Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom votering undertrycktes likväl denna tanke, och på grund deraf hafva Utsk:n afgifvit betänk, i den form, hvari det nu blifvit framsläldt. Jag vidblifver den tanken, alt detta förfarande är oriktigt, och skulle således tro, att på de skäl, hvilka jag åberopat, detta betänk, borde till TJtsk:n återremitteras, med föreskrift för desamma, alt med ett mern. inkomma till de Stånd, som ännu ej yttrat sig rörande husbehofsbränningen, för att deröfver inhemta 8 Den ly Mars f. m. dess;1 Stånds tankar. Jag anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, ville till R. o. Ad. framställa propos. härpå. Hr Lagerhjelm, Pehr: Mig synes, att CJtskm i detta hänseende hafva förfarit i öfverensstämmelse med Riksd.- Ordn.; och då frågan otvifvelaktigt är af ekonomisk natur, så har den också, sedan två Stånd stannat emot två, förfallit och kan således ej utgöra föremål för någon ytterligare åtgärd vid denna riksdag. På sådan grund, anser jag Ulsktn hafva rätteligen förfarit, oell tillstyrker bifall till deras förslag i detta afseende. Frih. Cederström: De förenade Utsk:ns yttrande, rörande 2:dra §:n i författningen, skulle vara riktigt, om två Stånd verkligen i besluten hade stannat emot två; men Utskm hafva sjelfva upplyst, att Presteoch BondeSlm hafva antagit 2 §:n af Utskms vid utlåt. N:o 5 fogade förslag till författning i ämnet. Deremot äro R. o. Ad:s och BorgareStrs beslut endast i den frågan lika, att brännvinsbränningen ej vidare borde utgöra något privilegium för jordbruket, hvilken fråga ej hör till sjelfva §m. BorgareSt. har likväl förbigått allt yttrande i afseende på andra §:n. Det vore intressant att veta, genom hvilken beräkning
Desse concessioner äro ett annex till 114 § Reg.F., och visa beskaffenheten och omfattningen deraf. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Förgäfves har jaganat, likasom vädrat, den storm, af tolkningen utaf 114 § lleg.F., som åter skulle utbrista öfver R. o. Ad. och uttömma dess mattade tålamod. Jag har i förväg förklarat, att jag icke på något vis ingär i undersökning, huruvida frågan om tolagen verkligen är af privilegii natur eller icke; men förgäfves! Jag har mäst afhöra en afhandling, som skulle utreda denna fråga. Den hör icke hit, dess utredande har af mig aldrig blifvit yrkadi; jag protesterar emot förutsättningen af ett sådant yrkande å min sida. Jag erkänner, att frågan kan vara invecklad, och vågar icke afgöra densamma med den tillförsigt Frih. Cederström ansett sig tillåten. Måhända, för att gifva ytterligare styrka åt sin tolkning, har Frilen erinrat om sina mandater från 1809 års riksdag; jag tror, att när man känner dem fullständigt, torde det bästa vara att begrafva dem i tystnaden. Jag återvänder lill ämnet, och får, i likhet med hvad Hr von Hartmansdorff gjort, påminna om det föga ädla uti att vedergälla ondt med ondt. Förr än BorgareSt. förklarat sig belåtet med den nya inrättningen, förr röstar jag icke för densamma. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Här har under loppet af discussiouen blifvit yttradt, att det icke vore R. o. Ad. värdigt att afstå den K. propus., utan att R. o. Ad. borde vidblifva sitt en gång i denna fråga afgifna förklarande. Jag vädjar till prot., huruvida R. o. Ad. någonsin gjort ett sådant förklarande. R. o. Ad. har väl återremitterat StatsUtskis första betänk, ronde denna fråga; men utan att dervid göra något förklarande.
