Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Granskning af Rikets Ständers Revisorer ar i83oj ifrågasatt för a) Mötes-passevolance-cassan 1827—1828 , , , , k) Convoy-Commissariatet c) Arméens Pensions-cassa d) Amiralitets-Krigsmans cassan 9999999*9 verkställd för år 1827-1828, i afseende ål ijo Stats-Yerket , , , , r r * 9 9 9 * 2:0 Allmänna Magasins-Fonden , , , 3:o det efter 1826 års missväxt lyftade Creditiv r *9-999 * r r r 4:o Krigs-Collegium, 5,*o Förvaltningen' af Sjö-Ärendena , 6:0 Tull-Verket , , , , 7I0 Post-Verket r , , , 8;o Numer-Lotteriet , 9:0 Sundhets-Collegium 9 a Con troi -V e r k e t , , 9 b Seraphimer-Ordens-Gillct , , , , 9 c Invalid-Inrättningen å Ulricsdal io*,o Civil-Statens Pensions-Cassa , , , 11:0 Stats-anslagen för Garnisons-Regementenas i Stockholm underhall m* m. 79999999X99 ia:o Styrelsen öfver Fängelserne och Arhets-Inrättningarne i Riket, verkställd för åren 1829-1830, i afseende å; i3:o Stats-Verket , , , , ,■, , , , , , i4;o Allmänna Magasins-Fonden , , r i5;o Krigs-Collegii Artilleri-Departement 999999999999999 16:0 dito Underhålls dito , 17^0 Mötes-Passevolance-Fonderne , , 18:0 Militiae-Boställs-Cassan 19:0 Förvaltningen af Sjö-Ärendena , 20:0 Tull-Verket 21:0 Post-Verket 22:0 TJumer-Lotteriet 23lo Sundhets Collegium ,,,, 2410 Seraphimer-Ordens-Gillet , , , , 25:o Lasarettsoch Curhus-Fonden , 26:0 Saltpeter-Fonden ,,,,, 27:0 Lappmarks Ecclesiastik - Verks Fond 7X999 99999X9999 28:0 Andra Lif-Gardets Casernbygnad 29:0 Convoy-Commissariatet, , ,, , 3o;o Öfver-Intendents-Embetet , , , , 3ijo Stuteri-Öf?erstyrelseu ,,, & r_ TT* 2 .- “T X * X 9 9 9 9 X X 9 999999 X 99 9 ** 9 9 9 } g o r' g Q ^ • &?o 2 ** S j. n ar 3 C Njo | Pag. Riks-Ståndens Beslut. cr.C c.
Och utan en baktanke, i stilla, förtrolig, nästan vemodsfull lycka gingo de af och an utför kajen, der frostprismorna glänste i gasskenet som flisor af glimmer, planerade, drömde om långa, ostörda famntag i eget hem, medan skymningstimman göt sitt skuggdunkel öfver chaiselonguen, der de hvilade bröst mot bröst, drömde om långa samtal vid egen härd, medan brasan sprakade och lampan sken, byggde luftslott på luftslott ... Härligt var det för öfrigt der nere vid kajen – en smällkall vinterqvälls liflösa men bekymmerfria ro, välgörande för hjertan, som efter att hafva längtat sig trötta nu ändtligen funnit hvarandra och vilja af ögonblicket göra en lång, lycksalig evighet. Djupblå var himmeln med matta stjernor, men snedt emot dem lyste månen än bjärtare mot en svart skys dunkel, ännu ej half, lik den krumma klingan på en turkisk kroksabel, och öfver Mälarns istak kastade den en smal stig af tindrande, hvittblått ljus. Midt emot reste sig söder, och husen syntes bitvis i det oroliga skenet från lyktorna, de många lyktorna, hvilka ända ifrån hissens paralellrader fortsatte utåt bergen i oregelbundna komplexer för att sluta långt bort på den brunaktiga höjdsträckningen med enstaka, melankoliskt fladdrande lågor. Men ifrån kajen, der de gingo, ledde flottbron tvärs öfver, belagd med en blänkande frosthinna, lik en spång af gelantin ... Men allt efter som de båda gingo der, rusade ensamheten och den friska luften dem – det kändes så oändligt skönt att vandra der sida om sida. Framtidsbekymren veko för alla minnen från den tid, då de ännu blott vågat hoppas, och med muntra leenden på läpparne erinrade de hvarandra om tusende tankar de hyst i dessa längtans och orons dar. Älskade, den gången var det så, neej det var så; om du visste, hvad jag led den qvällen, otäcka der, om du haft en aning om, hur olycklig jag kände mig den aftonen ...
