Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En dramatisk kritikers hymner äro dervid af ingen vigt, allra minst gubben Sarceys, om hvars Offenbach-sympatier åtskilligt skulle kunna berättas med refrain: Ou est la femme? Men — passons! Paris ’ förnämsta musikkriticis omdömen öfver La vie Parisienne går i en helt annan tonart Vi välja i högen och lemna ordet åt Felix Clément, som om en relativt värdefullare Offenbachs-operett yttrar på tal om hela genren i fråga: » La littérature s ’ y unit à la musique pour remplir à l ’ égard du public le rôle de proxnète. Dans cette déplorable association, la musique cesse d ' être un art et c ’ est un devoir pour les artistes de la répudier, de la chasser du sanctuaire. La musique a le don d ’ anoblir tout ce à quoi elle est mélée. Les paroles les plus fades gagnent de la distinction, le6 pensées triviales perdent de leur basesse. Comment peut-il se faire que de dons aussi merveilleux soient profanés et systématiquement transformés en parodies funestes au gôut du public et peu honorables pour ceux qui les inventent et en tirent profit? » (Då i början af detta decennium » Pariserlif » upptogs af M. T. mötte tilltaget skarp protest så af Aftonbladet (A. ) som Sv. Musiktidn. På senare tiden har hr Hallén så mycket han fatt för högre makter i Sv. B. varit skarp mot Offenbachiaden et konsorter). Vår vän i N. A. begår i ungdomligt öfverdåd den obetänksamheten att ganska grundligt nedsätta sin förträfflige hjelpbroder. Helt ofbrblommeradt säger han att Sarceys motstånd mot operettgenren kom sig af fruktan för yttre olägenheter, publikens bortskämmande med för mycket grannlåt, teaterdirektörernas eventuela ruin (! ) m. m.
Maj:t, med hufvudsakligt gillande af hvad Gommiterade i underdånighet anfört och hemställt, uti Nådigt Bref den 24 Februarii nämnde år förordnat, 1:0 att början det året skulle göras med Ljunga Elfvens upprensning ifrån Hafvet till Stödesjön och så vidt det medhunnes, äfven till Torpsjön, hvartill under året finge användas högst 40,000 Ridr; 2:0 att en Lastageplats vid Ljunga Elfs utlopp i Hafvet skulle på allmän bekostnad anläggas, och dertill för år 1819 afsättas 5,000 R:dr, deruti inbegripne de x5oo R:dr som erfordrades till inköp af sjelfva platsen, 3:o att det berodde af Committerade, att låta för Kronans räkning upphugga och lill Stockholm transportera Ved från de omkring Ljunga Elf belägne skogstrakter, om sådant för exemplets skull funnes nyttigt. 4:° att ett, högst tvänne fartyg, tjenliga för transport af Trädvaror ifrån Norrland till Stockholm, finge för Kronans räkning byggas, för Revisorers Berättelse. 683 att dels begagnas vid liitförandet af den Ved> som tilläfventyrs lomme att genom Committerades föranstaltande upphuggas, dels tjena tili mönster för det bästa Byggnadssättet af dylika fartyg, samt att Lån, till en tredjedel af kostnaden, kunde de Invånare i Westerbotten, Ångermanland, Medelpad och Helsingland meddelas, som förbundo sig att inom viss föreskrifvcn lid bygga ett nytt, till transport af Ved och andra Trädvaror tjenlig t fartyg, af minst 5o famnar Yeds drägtighet; för hvilka begge ändamål 10,000
Gottska Sandön utgör omkring ^ qvadratmil, med 6,000 tunnland skog och nära 400 tunnland i åker, äng och beteshagar, allt af högst mager beskaffenhet. På alltför få ställen finnes gräsväxt, men ljung och relmmossa växa ymnigt på ön, hvarföre ock fordom rehnar der underhållits. Flygsanden har långs stränderna formerat kullar och äfven på en del ställen inträngt i skogen, utan hvilken ön snart skulle förvandlas uti en sandhed. Det är att befara, att så skall inträffa, sedan ön för skogstillgångens skull biifvit inköpt af personer på fasta landet, om de upphöra att bibehålla den försigtighet vid hygget, som de hitintills iakttagit. Af de i sednaste berättelsen omnämnde myrodlingar, hafva' de af Åkebäcks och Burge myrer fortgått till odlarues belåtenhet. På den sistnämnde torde dock sädesodlingen hafva drifvits något för långt, hvilket väl kommer att upphöra, när erfarenheten ådagalagt att åtminstone till en början, innan marken hinner väl stadga sig och bättre motstå verkningarne af frost, foderväxter egentligen böra blifva föremål för odlingen. Ägarne af Wängemyr hafva icke begagnat det dem beviljade statslån, ulan 1 anseende till uppstådd oenighet vid verkställigheten låtit odlingsfrågan förfalla. Deremot har bildat sig ett bolag för Gottländska myrernas odling, med de hufvudsakligaste delägarne i Stockholm, hvilket bolag inköpt hemman med andelar i Elingheims och Martebo myrer, samt derjemte betydliga andelar af förstnämnde myr, samt af 6 Rohne och Åkerlösa myrer, samt efter erhållne låne-understöd för utdikningen af Elingheims och Martebo-myrer, upptagit afloppskanalen för Elingheims myr och påbörjat den för Martebo. Hos delägarne i Martebo myr, af Allmogen, visar sig ingen benägenhet för odlingsföretaget, troligtvis af fruktan att förlora det foder, som hittills af myren bergats.
