Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj it i Nåder förordnas. Sluteligen finna Utskotten sig icke böra undgå nämna, att Utskotten så mycket mindre ansett sig kunna göra afseende på anmärkningen, att den af Utskotten föreslagna orubblighet af fastställde ägodelnirigar skulle förhindra den lagliga rätt som borde vara äfven till talan, om sedermera erfores, att något hemman vid del - 638 Lagoch Besvärs-UtskottenS Betänkandetii tungen icke erhållit det belopp ägor, sorn efter örestal eller annan delningsgrund detsamma bordt tillkomma, helst det vid en så beskaffad hän* delse af sig sjelf föijer, att skiftet, såsom till sin grund olagligt, icke kan äga bestånd. Detta, tillika med den särskilda mening, hvaruti en af Utskottens Dedarnöter slädnät, och Uti bifogade Protocolls-Utdrag innefattas, ■Varder till Riksens Högloft. Ständers vidare prof* ning vördsamt öfverlemnadt. Stockholm d* 3 Juni i8l8> Transumt af Protocolleti hållit i Riksens Högloft Ständers L a g“ samt Allmänna Besvärsoch c o n 0 m i eUtskotts Plenum den 3 Juni i 18 18 S. D. Herr" Hagman Palrhhorg anmälte, att hatt ej kunde instämma i det förändrade tillstyrkande, sistberörde Utlåtande innehöll t att Ordinarie Hä* radshöfdingarne borde ovilkorligen blifva Qrdförarider i Agodelnings-Rätterna, och ansåg Utskottens förra Betänkande i detta ämne böra oför* »ndradt bibehållas. —- —- N:r 116. Uti åt an* Zagoch Besvärs Utskottens Betänkanden. 639 tle i anledning a/gjorde anmärkti i n g a r vid Utskottens aflemnade Betänkande, r ö rande det om en mera allmän och utvidgad näringsfrihet väckte förslag 9 samt öfver den uti Vä ll o fl. Borgare -Ståndet fr amst ä lid e motion om grän sors bestämmande emellan Stadsoch Landtm a n n a - h a n dt e r i n g a r.
’Skyldigheten att försvara landet, är för innebvggarne i Blekinge mycket drygare att utgöra än för någon annan landsort i Riket, utom Södermöre Härad i Calmar Hän, som till någon del uppgår närmast emot Blekingska AIR mogens allt för kännbara tyngder.’’ ”Roteringen, som utgöres från så väl endel Skatte, sorn Frälse-hem/nan, participerar från a till 2! mantal och derutöfver till underhållande af en Båtsman, Desse hafva från uråldriga tifler , ända till 18.10, varit skyldige att underhålla en Vargerings-karf pä hvarje Rote, och äfven med denna tillökta fördubbling har Båtsmans-Roteringen ej till ena halfdelen utgjort den rustpings skyldighet, sorn indelningen fått vidkännas.” ’’Otn rättvisa och billighet blifvit rådfrågide, hade indelningen tillbetydlig del bordt erhålla mindskning uti dess alltför kännbara onus, förr ari fördubblingen å Roteringen, såsom fä? dem, i mångdubbel mån, mindre kännbar, blivit afskaffad.” ”När Indelnings-Contractet är 1685 ingicls, var det i en tid då orten var hotad med stirk utskrifning och tvungen värfning, som ofta öfver ali billighet pressat Bandets innebyggire. Vid ingåendet af en så kännbar indelningsskyldighet erhöll Allmogen gtne rättigheter, nemi. : att vara fredade från all utskrifning, af hvad namn den vara månde, och att inon orten vara skyddade från all sä frivillig som tvungen - Den 7 Juli, 825 gen värfning samt äga företrädes-ratt, att sjelfva af uppspanat löst folk få, framför Värfvade Arméens Officerare, antaga sina Båtsmän. Och vid uppkommande tvister dem imellan, dömes alltid karlen till vacanta Båtsmans-numret, som alltid måste vara coinpleit.
