Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan frågan om kapitalernas beskattning fått den utgång som den Dan 28 Mars e. m. 521 fick, så att den, sora t. ex. lånar ut 1,000 lldr, derför skall erlägga 5 proc. på räntan, så måste man medgifva, att den som insätter ett lika kapital i privatbank oell der upbär sina 5 proc, men icke erlägger till Staten mera än 3, nr mera gynnad än kapitalsegaren. Vi kunna ej rätt fatta hvad denna fråga innebär, om vi icke betänka, att sjelfva denna rätt att röra sig med ett skapadt rörelsemedel eller sedlar, grundar sig helt och hållet på en allmän inrättning eller E. Stms Bank, utan hvilken sådant vore omöjligt, då privatbankerne sjelfva ieke i allmänhet ega någon reel valuta. Jag kan således icke finna någon anledning att göra en förändring i hvad Utsk. föreslagit, utan skulle snarare vara fallen för ett tillbakagående, om sådant kunde komma i fråga; och denna min åsigt härrörer ingalunda af afund mot privatbankerne. — Jag för min del önskar visserligen att dessa inrättningar må gå framåt, emedan jag erkänner att det är just dem vi hafva att tacka för den utvidgning som jordbruk och näringar i vårt land på sednare tider vunnit, men detta deltagande kan icke förmå mig att finna rättvist hvad jag anser orätt. Jag yrkar bifall till Utsk:s Betänk. Hr von Troil, Emil: Den värde talare, sam inom Utsk. reserverat sig och som här öpnade discussion i denna fråga, må hafva rätt deruti, att de skäl Utsk. anfört, icke förtjena mycket afseende; men Utsk. har deremot icke anfört det egentliga skälet, som föranleder till att beskatta privatbanker efter en annan grund än som eljest iakttages. Det eger med dessa banker ett helt och hållet egendomligt förhållande rum. Alla andra näringar äro nemi. i vårt land fria, och om någon af dem gifver en öfverdrifven vinst, upstår snart täflan, hvarigenom det normala förhållandet åter inträder. Så är och kan icke förhållandet vara med privatbankerne.
OfverdBdigt vii1 beriittacle Bro de dock hvar .och en af dessa sagner och tilldragelset-, med en sB lefvancle sanning, en sB natnrtrogen fzrglaggning ofver dem alla, at, man ej ett ogonblick drar i tvifvel, att de ej &amp; ro i.nh8mtade och uppteclrnade pd ort och stiille, och att de, efter att ha framsprungit u r follrets rilra fautusi, endast o ~ n k l ~ d i t s den for fo1.f. egna stilistislrt. fornlskona driilrten. Att de samt. och synnerligt h ' a ett vemodigt. drag ofver sig iir ju gfven blott en Bterspegling sf den nnderligt. dystrn ldggning i lynne och karalzter, - som ' ntmai.lrer innebyggarne i)) norrskeneus ltind~, liksonl den religiose~ grundtonea, den resonnans. af v8ckeke, forsoning och npprattelse, som fornimmes i dein a h, iir ett uttryclc af forf .. egen 1ifsBslcBdning. ~ai&amp;igen oinfuttnr s ja beriittelser, do1 v 11&amp;mtade n FrAn den g: ~rnla Lenna1.1-bygclea&gt;), dels 18ngi.e) &gt;Norrnt)). De flestn gc ' l tillbakn i tiden, hur l i q t siiges oss icke, men i detta ijfvertrons l a d, dHr forest&amp;llningea 011-1 att oadn ocll goda makter omedelbnrt, ingripa i m8nnis~roraas iiden iinnn lefver, s1sapn.s legender fort.
