Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Orsaken hvarföre kyrkoherdarne vid dessa val blifvit tillförsäkrade så stor rösträtt får man väl söka deri, alt förr tillkom det kyrkoherdarne att pröfva eller examinera klockarekandidaterna, om de voro skicklige till den tjenst de sökte, och derföre skulle också kyrkoherdarne hafva så afgjordt inflytande på valen, så att församlingarne icke skulle fara vilse och taga en mindre lämplig person. Om vid en så beskaffad examen bättre män än nu för tiden kommo att bekläda dessa tjenster, lemnar jag derhän. Det är nog alt vela, det dessa examina numera äro komna ur bruk och alldeles öfverflödiga, sedan stadgadt blifvit, att sökande till dessa tjenster måste hafva undergått behörig examen inför annan vederbörlig auktoritet. Men på samma gång orsaken lill en så beskaffad rösträtt för kyrkoherdarne icke mera finnes, fordrar rättvisan att deras stora rösträtt också uppbäfves och att vid dessa val samma rösträtt må gälla, som vid andra ärendens afgörande på kyrkostämma. Några betänkligheter för alt icke sitt kall vuxna personer skola väljas, ifall man utsträckte rösträtten eller bestämde den annorlunda, behöfver man icke hysa; ty dessa afhjelpas dermed alt föreskrift gifves, det ingen väljas må, med mindre han styrker sig hafva undergått behörig examen. På grund af hvad jag sålunda haft äran andraga, får jag vördsammast föreslå, att, med upphäfvande af alla hitintills gällande föreskrifter rörande val af orgelnist, folkskolelärare och klockare, hädanefter mätte stadgas, som följer: Vid folkskolelärare-, orgelnistoch klockareval, som vid kyrkostämma handiägges, beräknas rösterna så, som Kongl. Maj:ts nådiga Förordning angående kommunalslyrelse på landet den 21 Mars 1862 rörande rösträtts utöfvande föreskrifter; dock bör ingen till dessa tjenster under omröstning komma, som icke, enligt gällande lagar och författningar, styrkt sin komptens medelst betyg från vederbörlig auktoritet. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 29 November 1862. J. Rundbäch, från Göteborgs och Bohus län. Motioner i Bonde-Ståndet 1862, N;is 389 och 290.
Lån särskildt pantförskiifrie lius, både i anseende till deras egenskap af publika, och i betraktande af det minskade varde, sorn hus i allmänhet på sednare Sten i Staden Götheborg ega, icke heller kunna anses lemna Banquen fullkomlig trygghet mot framtida förluster; så nödgas Utskottet i sakens så beskaffade skick tillstyrka, att Rikets Ständer må besluta, det En Tiondedel af primitiva Capitalet bör jemte Räntan, ifrån och med år 1824 infordras; men att Rikets Ständer i sammanhang härmed, såsom ett alternativ, behagade stadga: att si framt Göthe borgs Stads Magistrat och Äldste till Banquen afgifva en ny Skuld-förbindelse, till innehållet enlig med den, som för Uddevalla Stads till dess Publike Byggnaders iståndsättande vid 1812 års Riksdag rnedgifne Lån, blifvit lemnad, (hvar. efter hosföljande Formulaire finnes ordagrannt redigeradt), derigenom Magistraten och de Äldste, efter autorisation af Stadens Borgerskap, förbinda sig att en för alla och alla lör en såsom för egen skuld ansvara Banquen för de årliga betalningarneä fullgörande, likväl med det uttryckliga medgifvande å Bariquens sida, att i fall betalning icke blefve på behörig tid verkställd, ei hela Lånet, utan endast det belopp, som för året bordt inbetalas, ml såsom förfallet anses, och in* drifvas; liqviden af Götheborgs Stads oftaniimnde Lån i det fallet måtte få ske, enligt de lin* .Lig-re vilkor, som för Banqueni Fastighets - *3* Banco-Utskoltett Betänk anden. i 5 procent i allmänhet aro föreskrifnc, nemligen med erläggande af 7 för Hundrade årligen af primitiva Capitalet, utaf hvilket belopp, 5 procents-räntan tor återstående skulden, till hvarje betalningsdag fdrst beräknas, och det öfriga afgår på Capitalet.
