Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta öfverensstämmer ock med nu gällande Vexellags föreskrift i 15 §, att hvar som vexel öfverlåter, skall för dess godkännande och betalning stå i ansvarighet efter vexelrätt till alla dem, som efter honom blifva deraf innehafvare, så framt han ej i öfverlåtelsen uttryckligen förbehållit sig att vara från ansvarighet fri. ** ■ ' r " " Den i fråga varande rättegången uppstod på det sätt, att en innehafvare af intecknade skuldsedlar öfverlät dessa till en sin fordringsägare genom påskrift som innehöll att det skedde »med retour»; att derefter emot skuldsedlarnes utgifvare anställdes först lagsökning och sedan utmätning å den intecknade panten, men endast en ringa del af gälden blef dermed betalt, samt att öfverlåtelsens innehafvare derföre tog stämning på öfverlåtaren med påstående om betalning för det felande beloppet. Häröfver dömde Allbo Häradsrätt den 6 Sept. 1850, att upplyst och ostridigt vöre, det öfverlåtaren d. 3 Aug. 1839 »med retour» transporterat i fråga varande skuldebref på Käranden, som derefter först år 1841 hos K. Bfhde i Kronobergs Län sökt utbekomma de i ena skuldebrefvet, ulgifvet den 1 Mars 1837, lörskrifne 181 Rdr 21 sk. 8 r., hvilket belopp gäldenären blifvit genom utslag den 17 Sept. 1842 ålagdt att till käranden gälda; att utmätning för godtgörande häraf blifvit den 14 Mars 1843 verkställd hos gäldenären, hvarvid, enär andra tillgångar saknats, i mät antecknats i mtl af Hjortatorp, som uppskattats till 1000 Rdr samt blifvit den 10
Sluteligen fä Lanco-Fullmägtige i hörsamhet anmäla Discont-DireÄionens tilkännagifne owilkor» liga fordran, ar Direckionen af Allmänna Brand» försäkrings-.Merker, da Discont-biträden ästas, företer erhällen behörig autborisacion, ar för berör» de Werks räkning sädane uptaga, innan nägot Län densamma kan bewilzas. Stockholm den 8 Martn iZio. LxIlenborZ. s. Oeöerstrom. D. v. 8c!iultr,enbciln. Oustak lVlnrra/. ?er 8am. Drvsen. /lncl. leieclin. 1^. IV. 8cbvan. Joban Westin. l.tn'8 Olsson. kl. kant. Up> Den i? Mars. 78i Uplästes följande underdäniga strifwelse til Kongl. Stormagtigste Allernadigste Konung! I stöd af de emellan Kongl. Maj:t och Kronan samt Rustoch Rotehållare för längre tid Utbaka uprättade Loner (t, fä Riksens Ständer hoS Eder Kongl. Maj:t härmed i underdånighet anhalla, al, sedan kriger numera blifwit flutadr, Wargeringen marce i Räder uplösas, samt Kongl. Breft wer af den ro Januarii 1790 och Kongl. Stadfästelse» af den ii Januarii, samma ar, tillika med Kongl. Brefwet af den z Mars 1808, som påbjuda denna Inrättning, uphafwas; afwensvm ar de i ofwanformalte matto med Rustoch Rotehallarne sturne Lom, E maga, enligt 80 §. i RegeringsFormen, äga sin fulla kraft och merkan. Riksens Ständer framhärda rc. Begärdes pa bordet. Uplästes och godkändes följande underdåniga Skrifwelscr til Konungen: Srormägtigste Allernadigste Konung!