Landrhushällningens »iphjclpandc twifwels utan skulle bidraga, c-m be sa kallade Sommar - manaderne, räknade frän början af April till stulet af September, endast anwandaS lill Landers skötsel och upodlande, och deremot Ting, Krono. Stämmor och andre dylike förrättningar till winter, manaderne förstytradcs, hafwa Riksens Ständer, i anledning af iiikommit yjsiemorial warit ombctänkte, hnruwida gei.om Sommar - Tingens fullkomliga indragning den äsyftade fördelen kunde befordras. Efter Lswcrwäaande häraf/ hafwa Riksens Ständer ansen en sädan förändring ej kunna i allmänhet och utan föregånget inhämtande af ber Allmännas önskan, äga rum; särdeles som alla inrättningar, hwilka , i mer eiler mindre mohn äga inflytelse pä menighetens näringar och hushällsyrken, mäste lämpas esker de inom Fäderneslandet sä märkbart ffistaktige locala omständigheter. Och dä i följd häraf Den 22 November häraf det lärer böra lämnas hwarje särskild orlS Inbyggare vpet arr andraga och utreda dc skäl, som kunna stadga öfwcrkygelsen om den större nyttan antingen af Laga Tingens bibehållande till förr manligt antal och tid, eller ock af ändring derutinnan, finna Riksens Ständer för äusamälet kjenligast, akt i öfverensstämmelse med hwad Kongl. Breswek af den iz Januari! 1757 innehåller, de Härado-Boer, hwilka önska ändring mätte äga frihet art sädant anmäla hos Eders Kongl. Majus Befallningshaswande, som borde denna anmälan jemte eget och Domarens infordrade utlåtande till wedcrbörande Hof-Rärr insända, för alt slutligen hos Eders Kongl. Maju i underdänighet föredragas.
Några sockenoch pastorats-adjunkter saknade ännu boställen och kunde således ännu icke anses för liva och permanenta, men de Heste hade boställen, hvilka, likasom kapellanernas, vore antingen inköpta och bekostade af församlingarne sjelfva eller ock af Kongl. Maj:t dem tilldelade utaf kyrkoherdeboställe», utjordar och stommar. Alia sockenoch pastorats-adjunklurer, som på ettdera af dessa sätt fått egna boställen, kunde ej betraktas annorlunda, än såsom ordinarie, fixa och permanenta sysslor, hvilka således borde i lagarne erkännas såsom sådana och inbegripas i något lagstadgande; men tvifvel och hvarjehanda olikheter yppades så ofta i lagtillämpningen på dem. Så t. ex. tillsattes dessa sysslor efter anslag ömsevis af Konsistorium, ömsevis af pastor, ja till och med utan både anslag och prestval, endast genom ett sockenstämmobeslut, som utnämnde någon viss person: De liesta sockenoch pastoratsadjunkter erhölle lön af pastor alldeles såsom komministrar, men en del linge ingen sådan lön: På deras boställen förrättades husesyner både mot och utan betalning: Röstlängden vid deras utväljande erhölles dels emot, dels utan lösen: Deras boställen vore dels fria från ordinarie rotering, håll och reservskjuts m. m., dels besvärade med alla kronoskatlebondens personela och jordservituter samt onera o. s. v. Då nu kyrkolagen icke nämnde liera ordinarie församlingslärare än pastor och kapellan, samt 13 § i Kongl. Maj:ts nådiga Resolution den 27 Oktober 1682 syntes med namnet kapellan beteckna både komminister och kapellpredikant; och då enskilda korporationer ej linge hafva några monopolier, och alla embetsoch tjenstemän borde belordras efter förtjenst och skicklighet; så syntes det motionären, som något lagstadgande om nu ifrågavarande prestmäns rättigheter och skyldigheter vore nödigt.
