Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nästan inga särskilda alfvar nämnas (ingen individualisering eger rum), emedan de sysselsätta sig med sjelfva naturtingens utveckling, och deras verksamhet blott är en underordnad riktning af åsarnes. Såsom alfvar nämnas blott Völund (fn. Völund) och hans bröder. Dvergarne deremot uppträda såsom individer, då de vid vissa tillfällen förfärdiga allahanda redskap åt gudarne. Af dem funnos tre afdelningar, hvardera med sin höfding: Modsogne (fn. Motsognir, safteller kraftsugaren) Durin (fn. Durinn af dur, slummer) och Dvalin (fn. Dvalinn af dvali, dvala, sömn). Vättar (fn. Vættir) är ett gemensamt namn för flere liknande väsenden, som förekomma i sånger och sagor, samt i folktron under olika namn. De omtalas i synnerhet såsom beskyddare af enskilda ställen. Slutligen har man hafsmän och näckar (flodgubbar). Märk folktron om dvergar, troll, nissar, tomtar och lyktgubbar! Vættr, pl. -ar, ting, oting; t. vicht, hvaraf nicht. Åsar. Åsar (fn. æsir, af sg. áss) kallas verldens skapare eller ordnare och upprätthållare. De äro tankens och lifvets andar, som genomströmma hela naturen och söka böja henne under den andliga viljan. Dagligen samlas de för att rådslå om verldens öde. Dem tillägges mänsklig gestalt och mänskligt uppträdande, men allt i högre och ädlare mått; de höra och se skarpare samt färdas med oändlig snabbhet. Odin tillägges allmakt; alla kallas blida, hulda, välgörande, visa, höga, heliga. Åsagudarne uppräknas i Snorres edda i följande ordning: Odin (fn. Óðinn), Tor (fn. Þorr), Balder (fn. Balður), Njord eller Njärd (fn. Njörðr; egentligen en af vanerne), Frö eller Frej (fn. Freyr; också en af vanerne), Ty (fn. Tyr), Brage (fn. Bragi), Heimdall (fn.
Men då denna opinion i öfrigt ingalunda instämmer uti n. v. krigsministerns lofsånger öfver försvarssystemets ”planmessiga ordnande samt qvantitativa och qvalitaliva utveckling,” så blifver deraf följden alt det problem, som bör lösas, och hvilket äfven jag, efter min förmåga, vid innevar. riksdag sökt göra, är att, med bibehållandet af desse med eller utan skäl så omtyckta indelta trupper, upgifva hvad som anses kunna bidraga till försvarets ändamålsenliga ordnande; till de påpekade bristernas afhjelpande; till indelta armeens förvandling till den phalanx, man nu tror den vara, men som den i verkligheten icke är; till beväringsmanskapets bibringande af den nödvändigaste och mesta öfning erfordrande egenskapen såsom soldat, nemi.: skjut färdighet, slutligen till en af behofvet påkallad såväl minskning i statsutgifterna, som bättre och likformigare fördelning af armeens aflöningsvilkor. Efter ofvannämnde utredning af frågan och meddelandet af dermed sammanhang egande postulater, motsvarande hvad jag i såväl ena som andra hänseendet till större delen redan offentliggjort, öfvergår jag till behandlingen af den K. proposm i hvad den angår Landlförsvarel. Härvid förekommer först till afgörande huruvida nämnde K. propos. genom sitt innehåll i mer eller mindre mån upfyller de af mig antydda fordringar. Tyvärr kan jag icke besvara denna fråga annorlunda, än att denna nåd. propos. eger ett omisskänneligt syskontycke med sina föregångare. Förökade anslag ulan ringaste skymt lill den behöfliga och länge förväntade systematisering, som, till både allmän och enskildt belåtenhet, skulle på samma gång förminska utgifterna, gifva en förökad styrka åt försvaret, och ställa, som man säger, kyrkan midt i byn för låntagarne, — äro grundprägeln i samma propos.