Sorn jag länge innehaft Amirals-graden, torde jag härvidlag, kunna åtminstone för egen del anses opartisk, och sålunda med någon befogenhet yttra mig häröfver, och detta yttrande blir att 5 Amiraler ingalunda är för mycket, och det af tvenne skäl. l:o Uti en så stor offlcers-corps som flottans, synes det bra hardt för de lägre graderne att icke med något hopp emotse åtminstone möjligheten att ernå den högsta värdigheten inom flottan, hvilken förhoppning naturligtvis förminskas i samma förhållande Flaggmans-graden förminskas. 2:o Efter nu existerande förhållanden, skall som Ordf. i Förvaltnrn af Sjö-ärenderna vara 1 Amiral och som Befälhafvare i Carlskrona 1 d:o, säger 2:ne. Stationsbefälhafvaren i Stockholm har oftast varit Amiral, och jag vågar föreställa mig att den ädle Grin företrädesvis skulle önska se denna plats besatt med en sådan, och JJepttsChefen kan också vara Amiral, ehuru utan lön. — Återstår 2:ne, hvilka äro till Konungens Nåd. disposition, således högst att under krig eller större expeditioner användas. Nära nog detsamma kan sägas om innehafvarena af andra högre grader vid flottan, de äro ingalunda öfverflödiga. Härnäst förordar Hr Gr:n att elen större skeppsflottans Stat bör helt och hållet skiljas från kanonslups-flottans. Med andra ord : att Arméens flotta bör åter organiseras. Att anföra alla de skäl som tala emot denna åtgärd, skulle blifva allt för vidlyftigt, jag inskränker mig derföre endast till ett enda, det nemi. att om. så länge de båda vapnen i inaterielt hänseende voro så betydligt olika, det icke befunnes lämpligt åtskilja dem, kan det väl icke nu mera komma i fråga, sedan ångkraften såsom den förmedlande principen är på god väg att af båda med lika fördel blifva tiilegnad. Hr Gr:n anmärker att Sveriges Statsförvaltning under loppet af snart 50 år synes framgått utan någon förnuftsenlig plan.
Mannheimer till detta skriftliga anbud att, hvad beträffade partial-obligationerna, desamma borde förskrifvas både i Riksdaler Specie och Mark Hamburger Banko samt lyda å 500 Riksdaler Specie eller 1,500 Mark Hamburger Banko och utfärdas både på Svenska och Tyska språket; att de för ränteliqvidernas och kapitalinbetalningarnes behöriga verkställighet erforderliga belopp borde antingen i Specier eller vexlar på derför anvisade ställen af Riksgälds-kontoret tillhandahållas 14 dagar före de särskilda utbetalningsdagarne, hvarvid dock de vexlar, som remitterades, icke behöfde vara till betalning förfallna förr än å någon af de närmast före hvarje sådan liqvid varande dagar samt, att någon provision icke äskades för bestyret med dessa liqvider. Fullmägtige, sorn omedelbart efter detta anbuds framläggande företogo detsamma till granskning, anmärkte och erinrade; i afseende å första punkten: att Fullmägtige, sorn mot det föreslagna lånebeloppet icke hade något att erinra, deremot icke kunde medgifva option å någon andel utaf lånesumman, utan förklarade att densamma, till hela sitt belopp, borde fixt öfvertagas; vid andra punkten: att lånebeloppets indragning borde verkställas genom vexlar, utställda till betalning efter endast 30 dagar. Kredit-bolagets åtagande att ombesörja denna indragning ville Fullmägtige anse såsom ett erbjudande, hvaraf Riksgälds-kontoret kunde efter godtfinnande sig begagna; vid tredje punkten: att, genom den äskade kapitalrabatten, kostnaderna för lånet blefve större än efter första anbudet.
