Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att likväl ett lagbud bör kunna säkert och med kraft leda till åsvftadt ändamål, har man dock hittills ansett såsom en grundidee för all lagstiftning. Utom denna inneboende kraft hos Lagen, blir den alltid ostundom skadlig. Här är ej fråga om att eludera, förtyda eller förvränga Lagen. Detta försökes visserligen som oftast, allt efter som egna interesset bjuder; men Lagens kraft, rätt tillämpad, blifver dock alltid densamma. I anledning af hvad jag nu anfört, bör jag icke tillbakahålla det förklarande, att jag ingalunda talar till Domares befrielse ifrån det ifrågasatta vaksamhelsbesväret öfver Förmyndares uppfyllande af deras redovisningsskyldighet; men jag önskar, att detta Domarens ökade besvär må grundas pä ett sådant lagstadgande, att han verkligen kan uppfylla ändamålet: att tillse att den omyndige rätt sker. Det torde således blifva nödigt något närmare granska Utskottets lagförslag, för att finna, huruvida detta ändamål derigenom vinnes. Lagförslaget innehåller: att Förmyndare skall hvart 3:dje år tillst älla den omyndiges fränder räkning, samt jemväl en lika lydande räkning till Rätten ingifva; och bör Rätten utse en eller flere Gode Män att samma räkning granska. Vare det ock Rättens åliggande, alt vaka deröfver, att Förmyndaren sin redovisningsskyldighet icke försummar, och att den tredskande vid vite dertill hålla. Härvid anmärkes: 1:0 att Utskottet, utan att antyda något motiv dertill, ifrån räkningens granskning uteslutit myndlingens fränder, hvilkas granskningsrätt 1734 års Lag i 23 Cap. 1 §. Ärfda-Balken bibehållit i främsta rnmmet; men i händelse fränder ej äro till, eller de ej vilja åtaga sig granskningen, då, men icke förr, eger Domaren förordna någon i deras ställe. Denna fränderne tillagda företrädesrätt i granskningen slår i fullkomlig öfverensstämmelse med fränders i 20 Cap. 4 §• åberopade Balk ålagda skyldighet, att framför oskylde vara Förmyndare. Sist åberopade lagrum stadgar: nu hafva the (Föräldrar) ej någon (Förmyndare) närnnt, vare tå then Förmyndare , sorn skyldast ock thertill fallen är”.
Jag har ai^Uös icke misitagit mig rörande Friherre Uilsencrsntr', mening, men jag kan ej föreställa mig hwad som skulle äsyftas med ett beslut i detta afseende som ej innehölle nägon föreskrift. I Disconten cmottagas alla Reverser för hwilka man har nägot förtroende, men det 182 Den 6 April. dctwore emot Reglementet, att befalla wista Obligationers antagande, halst sädane som ej inom Discont-tiden more sörsallne, hwarigcnom Discontcn kunde inledas i förlust Friherre Oggls, klnc Lonrsä. Sedan sä wärd» Ledamöter, som Herr Dllckmsn, Friherre IlllsencrsntL och H.rr krini^-Molcl öfwer detta ämne sig yttrat» har lag,Hermid wisterligen ingenting att tillägga. Jag sinner dett utsätta tiden till länens upptagande alltför korrtOm nian grill ändamälet, bör nian äswen wilja medlen, och jag conforme-ar mig således till alla delar med Fri, herre. Hil;ssxiLr?.M2. Dsrz v/ilbelw. Dä Riksens Stäter, beflutat, att inrikes län stola upptagas, böra de äknir.n wilia medlen att dem crhälla. Det skulle mvcket läckra Längifware, om de berättigades, att i Discontcn Epothicera Oblimtionernc. Hwad Friherre LlellerstrSm ansört, atl Diskonten pä desta Obligationers emottagande kunde wara i fara att förlora, synes migognm, dadt emedan om länet ei wid författo-tidcn inbetalas, för detsamma tolf Procent mätte erläggas, och Discontcn för sjelfwa Capitalet i Hypothcket äger full säkerhet. Friherre Illlsencrsnm Det beröm Herr Grefwe leorneltäcktes lämna mitt nit för Banquen, ffulle ännu mera smickra mig, om i stället för sä ifrig motsägelse jag finge röna nägon medwerkan.
