Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Så och efter det de år 1837 församlade Fullmägtige för delegarne i Civil-Slatens Pensions-inrättning uti afgifvet yttrande öfver delta förslag i underdånighet anmält, att, enligt uppgjorde beräkningar, Borgmästares upptagande till delaktighet i Inrättningen icke kunde ega runi, utan en betydlig gravation för Inrättningens fonder, och att Fullmägtige vid sådant förhållande ej heller kumle en sådan delaktighet medgifva, samt Kongl. Maj:t häraf funnit Sig förhindrad alt Rikets Ständers ofvanberörde förslag bifalla, hafva, uti en till Kongl. Maj:t den 23 September 1840 aflåten Skrifvelse, Rikets då församlade Ständer å 113m framställt frågan örn Borgmästares inträde i Civila Pensions-inrältningen, under anhållan, det samma fråga måtte till förnyad pröfning af Civil-Statens Fullmägtige hänskjutas, för erhållande af deras yttrande, om. och på hvad villkor delaktighet i Pensions-inrältningen kunde ifrågavarande tjenstemän samt deras enkor och barn, eldigt de af 1834 års Ständer uppgifne grunder förunnas, äfvensom alt Rikets Ständer måtte vid nästpåföljande Riksdag få emottaga Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i ämnet; hvarförutan äfven Rikets sednast församlade Ständer, uti serskild Skrifvelse af samma dag, i anledning af vackt fråga om Commissions-landtmätares upptagande till delaktighet i Civil-Slatens Pensions-inrättning, i underdånighet anhållit, att då, i Rikets Stats-Viskottets Utlåtande N:o 112. 11 Ständers tanka, sådant ej borde möta någon svårighet, så framt CommisHons-landtmätarne åtogo sig att till Pensions-inrättningen erlägga afgifter, motsvarande livad ifrån tjensler, som medföra delaktighet i samma class, till Pensions-cassan inflyter, Kongl.
På grund af hvad nu blifvit anfördt, får jag vördsamt föreslå, att Rikets Ständer måtte: l:o besluta att det åt Apothekare-societeteu beviljade amorteringslånet, stort 50,000 R:dr R:mt, må afskrifvas, mot vilkor, att Apothekaresocieteten till Staten öfverlemnar det för farmaceutiska institutet afsedda nya huset i egendomen N:o 20 vid Rörstrandsgatan med tillhörande tomtdel, samt med all inredning i laboratorium och dertill hörande apparater; hvaremot Apothekare-societetens årliga bidrag till institutets underhåll i sådant fall komme att alldeles upphöra; 2:o likaledes besluta, att farmaceutiska institutet hädanefter måtte blifva ett Statens läroverk; och 3:o Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1802. N:o 152. 393 3:o till ifrågavarande läroverks underhåll bevilja ett årligt anslag af 1,800 R:dr Runt att bland de ordinarie statsutgifterna uppföras, af hvilket anslag skulle utgå: till lön åt en lärare i kemi och mineralogi » » » » » i farmaceutisk naturalhistoria och farmacognosi » » » » laborator 2,500: — och åt densamme för undervisning i apotheks-författningskunskap 500: — » lärare i mathematik och fysik . » » » arfvode åt föreståndaren » 2:ne'amanuenser å . » » f 600: — ' ( 400: — » lön åt en vaktmästare » underhåll af laboratorium, anskaffande af materiel för laborations-öfningarne, drogueoch boksamlingarnes förfullständigande, samt inköp af fysikaliska instrumenter » ved, lysningsämnen och vatten samt utgifter för egendomen R:dr R:mt 3,500: » » 3,500: 3,000 1,500 500 1,000: — 500: — » » 3.000 1.000 500 Jag anhåller om remiss till Stats-Utskottet. Stockholm den 29 November 1862.
