Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vara antaget såsom ganska problematiskt, verkar förhållandet härmed, i hvil» ketdera fallet som helst, föga på förevar, behof, som icke destomindre qvarstår, lika grundadt nu, sorn vid sista riksdag, då ännu myntoch controll-verkets flyttning under K. Stats-cont. icke var ifrågaställd. Till närmare utredande deraf, 1 hvad mån göromålen i K. Stats-cont. blifvit ökade sedan dess nuvar. stat år 1824 fastställdes, får jag upplysa, att, efter hvad diarierna visa, utgjorde antalet af målen derförinnan i medeltal per år Trän 1820 till och med år 182$ en nummer af 4,4^7" 1826 i83o * 4,598. 836 i839 5,829. och alltså stigit i antal sedan år 1824 med 1,342 nummer per år. Häraf synes tillökningen 1 sin verklighet, och det bör allenast tilläggas, att ibland dessa mål de tillökade uro till betydlig del sådana, som angå den år i833 i verkställighet satta nya reglerm af arme'ens löningsstater och bestå i K. M:s nåd. remisser och rescripter, för handläggningen af hvilka ofta vidlyftiga frågor erfordrats den tillsatta fjerde statscommissarien, samt för öfrigt flera mål af invecklad beskaffenhet, ronde uppbördsoch räkenskapsverkets behöriga haudhafvande. Genom nämnde ledamots tillsättande, är den af honom innehafvande secret.lönell medtagen och tillgång saknas för ej mindre secreterares än de derjemte behöflige en notaries, en canccllists och 2:ne katnmarskrifvares aflönande. Det blifver vid detta förhållande ihgalunda verkstälIbart, att embetsverkets åligganden kunna, såsom vederbör, uppfyllas utan anslående af de äskade beloppen för tillökad personal, enär det arfvode af blott 4t>o r:dr, som för secret.tjenstens förrättande i nåder beviljats af a:dra hufvudtitelns besparingar, blifvit af R.
Då denna enstämmighet måste anses innefatta ett ogillande af det genom Utskottets majoritet framlagda förslag, bör jag anmäla, såsom jag ock dertill är bemyndigad, att, Herrar Biskop Bring, Domprosten Björling och Doktor Schram, hvilka alla nu äro frånvarande, jemte mig äro reservanter emot. detta förslag. Hvad äter det öfriga af denna min reservation angår, eger jag icke rätt att an - Lag-Utskottets Utlåtande J\@ 57. 7 mäla någon af deni ined mig instämmande i större mån, än för sä vidt hvad jag haft äran anföra med deras åsigter sammanträffar.” af Riksdagsfullmägtigen Sven Rosenberg från Christianstads län: ”Jag har ej kunnat godkänna den princip, sorn ligger till-grund för förevarande Betänkande, emedan jag ej anser den öfverensstämma med det Evangelisk-lutherska lärobegreppet om församling eller menighet, enligt hvilket prestön icke är, såsom i Romersk-katolska kyrkan, ställd utom eller öfver församlingen utan utgör sjelf en del deraf. 1 följd af denna åsigt anser jag den omtalade bekännelsen böra ske inför icke blott prosten, utan äfven minst två representanter af församlingen.” Herr Lemchen och Riksdagsfullmägtigen, Paul Andersson hafva anmält det de uti ifrågavarande ärendes afgörande ej deltagit. Ank. till Exp.-Utsk. den 18 Sept. 1863, kl. 8 e. in. Utlåtande, i anledning af väckt motion om upphörande af den ännu gällande undanta:^-lagstiftning t afseende å brott, begångna af de vid Univers it eterna studerand e.. Sedan Rikets åren 1850 och 1851 församlade Ständer hos Kongl.
