Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
B:ko, hvarförutan Banken ägde en hjelpfond af 3,808 R:dr 25 sk. 6 r:st. Under dessa fem åren hafva 372 stycken nya insältare tillkommit och de insatte •medlen blifvit ökade med 24,493 R:dr 35 sk., samt hjelpfonden med 1,110 R:dr 13 sk. 11 r:st. Det visar sig häraf, alt fördelarne af denna inrättning först på sednare åren blifvit mera allmänt insedde och man bör hoppas, att arbetarens håg, en gång väckt på nyttan af en besparing för framtiden, 19 skall tilltaga med vissheten, att härigenom se sin ålderdom betryggad emot armodet. Under loppet af år 1836 meddelades oktroj för en i Fahlu stad inrättad privatbank för Länet. Denna bank, med ett tecknadt kapital af 626,000 R:dr 13:ko, bedrifver sin lånerörelse jemnlikt reglementet, dels genom diskontlån, dels medelst kassakrediliver, hvarförutan kontanta penningar få insättas så väl å depösitionsräkning, som i uppoch afskrifningsräkning. Bankrörelsen var under året 1842 följande: Diskontlån, beviljade till ett belopp af 978,860 R:dr, deraf dock, vid årets slut, endast utestående 563,970 R:dr. Kassakrediliver, till en summa af 498,600 R:dr, lemnade åt 88 serskildte personer, och hvarå utgifvils tillsammans 1,418,800 R:dr, utgörande det utestående beloppet, vid årets slut, endast 76,800 R:dr. På uppoch afskrifning samt depositräkningarne voro under året insatte 347,400 R:dr, men vid årets slut innestående endast 83,000 R:dr. De, jemnlikt reglementet, bildade reservoch besparingsfonder uppgingo, vid årets utgång, till 32,359 R:dr 25 sk. 3 r:st.
Det är sanni, att någon skiljaktighet finnes emellan Hrr Lefre'ns och v. Troils förslag. Hr Lefren är nu borta, och jag har ensamt yfkät antagande af hans förslag. Jag afstår nu från detta yfkähde och hoppas då, att striden endast må blifva emellan Iir v. Troils och Hr Rosenblads förslag. R. o. Ad. förenade sig derefter om följande voter:spropos:n: Den, som anser, att contrapropostn bör innehålla enkelt afslag å den af BotideSt., i anledn. af StatsUtskts utlåt. N:o 3g3, till R. fo. Ad. gjorda inbjudn., voterar i ia; den det ej vill, voterar ... v. nej*. Vinner nej, kommer contrapropos:n att innehålla, det R. o. nödgas afslå det förslag, som innefattas i BondeSt:s inbjudn., emedan R. o. Ad. ej anser det antagligt annorlunda än i förening med bestämmande af tiden för markegångssätlningen till någon dag i Jan. månad. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, koni följer: Ja — 38. Nej — 54. Vidare upplästés lill justering och godkändes följande voter:spropos:ti: Den, som antager den af BorideSt. i anledn. af Stats Utsk:s utlåt. N:o 3g3 till R. o. Ad. ställda inbjudn., voterar ja; den det ej vill, voterar «ei; Vinner nej, förklarar R. o. Ad., att R. o. Ad. nödgas afslå det förslag, som innefattas i BondeSt:s inbjudn., emedan R. o. Ad. ej anser det antagligt annorlunda, än i förening med bestämmande af tiden för markegångssättningen till någon dag i Jan. månad. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 33. Nej — 06. Hr Hjärne:
Det för pensioneringens upprätthållande beviljade anslag, hvilket, — efter afdrag af det pensionskassan tillkommande förhöjda vederlag för de uti Wadstena krigsmanshuskassas äldre inkomster ingående, men till statsverket indragna rusthålls afgifterna, — från och med år 1856 ulgjort årligen 76,680 rdr, bade till och med år 1860 varit för ändamålet, tillräckligt och deröfver lemnat öfverskolt för nämnda fem år af tillhopa 48,049 rdr 34 öre, som blifvit till Riksgäldskontoret återleveierade; hvaremot under åren 1861, 1862 och 1863 hela anslaget åtgått, och brister derutöfver uppkommit af tillhopa 20,925 rdr 24 öre för dessa tre år. Enär redovisning för pensionskassans inkomster under år 1864 från regementen och korpser, m. m., ännu icke inkommit, och årets hufvudboksräkeuskap således icke kunnat afslutas, vöre förhållandet emellan inkomster och utgifter för nämnda år ännu icke kändt; men som under den sednare tiden afgång och tillkomst bland pensio - Bil. N.-o 3 a. till Kongl. Majus Nåd. Prop. N:o t, om Statsverket 1865. 121 pensionärerna i det närmaste motsvarat hvarandra, hade Direktionen ansett kunna antagas, att, utöfver nu beviljade anslagssumma, icke någon betydligare brist borde kunna uppkomma, sedan med innevarande års sednare hälft räntan å en del af kassans utlånade kapital blifvit förhöjd från 5 till 6 procent; hvadan Direktionen i underdånighet hemställt, alt ifrågavarande anslag måtte få utgå lill oförändradt belopp, på sätt hittills egt rum, äfvensom att antingen erforderliga medel måtte beviljas för betäckande af förrberörda redan uppkomna brist 20,925 rdr 24 öre och den mindre brist, som ytterligare kunde uppslå, eller ock att dessa brister mätte af möjligen blifvande öfverskott under påföljande åren få kassan ersättas.