Liljencrantz yrkat, all R. o. Ad. måtte, med bifall till Utsk.-s yttrande, ronde de väckte förslagen om religionsfrihetens införande, och Norska Dissenter-lagens antagande, återremittera Ulsk:s Betänk, för vinnande af rättelse i nu gällande straffbestämmelser för affall från Evangelisk-Lutherska läran; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm., med anledn. af Hr Tersmedens yrkande om frågornes delning, samt då i afseende på den delen, som i allmänhet omfattade frågan om religionsfrihetens införande, flere propos:r voro yrkade, men i frågan om Norska Dissenler-lagens antagande endast en från Utsk:s yttrande afvikande mening blifvit framställd, förklarade sig anse lämpligast, att propos. först framställdes i fråga om Utsk:s afstyrkande af bifall till de väckte förslagen om Norska Dissenter-hgens antagande, samt för den skuld nu hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s yttrande i denna del. Denna propos. besvarades med starka Ja, blandade med Nej, 218 Den 16 Juni. hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, alt han funnit Ja öfvervägande. Då härefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagaöe bifalla den öfriga delen af Ulskts yttrande i förevarrde punkt, ropades Ja och .Nej, hvarjemte Gr. Liljencrantz, anmälde sig och yttrade Jag anhåller att få veta, huruvida vid uti den nn framställda proposui äfven afses min begäran om återremiss, för vinnande af ändring i straffbestämmelserna, eller om serskildt beslut derom kommer alt fattas. Dä härvid Hr Gr. o. Landtm, förklarade, alt del af Gr.
Skulle sådant likväl inträffa, så kan detta likväl icke sträcka sig längre än till nästa riksdag, ty det kan icke undfalla Just.ombudsm:s och representationens uppmärksamhet om en orimlig lag blifvit stiftad emellan riksdagarne. Då blir den upphäfd och har ingen påföljd. Deremot om den nu föreslagna förändringen antages, så skulle det kunna hända, att en orimlig lagskipning af våra lägre domstolar kunde kom - 352 Den 21 September f. m. ma att äga rum, utan att rättelse kunde vinnas, och den rättsökande skulle nödgas gä till högre instanser för att få rätt, och jag anser icke det vara rätta sättet att gå till väga, om man bereder parterna anledn:r att, oftare än hittills varit fallet, behöfva öfverklaga underrätternas domar. Jag anser således, att det nya förslaget skulle medföra ganska många olägenheter. Det gamla stadgandet i grundlagen kan möjligen också hafva sina olägenheter, det vill jag icke bestrida; men jag anser att de hvarken äro så stora eller vådliga. I alla fall, om olägenheterna vore ungefär lika å ömse sidor, så är det bättre att bibehålla det gamla, som är bepröfvadt, då man icke ser att det nya är hvarken förmånligare eller rättvisare. Detta anförande hade blifvit afbrutet genom ankomsten af Hr Statsrådet m. m. Frih. Gustaf Abraham Peyron, som å K. M:s höga vägnar till R. o. Ad. öfverlemnade en nåd. propos. och 2:ne nåd. skrifvelser till R. St. Frih. Nordenfalk, Johan: Det sått, hvarpå grundlagsförändringar anmälas hos R. St. vid den riksdag då de afgöras, då nemi. denna anmälan innefattar blott en kort förteckning, eller, att jag så må säga, ett registratur på de sedan föreg:de riksdag hvilande besluten, utan någon motivering, gör det till en nödvändighet att återkalla de skäl, som föranledt besluten, och det är i sådant afseende jag skall utbe mig tillstånd att få uppläsa den del af K. M:s nåd. propos. i ämnet, som innehåller motiveringen för det beslut, som är i fråga: ”Vöre det i sig sjelf rikligt alt genom Högsta