I\:o 38; men, med undantag af BondeSt., hafva de inskränkt sig till de vigtigaste grundsatserna. Ett sådant sätt att yttra sig kan ej förenas med föreskriften i Reg.Fms 56 §, ulan den förutsättning, att Stånden verkligen ansett sina afgifna utlåttn tillkännagifva Ståndens mening äfven rörtde de delar af Utsk;s förslag, hvilka i samma utlåt, icke uttryckligen nämnas. åled denna åsigt ansåg Ulsk., då det erhöll del af omförmälda yttranden, sig böra taga dem i den enda mening, i hvilken de af Stånden grundlagsenlig! kunnat afgifvas. Utsk. länn det icke tillkom na sig alt genom] en inskränkt tolkning sälta sig sjelft i nödvändighet att, före frågans ytterligare handläggning, anhålla om ylteiligare och bestämdare upplysningar och derigenom uppehålla sakens närmande till Den ij April f. ra. G3 sitt slut. Ulsk. antog derföre, icke blott att BondeStis yttrande innebar vallagsföislagets godkännande lili de punkter, hvilka Ståndet lemnat utan anmärkt)., utan ock alt de öfriga Stånden, genom underkännande af förslagets vigliga^te hufvudgrunder, till kännag i f\ i t ett allmänt ogillande af sjelfva förslaget. Utsk. hemställde således genast, att den Inrfvudsakligaste skiljaktigheten mellan Ståndens tankar måtte genom omröstning i förstärkt Coust.Utsk. skyndsamt undanrödjas, och förhand sig att, sedan detta skett, skrida lill den af grundlagen anbefallda samtnanjemkningen. RiksSttn godkände denna hemställan. Genom omröstning i förstärkt Const.Utsk. blef, den 3 December förlidet år, den till grund för förslaget i mern. N:o 38 liggande hufvudtanken gillad, och Utsk. fann sig, i följd deraf, skyldigt alt företaga den saminanjemkning, som Utsk., utan vidare förbehåll, utfäst sig att försöka.
Under året 1856 hafva utgifvits 2,334 stycken nya lån å tillhopa 2,545,070: utvisande Bilagan N:o 4 ej mindre huru sistnämnde belopp varit fördeladt emellan hufvudstaden och de Banko-diskontens lane-distrikt tillhörande län, än äfven till hvilka näringar och yrken de personer hört, som åtnjutit låne-biträde Sgr 5,991,102: 27. 7. När härifrån afräknas de under revisions-året verkställda kapital-inbetalningar 2,247,483: 35. Häraf voro på lagsökning, konkurser och andra rättegångar beroende 126 st. lån å tillsammans R:dr 66,257: 16. 4. Banl<o-Ulskollels Berättelse JYi 63. Län 3 » dito å tillsammans ... 1,160: — i Calmar dito 13 » dito dito 6.407: 3 ä. i St. Kopparbergsdito 19 » dito dito 10,257: 19. 7. i Gefleborgs dito 2 » dito dito 1,293: 9 i Blekinge dito 1 » dito dito 60: — i Malmöhus dito 1 » dito dito . • . ... 234: — i Skaraborgs dito 2 » dito dito 480: Summa 126 lån Banko R:d r 66,257: 16. 4. Balansen af inom linien, såsom osäkra afförda, kapital-fordringar, uppgående vid 1855 års slut lill • 116,767: 21. 8. har under revisions-året ökats med ofvanomförn alda 12 st. lån å 3,971: 23. 6.
