartill han eg r rätt och behörigen sig anmält, eiler under tillverkningen, genom hvad medel som helst, anbringar mäsk i redskapen utöfver det kanntal, hvartill den är stämplad och anmäld. Sker bränvinslillverkning under den lid af året, då sådan tillverkning ej tillåten är, botes derföre dubbelt mot hvad i i morn. sagdt är; och vare i thy fall minsta bot 5o r:dr. Mom. 4•
Utsko1 en föftjlagir Ofth de, sornkurmat beredas i föreuing.med Concours-tillståndét^torde kunna bevisas,-att-,.Gäldenär,erne, kunnat bhfya meia hrlnma med det sednare och hittills ej mindre tin.-ka Uagen, både i an>c-en dfc till fordringsägares rätt twl fulla. beloppet a v Capital och Räntefordringar fått blifva oförkränkt, änBanquen för oförmodade uppoffringar blifvit befriad. Utskottens skäl emot Disconternes försättande i ConcQurs-tilIstånd., i anseende till Borgen%rernes mängd och spridda viflelse-prt< r, kan väl icke klifva mera gäfland» jtjjl afyikelse ifrån Lagens föreskrift i dessa, än an* dra större Concourserj men det anmärkta förhållandet* $0111 skulle npps-tå i anssepde. till Disconternes Gäldenärers derigenom uppkom» mando förlägenhet, visar sig vara,*^ra betänk ligt ! Ampärkmngsvärdt förekommer dock , att då; U^kotf»*! fötklaraf.-sig hysa; ömhet för "depås belägynlj^t, hnfya liltväi Utskottqn icke gif» vit dem anvisning till Läns erhållande , -icke en gång till någon del att , liqvidera de. flera Millioner, corp innom få år skola betalas, och hvartill utvägar saknas »^då Fil iakDisepn tern» upphört., Qch BancoDiscön.tepii!
,81! — -.027,2:1 :( u.OJ . Tl.r.i; ■; i ./t. ii» •»• illi. ' t iU : -l ■ i '■)•- in' *iq •O ■>, lil I. f. ! ir! r ; •: -i.sii •/>.» . , afl;-».! /<: .!■• -I - ti//; :! i 7q . »:*li '.. f - !»<i, ;;L :!»rii Og ;g0b£tX8b,£ ;:T.8'!0,7T1> -8(t :9lO,ö£ -Oibo.«»«r :0( >(-.£! AbiUZ lOOO.Or. 1 mm •t» 0,27 ;f»01* ;U'k7.1 :Ofi, i /.C :(!(>{: ;ro o>: — »02,7C :0c.2,02 -.t. >og,78 :000,02 :()00.0b : »Uö.r.-I .01* :T :000,c§ — ;ll-t‘.‘,0b .07 • io,a : 000,8 :(x;n>.« - • . .tili :0£8,2 tlHlO.Oi) •Mi. 4-Tf :t 7 .21 .<7 » :££2 bi m.Wi *e bk,T2 O-'» M' fe 8cS,£08 ; M AMI >1 .J-i: :S28,2 J£ rfeOJMlb :< ><) ’£ ,oi :‘WM ' 70 KRfc ■ ■ jo; ■■ ■ 1 : , »»«,• ■’ , -.-i • . ■ ' , __ • ■ y,fj*nx .'. - ;. >; i.
