Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För några dagar sedan hade jag ej ens tänkt uppå att yttra mig öfver det ämne, som nu utgör föremålet för II. o. Adis öfverläggning, väl vetande att jag i denna väg ej ägde rängaste anspråk på att, äfven för en minut, vinna det Högt, Ståndets uppmärksamhet; men då jag, lika oförtjent som oförväntadt, hedrats med förtroendet att vara ledamot i det förstärkta Const.Utsk., så anser jag såsom en mig åliggande, oeftergiflig pligt alt, på förhand, öppet tillkännagifva den opinion, som kommer att läggas till grund för mitt votum i denna den vigtigaste fråga, som kan inom nämnda Utsk. gifva anledning till votering. Jag får då förklara, att jag är bestämdt emot Utsk:s förslag till allmänna val och enkammar-systemetoch så bestämdt, alt jag hellre skulle votera min egen dödsdom, än den öfver mitt fäderneslands sjelfständighet, lycka och anseende, fällda dödsdom, hvilken jag anser vara en oundviklig följd af det olycksbringande förslagets antagande. Ämnet är redan till sina minsta detaljer utlömdt; jag inskränker Den 2i October c. ra. Gg mig således till den sakens allmänna öfversigt, att det vore obegripligt, huru ett sådant förslag kunnat inför R. St. framläggas af deras förnämsta delegation, om man ej visste, att under partitider, — och sådana lefva vi uti, — finnes ingenting så orimligt, att det ej kan, under en eller annan förevändning, begagnas såsom en utmaningshandske, framkastad åt det motsatta partiet, utan att den, som utkastat handsken, någonsin kan hoppas alt få densamma af antagonisten upptagen. Utsk:s sammansättning har blifvit formerad under ett konstgjord!, men likväl bland de starkast spända förhållanden, som emellan de båda statsmakterna någonsin ägt rum. Sjelfva denna Const.Utsk:s sammansättning utgör det skarpaste uttrycket af denna skuggstrid — och Utsk:s förevar. project, om det varit uppgjordt under början af riksdagen, skulle af mig blifvit ansedt såsom en öfvermodets produet, då jag nu deremot tror det vara dess motsats.
Under antagande af den allmänna grund, att alla utländska varor skulle, emot afpastad tull, få till Riket införas, hafva Rikets Ständer likväl, genom höga tullafgiftcr å vissa varor, som utestänga möjligheten af all loflig handel dermed, sokt att skydda den inhemska industrien , hvarförutan Rikets Ständer Kongl. Maj.ts jyådiga Berätt. n.-o 1. j 13 Ständer anliållit, att, i händelse Kongl. Maj:t, vid Tull-Tariffens utfärdande, skulle finna för godt att göra något undantag från ofvanberörde allmänna införsels-frihet, Kongl. Maj:t då täcktes, genom en serskild Nådig Författning, låta samma undantag allmänt kungöra, och äfven vidtaga en lika utväg, hvarje gång behofvet sådant kräfde. Öfvertygad om nödvändigheten att, åtminstone tills vidare, bibehålla en del förut gällande införsels-förbud, såsom säki’are, än höga tullafgifter, verkande till skydd för den inhemska industrien, och dessutom utgörande ett ytterligare medel i Kongl. Maj:ts hand, att i reeiprocitets-väg med Främmande Magter bereda förmoner för Svenska skeppsfarten och exporthandeln, har Kongl. Maj:t, som, i kraft af Regerings-formen, funnit Sig ega den allt sedan år 1809 utöfvade rätt att besluta, huru Tull-taxorna må utfärdas, och hvilka reglementariska föreskrifter till Statens säkerhet och handelns båtnad må vid afgifternas beräkning och uppbärande vara af nöden, äfvensom att förordna, hvilka varor må ineller utföras, låtit, på hittills öfligt sätt, utfärda den nya Tulltaxan, och deruti utsatt sådana förbud för varors ineller utförsel, som Kongl. Maj:t funnit af omständigheterna påkallade. Hufvudsakligast Bih. till R. S. Fröt. 1828 och 182g, 1 Santia 1 Band. i:sta Häft. (A) 8 114 Kongl. Maj.-ts Nådiga Berätt.