Om jag ansåge, det jag ej gör, att praxis någonsin borde gälla såsom grundregel, så skulle jag, till stöd för hvad jag nu haft den äran anföra, åberopa, att det är genom femstämmiga beslut, som Grundlagsförslagen redan vid de bägge sistförflutne Riksdagarne blifvit förklarade hvilande. Således, då jag anför detta factum, är det ej derföre, att jag tillägger detsamma någon egen bevisningskraft, utan för att dervid påkalla bevittnandet af de Riksdagsmän, som bevistade berörde Riksdagar, att inom de kretsar, der man öfvervägde sättet att göra Constitutionsfrågorna lagligen hvilande, var det alltid i synnerhet 1810, då fråga första gången härom uppstod, de här framstälda grundsatser, som åberopades och motiverade besluten, ehuru de, såsom då icke bestridde, icke lära hafva i något Anförande eller Betänkande behöft formligen utredas. För öfrigt måste det medgifvas, att, ehuru sanna jag tror ofvangjorde framställningar vara, är det en, i afseende på en så vigtig och djup fråga som denna, beklaglig ofullkomlighet i en Lag, om den saknar en särskild bokstaflig föreskrift deröfver, som gör ett vidlöftigt slutledande nödvändigt; och att förhållandet här verkligen är sådant, lärer ingen kunna bestrida. Det är således under fullt erkännande af den utaf Kongl. Maj:t, i Dess Riksens Ständer i går meddelta Nådiga Proposition, och redan förut af Riksens Ständer gjorda enahanda 814 Riksdagen 1815. anmärkning, som jag äfven för min enskilda del understöder Kongl. Maj:ts förslag, att en tilläggning härom i Grundlagarne måtte af Constitutions-Utskottet vid denna Riksdag beredas, för att vid den nästkommande kunna af dem och Konungen godkännas; och jag slutar detta mitt för Höglofl.
Vidare, och enär det icke sällan händer, att, då starka frostnätter inträffa i öfra fjällen, innan snön betäcker marken, jorden så tillfryser, att Renarne icke kunna erhålla föda derstädes , vid hvilka tillfällen det är för Lapparne af största vigt, om de icke skola möta sin undergång, att de då få begagna nedra landets Kronoskogar, hafva R. St. skolat frambära dea underdåniga önskan, det E. K. Maj:ts Befallningshafvande mätte anbefallas, att, intilldess afvittringen i Lappmarken hunnit för sig gå och nödiga vinter-stamhåll för Lapparne dervid blifvit utsedde, tillhålla KronoBetjeningen, att vid sådana tillfällen icke allenast utse de trakter, der Lapparne kunna begagna Renbetet, utan äfven väl bevaka ömsesidig rätt emellan Lappar och Nybyggare, sa att de å ingendera sidan förfördela hvarandra. Slutligen, och som det är nogsamt bekant, Exp, Utsi. Förslag till und. Slrifv. N:o 215, 216• 511 att Lappallmogen har en lika allmän som för densamma förderflig fallenhet för omättligt bruk af brännvin, samt alt Nybyggar ne, drifne af vinningslystnad, allmänt nog begagna alla medel att de förra dertill förleda, få R. St. i underdånighet anhålla, det E. K. M., efter inhemtande af vederbörande Dess Befallningshafvande» underdåniga utlåtanden, i Nåder läcktes, derest beholvet skulle finnas det påkalla, för Lappmarkerne förordna om sådan skärpning och tillägg i den om bränn vinsförsäljning och bruk gällande Författning, som för dessa orter må kunna anses lämplig och till ändamålet ledande. Rikets Ständer framhärda etc.
Om denna kur verkade lika som botandet af frossa, d. v. s. att man icke finge recidiv, som man säger, skulle jag på grund af egen erfarenhet vilja tillstyrka förslaget, ty det är nu 17 år sedan jag blef botad för frossan, och kunde man undgå att under 17 år falla i dryckenskapslasten, vore en sådan kur icke att förkasta. Jag har emellertid hört berättas, att personer, hvilka undergått denna kur, hafva blifvit större drinkare efter inträffadt recidiv, och man lärer således icke med den föreslagna kuren afhjelpa, utan tvertom föröka det onda. Jag afstyrker bifall å betänk. Sedan öfverläggningen ansetts härmed vara fulländad, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. bifölle Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:s betänk. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Landtm, hemställde sedermera, om R. o. Ad. behagade afslå Utsk:s förevar, betänk., och sedan denna propos. blifvit besvarad med starka ja, blandade med nej, förklarade Hr Landtm., det han trott sig finna, att härvid ja varit öfvervägande. Föredrogs Hr Stjerns värds, Gustaf Mauritz, d. 11 dennes f. m. på bordet lagda anförande, ang:de förändrad organisation af landtförsvaret Hr Hammarberg, Carl Axel, uppläste följande: Hr Stjernsvärds i förra plenum väckta förslag, är vackert, vittnar, till dess utförlighet, om stor förmåga, i förening med insigt och allvarligt begrundande af frågan, men torde vara allt för genomgripande och Den 15 Mars e. m. 257 betänkligt, alt utföra, samt tåla en sakkunnigare granskning, än den jag mig tilltror. Emellertid, och då Hr Stjernsvärd tyckes allt för oblidt betrakta indelnings-verket, äfvensom arméens närvar, ställning och förhållanden, kan jag icke underlåta, ehuru flyktigt tiden medgifvit förslagets studerande, att för dess antagande yttra vissa betänkligheter.