M:t angående grundräntornas förenkling föreslagit, hvarjemte Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, det nådiga föreskrifter måtte varda vederbörande meddelte, ledande dertill, att de för ändamålet erforderliga förberedande åtgärder må kunna så fortskvndas att Rikets Ständer vid början af deras nästa sammanträde kunna få emottaga den nådiga propositionen för frågans slutliga afgörande, som E. K. M:t förklarat sig vilja till dem aflåta, äfvensom ock då det ofelbart skulle leda till enkelhet vid debiteringen och till lättad kontroll, för de skattskyldige, om vid den blifvande ranteförenklingen alla bråktal af räntepersedlar för helt hemman ur jordeböckerna uteslötos, Rikets Ständer för sin del beslutat att, sedan för hvarje efter ränteförenklingen qvarstående persedel minsta enheten blifvit bestämd — och hvartill, i afseende på de af E. K. M. uppgifna, Rikets Ständer antagit: för spannmål en kappe, för smör, kött och fläsk ett skålpund, för hö, tackjern samt strömming och lax ett lispund, för kol en tunna samt för ved ett mått (j famn) —, hvad i persedeltal, efter helt hemman beräknadt, finnes upptaget till ringare belopp, än nyss angifna enheter, må efter samma grund, som för småpersedlarne finnes bestämd, förvandlas och tilläggas penningräntan, börande jemväl denna sednare ränta för hvarje helt mantal jernnäs till fullt skillingtal på det sätt, att till och med sex runstycken uteslutas, men högre runstyckstal beräknas till full skilling 5 skolande all i räntorna ingående penningeskatt beräknas och utgå likmätigt myntbestämningslagen af den 1 Mars 1830. B) Angående ändring i sättet för de indelta hemmansräntornas och krono tiondens utgörande hafva Rikets Ständer, på de E. K.
Då Utskottets tillstyrkan uti Utlåtandet N:o 41, att Rikets Ständer mätte, för inköp af böcker vid Kongl. Bibliotheket, anvisa en tillökning uti samma Bibliotheks anslag af 3,000 R:dr årligen, blifvit af tvänne Riksstånd godkänd, och Utskottet dessutom hvarken finner lämpligt, att de medel, som sålunda ansetts erforderlige till förkofran af Bibliothekets samlingar må från det dermed afsedda ändamålet förryckas, eller kan medgifva, att, i följd af ifrågavarande tillökning i anslaget för materielen, göromålen inom Kongl. Bibliotheket kunna anses komma att tilltaga så mycket, att något serskildt behof af tillökning i personalen, utöfver hvad Kongl. Bih. till R. St, Prot, 1844 • 4 Sami, 1 J/d, 24 Haft, 1 Siats-Utskottets Utlåtande , N\o 79' 3Nlaj:t, vid afgifvandet af Dess Nådiga Propositon om Statsverkets tillstånd och behof, pröfvat erforderlig, kan ega rum; hemställer Utskottet, att motionerna icke må till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 21 November 1844. Ank. till Exp -Utsk. (leir 2$ Nav. kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af vackla motioner om anslag för en gäng till inköp af instrumcnlalicr m» m. för Irenne Navigationsskolor. (U. A.) Till Utskottet halva från Borgare-ståndet blifvit remitterade följande motioner: af Herr TjernbergE., att, på det en fullständigare vetenskaplig bildning måtte bibringas skeppare, Hernösands
Lån, skall, på sätt 5. 41 innehåller, af RiksgäldsContoiret liqvideras, så kommer allt hvad som efter 1828 års slut, i afräkning å berörde Lån, redan till Banken influtit och ytterligare från StatsContoiret varder lefvereradt, att till RiksgäldsContoiret ingå, för att till extra anslagen användas, så snart RiksgäldsContoiret till Banken inbetalt 1,4-32 R:dr i3 sk. 2 r:st. contant och dit aflemnat sina Förskrifningar å tillhopa 4,400;000 -K-tl1"' §• 95- De medel, hvilka af Götha CanalBolag, jemlikt §. 5o, skola i RiksgäldsContoiret insättas, få af Fullmäktige disponeras på enahanda sätt, som de af RiksgäldsConloiret, enligt 7c, upptagne lån. f 58 ) §■ 96. De medel, hvilka, enligt §. 5i, Lomma att afsältas för Södertelje Canal, få af Fullmäktige disponeras på enahanda sätt, som de, jemlikt §. 71, upptagne Lån. §• 97- Från StatsContoiret lefvereras blifvande Öfverskott på StatsVerkets Ordinarie och Extraordinarie Inkomster för år iS3o och påföljande åren; hvaraf dock för KrigsCollegii Departementer, till FörsvarsVerkets materiella behof samt för Krut-tillverknings-kostnadernes bestridande, skall från RiksgäldsContoiret årligen utbetalas en summa af Sjuttio Tusen (70,000) R:dr, så vidt dessa Öfverskottsmedel härtill lemna tillgång.
