Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förgäfves söker man genom allmänna anstalter inplanta sedlighet hos uslingar och tiggare, bland hvilka alltid behofvets röst tvingar till tyst - Bcsv. och Ekon, XJtsk. Betänkande». 551 nåd Moralens. Ett visst Physiskt och Ekonomiskt sjelfbestånd måste grunda hvarje moraliskt, så val för Stater, som för den enskilda. Hoppet och öfvertygelsen att genom arbetsamhet och flit ej allenast för ögonblicket utan för framtiden medelst egna krafter kunna blifva oberoende af andras hjelp, är den kraftigaste uppmuntran för det nyttiga användandet af arbetarens tid, som betager honom tillfället att förstöra den genom dårskaper och laster om icke brott. Att göra detta hopp förtroligt hos nationen, är att i första hand befrämja dess moraliska förädling och tillika minska en a£ dess mest tryckande allmänna omsorger: den otti fattigförsörjningen. Med dessa åsigter har Utskottet icke kunnat annat än erkänna värdet och vigten af Herr Vestius framstäldta förslag, så mycket mer, som flera enskilda i dylikt ändamål, ehuru med olika plan, i Fäderneslandet inrättade små föreningar och cassör till understöd för behöfvande personer, grundade på egna sammanskott, redan visat en välgörande verkan, bland hyilka exempelvis må nämnas en af ägaren till Arnäs Glasbruk inrättad Besparingsoch Pensions-fond för arbetarre vid samma Verk. Den nu föreslagne inrättning skiljer sig från de ofvannämnda egentligen derigenom, att densamma icke är inskränkt inom någon viss association eller bestämd Glassaf deltagare, utan öppen för hvilken som heldst, samt derjemte, alt insatserne icke eller äro* Eesv.och Ekon. Ut sk. Bctänkandenv hvarken till tid eller storlek bestämde utan bero af hvar och ens behag och tillfälliga öfverskott vid ögonblicket. Således, då inrättningar med sådana vilkor kunna anses såsom nya eller åtminstone föga kände i Fäderneslandet, har Utskottet ansett ännu våra för tidigt, att om deras organisation föreslå några reglementaxiska föreskrifter, innan allmänna omdömet om deras nytta och sättet till deras användande hunnit stadga en öfvertygelse.
I likhet med Hr Rääf, och med hufvudsakligt stöd af de utaf honom anförde skäl, tillstyrker jag således, att detta betänk, måtte af R. o. Ad. varda afslaget. Hr Printzensköld: Jag beder R. o. Ad. benäget om ursäkt, att jag ännu en gäng vågar uppträda i denna sak. Jag skall ej längre upptaga R. o. Ad:s dyrbara tid. Jag måste beklaga, att Gr. Sparres vederläggning af de anmärkn:r, jag i mitt förra anförande gjort emot Utsk:s betänk., ej bos mig kunnat i ringaste mån verka till förändring af den öfvertygelse jag eger. Hr Gr:n har ibland annat, såsom orsak till den fördel R. o. Ad. nu åtnjuter, anfört att hofrätterna i fordna tider för det mesta voro besatta af frälseståndets medlemmar. Hr Gr:n måtte då ej gjort sig rigtigt väl reda för förhållandet i detta hänseende, ty, hade Hr Gr:n gått till de gamla matriklarne för Svea hofrätt (som den äldsta hofrätt i landet), så skulle Hr Gr:n af dem hafva inhemlat, att redan i början af 1600-talet funnos inom hofrätten många ledamöter som hörde till ofrälsestånd, och att således Hr Grms påstående, alt man då mer än 478 Den 7 Juni. nu dömdes af sina likar ej heller eger någon grund. Hr Gr:n har vidare trott att, eftersom ledamöterna i hofrätterna då voro till det mesta frälsemän, så voro ock kunskaperna der större, och att det således var dä en jemförelsevis större förmån, att blifva dömd af dem; men när, såsom jag redan sagt, äfven ofrälse ledamöter funnos inom hofrätterna, då som nu; så lärer väl äfven detta skäl förfalla, och jag betviflar ingalunda att icke de ofrälse ledamöterna vid deras första anställande vid hofrätterna ju hade lika mycken lagkunskap, som de sedermera visat sig ega och ännu innehafva.