R:dr, att utgå från och med nästkommande stalsregleringsperiods början Sedan Eders Kongl. Majit, med gillande af Rikets Ständers vid 1856—58 årens riksdag fattade beslut, funnit godt i nåder förordna, att de prebende-pastorater, som äro förenade med lärareplatser vid elementarläroverken, skola i mån af inträffande ledighet indragas, undantagande likväl sådana, som åtfölja teologie lektorsbcställningar. behagade Eders Kongl. Majit uti nådig skrifvelse den 17 Nov. 1859 meddela Rikets Ständers Stals—Utskott kännedom om hvilka pastorater, som i följd häraf dels redan såsom prebenden upphört, dels framdeles komme alt, vid innehafvar nes afgång, i sådan egenskap upphöra; men sorn den beslutade indragningen då ännu icke i någon vidsträcktare mån kommit till verkställighet, funno Rikets Ständer någon ersättning för elementarläroverkens af sådan anledning minskade inkomster tills vidare icke behöflig. Antalet nf de indragna prebendepasto - Bil. N:o 7 d) lill Kungl Maj:ts Säd. Prop. N:o 1. om Statsverket 1SG2. SO raterna har sedan dess icke obetydligt ökats och uppgår för närvarande till sex, nemligen : Hille, i elementarläroverkens tillgångar upptaget till en be - Skeda Slaka Wederslöf Barnarp Säfve hällen inkomst af . R:mt R:dr 791: 57. a » 1,802: 82. » » 2,276: 85. » » 110: 64. » b 150: 21. b » 1,005: 60 6,137: 67; och får jag derföre i underdånighet tillstyrka, alt Eders Kongl. Maj:t, i Dess nådiga framställning om anvisande af de för elementarläroverken erforderliga medel, läcktes ä denna minskning i de aldre tillgångarna fästa Rikets Ständers uppmärksamhet.
Silverstolpe S. D. I anledning af gjorda anmärkningar återremitterades Lag - Utskottets den 15 dennes på bordet lagda Memorial af den 25 Maj, rörande forum för inål som angå försummelse af väglagning m. m. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe S. D. D å nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 15 dennes på bordet lagera betänkande af den 6 nästföregående, i anled - 6o6 Den ig Juni'. anledning af väckt fråga om afhjelpnnde af vissa kostnader för Boteoch Rusthållare, blefhetsa m ma af Höglofl. Ridderskapet och Adeln till Utskottet aterförvisadt. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Allmänna Besvärsoch Öeconömié - Utskottets den 8 dennes på bordet lagda Betänkande, af den i nästföregående, rörande yrkad inskränkning uti den åt Innevånarne i en viss trakt af Elfsborgs Eän förunnade rättighet att idka Gårdfari-handel, blef, i anledning af gjorda anmärkningar, till Utskottet aterförvisadt. Ut Supra Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. B. Vid förnyad föredragning biföllos följahde Bag - Utskottets den 15 dennes på bordet lagda Memorial af den 26 och 27 Maj, nemligen: 1:0 Angående grunden för beloppet af arrende och örn lösen för Frälse-renta. 2:0 Angående Rådman Sjöbohms Memorial ©m Sjölagens granskning och öfverseende. 3:0 Angående hvad iakttagas bör vid Besvärs fullföljande i brottmål. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe S. © JDen 19 Juni’ 607 S. D. 1 anledning af gjorda anmärkningar, ansåg Ridderskapet och Adeln Banco - Utskottets den 3 dennes på bordet lagda Memorial af den 27 Maj angående utlåning på Fast Egendom böra till förnyad handläggning återförvisas. Ut Supra. Ex Protocolio A. G. Silverstolpe.