I den män hon stiger, få Fullmäktige på annat båll minska utlåningarne, så att det stadgade förhållandet mellan utelöpande sedlar och inneliggande silfver varder iakttaget. I 20:de punkten tillstyrker Utsk.: ”ali B, St. mätte uti circulations-capitalel, emot inteckning i fast egendom på landet och i städerna, bevilja en tillökning af 1,000,000 r.dr b:co, hvilken Den 19 December. 525 tillökning på det sätt bildas att till denna lånerörelse öfverflytta.? de efter hand ingående capitalafbetalningarne å lånen, emot återbetalningsskyldighet i silfver, samt, att lill densamma anvisas skillnaden emellan 1,000,000 r:dr och det belopp, hvartill sislberörde lån vid nästlidet års slut utgjorde.” Denna skillnad är obetydlig, uppgående till endast 167,000 r:dr, när man afräknar de förskott, fonden redan erhållit. Det är sålunda knappt värdt att derom tala, när man ej, såsom jag, vill bestrida grundsatsen, alt för hvarje riksdag utvidga Bankens lånerörelse i alla riktningar, och isynnnerhet i den gren, som för Banken är otjenligast, nemligen fastighet sbelåningen. I 25 punkten föreslås: ”att fonden för utlåning genom Handelsoch Närings-disconten må bestämmas till en summa af 3,500,000 r:dr b:co, deruti inberäknadt beloppet af den för Stockholms Handelsoch Närings-discont afsalte reservfond, hvilken, i följd häraf, såsom sådan betraktad, skulle komma alt upphöra.” Med Ulsk. är jag alldeles ense derom, att reservfonden bör upphöra; men jag bestrider utvidgningen af Handelsoch Näringsdiscontens rörelse. Om någon discont bör inskränkas, med afseende på den belägenhet, hvari Banken nu befinner sig, så är det just denna discont. Det är till följd af Bankens utlåningar på denna väg, sorn silfveruttagningen förnämligast blifvit lättad.
Låneunderstöd måtte lemnäs dem, sorn anlägga nya Inrättningar, då de kunna visa, att dermed för det allmänna beredes en framgen inkomst. Vid öfvervägande häraf har ?Utskottet väl funnit Per Nilssons hemställan vittna Besv. och Ekon. Utsk. Relänkanden. 317 om en berömlig Patriotisk omtanka; men ela sjelfva ämnet äger ett så nära sammanhang med hvad Riksens Ständer vid sistlidnö Riksdag i underdånighet hemställt, rörande en öfverflödsförordnings utfärdande, och Utskottet erhållit den säkra underrättelse, att på Kongl. Maj-ts Nådigsta befallning ett underdånigt förslag till en sådan blifvit af Kongl. Cora* meree Collegiutit utarbetadfc och i underdånighet ingifvet, ehuru Kongl. Maj:t ännu icke deruti fattat dess Nådiga beslut, samt föröfrigt Memorialets innehåll är alltför 0- bestämdt, för att kunna serskildt pröfvas, så finnér Utskottet icke anledning att i följd deraf tillstyrka någon ny åtgärd, utan anser detta ämne, hvarvid inga nya skäl eller åsigter blifvit af Memorialets författare framställde, nu bero på Kongl. Maj;ts Nådiga pröfning, gemensamt med dem af lika beskaffenhet, som redan förut blifvit Kongl. Majrts Nådiga ompröfvande understäldte, eller som vid detta Riksmöte, i sammanhang med den å nyo väckta frågan om en ÖfverflödsFörordnings utfärdande, kunna Kongl. Majrt i underdånighet underställas. Hvilket dock till Riksens Höglofl. Ständers eget upplysta aFgörande öfverlemnas. Stockholm den 4 Mars 1818. Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsech EkonomiUtskotts Betänkande, öfver 5Ig Eesv. och Ekon, UtsJc. Betänkanclen. gjord motion om Kongl. Landtbruks Akademien, dess CentralVerhstad och redovisning för de under Akademiens disposition stående fonder. Uti ett från Höglofl.