Enligt Eders Kongl. Majit under den 17 December 1831 i nåder fastställda Reglemente för Länets enöres-kassa, då förkofrad till en summa af [ 1,000 R:dr Banko, åtnjuter hvarje ledig blefven rote 16 R:dr 32 sk. banko lill legandc af ny karl, samt 10 Rldr banko, till bestridande af de i konlrakterna utfäste, mindre förmoner till soldaterne. De tillgångar, kassans räntor och den fortgående enöres-afgiften, som för hela Länet årligen utgör 65 R:dr 24 sk. 7 rist banko, derutöfver lemna, äro afsatte till en särskilt fond, med Eders Kongl. Majits nådiga tillstånd benämnd Haris Kongl. Höghet Hertigens af Upland gratifikation s-inrätt ning för afskedade valf ört jente soldater vid Uplands regemente saint dessas i behof stadde enkor och oförsörjda barn; och hvarifrån gratifikationer till belopp af högst 26 R:dr 32 sk. och minst 5 R:dr banko åt dertill behöriga personer utdelas. Efter medeltal af de beräkningar, sorn i särskilta trakter af Länet, efter deras särskilta förhållanden, blifvit gjorde uppgå årliga utgifterna för ett nummer af Lif-regements Dragon-corps till 175 å 200 Rldr banko, för en soldat-rote omkring 80 R:dr; för en båtsman omkring 70 Rldr; samt årliga bidragen lill klerieiets underhåll till omkring 20 Rldr af helt mantal. Att väghållning, skjutsning och inqvartering skola, i de delar af Länet, der de stora farvägarne lill hufvudstadcn framgå, falla ojemförligt tyngre 25 än annorstädes är gifvet. I följd häraf är ock uppskattningsvärdet å dessa skyldigheter mycket omvexlande. Så beräknas skjutsningen i några fögderier till 40 å 5o R:dr och i andra till 5 R:dr för mantalet: kostnaderna för väghållning variera mellan 8 R:dr och 5o R:dr: för diverse onera och besvär mellan 4 R:dr och 16 R:dr.
8:o Fann Ridderskapet och Adeln för godt att, med afslag å Utskottets förpyade förslag, pag. 16, rörande utbyte af ordet ”utdelningen” emot orden ”årliga behållningen” i 35 §:s 2 morn., och bifall tili Utskottets hemställan, pag. 17, rörande ett af Herr Wallenberg föreslaget tillägg i 1 mom. af samma 8, vidblifva sina i afseende på denna § förut fattade beslut; hvarjemte den af Utskottet föreslagna redaktion af 145 §:s 4 mom. godkändes, med den förändring, att, i stället för orden ”så länge,” infördes ordet ”såvidt;’’ 9:o Lades Utskottets yttrande, pag. 18, angående redaktionen af 39 §:s 2 morn., till handlingarne, med förklarande, att Ridderskapet och Adeln vidblef sitt derom förut fattade beslut; 10;o Bifölls Utskottets hemställan, pag. 20, angående 88 44,89, 92 och 93, jemte det i sammanhang dermed afgifna förslag rörande efterföljande 88:s nummerföljd; såvidt ändring deri icke af Ridderskapet och Adelns beslut om uteslutande af Artikeln lil komme att föranledas; lito Godkändes Utskottets yttrande, pag. 22, angående ett af Herr von Hartmansdorff, i afseende på § 68, framstäldt förslag; Prot.-Utdrag den 19 Augusti 1854. 371 12:o Vidblef Ridderskapet och Adeln sitt i fråga om 8 71 förut fattade beslut; hvaremot Utskottets i afseende på 8 108 afgifna förslag godkändes; 13:o Biföllos Utskottets i afseende på 88 73, 74, 75 och 76 afgifna förslag; 14:o Bifölls jemväl
