Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gerieral-krigs-kömmissariatet blifvit till Kongl. Krigs-kollegium öfverlemnade, att — 64 — till bestridande af åtskilliga utgifter för landtförsvaret användas; utgörande beloppet af sålunda genom Kollegium redovisade medel för Artilleri-afdelningen 95,591 R:dr 10 sk. 7 rst. och för Intendents-afdelningen 50,000 R:dr. § 4. Det öfver kruträkningarne upprättade sammandrag utvisar, att behållningen af krut i Kronans förråder utgjorde vid 1856 års slut: Centner. IL Godt handgevärsoch styckekrut - 37,028. 64. „ bergkrut 4,920. 50. Störtadt eller reparabelt krut 468. 28. Yid jemförelse emellan de uti sednaste revisions-berättelse anförda och nu meddelade uppgifter angående behållningen af godt handgevärsoch stycke-krut, synes, att den vid 1855 års slut befintliga brist uti de ständiga upplagen af sådant krut under år 1856 minskats med 2,046 centner 62 «, så att densamma vid sistnämnde års slut utgjorde 3,971 centner 36 tE. § 5. Enligt ofvan meddelade tabellariska uppgifter, angående stats-anslagen å 4:de liufvudtiteln, hafva, i likhet med hvad under föregående år egt rum, förslags-anslagen under revisions-året befunnits i allmänhet otillräckliga. Bristerna utgjorde sålunda till exempel å anslaget för fourageringen af artilleriets och värfvade kavalleriets hästar 147,910 R:dr 28 sk. 4 rst.; å anslaget till beväringsmanskapets vapenöfningar 50,170 R:dr 7 sk. 11 rst. och å anslaget för reseoch traktaments-kostnader nära fyradubbla anslags-summan eller 27,967 R:dr 36 sk., hvilket Revisorerne ansett sig böra omförmäla, med erinran derjemte, att under sednaste riksmöte betydliga förhöjningar uti förstnämnde 2:ne anslag blifvit af Rikets Ständer beviljade. 8 9.
När man läser ConstitutionsUtskottetö yttrande, att Ståndet, innan dess protest afgafs, redan i viss motto, medelst remissen af Konungens Skrifvelse, icke till RiddarhusUtskottets Utlåtande, godkänt uteslutandet af åtskilliga §§. mot bibehållande af de äldre, så känner man ett obeskriflig! obehag, att behöfva inlåta sig i tal öfver en så beskaffad advocatur, till hvars motande, med lika vapen, man inom detta Stånd ej billigtvis kan fordra förmågan, annorlunda, än som en möjlig sällsamhet, hvadan jag också känner mig mera stolt, än förödmjukad, att härutinnan icke kunna följa, eller behörigen möta ConstitutionsUtskottets bevisningssätt. Den 17 Julii e. m. in Märkvärdig skall äfven alltid blifva, den slutsats, hvarifrån KonstitutionsUtskottet gillar Konungens Rådgifvares tillstyrkan, att icke upphäfva ett fattadt beslut, som Ridderskapet och Adeln anhöll måtte blifva ändradt. Det skall i alla tider blifva anmärkningsvärd t, huru ett Rikets Ständers Konstitutionsutskott funnit Rådgifvare handla rätt, då de afstyrkt nådigt afseende å ett Stånds underdåniga begäran i en oskyldig sak; i ett mål, der Ridderskapets och Adelns vana vid ett närmare samband med sjelfva Konungamagten, utan föreseende af några följder, sjelfmant understält Konungens sanction, som det förutan aldrig kunnat komma uti fråga.