Alt lika litet som Staten kan och bör åtaga sig någon förbindelse att bereda arbetsförtjenst åt hvarje arbetslös som det fordrar, likaså riktigt, nödigt och rent menskligt är det också, att Staten, så vidt den kan, utan att såra principerna för sitt bestånd, söker underhjelpa den fattiges omsorg och sträfvan, att genom arbete sig ärligen försörja — d. v. s. med ett ord: ingen pligt, men dock ett bemödande å Statens sida att efter behof bereda arbetsförtjenst. Det är visserligen sannt, att når ett dylikt allmänt, större arbete upphör, så uppstår derigennm äfven en tillfällig förlägenhet. Men lika så visst synes det mig också, att dä detta arbete är af sådan art som det ifrågaställa, hvarigenom nya näringar, nya odlingar, med ett ord ett ökadt produktionslif otvifvelaktigt måste framkallas, så beredes i och med detsamma äfven för framtiden nya tillfällen till arbetsförtjenst och nya utvägar till försörjning, just i den ort der anläggnings-arbetet upphör, och detta gör Den 2!) Juli f. m. 305 gör efter min tanka att öfvergången med mindre svårighet reglerar sig, oell utan fara kan motses. Erfarenheten bestyrker äfven denna mening, ty nian någon sådan stor olägenhet oell våda som nu förespeglas, hafva ju åtskilliga andra allmänna arbeten blifvit utförda (till stor del genom enskifta arbetare) hvilka likväl icke efteråt lemnat lika mänga medel lill utkomst som detta. Man bör nemi. besinna, att utom och utöfver den tillökning i medlen till arbete och förtjenst, som medelbarligen mäste uppstå genom tillkomsten af en jernväg, så blir också omedelbarligen vid sjelfva jernvägen i och för dess bruk och tillsyn tillfälle för ganska mänga alt vinna sin bergning. Der behöfves ett betydligl antal tjenstemän; likaledes betjening vid stationerna, vaktare vid banan, handtverkare, arbetsfolk o. s. v., och mången sorn nu saknar utväg till sin försörjning skulle der kunna finna en sådan.
Jag begär ordet icke i afsigt alt förlänga öfverläggningen, utan endast för att af Hr Gr. o. Landtm, blifva upplyst, huruvida under den nu påstående öfverläggningen artikeln socker äfven är inbegripen. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att uti den nu föredragna delen af Utsk:s betänk, äfven brändt eller malet caffe funnes upptaget, men att dä R. o. Ad. förbehållit sig att serskildt pröfva artikeln caffesurrogat, som i 1845 års tulltaxa blifvit samraanfördt med brändt caffe, och orsaken hvarföre brändt caffe nu blifvit afskiljt från caffesurrogat varit den, att Utsk. ansett den sednare böra upplagas under cichorierot, Hr Landtm, haft för afsigt att hemställa, att nu endast införseltullen å caffe må blifva föremål för pröfning. Frih. Gylén baal: I anledn. af hvad Hr Rosenblad yttrat får jag upplysa, att smugglingen af caffe visserligen icke uppgått 304 Den 2 Juni e. m. till 100,000 få-, men den har dock icke varit obetydlig. Jag har trott att, då tullen på caffe är för hög, varan skulle insmugglas, och sannolikt har den hittills verkställde smugglingen uppgått till 70 ä 80,000 få. Jag kan icke bestrida Hr Rosenblads uppgift, att förtullningen å caffe blifvit ökad både i Stockholm och Götheborg. Vill man likväl skaffa Staten inkomster på bekostuad af moraliteten och att tullförsniUninegn må gå i bredd med statsinkomsterne, så har jag icke något deremot; men jag har dock ansett mig böra upplysa, att smugglingen tilltagit, sedan tullen ökades utöfver 3 sk., hvarföre jag skulle önska, att tullen mätte få förblifva vid hvad den var före sisllidne riksdag. Hr von Hartmansdorff: Då denna fråga är af synnerlig vigt för Statens inkomster, hoppas jag, alt Ståndet ursäktar, det jag ännu en gång yttrar mig i ämnet.
Jan. II. 21 , 22. — af Electorer och UtskottsLedamöter; se Lista. — om sättet till val af Ledamöter uti det förstärkta StatsUtskottet, April I. 271. — af Nämnd till pröfning, huruvida Högsta Domstolens Ledamöter höra bibehållas, samt väljande af Justitiag-Ombudsman och dess Suppleant, April I. 433, 434- — af Committerade till Tryckfrihetens vård, Maji I. 55. — af Fullmägtige i Banken och RiksgäldsContoiret samt Revisorer Öfver Statsoch BancoVerken, Junii I. 665. — af Ledamöter uti RiddarhusDirectionen, Junii II. 519. — af 2 Ledamöter till Revisionen af Krigsräkenskaperne, Julii 253. Wallin, DomProst och Doctor, om pension för honom, såsom Hans Kongl. Höghet KronPrinsen Oscars Lärare, Febr. 524. Warberg, ÖfversteLieutenant, om anslående af ett årligt arfvode till honom, för dess befattning i afseende på befordrandet af sjön Wenerns hydrographiska kännedom, Jan. I. 4°6, 656. Mars I. i34, 142» 147* Warbergs fästning, om lindring uti skyldigheten för vissa hemman att lemna Bräntorf till, Jan. II. i5o. Varor, om upphörande af tillåtelsen att till qvarblifvande i Riket försälja Utrikes tillverkade och under beslag anhållne, Jan. II. 153. Vattenverk, om nödvändigheten af en För - 351 ordning, som ålade livar och en ägare deraf, att så inrätta byggnaden, att densamma kan gå med minsta möjliga vattenmassa, Fehr. 3ii,43Ö. Mars I. 187, 143, 1 April II. 552. Maji I. 97.