Följden af en bränvinsflod blefve den att bränvinsbrännaren skulle blifva lidande, derigenom att lian nedlagt kostnad på tillverkningen af en vara, den han nödgades sälja-för underpris; drinkaren skulle förlora derigenom, att det låga priset narrade honom att supa mera än förr. Slutligen skulle äfven samhället förlora både genom det moraliska förderfvet och de förspilda födoämnena. Mot Utsk:s förslag har man åberopat den rättighet, bränvinsbrännaren skulle ega att få utöfva sin handtering. Men bränvinsbrännarne hafva icke samma rättigheter som andra näringsidkare i vårt land. Det är således endast i afseende på fria näringar, som man må tala om ordhållighet. Bränvinshandteringen är blott tillåten under en viss tid af året och äfven då endast med vissa vilkor; men oaktadt Konungen kan när som helst förbjuda henne, vill jag likväl icke att man skall träda ut~ öfvaren deraf för nära, ulan låta honora jemväl få njuta sin näring till godo. Det är derföre jag tillstyrkt en förmedlande åtgärd, jag tror, att om man tilläte bränvinsbränningen fortfara under hösten, men emot ökad skatt, så skulle man derigenom förekomma de olägenheter, som man befarat, nemi. dels sädesprisens nedtryckande, dels de förluster, som för jordbrukaren skulle upkomma genom en på bränvinsbränning under nuvande vilkor beräknad potatisodling. Man hade med detsamma äfven förekommit det omtalade missnöjet. Här har blifvit sagdt, att om Utsk:s förslag antoges, och sålunda de tvenne bränningsmånader, som betages bränvins-tillverkaren på hösten, komme att utbytas mot tvenne andra månader på våren, så skulle, emot Utsk:s af tre Stånd gillade förslag, 4 månaders bränningslid komma att inträffa pä samma år. R. o. Ad. behagade likväl benäget taga i betraktande, att Utsk. sjelf föreslår att 2 månaders bränningstid skall följa på 1854 års skörd, och lika lång tillverkningstid på 1855 års skörd, hvadan Ulsk:s förslag således icke är stridande mot författningens åsyftning.
Ränta: om upphäfvande af den genom Kongl. Förordningen den 13 September 1864 medgifna frihet i ränteaftal 48. s. Strafflagen: om författande och utgifvande af en kommentar deröfver ... 5. * Expeditionens nummer. Stämning: angående sättet för dess delgifvande åt byalag eller annan samfällighet 17. » svar på återremiss 40. Straff: suspension af dödsstraffet på viss tid 25. » om dödsstraffets verkställande medelst fallbila 26. Studerande: om universiteternas disciplinära domsrätt öfver dem 27. » svar på återremiss 42. u. Universitet: om universiteternas disciplinära domsrätt öfver de studerande . 27. » svar på återremiss 42. O A. Åhörare: ändring af lagen för åhörare vid Rikets Ständers sammanträden den 1 Mars 1830 35. Ä. Äktenskapsförord: förändrad lagstiftning derutinnan 7. Ö. Ofverståthållare-embetets kansli: förändring af sättet för utslags utgifvande derstädes 22. STOCKHOLM, tryckt hos A. Holmberg & Comp. 1866. BIHANG TILL SAMTLIGA RIKS-STÅNDENS PROTOKOLL VID LAGTIMA RIKSDAGEN I STOCKHOLM ÅREN 1865 OCH 1866. SJUNDE SAMLINGEN. Afdelningen: Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets gemensamma Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. !atfp jj* . • ? */r -^1 w. u. Ii \ Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och JEkon.-Utskottets Betänkande N:o 1. 1 \ \to 1. Ank. till Exp.-Utsk. den 8 Febr. 1866, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner om ändring af gällande stadganden, angående skyldighet alt deltaga i byggnad och underhåll af kyrka, prestgård, tingshus och häradsfängelse.