Jag förenar mig alltså med de Ledamöter, hvilka ogilla Motionen och önska dess återtagande. Många yttrade härtill deras bifall. Grefve Posse: Ehuru denna fråga säkerligen remitteras till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet, och jag således får tillfälle att der vidare yttra mina tankar i ämnet, anser jag mig dock nu böra till besvarande upptaga en del af hvad Grefve Frölich emot mig anfört. Herr Grefvens förklarande, att lian äger lika mycken religion som jag, är för mig ett ämne till glädje, men det ger mig anledning förmoda alt man nu, så väl som tillförene, icke förstått eller icke velat förstå livad jag yttrat. Mina ord voro ”att man inför Throgen icke borde framföra en önskan, som ”åtminstone af den mindre bildade allmän”heten skulle kunna tydas såsom ett bevis ”på likgiltighet för religionens heligaste san”ningar, ” och säkerligen äro dessa ord af Herr Grefven orätt fattade, då han i anledning deraf funnit sig befogad gifva tillkänna, att han icke skulle tro på en sådan likgiltighet, om än Motionen bifölles. Herr Grefven har väl lika med mig yttrat den önskan, att Christihimmelsfärds - Den 19 December f. m. 3a3 dag äfven hädanefter mätte firas på den dag, som nu är dertill bestämd, men det skäl, hvarpå Herr Grefven stödjer denna sin önskan, nemligen att Christihimmelsfärdsdag i flere Landsorter firas såsom en folkfest, kan jag för ingen del godkänna, ty yag ber Försynen bevara oss från de tider, då religieusa högtider bibehållas endast för att tjena till täckmantel för våra nöjen och måhända utsväfningar. Mitt yttrande att mångå hvardagar tillbringas i sysslolöshet har äfven blifvit klandradt; men jag kan så mycket mindre frångå detsamma, som jag just i Motionairens och Herr Grefve Frölichs . vederläggningar funnit ytterligare styrka för denna min öfvertygelse. Desse Herrar hafva sagt att dagarne så väl före som efter Högtiderna sällan eller aldrig begagnas till nyttiga göromål, och i och med detsamma hafva de medgifvit riktigheten af mitt påstående.
Herr Prosten Spiering reserverade sig äfven mot Betänkandet, under åberopande af Herr Arosenii anförande. N:o 14, Ankom till ExpedUtsk, den 21 Juli! 1829. Betänkande, angående dels begärd Nederlags-frihet förStäderne Gefle, Malmö, Hernösand, Ystad, Helsingborg, Calmar och Christianstad, och dels Herr Arosenii framställning att antingen Författnin - 3* garne rörande Credit-upplag måtte Förändras, eller Staden Norrköping äfven erhålla Nederlags-rättighet, Till Bevillning* samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens handläggning har Välloflige Borgare-Ståndet remitterat ett Memorial, af Herr Waleij, hvaruti Motionairen, med hemtad anledning af den skeppsfart och handel med Utrikes Orter, som idkas i Star den Gefle, samt uppå flere anförde skäl, yrkar, att så kallad Nederlags-rättighet, som består uti friheten att införa och utan förtullning eller andra umgälder, än stadgad reeognitions-afgift, upplägga, samt antingen förtulla eller åter utföra alla slags till införsel förbud na eller lofgifna, med Svenska eller främmande fartyg inkomna, utländska varor för så val Svensk som utländsk .-nans räkning,äfven borde af Staden Gefle få tillgodonjutas, samt anhåller, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t göra underdånig hemställan, det Gefle måtte erhålla en dylik nederlags-rätt, i likhet med hvad, genom 4 §. af Kongl. Förordningen den 4 December 1807, blifvit förunnadt Städerne Stockholm, Götheborg, Carlshamn och [Landscrona.