M:t eller vederbörande embetsverk bestämdt, vidkännas skäligt afdrag, å lönebeloppet, dock icke öfverstigande fjerdedelen, derest vid erhållen tjenstledighet, sjukdomsförfall, hvilket räcker öfver två månader, eller eljest förekommande hinder för tjenstens utöfning, annan person till tjenstens bestridande behöfver förordnas. c) Den, som tillträder löneförhöjning, är underkastad den vidsträcktare tjenslgöringsskyldighet, eller jemkning i åligganden, som vid en blifvande förändrad organisation af embetsverken eller eljest i allmänhet kan varda stadgad. d) Ofvanstående vilkor för åtnjutande af beviljade löneförhöjningar skola upp höra att vara gällande i fall löneförhöjningen upphör. Äfvenså kommer, der undantag från dessa vilkor synes böra ega rum, sådant att vid hvarje fall serskildt utsättas. e) Sådana beställningar, för hvilkas innehafvare äskad löneförhöjning icke är af Rikets Ständer beviljad på annat sätt, än att en viss summa blifvit ställd till E. K. M.ts nådiga disposition, såsom förhållandet är med Kanslistoch Kopist-befattningarne inom Stals-departemenlen samt Kanslist-ljensterne i de fleste af Rikets Kollegier, skola vid inträffande ledighet tillsättas endast på förordnande; dock må de anvisade medlen jemväl kunna användas till lämpliga arfvoden inom vederbörande verk såväl ät nuvarande tjensle-innehafvare som åt den eller dem, hvilka förordnas alt ledig tjenst tills vidare bestrida. J) För sådana, lill indragning afseddaf ijenster, som icke komma att i 1858—1860 årens stat upptagas, utgår aflöningen enligt dittills gällande stat. Vid inträffande ledig het tillsättas dessa Ijenster antingen alldeles icke eller också endast tillsvidare. c/) Nya ijenster, för hvilka aflöning vid denna riksdag beviljats, må icke tillsättas annorlunda än genom förordnanden.
MissgerningsBalken jemte åtskillige andre till allmän Kriminal-lag hörande stadganden samt antagande af en ny lag rörande ansvar för förfalskning och bedrägeri. Till nyssnämnde Kap. i Missgernings-Balken hänföra sig lie moment i Tryckfrihets-Förordningens 1 §, som stadgar, bland annat, i Sate mom. att boktryckare, sorn utan författarens eller utgifvarcns tillstånd dess namn en skrift åsatt, straffes enligt Missgernings-Balkens 8 Kap. 3 §; — i 9:de mom. att hvilken, sorn å en skrift bedrägligt titelblad eller orätt författareeller utgifvare-namn utsätter, straffes enligt Missgernings-Balkens 8 Kapitel; — och i 10:de moni. att den, sorn utsätter å tryckt skrift falskt boktryckare-namn eller orätt tryckningsort, skall anses efter 8 Kap. 3 § Missgernings-Balken. Elter hvad Lag-beredningen antagit i sitt förslag till de grundlags-ändringar, som af en ny strafflag skulle föranledas, vöre' ingendera af berörde förbrytelser hänlorlig lill förfalskningsbrott, och hos den förstnämnde förefinnes uppenbarligen icke ens de väseudtliga kännetecknen ä bedrägeri, som deremot innefattas i de öfriga. Att de alla, det oaktadt, af Tryckfrihets-Förordningen anses och bestraffas såsom förfalskningsbrott Bih. till II, St. Brot. 1856—1858. 5 Sami. 23 Höft. Konstitutions-Ulskottets Memorial N:o 62. kan för närvarande förklaras genom ofullständigheten af gällande Kriminal-lags bestämmelser rörande bedrägeri och annan oredlighet. För lagstiftningen utgör likväl en sådan omständighet mindre ett försvar, än en ursäkt, och till och med denna skulle genom undanrödjandet af den anmärkte ofullständigheten i Kriminal-lagen försvinna.
Genom 28 § i gällande banko-reglemente äro fullmägtige redan ålagde alt vara beredde på sådana anstalter, hvarigenom bankens redbarheter samt angelägna handlingar och dokumenter måtte, omså påfordras, kunna ulan tidsutdrägt till säker ort inom riket förflyttas. I sådant afseende hafva ock fullmägtige låtit anskaffa ett för bankens nu varande tillgång i metallisk valuta likväl otillräckligt antal jernbeslagna trädlådor, uti hvilka omförmälda redbarlieter och handlingar skola nedläggas, för att, vid inträffande behof, kunna skyndsamt från banken förflyttas med rle transportmedel, som årstid och öfriga omständigheter påkalla. Men härvid bör äfven tagas i betraktande, hvarthän dessa bankens tillhörigheter, i farans stund, skulle kunna föras för alt i säkert förvar aflemnas. Utskottet anser nödig omtanka och försigtighet bjuda, alt en härtill passande ort i tid utses samt att lör ändamålet tjenliga förvaringsrum der inredas; och det skulle, efter Utskottets öfvertygelse, vara serdeles välbetänkt och betingande, om åtminstone det belopp af 2,boo,000 riksdaler i silfver, hvarunder bankens metalliska kassa, enligt nu gällande föreskrifter, icke får nedgå, alltid funnes på nämnda ställe förvaradt och sålunda vore bragt i största möjliga säkerhet.
