Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Indr.-Staten af 800 R:dr årligen för nuvarande Ståthållaren å Stockholms Slolt, Friherre Klingspor, är vorden af II. R. o. A. lemnad utan anmärkning samt af Hög v. PrestcStändet och Väl loff. BorgareStändet bifallen, men deremot af Hederv. BoiideStåndet afslagen. Kommandes, i händelse R. St:r finna godt, att godkänna, hvad, i afseende på regleringen af RiksStatens Första HufvudTitel, Utskottet nu ytterligen andragit, någon förändring, i den af Utskottet förut för Titeln föreslagne Summa, 719,263: 4^. 3., således icke all äga rum. Utlåtande, i anledning af återremiss från de respective RiksSlånden af Utskottets Betänkande N:o 128, angående regleringen afUtgifterne under RiksStatens 2:dra HufvudTitelj jemte dervid bilaggde Utlåtanden Nrs i3o och »3i. (U.-A.) Enligt de från RiksStånden Utskottet tilfhandakomne anmärkningar vid de af Utskottet föreslagne tillökningar i Anslagen å denna HufvudTitel, har Utskottet funnit: 1:0 I afseende på den tillstyrkta förändringen i Jöuerne för; Justities-StatsMinistern från 5849R.’dr till 65oo R:dr StatsMinislern för Utrikes Ärenderne ... —- 684g , — y5o& „ samt hvardera af de 6 StatsRåden .. i — 4*82; a4- — 5ooo „ att, u ena sidan, denna tillökning blifvit ansedd ieke böra äga ruin, inom R. o. A. af Ur Rosenqvist af Akers hult, samt af Hederv. BondeStändet, som redan afsfagit Utskottets tillstyrkande i denna del.
Jag anhåller således, att bifall till betänk, insattes i ja-propos:n och återremiss i contra-propos:n, eller votering om denna sistnämnda, i fall Frih. v. Stedingk ej vill afstå från sin begäran om afslag. Upplästes till justering och godkändes följande voter:spropos:n: Den, som anser, att contra-propos:n bör innehålla återremiss af LagUtsk:s betänk. N:o i65 i anledn. af såväl K. M:s nåd. propos. till R. St., ang:de ändring i 5 cap. i § Missg.b:n, som ock de i sammanhang härmed väckta motioner, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer conlraproposln att innehålla afslag å ofvannämnde betänk. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — gr. Nej — 24. I anledn. häraf upplästes till justering och godkändes följande voter:spropos:n: Den, som bifaller LagUtsk:s betänk. N:o i65 i anledn. af såväl K. M:s nåd. propos. till R. St., ang:de ändring i 5 cap. 1 § iMissg.b:n, som ock de i sammanhang härmed väckta motioner, voterar den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer ofvannämnde betänk. N:o iG5 att återremitteras. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som föijer: Ja — 64. Nej — 4°. Gr. Horn: Jag reserverar mig emot det nu fattade be - 3g 8 Den 20 December f. m. slutet derföre, att jag anser det oformligt och stridande mot all grannlagenhet, som bjuder, att Konungens propostr skola antagas eller förkastas, men icke tillåter förändringar deri, som betaga Konungen sin sanctioinsrätt.
