Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:ts befallningshafvande i länet gjorda och af samma embetsmyndighet hos E. K. M:t anmälde, sedermera förnyade ansökning om tillåtelse, att pa egen bekostnad, mot vissa vilkor, öfvertaga verkställigheten af ifrågavarande väganläggning, förklarat sig villige att densamma sjelf utföra; och då vid sådant förhållande icke ens något behof af allmänt understöd i förevarande fall numera kan anses förefinnas, hafva Rikets Ständer ansett sig ej böra lemna bifall till hvad E. K. M:t i berörde hänseende i nåder föreslagit. 8:o. Till hamnbyggnaden vid Grenna 8,000 R:dr. I betraktande deraf, att blott en föga vidsträckt ort skulle hafva gagn af ifrågavarande byggnad och att sjelfva stadens rörelse är ganska obetydlig, hafva Rikets Ständer funnit sig ej böra bifalla ifrågavarande låneunderstöd för uppförande af en lastbrygga med tillhörande duc d’alber vid Grenna. 9:o. Till amortering af ett för Linköpings hamnbyggnad och Stångåns upprensning upptaget lån 3,240 R:dr, utgörande den för åren 1851, 1852 och 1853 belöpande summa af 1,080 R:dr årligen, hvarmed staten, enligt Kongl, brefvet den 14 April 1837, hör under 19 års tid bidraga till berörde amortering hafva Rikets Ständer bifallit, att för åren 1851, 1852 och 1853 i omförmälde ändamål anvisas 3,240 R:dr med 1,080 om året. 10:o. För muddring och rötning aj Slångan till förbättrande af segelleden mellan Roxen och Linköpings hamn 16,666 R:dr 32 sk. Rikets Ständer anser ifrågavarande föremål ej vara för det allmänna af sådan vigt, att |:delar af den beräknade kostnadssumman böra genom statsanslag bestridas och hafva derföre icke beviljat omförmälda 16,666 R:dr 32 sk. ll:o. Till hamnbyggnad vid Mariestad 34,890 R:dr.
R:dr hvardera om året, samt för Kammar-rätten med dess förut varande göromål icke något ökadt aflönings-anslag behöfdes, emedan den för detta Verk begärda summa endast hade lill ändamål att lätta verkställigheten af den föreslagna nja organisationen, och att bereda ersättning för den till Kammar-rätten nyligen öfverlemnade befattningen i andra instansen med lattigvårds-ärenden, utan skulle i stället, genom det nja organisalions-IÖrslaget, någon minskning i Kammar-rättens nuvarande anslag uppstå, utom den väsendtliga fördelen att genom 11 sysslors indragning de öfrige befattningarnes innehafvare kunde bättre aflönas, samt att, äfven om, såsom under öfverläggningen jemväl blifvit antydt, regleringsförslagen, med afseende å den föreslagna stora inskränkningen i tjenstemännens antal, icke vore af beskaffenhet att kunna af Kongl. Maj:t bifallas, det likväl vore nödigt att, under tiden och intill dess ifrågavarande Embetsverk hunnit reorganiseras, dess Embetsoch Tjenstemän finge, i likhet med deras vederlikar i andra Embetsverk, en tillökning i deras nuvarande ringa löne-förmåner. Som emellertid tvenne Riks-Stånd, nemligen Presteoch Ronde-Stånden, bifallit denna punkt, samt de gjorda anmärkningarne icke synts vara af beskaffenhet att böra föranleda ändring af Utskottets förut tillkännagilha åsigt i frågan, får alltså Utskottet sitt redan afgifna yttrande vidblifva. Tredje punkten, angående uppförande, å Stats-kontorets Stat, af ett arfvodesanslag, i stället för de till verkets aflöning från särskilde utgifts-titlar hittills utgående bidrag, Femte punkten, i fråga om förhöjning af det för Tull-verket beviljade förslags-anslag, Åttonde punkten, om upphörande af anslaget för remisslage och dess inbegripande under anslaget till Observationsoch Uppbördsprocent^-, samt Tionde punkten, rörande förhöjning af anslaget för Kongl.
