Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans fönster, ty ljuset är ett villkor för att hans nya lockton är ej heller obehaglig, utan en ren, vacningen att själf förfärdiga » Möbler för dockfjädrar skola få samma klara färger som de ker flöjtton: tjuh, tjuh. skåpet », med illustrationer; » Lille David tacgamla. Domherrens praktfulla dräkt, hans tillgifvenhet kar sina vänner och välgörare »; «TankeöfSteglitsarne häcka i fångenskapen. Äfven kan för sin vårdare samt hans klokhet — ty domningsuppgifter »: pristäflan V I I I och lösning man para steglitsbanen med kanariehona, då ibland herren är ingen dum herre — göra honom till på pristäflan V I I med tio roliga och vackra vackra afkomlingar erhållas. Dessa bastarder äro ett särdeles behagligt sällskap åt människan. fruktsamma. Professor Nilsson berättar i sin fauna följande: böcker utdelade som pris; brefvexling mellan Man kan dressera steglitsen till att göra alle» Jag hade i något mer än 2 års tid en domde unga prenumeranterna själfva om akvarellhanda små konststycken, såsom att medels ett herre, som slutligen blef helt tam. Först satt målning, om att anlägga en frösamling, göra snöre men näbbet och klorna själf upphissa till han i bur, men fick sedan flyga fritt omkring i ett sig ett litet ämbar med föda eller vatten, att flyga par rum .. Efter en julhelg, då en julgran blifvit en lateroa magica, byta frimärken, lära espeut och åter vända tillbaka till handen, när man insatt i ena rummet, tog han där sitt stamhåll, rantospråket, spela sällskapsteater och göra ropar på honom, att sjunga, sittande på fingret och efterhand afplockade och förtärde han barren tablåer, företaga botaniserturer m. m. nyttigt och så vidare. af tre sådana granar, som efter hvarandra blefvo och underhällande; Prenumeranternas afdelning: Vid god vård uppnår steglitsen en hög ålder. insatta till honom; han afbröt äfven och förlärde » Hvad en broder kan göra för sina systrar »; Man har exempel på, alt en steglits lefvat i 18 år granspetsarna.
Den värde talaren har, jemte sina vänner, alltifrån början af discussioneu om detta vidlyftiga betänk., sökt att, så mycket i deras förmåga stått, utvidga alla möjliga grenar af Bankens låneoch creditivrörelse, och nu då vi kom ma till den sista punkten, söka de ytterligare genom en förändrad redaction af denna § ställa så till, att, ehuru dessa lånegrenar blifvit betydligt utvidgade emot hvad af R. St. vid sista riksdagen bestämdes, så skulle det oaktadt Fullmäktige icke äga rättighet att, då Bankens säkerhet sådant fordrade, i den ordning, som BancoUtsk. föreslagit, få återigen minska dessa lånegrenar. För min del får jag hembära BancoUtsk. min erkänsla för den, som mig synes, klokt beräknade försigtighet, hvarmed Utsk. å ena sidan trott sig böra gifva vika för det allmänna ropet om ökade tillgångar, men å andra sidan icke velat sätta realisationen på spel och göra myntvärdets upprätthållande endast till en död bokstaf. Utsk. har nemi. genom den 63 § velat lägga i Fullmäktiges händer att, i den ordning § föreskrifver, kunna, genom en i behofvets stund småningom skeende indragning af lånetillgångarne, göra Bankens förnämsta syftemål till en sanning. Lyckligtvis har denna § redan blifvit af 3 RiksSt. bifallen, och jag hoppas, att R. o. Ad. icke eller dertill skall vägra sin sanction. Striden å detta rum har under loppet af hela denna discussiou fortgått emellan, å ena sidan, dem som söka att på allt sätt utvidga lånetillgångarne, och å andra sidan dem, som till sitt förnämsta syftemål hafva realisationens upprätthållande och Bankens säkerhet. Jag tror, tvertemot Gr. Frölich och Gr. Horn, att R. o. Ad., långt ifrån alt inlägga någon ära genom ett afslag å denna §, skulle genom ett bifall inlägga så mycket mera ära, som detta utan tvifvel innebär det säkraste medlet att styrka vår realisation. Jag anhåller således vördsamt om Hr Gr. o. Landtm:s propos. till bifall å 63 §. Hr Rosenblad:
Herr Rosenblad: att Banco-Styrelsen måtte berättigas, vid förefallande behof, kunna utbyta större eller mindre del af Riksgälds-Contorels Obli gationer 4,40°>000 R.'dr mot andre på lämplige summor, hvarå räntan vore betalbar hvarje halfår, uppsagningsrätten, på samma sätt som hittills, Riksgälds-Contoret ensamt förbehållen och Riksgälds-Contorets Styrelse obetaget använda den stadgade amortissements-summan för de sålunda - Banco-Utsloltets Betänkande N:o 6. 9 lunda utbytte Obligalionerne antingen till att uppköpa utelöpande Obligationer eller derå 6 månader förut uppsäga ett motsvarande antal; att af Banken kunde, ulan skada för fullgörandet af dess Silfvervexling, drifvas nästan hvad slags Låne-rörelse, Credil-föihållandena kunde fordra, med förbehåll endast, att Styrelsen hvarken saknade förmåga eller mod att fullgöra sina åligganden och Banken tillätes, hvad redan år 1668 såsom vilkor förutsattes, sjelf låna, när så behöfdes; att Banco-Slyrelsen sålunda måtte, genom uttryckliga Lagbud, berättigas att, när det nödigt pröfvas, upptaga lån, icke på kortare lid än □ månader eller 2 månaders uppsägning, samt för öfrigt ställde antingen på viss ömsesidig eller ensamt Banken förbehållen uppsägelse, eller på bestämd förfallotid; alt ett minimum af 5 R:dr må utsättas för belåning af Guld och Silfver, och inga respilmånader för sådana panters utlösning medgifvas; att från och med år 1835 de ändringar måtte vidtagas i vanliga Discont-rörelsen på namn och med omsättningsrält, att minimum af nytt lån blifver 200
3250 Till iståndsättande af broar å den på Statens bekostnad anlagda väg genom Kopparbergs, Gefleborgs och Jemtlands Län, har Kongl. Majit äskat en summa af 2 4©o R:dr; och Utskottet, som tagit kännedom af Styrelsens för Vägoch Vattenbyggnader i ämnet afgifna yttrande, får, i enlighet med den Nådiga Propositionen, tillstyrka, att berörde 2,400 R:dr måtte för det afsedde ändamålet utaf Ri kets Ständer beviljas. 33:o I anledning af J. Olssons frän Gefleborgs Län i Bonde-Ståndet väckta, utaf Lars Larsson från samma Län understödda, motion om ett anslag för anläggandet af en ny väg, 2 5/&dels mil lång, frkn Grjtjebergsvägen till Bolde och Hamre bjär i Forssa socken, hvartill skulle erfordras *6 å 20,000 R:dr B:co, får Utskottet anföra, att, i händelse Kongl, Majit, efter vederbörandes hörande, i Nåder pröfvar ifrågavarande väganläggning vara af allmän nytta och för någon större ortens rörelse behöflig, tillgång för utgifterne dervid torde kunna beredas å det till sådane föremål af Utskottet här ofvan tillstyrkta anslag, hvadan hemställes, att motionen icke måtte till någon serskild åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda, 34io Till Utskottet har ifrån Bonde-Ståndet remitterats en af Måns Persson derstädes väckt motion, hvaruti framställes bebofvet af en bro vid Tranarp öfver Rönne å, emellan gästgifvaregårdarne Ö. Ljungby och Åstorp i Christianstads Län; och som menigheterne icke mägtade bekosta densamma, enär utgiften förmodades uppgå till 3o,ooo Rldr B:co , yrkade motionären, dels att undersökningar verkställas och kostnadsförslag upprättas, dels att Staten måtte, till arbetets fullbordande, bevilja «f3;del utaf summan såsom anslag, och i/3>del såsom lån. Bå, enligt 25 Cap. 8 §.
