Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Schweizer 8c Co., Luzern (Schweiz) Sidentygs-Export, UTLÅTANDE OM MELLINS (B) FOOD 1NS FOOD » värdefullt är enligt m näringsin erfarenK ö p a l l t i d Vid Folkhögskolan he » t M ett ELL synnerligen radiatorsmör! un d e h rv e is la ning och. Tandläk. å 15 kr. T J n d e r m a d r a s s e r af ed kokt m och, jölk tillgodogöras och litet vat en af utKrol spintmadrasser s 10 pån ä 12 4 kr. m på lan b eg fö är r a n tå. n A n mä H. lning O ar DH m o E t a -, märkt m fördragas 25 s kl. Regeringsgatan 25. F lt a a frå e n kr. 58614) rubbning, Plomb, och insät ning af artificiella tänder. ad - res -; s • Sjögestad. Riks (S. kr. — Bä h p r a e d pa det ratet » teorealltså synes Fjäder och Dun, Järnsängar bålla v Aktiebolaget Tandläkare G. W. Widfond tiskt » utlofvar, k om m er f det nog a lätt tt fyl a fr. 7, 12, 15, 25, 50, 75, 100 ä 150 kr. u tm pr. ärkt kg. va j c ä k m er te fjä T de a r g, el, fr. K 1 r kr. — Rikstel. I Garanti för hållbarhet. i medel för späda barn ocb sjuklingar. täcken m. m. till billiga priser i Gustaf Adolfs Torg nr 14, e. 11 Stora Nygatan 11, Stockholm. Iiennstrand, Gefie. s S v th a lm lgk, a S tar ta r, llg f. n kr. 9 0, 4 0) 0 i Bostadstomter blodbrist och svaghet botas Bästa Ceylon T h é äkert med Pinus Piller. •E s hufvudstadens omedelbara närhet. Härlig natur, vackert belägna, bekväma kommuni 1,25 pr 1 4 / kg.
Omkring 600 tunnland jord af serdeles god beskaffenhet hafva derigenom blivit odlingsbara, och vissa delar deraf redan burit vackra skördar» Kongl» Maj:t beslöt, att denna mark skulle* indelad i 60 lotter, med åsatt årlig spannmåls-ränta, till skatte försäljas, men då, före verkställigheten deraf, förslag framställdes om användande till eke-plantering för Flottans räkning af den invid måssen liggande Ombergs Kronopark, å hvilken enskilde hemmansegare i orten innehafva skogsoch mulbetes-rätt * och, för att dertill kunna ostyckad bibehålla Kronoparken, fråga uppstod, att, till ersättningar för nämnde, skogsoch mulbetes-rätt, använda delar af måssen; har med försäljningen kommit att emedlertid anstå, och måssen i stället blifvit mot årlig afgift utarrenderad. De af Rikets Ständer hemställda åtgärder, i afseende på sjön WenernS bibehållande vid en jemn vatten - Kongl. Maj.-ti Nådiga Berätt. N.-o 1. 49 Löjd, äro till verkställighet anbefallda. I öfrigt hafva, på skedda framställningar, åtskilliga undersökningar om sänkning af sjöar och vattendrag, för odlings-tillfällens beredande, tid efter annan blifvit af Kongl. Majit på allmän bekostnad förordnade. De föreskrifter, i afseende på en förändrad reglering med Kronans under allmän vård varande skogar och allmänningar, hvilka Rikets Ständer, i följd af Kongl. Majrts Nådiga framställning vid sista Riksdag, antagit, hafva till verkställighet blifvit befordrade, och dessa, i följd af outredda förhållanden med skogarna och enskildes anspråk derå, ofta invecklade och kinkiga regleringar sedan årligen fortgått, Å de för Kronans räkning bibehållna Kronoparker har en förbättrad skogs-hushållning och vård blifvit införd, i enlighet med derföre uppgjorda föreskrifter. Med Kongl. Majlts bifall, har en provisionel laro-anstalt vid. Stockholms Djurgård blifvit inrättad, för att tilldana dugliga Skogs-betjente, 1 den raon de för skogs-regleringen erfordrades; Och hafva äfven enskilde der haft tillfälle att i skogshushållningen undfå undervisning.