Ridderskapets och Adelns samt Hedervärda Bonde-Ståndets beslut, att Herr Canzli-Rådet Tannström oafkortadt bör till godo njuta Pensionen, utan afseende å deri lön på Stat han framdeles kan erhålla. S. D, I anledning af Stats-Utskottets uti Memorial af den 22 dennes gjorda anmälan, att i frågan om Nummer-Kotteriets indragning eller fortfarande, 2;ne Stånd stadnat mot sune, pröfvade Prest-Ståndet skäligt, att, med förblifvande vid dess, rörande detta ärende, redan fattade beslut, öfverlemna denna fråga till afgörande af förstärkta Stats-Utskottet på sätt, Regeringsformens 69 förmår. S, D. Vid ytterligare föredragning af StatsUtskottets utlåtande, angående Ståts-regleringen i hvaJ som rörer Riks-Statens Qtdra HufvudTitul, hvarunder förekomma Civileoch LandsStaterne, blef samma Betänkande, i afseende till gjorde anmärkningar emot 4:de punkten i fråryi om anslag till Löneförbättring för Policens Ernbetsoch Tjenstemän, samt emot 17:de punkten, om beliofvet af tillökte nya Löner å Stat för Prot. Utdr. d. 23 April 1Ö 1 8. 333 Just 11 i asRevisions-Fxpeditionen , i afseende på dessa punkfer Sterremitteradt. S< i). 'Föredrogos ånyo oell biföllos nedan skrifne Utskotts på Bordet livilande Betäukande nemligen: Statsoch Brtnio-Utskattens N:o3 3, angående medel och utvägar till Hjelmare Slussverks ombyggnad och vidrtlagthållande; Siats-Ulskuttets N:o 17 3> angående den under Kongl. Bergs-* Collega disposition och förvaltning f< d< ställda Cassa; m. in N:o 174, om införskrifvande af Engelsmannen Thomson i och för försök af ett nytt jernberedningssätt under namn af PuddlingsProcessen, Fran Fulloft. B ar gare-St än det. S. X3.
Deffuioin har Eder Kongl. Mant i Nader tillkännagifwn följande, ined Rikets Förswar gemenskap ägande behof, för att af andra tillgängar an Defenjions-Snmman fyllas: Till aflöning r:o För fullt Befäl wid de af Rvkerings-Manskap upprättade Södra och Norra Skänika Regementerna, jamt Löner för en Subaltern,Officer wid hwar/e Compagnie af Jndelte Infanteri, Regementerne, i afseende pä den tillökning de igenom Noteringsoch Förstärknings-Manskapet erhållit. 2:0 För erforderligt Befäl och Manskapet af Den tillökte styrka 302 Man tvid Wermelands. FotJägare, Corps, hwartill Wermelands Bergslag äragit flg utgöra en serskild vacance, afgift för befrielsen frän Extra Rotering, z:o För Befäl och Manskap tvid twenne GränsCompagnier, det ena under Uplands Regemente till öewakning wid Grifilchamn, och det andra under Westerbottens Regemente till samma tjenstgöring wid Haparanda; Hwilka Compagnier Eder Kongl, Maj:t af Befäl och Manskap frän f, d. Finsta Arrr.s.n kätir inrätta. 4:0 Till. underhäll för tillökte IO2 Hastav tvid Lif, Gärdet till Häst, samt e" lika antal witz Mörnerska Husar-Regementet. Till ny Stat och Rotering af Wendes Artilleris,Regementes Ridande - Den 29 Junki. 9?r de Compagnie, Kamk Exercitie - Sguadroners inrättande wid Skånska och Småländska Indelta Cavalleriecne pä Statens bekostnad, såsom oundgängeligs att befordra dehe Regementens fullkomliga tjenstbarhet. 5:0 För ständigt Befäl för den pä Gottlaninrättade National - Bewäring, samt ManstapetS underhäll under Exercis och tjenstgöring i Fredstid, Dä de ärligen böra sammandragas för att öswaS i Wapnen. Till defia aflöningar och underhälls - kostnaden har Eder Kongl.