Län, att de församlingar, inom hvilka fast skola ej kunde inrättas, måtte befrias från skyldigheten att anskaffa bestämd bostad åt lärarne emot åtagande att hålla lämpliga rum dem tillhanda; af Niklas Nilsson, Olaus Ericsson m. fl., att, med upphäfvande af stadgandina i Usta, 2:dra och 3:dje morn., det måtte lemnäs församlingarne fritt att sjelfve eiler genom skolstyrelserna, jemte Socken-ombud, med Skollärarne öfverenskomma om dessas löne-vilkor, bostad m. m.; af Nils P. Pettersson : att de föräldrar, som äskade en högre bildningsgrad för sitia barn, äfven borde betala högre afgifter till skolorne ; af Nils Pehrsson: att föreskriften för lärarne att meddela undervisning i trädplantering och trädgårdsskötsel måtte uteslutas, eller ock tillfälle öppnas för skollärare att derom inhemta nödig kännedom vid semiuarierne; af Olof Larsson: att, för den händelse de af honom föreslagna Byskolor komme att inrättas, byalagen sjelfve måtte få tillsätta lärare och bestämma deras lönevillkor; af Herr Prosten Lundblad och Lars Larsson från Gefleborgs Län : att ordet: ”skattskyldig” i 4;de mom. måtte utbytas mot orden: ”skattskyldig och inom mantalsoch skaltskrifnings-åren varande;” af Statssamt Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utskollens Betänkande, N.o g af Herr Doctor Sandberg: att hvar och en inom socknen må, utan afgift, låta sina harn begagna undervisningen vid folk-skolan; samt att beloppet af lönerna för lärarne i de flyttbara mindre folkskolorna måtte kunna bestämmas genom öfverenskommelse. Hvad nu först angår yrkandet, att det måtte åt församlingen öfverlemnas att med läraren i folkskolan sjelfve öfverenskomma om lönevillkoren; så befara Utskotten, att, i händelse sådant bifölles, det skulle på flera ställen inträffa, att vid skollärares tillsättande mera afseende fästades å besparing för församlingen, än å lärarnes behof, och alt således lönerne för dessa blefve mindre, än uti Stadgan föreskrifves.
Varder ärende af något Riksstånd till flere Utskott remitteradt, eller anser ett Utskott nödigt att, till öfverläggning om något ärende af vigt, med annat eller andra Utskott sammanträda; då skola från hvartdera af de Utskott, som till sådan gemensam öfverläggning sammankomma böra, tvä ledamöter af hvarje stånd dertill utses. Finnes förstärkning nödig; förhålles såsom i 5 mom. 36 8 är sagdt. Sålunda sammansatt Utskott ege rätt att betänkande i frågan till Riksens Ständer afgifva, ulan att Utskottens öfrige ledamöter deruti laga del. Finner Banko-utskottet sammanträde rum. Anm.: Skulle Konstitulions-Ulskottets uti dess Memorial N:o 7, jemnfördt med Memorialet N:o 10, afgifna grundlags-ändringsförslag under nästföljande riksdag blifva anlaget, kommer detta förslag att förfalla. Ri ks dags o r åning en 30. Stockholm den 21 Juli 1851. Ank. lill Exp.-Ulsk. d. 21 Juli 1851, kl. 2 e m. Memorial till Rikets Ständer, med förslag till ändring i 1:u mom. 49 § R. 0. och 56 % 1 morn, R. F., angående motioner, ! anseende dertill ali i fråga om rådighet för ett Riks-Stånd, att vägra remiss till Utskott af en inom detsamma i behörig ordning väckt motion, mycket delade meningar ständigt försports, men af högsta vigt är, alt en så beskaffad fråga må vara utom allt tvifvel, har hos Konstilulions-Utskotlet förslag blifvit framslaldt om närmare bestämmelser i detta afseende. Motionsrätlen, såsom eli medel för representationen att lill allmän och gemensam pröfning frambära allt hvad dess medlemmar för samhället finna vara nödigt och nyttigt, är en af representanternes vigligaste rättigheter. Men lika vigtig densamma ur denna synpunkt är, lika angeläget är det, att den ej missbrukas till frambärande af omogna förslag och lösa hugskott.