Utskottet får härvid vördsamt upplysa, att Kongl. Maj:t, uppå Dess Befallningshafvandes i Vesterbottens Län derom gjorda underdåniga hemställan, genom Nådigt bref den 21 Februari 1826, förordnat, att, till Tjäru-bränningeus uppmuntrande inom berörde Län, den, till en åttondedel af tillverkningens värde, bestämda afgiften för de stubbar, rötter, torra träd och vindfällen, hvilka, lill afbränning från Kronoskogarne hemlies, skulle nedsättas inom Länets nedra och bebodda del till Adel och inom lo. Lappmarken till blott g^del af den tillverkade tjärans värde; Och då Utskottet anser den ifrågavarande binäringens underlättande, jemväl i Norrbottens Län, desto mera af behofvet påkallas, som detta Läns innevånare äro i en ändock högre grad underkastade olägenheterna af ett liårdt climat, tror Utskottet sig böra den i ofvanberörde måtto gjorda motionen såvida understödja, att, genom underdånig hemställan derom hos Kongl. Maj:t, rättighet må beredas för Norrbottens Läns Kronohemmansoch Nybygges-Åboer, att, utan föregången ansökning och anställande syn, samt utan all slags afgift, få till Tjäru-bränning använda - Desv. och Occon. Utsk. Bet.-dc. IV:o iöj 11. 17 tända de å nämnde hemmans och nybyggens områden varande stubbar * rötter och vindfällen; hvaremot Utskottet/inner betänkligt, att en sådan fri disposition tillstyrka i afseende å förtorkade träd, emedan én slik tillåtelse möjligen kunde leda till det missbruk, att växande friska träd med afsigt uttorkades; och hvadan alltså den hittills iakttagna controllen vore, i fråga om torra trädens afhemtande, angelägen att fortfarande bibehålla.
Under erinran om så väl nyttan deraf för landtbrukets förkofran och ladugårdsskötsel!^ upphjelpande, att fattige jordbrukare och torpare blefve, genom lämpliga understöd af allmänna medel, uppmuntrade och iståndsatte till Större odlingsföretag, än dem, hvartill deras egna ringa tillgångar lcmnade tillfälle, som otillräckligheten af de bidrag, hvilka af Patriotiska sällskapet och hushållssällskaperna i länen för sådant ändamål kunde utdelas, har, uti en hos Bondeståndet väckt och till Statsutskottet remitterad motion, Andreas Bengtsson från Jönköpings lån föreslagit, att minst 1000 rdr banko måtte anslås till de läns hushållssällskaper, hvilka kunde vara i behof af dessa medel, för att af dem användas till gratifikationer så väl åt sådane fattige jordbrukare, som med egen hand verkställt förtjenstfulla odlingar af oländig mark, som äfven åt anständiga och trogna tjenare, hvilka äfven tolf år innehaft tjenst på samma ställe; varande, i afseende å vilkoren för erhållandet af ifrågavarande belöningar, af motionären föreslaget, att ansökningarne derom borde Stats-Utskottets Utlåtande, M:o 55. 7 vara åtföljda af frejdebevis, samt för jordbrukare, jemväl af ett, utaf några af socknenämndens ledamöter upprättadt, på allmän socknestämma uppläst och dervid vitsordadt besigtningsoch värderings-instrument öfver verkställda odlingar.