Kungörelse angående nedsättning i tullen för spannmål från utrikes orter. Stockholm den 25 september 1812. Kongl Maj: t har med nuvarande omständigheter funnit för gott att nedsätta tullavgiften för spannmål från främmande orter till: En tunna havre 4 skillingar En tunna vete 16 skillingar Korn och malt 8 skillingar Råg 12 skillingar Ett lispund havremjöl och ärtmjöl 1 skilling Kornmjöl, korngryn och rågmjöl 2 skillingar Havremjöl och bovetegryn 3 skillingar. Havregryn och helmjöl 4 skillingar Ärter må fritt införas. Denna förordning gäller både fartyg från riket och främmande fartyg. All utförsel av spannmål och brännvin förbjuds på det strängaste. Stockholm den 25 september 1812. OLOF E LAGERHEIM Kungörelse angående uppbärandet av de avgifter för riddarhuskassan, vilka ridderskapet och adeln, vid innevarande års urtima riksdag i Örebro, sig åtagit. Stockholm den 30 september 1812. Ridderskapet och Adeln beslöt vid pågående riksdag att två extra avgifter på 24 skilling årligen skall utgå. Den ena för att trycka ridderskapets och adelns pleniprotokoller från riksdagarna i Stockholm och Örebro åren 1809 och 1810. Den andra till en reparationsfond för en nödvändig reparation av riddarhuset. Avgiften skall uppbäras av Kronans tjänstemän och erläggas vid samma uppbördsstämma som den allmänna kapitationsavgiften och brännvinsskatten. Kronbetjäningen skall föra särskilda räkenskaper över dessa avgifter och sända dem och uppbördsmedlen till Våra befallningshavare. De skall njuta 1 % av vad som inflyter i arvode. Stockholms slott den 30 september 1812. CARL. Förordning angående mantalsoch skatteskrivningarna i riket Stockholm den 30 september 1812. Då säker och tillförlitlig beräkning av alla bevillningar beror på att mantalsoch skatteskrivningarna i riket verkställs med noggrannhet, har Vi ansett det nödvändigt att utfärda en instruktion för mantalsskrivarna. Över hela riket skall mantalsskrivning äga rum under november och december månad. Befallningshavare utser dag och kungör den från predikstolen 14 dagar innan. Kungörelsen skall också innehålla vad man vid mantalsskrivningen är skyldig att uppgiva.
St. sammanstämmande påyrkat en förklaring ronde den ifrågavar, författningen, hvilken förklaring nu vore desto behöfligare, som skiljaktiga åsigter om lagförändringarnes verkan på äldre äktenskap skola försports ibland både domare och skiftesmän i ada delar af riket. Dessa motioner hafva slutligen föranledt Utsk. att ingå i det medgifvande, att ”då de genom K. förorda:n d. 19 Maj 1845 skedda förändringar i lagstiftningen om giftorätt och morgongåfva, i anseende till saknaden af uttrycklig bestämmelse kunna” (Utsk. säger visserligen här kunna), ”med anledn. af författningens lydelse, gifvas en vidsträcktare verkan än den, som öfverensstämmer med Utskis ofvan yttrade åsigter, får Utsk., som lika med motionärerne anser lagstiftarens mellankomst nödig för undanrödjande af den osäkerhet och oreda, hvartill berörde förhållande kan” (försigligtvis säger Utsk. kan) ”föranleda” etc. etc. Dessa förhållanden anser jag för oss vara af mycken vigt att iakttaga. Vi torde, något hvar, påminna oss att, dä dessa lagar föreslogos, så bestriddes Utskis förslag just på grund, bland annat, af den osäkerhet och oreda, de skulle förorsaka. Somliga ville på den tiden icke gifva gehör åt framhållandet af dessa olägenheter. Knappt hade likväl den nya lagen blifvit antagen, förrän de, åtminstone till någon del, jag säger dock endast till någon ringa del, men likväl alltid i någon måtto, insågos. Frih. Tersmeden uppträdde nemi., snart sagdt dagen efter sedan lagförändringen var bifallen, med motion oin en lagförklaring, innefattande ungefär hvad LagUtsk. här föreslagit. Af mig förklarades då, såsom jag äfven förklarar nu, att jag ansåg denna lagförklaring väl icke vara tili sin syftning oriktig; men jag yttrade derjemte dä, hvilket äfven nu af mig vidhälles, att jag ansåg en förändring i familjeförhållandena icke böra ensidigt, eller blott lill hälften, företagas.