Äfven denna nådiga framställning har Utskottet, på de af Kongl. Majk anförda skäl, funnit sig böra till bifall hos Rikets Ständer förorda. 59:o.. Ilos Preste-Ståndet kar genom en derstädes vackt motion, Doktor Nordström anhållit om understöd af allmänna medel för aflidne Öfver-kommissarien vid Civilstatens pensionsinrättning, Riddaren af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Orden, Nils August Fredius enka, hvilken, enligt hvad motionären anfört och motionen bilagdt transsumt af bouppteckningen efter hennes man äfven utvisade, jemte trenne minderåriga barn, befunne sig uti en i ekonomiskt hänseende betryckt ställning; — varande i öfrigt till stöd för den gjorda framställningen åberopad den gagnande verksamhet, Fredin i det allmännas tjenst ådagalagt och derunder han, som år 1833 utnämndes till Kamererare i Kongl. Majis och Rikets Stats-kontor och derefter konstituerades till Statskommissarie samt slutligen erhöll sin förenämnde Öfverkommissarie-befattning, den han fortfarande innehade intill sin den 3 April 1858 timade död, bland annat uppgjort det formulär till ny rikshufvudbok, som, vederbörligen stadfästadt, nu följes; — och har hufvudsakligen af desse skäl motionären, med hvilken Biskop Bergman samt Doktorerne Björkman och Schram instämt, föreslagit, att Rikets Ständer måtte för aflidne Of verkom missarien Fredins enka, Margaretha Theresia Lieberath samt deras barn, tvänne döttrar och en son, anvisa ett årligt anslag å tillhopa 600 R:dr, att, så länge modren lefde ogift, utgå oafkortadt, men, derest hon trädde i nytt gifte eller med döden afginge, till endast tre fjerdedelar af beloppet emellan barnen så fördelas, att döttrarne, så länge de vöre ogifta, deraf erhölle hvardera 150 R:dr och sonen, intill dess han uppnått myndig ålder, likaledes 150 R:dr.
S. D. Pä framställd Proposition gillades Högloss. bonstitutions-Utskottets sistlidne gärdag pä border lagde Betänkande af den 4 i denna manad, angående näg e w>d Iustititia - Ombudsmans - Instructionen föreflagne ti ägg Ha om ffulle de öfrige Respective Ständen genom Protocolls-Utdrag wördsamt och wänligen underrättas. lllt 8UPI3. S. D« Föredrogs Walloss. Borgare-Ständcts ankomne Protocolls-Utdrag af denna dag, innefattande föreslagit tillägg uti Expeditionen rörande medel uti -verkställande af Göta Canal-anlaggningen. Bonde-Ständet förklarade sig sä mycket mindre - ärwrd hafwa nägot att erindra, som Ständer med ordet Ränka ansett sig icke kunna förstä annat an den afkomst som ärligen af Canal-Actierne kunde utfalla. Härom skulle de Respective Med-Ständen genom Protocolls-Utdrag wördsamt och manligen underrattas. lUt suxrs. S. D. Bsnde-Ständct gillade till alla delar Stats» Utskottets Betänkande öfwer den del af Kongl. MasitS Nådiga Proposition den 31 sistlidne Octobcr, som rörer Finsta-Artillerie-Regementets och Äbo Esc'.ders öswerflytt» ning pä Swensk Stat. Hwarom de Respective Mcd-Stän« den wördsamt och wänligen skulle underrättas, ilt rupis. S. D. Föredrogs Högloft. Expedition?-Utskottets
Fortfarandet af detta ömma bemödande, in« nefluter Ridderskapet och Adeln mi dest dagliga önskningar för Konungens längwariqa wälgäng, och skall altid blifwa det säkraste bewis pä den Näd uti Hvilken Ridderskapet och Adeln önskar att hos Eder Kongl» Mai:k städse fä wara inneflnrne. Till Hans Kongl. Höghet KrouPrinftn Eders Kongl. Höghet täcktes nptaga denna Ridderskapet och Adelns sörsta uptvackrning under uärwarande Riksmöte icke såsom en wänlig plägsed, 44 Den 23 April. sed, Utan såsom den werkeligen innebär, ett up4 riktigt offer af den oinffränktaste wördnad och tillgifwenhet. Eders Kongl. Höghets rätt dertill är redan vswikeligen grundlagd utt alla swenffa innebyggares hjerta», och Eders Kongl Höghets Eget; bepröfwadt och fullkomligen Swenffr, bör försäkra Eders Kongl. Höghet att de djupa intryck Eders Kongl. Höghets stora bedrifter, utmärkte egenskaper och ömma menniskokärlek en gang gifwit ät en fri och akfwarsam nation, hoS Ridderffapet, och Adeln aldrig kunna förändrgs, mindre urplanas. Ridderffapet och Adeln utbeder sig att städse Uti Eders Kongl. Högheis Nåd fa wara inneflukne. Till Hans Kongl, Höghet Hertigen af Södermanland, Durckleuchtigste Furste, Swea Rikets Arfprins, Hertig till Södermanland. Dä Ridderffapet och Adeln samlade uti ständ, hafwa Veu Näden att första gången upwakta Eders Kongl. Höghet sker det med hoppets och wördna» dens förenade känslor, Den lyckliga likhet Eders Kongl. Höghets yttre utseende framwisar, försäkrar Ridderffapet och Adeln akt Eders Kongl. Höghet skall bemöda sig att äfwen likna dest Herr Fader uti egenskaper och ömhet för det folk, till hwars framtida sällhet Eders Kongl. Höghet är kallad, att de band hwarmed Eders Kongl.