Att kontrollerande och inspekterande myndigheter böra finnas för infanteriet likaväl som dylika linnas för kavalleriet, artilleriet och ingeniörväsendet, bestrides icke; men dels kan deras antal vara inskränktare, än de nuvarande General-befälhafvarne, dels bör deras aflöningsförhållanden icke innehålla den slags skjutsoch traktaments-entreprenad, som för det närvarande är fallet, derigenom alt så väl skjutssom traktaments-ersättningen utgår lika för alla, antingen de resa mycket eller litet, eller ens resa något alls. Det menliga i ett dylikt afiöningssätt erfordrar inga komrnentarier för dem, som afse någon vigt vid tjenstebefattningen. Derigenom att General-befälhafvarne förvandlas till General inspektörer och årligen ombyta de korpser, de under sommaröfningarne skola inspektera och mönstra, blifva de genom en häraf föranledd vidsträcktare jemförelse bättre i tillfälle, än nuvarande, ständigt samma korpser inspekterande, General-befälhafvare, att bedömma skiljaktigheterna emellan korpsernas instruktion &c. Förändringen af General-befälhafvarne lill General-inspektörer för infanteriet, är i öfrigt icke något annat, än att för detta vapen åstadkomma detsamma, som redan eger rum för de öfrige, samt att aflysa några, under närvarande förhållanden varande, uteslutande sinekur-befattningar. Att skilja skjutsocb tråktaments-ersättningen från lönen är icke annat än hvad rättvisan och den med tjensten afsedda nyttan krafyer. Närvarande Förhållandet. Generalitetets stat Häruti ingår: för hvardera af de 5 General-befälhafvarne: lön 3,000 R:dr; furageoch taffelpenningar 5,000 R:dr, utan rättighet till skjutsoch traktaments Transport R:ko R:dr 54,700: ersätt - Föreslagne Förhållandet. 3:ne General-inspektörer för infanteriet, hvardera lön 3,000 R:dr; samt furageoch taffelpenningar 1,500 R:dr eller 4,500 R:dr . 13,500: 1 General-inspektör för kavalleriet d:o d:o 4,500:
Domstol betyga, att någon ersättning för bans, genom upp. bringning urtimade förlust, hvarken genom assurance, eller på annat sätt honom till större eller mindre del tillgodokommit, eller att BecJamenten* antingen derigenom, att, han emot föreskrift seglat utan 'convoy eller annorledes, förverkat sia rättighet till assurance. 16 Puncten: Då ersättning för fartyg eger rum, beräknas den samma för EkerFartyg med 80 B:dr Banco pes Läst, Trot. Utdr. d. 33 Nov. iS»3. mtj samt för Furu-Fartyg med 50 Btdr Banco per Läst. 21 Puncten: Värdet af ersa tnirgsgild Lnst, bör styrkas rr> ed Manifest eller Cunnoissement eller ock med faciu, ra som inför Domstol bör beedigas, 2 2 Puncten: Laddningens beskaffenhet och dess intagande i Fartyget skall vara __ styrkt ned vederbörande Tullbevis. 26 Puncten: Utländska mynt-sorter evalveras ti 1 Svenskt Ban. co efter det årets medel-curs, då förlusten genom första pris-domen blef gifven. 58 Puncten: De i Kongl. Maj:ts Skrifvelse särskildt omförmälte Reclarmations-mfil böra undersökas, på sätt med de förra har skett. Biharg till K. St. Pret. §:de Sami. sy Fröt. Vt är, ä, 25 Ncv. Jå^3, 30 P u n k t e n. Desse Cominitterade bura innom 1824 års] slut til] Kongl, Maj:t inkomma med fullständig utrednings enligt nu faststälde grunder 1 detta afseende, då Kongl. Maj:t lärer täckas, efter föregången Nådig pröfning, i öfverensstämmelse med samma grun? der bestämma det ersättnings belopp, som en hvar må tillkomma, och hvilket icke må kunna öfverstiga hvad de sist tillförordnade Committerade föreslagit. 31 Puncten:
Den af Deparlements-chefen uttalade åsigt, att kommendants-tjensterna icke böra utgöra beställningar å stat, utan betraktas sorn kommenderingar, hvartill officerare af bestämda grader utses och till hvilkas aflöning motsvarande traktamenten anvisas, kunna Rikets Ständer ej dela, helst täta ombyten af personer å ifrågavarande platser, enligt 8 Expedilions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o 494. Rikets Ständers tanke, mäste mera skada än gagna, åtminstone vid sådana fästningar, hvarest till kommendanternas åligganden älven höra vården om och ansvaret för der inneslutna fångar. Rikets Ständer anse derföre lämpligare, alt för delta slags beställningar bestämda arfvoden fastställas, så att staten tydligen upptager huru mycket tjenstens innehafvare i sådan egenskap erhåller i aflöning, och denna icke bl i fv er omvexlande efter innehafvarens egande tjenstegrad vid regemente eller korps. I följd häraf hafva Rikets Ständer beslutat, alt, jemte det inqvartering och rese-ersällning, såsom hittills, beräknas och utgå, arlvoden bestämmas för alla, som, vare sig förut på stället statio nerade och aflönade, eller från annan ort härtill kommenderade, erhålla uppdrag att kommendantsplats bekläda. Med antagande af denna grund för aflöningen, få Rikets Ständer rörande den föreslagna staten för Ofver-kommendants-expeditiouen följande i underdånighet anföra: a) Ofver-kommendanten, hvilken för närvarande från 4:de Hulvud-lilelns anslag till extra utgifter uppbär ett årligt arfvode af 900 R:dr, är i den föreslagna staten uppförd till aflöning med 1,500 R:dr.
“ Rikets Ständer, som af allt detta funnit tillräckligen upplyst, att, vid den ifrågavarande Roteringen, sådana olikheter uppkommit, som icke instämma med en jemn fördelning af Roteringsbesväret j hvaruti alltså både rättvisa och billighet påkalla jemkning och rättelse , anliöllo i underdånighet, det täcktes Kgl. Majit, efter vederbörande Landshöfdingars hö - Statssamt Oec.-VtsL Vtl, N:o <yf. 29 rande samt infordrande af Krigsoch KammarCollegiemes underdåniga utlåtande, utfärda en ny Instruction för Roteriugens verkställande i Skånska Länen samt derefter anbefalla en ny undersökning och rotering i dessa Län, samt att de Roteringsskyldige, hvilka vid förra Roteringen icke varit tillstädes, följaktligen äfven Boställs-innehafvare, måtte till den nya undersökningen behörigen kallas och vid densamma ega rätt afgifva det utlåtande, hvartill de kunna anse sig befogade, ”dock att Roteringeu ”förblifver i sitt nuvarande skick, intill dess ”en sådan undersökning skett, och dervid blifvit utrönt, hvilka jemkningar och rättelser i ”denna Rotering skäligen kunna och böra ega ■”ruin;” och förklarade Rikets Ständer slutligen, att, enär deras nu gjorda underdåniga framställning, angående Skånska Roteringen, endast åsyftade en billig jemkning och rättelse i de delar , der den ena Roteskjldige kan finnas lidande och mera betungad, än den andra, Rikets Ständer i underdånighet hoppas, “att “Kongl. Maj:t skulle med Nådigt välbehag de“sto mera härtill lemna bifall, som ändamålet “är befordrandet af Kongl. Majtts Nådiga afsigt, “att låta en hvar tillkomma en lofvad och påräknad lättnad i Roteringsbesväret, samt dymedelst vinna den likhet i tunga och besvär, “hvilken bör utgöra hufvudsakligaste vilko“ret för ett så vigtigt värfs (Verks?') fraan“tida bestånd.” 3o Statssamt Oec.-Vtsk, Uth N:o gj.