Den i Norrige nu qvarstående gruudskatten, eller jordeboksafgifterna, uppgick år 1857 till omkring 19,000 Specier eller |:dels procent af Statens samtliga inkomster, beräknade för samma år till 2,700,000 Specier. Tid och utrymme medgifva icke Utskottet att här, med all den utförlighet och omsorg, redogöra för andra länders grundskatteväsende, som ämnets vigt och en mera detaljerad pröfning af detsamma måhända hade kräft, men det anförda torde göra tillfyllest för att ådagalägga att, om äfven så beskaffade, på sjelfva jorden hvilande, skatter ännu i flera länder finnas qvar, likväl både uti England och Norrige dessa skatters inlösen medelst kapitalisering blifvit medgifven, utan att derigenom någon veterlig minskning eller osäkerhet uti dessa länders statsinkomster uppstått, likasom att, möjligen med undantag af Österrike, intet land gifves, der grundskatterna utgöra en så stor qvot af inkomsterna, som uti Sverige, hvilket lättast ådagalägges af följande från en Fransysk författare, M. Bloch, hemtade jemförelse öfver den andel, som ibland åtskilliga länders statsinkomster, utgöres af vid jorden fästade skattebidrag, nemligen: Uti Norrige för mera än § procent. » England omkring 2 o eller, med tillägg af de så kallade assessed taxes, utgående af fönster, åkdon, hundar m. m., omkring 4 procent. » Preussen 8 » » Frankrike 10 » och, tillika med den så kallade centime additionel, jemte personel utskylder samt afgifter för portar och fönster, nära 15 procent. j> Ryssland 11 » » Danmark 16^ » » Österrike 22 » och uti Sverige till nära 25 » 20 St ats-Ut skottet* Utlåtande N:o 121.
I fråga om beloppet af detta anslag, utvisar den af särskilde Revisorerne aflemnade uppgift å gamla ull-diskontfondens inkomster och utgifter för åren 1828 till och med 1848, att utgifterna, utan tillägg af skedde afskrifningar, efter en medelberäkning för de sednast förflutna 10 åren, årligen öfverstigit inkomsterna med 1329 R:dr 44 sk., och, efter enahanda beräkning för sednare hälften af nämde tid, med 1707 R:dr 36 sk. 10 rist Banko, och då härtill Iägges årliga räntan å fondens skuld till Manufaktur-diskonten, som för sista året uppgått till 4Ö2 R:dr 12 sk. 9 r:st, kan minst en summa af 2,000 Ridr årligen beräknas såsom erforderlig för betäckande af den årliga bristen. 3:o 1 afseende på Rikets Ständers Revisorers anmärkning, alt uti Norrköpings ullkontors kassaräkning för år 1847 funnits, såsom inköpspris för 5 famnar vea, afförda 23 R:dr 16 sk. Banko, ehuru den såsom verifikation bilagda räkning lyder å 35 Ridr samma mynt, har Redogöraren uti infordrad förklaring anfört: att berörde förhållande tillkommit genom en misskrifning till redogörarens egen förlust, och i följd deraf samt med kännedom om vedprisen i Norrköping icke synts hafva bordt till anmärkning föranleda.