Enligt uppgjordt kostnadsförslag, skulle för arbetets fullbordande erfordras 34,499 R:dr, hvartill komme obetaldt stenhuggare-arbete, utgörande 1 260 R:dr 25 öre; kostnaden till inköp af en större och några mindre besparings-spislar omkring 500 R:dr; för anskaffande af inventarier och utredning för det ökade antalet af 50 patienter, tillhopa med ofvanberörde redan förskjutne 46,096 R:dr 75 öre, ett belopp af 96,096 R:dr 75 öre Riksmynt. Dessutom och då en vid hospitalet befintlig uthusbyggnad, som, ehuru varande Sysslomannens vid hospitalet enskilda tillhörighet, likväl i flera delar varit för hospitalets behof använd, blifvit genom timad vådeld alldeles förstörd, samt hospitalet på sådant sätt kommit i stort behof af 2 nya uthusbyggnader, den ena afsedd till halmoch vedbodar, den andra till stall, fähus, vagnslider m. m., erfordrades för fyllande af detta behof, enligt uppgjordt kostnadsförslag, ett belopp af 4,290 R:dr 54- öre, så att hela den för Hernösands hospital nödiga anslagssumma utgjorde 100,387 R:dr 29 öre Riksmynt. De utgifter, hvilka sålunda för att verkställa Rikets Ständers vid föregående riksdagar, i afseende på dessa trenne hospitalers utvidgande och förbättrande uttalade önskningar, dels redan vore utöfver de för ändamålet af Rikets Ständer beviljade anslag af Hospitals-fonden bestridda, dels ock vidare beräknades förestå, uppginge således vid Wexiö sospital till R:dr 13,429: 20, » Wadstena hospital till » 99,096: 75, » Hernösands hospital till » 100,387: 29, eller tillhopa • R:mt R:dr 212,913: 24, Stats-Utskottels Utlåtande ,V 123 (Fortsättning).
Huru skall man förvara evighetsblommor, så att de behålla sina vackra färger? T. N. Pappersremsor kring skänkhyllor bli snart söndriga och fula, mera praktiskt är att använda virkade spetsar i st. f. pappersremsor; men hvar få ett vackert, lättvirkadt prof? Ville någon af mina medläsarinnor i Jdun gifva mig anvisning härpå? Hilda. Ville någon husmoder från landet lemna beskrifning på, huru man lagar god och tillika vacker rulloch press-sylta samt på trefliga halfylletyger? Kunde jag få proflappar tillsända genom redaktionen af Idun? Finskan H. Huru tillreder man s. k. » renadt svinister »? Finskan II. » Isabella » frågar, hur man skall få Jint och vackert skinn på armarne. Ville någon gifva mig anvisning på någon treflig julklapp åt en äldre fru, vore jag mycket tacksam. Gretchen. Huru lättast och verksammast fördrifva och utrota råttor ur boningsrum, skafferi och källare?? Råttgift kan åstadkomma förgiftningar, och fällor undvikas ofta af de alt för sluga råttorna. Leonroe. En hvar husmoder, som ej har råd att hålla mer än en tjenarinna, har sä- kerligen erfarit, då hon måst se två eller tre middagsgäster, hur svårt det faller sig för denna enda tjenarinna att medhinna maten och uppasssningen, så att båda delarna blifva nöjaktiga. Frågas derför, om någon godhetsfullt genom Idun skulle vilja gifva adress på en bra och riktigt billig kokhjelp. Minnchcn. Kan någon af Iduns mänga läsarinnor gifva mig ett godt råd, till hvem jag skall vända mig för att blifva botad for skrifsjuka. Jag harj nämligenjfått alldeles ofantligt svårt för att skrifva — det käns, som om något toge emot, alla pennor jag försökt äro nu liksom för hårda, och jag besväras af en viss domning i armen, hvarföre jag antager jag ådragit mig skrifsjuka genom öfveransträngning. Svar afvaktas tacksamt af Magda, M:r 2 5 4. Till Iduns läsarinnor!