Derefter hafva Fullmägtige, tid efter annan, vidtagit de flere åtgärder, Fullmägtiges Protocoll utvisa, för att, så skyndsamt som möjligt, erhålla omförmälda kostnadsförslag, hvars afgifvande emedlertid af inträffade och för Fullmägtige äfven anmälda förhinder, oansedt derom förnyade erinringar, flere månader fördröjdes. Det liar dock numera, ehuru först den 25 nästlidne Maj, kommit Fullmägtige tillhanda. „ Enligt detta förslag skulle kostnaden för husets iståndsättande och inredningens förändrande samt uppförandet af en vedbod derinvid uppgå till 20,994 R:dr. Och tillkännagaf Kongl. Öfver-intendents-Embetet, vid förslagets öfverlemnande, alt Embetet, för sin del, icke hade annat att emot förslaget erinra, än att den plats, hvarpå nämnde vedbod skulle uppföras, icke kunde härtill upplåtas, enär den der nu befintliga träd byggnad, hvaruti åtskilliga materialier och instrumentalier förvarades, för sådant ändamål vore oundgängligen nödvändig; hvarförutan Kongl. Öfver-intendents-Embetet förklarat sig icke vara i tillfälle föreslå någon annan plats å Riddarholmen, hvarå vedupplagsrum för meranämnde hus skulle kunna beredas. Med anledning af den, i afseende på ifrågavarande reparationsoch inredningsarbeten, Bill. lill R. Fullmägtige i Reglementet meddelade föreskrift, enligt hvilken dessa arbeten skola å entreprenad utbjudas och, efter härom afslutadt contract, utföras, hafva Eullmägtige, med anledning af det erhållna koslnadsförslaget, låtit uppsätta omständliga förslag till e] mindre entreprenadcontractet, än de bestämmelser och vilkor, sorn, vid arbetenas verkställande, höra iagtagas. Likaså hafva Fullmägtige, genom tillkännagifvanden i allmänna Tidningarne, infordrat anbud af dertill hugade personer å entreprenadens öfvertagande, hvilkaanbud före innevarande månads slut böra aflemnas. Men innan sjelfva entreprenad-contraetet varder afslutadt och denna betydliga och kostsamma reparation företagen, hafva Fullmägtige ansett sig böra afvakta Rikets Höglofl.
Det uträf* nate meDeltalet af De feDnafte 10 årenö marfegångé*pris i famma Sän eller Sbifrict, uppfägning till leverering in natura af räntegifva* re får äga rum; men, Då fåDan uppfägning ej fTer, jfola ränte*per* feDlarne löfås efter mebium af fiftförflulna tio årenö marfegång; 2:o Sitt, Då berörDe årépriö unDerftiger meDeltalet af feDnafte tio årenö marfegång$*prié inom famma fän eller 3Mjtrict, är Det väl räntegifvare öppet, innan fanuarii månabö utgång, på hittills van* ligt fätt, ttllfäga, om batt vill utgöra proefationen in natura; men i Det fallet åligger Det l?onom, att, viD levereringen, contant till ränte* tagaren betala jftllnaben emellan föpanDe årets lägre pris oel? Det faD* gabe tio årS rttarfegångs*prifet; 3:o Sitt, Då leverering in natura icfe j?er, forfeldön, på fätt bit* tilis ägt rum, af räntegifvare erlägges, fann att, Då räntegifvare uppfagt till leverering in natura, (jan jemväl för fjvarje tunna råg eller forn betalar 16 jf. famt för l?varje tunna ^afra 12 f., allt SSanco, till räntetagare*!, fåfom erfättning
Det är dock icke att tänka, att härigenom ofvanbeskrifna olägenheter skola helt och hållet afhjelpas. Och när så är, när det ännu icke är att förvänta, att underdomare i allmänhet skola kunna och vilja söka eller emottaga öHerdomarebefattningar — synes det mig vara värdt att allvarligen ifrågasätta, huruvida icke till lönernas ytterligare höjande för Hofrätternas ledamöter någonting bör göras, förutsatt, att dermed kunde vinnas det mål, att i Hofrätterna samlades ett urval af domare, som genom föregående längre tjenstgöring vid underrätterna, vare sig i stad eller på landet, eller ock undantagsvis vid ett eller annat exsekutivt eller administrativt embetsverk, gjort sig bekanta med folkets seder och bruk, med jordbrukets, handelns och de öfriga näringarnes behof och fordringar, med beskattningsoch polisförhållandena m. m., hvilken erfarenhet för en öfverdomare, om han skall vara sitt kall vuxen, är så oumbärlig. Innan förhållandena äro så ordnade, att en skicklig och erfaren ständig domare på landet eller i staden, utan att äfventyra ekonomiskt obestånd eller nedtyngande bekymmer för sin och de sinas nödiga utkomst, kan emottaga plats i en öfverrätt, skola dessa rätter fortfarande nödgas sakna mången ledamot, som för deras gagn och anseende skulle vara af stort värde. Härvid kan visserligen invändas, dels att genom en slik anordning det kunde inträffa, att öfverrätterne blefve tillflyktsorter för personer, hvilka i underordnade, mödosamma och besvärliga anställningar förbrukat sina bästa krafter och dåmera sökte hvila och lugn, dels ock att verklig juridisk bildning och erfarenhet, sådana en öfverdomare bör äga dem, ingalunda grundläggas genom sysselsättningen vid underdomstolarne, särdeles på landet, der domaren, ensam och utan tillfälle till rådplägning med andre lagfarne, måste, så att säga, utbilda sig sjelf, hvarigenom han löper fara att råka i * 141 ensidiglieter, då deremot ofvanberörda egenskaper lättare och fortare förvärfvas i en öfverrätt, der sakerna, i följd af flera lagfarna personers deltagande i deras handläggning, noggrannare uppfattas oell mångsidigare öfvervägas, på samma gång som lagbuden skarpsinnigare pröfvas och domsluten omsorgsfullare formas och affattas.