Ständer få derför i underdånighet hemställa, om icke Eder Kongl Majit i Nåder, amilie taska» tillsätta #a JGynmitté i orten un - Underdåniga Skrifvelse,^ der Landshöfdingens Ordförande, bestående fou öfrigt af Bergmästaren och Ledamöter, hvilka ega allmänt förtroende samt hellst sådane, som äro kände för nit och insigt i Bergshandteringen. Denna Kommitté bör, i Riksens Ständers tanka, åligga: att gå i författning om verkställande af det beslut, Eder Kongl. Majit i detta hänseende NndigSt fattar: att vidtaga alla de serskilde åtgärder, som dermed ega sammanhang och hvartill locala tillfällen föranleda: att vid först blifvande Riksdag göra red.o för sitt uppdrag, afgifva berättelse oin alla omständigheter, som befordrat eller motverkat inrättningen, samt uppgifva förslag till de medel, som böra ytterligare användas för att i naturlig ordning lyckligen uppnå ändamålet. Såsom en nödig förberedelse till ledning för Kommitteradés åtgärder, utan hvilken förberedelse ingenting bör företagas, anse Riksens Ständer, att genom sakkunnige Män nogare, än som vid Kornmitterades resa kari ske, den strömfart undersökes, som på Lina och Angerå Elfvar blifvit föreslagen ända ifrån Gellivare till Öfver-Calix Kyrka, och möjligheten bestämmes af de deremellan befintliga forssars upprensande, till farbarhet för Båtar af 50 till och med 100 Skeppunds drägt, i sammanhang hvarmed kostnads-förslag så väl för tionna Strömfarts iståndsättning som för Sluss-byggnaden vid Rautakoski uppgöres. Nödiga medel härtill hafva Riksens Ständer trott kunna disponeras af anslagen till Strömrensningen i Norrland eller af medel under Nionde H ufvud-Titeln eller af hvilken annan Fond, Eder Kongl. Majit i Nåder finner Underdåniga Skrifvelser.
Rusthållares i Westmanlands Län., åtskillige, om befrielse från dagsverksskyldighet m. m. .. „ „ vid Cavalleri-Regementena, om befriel se från Trosspassevolance-afgiften. Se Trosspassevolance. Rusthållsoch Roteandelar, sammandragning af sådane som äro -spridda Svar på återremiss . Rusthålls-Regementena, angående sättet för ersättning af hästar och persedlar, som i krig gå förlorade ... Svar på återremiss Rustning och Rotering, angående lindring deri Se Hufvudtitel 4:de. Rustningsoch Roteringsbördan, angående föreslagna åtgärder till beredande af lindring deri. Se Landtförsvaret. Rustnings-hästar och persedlar, angående sättet för sädanes ersättande under krig. Se Rustliålls-Regementena. Ryska llandelslraktaten. Se Handelstraktat. Räby Räddningsanstalt för vanvårdade barn, om rättighet att derstädes inaccordera barn, som fallit fångvården till last , Rådstufvu-Rätt, angående ändring i bestämmelsen af lösen derstädes. Rån, om ändring i ansvaret derför Räddniagsanstaller för vanvårdade barn, om anslag till. Se Hufvudtitel 8:de. „ „ för vanartig ungdom, om anslag till inrättande af sådana Räkenskaper, Stats-Verkets, att de må omfatta samma tid som uppbördsåret Räkning å borgade varor. Se utborgning. Ränta, om ändring af lagens stadgande derom. Ränte) örsäkrings-anstalter, Se Lifiäntc m. fl. anstalter. Räntekammaren, Kongl., om afskrifning af en falsk assignation. Se Afskrifning. Ränteoch Tiondegifvare, om lindring i deras skyldigheter Räntevinsterne. Se Bankens. ra 5 N:o | Sid. Riks-Ståndens Beslut. Ridd. o. Adeln.
