Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derföre, och oaktadt tillgången lill dessa handlingar, har Riksg:s-kont:s öfverstyrelse, när den skolat vidtaga några förvaltningsåtgärder, för hvilkas utförande roan behöft beräkna konl:s penningeställning, i afseende på tillgångar och utgifter, vid perioder, som ännu legat i framliden, alllid funnit sig, af nödig försigtighet, dertill upmanad, föranlåten, att från vederbör, tjenstemän infordra fullständiga och sorgfälligt uprättade kalkyler öfver dessa utgifter och tillgångar, hvilka kalkyler öfverstyrelsen derefter med största noggranhet granskat och genomgått. Och när nu Riksg:s-konl:s egen öfverstyrelse, som bättre än Regeringen måste känna knutis ställning, har af nöden att pä detta sätt förfara, för alt icke blottställa sig för några misstag i sina beräkningar, så lärer det vara skäligen klart, det Regeringen i ännu högre grad hade varit i behof, att från Riksg:s-kont. erhålla en dylik kalkyl för beräkningarnes upgörande i den K. proposin, och att således de officiellif handlingar, Hr Sandströmer åberopat, ingalunda varit tillräckliga för det ändamål, som med proposin är åsyftadt. Ilr von Hartmansdorff: Frih. Raab har sagt, att jag skulle hafva yttrat mig spefullt om Sveriges förhållande till Danmark. Det har jag hvarken åsyftat eller gjort. Jag respekterar ett folk, som försvarar sig så manhaftigt som det Danska, och kan icke annat än uttrycka min glädje deröfver, alt det vid detta tillfälle Den 8 Januari. 73 visai sig värdigt den slam vi alla tillhöra; men då man skall lala om eli företag, hvilket, såsom vårt deltagande i Danmarks strid med sina uproriska undersåtare, hvarken var krig eller fred, — hvad skall man dä kalla det? Jag begagnade ordet fejd; om något spefullt ligger deri, så har jag icke velat det. Frih:n tilläde, att då Konungen i Sitt thrental löfval eftergift af den ifrågavar. skatten, så innebure min motion eli försök, att åstadkomma ett Kongligt löftes brytande.
Stockholm den 16 December 1844. 12 Allm, Besvärsoch Ekonomi-Utskotlcls Betänkande> N'.o v5, N:o 115. Ank. till Exp.-Ulsk. den 3o Dec. , kl. half 5 ena. Betänkande, i anledning af vackt motion om fri Kolhandel. Uli ett från Hederv. Bonde-Ståndet till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remilteradt memorial, har Riksdagsfullmägtigen Anders Eriksson från Elfsborgs Län anmärkt: att de Författningar, som hittills legat till grund för inskränkning af en fri kolförsäljning, i synnerhet utom Bergslagen, icke öfverensstämma med nuvarande tidsförhållanden; att de band, som derigenom äro lagde på den kolande allmogen, numera icke äro ändamålsenliga, utan tvertom, genom alt bruksegaren och koltillverkaren i strid med hvarandra, hafva den påföljd, att bruksegaren icke eger de koltillgångar, som utan detta tvång skulle erbjuda sig, samt att det syntes vara en bland de största orimligheter alt, om vid ett Jernbruks anläggande för århundraden tillbaka någre hemmansegare låtit anteckna sig för tillhandahållande af brukets kolbehof eller någon myndighet godtyckligt uppdragit en geometrisk skillnad emellan vissa landsträckor, som sedan hvar för sig skulle vara förbundne att afyttra sina kol till endast det Bruk, inom hvars så kallade frihetsmil, de blifvit indeldte, dessa hemman skola vara i en oändlig framlid af dylika tillgöranden bundne; och har af sådan anledning motionären föreslagit, att alla de Förordningar, Resolutioner, Domslut och Afhandlingar, som i någon del lägga band på den fria kolförsäljningen, utom Bergsoch Hyttelag, måtte till alla delar upphöra att vara gällande, och så väl de skattebönder, hvilka, enligt 1740 års Förordning, skola, i följd af ingångne contract, betjena Bruken med kol, sorn alla öfriga, komma i åtnjutande af fri rättighet att afyttra sin vara, hvarhelst de för godt finna.
