Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande Norra banans fortsättning från Upsala, så, ehuru Kongl. Majit godkänner ett system, som alser att från Upsala öfver Sala draga nämnde jernväg dels norrut enot Gcfle-Dahla-jernbanan, dels ock vesterut mot Örebro och särkildt en bibana till Mälaren vid Westerås för upptagande af trafiken med tyngre varor, ämnade alt från sistnämnde stad sjövägen förtskaflfas, anser Kongl. Maj:t likväl, då lokalundersökningar endast blifvit förrättade för vägen fran Upsala till Sala, banan 1111 blott böra definitivt bestämmas att framgå till sistnämnde stad, men att afgörandet af frågan om denna banas utgreningar derifrån bör hero på den ytterligare utredning af ämnet och de tekniska undersökningar i orterna, som hittills icke kunnat före tagas eller afslutas, men likväl för en definitiv behandling af denna fråga, äfvensom för reglering af framtida förhållandena mellan staten och Köping-Hult-jernvägsaktiebolaget, torde vara af nöden, i hvilket alseende Kongl. Majit vill oförtöfvadt låta anställa de ännu erforderliga tekniska undersökningarne samt under tiden lemna öppet lör de i saken intresserade alt inkomma med de framställningar och statistiska upplysningar, sorn lör ärendets utredning må anses tjenliga, hvarelter Kongl. Majit ämnar till Bikels Ständer aflåta nådigt förslag rörande denna del af hufvudfrågan. Lika med Kommittéen, anser Kongl. Majit en sammanbindnings-bana mellan Örebro och Askersund blifva af väsendtlig nytta och således böra bland rikets stambanor upptagas; hvaremot, enär den trafik mellan östergöthland, Södermanland och Nerike, sorn varit afsedd för den af Kommilléen löreslagna, b'/3 mil långa sammanbindnings-banan mellan Kathrineholm och Örebro kan, utan anläggning a/ särskild jernväg, och endast med omkring en mils tillökning i väglängden, befordras 22 Kongl. Majus Nåd.
Under sådana, dels med visshet, dels med sannolikhet, emotsedda lättade förhållanden af ömsesidiga, snabba förbindelser de särskilda stadsdelarne emellan, lärer väl svårligen något för embetsverken afskräckande periculum in mora, j deras behof af upplysningar från Riks-arkivet, vara att förmoda, — äfven om det skulle läggas något längre bort än det nu ligger, eller der det är af Stats-Utsk:t föreslaget att förläggas. Jag beder således att fortfarande få underställa R. o. Adis beprölvande, huruvida icke detta ärende bör af Siats-Utsk:t i förnyadt öfvervägande tagas. Frih. Alströmer, Oscar: Frih. Cederströms yttrande i detta ämne, då fråga är om att rädda Riks-arkivet från förstörelse, svnes mig lämpligen kunna hänföras till de »obotfärdigas förbinder». Kommers-Colhii hus, — en gammal oell solid byggnad, — kan säkerligen ganska väl uppbära den ifråga vide tyngden af Riks-arkivets böcker. Om icke hela samlingen genast dit för - Den 17 Juni e. m. 251 flyttas, kan väl någon tid anstå mod återstoden. Att alltid Riksarkivet skall dersammastädes förblifva, är jn icke heller något sorn med säkerhet kan antagas; men då förflyttningen är högst nödvändig och derför belöpande kostnad utgör en obetydlighet mot äfventvret alt kanske i en framtid aldrig behöfva uppföra någon byggnad för dessa samlingar, kan jag icke finna annat, än att man bör bifalla det af Gr. Mörner och Frih. af Ugglas framställda förslag. Gr. Oxenstjerna: Med anledning af den under diskussionens lopp flera gånger yttrade mening, att Kommers-Colkii hus skulle vara olämpligt för ändamålet, får jag tillkännagifva, att ritningar och planer blifvit förevisade Riks-arkivets chef och tjenstemän, hvarvid nämnde handlingar befunnits särdeles ändamålsenliga. Att tala om eldsfara i afseende å ett hus, hvilket ligger så fritt och närbeläget intill sjön som det förev:de, förefaller mig nästan löjligt. Huruledes genom de ständiga utlåningarne lill Stas-I)ep:na en stor mängd arbeten förkomma, hör till Riksarkivets mysterier.
