Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ad. afsloge den del af detta betänk., hvaruti en und. anhållan hos K. M. om upphäfvande af K. brefven d. 9 April 1S05 och d. 6 Nov. 1822 blifvit tillstyrkt. Ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter II. Ex. lillkännagaf, alt härvid ja öfverröstal nej. Uppå sedermera framställd propos. biföll R. o. Ad. den del af ifrägavar. betänk., som innehåller hemställan, alt det väckta förslaget om upphäfvande af förbudet emot svedjande inom bergslag mätte lemnäs utan afseende. Föredrogos ånyo och lades till haudlingarne Lagsamt Allm. 7 II. 41 322 Den 12 Februari. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns nedannämnde d. 8 dennes f. m. pa boidet lagde mern. och utlåt.: N:o 28, i anledn. af återremiss utaf betänk. N-.o 8, rör:de väckt fråga om ändring i K. br. d. 5 Febr. 1808, samt Kammarcoll. derpå grundade kungör, d. 29 i samma månad, ang-.de besittningsrätt till kronohemman; och N:o 29, i anledn. af gjorde anmärkmr vid Utsk:ns betänk. N:o 4 öfver väckt motion om förtydligande af föhfattningarne rör:de snöplogning. Föredrogs Frih. Cederströms, Jacob, d. 8 dennes e. m. på bordet lagda yrkande, al t hans reservation emot R. o. Ad:s samma dag fattade beslut, alt till K. M. ingå med en und. skrifvelse, ang-.de R. o. Ad;s bibehållande vid dess gamla arfsoch giftorätt, mätte få åtfölja berörde-und. skrifvelse.
Vid föregående riksdagar har föredragnin gen af Rctänk:n af sådant omfång sorn det ifrågav:de, och der förslaget innefattar flera §§, skett punktvis. R. o. Ad. bar då tillerkänt Utsk:t rätt att, derest, i anledning af de beslutade återremisserna, Utsk:t komme att företaga förändringar, sorn kunde föranleda jemkning i de af Stånden godkända §§, sådana ändringar tillstyrka. 44 Sen 3 Juui e. m. Jas: hemställer således, att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. till It. o. Ad. om samina föredragningssätt äfven vid denna öfverläggning, samt om enahanda rättighet för Utslot att vidtaga af behofvet påkallade förändringar i redan godkända §§. ITr Gr. o. Landtm, förmälte, att Gr. Mörner hade föreslagit, dels att det nn föredragna Betänk:t skulle punktvis företagas till afgörande, med iakttagande deraf, att i sammanhang med de hemställande!) i Relänk:l, som hade föranledt till föreslagne ändringar i vissa §§ af Revilln.-Stadgan, dessa §§:rs text skulle förekomma till pröfning, dels ock att R. o. Ad. skulle besluta, alt lör den händelse en del af §§:ne i förslaget hifölles, men en annan del återremitterades, Utsk:t skulle ega öppen rätt att vid förslagets lörnvade granskning föreslå de jernkningar i redaktionen af de godkände §§:ne, hvilka kunde finnas hehöflige till följd af de förändringar, sorn de återremitterade §§:ne torde komma att undergå; hvarefter IIr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. bifölle hvad sålunda föreslagits. Ropades ja. Härefter föredrogos: Ulskds hemställanden å sid. 5 och 7. Bilöllos. Utsk:ts hemställan å sid. 8 i anledning af Gr. Hamiltons, Malcolm Walter, och Frih. Sprengtporten, Jacob Wilhelm, motioner. Gr. Hamilton, Malcolm Walter: Jag har i min motion föreslagit, alt R.