Det förut för hela Länet gemensamma kurhuset och lazarettet härstädes kommer med nästa års början endast att begagnas af provinsen Ångermanlands invånare jemte Hernösands stad, sedan Eders Kongl. Maj:t i Nåder bifallit Sundsvalls stads och Medelpads invånares underdåniga ansökning, att få i Sundsvall inrätta särskildt lazarett och kurhus. Pä deras bekostnad, efter upptagande af beslutade sammanskott, är ett hus i nämnde stad inköpt och för ändamålet inredt äfvensom nödiga inventarier upphandlade, sä att denna inrättning från och med morgondagen upplåtes till begagnande. Då det Hospital för sinnessvages botande och vårdande, som härstädes finnes och endast var beräknadt för Länets behof, befunnits alldeles otillräckligt, sedan detsamma äfven börjat upplåtas till sinnessvages från andre af de norra Länen intagande, och dessutom icke så inrättadt, att det kunde motsvara vår tids fordringar af en dylik anstalt, har Eders Kongl. Maj:ts Serafimer-Ordens Gille beslutat uppförande å tjenlig lokal invid staden af ett nytt Central-Hospital för de norra Länen, hvilket sedan sistlidet år är under byggnad. Fördelen af Vaccination synes numera vara inom Länet så insedd och erkänd, att detta skyddsmedel troligen allmänt begagnas. Fattigförsörjningen å landet fortfar att allmännast ske på enahanda sätt, sorn uti det till Eders Kongl. Maj:t af Dess Befallningshafvande den 23 April 1838 afgifna underdåniga utlåtande omförmäles, eller dels i fattighus, hvarmed dock endast 11 af de större socknarne äro försedda, dels genom orkeslöse utfattiges inackorderande hos enskilde personer, dels genom dem beviljad rättighet att turvis hos jordegarne inom socknen, i män af deras innehafväildfe skattetal, under vissa dygn erhålla bostad och uppehälle, samt dels genom spannemåls och penningars utdelande åt sådane fattige, som sjelf ve kunna förse sig med någon del af sina behofver.
— Dito af Uppbringnings-ersällningar 282,5oo. Aflöning och omkostnader för R:gldsContoret och JustitiseOmbudsmansExpeditionen å'60,000 R:dr årligen Förmodad förlust på Assistancen, Gratificationer, ExpectanceLöner och Pensioner Kostnader för Inredningen af PitgldsContorets och AssistanceContorets hus , Räntor å flerfaldiga Lån Ränta till H. M. Konungen (förrberörde Betänk, sid. 492) ® 200,000 R:dr årligen 3oo,ooo. 53.000. 20.000. 46.000. 1,000,000. — T ill g ån g a r: Se StatsUtskottets af RiksStånden godkända Betänkande N:o 3o2, sid. 401 De af AssistanceContoirets Fond, i5o,ooo R:dr, vid Contoirets upplösning ingående Skatterättsoch Observations-medel, samt Tidningsstämpling, ari. 18,000. Capitaloch Ränte-afbetalningar å lån till åtskilliga Städer dito 17,000. eller 492. 5o,ooo. gange Af Allmänna Bevillningen, å 3o3,ooo R:dr år 35,ooo. med 175,000. 5 “ ligen i,515,ooo. Summa 1,740,000. — E x t r a Anslag under åren Summa 1,740,000. B eli O f: Till FörsvarsVerkct (StatsUtskottets bifallna Betänk. N:o 2,55, sid. xix.) , , Garnisonssjukhuset och Cnsern-byggnader (StatsUtskottets Betänk. N.o 34o.) , Götha Canal (Statsoch Banco-Utskottets Betänk. „ Södertelge Canal (Statsoch Banco-Utskottets Betänk. bl:o 2.5.