Den 2i I«kii. ter genast genom Utdrag af Protokollet mätte sa wäl om sjelfwa mälel, som om Remissen, pä ett summariskt sätt underrättas. Bifölls. Herr Ler^bm.in, anmälde sin önskan, at, dä den fräga han wäckt, wore af stor wigt, och det wore wäl om den snart afgjordes, Utskottet matte äläggas at skyndesamt, eller inom en bestämd Lid med sitt betänkande deröfwer inkomma. Herr Grefwe» och Landtmarskalken erindrade, det han ej trodde detta wara af nöden, men frägade likwäl om Ridderskapet och Adeln behagade nägot sädant besluta. Hans Exellence Herr Grefwe Uuutb, Lric, påminde, at da ätskillige af Ulffottets Ledamöter här wore narwarande, kände desie redan Ridderffapets och Adelns önssan, i följe hwaraf han ej ansäg nödigt, at nägon bestämd tid Utskottet förelädes, at med sitt betänkande inkomma. Ridderskapet och Adeln syntes häri instämma.
N:o 25, i anledning af 1827 års RevisionsBerättelse rörande någre bestämmande!! t fråga örn Gäld och Silfver, sorn från Banken eller för dess räkning å Kgl. Myntet emottages; N:o 26, i anledning af 1827 års RevisionsBerättelse, örn vidtagande af sådan författning, att Banken måtte kostnadsoch portofritt erhålla det silfver, sorn uti Ränterien deponeras , i aibetalning för Fastighetslån ; och Nto 27, angående en från BondeStåndet remitterad framställning om undvikande af allt för mycken noggrannhet och deraf förorsakad tidsutdrägt vid pröfning af handlingar, som hos Ranken, till låns erhållande , företes. Den ij) Mars 1829. Från Högloft* Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs å nyo Fag-Utskottets den 25 sistlidrie Februarii, under N:o 43, Prot. Utdrag ilen ty Mars 91 afgifne , sami den g dennes e. m. på bordet lagde Memorial, innehällande, art, sedan Utskottet i Betänkande af den 17 s i st — lidne Januarii, tinder N:o 27, förklarat sig icke vara behörigt att till behandling upptaga Herr Grönhagens, GustciJ, Motion, rörande ändring uti Instructionen för Rikets Ständers Justitieombudsman , samt Ridderskapet och Adeln och PresteStåndet berörde Betänkande till Utskottet alert emitterat, men Borgareoch BondeStånden detsamma gillat, Utskottet ansett sig böra detta förhållande hos Rikets Ständer anmäla; och fann, i anledning deraf, Ridderskapet och Adeln nu för godt att, jemlikt 44 §. 3 mom. Riksdagsordningen, öfverlemna åt ConstitutionsUtskottet att afgöra, hvarthän ofvanberörde Motion bör förvisas. S. D. Remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten:
I afseende å dessa räkenskaper, hvilka, såvidt. den inskränkta tiden medgifvit, blifvit af Revisorerne granskade, har anledning väl förekommit till förnyande af de vid föregående revisioner framställda erinringar om behofvet af en förändring i den hittills antagna bokförings-methoden, enär de olika länens redogörelser hvarken, sig emellan jemförda, finnas vara uppgjorda efter samma grunder, ej heller öfverensstämma med riks-hufvudboken; men då, enligt hvad här ofvan vid berättelsen om Kongl. Stats-kontoret är anfördt, nya formulärer för ifrågavarande räkenskaper nu äro under utarbetning och vid nästkommande års redovisning torde komma att tilllämpas, hafva Revisorern icke ansett, lämpligt, att åt denna fråga för närvarande egna vidare uppmärksamhet. § 1- Sedan Rikets nu församlade Ständer, i anledning af den vid sednaste statsrevision derom gjorda framställning, uti underdånig skrifvelse den 22 April innevarande år, anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes i nåder meddela sådana föreskrifter, hvarigenom de i landsböckerna, under namn af »öfverlevereringarn, upptagna balansposter kunde, efter någon lämplig kortare tid, ur Kronans räkenskaper utgå, har, enligt hvad Revisorerne inhemtat, Kongl. Majit, vid underdånig föredragning af ofvanberörde skrifvelse, anbefallt vederbörande embets-myndigheter, att med underdånigt utlåtande i denna fråga inkomma. 3 2. Genom cirkulär-skrifvelse den 18 September 1850 har Kongl. Stats-kontoret meddelat Kongl. Majlts Befallningshafvande i länen föreskrift, att de från vederbörande rektorer vid elementar-läroverken inflytande skolafgifter borde från landtränterierna halfårsvis till Kongl. Stats-kontoret insändas. Denna föreskrift har dock, såsom läns-redogörelserna utvisa, i allmänhet icke iakttagits, i det medlen från de flesta län blifvit levererade på en gång för hela året.