För närvarande hade han intet annat att bestyra, än att vara page ät den lilla fröken Filippa, deltaga i hennes lekar, uträtta hennes ärenden och böja sig för hennes nycker och dertill visade han både lust och anlag. Hon kunde heller icke på något vis undvara sin lekkamrat; han måste följa henne öfverallt. Och öfversten var glad öfver, att hans flicka hade en nära jemnårig med hvilken hon kunde vara ute i det fria och med hvilken hon kunde vexla tankar och idéer. En dag, då de två barnen hade » kastat smörgåsar » så länge att de voro helt trötta och nu hade sträckt ut sig i sanden, sade Filippa plötsligt: » Henrik, tror du ej, att du kunde lösa upp mina snörkängor? » Henrik gaf icke något svar härpå, men bad fä veta, hvarför hon frågade det. » Jo, jag vill ut och vada » svarade hon. » Nej, då kan jag icke » sade Henrik bestämdt. » Hvarför vill du icke? » frågade hon. » Öfversten skulle blifva så ond, så ond, om han finge veta det » svarade han. Henrik sade alltid » öfversten », ehuru han kallade Filippa vid namn ocb sade du till henne. Men öfveisten var för honom blott öfverste och icke hennes far. » Ja, men jag blir ond, när du icke hjelper mig » sade Filippa. Henrik blef illa till mods. » Jag vet, hvar det fins en fiskmåserede med 5 ägg » sade han » skola vi gå dit? » » Ja, låt oss det? — Men vi skola först vada! » ljöd svaret. Henrik såg nu helt rådvill ut. » Vill du då? Annars blifver jag ond » sade hon. Hon hade icke behöft fråga, och det visste hon också godt sjelf. Var der något, Henrik icke ville, sä var det, att göra henne emot. Icke utan en del besvär lyckades det Henrik, att få snörkängorna lösta; så drog hon sjelf strumporna af och strax derpå plaskade hon och han ute i det lugna, grunda vattnet. » Gud bottna? vet, hur långt man egentligen kan Vi kunna visst gå mycket längre ut? » » Du får icke, Filippa, » ropade han.
Och äligge Landshöfdingen, at Vesta beswär och lilhörande handlingar, jemte egen och wederbörandes af honom, med den ffyndsambet, som äfwen förestrifwen är, infordrade förklaringar, med den ester desses inhändigande först afgäende post öfwersänva, ^ 2z 412 Dcn 8 Mars. 2z §. Uti den punK, som börjas med "Un der Vet Borgareoch Bonde-Skänden samlas" införes i stället för orden: Hufwudstadens första fullmägtig "Den främste bland ^ufwud-Sta dens Magistrats fullmägcige, samt i stallet för" af den narwarande Ledamot, som de flästa Riksmöten bewistar "Ricodags-Fullmägtigen ifrån ^abs ^ärad i Upsala L.än." 46 §. Den sista puEen erhåller följande Lydelse: Landtmarskalken eller Taleman bäfwe ej magr at utan Standeco samtycke afbryta etc plenum, fa wida ej derstädes ett med afbrott af orolighet förenadt (konstitutions - stridigt förhållande skulle upkomma, i hwilket fall Landt, marftalken eller Talemannen ma kunna til nästa söknedag plenum åtskilja. 57 §- Förändras i dest början sälunda: De allmänna bestut, som ett Stand fattar, äfwen som hwad ert särkildt Ständ i egenskap af Riksens Stand bcslutit re. 8i §. Framför orden: fulländad är, sätter "innom rätt tid." Pä con8utut!on8.Utffotrets Magnar D. ^lannerkeim. Lael von Rosenstein. Danie! Lberstein. ^son jonsson. ch O. Valerius. Detta Den 8 Mars. 4rZ Detta ^lemorlgl stulle, enligt Grundlagarna, ligga pä bordet, för at wid nästa Riksdag uptagas och afgöras. Uplastes ett af constitmions-Utstottet ingiswit sa lydande Wördsamt lVlemoriol.