Skenor, 81,000 Skepp. st. st. vigt a 30: — Skarfjern, med alla dess tillbehör, 10,746 Skepp. st. st. vigt a 60: — Tvärstockar, 216,000 st 5 1: 50. Nedläggning af tvärstockar och skenor 5 pr mil 15,000 Summa För stationer m. m. tilläggas 10 proc. af denna summa. Summa kostnad för vägens öfverbyggnad Expropriationer: För vägen mellan Tormestorp och Skålhxdt. 129 tunnland inegor 5 600: — 257 « utegor 5 300: — Från Ugglehult till Nässjö. 129 tunnland inegor 5 600: — 257 « utegor ... 5 300: — Summa Expropriatiöns-kostnåd Stationer och Vakthus: 4 af 3:dje klass, Hästreda, Loshult, Alfvesta, Nässjö 5 40,000: — 7 af 4:de klass, Kallsved, Lamhult, Wisslanda, Moheda, Bo, Stackaryd, Strömslund 5 20,000: — Vakthus för 18 mil, 5 per mil 12,000 R:dr Summa kostnad för Stationer och Vakthus Transport-mal eriel. Redskap^ Telegrafer, för 18 mil, 5 per mil 60,000 R:dr Summa riksdaler Riksmynt För Ingeniörs-arfvoden, provisionel byggnader, oförutsedda händelser m. m. tilläggas 15 proc, hära Total-summa Riksmynt Riksdaler Utgör 640,356 R:dr 17 öre per mil. Bih. till R. St. Terra na; -Ar beten: Schaktning: Bergsprängning, 3,168 kub.famnar k 25: — Tilläggas 10 proc. härå Jordgräfning för banans planering samt dikning utgör tillsammans 278 182 kubik.famnar.
Chefen för Finans-Departementet, Stats-Rådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut faltadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majits Nådiga Kony/. Ma/ds Nåd. Prop. N.o 6.' 9 Proposition till Rikets Ständer i fråga om beräkningsgrunden för salpeterhjelpens utgörande inom en del af Södermanlands län. Kongl. Maj:t behagade, enligt Stats-Rådets lillstjrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant del finnes detta protokoll bi lagd t, och befäl 11 e, att Nådig Proposition skulle i öfverensstämmelse dermed, lill Rikets Ständer aflålas. Ex protocollo L. L. Fries. i\ o G. Ank. lill Exp.-Ulsk. d, 13 Nov. 18S6, kl. 11 f. m. KONGL. MALTS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, i fråga om disposition af Sex stycken holmar i Götheborgs och Bohus läns skärgård; Gifven Stockholms Slolt den 50 Oktober 185G.
Beträffande beloppet af denna vedergällning, torde vid dess bestämmande någon annan grund för beräkningen ej kunna ifrågakomma, än den, som i allmänhet vid betalning af öfversättningar följes. Efter hvad Utskottet inhemtat, beräknas vanligen beloppet af öfversättnings-arfvoden efter arbetets arkantal med derjemte fästadt afseende å ämnets beskaffenhet. Då emellertid nu ifrågavarande öfversättning måste hafva fordrat mer möda än sådana arbeten i allmänhet, i anseende till de svårigheter, som tvifvelsutan varit förenade med de Fransyska lagtermernes öfverflvttande på Svenska språket, synes det Utskottet, som ersättningen för detta arbete skäligen kan beräknas något högre än de arfvoden, som för öfversättningar vanligen bestås. Med ledning af de upplysningar, Utskottet i detta afseende erhållit, har derföre Utskottet trott, att, om ifrågakomna ersättning fastställes till en rund summa af 200 R:dr R:mt, öfversättaren dermed kan anses vara för sin å arbetet använda tid och möda fullt godtgjord. Utskottet hemställer alltså, att Rikets Ständer må bevilja och tili utgående af riksdagskostnads-medlen anvisa ett belopp af 200 R:dr R:mt, såsom vedergällning åt v. Häradshöfdingen Möller för ofvanomförmälda af honom verkställda öfversättning. Stockholm den 26 Februari 1858. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell. 1858 StatsUtskottets Memorial N:o 284. 1 Ank. lill Exp.-Utsk. den 27 Fehr. 18S8, kl. 6 e. m. Memorial, med Jörslag lill stadganden i Riksgälds-kontorets nija Reglemente, angående anslagen för folkundervisningens hejrämjan de och de ordinarie statsregleringen tillhörande utgifter samt kreditiverna.