Män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran. Hvarje Departements Chef skall föredraga och expediera alla ärenden, rörande befordringar, förordnanden, tjenstledighet och afsked, till och ifrån Embeten och .Tjenster, vid de Verk och Stater, som under Departementet höra. Hänvisning-: Bihang till Rik:s St:s Prot. III. Sami. Konstitutions-Utskottets Mern. Riddersk. och Ad:s Prot. den 12 Julii 1851. Preste-St:s Prot. den 15 Julii 1851. Borgare-St:s Prot. den 15 Julii 1851. Bonde-St:s Prot. den 15 Julii 1851. 4 Förslag till ändring, i Grundlagarne. 2. Förslag till tillägg vid 28 §. Regerings-Formen, angående naturalisation af Utländske Män. Regerlngg-Fonneii. §• 28. l:o. Konungen eger att under Departementet höra. 2:o. Konungen ege att genom naturalisation till Svensk Medborgare upptaga utländsk man i den ordning och under de vilkor, sorn uti serskild derom af Konung oell Ständer gemensamt stiftad Lag bestämmas. Sålunda naluraliserad utlänning njute samma rättigheter och förmoner, som injödd Svensk Man. H anvisning: Bihanget, lil. Sami., Konst.-Utsk:s Mern. Riddersk. och Ad. Preste-St. Borgare-St. Konungen eger att under Departementet höra. Förslag till ändring, i Grundlagarne. 5 3. Förslag till ändring i 56 §. Regerings-Farmen oc/i 49 §. Riksdags-Ordningen, angående remiss af motioner. Resreriiiffs-Formeii. Allmänna frågor, som uti Riksens Ständers Plena väckas, må ej till ett omedelbart afgörande der upplagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utskott, som ege, att dem utreda och deröfver sig yttra, på sätt i Riksdags-Ordningen föreskrifves.
Min tro är, att så ej är fallet, om man ärligt sträfvar och modigt ser sin frestelse an. Det går lättare att slumpa bort sig själf, om man binder för ögonen med flit. J a g tror, att dagboken kan och bör blifva en god vän, en bönbok, i hvilken jag prof var mig själf. Förvisso finnas andra sätt än dagboksskrifvande att vinna tröst och klarhet. Man kan j u tala med någon god vän och begära dennes råd och medkänsla. Men när man nu en gåDg är sådan, att man ej vill höra för mycket klander af sina vänner, så blir lätt deras mening något okritisk, äfven om de äro till hands och hafva tålamod att afhöra en. På än flere sätt kan man nog vinna tillfällig tröst. Varaktig frid får man blott på ett. Men så länge striden pågår i ett människhjärta mellan rätt och orätt, och så länge glädje och sorg hafva sin djupa betydelse för oss, så är dagboken ett af de hjälpmedel, som blifvit pröfvadt af våra förfäder oeh äfven af Johanne. Blommor. För Idun af Helena Nyblom. (Forts.) le damer, som tycka, att en krans icke passar till deras huf ?udform, borde i alla fall icke vara så rädda att sätta en enda blomma i håret. Men deras tid kommer nog snart igen! Att visa sin glädje och beundran genom att strö blommor för någon är också ett naturligt och vackert bruk. Däremot finner jag det mindre vackert och naturligt att på scenen till skådespelare eller sångare skicka upp kransar, stora som begrafningskransar eller vagnshjul. Skulle man tillkasta en uppträdande konstnär en sådan hedersgåfva, skulle det vara det samma som att slå ihjäl honom på fläcken, hvaremot ett regn af små buketter som ett regn af vänliga tankar aldrig skulle kunna annat än glädja och uppmuntra den det gäller. Det har blifvit ett bruk att taga emot de nyblifne studenterna utanför skolan med blommor. Om dessa gåfvor bestå af lösa, enstaka blommor eller sådana buketter, att de kunna pryda sig med dem, tyckes det mig vara ett vackert bruk. Blommor äro alltid uttryck för deltagande, både i sorg och glädje.