Inställes resan af annan orsak och sker det innan fartyget afgått från den hamn, der besättningen blifvit förhyrd, tillkommer den besättning, som är förhyrd för resa, tredjedelen af hyran, och den, som är förhyrd för månad, hyra för så lång tid, den varit i rederiets tjenst och dessutom en månads hyra för brutet kontrakt; sker det sedan fartyget afgått från 'förhyringsorten, erhåller den besättning, som är förhyrd för resa, hela hyran, och den, sorn är förhyrd för månad, utom hvad redan är förtjent, hyra för fyra månader, då resan inställes i hamn bortom Kap Horn eller Goda Hoppsudden, för tre månader, vid inställelse af resan 1 närmare hamn utom Europa, för två månader om resa inställes i Europa pä andra sidan Kanalen, och för en månad om det sker i Nordsjön eller Östersjön eller eljest i svensk hamn. Är någon del af hyran utbetalad i förskott, vare lag som i § 56 morn. 2 sägs. § 58. Uppehälles fartyget i afgångshamn eller under resa, ege den besättning, som är förhyrd för resa, att, under uppehållet, erhålla gångbar månadshyra och för den, som är förhyrd för månad, löper hyran fortfarande. Befälhafvaren vare dock be rättigad att, der uppehållet härleder sig frän krig, embargo, hlok ad, uteller införselförbud, is elter skada, som drabbat fartyget, efter samråd med rederiets ombud eller svensk konsul, besättningen afskeda, i hvilket fall den uppbär byra endast till och med den dag, tjenstgöringen upphör. § 59. Går fartyg i sjönöd förloradt, eller uppbringas och prisdömes det, eller för klaras det ej värdt att iståndsättas, utbetalas till den besättning, som är förhyrd för månad, betingad hyra till och med den dag, tjenstgöringen ombord upphörde, lill den, som är förhyrd för resa, halfva hyran, om resan inställdes på bortvägen, men bela hyran, om den inställdes på hemvägen.
Manne det är ett ogrundadt påstående att allt nytt jande af bränvin af Ungdom, forn ännu står i tillvexande, hindrar och kanske alldeles betager naturens kraft till utveckling af förmer och styrka, hämmar tillvexten, och lörsvagar således ej allenast den närvarande generationen utan äfven hoppet om en rask och talrik afkomma? Men förgäfves skall man bjuda till att afhålla ynglingen från bränvinssupen, då han dagligen ser förföriska efterdömen af dess nyttjande, ofta till omåttlighet, af de äldre. Om, i stället för bränvin, nationen mera allmänt lärde sig att brygga godt Öl, Dricka och Mjöd, sä skulle tjenliga ämnen till uppvärmande och förfriskning ej fela för den arbetande klassen af medborgare, ej heller afsättning för Landtmannen af dess öfverloppsspannmål, oberäknadt den ännu förmonligare afsättningen genom export till andra länder; liderlighet och fylleri, med alla dess ohyggliga följder, tror jag skulle derigenom till en stor del försvinna. Det medgifves att man äfven kan öfverlasta sig a£ 176 Deu i 7 Juli. / m. Öl, men, såsom ett mera födande ämne, äger det ej den hastiga tjusningsföimåga sorn bränvinet, och leronar, medsn det ännu är tid, en nödig varning att tj försätta hutvudel i yrsel, Ehuru ofördelaktig ali bränvinsbränliing ?r och mäste vara under den värmare hälften af året, i anseende till det vida jni ilre bränvin, sorn den liden erballes af ett lisa 'ädesquantiim, emot hvad deraf fean fä- i . n kal!.»re årstid ; torde dock penpinglystnaden fö leda mången till dess verkställande afven på den varma tiden af året» och en förmur
Det luktar så godt, att jag inte begriper ett enda ord af hvad pappa Alreik säger. » » Det är spritsbakelser. Du kan gärna komma och hjälpa mig med spritssprutan. Degen är så hård — det gör så ondt — vi ha så mycket att göra, och vi ha gästerna här redan om en timme. » » Ska ' jag spruta spritbakelser? — jag som — Huru många får jag då? » » Du får alla, som gå sönder? » » Gå sönder? Är du tokig, Elin? Kan en kyss gå sönder? » » Jag talar inte om kyssar — jag talar om spritsbakelser. » Tonen lät en liten smula förtretad, men minen motsade tonen, och de små fötterna närmade sig till hängmattan. » Ge mig tio, ska ' jag spruta spritsbakelser, så att du ska ' kunna göda en hel teologisk fakultet med dem. » Pion lutade sig ned öfver honom, som ville hon hviska något till honom, och det måtte hafva varit något mycket viktigt de unga tu hade att säga hvarandra. » Kommer du nu, Erik? » » Ja, Elin — min Elin! » » Det var snällt af dig Erik, att du kommer och hjälper oss, » sade hans mor, när han kom in i köket. » Jag har måst skicka Anna Lisa till Malsta efter kanel och gelatin — du sa ' väl till om gelatinen också, Elin? — nå, det var bra — och Kajsa håller på och plockar fåglarna, och Elin ska ' duka — » » Och jag, Erik Åkerlind, fri akademisk medborgare och blifvande generaldirektör för landtmäteriet, nyförlofvad och snart familjefader, jag skall sköta om spritssprutan, så det ryker efter det. Men jag gjorde det inte, om jag inte visste, att Gincinnatus har gått bakom plogen, och fått löfte om alla söndriga spritsbakelser och — » » Fick Gincinnatus det? » skrattade Elin. » Akta dig, lillan! Jag är farlig, då jag är klädd i pansar, » hotade Erik, i det han band om sig ett stort köksförkläde. Han hade nyss spritsat slut, och mamma hade nyss tagit ut ur ugnen den sista ljusbruna bakelsen, då de första vagnarna började komma svängande upp på gården.