Då, såsom nyligen blifvit anmärkt, det torde vara sannolikt, alt, om de nya Hemmanen skola deltaga i alla onera lika med de gamla, inan vid försäljningen ej skulle få mycket för dessa nya Hemman, så finnér man häruti en ny grund, att ej göra Skattläggningen dryg, då Bruken i och för sjelfva Bergshandteringen af ålder haft särskilta friheter, och då principen synes böra vara att, i stället för attskapa nya olikheter uti jordens natur, man snarare skulle söka undanrödja dem, och genom ett gemensamt deltagande i allmänna onera göra bördan för alla lindrigare. Hvad åter af en annan Ledamot blifvit erinradt, att jag misstagit mig i begreppet om praescriptionstideu, och att i Riksens Ständers Beslut al' 1809 står utsatt en tiri af 6 år, hvarefter de vilie om Skogarnes vidare disposition besluta, så är det väl sannt, att Riksens Sländer på sådant salt utsatt praeseriptionstid för Skatteköpen, men i samma deras underdåniga skrifvelse hafva de såsom ostridigt erkänt, att Staten ej kunde ovilkorligen disponera om de till Bergverken upplåtneRecoguitionsskogar, och uti den Författning, sorn, i följe af Rikets Ständers beslut, utkommit, har det blifvit närmare bestämdt, när ansökningarne till skatte - Den 18 Junii e. m. 217 köp kunde skfe, och att de skulle föregås af véderbörandes undersökningar, om hvad sorn. för Brukens behof ansågs nödigt, att för deni Bibehålla af Recoguitionsskogarne. En skillnad är således genom sjelfva Författningen gjord, i afseende på den del af Recognitionsskogarne, sorn för Bruksdriften är oundgängelig, och den, som Bruken kunna umbära. Principen utaf Brukens upprätthållande är således sanctioiieräd, men dermed är förenad uppmärksamheten, att icke lemna något öfverflödigt, utan att med hclgden af Statens loften, i anseende till Bruks-anläggningarnes Bestånd, förena omsorgen att förskaffa Staten den högsta möjliga inkomst af allt, söm kunde utan skada och förbehåll disponeras. StatsUtskottet
Staden Wexjö Östra och Vestra Göinge hä- 43. raders 32. Fögderier: l:a Fögderiet Konga härad 40. Norra och Södra Asbo, samt 2:a » Uppvidinge Bjäre häraders 31. härad | 27. 6 3:e Fögderiet Kinnevalds och Norrvidinge härad 4:e Fögderiet Allbo härad. 5:te » Sunnerbo härad Jönköpings ian Städerne: Jönköping Ekesjö Grenna 32. 20. 37. 19,53. Fögderier: Norra och Södra Wedbo häraders Tveta, Mo och Wista häraders Westra härads Östra » Westbo » Östbo » . Hallands Län . Städerne: Halmstad Warberg Laholm Falkenberg Kongsbacka Fögderier: Laholms . Halmstads Warbergs . Fjäre . köteborgs och Bohus Län . Städerne: Göteborg Uddevalla. Strömstad Kongelf Marstrand Fögderier: Göteborgs Inlands Orousts och Tjörns Sunnervikens Norrvikens Elfsborgs Alingsås . Ulricehamn Amål Fögderier: Väne, Björke, Flundre, Ale, och Vädtle häraders Kullings, Gäseneds och Åhs häraders Redvägs och Kinds häraders Marks, Bollebygds och Vedens häraders Sundals, Nordals och Valbo häraders Wedbo och Tossbo häraders Skaraborgs Län Städerne: Mariestad. Falköping Fögderier: Wadsbo . Höjentorps Wartofta . Skara Leckö karlstads Län Städerne: Karlstad Kristinehamn Filipstad 28. Fögderier: Öster-Sysslets . Mellan-Sysslets . Söder-Sysslets . Vester-Sysslets . Norr-Sysslets Orebro Län. Städerne: Örebro Askersund Nora Sigtuna . Städerne: Fögderier: l:a Sollentuna, Wallentuna Söderköping 60. och Färentuna härader, ! Wadstena Skenninge 25. 31. samt Danderyds skeppslag 2:a Långhundra, Seminghun12. Fögderier:
Blifva åter något eller några Stånds tankar, i någon eller några delar, skiljaktiga, eller ogillas förslaget af något eller några Stånd, men gillas af de öfriga, varde Constitutions-Utskottet, genom val af Riks-Ståndens plena, förstärkt till ett antal af Tjugu Ledamöter af hvarje Stånd, hvilka, genom samfälld omrösU 8 Fot: tär ktn Cotist it ut ions-Utskottets .Mtmorial A’:o ia5. ning', öfver af Rikets Ständer godkända Voter ings-P repositioner ^ med Rikets Slätiders rätt af gorej hvilketdera af Förslagen bör hvila^ eller huruvida frågan må alldeles förfalla. Blifva å Riksdag m, ro.” Efter slutad omröstning, befunnos gifna 33 Jaj emot 46 Nej. Fyrationdefjerde Voterings-Propositionen. Se Memor. N:o 107. ”Den, sorn antager ■oförändradt följande innehåll ,af 4 niom. 81 §. Regel ings-Formen: ”Om vid Riksdag, då Grundlagsfrågor lagligen kunna afgöras, ytterligare uppskof föreslås, må det ej ega rum utan Konungens och alla Fyra Riks-Slåndens sammanstämmande beslut,” ”röste Ja;" ”Den det ej vill, röste Neji’ ’’Vinner Nej 0 bringas 4;de mom. (ill sådan lydelse: "Vid Riksdag, då beredda Grundlagsfrågor lagligen kunna afgöras, skall endast med Ja och Nej kunna beslutas; och gäl/e dä föreskriften i j5 §. Riksdags-Ordningern Om dervid ytterligare uppskof föreslås, må det ej ega ruin utan Konungens och alla Riks-Ståndens sammanstämmande beslut.” Sedan volerings-sedlarne blifvit ,u 3o Jaj emot 49 Amstock holm den 18 Maji 1835.
Om ä ena sidan det är Lagstiftarens skyldighet attil pröfning framställa hwarje Nationens rättmätiga önskan och Nationens rätt, at se Desi behof i ätanka hos Desi Ombud och förekomna genom Deras åtgärd är det ä andra sidan, en för Lagstiftaren icke mindre wigtig skyldighet och för Nationen ett icke mindre wigtiqt föremäl, at inga onödige Lagar blifwa gjorde eller öfwerflödigs anstalter widtagne. Onekeligen är det i detta sednare afseende som Constitutions esprit fordrat at alla Mäl först skulle undergä Utskottens pröfning ; men är wäl detta tilräckligt? Bör igenom den owilkorligt antagne methoden at remittera alt hwad som ej är uppenbart Lagstridigt, Utskottens tid uptagas med öfwerläggningar öfwer ämnen, hwilka om de genast hos Ständet företagits, blif. wit utan omwäg förkastade? Bör en enskilds Motion, emot kanske större delen af Desi StänLS tanka, igenom en remisi ifrän Ständet winna anseende af at Åtminstone hos nägon del deraf hafwa wäckt upmarksamhet? Bör ett Ständ kunna anses hafwa lämnat den ät ämnen, som ibland äro under densamma? Bör ej enskilda egenkärleken och lusten at synas, uti allmänna Opinionen, genast kunna finna en motwigt? Jag är längt ifrän at wilja inskränka enskildas rätt at yttra sina tankar, men jag tror at om de ej förtjena nägot afseende de ej eller böra anses at hafwa wunnit det, och jag skulle förmoda at nägon form eller utwäg skall gifwas för at updaga detta. Om wid proposition om IZ66
