Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 16 hafva R. St. nu antagit den grundsats, att hvad Banken vid hvarje riksdagstillfälle befinnes hafva samlat, bör till R. St:s disposition öfverlemnas; och jag vågar således i öfverensstämmelse härmed föreslå: att den behållning, som Banken enligt i834 års bokslut kan linnas äga utöfver sin grundfond, och som i rundt tal kan beräknas till 900,000 r:dr b:co, måtte till Riksg.cont. öfverlemnas. Ilvad sjelfva liqvidationssättet angår, så enär R. St. icke velat tillåta, att närvar, utlåningar annat än vid fråga örn Bankens säkerhet må förminskas, och genom stadgandet i punkten 11 af betänk. N:o 16 beslutat, att den nu utelöpande sedelstocken ej må ökas, föreslår jag vidare: att de till Bankens disposition öfverlemnade, fr. o. m. x835 inflytande vinstmedel måtte för i835 och en del af i836 (i fullkomlig öfverensstämmelse med stadgandet i punkten 27 i oftanämnde betänk.) få af Bancostyrelsen disponeras till liqviderande af förenämnde Riksg.cont:s anslag, helst ett sådant öfverlemnande af en redan nu gjord besparing ingalunda verkar till minskning af den genom fleråriga vinstmedels reservation uppstående capitalsumma, som R. St. påräkna att vid nästa riksdag kunna disponera. I närvar, ögonblick, då Riksg.cont:s skuld fordrar betydliga tillgångar för räntor och amortering; då så betydligt ökade statsanslag anses vara af behofvet påkallade; då en skatteökning i bredd med en för industrien och fastighetsvärdena måhända vådlig realisation skulle falla tungt på landet, och då allmänna rösten från alla orter så tydligt uttalar den önskan, att statens utgifter måtte kunna utan statslån bestridas, anser jag det vara af vigt, att de i naturlig väg tillgängliga medel i första rummet användas; och det inflytande, som R. St:s beslut öfver denna nu väckta fråga mäste äga på Statsoch Bevilln:sUtsk:ns beräkningar, förmår mig slutligen att yttra den förhoppning, att 11.
Båda systrarna voro något fjera mot Leonna; Hedda raljerade med en växande flicka i sällskapet, för det hon vid bordet sjungit en liten finsk visa, och sedan nekat att kyssa en herre, den hon likväl slagit «matklapp.» Hedda kallade henne «sipp» och sade, att hon ville göra sig «serdeles.» Det der skulle vara «fina pikar» åt Leonna. Stadsmamsellerna begynte en ifrig diskurs om annandags assemblén. Hedda sade, att hon ej fått sitta en enda dans och frågade en af de andra: hvarföre hon tillika med sin syster hade dansat så litet. «Vi ha inga ryska bekantskaper,» svarade denna något stött af frågan, «och vi hade ondt om andra kavaljerer, när de flesta voro bortresta öfver helgdagarne.» «Å lappri:» svarade Hedda skrattande. «Ryssarne bjuda ej upp till dans, för bekantskap skull, utan efter tycke och smak.» «Vi kunna beklagligtvis ej skryta med denna lycka,» svarade den andra litet försmädligt. Tvisten afbröts derigenom, att damerna nedkallades att dricka kaffe. Alla bord voro borta, men salen fylldes af herrar och tobaksrök. Snart ljöd musiken och polonäsen kom i gång. Under en sådan dans, tackade Schalinsky Leonna ännu en gång för den vackra sången, den han sade sig väl förstå, ehuru han ej talade språket. «Karlowitsch skall ångra sig mycket, att han ej kom med hit. Det är sällsynt att finna fruntimmer här i nya Finland, som tala tyska,» sade han. «Han bor hos Smitts?» frågade Leonna, endast för att säga något. «Ja, vi äro kammarkamrater der, och älska hvarandra som bröder, men den der herrn, som satt mellan mamsellerna Smitt vid bordet, är icke hans vän.» «Hvarföre? Hvad kan vara orsaken?» frågade hon med nyfiken förlägenhet. «Några inbilla sig väl att det är jalusi i fråga, men det är visst icke sannt. Den der siktern är allmänt känd som en öfversittare, och min vän är för» «Huru länge ärnar herrskapet hålla ut?» frågade kavaljern bakom dem. Schalinsky återförde Leonna till förmaket och samtalet afbröts.