Anders Nilsson ifrån Malmöhus Län, att han instämde med Nils Måns on, under erinran, att i allmänhet de vinglare och bedragare, hvilba rättvist träffades af bysättningen, icke hunne göra stor skada, innan de blefvo så allmänt kände, att man lärde sig undvika dem. Tufve Månsson ifrån Malmöhus Län, att då här i landet saknades ijenliga allmänna arbetsinrättningar för gäklenärer, samt det, efter hans förmenande, ej vore lämpligt, alt gäldenären skulle arbeta hemma hos fordringsegaren, enär möjligen kunde inträffa, att han undandroge sig denan» skyldighet, och borgenären, i sådant'fall, vöre nödsakad låta honom slippa, instämde Tufve Månsson med Strindlund, och bestred de af Anders Danielsson föreslagne förändringar; samt Gustaf Apelqvist ifrån Blekinge Län och Olof Olofsson ifrån Östergöthland, hvilka hvar för sig. uti skriftliga anföranden, på upptagne grunder, beslridt allt afseende å Anders Danielssons förslag. Och hafva slutligen många yttrat den åsigt, att antagandet af de utaf Anders Danielsson föreslagne sladganden skulle medföra mycken våda - La* Utskottets Betänkande N:o 65. 25 da för crediten man och man emellan, och befordra vinglerier, hvadan motionen afstyrktes; och , . 6:o Olof Månsson ifrån Blekinge Län, som andragit: att han ansåg stadgandet uti i mom. af Kongl. Förordningen den 12 Mars i83o, angående bysättning, ”att fordringsegare, hvilken later bysätta gäldenär, icke är berättigad att af gäldenären erhålla ersättning för hvad han under bysättningstiden till gäldenärs underhåll förskjutit," vara bygdt på ovigtig grund, och skadligt i sina följder. Det skäl, som Lagutskottet vid sistlidne Riksdag, för sitt förslag till omiormälde Lag, användt, att nemligen ”de omkostnader, som af bysättningen förorsakades, icke skäligen borde .enligt gällande
Det är visserligen sannt, att, såsom Hr von Schéele uppgifvit, i folkskolan finnes många lärjungar, hvilka på ett utmärkt sätt göra reda för sina pensa, oell hvilkas svar tillkännagifva lika mycken öfning af tankekraften, sorn hos någon lärjunge vid elementar-läroverket, men man får icke döma efter undantag, man måste inrätta skolan efter det all männa förhållandet. Hvad åter angår frågan om det kunskapsmått, som f. n. meddelas i elem.-läroverkets första klass, och Hr von Schéeles åsigt att undervisningen i tyska språket utan olägenhet kan uppskjutas till andra klassen, vill jag endast erinra derom, att många skicklige skollärare anse, att den första grammatikaliska undervisningen bör bibringas i ett annat språk, än modersmålet, och att tyska språket i detta afseende är särdeles lämpligt i anseende till sin strängt utbildade grammatik. Jag tror emellertid, att denna fråga ännu icke är utagerad, men jag bar upptagit den derföre att, skulle det visa sig att undervisningen i tyska språket bör börja redan i första klassen, utgör detta ett oöfverstigligt hinder mot sammanslående af folkskolan och elem.- läroverkets lägsta klasser; och jag vill icke bifalla en organisation, sorn skulle utesluta möjligheten att redan från början inrätta studierna vid elem.-läroverket, sådane de böra vara. Jag tror således, att Utsk:t förfarit rätt, då det ansett att de i detta ämne väckta motioner f. n. böra lemnäs utan afseende. Det är möjligt, att i en framtid åsigterna, kanske äfven mina egna, skola förändras, om sådane undervisningsmethoder kunna åstadkommas, hvarigenom den ifrågasatta förändringen kan genomföras, men för närvarande, med afseende å den fot, hvarpå bildningen här är ordnad, äfvensom på grund af eko - 394 Den 1/ Mars f. m. nomiska skäl kan jag ej annat än biträda Utskrts hemställan, och får jag således hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. på bifall till densamma. Frih. Hamilton, Hugo:
Lx brotocollo bl. Utdrag af Protocollet, hältet hos Högwördige Präste - Ständet d io:de Aug. 1809. S. O. Uppä Ständets Remisi ä H. Biskopen LtsZnelii och Prosten Häeliröms Memorial, / angäs 38 Den i September. angäettde tillsättande af en Provincial - Läkare pä Löland, kcnlnar Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärsoch Economie - Utskott genom ProtocollSUtdrag af den 2:dra dennes det swar, att Utskottet ansett frägan härom ej röra en sädan förändring i de Allmänna HnslMnings - Anstaltcrnc, som sZ §. i. Regerings - Formen omförniäler , utan trodde Utskottet detta mäl fast mera anga medel för en projecterad ny Ämbetsmans lönande, hwaröfwer Stats - Utskottet torde tillkomma att stg utläta. Men som frägan huruwida en Provincial Läkare pä löland för Ortens behof wnkcligen mä wara af nödwändighet eller icke, bör afgöras förr, än Lön ät densamma kan föresläs, och dä denna fräga synes äsysta en sädan för orten allmän inrättning, som enligt 89 §. uti RcgeringsFormcn till Cconomieoch Beswärs - Utskottets ätgärd och beredande hörer, ansäg Ständet sig böra detta nial till Utskottet öterfbrwisa, hwarom Protocolls-Utdrag till de respective Med-Ständen samt Economieoch Beswärs - Utskottet skulle wördsamt och wänligen expedieras, bst supra. krotocolio 19. t^lmc^uist. Utdrag af Protocollet, hältet hos Högwördige Präste-Ständet ben 21 Aug. 1809. S. D. Föredrogs Högloft.
Stadstjenare. Folk. Vakt. _______ Scenen är i Bohuslänska Skärgården. Emellan Första och Andra Akten anses sex år vara förflutna. FÖRSTA AKTEN. Ett simpelt rum i Haraldsons stuga, möble radt med några trästolar och ett bord. I fonden dörr. Till venster om dörren ett fönster, och på högra sidan om denskillig sjöredskap, såsom: segel, tåg, m. samme synes ett gammalmodigt skåp. Åtm. kringströdde i rummet, tyckes ge tillkänna att innevånarne äro strandbor. Vid ridåens uppgång sitter gubben Haraldson vid bordet sysselsatt med att rengöra en studsare, och Birger vid andra sidan, skärper och probeter något längre åt fonden snoende taglet till en metref. rar några flintor till en lodbössa. Anton sit FÖRSTA SCEN. HARALDSON, BIRGER, ANTON. Haraldson (klädd i knäbyxor och stor sjömanströja). duktig Satan som du säger, så lyster mig likväl se, (Till Birger:) Skulle han än vara en så öfver 2 om han vågar sig ut i natt, i detta Herrans väder. Men ingen känner dessa herrar bättre än jag; minsan behöfves det icke mindre våldsamhet för att jaga tullkrukorna i lä för höststormarnes raseri, än det just i afton tycks vara fallet. Birger (klädd uti hvita segelduksbyxor). den, om det gick som jag hörde. Emedlertid tror jag far inte skulle rosa marknaHaraldson. men i alla fall är det tid nu att ta upp packorna. (till Anton.) Gå du, Anton, ned till yttre kälsta packorna, som jag visade dig i förmiddags hör du inte pojke rulla fram dem till trapnär de ska' lastas i båten. pan säger jag, så att de ligga närmare till hands Anton (tar nyckeln). laren, här är nyckeln, och rulla fram de tio öfver Pah en gammal räf är inte så lätt lurad; med på den färd, som J i natt tänka företa' Er Haraldson (häftigt). Är det nödvändigt, min far, att jag måste följa nar du med din fråga Slokar du med öronen, hund eller hvad meAnton.