I Ordinarie I Intraderne1,687,420: 26. 7. I ExtraorI dinarie d:o *,7i7>349: *4* 5* I Det tili I fyllande af I Stats - VerI kets behof I anslagne beI lopp af AllI manna ReI villningen - 1,420,000: — —- I Summa R:di 4,824,769:41. I Genom ofvanberörde förhöjI ning af Inkomst-Titlarne äro I desse nu beräknade till: I De ordinaI lie IntraderI ne i,941>379: 12-2- I Extra-orI dinarie dito 1,867,015:46.5. I ” 3)808,395: 10. 7-I Och blifver alitsa den SumI ma, som af Allmänna RevillI ningen nu erfordras till fylI lande af Stats-Vexkeis behof 1,666,452: 11. 6-1 R:dr 5.474.847: 22. i-| Den af Stats - Utskottet förslagsvis förut! yppgifne tillökning å bidraget af Bevillniuge» Stats-Urskottets Betiinkanderi. 2 795 3150,000 R:dr, inskränker sig sålunda till a46,45 Jl R:dr 35 sk. 6 r:st, För öfrigt hafva Riksens Högloft, Ständer beviljat och anslagit följande Utgifter för en gång, nemligen: Till alledne Regerings* Rådet von Schevens Arfvingar, innestående Penr sion * 500: Häradsskrifvarens Byd* Ströms Pension - * * 54: 12. 7. Krono-Fogden IFestiergS Dito ... 41: 33, — Eieutenantens Thorssell Expectance-arf vode 116: 32. — Stads.
Höskörden var rik och sädesgrödan ovanligt vacker, ehuru på ett och annat ställe klagan förspordes deröfver, att den icke gifvit så mycket i spann, som man af dess lofvande utsäde kunnat vänta, hvilket förhållande Hushållnings-Sällskapets Agronom velat härleda derifrån, att jorden på de ställen, der detsamma inträffat, icke blifvit genom gödsling ersatt för de ämnen, hvaraf kärnen är sammansatt och hvilka med derifrån bortförde föregående grödor blifvit jorden beröfvade. Emellertid var skörden i allmänhet god, och detta år kan med skäl anses såsom det gynnsammaste under femårsperioden. Sommaren år 1859 var en fullkomlig motsats till nästföregående år i afseende å nederbörd. Lika rik på milda regn, som den senare var, lika torr och brännande visade sig den förra. På många ställen inom länet uttorkade brunnarne och de mindre vatteritillgångarne, så att klagan var vida förspord deröfver, att landtbrukaren måste använda en stor del af dragarne att på långa afstånd hemta vatten till kreaturen. Första höskörden var ringa, och vallarne lemnade ringa eller ingen efterskörd. Höstsädet af hvete och råg tynade af och blef tunnt samt föga gifvande. Vårsäden led ännu mera af den ovanliga torkan och blef ovanligt litet gifvande så väl i kärna som halm. Mångenstädes klagades till och med öfver total missväxt. Ett dylikt missgynnande år straxt efter en tryckande penningkris kunde icke annat än hvila tungt öfver landtmannen och genom det betydliga belopp, hvarmed våra jordbruksalster nu ingå i handelsbilansen, menligt återverka på all rörelse. — Den knappa fodertillgången förorsakade mycket bekymmer på vintren för kreaturens framfödande, och nästan öfverallt, med undantag af en och annan mönsterfarm, måste ladugårdarne minskas genom nedslagtning. — Köttet föll derigenom hastigt i pris och beredde jordbrukaren ytterligare förlust.