Af dessa skäl, och med afseende jemväl å af Wåhlbergs under en mångårig tjenstetid städse ådagalagda utmärkta redbarhet, bepröfvade nit samt i allo hedrande förhållande, föreslår Kongl. Majit härmed, att Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med hvad de i likartade fall förut medgifvit, dels vid 1844 och 1845 årens Riksdag för Kongl. Majits och Rikets Kammar-kollegii och Kammar-rättsEmbetsoch Tjenstemän, dels vid 1850 neli 1851 årens Riksmöte för Förste Hof-intendenten P. G. Welin med flere f. d. Allmänna Magasins-kontorets tjenstemän, hvilka, ehuru de ej haft ordinarie löner, likväl fått deras arfvoden motsvarande pensioner sig tillagda, måtte förklara afskedade Kongl. Räntemästaren Gustaf Denis af Wåhlberg berättigad att under de för civile Embetsoch Tjenstemän i allmänhet stadgade vilkor, å Allmänna Indragnings-staten uppföras till pension, motsvarande sammanlagda beloppet af lians, enligt nu för Stats-kontoret gällande Interims-stat, innehafva lön och arfvode, Två Tusen Sex Hundra Riksdaler Banko, eller Tre Tusen Nio Hundra Riksdaler Riksmynt, att beräknas och utgå från och med början af December månad år 1855. De till detta ärende hörande handlingar skola särskildt tillställas Rikets Ständers Stats-utskott, och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. J. A. Gripenstedt. 24 Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL Sålman MRMU&BIDnBB VID LAGTIMA RIKSDAGEN I STOCKHOLM ÅREN 1853 OCH 1854, MDRA 8A9ILEIREI. )Bss Afdelningen: Jilongi. MaJ:ts Mtefattningshafvandes Em hets-B er tittets er.
Sån. titt ©tabén Siorrföptng (itpggnabbCån) mot 3 proc. ränta od) 3 ^roc. årlig afbetalning på prtmttiöa ©apitalet återflob .. till ©tabén SBoråö (in;ggnabögåit) mot bito btto återflob .. till ©tabén gfflab för |>amnbpggnab mot 3 proc. ränta ccl) 2 proc. ärlig afbetalning på pris mttioa ©apitalet (återflob . tiUXlpfala Slcöbemte, för i-iblictfefébpggnabenö futtborbattbe, mot 3 proc. ränta od) 3 proc. års lig afbetalning på primtttPa ©apitalet, återflob 42,000* iötb 1828-—i83o årenö Sliföbag beroiljabe g ån. till ©tabén 33oraö (53pgguabéSån) mot 5 proc. ränta od) 10 proc. årlig afbetalning på printitiba ©apitalet 85,ooo-. •—■ — titt ©tabén gönföptrig för Ifamnbpggnab mot bito bito ifrån od) mcb år i835 8,000. titt Dttcnbp ©tutcriSurättu., mot 5 proc. ränta 2,000. 90000 185,477:13. 6, é 98,470:19. 6. T 6,800. ben 3i tecems ber i833. 68,696 436,519 35,200 042,7/17: 3 5, ■ ©å£i*c ^öttöfingöt* titan rånta. ttdtb 182S—183o oretté Slifébag jStaben Oregvtmb benntfobt vnntcfviit mot 10 proc. årlig afbetalning från cd) meb år iSfo
Om Staten skulle anlägga hufvudbanorna, skulle med dess inskränkta tillgång på skickliga Ingeniörer med erfarenhet i denna riktning, jernvägarne blifva ofantligt mycket dyrare, erfordra vida, ja flera gånger så lång tid för sin fullbordan, och dertill blifva vida mindre väl utförda. Ty huru är det möjligt att tänka sig utförandet af mera än hundrade mil jernbanor genom Vägoch Vatten-Byggnads-corpsen — denna corps, hvars stora betydelse och nytta för Fäderneslandet jag är den första att erkänna, men hvilken är så fåtalig att den i sanning icke är tillräcklig att utföra ens hälften af de arbeten, hvilka äro af nöden till och mecl Den 17 December f. m. 259 blott i Södra Sverige — huru kan man då tänka sig att denna Corps skall ytterligare blifva tillräcklig att utföra ett helt system af jernvägar. Ur det allmännas synpunkt måste jag således afstyrka det systems antagande, som af K. M. föreslagits. Jag har derjemte en enskild och personlig grund för bestridande deraf för så vidt det rörer linien emellan Stockholm och Götheborg. Jag har, såsom nogsamt är kändt, erhållit K. M:s resolution d. 27 Nov. 1845 uppå rättighet alt i förening med ett eller flera bolag utföra de jernvägar, hvartill jag inom bestämd tid till K. M. inkomme med planer och ritningar m. m. Jag har i afseende på linien emellan Stockholm och Götheborg upfyllt detta redan för fem år sedan, och det måste till följd deraf vara min juridiska rätt att, om jag så mäktar, genom bildandet af enskilda bolag få utföra denna liufvudbana. Man kan visserligen beröfva mig denna rätt, men jag tror att ur mera än en synpunkt det allmänna skulle förlora derpå. Jag är visserligen en obetydlig person, det medgifver jag, men bakom mig står rättvisan, om den kränkes så eger den en röst som går genom verlden, och genljudet deraf, jag förutsäger det, skulle hafva lill ögonblicklig följd, att Svenska Kronan som nu står högst i förtroendet på penningemarknaden, skulle sjunka, och om Svenska Staten försökte att, vare sig på Svenska eller utländska börser, uptaga lån för jernvägar eller andra behof, skulle den icke lyckas.