Sedan år 1827, då ny taratarif, efter nådig befallning senast utfärdades, hafva i tulltaxan åtskilliga nya vigtvaror tillkommit, med hänsigt till hvilka det kunde vara gagneligt att särskilt tara vore bestämd; och enär den förändrade uppställning af tulltaxan, som nu i underdånighet föreslagits, derest den i nåder gillas, väsentligen bidrager till behofvet af taratarifens omarbetning, hemstälies underdånigst, om ieke, i händelse af taxeförslagets godkännande, Generaltullstyrelsen må erhålla nådigt uppdrag att, efter vederbörliga undersökningar, samt jemförelse med norska och danska larabestämmelserna, med * 72 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 40. förslag till ny taratarif, under tillämpning af den nya tulltaxeredaktionen, i underdånighet inkomma så tidigt, att det må kunna till afgörande i sammanhang mei sjelfva tulltaxeregleringen företagas; och hemstälde derjemte föredragande departementschefen statsrådet Munthe, att nådig proposition, angående tulltaxeregleringet malte, i öfverensstämmelse med hvad derom sålunda blifvit i underdånighet föreslaget, aflåtas. Uti hvad af statsrådet Munthe blifvit i samtliga ofvanberörda hänseenden tillstyrkt och föreslaget instämde statsrådet Fåhreeus.
Boyes begäran synes mig lämpligast kunna fullgöras genom justering af prot.utdr., som i anledn. af beslutet kommer att afgå. Frih. von Schulzenheim: Sedan hvad Hr v. Troil till R. o. Ad framställt synes hafva vunnit R. o. Ad:s bifall, tager jag mig friheten nämna, att, för att från hvarannan åtskilja de tvenne förslagen, någon förändring i ordalydelsen torde blifva nödvändig genom ett återgående till 49 §:ns ursprungliga redaction , hvaruti Gonstit.Utsk., jag vet icke hvarföre, gjort en omflyttning af ord. Såsom jag uppfattat llr v. Troils mening, skulle då första förslaget, nemi. ang:de riksdagarnas återkommande hvart 3:dje år, lyda som följer: ”R. St. skola i kraft af denna grundlag hvart 3:dje år,” etc. (på sätt §:n lyder uti dess närvar, oförändrade skick). Det andra förslaget skulle börja med tankstreck och orden: ”år till lagtima riksdag sammankomma,” samt innehålla det öfriga af Utsk:s redactionsförslag, fr. o. m. orden: ”på den.” TJndcrteckn. R id d. Secr e t.: Visserligen har jag till prot. uppfattat Hr v. Troils förslag och det i anledn. deraf fattade beslutet , ulan att jag likväl i ögonblicket kan bestämdt på ordet uppgifva redactionen; men då densamma ovilkorligen skall införas i prot.utdr., torde vid detsammas justering lämpligen böra bestämmas, huru beslutet skall redigeras. Frih. Boye: Genom den framställning, som Frih. v. Schulzenheim gjort, visar sig ännu mera angelägenheten af hvad jag begärt, nemi. att man må få veta, hvad som är beslutadt eller icke. Frih. v. Schulzenheim har uti redactionen gjort en rättelse, som är riktig, men icke motsäger hvad Hr v. Troil föreslagit. Det är således nödvändigt, att det afgöres, om den af Frih. v. Schulzenheim föreslagna rättelsen skall observeras eller icke, och att vi må få veta klart, hvad vi afgjort eller ej. Hr von Troil:
Lån anses såsom något önskvårdt, men då personer, som äro angelägne, alt icke blottställa sig för obehaget, att slutligen icke kunna göra rätt för sig, undvika, så vidt möjligt är, att blottställa sina namn i cautionsväg, så skulle nu en art af fordran upstå, ty man säger: vill ni icke borga för mig, så gif mig åtminstone intyg om min vederhäftighet. I förra fallet risquerar jag endast mina penningar, men i sednare åter min heder och min ära, om jag afgifver ett betyg, som icke är öfverensstämmande med verkliga förhållandet. Detta har jag velat tillägga till hvad nyss blifvit anfördt emot ifrågavar:de förslag. Hvad äter angår embetsmännens skyldighet, att utfärda vederhäftighetsbetyg, så har mångenstädes del missbruket inrotat sig, alt man tvertemot författningarnas föreskrift, inskjuter i betyget orden: såvidt kändt är. Författningarna föreskrifva, att betyget skall innehålla icke en vilkorlig utan en bestämd förklaring, alt lånesökauden och löftesmännen äro vederhäflige. Praxis liar emedlertid infört desse vilkorlige intyg, och myndigheter, sora infordra vederhäftighetsbetyg, få åtnöja sig med de vilkorliga, ehuru, jag raedgifver det, auktoriteter finnas, som iakttaga gällande föreskrifter härutinnan. Dessa olägenheter kunna undvikas, och den embetsman, som utfärdar vederhäftighetsbetyg, må se sig om, innan han meddelar det. Den lid kommer nog, då embetsmännen måste vägra dessa intyg, om den allmänna skuldsättningen, hvilken tyckes vara en sjukdom, får obehindradt fortgå inom vårt land. Jag afstyrker bifall till det föreslagna tillägget. Hr von Hartmansdorff: Den af Gr. Mörner framställda anmärkn. föranleder mig alt göra en annan. Huru skall man nemi. kunna vänta, att i en stad personer vilja upträda jemte Borgmästaren, för att utfärda vederhäftighetsintyg, då de derige - 432 Den 16 April f. m. nom skulle betaga honom den inkomst, han af dylika bevis kan erhålla, och såmedelst komma i delo med honom.
Ridderskap per och Adeln skulle finna, en sedan prinripe obillig, wiil jag wist icke yrka densamma, utan gerna medgifma, att hwad JustttiiL.Cancellcrcn ätalak ickL ma af JustiriD-Ombnds,narinen äter npragaS, hälst,jag fullkomligt tror, akt beslut, som mnnnil laga kraft icke uran högsta nödfall böra ater u pri swäs. Hörr Grefwen och Landt-Marffalkcn gjorde derefter proposition tift bifall pä r §. Ropades Nej; hwarefker gjerde Band. l?L äerr 1498 Den 2 4 November. Herr Landt Marskalken gjorde proposition till bifall as samma Z ined det af Herr Kotblieb föresiagne tillägg, i följe hwaraf Jusiitioe Ombudsmannen skulle alägaas, akt, när han något äkalade, derom ät JustitiL-Cancelleren meddela underrättelse, hwarjämte hos Hans Kongl. Majlt anhällan skulle göras, det räcktes Hans Maj:t anbefalla JuslinaCancelleren, alt en dylik un errättelse till InstilirsOmbudsmannen aflämna öfwer de mäl han up ragit. Vifölls. Uppå gjord erindran af Herr l^otblied, proxonerade Zorr Greswcn och Landt Marskalken derefter arr ^ och z S. tz. aldeles skulle utgå. Vifölis. Zerr Grefwe^ och Landt Marskalken tillkännagaf art han crhällik underrättelje, det Hans Maj.'t Konungen i dag pä morgonstunden häftigt sjuknat, hwarföre han hemstälde om icke Ridderjkapet och Adeln, såsom ett prof af sin underdåniga aktning och wördnad, wilie uvdraga Herr LandtMarffalken akt pä Desi wägnar underrätta sig om Huru Hans Majit sig nu befinner.