FRIHERRINNAN. Den ser verkligen litterär ut. BARON. Herr Kammarjunkaren bor här? FASÂN. Ja, mitt herrskap, jag tycker om godt utrymme ska jag ha äran säga, jag älskar både insigter och utsigter. ser jag. FRIHERRINNAN. Och den sköna litteraturen också, FASÂN. Ja, visst, min nådiga. gonting annat, det yttre lifvet är så tomt, så fattigt FRIHERRINNAN. Ack, jag lefver heller icke för nå- på glädjeämnen; litteraturen deremot så rik; den fylslår de ömhetens strängar i min själ som annars aldrig få ljuda. ler hjertat med höga idéer, med ädla känslor; den an land ansedd för ett meget lärdt frauenzimmer. BARON. Också är svägerskan in ganz Deutsch (visar på bordet) Tillåter ni? FRIHERRINNAN. Och jag sätter en ära deruti. FASÂN. Min nådiga Friherrinna, jag är förtjust om der finnes något som är värdt er uppmärksamhet. (för sig) Jag skall börja med svågern. BARON. Herr Kammerjunkare! att ni är den oegennyttigaste menniska jag känner. FASÂN. Det deltagande ni visat er svägerska, FASÂN. Min bästa Baron, tillåt mig att säga er, BARON. Det är den hele Deutsche nation känd för. har verkligen rört mig till tårar, ja, herr Baron, jag gråter af djup, varm, sympatetisk rörelse. BARON. Du lieber Gott, hvad har jag då gjort? FASÂN. En man med era stratsgiska kunska per, er kännedom om det högre militärväsendets minutiösaste detaljer, ni afstår ifrån alla de triumfer ni kunnat skörda och uppoffrar er helt och hållet åt vänskapen och slägtkärleken, det är stort herr Baron, det är sublimt, det är, vid min fars aska, beundransvärdt. en stor uppoffring. BARON. Ja, det är sant, det var en uppoffring, väl rätt att så förgäta ert eget värde, med era utsamhällsställning. FASÂN.
Elfdahlsoch Orsa-männen, som af motionären anförts, hafva ingalunda blifvit straffade, för det de i enskilda hus brukat Guds ord, utan för det de gjort det på ett säll, sorn strider mot samhällets borgerliga lag. Samma lag, enl. hvilken de lagsökas och dömas, upmanar på det bestämdaste till Guds ords läsning och betraktande, äfven i enskilda boningar. Det ålägges der hvarje husfader att med sitt husfolk dagligen, hvarje själaherde att med sina församlingsboer, i hemmen, så ofta som möjligt, samlas kring detta heliga Ord och dermed upbvgga sig. Förfaltningarne medgifva ej eller, att åtal för religiösa sammankomster, hvilka anses otillåtna, må äga rum utan föregången anmälan hos Konungen, och det är kändt, att åtal aldrig tillåtits, utan att förelupen oordning eller andra särskilda omständigheter dertill föranledt. Det bar således icke varit Guds ords läsning till gemensam upbyggelse, utan olydnaden, trotsigheten mot en gällande ordningsstadga, som bestraffats. Motionären åberopar till försvar för denna olydnad, detta trots, Luther, i det han säger: ”Öfverheten ingriper här på ett ”område, der den icke har att skaffa. Man mäste mer lyda ”Gud än menniskor, såsom Luthers föredöme nogsamt vittnar, ”ilan drog aldrig i betänkande att inskränka lydnaden för verlds”liga öfverheten, sä snart det var honom afgjordt, att öfverhe”tens befallningar stridde mot Guds ord”. — Allt detta eger sin ”riktighet: — Sä snart det var Luther klart, att öfverhetens befallningar stridde mot Guds ord”. — Men hvilket är det Guds ord, som bär blifvit öfverträdt? Något sådant finnes icke. Förbindelsen till lydnad mot öfverheten qvarstår således'oförminskad, och det gäller, att "den som sätter sig mot öfverheten, han sätter sig emot Guds förordnande, och de som sig deremot sätta, skola få en dom öfver sig”. Motionären säger vidare: ”/ den Heliga Skrift skall man ingenstädes igenfinna en bokstaf, som tillerkänner öfverheten eller det verldsliga regementet domsrätt i trossaker.
