Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vägförbättringen håller i längd 860 fot och är redan godkänd . Westmanlands län. Sänkning af Tibble backe, belägen emellan Vesterås och Myrby gästgifvaregård. Plan gillades d. 27 Mars och kontrakt antogs d. 27 Augusti 1858. Företaget, som redan är fullbordadt, afsynadtoch godkändt, omfattade en längd af blott omkring 500 fot . 534: so. 250: — Omläggningar å landsvägen emellan Vesterås oell Skultuna. Arbetsplanen gillades d. 27 Mars 1858, och kontrakt om dess utförande inom den 1 Oktober 1860 antogs den 26 Augusti förstnämnde år. En väglängd af 4,810 fot ernår förbättring igenom detta företags utförande 4,645: 69. 3,500: — Örebro län. Fortsättning af förut påbörjade och 55,839: — 20,000: — 1,280: — 625: — 13 Beräknad kostnad i gillodt förslag. med statsmedel understödda väganläggningar mellan Askersund och Lerbäcks gästgifvaregård, till undvikande af flere branta backar, hvilka icke blifvit beräknade i första planen till förbättrande af ifrågavarande väglinie. Arbetsplan gillades den 27 Mars och kontrakt om utförandet antogs den 8 Juli 1858. Vägomläggningen, hvilken omfattar en längd af 7,878 fot, bör fullbordas inom den 1 Oktober 1860 . 15,598: 78. Södermanlands län. Dels förbättringar och omläggningar å redan befintlig väg, dels anläggning af ny väg å en del utaf sträckningen, från Nyköping till Oxelösunds hamnplats och lotsstation. Detta-företag, som omfattar att förbättra eller nyanlägga en vägsträcka af 18,816 fot i längd, erhöll Nådigt gillande den 27 Mars och kontrakt om verkställandet antogs den 26 Juli 1858. Uti kontraktet har arbetsterminen blifvit bestämd till den 1 Oktober 1861, men interessenterne hafva fortskyndat arbetet så, att detsamma, enligt nyligen förrättad inspektion, redan är i det närmaste fullbordadt 31,717: 50. Östergöthlands län.
"floderna böra göras flottbara, nya vägar böra anläggas, Kronans ägor böra skiljas ifrån enskiltas, nya bostäder byggas, sådane arbetsföra per. söner i> Dalarna och Wermland öfvertalas att nedsätta sig som Kronohemmans åboer," och frågar i följd häraf: ''Manne icke till alla dessa anstallterfordras Lånestyrelser, sorn utan för långt afstånd från din ort. der förbättringarna |böra göras med uppmärksamhet kunna följa och befrämja dessa vigtiga Den 16 September e. m. 12.? företag? Han svarar väl sjelf: ”DJta förekommer atminjlont ung o/lridigt.” Men hvem inser icke huru ringa skäl dylika yrkanden innebära, ty om det fordras nya Läneftyrelfer till alla förbättringar man inom hvarje vidsträckt landsort skulle kunna företaga , hvar funnes då gränsen för nya Landshövdingars tillsättande? Dessutom finnes redan och har i flere år funnits en SttömrensningsComité, som besörjt och besörjer ännu om uppränsningen af dervarande Floder, storskiftet fortfar ju äfven och arbetsfora per fonér måtte väl hvarken från Dalarne eller IVermeland behöfva införskrifvas, så länge sjelfva orten icke saknar arbetsfört och arbetsvandt iolk , som i alla afseenden är jämförligt både i arbetskraft och kuijlindiijlrie , om ej öfverträfrande innevånare i hvad provins sorn helst inom Sverige. Någon serskildt Länestyrelse torde således icke eller ; dessa afseenden af någon serdeles nödvändighet påkallas i Jemtland. Derefter kommer Herr von Törne troligen på sjelfva egenteliga ämnet af dess anförande. Men det har också fordom funnits ett Land, der Regeringen hade sina Loftalare, der Folket månadteligen underrättades om Regeringens storverk och der Embetsmannens duglighet beräknades efter loftalets mer och mindre lyckliga uppfattning. Men dessa loftal gjorde, oagtadt de berömvärdaste bemödanden, detta land icke lugnt, icke lyckligt.