Ständers afförande vågat öfverlemna detta ärende, har jag ”dels rättat mig efter den behandling, som med ”frågor af lika beskaffenhet vid 1809 års Riks”dag blifvit vidtagen, dels ansett 57 §. i Rege”rigsFormen föranleda till den slutsatts, att Rik”sens Högloft. Ständer vore behörige dermed ta”ga direct befattning. Om jag i mitt omdöme ”härom likväl misstagit mig, och Riksens Högloft. Ständer, betraktande saken från en annan ”synpunkt, skulle finna sig hindrade, att dervid ”lägga den hand, jag åsyftat, vågar jag, med förtroende till Riksens Högloft. Ständers milda ”behjertande för afhjelpaudet af en rättvis kla”gan, åtminstone hoppas ^ .^il å min anhållan, ”att Riksens Högloft. Ständer hos Kongl. Maj:t ”i underdånighet täcktes begära fullkomligt uppgifvande af den, åtskillige Häraders Krono-All”moge i Skåne, obehörigen påbördade Dagsverksskyldighet. Til! eu framställning i detta afseende, lära Rikets Högloft. Ständer så mycket me”ra anse sig berättigade, som Riksens Högloft, ”Ständer, vid Flyinge och Dahlby KungsGår-, ”dars öfverlemnande till Kongl. Majus höga disposition i ändamål af dervarande Stuteri-Inrätt”nings bibehållande, fästat vilkoret af befrielse ”från ofvannämnda skyldighet för dem af Allmogen, Stats-Utskottets Betankäntlen. 513 ”mogen, som efter behörig undersökning kunde ’’finnas dertill icke förbundne.” ”Nils Mansson ^Fullmäktig för Fars och. ”Frosta Härader i Skåne.’* Hvarjemte blifvit Utskottet meddelade de uti Memorialet åberopade handlingar, nemligen Kongl, Maj:ts Nådiga Resolution af den 26 September 1815, uppå Riksdags-Fullrnägtiges från orten, vid sista Riksdag gjorda underdåniga ansökning om befrielse för Allmogen från ifrågavarande
Slutligen fann Kongl. Majit under den 7 Februari 1860 godt i nåder förklara, att, enär någon ändring i den indelning, som då blifvit genom tid efter annan meddelade föreskrifter fastställd, väl kunde framdeles i något särskildt fall möjligen varda af omständigheterna föranledd, men ej syntes för det då närvarande påkallad, omförmälda fråga samt de förslag, som i anledning deraf varit framställda, icke borde till någon vidare åtgärd föranleda, samt att till följd deraf ofvanberörda föreskrift till Hofrätterna komme att förfalla. Efter denna redogörelse för den utveckling frågan om Häradsrätternas förändrade organisation hittills erhållit, går Utskottet att framlägga sin egen mening i detta ämne. På sätt redan här ofvan blifvit anmärkt, finner sig Utskottet böra fullkomligt instämma med Lagkomitéen och åtskiilige motionärer vid innevarande riksdag i afseende på behofvet, att, till förekommande af den långsamhet i lagskipningen, som med skäl öfverklagas, Häradstingen i allmänhet hållas oftare än nu är fallet, och att denna fordran på en större tillgänglighet hos lagskipningen icke kan tillfredsställas med mindre än att Häradsrätterna förvandlas till permanenta domstolar. Såsom ett särskildt skäl vill Utskottet härtill lägga, att, då Häradsrätterna tillika bestrida notariatsgöromålen på landet medelst handläggning af lagfartsoch inteckningssamt andru s. k. småprotokollsärenden, och det blir af större vigt, att ökade tillfällen för dessa ärendens anhängiggörande beredas, i samma mån affärslifvet vinner en större rörlighet, 20 Lag-Utskottets Betänkande N:o 15. samt de förbältringar i lagfartsoch inteckningsväsendet, hvarom för närvarande är fråga, icke torde kunna tillfullo vinnas, om ej domstolarnes arbetssätt förändras till större lämplighet för dylika göromåls bestridande, så kräfver behofvet att åtminstone i detta afseende Häradsrätternas verksamhet erhåller en annan form, än den nuvarande. Lika litet som Lagkomitéen och Lagberedningen föreställer sig Utskottet, att någon för hela riket gemensam föreskrift kan meddelas i fråga om rättegångsdagarnes antal i hvarje domsaga.