den .a£ professor F. A. Cederschiold, son till forut namnde professor Cederachiold, utgifna laroboken (1873) innebar en minskning, icke en okning af det kunskspslndtt s o u sknlle meddelas barnmoreka, ehuru det a r a t t lagga marke till, att han samtidigt ingaf forslag till knngl. medicinalstyrelsen om barnmorskelarokursens utstriickning till tub dl-, samt att de kompetensfordringar, som fastsballdes fiir intrade vid laroanstalten for barnmorskor fir 1777, nastan utan andring g d l a iinnu i dag. De onskemBl som Br 1885 i Tidskrift for Hemmet framstiilldea med afseende l forbattrande af barnmorskans kuuskaper och stiillning voro: 1) Betydligt hijjda kunskapsfordringar for intrade i liiroanstalterna. *) 2) Forordning att sokande till ele~platserskola anmiilas icke stisom nu af ett opersonligt ambetsverk, utan af en for iiudamalet inom hvarje lan utsedd eller frivilligt bildad profningsnamnd af allmant aktade erfarna kvinaor. 3) De forenade larooch sjukrdrdsanstalternas stiillande un - der ledning sf forestbndarinnor, hvilka forena den hogre allmitinbildningens fijrdelar med den utbildade sjukskoterskans erfarenhet och b jartelag. 4) Kunskapsomrldets vidgande. 5) Anordning af en sjukviirdskassa och en pensionsinrattming for barnmorskor, med hjii.1~ af statsanslag. 6) Norm faststiilld for barnmorskans afloning och tjanstgiiringsskyldighet. ' i) F6rpliktelse for alla f6rsnmlingsr, i stiiderna sii viil sorn pB landet, att ansttilla instrumentliirda barnmorskor till ett visst antal, motsvsrande folkmangden. Egendomligt a r att iakttagrr hurusom striden den dag i dng gr: or sig inom nastan samma omrlde som Ar 188,i.
