Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
SlrafF-Balken bestämda dag-: tal, kroppsstraffet, i förhållande till målsegandens eftergift, förminskas, samt, i händelse det derefter icke skulle uppgå till jemnt antal af dagar, beräknas efter den grund, som 5 Cap. 1 <jj. Straff-Balken, i afseende på förvandlingen af spö- och ris-straff, gifver vid handen. 6:0 December 1820; Bref till Svea och Götha Idof-Ratter; hvarigenom, uppå Ju~ stitiae-Canzlers-Embetets hemställan, är vordet erinradt, att som, utom vid de händelser, då a Lag och Författningar särskildta Stadganden äro meddeldte, Lagen i öfrigt icke medgifver något annat tvångs-medel för gäldenär, hvilken saknar tillgång att sin skuld betala, än bysättning, vederbörande alltså borde iakttaga, att arbete 93 icke varder denne gäldenär ådömdt, i annat fall, än då sådant, enligt 16 Cap. Handels-Balken , eger rum; samt 7:0 Den 5 December 18215 Kungörelse angående hvad, genom Convention emellan Kgl. Maj:t, samt Flans Maj:t Kejsaren af Ryssland, den 17 Januarii samma år, blifvit öfverenskommet om brottmålens behandling, å ömse sidor om Riksgränsen. §. 28. I den ordning, Regerings-Fortnen foreskrifver, håfve Yi, dels på grund af Kongl. Muj:ts Nådiga Propositioner, och dels med Kongl. Maj-.ts på Riks-Salen aflemnade Nådiga samtycke till de af Oss i underdånighet ingifne Förslag, beslutit följande förändringar, tillägg eller förklaringar af Allmänna Lagens Stadganden: Jorda-Balken. 4 Mom. innehållande den föreskrift, att Fastebref ej må utgifvas i Staden förr, än Säljaren sjelf, eller genom Fullmägtig, inför Rätten, handsträckning gjort och tillstått köpeskillingen betald vara, kommer att upphäfvas. Byggningci-B cilken. Vid 25 Cap. 1 §. tillägges: ”Samma
Ehuru annu en helt ung telning i foreningsvasendets vidstriickta syslronring, dB Svensh kvinnornns nationalforbund f orst med hr 3 8 9 6 som ett organiseradt sallskap inskrifvits i dew led. omfattar det redan nara ett tiotal af ssilllsgap, hvilka tillsammantagna bora utgora en god exponent af arten och betydelsen, af det svenska kvinnoarbetet. De flesta af dessa sLllsknp lcomma att ph ' konferensen genom nigon af sine styrelsemedlemmar lamna en framstillning af sin verksamhet, och ehuru hufvudparten af de shlunda representerade institutionerna genom ett mhngirigt vasignelserikt arbete gjort sig af den svenska allmanheten tillrackligt lciinda, tro vi likval, att dH vi t i vhr sida Ofven vilja meddela nigra uppgifter ofver hvar siirskildt af Nationalforbundets foreningar, detta ej skall anses som ett ofverflodigt upprepande af a l l t e r viil lr2inda fakta utan som en viilkommen pimianelse om hvad genom dem vunnits och utrattats. * * Dagny har som belrant vid flere tillfallen delgifvit sina h a r e uppgifter rorande det internationella Bvinnoforbund, som, bildadt vid kvinnokongressen i Wachington 1 8 8 8, under namn af; n the International Council of Women D konstituerade sir; vid varldsutstlillningen i Chicago 1893. Att Ear narmare ingk pk en redogorelse for forbundets syfte och iindamiil torde darfor vara ofverflodigt. Det Lr associationsid611 och solidaritetsklnslan i bokstaflig mening tagen i dess v; d; rldsomf attande utstriickning, hvarifriin stif tarna af detta jatteforbund utghtt, och ehuru initiativet dartill tagits i Amerika, ingir shval i organisationskomit6n som i centralstyrelsen kvinnor af skildn nationaliteter.
