Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den som bifaller att Fullmakter tilF Ämbeten och Tjenster må, i enlighet med hvad 5 $. i Bevillnings-Utskottets förslag innehåller, förses med Stämpladt Papper till 6 Procent (hvaraf 2 procent utgöra den för särskildt utgående Chanse Sigillatse Recognitionen) af alla de Löne-inkomster företrädaren till föregående årets 13 evillnings Taxering uppgifvit, eller hvarefter han nämnde år Bevillning efter 11 Art. i den föreslagne Bevillnings-Förordningen erlagt, voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; Stats-Vtskottets Bctänkandcn. 565 Vinner nej sä kommer denna afeift att nedsättas O från 6 till 5 Procent af ofvanomförinälde Löne-inkomster. Voteringen häröfver har ulfallit med 72 Ja och 48 Nej, i följd hvaraf Ja vunnit samt första alternativet häraf innefattande 3:ne Riks-Stånds beslut, alltså är bifallet. 5:uje Voteringen Den som bifaller att Lysnings Sed ' lar skola skrifvas på eller beläggas med Charta Sigillata, beräknad till en Femtedel af den Bevillning, som Mannen, enligt företedd och i styrkt afskrift jemte Chartan till Pastor eller den hans ställe företräder, lemnad Debet-Sedel, föregående året erlagt efter 11 Art. af BevillningsFörordningen med iakttagande deraf, dels att, om vid uträkningen häraf, beloppet slutar med runstycken, skall Cliartan fyllas till nästa skillingtal, och om detta, då det tillägges Riksdaler, understiger tre skill ingar må det alltid med sådan minsta Charta fyllas; dels att i intet tillfälle må Lysnings-Sedel skrifvas på eller beläggas med mindre Charta än Tolf skillingar, dels ock, att i afseende] på efterlefuaden 566 Stats-Utskottets Betänkanden. af detta stadgande gäller hvad i 11 §• samt 18 §.
Vinter-arbetet är då gemenligen förrättadt, och något mellanstånd, till utbyte af Tjenstehjon, inträffar, innan Vårarbetet eller såningstiden infaller, och ått, enligt min förmodan, de Tjenstehjon, sorn sjelfva måste besörja jordens tillredning, såning, grödans afbergning och utfodring, skulle med mera flit, skicklighet och ansvar förrätta dessa, på hvarannan följande, vigtiga arbete", då de sjelfva i ena afseendet draga nytta af sitt välförhållande, eller, i det andra, skada af sin vårdslöshet, än om det ena Tjenstehjonet förrättar utsädet, och oftast blott till en dl bergningen, samt det tillflyttande ulfoddringen och kreaturens skötsel med det foder, som vårdslöst och illa blifvit bergadt. Denna tid öfverensstämmer äfven med Landtbrukares, Aboers och Torpares stadgade lämpliga flyttningstid. Ut Supra. Éesv. och Ekon. M. IL Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts ytterligare Utlåtande ont inrättande af ett Spannemåls-magazin i Borås. Sedan Hedervärda BondeStåndet under den 2dra sistlidne Januari tili Utskottets åtgärd remitterat ett Memorial, undertecknarn af RiksdagsFullmägtige Anders Danielsson och. Olof Håkansson från Elfsborgs Län, angående inrättande af ett Spannmålsmagazin uti Borås, afgaf Utskottet häröfver, under den 26 uti samma Månad, sitt Utlåtande. Detta har under den 9 Februari blifvit giiladt af Högvördiga Frestoch Vällofl. BorgareStånden^ men af Hedervärda BondeStåndet under den: 7 i samma Månad till Utskottet återremitterädt, i anseende till några dervid af Memorialets författare gjorda anmärkningar jemte löften om mera detaillerade uppgifter, hvilka Utskottet likväl sedermera icke fått ernet-' taga. Höglofl. Ridderskapet och Adeln har åter under den 17 Februari till Högloft.
Frågan om pensionsrätt för Slals-Råds-Ledamöler, så vidt dels densamma icke redan är vid den i allmänhet stadgade ålder för Civile Embetsman uti gällande Författningar bestämd, dels serskild föreskrift meddelad uti Grundlagen, huru förhållas bör, då Föredragande vägrar conlrasignation, skulle komma att afse tvänne fall, det ena, då Siats-Råds-Ledamot, löi e den i Lag stadgade ålder, blir genom sjukdom och bräcklighet oförmögen att Einbelet förvalta, det andra, då en sådan Ledamot kan finna sin pligt fordra, alt afgå ifrån platsen när han på densamma icke lyckas att göra gällande sina åsigter vid förekommande styrelse-åtgärder; men då, såväl i det ena, som det andra fallet, Rikets Ständer blifva i tillfälle att vid en korn mande Riksdag besluta, angående den rätt lill pension, som en sådan Sfats-RådsLedamot bör kunna tillerkännas, och då Utskottet dessutom föreställer sig, att det nya Stals-skick, hvars införande genom den grundlags-enligt beslutade förändringen uti styrelsens organisation åsyftats, bör lemnäs mera tillfälle alt utveckla sig, innan någon föreskrift i afseende på en serskild pensionering för desse Ledamöter, i olikhet med hvad i allmänhet är för Statens Ellibet*- och Tjenstemän stadgadt, lämpligen bör meddelas, har Ut - 8 Stats-Utskottets Utlåtande, IV;o So. skottet, sorn tror, alt frågan om pensioner för afgående Slats-Secreterare rätteligen bör pröfvas efter afskedstagande!, icke ansett sig böra, i afseende på Slals-Rådels Ledamöter, lör närvarande föreslå någon förändring uti eller tillägg till de redan för Embelsoch Tjenslemäns pensionerande i allmänhet gällande författningar; och som det af Herr von Hartmansdorff väckta förslag ej kan förenas med Grundlagens föreskrift, att Stats-F.åd icke tillika får bekläda annat civilt Embete, uti hvilket stadgande det icke tillkommer Slats-Ulskollet att föreslå någon förändring, har Utskottet icke ansett sig kunna detta förslag till pröfning upptaga. Stockholm den 28 April i84o> N:o
— Om en person, som är af Underrätt fälld till ett högt belopp böter, vill anföra besvär deröfver i Hofrätt, mäste han inom den korta besvärstiden, utgörande i de flesta fall endast 20 dagar, antingen nedsätta böterna i Ränteri, eller ock anskaffa borgen af två personer med vederhäftighetsintyg eller fattigdomsbevis; och ifall han icke eger penningar till böternas nedsättning; men annan egendom, som ej kan under ofvannämnda tid realiseras, samt han möjligen ej har sådan kredit, att han kan inom samma tid anskaffa penningar eller borgen, så förlorar han sin talan och kommer att undergå en bestraffning, sorn tilläfventyrs icke varit laglig. Detta förhållande kan ännu lättare inträffa, när sakfälld person vill söka ändring i Hofeller Öfverrätt* utslag i brottmål, ty då eger han icke ställa borgen, utan mäste antingen nedsätta både böter och ersättning eller förete fattigdomsbevis. I många fall kan äfven talan förloras derigenom, att någon af de i omförmälda författningar nämnde embetsoch tjenstemän vägra eller anse sig icke kunna utfärda vederhäftighets-. 344 Motioner i Borgare-Ståndet i 862. JW 176. bevis eller intyg om partens fattigdom. - Dessutom förekommer anmärkningsvärd!, att den, sorn nedsatt honom ädömda böter och ersättning, meri sedermera af Hofrätt eller Kongl. Majit befrias från ansvar och ersättningsskyldighet, icke utan besvär och kostnad kar återfå hvad han nedsatt, i följd hvaraf ej sällan inträffat, att dylika deponerade belopp icke blifvit återtagna. I Lag-kommittéens och Hågberedningens förslag till Rättegångs-balk finnes ej heller några föreskrifter uti ifrågavarande hänseende, utan har Beredningen endast föreslagit i 25 § 4 kap. afRättegångs-balkens sednare .del, att mälsegande skulle ega rätt att erhålla verkställighet a!' Under-rätts och ()fver-rätts sammanstämmande beslut, hvarigenom skadestånd blifvit honom tiildömdt; och en sadan föreskrift synes mig böra meddelas.
Dalman, att det var just frågan om remitteras bör, som jag begärt på bordet; men då nu den grundlagsvidrighet skulle inträffa, att Ståndets beslut skulle vara alldeles motsatt mot hvad grundlagens bokstaf bjuder, och jag derjemte erhållit den upplysningen att remiss troligen ej kommer att vägras, så anser jag mig, för min del, icke vidare böra yrka denna frågas hviiande på bordet. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade remittera Gr. Frölichs nu föredragna motion till Statsutskottet. Ropades ja. Frih. Cederström, Jacob, begärde votering. Då nu fråga uppstod om contra-propos., begärde Frih, Cederström, Jacob, att contra-propos. skulle innehålla, det R. o. Ad. ansåge sig förhindradt af 56 §:n RikscbOrdn. ntl meddela remiss å Gr. Frölichs motion. Hr Frih, o. Landtm, yttrade, alt den af Frih. Cederström föreslagna contra-propos. icke kunde framställas, emedan detta vore att ingå i en förklaring af grundlagens stadganden, hvilket icke vore R. o. Ad. medgifvet under en öfverläggning, sådan som denna; och anhöll Hr Landtm., att Frih. Cederström ville föreslå någon annan contra-propos. som vore med Riksd.Ordn. öfverensstämmande. Frih. Cederström: Fråga har uppstått om remitteras kan , och denna fråga är naturligtvis afgjord så, att Ståndet vid voteringen begärt till propos. frågan huruvida remiss skall ske. Då måste de, som anse att remiss ej skall ske, få sin mening till contra-proposition. Jag kan ej begripa, att deras opinion, som äro af den öfvertygelse, att grundlagen ligger i vägen för remiss, kan undertryckas för deras, sorn önska remiss, Det Ur å båda sidor endast enskilde personers öfvertygelse. Den ena sidan, af hvilken Hr Frih. o. Landtm, är, anser att grundlagen ej förbjuder re - O c ii i5 J u 1 i c. m. gi miss. Min öfvertygelse deremot
St. af sett med den föreskriften alt upgift å så väl Bankens metalliska kassa, som utelöpande sedlar och depositions-skuld för hvarje halft är skulle allmänheten meddelas, så tillstyrker jag afslag på denna del af Utsk:s utlåt., under anhållan att i mom. litt C, orden Lfineoch måtte utgå, och mom. följaktligen erhålla följande lydelse: ”Alla obegagnade andelar af kreditiv-förlagen, beräknade etc.” om hvilken förändring jag anhåller om Hr Frih. o. Landtnäs propos. Hr Printzensköld, Carl: För min del instämmer jag i de Asigter, som Frih. Palmstjerna uttalat. Jag kan icke finna något giltigt skäl hvarföre man skall förändra ett, icke stort mer än 3 år gammalt, lagstadgande ang:de beräkning af Bankens sedelstock och detta dessutom på ett sätt, hvarigenom en högst betydlig summa af sedlar förklaras vara utelöpande, ehuru i verkligheten sig saken icke så förhåller; hvarföre jag tror det lämpligast vara att behålla det gamla stadgandet i BankoReglem:t så lydande: c) hela summan af beviljade kreditiv, som kunna vid anfordran disponeras. Berörde stadgande har icke visat sig medföra någon olägenhet under den tid detsamma varit gällande, och när så är, ser jag ej Den 28 Juni. hvarföre man skall förändra del och gifva deråt en lydelse, som utsträcker beräkningsgrunden vida längre än hvad det gällande reglementet innehåller. Jag tillstyrker alltså afslag å hvad BankoUtsk. föreslagit, under anhållan, det täcktes R. o. Ad. förklara, det nu gällande Bankoreglemente skall i förevande hänseende bibehållas. Hr Nordenfelt, Joli. Åke: Jag har velat hafva äran endast uplysa att BankoUtsk. vid förändrade upställningen af mom. c trott sig handla konsequent dä de, under detta mom. inbegripne obegagnade andelar af laneoch krediliv-förslagen kunna lika väl disponeras, som de, hvilka på deposilions-räkning äro insatte, och således böra uti sedelstocken inräknas. Frih. Palmstjerna:
Master och fartygs redskap, sorn kapas eller på annat dylikt sätt uppoffras, för att rädda fartyg och last, såsom för att bringa fartyg af grund, för att hindra det att kantra, eller för att briuga det under segel. All å fartyg eller gods liden skada, då fartyget efter erhållen läcka eller för annan lägervall ej kan hålla sjön och med afsigt blifvit satt på grund; kostnad för att bringa fartyget i flott, vatten, i säkerhet och till skeppsvarf, äfvensom godset i säkerhet; skada, som åkommer fartygets redskap, när det bringas af grund. Har fartyget af olyckshändelse kommit på grund, ersättes i gemensamt haveri ej annan skada å redskap eller annan kostnad än den, som skett för att åter göra fartyget flott eller för att bringa det och godset i säkerhet. Kostnad, sorn uppkommer derigenom att fartyget till undvikande af en, fartyg och last under resans fortsättning gemensamt hotande, fara inlupit i nödhamn. Till denna kostnad räknas: utgifter för främmande biträde till fartygets förande till och från hamnen; lotspenningar, båk-, hamnoch andra skeppsumgälder; skada, tillfogad fartyget för lossningens verkställande; kostnad för lastens lossning, magasinering, återinlastuing och stufning, när gods måste lossas för att bringa fartyget i hamn eller för att verkställa reparation å detsamma; besättningens underhåll medan fartyget uppehälles i nödhamnen. Kostnader för uppehållet beräknas endast så länge som den orsak, för hvars skull fartyget anlupit nödhamnen, fortfar. Ar orsaken fartygets iståndsättande, beräknas kostnaderna för uppehållet endast till den tid, vid hvilken reparationen hade kunnat vara verkställd. Kostnader för fartygets iståndsättaude beräknas såsom gemensamt haveri, endast såvida sjelfva skadan är sådant. Slutar resan i nödhamn, beräknas såsom gemensamt haveri endast kostnaden för fartygets förande i hamn och besättningens underhåll, till dess beslut blifvit fattadt, att resan skall i nödhamnen sluta. Skada, som tillfogas fartyg eller gods för att släcka utbruten eld.
Ståndets electorer, inhemtades, att bemälde electorer med anledning af Ståndets till dem skedda anmodan att utvälja en suppleant i Constitutions-Ulskottet i stället för Professor / ries, som i anseende till sjuklighet måst till Upsala hemresa, utsett Lector Ljungdahl alt i sådan egenskap i besagde Utskott fungera under den lid, Professor Fries, af nämnda orsak, kan komma att vara frånvarande; hvarom protocolls-utdrag i vanlig ordning expedieras skulle. S. D. Föredrogs ånyo Banco-Ulskottets utlåtande, Nto 39, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets memorial, N:o 22, med hemställan, det Bauco-fullmägtige måtte berättigas att uppköpa och försälja vexlar; i sammanhang hvarmed äfven förekom Vällofl. Borgare-Ståndets i protocolls-utdrag af den 5 dennes gjorda inbjudning till Med-Slånden alt instämma i Borgare-Ståndets fattade beslut, i anledning af nämnde utlåtande. Härvid förekommo: l;o, Utskottets i utlåtandet, N:o 39, pag. 3, förnyade hemställan, alt Banco-fulimägtige må berättigas att uppköpa och försälja vexlar: Godkändesy - Prot.-Utdraga den 8 och 12 Februari 1840. 629 2:o, de, pag. 6 och 7, intagna reglementariska föreskrifter; 1 punkten: antogs, sådan den i utlåtandet, N:o 39, förekommer; och var således inbjudningen i afseende på denna punkt afslagen; 2 punkten: med antagande af meranämnde inbjudning, beträffande denna punkt, godkände Ståndet den lydelse deraf, sorn 2 punkten af de uti Banco-Utskottets memorial, N:o 22, föreslagna reglementariska föreskrifter utvisar; 3, 4, 5, 6, 7 oeh 8 punkterna godkändes, sådana de i utlåtandet, N:o 39, förekomma; 9 punkten i samma utlåtande godkändes afven, med den förändring allena, att Ståndet ansåg redactionen deraf böra blifva följande:
Och för sin egen del anser hon det såsom en stor heder att i sin ringa m å n i främmande land få göra det svenska n a m n e t k ä n d t och h e d r a d t genom den svenska gymnastiken. Fanny Chrysänder. Skönt ändå och så fritt, så fritt! Inte en karl att störa. — Om bara Fredrika ej läste så tidt Predikan och bön för mitt öra! — Håå, nådens bad öfver syndens Häck! Min kind blifvit stel emot kuddens veck, Min armbåge domnat så fort den hann, Och nu har jag somnat så ofta jag kan, Och aldrig blir solskenet mera snedt, Och aldrig, aldrig blir klockan ett. Gud, den tråkiga söndan, Nu har den snart gått om! Solen är låg och gul igen. — Kossorna, kossorna kom! Brunkind spring, Dunkind spring! Hela dagen I gått och stått. Rör på skällorna, kling, kling, kling! Fram mellan snårena brådt! Ä ' de så trötta, stackare små, Fast ingen dem stört eller skrämt? — Tänk på den härliga natten ändå U t a n ' e n dans eller skämt! — Nu blir ljuset blekt, men så skinande klart, Hå, hå, hå, alt sofva så snart, När man kunde så roligt med gossame ha. — Vi få snarka förtroligt, Fredrika och ja '. Det är allt som behöfs att berätta hvarann H v a d allt en söndag oss bringa kan. Per Hallström. Flickor på fäbodvalleii. i. Gud, den sköna söndan! Sofva efter behag! Bara, när j u s t det dagas, Måste man ut ett tag, Kastar man på sig kjolen, Lämnar därinne skorna, Stirrar så blindt mot solen, Att knappt man kan räkna korna, Släpper dem ner för backens krök, Hopp, som getter de springa! Morgonluften är blå som rök, Skällorna dansa och ringa. — Hå, så yrvaket, yrvaket allt! För bara fötter är gräset kallt, Men solen knappt vuxit en tum ännu, Därinne är bädden ljum ä n n u; Då kryper man hop och somnar still Och drömmer och ligger så länge man vill. Gud, den härliga söndan! Hvad man känner sig fri och glad!
Silfverhjelm, angående vilkoren för Allmänna Magazins - inrättningar, tullafgiften å Utländsk Spån nemil, sättet för Spannemals-upphandlingars verkställande samt inrättande af ett Joidbruks-Contoir, eller ock af en sä kallad Sadesbank, sä har välbemälte Utskott anmodat Oetonomie-Utskottet, ate gemensamt med sig öfverlägga om dessa ämnen, hvilka öfyerlaggningar ock, vid tvänne, Utskotten imellan, hällne Sammanträden, för sig gått, och hvarförutan hvardera Urskottet, vid inom sig enskildt haline Sessioner, behandlat frågan om en Allmän Magazins-inrättning; härvid har likväl intTäffat, att, efter det Särskildta Utskottet, under den 14 sistl. Juni, begärt, det Oeconomie-Utskottet ville besörja orri författandet af gemensamt Betänkande rörande Magazins-inrättningen, och de till Särskildta Utskottet derom remitterade Memorial blifvit den 27 i samma Månad, af sådan anledning, Oeconomie-Utskottet tillställde; har Oeconomie-Utskottet låtit utarbeta ett förslag till Utlåtande härutinnan, hvilket, vid samfäldt Plenum imellan bägge Utskotten, den 4 uti innevarande månad, föredrogs och derefter tillställdes Höglofl. Särskildta Utskottet, Femte Band. Fjerde Af del. 19 20. i än - ia. 4.G D«n 25 Juli. i ändamål att, efter derstädes skedd öfverläggning, bägge
Så yttrade sig icke Frih. af Schmidt, ty han sade, att genom den tjenstlöshet, som blefve en följd af mantalspennjngarnes borttagande, en mängd personer icke skulle kunna få någon lagstadd tjenst. Att denna frihet från tjenst alstrar lättja behöfver icke bevisas, ty erfarenheten ådagalägger det. Vidare har Hr von Koch sagt, alt en god husbonde aldrig saknar arbetare. Detta är visserligen sant, men man kan då äfven säga att en god arbetare aldrig saknar husbonde, ty del hör till undantagen att en sådan icke erhåller en förmånlig tjenst. Som jag förut nämnt, har Frih. af Schmidt ytterligare utvecklat skälen, hvarföre mantalspenningarne böra bibehållas, och jag har således härutinnan icke något vidare att tillägga, utan ber blott, att i afseende på den utsträckning, Hr von Koch velat gifva Utsles förslag, få förklara det jag tror att densamma enl. min öfvertygelse, icke kan af Ståndet nu discnteras eller bifallas, emedan den utgör en ny vändning af saken och nästan kan kallas vara en ny motion. Jag får för den skull på de grunder, jag nu framställt och i likhet med föreg:de talare yrka återremiss af Utlåt. Gr. Mörner, Carl Göran Dellof: Då i går afton den fråga behandlades, i öfverensstämmelse med alla Statskonstens reglor, att åt rikets största fastighets-egare bereda en eftergift af skatt, som med afseende på deras ekonomiska ställning måste anses för deni af den ringa betydenhet att den knappast torde kunna kallas annat än en allmosa, kunde jag icke iakttaga lyst - Den 23 Mars f. m. nåd. Nu åter, då det är fråga om att lindra beskattningen för deni, hvilkas hårda lott det ofta är att nödgas begära allmosor, skulle jag gerna afbållit mig från ali yttra mig emot Utsk:s förslag, såvida Utsk:s Utlåt, varit grundad! |iå riktiga principer. Det förefaller mig dock, som om detta icke vore händelsen.
Till befrämjande af ordning vid Adelsmöte bör en särskild stadga af Ridderskapet och Adeln uprättas och till efterrättelse i Riddarhus-salen anslås. §. 33. Beslutes af Ridderskapet och Adeln ändring eller tillägg uti denna Riddarhus-Ordning, öfverlemnas beslutet derom till Konungens nådiga stadfästelse. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1866. Riddarhus-Utekottets Utlåtande N:o 10. i N:o 10. Rt ddarhusUtskottets Utlåtande öfver RenAnreps, Gabriel, motion angående Tullvakt mästaren C. J. F. von Schanlz's anspråk att såsom tillhörande adeliga allen aj samma namn N:o 1255, varda å nämnde ätts stamtafla uppförd. Vördsamt Memorial! Uti ett till Ridderskapet och Adelns protokoll den 28 sistlidne April afgifvet anförande, har Herr Anrep, Gabriel, anfört klagan deröfver, alt Riddarhus-Direktionen icke fästat afseende å Tullvaktmästaren Carl Julius Ferdinand von Schantz’ anhållan att å stamtaflan öfver adeliga ätten von Schantz N:o 1255 varda antecknad såsom äkta son till Löjtnanten Gustaf Julius von Schantz och Juliana Maria Schiirich, med hvilken Löjtnan ten von Schantz skulle varit i lagligt äktenskap förenad, i anledning hvaraf Herr Anrep framställt det yrkande, »att Ridderskapet och Adeln måtte besluta, att Carl Julius Ferdinand von Schantz skall anses såsom äkta son till Löjtnanten Gustaf Julius von Schantz och dennes sednare Fru Juliana Maria Schiirich samt såsom sådan å von Schantziska stamtaflan på Riddarhuset antecknas»; och har Herr Anrep såsom skäl för denna sin motion åberopat de till Riddarhus-Direktionen af bemälde von Schantz ingifne betyg, hvilka, enligt, hans förmenande, skulle ådagalägga, det Carl Julius von Schantz vore äkta son af nyssnämnde föräldrar.
Departements-Chefen , Statsrådet Fåhreeus föredrog i underdånighet Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, deruti, jemte anmälan, alt mångfaldiga ärenden, hvaribland liera af hufvudsaklig vigt, ännu återstode alt vid nu pågående riksdag handlägga, Rikets Ständer hos Kongl. Majrt äskat, att riksdagen måtte fortfara ytterligare en månad, räknad från och med den a3 innevarande Februari; och uppläste Statsrådet Fåhreeus förslag till svar å Rikets Ständers berörde skrifvelse, hvilket förslag, sådant det finnes protokollet bi lagd t, uppå Statsrådets underdåniga tillstyrkande, af Kongl. Maj: t 1 nåder gillades; och skulle, i öfverensstämmelse dermed, nådigt svar till Rikets Ständer på vanligt sätt expedieras. Ex ProtocoIIo Joh. Rob. Bergin. Kongl. Majja Kådiga Proposition, N& It. 5 N:o 7i. Ank. till Exp.-Utsk. den 2 i Fehr., kl. 3 e. m. Kongl. Majlis Nådiga Proposition till Pikets Ständer j angående lindring i den af hemmanen å öti Hven s såsom godtgörelse för dem förut åliggande arbetsskjldighet vid Uranienborgs kungsgård, utgående afgäld; gifven Stockholms Slott den 11 Februari 1848.
M:t i underdånighet upplyst, i afseende å dåvarande förhållandet med arméens läkarevård, bland annat, ali antalet af läkare, som för arméen, då den försältes på krigsfot, erfordrades, utgjorde närmare 600, enligt de grunder 1840 års sjukvårds-kommitté i sådant hänseende uppställt; alt hälften deraf borde vara legitimerad eller åtminstone behörigen examinerad, samt återstoden vore afsedd att bestå af så kallade under-läkare, hvilka sednare påräknades att erhållas bland fältläkare-korpsens stipendiater, medicinte sludiosi och andra ynglingar med bildning; att, ehuru antalet af de förre, eller de legitimerade läkarne, säle - Expeditions-Utskottets Förslag till underd.' Skrifvelse N-.o 228. 115 des kunde upplagas lill omkring 300, fiilt-läkare-korpsen likväl för det dåvarande utgjordes af blott 103 personer; samt all nämnda korps, såsom stammen för den vid krigs utbrvtande behöfliga läkarepersonal, borde alltid vara fulltalig oell fullt tjenstbar, men ali sådant icke vore förhållandet, i anseende lill den utaf åtskilliga bland dessa tjenstemän uppnådda höga ålder samt den fortfarande svårigheten alt återbesätta en betydlig del af arméens läkare-beställningar; hvarefter E. K. M:t, med framställande af nödvändigheten att medelst öppnade utsigler lill befordran och förbättrade allöningsvilkor m. m. uppmuntra unge läkare lill inträde i arméens ständiga läkarekorps och derigenom äfven för framtiden vinna säkerhet, att denna korps städse förblefve både tjenstbar och fulltalig, äfvensom alt derjemte bilda en stam af erfarne reserv-läkare för de fasta sjukvårds-anslallerne för den händelse, att arméen en gång måste göras rörlig, hos Rikets Ständer föreslagit ej allenast förbättrande af de ringa löneförmåner, som beslodes fäll-läkare-korpscn, utan ock förhöjning af pensionsbeloppen för regements-läkarne, jemte inskränkning i deras pensions-ålder, hvilka nådiga förslag Rikets Ständer äfven funno skäligt i allo bifalla.