A. 235. — förslag till de sista afdelniDgarne af. XV. B. 240, 262. A. 264. — nytt förslag till stadgande, angående åt staden Jönköping beviljade understöd. XV. B. 240. A. 264. — förslag till stadganden angående några, vid upgörandet af Riksgälds-Kontorets Reglemente, af Rikets Ständer ännu icke slutligen behandlade ämnen. XV. B. 265. A. 269. — förslag till 2:ne §§. deruti, föranledda af Rikets Ständers beslut i fråga örn bränvins-tillverkningen. XV. B. 265. A. 269. — angående dess öfverlemnande till Kongl. Majit. XV. B. 265. A. 269. E. 283. Reglementet, Rese-, af den 31 Oktober 1851, angående ändring deri. V. B. 412, 496. VI. Rehnberg, Carl, yttrande. Religions-friheten, angående väckta förslag rörande. Se Lag-Utskottets Betänkande N:o 33. Religions-undervisningen i Folkskolorna, angående väckt motion om lagstadganden, hvarigenom dels närmare bestämmes presterskapets skyldighet att densamma bestrida, dels stadgas äfventyr för underlåtenhet deraf. I. 46. R. 127. Religions-öfningar, främmande-, angående uphäfvande af stadgandet i Kongl. ( 155 ) Remisslage, om uphörande af anslaget för. Se Stals-Utskottets Utlåtande N:o 72. VI. A. 286. Remonterings-skyldigheten vid indeldta Kavalleriet, om ökadt anslag till. Se Siats-Utskottets Utlåtande N:o 69. —- angående dess öfvertagande af Staten. Se Stals-Utskottets Utlåtande N:o 173. Repperda Drakegården, Häradsliöfdinge-boslälle, angående utbyte af. III. 384. R. 392. VI. B. 22. A. 27. E. 253. Representalions-rättigheten för Stockholm.
En kall vind dref den tunna snön upp i luften, gaf den en sats omkring närmaste knut, där den föll ned i lä för blåsten och bildade en liten drifva i rännstenen, men tog på samma gång lille Olles mössa, hvilken, sedan den gjort några muntra volter efter gatan, äfven den snodde om hörnot. Olle hade just kommit ut genom inkörsporten, dragande på en kälke, som i det dåliga föret tycktes vara ganska tung att knoga på, ty han tog i af alla krafter för att få den öfver den knaggliga stenläggningen. Den var också lastad med en rätt stor klädkorg, troligtvis en försenad tvätt, som han fått i uppdrag att föra till någon kund från sin moster, tvätterskan. Men när nu vinden for iväg med hans hufvudbonad, stannade han ett ögonblick rådvill. Att lämna kälken på gatan, var ju inte bra, men han kunde ej heller lämna sin mössa i sticket, och det skulle ej taga mera än ett par minuter att springa efter den. Han satte därför iväg det fortaste han kunde, utan att tänka på, att han därmed skulle ställa till någon förtret. Nu bar det emellertid så illa till, att en bonde, som just körde hem ifrån torget, passerade förbi med sitt å.kdon, hvilket stötte till kälken, så att korgen vältrade i rännstenen. Detta såg tvätterskan genom fönstret och kom utrusande genom porten i samma ögonblick, som Olle vände tillbaka omkring knuten med den förlupna mössan i handen. Daniels mor, som nu fullkomligt vaknat upp ur sina grubblerier, blef vittne till denna scen, och hennes första tanke utom det vanliga temat var: » Nu får han stryk af sin moster, den lille stackaren, » och den andra: » Hur har jag så totalt kunnat glömma bort Daniels lekkamrat i dag på julaftonen. » Någon skada var egentligen ej skedd med den omstjälpta korgen, ty kläderna lågo nästan orubbade kvar i densamma, och det behöfdes endast ett kraftigt tag af tvätterskan för att få den på sin plats igen, men det syntes, att hon var mycket förgrymmad och hon gaf ej Olle tid att förklara sig. Hennes nästa kraftyttring gick därför ut öfver den stackars gossen, som häpen och olycklig stod bredvid och ej vågade att lyfta upp ögonen.