R;dr 3a sk., i Kronans fulla ersättning uppstode, sedan Hoflings alla tillgångar blifvit dertill använde; uti hvilket Kammar-Rättens Utslag, E. K. M., i anledning af Lindbergs och Halldins deröfver anförde underd. besvär, icke funnit skäl göra annan ändring, än att hvad hos Hoflings löftesmän komme att utgå icke borde afräknas allenast på den summa, hvarföre Halldin blifvit ålagd ansvarighet, utan skulle fördelas på de serskilda belopp, sorn kläganderne, hvar för sig, borde ersätta, i mon af hvardera summans förhållande lill hela den efter Hofling nu befintliga kronomedelsoch uppbördsbrist; och hafva Lindberg och Halldin uti ofvanomförmälcla underdåniga ansökningar, lill stöd för deras underd. anhållan om eftergift och befrielse från det dem ådömde ersättnings-ansvar, hufvudsakligen anfört: det de endast egde obetydlig tillgång till gäldande af ersättningsbeloppet; att denna tillgångs användande dertill skulle försätta dem uti utblottadt tillstånd, hvilket blefve destomera tryckande, som Lindberg egde hustru och flera barn, samt tillika nödgades bidraga till någre ålderstigne anhöriges bergning, och Halldin, vid 6a års ålder, hade hustru och g barn att försörja; att uraktlåtenheten alt, vid de tillfällen då Hoflings balancer uppkommit, icke hafva iakttagit föreskrifne formaliteter i afseende på controlen af hans uppbörd, blifvit föranledd, af öfverhopade göromål vid deras trägna tjenstebefaltningar, samt att bägge njöto tillfredsställelsen, att hafva oegennyttigt sökt uppfylla sina tjenstepligter, med hvilka de hoppades ännu kunna vara det allmänna och sine medborgare till gagn; i hvilket hänseende Halldin ock vid sin ansökning bilagt ett intyg af åtskillige ståndspersoner i orten, hvilka, jemte underdånig förbön om Halldins förskonande från ersättnings-beloppets gäldande, vitsordat dess drift, oegennytta och noggrannhet vid fullgörandet af sina tjenste-åligganden, äfvensom i öfrigt utmärkta välförhållande.
StatsUtskottet har nedsatt förslagsberäkningen af denna inkomst-titel ifrån 3ooo till 25oo R:dr Specie. Den har likväl år 1826 utgjort 3a3r R:dr 3a sk. Specie och efter 3 års medium 2962 R:dr. Koppar-ränta och Slagskatt: Både quantiteten äf koppar-räntan och priset derå äro af StatsUtskottet nedsatte. Kongl. Maj:ts Nådiga proposition föreslår, lika med StatsContoiret, att den efter föregå - Den 21 Februari i. 273 gående årens medium må beräknas till 3^5 S®, som StatsUtskottet minskat till 35o S®, ehuru den lefvererade quautiteten upgifves För 1827 till 388, och för 1828 till 38o S®. Priset, aF SatsContoiret Föreslaget till i3o R:dr Skeppundet, blef i Kongl, Majtts Proposition Förminskadt till 12b R:dr, och aF StatsUtskottet ytterligare till 120 R:dr. Beräkningen aF 125 R:dr För Skeppundet synes likväl så mycket hellre höra bibehållas, som det understiger det gångbara, och Statsverket emottager en ännu högre betalning För den del aF kopparräntan, sorn lill skiljemynt användes. Tiondeoch Hammarskatts-Jern: Priset å Tionde-tackjernet, sorn uti Kongl. Majrts Nådiga proposition är Optaget till 5 R:dr 24 sk., är uti StatsUtskottets Memorial nedsatt till 5 R:dr 16 sk., hvarigenom en skillnad af 2666 R:dr 32 sk, i beräkningen upkommer. Sorn Tackjern, ehuru den sednare tiden något Fallit i pris, ännu gäller betydligen mera an 5^ R:dr Skeppundet, så synes skälig anledning icke vara för handen till den aF Utskottet föreslagna nedsättningen.