Hvad inom Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit anfördt emot Utskottets Betänkande; kar Ut - Stuts-Utskottets Betänkandeni 17?9 skottet icke funnit föranleda till någon förändring uti hvad Utskottet förut och jemväl nu yttrat och föreslagit. Detta allt underställes Biksens Höglofl.’ Ständers egit ompröfvande Vördsamligen. Stockholm den 4 Junii 1818. Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande, öfver Riksdags Fullmägtigen Pehr Bengtssons från Halland Memorial, angående Tullveds-Uppbörden i Halmstad. Cjenom Prolocolls-Utdrag af den 23 sisth Maji liar Hedervärda Bonde-Siandet till Stats-Utskottet remitterat Biksdags - Fullmägtigen Pehr, Bengtsons från Halland Memorial af samma dag, deruti anföres, art, ehuru han skall hafva, i afseende på afskaffande utaf den Tull veds - tägt, som sker i Halmstad, förenat sig uti BilcsdagsPullmägtigens Nils Månssons vid Biksdagens början gjorde Motion om slik Tull-tägts upphörande uti öfrige Städerne, der den verkställes, hade dock Stats - Utskottet 1 dess härom afgifne utlåtande förbigåit Pehr Bengtssons begäran och icke nämnt något om Tullveds - Uppbörden i Halmstad; i anseende hvartill han nu yrkat, att utlåtande äfven härom måtte Stats-Utskottet afiordras. bihang till Riks-St. PrOt. 1S17 iSiS4'-de Sam!. N:r 5/7. j;{. a. >7 30 Stins-Utskottets Betänkanden.
På grund af hvad jag sålunda i underdånighet anfört och då jag anser de anmärkningar emot vissa delar af förslaget, som för öfrigt i Högsta Domstolen förekommit, icke böra till några förändrade stadganden (öranleda, hemställer jag att Eders Kongl. Maj:t täcktes bifalla, att Proposition i ämnet må till Rikets Ständer aflåtas, i enlighet med ett af mig nu uppsatt förslag dertill.» Sedan detta förslag till Pioposition härefter blifvit uppläst, förklarade JustitieRådet Alexanderson sig instämma i hvad Justitie-Stals-Ministern hemställt. Justitie-Rådet Backman åberopade det yttrande, han förut i Högsta Domstolen afgifvit. Stats-Rådet Anjou afgaf sin särskilda mening, så lydande: «Dä i den för fäderneslandets framtid vigtiga fråga, som nu underställes Eders Kongl. Maj:ts pröfning, jag icke kan frångå den öfvertygelse, som nekar mig att tillstyrka det ifrågavarande lagförslagets godkännande, får jag underdånigst framlägga de skäl, på hvilka denna öfvertygelse grundar sig. i Kongl. Maj:ls Nåd. Prog. M 1Ö4. Genom godkännande af Upsala mötes beslut år 1593 uttalade och godkände svenska folkel den frän föregående tider ärfda, och, såsom man tyckte sig finna, af nyare erfarenhet bekräftade grundsatsen, att kyrklig enhet borde upprätthållas ibland statens medlemmar. »Man hade», heter det i nämnde mötes beslut, »både af exempel »så väl som af förfarenheten både uti främmande land såsom eljest förnummit in»genting skadligare vara uti något konungarike än tvist och oenighet, och intet »nyttigare och gagneligare eller det som mera förbinder hjertan tillsamman än »sämja och enighet och särdeles i religionen.» Denna grundsats förenade sig med en annan, af kyrko-reformationen framkallad och inom