År 1800 den 22 Mars samantriidde Rikets Högloft, Ständers Elektorer för val af Komiterade till tryckfrihetens vård; och befunnos, efter valsedlarnes öpuande, rösterna hafva utfallit som följer: RiksAntiqvarien och R. af K. N. O. Bror Emil Hildebrand, 24 röster; Professoren och R. af K. N. O. Lars Magnus Enberg, 24 röster; RiksArkivarien och K. af K. N. O. Johan Jakob Nordström, 24 röster; Bibliothekarieu och R. af K. N. O. Johan Erik Rydqvist, 24 rö ster; IIofr.Assessoren Frih. Carl Gustaf Leijonhufvud, 21 röster; »12 Den 24 MaEs f. ra. Professoren och R. af K. N. O. Nils Haqvin Selander, 2 i röster; Professoren och R. af K. N. O. Pehr Erik Bergfalk, 2 röster; Just.Rådmanueu A. W. Björck, 2 röster; Just.Rådet och R, af K. N. O. Johan August Södergren, 1 röst; och Auditören August Blauche, 1 röst. Varande alltså RrksAntiqvarieo Bror Emil Hildebrand, Professoren Lars Magnus Enberg, RiksArkivarien Johan Jakob Nordström, Bibliothekarie» Johan Erik Rydqvist, Hofr.Åssessoren Frih. Carl Gustaf Leijonhufvud och Professoren Nils Haqvin Selander utsedde att vara Komiterade för tryeklrihetens vård. Ut supra. Fr. Piper. L. A. Anjou. J. Selggren. Ola Svensson. R. o. Ad. beslöt, att Exp;sUtsk;t skulle genom prot.-utdrag vmderriittas om valet samt anmodas att upsätta och till RiksStåndeu ingifva förslag till förordnanden för de valde. Föredrogs och godkändes Exp.Utsk:s under N:o 48 afgift)» förslag till R.
Då lottbref genom laga fång kommit i annor mans ägo, och nye innehafvaren vägras inträde i bolaget, eller, då nye innehafvaren ej vill i bolaget inträda, vare bolaget skyldigt, efter i båda fallen skedd anmälan, till directionen minst lie månader före ordinarie bolagsstämma, att lottbrefvet för bolagets räkning inlösa med( det belopp, som derå blifvit inhetaldt, 14 §. Vid inlräffadt ombyte af äganderätt till lottbref, förblifva alltid förre innehafvaren eller hans arfvingar qvar i solidarisk ansvarighet, intill den, ett år efter nästa ordinarie-bolagsstämma, påföljande stämmans slut, då förre lottägaren, ifall banken ej iråkat obestånd, äger återfå sina förbindelser. 15 §. Derest bank icke med Rikets metalliska mynt, eller med R. St:s Banks sedlar, vid anfordran inlöser dess creditsedlar och för bristande betalning återkomna invisningar på R. St:s Bank, kan bolaget ej tillstädjas att bankrörelsen längre fortsätta. 16 §. Har banken brustit i sådan inlösen, äge innehafvaren af oinlöst creditsedel eller invisning, att lagsöka en eller flere directionens ledamöter, med samma rätt att använda utmälningstvång, som lag i allmänhet emot gäldenär medger för skulder af den mest executiva beskaffenhet. I alla de fall, då ledamot af directionen ej med lagsökning träffas hemma eller å bankens contor, eller då flere directionens ledamöter skola på en gång samfäldt sökas, låte de, som Konungens Bef:h:des eller rättens bud gå, å bankens contor bevisligen aflemna, eller, om det finnes stängdt, 4 H. 43 338 De n 18 Mars e. in. ”1 dess dörr fiista skriftlig resolution eller kallelse; och galle sådan åtgärd såsom Inga delgifvande. 17 §. Hafva directionens samtlige ledamöter först undergått utmätning, men full tillgång saknats i deras lösa egendom, kan bristen genom ny lagsökning utkräfvas under enahanda tvång hos den eller dem bland lottägarne, fordringsägaren finner för godt. 18 §.