Denna nådiga framställning hafva Rikets Ständer funnit godt bifalla; Varande, i öfverensstämmelse med hvad nu blifvit i underdånighet anmäldt, de ifrågakomne tillökningarne under behörige anslagstitlar uppförda å den öfver Hufvudt i tel n uppgjorda Tabell, Lil. A; Och komma, vid beräkningen af Statsverkets inkomster, att såsom tillgäng upptagas ofvan om förmälda 7,227 Ridr 87 öre. 20:o. Lifoch släpmunderingar vid RotehåUs-re.gementenu. Då delta anslag, i nu gällande R i k s-s tat upptaget till 232,000 Ridr, under åren 1861 och 1862 befunnits otillräckligt för dermed alsedda ändamål, samt deri årligen uppstått brist af omkring 19,800 Ridr, hvartill, på sätt nyss är nämndt, för nästa statsreglering tillkommer en ytterligare utgift vid Bohus läns regementes södra bataljon i och för beklädnadskostnaden, beräknad till 5,336 Ridr årligen, bar E. K. Majit äskat en förhöjning uti förevarande anslag med i jemnt tal 25,200 Ridr. Af Krigs-kollegii i ämnet afgifna underdåniga utlåtande inhemtas, att berörda anslag varit otillräckligt i följd af dels stigande arbetslöner och värden å kläden och lädereffekter, dels den förhöjning i prisen, till full likhet med de vid inköp gällande, Kollegium nödgats bestämma å de persedlar, som ingå i beräkningen af Beklädnadsdireklionernas årsanslag; Och hafva, vid sådant förhållande samt på skäl, som till stöd för denna nådiga framställning i Statsråds-protokollet vidare finnas anförda, Rikets Ständer beviljat den begärda förhöjningen i nämnda anslag med 25,200 Ridr. 21 :o. Salpeter-uppköp. Vid sistlidne riksdag, då E. K.
Nio 44. i anledning af erhållna återremisser af Expediti msUtskottets skrifvelse-förslag N:o 146, XXIV. B. A. 473. -— N:o 45. i anledning af erhållen återremiss af ExpeditionsUtskoltets skrifvelse-förslag Nio 304. XXV. B, A. 27. — N:o 46. angående ett förtydligande af en i Lagsamt Allmänna Besvärs-och EkonomiUtskottens betänkande N:a 6 föreslagen lagbestämmelse. XXV. B. A. g3, N:o 47. i anledning af erhållna återremisser af ExpeditionsUtskottets skrifvelse-förslag N;a 302, XXV, B, A. 93, •— N:o 48. i anledning af återremiss å skrifvelse-förslaget N:o 334, angående upphörande af skyldigheten för fartyg, som under fredstid passera Ny Elfsborgs fästning, att derstädes anlöpa. XXV. B. 4>6. Ä. 466. -— N:o 4<E angående arfvoden för utskrifning af åtskilliga vidlyftigare återstående riksdagshandlingar. XXV. B. 480. XXVI. A. 17. Nio 5o, till Presteoch BorgareStånden, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut rörande skrifvelse-förslaget N:o ',4g. XXV. B. A. 477. —> Nio 5i. angående ändringar Uti åtskilliga Riksdagsbesluts, §§. XXVI. B. A. 64. — N:o 52. angående vissa iakttagelser vid upprättande af förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse!' rörande extra-statsregleringen, XXVI. B. A. 111. —-
Skulle af skål, dem jag ej kan inse, detta förslag ej vinna bifall, så får jag, såsom ett alternativ föreslå, att Postlegan, som i fordna dagar, då Postförings-skyldigheten var en obetydlighet, emot hvad den nu år, alltid var lika med Skjutslegan, måtte åtmindstone till likhet med densamma höjas och postförarne framför allt befrias ifrån snöplognings-skyldigheten, hvil. ken, jemte postföringen, år alldeles förderfvande. Den 3 Martil, Jag anhåller arn remiss af detta Memorial till vederbörligt Utskott. „ N;o 12. Friherre Boije, Ludvig: Förd af min rättskänsla, och önskande högeligen, att de fel i vår Riddarhusordning, som Allmänheten med skäl ogillar, må undanrödja®; har jag den åran föreslå, att en ny och förbåt. träd Riddarhus-Ordning må varda, vid denna Riksdag utarbetad, för att vid nästa Riksdag blifva gällande: och begär jag ändring och rättelse förnämligast i nedanstående omständigheter, nemligen: 1) Att Bånkmansval må alldeles försvinna, och Ridderskapet och Adeln förunnas den billiga rått, att, sjelf och omedelbarligen välja eine Electorer. 2) Att det missbruk, som i sednare tider inträngt sig i en del af Adelns Representationsrätt, derigenom, att Hufvudmanskapet för flere Åtter, blifvit ensedt kunna af en och samma person utöfvas, må alldeles afskaffas; ett missbruk som varit så mycket mera besynnerligt, som detsamma, emot alla rättsbegrepp, skänker ät den yngre Adeln sådane prerogativer, som af den äldre Adeln aldrig kan delas.