H a n kysste den lilla handen, h o n räckte h o n o m o c h sade: » Det får väl bli någon råd, kusin. » » Det var snällt att säga så. Jag har varit riktigt ängslig att få bannor för mina millionärplaner, som kusin kallar d e m. M e n hvarför skall man inte dela m e d sig, när man själf har det så godt, man kan ju i alla fall inte taga sina pengar m e d sig i grafven. » » Nej, det kan man inte. Kusin har n o g rätt i det. » » Och när nu aktierna stiga. » » Stiga d e? » » Ja visst. Jag har ju berättat, att mina patiencer gingo ut — båda två — aktierna k o m m a att stiga ofantligt. » » Nå när de n u stiga ofantligt — så — » » Så sälja vi d e m o c h då går det, inte sant kusin! » » Ja, då går det. » » Tack! » Det k o m så befriadt, hjärtegladt o c h förnöjdt. H a n höll fortfarande hennes hand i sin o c h försökte säga något. Hans värdinna märkte det o c h frågade: » Var det något, kusin? » Han såg förströdd ut: » Skall det inte vara en pris, kusin Fredrika? » sade han slutligen och bjöd henne sin stora guldsnusdosa. H o n slog undan den. » H u r många gånger skall jag säga n e j? Det får kusin mig aldrig till —. » H a n tog en pris o c h putsade så näsan m e d den stora ostindiska silkesnäsduken. — » Det gjorde godt, » sade han, sedan han nyst hårdt flere gånger. » Sängen k o m m e r också att göra godt, inte sant, kusin? Klockan är half tio o c h kusin är trött. O m det yrar i morgon, får inte kusin bege sig af. Yrar det, A g n e t a? » » Nej, det är alldeles stilla nu. » » Godnatt då, mitt barn. Det blir en riktigt högtidlig eskort, kammarherre o c h hofdam. » Hon tog Hägerskölds arm o c h de följde henne till hennes sängkammardörr.
Jag anser således Landt-Marskalkens värdighet vara bättre iakttagen, då han här sättes i samma förhållande till Directionen, som annars till Ridderskapet och Adeln, hvarföre jag instämmer med Herr von Hartmansdorff, utan att likväl bestrida förändringen af ordet äldst till ordet främst* Herr Riben: Om Ridderskapets och Adelns pluralitet häldre vill hafva ordet äldst än ordet främst, kan det vara det sam - Den g November t ma, i afseende på tydligheten, ehuru det Senare är sämre Svenska, Grefve Cronhjelm har trött sig finna att Landt-Marskälkens röle' vid anteckningen , genom den föreslagtte redactions»förändringen, katt komma i strid möt den röle hatt Spelar i Ridderskap pets och Adelns Plena , då hatt i förra fallet blott vöre en passiv person, jag fruktar , att denna röle äfven i Plena är lika passiv* emedan han der icke äger något votum , utatt endast leder öfverläggningarne , Och tned silia ögon tillser* att allt går rätt till* Vid anteckttittgeii äga inga Öfverläggttingär runi; Således är der intet att leda. Jag förnyar derföre min anhållan om bifall på Herr voii Hartmansdorffs Förslag; Herr von Hartmansdorff: jag är före kommen af dett siste värde Talareil. Het Ilar af flere Ledamöter blifvit tttvecklädt, ätt Lattdt-Marskalken får, vid anteckningärlie, likasom 1 Ståndets Plena, bibehålla sitt Veto, i afseende på lagligheten af hvad som förehafves. Hvad beträffar att nyttja ordet främst i Stället för äldstj liar jag ingenting deremot» Grefve Cronhjelm: Mig vétteriigen har jag icke yttrat att Landt-Marskalken vid ifrågavarande tillfälle spelar någon röle, an-* lian än sitt égett, och jag hoppas, att ej någon annan utnämnes till Lattdt-Marskalk, äil den som företräder