Den som bifaller all frågan om det livilande representationsförslaget företages i nästa vecka, röstar ja; den det ej vill, röstar nej; vinner nej, kommer med föredragningen af Const.Utsk:s betänk. N:o 2 att anstå till nästa riksdag. Dä befinnes ju Talmans - konklavens af Ilr Frih. o. Landtm, framställda förslag i ja-propos:n, och Frih. Tersmedens i nej-propos:n. Jag tillstyrker mina värda motståndare, att låta oss komma, ju förr ju heldre, till omröstning, ty jag tror ej att de vinna anhängare genom tidsutdrägt med afgörande!. Efter min tanke är det ett oriktigt bemödande att vilja hindra detta Stånd besluta efter godtfinnande. Sådant vore att vilja tvinga Ståndet ehuru del har rätt att åtnjuta sin frihet. Hr Printzensköld: Den af Gr. Ankarsvärd gjorda framställning grundar sig på en alldeles oriktig upfattniug af den sak, som nu är under behandling. Han torde erinra sig huruledes, i anledn. af Hr Frih. o. Landtnäs framställning om hvad som vid Talmanskonfcrencen sig tilldragit, Frih. Palmstjerna upsteg och gjorde framställning om icke Ståndet, när Coust.Utskrs betänk. N:o 2 förekommer och det sannolikt då kommer att bordläggas för andra gången, skulle fatta det beslut, alt den slutliga, eller hufvudföredragningen, skulle ske under loppet af nästa vecka. Det var således icke sjelfva Const.Utsk:s förslag, utan frågan när detsamma skall föredragas, som egentligen utgjorde föremål för Hr Frih. o. Landtnäs samt Frih. Palmstjernas framställningar, och det är den frågan som äger ett oskiljaktigt sammanhang med Frih. Tersmedens motion, om man så vill kalla hans framställning, hvilket dock är oegentligt, hvarföre jag också framdeles kommer att ådagalägga att den, icke är någon motion utan endast ett förslag hvaröfver Ståndet äger att genast besluta. Hr Dalman: Jag har misstagit mig, om, såsom Hr von Hartmansdorff förmenat, jag påstått, att Frih. Tersmedens motion skall före Const.-Utsk:s betänk.
Under en tilltagande jordens odling och folkstockens förökande skall, efterhand, fråga mer och 4 L*g~ s. Allm. Besv.- o. Oee.-Utsk. Ull. N.o ij.- ”mer förekomma om Säteriers och Frälse”hemmans sönderdelande, hvarpå Skåne ”företer exempel, der, på vissa ställen, ”klyfning af Frälsehemman redan gått nog ”långt; och då det i allmänhet ansetts nö”digt att bestämma vissa gränsor mot en ”för vida sträckt Hemmans-klyfning, samt ”Säterier, men i synnerhet Frälsehemman, •”vid de nu mera förändrade förhållanden ”i afseende på dessa Hemman, vidlåda be”tydljga allmänna skyldigheter och besvär, ”deraf det synes lika nödigt, att sådana ”Hemman icke öfver liöfvan sönderdelas, ”så bör ock förhållandet i denna del, hvad ”nämnde Hemman angår, till framtida rättelse regleras och samma Hemman äfven ”under de i allmänhet meddelade föreskrif”terne inbegripas; kunnandes, i Kongl. ”Majrts tanka, så mycket mindre någon ”skadlig följd, i afseende på Landets od”ling och befolkning, deraf uppstå, som, ”enligt ofvannämnda utfärdade Nådiga Förordning, tillåtelsen till afsöndring af jord ”från Frälsehemman blifvit än vidare ut”sträckt och bestämd, samt, rörande Säte”risamt Rå- och Rörs-hemman, redan ”eger rum och nu ytterligare skulle be”stämmas. Hvad Kongl. Maj:t likväl anser ”vara ännu vigtigare och nödvändigare, är ”inskränkningen i den, efter hvad ofvan”näinndt är, hittills begagnade utvägen, Lags. Allm. Eesv.- o. Oee.-Utsk. Uti. N.o i4- 5 ”att, utan all skatt, obehindradt afsöndra ”jord från Säteri-, Rå-* och Rörssamt In”sockne Frälsehemman, deraf de ostridigt ”skadliga följder uppstå, att större delen ”af Hemmanens egovälden kunna desamma ”frångå utan allt deltagande i Hemmanens ”onera, samt fullkomligen skattfria lägen■”heter i Landet uppkomma.