Då Kollegium, oaktadt dessa öfverarbeten utan föregången anmälan hos Kollegium blifvit verkställda, ansett med Eders Kongl. Maj:ts och Kronans höga värdighet oförenligt att förvägra entreprenören ersättning för hvad han sålunda, af omtanka för byggnadens bestånd och nytta, på eget äfventyr åtgjort, har Kollegium för samma arbeten meddelat entreprenören ersättning med sammanlagdt 385 J :dr; och som, efter underdånig anmälan härom, i sammanhang med öfrige för ridhusets uppförande erforderliga kostnader, hvilka, efter afdrag af försäljningsvärdet å de för den nya byggnaden obrukbara materialier efter gamla ridhusbyggnaden, uppgått inalles till 43,587 R:dr 87 öre Runt, Eders Kongl. Maj:t, medelst nådigt bref den 3 December 1861, beviljat Kollegium ersättning för hvad af Kollegium i och för ifrågavarande byggnadsarbete förskjutits, utan ogillande af någon uti målet af Kollegium vidtagen åtgärd, vågar Kollegium förmoda, att Rikets Ständers Revisorers förevarande anmärkning icke må till afseende föranleda. Uti § 6 af revisionsberättelsen, rörande särskilda kassor och fonder, hafva Revisorerne, enär Förenade mötespassevolans-fondens behållning under året ökats från 12,830 R:dr 31 öre till 40,336 R:dr 80 öre och Trosspassevolans-fondens från 26,801 R:dr 12 öre till 60,934 R:dr 47 öre, samt dessa vid årets slut befintliga behållningar af Kevisorerne ansetts vara större än som, vid betraktande af förhållandet mellan inkomst och utgift, varit nödvändigt, ifrågaställt om icke för de sålunda ökade kapitalbeloppen kunnat beredas utlåning, hvarigenom fonderna kommit i åtnjutande af icke obetydliga inkomster.
”Aldrig kunna, aldrig vilja vi glömma den trohet och hängifvenhet för oss och vår ätt, som det ädla norska folket under alla tider och tillfällen gifvit så rörande bevis på. Så länge trohet bland folkslagen aktas som en dygd, skola norrmännen nämnas såsom de der stodo vid sidan af eller öfverträffade hvarje annat folk i denna dygds utöfvande. Vår uppriktiga önskan är att välgång och lycka må till senaste tid blifva det tappra och ädla norska folkets lott!” Hvilka stora, hvilka omätliga skakningar gingo ej nu genom Norges hjerta! Likväl slogo icke alla dess slag i en enda harmoni, ty detta bortbytande eller säljande af en hel nation, verkade i olika grader, i olika intressen, men verkade dock. Redan från årets början hade Kristian Fredrik, i allt hvad sig göra låtit, ställt Norge på krigsfot. Det var således synbart att han icke tänkte på lydnad för de befallningar, som konungen af Danmark, hade gifvit och hvilka särskilt tillkommit honom i egenskap af Norges ståthållare att rätta sig efter. De idéer, hvilka började gry i hans själ, att för Norge skapa en annan tillvaro, hade flera förtrogna, som eldade och underhöllo dem; och likväl har man påstått att vid just denna epok en stor del af landet betraktade sakerna så som om ingenting annat vore att göra än att skaffa de möjligaste, största och bästa förmåner vid den nya förändringen. Här hette det att Norge icke var ett land nog stort att uppsätta en krigshär i stånd att mäta sig med de betydande egna skaror och hjelptrupper, som pretendenten hade att befalla öfver, och det minst nu, då alla kassor och magasiner voro tomma. Häremot ställdes dock af andra partier stora yttranden om det gamla Norges hjeltar, dess närvarande söners mannakraft och orubbliga jernvilja att emotstå allt, då ansträngningarne skulle göras för fosterlandets och egen frihet. Mindes man ingenting af norrmännens fordna bragder? Hade känslan för och värdigheten af det namn, som de burit, ingen genklang mer? Skulle fädrens anda icke resa sig och lefva i ättlingarne? Ännu var dock icke utgångsoch föreningspunkten för allt det både talade och outtalade funnen