Medborgares oskyldigt lidne förluster genom uppbringriingar; men då samma skrifvelse aldrig blifvit iklådd den gållande kraft, som i detta såsom i andre önsknings■111 ål, endast genom Konungens sanction kunnat deråt gifvas, i hvilket fall Reclamenterne hade bordt anvisas ersättning för deras .förluster af de för. försålde confiscerade Utländske varor i Götheborg och Carlshamn infiutne medel, dem Kongl. Maj:t likväl i Nåder funnit godt att använda till andre för Riket mera gagneliga ändamål; så kan ej eller, i följd af denna underdåniga skrifvelse, Staten anses förbunden till godtgörande af de lidne förlusterne, heldst Utskottet i alla fall icke delar den af en Ledamot af Högvördige Preste-Ståndet yttrade farhåga, att om ersättning för dylika förluster icke beviljas; Handel och Sjöfart skola aldeles afstadna och Nationerne från hvarandra fullkomligen isoleras. Dock varder detta Rikets Högloff. Ständers eget bepröfvande vördsamt undtrståldt, med tillkånnagifvande derjemte att Hedervärda Bonde - Ståndet, den 20 sisth Oqtober, bifallit det förra Betänkandet, Nårlagde Protocoll, innefattar flere Herrar Ledamöters yttrande, hvilke vid StatSrUt.skottets Betänkanden., 143 målets afgörande varit af skiljagtige tankar. Stockholm den 18 November 1823, Utdrag af protocollet, hållet hos Rikets Högloft. Stånders Stats Utskott vid den Lagtima Riks dagen i Stockholm den 2 itta November 1823. Emot detta Beslut reserverade sig Herr Friherre Hjerta, hvarvid Herr Friherren anförde: "Högloft Afdelningens upplåste Förslag till Betänkande uttrycker till alla delar min enskilda öfvertygelse i förevarande mål. Detta Förslag och det Beslut som genom Hoglofl.
Anckarsvärd sjelf på detta rum uppträda för att förfäkta och utveckla ett förslag, som han för 14 år sedan offenlli gen och vid sidan af en annan man i tryck såsom författare utgifvit. Vid förra riksdagen, mine Hrr, var det antingen af orsaker, "sorn den ädle Grefven sjelf täcktes förklara, om han linner nödigt, eller ock, såsom jag uppfattat det, af en öfverdrifven böjlighet för andras mening, som han icke vidhöll eller fullföljde detta sitt förslag. Följden af denna eftergifvenhet hos författaren har varit den, att det förslag, för hvilket han sjelf icke ansåg det löna mödan att strida, nästan alldeles varit under dessa 14 åren öfverlemnadt åt glömskan. Det förekom uti en tid, då ännu ide'en allmän valrätt var så ny och begreppen om möjligheten att undvara Riksstånd och bortkasta en onaturlig indelning af folket i politiska classer, samt såmedelst åstadkomma och vinna en ny representation, var så litet känd, att mängden af dem, som läste förslaget, hvarken kände behofvet af förändring eller förstod dess grunder. Ytlige granskare och folkfrihetens vedersakare hade således lätt spel att förkättra detsamma. Andlligen inträffade 1840 års riksdag. Under tiden hade så småningom begreppen om allmänna val utbildat sig inom nationen; men om sältet för alt realisera dem hade icke opinionen liktidigt utbildat sig bestämdt eller lika tydligt och fullständigt. Det var en ledamot här i går, som beklagade, att sammansättningen af Const.Utsk. vid förliden riksdag var så beskaffad, att den allmänna valprincipen fick en öfvervigt, som den värde talaren icke trodde alt den liade hos Svenska folket. Derom vill jag med honom eller någon annan nu icke strida; allt nog, jag tror det vara cn sats, som ganska väl kan försvaras, att begreppen om den allmänna valprincipen redan vid förliden riksdags början hade utbildat sig fullt ut lika mycket, som den uppskrämda ståndsprincipen sökt att sprida nya artificiella rötter.