Län i Banken, inteckning blifvit i fast Egendom sökt. Ut supra. S D. Vid förnyad föredragning af Statsoch Bevillningsutskottens den 15 dennes afgifne, samt den 23 i samma månad på bordet lagde, Utlåtande i anledning af de hos BondeStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottens den 2 sistledne April n eddeldte Betänkande, rörande Kongl. Maj ts Nådiga proposition om en stadt gad afgift af hvarje mantalsskrifven person till den veneriska smittans hämmande m. m j fann Ridderskapet och Adeln» att, enär sist» nämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottens ifrågavarande Utlåtande' borde läggas till Handlingarne. Ut supra. SD. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottets dea 15 dennes afgifne, samt den 23 i samma månad på bordet lagde, Betänkande rörande väckt fråga om förändring uti 9 §. af Kongl. MajRS Den 29 Maji. 597 förnyade Seglationsordning den 15 Junii 1774, biel samma Utlåtande af Riddeiskapst och Adela alslagit. Ut supra. SD. Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärs och EkonomieUtskottets den 15 dennes afl å t ne, samt den 23 i samma månad på bordet lagrie, Memorial i anledning af de hos BoigareStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 10 sistledne Februari meddeldte Betänkande, angående yrkad rättighet för Stä— dernes Magistrater, att få förrätta alla så kal Jade Dykeri Auctioner •, fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Memorial borde läggas till Handlingarne. Ut supra.
Anmäld den 17 Oct. 1823, och communicerad till behörig kännedom med Kammar-Coliegium och Landshöfdingen i Östergöthland, 81. Angående Härads-Skrifvaren Rydings anhållan, om utbekommande af Mantals-Provision, Anmäld den 17 Oct. i8a3. Fordrade ingen åtgärd, 83. Om anslag till instrumenters inköp för Astronomiska Observatorium i Stockholm, Anmäld den 8 Jan. 1824 i sammanhang med Rikets Ständers Skrifvelse om. Stats-Regleringen i allmänhet, deruti anslaget för Observatorium är upptaget, 83. Om åtskilliga nya Post-Contors inrättande, samt om 2;ne frimarknader i Arvika Köping. 44 Bil. t. R. St Just. Ombms Emb.-Ber. d. 4 iVol/. 1828. Anmäld den 17 Oct. 1823, och remitterad till vederbörande Embetsverks utlåtande, 1825 den 4 Maji, biföll Kongl, Maj;t, att Sågmå marknad må ifrån och med år 1826 flyttas till Arvika, och att en ny marknad derstädes må årligen hållas den 29 Januarii. 1826 den 19 Oct. tillät Kongl. Maj:t, att ett Post-Contor finge anläggas vid Ahltorps gästgifvaregård inom Dahlsland, men fann nu icke skäl att bifalla Post-Contors inrättande på de öfrige af Rikets Ständer; uppgifne ställen. 1827 den 29 Aug. förordnades, i följd af Öfver-Post-Directeurens underdåniga anmälan, att frågan om ett Post-Contor vid Ahltorp skulle förfalla, och alt Qfver-Post-Directeuren i sammanhang med den Allmänna Regleringen finge föreslå ett tjenligt ställe inom orten för el't Post-Contors anläggning, derest omständigheterne då sådant skulle kräfva. 84. I anledning af Krono-fogden Lindbergs anhållan om Löne-anslag för en Exp.-fogde, m. m. Bil. t. R . St. Just. Omb:ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828.
Hvad är väl den enda trösten för föräldrar, då deras barn bortryckas? jo! att de hafva medvetandet, det de sökt den, efter deras tro, bästa läkare; — att denna läkare uppfyllt sin pligt och att föräldrarne sålunda åtgjort allt hvad uppå dem ankommit. Denna tröst blifver naturligtvis de fäder beröfvad, hvilka, såsom jag nyss förutsatte, blifvit förflyttade till en landsort, hvarest ingen homöopathisk läkare finnes. 1 sammanhang härmed tillåter jag mig omförmäla, huruledes här i landet en af våra större possessionater med den aldrastörsta fördel användt homöopathien för sina kreatur. Då homöopathien sålunda verkar äfven på kreatur, lärer man väl icke kunna bestrida rimligheten deraf, att den kan hafva inverkan jemväl på menniskor. Jag anhåller om återremiss. Gr. björnstjerna. Carl Magnus: Jag skall försöka, att i mitt svar blifva så homöopathisk, d. v. s. så kort, som möjligt. Gr. von Rosen har yttrat, att han med både »förundran» och »förtrytelse» läst Betänk:t. Att det vackt Gr. von Rosens förundran, har icke kunnat undgå att förundra mig, då Grin varit van att af samma förslag vid föregide riksdagar erhålla enahanda resultat. Hvad »förtrytelsen» åter angår, så är helt naturligt, att den, som icke får sin vilja fram, icke helier är belåten. Gr. von Rosen har vidare ansett, att Utsk:t bort i ämnet rådfråga honom. Att Gr:n omfattade homöopathien med intresse, visste Utsk:t förut, Detta förhållande hade således icke utgjort något bevis derför, att homöopathien vunnit någon större utbredning än tillförene. Gr:n har vidare påyrkat att man borde här i Stockholm upprätta en homöopathisk anstalt, bland annat derföre, att, om en tjensteman transporteras härifrån, han dock kunde komma i tillfälle att å annan ort anlita homöopathien. Gr:ns tankegång i detta fall är mig svår att följa.