Utsk:s beslut får jag vördsamt anmäla min reservation i det afseendet, att enl. min tanke ett af afdeln. föreslagit tillägg i fråga om Skollärare-seminarierne dervid bör göras”. Utsk. har således icke ansett detta tillägg böra göras. Utsk. har för R. St. framlagt sin åsigt i detta ämne och R. o. Ad. har godkänt Utsk:s framställning. Således kan enl. mitt omdöme 4:de punkten i Utsk:s förslag icke vidare komma under diskussion och följaktligen deri icke heller göras något tillägg, och jag anser Hr Frih. o. Landtm, följaktligen förhindrad, att framställa den af Hr Hjärne begärda propos., serdeles som R. o. Ad:s i ämnet fattade beslut icke lärer kunna uprifvas. Frih. Palmstjerna: För ordningens skull anhåller jag få er - Den 21 Juli. 547 inra, att öfverlägningen öfver det ämne, som Hr Frih. o. Landtm, föredragit är redan för längesedan afslutad, oell att Hr Hjärne för sent framställt sitt förslag. R. o. Ad. har dessutom, såsom Gr. Gyldenstolpe anmärkt, fattat beslut i det ämne, Hr Hjärne ånyo framdragit nemi. om möjligheten att erhålla någon likformighet i betygen. Utsk:s hela betänk, är af R. o. Ad. genomgånget, dervid R. o. Ad. bifallit 4:de punkten, hvilken Prosten Wallins reservation afser. Jag anser således Hr Frih. o. Landtm, förhindrad att framställa den propos., Hr Hjärne begärt. Hr Hjärne: Jag ber att få erinra Gr. Gyldenstolpe, att Prosten Wallins förslag står helt och hållet utom Utsk:s förslag eller Skolstadgan. Ilan har till den icke framställt något tillägg. Han har icke nämnt någon §, hvartill hans förslag skulle höra. Man kan icke säga, att den föreslagna skrifvelsen afser den eller den §:n ty man skulle då behöfva upräkna 5 eller 6 §§. Prosten Wallin har, såsom Gr.
Tverlom vore jag nöjd, ifall R. o. Ad. genom sitt beslut eller StatsUtsk. genom sitt svar pä återremiss, om sådan beslutes, icke ville inlägga något bestämmande deraf; och jag kan icke tillstyrka R. o. Ad. att bifalla dessa 90,000 r:dr, eller SlatsUlsk:s Den 0 Maj e. m. 425 förslag i denna punkt., med andra vilkor, än alt sältet för rcaluu dervisningens utvidgande förblifver obestämdt. Hr Ribbing: Jag tror mig ingalunda hafva förbisett hvad 6:te punkten innehåller. Der står: ”Sådan fullständigare undervisning i de till allmän medborgerlig bildning hörande ämnen (meddelas), som för delta slags läroverk afses i det förslag till skolordning, hvilket finnes statsråds-prot. öfver ecclesiastik-ärenden hifogadl”. Det är således den skolordning, som åberopas, som har afseende pä en sådan fullständigare undervisning och således icke på metoden. Jag förnyar min begäran om bifall till denna punkt. Frih. Cederström: Jag finner nogsamt min skyldighet, alt hålla mig till den under öfverläggning varande punkten; hvarvid jag likväl ej kan underlåta att bemärka en svårighet, som derutinnan uppslår; ty då nemi. här yrkas, det man bör, hållande sig ensamt vid densamma, bevilja hela det deri förordade anslaget, men derjemte, på sätt Hr von Hartmansdorff antydt, i tanken förbehålla sig all delvis afstå användningssättet vid den förestående pröfningen af de i påföljande afd. innefattade åtskilliga vilkor, med hvilka han, så mycket det på förhand synts kunna göras, förklarat sig missbelåten, nemi. hvad vissa bland dem beträffar; så frågar jag om icke det låter tänka sig, att R. o. Ad., efter att hafva antagit den nu ventilerade punkten, möjligen funne, punkt för punkt, vilkoren otjenliga och afsloge dem allesammans. Jag hemställer då hvad utseende saken skulle få.