Barnens J&amp; osor. Pris 1 kr. Om denna tidning har vi endast godt att saga. E n anmärkning vilja vi dock göra. Ar det lämpligt, att i barnens wlnamera~ upptaga karikatyrer af far, mor, farmor, guvernant, lärare m. fl:? c. Bilder lir sj ömanislahet. Ued bidrag af O: H; ': s:: i:., Frithiof Holmgren, Seth .von Konow, Richard DI. elander, K. R. Xyblom, Leijonsköld Osenstierna, Josef Roseniiis, Carl Smith in. fl. Ta.hika illustrationer. Pris l, % &amp; - igarlf. Sligra verklighetsbilder, tecknade för Sveriges ungdom af C. 0. xordet~sim, med lt53 bilder. Pris. Kart. P&amp; Bknghw. Af .Riclmd Jielnnder. Ofvlinimnda treme böcker hafvs kommit bokkomiten så sent tillhanda, att den ej ar i tillfiille .att yttra sig om deras innehgll. De vä.lkalida författarenamnen görs också all rekommendation öfverflödig. t INNEHALL. Sid. Esselde. Om brefkoiisteii och Fredrika Bremer soin brefskrifverska 3 E. C ... Eleonora Diise ... 13 Alzna I&lt;nutsort. Nornan 17 Littei atiw: M. C., Teckningar u r svenslia adelns familj elif i gamla hider af Ellen I+ ' ~ics 23 Svenska kvinnornas nationalförbund . 28 Litterära notiser . 29 Meddelanden fr&amp;n Fredrika-Bremer-Föilbundet ... . 31. % Attrtc6 Scmd.~trÖn~, Kvinnoarbete och kvinnolycka I .. L. Från Esseldes sista &amp; r PI. ' L-d, E t t och annat rörande sjukvgrd och sjuksköterskor .. PI. C .. F i h 1896 hys riksdag LitteriLra notiser ... Meddelanden fr %n Fredrika-Bremer-Forh~indet . Frhn skilda hall ..;.
Och då grips han av glädje själv, han går efter den gamla gitarren, stämmer den och sjunger en psalm, en sång om Guds kärlek. Frid går in i det smutsiga rummet, solstrålarna dansar på golvet, och han gråter, han gråter! Och far och mor, de förstår, å, de säger ingenting, frågar ingenting: de bara gläds tackar Gud att hans hjärta ännu är mottagligt och vekt, giv honom också Du till sist din eviga frid redan vet han ju hur fåfängt detta liv! Än en sång! Än en salig visa! Gud skall ha äran som givit vår son ett så gott hjärta, och en så härlig röst att prisa skaparen! Ty om de små pastillerna, om opium, som verkar så underbart befriande, vet de ingenting. Gud ske lov för den saken! Men det kommer en kväll när ruset släppt och när han inte törs öka dosen mer. Då går han inte ned, då sitter han däruppe i sitt skatbo och ruvar. Det kommer flera kvällar, likadana. Han har avsagt sig giftet på en månad, han vill ej dö av det ännu. När klockan slår tre på natten lägger han alla böckerna på en stol vid sängen. Men ännu har han ej mod att lägga sig. Nu tänker han ofta på den där drömmen han hade uppe på Terjes ateljé: “Inom ett år skall du slippa allt detta!“ Ja, väl, må det vara så, men han hade hellre velat få dagen bestämd. Enligt drömmen skall han ju ha tre månader kvar att leva om han dör just som tiden går ut, men han kan ju också dö innan! Han tvingar sig att skratta åt det, men han måste i alla fall tänka på det. En dröm är ju dock bara en dröm. En natt satt han vid bordet, vaggande kroppen fram och åter, stirrande på sina egna overksamma, vita händer. Efteråt kunde han ej minnas om han tänkt på något särskilt, det var väl som vanligt att alla hans gamla bekymmer, oron, det onda samvetet över hans egen overksamhet och allt annat även nu stod för honom, men mera som något stort och obestämt tyngande, ätande, brännande, utan att han därför grubblade över någon särskild sak. Klockan var omkring tolv, hela huset var dödstyst. Då fick han plötsligt en förnimmelse av oerhört lugn, nästan stelhet, och under några minuter satt han fullkomligt stilla, utan att egentligen tänka på något.