Hon skulle icke hafva blifvit hälften så förskräckt, om hon trampat på en orm, hvilken sparade henne i dag, likväl för att bita henne i morgon. Det blef ingenting nämdt om denna händelse för gamle Lönner: Magda ville icke oroa honom. Två slags gnabb. Fjorton dagar förflöto. Gottlieb hade längesedan gjort sitt inträde i det lilla röda huset i dalen. Det föll ingen in att i honom se någon farlig person. Magda, som hade sin finhet i blicken, märkte ganska väl att han kom för Nannys skull; men derjemte märkte hon att han ej var den som skulle kunna bedraga den stackars flickan. Längre gick ej Magda, ty hon befarade icke att Nannys hjerta komme att fästa sig vid den, som icke begärde det sådan kärlek hörde ej till Magdas principer, och hon trodde att Nanny kände såsom hon. Och nog såg det äfven så ut. Aldrig kunde väl tvenne unga personer umgås otvungnare än Nanny och Gottlieb. Det är visserligen sant att Nanny inom det korta loppet af två veckor blef så vacker att man knappt kände igen henne: det var den jemna, friska ungdomsglädjen som slog ut sina knoppar på Nannys kinder. Och visserligen var det äfven sant att den unge mannen mer än en gång skrattande sade till henne: "Det var en riktig lycka att vi på förhand gjorde vår öfverenskommelse, ty annars, besitta mig jag vet hur det gått du blir allt sötare för hvar dag, mamsell Nanny!" Men med allt detta märktes likväl hvarken rodnad, förvirring eller hemlig harm, då någon kom till dem nervid källan. Det var alltjemt vid denna kära plats som de hade sina möten. Der undervisade Gottlieb Nanny huru hon skulle ta de första ackorden på gitarren, och hon lärde med förvånande lätthet. Snart sjöng hon äfven sina små visor till de aldra galantaste gitarrknäppningar. Gottlieb var stolt och förtjust öfver sitt verk, hvilket ej kostat honom någon möda, och ej mindre stolt var han öfver sin discipels förmåga att begripa hvad poeterna genom honom förkunnade henne.
Jag förenar mig så mycket heldre med Herr Munck af Rosenschöld, som det skulle tjena till intet om Ridderskapet och Adeln förenade sig med PresleStåndet, ty Borgareoch BondeStåndcn hafva afgjort saken annorlunda, och den skulle då förfalla, hvilket vore skadligt. io6 Den 8 Mars e. m. Herr af Billbergh: Intet annat än jag vet var inbjudningen till samtelige RiksSlånden, och i det fallet kan man ej reta hvad svar PresteStåndet får från Borgareoch BondeStånden. Uppå framstäld proposition beslöt Ridderskapet och Adeln, att uti den gjorde inbjudningen icke instämma. Upplästes till justering ExpeditionsUtskottets förslag N:o 41* till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om CurhusAfgiftens fortfarande. Herr af Billbergh„ Juhan Petter: Jag är aldeles ieke i tillfälle nu, att jemföra huruvida denna Expedition Öfverensstämmer med det fattade beslutet; men hvad jag finner, är, att såsom svar på Konungens proposition att Barmhertighetsverk skulle vara befriade från Bevillning säges, att all jord skall draga Bevillning. Men som der ingenting slår om capitaler, kunde deraf dragas den slutsatts, att de äro befriade, hvilket likväl icke öfverensstämmer med BevillningsFörordningen. Del torde således finnas nödigt, att uttrycken i beslutet öfverensstämma med framställningen i den Kongl., Propositionen. Friherre Cederström^ Jacob: Den värde ledamoten torde upplysa ur hvilket Betan - Den B Mars e. m. Lande det tillägget skulle liemtas, som han nämner; annars torde det vara klart, alt, då detta är en expedition, som skall grunda sig på Ståndens beslut, intet kan tilläggas. I händelse han ej kan visa, att något blifvit Uteglömdt, torde Expeditionen böra godkännas; i BevillningsFörordningen stadgas för öfrigt om sjelfva saken. Herr Hjerta_, Gustaf:
Af herr Bergman, hvilken anhållit, att Chalmerska slöjdskolan i Götheborg mätte från och med innevarande års början erhålla ett med 3,000 R:dr ökadt årligt anslag, så att hela anslagssumman uppginge till det ursprungligen vid 1834 års riksdag begärda belopp 7,000 R:dr; för hvilket afseende blifvit andraget, att, i mån af skolans ständigt fortgående utvidgning, läroämnenas större omfattning och lärarnes mer och rner ökade göromål, hade behofvet af större penningetillgång till årliga utgifter, till aflöningar, materialier, underhåll af byggnader, anskaffande och vidmakthållande af vetenskaplig materiel, kemiska laborationskostnader m. m. blifvit alltmer känbart; att för denna högre teknologiska läroanstalt erfordrades dessutom en förberedande eller elementar-afdelning, i hvilken äfven handtverksgesäller och lärlingar samt ynglingar med inskränktare förkunskaper om söndagarne före och efter gudstjensten, äfvensom på några hvardagsaftnar kunde erhålla undervisning i geometri, skrifoch ritkonst, historia, geografi m. m.; att en sådan skola hittills af slöjdföreningen i Götheborg blifvit genom enskilda bidrag bekostad, men hvilka snart torde upphöra och dermed sjelfva skolan, hvadan motionären hemställde, att utaf det af Kongl. Majit för tekniska elementarskolor äskade anslag 13,200 R:dr, en mindre del 3,000 R:dr beviljades Chalmerska slöjdskolan för inrättandet af en förberedande afdelning eller söndagsoch aftonskola. 3:o.