Utskottet får således vördsamligen hemställa, att de af Herr Henschen, beträffande Upsala Universitets ridskola afgifna förslag må lemnäs utan alseende. 2:o. Motionären har vidare föreslagit försäljning till skatte af alla de Upsala Universitet tillhörande hemman och andra lägenheter, i afseende på hvilka en sådan åtgärd ej vore och skulle nämnde försäljning ske småningom, särdeles under de tider, då hemmanen hade högt värde samt med vilkor i öfrigt: a) att nuvarande åboer eller arrendatorer skulle ega förmånsrätt, att, framför alla andra, få hemmanen till skatte köpa mot det belopp, som vid offentlig auktion af annan antaglig köpare derför erbjödes; h) att nuvarande åboer för sin lifstid eller för den tid, de om åborätten vore försäkrade, samt nuvarande arrendatorer för hela återstående arrendetiden blcfve vid hemmanen och lägenheterna mot 1111 gällande förbindelser bibehållne; c) att af hvarje hemman och lägenhet skulle för all framtid till Akademien eller dess rättsinnehafvarc årligen erläggas så stor ränta, som nu utgår, eller under något af de sednast förflutne 20 åren till Akademien eller dess rättsinnehafvare högst utgått i egenskap af afrad eller arrende för samma hemman eller lägenhet; d) att nämnde ränta skulle i spanmål, ved, dagsverke eller andra räntepersedlar beräknas, men i penningar utgå efter de tio sednaste arens medelmarkegångspris, och e) att skatte-köpeskillingarnc skulle användas till Akademiens räntebärande skulders betalande eller heldre blifva en orubblig fond, hvaraf rän - Allm. Besv.- och Ekon.-ilsk. Betänk., N:o 101. 2 tan användes till befrämjande af den vetenskapliga bildningen vid Akademien, på sätt Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, kunde finna skäligt föreskrifva.
Landtm, täcktes tillåta, alt en annan värd representants, Hr Mobergs, reservation målto uppläsas; den igenfinnes å pag. 1 bland reservationerna, och utber jag mig att sedan ånyo blifva uppropad. Ilr Mobergs reservation upplästes. Hr Ed en hjelm: Jag förenar mig fullkomligen i hvad reservanten yttrat, med deri skilnad, att han säger det bevillningsmedlen uppgå lill 4° ® 5o,ooo r:dr, hvaremot jag tror dem uppgå lill 5o ä 60,000 r:dr. Medan jag nu har ordet, får jag äran nämna, att jag tror detta företag skulle i ekonomiskt hänseende vara af stor nytta. Nu måste vamme föras emellan fartygen och jernvägen på pråmar, och när östliga vindar länge fortfarit, händer det icke sällan att dessa pråmar stöta på grund, hvilket äfven händt med ångfartyg, och ofta få stå der tills högt vatten inträffar. Djupet skulle nu blifva för 10 fot djupgående fartyg vid lågt vatten, och jag hemställer till en hvar, 0111 det ej vore en stor vinst om fartygen kunde komma iijip anda till jernvägen, i stället för ali omlasta varorna och sedan tiansportera dem 22 H. 54 4? Den 27 Mars e.'m, en half mils väg. Om hamnen hlefve lofot djup, kumle de flesta fartyg lasta genast på stället. Jag yrkar derföre först propos. på beviljande af ersätlningssumman 79,899 r:dr 3 sk. 8 r:st. och derefter propos. lili bifall af ett årligt anslag af 34,ooo r:dr. Gr. Frölich: Jag hegärde egentligen ordet, då jag hörde den siste värde talarens argument för anslag lill Götheborgs hamn på grund af de stora statsinkomster, som tillskyndas Riket från denna stad. Jag får vid delta argument göra den uppgift, alt om icke Wermlands elfecler skulle få passera ned till Götheborg, så tror jag att Götheborg skulle stå sig ganska svagt vid utgörandet af så stora utgifter lill Staten.
— N:o 11. i anledning af så val Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående kurhusafgiftens fortfarande, som Herr Möllerhjelms, Axel, i ämnet väckta motion. VI. B. 400. VII. 45. Å. 160. XI. U. 62. XII. i32. A. 202. XVI. U. 202. XVII. A. 63. XVIII. — N:o i3. i anledning af framställda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 3, afgifna betänkande. VII. B. 298. VIII. A. 101. — N:o 14. i anledning af anmärkningar vid betänkandet N:o 4. VII. B. 298. VIII. A. 101. — N:o i5. i anledning af anmärkningar vid betänkandet N:o 5. VII. B. 298. A. IOi. — N:o 16. angående Herr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph, afgifna yttrande, angående förändrade grunder för allmänna bevillningen. VII. B. 298. VIII. A. 101. — N:o 17. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse lill Rikets Ständer, i fråga om landträntmästares befrielse från * skyldigheten att för remisslage erlägga bevillning. VIII. B. 148. A. 227. XXVI. E. 114- — N:o 18. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, angående eftergift af personella utskylder för afskedade, till underhåll berättigade soldater och deras vederlikar under expectance-tiden. VIII. B. ,48. A. 227. XXVI. E. 114.