Jag ber eder mina Hrr! lägga dessa upgifter på minnet, ty endast i sitt sammanhang böra de betraktas såsom någorlunda bestämda grunder, hvarefter hela gången af silfver-ultagningen kan bestämmas. Denna beror nemi. på kursen, och kursen deremot, såsom förut redan blifvit anmärkt på förhållandet mellan sedlar och vexlar, så att när sedel-tillgången är betydlig men vexeltillgången ringa, så måste man här på börsen betala mera för alt åtkomma en fordran och dermed liqvidera en utländsk skuld, d. v. s. kursen stiger; men så snart kursen stigit utöfver pari, så mycket som behöfves för betäckande af kostnaden att transportera den metalliska valutan lill den ort der man skall betala, så är det naturligt alt helldre än att underkasta sig ett sådant öfverpris, så tager man ut silfver och afsänder detta och betalar dermed. Deremot, då vexeltillgången är ymnig och sedel-tillgängen knapp, så följa dessa qvantiteter samma lag som allt annat i handelsverlden, eller att priset rättar sig efter förhållandet mellan anbud och efterfrågan, och resultatet deraf blir naturligtvis då, att kursen faller och att icke något silfver vidare utgår utan all liqvid sker med vexlar. Förhållandet 1848 var att sedel-tillgången vid denna lid var serdeles betydlig, motsvarande först och fremst den stora silfverfonden, af 22 ^ mill. och dertill nära 20 mill., och när då, såsom vi alla veta, en ganska betydlig rubbning i våra utländska affärs-förhål landen inföll, så att exporten aftog och vexel-lillgången minskades, så måste nödvändigt, på grund af de lagar för rörelsen, som jag nyss i största korthet vidrört, det faktum inträffa, som också icke uteblef, eller att mycket silfver måste tagas ur Banken. I den mån åter, som sedelmassan genom denna silfver-uttagning nedgick och exporten, samt i följd deraf vexel-tillgången ökades, så skulle äfven förhållandet komma att förändras.
Men vid detta tillfälle kan jag ej underlåta att uttala, den åsigten, som jag hyser, att det är vida bättre, att då lindring i skattebördorna skall meddelas jernhandteringen, det denna lindring lemnäs genom nedsatt bevilln. och icke genom nedsatt grundskatt, och att jag således hellre önskat att denna skatlelindring kommit tackjerns-blåsarne tillgodo uti deras bevillning. Skulle R. o. Ad. mot min förmodan äfven villja nedsätta skatten för stångjerns-tillverkarne, så må det hellre Den 22 Mars e. m. 373 ske på deras bevillning än på deras grundskatt, hammarskatten. Det är äfven nr en annan synpunkt rigtigare att i bevillning göra lindring, i fall man anser stångjernshandteringen icke kunna bära de bördor den drager, ty för mig faller det klart, att det är bättre att låta Bruksegares bevillning afgöras genom ballotlering i förstärkt StatsUtsk. än att der låta de till Statsverkets behof beräknade skatterna bero på en eller flere rösters öfvervigt. Jag begagnar detta tillfälle att uttala min reservation emot den anda, som genomgår ifrågavande Inkomst-Betänk. Man liar här fortsatt en väg, som, enl. min åsigt, är den vådligaste i Statsekonomien. Man liar velat göra Regeringen allt mer och mer beroende af bevillningen. Man har här nemi. föreslagit nedsättning icke allenast i den nu ifrågav:de ordinarie skatten utan jemväl i flera andra dylika skatter. Följden häraf blir, att Regeringen göres ännu mera beroende af bevillningen än hitintills, och att således den jemvigt, som enl. vår grundlag bör finnas emellan de båda Statsmakterne, förminskas. Jag emotser, att man häremot invänder, att den ordinarie inkomsten upgår till endast något öfver 4,000,000 R:dr, men att bevillningen deremot upgår till omkring 11,000,000 R:dr, så att en förminskning i de förra är af ingen betydenhet.