Af återstoden uttagas genom lottning de, som skola utgöra infanteriets stam; de återstående blifva infanteriets bevärings-rekryter. Frivilligt byte emellan stamoch bevärings-soldater kan få ega rum, under iakttagande af de vilkor, som för inträde i ena eller andra vapnet äro föreskrifna. Fullkomlig befrielse från beväringspligten genom legning är förbjuden. De af beväringen, som ingå i stammen, äro förbundne till ständig tjenstgöring i 6 år, med undantag af permitteringsticlerna. Det öfriga beväringsmanskapet tjenstgör första året 21 dagar, andra året 14 dagar och tredje året äfven 14 dagar, men befrias från tjenstgöring de återstående trenne åren, under hvilka det i rullorne qvarstår. Kavalleriets gensd’arme-sqvadroner rekryteras af sådant manskap, som med utmärkelse tjent 1 år vid dragonerne. Gardet rekryteras med sådant manskap, som förut vid linien med utmärkelse tjent minst 4 år. Då armeen sättes på krigsfot, skola 2:dra och 3:dje beväringsklasserne genast ingå i tjenstgöring. Afgång inom armeen ersättes på det sätt, att först 6:te, sedermera 5:te och sist 4:de klassen ingår i tjenstgöring. Först derefter inträder l:sta klassen, eller bevärings-rekryterne, i armeens leder. Befordringssätt. I afseende härå äro åtskillige bestämmelser gifnc. ti Stainsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Vlsk. Betänkande, iY.'o iS. Utredning och Tross: Allt hvad som tillhör armeens allmänna utredning och tross, anskaffas och bekostas af Kronan, der så ske kan, efter bestämd brukningstid. aflöning: Beräknas per dag; minskas för befäl med en tredjedel under permittering och med en fjetdedel under vistande på sjukhus. För trupp och vederlikar upphör den helt och hållet, så väl under nyssnämnde förhållanden, som under arrestering. Aflöningen för manskapet är, portionen oberäknad: Vid gardet: för korporal
De,. stär lungre fram i momentet: ”samt att för öfrigt åt en livar, som del åstundar, halla prot. tillhanda, för att deraf taga afskrift, hvilken af ordform till riktigheten bestyrkes.” Jag har ingenting emot att här införa det af Gr. Taube föreslagna tillägget, så att det kommer att heta; '"hvilken af ordform utan lösen till riktigheten bestyrkes;” men alt på förra stället införa dessa ord, så alt det skulle åligga pastor att, när helst så äskades, utan lösen afskrifva prot., later sig icke göra. Gr. Taube: Jag kan icke finna, att pastors besvär skulle blifva större än det hittills varit, då redan uti 1817 års förordn. är stadgadt, att det åligger pastor att utan lösen meddela utdrag af prot. åt den församlingens ledamot, hvilken om verkställighet af sockenstämmobeslut föranstalta bör. Sockennämnden är icke annat än en delegation af församlingen, hvars åliggande det är att verkställa fattade beslut; men så vidt jag vet, finnes intet stadgande, sorn föreskrifva', att sockennämnden skall hafva besväret alt laga afskrift af sockenstämmoprotocollet. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer med Frih. Cederström deruti , att andra mom. måtte förblifva oförändradt intill orden: ”Till riktigheten bes t yrkes.” Om kyrkoherden skulle åläggas vidsträcktare skyldigheter än han har; så befarar jag, alt hans tid blefve för mycket upplagen, lill skada för de preslerliga förrättningarna. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om K. o. Ad. behagade oförändradi antaga Utsk:ns förslag lill 2 mora. i 9 §:n. Ropades ja och nej. Hr Landtm, yttrade, att, då propostn blifvit med både ja och nej besvarad, R. o. Ad. torde finna att propos. särskildt borde framställas på den del af mom;, som icke varit föremål för anmärkntr, och särskildt på den del, sorn varit föremål för sådana. Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o.