Då under förmiddagens plenum fråga var om anslag till provincialläkare, framställdes icke något yrkande, att dessa skulle ställas på tillfälligt 636 Den 28 April e. tn. förordnande, ehuru de måste företaga resor älven vintertiden och i allmänhet af långt besvärligare beskaffenhet, än antiqvitetsintendenten behöfver. Jag skulle tro, att, om man inser vigten och betydelsen af de förrättningar, som antiqvitetsiritendenteri har sig uppdragna, och man önskar, alt denna befattning skall beklädas af en person, som med allvar egnar sig deråt, det blir nödvändigt att uppföra hans lön på ordinarie stat, så att han icke riskerar att, sedan han väl inhemtat de för befattningen nödiga kunskaper, få beit tvärt lemna densamma. Jag vet åtminstone att den person, som hittills tjenstgjort såsom antiqvitetsintendent, lemnat befattningen just till följd, biand annat, af denna osäkerhet i ställningen och heldre återgått till sin gamla skoladjunktsplats. På dessa skäl och emedan, så vida det vigtiga studiet af fäderneslandets fornminnen verkligen skall kunna befrämjas, antiqvitetsin'endentens arfvode måste uppföras på ordinarie stat, får jag hemställa, att R. o Ad:n ville, med ogillande af Utsktts hemställan, bifalla K. Mits i frågan aflåtna nåd. Propos. Gr. Posse, Arvid: Stats-Ptsk:t har trott, att till ifrågava rande befattning fordras en yngre person, ty de resor, som antiqvitetsintendenten måste företaga, medföra ganska mycken fatig och kunna icke vara behagliga för en person vid mera framskriden ålder. Likaledes har Utsk:t ansett, att anslaget till en antiqvitetsintendents aflöning borde uppföras på extra stat, till dess ett. fullkomligt system för det antiqvariska studiet, för hvars befrämjande anslag från många olika håll äskats, blifvit af regeringen uppgjordt och för representationen framlagdt.
oell medelst Kongl. Lrekvet 8en 2 November >833 i visso clelov ötevsövvisto, somt »u clellnitivt i lX'ä6ev soststöilöo jemkning os extio rotevin^en i 8kone, extio rotorne lolilvit min-ko8e till l lZ^z.clels nummer, numero, ester sommo loeroIcninAS^runc!, rättligen mäste necisottos tili >^8 nummer i jewnt tol, os lovilko clen erlriggoncls voeonee-osgisten. 6 tunnor sor lovords rote, eller tillloojoo ^68 tunnor sponmol ärligen, olltso komme, i loöncielse ok korsto olternotivets sntogon6e, ott äe svogore rotorne i clen stönciigo roteringen till unclerstöci tilicle tos, 7k/o/'.'/s ^ 7V^.'c> 86. lss, i /Väller körorclnat om llotellällgimea 8gmnlunkallailcle till omrÖ8tniiiA, jlä 8utt oell I (Ion mällin^, llikst8 8tä»cler lle^ärt; I 8ammanllU!l^ livarmecl I^li^8- oell Xaminar-Oolle»iei ne i Naclér anlletullclea att oslpraltu oell till Xon^I. Nujrt
Reservationer: Af Herr af Sillén, L. G: ”Emot det beslut Utskottet genom votering oell den förseglade voteringssedelns öppnande fattat, att tillstyrka Rikets Ständer beviljandet från Bankens medel af 10,000 r:dr såsom godtgörelse till en del för den förlust aflidne kapitenen Skottes arfvingar skall lidit i följd af bristande tillgång lill bemulsersättning hos samtlige de personer, hvilka varit innehafvare af de gemensamt med Lisma säteri och Upsala hemman på Banko-auktion försålde, men sedermera af fideikommissnatur befunna hemman Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen, får jag mig reservera. Man har antagit att Bankens kommissarier genom sitt till egarnes anhållan gifna bifall, att, jemte de till Banken pantförskrifna norra och södra Lisma samt Upsala, låta å samma auktioner försälja äfven de af pantegaren innehafda och i sambruk med de nyssnämnde nyttjade samt å saluvärderingen inbegripna hemman Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen, begått ett fel, som föranledt den förlust för hvilken ersättning nu sökes: men man har dervid velat glömma, alt detta redan blifvit i de 2:ne högsta domstolsinstanserne pröfvadt och af dem likstämmigt förklaradt icke hafva egt rum ; hvadan det synes mig, som Utskottet icke bordt grunda ett tillstyrkande af godtgörelse lill de lidande på sådane skäl, som, ehuru man sökt att så godt ske kunnat, icke gifva dem en sådan mening, likväl i sin enkelhet och rätt förstådde, innefatta ett underkännande af de skäl domstolarne för sitt domslut användt, hvaribland det hufvudsakliga, att vid försäljningen af de ifrågavarande hemmanen, något sådant fel icke blifvit från Bankens sida begånget, som kunde till ersättningsskyldighet föranleda. Härmed är således afgjordt, att ingen rättighet till ersättning från Banken hör åberopas, icke ens antagas att Banken har dertill någon moralisk förbindelse.