Härförutan har Utskottet fått emottaga följande uti dessa ämnen väckte serskilde motioner, dem Utskottet ansett böra i sammanhang med dea Nådiga Propositionen behandlas, nemligen; «j) inom Ridder skåpet och Adeln r 1:0 af Grefve von Fersen, 71 j hvars motion är densamma, sorn deU förslag Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag till Kongl. Majtls Nådiga bifall i underdånighet framlade, rörande utgörandet 'af grundräjilorne och Kronotionde», och hvilket förslag uti deri Kongl. Propositionen innefattas; 2:0 af Herr Hjärne, St.som, i afseende på hehofvet att befälets vid indelta arméen aflöning stäldes på en mera säker och bestämd fot, föreslagit: att de vid hvarje regemente tillsatte Lönings-Direetioner, hvilka det åligger att fördela alla de till befälets aflöning anslagne medel, belt och hållet måtte försvinna, och Boslälls-Directionerua besörja 8 Stats-TJtskottets Utlåtande N.-o 273. indragne boställens utarrendering; att
Som, i det plenum dä saken förra gången föredrogs, det uplystes af Ridd.Sekret, att alla tabeller för tillfället voro kompletterade, ansåg Utsk. det icke längre vara nödigt att hvarje år nya sådane skulle göras, oberoende, om behofvet sådant kräfde eller ej, ulan raan fann lämpligare alt ål Ridd.Sekret., hvilken i alla fall mäste efterse hvilka tabeller som måste reno» veras, och bäst kunde bedömma huru många som årligen borel# undergå renovation, updroges att äfven vaka öfver verkställigheten. Frih. Stjernstedt: Till en början får jag fästa upmärksamheten derpå att §:ns nuvar:de innehåll icke är så oegentligt som man skulle tro af Ulskis förslag i det hänseendet, ty ganska många genealogier finnas ännu i denna stund icke kompletterade, nemi. sådane, der fullständiga älteledningar saknas. Dessa kunna vid sådant förhållande icke kallas vara kompletterade och följaktligen ännu mindre alla tabeller sägas vara i komplett skick. Menas åter att alla genealogier befinnas vara renskrifne, sä kan jag visserligen icke bestrida att dermed sig så förhåller; men detta lärer väl ej vara hufvudsaken, utan att de böra finnas i det skick att hvad deri förekommer rör:de personer och deras älteledningar äfven bör vara så fullständigt att dervid må kunna fästas afseende vid förekommande frågor. Till stöd för hvad jag nu yttrat, åberopar jag den N:o af Postoch Inrikes Tidningar, som kort före riksdagens början uptager namnen å alla de ätter, hvilkas genealogier äro inkompletle och till hvilkas kompletterande, vederbörande capita och ättemän upmanades. Jag vill ingalunda hafva sagt, att en sådan komplettering beror på Riddarhusets tjenstemän; men det faktum qvarstår, alt icke alla tabeller äro kompletterade, hvarigenom ock motiverats orsaken hvarföre ordalagen i nu gällande § icke äro så olämplige som de eljest skulle synas. På denna grund och på de skäl som Gr. Lagerbjelke i öfrigt anfört, anser äfven jag det nuvarande stadgandet böra bibehållas. Hr Freidenfelt: Det skäl Frih.
— N:o 212. i anledning af vackt motion, i fråga om ersättning till en pensions-kasse-inrättning för beväringsmanskapet och afskedade båtsmän uti Wester-Norrlands län. VIII. B. 358. A. 374. E. 597. — N:o 213. i anledning af Kongl. Majtts nådiga skrifvelse till Rikets Ständers Sta t s-Ut skol l, i fråga om medel till fullbordande af Strömsholms kanals ombyggnad. — N:o 214. i anledning af väckte motioner om anslag för Strömsholms kanals ledning antingen lill Westerås eller till Köping. VIII. B. 358. A. 375. — N:o 215. i fråga om anslag till kyrkobyggnad i Knäreds församling i Hallands län. VIII. B. 359. A. 375. E. 560. — N:o 216. i anledning af erhållen återremiss af utlåtandet N:o 64, angående äskadt anslag för beredande af rättelse uti beräknandet af saltpeterhjelpen inom provinserna Småland och Öland. VIII. B. 359. A. 375. E. 566. — N:o 217. med förslag till sammanjemkning eller voteringspropositioner, i anledning af Riks-Ständens skiljaktiga beslut rörande åtskilliga till slalsregleringen hörande frågor. IX. E. 3. A. 270. — N:o 218. i anledning af erhållne återremisser å betänkandet N:o 51, angående beräkningen af Statsverkets inkomster. — N:o 219. i anledning af erhållne återremisser å utlåtandet N:o 51 Litt. A. VIII. B. 398, 419, 422. A. 425. IX. E. 186. — N:o 220. i anledning af väckt motion om vissa kyrkoherdar och skolmästare i Lappmarken å lön anslagen spanmåls utgående in natura m. m. VIII. B. 398, 419, 425. A. 426.