Brahes anmärkning emot mig får jag förklara, att jag bestämdt känner, att presidentslönen i KrigsCollrm, i fall någon sådan, hvilket jag icke betviflar, funnits, åtminstone icke af de sednaste utnämnda presidenterna uppburits. I anledn. af Hr v. Hartmansdorffs yttrande, som skulle det ifrågavar. anslaget vara behöfligt för vårt försvar, får jag förklara, det jag tror, att man bättre försvarar folket, då man afvärjer, än då man tilIstädjer onödiga löneförhöjningar. För öfrigt har jag redan på förhand reserverat mig emot R. o. Ad:s blifvande beslut. Då jag kastar ögonen omkring mig och dessutom någorlunda känner huset, finner jag ganska väl, att det icke är värdt att spjerna mot udden. Jag hoppas emedlertid, att ju mera R. o. Ad. beviljar, desto mindre kommer statsverket att verkligen erhålla. Gr. Horn: Äfven jag kastar ögonen omkring mig och ser blott tjenstemän; men då jag icke äger rättighet att bedöma dessa annorlunda, än jag tror mig i deras ställning sjelf hafva handlat, är jag öfvertygad, att de sätta landets nytta i första rummet och eget skråinteresse i det andra. Jag tror derföre, att om ett ändamålsenligt reformförslag framlades, skulle majoriteten, utan att handla hvarken emot sin pligt eller sitt interesse, kunna biträda detsamma. Då, hvad denna fråga särskildt beträffar, en president lärer erfordras i KrigsColhm, så länge det existerar så organiseradt som nu, föreslår jag, att ett arfvode må beviljas för till den tjenstförrättande presidenten, så länge han i sådan befattning fortfar. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla mom. lit. a) i lista punkten af StatsUtskis utlåt. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Dalman begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande voter:spropos:n. Den, som bifaller mom. lit. o) i usta punkten af StatsUtskts utlåt. N:o 81, voterar ia; den det ej vill, voterar nei;.
De båda husen, han-eger, ett äldre och ett yngre, äro, såsom vi känna, belägna mellan Skeppsbron och Jerntorget, med smala och mörka gränder på ömse sidor. Dessa hus få icke sammanbyggas så, att de stänga den mellanlöpande gränden. Derföre äro de, i deras närv:de beskaffenhet, icke tjenliga för Bankens rörelse. Om hon skolat göras vederbörligen beqväm både för allmänheten och verket, hade man bordt anskaffa ett nytt hus. Fråga derom har också, vid denna Riksdag, varit vackt, men har, genom afslag hos Presteoch BondeStånden, förfallit. Vill man, med de gamla husens bibehållande, ändra Bankens organisation: så återstår icke annat, än hvad som blifvit föreslaget, nemi. att ändra det yngre Bankohusets inredning, så att man någorlunda skulle komma till rälta Den 14 Oktober e. m. 229 nied den förbättring, sorn nu är i fråga. Men om det sker, skulle dock vexlingen komma att fortfara i bottenvåningen, samt penningars insättning och tillagning verkställas 2 trappor upp i det ena huset och utlåningen dels 2, dels 3 trappor upp i det äldre huset, och den utlåningen, som är störst, nemi. Diskonten, skulle förblifva öfverst. Om en sådan ändring införes, kan hon likväl icke i längden fortfara, ty det är klart, att i samma mån fortskaffningsmedlen för varor och underrättelser genom ångbåtar, telegrafer och jervägar blifva skyndsammare, i lika mån är det nödigt, att penninge-omsältningen