Under loppet af år 1864 samt första hälften af innevarande år har kapitalskulden för dessa lån, genom uppköp af obligationer och utlottning enligt fastställda utlottningsplaner, blifvit minskad med nedannämnde belopp, nemligen: genom inköp af 2 obligationer för 1855 års lån å tillsammans 2,400: — • » utlottning af 1858 års jernvägslån tillhörande 441 obligationer, lydande å 149,800 Thaler, i R:mt 399,466: 67. » dito af dels 432 stycken 4^-procents-obligationer för 1860 års jernvägslån Th:r 143,400: — och dels 9,100 stycken premie-obligationer med ett bokfördt värde af » 75,833: 10. Th:r 219,233: 10. i R:mt 584,622: 22. — Med iakttagande af dessa afbetalningar, uppgående till sammanlagdt utgjorde Riksgälds-kontorets återstående kapitalskuld i anledning af de fonderade statslånen vid sistlidne Juni månads slut följande belopp, nemligen: för 1855 års inhemska lån, för 294 stycken obligationer å tillsammans R:dr 234,900: — » 1858 års jernvägslån, för 22,426 obligationer Th:r 7,532,300, i R:mt 20,086,133: 33. » 1860 års dito, för dels 22,672 obligationer, å4^procent, Th:r 7,557,000: — (deraf 6,118 stycken, å 1,056,900 Th:r, tillhörde Rikets Ständeys Bank) och dels 213,450 stycken premieobligationer, bokförde till » 1,778,750: — Th:r 9,335,750: — i Runt 24,895,333: 33.
Lag samma vare angående Norrska Finans-Departementets utslag i tullmål, Norrsk embelsmyndighets godkända kraf utaf böter samt afslutad förlikning; och räknas tiden från den dag, då utslaget gafs, eller böteskrufvet godkändes, men, i fråga om förlikning, från den dag, som till dess fullgörande finnes utsatt. Äro i samma förlikningshandling särskilda dagar för särskilda fullgöranden bestämda, räknas tiden från en hvar af dem. § 8. Styrkes med Norrsk Rätts eller Amtmans bevis att gäldenärs bo blifvit i Norrige taget under ”offentlig skiftesbehandling", förfalie den genom denna Förordning medgilna rätt till utmätning. § 9- Är någon i Norrige fälld till böter, som, till följd af bristande tillgång till deras gäldande, skola aftjenas med motsvarande fän - Kongl. Majus Nådiga Proposition N:o 109. 11 geise, och finnes han i Sverige; då hör han, på vederbörandes begäran, ullevereras i öfverensstämmelse med de uti Förordningen den 1 Juni 1819 gilna föreskrifter. Lag samma vare, der någon för brott varit instämd till Norrsk domstol, men sig icke inställt, och Rätten förordnat alt han hemtas skall. § 19. Der någon skall från Norrige instämmas till Svensk domstol, vare laga stämningstid i allmänhet tre månader; men två månader, då stämning skall de!gifvas i Arnt, som angränsar det Län, hvarest domstolen finnes; och sex månader, då stämning skall delgi/vas i Nordlanden eller Finnmarken, eller domstolen finnes på Gottland eller i Norrbotten eller Vesterbotten, utan afseende på ojståndet emellan orterna. Stämningen skall vara kungjord antingen genom de för stället antagne stämningsmän (slsevnevidner), hvilkas ont förmälda egenskap af Notarius Publicus bestyrkes, eller genom Notarius Publicus. De härifrån afvikande stadganden i Förordningen den 1 Juni 1819, § 7., upphäfvas. 8 11.