Då nu så förhåller sig, som nyss blifvit anmärkt, dels att den ojemförligt största delen af vår skogsmark tillhör enskilda, dels att dessa enskilda skogar äfvenledes äro till största delen sönderstyckade i små lotter, tillhöriga särskilda mindre jordegare, och att till följd så väl häraf, som en mängd andra förhållanden, enligt min tanka, man icke kan påräkna, att en rationell skogshushållning, grundad på trakthuggning, här i landet blir allmänt införd; men då just detta, eller trakthuggningens allmänna användande, var det stora korrektivet, som, enligt motsidans åsigter, skulle göra allt skydd för ungskogen öfverflödigt, så är det klart, att när jag, på uppgifna skäl, ej anser den gjorda förutsättningen komma att intratta — annat än undantagsvis — så måste jag äfven hysa betänklighet mot att borttaga det skydd som finnes, om också detta ej är fullständigt — åtminstone intill dess sig visat, huruvida man är villig att i stället underkasta sig några andra inskränkningar. Man säger visserligen att äfven utan någon skogssköfling, blott såsom en nödvändig åtgärd vid den rationella skogshushållningen, gallringar förekomma, och att man således icke bör förhindra att den unga skogen borttages. Detta är ganska sannt, och vore frågan endast om lagstiftning, der en rationell hushållning vore allmänt införd, eller åtminstone utgjorde regeln, så vore det visst icke skäl att lägga något hinder i vägen hvarken för ungskogens afverkning, eller dess export; men detta är ju icke här förhållandet, och lärer aldrig kunna blifva det, och man måste väl rätta lagstiftningen, icke efter undantaget, utan efter regeln. Dessutom bör det erinras, att den ungskog, som genom en dylik förståndig och nyttig gallring erhålles, visst icke öfverstiger hvad som för månfalldiga behof inom landet erfordras, och att således, om averkningen inskränktes härtill, säkerligen ingen export af sådan skog förekommer. Och det är äfven en känd sak, att de ofantliga Den 29 Maj e. m. 639 qvantiteter ungskog (t. ex. på ett år 20 millioner pitprops), hvilka exporterats, icke erhållits genom sådan rationell gallring, utan nästan uteslutande genom ackord med bönder, som dervid ofta nedhuggit allt hvad som funnits.
M. anhålla, det Högstdensamme täcktes gå innevånarnes af Lunds stift, af provinserna Skåne och Blekinge, önskan till mötes genom inrättandet af det redan påtänkta och af behofvet än längre insedda och påkallade gymnasiet i S ö I f v i l s b o r g. Jag anhåller att denna min motion måtte blifva remitterad till Allm. Besvärsoch Ekon. Utsk., och att delta måtte sätta sig i förbindelse med StatsUtsk., på det alt, ifall R. St. skulle besluta ofvannämnda anhållan, och K. M. dertill skulle lemna sitt bifall, medel måtte finnas att för nämnda ändamål tillgå, utöfver dem, som blifva disponibla derigenom, att närmast kring Sölvitsborg liggande landtförsamlingar kunde blifva anslagna såsom prasbetiden åt lectorerna vid gymnasiet. Begärdes på bordet af Hr von Hartmansdorff A u g., och Fril). Leijonhufvud, Abrahan). Justerades 11 prot.utdr. för den 18 dennes. 136 D t n 23 Juli f. ra. Öppnades Hrr Electorers lista till val af ledamöter uti nedannämnda Utsk.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde : i llevillningsUlskottet: ,N:o G89 Hr Brunow, fullm. Frih. Ridderstolpe, Fredr.; N:o 897. Hr Löwenström, Johan, efter N:o 2069. Hr Mannerstråle, follin. Hr Munck, Bror Gustaf, oell JN:o 2236. Hr af Schmidt, Georg Lars; i Lagutskottet: N:o 23ii. Hr Rabenius, fullm. Gr. Mönner, Carl Göran, efter N:o 236 Hr Anrepp, fullm. Gr. Sparre, Gustaf Adol|ih. Likaledes öppnades Hrr Electorers lista till val af ledamöter alt under permil terade ledamöters bortovaro inträda i nedannämnda Utsk.; och befunnos hafva blifvit utsedde i V BevillningsUtskottel: N:o "3. Frih.