Jag twiflar ej, atickehwar och er gerna instämmer i bewiljandet af understöd för d n Finsta Armeen efter sä mänga ädagalagda pr f af sjelfförsakelse, sä mänga upoffringar. Stats-Utstotter har tagit til sin första princip för hwad det föreslagit, at göra möjligt för desse Ok me, ars, at qwarstadna i Swenst tjenst, o Det har äswen lrodt sig böra göra afseende uppä, huruwida de stulle i nägon mätto kunna winna er - iZ4 Den z Mars. sättning för hwad de genom sin hitflyttning förlorar. Det har likwäl trodt, at der förra andamalek borde aga företräde för det sednare, och at denna Ollicers Lorps, kunde en gang blifwa en stam för den Swensta Armeen. Om Utstottet kunnat upfylla hwad det önstat, lemnar jag til Höglofi. Ridderstapets och Adelns Egit ympröfwande. Det passar mig ej at säsom medarbetare i förstaget sjelf deröfwer yttra mig. Ordsaken til der som Stats-Utstottet föreflagit om förlust af ^ceorcl för dem som i IO är njutit exxeÄÄnce-lön har warit den, at man redan sett dylika expeLlsnce-löner sörwandläs til pensioner. Man har äfwen trodt, at under loppet af 10 ar, tilfalle ej stulle kunna saknas at emplojera dessa Olticsrare, halst om Armeen, säsom war Stats narwarande behof otwifwelaktigt fordrar, stulle förökas. Dessutom lär boxa anmärkas, at Stats-Utstottet ej gifwit någon anledning, ar sjelfwa Lönerne efter 10 är stulle uphöra, utan allenast rättigheten til ^ccor6. Det wore önsteligt, at för dessa OMcerares hitkomst en tid kunde förefläs,som med Statens interesse förenade de enstiltas, men derwid mäste altid upstä stvärighet at ät alla tildela lika fördelar.
Konungen eger att i Stats-Rådet utnämna och befordra infödde Svenske Män till alla de Embeten och Tjenster inom Riket, högre och lägre, hvilka äro af den egenskap, alt Konungen fullmakter derå utfärdar, dock böra vederbörande förut med förslag hafva inkommit, der sådana hittills egt rum. Konungen vare likväl obetaget, att, efter vederbörandes hörande, eller uppå deras framställning, till Lärare-befallningar vid Universiteterna, de Theologiska Läraretjenslerna likväl undantagna, såsom ock lill Lärare och andra beställningar vid andra Inrättningar för vetenskap, slöjd eller skön konst, äfvensom till Läkare-befattningar, kalla och befordra äfven utländske Män af utmärkt förtjenst, de der den rena Evangeliska läran bekänna. Likaledes må Konungen kunna uti Militära Embeten nyttja utländske Män af sällsynt skicklighet, men icke till Kommendanter i Fäslningarne. Konungen fäste, vid alia befordringar, afseende endast å de sökandes förtjenst och skicklighet, men icke på deras börd. Till Liirnre-beställningar och öfrige tjenster vid Inrättningar för slöjd eller skön konst, äfvensom till Läkare-befattningar, eger Konungen utnämna äfven bekännare af annan troslära, än den rena Evangeliska; men i öfrigt till Civile Embetsmän inom Riket och till Domare må sådane Män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran. 8 Förslag till ändringar i Grundla g arne. Hvarje Departemenls-Cbef skall föredraga och expediera alla ärenden, rörande befordringar, förordnanden, tjenstledighet och afsked, lill och ifrån Embeten och Tjenster, vid de Verk och Stater, som under Departementet höra. Hänvisning; Bihang till Riks-St:s Prot., 3:dje Sami. Konstit. -Utsk. Mern.