I Lappmarken nes den storsta bland nämde lägenheter, utgörande ungefärligen femtu*\e t.Unn. ar*f’ och en an.nan oni *>5oo tunnland. I Lycksele Lappmarks WmC C1™ l E%rtSynt raU1St 7,000 tumdand tjenlig mark att valtus. Det SimålL l blrUk lg.3 .sattet uppdämma vattnet bar jemväl vunnit en anén Är TldTg .J, befordrande af gräsväxt. Betesmarkerna äro på Wddakt f Stgli?a/ tillräckliga, på andra åter inskränkta och mindre ftal,g°dTgCar hä;nntllls lcke hrukatsKreaturen äro af medelia*?, g4d iet-T 7*11 forbattrande af Häst-racen, underhålles här på Statens kostnad en ifrån Strömsholms Stuteri genom Stuteri-Öfver-Styrelsens för ocb8 liai!tSetfd .la"dtbeskaJlar®» hvilken varit begagnad till sto-betäckning, di„- p f ut-min?re, a"tal ko1 efter densamma erhållits. På Kongl. Maj:ts Nå$£1 allUlng blt.fordes lfrän Jemtland år i825 örn hösten 5o st. får, af af ^^-xr00^ 1 ®kt; lddl ankom 28 st. af samma slag till anläggande OrCai^ a^lier,l \Vllk3 får-kreatur trifvas väl och synas passande för hvaraf Df !°nn?an bad® Hushalls-Sällskapet uppköpt ett parti Isländska får, Cf V6Jn.efler ha°d tbUfvit, krin8sP,idd Länet. En del af invånarne ar TvTcd "T lär-s,aSet’ »grande en blandning dae}iy k och Sve»sk ^ce.
Cj a> ■ O CD 0 a 3 0 Spar rar af furu eller gran, kanthuggne på fyra-sidor, längre eller kortare ifrån 5 till 8 turn tvärt& öfver sidan 10 6 — Sparrar, Ribbor alla slag af mindre tjocklek än 5 tum 5 5o _ Spiror, alla slag, ej under 5 tums diameter 10 5 — Runda träd af mindre tjocklek ; 5 5o — Spittholtz af furu 10 5 Staf och Klapperholtz 10 5 . Stolträds-ämnen 10 5 — Sågblockar af alla slag och Bjelkar under j 1 tums fyrkant och 11 alnars längd . 5 O O Cl Takrännor 5 20 — Timmer af furu eller gran, som icke kan anses för bjelkar, sparrar, spiror ejler sågblockar 5 10 Trädskor 10 5 Trädskedar 10 1 — Tunnbottnar och Tunnstäfrar, huggne eller klufne, af ek eller bok r-' 5 5o Deli 5g Augusti /. m. St — Tunnbottnar af furu och gran sågade af ek af bob . — af furu och gran i Årträn eller ämnen till åror Hvarjemte Ridderskapet och Adeln, i afseende på tullen å Trädvaror, fann för godt i allmänhet stadga: 1) Att den å ofvannämnde trädvaror bestämde tull icke borde tillämpas å de trädvaror, hvilka från Norrige hit till Riket inkomma. 2) Att i nya Tulltaxan dimensionerne å Bjelkar, med undantag af dem, som under sågblockar blifvit uppförde, borde på enahanda sätt specificeras, sorn i gamla utgående Tulltaxan, samt Tullprocenten derefter sedermera rättas. 3) Att till Kongl. Majit skulle i underdånighet öfverlemnas, att, efter förekommande omständigheter, vidtaga de anstalter och förändringar i nya Tulltaxan, hvilka af särskilta orters skilj - E-gF.d § ►-» p “Ö CfCr k-J WO § i O t® 0 a 0 c.