Tio af länens djurläkare hafva äfven, under åberopande af deras bekymmersamma belägenhet, då deras lön ej utgör mera än 50 R:dr och då de för sin praktik åtnjuta blott obetydliga ersättningar, i underdånighet anhållit, att Eders Kongl. Maj:t täcktes aflåta nådig proposition till Rikets Ständer om förbättring i deras lönevilkor. Af dessa begärda anslag anser jag mig likväl icke böra tillstyrka, att mera för det närvarande utaf Rikets Ständer äskas, än lön förhöjningar, med 600 R:dr åt en professor, och å 300 R:dr åt instruktionssmeden, eller tillsammans årligen 900 R:dr, samt den begärda summan för en gång till ombyggnad af smedjan, eller 1,241 R:dr 16 sk. banko. Denna underdåniga tillstyrkan, hvaruti Statsrådets öfrige ledamöter äfven instämde, behagade Kongl. Maj:t i nåder gilla. 300: 864: — 46 27:o. Hos Edel’ Kongl. Majrt liar svenska nykterhetssällskapet, Igenom dess direktion, i underdånighet anhållit, det Eders Kongl. Maj:t täcktes af Rikets Ständer äska ett årligt anslag af 1,000 R:dr Banko, för att efter omständigheterna af direktionen användas både till nykterhetsskrifters utgifning och nykterhetstalares kringsändande, medel, hvilka ansets verksammast bidraga till det goda ändamålet, men hvilka sällskapet, i anseende till ringheten af dess tillgångar, blott i liten mån kunde ega tillfälle att begagna, derest ett sådant anslag icke beviljades; och får jag i underdånighet hemställa, det Eders Kongl. Majrt behagade af Rikets Ständer äska delta anslag att lill nästa riksdag utgå. Hvad deparlements-chefen sålunda hemställt, täcktes Kongl. Maj:t, uppå Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, i nåder bifalla. 28:o. Sedan Ingeniören J.
Academien har ock där låtit beställa de Redskap, som efterhand åt Hushållnings-Sällskapen i Riket blifvit skänkte, och detta i den välgörande afsigt, att i hvarje Län, genom välbemälte Sällskaps försorg, en Verkstad sedan kunde inrättas, där tjenliga Redskap kunde åt Länens Innevånare för godt pris lemnäs; men som veterligen ännu icke någorstädes blifvit verkstäldt. För art vinna en lättare Communication med de flesta Rikets Provincer, haf en Central Verkstad i Hufvudstaden blifvit besörjd; men att de härstädes förfärdigade Verk® tyg förefalla nog dyra, synes vara en oundvikelig följd, där Rå ämnet och Arbetare dyrt betalas mäste. Om sannfärdigheten af hvad jag nu haft äran anföra, har Friherre Wrangel, såsom sjelf varande Kongl. Academiens Cor - Den g Februarii 207 responderande Ledamot 4 tillfälle att sig förvissa. Som emedlertid Kongl. Landtbruks-Academien ej är ett Rikets Ständer tillhörigt Verk, eller njuter något Publikt understöd, kan jag svårligen finna att den gjorda Motionen, kan tili något Utskotts pröfning remitteras. Men allt hvad för och emot motiveradr blifvit må, till framtida kännedom, i Högloflige Ridderskapets och Adelns Protocoll upptagas och förvaras Friherre Wrangel, Henning: Då LandtbruksÅcademiens Verkstäder äro uppbyggde af den till Academien upplåtne Fond, kan jag icke finna det lämpeligt, att de Verktyg, som förfärdigas för Majoren Bloms räkning, utan afseende på något slags åliggande för honom, böra få i nämnde Verkstäder göras, hvarföre det tyckes vara billigt det Major Blom åtminstone för antaglige priser, enligt de grunder, jag i min Motion uppgifvit, holt Allmänheten tillhanda användbara Åker-Redskap. Jag har åtminstone trott det vara Academiens åsigt. Som min Motion redan blifvit remitterad, lä* rer något afseende ej kunna göras å Presiden, ten von Schulzenheim# nu gjorde yrkande, att förneka Remissen.