För detta moment antogs en redaction, så lydande: ”Stipendiater, sorn lärocursen i Seminarium fulländat, äro förbundne att minst för tre år antaga Skol-lärare-befaltning, då en sådan, inom ett år efter deras afgång ur Seminarium, dem af vederbörande erbjudes. Undandrager sig Stipendiat att fullgöra, hvad honom ålagdt är, vare skyldig att återställa det stipendii-belopp, hvilket lian uppburit.” 5 mom. Antogs, i öfverenstämmelse med förslaget vid Utlåtandet N;o 128, endast med de förändringar, att efter orden å tredje raden: ”enligt betyg af dess föreståndare” tilläggas dessa: ”samt af dem, Dom-Capitlet förordnar att dylika prof öfvervara,” och att vid slutet, i stället för orden: ”deras Gudsfrugtan, christeliga sinne, fromhet och ödmjukhet,” införas dessa: ”deras Gudsfrugtan och christliga vandel”. 6 morn. Utlåtandet N:o 128 anlogs, endast med den förändring, att orden: ”icke äro förbudna” utbytas emot ordet: ”må”. §. §. 4 och 5. Antogos, enligt Utlåtandet N:o 128, endast med den förändring, att i 4 mom. af 5 §. införas, i stället för orden: ”sorn nu gällande Kyrkolag och öfriga Författningar”, dessa ord: ”sorn gällande Författningar”. §.6. För denna §. godkändes följande redaction:”De kunskapsämnen, som, enligt 3 §. 5 morn., fordras, för att till Lärare vid Folkskola blifva antagen, skola ock utgöra föremål för undervisningen i sådan Skola. Dock må de skolbarn, som af fattigdom hindras att undervisningen längre tid begagna, eller sakna nödig fattningsgåfva att förvärfva det fulla kunskapsmått, som undervisningen erbjuder, kunna ur Skolan utskrifvas, sedan de uppnått nödig kunskap i följande ämnen: o)
Utlåtande i tvenne delar, samt äluteiigert afgöra en del Och återremittera en annan, helst sista d< leh af Utlåtandet innefattade svar uppå en af Herr Ehrenborg framst alid ny motion ansåg Herr Grefven och LandtMar. kalken likväl, enär under discussionen flere 43© Den 14 Augusti f, m, ledamöter anhållit, att Utskottets Utlåtande matte i hela dess vidd till slutelig pröfning nu företagas, sig böra först göra proposition till bifall å berörde Utlåtande i hela dess vidd. Ropades Nej. Hvarefter Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade samma Utlåtande till älla delar afslå. Ropades Ja. Grefve Spens: Jag har redan yttrat, att då jag hört så många tala för uppskof af saken, vill jag ej disputera det, med afseende å de skäl Herr Ehrenborg och Herr Stråle anfört; men frågan, huruvida dessa skäl böra i ProtocollsUtdraget åberopas, synes kunna af Herr Grefven och LandtMarskalken serskildt framställas, och jag anhåller nu om en sådan proposition. I annat fall begär jag , att detta måtte uti Protocollet blifva upptagit såsom min reservation. Herr von Hartmansdorff'. Jag vill blott med ett par ord underställa Ridderskapet och Addela om det är skäl, att genom ett sådant tillägg, som Grefve Spens föreslagit, på något vis söka försvaga vigten af de grunder Kongl. Maj:t anföri i Sitt svar på Riksens Ständers förra framställning i detta ämne. Det förtroliga umgänge, som emellan syskonebarn äger rum, bör skyddas genom förbud emot giftermål u - Drn j 4 Augusti f. m. 43? tan serskilt tillstånd och strängare straff för begagnandet af tillfället att öfverträda sedlighetens bud, Slägtskapsbandea böra ej försvagas; det skulle blott skäck Familleförhållandena, utan att gagna någon. Detta är ett af dem, sorn ej äro rent af religieusa eller rent af Politiska; , utan båda delarne gemensamt.