För år 1843 åter qvarstå af de uti Sammandragets 3:dje kolumner upptagna belopp, efter enahanda afräkning, uti Debet: endast Riksgälds-Kontoret tillkommande 2,554 R:dr 31 sk. 4 rst, leverering 12,041 R:dr 32 sk. samt återstoden af utgående balansen; men [Credit: ingående balansens återstod, den tillkomna balansen 167,626 R:dr 3 sk. 6 rst, samt leverering 12,041 R:dr 32 sk., efter afdrag af hvilken summa i Debet och Credit, grund-fondens räkning visar följande förhållande. Debet. Utgift: Återstoden af kapitaloch ränte-afbetalningar å Tackjerns-Bergslagerna, år 1810, lemnade lån (hvilket belopp, såsom tillhörande Riksgälds-Kontoret, af bokföringen bordt från början afskiljas från kapitalets tillgångar och Riksgälds-Kontoret tillgodocrediteras), till Riksgälds-Kontoret levererad 2,554:31. 4. Balans till påföljande ur: Uti ofvanstående Sammandrag upptagna 4,567,206: 34. — hvarifrån afräknas det till Statsregleringen hörande beloppet af restantier för flera år, utgörande . 680,641: 21. 1. — 8 — Credit. Balans från föregående året: Förhöjning uti det bokförda kapitalet genom intagning i Riks-Hufvudboken af Kongl. Fångvårdsstyrelsens öfriga kapital-tillgångar, som, i anseende till den sentidiga afslutningen af nämnde Styrelses hufvudbok, ej kunde intagas år 1842, . 167,626: 3. 6.
Och jag torde i detta afseende få fästa uppmärksamheten derå, att indragningar $kedt af Militairecorpsen, af ett helt Regempnte, hvarvid af Staten garanterade accord blifvit af hefälet erlagde, utan att detta befäl fått annan ersättning, än allenast åtta års lön, jemte öppen rätt att söka annan befordran, men ingalun da att tiligpdo beräkna någon lifstidspension. Detta har jjg velat anföra, såsom ett bevis, att def jpke är någon nödtvångslag, som bjuder Riksens Ständer, att åt Assi statret Conioirets alla Tjenste? fnan anslå expectancelöner eller pensioner. Den 3 Oda ber J. m. Herr Grejven och LandtMarskalken frågade, om Bidderskapet och Adeln ansåg StatsUtskottets betänkande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras» Hopades starka Ja, jemte några Nej. I anledning hvaraf Herr Grejven och Landt« Marskalken förklarade, att som, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, propositionen blifvit af Bidderskapet och Adeln bifallen. Herr von Hohenhausen, Michael, anförde skriftligen: (Se Bilagan Nio 3.) Lades på bordet. Föredrogs å nyo Statsoch Bevillningsutskottens den ao sistledne September under N.'o 488 afgifne, samt den 27 derpå fuljde eftermiddagen på berdet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga om alla Tullumgälders lirjViderande i Svenskt mynt. Friherre Cederström, Jacob samt Hans Excellence He<r Grejve Mörner, Adolph Göran, anhöllo, att berörde Utlåtande måtte ytterligare hvila på bordet till nästa plenum ; hvilken anhållan Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade icke kunna enligt 49 §. Riksdagsordningen för-, vägras.
I det lagförslag, som Utskottet nu framlägger till pröfning, har Utskottet sammanfattat de ämnen, som utgöra föremål för de lagstiftnings-åtgärder, hvilka Utskottet, i enlighet med ofvanstående redogörelse, anser sig böra förorda. Det leder nemligen till reda att, så vidt ske kan, i samma lag upptaga likartade ämnen, isynnerhet då de stå i det sammanhang, som ifrågaställda. I följd häraf får Utskottet vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer täcktes förklara: l:o att förslagen, angående upphörande af bördsrätten å landet ej kunna bifallas ; 2:o att yrkandet om upphafvande af frälserätts-egares rätt att lösa skatlejorden, då den sä/fes utom. börd, ej förtjena)' afseende; 3:o Lcuj-Utskottels Betänkande N:o 12. 9 8:0 att framställningen alt den nabo med g ifn a rätt alt i vissa fall lösa sald eller pantsatt fastighet i stad mätte upphöra ej eller kan bifallas: 4:o att förslagen angående inskränkning af den jord, sorn är underkastad börd och förändring af tid och sätt lill burdsrättens utöfning ej eller leda till lagstiftnin gens förändring i sådan syftning; och 5:o att Kongl. Maj:ts o/vanberörde Nådiga Proposition icke kan oförändrad antagas; men deremot G:o med anledning af samma Nådiga Proposition oell de angående bördsrätten å landet väckta motioner, för sin del besluta en författning i enlighet med följande: Förslag lill Förordning angående ändring af 6 kap. Jorda-Baiken och upphörande af bördsrätten i stad. § i.