Ty trots den viddam, hon är äfven mormoder och en riksträckta bildningen, det strålande utsetigt rar mormoder sedan, som ej fäster endet och det eleganta uppträdandet hade sig vid, att hennes barnbarn då och då vår hjältinna troligen aldrig uppnått den vända upp och ned på hela huset. Paris ' suveräna ställning inom stora världen, » jeunesse dorée » har då, minst sagdt, som hon nu innehar, om ej dessa förelika roligt vid tonerna af Waldteufel träden blifvit förhöjda af en lysande soeller Ganne som de odödlige vid sina cial ställning och en ofantlig rikedom. lärda diskussioner, och dansen fortgår De båda makarna passade bra tillsamman. långt fram på natten under anförande af Juliette Adams enastående sällskapstalanlöjtnant de Séze eller någon annan af ger gjorde sig på ett glänsande sätt gällanden stora världens kotiljongsdekorerade de i den politiska värld, där hennes man balhjältar. Utom de plikter, som sällvar en af ledarne. Under det olyckliga skapslifvet pålägger henne, har redaktrikriget 1870 — 71, då Frankrike förlorade sen af » La nouvelle Revue » äfven tusen så många af sina tappraste söner och två andra järn i elden. Redigerandet af jor-: af sina vackraste landskap, täflade dess dens mest spridda tidskrift borde vara ädlaste hjärtan att lindra nöden och lisysselsättning nog för en person. Men dandet bland de knapphändigt utrustade hon utöfvar äfven en vidsträckt enskild trupperna och inom det hårdt ansatta litterär verksamhet och för trägen korParis. Grefven af Chambord, hvars hela respondens med en stor del af nutidens lif var en ädel längtan att få lyckliggöra berömdaste personligheter på alla områden. sitt af politiska stormar sönderslitna fä- Bland Jitliette Adams romaner och nodernesland, upplät sitt slott och sina riveller må nämnas: Le Mandarin, Les kedomar till de sårades och nödlidandes Recits d ' une paysanne, le Voyage autour tjänst.
Man träffar jordbrukande Bönder, som äro sitt stånds prydnad, både genom upplysning och medborgerliga dygder, som både i lefnadssätt, uppförande och förmåga af verksamhet ådagalägga en höjning i seder och begrepp, sorn stundom lemnar föga öfrigt att önska. Det hehöfver icke anmärkas, hvad ett folk, som bland sig äger sådana elementer, skulle kunna blifva, genom allmännare spridd upplysning, ökad vård om dess sedliga 1 d-ning, och genom en bättre riktning af dess ekonomiska verksamhet. Folkmängden, som efter 1827 års Mantalslängd utgjorde <! landet 63,4 19 och i städerna 15,070, eller tillsammans 78,789 personer, utgör efter i83a års Mantalslängd På landet: Mankön Qvinnkön Mantals-skrifna ... 16,946 .. 18,548 ej mantals-skrifna, (öfver och underårige) 14,908 ..14,925 Summa 81,854 ..33,473 Uti Städerna: Mantals-skrifna ... 4^07 .. 5,468 Ej mantals-skrifna ... 2,788 3,497 Summa 7,045 . . 8,965 ‘Summa mantalsskrifna: Mankön . 21,253 Qvinnkön ...• Folkmängden, under dessa ifrågavarande fem åren har således ökat sig med icke mindre än a548 personer personer, nemligen: på landet 1908. och i städerna . ^4°o5d8 Lägger man nu härtill den förökning af 3,3o8 personer, som föregående fern åren lemnat, så visar det sig att folkmängden på tio år ökat sig mer än -jSjdel af hvad den förut var, hvilket i synnerhet är anmärkningsvärdt ilai man afser Länets inskränkta rymd och den föga tillökning näringsutvägarna vunnit, äfvensom dea omständighet, alt, under ifrågavarande år, mer än 3ooo menn iskor blifvit bortrj^ckta af de febersjukdomar, sorn voro epidemiska under åren i828-och 1829.