jemväl sker hastigare i rikets Bank. Då måste allmänheten finna sig obelåten med de dröjsmål, som, i följd af lokalen, upkomma, och man föranlåtes förskaffa sig ett nytt syftesenligt hus. Men denna tid har man icke velat afbida, utan försöka det omöjliga, om jag så må säga. Banko-Styrelsen har i detta hänseende bordt upgöra förslag, och en af hennes ledamöter, hvilken, såsom bekant är, eger vidsträckta kunskaper och ett stort nit i bankfrågor, har, med biträde af dertill utsedde kommissarier, upgjort ett förslag. Men när man ser, till hvilket slut desse
Brattström bort i cassan contant innehafvar För Artillerie-Departementets räkning,dels af Utrednings-Departementet anordnade, och derifrån af Brattström uppburne, men i Banken ej insatte medel» dels till. honom assigoerade medel för inlösen af utfärdade anordningar» som vid inventerings-tillfället funnos vara oliqviderade» dels ock arne dagar före balancens upptäckt influtne medel för såld t krut m. m» till ett sammanräknadt belopp af . Rrdr 24,996125. —- samt för Utrednings-Departementet, dels tilt förefallande daglige mindre utgifter innestående, dels till anordningars inlösande assignerade medel 5» och att följäkteligen» då derifrån afdrages ofvanberörde tillgång ... Hvaraf och sedan nämnde 2,55a Rrdr 8 rst» blifvit af den tillförordnade Casseuren i Banken för Artillerie-Departementets räkning insatte» nämnde Departement skulle ega att fordra » » Rrdr 22,44 24. 4* och Utrednings-Departementet » . 47®* 4.3* 5..
Och anser jag mig således äfven i denna del böra underdånigst tillstyrka bifall till Statskontorets förslag, dock under iakttagande, att, likasom för Tull-styrelsen egt rum, såsom löner för 2:dra och 3:dje graderna endast uppföras, för den förra 1000 och för den sednare 1,600 r:dr, och fyllnaden anvisas såsom arfvoden. På sätt Stats-kontorets underdåniga betänkande upplyser, utgöra de aflöningsanslag, ljuspenningarne inberäknade, som under serskilda titlar för närvarande årligen utgå för Stats-kontorets personal, ett belopp af 47,078 r:dr, hvartill komma, dels åtskilliga arfvoden, som för ärendenas gång måste anvisas, dels ett arfvode som fortfarande åtnjutes af den förut vid Kansli-styrelsen anställde tjensteman, hvilken handlägger de till Verket öfverflyttade ärenden rörande Lappmarks Ecklesiastik-verk, som vid hans afgång skulle komma att af den å Stat uppförde personal öfvertagas, hvilka alla serskilda utgifter beräknats till 2,575 r:dr 16 sk.; så att samtlige utgifterne för Stals-kontoret för närvarande utgöra 49,653 r:dr 16 sk. Då den föreslagna nya Staten uppgår till 46,170 r:dr 32 sk., skulle således, i följd af den nya regleringen, en årlig besparing uppkomma af 3,482 r:dr 32 sk. Banko, men Embetsverket ändock erhålla en sådan organisation, att dess ärenden kunna med noggrannhet och drift behandlas samt tjenstemännen beredas skälig utkomst; och komme nämnde besparing att ytterligare ökas, om, genom framdeles skeende förändring med Presidents-embetet, förminskning i aflöningsanslaget skulle kunna uppstå. Om den föreslagna Slaten vinner Eders Kongl. Maj:ts Nådiga bifall, synes ordningen fordra, att hela beloppet varder såsom aflönings-anslag å Riks-staten upptagit och att således hvad för närvarande under särskilda rubriker utgår, blifver sammanfördt.