Den som bifaller Bevillnings-Utskottets förslag, att, vid införandet af utländskt Bränvin af Ris, Socker eller Frugt, eller Arrack, Rum, Cognac och Genever utaf till och med 12 graders styrka, skall, för en Kanna med 2 R:drs värde, bestämmas 32 sk:rs Tull, samt att för En Kanna dylikt Bränvin af utöfver 12 graders styrka, med 3 B.:drs Tullvärde, skall utsättas 1 R:drs Tull, röstar Ja. Den det ej vill, röstar Nej. 314 Stats-Uts kottets Vinner Nej; skall genom särskild votering afgöras, antingen ifrågavarande Tull skall utgå efter V. BorgarcStändets eller H. BondeStändets Beslut. Med 74 Ja och 4^ Nej besvarades dessa propositioner; cch då Ja vunnit, är det beslutadt, att, vid införandet af utländskt Bränvin af Ris, Socker, eller Frugt, eller Arrack, Rumm, Cognac och Genever, utaf till och med 12 graders styrka, skall, för en Kanna med 2 R:drs värde bestämmas 32 sk:rs Tull, samt att för En Kanna dylikt Bränvin af utöfver 12 graders styrka, med 3 R:drs Tullvärde, skall utsättas 1 R:drs Tull. 8:de Voteringspropositionen förföll härigenom. 9:0 Den som bifaller Bevillnings-Utskottets förslag, att för på Svenska tryckta, från utrikes ort införda Böcker, skall bestämmas en införselTull af 25 R-.dr för 100 R:drs värde, samt vill, att genom särskild votering skall afgöras, huruvida Svenska, utrikes tryckta Biblar, som inkomma, till Svenska BibelSällskapet gifna, skola få Tullfritt införas, röstar •la. Den det ej vill, röstar -Nej. Vinner Nej; skola utrikes på Svenska, tryckta Böcker fritagas från all införselTull. Resultatet af denna Votering befanns vara 76 Ja 43 Nej; hvadan och då Ja vann, bifallit är, att, för på Svenska tryckta, från Utrikes ort införda Böcker, en införselTull af 25 R:dr för 100 Rtdrs välde skall Betä nianden.
Om fördelning af skyldigheterne , att bygga och underhålla allmänna hus, broar och vägar. 2:0 Om åliggandet att utgöra stadgadt arbets till innehafvarne af Kongsgårdar eller Boställen. 3:0 Om Kronotionde eller ränta, som till vissa Ämbetsoch Tjenstemän är anslagen, eller eljest af enskild person innehafves , blifvit rätteligen forslad och levererad, eller icke. 4:0 Om skattekols leverering vid Bergverk. 5:0 Om Presträttigheter *). De mot Committéerrfes förslag gjorde erinringar hafva icke kunnat förändra Utskottets öfvertygelse om dessa måls juridiska nattur , och om rigtigheten af deras afsöndring. Alla byggnadsoch vägfrågor tillhörde förr , utan undantag Domstolarnes handläggning. *) Sid. 63 President. Löfvenskjölds Betänkande, 184 Cancelli Rådet von Hartmansdorffs. 37 Commitféerne hafva föreslagit , att skyldighetens bestämmande må bibehållas vid administrationen j men att Domaren bör urskilja tvister , som kunna uppstå rörande rigtig fördelning Det ena är en föregående, det andra en efterföljande åtgärd. Efter förrättad undersökning bestämmer administrati. nen , em och hvar nytt allmänt hus skall byggas eller väg läggas ; hvilka deruti skola deltaga , och om förmedlade eller oförmedlade hemmantalet dervid skall tjena till grund. Derpå 6ker fördel, ningen. Finner sig någon dervid vara lidande , såsom att mera blifvit honom ålagdt, än skäligt varit, eller att han på ett eller annat sätt blifvit förnärmad , så synes lärtipeligast ^ att Domaren urskiljer beskaffenheten af ett slikt påstående, hvarigenom ingen sammanblandning emellan Administrationens och Domaremagtens befattningar uppkommer. Dagsverken till Kongsgårdar eller Boställen , omnämnda i ardra Momentet, härleda sig ifrån den hjelp, som Skatte-, Krono-och Frelse-Bönder fordom voro piigtige, att göra till Kronans Slott och Fästningar, samt Konungens Säterier.