Rt Geyers Arfvingar i anderd, anhållit,j att, då det inom Stockholms Stads område belägna Rörstrands Porcellaines-bruk jemte dertill hörande jordegendom från äldre tid blifvit upplåten och ännu af Sökandernfe innell afves, med det uttryckliga villkor, alt Porcellaines-manufacturen derstädes skall fortsättas, E. K. M. täcktes, af an-, förde skäl, i Nåder upphäfva detta villkor, och förklara Lägenheten Rörstrand kunna, utan hinder deraf, behörigen intecknas; så har E. K. M., sorn ansett Sig, under noga iakttagande af hvad 77 §. i Regeringsformen innehåller, icke kunna, utan Riksens Ständers samtycke, bevilja hvad uti förberurde måtto sökdt blifvit, emedan Kronans återstående, ehuru mindre betydliga, egar.de-rält till Rörstrand sålunda skulleHenne afhändas, uti Nådig Proposition af den 18 sisth Jarmarii till Riksens Ständers Stats Utskott öf - 2 50 Underdåniga Skri Fvel ser. verlemnat, att till deras bifall föreslå, orri icke det villkor af Porcellaines-verkets drift, hvarmed meranärande Lägenhet blifvit upplåten, ma för* klaras böra upphöra, och Lägenheten således, under full egande-ratt, af dess innehafvare komina att besittas, så att inteckning deruti, såsom i ali annan lagfången fast egendom, kunde beviljas. Af Vederbörandes i ämnet afgifna umlefdutlåtanden samt inkomne öfrige handlingar hafva Riksens Ständer inhemtat: att Högstsalig K unung Cari, XII, genom Bref till ÖfverStåthållaten och Magistraten i Stockholm d, 13 Maji i6g8. i Nåder yttrat: ”det Konungen af ”särdeles försorg och omvårdnad för inrikes mä”nular. turers uppkomst och tillväxt, ville hafva ^Upplåtit Godset Rörstrand, straxt vid staden ”beläget, med alla dess hus samt
Öfverallt i Canaan rasade det sista enviget med romarna till försvar för jord, kvinnor och barn, för Salomos tempel, som Titus brutit ner till grunden, men som nu åter reste sig ur askan och med öppna hallar ropade mot himmelen från Zions berg. Judas siste hjälte, den som Akiba, tydaren, vid första blicken på hans anlete nämnde »stjärnans son» och hyllade som Messias, Simon-bar-Cochba, han, i hvilkens arm Simsons styrka och i hvilkens hjärta Judas Maccabæus’ mod återfödts, var det, som ledde hoparna till seger och ryckte stad efter stad från romarörnarna. Se, det var orsaken hvarför de fem rabbinerna med en hänförelse som aldrig tillförene denna gång utlade påsktexten, så natten gled förbi, utan att de märkte det. Den åttioårige Akibas ungdomliga tro rusade de andre. Silfverlampans tempelsken föll högtidligt öfver duken och vinet blödde i bägarna. De döde hjältarnas skepnader skymtade i dunklet och lyfte svarta hjässor och blanka klingor mot taksparrarna. Sorlet från de sju kullarnas stad, som de fem rabbinerna tillsamman hört en vårgryning, då de nalkats Rom för att bönfalla Cæsar, och som då i grässlättens morgonstillhet oförglömligt fyllt deras bröst med förtviflan öfver Edoms öfvermakt, förrann som en fjärran dyning för Josuahs och Davids segerrassel. Skulle Herren icke än en gång kunna sända den starkaste af sina änglar, dödsängeln, såsom sin stams bundsförvant och det i floder för Titus’ lansar gjutna blodet varda det nya påskoffret, som i frälsningsnatten glödde på dörrstenar och poster? Skulle eldstoden icke än en gång kunna stiga ur marken, nå himmelen, blifva Israels segerbloss och fiendernas mordbrand? En påsknatt – lärde skriften – skulle blifva Messiasnatten – var icke BarCochba den lofvade hämnaren och herren? Så sporde de fem hvarandra och sågo med brinnande ögon ut mot mörkret. De ristade sina stora skägg. Solen, som bländande, lyfte sig ur hafvet och glödgade BeneBeraks takkrön, fyllde deras hjärtan.