Landshöfdingar för försummelse att insända anbefallt Omslut för uppgörande af; se Omslut. 280 RiksHufvudBoken, angående Bokslutet af, Junii I. n5, 173. Junii II. 180. RiksStat, om öfverflyttning af kostnaderne till underhållande af Policelnrättningen i Götheborg på; Jan. I. i3a; se vidare Statsverket, StatsReglering. RiksStyrelsen, att, i händelse af Ilans Majit Konungens samt Hans Kongl. Höghet Kronprinsens sjuklighet, Hans Kongl. Höghet ArfPrinsen Oscar må föra, Jan. I. 3, 6, n6, 122, 144> 444» 646, 647. Febr. 44a> 4G°- — om rättighet för en hvar af Rikets Innevånare, att till Kongl. Majit i underdånighet ingifva nyttiga förslag i alla grenar af; se Regeringen. Rofdjur, angående anstalters vidtagande till fallande af; se Jagt och Djurfång. Roos, Carl Adam, yttranden, Jan. I. 197. Mars I. i5. Mars IL 9. Rosen, Grefve Gustaf Robert von, yttranden, Dec. 239, 568. Rosen, Grefve Axel Pontus von, yttranden, April II. 511. Maji I. 82. Maji II. 5i6. Rosersbergs Kungsgård, om disposition af; se Drottningen. — om en årlig Anslagssumma till underhållande af byggnaderné vid, Maji II. 684. Junii I. 17. -— angående dispositionen deraf till 'Konungen Carl Johan, Junii II. 35o. Konungens Svar, Julii 372. Rotering, om införande i Färentuna Härad af Stockholms Län af Båtsmans, Dec. 444» 56'a, 579, 588. Jan. I. 129. Exp. Junii I. 140. Konungens Svar, Julii 241. — angående i Hallands Län Båtsmans, Dec. 444» 562, 58o, 588.
Detta allt, som Riksens Ständer i förenämnde mål godt funnit, håfve Vi Eder härigenom velat tillkännagifva, med Nådig befallning, det J, ej allenast lemnar Magistraten till dess efterrättelse deraf behörig del , utan ock håller hand deröfver, att, det till verkställighet befordras må. Och Vi befalle Eder Gud Allsmäktig Nådeligen. Stockholm i Råd-Kamruaren den lo Jan. 1735- FRIEDRICH. O. Cederström. Till Öfver-Ståthållaren Gref Törnflyckt angående Uppbörds-Commissariernes Eoner. Rikheten, med Höga Originalet, bevittner Isaac Delhvik. Secreterare vi d Öfver-StåtJiållare-Embetets Cantzlie, *078 Den 11 Juli, Afskrift. FRIEDRICH, med Guds Håde , Sveriges, Göthes och Wendes Konung etc. etc. etc. Landt-Grefve till Hessen etc. etc. etc. Vår Ynnest och Nådiga benägenhet med Gud Alsmägtig Troman och Öfver Ståthållare» Hos Oss andraga Riksens Ständer genom underdånig skrifvelse, af den 5 uti innevarande månad, hurusom hos dem Stockholms Stads Magistra' vid nyss öfverståndne Riksdag förestält, hvad ansvar och stora besvärligheter Stadsens härtill bestådde åtta stycken Uppbörds-Commissarier skola vara underkastade till Uppbördens verkställande och medlens infordrande, samt deras vidlyftiga arbete med Taxerings - Uängdernas, Uppbördsböckernas och Taxerings Sedlarnes upprättande, jemte annat af Magistraten specificeradt arbete, som skali utgöra tolf hundrade tjugu sexterner; skolandes ock de räkningar, sorn de till Contoiret in duplo ingifva, bestå af två tusende och några hundrade folier; emot hvilket arbete, äfventyr och ansvar, deras vedergällning allenast skall stiga till tvåhundrade ä tvåhundrade trettioåtta Dal.