I alla fall, om StalsUlsk., på sätt en talare yttrat, anser punkten icke vara af synnerlig vigt, synes mig, alt Utsk. har allt skäl att taga bort densamma. K. M. har vid denna Riksdag till R. Sl. afgifvit en Nåd. Propos. derom, att R. St. skulle, i afseende på tultafgiflerna, besluta en stabilitet för 10 år, men R. St. afslogo denne K. M:s Propos., emedan R. Sl. ansågo det vara stridande emot grundlagen att förhindra kommande Ständer att fatta beslut i afseende pä tullafgifterne. Om man medgifver, att detta var fullkomligt riktigt handladt, måste man väl äfven tillstå, att R. St. hafva fullkomligt samma juridiska och grundlagsenliga rätt att vid hvarje Riksdag fatta beslut i afseende på inbetalningar af Rikets gäld, i allt hvad som icke rörer redan ingångne transaktioner och kontrakter med enskilda personer. Då kommande R. St. sålunda äro oförhindrade att uphäfva det beslut, som nuvar:de R. St. fattat — isynnerhet om detta beslut ännu icke blifvit lillämpadt —, så kan jag icke inse hvarföre vi skola vara så angelägne om, att få en sådan grundsats, som Utsk. uttalat, fastställd. Jag förnyar min anhållan om återremiss, samt att sista punkten af mom. måtte utgå. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att då ingen anmärkn. blifvit gjord emot den föregide delen af ifrågavande 3:dje punkt, utan endast å afseende på sista delen återremiss blifvit yrkad, serskild propos. å hvardera delen torde få framställas, hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle den del af förevar:de punkt, som slutades med ordet ”kungörelse”, och efter denna propos:ns besvarande med Ja, jemte ett eller apnat Nej, förklarade, att han funnit Ja öfvervägande. Den 20 September e. m. 109
BancoUtskottet, jemnlikt Protocolls-Utdrag af den 15 Juni 1840, bland annat, beslutat, att vid Tumba Bruk må för Allmänna Verk och enskildes räkning, efter beställning och emot betingadt pris, tillverkas papper, synnerligast för sådane behof, som fordra längre uthållighet och serskildta vattenmärken och hvaraf tillverkningen sålunda måste vara strängare controll underkastad, dock under uttryckligt förbehåll, att den då varande arbetspersonalen vid Bruket icke finge för sådant ändamål i något fall ökas, uppdrogo Fullmägtige åt Bruksförvaltaren, att, enligt af honom öfver papperets tillverkningskostnad uppgjord beräkning, ingifva anbud å omförmälde lefverance. Det inlemnade anbudet, såsom upptagande de lägsta priserne, blef af Kongl. Stats-Contoret antaget och contract i följd deraf, med Tumba BruksStyrelse afslutadt om det erforderlige Chartas-Sigillalaepapperet för 1843 års behof, hvilket papper derefter blifvit i vederbörlig ordning till Siats-Verket lefvereradt. Sedermera och efter det Kongl. Stads-Contoret uti underdånig skrifvelse, af den 1 sistlidne Mars, redogjort för anledningarne till och fortgången afen 51 vid Domstol pågående undersökning om tillverkning och utprångling af falskt stämpelpapper samt dervid yttrat, att det vore under undersökningens lopp factiskt ådagalagdt, att tillverkning af falskt stämpelpapper och sådant pappers utprångling egt rum, till minskning af den inkomst, som eljest kunnat påräknas från Charta-Sigillatabevillningen, men att, genom berörde undersökning svårligen torde kunna utrönas, huru stor denna Stats-Verkets förlust varit, enär anledning förekommit, att det brottsliga förehafvandet under en längre tid bedrifvits; så har Kongl. Majit den 27 i samma månad infordrat BancoFullmägtiges underdåniga utlåtande öfver en af Stats-Conloret i samband dermed gjord underdånig framställning om förändrade bestämmelser, i afseende på Chartae-Sigillatsepapperets tillverkning och stämpling.