Landstingen tillåtas inventera nya grunder för beskattning, synas påtagli - 142 Den 25 November. ga, då följderna deraf kunna blifva ändlöst tvistande, jemte orättvisor mot vissa trakter och delar af länet eller vissa yrkens idkare, hvilka icke kunna värja sig. Dessutom, om R. St:r verkligen ega, att å någon annan myndighet öfverlåta »Svenska folkets urgamla rätt att sig beskatta,» hvilken enligt 57 §:n R. F. bör »utöfvas af R. St:r allena vid allmän Riksdag», så torde väl åtminstone den försigtighet böra iakttagas vid sådan äfventyrlig öfverlåtelse, att icke föråldrade eller nya beskattningsmethoder, t. ex. accis, landttullar eller progressiv förmögenhets-afgift, endera dagen blifver införd i någon af våra provinser. Till punkten 2. En af de största svårigheterna vid Landstingens bildande var, att träffa öfverenskommelse ang. fördelningen af Landstingsskatt emellan landsoch stads-kommunerna. För denna fördelning torde väl knappt någon billigare grund än den n. v., nemi. beloppen af hvar kommuns bevillning till staten enligt 2:dra Art., kunna utfinnas. Enligt det nådiga förslaget, skulle dels denna grund rubbas, dels inom stadskommun annan grund följas för uttaxering af Landstings-skatt än af annan kommnnal-skatt. Detta torde väl vara förnämsta anledningen till det motstånd, förslaget redan mött, då det endast af 16 Landsting är tillstyrkt. Om egare af jordbruks-fastighet nu medgifva, att äfven till Landstings-skatt bidraga dubbelt emot öfriga innevånare inom deras egen kommun, så lära de dock väl knappast vilja åtaga sig ökade kommunal-afgifter för andra kommuner. Städerne hafva ej heller, mig veterligen, klagat öfver nuvarande fördelningsgrund. Deremot voro de, och, enl. min tanka, rätteligen rädda för att, när man lemnade Landstingen beskattningsrätt, denne skulle komma att begagnas för företag, deraf städerna hade intet eller ringa gagn, helst städernas Landstingsmän på de flesta ställen utgjorde ett ringa fåtal.
Enligt den i Riksboksluts-kontoret, på grund af 1862 års rikshufvudbok, uppgjorda, och under nyssförlidne Augusti månad Riksgälds-kontoret tillställda liqvid, angående öfverskotten, besparingarne och bristerna för nämnde ar, uppgingo de behållna och Riksgälds-kontoret tillgodoförda öfverskotten å samma års statsinkomster till R:dr 3,444,674: 76. samt besparingarne å förslagsanslagen till » 46,119: 56. hvarjemte i samma liqvid förts Riksgälds-kontoret till godo » 272,788: — _ 92 — Det, enligt riksstaten> anvisade bidrag för bestridande af Riksgäldskontorets utgifter. Transport: 3,763,582: 32. inente samt Kongl, brefvet den l sistlidne April, skulle för åren 1861, 1862 och 1863 med tillhopa 392,788 R:dr från K ongl. Statskontoret till Riksgälds-kontoret öfverlemnas. Deremot hade uti samina liqvid Riksgälds-kontoret påförts bristerna uti förslagsanslagen för år 1862, R:dr 668,145: 90. äfvensom ersättningen till indelningshafvare för upphörd rättighet till forsellöns åtnjutande, » 62,872: 86. och godtgörelse för aftjenad och under ifrågavarande år till tjenstemäns sterbhus utbetald begrafningshjelp, » 16,548: 74. Efter afdrag af de Riksgälds-kontoret sålunda påförda er sättningssummor, utgjorde det samma verk tillkommande saldo ett belopp af R:dr 3,016,014: 82. hvartill kommer 1862 års afbetalning å det vid riksdagen åren 1853 och 1854 staden Gustavia på ön S:t Barthelemy beviljade räntefria lån, » 464: 53.