Då saken frän Utskott återkommit, bli/ve den efter första uppläsandet liggande på bordet. Den kan vid nästa föredragning, ehvad öfverläggning ägt rum eller ej, på flere Ledamöters förenade begäran, åter hvila. Friherre Wrede, Fabian Jacob: För att fullständigt afgöra, huruvida ett eftermiddagsplenurn bör anses såsom fortsättning, 30 H. 7 98 Den 9 April e. ro. eller ett särskildt plenum, behöfvér man blott fästa uppmäksamhet på ordalydelsen i 46 §• Riksdagsordningen. Den bjuder, att anslag till plenum ej lar göras sednare än klockan 6 altonen förut. När således anslag till eftermiddagsplenum kan ske ända till klockan Ett på förmiddagen samma dag, tror jag ej, att någon fråga kan uppstå derom, att eftermiddagsplenum är ett nytt plenum. Det måste anses såsom en fortsättning af förmiddagens plenum. Friherre Boije: Jag måtte ej baft lyckan förklara mig nog tydligt, men deremot är jag ej eller öfvertygad af hvad de Herrar sagt, som yttrat sig emot mig. Jag vet ganska väl, att då Tullbevillningsfrågan förevar, räckte den ganska länge; men den innehöll flere punkter. Jag kan ej påminna mig, att en enda fråga, förr än häromdagen, varit uppskjuten till ett annat plenum, med undantag likväl då Betänkanden varit författade i flere hufvudpunkter, sorn, kunnat särskilt behandlas. Jag har ej fästat mig vid den frågan, huruvida ett eftermiddagsplenum vore en fortsättning af förmiddagens, utan blott dervid, huruvida det kunde vara öfverflödigt, att införa i RiddarhusOrdningen ett stadgande, att man kan afbryta ett förmiddagsplenum och i samma ämne på eftermiddagen fortsätta den började discussionen. Herr Wirgin, Arvid: 99 jag tycka, att det vore bra, om det bestämdt stadgades, att eftermiddagens plenum alltid är en fortsättning af förmiddagens, ty hvad deremot blifvit anfördt om anslag, kan så mycket mindre vara gällande, som ingenting hindrar, att anslag kunde ske aftonen förut både till förocl) eftermiddagsplenum, och således verkligen på samma dag a:ne särskilta plena äga rum. Herr von Hartmansdorff:
Polismästaren bör nemligen vaka öfver ordningens och säkerhetens upprätthållande, och kunna i egen person vara närvarande vid de tillfällen, då ordning och lugn störas. För sådant ändamål tillhörer det honom att ega god helsa och rörligt väsende samt att derjemte ej vara af andra göromål hindrad att rätt utöfva sin befattning, hvaremot Polisdomaren endast hade af nöden att vara en skicklig och öfvad criminalist. På grund af dessa förutsättanden, har motionären, som ansett de Polismästare-tjensten i Stockholm tillhörande göromål böra fördelas emellan tvänne Embetsman, den ene Polismästare och den andre Polisdomare, föreslagit, att ett Stats-anslag måtte beviljas, så att tillräckliga löner blefve att tillgå för tvänne sådane tjenstemän. Efter det Stats-Utskottet ansett lämpligt behandla frågan tillsammans med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, hafva Utskotten gemensamt tagit motionen i öfvervägande tillika med det yttrande, som före remissen af densamma blifvit afgilvet af Herr Grefve Frölich, David.
Nas 1 och 2 samt 9 tunnland 11,6 kappland å en särskild kartritning under J\s 2. b) den del af så kallade skjuts stall-lyckan om 5 tunnland 7,4 kappland, som å tillförordnade Förste Landtmätaren Gustafssons förut omförmälda karta är utmärkt med Nas 1, 2, 3 och 4 samt omgifves i norr: af den från Sege å framledda kanalen med en bank af 6 alnars bredd, hvilken på kartan äfven är utsatt och icke i denna öfverlåtelse inbegripes; i öster: af den väg, sorn kommer att anläggas från Kongl. Maj:s Nåd. Proposition M 14. 7 östra Förstadsgatan oc!) sträcker sig öfver tomten JV2 8; och i vester: af den staden tillhöriga, så kallade Schougska lyckan. 3:o. Kongl. Majit och Kronan åligger att sina i Usta punkten omnämnda två byggnader borttaga och platserna afrödja. 4:0. Staden åligger att försätta den afträdda delen af skjuts stall-lyckan, 5 tunn land, 7,4 kappland, i det skick, att den, vid skeende besigtning, som af Kongl. Krigskollegium förordnas och hvarvid stadens ombud äfven eger tillstädesvara, beflnnes till fotexercis begagnelig. 5:o. Jordarne afträdas å ömse sidor den 1 Januari 1864, då hvad i 3:dje och 4;de punkterna är föreskrifvet bör vara vederbörligen verkställdt. 6:o. Skulle vid denna tidpunkt af personer, som jordarne under arrende innehafva, möjligen framställas anspråk på ersättning, åligger ersättningsskyldighet i sådant fall endast den, sorn jorden afträder. 7:o.