mänadsuppl _ » Barngarderoben » Fredagen den 28 augusti 1896. Byrå • Klara södra kyrkog. 16, 1 tr. A l l m. telef. Redaktör och utgifVare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Prenumeration sker å a l l a postanstalter i riket. Redaktionssekr. : J. helgfri Tryckeri Aktiebolag. Utgifningstid: hvarje Tdnns fredag. Lösnummerpris 15 öre Nordling. (lösn:r endast för kompletteringar.) Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. F ö r » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Vår tids sociala o c h sedliga hvarandra. Under tiden ha hennes barn vuxit upp och k o m m i t ut i lifvet. År 1887 bildades i Göteborg Kvinnornas nykterhetsförening. Ju mer ' för sanning blicken klarna hinner, I oändligheten hvarje gräns försvinner, F a s t, i oändliga grader, man n a l k a s Sanningen blott med förintelsens k v a l. A inanda Leffler. * I publicitetens tjänst. traktater. lifvet. n å g o t festligt lag. Aue. J " klädpenning / rågan ". I anseende till min ringa person har jag i det längsta dröjt m e d att yttra mina åsikter i ämnet, o c h dessutom har jag varit nog inbilsk tycka mig vara ett exemplar i att försaka, spara och vara beräknande, när det gällt mina kläder, men när jag nu läser alla meddelanden i Idun angående klädpenningfrågan, känner jag mig på det högsta missnöjd m e d mig själf. Den som fyller en så ringa plats i samhället s o m den, hvilken k o m m e r en arbetarhustru till del, kunde väl vara nöjd m e d hälften eller tredjedelen till kläder i jämförelse m e d dem, som tillhöra de högre samhällslagren. Och nu får jag till min förskräckelse se, att för mig åtgår i det närmaste lika mycket, och ändå felar det m y c k e t i min garderob.
Stockholm den 24 Juli 1863. Herr Henschen och Herr Carlén hafva begärt få antecknadt det de ej i detta ärende deltagit. Nto 45 Ank. till Eip.-Utsk. den SS Juli 1863, kl. 8 e. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion om rättighet för prestvigd person att annan till prest embetet inviga. Uti en inom Hedervärda Bonde-Slåndet väckt och till Lag-Utskottets behandling öfverlemnad motion (N:o 452) har Riksdagsfullmägtigen Josef Oscar Almqvist från Norrbottens län föreslagit, att person, som vore prestvigd, mätte hafva rättighet och skyldighet att, på anmodan, till prest-embetet inviga den, som visade sig hafva aflagt prof. som för samma embetes utöfvande erfordrades. Kyrkolagens stadgande derom, att ingen må träda till Prediko-embetet, som icke är af sin Biskop vigd, saknar ingalunda, såsom motionären synes föreställa sig, så allt samband med öfriga i afseende å prests antagande meddelade föreskrifter, att icke de, genom bifall (ill motionärens förslag, skulle i väsendtlig mån rubbas. Granskar man dessa föreskrifter, sådana de förekomma dels i Kyrkolagen, dels ock i särskilda författningar, hufvudsakligen Kongl. Brefven den 19 December 1748 och Lag-Utskottets Utlåtande JM 46. S den 21 Augusti 1786, så finnes det, alt, innan prestvigning får ske, den person, som dertill är i fråga, skall hafva undergått ett allvarligt förhör af Biskopen och Konsistorium i vissa uppgifna ämnen och dervid blifvit godkänd, samt att icke någon må prestvigas eller undergå nyssberörda, såsom förberedelse dertill stadgade prof, för hvilken icke tillfälle finnes att genast inträda i presterlig tjenstgöring. Ett noggrannt fullgörande af hvad sålunda åligger Biskopen och Konsistorium att iakttaga kan svårligen ega rum, om det af motionären föreslagna stadgande skulle antagas; och då nu icke tillika är fråga om förändring af detta åliggande, anser Utskottet nyssnämnda omständighet innefatta ett bestämdt hinder för bifall till motionen.