Ändamålet med ett sådant arbete är icke mindre än kommande slägters danande till duglighet, än bildandet af det käraste vi äga, bildandet af våra barn till föremål för vår hugnad och tillfredsställelse. Ett efterfrågande huruvida den med år 1820 till allmän efterlefnad påbudna Skolordningen svarar mot detta ändamål, torde således icke vara ovärdigt Riksens Ständer® uppmärksamhet. En fullständig detaillerad kritik af Skolordningen, hvilken, utgående ifrån dess noga pröfvade princip, enligt denna noggrant af vägde alla dess serskildta stadganden en sådan kritik kan icke vara på sin plats i en motion, väckt inför ett RiksStånd. Allt hvad här passar är anförandet af Dågra anledningar för vederbörligt Utskott, att mera djupt gående mäta halten af det hela, och meddela Riksens Ständer resultaten af denna pröfning till vidare åtgärd. 634 Den 24 Februarii, Hvad först synes mig anmärknin^svärdt vid denna Skolordning är, att den icke äger den, att jag så må säga öppenhet, som en lag tillhör. Den består aftvå delar: först sjelfva den egentliga, och genom Konungens underskrift sanctionerade Sko!Ordningen$ sedermera anvisningar och råd till Lärare om sättet att verkställa hvad Kongl. Majit i Nåder uti Skolordningen anbefallt, också utfärdade cum gratia et privilegio sacra; regier Majestatis och sjelfva lagen ovilkorligt åtföljande såsom hörande till en corpus. Då dessa anvisningar och råd innehålla förklaringar, utvidgningar eller restrictioner af aj Ifva lagens ofta temligen obestämda och mångtydiga stadganden, skulle det kanske icke varit ur vägen, att de blifvit använda på sina vederbörliga rum , men bortlemnade vid SkolOrdningens ända. Nu skulle mången kanske i denna inrättning af Verket vilja se en syftning till möjlighet af de reservationes mentales , hvilka gifvit Loijolas lärjungar ett så tvätydigt ryckte. Om någon ville anmärka ett yrkande till sin lätta mening fattligt först genom jemförelse mellan sjelfva lagen och anvisningarne, är ju nemligen tillfälle lemnadt och kanske redan begagnadt, att skydda sig med erindran att detta yrkande blott finnes i anvisningarne.