Jag vågar till Herr Grefven och LandtMarskalken hemställa, huruvida Ståndet möjligen kan ifrån Utskottet infordra en act, sora Ståndet ej ägde laglig rått att afhöra, då den hår ingafs. Om Ståndet ägde denna rätt och kunde öfver anmärkningen ventilera, så vore det visserligen öfverflödigt, att den kommit till ConstitutionsUtskottet, i den af Grundlagen föreskrifna form. Grefve Posse hade då vunnit mycket i tid, om han hår fått upplåsa sin anmärkning. Jag protesterar derföre emot allt infordrande af Grefve Posses anmärknings-skrift, såsom icke förenligt med innehållet af RiksdagsOrdningens 29 §. Grefve Horn-. Jag instämmer fullkomligen i hvad Herr Grefven och LandtMarskalken be^ hagat föreslå och önskar endast, att propositionen må innehålla, att ConstitutionsUtskottet måtte anmodas att till Ståndet insända en fullständig afskrift af Grefve Posses Memorial. Herr Munck af Rofenjkjold; Jag får för min del förklara mitt bifall till Herr Gref - Den 11 Julii /, m, vens och Landt-Marskalkens förslag; och ber att i anledning af Friherre Cederströms yttrande få anmärka, det jag icke kunnat i detta förslag finna den begäran innefattad, att ConstitutionsUtskottet skulle insända hela aden uti förevarande ämne, utan blott att Utskottet skulle meddela upplysning om innehållet af de anmärkningar, ! Grefve Posse ingifvit, och hvilka föranledt Utskottets Betänkande. Men en sådan upplysning behöfver alldeles icke innefatta hela acten. Herr Cederschjöld; Jag kan för min del ej betvifla Ståndets rättighet att begära del af hela Acten, helst jag auII minnas, att vid sista Riksdag mer än en gång inträffade, att Ståndet, på enskilta Ledamöters derom gjorde motion , begärde till tryckning ej blott anmärkningar, utan ock de hos ConstitutionsUtskottet vid pröfningen deraf förde Protocoll. Det kan således icke eller nu vara något hinder, att vidtaga en likartad åtgärd.
Friherrinna och samma fröknar visade sig nu, de sednare i ståtliga moderna kostymer, der ej en rynka, ej ett snöre förfelade sin plats; raka och cirklade emottogo de Friherrinnan, samt helsade äfven i nådighet sedan Friherrinnan föreställt mig dem mig ett gracieust välkommen. Denna korta visit medförde ej något särdeles nöje och efterlemnade således ingen längtan till dess återförnyande. Det återstående af aftonen fortgick med att för Friherrinnan högt uppläsa stycken utur hennes favoritlektyr "Schiller", och härmed slutades dagen. I går stod jag ännu och rangerade min toilette, då Friherrinnan lät kalla mig, jag hastade in till henne. "Gör er beredd, Mathilda lilla", yttrade hon, nickande till mig en god morgon, "att tillsammans med mig göra en liten tur uti staden; jag har hvarjehanda små uppköp att göra, och önskade gerna att ni åtföljde mig." Jag ordnade nu i hast min klädsel, påtog mig hatt och shawl, samt skyndade att åter infinna mig hos Friherrinnan, hvilken äfven var färdig; vagnen körde fram och nu bar det af. Vid en Galanterie-bod lät Friherrinnan hålla, samt utsteg, åtföljd af mig. Nu lät hon i boden, af präktiga siden och florpackor, nedtaga de yppersta, vis à vis dem rådfrågande min smak, men som jag omöjligt kunde inse hennes afsigt, eller i dag förlika mig med hennes smak för ljusa, med hennes ålder ingalunda öfverensstämmande färger, sade jag beslutsamt: "Friherrinnan måste godhetsfullt ursäkta mig, men i dag förmår jag ingalunda yttra min smak, i anseende till Friherrinnans val, jag skulle då våga säga, att alla dessa färger äro för Friherrinnan mycket för lystra." "Ja för mig, sannt nog, Mathilda, men för er?" "O! min nådiga friherrinna, för mig?"