Jag tror väl, att Minimi-tabellen ktinrle tåJ la någon jemkning, och om icke RiksensStånder tilltro sig att nu göra en sådan fullkomlig, klinde dock någon rättelse vinnas derigenom* att, i stället för det närvarande Minimi-tabell utgör ett medium af Länens unpskattningS-vårde för åren i8iå iS16, den tillkommande UppgjOrdéä äf ett medium af Samma Värde för åren i8i5 : 1820, eller det senaste året* för hvilket vi ägd fullbordade räkenskaper. Att icke Ståderne för sine näringar och industrier åtx> frie från ert Minimi-tabell, har Herr Thani redan visat. Jag vill endast tillägga, att den betydliga skillnad föVelinnes, att jorden svårligen underkastas någor! betydlig förändring till beskaffenhet och värde, då deremöt industriernes värde är obestämdt^ och dessa lått kunna flytta sig från en ort till fen annän, eller ofek alldeles upphöra, samt så" ledes ej Lånevis kunna bestämmas. Herf Lefren, Johan Pehr: Då jag vågar förlänga discussionen, sker det med så mycket mera ledsnad* sorn jag anser mig böra försvara en sak * soth jag finner orättvis. Jag anser desit tillvarelse vara fen följd af en falsk grundsats; den nemligen 1, att Uri ett landj der det heter ^ att man sjelf skall beskatta sig, der arbetar mart emot denna grundsats, då rhan ej skaffar ti 11 — fåckiigt"statistiska Uppgifter, för att kunna följa ett annat system. Minimi-tabellen år en följd derutaf, att man ej vill öfvergå från fett sy - ben 2 Julii J, »it 47. Mern, som år gruridfalskt till ett, som är grundenligt och rättvist, att man vill draga kappan på båda axlarne. Denna tabell år ett försök, att få en jemn beskattning öfver hela landet^ och att försäkra Staten derom, att BeVillningen skall utgå. Den gör således tjenst, sorn en gej nerel dividend på hvarje Lån.
I anclra nfilelningcn hamhiillas olikheterun inom lniratlifvet i Fraukriko och Eugla~ld. Flirf. pipekar bland annat det ekonomiskt fiirderflign: if den hos fransluannen vanliga bsikten, att det iiiggcr fijrdildrarlin a t t mmla formogenl~etl A t sinu ufltomlingar fiir att lxfria clessu fr5n den besviirliga, men hiirdande kampen fiir tillruron. Fiirf. untager, ittt denna till viss grad af fiifiinga alstrade omsorg fiir I ~ a r ~ u m s blifvande ekonomiska stallning ar en af hnfvudorsnlrerna, hvarfor l~efollrningen i Fmnlcrilre m2ingenstades aftagei: st. f. att okns, ett faktum, soin hotsr med nationens undergbg. A andra sidan framhfi.lles, hilr den grnktislia uppfostran, foriildrar af anglosaxisk ras gifva sin: % barn, gors dessa oberoende af nediirfda rikedomm och siitter den1 i stand att forsijrjtl sig sjiilfva, bryta nya banor och slrspa nya Iragital. Tredje afdelningen angifver olikheterna mellun frensm&amp;n och aaglosaser i det politiska lifvet. Denna afdelning inledes med en hogst intresssnt och npplysande ofversiktstabell, som rntvisar den olilia sammansiittuingen af franslra depnteradekammaren och engelslra uaderhuset ~ n e d a.fseende 11ti de samhiillselement, som bildi dessa bgda kaminare. Vidare angifvas orsakerna, hvarfor den anglosaxiska rasen battre an frausman och tyskar .motst8 socialislnens lockelser. a r t framhHllas ocksd de nationella och politiska forhhllanden, soin gjort Tyskland till socialismens egentliga hemland och vagga.