Att ur förnuftsslut härleda, huru Statsmagten syftesenligt och grundrigtigt borde vara fördelad och ut. °) Pag. 149 och iso samma mening. *ö) Pag. 188 och följande. ***) Pag. 1 till 24> första häftet. 1 *7 utöfvad *)t samt afhandlar derefter den vä sendtliga beskaffenheten af Sveriges grundlag och författningar, och deras inflytande på Styrelse-verkens mängd och form **), hvaraf de slutsatser dragas: Att Regeringens öfvervägande magt i vissa afseenden, de grunds atter som följas i utö/ningen deraf, ech den vidsträckta befattning, hon med vijsa ärenden tager, gora flera och större Styrelse-fark nådiga, än eljest skulle behof vas : Att 3:ne Instantier litt Sveriges Stats fårvaltning i allmänhet böra finnas $ att Ministerial-Styrelsen , blott till en del, bör under närvarande omständigheter i Sverige ega rum ; Att Collegierna i 2 :dra Jnstantien bora bibehållas vid deras oberoende form och den hufvudsaklisa befattning , de hittills haft ***). De former , Rikets Styrelse-Verk nu ega, öfverensstämma hufvudsakeligen med dessa åsigter ; hvarföre Herr Cancellj-Rådets förslag egentligen går ut på, att undersöka de formella bristerne i Statsförvaltningen och föreslå medel till deras afhjelpande. — Dessa brister skola bestå uti: Otillräcklig afsöndring af Domstols-mål från de egenteliga Förvaltningseller Regerings-ärenderna. De sistnämdes origtiga fördelning emellan Styrelse-grenarna. Felande enhet uti sammanhang, samt följ* Särsk. Utsk, Betänk* 2 °) Pag. till och med io6. *°) Pag. 107 till och med 14®. Sid. 140 och 141. i8 aktligen mindre säkerhet, kraft och drift i ärendernas behandling inom hvarje Styrelsegren. Ofullständiga Controller på Ämbetsmän och redogörare , synnerligen på de högre. För många, illa och ojemnt aflönte, för litet kunnige och uppmuntrade Ämbetsmän
R‘dr om året, men vid» Handelsoch Fina-nce-Expedi - ’Stats-VtsicUels Utlåtande IV.o 8b: !y tronen' tili endast omkring; 1,700 Tfcdr, och då, genom sportlernes för-' ▼andling tili en Charla: Sigilkatae-a.fgift, ingen förlust eller ti 1 lökfe utgift, för Stats-Verket uppkomme, samt för öfrigt sportlernes afskaffande inom Kongl. Maj:t Cancellieskulleicke allenast befrämja löningsstaternes regle3’ing, utan oek, i andra hänseenden, medföra fördelar, så kar Kongl. Majit föreslagit, a St denna åtgärd må af Rikets* Ständer bifallas, under iakttagande af de vilkor oeh föreskrifter, som Comiterades underdånig» betänkande, rörande verkställigheten deraf, innehåller j hvarjemte Kongl. Majit föreslagit, alt de tillökningar, som-, enligt utaf Gomi-terade uppgjorde beräkningar vidstalernes reglering, befunnits af nöden utöfver redan disponibla tillgångar, genom anslag och sportler numå-på stat uppföras, utgörandet för Justitias-Revisions-Expeditioiren' . , i, 4,65t: 36. ro med, under lönerne inbegripne 1,407 tunnor spanrnål, samt för Stats-Expeditioncrne och Öfrige Afdelningar af Kongl. Majits Cancellie 1 !,2'3g: 3j. 10, med likaledes derunder begripne 3,848’ tunnor spanmålv a') livad nu först angår sportlernes upphörande och utgående i stället såsom Charta Sigilläta, anser Utskottet frågan härom icke ega oskiljaktigt sammanhang med de i och för regleringens lill väga-bringande inom Kongl. Cancelliet såsom behöflige u-ppgifne tillökade anslag, utan kunna serskildt algöras. Och ehuruväl