Intilldess Rikets Ständer härnäst åter sammanträda, synas vederbörande myndigheter hafva tillräcklig tid att låta utarbeta fullständigt förslag till ifrågavarande, af Rikets Ständers Revisorer nu förordade räkenskapssätt. § 3. Afven anse Revisorerne sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på den nuvarande icke väl beräknade fördelningen af anslaget till Flottans materiel, hvilket anslag sedan 1850 års riksdag utgått i 2:ne skiljda delar, den ene under titel: »Flottans underhåll», och den andra: »Flottans nybyggnad»; den sednare nära en fjerdedel af den förra. Om ock en sådan fördelning hittills varit ändamålsenlig, synes det likväl Revisorerne som vore densamma mindre tillämplig i närvarande tid, då sjökrigsmaterielen med stora steg utvecklar sig till förut okända former. Möjligheten att hålla Flottans mate 14 - 106 — riel i stridbart skick beror åtminstone för det närvarande företrädesvis på nybyggnad utaf tidsenliga fartyg, men den ifrågavarande fördelningen af anslagen till denna materiel nästan omöjliggör all nybyggnad och lem nar endast öfrigt att fortsätta reparerandet och förbyggandet af den gamla materielen, som svårligen lärer kunna sättas i fullt brukbart stånd eller så, att densamma motsvarar nutidens fordringar. Revisorerne tillstyrka derföre bikets Ständer, att låta de nu skiljda anslagen till Flottans materiel hädanefter, likasom före 1850 års riksdag, utgå under titel: »till underhåll och nybyggnad.» Härigenom lemnäs Flottans slyrelse friare händer att företaga de mest ändamålsenliga arbeten, och Rikets Ständer kunde då förvänta, att, i förhållande till tillgångarne, få Flottans materiel försatt i ett sådant skick, att densamma, bättre än hittills, komme att öfverensstämma med tidens fordringar. § 4. Revisorerne hafva varit i tillfälle att taga kännedom om resultaten af den, till följd af Rikets Ständers beslut, under år 1858 verkställda inventering af materialförråden i Carlskrona.
Meddelanden med förbund och inrättningar af art, jamförlig med Fredrika-Bretner-Förbundets, såväl inom Sverige som i andra länder. Platsjlörmedling till förmån för så val arbetssökande som arbe tsgifvare. Anskqflhing qf sjuksköterskor. Understödjande af rörelsen för kvinnans deltagande i kommunala varf, sarskildt vid val af stadsfullmäktige samt vid kyrkostämmor. Expedition af styrelsens beslut och af forbundsmeddelanden, af förbundstidskriften Dagny samt i viss man för hemstudierna, sjukkassan, stipendiefonderna, bokkomiten samt för Dräktreformföreningen. Kassarörelsen, i afseende på hvilken hänvisas till kassaförvaltarens redogörelse. I hvilken utsträckning dessa olika verksamhetsgrenar tagit byr %n i anspråk framgår af följande öfversikt öfver handlagda ärenden. Bland ekonomiska frågor märkas: förfrhgningar angående pensionsinrattningar, ranteoch kapitalförs$ikringsanstalter, stipendieoch understödsfonder, sjukkassor; angående statsanslag till flickskolor samt angående placering af kapital. Bland juridiska frågor märkas: förfrigningar angående kvinnans rattsliga stallning, den gifta kvinnans sociala stallning i Sverige, eganderattslagen i England, arfsratt, ratt till skilsmässa, testamentes uppsättande och bevakning, klagan öfver för hög taxering, ratt att inväljas i skolråd, ratt att deltaga i stadsfullmiiktige-, skolrådsoch prästval samt kvinnas ratt att innehafva klockaretjanst. Förfrågningar angående skolor, lärokurser och arbetsom' rbden hafva bland annat omfattat: inträdesfordringar och kurser vid högre lararinneseminarium, folkskolelärarinneseminarie~, olika högre flickskolor, samskolor, tekniska skolor, gymnastiska centralinstitutet, hushållsskolor, språkkurser och musikinstitut; frågor angående arbetsstugor, larokurser i bokföring,&amp; stenografi, handarbeten, slöjd, klädes-, kappoch modesömnad, snörmakeri och vafnad; kurser för utbildning af tandläkare, fältskärer, apotekare, barnmorskor och sjuksköterskor; utbildning för postoch telegraftjänst, till bokbindare, trädgårdsmästare, fotograf, urmakare, sockerbagare och boktryckare.