Och hvad jag härutinnan tänkt och verkat, derom bära riksdagsförhandlingarne från och med 1848 års riksdag ett ojäfvigt vittnesbörd. Jag upptog frågan, då den ännu icke hade opinionen för sig, då oaktadt »rätt och sanning», förföljelse och orättvisa blef min skörd för det af mig, utaf brinnande fosterlandskärlek och genom nedlagda, från all egennytta skiljda mödor, år 1848 framlagda, på en genomförd nationalbeväpnings-princip sig grundande förslag till förändrad organisation af landtförsvaret. Jag afsåg icke med detsamma erhållandet af en tillfällig popularitets föga afundsvärda hurrarop eller hvad som nu kan påräknas af dem, som ifra för den omordade principens genomförande, icke uti konstitutionel monarkisk, utan polegarkisk, efter min uppfattning icke samhällsbåtande rigtning, och hvilket gör att jag uppträder emot densamma, ehuru jag är nära nog öfvertygad om det skrän, som från vissa håll härigenom emot mig skall uppstå. Detta hindrar mig likväl icke att handla i öfverensstämmelse med min öfvertygelse — enda driffjedern och rättesnöret för min riksdagsmanna-verksamhet — förvissad, att hvarje lugnt tänkande, icke genom tidningsprat i ett slags svindel försatt medborgare, och ibland hvilka jag räknar i första kategorien flertalet af Ridderskapet och Adelns medlemmar, skall finna och medgifva att jag handlar i fullkomlig konseqvens med mina förra åtgöranden, då jag motsätter mig och afstyrker förverkligandet af denna slags nationalbeväpnings-princip der frivilligheten ligger till grund samt godtycke och sjelfpröfning utgör regulatorn för bestämmandet af tjenstgörings-åligganden, och i stället vidhåller nämnda princips utförande i den rigtning, der grunden utgöres af bindande, pligtenliga åligganden, med andra ord i den syftning, som innefattas i maximen »land skall med lag byggas.»
BO BESTJtLLHING TORDE Å TFÖLJAS AF LIKVID SAMT 40 ÖRES PORTO FÖR REKOMMENDATION OCH DRAGN1HGSLISTA. - a sa ADRtss; BOKHANDELS-LOTTERIET. BO GU &amp; PRIS: 1 KRONA * PRIS: 1 KRONA « PRIS: 1 KRONA # INTECKNINGS-GARANTI-AKTIEBOLAGS och DYRKFRIA F Ö R V A R I N G S H V A L F (öppna alla söekenclagar kl. V2IO — 4) \ nnehållande c:a 1, 6 5 0 st. skåpfack. Årlig hyra för fack, beroende af storleken, 2 0, tar 1 månad, 3 timmar clagl. Elev syr endast eget arbete. Testamenten, Gåfvobref och dylika handlingar emottagas till för, BJ„ ... T .. T - ii~J i Ä * JSS. T " 4. EÄJÄfii u M B ILDAD FLICKA, ordentlig, rask, flitig, Q A / £ \ J som Svar A R S B Ä T T R E FLICKA från Dalarne önskar komma i bildad familj sällskap och hjälp Villig betala något. till » T. », Stora Tuna p. r (150 V Ä R D I N N E P L A T S önskas af en bättre flicka, som äger mångårig vana i att sköta ett hem. Svar till » ' 28 år *, Allm. Tidningskont., Gefle. (139) P CENTRALPALATSET, STOCKHOLM ca NKEL, ANSPRÅKSLÖS FLICKA önskar till våren plats i godt hem på landet att gå frun tillh. Kunnig i konstvafnad samt öfriga inomhus föref. göromål. Någon lön önskas. Svar emotses tacksamt inom 8 dagar märkt » Villig », Engelholm p. r. (141) N MUSIKALISK, ANSPRÅKSLÖS, HUSLIG, U \ G FLICKA af god familj önskar plats i bättre sådan för att deltaga i husliga göromål.