Föredrogs, men lades, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Hr Printzensköld, Carl, ånyo på bordet Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:ns i gårdagens plenum bordlagda utlåt. N:o 63, i anledn. af återremiss å Utsk:ns betänk. N:o 22, ang.-de väckt fråga om den ulsockne-frälseherumanen i Halland åliggande roteringsskyldighet m. m. Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns i gårdagens plenum på bordet lagda betänk. N:o 35, i anledn. af väckte frågor om upphäfvande af eller ändringar och tillägg uti de ang:de fattigvården i riket gällande bestämmelser, blef härefter föredraget, men ånyo bordlagdt på begäran af Hr Printzensköld, Carl, Gr. Lagerbjelke, Gust., m. fl. ledamöter. Äfvenledes föredrogs, men lades, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., och Gr. Ridderstolpe, Fredrik, ånyo på bordet Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms i gårdagens plenum på bordet lagda mern. N:o 36, i anledn. af återremiss utaf och anmärkmr vid vissa punkter af sammansatta Utsk:ns betänk. N:o 19, öfver väckta frågor om ändring uti nu gällande bestämmelser, rör:de stämpel-skyldigheten. Föredrogs och lades till handlingarne Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms i gårdagens plenum på bordet lagda betänk. N:o 37, i anledn. af erhällen återremiss af Utsk:ns betänk. N:o 27, i fråga om ändringar uti nu gällande expeditionstaxan. Anmäldes och lades på bordet följande från LagUtsk. inkomne mern. och betänk.: N:o 59, i anledn. af återremiss af Utsk;s betänk.
Redan nu är täflan i den del af undervisningen, som tillhör Institutet, mindre fri, än i den del, som företrädesvis betes tillhöra universiteterna. Ty alla studerande måste tillbringa en bestämdt fixerad lärotid vid Institutet, men äro ej skyldiga att en enda dag studera vid universitetet för de examina, som der skola afläggas, utan ega full frihet att välja den undervisning, som bäst kan anstå dem, till och med Institutets. På hvilken sida ligger väl här skråtvånget? På den sida, der undervisningen är fri och endast examenskontrollen bunden, eller på den sida, der icke blott stället, utan äfven tiden för undervisningen på förhand är bestämd? 1 anledning häraf och i anledning af den förblandning, som egt rum emellan examen och undervisning, måste jag fästa uppmärksamheten derpå, att examinerande och undervisande likväl icke äro ett och samma, samt att undervisningen kan vara fri, fastän examen icke är det. Det ligger till och med i begreppet af en examen, såsom en kontroll, att icke vara fri, samt att en täflan i examinerande icke kan vara fördelaktig. För att examen skall gifva en verklig kontroll, måste den tydligen vara så lika som möjligt för alla och koncentreras på få ställen. Så vänn man t. ex. genom studentexamens förläggande till universiteten en verksam kontroll, som icke kunde vinnas vid de många »täflande» skolorna. En återgång i detta hänseende har visserligen egt rum; men denna har likväl skett så att en gemensam examens-kommission bestämmes, samt att lärjungarne icke sjelfve få afgöra hvar de skola examineras. Man kan visserligen säga, att den studerandes eget intresse, oberoende af allt examinerande, är att förskaffa sig kunskaper samt att detta förhållande motväger den förut påpekade olägenheten, att läroverk, genom lätta examina, skulle draga till sig lärjungar. Om denna grund är giltig, kan man taga bort alla examina; men så länge staten fordrar examen såsom en kontroll, så länge bör den bibehållas såsom en verklighet och alltså koncentreras på så få ställen som möjligt. Af hvad nyss blifvit anfördt synes emellertid, att det för det närvarande är omöjligt att genomföra det andra af de tvenne uppställda alternativen — det om fri täflan — aldraminst endast i afseende på examen, der en fri konkurrens nu möjligen kunde genomföras.