” Egentligen ville jag emot sjelfva redactionen anmärka, att det ej bör heta: ”att förmånsrätt tillkommer Uppbördsmans skuld,” utan i stället: tillkommer Kronan m. fl. hos deras Uppbördsman för uppbörd &c. &c. På den goda grund, att rättigheter i egentlig mening endast tillkomma personer, eller hvad som dem representerar, brukar man icke så, som Lagutskottet nu gjort, uttrycka sig, minst om en skuld eller skyldighet, som ingalunda är eller har en rättighet. Friherre Ehrenborgh: I anledning af Den 7 Maji e. ro. o53 hvad Herr Ribbing nyss yttrat, angående inconsequensen, att vid samma tid tillstyrka den så kallade tysta förmånsrättens upphörande för barnarf, och föreslå ny förmånsrätt för annan borgenär, får jag endast erinra, att Lagutskottet icke föreslagit, att den tysta förmånsrätt, som hittills varit tillerkänd barnarf, skulle helt och hållet försvinna, utan endast, att den skulle ned.- flyttas under inteckningar; ty någon säkerhet måste myndlingar hafva. Betänkande har endast samma förmånsrätt blifvit tillerkänd Consistorierne hos deras Uppbördsman, som Kronan redan eger hos sina, och deri synes mig vara största billighet. Jag får äfven upplysa, att orsaken, hvarföre ordet skuld här blifvit nyttjadt, varit alt uttrycka, det förmånsrätten äfven borde sträcka sig framföre den skuld, sorn Uppbördsmannen kunnat åsamka sig, sedan han upphört att vara Uppbördsman, och då uppbörden redan kan ligga förvarad i Uppbördsmannens Chatull. Efter denna åsigt torde uttrycket ej vara så illa valdt; men om det ej finnes nog tydligt, torde Betänkandet få återremitteras. Friherre Anckarsxvcird: Om min an märkning ej vinner stöd af flere Ledamöters mening, frånträder jag densamma, äfvensom min begäran om återremiss, samt yrkar bifall till Betänkandet. Herr v. HartmansdorffAugust:
St:r inhämtat, att det i Stockholm, anlagda Ortopediska Institut, äfven oaktadt betydliga enskilda uppoffringar å Grundläggarens sida, icke kunnat, ulan de af Actietagarne meddelade förskott, till närvarande tid upprätthållas, men denna Inrättning, såsom afseende ett ibland de mäst välgörande ändamål, hvars befordrande må anses lika mycket tillhöra Staten, Som den enskilde, synts R. St:r böra åtnjuta något allmänt understöd, intill dess den hunnit blifva mera känd och begagnad samt vunnit det vidsträckta förtroende, att af egne inkomster den kan vidmakthållas och utvidgas; hafva R. St:r, för att sätta Inrättningen i tillfälle, att emottaga och vårda någre fattige kostnadsfritt eller någre mindre bemedlade, emot 6n emot deras förmåga lämpad lägre afgift, beslutat; att hos K. M:t i underd. anhålla, det K. M:t af uppkommande Besparingar på denna HufvudTitél, hvarå af R. jSttr blifvit på Stat upptagne flere af K. Mit förut från Besparingarne bestridda utgifter, vill i Nåder, för samma Instituts vidmagthållande och utvidgande, anvisa årligen intill nästa Riksdag i5öo R:dr B:co, till redovisning af Institutets föreståndare inför K. SundhetsCollegium, som i sådant afseende torde undfå Nådig föreskrift, att derefter om berörde medels användande till JK. Berättelse årligen afgifva. 5 B. 5 66 Stats-Utskottets Tredje HiifvudTiteln upptagande Anslagen för Mili Jairoch FörsvarsVerket till Lands (Se Bil. 7. samt således på det hela tillökad med 68,822: t 7. r r. utgör Summa R:dr 3,274,486: 11. 7. R. St:r, som, i anledning af K. M:ts derom gjorda Nådiga Proposition, ansett en serskild GeneralitetsStat böra upprättas, hafva å denna HufvudTitel beviljat: 1:0
Stgante 23 rebninga. ©ommitteen, att, i affeenbe pä ännu ej uppbuben gogigbet, afforbra få. paren behörigen gprft affFrift af fåpe»afbanblingen, fora jeramäl, enär bet forbraö, jFad i ^ufnoubfPirift foretea. §. 64. gagän ägare af en gagigbet, pä fätt 60. §. fårefFrifmer, uppgifrcit bet märbe, bmartid ban fårmenar ben Båra anfeö, mare ©ommitteen lif» radl Bäbe Berättigab ocb IFpIbig, att, utan affeenbe pä uppgiften, efter fårefadanbe fFäl ocb nu gabgabe grunber, Begämma bet märbe, bmaref» ter 23emidning Bår utgå; bock Bår anlebningen ttd benna fåränbring i protocodet antecknad. §• 63.