Vid de regleringar af åtskilliga Embetsverk, som under de sednaste åren blifvit besh: ade, har Kongl. Maj:t ansett i flera hänseenden ändamålsenligast och till förenkling ledande, om med ljuspennlngarne, hvilka Embetsoch Tjenstemän samt betjening, enligt hittills gällande stadganden, åtnjuta, och som utgjort föremål för särskilda uträkningar, den förändrig blefve vidtagen att desamma för alla ordinarie inräknades uti lönerne, samt för de extra ordinarie, på sätt jemväl Rikets Ständers, år 1845 församlade, Revisorer föreslagit, indroges, emot det alt anslag, motsvarande hvad för sistnämde ändamål i medeltal under sistförflutne fem år till hvarje Embetsmyndighet utgått, blefve ställde till vederbörande Verks disposition, för att användas till gratifikationer åt sådane extra ordinarie, som för flit och skicklighet sig utmärkt. Och då en dylik förändring icke skulle medföra någon tillökning uti de för ifrågavarande ändamål förekomne utgifter, har Kongl. Maj:t Yelat föreslå Rikets Ständer att, för verk - Kongl. Majtts Nåd. Prop. om Slatsv. 1850. 17 verkställighet deraf, medgifva, att ifrån de å hvarje hufvudtitel uppförda anslag till skrifmaterialier, ved och ljus. hvaraf ljuspenningarne hittills utgått, till de särskilda Löningsstaterne öfverflyttas hvad som motsvarar dels de ljuspenningar, som för ordinarie personalen, enligt nu gällande beräkning, böra utgå, dels medelbeloppet af hvad för de extra ordinarie i medeltal för de sista fem åren blifvit utbetaldt, dock med jemkning till lämpliga summor; blifvande dylika omflyttningar, i öfverensstämmelse härmed, å hvarje hufvudtitel, der de erfordras, iakttagne. Första fiSiilvud-Titelii. Innefattande Kongl. Hofoch Slotts-Stat erne. Anslagen under denna Hufvud-Titel beräknades vid sednaste statsreglering till: Penningar Indelda räntor med kronovärde af Rdr 33: 16 sk. och upptagne efter förslagsberäkning till ett markegångsvärde af 231:
Härad har så tilltagit alt exempelvis må nämnas, det under i838, 74 tunneland 26 kapp], ny åker blifvit upptagen, äfvensom odalåkern blifvit befriad från 38o stenrör och 2,220 större jordstenar. Detta arbete bar förnämligast blifvit verkställdt af allmogen å stenbunden mark. Flera sjöar äro utlappade och sänkta inom Häradet, deraf 3:ne å ägorne till Oby Sätesgård, hvars ägare, som sjelf bekostat arbetet, har att vänta betydlig höafkastning. Det vackra Koskullska Fideicomisset Engaholm är här beläget, och af Landtegendomar äro i öfrigt Oby, Gåfvetorp, Tagel och Torp de förnämsta. Ägarne af dessa egendomar hafva nedlagt betydlig kostnad på deras förbättring och de hafva föregått Allmänheten med vackra efterdömen af odlingsflit och ett förbättradt åkerbruk. Inom detta Härad, likasom öfver allt i Länet, finnes en mängd smärre, väl bebyggda egendomar till ett helt mantal och något deröfver. Vid stora landsvägen emellan Dihults och Elmhults Gästgifvaregårdar är hemmanet Råshult beläget, hvarest Linnéé är född, och det vöre för närvarande och kommande tider, om ej ett varaktigt, dock ett vackert minne af den verldsbekante Naturforskaren, om åtminstone något värdigt monument här uppfördes, som erinrade om hans härkomst och födelsebyggd. Diö Jernbruk och en en del af Huseby Bruk äro här belägne. Häradets största sjöar äro Salen och Möckeln, äfvensom sjön Åsnen angränsar detta härad. Mångå smärre sjöar och så kallade gölar förekomma der så väl som öfver allt i Länet. Sunnerbo Härad är ett mera vanlotladt land. Det är till areal och folkmängd större än något af öfrige Häraderne, och inneslules af 11 Pastorater och 23 församlingar.