Och då, under denna mödosamma förrättning, blifvit utrönt, att Doupletter och Tripletter af Assignationer blifvit ■, under förra Discont-Styrelsen, uti Banken approberade och inlöste till ett belopp af R:dr i3,180, var att befara, det ett större Assignations-belopp, än som uti Discontens till den 1 October 1818 afslutade Räkenskaper utbalancerades , möjligen skulle komma att till inlösen uppvisas ; hvarföre ock förordnades, att särskild Förteckning borde föras öfver de Doupletter och Tripletter, hvilka till äfventyra kunde komma att inlösas för Riksgälds-Contoirets räkning, och hvilken förteckning äfven utvisar, att Doupletter och Tripletter derefter blifvit ytterligare inlöste för i,a5o R:dr eller tillsammans i4,43o B -'dr i Doupletter och Tripletter ; men denna Discont-Verkets förlust liar dock blifvit till en del minskad derigenom, att 2,770 R:dr uti Assignationer icke blifvit inom p r ars er i p (ion s-ti d en, den 3o November 1819, till inlösen presenterade, så att af det Assignations-belopp, sorn, enligt Revisorers Berättelse. 81 x cle vid Discont-Contoiret förde Räkenskaper, den i Februarii 1819, då inlösen deraf omsider kunde, i anseende till ofvanbeskrifne hinder, taga sin början, var utelöpande R:dr B:co 106,420.—■—< hvartill böra läggas de Doupletter och Tripletter, som derutöfver belasta Assignations-Räkningen 14,43o. —1 —* S:a Assignationer R:dr i20,85o. Hafva inom praescriptions tiden blifvit inlöste 118,080. så att förlusten å Doupletterne och Tripletterne minskas med beloppet af de Assignationer , som icke blifvit till inlösen presenterade eller 2,770.- 120 S5o.' —*
Sedan den frågan är afgjord, kommer den andra: skall detta gemensamma hus blifva på Riddarhustomten eller annorstädes? Att förvisa målet först till RiddarhusUtskottet, skulle derföre vara att gå i bakvänd ordning. För öfrigt afstyrker jag all framställning, att byggnaden skulle ske på de tre Ståndens bekostnad. 372 Den t g December e. ni. Huset bör bekostas af allmänna medel. Men jag anser derjemte billigt, att, såsom en värd Talare föreslagit, äfven Ricldarhusbyggnaden sedermera underhålles på Statens bekostnad. Herr Riben: Ridderskapet och Adelil täcktes förlåta, att jag ånyo yttrar mig i detta ämne; jag skulle ej göra det, om jag icke vore Ledamot af RiddarhusUtskottet. Af min förlägenhet dömer jag till de andra Ledamöternas, i händelse målet nu blir dit remitteradt. Friherre Boye har önskat, att Motionen skulle i de delar, som röra Ridderskapet och Adeln, remitteras till RiddarhusUtskottet; men hvilka ämnen äro då desse? Ty att bygga på en tomt, det veta vi alla går an. Första frågan är: skall det byggas, eller ej? Sedan: Vilja vi upplåta vår Jocal? och då kunna vi taga i betraktande Herr Hjertås förslag. Remittera vi nu frågan till RiddarhusUtskottet, så vet Utskottet sannerligen ej, hvarom det skall yttra sig. Jag tillstyrker remiss först till StatsUtskottet, och sedan till RiddarhusUtskottet. Herr Printzenskjöld: Jag har äfven den hedern att vara Ledamot af RiddarhusUtskottet, men kan likväl ej dela den siste Talarens yttrade villrådighet, i händelse Utskottet skulle emottaga remiss uti förevarande ärende.