Maja gick ner på skolgården med frukostbrödet i handen, olycklig, så att hon kunde dö, och ur stånd att äta. Hon gick inte till de andra, utan satte sig under trädet, som stod i ena hörnet af skolgården, ett stort, lummigt träd. Hon tänkte. Hennes tankar sysslade med om hon inte gjorde rättast i att afstå från att bli stor och ryktbar för att i stället egna sig åt sjuksköterskekallet. Om hon blefve en alldeles ovanlig sjuksköterska skulle hon kanske kunna göra sin mamma frisk. Men till att börja med fick hon lära sig att gå mycket tyst och inte släppa det hon hade i händerna. Som hon nu var, passade hon inte inne i ett sjukrum, det brukade mamma säga till henne många gånger om dagen. Nu gjorde hon henne så nervös. Kanske det inte var hennes rätta kallelse att bli sjuksköterska, eftersom det var henne alldeles omöjligt att hålla sig vaken om natten? Nej, då vore det allt bättre, om hon ginge ut i skogen och sökte reda på en underbar ört, som kunde bota alla sjukdomar. Någon späd, vacker ört, som växte långt, långt inne i skogen. Den fanns nog, fast ingen i hela världen kommit att tänka på att söka efter den, ingen förr än Maja. Hvad hon skulle bli ryktbar om hon fann den örten! Först skulle hon naturligtvis göra sin mamma fullkomligt frisk — sedan skulle hon söka upp alla — Maja, flyg upp på din gren och berätta sagor för oss, sade en röst alldeles bredvid henne. — Nej, inte i dag. — Hvarför inte i dag? Nu stod en hel mängd flickor omkring henne — Du vet hur förtjusta vi ä’, när du berättar — Kära Maja, du som alltid är så snäll — Gör det — Så upp med dig nu; ett, tu, tre Hon klättrade upp på sin gren. Den satt ej så särdeles högt upp och var mycket bekväm att sitta på. Skolkamraterna sutto, stodo och hängde rundt omkring, mumsande på sina smörgåsar och äpplen. Majas ögon glänste och det lilla bleka ansiktet strålade, där det stack fram, inramadt af löfverket. Hon satt inte stilla under det hon talade, den flaxande oron i rörelserna var aldrig borta; än strök hon med handen öfver ögonen, än åtföljdes orden af några lifliga gester.
I anledning af Herr Cederschjölds yttrande, får jag blott upplysa, att BarnhusDirectionen alltid ansett det vara sin pligt att emottaga sådane barn från Landet, hvilkas underhållande varit tvist underkastad; men der, enligt gällande Författningar, Församlingarnes underhållsskyldighet varit klar, har Directionen icke trott sig böra emottaga barnen, t.y med en så långt utsträckt bestämmelse skulle ingen Inrättning blifva tillräcklig. Jag anhåller, att dessa mina ytterligare anmärkningar må åtfölja till Utskottet, i händelse återremiss beviljas. Hans Excellence Herr Grefve Löxvenhjelrrij Carl Axel: Jag är till det mästa förekommen utaf Friherre af Nordin, isynnerhet hvad beloppet af de ömsesidiga lör - 28 Den 19 Augusti. dfigsanspråken beträffar. Jag bar haft tillfälle att gora mig närmare bekant nied delta ämne, under den tid jag hade den äran vara Sveriges Minister vid Ryska Hofvet. Fordringarne voro å ömse sidor uppdrifne så högt som möjligt, och de långvariga negociationerna mötte stora hinder, samt hotade att lemna föga förmonligt resultat; så att jag icke kan annat än tillskrifva den nu varande Svenska Ministerns förhållande och talanger den lyckligare utgång saken fått. För öfrigt torde jag få upplysa en omständighet, att det förnämligast var Barnhusinrättningens fordran, och den argumentation, att medlen tillhörde en barmliertighqts-inrättning, sorn verkade till en lyckligare vändning åt saken, så att jag redan af Kejsar Alexander erhöll löfte örn betalning af Barnhusets fordran, och jag betviflar, att man under annan rubrik kunnat erhålla några medel. Att här juridiskt bedörnrna halten af de ömsesidiga fordringsanspråken, lärer vara alldeles ändamålslöst, men jag vill ej sätta mig emot ålerremiss; jag har endast velat förklara min öfvertygelse om Barnhusets rätt. Grefve von Schwerinj Fredrik Fogis/ans:
Styrelsen kunde derföre icke vidtaga andra åtgärder, för att komma i tillfälle att medhinna de anförtrodda göromålen, an att hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet begära tillökning i arbetsbiträdet för särskilda tillfällen, då sådant visade sig vara oundgängligen nödvändigt; i anledning hvaraf Eders Kongl. Maj:t jemväl, genom nådigt Bref den 14 Augusti 1843 och den 10 sistlidne April, nådigst beviljat dylik tillökning jemte utbetalande af särskilda arfvoden. — 125 — Numera är visserligen otillräckligheten af de hos Styrelsen anställde tjenstemän genom erfarenheten tillfyllest bekräftad, enär, oaktadt all använd möda, icke ens alla de löpande göromålen, ännu mindre äldre och nyare mål af vidlyftigare beskaffenhet, kunnat medhinnas samt betydliga arbetsbalanser sålunda hota att uppkomma. Styrelsen har ock derföre varit betänkt att afgifva underdånigt förslag till den utvidgning af Embetsverket, som nuvarande förhållanden påkalla för arbetets behöriga fortgång, och ehuru Styrelsen varit mycket upptagen af en mängd ärenden, som icke medgifvit dröjsmål, är förslaget nu så nära utarbetadt, att Styrelsen inom kort kan i underdånighet underställa detsamma Eders Kongl. Majlis nådiga pröfning. Innan Styrelsen lemnar detta ämne, begagnar Styrelsen tillfället, att i underdånighet fästa Eders Kongl. Majrts nådiga uppmärksamhet derpå, alt de utestående fordringar, hvilkas utredning, genom Eders Kongl. Majlis nådiga Bref lill Styrelsen af den 30 November 1841, blifvit i nåder anbefalld, ingå uti samma balanser, som här ofvan blifvit omförmälda, och hvilka till större delen blott härleda sig från felakti « ga bokföringsåtgärder; och torde hvad Styrelsen bär ofvan anfört derföre jemväl få gälla såsom ursäkt, hvarföre Eders Kongl. Majits nyssnämnde nådiga befallning icke är vorden i underdånighet fullgjord. I anledning af den utaf Revisorerne omförmälde förlust till belopp af 415 Ridr 6 sk. 6 rist.