LXIII, U. 257. LXVI. A. 182. — med utlåtande öfver återremissen ä Memorialet N:o 3o, rörande Allmänna Beredningens grundlagsenliga befattning, Lill. B. 122. LXI. A. 68. *— med åtskilliga Grundlagsändringsförslag, 10* i48 åsyftande Riksdagsgöromålens förenklade och ordentligare behandling, Riksdagarnes förkortande, samt besparing i Riksdagskostnaden. LIV. B. 108. LXIV. U. 258. LXVI. A. 5o. ConstitutionsIItskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden med utlåtande öfver PresteStåndets återremiss på förslaget, bland annat, till ändrad redaction af 17 § Riksdagsordningen. LIV. B. 108. A. 14. — i anledning af återremiss å Utskottets Utlåtande öfver Konungens Proposition om förändringar i 19, 21 och 88 §§ RegeringsFormen. LV. B. 89. LXI. A. 64. —- med utlåtande öfver Konungens Proposition om ett tillägg vid 88 § RegeringsFormen och med fullständig uppställning af nya redactionen i denna samt 19 och 21 §§. LV. B. 89. LXI. A. 65. —■ med förslag till ändring och omflyttning af 2 mom. 56 § RegeringsFormen, jemnkning i samma Grundlags 81 och tillägg vid 73 § Riksdagsordningen. LV. B. 89. LXI. 67. LXIII. A. 16. LXV. U. 323. A. 5i. — med föreslående af ett tillägg i 12 § Riksdagsordningen. LXI. A. 68. — med förslag till ändring af 68 § Riksdagsordningen, i afseende på Revisionstiden. LXI. B. 113. LXIII. A. i5. LXV. U. 3a3.
Jag åberopar härvid hvad jag, mera ulveckladt, anförde uti min förra reservation, eller att då, äfven efter Utskottens tanka, brönvinsbräirningen är att anse för en jordbrukets fÖrmonliga tillhörighet, det vore alt handla i strid dermed, att belägga densamma med en så dryg beskattning, att handteringen icke lönade sig, att en så beskaffad beskattning skulle, på det mindre jordbrukets bekostnad, gynna fabriksinteresset, — att det är just fabriksbränoingen, som med det att den Lereder öf vei flöd på bränvin, alstrar fylleri och sedeslöshet — att jemväl skulle uppkomma och frambringas lönnbränning, med alla derifrån oskiljaktiga beslag, våldsraål och böter, samt ändlligen, alt allmogens skiljande, på lith. ull Ii. St, Fröt. 1’83/j-, S Sand. 2 Afd. g 5:te Häftet aS B evilla.- samt Allni. Be sv.- och Oecon. Utsh. Utlåtande N-o 5. delta sätt, från allt lofligt idkande af denna näring, skulle väcka ett allmänt och måhända vådligt missnöje ibland denna talrika folkclass. Enligt den af sammansatta Utskotten antagne tariff, har afgiften för de små pannorna och med en bränningstid af allenast 6 månader blifvit förhöjd till 6 gånger af hvad den utgjort hittills, med rättighet för jordegaren att bränna hela året om. En åbo på, för exempel, ett sextondedels mantal och med rättighet att begagna en 16 kannors panna skulle, efter denna tariff, komma att skatta \ R:dr Banco, eiler icke långtifrån värdet af det bränvin, som hemmansafkastningen tillåter honom att afverka och han för sitt husbehof erfordrar. Jag frågar: kan delta förena sig med rättvisa och billighet? En lika skarp förhöjning har icke egt rum i anseende till de större pannorne. Tvärtom har, i mon af pannornas stigande kanntal, proportionen för skattens förhöjning blifvit nedsatt, så alt, för exempel, en go kannors panna hädanefter kommer att skatta endast tredubbelt emot förut.
Men jag hemställer till den värda talaren . om det varit lämpligare, alt Utsk. hade begagnat den ordställning, han synes önska, och i framställningen om hvilka som öfvervåld de anmärkta målen, i hvilka Rikets sannskyldiga nytta ej blifvit iakttagen, uppgifvit: ”De döde och statssecret:n von Hartmansdorff; de döde och StatssecreCn Grip,” o. s. v. Jag tror, att Utsk. handlat vida formenligare på sätt som skett, då det öfverlemnat åt Stånden att tillse och afgöra hvad följden bör blifva af de anmärkta förhållandena. Jag skall nu anhålla att få öfvergå till några få af de punkter, öfver hvilka åtskillige Konungens rådgifvare förklarat sig. Härvid torde i förbigående böra anmärkas, att då dessa punkter blott äro några, så äro de långt flera, öfver hvilka Konungens rådgifvare icke afgifvit någon förklaring; och om man genomgår Utsk:s betänk, från början till slut, skall det befinnas, att just de punkterna, öfver hvilka inga förklaringar äro afgifna, äro de vigtigaste och innefatta de allmännaste, vidsträcktaste och mest grava anklagelserna i afseende på principerna och det hela af Konungens rådgifvares handlingssätt. Dessutom, ehuru detta ingående i förklaringar visar en aktning för opinionen att förklara sig, åt hvilken rättvisa måste göras, anser jag likväl sjelfva sättet, hvarpå förklaringen skett, gifva ännu mera vigt åt den handling, som R. St. hafva att utöfva, och påkalla tillämpningen af 107 §:n Reg.F:n; för hvilken åsigt jag längre fram skall närmare redogöra.