Rigtigheten af den dervid följda grundsats, att Rektorer icke i något fall böra aflönas med lägre belopp, än de under deras ledning tjenstgörande lärare, samt att de större läroverkens Rektorer, med hänseende till den trägna och ansvarsfulla beskaffenheten af deras göromål, böra tilläggas någon högre aflöning än öfrige lärare, kan ej bestridas; och då genom antagandet af hvad uti nästföregående punkt i afseende på elementarlärares aflöning blifvit föreslaget, förhållandet härutinnan skulle undergå förändring, i det Rektorerne vid de högre fullständiga läroverken komme att erhålla samma aflöning, som de äldste Lektorerne samt Rektorerne vid de treoch tvåklassiga skolorna till och med blefve sämre aflönade än de i äldsta kollega-graden tjenstgörande lärare, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med berörda grundsats och såsom följd af den för lärarne medgifna löneförhöjning, bifallit att Rektorerne vid de fullständiga högre läroverken, efter 10 års tjenstgöring i sådan egenskap, erhålla 500 R:drs tillökning i lönen; samt att Rektorerne vid de treklassiga efter 15 års och vid de tvåklassiga läroverken efter 20 års tjenstgöring, räknad från början af kalenderåret näst efter det, då de först erhållit fullmagt såsom ordinarie lärare, tilläggas ett lönebelopp lika med den högsta föreslagna kollegalönen, eller 3,000
Beträffande derefter den af David Åndersson, jemte hufvudämnet i motionen, väckta särskilda fråga om de s. k. vaxljus-penningarnes upphörande, så befinnes denna fråga, hvilken, såsom åsyftande en utskylds borttagande, dessutom ej synes tillhöra Ekonomi-Utskottets behandling, uti så outredt skick, att Rikets Ständer ej torde kunna derå fästa afseende. Utskottet hemställer alltså, att förevarande motioner, så vidt de angå håfgång och kollekter samt de s. k. vaxljus-penningarne, icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 19 Januari 1857. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1857. Besvärsoch Ekon.-Ulsk. Auk. till Exp.-Utsk. den 24 Jan. 1857, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om ändring i rese-reglemenlet den 51 October 1851. Till Allmänna Besvärsoell Ekonomi-utskottet har remitterats en inom hedervärda Bondeståndet af Riksdagsfullmäktige!! Nils Andersson från Christianstads län väckt motion, deruti föreslås, att som nu gällande rese-reglemente tillstädjer Embetsoch Tjenstemän att, vid resor i Statens ärenden och extra förrättningar, begagna ett större antal hästar, än som af behofvet påkallas, men det läge synnerlig vigt deruppå, att Statsverket blefve befriadt från de betydliga och länge såsom missbruk ansedda ersättningar, som vid nämnde resor vanligen beräknades utöfver det antal hästar, som hellöff användas, Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att berörde ersättning hädanefter måtte komma att utgå endast tor det antal hästar, som vid sådane resor verkligen erfordrats.
I anledning häraf jag wördsammast att 1-94 Den 21 December. Litt Högloft. Ribderffapet och Adel» täcktes, uppå ajord Nöpvsitio» as Herr Gr-,wc» och Landl-Marffttk-», brilla hwadsag ostvan anfort, sirmt att detta M>mo« rial bliswer de Refpeetive Riks-Sländen conununiceradk. rchhordeS roed mycket bifall. Haus Ex^Lence Herr Grefwe Luutst och Herr ^uir-ZIioik conformerade sig med Friherre ttjslta. Friherre 8r<! von ttnlzroin wille blon asra de» erindran att han cj trodde de PommerjVa Re» g-mearerne wara af Stalö-Uiffotttt söreftagne kill rc» duct,on. Friherre l^jsrta sörmälte att hans motion grundade sig pä den underrättelse han erhållit, art de skulle wara söreftagne till upföranbe framdeles pä Ex» pectance Stat. Friherre LkssI yrtrade sig: attester denna uplysning consormerade han sig gerna med Friherre Ichsrta. Herr Grefwe» och La ndt-M arffalken erindrade att Ridderffapek och Adeln redan i gär as» gjort att denna motion Eulle åtfölja äterremisien om det återstående af FinM Armeen och proponerads nu pä sieres begäran, arr detta Diktamen matte med de ane dra Stånden commmuceras. Bifölls. Den 2i December. r-95 Föredrogs ä pyo StatS-Utffokksts den r DecsMbee pä bordel lagda Uklätande rörande Hans Ekallence m/m. Friherre lnljerwrslttr'8 Memorial, angående RiketKmaticer och förflag lil! deras »Hjelpande. Riddcrffapet och Adeln ansäg detta utlåtande ej kunna anses annorlunda än såsom en sä uaUrism asgifwen förklaring. Widare företogs Stats.