Från Heder v. B onde-Ståndet. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: Ett af Talemannen Anders Hyckert ingifvet ytterligare anförande, med tillhörande Handlingar, rörande den förut till Utskottet remitterade Motion, angående en friare Fiskrättighet. Lag-Utskottet: Kongl. Mäjrts Nådiga Skrifvelse under den 27 sistl. Februarii, angående förändringen af den 1 Junii 1819, om sättet huru förfaras skall, med sådane Personers anhållande och tilltalande, hvilka begå förbrytelser Protocolls-Utdrag. 1313 i ett af de förenade Riken, Sverige oell Norrige, samt derefter afvika till det andra. S. D. I anledning af gjorde anmärkningar, återremitterades till Stats-Utskoltets, den <7 dennes, på bordet lagde Utlåtande, N:o 83, om indragning af den såkallade Prest-tunnan. S. D. Stats-Utskottets den 7 dennes, på bordet lagde Utlåtande, N:o 90, angående aflöning tför Riks-Ståndens ocb deras Utskotts Secreterare, Cancellier och ^ aktBctjening, blef, vid förnyad föredragning, i anledning af gjorde anmärkningar, till Utskottet återretnitterajlt. S. D. Vid ytterligare föredragning, af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 91 , i anledning af väckte Motioner, om medels anslående till kostnadernes godtgörande för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens förestående Förmälnirig och verkstälda Utrikes resa; fann Bonde-Ståndet sig icke kunna antaga nämnde Utlåtande oförändradt, ehuru Ståndet i allmänhet ansett, den ifrågastälde summa , böra ofördröjeligen förskottsvis utbetalas: ocb blef vid sådan beskaffenhet, merbemälde Utlåtande, jemte dervid gjorde anmärkningar till Utskottet återremitterad!; äfven som Utskottet skulle anmodas med största skyndsamhet, samt om möjligt är, till nästa Plenidag dess vidare yttrande afgifva. Riks-Ståndens Den 14 April 1825.
Det är icke här rätta stället att framkasta nya förslag, men sanningen fordrar, att jag i underdånighet fäster Eder Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet på detta ojemna , obilliga och skadliga förhållande, hvilket lättligen skulle kunna förbättras genom förändrad lagstiftning angående skjuttsoch väghållning, om den i andra länder gällande grundsats antoges, att ingen medborgare vore berättigad att åka på en annans bekostnad. Angående den ojemnhet som vid jord-egendomars skattläggning äger rum, är så mycket skrifvit och taladt, att det torde vara öfverflödigt att härom tillägga något vidare, är alt olägenheterna af en ojemn Skattläggning äro lika gifna sorn svåra att afhjelpa. Om för hemmansförmedling nya grunder blefvo af Lagstiftande makt stadgade, skulle genom en ny förmedlings författning, må hända första steget kunna tagas lill en jemnaré skatt-fördelning å jord. Ingen synes med fog kunna klaga deröfver om skatter, som, i följd af ofullständiga eller obilliga skattläggnings-grunder blifvit för högt åsatte, varda förmedlade och nedsatte efter jemkade och rättade grunder. Sådant skulle lika litet göra ingrep i ägande-rätten, som nu gällande författningar om hemmans-förmedling och de ständiga skatternas jemnkning synes äfven kunna slå tillsammans med allmänt väl och Statsverkets intresse, så vida en jemnhet i de ständiga skatterna äfven bereder större lätthet för Skattdragande att utgöra de extra ordinära eller på bevillning beroende skatterne. Förhållandet med rotefrihels afgiften, Postgårdars och Gästgifveriernes antal är detsamma som efter förra Femårs-Berättelsen. Politi. Om anstalter i allmänhet till ordningens och sedlighetens befrämjande åberopas hvad förra Berättelsen innehåller. Skolor finnas så väl i Städerne som på Landet, dels såkallade sockneskolor och dels serskildta skolinrättningar, stiftade på enskild bekostnad för hela Socknar och vissa Bruk och distrikter. Undervisningen i åtskilige bland dessa skolor är inrättad efter Lancastcr-melhoden.