Utsk. har likväl icke tagit sina siffror i luften, utan till ledning för sitt omdöme, vid beräkningen af lönerna, har Utsk. haft ett särdeles väl utarbetadt betänkande eller förslag af UtrikesDepartdet, hvarom hvarje representant haft tillfälle att taga kännedom, enär det åtföljt K. M:s Propos., och på Don 24 Mars. 40» grund häraf har Utsk. ansett en tillökning af anslaget till Minister-staten vara af behofvet påkallad. Af detta den K. Proposrn följaktiga förslag synes, att de äskade förliöjningarne äro ganska obetydliga emot de anslag, som i 1830 års stat innehållas. Det är egentligen på ett par ställen dessa anslag nu blifvit något förhöjda. Så t. ex. var aflöningen till Ministern i Wien uptagen till 8,000 Edr Hamb. Bko, men nu blifvit förhöjd till 1 1,000, och detta af det skäl, att lefnadskostnaden i staden Wien är dyrare än annorstädes. Svenska Ministern i Petersburg åtnjuter lön efter 1830 års stat, och Ministern i Paris har, i st. f. 15,000 Edr Idamb. Bko, erhållit 16,000 Edr samma mynt. Samma är förhållandet med Ministern i London o. s. v. Således, när Utsk. fann att K. M. önskat så ringa förhöjningar i den för 27 år sedan bestämda stat, har Utsk. jemväl, med afseende på de stegrade lefnadskostnaderna så val i Sverige, som andra länder, ansett sig böra tillstyrka bifall till den begärda förhöjningen. Utsk. har härvid gått till väga på samma sätt, som i fråga om löneförhöjning inom andra StatsDepartir. Jag tror mig alltså hafva bevisat, att Utsk. alldeles icke gjort sig förtjent af det klander, man här i så rikt mått tilldelat detsamma. Hela den tillökade summan utgör 59,700 Edr Ernt och icke Bko, såsom Hr Hjerta sagt.
Diligenceoch For vagns-inrättningar ej kunna afNionde Hufvud-Titeln påräkna understöd, i följd af otillräckliga medel un. der denna Titel, och att sådane Inrättningar ej, utan betydlige bidrag för längre tid, synas kunna,vunder närvarande förhållanden eller på det satt de hittills varit lillvägabragte, ega bestånd, hvilket sätt att understödja dem ansetts mindre lämpligt och hvarföre de förluster, enskilde af dylike patriotiske företag lidit, snarare borde vederbörande en gång för alla ersättas; att rättigheten lill accord med hållskjutsskyldige, om öfvertagande af vissa hästar å de dagar diligencer framgå, är den enda förmon, som skäligen lärer kunna vederbörande Bolag eller forvagnsegare beviljas, men denna så mycket billigare, som ömsesidig fördel derigenom kan beredas; alt någon undersökning om posthemmans befrielse från postföring för närvarande är destomera öfverflödig, som postskjutsen är den minst öfverklagade, och sorn hvarken kan af diligencer, ej ens på de större vägarne, öfverlagas, eller med gästgifvareskjuts verkställas, ritanen tillökning i kostnad, synnerligen om skjutslegan i allmänhet förhöjes, som skulle ej blott medtaga den för Stats-Verket nu påräknade behållna inkomst af postmedlen, utan ock för Post-Verket medföra verklig förlust, hvarförutan Konungens Befallningshafvande, om contract för post föringen, hvilken nu beslrides af 58o hemman, skulle uppgöras, derigenom skulle erhålla en oerhörd och obehöflig tillökning i göromål; att yttrande ej blifvit af Utskottet meddeladt, huru med Städernes skjutsning borde förhållas, eller om entreprenader vid de stationer, der endast gästgifvaremen ej hålleller reserv-skjuts finnes; att benämningen skjutsdistrict förekommer, utan att det är sagdt, om dermed meims annat än station eiler gästgifvaregård, och alt 2tdra morn. i förslaget genom uttrycket: ”blifvande skjutsstation” synes förutsätta en förändring af stationer, hvilken, så vidt ske kan, ansetts böra undvi - 4 'AllniBesv,- och Occon.-Utsk. Betankande If.o t34- lias; att så viii maximum som minimum för skjutslega är för högt tilltagen och städerna ej uttryckligen bibehållne vid den förhöjning af 4 sk. milen, som nu eger rum och är billig, i anseende tili de flere svårigheter och utgifter, hvilka för skjutsens utgörande i städerne, jemförelsevis förefinnas; att en ny Gästgifveri-ordning ej torde böra utarbetas, innan sig visat, huruvida de i skjutsväsendet föresiagne ändringar äro tillämplige och blifva antagne;