Sammandrag öfver TaxeringsLangderne N:o 3 uti N, N. Fögderi för år 18 - ' -X * N. N. Sockea n. n; dito N, N, dito Egendom, tMlhörigo Kong!. Majit och Kronan. Hem man, 26 LägenQvarheter. nar. < < SO: pV. o. t*»» n> > H* 3 JM H s to H c W) c» i M r* 3 15 3 11 Lägenheter, som betala jo p.oCent af Räntan. 60 Egendom , som disponeras af AcademieSraterne. Hem man. 5 2- 20 Frälse* Räntor* Lägen heter. Qvar» nar. 10 > *2*. 5» o ° H, £ to ** a > s 5 24 Egendom, tillhörig allmänna Bolag. > Hem man. Lagen. heter. Qvar. nar. sr c? •n to 3 > s-t pf o 5 cL Egendom , tillhörig fromma Stiftelser. Hem man. 12 Frälse* Ra ntor. Lägen heter. Qvar nar. 2 (Lk, P, till Ntr 17 i Bihang till RiksSt, Ptot, 1817—1818, jlte Sami.) i Afgift för Arrendatorer •ch Brukare, '.v *1 : ■ i *fs N:o *r. (D) Sammandrag öfver TaxeringsLängderne N:o 4 uti N. N. Fögderi för Sr 18 N. N. Socken ManufactuHemman. Lägenheter, BergVerk, rier,Fabriker, Verk och InQvarnar. > rättningar, 2 P B P < IU t n CU K> H c Antal. tU: •t O. <6 H B Antal Si: So ci3 '■r • o o o3 B ** p 12 (l-it. Q. till Ntr 17 i Bih, till RiksSt, Prof, 1817—?8jS« jlteSaml.)
Anslaget af 4ooo Rdr. årligen i 3 år, till roteoch rusthållarnes lindring, är sålunda obehöflig! oell motverkar r olejem kningens skyndsamma verkställande. Statens tillgångar, medgifva det icke heller, och jag afstyrker således detsamma,” Etti. denna sistnämnda reservation har Prosten Nordin instämt,. N:o 3o;. Ankom till Exp. Utsk. den 1 Oct.■ Betänkande, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, angående rotefrihet för CapellansBoställen samt ersättning eller vederlag dt de Capelianer, hvilkas boställen än vidare komma att i roteringen qvarstå, äfvensom rörande befrielse från öfverroteringen för åtskilliga hemman i Jönköpings och Kronobergs Län och, i sammanhang dermed, om vacanceafgift för ordinarie rotering underskastad jord, som icke praesterar rotering in natura. Sedan Rikets Sländer vid sista Riksdag hos Kongl. Majit i underdånighet anhfillit, (jse underdåniga skrifvelse!! N:o 179) att; vid pröAiingenaf den på Rikets Ständers tillstyrkan förrättade jemkning i 1811 års extra . rotering jemte den i sammanhang dermed af Roterings-Commissionerne föreslagne tillökning i ständiga Knekteiiållet af hittiis oroterad jord af SkatteKrono och Frälsenatur, måtte i Nåder dels föreslås utvägar, hvarigenom roterade Capellånsboställen'kunde, utan afseende på deras hemmanstal, befrias från roteringsbesväret, antingen genom delsammas flyttning på andra hemman, eller ock, der närbelagne hemman saknades, medelst anslående åt Capellanerne af lämpligt vederlag i penningar af den rotefrihets-afgift, som borde erläggas af sådane mindre ‘hemmansde - Statssamt Oecon. Ulsk.