Boyes yrkanden vara riktigt, nemi. att bankens säkerhet icke lider deraf, att de capitaler, som utlånas, bestå af större eller mindre delar; men deraf följer icke, att det är lika likgiltigt, om sammanräknade beloppet af alla actierna utgör en större eller mindre summa, emedan detta är en omständighet, hvarpå bankens säkerhet beror, hvarföre jag, för min del, icke kan tillstyrka, att ali föreskrift derom utgår ur lagen, om också R. o. Ad. skulle finna för godt att något nedsätta minimibeloppet under hvad reservanten föreslagit. Frih. Boye: Jag anhåller att få tillägga några ord till hvad jag förut yttrat; men innan jag går dertill, begär jag att få bemöta ett yttrande af den siste värde talaren. Jag förstår sannerligen icke, huru bankens säkerhet, mer eller mindre, beror af siffran; jag förstår icke, hvarföre en privatbank, på 200,000 r:drs grundfond, icke kan äga lika så mycken moralisk, juridisk och financiel säkerhet som den, hvilken är grundad på 2,000,000 r:drs fond. Huru säkerheten kan variera efter siffran är åtminstone mig obegripligt. Men jag ber att få erinra derom, att om privatbankerna hafva provinsernas nytta till föremål, så måste de äfven rätta sig efter provinsernas särskilda behof och efter den skiljaktighet, som dervid visar sig. Må det tillåtas mig att framställa ett exempel. En privathank för Östergöthland, t. ex. i Norrköping, hade sjöfarten, handeln och framför allt fabrikerna att bispringa och skulle derföre säkerligen icke vara belåten med ett litet capital. En annan ort, t. ex. Kronobergs län, hvars egentliga rörelsegren är boskapsafvel och kreatursförsäljning, skulle deremot blifva hulpen med ett litet capital. Nu frågar jag, är det förnuft deruti, att säga: Kronobergs län skulle obestridligen blifva fullkomligen hulpet med en bank af 200,000 r:drs grundfond; men denna summa är så obetydlig, att en bank på sådan fond icke bör beviljas.
Den starka sluttningen framåt, en kant af sjögräs och några refvor af tång ge en föreställning om hafvet. Man tycker sig nästan känna dess kyliga luft, så väl har han förstått att ge stämningen af dess närhet ERNA. Men figurerna? Figurerna? Det är ju en grupp? LOUISE. Hufvudfiguren är af något mer än kroppsstorlek en kvinnoskepnad med starka lemmar, inhöljd i ett draperi, som faller ner från hufvudet och hvari stormen sliter; med ena handen håller hon det samman omkring halsen, den andra sträcker hon ut som för att taga stöd af klippblocket. Hållningen är framåtlutad, och blicken spejar skarpt och kallt ut i rymden mot ett för andra osynligt mål. Hon tycks vara i gående och har just tagit ett steg framåt öfver den kropp, som ligger hänkastad på marken ERNA. En kvinnokropp? LOUISE med ett djupt andetag. Ja. En liflös, naken kvinnokropp. Fötterna och benen ligga slängda ner öfver sluttningen mot hafvet, hufvudet har fått stöd mot en sten vid hålans ingång, hakan har sjunkit emot bröstet och armarne hvila på marken slappt och tungt Hela figuren ligger der just så, som vågorna vräkt den upp så enkelt men så plastiskt gripen utförd med en storslagen konst. Det är vanmakten och hjelplösheten, adlade till höghet af dödens ro Och det ansigtet, som man ser in i! Dess lugn har något af öfverjordisk jemnvigt: den kalla blidheten hos den, för hvilken menniskors önskningar och menniskors lidanden icke längre finnas till den heliga glömskan af allt det, som här benämnes glädje och sorg godt och ondt Detta ansigte, på hvilket dödsleendet ligger stelnadt som en olöslig gåta, är en siares verk ERNA. Ja, men LOUISE. När jag stod der och såg, då greps jag af bäfvan, ångest, beundran. Denne mästare, denne konstnär hade jag behandlat som en jemnlike. Han hade varit kamraten i mitt hvardagslif; jag hade trott, att han behöfde min tröst, nästan min hjelp han, en konstens storman! ERNA. Du öfverdrifver; du är inte normal.