Utskottet ställda och till Fullmäktige inom behörig tid inlemnade ansökningar, nemligen: Banko-Fullmäktiges Berättelse. 3 l:o af Bankens samtlige Kommissarier, om ersättning för mistadt korsningsarfvode, genom indragning af skillingssedlarne å ofärgadt papper; 2:o af Bankens Brand-Chef, angående förhöjd hyresersättning; 3:o af Kommissarierna M. A. Munthe, R■ G. Murraij samt B. CRCarlquist, om ersättning för mistad inkomst af sedelskrifning, i följd af nämnde sedlars indragning; 4:o af åtskilige Tjenstemän, tillhörande 2:dra, 3:dje och 4:de tjenstegraderne, om enahanda ersättning; 3:o af Kassörerne, angående förhöjning i anslaget för missräkningar; 6:o af Kamercraren A. W. Wäsström, om förvandling till lön af ett på Indragnings-stat upptaget arfvode; 7:o af Vaktmästaren J. A. Asp, om löneförhöjning ; 8:o af äldre Kammardrängarne G. Dahlgren och J. Andersson, om ersättning för mistad inkomst genom hvilstämplingens upphörande; samt 9:o af Bankens yngre Kammardrängar om d:o d:o, komma serskildta utlåtanden, alt till Höglofl. Utskottet afgifvas. § 6.
Ack, om jag nog lifligt kunde öppna för ert öga denna eviga helgedom – hvilket ljus! hvilken outtömlig vällust! Nej! jorden har ingenting lyckligare, än den Vise. Alexander, Carl (säga någre) voro sjelfva – Villdjur. Icke orätt! ehuru visserligen de ädlaste villdjur jorden ägt. Men den Vise andas Guds lif. D. 4 Juni. På hvilket fält Du har infört mig, förträfflige vän! ”Rätta synpunkten af Verlden”! som Tänkarne i femtio sekler hafva sökt. Men Philosophien har inga förbudna läror; inga mysterier, som man bör se med tillslutna ögon. Naturen ropar: öppna dem för Ljuset och Sällheten! Näktergalen är den melodiösaste af alla sjungande varelser, ropar med förtjusning ett kreatur, hvars öra är gjordt för dessa modulationer. Ett annat kan finna honom olidelig, och ugglans läte fullt af en djup och hänryckande ömhet. Tusende nya sinnen skulle skapa tusende nya harmonier och lidanden. Allt för Kreaturet är Hänförelser (Relationer); och efter dessa dömmer den svage tänkaren om Verlden. Fjettrad vid den trånga och mörka synpunkten af sitt Sjelf, smittar han Naturen med sin litenhet, dödhet, oförmåga. D. 5 Juni, en timma efter solens uppgång, i trägården. Jag återkommer från en liten glad kringströfning: från Naturdyrkarens oskyldiga nöje. O, hvad jag behöfver Dig! Kom snart! – Innan Augusti fly blomstren, och Gud talar icke mer i så sköna och tjusningsfulla uttryck till våra sinnen. O kom, att med mig njuta dem! Huru länge har du mig? Ädle beundrare af ett stoft, som glänser några ögonblick: kom, innan det försvinner! Kanske skall ej en dess minsta stråle hinna till kommande slägter. Åtnjut då Du det förgående, skimrande ljuset! Och låt det hafva lefvat för någon! Att se Naturen full af brott och fördömelse – det är att se henne genom giftiga töcken. Det gifves i Naturen enskildare, oss ej angående gudomligheter.