Utskottet delar den af Revisorerne sålunda yttrade mening; men då berörde ersättnings anvisande å besparingarne sannolikt härrört i följd af bristande tillgång å det för Polisens vidmagthållande i Stockholm fastställde Stats-anslag, hvilket åter icke kan af Utskottet bedömas, enär redovisning lör nämnde Stats-anslags begagnande icke underkastas Rikets Ständers Revisorers granskning, finner Utskottet någon åtgärd i förrberörde ämne icke vara att vidtaga. (1841 års Rev. Ber. pag. 16. Hvad angår Revisorernes anmärkning, rörande en förefunnen skillnad, tili belopp af 145 R:dr 24 sk., med derunder begripna 34 tunnor spanmåi, emellan de af Kongl. Maj:t för Charta-Sigillata-Contoret utfärdade årliga stater samt Rikets Ständers för samma Contor fastställde stat, så enär Kongl. Maj:t, uti Dess vid innevarande Riksdag aflåtne Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof, föreslagit, att ett berörde skillnad motsvarande anslag må å ordinarie stat uppföras, har Utskottet i förevarande ämne sig yttrat, i sammanhang med frågan om reglering af utgifterne under Riks-Statens 7:de Hufvud-titel. § 7. (1841 års Rev. Ber. pag. 16. Rev. Ber. pag. 69. Revisorerne hafva vidare anfört: att den år 1837 å 3:dje Hufvud-titeln (Försvars-Verket till lands} uppkomne brist af 29,741 R:dr 7 sk. 3 rst. blifvit år 1839 genom från Kongl.
Den inbjudning, som Bevilln.- Utsk. i denna punkt ställt lill R. o. Ad. att frångå samtliga dess beslut rör:de borttagande af export-tullafgifter, kan jag för min del icke understödja. R. o. Ad. har nu uttalat en, efter min förmening, riklig och ganska vigtig statsekonomisk princip, nemi. att det vore skadligt för inhemska näringarna att bibehålla exporttullen, obeiäknadt alt statsintraderna på det liela blifva mindre än de skulle blifva, om exporttullen försvunne. De skäl man anfört för exporttullens bibehållande, nemi. uppmuntran till råämnens förädling inom landet samt att för landet nyttiga varor icke måtte alltför lätt exporteras, vill jag visserligen icke helt och hållet lill riktigheten bestrida; men då jag tror ao6 Den 5 April f. m. alt de uppvägas utaf de skäl och grunder, som för den motsatta åsigten blifvit anförda, så kan jag icke tillstyrka att 11. o. Ad. från de uti sjelfva saken anförda orsakerna kan hemta tillräcklig anledning att frångå sitt beslut. Men deremot tror jag att R. o. Ad. är skyldigt MedStånden den besparing af tid, som man önskar åstadkomma vid voteringarna i förstärkta SiatsUtsk., och att R. o. Ad. således borgå de öfriga Ståndens önskan tili mötes så mycket sorn på R. o. Ad. beror, enär de öfriga Stånden i detta fall hafva föregått med exempel. Jag skulle derföre tro, att, då 11. o. Ad. står ensamt om dess beslut i aila dessa punkter, R. o. Ad. utan mehn för saken kan medgifva, att samtliga dessa voter:s-propos:r sammanslås under en enda, genom hvilken förstärkta StatsUlsk. må äga att bestämma, huruvida exporttull bör vid alla dessa punkter borttagas och förfalla, såsom skadlig att bibehålla eller ej.