Om det deremot vore medgifvet, att Nattvardsgång finge ega rum omedelbart efter skriftermålet och således å annan tid, än den för Högmesso-Gudstjensten bestämda, då hvarje prest måste tjenstgöra i sin egen församling, skulle icke allenast för en själasörjare, hvilken är ensam om en, stundom två, kyrkor, det blifva möjligt att erhålla biträde af sin granne, äfvensom att någon gång sjelf vinna förmånen att blifva af den heliga måltiden delaktig, utan äfven de omförmälda olägenheterna för församlingen kunna undanrödjas eller minskas. På dessa skäl hafva vid innevarande riksmöte blifvit väckte följande förslag, nemligen, dels inom Högvörd. Preste-Ståndet, af Herr Biskopen Björck: att den ändring måtte vidtagas i föreskrifterna uti nu gällande Kyrkohandbok, att, der skäliga orsaker förefinnas, Domkapitlet må kunna medgifva Pastor att, med församlingens begifvande, anställa Nattvardsgång omedelbart efter Skriftermålet, före HögmessoGudstjenstens början; dels inom Hederv. Bonde-Ståndet af Nils Svensson från Christianstads och Nils Olsson från Malmöhus län: att det må vara Pastor och församlingen tillåtet att, enär de anse sådant af behofvet påkalladt, besluta om Nattvardsgångs anställande å annan tid, än i förening med den allmänna Högmesso-Gudstjensten. Af berörde motioner har den förstnämnda remitterats till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, hvaremot de begge öfrige blifvit öfverlemnade till Lag-Utskottet; i anledning hvaraf samtlige blifvit af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet behandlade. Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande JVI 2. 3 Att Nattvardens begående, såsom innefattande den högtidligaste akten af den allmänna Gudstjensten, och så till sägandes dess höjdpunkt, icke bör från densamma lösryckas, är en regel, till hvars upphäfvande icke lärer kunna företes någon anledning.
Is-aflustningen ej kunde betraktas annorlunda, än som ordinarie lön, samt att nuvarande justitie-ombudsmans vikarie derföre syntes berättigad alt från Riksgälds-kontoret utbekomma ett mot hälften af besagde löneinkomster svarande belopp, hufvudsakligen blifvit erinra d t: att, då de inkomster, som en häradshöfding, utöfver den egentliga lönen, egde uppbära, tillkomme den, hvilken förrättade sysslan, borde denna härigenom anses fullt ersatt för tjenstens förrättande, hvadan förrbemälde vikarie följaktligen saknade allt anspråk att af statsverket erhålla serskild godtgörelse för sin tjenstgöring; att det vöre ett betänkligt prejudikat att tillerkänna en vikarierande'häradshöfding hälften af den för ordinarie domhafvanden bestämda lön; att, derest justitie-ombudsmannen skulle bibehålla någon del af de med hans häradshöfdingesyssla förenade sportler, komme härigenom den åsyltade likheten i justitie-kanslerns och justitie-ombudsmannens lönevilkor att omintetgöras; att justitie-ombudsmannen fördenskull borde under sin tjenstetid i sådan egenskap afsäga sig all sportelinkomst utaf dess innehafvaude domsaga; samt att vanligtvis hvarken tingsgästnings-peuningar eller afkastning af boställe ansåges kunna hänföras under benämningen: 'ordinarie lön”. Bih. till R. St.
Jag känner ej lagen och hwad den härom stadgar, men jag tycker det är billigt, att en Enka bör njuta fardag. Det ar ju möjligt, att hon wid mannens borrtgäng kunde wara i »välsignadt tillstånd. Del är ju möjligt att sedermera ett barn kunde födas, som ägde rätt alt denna egend ombesilka, som i alla fall fordrade hennes omsorg och ökade utgifter; och under sädane omständigheter, skulle hon lik,vä! genast kunna skiljas ifrän de wilkor hwari hon förm leswat, ifrån de tillgängar som nu blcfwe henne nrera nödwändige. Jag får derföre för min del tillstyrka bifall till Lag-Utffoucrs förslags Herr von k-lautsvolff, Larl 6ust. keinbolä. Jag är äswen i den olyckliga belägenhet att ej äga eiler wänta mig något Fidei-Eornmisi. Jag har derföre med samma owäldighel kunnat deltaga i Lag-1'tffotlels bcstut och finner mig NU deröswer kun - i8i4 Den 28 November - kunna döma. Lag-Utskottet har funnit akt ingen lag gifwes emot fardag för FidenCommisi. l6 CapJorda Balken och under mkomne författningar stadga, att ingen isrä» sin egendom kan wräkas uran fardag, och att innehafware af hwad jord som HM sikall njura den. Delta stadgande synes aftven här kunna tillämpas. Helt annorlunda förhåller sig nar Fidei - Commisi-stifraren föresikrifwlt någre wilkor. Desia galla da såsom lag, men när sädane ej finnas , ar der ostridig! Lagstiftarens rätt att häeom förordna. Fragan ar da om rättwisan och billighetens fordringar när en Fidei-Commisiariug dör och lämnar efter sig