Vid förnyad föredragning återremitterade Rrdderskapet och Aileln Stats-Vtskottets den 1 n dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 201, i anledning, af verkställd revision af de vid sista Riksdagen beviljande extra Stats-reglerings-anslag till Försvars-Verkets iståndsättande, till fullföljande af Garnisons-Sjukhusoch arne Lif-Gardes Casern-byggnader. S. D. Återremitterades B ane o-Vt skottets den 13 dennes på bordet lagde Utlåtanden:o 38, öfvar det, på grumt af 3 ArU 1 Afd. 4 §• i i83o års Banco-Reglemente upprättade och till Utskottet öfverlemnade förslag till Departemental-indelningen af Banco-Verket, samt Redovisningsochi Tjenstgörings-Ordningen inom detta Verk. S. I), Remitterades till Stats-Utskottet: , Herr Rosenblads, Bernhard, denna dag afgifne motion; rörande afdelning af Ridderskapels och Adelns Protocoll för föregående och innevarande Riksdagar, tillika med ett, i anledning deraf, afgifvet yttrande; BancoUtskottet t Herr Rosenblads, Bernhard, denna dag afgifne motion, rörande förstärkning af fonderue för publika pappers belåning, och för handeln samt den större rörelsen. 88 Trot. Uidr. d, a5 Sept. iS3/£. Från II ö g v ii r d i g a Prkste-Sta:<det. £. D. Föredrogs å nyo och återremitterades Lag-Vtskottets Bettin» hände JN:o u8, i anledning af väckte motioner, om ändringar i Kongl. Förordningen, angående inteckning i fast egendom den i3 Jul-ii 1818. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades: Lag-Utskottet?
Ty det är uppenbart att i sednare fallet, eller då vexelbrist eger rum och tillfälle att köpa vexlar således saknas, Banken icke kan förvärfva sig utländska statspapper utan att dertill, vare sig direkt eller indirekt, använda sin egen reela fond; hvadan ock under en dylik för Banken och landet ofördelaktig period, då den metalliska kassan redan befunne sig i ett sjunkande tillstånd, denna kassa skulle för inköp af omförmälte värdepapper behöfva att af Bankostyrelsen sjelf ytterligare anlitas.» Utsk:t säger vidare 4:o: »och då derföre en sådan åtgärd under ogynsamma handelsoch penningeförhållanden icke kunde till Bankens fördel vidtagas, så och enär vinstmedlens användande i Bankens lånerörelse, enligt motionärens åsigt, ej eller borde få ega rum, återstode icke annan utväg än att i Banken reservera berörde medel intilldess måhända först efter lång tids förlopp tillfälle till vexelköp återkomme och vinsten då kunde på föreskrifvet sätt till det afsedda ändamålet användas. Men det torde icke behöfva bevisas, att vinstmedlens reserverande i Banken under en längre tidrymd, ehuru ett kraftigt medel att betrygga Bankens egen säkerhet, deremot genom minskning af landets rörelsekapital, just då penningeställningen snarare behöfde uphjelpas än underkastas en ytterligare tryckning, skulle verka skadligt på allmänna rörelsen och sålunda utöfva ett särdeles menligt inflytande på landets hela näringslif. I betraktande häraf anser Utsk:t ett stadgande om Bankovinstens framtida användande under alla förhållanden i den af Hr Lefrén angifna syltning icke lämpligen kunna eller böra meddelas.» Be tvänne första af mig nu, utur Utsk:ts Betänk, anförde punkterne innehålla ett otvetydigt gillande af hufvudsyftemålet och verkstälbarheten i allmänhet af mitt förslag; hvaremot de tvänne sednare punkterne framställa anmärkningar, som skola lägga hinder i vägen för dess antagande.