Jag håller ej af att göra jemfö - 32 Den z Julli. reiser, roen om någon Canal lemnar säkerhet, så är det väl Götha Canal, sorn har 2 mil segelbar canal, det vill säga mera än alla andra canaler i Sverige sammanlagde•, som har redan 15 färdiga slussar, då en annan canal, hvars attier nu fått belåningsrätt, ej ännu bar någon segelbar canal och endast en sluss, sorn ännu ej är färdig, och kanske ej blir färdig i år, Vidars är sagdt, att Discontens böcker och handlingar skola till den nya Styrelsen i sin ordning aflemna?, vid emottagningen af Verket. Detta instämmer jag uti, men nemligen sedan ordentlig revision föregått, och, om den intet finnér att anmärka sedan laglig decharge blifvit lemnad, utom hvilken det ej lagligen kan åläggas Directionen, att aflemna böcker och handlingar. Jag får påminna , att omtanka för egen säkerhet, gör omöjligt för Götha Canal Directionen att lemna böcker och originala handlingar utur sina händer, hvarpå redogörelse med flere tusende personer grundar sig, utan föregången revision, och innan ett rättvist omdöme deröfver blif-, vit fäldt. Det är vidare föreslagit , som skulle de assignatiofler och 3-procents sedlar, hvilka sedan den 1 Oetober till Disconten inlemnats, i liquiden åtskiljas. En sådan föreskrift är nu omöjlig att verkställa. Saken är i sig sjelf ej af vigt, och om den skulle ägt rum, borde före - Den 2 Jiilii. 33 föreskrift derom hafva varit lemnad för 8 må3 nader sedanj men då liquiderna fortgått sä länge, utan skillnad af de olika papper, kan detta nu ej för det förflutna äga rum. Jag hac. förut utredt grundeme för detta förhållande, och får för öfrigt blott förena mig med Baron Cederström uti de anmärkningar han fram-;' ställt i ämnet. Friherre Hjerta, Fredric:
Till verkställande af inventering kunna, genom af Vår befallningshafvande skriftligen meddeladt förordnande, som vid inventerings-tillfället uppvisas och derefter räkenskaperne bilägges, en eller tvämie i orten boende män utses, hvilka dä skola uppräkna och bestyrka, huru mycket papper är i behåll; invenlarii-instrumentet bör, såsom verifikation, bifogas försäljningsmannens årsräkning, hvilken, jemte qvittcnserne å gjorde penninge-levereringar, insändes till lands-kontoret den i5 derpåföljande Januari, vid vite af 8 sk. för hvarje överskjutande dag. Till denna tid bör äfven all återstod för försålda kartor ofelbart vara i ränteriet eller hos häradsfogden i orien levererad, vid äfventyr för uraktlåtenhet deraf, att försäljningsman - 60 Bevillmngs-blskoltels Belänkande, No ii. nen anses såsom hade han försålt allt det stämplade papper, han emotlagit; i följd hvaraf Vår befallningshafvande låter genast lagligen indrifva det häremot svarande penningebelopp med laga ränta och förordnar i stället annan försäljningsman»
N:o 260, med förslag till voter.propos:r, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut i fråga om en del af de i sammahang med 6:te hufvudtiteln för en gång eller för vissa år ifrågasatte statsbidrag; N:o 261, i anledn. af anmärkmr vid Ulsk:s under N:o 227 afgifna betänk., ang:de ett låneunderstöd för återuppbyggande af Conradsforss bruk; Banco-Utskottet: N:o 51, i anledn. af väckt fråga om åstadkommande af prof på ett förbättradt sedelmynt. II. 11. o. Ad. åtskildes kl. \ till 3 e. m. In fidem protocolli, silbert Munck. De ii 9 April e. m. 197 Onsdagen den 9 April 1845. Plenum kl. (5 e. m. Justerades pleniprot:n för d. 11 sisth Mars f. och e. m. H. Ex. IIr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. efter att i förmiddagens plenum hafva afslagit Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms utlåt. N:o S3, behagade äfven afslå Ilederv. BondeStis då föredragna inbjudning i denna fråga. Ropades ja. Härefter justerades 7 prot.utdr. innefattande R. o. Ad:s i förmiddagens plenum fattade beslut, jemte det nu i afseende på sistnämnde inbjudning vidtagna beslutet. Föredrogs, men lades, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gustaf, och Frih. Palmstjerna, Carl Otto, ånyo på bordet Const.Utskis d. 2 dennes f. m. första gången bordlagda mein. N;o 34, med förslag ang:de tillägg i 2S § Reg.F., åsyftande villkorlig befordringsrätt för utländske män lill vissa embeten och tjensler. Äfvenledes föredrogs och bordlädes ånyo, på begäran af Gr.