I stället för att det först omtalade landskapet närmast ynglingen visade höga granar och det andra åter lockade honom med söderns frukter och träd, hade detta tredje landskap blott att erbjuda den öde anblicken af enbuskar och i vexten knutna tallar. Himmelens färg var här grå och dyster, men klarnade, ju längre dess mera och längst bort, der jorden och himmelen berörde hvarannan, var en glans, underbar att se. Hvarje landskap hade sin förespråkare, sin talman. Framfor vägen till de storartade vilda trakterna stod en gammal man med ett strängt men icke obehagligt ansigte. Uttrycket i detta ansigte var nu straffande, ty redan har ynglingen gifvit sin hand åt en skön men lättfärdigt leende qvinna, hvilken bjuder in honom till den sköna och leende trakten. Ynglingen synes dock ännu obeslutsam, om han icke snarare skall följa gubben med det allvarliga anletet. Den tredje vägen synes han icke alls bekymra sig om; derföre har äfven dess förespråkare till hälften vändt sig bort med en stilla sorg utbredd öfver himmelska och rena drag. Det var en engel, denne tredje vägens ombud, såsom man det väl kunde se af den fotsida, hvita drägten och de skugglikt skira vingarna. Mannen öfver medelåldern betraktade taflan med rörelse. Det var liksom han nu förstått vissa scenerier ur sitt lif bättre än fordom. Dottren tänkte och sade: huru har er hand så skickligt kunnat sammangjuta de tre landskaperna och himlen öfver dem. Det är allt såsom en tafla. Målaren kände saligheten af den högsta triumf; sådana ord ville han höra. Han ansåg sjelf det bästa af taflan, betraktad såsom konstnärsprodukt, vara detta isiggående, denna helhet. Ty äfven konstnärer äro stundom fulla af fördom, då de bedöma egna verk. Tillochmed de kunna stundom glömma det hela och fästa sig eldigt vid sådant, som bevisar deras förmåga, deras himmelska konst. Glömma det hela, d. v. s. de tänka derpå mindre och vilja att vissa situationer, på hvilka de sjelf så mycket arbetat (det djerfva i kompositionens helhet faller sig så lätt och utan all ansträngning) må finna ett varmt och ädelt erkännande.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge föredragningen af detta mern. böra tillgå på det sätt, att de i Utsk;s förslag förekommande §§ endast uppnämndes, och hvarken upplästes eller blefvo föremål för särskilda propos:r, såvida begäran derom icke blefve gjord. Ropades ja. Då härefter 21 till och med 42 §§ förekommo lemnades desamma utan anmärkn., men i fråga om 43 § yttrade sig Hr von Hohenhausen, Mich. Sil v.: Jag har visserligen icke något att anmärka mot denna § sådan den blifvit föreslagen, enär den uppgjorts enligt vilkor, som hittills blifvit bestämde. Men när nu en ålerremiss blifvit af R. o. Ad. beviljad, och äfven från andra Stånd, enl. hvad mig blifvit berättadt, hvilken återremiss, för den händelse att något eller några af de öfriga Stånden skulle i ämnet likväl hafva annorlunda beslutat, kommer, att pä denna fråga hafva inflytande, vill jag hafva reserverat mig emot en förändring i denna §. Hr von Troil, Sam. Gust.: Med anledn. af Hr von Hohenhausens anmärkn. anhåller jag, alt få fästa såväl hans som Ståndets uppmärksamhet derpå, att denna § afser ett af R. St. beviljadt lån till staden Warberg, och att om den fråga, som R. o. Ad. för några dagar sedan återremitterat, nemi. om nytt lån till staden Warberg, skulle, sedan betänk, till Ståndet återkommit, bifallas, kommer en ny § att intagas. Jag tror således att något hinder icke möter antagandet af denna §, och anhåller således om bifall å densamma. Hr von Hohenhausen: Hr von Troils yttrande kan ega sin grund, och jag afslår således från hvad jag förut i ämnet yttrat. De öfriga §§:ne af Ulsk:s förslag lemnades utan anmärkn.; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle StatsUtsk:s förevande mern.