Föredrogs ånyo LagUtsk:s den i5 och 26 sisth Aug. e. m. på bordet lagda betänk. N:o 97, i anledn. af väckt motion om inskränkning i allmän åklagares rätt att anställa åtal å brott emot i4 cap. 3 §:n Missg.-b:n. Hr Ribbing, Arvid: Innan R. o. Ad. går att fatta sitt beslut i denna grannlaga fråga, anser jag mig skyldig numna, att, i anseende dertill att föräldrar och svärföräldrar ofta på gamla dagar vistas hos sina barn, inträffar ty värr icke sällan, att tvister om de s. k. undantagen, som tillkomma föräldrarna, uppstå emellan dem och deras barn. l)eu dagliga samrnanlefnaden ofta inom samma bosättning ger beklagligtvis mången gång anledn. till missbälligheter, så alt dessa mål ty värr icke äro sällsynta vid domstolarna. 1 ena sidan tyckas väl de skäl, som LagUtsk. framdragit, tala derför, att föräldrar borde äga rättighet att eftergifva åtal emot sina barn, då fråga är om smädeord, som af barnen kunna hafva af hastighet blifvit fällda emot föräldrarna, synnerligen då samma LagUtsk. likväl upptagit att allmän åklagare skall äga rättighet att anställa åtal, då brottet skett i samqväm eller då flere varit närvarande. Detta ord samqväm, som förekommer i det af Utsk. föreslagna tillägg, är dock något obestämdt, det kan jag ej annat än anmärka. Men å andra sidan torde icke heller böra lemnäs utan afseende, alt om lagens nuvar. stränghet i detta fall och allmän åklagares skyldighet att beifra de brott, som bär äro i Iråga, skulle upphöra, så skulle måhända mera allmänt förekomma sådana svåra beskyllningar och smädelse!', som J O ' 1 nu icke äro allmänna, eller åtminstone icke så ofta vid domstolarna blifva åtalade. Jag tror verkligen, att lagens Strängbet i detta fall fördelaktigt inverkar, eller att de exempel, sorn en eller annan gång fastän sällan i orterna förefinnas p.i de stränga straff, hvilka följa på sådana blott, afhålla från deras förnyande vid de mångfalldiga tillfällen, då anledn. T dertill erbjuda sig.
Revisorerne hafva till pröfning förehaft under Revisions-förrättningen anförde besvär i befordringsmål af j:o Constituerade Banco-Commissarien C. N. Kolmodin, sorn klagat deröfver; att Banco-Fullmägtige, den i4 sisth September, till den efter Assessorer L. J. P. Carlqvist ledigblifna Advocat-Fiskals-Sysslan i Banken, om hvars erhållande endast arne Sökande sig anmält, bland desse Sökande, med Klagandens förbigående, utnämnt Notarien vid deras Expedition, N. A. Heurlin. Af handlingarna i detta mål hafva Revisorerne, ibland annat, inhämtat: att Banco-Fullmägtige sjelfve tillerkänt bägge de Sökande fullkomlig skicklighet till den ifrågavarande befattningen; att bägge Varit begagnade i flerfaldige Domarevärf; men att Kolmodin dessutom dels haft framför Heurlin 3 tjensteår och 14 år inom Banco-Verket (der Kolmodin, vid ofvanberörde Sysslas tillsättande, varit anställd såsom Ordinarie Bäneo-Fiskal), dels ock under flere års tid med bifall förrättat Fiscalstjenst så väl inom BancoVerket som hos Kongl. Krigs-Collegium och Kongl. Commerce-Collegium, äfvensom Tinder en tid af ij år bestridt den Advöcat-Fiscals-Syssla, hvartill han såsom Sökande sig anmält och till hvilken hans duglighet sålunda blifvit af Banco-Fullmägtige pröfvad; hvaremot Heurlin icke bestridt Fiscalshefattning.