Föredrogs ånvo Stats-Utskottets memorial N:o 314, med för O «/ % slag till 56 till och med 101 §§ i det nya reglementet för Riksgälds-Gon - 948 Prof.-Utdrag, den ig Maj 1845• toret samt det dervid fogade förslag till sagde Reglementets nämnde §§: godkändes. S. D. Föredrogs ånyo Banco-Utskottets memorial N:o 68, med förslag till åtskilliga föreskrifter i 5 Art. af nu gällande Bancoreglemente i bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets memorial N:o 315, med förslag till reglementariska stadganden, angående Riksgälds-Contorets inkomster och tillgångar, samt deras uppbördsoch redovisningssätt, och derjemte bifogadt förslag till Reglemente för Rikets Ständers Riksgälds-Contor; godkändes. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets utlåtande och memorial: N:o 318, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, i fråga om afyttrande till Stockholms Stad af den Staten tillhöriga så kallade fätebursegendomen å Riddarholmen; N:o 319, angående arfvode för Riksdagskostnadernes utbetalning samt utlemnandet af skrifmaterialier m. fl. effecter för Riks-Slåndens och Utskottens behof. S. D. Föredrogos ånyo Expeditions-Utskottets memorial: N:o 13, angående rättighet för Utskottets Canzlipersonal och vaktbetjening att uppbära aflöning någon tid efter Riksdagens slut: bifölls; N:o 14, angående förnöjdt arfvode åt föreståndaren för Tryckeriafdelningen af Utskottets Canzli: bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets betänkande N:o 127, 1 anledning af väckte motioner, angående gemensamma ransakningshäkten och tingställen för serskilda härader: bifölls. S, £).
Besvärsoch O economie-Ut skottets Utlåtande JS:q 81. 21' Brukspatronen S. von Stockenström, för sine egande hyttor och Bergsmanssmide inom Norbergs och Öster-Bergslagen, förklarat sig villige att uti inrättningen deltaga, i händelse Bergsmännen också deruti ingingo, eller inträde framdeles beviljades blifvande egare af Bergsmännens hytteeller hammarandelar, likasom egarne af de utom Bergslag belägne Furudals, lekholms, Dalforss, Ulricasbergs, Strömdals och hälften i Löfsjö masugnar inom Stora Kopparbergs Län, utan något förbehåll, förklarat sig benägne till deltagande uti den föreslagna Låne-inrättningen eller Bergslags-Cassan; och har Kongl. Bergs-Collegium, i underdånigt utlåtande, med afseende på en del Bruksegares afgifna förklaranden att vilja deltaga uti den ifrågakomne Låneunderstöds-inrättningen för sina Bruks masugnar eller egande hytte-andelar, anfört, att som dessa Bruksegare förut äro Interessenter uti Jern-Contoret oell afsigten med förslaget, som var Bergsmannayrkets understödjande, i alla fall ej kunnat vinnas, om ock de fleste Bruksegarne för deras hyttedelar, i eller utom Bergslag, hiträdt den för Inrättningens bildande uppgjorda plan; så ansåg Collegium andra utvägar, än den vid förra Riksdagen föreslagna, höra sökas till uppmuntran för Bergsmanna-yrket och isynnerhet t.ackjernsfolåsningen i Bergslagerne.