Majit i underdånighet anhålla, att Lagmans-bostället Näsby må upplåtas till boställe åt Komministern i Botkyrka ocb Salems församlingar, samt nuvarande komministers-boställe derstädes, Nedra Tumba eller Tumba JVs 2, till Kronan indragas, för att derefter, under vissa bestämda vilkor, öfverlämnäs till nyttjande åt Bankens pappersbruk Tumba. Till stöd för detta förslag är vordet anfördt hufvudsakligen, att Utskottet i dess vid innevarande riksdag afgifna och af Rikets Ständer gillade Utlåtande J\s 40, väl afstyrkt väckt fråga om inköp af jord och skog lör Tumba bruks behof med afseende, bland annat, å den höga köpeskilling Banken sannolikt skulle nödsakas alt för en passande egendom erlägga, men att, då Utskottet tillika yttrat den åsigt, att det för Tumba bruk skulle vara fördelaktigt om bruket innehade så tillräcklig jord och skog, att upphandling af jordoch skogsefifekler för brukets årliga behof kunde undvikas, deraf syntes följa, att bruket ej borde underlåta att, på annat sätt än genom köp, förskaffa sig någon lämplig egendom, om tillfälle dertill sigerbjöde; att den egendom, hvars förvärfvande i sådant fall framför andra borde eftersträfvas, vore Nedra Tumba eller Tumba Jks 2, utgörande ? mantal krono, deraf tredjedelen oller ? mantal vore anslagen till boställe åt Komministern i Botkyrka och Salems församlingar, och återstoden f mantal till samma boställs-innehafvare upplåten mot erläggande af ränta till Kronan; att till detta hemman, hvilket nästgränsade till och läge i samma skiftesoch byalag sorn Bankens hemman, Tumba Ns i, Bih. till R. St.
Af den 4 dennes, deruti tillkännagifva* att Borgare-Ståndet: t:o Återremitterat; Lag-Utskottets Betänkande, angående en viss Summa, hvarunder enskildta Personer ej ma utfärda Invisning»:. 2:0 Bifallit; följande från Allmänna Besvärs* och Oeconomi* Utskottet inkomne Betänkanden: Om möjlighets beredande til! Bostiil!s-Byggnaders Assecurerande uti Allmänna Brandlörsäk rings anstalter: Om jemnkning i Båtsmans-Roteringen i Halland: Angående vackt fråga , om förändring uti 9 §. af 1774 å;s Seglations Ordning: Den ix April. Om medels vidtagande till Luxens härn mande oell inländska Fabriquers upphjelpande: Angående Kongl. Landtbruks-Academien, dess Central-Verkstad och Redovisning för de Buder Academiens disposition ställde Fonder; Angående frågan, om förhöjd Tull-afgift för Boktryckeri-Stilar, som infötslcrifvas: Angående Stockholms Stads rättighet att uppbära FarmTurg» och RenhålJnings-penningar, samt erläggandet af Vågoch Mätarepenningar i vissa Städer: Om sättet, att innom hvarje Församling utdela det Spannmåls-understöd, sorn af Kongl. Allmänna Magazins-Directionen lemnäs m. m. Angående yrkade rättelser och förändringar ati Föriättningarne rörande Skogarne i Riket. Från Hedervärda Bonde-Ståndet:
Där stod markisinnan af Trédern och » sjöng ' En revenant de la revue ' med Marchesisk skola » och därbakom satt, tillbakalutad i en fåtölj, den blonde generalen med det ständiga sfinxartade leendet. Han log mot alla, men mest mot damerna. Damer fanns det godt o m: där sutto vicomtessorna Chaudon de Brailles och de Vernault, grefvinnan de Bréteuil, m. fl., men husets värdinna var dock medelpunkten. Där hon satt med hufvudet framåtlutadt och ögonen smekande den man, till hvilken en nation såg upp, och som alla kvinnor tillbådo, då förekom det, som hennes läppar endast velat hviska: » Mon empereur! » Mon empereur! Stackars, gamla hertiginna! Nu är drömmen drömd till slut. A c k, moderna äro efemära och — den röda nejlikan är ur modet! * * Säsongens och nöjenas tid utgår med Grand Prix, den stora kapplöpningen i början af juni. Sommartoaletterna ha då exponerats, och man beger sig till en annan nöjets marknad: till badoch brunnsorterna, till Trouville, till Cannes, till Dieppe, till Spa, till Biarritz. Faubourg S:t Germain ligger då tyst och öde, med sin tystnad och sin ödslighet erinrande om Pompeji. Parkmurarne resa sig halöörvittrade med frodig mossa och murgröna. Därinnanför, under den svala, skuggande grönskan, råder en sorgmodig stillhet. De gamla platanerna susa och fontänen plaskar. det ljuder som dämpad musik, ett eko från århundraden, som slumrat in. Ingen människoröst stör friden. Ingen människa finns därinne utom den gamla, som sitter och stirrar framför sig, stirrar så som han gjort i långa år — en typ för denna aristokrati, som hvarken emigration eller revolution sgiljotin förmått böja, som anstolt och tillbakadragen, oberörd af tidsandan, obekymrad om regeringsförändringar, blott lefver på sina minnen och vårdar sina traditioner.
"O! du är för hård i dina omdömmen min Thilda", utropade S. under det han med häftighet slöt mig i sina armar; "vore jag rik, ägde jag den rang, hvarom du talar, jag ville trotsa en hel verld i kärlek och uppmärksamhet mot dig! tror du mig; häri säg?" "Ja! ty du är också ej lik någon af denna verld." "Men Baron C., honom skulle du ej tro?" "Jag har alldrig tänkt mig något fall vis à vis honom, emedan jag alldrig kunde älska honom." Vi gingo härefter tillbaka till Friherrinnan, hvilken troligen redan saknat oss; S. med ett ganska upprördt sinne, till den grad hade mitt oväntade delgifvande verkat på honom. I dessa rader säger jag dig åter ett: farväl, från dessa kärlekens och sällhetens nejder; när o när! skall jag återse dem, eller härifrån blifva i tillfälle, att för dig tolka min lycka, och, skall hon väl, under dessa tider så ljuft uppblomstrad för mig, någonsin komma att gifva några skördar! Må väl; efter några dagar, hör du åter ifrån mig. S. den 3 November. Åter här, åter här omsnärjd af otrefnad, fåfänga och dårskap. O Gud! hvar äro nu de sällhetstimmar, dem jag njöt under kärlekens omgifning! Borta! borta! för att måhända alldrig mera återkomma. O Emilia! kunde jag i den djupaste vrå af verlden undandölja min varelse för dessa lefnadalustige plågsamma menniskor, hvilka i hvirflande strömmar, alldagligen hitrusa, att i utnötta phraser göra Friherrinnan sina välkomstöskningar; skulle jag nännas, och skulle jag af den hulda välgörarinnan våga utbedja mig den nåd, att ej behöfva blifva deltagerska i de sammankomster, hvilka så väl inom, som utom hus stundeligen företagas, men ack! jag är pligtig henne hörsamhet, och måste således Emilia, måste med ett för verlden helt och hållet slutet hjerta likväl dricka af dess grumlade drägg.