De förändringar åter, som Rikets penningeverk måste undergå, på det att här ofvan intagne villkor måtte uppfyllas, nemi. att Mynt-ut ställ ning endast må eg a rum uppå pantsatte elter försällde varor, men på dem till ett, endast af (Jontroll och Säkerhet begränsadt belopp, komma nu i ordningen att betragtas. Vexel-Banqueri, hvars idé är en oafbruten inoch utvexling af Guld-, Silfveroch koppar-mynt emot Banco-sedlar, har, efter 1821 års Bokslut och här ofvan intagne förslag om Riksgälds-sedelstockens öfvertagande af Banquen, följande sedelmassa att i värde upprätthålla: Bancosedlar 26,027,428: 13. 1. Riksgälds-sedl. - 3,751,207: 23. •—• Deremot fanns i Banquens hvalf efter samma Bokslut Silfver 4,821,388: 37. 4. som å 128 sk. rendera 3,214,259: 8-n-, och Koppar 80,605: 27* 2. 12,937,642:14.9. d. v. s. att reela fonden förhåller sig till sedelstocken, såsom 43 till 99. Den till Utskotten från Bänquen meddelade uppgift i detta hänseende utvisar, att Banquen förmått upp - Statsoch Banco-U t skottens Utlätanden. clxiii rälthålla Sedlarnes värde under vida ofördelaktigare förhalland?. Men då allmänna omdömet angående Banquerts stallning icke hunnit beredas medelst dess offentliggörande; då misstroende eger rum angående beståndet af B. H. Ständers beslut och K. H. Stander kunna, utan att Kongl.
R:dr uppkomme, torde svårligen Länsmännen kunna blifva belåtna efter den förändrade -ställning, hvari de skulle försättas genom öfvertagande jemväl af de åligganden, som nu tillhöra Kronofogdarne, af hvilka tjenstemän hvardera föreslagits till en aflöning af 4,500 R:dr och bör dessutom härvid tagas i beräkning, att ökad aflöning såväl för Häradsskrifvare som för nya tjenstemän vid Läns-styrelsema blefve i följd af den föreslagna förändringen både af beliofvet och billighet påkallad.® Hvad sålunda i detta ämne förekommit har Utskottet tagit i öfvervägande; och då någon väsendtlig förändring i de förhållanden, hvarpå ofvan intagna yttrande grundades, icke inträd t derigenom att Länsmännen erhållit något högre aflöning än i detsamma beräknades, men deremot någon besparing för Stats-verket med det nu framställda förslaget desto mindre synes vara ens åsyftad, som motionären förklarat hans mening vore, det Kronofogdarnes löner beräknade efter deras numera förhöjda belopp, borde användas till förbättring i Länsmännens aflöning, samt följaktligen de öfriga löneförhöjningar, äfvensom nya löner, hvilka komme att genom förslagets verkställande blifva behöfliga, skulle betunga Statsverket med nya utgifter, hemställer Utskottet att motionen icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 22 December 1859. 12 Allm. Bese.- och Ekon-Utskottets Betänkande N:o 9. Ank. till Exp.-Utsk. den 23 Dec. 1839, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande för utbredande af kännedom i skogshushållning samt i sättet för torf jords förädlande till brännmaleriel.
Widare häller jag före, att Torpare, Inhyseshjon och löst folk böra icke för ringa Taxeras, pä den grund, att ofta är denna Folk-clasi i bättre wilkor, än allmogen sjelf, och kunde leda till sjelfswäld om de icke draga nägon tunga i samhället; men om nägon af desin wid de smärre Mantals - Taxeringarne inom hwarje Socken, som jag tror mig böra projektera, befinnes sä fat. Den 2Z September. 921 fattig, att han ej kan betala , bör en sädan utan widare omgäng befrias. Deremot bör tjenstefolk, som egenkcligast hörer till Jordbruk och Näringar, lindrigast Tgxcras. Om Taxeringarne för detta ändamäl är min mening den, ätt de böra förrättas för hwarje Härad särskildt, pä de tider Landshöfdingarne dertill utsätta, af z:ne besutne Adelsmän, som wäjjas af de inom samma Härad boende Ridderskap och Adel, af g Prester, som pä manligt sätt af Consistorierne dertill förordnas, af Z i Häradet boende besutne Skänds-pcrsoner, som inom dem sjelfwa utwäljas, samt h af Bondc-Ständct som de sjelf» we utwälja.