Domstolens flesta ledamöter den slutsats lätteligen kunna dragas, att vexelgifvare eller öfverlåtare ej hade dylik rätt i afseende på sådana vexlar, som omtalas i 13 §. Denna tydning bör likväl destoheldre förekommas, som äfven i afseende på vexelaffärer rättsregeln, att förord bryter lag, eger full tillämpning, hvilket ock synes hafva varit förslagets mening. o O Serskildt förekommer anmärkningsvärd!, att då stadgandet i 14 § endast har afseende på vexlar, som inomlands utställas, saknas all bestämmelse, rörande uppvisningslid för vexlar, som äro dragna utrikes. Väl kan det sägas, att i detta hän - Kongl Maj'.Is Nåd. Proposition, N:o 69. 43 seende länder till efterrättelse lagen i det land, der vexeln utfärdas; men då öfverlåtelser kunna här i landet tecknas å sådana vexlar, bör ej den svenska vexellagen låta på den utländska lagen bero, huruvida en inhemsk öfverlåtare skall om följderna af sin ingångna förbindelse hållas i ovisshet oskäligt lång, måhända obegränsad tid. Tvärtom synes öfverlåtarens anspråk på betryggande i detta fall vara af alldeles enahanda beskaffenhet, som då vexeln är dragen från ort i Sverige på annan ort i eller utom riket.
Han plpekade afven oegentligheten daraf, att db dessa telegafister, som pH landet erhllla fri bostad och vedbrand, forflyttas som bitraden till 2: dm klasseus stationer i stad, dar de gii miste om dessa formher, deras stiiUning i s j m a verket ej forbiittras utan forsamrss. SA,soni af v&amp;ra bBda riksdagsredogi) l-elser synes, has af k e t s motioner endast ett forsvinnande fAtal berort kvinnan och hennes arbetsfalt, och af dessa har ingen enda varit af nAgon genolngripan.de betydelse. Med skid kan darfor siigas, att IS97 Brs riksdag i detta afseende ej fbretett n Agon nppmuntrande anblick for de m Anga kvinnor, i hvi1ke.s elconomislza och sociala forhBllanden framstdlandet och losningen af en he1 del vilrtiga samhallsoch 1agfrAgor pi. ett sA vasentligt sgtt ingripn. A. S.. - Svenska sjuksktSterskornas allmanna pensionsforening. samrnantriidcle den 9 siat1idn.e jnni. till sitt forsta h-smote under dr Warfvinges ordforandeskap, sedan det stipulerade villlzoret for inotets hWande, cleliigareantalets uppgBende till ininst 25, pB ett tillfredastiillande siitt uppfyllts, i det att de i pensionskassan inskrifna for n$rvarsnde utgora 50. Sedan interimsstyrelsen upplosts och erhUlit decharge for sin forvaltiltning foretogs nytt val och utslgos till medlemmar i den nya styrelsen: sjukslroterskan froken E. v. Bnumgarten, dr J. E. Bergwall, froken B !. Leijonhufvud, bankdirektor G. Lettstrom, revisionsrekreterare H. Rohtlieb, professor P: G. Roskn, sjukskoterskan frolien H. Snndstrom, dr F. W. Warfvinge samt professor P. J. Wising.
Inom ifrågavarande tjenstegrad äro i afseende på göromålens mängd lika trägna och mångå af dem vida besvärligare, än i allmänhet motsvarande tjenster inom statens verk, vid hvilka lönen är bestämd till 800 r:dr, oberäknadt densamma åtföljande spanmålstillökriing och sportler till icke obetydliga belopp, så har Utskottet, med fästadt afseende jemväl derå, att, såsom motionären anfört, utsigterne till befordran för denna klass af Bankens tjenstemän blifvit, till följd af nu mera gällande befordringsgrunder, i väsendtlig mån förminskade, ansett sig böra hos Rikets Ständer vördsamt tillstyrka, alt lönen för Bankens tjenstemän inom 3:dje eller så kallade bokhållare-tjenstegraden måtte förhöjas från 700 till 800 r:dr banko årligen, att utgå från och med innevarande års början; utan inskränkning i antalet af de på indragningsoch supplemenlar-staterne till nämnde tjenstegrad anvisade arfvoden i och för trägnare göromål. Banho-UlsRotte.ts Utlåtande, N:o 17. 7 Hvaremot Utskottet, soro funnit sig icke ega skäl att biträda motionärens förslag, att lönen för de 2:ne äldste tjenstemännen inom ofvannämnde grad måtte bestämmas till i,000 r:dr, afstyrker bifall till detta förslag. Slockholm den 27 Januari 1848. Reservationer: Af TIerr Mannerskantz, C: ”Emot Utskottets ofvan framställda för slag måste jag anmäla min reservation. Enligt min åsigt hade
Är det blott stil i ert rum, så kan det finnas så många stilar som hälst. Ett par exempel på brott emot denna regel skola göra min mening tydligare. Carl J o h a n s tid lika oförenliga med våra vanor och behof. Vi kunna ej afstå från våra fotogenlampor för att läsa våra tidningar vid vaxljusens matta sken, från våra pianinon för att spela Mascagni på spinett eller clavecin; från några af dessa tusen uppfinningar för lifvets trefnad och bekvämlighet, som gjorts sedan våra förfäders dagar. Därför blir också det stilenligaste rum likaså olikt ett gemak från gamla tider som en » riddardräkt » från ett kostym-magasin är olik en klädbonad från kung Göstas dagar. Jag såg en gång vid ett besök hos vänner på landet, där frun i huset var skicklig » konstväfverska », några eleganta gustavianska taburetter öfverklädda med en i kraftiga färger hållen » opphämta väf ». Här hade tvenne hvar för sig vackra saker sammanställts på ett sätt, som gjort det hela oskönt och otillfredsställande. I ett annat hem, har jag låtit mig berättas, har smaken för hvita möbler gått därhän, att man låtit hvitmåla sina gamla vackra mahognystolar för att få Fig. 15. Soffa frän Carl J o h a n s tid (empire). » Stilenlighet » har visserligen också fått en friare tolkning, nämligen så, att ett rum från en viss tid j u kan innehålla möbler från en föregående, ehuru ej från en efterföljande tid: att sålunda till exempel i en inredning, som till hela sin karaktär är Gustaviansk, kunna finnas rococo, och barockmöbler, medan empireföremål böra vara uteslutna därifrån. Den yttersta konsekvensen häraf skulle naturligtvis vara att ett modernt rum kan innehålla möbler från alla föregående Gustaviansk. många af oss äro de minnen från det gamla hemmet. Måhända kunna vi häri finna en orsak till empirens nuvarande modernitet; stilen synes för öfrigt med sina tunga och stela former, sin tämligen ledsamma ornarnentik knappast vara den rätta exponenten af modern smak och moderna behof. Att möblera ett rum » stilenligt », hvilket i våra dagar utgjort en stolthet och ära för så många som » satt b o », skulle väl strängt Fig. 18.
Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Diskussionen är visserligen slut, men jag får blott tillkännagifva att jag fattade Hr Sandströmers framställning så, som hade det varit bifall till Frih. von Krsemers förslag, medan diskussionen var öppen. Min öfvertygelse är att afsigten med det nu gjorda förslaget måtte vara att låta den gamla mannen dö bort och K. M. emedlertid vid hvarje riksdag förnya sin propos. af eftergift. Hr Sandströmer: Mitt första tillstyrkande var verkligen sådant, jag nyss hade äran uppgifva, och motivet var det som jag Den 25 Juli. 207 då jemväl nämnde; men då Frih. Tersmeden önskar bifall till hvad Frih. von Kraemer föreslagit, så vill jag afstå ifrån hvad jag först yrkat och instämmer deruti. Hr Printzensköld: Afven jag fattade Hr Sandströmers yttrande på det sätt, som Frih. Tersmeden tillkännagifvit, och då Hr Sandströmer nu medgifvit att proposm får sålunda framställas, så har jag ingenting vidare att anföra. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han, sedan nu Hr Sandströmer medgifvit den tolkning af Hr Sandströmers förslag, som af Hr Landtm, blifvit framställd, finge ånyo hemställa om R. o. Ad. behagade i afseende på StatsUtsk:s förevar, utlåt, fatta det nyss upplästa beslutet, som innefattades i Frih. von Krsemers reservation. Ropades ja. Föredrogs StatsUtsk:s d. 22 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 264, ang:de uppförande å Upsala läns landsstat af anslag till löner för 2:ne slottsknektar. Sedan härvid Hr Gr. o. Landtm, afträdt samt Hr Ulfsparre, Georg, hvilken såsom fullmäktig för Grefliga ätten Creutz N:o 68. var den främste bland R. o. Ad:s närvar, ledamöter, emottagit klubban, anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Det var när under Riksdagen 1854 en ledamot, hvars namn jag undviker att nu nämna, emedan han återtog sin förhastade begäran, yrkade votering i afs:de å husets åtskiljande, på Landtrms derom gjorda hemställan, N. b. icke midt under behandling af något redan börjadt ärende, utan just såsom nu, efter afslutande af föredragne mål, men med åtskilliga vidlyftigare ärender qvarstående på listan, den tiden af dygnet ej syntes lämplig att då genast företaga. Hr von Hartmansdorff förklarade dervid att något sådant aldrig händt samt upmanade den voteringslystne ladamoten att derifrån afstå, hvartill han äfven samtyckte. Måtte den i afton framställda begäran vid närmare besinnande på lika sätt återtagas! Den värde ledamoten gör sig sjelf och St:t dermed den största tjensten Någon skada kan i alla fall deraf aldrig upstå; ty R. o. Ad:s tanke i ett så vigtigt ämne, som det hvilket intager närmaste platsen å föredrngnings-listan, lärer säkerligen icke bero på ögonblicket, dagen och stunden, då det afgöres: — jag förenar mig således i den af Gr. Sparre gjorda hemställan. Sed och stund, hofsamhet och inbördes villfarighet synas mig i lika mån stödja denna önskan. Frih. Paykull, Joli. Gust.: Enl. min upfattning har St:ts mening varit, att betänk, skulle i afton förekomma. Hr Cederschiöld: En talare har upfattat Gr. Björnstjer nas framställning, såsom innefattade den en opposition emot Hr Gr. o. Landtm., så har jag icke betraktat den, och derföre har jag ock instämt med honom.
Hr Adelborg har nämnt, att derest ett bifall till motionen gifves, torde deraf blifva en följd, att från olika delar af landet ansökningar skola inkomma om inlösen för Kronans räkning af skogsmark, hvilket uppenbarligen måste leda till utgifter för det allmänna, som i längden kunna befaras blifva alltför stora och betungande. Härvid ber jag att få anmärka, att it. St:r äga ju att pröfva hvarje fråga för sig; men att det förslag, som nu är framställdt, ingalunda kan medföra någon stor kostnad, visar sig tydligen i summans ringa belopp. Skulle derföre dylika förslag i framtiden inkomma, hvilka vore lika väl grundade som det ifrågav:de och ieke heller dyrare, tror jag för min del, att det torde vara skäl att bifalla dem. Men detta blifver i alla händelser en cura posterior; och finner man att det skulle blifva alltför dyrt, kan man slanna på den vägen, när man vill. Det af Ofverjägaren inom länet afgifna yttrande innehåller dessutom så behjertansvärda sanningar, att motionären jemväl derutinnan synes hafva godt städ för största delen af hvad han anfört. Då vidare i betraktande tages, att med det goda skick, hvaruti skogsplanterings-kassan f. n. sig befinner, det icke förefinnes någon anledn. till den förmodan, att Staten kommer att belastas med någon kostnad, än mindre någon särdeles betydlig sådan, får jag på alla dessa förenade skäl, frångående mitt förut framställda yrkande ang:de återremiss, förena mig med de ledamöter, som anhållit om afslag å Betänk:t och bifall till Frih. Alströmers reservation. Hr Lilljehöök: Det torde förlåtas mig att jag ånyo för några ögonblick begärt ordet. Hr Adelborg har anfört, att den som förstört skogen bör utan ersättning återlemna den, eller också plikta för hvad han gjort. Denna sats skulle jag gerna vilja gilla, men jag ber att få uplysa, att det icke alltid är innehafvarne till skogen, som förstöra den, utan detta beror merändels på helt andra förhållanden, t. ex. att de bo långt ifrån skogen, som göra det omöjligt för desse innehafvare att vårda dem. Hr Adelborg:
Hela befolkningen på landet utgör 88,223, samt befolkningen i Stockholm, Upsala, Sala, Sigtuna och Enköping 124,347, således inom hela bnnrayonen 212,570 personer, hvarifrån afgår 25 procent med 53,142. samt återstå 159,428 personer. Af denna befolkning 159,428 resa 97,211 årligen 3 gånger 3i mil eller 1,029,716 mil. och återstoden 62,217 en gång hvarje år 3^ mil eller 217,7 69 „ Tillsamman 1,238,476 mil. Antages vidare att af ofvannämnde 159,428 personer resa: 5 procent i första klassens vagnar 61,924 mil å 75 öre per mil 46,443 R:dr. 25 „ andra „ 309,619 „ 50 „ 154,809 „ 70 „ tredje „ 866,933 „ 25 „ 216,733 „ så erhålles för persontrafik en summa af 417,985 „ Afgår, för segelled, | med 139,328 „ Återstår 278,657 R-.dr. På Stockholm-Orsundsbro—Salamed Örsundsbro—Upsala-banan: Hela folkmängden utgör 87,702 + 12,811 Westerås 4,661. 18,549 Återstår 81,904 personer, utgörande befolkningen på landet. / 28 Divideras nu 81,904 med 12, så skulle inom ^ mil på ömse sidor om banan på landet bo 6,825 personer, och lägges härtill befolkningen i Stockholm 1 10,000, Upsala 8,795 och Sala 3,467, så blir antalet af personer som bo inom } mil på båda sidor om banan 129,087 personer, hvarifrån afdrages 25 procent med 32,272 „ samt återstå 96,815 personer.
Öfver det sålunda af AdvokatFiskalsEmbetet anställda åtal och efter derom emellan bemälde embete samt tillförordnade Domhafvanden föregången skriftvexling, hvarunder den sistnämnde erkänt sig hafva felaktigt förfarit derutinnan, att böterna för enkla stölden och hustjufnaden icke blifvit på en gång till kroppsstraff förvandlade, men under åberopande af ordalydelsen i 1737 års Kongl. Bref i öfrigt sökt försvara riktigheten af den vid hustjufnadsböternas förvandling följda, ofvananmärkta förvandlingsgrund, har Kongl. HofRätten, genom utslag den 6 April nästlidne år, sig yttrat och funnit IläradsRätten hafva vid förvandling af ifråga varande Jonas Eriksson ådomda böter, på sätt anmärkt blifvit, lagstridigt förfarit samt derföre dömt tillförordnade Domhafvanden att böta sexton R:dr 32 sk. banko och ålagt honom att godtgöra Kongl. Maj:t och Kronan en R:dr 10J rst., som åtgått till Jonas Erikssons underhåll i häktet åtta dagar utöfver hvad vederbort; hvarjemte Jonas Eriksson, hvilken icke kunnat anträffas och i målet höras, öppet lemnats, att emot tillförordnade Domhafvanden framdeles anmäla det ersättningspåstående, hvartill Jonas Eriksson kunde finna sig befogad. KämnersRätten i Götheborg hade, medelst utslag den 1 Juni 1838, under åberopande af 40 Kap. 3 § och 42 Kap. 1 § Missgerningsbalken, Kongl. Förordn. den 20 Januari 1779, Kongl. Brefvet den 20