Det är väl sant, att denna förhöjning icke blifver betydlig, enär hela smörräntan, enl. hvad en föreg:de talare uplysl, kommer att upgå till endast 20,000 R:dr, men det är i alla fall en förhöjning, och jag kan icke förstå, hvilken skada skulle upkomma derigenom, att man gjorde det ifrågasatta sammanslåendet af hö och dagsverken med spanmål och smör efter en rättvis skala, när hinder derför icke möler. Man har sagt, att dagsverken vore en till bibehållande lämplig hufvudräntepersedel. Denna persedel kan numera, till följd af R. o. Ad:s på f. m. fattade beslut, icke af Ståndet bland räntepersedlarnes antal uptagas, men, om äfven frågan härom ännu stöde öppen, tror jag icke att denna räntas transformation skulle medföra någon förlust för räntegifvarne. Det är visserligen sant, att denna ränta under de sistförflulne 40 åren högst obetydligt stigit i värde, emedan tabellen för Upsala län uplyser, att värdet å denna ränta ökats från 1814 till 1853 med 5 sk., men ifrån 1815 till 1853 endast med 2 sk.; men det är å andra sidan temligen sannolikt, att arbetskraftens värde i vårt land kominer alt stiga, till följd af industriens utveckling och civilisationens framsteg, så ali dagsverksräntans förvandling till andra räntepersedlar, kan med skäl anses i framtiden lända till räntegifvarnes fördel, så vidt sjelfva förvandlingen är riktig och, rättvis. 214 I)en 20 Maj e ns. Emot 3:dje moni. har Hr von Hartmansdorff anmärkt, att Utsk:s deri gjorda förslag icke skulle vara fullständigt, enär det icke vore upgifvet, huru stort belopp penningeräntan skulle utgöra. Jag erkänner, att en försumlighet i detta afseende kan läggas Utsk. till last. Utsk. har nemi. icke låtit aftrycka de upgifter, som tillhandakommit den Afdelning af Utsk., som frågan först behandlat. Dessa upgifter utvisade, huru stor räntan för hvarje län skulle blifva.
Utskottets Betänkande, Vill s 3i —34, bif. afPr';- feteStåndet, IX s 128, af BorgareStåndet, IX s 182. Ytterligare Utlåtande, Vill s 1363 — i365, bif. af BondeStåndet, ix s 1137. Underd. ProtocollsUtdragfrån Ridderskapet och Adeln, om Skrifvelsens återremitterande till ExpeditionsUtskottet, X 1. s 117, Utskottets Memorial, i anledning deraf, X i. s i 18, 119. ProtocollsUtdrag från Ridderskapet och Adeln till svar å detta Memorial, X *• s 119. RiksdagsBeslutet, §. 44* Premier, Inventions, närmare bestämning i afseende på utdelning af, II s i56. Presidentsämbeten i Rikets CoHegier före - 228 slagna till Indragning. Särsk. Utskottet, XI s 294. Presträttigheternas utgörande, om förändring i; Motioner, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1210, 1249. Utskottets Utlåtande, Vill s 480—485, Eif. af Adeln, IX s 260, af PresteStåndet, IX s 263, af BorgareStåndet, ix s 266, af BondeStåndet, ix s 280. Prestval, om förklaring af 9 §. i Kongl. Förordningen rörande; LagUtskottets Betänkande, Yll 1. s 116, 117, Eif. af Adeln, IX s 181, af PresteStåndet, IX s 188, af BorgareStåndet, ix s 190, af BondeStåndet, IX s 194. Privilegia exclusiva, om utvidgande af; Motion, remitt. till Lagoch Ekon. Utskotten, II s 1244- Utskottens Utlåtande, VII 2.
Ledamot af Stats-Rådet eller af Justiliae-Rådet må icke tillika annat Civilt Embete bekläda. § 35. Stats-Rådets Ledamöter, Presidenter och Chefer Oförändrad, för Collegier eller i dessas ställe inrättade Verk, Juslitias-Caii* zleren, Cheferna för Tullstyrelsen och för Postverket, Expeditions-Chefer i Sta Is-Departementen, Öfver-Slålhållaren, UnderStåthållaren och Polilie-Mästaren i Ilufvudstaden, Landshöfdingar och Ståthållare i Landel, Fältmarskalkar, Generaler och Amiraler al alla Grader, General-Adjutanter, Öfver-Ad ju tanter» Stabs-Adjulanter, Commendanter i Fästningarne, Capitaine-Lieutenauler och Oilicerare vid Lif-Drabanlerna, Öfverstar för Regementena, Sekund-Cheferna lör Gardcs-Regementena till Häst och Fot samt Öfverste-Lie ulena uter vid Lif-Regemenls-Brigaden, Cheferna för Artilleriet, Fortifikations-, Fältmätnings-, och SjömäLnings-väsendet, Ministrar, Sändebud och Agenter för Handeln hos främmande Makter, samt de Embetsoeh Tjenstemän, sorn uti Konungens Cabinelt för Utrikes Brefvexlingen och vid Beskickningarne nyttjas, hafva Förtroende-sysslor, hvarifrån Konungen må dem entlediga, när Han prof var Rikets tjenst det fordra. Konungen kungöre dock sådana beslut i Stats-Rådet, hvars Ledamöter vare skyldige alt deremot göra underdåniga föreställningar, om de finna sig dertill skäl äga. § 36.