Ilos fullmäglige måste naturligtvis till följd häraf ganska mycken tvekan vara rådande i afseende på rätta sättet lör ifråga\:de beräkning, som kunnat på så olika sätt uppställas och på mera än ett med goda skäl försvaras. Vid beräkningen togos nu i betraktande, bland annat, dels 18(10 års primitiva lån med 4A proc. ränta, dels den andel deraf, sorn blifvit af It. Stms Itank öfvertngen, dels ock premie-obligationerna. Genom uteslutande utur denna beräkning af hankens andel och af premie-obligationerne, — en åtgärd, dertill It. Sl:rs löreskrilt ganska väl skulle kunna hafva gilvit anledning, — hade laueziIfran kunnat blifva betydligt högre än hvartill den nu klef upptagen. Månne det dock varit för staten förmånligt alt framlägga en sådan hög ziffra, helst, på sätt jag tror mig kunna visa, det icke heller var behöflig!. På sätt fullmäglige, i svaret på revisions-anmärkningarne, redan anlydt, fanns här en faktor, som ej kunde tagas i beräkning, nemi. sältet för lånens amortering. 18G0 års lån amorteras nemi. medelst ullultning på bestämd lid, och hvar och en* för samma lån utgifven obligation skall, efter lörutgången (blottning, med sitt fulla kapitalbelopp inlrias. 18GI års lån skall deremot amorteras genom uppköp af obligationer, så länge dessa hålla sig under pari. Genom sisi berörde förfogande tror jag alt Iliksg.-Kont. boredt slaten en ganska stor fördel, ehuru densamma för närvarande icke kan till ziffran bestämmas. lin början till sådan amortering är redan gjord medelst inlösen af obligationer å 000,000 rJr elter 92å proc. Jag underställer edor pröfning, Mina Hrr, huru det skulle sett ut för allmänheten och finansmännen, om del. i en tid, då Sverige är tili en ganska stor materiel utveckling, nu för andra gången — 1855 var den första — skulle misslyckats att cihålla ett inhemskt statslån, och denna gång lill ett jemförelsevis ringare belopp.
Som af de 2,311,216 R:dr 41 sk. 5 r:st utaf Bankens behållna vinst, enligt 1839 års Hufvudbok, hvilka, jemlikt Rikets Ständers vid sistförflutna Riksdag fattade, uti 218 § mom. 2 af gällande Banko-Reglemente intagna, beslut, skolat från och med år 1841, under loppet af de följande fem åren, af Banken till Riksgälds Contoret utbetalas, ännu återstår en femtedel, eller 462,243 R;dr 18 sk. 1 r:st Banko, hvilka först vid innevarande års slut komma att till Riksgälds-Contoret levereras, har, med den förändring i redactionen af nyssnämnde § och morn., som af omförmälde förhållande är en följd, föreskrift blifvit i punkt 31 :o Fullmägtige iemnad, angående utbetalning till Riksgälds-Contoret af sistberörde summa. Enar Utskottet ansett nödigt, att, för bestämmandet af det, enligt Rikets Ständers vid innevarande Riksdag fattade beslut, Riksgälds-Contoret tillkommande belopp af Bankens vinst för nästlidet år, Fullmägtige böra upprätta vederbörlig Liqvidations-räkning, grundad på ett uppgjord t omslut af Bankens räkenskaper för nämnde år, har Utskottet uti punkt. 32:o, jemte meddelande af stadgande härom, föreskrifvit hvad, som vid upprättande af ifrågavarande omslut bör iagttagas. Bih. lill R. St.
Emketsmans asgäng eller befordran winner defiurom Stats Verket genom föreffrifne inne» hållningar altid nägon besparing af hwad i StatS» Jörsiaget är upfördt kill ärlig utbetalning. Om man gntagcr all af berörde lill indragning siälde Den 2i Deceinber. siälde sinn nr a allenast ^:de! ärligen kunde b.sva, ras genom asgäug och befordran, har derigenom ejler g:ne ärs förlopp i Stars »Cssian bliswir en ärlig be, hällning af omkring 61,500 R:dr, som äter under de j2 älerstaeiidr arén, an widare ökar sig med 20,500 N:dr hwarjc är.