Maj:ts nådiga Skrivelser af den 24 sistlidne Oktober, nemligen: l:o i anledning af Cimbritshamns stads ansökning om eftergift af återstoden å ett staden beviljadt amorteringslån; 2:o angående hegardt anstånd med föreskrifna kapitaloch ränteinbetalningar å de till Norbergs jernvägsanläggning af allmänna medel anvisade lån, samt 3:o angående Markaryds församlings framställning om befrielse från skyldigheten att betala återstoden af ett för dess kyrkobyggnad beviljadt lån utaf allmänna medel. S. D. Föredrogos ånyo och remitterades till Stats-Utskottet nedannämnda Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner, tillika med deröfver afgifna yttranden, nemligen: af den 24 sistlidne Oktober, angående ytterligare anslag för det nya jordeboksverkets fortgång, och af den 31 i samma månad, angående försäljning till skatte af Ljusne stora krono-laxfiske i Gefleborgs län. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades Herr Lemchens motion (JVs 3) om förskottsanslag till fortsättning af arbetet å jernvägen Falköping—Jönköping m. m., jemte i anledning deraf afgifna yttranden. S. D. Till Banko-Utskottet remitterades Rikets Ständers Revisorers berättelse angående verkställd granskning af Bankoverkets styrelse och förvaltning under år 1861 samt de af Bankofullmägtige vidtagna beslut och åtgärder till och med den 15 Augusti detta år. S. D. Ji fOCKHOLMS HÖGSKOLAS Prot.-Utdrag den 8 November"1862. JUiiii/ibiiA BIBLIOTEK S. D. Föredrogos och biföllos Expeditions-Utskottets nedannämnde Me morialer: JY2 1, angående ökadt kansli-biträde; J\s 2, angåeude upplagan af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll, och .V2 3, i fråga om prenumeration å Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll, S.
Beträffande dernäst frågan om prestmans antagande till uppsyningsman vid corrections-inrättningarne, så förmena Utskotten, att den presterliga befattningen icke serdeles egnar sig till en så beskaffad sysslas bestridande, emedan, om det än måste medgifvas, alt utan nitisk medverkan af religiös undervisning, någon moralisk förbättring icke hos de häktade kan förväntas, det presterliga kallet likväl redan innebär alltför vigtiga pligter, att de kunna underordnas eller åsidosättas för sådane bestyr, som äro från den ifrågavarande befattningen oskil jäklige; hvarföre Utskotten hemställa r att motionen i denna del måtte ogillas. Vid - Lagsami Allm. JBesv.- och Ekon.-UlsJcottens Utlåtande, JY:o 66. 13- Vidkommande härefter det i Herr Härds af Segerstad motion väckte förslag, att correetionister borde användas till Kronans nödige arbeten-, samt få behålla bela sin dagspenning; så föreställa sig Utskotten, att den Författning, hvilken, på sätt i det föregående blifvit omnämndt oeb tillstyrkt, . af Kongl. Majit torde komma att i Nåder utfärdas, äfven kommer att innefatta bestämmelser i dessa hänseenden. Utskotten anse sig likväl böra erinra, att i de penitentiaire-fängelser, hvilka uti de Nord-Amerikanske förenade Staterne blifvit på senare lider anlagde, och hvilka för deras ändamålsenliga organisation och förvaltning så högt lofordas, man, i motsats med hvad vanligtvis i andra länder egt runi, vidtagit den grundsats, att bela fångens arbetsförtjenst, utan afseende på större eller mindre trägenhet, tillfaller inrättningen, hvaremot fången vid lösgifvandet blott erhåller så stort understöd, att han kan, utan att vara blottställd för nöd, begifva sig till det districts sorn blifvit anvisadt till bans blifvande vistelseort. Afsigten med ett sådant stadgande är förmodligen den, att Slaten på det sättet hålles skadeslös för de uppoffringar, som till samhällets betryggande måste göras och h vartill sålunda brottet sjelf! nödgas att bidraga.