Att högst en million må upptagas på Af skrifningsr åkning, samt de öfrige ä millioner ne jemte hvad på Af skr i filin gs-räkningen af den bestämda summan tilläfventyrs ej er hålles mot Obligationer upplånas. Det är mig för öfrigt likgiltigt, om mitt förslag intages uti Jaeller Nej-propositionen. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då Ridderskapet och Adeln i sista Plenum beslutat att bestämma proportionen emellan den summa, som skall upplånas mot Obligationer, och den, som skall upptagas på Afskrifuings-räkning, sedan Ridderskapet och Adeln fattat sitt beslut öfver 2ldra momentet, samt detta moment numera blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, ansåg Hans Excellence lämpligt, att nu inhämta Slån - Den 4 December f. m. dets tanka, rörande upplåningssummans fördelning; och hade en Ledamot, Herr Hjerta, föreslagit, att af den bestämda summan 3 millioner Riksdaler Banco hälften eller \\ million må uppi ånäs mot Obligationer, samt andra hälften eller million på Afskrifnings-räkning, dock under vilkor, att derest på den ena af berörde låneutvägar den stadgade summan ej skulle till Iåns ärhållas, BancoFulImägtige då må på den andra utvägen söka att bekomma återstoden; hvaremot en annan Ledamot, Herr Rosenblad, yrkat proportionens bestämmande på sådant sätt, att af ofvannämnde totalsumma 3 millioner R:dr Banco högst en million må upptagas på Afskrifnings-räkning, samt de öfrige 2 millioner, jemte hvad på Afskrifnings-räkningen af den bestämda summan tilläfventyrs ej erhålles, mot Obligationer upplånas. Och finge Hans Excellence nu först hemställa, om Ridderskapet och Adeln fann för godt bifalla Herr HjértaS ofvanberörde förslag. Ropades Jä ocli Nej. Hvarefter Hans , Excellence frågade, om Ridderskapet och Adeln biföll det af Herr Rosenblad framställda nyss om förm alte förslag.
Brefvet den 23 Julii 1779, till slussverkets fria disposition donerad och upplåten, för vinnande af nödigt utrymme under byggandet af slussen och kanalen öfver kungsgårdens egor samt derefter till bostad åt slussvaktaren, har, på grund af denna upplåtelse, Kanal-bolaget, enligt hvad dess Direktion i underdånighet anmält, allt sedermera ansett sig såsom egare icke allenast till del vid kanal-leden nu befintliga slussvaktare-boställes område, utan jemväl till den mark, sorn upptages af sjelfva kanalen och dess vallar till 20 alnars bredd å ömse sidor om kanalen. 30 Kongl. Majus Nåd. Proposition M 2!). Men eniir, genom det emellan Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium samt Notarien Erik Lundblad den 28 Mars 1844 på trettio års tid afslutade kontrakt, om arrende af Strömsholms kungsladugård med derunder lydande lägenheter, rättigheten att afberga det på kanalbankarne vexande gräs jemväl är åt arrendatorn upplåten; och enär vid ombyggnaden af det gamla kanaloch slussverket, enligt den af Kongl. Majit i nåder fastställda arbetsplan, kanalens dimensioner skola utvidgas och, äfven utan afseende härå, den öfver Strömsholms egor sig sträckande del af kanallinien i allt fall, till följd af vattnets minskning i stärne Ladugårdssjön och Freden, måste i förhållande härtill sänkas, och således det område, Bolaget hittills innehaft från kungsladugårdens egor, icke är tillräckligt för ombyggnaden af kanal-leden derstädes, hvartill skall erfordras ett utrymme af ytterligare 20 alnar eller 40 fot på hvarje sida utanför kanalens nuvarande område, har Kanal-bolagets
7 Semil. 2 Afd. 2 Haft. 1 2 Lagsamt Allm. Besa.- och Elon.- Utskottens Betänkande, JV:o' 4. Maj:t, efter Stads-Församlingarnes hörande, åf Committerade för Kyrko Lagens öfverseende, eller åt andra sakkunnige män, i Nåder uppdraga utarbetande af förslag till en fullständig Författning, angående Sockne-slämmor och Kyrko-Råd i städerne och på landet, samt berörde förslag, till Rikets Ständers bedömande, luta å nästa Riksdag i Nåder framlägga. Rikets Ständer, som gillat detta yttrande, hafva, i fullkomlig öfverensstämmelse dermed, till Kongl. Maj:t aflåtit underdånig skrifvelse den g Februari i835, och Kongl. Maj:t har i Nåder täckts erinra om Rikets Ständers sålunda framställda underdåniga anhållan , då Kongl. Majit, genom Skrifvelse tili Rikets Ständer den r sistlidne Februari, i Nåder