Denna framställning har för mig varit oväntad, enär Revisorerne anmäla, det, i följd af Kongl. Majus nådiga bref, af den 13 September 182:, rörande liejviden af till Banken aflcfvereradt sil^— ?8o Ven 24 Februarii. ver, uppå denna transaetion en förlust upp-, kommit af 3,682 R:dr 14 sk. 2 runs*. Banco; oell hvad åter det silfver beträffar, som för den till Neapel sände spannemål influtit, var under Revisionstiden ännu ingen räkning In» kommen, sorn visade hvad det kostade och således omöjligt bestämma om och huruvida någon förlust derå uppkommer. Då jag nu mera ansett mig besvarat aila gjorde anmärkningar, sorn röra Magazinsln. rättningens revi .ion, får jag vördsammast erindra Ridderskapet och Adeln, det ail instruktion i följd af sednaste Ständers hemställas, ännu saknas för Förvaltningen af Magazinslnrattningen; och då brefvet af den 7 November 1 S n ttu mera i de flesta delar är otillämpligt, kan man anse detta Verk vara utan all instruetion och där någon föreskrift icke finnes blifver alltid granskningen svår och obestämd, och grunderne för bedömmandet ©lika efter hvarje individs eget sätt att se, hvilket af Revisorerne i ingressen af deras berättelse äfyen anförts. Sluleligen torde mig tillåtas mota den af Herr Friherren gjorde, men med MagazinsInrättningen intet sammanhang ägande anmärkning, det Revisorerne icke i sine be-, irättelser omnämnt den uppkomne rättsfrågan, rörande husen å HeigeAnds Holmen} hvarifrån grunden till denna anmärkning hämtats, har jag icke varit i tillfälle för mig göra fatdigt.
Anslag till ärliga behof: 1.0 ytterligare för Arméens Pensions-Cassa, disposition af Accords-Reglerings-anslaget och belåningsrätt å Accords-Poudcns Obligationer ,,,,, Svar pä återremiss , r ytterligare i detta ämne , Svar på återremiss , , Banco-Utskottet • i fråga rätten,,, ,, ,,, 2;o om fortfarande till Ull-Discont-Fondcns förstärkning samt Ull-cuUurens och Ullproduetionens befrämjande i Riket , , , , Svar på återremiss ,,,,,, 3I0 tili grahfieationer åt Extra-Grdinarier vid Post-Verket; se Anmälan, 4:0 för Garnisons-Piegementenas 'i Stockholm undrehäll; se Granskning 11. 5:0 i io år åt Skotfcska Agronomen Steffens , , 6.0 till bevarande af Kyrko-ruinerna vid Wisby 7;o till uppförande af Curhusoell Lasarelts Byggoad i Skellefteå , , , ,,,,, 8’o för underhållet af Längebro vid Christianstad ,, , , > , 1 y y 1. t y y y r y y > y r Svar på återremiss ,,,,,, 9to till cn brobyggnad öfver sundet emellan Sigtuna och Steningelandet, 30.*o för Loka Helsobrunn Ii:o för inköp af vissa exemplar af Tunclds Geographie ,,,,,,,,, 3 2to till en hamnbyggnad vid staden Wadstena 33:0 för Cancelliets löne-rcglering ; se Cancelict 14:0 för Hof-Rätternas dito; sc Hof-Rätterna, 35:0 för Justitiae-Slaten ; se Lagmansoch Häradshöfd in ge-rån tan. 36:0 för Post-Verket; se Post-Verket. 17:0 för Kammar-Coilegium; se Kammar-Collegium. iSto för Stats-Contoret till löneförbättring; se Stats-Contoret. 39:0 för Kammar-Rätten till löne-reglering; se Kammar Rätten. 2(Ko för Eiectriska Cur-anstalten i Slockholm; se Indragnings-Staten.