Uti en från Borgare-Ståndet remitterad motion, har Herr A. F. Ericsson, under anförande af den nedtryckta ställning, i hvilken bandtverkerierna i landet sig befinna, och angelägenheten att vidtaga lämpliga åtgärder till deras upphjelpande, föreslagit, att en Slöjd-skola måtte inrättas i Staden Christianstad, hvarest, genom testamentarisk disposition af framlidne Handlanden J. H. Dahl, funnes en fond af 23,000 R:dr, af h vars räntor tvenne lärare aflönas, för att undervisa ynglingar, som egna sig åt handeln och näringarne uti de lefvande språken med flere ämnen, samt derigenom, att Kongl. Wendes Artilleri-Regemente vore i Staden förlagdt, icke allenast af denna scientifika Corps vore att påräkna biträde vid undervisningen i vetenskapligt afseende, utan äfven de arbetare, som äro anställde vid Kronans dervarande verkstäder, kunde draga stor fördel af Skolan; och har motionären följaktligen äskat, att Rikets Ständer af behållna vinsten af Manufaclur-Disconten måtte beviljas ett årligt anslag af 3 å 4000 R:dr samt ingå med en underdånig anhållan, att Kongl. Majrt, med bifall härtill, ville i Nåder förordna, att en snar och närmare undersökning måtte företagas af sakkunnige personer, som, med beräkning af ofvannämnde anslag, uppgjorde en plan för sjelfva organisationen och, sedan den af Kongl. Maj:t Nådigst blifvit godkänd, satte densamma i verket.
Han blir för mig inbegreppet af de människor, som jag stängt ute, och hvilka nu vilja knacka sig in för att spörja om jag är ensam, om jag sörjer. Prat. Min dörr är stängd, min hjärna är klar, jag sörjer icke, och jag vill vara ensam. Det är besynnerligt, att jag ej kommer mig för att taga bort min hustrus porträtt från mitt skrifbord. Det skulle göra mig lugnare, om jag kunde taga det bort. Men jag kan icke. Det står i skenet från lampans gröna kupa, och hennes ögon lysa mot mina, som kunde de tala. Gång efter annan har jag öppnat en af skrifbordets lådor för att lägga detta porträtt ned – på samma ställe där jag lagt nyckeln till min våning. Men alltid har jag skjutit till lådan igen och låtit porträttet stå. Jag kan helt enkelt icke blifva det kvitt, och jag har stannat inför det, grubblande, som om detta ansikte skulle kunna lösa mitt lifs gåta. Den enda, som jag här ibland möter, är min städerska. Hon har varit min hustrus sköterska som barn, är ett gammalt original, som tillhör familjen, och jag har ej kunnat förmå mig att låta henne flytta till andra. Hon städar mina rum, serverar mig frukost och kväll och har för öfrigt order att aldrig visa sig. Hon afgudade min hustru, och när vi först gifte oss, kallade hon mig på sitt naiva sätt för »min son». Jag kan ej behandla henne som en vanlig tjänarinna, och jag känner ofta på ett pinsamt sätt, att hon betraktar mig. Det är, som om hon ville utforska mig, och ibland inbillar jag mig, att hon känner på sig, hvad jag tänker. Men hon säger ingenting, ehuru jag ibland kan se, att hon har gråtit. En afton hade jag emellertid vändt om min hustrus porträtt för att slippa se hennes ögon, som förföljde mig. När Greta kom in i rummet med frukostbrickan, satte hon först brickan ifrån sig. Sedan vände hon porträttet rätt igen och gick ut. Jag tyckte, att hon hostade på ett menande sätt, och jag blef ursinnig. Men sedan dess har jag icke försökt att rubba porträttet. Det är besynnerligt, att när jag ser därpå, kan jag icke fatta, att Gertrud är död.