tillkännagifvit, att Committerade för Kyrko-lagens öfverseende, med ledning af de från Consistorierne i Riket, efter Stads-församlingarnes hörande, infordrade underdåniga utlåtanden i ämnet, utarbetat och till Kongl. Majit i underdånighet afgifvit förslag till Förordning om Socknestärnmor och Kyrko-Råd, äfvensom att Comiteen för Fattigvårds-anstalterne, efter erhållen del af de i detta ämne till Kongl. Majit inkornne handlingarne, i Comitéens förslag till Communal-Lag, behandlat frågan om Socknestämma på landet, hvilka bägge förslag blifvit med Högstberörde Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer öfverlemnade, dervid Kongl. Majit täckts förklara Sig förvissad , att Rikets Ständer skola åt de vigtiga angelägenheter, dessa förslag omfatta, egna ali den uppmärksamhet, de förtjena.
Sedan alla dessa propos:r blifvit besvarade med blandade ja och nej, anmälde sig och yttrade I Ben 8 Januari e. m. 141 Hr Printzenskjöld: Jag vägar vördsamt hemställa, om icke R. o. Ad. skulle vilja, på- de af Hr von Hartmansdorff anförda skäl, bifalla en återremiss af denna punkt, ehuru jag är öfvertygad, att Ulsk. icke frångår det yttrande, som redan blifvit afgifvet. H. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, yttrade, att de svar han erhållit på de framställde propos:rne varit så delade, att han icke kunnat uppfatta i hvilken mening de fleste ledamöter instämde, och derföre nu finge ånyo hemställa, om R. o. Ad. ansåge de emot denna del af Ulsk:s betänk, gjorde amnärku:r föranleda till densamraas återremitterande. Ropades åter ja och nej. Förnyad propos. till afslag å denna del 'af betänk, blef derefter framställd samt jemväl med ja och nej besvarad. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han trott sig förmärka, att den sista proposm blifvit något starkare än någon af de öfrige med ja besvarad, och derföre finge ännu en gång hemställa, om R. o. Ad. ville afslå Utsk:s ifrågavar. hemställan. Denna propos. blef jemväl nu med jä och nej besvarad, hvarpå H. Ex. förklarade, det han trott sig finna alt ja härvid öfverröstat nej. Hr Printzenskjöld: Tiden är så långt framskriden på aftonen, att jag icke vill besvära R. o. Ad. med någon votering, ehuru jag icke kan dela Hr Gr. o. Landtnäs uppfattning af Ståndets svar. Jag får således blott reservera mig emot Ståndets nu fattade beslut, helst jag hört flera domare beklaga sig deröfver, att 1841 års författning icke blott befriat dem från skyldigheten, utan jemväl betagit dem rättigheten att hålla allmänheten charlottillhanda.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 4 och 7 dennes bordlagda Betänkande Nio 7, i anledning af väckt motion om ändringar i Instruktion för Bibel-kommissionen, blef Utskottets första hemställan bi - Prot.-Utdrag den 14 Januari i860. 183 fallen, hvaremot det i sednare delen af Betänkandet framställda förslag af Ridderskapet och Adeln afslogs. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Lag-Utskottets den 4 och 7 dennes bordlagda Utlåtande N:o 9, i anledning af väckt motion dels om skärpta kontroller å kommunal-myndigheter, dels ock om förändring i brotlmålslagstiflningen. S. D. F öredrogs och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Slats-Utskotlels den 11 dennes bordlagda Utlåtande N:o 29, i anledning af väckt fråga om anslag af allmänna medel för reparation af S:t Maria kyrka i Sigtuna. S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnda, den 11 dennes bordlagda Belänkanden: N:o 19, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Brefvet den 10 Maj 1853, angående priskuranters upprättande å de i markegångslaxorna upptagne persedelslag. Bifölls. N:o 11, i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande till förekommande af irrlärors spridande vid Universiteten och öfriga läroverk; Bifölls. N:o 12, i anledning af väckt motion att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om allåtande af nådig Proposition om ett nytt hofstalls uppbyggande. Återremitterades. N:o 13, i anledning af väckt motion att hvarje ledamot af Domkapitlet måtte erhålla ett exemplar af Svensk Förfallnings-samling. Bifölls. N:o 14, i anledning af väckt motion om stadganden till begränsande af Sockenstämmas beslutande rätt. Bifölls.
Af Grosshandlaren Lamberg är uti ett till Vällofl. Borgare-Ståndet inlemnadt och derifrån till Lag-Utskottet remitteradt Memorial andraget, att det i 14 Mom. af Kongl. Ferlags-Ordningen dea 24 Februari 1748 innefattade Stadgande, det ea Förläggare till Jernoch Messings - Bruk samt Koppar-Hamrar, som vill njuta förlagsrätt, må för sin säkerhet, om han så vill, låta Förlags-Afhandligen uti Bergs-Collegio behörigen inteckna; äfvensom att, om Bruksägaren kommer af sig och hans egendom måste i mät gå, den ibland dem som gifvit honom förlag, äger förmon, som sitt förlag först inteckna låtit, skola olika blifvit tillämpade, så att stundom förmånsrätt för ointecknade Förlags-Contracter blifvit afslagen, och stundom åter är vordet förklaradt, att då det berodde på Förläggarens välbehag att låta inteckna Contractet, medföra detsamma äfven intecknadt laglig förmånsrätt, så framt ej strid yppades med annan förläggare, som låtit sitt Contract inteckna; af hvilken anledning och då allmänna säkerheten fordrade, att alla sådana Contracter, i kraft hvaraf företrädesrätt uppkomme för 88 Den 3 Juni. för en Långifvare framför Låntagarens öfriga .Borgenärer, agde offentlighet och vore tillgänglige, helst deri, sorn anlitades om försträckning, mäste artses grunda sitt bifall dertill på kännedomen om Lånsökandens större eller mindre vederhäftighet, föreslås, att till förekommande af den oreda och osäkerhet samt de möjliga, ' missbruk, som kunde inträffa, örn hos en gäldbunden Bruksägare betydliga förlags - fordringar skulle bevakas och utgå med förmånsrätt i kraft af Contracter, otrt hvilkas tillkomst och beskaffenhet ingen bestämd forraalité eller laglig actus förvissade, en sådan rättelse uti Förlags-.Qrdningen borde äga rum , i hvad den handlar om förlag till Ståndspersoners Jernbruk och andra Bruk, att den förläggare, som vill njuta förlagsrätt, bor* de ovillkorligen låta sitt contract i Bergs Collegio inteckna, då en sådan Inteckning skulle gälla med förmånsrätt ifrån den dag ansökning derom blifvit gjorda
Memorial, N:o 7.) S. A. K. Rikets Ständer få härigenom underdånigst anmäla sitt fattade beslut, att 6 Expeditions-Uts kottets Förslag till und. Skrifvelse j N;o S. sådana af innevarande riksdag föranledda utgifter, hvilka, i anseende till deras föremål eller beskaffenhet, och i likhet med livad under Rikets Ständers sednaste sammanvaro egt rum, dels redan blifvit dels framdeles under riksdagens lopp varda af E. K. M:t i nåder godkända och å E. K. M:ts och rikets Statskontor anvisade, skola, efter erhållna reqvisitioner och skedd granskning af derför aflemnade verifikations-handlingar, detta embetsverk af Riksgäldskontoret godtgöras. Framhärdande Rikets Ständer &c. Stockholm den 12 Januari 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. oell Adeln den 19 Jan. 1848. Presle-Standet den 19 Borgare-Ståndet den ig Bonde-Ståndet den aÖ Rikets Ständers underdåniga skrifvelse , i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga propositionj angående staden Marstrands utse• ende till etablissement för vestra sjöförsvaret. (Stats-Utsk. Uti., N:0 9.) S. A. K.