PreLe.tscandet, som harwid er. indrade sig, akt Hederwärda Bonde-Standet warit det sörsta af Rikö Scanden, som till Tronföljare ut» korat Högstbemälte Furste, och akt samma Hederwärda Stand utan agt wilkor godkänt den 23a!-Act om hwars Den z Januaril - 6z hwars underskrift nu i fräga är, fann en förklaring om de af Hederwarda Bonde-Skändet wid antagande af Regeringsformen gjorda förbehäils gällande kraft, eger den af Ståndet gjorda Reserwationö' förnyande wid tillfälle as Wal Acicnö underskrift, öfiverflödig, hälst som ej mindre Hederwarda Bonde-Slandelö än de öfrige Riks-Ståndens, wid Constirucionen gjorda anmärkningar, enligt Regerings-Formens 81 tz i alla fall böra wid nästkommande Riksdag till stuteligc afgöran, de upptagas. Och ansag Preste-Skander tillika icke något hinder ligga i wägen för incagand-.t i Riksdags Beslutet af oskabemalke och de öfrige Riks-Standens förbehåll. Hwilket härigenom skulle de Respcc, tiwe Med-Sränden wördfamc och manligen meddelas. Ult lup-ra. Hx krotvcolic» P lk. ^im^vili. S. D. Beslöts akt Riksens Högloft. Stan. ders Banco Utskotts sörledne gårdag pä bordet lagde Prokocols Utdrag af den 9:de i denna monad, rörande den af Scats - Utskottet för-flagns finance plan, skuge remiteraö till flstnämde Utskott, som anmodas att i anledning deraf kill Riksens-Ständers Plena inkomma med det utlåtande hwanill omständigheterna föranleda kunna, lälr ku^ra. Lx krotOLollo Ul. /^Im^vlli. S. D. I stöd as de M, hwilka Riksens Höglofl.
Att en privatbank förut finnes uti en provins, bör ingalunda vara något hinder för Riksbanken att derstädes förlägga ett afdelningskontor, likasom det icke varit något hinder, utan tvertom blifvit ansedt såsom för orten något högst förmånligt, att privatbanker uppkommit och blifvit oktrojerade äfven i Skåne och Götheborgs län, der Riksbanken förut och från längre tider tillbaka hade större Bih. till 11. St. Det är klart, att sådant mäste grunda sig på den förutsättningen, att ju flera låne-anstalter man kan inrätta, som erbjuda lån, desto bättre vilkor måste de lånebehöfvande kunna erhålla, och i samma mån befrämjas landets väl. Täflan och konkurrens måste väl häruti, som uti allt annat, medföra både enskild och allman båtnad. Icke heller lärer man med allvar kunna påstå, alt skuldsättningar uti privatbankerna äro gagneliga och nyttiga för låntagare, men deremot att skuldsättningar uti riksbanken eller dess afdelningar äro högst skadliga och förclerlliga för dess gäldenärer. Ty den sednare kan bevilja samma vilkor, om ej bättre än de förra. Förvaltningen af riksbankens filial-afdelningar kan också, om man allvarligen vill, inrättas med samma enkelhet, som privatbankernas, och om dertill användas rättskaffens och insigtsfull personer på stället, som känna ortens invånare och lokalförhållanden, så synes det icke vara omöjligt, att riksbankens nya filial-kontor och afdelningar i landsorterna skulle kunna förvaltas med förstånd och äfven med fördel håde för banken och för dess låntagare. Vid 73:dje punkten: Att minskningen af diskont-fonderna ifrån 9 millioner till 8 millioner riksdaler och öfverflyttningen derifrån för att kunna bilda en kreditiv-fond på omkring 1,800,000 r.dr för enskilde personer, skulle vara till riksbankens fördel, kan jag icke inse. Kreditiv-rörelse samt depositionseller uppoch afskrifnings-räkning anses mera förmånlig för kreditiv-tagaren och räkningshafvaren, än för Banken. Att en sådan rörelses bedrifvande med rikets allmänna mynt varit afsigten med privatbanks-inrättningen, synes tydligen af den förut åberopade Kongl, förordningen den 14 Januari 1824.