Nog förstår jag, att det finns många goda och bra tjänarinnor, som missförstås af kinkiga och oförståndiga fruar, men hvad jag ej förstår, det är, att mången ung, älsklig, vänlig och hjärtegod kvinna, som vid en makes arm lycklig och förhoppningsfull träder uti eget hem, inom en kort tid får skuld för att vara elak, orättvis och fordrande mot sin tjänarinna och märkvärdigt nog aldrig mot någon annan än tjänarinnan. Förklara mig det! Hvad är det inom äktenskapet, som så har omdanat det unga, husmoderliga sinnet att blifva oädelt och bittert samt blott mot en enda inom familjen — den beroende tjänarinnan? Det är en fråga jag ofta bråkat min hjärna med och kommit till den slutsatsen, att de elaka fruarna numera höra till det, som varit hafver. Jag respekterar de unga arbetande tjänarinnornas sträfvan att komma till något högre och bättre än de simpla göromålen inom familjerna (hvilka göromål dock i mitt tycke blott äro en förberedande skola för en blifvande matmoders göromål), men så betraktas de ej af nutidens unga arbetarekvinnor. Därför vill jag ej binda någon hos mig och vid de enkla förhållandena mitt hem IDUN 48 har alt bjuda, utan önskar dem af hjärtat sådana platser som telefonister, kassörskor — i brist däraf på fabrik eller som » hushållerska hos bättre ungherre ». Men låtom oss t. ex. kasta in två annonser blott på prof. Den ena handlar om en magasinsdrängplats med 50 kr. i månaden och 12 — 14 timmars tungt arbete, den andra om en tjänarinneplats i familj, utan barn och inackorderingar — alltså en fördelaktig plats. Hvilkendera platsen som får de flesta sökandena och på hvilkendera sidan medlidandet mest bör stanna, skall snart visa sig. Alltså, i dessa för män så arbetslösa tider, gören hvad I Minnen för att skaffa arbete åt männen. I stället för en husjungfru tag en s. k. husdräng! Tro ej att de slitna kläderna, de bleka, magra anletsdragen och den slöa blicken alltid äro ett bevis för, att han är en dålig människa.
Hamilton, samt en ledamot till tjenstgöring i SlalsUlsk., under den ledighet, som blifvit beviljad Hr af Harmeus. Fortsattes pröfningen af Coust.Utsk:s mern. N:o 26, med förslag till nationalrepresentationens ombildning och deraf följande grundlagsändringar. Härvid fortfor öfverläggningen om det af Hr Akerman, Fredr., afgifna förslag till gemensam tanka i ämnet. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: Jag har begärt ordet, icke för alt yttra mig i afseende å Const.Utsk:s betänk., dels emedan samma betänk, redan under Måndagens föroch eftermiddagsplenum utgjorde föremål för, såsom mig synes, grundade anmärkn:r, såväl af mig, som af många andra talare, dels äfven derföre alt Hr Gr. o. Landtm, uppgifvit såsom dagens öfverläggningsämne det af Hr Akerman ingifne förslag lill gemensam tanka, dels och slutligen derföre att, efter den af Hr Gr. o. 8 II. 26 202 Den 12 Mars e. m. Landtm, tillkännagifva förerlragningsordningen, Const.Utsk:s betänk, längre fram kommer att afhandlas, i den män sädant blifver behötligt. Jag anhåller derföre endast att fä anföra några ord till vederläggning af de anmärkn:r, som blifvit gjorda emot Hr Åkerman förslag. Uti ingressen till dessa anmärkn:r har en värd talare yttrat, att man bör vakta sig att omstörta det bestående. Kallas väl det att omstörta det bestående, att föreslå en representationsförändring, som-, med bibehållande af hittills röstägandes rätt, äfven tillerkänner en sådan åt alla de medborgareclasser, som med dem äro jemförliga i hildning och förmögenhet, men hittills sakna en sådan rättighet? Kallas väl delta att omstörta, att, under det man i begge kamrarne inrymmer en billig plats ät den vanliga bildningen och förmögenheten, man dessutom åt den högre samhällsbildningen, den större förmögenheten, och den vidsträcktare statsmanuaerfarenheten lemnar tillräckligt utrymme, att i den högre kammaren motverka förhastade beslut?