I afseende å den härunder förekommande rubriken Tackoch Barlast-jern, har Utskottet väl ansett derå gällande förbuds-beslämmelser böra i allmänhet bibehållas, men som, enligt hvad de Utskottets ledamöter, som sjelfve äro tackjerns-producenter, upplyst, betydliga qvantiteler tackjern ännu under förliden October månad, uppgående till ett sammanlagdt belopp af omkring 84,000 SkS\ funnos dels å våg, dels i Bergslagen och dels i Städerna upplagde, hvarom de, uti en lill Kongl. Maj:t ingifven petition, jemväl meddelat upplysning, och hvilka qvantiLeter, oaktadt de ytterst nedtryckta prisen, icke i saknad af köpare inom landet kunde afsättas, har Utskottet trott sig detta för tackjerns-lillverkningen serdeles ofördelaktiga förhållande, hvilket synes hafva uppkommit till någon del i följd af ökad produetion, men hufvudsakligen genom minskad export af Stångjern, hvarigenom behof - 46 Bevillnitigs-Vtskoltets Betänkande, N\o Ii. vet af tackjern för inhemsk förädling blifvit inskränkt, ega giltig anledning tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t göra underdånig hemställan derom, att af Tackoch Brtrlast-jern mätte under loppet af nästa år få utföras 5o,ooo Skgf Tackjernsvigt, mot en efter 6 R:drs värde till i R:dr 24 sk. Skgf nämnde vigt bestämd tull, samt sedermera årligen, intill slutet af nästa Riksdag, få mot samma tull exporteras så stor cjvantitet, som Kongl. Maj:t kan finna med inträffande conjuncturer och jernhandteringens väl förenligt. Vid de tvänne serskilda rubrikerna ”Hällar öfver if tums tjocklek samt Lod och Lödjor öfver 1 Sk&s vigt stycket,” samt ”Hällar af i\ tums tjocklek och derunder till och med 1 tum, Lod och Lödjor till vigter af 1 Sk2?:s vigt stycket och derunder till och med \
Den öfverlåter denna bestämmelse åt andra myndigheter och detta, såsom jag tror, med rätta; ty jag anser icke att Akademien, när den sitter och besluter öfver den vetenskapliga delen af denna fråga, kan bedöma de olägenheter, som verkställigheten af denna åtgärd vid införandet skulle med - Den 8 Juli e. m. 169 föra. Jag tror, att dessa olägenheter vore ganska betydliga. Jag vill önska, att jag misstagit mig, för systemets skull. Om man nemi. velat införa detta system konseqvent, så väl i mynt, som mått, mål och vigt, så hade det måhända varit ändamålsenligare, att dels låta denna spanmåls-t:a qvarstå såsom mätande enhet för Kronans npbörd, dels att man låtit decimalsystemets införande föregås af en förenkling i mått, mål och vigt. Såsom vi alla veta och såsom tillfyllest har blifvit redovisadt uti den förtjenstfulla historiska inledning af de sammansatta Utslcns Betänk., så hafva vi icke en, utan 5 olika mätande enheter för torra varor och äfven olika för våta varor o. s. v., och mig synes, att man hunnit ganska långt, om man,först infört författnings-enligt ett mål, ett mått och en vigt öfver hela Riket och när detta mått, mål och vigt blifvit en vana hos folket, nedträngt till dem i kontrakter o. s. v., man sedan gått vidare och infört decimal-systemet, hvars värde jag, lika litet som någon annan medlem af R. o. Ad., lärer underkänna. Jag upskattar det tvertom högt i vissa afseenden ; men jag tror, att man kunnat vinna de fördelar detsamma innefattar på ett sådant sätt, att icke olägenheterna deraf hos menige man blifvit så kännbara, som jag fruktar att de nu börja att blifva, och jag befarar, att följden af ett för hastigt införande af detta system blir den, att man framkallar en reaktion mot detsamma under påföljande Riksdagar efter sedan det blifvit gällande och således efter 1858, då det skall i Kronans upbörd alternativt antagas och ännu mer efter 1863, dä det skall ovilkorligen antagas.