IOI voteringen bör få dictera contra-propos., men hvilken grundsats nu, du hans mening kommer att utgöra ja-propos., skulle lemna samma person rättighet att dictera både jaoch contra-propo<. — det stöter litet på despotism; roen sådant är ej förenligt med Hr Cederschjölds karakter, ty han är en frihetens man, och kan således ej yrka despotismens grundsatser, utan måste vara conseqvent. Men för att icke complicera saken, vill jag, ehuru jag önskade återremiss, afstå från mitt yrkande derpå, för att vi må kunna slippa att votera om contra-proposition. Hr Cederschjöld: För att, enl. den siste värde ta larens uppmaning, ådagalägga min conseqvens, vill jag här anmäla min protest emot hvarje propos. till afslag på ett betänk., som för första gången från Utsk. inkommit, emedan jag anser sådant vara stridande emot meuingen af 56 §:n Reg.-F:n. Hr Ribbing, Bengt: En fråga af den vigt som den na, tycker jag man icke bör undandraga dess fullständiga behandling. Jag har visserligen varit en af dem, som önskat att betänk, måtte afslås; men då så många begärt ålerreroiss, föreslår jag att de, som hafva talat lika med mig i ämnet, måtte afstå från sin begäran om votering och låta återremissen gå sin vanliga gång. Hr von Hartmansdorff: En af mina motståndare har velat finna manöver i önskningarna om afslag. Jag borde kanske hysa en sådan misstanke i följd deraf, att man nu önskar uppskof med saken. Kanske afbidar man alt få höra, huru de 3 öfriga Stånden gjort, under förhoppning att deras beslut skall föranleda R. o. Ad. att låta sin mening falla och gå in på Utsk:s betänk.
Ständer redan vid förra Riksdagen beviljat, det den Behagligtids iförlänings» Spanmnål som indrages, skall användas till förbättring i Skol33;Lärarnes vilkor samt uppfostrings-Committéen jemväl föreslagit att medel Stats-Utskottets Betunkandert. 1343 till Skolehus-Byggnader böra vid regleringen af Läroverken afsättas och bestäs. Vid besvarandet af denne remiss får StatsUtskottet åberopa dess afgifne Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition samt Uppfostrings-Cornmitéens förslag, angåeende Läroverkens förbättring, hvarutaf inhämtas , huru otillräcklig tillgång för detta ändamåls befordran, den dertill anordnade Behagligtids FörläningsSpannmålen lemnat samt att ytterligare anslag af Statens medel fordrats, men hvilket måst inskränkas till de angelägnaste behofven och ej medgifvit den föreslagne Fonden för Gymnasii och Skolehus-Byggnader. Och då dessutom ifrågavarande Elementar-Sköla är en enskild stiftning, grundad på de bidrag som dertill varit att påräkna, kan Stats-Utskottet följaktligen icke gifva anledning dertill, att någre Statens medel till detta Läroverks underhållande anslås: hvilket dock Vördsamligen hemställes till Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande, hvarvid en Ledamots serskildte tanka bifogas genom Utdrag af Protocollet. Stockholm den i? Maj 1813- Utdrag af Protocollet, hållit hos Riket? Höglofl. Ständers Stats-Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den iz Maji 1818. S» D. Då Stats-Utskottet biföll det författade Utlåtandet öfver Herr Borgmästaren Norströms Motion, om förbättrade Löner för Lärarne vid den i Askersunds Stad inrättade Skola, samt 1344 Stals-tJtsÅotteis ÉetiinÅändetii om anslag af Allmänna medel till. inköp af litti för denna Inrättning, anförde Herr Borgmästa-3 ren Norström sk r i Itel i gen : ”Jag anser för tillfället särdeles lyekeligt, att nyligen angående Publiqve Läroverken flere Herrar