Begäres cornmunication med de öfriga Stånden, af emnås dessutom Tre Exemplar, för att dem tillställas. Denna redaction blef, uppå Hans Excellence Herr Gref vens och LandtMarskalkens derom gjorde ^proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen. Den 16 Februarii f. m. igi 57 §. — Vill Ledamot, som ej i Ståndets fattade beslut instämt —i till Protocollet, hvilket må MedStänden tillställas „ enär han de för communicationen och Protocollet nödiga Exemplaren deraf till Secreteraren ajlemnar. — - Hvilken redaction blef, uppå derom gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln antagen. ConstitutionsUtskottets förslag rörande de Tre Ofrälse RiksStundens Representation. Riksdagsordningen. i3 §. Universiteten i Upsala och Lund äge att utse hvartdera Tvän ne Ordinarie Professorer. Friherre Cederström, Jacob: Då ordningen nu kommit till de föreslagne förändringar i Riksdagsordningen, som hafva afseende på de ofrälse Ståndens representation, hemställer jag, om icke vid detta, som vid andra tillfällen, när frågor förekomma, hvilka röra de öfrige Stånden enskildt, vi böra afvakta de beslut, som af de öfrige Stånden fattas, och således låta pröfningen af desse frågor tills vidare blifva livilande. I92 D en 26 Februarii f. m. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie, Jacob: Jag anmälte mig för att yttra några ord öfver den ifrågavarande nya redactionen; men i anledning af Friherre Cederströms hemställan, att frågorne rörande de öfrige Ståndens representation må hvila, till dess de Stånd, hvilka frågorne närmast angå, fattat deras beslut, får jag blott förklara, att jag instämmer i en sådan begäran. Herr von Hartmansdorff, August: Jag anhåller, i anledning af Friherre Cederströms framställning, att PiiddarhusSecreteraren ville uplysa, om officiel underrättelse ankommit rörande de Öfrige Ståndens beslut i frågorna om förändring af deras representation?
Öländningarne befinna sig ganska väl på deras ö; äfvensom det är bekant, att ingen allmoge i Sverige måhända har bättre kost inom hus än Öländningarna. Jag upprepar således ännu en gång hvad jag tror mig redan tillförene hafva yttrat, alt det t. ex. är en bland Öländningarnes farhågar, då deras bevär:s-manskap commenderas lill fasta landet alt exercera tillsammans med Calmar läns ynglingar, att provianten icke skall vara god nog, och att de möjligen skola fara illa på Kronans kost. Deremot är förhållandet med de Småländningar, som komma från hafrebygden, att de anse Kronans kost vara mycket bättre, än den som bestås dem hemma. Om R. o. Ad. skulle bifalla det förslag, Frih. Cederström gjort, så torde det i sjelfva verket vara fördelaktigare för Öland, än det som Utsk. framställt; ty det beräknar vedergällningen för utgjorda räntor endast från 184r, då deremot, enl. Frih. Cederströms förslag, om jag rätt uppfattat detsamma, de lägenheter, som fått sig för höga afgifter pålagda, skulle återfå dem af Kronan, för hela den tid, som förflutit sedan den nya skattläggningen verkställdes. Då hade man gjort allt hvad göras kunde, för att bevara deras lätt och återställa dem hvad de möjligen kunna hafva för mycket erlagt. Jag anhåller ytterligare att få Den 8 Augusti f. m. fästa eder uppmärksamhet, mine herrar! derpå, att om det förslag antages, som Frih. Cederström gjort, så är det troligt, att undersökningen går så fort ske kan, emedan hon skulle verkställas på Statens bekostnad. När nu Kronan anbefaller vederbör, att förrätta undersökningen, så är det naturligtvis Statens vinst, alt hon fullbordas ju förr dess hellre, för att slippa kostnaderna för en långvarig lörrättning, och för flera års återbäring.