Sl. borde gå K. M. lill mötes, då Han begär en sä ringa summa, som den ifrågavaride, och det kan ej annat än förvåna mig, alt StatsUtsk., som vid andra anslags-summors tillstyrkande visat prof på klokhet och förutseende, icke mäktar inse, alt dessa 2000 R:dr äro af mycken vigt, ty ehuru summan är ringa, kail den likväl, såsom medel för åstadkommandet af elt praktiskt föredöme, utvisande nyttan af enskifte, blifva den källa, hvarur mycket godt utbredes öfver ifrågavaride, af naturen så rikt ulrustade, men i många hänseenden af menniska!) vårdslösade, ö. Jag förenar mig i yrkandet af ålerremiss. Hr Hildi, Knul: Jag förenar mig med de ledamöter, som yrkat ålerremiss af denna punkt. Jag har under 14 år vistats på Gottland och varit ledamot af öns hushållnings-sällskap, der denna fråga ofia varit behandlad och med mycken ifver blifvit omfatlad, isynnerhet af den förre Landshöfdm. Man kom ändtligen derhän, alt Staten beviljade anslag för verkställande af ett s. k. mönsierskifle, som äfven blef verkställda Man talar om ägoblandningen på Gottland, men man torde ej hafva ett fullständigt begrepp, huru långt denna förderfliga jordstyckning sträcker sig. Inom Hamra socken, i Gottlands södra Härad, finnes del elt hemman, som har jordlappar pä icke mindre än 47 särskildta ställen. Alla dessa bilar skola förses med stängsel och hvilken förstörande verkan på öns skogslillgång della skall medföra belmfver knappast omnämnas. Derföre är allt hvad sora kan göras för all rälta delta missförhållande af största vigl och man borde ingalunda molsälla sig hvad K. M. i detta hänseende föreslagil. Saken har icke mårig^ sympa - 222 Den 20 April. patier på Gottland, och rlet torde erfordras mycken tid innan man kan Inbringa allmogen öfvertygelse om nytlan deraf.
S. D. Till Bevillnings-Utskottet remitterades: l:o Prosten Melanders motion om bränvinsskaltens användande till understöd för Bilt. till Jt. S. Prot. 1850 & 1851. 9 Sami. 10 74 Prot.-Utdrag den 30 December 1850. fattigvården inom den församling, från hvilken den utgår, jemte de i anledning deraf denna dag afgifne yttranden: och 2:o Kontrakts-Prosten J. C. Söderbergs motion, angående tullfri införsel af ved från utrikes orter. « Frän Vallöf. Borgare-Ståndet. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades följande motioner: Hr Winges, angående upphäfvande af åtskilliga föreskrifter uti Kyrkolagen: vid hvilken remiss åtfölja af motionen föranledda yttranden; Hr Bergmans, angående Lag för utrikes Växlar; Hr Billströms, angående ordning vid utländska mäns inflyttning och bosättning i riket; Hr Winges, angående Qvinnans rätt att vid 25 års ålder, såsom myndig, sig och gods sitt förestå; Hr Norins, angående förklaring af 8 § 2 kap. uti 1766 års Fiskeri-sfadga; Hr Rinmans, angående förändringar uti Konkurs-lagen; Hr Gräås, angående tillägg uti 68 § Konkurs-lagen; oell Hr Gräås, angående föreskrift, huruledes förfaras bör, då Arfvinge varit till namn och vistelseort känd i det ögonblick arfvet föll, men derefter rest bort eller annorledes försvunnit, utan att någonsin låta sig afhöra, för att arfvet lyfta och tillträda. S. D. Till Banko-Utslcottet remitterades följande motioner:
In fidem protocolli, Albert Munck. Plenum kl. 7 e. m. Justerades 3 prot.-utdr. för d. 27 dennes. Anmäldes till justering, men begärdes på bordet, ett från Exped.Utsk. under N:o 203 inkommet förslag till R. §t:rs underd. Skrifvelse (ill K. M., ang:de vilkoren för bränvins försäljning; jemte dervid fogadt förslag till förordn. i ämnet. Upläsles till justering och godkändes Exped.Utskrs under N:o 204 åfgifna förslag till R. St:rs underd. Skrifvelse lill K. M., ang:de ändringar i lagstiftningen, rör:de straffet för skogsåverkan. Anmäldes till justering, men begärdes på bordet, Exped.- Ulsk:s under N:o 33 afgifna förslag till § i Riksdagsbeslutet, ang:de villkoren för tillverkning och försäljning af bränvin. Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped. Ulsk. inkomne förslag till §§ i Riksdags-beslutet: v JM 34, ang:de anslag för folkundervisningen ; JM 35, ang:de de i Reg.Fms 63:dje § föreskrifne kreditivsummor; JM 36, ang:de kreditivet för neutralitetens uprätthållande; JM 37, ang:de förändring i lagstiftningen ronde preskription af fordringar; JM 38, ang:de förklaring af K.