Att meningen dermed aldrig varit att ålägga socknemän årliga reparationer, eller afhjelpande af sådana mindre brister, som uppkomma på tak, inredning, rappning eller beklädnad, fenster, dörrar m. m., som städse beror af tillfälliga anledningar, hvilka i mer eller mindre mon hafva gemenskap med ”vanrykt”, dit obestridligen äfven måste räknas, om Presten icke sjelf i tid låtit mindre reparationer verkställas på sin egen kostnad, vore så tydligt, att det icke utan ensidighet kunde annorlunda förklaras, och Lagstiftaren skulle eljest halva på helt annat sätt uttryckt sig samt i bestämdare ordalag ålagt församlingen alt ”bättra” husen vid hvarje styrkt bristfällighet. Det häremot stridande sätt, hvarpå ifrågavarande lagrum emedlertid af en del Syne-Rätter förstås och tillämpas, visade tillräckligen be - 4 Lagsamt Allm. Bes v.- och Ekon.-Utsk. Betänkandej N:o 33. hofvet af mera tyd liga och bestämda stadganden i detta fall, hvadan Johannes Christophersson yrkat utfärdandet af den förklaring öfver 26 Gap. 2 §. Byggninga-Balken: Att Pastor, sedan han af församlingen emottagit de så kallade församlingens hus, antingen nybyggda eller för öfrigt i laga stånd, skall vara skyldig att utan församlingens biträde och pä egen bekostnad dem underhålla, samt till sin efterträdare, man ifrån man, i fullgodt stånd aflemna, allt intilldess busen visas vara af ålder och bruk, men ej af Pastors vanvårdnad, så förfallne, att de genom re paration, hvilken alltid skall åligga Pastor, och hvarmed församlingen under ingen förevändning bör kunna betungas, icke vidare kunna göras brukbara, vid hvilket inträffade förhållande det åter skall vara församlingens skyldighet att husen å nyo nybygga; hvaremot Sven Heurlin föreslagit, att Rikets Ständer måtte för deras del besluta och bos Kongl. Majrt i underdånighet anmäla följande bestämdare redaction af ifrågavarande lagrum: Prestegård å landet skola alla, som i Socknen bo, bygga efter gårdatal; men Sätesoch Ladugårdar, så ock afhyste Rå- och Rörs-hemman vare derifrån fria.
Maj må vara å vederbörlig ort redoviste och i Ränteriet nedsatte. § 136. Sjömanshusens föreståndare åligger alt för det vid Sjömanshuset skattskrifne eller i deras rullor intagne sjöfolk debitera och uppbära bela Be villningen efter denna Stadga, äfvensom öfrige personella Krono-utskylder, till följd hvaraf de, både vid sjömäns utmönstring skola sådane algifter dem för löpande året påföra och affordra samt vid afmönstringcn för de förllulne åren af förtjenta hyror innehålla den så beskaffade Bevillning, jemte öfrige personella utskylder, desse personer under deras frånvaro erlägga bordt, så vida ej genom vederbörlig^ qvittencer styrkes, att utskylderne å annor ort inom Riket guldne blifvit, antingen af sjöfolket sjelfve eller deras redare; och skola Sjömanshusens föreståndare, i likhet med andra uppbördsman, inom den 1 Maj och den 31 Augusti hvarje år, genom stadens Magistrat de uppburna medlen bos Konungens Befallningshafvande i Länet redovisa och leverera samt debiteringen verificera med bifogade specifike sjömansrullor, som upptaga, jemte sjömännens namn, deras hemvist och redare, och lill sjömännens inoch utmönstring bestyr - Bil. lill Bcv.-Utskottets Betänkande, N:o 11. kas, af hvilka milor bestyrkte utdrag för hvarje Län, hvartill sjömännen höra, redogörelsen jemväl åtfölja, att ingå till Konungens Befallningshafvande, som samma utdrag, jemte underrättelse derom, att medlen blifvit behörigen redoviste, derefter med första tillsänder vederbörande öfrige Konungens Befallningshafvande; kommande Sjömanshusens föreståndare att för deras sålunda fullgjorda redovisning erhålla samina förmoner, sorn blifvit andre debilerings-män förunnade och af dem åtnjutas.