Både den method, som hittills blifvit följd, och den som blifvit af förre Ständer föreslagen, uppfylla ej det förstnämnde och tillika vigtigaste ändamålet, Stats-Utskottets Betänkanden. 49^ och dä Skogen, i hvilketdera af desse begge fall, som för framtiden antages, icke kan finna den vård, som försäkrar dess varaktighet och bestånd, må man icke tveka, att fästa uppmärksamheten på en annan utväg, nemi. den: ”att bringa de ifrågavarande Skogarne under en cir o o dilation af hyggen, afpassad efter vidden och återväxten, derigenom en årlig utdelning af Skogseffecter vinnes, och Mulbetes rättigheten för öfrigt icke upphäfves. ” ”Utan sjelfva fördelen af ett sådant Skogarnes behandlingssätt, skulle nästan Ci O ' aila de svårigheter, som möta vid verkställigheten af det i Utskottens förra Be tänkande tillstyrkta Förslag derigenom försvinna. Häribland förekommer bibehållandet af mulbetet, hvilket genom afstängningen i små lotter, tillhörige aflägsne Heinmansåboer, skulle för många blifva utan gagn, och dessutom föranleda till talrika tvister. Deremot kunde det efter nyssnämnde Hushållningssätt fortfara nästan sorn förut, endast den delen af Skogen, som stod under återväxt blef för någon viss tid undantagen. ’’En annan icke mindre svårighet vid verkställigheten af hvad Kongl. Majus Nådiga Proposition innehåller, visar sig /j(ji Stat SrUt skottets Betänk andert. i afgörandet af en oräknelig mängd frågor angående enskilda rättigheter, jemnförda med Statens; om utbyten och om fördelning Hemmansegare emellan ; hvilket allt ofta icke kan afgöras utan vidlöftige undersökningar om uråldriga förhållanden.
Jag har som Rewifor anfelt vet wara min vwilkorliga pligt, akt noggrant följa Reglementens sörejkrift, och yrka deras efterlefnad af Herrar Fullmagtige; och pä denna arund kan jag ej godkänna Herrar Futlmagliges åtgärd i detta ärende dä den bokstaweligr föreskriften icke är följd; men dä jämlikt Herrar Fullmägtiges Protocolier, de ägt en tillräckelig och icke tweiydig säkerhet för det belopp, som efter deras Calcul tarfmades till Realisationens »verkställighet, och nu ar i fräga, och försaklningarncs afsigt att säkert och utan npehäll kunna disponera den päriknade summan, säledes owedersägeligen war uppfylld; sä anser jag wid sädan beffaffeenhet, och i anseende till de L öfrigt sig dä företeende omständigheter, att anmärkning emot Herrar Fullmagtige kunde förefalla» Zerr General Lieutenanten k-ifjeborn, ^err Biskopen Doctor Imaclplom, Zerr ^'rosten Doctor jordin; Aerrar Borginästarne (-rLvosmiibl och LturnoZK, samc Ledamö crne as det Heverwärda Donde-ständet. hade uti Cancellie plffortet instämt uti Herr Stats-Secreieraren llolenblads osman anförde yttrande. Herr Rytlmastaren Grefwe ick amilton, ^err äofIunkaren vou l-loMLn och Zerr Grosshandlaren Vosolm, hade deremot förklarat sig wara af enahanda ranka med Herr Grefwen och Ordföranden. Ge - 84 Den 14 November.