Till svar härå, och efter öfvervägande af hvad i denna fråga förekommit, hafva Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 26 Oktober 1860 anfört: att Rikets Ständer icke kunde, för sin del, bifalla den föreslagna åtgärden, att nämnda allmänningar finge af bruksegaren till skatte lösas, helst dessa allmänningar icke vore af fullt samma egenskap, som de så kallade rekognitionsskogarne; att, då Staten, genom antagande, väl icke af bruksegarens, såsom det syntes Rikets Ständer, öfverdrifna ersättningsanspråk, utan af Kollegiernas förslag i afseende på ersättningsbeloppet, syntes hafva beviljat bruksegaren tillräckliga eftergifter, Rikets Ständer trott att, för utbekommandet af nämnda belopp, borde såsom uttryckligt vilkor stadgas, att bruksegaren utan någon tvist återlemnade dispositionsrätten till ifrågavarande, för det afsedda ändamålet icke vidare beliöfliga allmänningar till Kronan, som derefter finge på ändamålsenligt sätt deröfver förfoga; att Rikets Ständer, som emellertid jemväl varit betänkta på möjligheten deraf, att bruksegaren icke vore benägen ingå på ifrågavarande reglering, anmärkt, att å allmänningarne verkställts intagor och uppodlingar till en rymd af ej mindre än 1,424 tunnland, af hvilkas innehafvare åtskilliga tjenstbarheter utgjordes till Dylta gård; att det syntes ligga för öppen dag, att detta förfarande icke vore öfverensstämmande med de bruksegaren förunnade privilegier, likasom att, enär nämnda uppodlade jordrymd icke vidare användes för det ändamål, hvartill den blifvit åt bruksegaren upplåten, afkastningen deraf, under den form jorden nu nyttjades, rätteligen borde tillfalla Staten, ej egaren af Dylta gård, hvars jordbruksnäring Staten icke tillförsäkrat en sådan opåkallad uppmuntran; samt att den ännu befintliga skogens vårdande vore af den vigt, att en större uppmärksamhet borde deråt lemnäs, än sorn kunde blifva fallet, om allenast Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet derom förständigades; Kongl. May.ts Nåd. Proposition N:o 66.
Sjömanslif af Chicot. Andra genomsedda upplaga Pris 2,50. Ehuru denna skildring ur sjömannens lif i någon mån bär spir af a t t den först3 gången såg dagen för omkring 10 %r sedan, är dock jnneli %llet fortfarande friskt och underh %llande. Boken maste likväl söka sin läsekrets bland halfvuxna ynglingar, ty för flickor torde mängden af specifikt nautiska ternier verka någ0.t afskräckande; för den icke s3kkuniiiga blifva de svårfattliga eller obegripliga och darigenom något tröttande. Förf: s goda egenskaper göra sig gällande i den naturliga, godmodiga, renhjärtade tonen som genomgår det liela, och inneliållet n~otsvarar förträffligt titeln: det är mera en fraiiistallning af lifvet oiiibord wför om masten », liur det gestaltar sig under olika förhållanden, än en fortgående berättelse om iiiiderbara och mångskiftande afventyr. Att engelska uttryck ofta förekomnia ' såsoin bidrag till lokalfärgens bevarande ä r naturligt, och härom a r intet att sage, helst som de vanligen i en not få en lämplig öfversattning; mindre lätt är att förlika sig med de många anglicismerna, äfven oni de iiro med afsikt använda för att illustrera sjömanssprkket. Men uttryck och fraser siidana soin w de buktade livita seglen, liknande vajande marmorblock, framdrifna af viiidenc, eller ?min vidare yttre utveckling i ödesvagw, likasom den föga. lämpliga saininaiistallningen af » byskolniastare, vagabonder eller dylikt, borde icke f&amp; förekoinma i ett vårdadt sveriskt spr %k, allraiiiiiist i en bok, afsedd för ungdom, hvilken alItid ä r latt mottaglig. för exempel, vare sig godt eller dhligt. I öfrigt laser man med nöje om den unge sjömannens, Talk Ralims; öden och följer honom slutligen in i den äktenskapliga lyckans och den ekonomiska framg %ngeiis lugna liaiiiii. Hvád Katy gjorde sedan. E n berättelse för flickor a Susan Coolidge. Pris i, so.