Anders Svensson o. s. v. i den ordning som i fyrktalslängden är följd. 270 192 260 206 9,630 240 å annan jordbruksfastighet. Män. Kontant. Rest. Summa. Summa På Nordbo sockens etc. (lika med underskriften och attesten å längden i Kongl. Förordningen den 21 Mars 1862), Hör till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, 1862—1863, Afl 125. Litt. C. Formulär till Debetsedel. Fol. Prosten N. N. pä Lugnås•, Nordbo socken. För fyrkFör personer. å öre TJiksmynt tal. Män. Qvinnor. Ennt. R:dr. dre. 1 Debet. 1865 års Kommuual-utskylder. | För i mantal satt jord 270 3 8 10 För annan jordbruksfastighet .. För andra beskattnings-föremä! Allm. Besv. och Ekon.-Utskottets Memorial M 126. i N:o 126. Ank. till Exp.-Utsk. den 31 Aug. 1863, ki. 1 e. m. Memorial, med förslag lill sammanjemkning af de inom Biks-Slånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Memorial JM U£4 oell Betänkandet JM 55, rörande öfverlemnande åt Kommunalstyrelserna att öfver sockenoch distnklmagasiner förfoga. Sedan Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, på grund af väckt motion, uti sitt berörda Betänkande tillstyrkt Rikets Ständer att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl.
Jag skå- dar i a n d a n o m, s å s o m genom en spegel, hur nordens kvinna efter första steget blir allt djärfvare och till slut helt bryter slafveriets fjättrar o c h aldrig mera lik en sviktande rö böjer s i g för m o d e g a l e n s k a p e n s vind. S. (M e d poiträtt.) — E n episod; dikt af Emil Klém. — E b e n e z e r; skiss för Idun af Sophie Linge. (Slut från föreg. n:r.) — Societetsskvaller; e n betraktelse ffån ett smästadsfönster. F ö r Idun af • /. F — lm. (Med porträtt.) — Folkköken i hufvudstaden; h ä m t - ning af matportioner; af K. — E n reformfråga för dagen; af En hattaflagare — U r notisboken. — Teater och musik. — E n lärarinnas r o m a n; en svensk kulturbild, tecknad pä verklighetens grund för Idun af Algot Sandberg. (Forts.) — Från Iduns läsekrets. — Tidsfördrif. en stad i Sverige, ett bekant sund, en järnvägsstation i Sverige. U P P G I F T E R. En Bidrag mottagas med tacksamhet. CLIARAD. Milt första i kristall du skådar, notarie dig mitt andra ger. Utaf mitt tredje snor man trådar. Mitt hela — intet skratt! j a g ber, — är ett af modets mästerverk, som än ej glömts, det noga m ä r k! P U N K T G Å T A. 1) Fras-nejd-golf: sjö i Sverige. 2) Somna-i-rot: en vetenskap. 3) Suggraf-best: en badort. en titel. 5) Räf-sudd-van: ett adjektiv. Idun Stockholm. Fredagen den 2 december 1892. I d u n m. pl. 50 P r e n u m e r. A l l m. Telef.
Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern Gunther, Hans Excellens, Herr Stats-ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim, Statsråden: Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist och Friherre af Ugglas. Chefen för Finans-Departementet, Stals-Rådet Gripenstedt, uppläste i underdånighet ett, i enlighet med Kongl. Maj:ts förut fattade Nådiga beslut, uppsatt förslag till Nådig Proposition, angående beviljande, för Myntverkets behof, af ett räntefritt lån från Rikets Ständers Bank å 30,000 Riksdaler Riksmynt; och behagade Kongl. Maj:t, jemlikt Stats—Rådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes Protokollet bilagd t, samt befallde, att Nådig Proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex Protocollo Carl von Schantz. 8 Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. JM 102. JW 102. Ank. till Exp.-Utsk. d. 19 Juni 1837, kl. 12 m. kongl. Maj.ts Nådiga Proposition lill Rikets Stander, angående förvandling af en inom Farentuna harad i Stockholms lån utgående skattetitel under namn af Tegelved; Gifven Stockholms Slott den 23 Maj 1857. Med anledning af vederbörande Häradsskrifvares bos Kongl.