St andt r, angående ett tillägg uti åc hittills gällande Retfl ementariska föreskrifter i afseende pd Ranauttis Ämåerimär,s och Retjentet Penfionsrättighei H öglofl Ridderslcipjst och A-deln, H >gvör* diga PrestSiåndat och Välloflige BorgareStåp. det hafva, yid föredragning af Rikets Stände^t 344 Banco» Utskottets Betäniandeii. StatsUtskotts afgifne Betänkanden N:o 142 och 267, funnit godt besluta, att hos Kong!. Maj:t boide i underdånighet hemställas, det termi. nen för civile Ämbets* och Tjenstemäns rätt art taga afsked, med bibehållande af sine löneförmåner oafkortade, måtte nedsättas från 70 till 65 års ålder, då, efter vid pass 40 års tjenstgöring, lagligt läkarebetyg styrker deras sjukliga eller försvagade helsotillstånd. Uppå derom väckt motion af en Ledamot, har BancoUtskottet ansett sig böra vördsamt hemställa, att hvad Rikets Ständer sålunda för Civilstaten i allmänhet beviljat, jemnväl må, så -vida Beslutet af Kongl. Maj t i Nåder sanctioneras, få sträcka sig till BancoStsterj; på det sätt, att utan rubbning för öfrigt af nu gällande stadgar, ett tillägg af förenämnde lydelse, mattei Banquens PensionsRegjemente inflyta.
Rekommenderadt a f många h r r läkare. Fris pr butelj kr. 8,50 hos H ö g s t e d t &amp; C:0, Stockholm, 32 REGERINGSGATAN,. Prospekter erhållas från Brunnskontoret på begäran. - v b a d. NYUTKOMMEN PRISKURANT FÖR 1899, HÅLLES KONSTNADSFRITT PÅ BEGÄRAN. MED FÄRGLAGDA PLANSCHER, ERVia postlinien S A S S N I T Z — T R E L L E B O R G förmedlas den snabbaste förbindelsen t i l l kontinenten medelst de stora, elegant och bek v ä m t inredda HJULÅNGARNE SVEA och GERMANIA samt propellerångarne REX och IMPERATOR. OBS. I Endast EN tullbehandling I Vidare genom von Essen &amp; Frick, M a l m ö, Kontinentkontoret, Trelleborg, och STOCKHOLMS BESEBUREAU, Stockholm, genom hvilken senare biljetter för resor öfver hela världen tillhandahållas. Svenska rundresebiljetter utlämnas genast u t a n tillägg a f provision. utvalda a f sista skördens bästa sorter, expedieras omsorgsfullt u t i förseglade paket från VB ÖU Va kilo. äfvensom i kanistrar ä V k i l o och lådor till högre v i k t, med fritt em2 M. S. Hufvudlager i Göteborg. — Filiallager i Stockholm. Räntegodtgörelse 5 proc. I landsorten boende torde hänvända sig direkt till banken. A d r. Drottninggatan 73 B, 1 tr. Köp FRANKO PÅ BEGÄRAN. f K s v. Brunnso c h Badanstalt v i d Ryds station Karlshamn — Wislanda Järnväg. å Saison: 1 juni — 15 sept. L ä k a r e: JD:r H. Den Kneippsfea Jmrmetoden tillämpas därstädes sedan 5 år tillbaka. N y t t badbus, uteslutande afsedt för denna kur. DEN ÄLDSTA KNEFPPKURORT I SVERIGE. Billigaste lefnadsomkostnader. Apotek finnes på platsen. Prospekt på begäran gratis och franko frän Badhusstyrelsen, RYD.