Vid dessa räntors förvandling borde följaktligen äfven denna forsellön tagas i beräkning; men, då sådan icke ilrågakommer i afseende å andra dylika räntor, synes billigheten fordra, att innehafvarne af förstnämnde hemman jemväl derifrån befrias; hvadan Comitcrade underdånigst tillstyrka, att omförmälte forsellön icke vid förvandlingen iakttages. För öfrigt anse Comiterade, att vid bestämmande af det medelpris, som skall ligga till grund för räntelörvandlingen, till lättnad vid beräkningen, enligt hvad Rikets Ständer äfven förut, i underdånig skrifvelse af den 17 Maj 1835, i fråga om lösens erläggande efter medelpris, antagit, runstycken bora uteslutas och jernnäs till fullt skillingtal på det sätt, att hvad, som öfverstiger 6 r:st., upptages till 1 sk., och det, som är under eller till och med 6 rist., försvinner. Då derefter i ordningen förekommer att bestämma den period, hvars markegångspris skulle tjena till rättelse för omförmälte förvandling; så hafva Comiterade, vid det förhållande, att KammarCollegii första förvandlingsförslag af år 1828 var beräknadt efter markegången för åren 1814—1823 och att de förnyade uträkningar, som Collegium år 1835 allemnade, voro uppsjorda efter markegången för åren 1824—1833, trott lämpligt vara alt antaga markegångspriserna för dessa sednare 10 år jemte de 10 derpåföljde, eller ifrån och med 1824—1843, hvarigenom det äfven blifver möjligt att vinna jemförelse med förhållandet under en tidrymd af 30 efter hvarannan följande år. I öfverensstämmelse härmed hafva Comiterade låtit upprätta och bifoga härhos underdånigst (Litt. I.) Sammandrag öfver markegångspriserna å räntepersedlarne uti Rikets serskilda
Suden Beträffande det Staden Wenersborg meddelade byggnadslån , för 'Wenersborg» hvilket betalningsvillkoren äfvenledes af Rikets sist församlade Ständer byggnadslån. föränt|rac[es> genom medgifvandet, ”att Stadens för detta lån, vid i84q ”års slut, ägande skuld må godtgöras med 6 procent årligen af den ”ursprungliga lånesumman, af hvilka 6 procent 4 procents årlig ränta ”för det oguldna beloppet skall utgöras och återstoden på kapitalet ”afräknas”; så hafva, i öfverensstämmelse med nyss anförda åsigt, Herrar Fullmäktige ansett sig kunna antaga , att den sålunda beviljade förändringen i de betalningsvillkor, som för samma lån, vid i834 och 1835 års Riksdag, stadgades, icke kunde afse den ränteinbetalning, sorn före slutet af år 1840 borde af vederbörande verkställas och från den — 27 — i Juli sagde år utgå efter 5 procent årligen. Den redan innan i84i: års början förfallna räntan för nämnde lån har derföre, på grund af Riksgälds-Kontorets då gällande Reglemente, blifvit låneinnehafvärne affbrdrad. Emot erläggandet häraf hafva likväl nästan alla bland dem protesterat; men, genom Kongl. Majris Befallningshafvandes i Elfsborgs Län samt Kongl. Götha Hof-Rätts sedermera meddelade och laga kraftvunna beslut, äro äfven desse låneinnehafvare förklarade skyldige, att, enligt skuldförbindelsernas ordalydelse , de dem affordrade räntebelopp utbetala. Till följd af Rikets Ständers beslut, angående det af Kongl. Maj:t i nåder beviljade och utaf mindre Kreditivet utbetalda lån å 100,000 R:dr, för återuppbyggande af den, genom 1838 års eldsvåda, ödelagda del af Staden Wexiö, har Kongl. Stäts-Kontoret i vederbörlig ordning på Riksgälds-Kontöret öfverlålit alla, genom Kongl. Brefvet den 6:te April i838 samt de för detta lån utfärdade förbindelser, förstnämnde Embetsverk tillerkända rättigheter och anspråk.