Liknelsen är oriktig; ty alla gäster, som besöka en värd, äro vanligen konsumenter. Här är icke fråga om att mottaga dem såsom konsumenter af landets resurser, nian såsom producenter, och då måste man väl erkänna all detta land har ganska många resurser att användas lill produktion. Vill jag nu likväl antaga denna liknelse, — hvilket jag är mycket benägen för — så är väl tillåtet för en värd, som emottager gäster i sitt luis, att för dem uplåta hvilka rum han behagar. Här hafva vi i Sverige anvisat Judarne just vår praktvåning, om jag så må säga, vära vackraste och yppersta städer, nåväl! nu är fråga att visa dera ur praktvåningen till mindre prydliga rum. Hvad är väl att säga emot detta, då det är en värds ovillkorliga rättighet? Samme värde talare har talat om faran af Judarnes kapilaler för landel och sagt, att Judarne äro stora kapitalister och vi ett fattigt folk. Nåväl! är det så stor lycka att vi äro ett fattigt folk? Vore det icke lyckligare, om vi vore ett rikt folk och kunde vi icke, om vi finge tillökning i våra kapitaler, blifva rike genom kapitalernas användande på tillgodogörande af våra materiela resurser lill ytterligare förvärf? Den 19 Mars e, ra. 71 Samme välde talare yttrade: ”Det beröm Judarne fått, förnekas ej, men de hafva ett ringa antal och de äro i allmänhet förmögna. Vi skola akta oss för att blifva öfverlupna af dem.” Delta yttrande är verkligen förvillande, Mine Hrr. Här är icke fråga om att tillstädja fri inflyttning för hvilka Judar sorn helst. Här är icke ett ord laladt derom, utan här är blott fråga om de rättigheter, som böra tillkomma Judar, hvilka redan äro Svenska medborgare. Man har sagt alt Judarne iakttaga en rangskilnad sins emellan vid kyrkogården, att de ega 2 kyrkogårdar, en för den förnämsta stammen och en för de ringare. Upgiften är ett stort misstag.
Sedan arrendatorn af Klingsbergs Kungsgård i Fogdö socken och Nyköpings län, Anders Söderholtz medelst i underdånighet anförda besvär öfver vederbörlig domstols rörande klagandens nedanomförmälda anspråk gifna utslag, yrkat att i jemväl uppgifven ordning utfå af E.K.M. och Rikets Svea Hofrätt lill 2,698 R:dr 22 sk. 2 rst. banko fastställda ersättningsbelopp för den vid hans år 1837 inträffade tillträde till arrendet af nämnda Kungsgård befunna husröta, hvilket icke i någon mohn kunnat gäldas af Kungsgårdens då afträdande arrendator, hos hvilken jemte löftesmän klaganden skall uti sitt af Kammar-kollegium utfärdade kontract om arrendet erhållit anvisning att godtgörelse i sådant hänseende söka, har E.K.M., som vid förehafd nådig pröfning af detta ärende funnit de underd. besvären icke kunna vinna afseende, likväl och af anförda orsaker behagat, uti aflåten nådig proposition, föreslå Rikets Ständer att Söderholtz eller hans rättsinnehafvare må för den vid hans tillträde till ifrågavarande egendom befunna husröta derå, hvarför någon ersättning utaf afträdaren icke kunnat vinnas, erhålla godtgörelse på det sätt, att beloppet deraf, lika fördeladt å hvarje af de återstående arrende-åren, finge vid arrendets liqviderande afräknas. Af hvad så väl högstberörda nådiga proposition, som densamma åtföljande handlingar innehålla, hafvaRikets Ständer inhemtat, bland annat, att Söderholtz, som ännu på arrende innehar ifrågavarande Kungsgård, med nit och drift fullgjort sina åligganden Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 49.