Ofvanstående § är af Ridderskapet och Adeln bifallen med den förändring, alt slutorden i 2:dru momentet: »den, sorn för det allmänna är förmånligast», 38 Bevillnings-Utskollets Utlåtande M 54. utbytts mot orden: »den, sorn länder lill den skattskyldiges förmån»; och hur Borgare-Ståndet återremitterat §:n, i anledning af gjord framställning om enahanda förändring härutinnan, som den Ridderskapet och Adeln sålunda beslutat. Presteoch Bonde-Stånden hafva bifallit §:n, dervid dock Preste-Ståndet beslutat, att omröstningen borde »ske med slutna sedlar.» Utskottet, som anser sig sakna anledning att sitt afgifna förslag frånträda, hemställer, att detsamma måtte varda utan förändring gilladt. § 67. Ridderskapet och Adeln har beslutat, att förenämnde § skulle erhålla följande lydelse: »Konungens Befallningshafvande eger att, för upplysningars meddelande, till Pröfningskommittéer) inkalla en eller liera af ordföranderne i Bevillnings-beredningarna. » Som likväl Utskottets förslag blifvit af de öfriga tre Riks-Stånden gilladt och sålunda utgör Rikets Ständers beslut, har Utskottet endast skolat sådant anmäla. § 71 Utskottets i denna § framställda förslag, att besvär öfver Pröfnings-kommittés beslut icke må anföras, har blifvit bifallet endast af Borgare-Ståndet, men återremitteradt af Presteoch Bonde-Stånden samt afslaget af Ridderskapet och Adeln, som beslutat att, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad uti § 122 af nu gällande Bevillnings-förordning finnes stadgadt, rätt att öfverklaga Pröfnings-kommittés beslut fortfarande skulle medgifvas; och har sistbemälda Riks-Stånd anmodat Utkottet att uppgöra och inkomma med förslag till ny, med sagda beslut öfverensstämmande redaktion af ifrågavarande §.
Hvad det andra universitetet beträffar, kan jag visserligen icke, alldenstund jag ej der varit åsynavittne, med samma säkerhet sorn hvad universitetet i Upsala angår, yttra mig öfver förhållandet, men har icke den minsta anledn. alt betvifla uppgifterna äfven i afseende derå. I följd häraf anhåller jag att få förena mig med de talare, som redan yttrat sig, och utber mig att StatsUtsk. mätte taga denna 17 IJ. 54 4^6 Den 28 November f. m. punkt i något närmare öfvervägande såsom ett bevis på det uppriktiga intresse förden vettenskapliga bildningens befrämjande, hvilket jag trott mig vid denna riksdag lios StalsUtsk. förmärka. Hr Lagerhjelm, Pehl’: Ständerne hafva redan vid denna riksdag genom förstärkta SlatsUtsk. gjort anslag till universiteten med betydliga belopp, lika hedrande för Ständerna, som vittnande om deras omsorg för universiteten. Hvad angår afslaget i denna första punkt, så är jag öfvertygad derom, att hade, vid öfverläggningen af det ämne som i denna punkt afhandlas, Utsk. haft de medel, som nu förefinnas, så hade ej ett sådant afslag följt; men jag hoppas derföre, att StalsUtsk. täckes taga denna angelägna sak i närmare öfvervägande och föreslå Ständerna alt bevilja, icke allenast hvad K. M. begärt, utan hvad universiteten äskat. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Jag anhåller att i första rummet få tillägga några ord till hvad åtskillige talare yttrat rör:de anslaget till universiteten. Det lär vara allmänt kändt, att det s. k. astronomiska observatorium i Upsala är i yttersta förfall. Ett chemiskt laboratorium och en anatomisk lärosal kan man, i brist på annan local, inreda i enskildt hus, men så är icke förhållandet med ett astronomiskt observatorium. Den som ser i hvad skick Upsala observatorium sig befinner, kan icke föreställa sig att han vistas i ett civiliseradt land Astronomien är den äldsta bland alla vettenskaper, och har i årtusenden utgjort förnamsta profvet på nationernas vettenskapliga bildning.