5:te punkten gillades. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande, N:o aoo, i anledning af återreroiss af Betänkandet, N:o 147, angående Riks-Statens Åttonde Hufvudtitei för allmänna och extra utgifter, beslöt Ståndet på efterföljande sätt; Som 3:dje punkten i Betänkandet N:o 147 och, i sammanhang dermed, äfven Betänkandet N:o i48 redan voro bifallne at Ståndet, så lades Utlåtandet N:o a5o, i denna del, till Handlingarne 8\de punkten. Det i denna punkt tillstyrkta anslag af 67,000 R;dr nedsattes till 30,000, hvaraf 1 5,000 R»dr anvisas för Kongliga Slott och 15,000 R:dr till öfriga publika byggnader. I öfrigt biföllos i nämnde punkt Betänkandena N;s 147 och 250, äfven som Ståndet, i sammanhang dermed, gillade Utlåtandet, N:o 251, angående medel till om - ga Proh Utdrag den 12 October 1S29. byggnad af så kallade Lejonbacken vid Stock» holms Slott; g\de punkten. Betänkandet N:o 147 bifölls; i5:cle punkten. Betänkandet N:o i4? bifölls j 14'.de punkten. Utlåtandet N:o 250 lades till Handlingarne; 2 f.dra punkten. Betänkandet N:o 147 biiölls; 25 Utlåtandet Nio asobiföllos i allt öfrigt, utom i hvad angår de till Löneförbättringar åt vid Stuterien varande Tjenstemän och Betjente, Samt tili hästafvelns förbättrande föreslagna tillökade anslag, tillsammans 8,000 RtdrB:co, i afseende hvarpå Utskottets tillstyrkande afslogs. Angående 8-de punkten i Utlåtandet N:ö 250, blef detta Utlåtande lagdt till Handr lingarne.
Efter föredragning af Konstitutions-Utskottets ilen 5 oell 7 dennes bordlagda Memorial N:o 5, angående fullbordad granskning af de i Stals-Rådet förda Protokoll, beslöt Ridderskap^,..och. Adela ad lägga,.^senäuinda Memoria! till handUngarne med ogillande af de deri framställda anmärkningar. , .&.{ J). JEft^r för^i^rngning af Ståts-Utskottets dea a-och 7 dennes bordlagda |I|låt%p,de 7.4, dels i. anledning, af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, /angående .Leckö kungsgårds användande, lill ekplantering, dels angående väckta mot immi; om utarrenderande af vissa delar, af nämnde kungsgård, samt om anslående -af eu dertunder lydande hemmansdel till boställe ät Folkskoleläraren i Otterstads församling; afslogs Utskottets första framställning och bifölls Kongl. Majlis lörenämnda nådiga Proposition; hvaremot Utskottets sednare hemställan blef af Ridderskapet och Adeln W&M&kifiaivnt ta» noiliaoqoiM saibéti aldsM .Ignotf is gniabolne i <18 o:W S. U. Förediogas och biföllos Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets nedarmämmla den 7:de dennes pä bordet lagda Betäukanden: :N.;o k, i anledning uf väckta motioner angående förän,dringf i åtskilliga delar af nu gällande Stadgaiuien rörande nederlagsoch transitoe-räU; i ; k litti■ ■■■.■■•2; i anledning af väckta motioner om vissa ändrings?) i Stglations ordningen; samt ;n&l agniqöänÖl i lobÉidoJnfii é J;jaiiq?.gnågöiirr»ml‘jbsm II, ,N;o 3, i anledning af vackt motion ani revision af Taillverknts spörtel-taxa. S. D. Föredrogs och lades till handlingar ne.
Revisionsberättelser med dertill hörande handlingar, hvilka, enl. Fullmäktiges i Riksg:sKont. beslut, blifvit till Riddarh.Kansliet aflemnade, för att, i vanlig ordning, hos Höglofl. 11. o. Ad. samt de öfrige RiksStin anmälas och föredragas, nemi.: l:o R.St:s år 1851 församlade Revisorers Berättelse om den då verkstälde granskningen af Statsverkets jemte andra allmänna fonders tillstånd och förvaltning under åren 1848 och 1849; tillika med de i anledn. af denna berättelse, utaf vederbörande förvaltande embetsverk och myndigheter till K. M. i underd:het afgifna utlåtrn och förklaringar; 2:o Bemälde Revisorers Berättelse om granskningen af de under K. CommerceColhm stälda fonders och medels förvaltning; jemte nyssnämnde Collegii deröfver afgifna underd. utlåt.; samt 30 Den 23 November. 3:o Samme Revisorers Berättelse om granskningen af Riksg:sKont:s tillstånd och förvaltning. Gr. Lagerbjelke, Gust: Jag anhåller vördsamt att de nu föredragna handlingarna måtte blifva med de öfriga RiksSt:n communicerade samt till det blifvande StatsUtsk. remitterade. Uppå härefter framstäld propos. beslöt R. o. Ad., att de nu föredragna Revisionsberättelser och dertill börande handlingar skulle communiceras de öfriga RiksSt:n och remitteras till det blifvande StatsUtsk. Föredrogos R.St:s åren 1851 och 1853 församlade Revisorers till Riddarh.Arkivet aflemnade Berättelser, ang:de verkstälde granskningar af BankoVerkets förvaltning och räkenskaper. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Jag anhåller vördsamt att de nu föredragna handlingarne måtte varda de öfriga RiksSt:n communicerade äfvensom remitterade till blifvande BankoUtsk. R. o. Ad. beslöt, att ifrågavar:de
L ä n g r e når det träbrända arbetet icke, m e n redan det är j u m y c k e t, att p å ett lyckligt sätt uppfylla betingelserna för ett sådant. V i d val af ämne för d en dekorativa utstyrseln g e n o m träbränning, b ö r isynnerhet nybörjaren akta sig för försök m e d figurala framställningar, s o m i regel alltid misslyckas. K r o p p e n o c h dess lemmar, det må vara af människor eller djur, äro stötestenar, redan för ritstift o c h pensel, förda af en skicklig hand; hur m y c k e t mer då för en ovan o c h m e d ett verktyg, hvilket såsom brännspetsen helt enkelt omöjliggör den fullständiga finess o c h känslighet ett så ömtåligt ämne fordrar. Långt bättre är det då att prof va sina krafter t. ex. på landskap, hvaraf särskildt d e n u högst moderna, skarpt stiliserade och m e d grofva konturer försedda lämpa sig förträffligt. Vidare b l o m m o r o c h blad, likaledes stiliserade, d. v. s. öfverförda från den naturliga formen till en, s o m lämpar sig för dekorativ användning. På sådana arbeten tröttnar man icke, o c h hela hemligheten däraf ligger i, att orneringen s o m sig b ö r u n d e r o r d n a n d e sluter sig till, hvad d en skall dekorera o c h icke framträder själf ständigt o c h l i k s o m pockar på uppmärksamhet för egen del, kanske ur rent konstnärlig synpunkt, då den alltid, o c h detta b ö r man lägga på hjärtat, på grund af bland annat sina uttrycksmedel måste falla i g e n o m. Har ett föremål blifvit brändt, vill man också ofta ha det måladt. Lämpliga äro en sorts i handeln f ö r e k o m m a n d e runda färger af en femörings storlek, s o m kosta tio öre stycket; m i n d r e finnas för half va priset.
Men som denna skrifvelse, tvifvelsutan af misstag, endast nämner ersättning för förlorade prejningspenningar, med förbigående af ersättningar för äfven förlorade 'passviserings-mkwmlzr a 6 sk. b:Co för hvarje folkpass, hvilken, enligt hvad dä utredt blef, efter medium af 10 år uppgår till 400 ndr årligen och hvaraf följden blifvit att jag icke kommit i åtnjutande af denna sednare ersättning, så vågar jag vördsammast anhålla derom, att nu församlade H. R. St. täcktes gifva den utsträckning åt und. skrif velsen af d. 10 Juni 1841, att ersättning för de förlorade passviserings-penningarne, 400 f:dr b:co ärligen, måtte mig afhandelsoch sjöfarts-fonden kunna meddelas, beräknadt från d. 1 Augusti 1840, från hvilken dag visering af passuppbörden äfven upphörde, i nåder måtte mig tillerkännas, såvida K. M. i nåder skulle finna mig dertill vara berättigad. Kommendantens löneinkomster på Dalarö fästning: Arfvode på kommendantsstaten r:dr b:co 350: — Till skrifmaterialier 8: — Hushyresersättning enligt K. Ersättning för prejning, farlygsafgifter å 32 sk. enligt K. Brefvet af d. 11 Juli 1842 500: — Till kronoullagor 41: 2. gfjj. 2 Auhållande jag att denna min motion måtte blifva remitterad till vederbör. Ulsk. Remitterades till StatsUtsk. Afgår för hushyra årligen Till skrifmaterialier Summa 964: 32. 200: — 20: — O 00» Aterstar således 703: 30. S:a r:dr b:co 964: 32. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr., hade inlcmnat följande motion: För statsutgifternas bestämmande mäste det otvifvelakligt blifva ett oeftergiflig! villkor, att i första rummet för inkomstkällorna uppgöra säkra och osvikliga beräkningsgrunder.
Att Professorn i ett eller annat afseende undandragit sig fullgörandet af hvad honom i förevarande hänseende ålegat, har icke hos Kollegium blifvit uppgifvet, utan är tvertoin ett motsatt förhållande af Stockholms Navigations-skoldirektion vitsordadt. 1 sammanhang — 303 — härmed torde böra i underdånighet nämnas, att, jemlikt Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 7 i denna månad, Astronomie-professorns merberörde arfvode blifvit för innevarande år nedsatt till 200 R:dr. Revisorerne hafva slutligen anmält, att vid 1848 års utgång anslaget till materialier vid Stockholms navigationsskola häftade i en skuld till premiekassan af 25 R:dr 45 sk. 7 rist., som år 1849 ökats till 106 Ridr 41 sk. 7 rist., hvilket belopp alltså balanserats till år 1850, såsom brist i räkningen öfver aflöning och materialier, men att för år 1849 icke funnes någon redogörelse öfver premiekassan, hvilken, förut redovisad inför Rikets Ständers Revisorer, vid 1848 års slut hade en behållning af 252 Ridr 14 sk. 5 rist. Kollegium, som i anledning af dessa anmärkningar infordrat Direktionens för navigationsskolan i Stockholm umlerdånigst bifogade förklaring, får, för egen del, i underdånighet anföra, att, enligt 37 §. i 1841 års Kongl, navigations-skolereglemente, de för dessa skolor föreskrifna räkenskaper äro tvänne, nemligen: hufvudbok öfver de för skolans räkning uppburna allmänna medel och hvad deraf blifvit utbetaldt, samt redovisningsjournal öfver premiekassans medel och hvad deraf blifvit utgifvet. Förenämnde hufvudbok, åtföljd af behöriga verifikationer, insändes till Kommerskollegium, som har att densamma till Kammarrättens granskning öfverlemna. Redovisningsjöurnalen öfver premiekassans medel granskas af tvänne utaf vederbörande Skoldirektions ledamöter; hörande
Att flugsnappare-ungame af sina föräldrar endast skulle kanna bjudas på vinbärskart i vårt land, såsom granskaren anmärkt, emedan de ej skulle kunna sitta » hungrande och klagande » senare på året än i Juni månad, är en oriktighet i granskarens uppfattning, beroende på obekantskap med tid och förhållanden. På Riksmuseum finnes t ex. en kull af tre flug-snappare-ägg, tagna på Fårö vid Gotland den 14: de Juli. Svårligen skulle de ungar, som kunnat komma ur dessa ägg, hafva i Juni månad varit flygga eller ur boet Om nu granskaren låter Brehm lära sig, att » ungarne växa hastigt, men behöfva lång tid, innan de sjelfva kunna fånga riktigt i luften », ' låter han kanske sin anmärkning förfalla. Att Nilssons bestämda uppgift om att jernsparfven » icke sällan öfvervintrar » (Skand. Fauna) i södra delen af vårt land, blifvit vederlagd af Holmgren med något slags bindande bevis, är mig obekant; men jag visste väl, när jag skref derom, att Sundevall, hvars ord i denna fråga tyckas vara omskrifha i Holmgrens Handbok, yttrat tvifvel i detta hänseende. För någon Borts polemik fanns i bearbetningen af Brehm ingen plats; må nu granskaren och Holmgren i auktoritet täfla med Nilsson! Huru det kan vara » i hög grad missledande » att kalla domherrens näbb krokformig, när man .dels i nästa rad förklarar det med » öfverkäksspets krokigt nedböjd », dels på näst följande sida säger: » den mindre utvecklade näbbkroken skiljer Domherrame från föregående », lemnar jag åt andra att afgöra.13. I sin beskrifning af färgfördelningen hos Domherren uppräknar Brehm de delar, som äro svarta, men uraktlåter nämna, att icke epitetet glänsande svart strängt taget passar in på all ». dessa delar, lika litet som lian ansett sitt ändamål, en skildring af foglarnes lif, fordra en utförligare redogörelse för nyanserna af glansen. Öfversättningen är ordagrann, och felet ingalunda himmelskriande.
N:o 14 med förslag till en redaetionsändring i 60 §. Reg.F. Hr Stuart, Carl Gust.: Jag gillar visserligen, för min del, den redactionsförändring, Constit.Utsk. föreslagit af ifråga var. grundlags-§ ; men jag hade önskat, att Constit.Utsk., då det företog sig att omredigera denna §, äfven ändrat några andra deri förekommande uttryck. Lika med många andra ledamöter af detta Stånd hade jag hoppats, att man vid denna riksdag skulle kunna förbereda den i moraliskt och stalsceconomiskt hänseende lika skadliga husbehofsbrännvinsbränningens afskalfande. Het betänk., ang:de brännvinsbränningen, som i dag till RiksSt inkommer, visar dock, att dessa förhoppningar, åtminstone icke för närvar., kunna realiseras. Emedlertid anser jag, att något likvist skulle vara gjordt för detta ändamål, om ordet: h usbehofs brä 11 n er i komme att försvinna ur våra grundlagar. Jag tror derföre ifrågavar. § böra erhålla följande förändrade lydelse: "Till '’dessa sednaie räknas tulloch accismedlen, postmedlen, "ehart* sigillatae-medlen, brännvinsbränningsafgiften "samt hvad R. St. dessutom särskildt hvarje riksdag såsom "bevillning sig åtaga” o. s. v. Jag anser det vidare vara bättre att begagna uttrycket: ehart* s i g i 11 a t *-m ed I e n i stället för ehart* si g i 11 a t ae-a fg ift en , sedan någon ehart* sigillat*-afgift numera icke existerar, utan alla expeditioner och andra skrifter skola antingen vara skrifna på eller belagda med stämpladt papper. På grund af hvad jag sålunda anfört anhåller jag örn återremiss af Constit.Utsk:s memor. Gr. Horn, Claes Fredr.: När fråga uppstått om ändring af 60 §. Reg.F., skulle jag önskat, alt Constit.Utsk. litet mera noggrannt behandlat ämnet, än sorn skett.