Hos Vällofl. Borgare-Ståndet, har Hörr Fristedt föreslagit, att den lindring i bevillningen, som Rikets Ständer vid sista Riksdag beviljade Wenersborgs stads invånare, i anseende till den dem öfvergångna eldsvådan, måtte, såsom af behofvet än vidare påkallad, få intill nästa Lagtima Riksdag fortfara; hvaröfver Herr JFedberg sig yttrat. Då Utskottet härvid inhemtat, att Wenersborgs stad, som, utom allmänna låneunderstöd, efter eldsvådan erhållit betydliga enskilda bidrag, numera kan anses hafva återvunnit den förkofran, att någon fortfarande beBih, till R, St, PrQt, 1840, 5 Sami, 1 Afd, 6 Haft, 4 26 Bevillnings-Utskottets Betänkande, IV;o 12. frielse från eller lindring uti bevillningen icke skäligen bör ega rum, har Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka bifall lill Herr Fristedts motion, utan hemställer vördsamt, att den Wenersborgs invånare, uti 168 § 2 momentet af Bevillnings-Sladgan, förunnade befrielse och lindring måtte upphöra. Uti en till Vallöf!. Borgare-Ståndet ingifven motion, har Herr P. O. Norin anhållit, att Umeå stad måtte för sin donerade jord från utskylder blifva befriad. Enär berörde framställning finnes vara stridande mot föreskriften i 18 § af nu gällande Bevillnings-Stadga, i afseende på bevillning af slädernes jord, hvilken föreskrift Utskottet, uti sitt förslag, 17 §, bibehållit oförändrad, anser Utskottet sig å Herr Norins motion icke kunna fästa afseende. Åtskillige Ledamöters reservationer bifogas. Stockholm den 30 April 1840. Reservationer:
^^-/k//g/rete?r att /o> ,-e/?r »5/ag6 en /ägga Lentt/zrMg,- 6//ne/r Äoe/e/m/m^ Äo// e/e/r 2^ ,§^o. Hos Kongl. I)ä bs<le 1823 oell r83o sren8 Levillning^-l^oroi 6n!ngsr, lili» meck elen nu gsllsnöe, innebälls, stt bevillning bör sk Kmbet8- oeb ^jen8temsn erIsggs8, 8ä vsl 5 ele löner, bvilbs sk elern innebskvss, 80m sk exlrs inbom8ter, viel bvilbs8 us)p> sbngncls remi88lsg6 skven omnsmne8, lise Kongl. lVlsj:t knnnit nägot sk8eenele iebe bunns emot eletls bestsmels 8tsclgsnele ks«ts8 ä ele i omkörmslöe mätto snkör6ebe8vsr; men körbällsnclen bskvs eme6- lertiel lrsrviel 8ig ^si^st, ^s gruml bvsrsk Kongl. l>lsz:t sn8ett 8ig körsnläten ntt sk Kibet8 8tsncler 8Öbs en nsimsre körblsring eller jembning sk berörcls 8tsilgsmle. Iläntebiimmä, en oell andiä publib» Vei k. Denna »k' Longi. kläj:t gillade bei äbning8gi»nd lön D3ndt-L3ntm38t3nne8 nemi88l3ge ban 8edenmei3 lön! kai ände ijeilat till eskeil3ttel8e, voll bevillning
Committerade pröfva och bestämma storleken af den Lån-Summa, en hvar Lånsökande må tilldelas samt beloppet, som, i afräkning derå, hvarje gång får lyftas. På Committerades reqvisitioner eller Fullmagter, hvilka alltid måste vara underskrifne af minst Sju ibland dem, utlemnas penningarne från Riksgälds-Contoiret; Och, i följd hvaraf Committerade komma att för alla sålunda lyftade Summor ansvara samt redovisa, i den ordning närmare finnes stadgadt och föreskrifvet. 58 StatsUtskottets Betänkandetu 4 Morn. Da. någon anmäler sig till erhållande af Lån, bör vid ansökningen fogas ritning och kostnads-förslag till den byggnad, som skall uppföras; och innan något får lyftas i afräkning å ett beviljadt Lån, skall till Committerade aflemnas Låntagarens till Riksgälds-Conloiret stälde förbindelse å hela Lån-Summan med löpande 3 proCents årlig ränta , försedd med första Inteckningen uti den afbrända Tomten och den Byggnad, som derå kommer att uppföras. y Mom. Enär intecknade förbindelser blifvit till Committerade aflemnade från Lånsökande, hvilkas af Committerade pröfvade och godkände Reqvisitioner uppgå till mindst Två Tusende Riksdaler och jemna ioo Riksdaler tal, skola Committerade ega, att de erforderliga penningarne från Riksgälds-Contoiret utbekomma. Å hvarje af Committerade lyftad Summa beräknas och påföres Committerade 3 proCent ränta ifrån den dag, under h vilken penningarne från RiksgäldsContoiret utassigneras; och komma Låntagares förbindelser att förblifva under Committerades vård och redovisning, intill dess ett beviljadt Lån till fulla beloppet Stats-Utskottets Betänkandetu 59 är utgifvet, men i den mån detta eger rum och Byggnaden blifvit brandförsäkrad, inskickas förbindelserne till Riksgälds-Contoiret, uti hvars Räkenskaper hvarje Låntagare då får sitt särskildta Conto. 7 Mom.