I sammanhang härmed förenar jag mig äfven till alla delar i Herr Lennings serskildta anförande, som åtföljer Utskottens Betänkande, hvilket äfven hör antagas såsom ett tillägg uti samma §, Detta anförande år af följande innehåll : Att Architecter och Mechanici, som lloä sig mantalsskrifva och begagna Gesäller eller lärlingar, böra i sådant fall ovillkorligen åligga antaga Burskap, så att desse finge dela samma Borgeliga skyldigheter och utskylder till Kronan och Staden med alla dem som idka sådan rörelse, och således på intet sått kunna undandraga sig de dermed förenade skyldigheter, nemligen: Förrätta Kongl. Maj:ts och Kronans besigtningar, verkställa Stockholms Brandsyner, hålla manskap vid inträffande eldsvådor sprutornatillhanda, samt lemna arbetare till de byggnader som uppföras för brottslingars afråttande, allt utan arfvoden, så att hvarken förskaffande af sysslor eller caracterer, som Architect eller Mechanicus, må kunna leda derhän att någon Dm 10 November t, m. 3f medborgare skulle kunna undandraga sig att icke dela lika skyldigheter med alla dem som i Staten njuta samma förinoner. Jag får derföre vördsammast anhålla om proposition till bifall å dessa anmärkningar, då förenämnde §. §. af Högloflige Utskottens Betänkande förekomma till afgörande, samt att samma anmärkningar inå tillåtas att genast communiceras med de öfrige Respective RiksStånden, innan Lagoch OeconomieUtskottens Betänkande, rörande Näringsfriheten der före-» Bilaga till PleniPrOtocolletford. 12 November, eftermiddagen. N:o i, Hörsamste Memorial!
Utlåtande N-o 4^9' flytande ringare belopp, icke för Stats-Veiket kan medföra någon olägenhet, anser Utskottet sig väl böra understödja Riksdagsfullmägtigen cin ders Datiielsons ifrågavarande välgrundade förslag; men med afseende derjemte å ämnets vigt och omfattning, oelr att ett fullständigt förslag, äfven om den korta tiden innan Riksdagens förmodade snara slut sådant medgåfve, i allt fall ej skulle kunna uppgöras, utan att vederbörande Jimbetsverk blifva hörde, på det att de modificationer, som i en eller annan del kunna erfordras, må varda iakttagne, tillstyrker Utskottet: att Rikets Ständer, med anmälan af förslaget och med förklarande, det Rikets Ständer för sin del anse detsammas antagande vara gagnelig!, till Kongl. Majrt i underdånighet öfverlemna att, efter det vederbörande blifvit hörde och ämnet fullständigt utredt, i Nåder bestämma den förändrade lid för uppbördsstämmornas hållande och för redovisningens afgifvande för Kronans uppbörd, som Kongl. Majrt pröfvar lämplig. Stockholm den 28 April i835. Nro 4%- Antom till Exp.-Utsk. den 29 April". Utlåtande, i anledning aj vackt fråga om förtydligande af Rikets Ständers underd. skrifvelse, rörande årligt anslag för ut gifvande af Svenskt Diplomatarium. Uti ett den 22 innevarande April afgifvet Memorial har, hos PresteStåndet, Prosten Ahlqvist anfört: att, sedan Rikets Ständer, uti underd. skrifvelse den 3o October sisth år, bland annat, tillkännagifvit, att ett årligt anslag af 600 Rrdr blifvit intill nästa Riksdag å Stat uppfördt till understöd för utgifvandet af så kalladt Svenskt Diplomatarium, emot det att 125 exemplar öfverlemnades till Kongl. Majrts Nådiga disposition, hade, med anledning häraf, Utgifvaren, Herr Cancellie-Rådet Liljegren, i Kongl.
CtarsUtstottet fär derföre färesta, akt Riksens Höglostige Ständer, ined hämtad anledning af stadgande: för de Reducerade Officerarne wid Gardes - Regemenkerne, mätte till Kongl. Majit i underdånighet öfwerlämna, att efter Nådig pröfning vcl) befinnande omständigheter bestämma en wisi och lämpelig tid, Wid hwilken de till indragning ställde Indelningar, Löner och Boställen wid f. d. ^östgötha Cavallerie och Adelsfane,Regementet böra, utan afseende pä * * In - »812 Den 18 Julii. Jnnehafwarnes afgång, befordran eller transport, till Stats, Werket owägcrligen indragas. I afseende pa Herr Vretens hemställan, att de Reducerade Officerarne wid Lif-Garder till Häst och f. d. Swensta Gardes - Regementet matte i annat sall, lika med de Reducerade Officerarne af Adelsfanan och f. d. Östgöta Cavallerie, Regemente, fä bibehålla sine Lönings-förmoner pa lifstid, får Stats-Utstottet tillkännagifwa, att enligt Riksens Scänderö wid Stars»Regleringen fattade beslut, singö de wid Gardes-Regementerne Reducerade Officerare bibehålla icke allenast deras Läner pa Stat utan ock den dem särskildt i >8os ars