Riksdagsmannakallet eller uppnått mognare ålder, hvilket ytterligare blifvit förklaradt så , att ingen må blifva medlem af de yngres Kammare förr, än vid fylda tretio år, eller af de äldres förr, än han upphunnit fyratio år eller är öfver tretio år och en gång varit Riksdagsman. Presle-Ståndet har förklarat, att Representationen bör fördelas på tvänne Kamrar, samt att Conslitutions-Ulskottet skall ingifva förslag till Kamrarnes fördelning, (jvalification och arbetsordning, m. m., och Borgare-Ståndet, alt Riksförsamlingen bör fördelas på tvänne Kamrar; att öfra Kammaren äfven bör genom val bildas, och att, der skiljaktiga tankar mellan de tvänne Kamrarne icke annorlunda kunna sammanjemkas, hela Riksförsamlingen på ett rum derom, i vissa fall, beslutar. Bonde-Ståndet har, i dess till Utskottet, i anledning af Memorialet N:o 68, hänvisade anmärkningar, godkänt den af Utskottet redan uti Memorialet, N:o 38, motiverade, och uti det förslag till ändringar uti nu varande Grundlagar, som förstnämnda Memorial innehåller, tillämpade grundsats, alt Svenska folkets till Riksdag församlade Representanter må bilda en enda Kammare, hvilken för vissa frågor delar sig i tvänne Nämnder, som serskildt öfverlägga och besluta, men, vid inbördes stridighet i åsigLer, sammanträda, för att skiljaktigheterna till gemensamt beslut bringa. Under hemställan, att Bonde-Ståndet ville, med frånträdande af sin, i öfverensstämmelse med Utskottets först yttrade åsigt, fattade tanka, i frågan om Kammar-systemet, i hufvudsaken foga sig efter Med-Stånden, får Utskottet, i afseende på dessas yttrade tankar, anföra följande: Benämningen på Kamrarne är visserligen jemförelsevis likgiltig, men Utskottet vågar anse de närmast efter Frankrikes, under en period af dess revolution, gifna exempel, bildade namnen: De äldres och de yngres Kammare, i åtskilliga afseenden vara mindre lämpliga.
Yoro nu Indelningarne inom hvarje grad jemnade genom afgift från de bättre till de sämre boställena, Räntors fördelning eller dylikt, samt derjemte rättvisligen tillåtit, att hvar och en inom sin grad finge förblifva vid sitt en gång erhållna boställe, tills befordran från graden eller afskedstagande inträffade, med full frihet naturligtvis att bruka detta boställe sjelf, derå hafva hälftenbrukare, eller ock rent af bortarrendera det, så att Den 9 Februarii e. ra. ingen, på sätt en värd talare här yttrat, tvingades att blifva jordbrukare, synes mig att på detta sätt bäst vore sörjt för all Indelningshafvarens beqvämlighet, och utväg honom lemnad, att, efter lynne och förekommande omständigheter, lämpa sitt lefnadssätt. Visserligen är Landtmäteriet, som samme värde Ledamot omnämt, ett bland de yrken, hvilka företrädesvis väl passa militairen under fredstid, och som derföre äfven i Norrige skall blifvit åt detta Stånd uppdragit. Denna sysslosättning kan dock icke räcka till alla; men det förslag Herr von Troil derom väckt, förtjenar att utvecklas, och sådant har äfven blifvit föremål för särskilt bemödande. Likväl derom härefteråt. Är nu bostället öfverflödigt för den ene, så kan det vara behöfligt för den andre till bostad för egen räkning, eller, såsom stundom varit och oftare torde blifva händelsen, för en torftig Enka, som är hans moder, för syskon och släglingar, som behöfva hans understöd, och kunna derföre gifva honom ersättning i biträde med hushållsbestyren vid bostället. Hvartill då dessa stadganden, som afskära tillfällen för de första menskliga pligternes uppfyllande, och vilkoren för idoghetens fria utveckling, efter hvars och ens naturliga fallenhet och anlag, och hvilka anlag lika litet kunna bringas under en allmän regel, som hvad afkastning Den 9 Februarii e. m. hvart och ett boställe skall gifva.