I sådant ändamål begärde Utskottet underrättelse: l:o) “om och i hvad mån de å den norra eller den s. k. Nilsbylinien förekommande, något ofördelaktigare lutningsoch krökningsförhållanden kunna komma att medföra någon afsevärd större kostnad för trafiken och underhållet, jemförd med samma kostnad å den södra eller Oarlstadslinien"; 2;o) “om det kan antagas, att trafikinkomsterna å Nilsbylinien skola så mycket öfverstiga inkomsterna å Oarlstadslinien, att den förra liniens dyrare anläggningskostnad kan dermed anses blifva Staten ersatt"; och 3:o) “om trafik taxorna, sådana de nu äro eller med den deri föreslagna nedsättning, kunna medgifva att provinsen Wermlands produkter af jern och trä skola till större qvantiteter söka Christiania såsom exportort, om Nilsbylinien kommer till stånd, än om den öfver Carlstad varder anlagd." För att utreda den första af dessa frågor hade Styrelsen vid sitt utlåtande fogat en tabellarisk jemförelse mellan de upprättade profilerno, utvisande de stigningar, horisontalplaner och lutningar, som å båda linierna förekomma, äfvensom ett sammandrag af de olika lutningsförhållandenas sammanlagda längd, angifven såväl i mil och fot som i procent af hvardera liniens hela längd. Ur denna jemförelse framgick det resultat att, då kostnaden för den drifkraft, som skall öfvervinna motståndet, i medeltal för hvarje tågmil kan antagas utgöra 3 R:dr 63 öre och alltså för hvarje tåg å Oarlstadslinien om 6,69 mil 24 R:dr 28 öre, skulle tillökningen för Nilsbylinien, antagen till 15 procent, blifva 3 R:dr 64 öre, genom hvilken skilnad, med beräkning att 2 tåg dagligen i hvardera rigtningen passera banan, en ökad årlig trafikkostnad af omkring 5,000 R:dr skulle drabba Nilsbylinien, eller i allmänhet 2,500 R:dr för hvarje tåg, som dagligen året om fram och åter passerade banan.
56 § innefattar de i detta reglementes 55 och 95 §§ med hvarandra lika lydande stadganden, angående återbetalningen af lånen för jernvägs-anläggningarne mellan Christinehamn och Sjöändan samt Nora och Ervalla. 57 och 58 §§, angående lånen för brobyggnader öfver Svartån, å lands vägen emellan Linköping och Berg, samt öfver Dal-elfven, i närheten af Gustafs kyrka, innehålla de vid sednaste riksdag, enligt nuvarande reglementes 96 och 97 §§, för dessa lån stadgade återbetalningsvilkor. 59 §, angående lånet för landshöfdinge-ackordernas inlösande, motsvarar 56 § i ofvannämnde reglemente, dervid tillagts den, genom bifallandet af Kongl. Maj:ts derom gjorda framställning samt StatsUtskottets Utlåtande N:o 23, vid denna riksdag medgifna nedsättning i ackords-amorterings-afdraget å landshöfdinge-lönen i Kalmar län; hvaremot sista punkten af den hittills gällande reglements-§:n blifvit utesluten, emedan den deruti omförmälda återstod af ifrågavarande lån, under tiden sedan sisla riksdag, utgått af de å lånet upplupna räntor.