Genom dessa och mångfaldiga dylika fakta, mäste man fullt öfvertygas, att en gång lyckligen befriad från de trånga band, som fordna tiders irriga begrepp och beskattningslystnad framkallat, som ett missledande skyddsystem befästat, skola handel och industri visa sin tillvext och välsignelse genom en förökad, sedlig, belåten och idog befolkning; det skall då bekräfta sig, att man omsider inkommit på den naturliga bana, hvarifrån man aldrig ostraffad kan afvika. Det ligger onekligen vår nuvarande tull-lagstiftning till last att hafva gifvit vår handel och industri en konstlad riktning, att oaktadt en till dess upprätthållande årligen medtagen betydlig del utaf tulluppbörden, icke destomindre en systematisk och i stort bedrifven oloflig varu-import utbildat sig, som hos folket framkallat missaktning och trots emot bestående lagar, hvarigenom moral och välstånd på ett betänkligt sätt undergräfvas. Dessutom fördyrar den prohibitiva tull-lagen alla Iefnadsbehofver och tillskapar derigenom brottslingar och proletärer, hvarjemte sluteligen detta system inledt staten uti de kännbaraste pekuniära uppoffringar. Endast från 1739 till 1786 besteg sig manufakturfondens understöd till 138 tunnor guld. I fullkomlig öfverensstämmelse med de grundsatser och på de skäl, hvilka jag nu tagit mig friheten framställa, har jag med min röst, under det långvariga och 92 lie v il l n in gs ■ Utskottets Ulla! ande, N:o 13. trägna arbetet pä Bevillningsutskottets tullafdelning, biträdt alla de beslut, hvilka, med behörigt afseende på en försigtig, ej brådstörtad öfvergång, haft för afsigt att föra och inleda vår handel och industri på en naturlig bana, hvarifrån den genom äldre villfarelser uti statsekonomien blifvit atledd.
Jag beger mig nu till frågan om den blifvande propos:n; och då Frih. Ceder - Deli a4 Juli e. ra. Jerström lofvat att icke besvära med votering, öfvergår jag genast till Frih. Ehrenborghs och Gr. Frölichs förslag. Man har trott, att detta skall tillfredsställa allt, hvad vi vilja begära; och är det så, har jag ingenting emot, att det vid hvarje punkt antages i stället för Utsk:s förslag. lalla händelser anser jag det obehöfligt att hindra något förslag att komma under afgörande; och jag skulle derföre vilja föreslå ett sätt att bibehålla allas rätt och önskan. På 3:dje punkten har nemi. icke någon begärt bifall. Man kan då alldeles förbigå den och upptaga Gr. Cronhjelms förslag i ja-propostn emot Frill. Ehrenborghs i contrapropostn. Hr von Hauswolff, Carl Ulrik: Jag har hört någon stödja sin argumentation på Sveriges torftighet och vilja låta den ingrediera i motiverna för de vigtiga beslut, hvartill vi nu skola komma. Jag har aldrig, utom här, hört omtalas Sveriges torftighet. Alla nationer instämma nemi. deri, att Sverige är ett bland de mest välmående länder, som finnas. Alla äro der både väl födda och klädda, då deremot millioner svälta i England och Frankrike. Det är då en skam att kalla detta land torftigt. Jag vädjar häröfver till nationens hederskänsla. Hr von Hartmansdorff: I hufvudsaken delar jag Gr. Cronhjelms tänkesätt. Uti formfrågan anser jag lämpligt, att beslutet icke omfattar mer än en punkt. Men skulle Hr Gr. o. Landtm, finna med formerna förenligt, att propos. framställes å Gr. Frölichs förslag, har jag visst icke något deremot; ty dä jag hört så många ansedda ledamöter yttra sig för Gr. Cronhjelms förslag, är jag så förvissad om dess framgång, att jag skulle önska, det alla förslag, som strida emot hankens säkerhet, kunde på en gång innefattas i contrapropos:n, så «luppe vi sedan att höra talas om dem hvar för sig. Gr. Cronhjelm: