Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
* Äfven mot en annan bland den tidens framstående män visade Hedvig Susanna * På dessa familjtraditioner äro byggda flere scener i Oscar Wijkanders vintern 1870 å k. teatern uppförda historiska skådespel » En konung ». Chapman. V i veta om henne endast, att hon var dotter till skeppsbyggmästaren Wilhelm Chap man (en broder till den berömde amiralen), att hon en tid bodde vid Djurgårdsbrunn samt var syster till den 1788 i unga år bortgångna, af Bellman i ett af dennes innerligaste och hjärtligaste kväden besjungna fru Maria Eleonora Georgii, f. Chapman. Äfven Susanna har vid ett par tillfällen blifvit föremål för ljud från Nordens Anacreons lyra. Så t. ex. tillegnade Bellman henne den 9 maj 1789 följande lilla poem (icke intaget i den stora CarléVska Bellmansupplagan): Lugna källa, täckt belägen, skymd af lindar öfver bron, som i rännlar kröker vägen opp till helsogudens tron, du har vid din vattenkanna lif och död så nära ställt; du bevarat vår Susanna, men dess fromma syster fällt. An en fläkt af hennes anda tränger sig in i vårt blod. Oskuld må dess grafvård sanda under ögats tåreflod. Hvem kan väl sitt bröst bemanna mot den dolda dödens stig? Men försynen skänkt Susanna till en sinnebild af dig. ställning. Gå vi ännu ett steg vidare och eftersinna, huru mycket kvinligt arbete som direkt medverkat vid förfärdigandet af alla de här utställda föremålen, så skola vi finna, att tusentals kvinnor haft större eller mindre andel i åstadkommandet af de förträffliga prof på fosterländsk konstoch arbetsskicklighet, hvilka visas å industriutställningen i Göteborg. Spinnerioch väfveriindustrien ensamt sysselsätter ju många tusental af arbeterskor. Vi kunna altsä vara öfverens om, att det kvinliga inlägget vid denna utställning är mycket aktningsbjudande äfven kvantitativt taget.
De hafva blott yttrat sig om tionde i allmänhet, men Utsk. har närmare bestämdt beskaffenheten af densamma, ty det har sagt att ”i afseende å kronooch kyrko-tionde hafva väl komiterade ansett så och sä”, etc. Deraf följer således att komiterades förslag omfattar icke allenast krono-, utan jemväl kyrkotionde. Jag tror äfven, att så är; men dervid hafva komiterade glömt, att kyrkofonden är inbegripen under presterskapets privilegier, och all således ingen förändring af densamma, hvarken till belopp eller beskaffenhet, kan ulan PresteSt:s medgifvande äga rum. Manne det då ej varit i sin ordning, om komiterade i sammanhang med den föreslagna förändringen, hos Konungen anmält, alt denna förändring, sä vidt den afser kyrkofonden, ej kan lillvägabringas utan rubbning i PresteSfs privilegier, med mindre än att detta Stånd dertill lemnar sitt bifall. Men det vill synas, sora hade äflaodet alt förenkla kronans räkenskaper lill den grad fästat både Utsk:s och komiterades uppmärksamhet, att de lemnal alla andra förhållanden å sido. Jag anser, för min del, ett så vigtigt hinder emot kyrkofondens förvandling och förändring, som det, att 70 Den 2 Augusti. PresteSl:s privilegier derigenom blifva rubbade, böra tagas i noggrant öfvervägande; och jag hade önskat det vederbör:de embetsmyudigheter blifvit i saken hörde, dä det ej lider något tvifvel att de skulle hafva upplyst siu Konung, om alla de omständigheter, som med dem varit förenade, och som måste äga inflytande på densamma. Jag tillstyrker återremiss af denna punkt. Frih. Cederström: Jag kan ej instämma med Hr Printzensköld deruti, att komiterades afsigt kunnat sträckas derhän, att de skulle vilja göra någon rubbning i presterskapets tionderättighet, ty de hafva förklarat att tionden skall fortfarande utgå; men den hufvudsakligasle anmärkn. sorn här är att göra, är den, alt der tionden utgår i andra persedlar än spannmål, hafva de önskat att den skulle komma alt utgå i spannmål.
Den till utseendet obetydligaste småsak kan föra oss på de rätta spåren, kan styrka eller omintetgöra den sannolikhet du givit mig. - Tyvärr, min arkont, du fordrar mer än jag kan uppfylla. Den ifrågavarande mannen låg på sin dödssäng, när han anförtrodde Klemens åt min vård, och vad han meddelade mig var föga och skedde under biktens insegel, som icke får brytas. - Var vistades du då? - I Antiokia, där jag studerade vår heliga teologi. - Och mannen var en slav från Aten? - Ja. - Och han yppade, att barnet, som han anförtrodde dig, var ett hittebarn? - Han sade något mer, som jag ej får omtala. Nog av, han hade räddat den späda varelsen från att drunkna ... förmodligen i den gamla lärans dy. - Du har således icke några vidare upplysningar att meddela mig? - Jo, ännu en omständighet, som måhända är av större vikt än alla de förvirrade upplysningar, som den döende slaven lämnade mig. - Nåväl? - Som ett minne från Klemens' barndom, och viktigt, emedan det kan bidraga att avslöja hans börd, har jag förvarat en duk, som ursprungligen synes hava varit ett vaggtäcke. Det är av dyrbart ämne och visar i mitten ett konstmässigt vävt Medusahuvud. Kan du minnas, att din son ägde något sådant? - Var förvarar du detta täcke? - I mitt hem. - Gott. Vi skola se det. Vad du nu sagt vill skingra mitt sista tvivel, att jag i Klemens återfunnit min son, Filippos. Den första aningen härom uppstod hos min dotter, när hon såg honom och förvånades över hans likhet med en bild av min avlidna maka, deras gemensamma moder, Elpenike. - Elpenike? Du säger att detta var hennes namn? - Ja. - Elpenike, Hermogenes' dotter? - Ja. - Detta namn finnes invävt i duken, sade Petros. Varje tvivel är således försvunnet. Jag lyckönskar dig att hava återfunnit en son, som du så länge sörjt som förlorad. - Ja, prisade vare gudarne, sade Krysanteus med en djup suck. - Men på samma gång jag måste lyckönska dig, fortfor Petros, måste jag beklaga mig själv, ty vad du vinner är en förlust för mig.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LcindtMar skalken förklarade, alt Ridderskapet och Adeln således bifallit i3:de punkten i Statsoch Banco-Utskottens förevarande Utlåtande. Haris Excellence Herr Grefven och LandtMarskalkeri hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade antaga det af Herr Tham vid trettonde punkten föreslaglie tillägg. Herr von Hartmansdorff'’. För min del anser jag det vara bäst, att ej utstaka så inskränkta vilkor. Om en sådan olycka, som inträffade 1817 med Filialdisconter11a, skulle en annan gång hända med DiscontContoiren i Götheborg eller Malmö, borde Fullmägtige hafva utväg förstärka Bankens fond. Man kan visserligen anföra såsom skäl mot mig, att förhållandet icke skulle blifva detsamma; men det är i alla fall bäst, att icke binda händerna på Fullmägtige, och icke antaga, att framliden blifver lugnare, än det förflutna. Jag anhåller, att Ridderskapet och Adeln, som med 2l4 Den 11 O c t o b e r e. ni. så stor pluralitet bifallit Trettonde punkten, måtte låta dervid bero ulan tillägg. Herr Tham: I anledning af den invändning Herr von Hartmansdorff’ gjort, anhåller jag, att Ridderskapet och Adeln ville taga i betraktande den olikhet, som är emellan DiscontContoren nu och då. Dåvarande Disconter ägde rättighet att utlåna penningar utöfver de Creditif de i Banken ägde. De kunde således vid en hastig påkänning komma att spela bankrutt. De nuvarande DiscontContoren få aldrig utsträcka sina utlåningar en skilling öfver de Creditiv de i Banken äga. De kunna således aldrig' komma att administreras så, att de gå under. Om Rikets Ständer säga, att rörelsen skall blifva större, måste Creditiven äfven blifva större; men aldrig skall jag med min röst biträda, att det nu ifrågavarande Creditiv skall dragas från sitt ändamål för att användas till annat.
Men vi svarade minom herra: Pilten kan icke komma ifrå sinom fader; hvar han komme honom ifrå, dödde han. Då sade du till dina tjenare: Hvar edar yngste broder icke kommer här med eder, skolen I icke mera komma för min ögon. Då forom vi upp till din tjenare, min fader, och sadom honom mins herras tal. Då sade vår fader: Farer åter bort, och köper oss någon spisning. Men vi sade: Vi kunne icke fara der ned, med mindre vår yngste broder är med oss, så vilje vi fara derned; ty vi kunne icke komma för dens mansens ögon, hvar vår yngste broder icke är med oss. Då sade din tjenare, min fader, till oss: I veten, att min hustru hafver födt mig två: Den ene gick bort ifrån mig, och det sades, att han skulle vara ihjälrifven; och jag hafver ej sett honom allt härtill. Skolen I ock taga denna ifrå mig, och honom vederfars något ondt, så varden I drifvande min grå hår med sorg ned i grafvena. Om jag nu komme hem till din tjenare, min fader, och pilten vore icke med oss, efter hans själ hänger intill desses själ; Så sker det, då han ser, att pilten icke är tillstädes, att han dör: Så vorde vi dine tjenare, dins tjenares, vårs faders grå hår förande med jämmer ned i grafvena. Ty jag, din tjenare, hafver varit minom fader god för pilten, och sagt: Hafver jag icke honom till dig igen, så vill jag hafva skuld i alla mina lifsdagar. Derföre, låt din tjenare blifva här qvar minom herra för en träl i piltens stad; och låt pilten fara upp med sina bröder. Förty, huru skulle jag fara upp till min fader, när pilten är icke med mig? Jag finge se den jämmer, som min fader uppå komme. Då kunde icke Joseph hålla sig för allom dem, som omkring stodo, och han ropade: Går alle ut ifrå mig. Och stod ingen när honom, då Joseph bekände sig för sina bröder:
Jag har icke vid denna riksdagen föreslagit någon utgift utom den obetydliga, sorn nu är i fråga och hvilken i principen ändock icke är så obetydlig, fastän saken är af den beskaffenhet, att jag, hvilken man här förut väl tillerkänt någon theori i afseende på qo me 11 ingen practik, nödgas, snart sagdl, kringgå frågan för alt icke kunna beskyllas alt förnärma den så helig ansedda go §• Förhållandet är, att jag väckt motion om fönersättniug för 2:ne gamla militärer vid Flottan, nemi. Capitainerna Sjöbohm och Tilosius, och den tredje, eiler Lieuten. Hård har tillkommit med en af honom sjelf ingifven motion i samma afseende. De tvenne förstnämnde äro emellan 60 och 70 år, den tredje 49 eller 5o år, och en af dem hade redan deponerat accord för avancement tilt högre grad, då de blefvo satta på expectance-stat med den lön, de förut innehaft, ehuru den ena tjenstgjort som capitaine i 6 år och den andra i 3 år, men utan lön. De uppgingo då till Gen.-Ad ju tanten för Flottan och försäkrades, att saken blott härrörde från glömska, sorn skulle blifva rättad, men fingo sedermera afslag på sina ansökningar om förhöjd lönersättning på den grund, att Konungen fann inga medel vara alt tillgå; och detta har gifvit anledning till de nu väckta motionerna. R. o. Ad., som sjelf äger flera ledamöter af krigsståndet, torde vara ense om den gamla principen, att hvar och en bör äga att avancera i sin tur till capitaine, och att, om denna ordning frångås, chefen Den 10 Maj f. m. 3j3 liar åliggande att visa personens oduglighet. Men detta är icke fallet här, och näppeligen har någon enskild haft sådan magt, som GeneralAtniralen år 1824, då han genom ny organisation af Flottan afgjorde 70 personers öde, utan att de ens blefvo hörda.
Dess Nådiga proposition har Kongl.. Majit täckts föreslå Rikets Ständer, att det vid sedmaste riksdag från 2,000 till 4,000 rrdr förhöjda anslaget till den af Svenska Slöjd föreningen i hufvudsladen inrdttade tekniska Söndagsoch Afton-skola mätte, under den tid, nästa statsreglering omfattade, få utgå med sistnämnda årliga belopp eller 4,000 rrdr, under vilkor, att Stock-' holms stad tillhandahölle tjenlig lokal för skolan och att densamma, såsom hittills, stöde under Kommers-kollegii tillsyn. I sammanhang härmed har Utskottet till behandling företagit tvänne frän Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet remitterade motioner, nemligen: af grefve von Platen, B., hvilken, efter en framställning dels af tidens vexande behof af och större anspråk på skicklighet hos arbetaren och sköa form Iros produkten samt dels af de uppoffringar England och Frankrike gjort för det industriella lifvets utveckling i dessa länder, anfört, hurusom svenska Slöjdföreningens skola i hufvudstaden, till följd af dess läraresrastlösa nit och utmärkta skicklighet äfvensom förnöjsamhet med de ringa arlVoden, sorn föreningens små tillgångar medgåfvo, ådragit sig Rikets Ständers uppmärksamhet och erhållit understöd af allmänna medel. Uti denna skola hade intill nästlidet års slut varit intagna 1,560 elever, af hvilka, sedan den tid anteckningar började förås öfver elevernes födelseorter, i yrkena ingångna elever voro födda i Stockholm 220, i andra städer i riket 137, på landet 285 och i utlandet 17, samt icke i yrkena ingångna elever födde i Stockholm 248, i' andra städer i riket 15 och på landet 18. Häraf visade sig, att ifrågavarande skola gagnade icke ensamt hufvudstaden utan hela riket. Enligt officiella uppgifter, funnos år 1852 i Stockholm gesäller och lärlingar på verkstäderna samt fabriksarbetare, — alla i behof af slöjd-skolans undervisning — till ett antal af icke mindle än 7,927 personer.
R:dr, för reparationer och uppsättande af bokhyllor samt ytterligare inreduingskost' • : vmn af Riksarkivets hus » tande at dok ny ma om. i, nader i några ruin af Riksarkivets hus 2,600: dito, 1,500 R:dr, till befrämjande af goda läseböckers författande och utgifvande för allmogen 750: 3,350: Beviljade maler 1850— 1851 års riksdag: Utaf anslaget, 126,937: 50 öre, för Wisby hamnbyggnads fullbordande 7,500: — » dito, 53,079 R:dr, för hamnbyggnaden vid Kalmar 1,500: — » dito, 12,000 R:dr, för en kanal genom Tjufholms sundet vid farleden till Lideå 2,000: — » 1851—1853 årens anslag, 250,000 Rdr årligen, för mindre strö utrensningsoch hamnbyggnadsarbeten 5,512: 50. # samma års anslag, 30,000 11 ;dr, till sanka trakters och sjöars ntdikning och aftappning 925: — » anslaget, 112,500 R:dr, för jernvågs-anläggningen mellan staden Nora och Ervalla 15,000: Utaf anslaget, 150,000 R:dr, för en kanal-ledning mellan Eskilstuna och Målaren 15,000: — » 1854—1857 årens anslag, 187,500R:dr årligen, för väganlåggningar och förbättringar saint strömrensningar■, äfvensom mindre hamnoch brobyggnader 91,610: » anslaget, 50,000 R:dr, för brobyggnad öfver Ilelge å vid Christianstad 12,500: » anslaget för åren 1854—1857, 7,500 R:dr årligen, för myrutdikningar och sjösänkningar m. fl. vatten aftappnings-arbeten 10,536: » dito, 4,500
Ridderskapck och Adeln gillade . till alla delar det förslag Stats-UI skottet upp gif - rz? Den 27 Zebruarri gifwit i ett den 23 sistl. pä bordet lagdt memorial i an edning af den ifrän Bonde-Ständet tilt bemälte Utskott remitterade fräga om äterlösande till Kronan af sadme Kronogods, hemman och Lagenheter, som bliswit ii!l privar bortförpankade: och skulle genom Utdrag af Protokollet de öfrige Respeclive Ständen härom manligen underrättelse lemnäs. Ot supra. S. D. Föredrogs ä nyo och bifölls StatS-Utskottets den 22 sistl. Februarii pä bordet lagda memorial, i anledning af eil af Riksdagsmannen Lanätten ingifwit Förflag, det mätte Ädelfors Guldwerk med förledit ars sint upphöra, samt de underliggande Hemman och Pauliströms Järnbruk pä öppen Auction till den mestbjudande försäljas: af hwilket Besiut de öfrige Respeclive Ständen genom Utdrag af Protokollet wänlig del skulle lemnäs. supra. Utdrag af Protokollet, hällit i Höglofl. Ridderffapels och Adelns Plenum den 26 Februarii 1810. S. D. Pröfwades och bifölls hwad StatsUkskoltet genom desi den 21 Februarii pä bordel lagda memorial, i anledning af Borgmästarens i Westeräs 6. l?. sellmans och Radmannens derstädes keter Iö.an6tllen8 till Utskottet remitterade ansökning, tillstyrkt, det mätte sökanderne frikännas fran den pä dem belöpande ersättning, i följe af den i StadsCasieuren Lostells balance dem älagde ansmarighet för den de! deraf, som bestode af Riksgälds-Conroireks medel. supra. S. D. Dm 2- Februari!» r373 Utdrag af Protocvllekj, hällit r Högloft.
Bonde-Slåndels äterremiss är beledsagad af det uttryckliga förklarande, att stadgas borde, »att dä i någon församling pastor och församlingsboerna derom öfverenskomma, den Heliga Nattvarden må omedelbart elter Skriftermålet och före den allmänna Högmesso-Gudstjensten utdelas.» Af Preste-Ståndets protokoll i frågan synes mindre klart hvad meningen med återremissen må vara, enär både de ledamöter, som önskat, att intet afseende på motionerna måtte fästas, och de, som yttrat benägenhet alt närma sig Borgare-Ståndets beslut, påyrkat Betänkandets återremitterande. Då likväl Utskottet, som i meranämnda Betänkande angifvit skälen för sin tvekan att. medgifva församlingarne rätt att utan kontroll från kyrklig öfverstyrelse vidtaga afvikelse!- från gällande kyrkorilual, till följd af den mening, sorn inom tre Biks-Slånd gjort sig gällande och äfven vunnit anhängare inom Högvördig;! Preste-Ståndet, trott sig böra frånträda berörda skäl och framställa ett nytt förslag i nyssnämnde syftning, harUtskottet dock dervid icke funnit sig kunna tillstyrka en så vidsträckt tillåtelse för församiingarne till att vidtaga ändring i den af lagstiftaren fastställda kyrko-ordningen, att afvikelse!! derifrån kunde blifva regel, i stället för endast ett af särskilda, för någon ort eller tid tillfälliga, omständigheter kräfdt undantag. Sådant kunde likväl blifva följden, derest ordalydelsen i Borgare-Ståndets beslut vidhållas. Men detta synes knappt hafva varit ens motionärens mening och har ännu mindre ifrågasatts af de talare inom Höglofliga Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, hvilka yttrat sig öfver den väckta frågan.
» M i n m a n! H a n går aldrig p å supé. E r m a n? D e t är d å. » » Då, Curra! Då B a r a er fiol. » B a r a m i n fiol! B a r a m i n fiol! t r o g e n. H ö r n i? Var ni glad, att j a g inte n u säger — » ja » — åt er. Fråga Eäer son eller honom, och hennes ögon skimrade gröna dotter, livad de helst önska till julklapp i år, som s m a r a g d e r n a i d e t lilla g u l d s p ä n n e t, och d / e skola svara som med en mun: Kamhvilket i f o r m af en o r m bet s a m m a n tyllraten för 1899! Kamraten är den friskaste, p n man 55 Skiss för Idun af Elsa Lindberg. (Forts, o c h slut.) Curra! Gif m i g en cigarrett! N i. N e j, det gjorde han bestämt inte. Ja visst, j a, karyatid. E n riktig Valkyriatyp. Utan uppfattning o c h utan känsla. A f hela den långa konsertturnéen hade h o n ingen annan behållning än dåliga kritiker o c h en m a s s a olika virkprof. f ö r s t å s. J a s å. UTROTAS AF A K T I E B O L A G E T BESINFECTIOXX i rum, fartyg och bostader, allt på stället — utan bortförande af möbler. Istel U. — Alfir. V i s s t e h a n hon ibland kunde med het, knipa naglarna, låta bli att när inte, att hon gråta för sig själf i tysth o n.
StatsUtskottet har derföre, och på det att .Lön-förbättringen må kunna ined nästa års början i verkställighet sättas, ansett sig böra tillstyrka, att detta qvantum Spannemål 3139 Tun, nor 23 Kappar, hvarå Stats-Verket äger odisponerad tillgång, nu måtte anslås och uppföras å Stat under Fjerde Hufvud-Tituln så väl sorn de indragne och disponible 153 Tunnor af Förlänings-Spannemålen , till Kongl. Majits Nådiga F)isposition för ifrågavarande ändamål af ScholLärarnes Löners förhöjning, och vid hvilken reglering Consistorii Notarien i Stockholm jemväl lärer finnas till förbättring i dess Löne-vilkor berättigad; kommande deremot hvad som af Förlänings - Spannemålen utöfver sistnämnde 153 Tunnor indrages, att Stats-Verket till godo beräknas och bland dess intrader ingå. Stats-Utskottet har uti detta ämne äfven erhållit Remiss från Högvördige Prest-Ståndet af Herr Professoren torssells, Herr Lectorn Fellenii, och Herr Professoren Thyselii serskildte anföranden, innefattande, de ::ne förstnämndes, framställningar örn nödvändigheten deraf, att det. vid 1815 års Riksdag fattade Beslut om Löne-förbättring för Lärarne vid undervisningsverken snart måtte i verkställighet sättas, samt gä2 Stais-Utskottets Ettiinkanden. Professor Thyselii Memorial ater ett förslag om en serskild afgift utaf Hemmansägare å Landet samt Ståndspersoner både derstädes och i Städerne till Fond för Lön-förbättringen åt Scholas-Staterne. Öfver Herr Professor Forssells och Herr Prosten Fellenii anförande har Utskottet ej något vidare att yttra, än åberopar dess utlåtande här ofvan; Och hvad angår Her Professor Thyselii förslag, så förmodar Utskottet, att det åsyftade ändamålet lämpligare vinnes genom det nu tillstyrkte Stats-anslaget: Plvilket allt vördsamligen hemställes till Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande.
Helt säkert afundades h o n mången gång de unga hustrurna i godsets små nätta hus deras dagliga familjetrefnad och l y c k a v i d en m a k e s sida. För dessa senare a n o r d n a d e s en m ä n g d förbättringar, hvarvid nykterhetssträfvandet intog en framstående del. I DU N mi president. " allas oär Lea "! (På födelsedagen den 2 sept. rik frän rik pä lif den var, på gladt och ljus rik rik på rik på på vackert, din dag, behag, och ädelt nöje, hjärtero, barnatro, harmlöst solskenslöje! Du med storm oss du så fagert log, du kom emot oss gladt där tog, och trofast; du så varm i håg oss i ögat såg och — var dt strax uti vårt hjärta bofast. Ingen trumpenhet, ingen dold förtret kunde länge stånd emot dig hålla; hvad som nyss oss tryckt du slog gladt på flykt — det var nästan som du kunnat trolla ' - Säg, hvarfrån detta glada ljusa, lätta detta denna allt Intet du le fläkt hvilken du skänkt du fick skick, ungdomssinnet, af vår, genomgår » ur fantasin j u och minnet »? förstör nån ' sin ditt humör, kan le igenom sorg och tårar, le så vänt och gladt midt i köld och natt, — i hopp på nya, ljusa vårar! Le, fastän du mer än mången pröfvad uti sorger Ijycklig vid du, som ungdomssinnet aftonen utaf det har kvar din lefnad; lycklig du, som sär än i sena dr omkring dig glädje, lust rundt " skymmer " • ' och trefnad! Tack rik på rik på rik lif rik för svu,nnen dag, på gladt behag, och ljus och ädelt på hjärtero. rik på vackert, barnatro, harmlöst En nöje, solskenslöje svensk ... kvinna. &amp; En vandring genom Kvinnornas utställning i Köpenhamn. Från Iduns specielle referent. M e n några vakna o c h klarsynta personer funnos ock. Dessa tänkte annorlunda. » Ärade klandrare! (Forts) En kvinnobild — utan bild. H o n fann i h o n o m det stöd och den ledning, hennes vekare natur kräfde.
Under samma tid utskrifves ofördröjligen ett annat Exemplar, hvilket, försedt med underskrifter och Utskottens Sekreterares intyg när Boktryckaren af det förra Exemplaret fått del, afgår såsom Original till Expeditions-Utskottet, för att begagnas vid det tryckta rättelsearkets genomläsning och förvaras bland Utskottets Handlingar under Riksdagens lopp samt bifogas dem vid deras aflemnande till Riddarehus-Arkifvet för säkerhet i framtiden. 3- Af hvarje färdigtryckt ark, som innehåller något Utskotts Betänkande, ProtokollsUtdrag eller Förklaring, sändes genast genom iåxpeditions-Utskottets försorg till hvardera af de Resp. Riks-Ståndert ett Exemplar, åtföljdt af en utaf sistnämnda Utskotts Sekreterare bestyrkt förteckning på de i samma ark färdigtryckta fullständiga Handlingar, Som sålunda till RiksStånden aflernnas, enliga med de hos Expeditions-Utskoitet förvarade Originalen. Om någon förhöjning i det betingade tryckningspriset skulle blifva nödig för att få arbetet verkstäldt allt efter som omständigheterne for - Expeditions-TJtskottets Memorial. 51 fordra, då stundom det vore af vigt att erhålla flera ark, än vanligt, trykta på en kortare tid, men stundom åter till äfventyrs kunde fattas handskrift till det vanliga antalet, så synes denna förhöjning vara af ingen betydenhet i jemförelse med den stora nyttan, som derigenom vinnes; — Och, hvad tryckningens snabba gång i allmänhet beträffar, bör den skäligen ej hetviflas, enär på 3:ne veckors tid ifrån dess början redan 30 ark utkommit af trycket och deribland nästan alla de Stats-Utskottets Betänkanden, hvilka ännu i dag äro hos Resp, Riks Stånden hvilande på bordet. Slutligen må Exped.-Utskottet tillägga, att, då 59. §.