Långe nog har man vid de olika tillfället! och ställen då mått, mål och vigt nyttjast, blifvit gäckad genom deras olikhet* dels på särskildta platser eller verk, dels för olika varor* så att den ene eller andre ofta icke vetat om honom skett rätt eller ej. Det är vål att ett sådant förlitande gifves medborgare emellan* att misstroende icke åger rum; men det år bättre att en sådan tydlighet gifVes, att alla begripa förhållandet och att ingen orätt kan ske. Nii år det annorlunda. Hvad kan ock vara orimligare^ ån att det finnes tvenne tal* sorn kallas '3000, eller att 1200 skall stundom kallas 1000; att 25 marker skola heta ett Lispund, då likväl detta aldrig består af mera ån 20 marker, och att Skeppundet på olika ställen och för olika Varor har olika innehåll? Så många skiljaktiga Vigter finnas nu, att den ytterst# redighet be - Den i Martii. höfves för att ej confunderas; och utan annan giltig orsak ån vanan, har nian bibehållit en an-^ nan vigt för Stapelstäderna, en annan för Uppgtåderne; äfvensom vid Järnbruken en olika vigt eller beräkning för Malm, Tackjern och Stånga jern, samt ännu en annan för Victualievaror? då likväl allt k»» och synes böra vågas efter enahanda grund, så att köpare och säljare lika begripa beräkningen. En Comiftée yar i mångå år förordnad att Utreda detta ämne, der likväl hela saken hjel^ pes genom en enda befallning, att icke annan vigt eller beråkningssått må på något ställe eller för någon vara nyttjas, än en och densamma, Huruvida måtten, målen och vigterne böra indelas i decimaler eiler förblifva sådane de nu af Allmänheten brukas, och hvad vigterne angår år genom den så kallade Betsmannen allmännast, understålles i ödmjukhet närmare pröfning.
— N;o 106. i anledning af väckta motioner om rättighet för Hernösands Stift att komma i åtnjutande af de 124 tunnor spanmål, som derifrån årligen utgå till Upsala Domkyrka. XIV. B. 283, 345. XVI. A. 4. r. XVIII. E. 7. — N:o 107. i anledning af anmärkningar vid Utskottets betänkande N:o 26, angående sk jutsningsanstalterna i Riket. XIV. B. 283, 345. XVI. A. 424. XIX. E. 217. A. 259. — N:o 108. om föreslagna åtgärder för att befordra skeppsfartens förkofran. XIV. B 283, 345. XVI. A. 45a. — N:o 109. angående stångjernsmidet och den gröfre jernförädlingen samt kolhandeln i Riket. XIV. B. 346. XVII. Å. ir. XXII. U. 548. XXIII. 187. XXIV. A. 3gi. XXV. U. 87. A. 144- E447- — N:o 1 10. i anledning af anmärkningar vid Betänkandet K:o 4i, angående föreslagna villkor och iakttagelser vid befordran till embeten och tjenster, bestämmelser om Embetsinäns rang, och upphörande af fullmakters meddelande å titlar utan motsvarande tjenstebefattning. XVI. B. 203. XVII. 77. XVIII. A. 9. XXV. U. 29. — JXo in. i anledning af anmärkningar vid Utskottets betänkande N:o 64, angående BergsCoIlegii upplösning och dess förändring till en BergsVettenskaps-Academi. XVI. B. 203. XVII. A. 77 XXIII. E. 402. — N:o 112. i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets utlåtande N:o 31, rörande tullen i Öresund. XVI.
Men hvad jag ovilkorligen fordrar, det är aktning äfven för deras öfvertygelse, hvilka, liksom jag, sakna högre politisk bildning. Jag vill utan allt trots, men al mitt hjertås innersta öfvertygelse förklara, att jag anser det K. förslaget bära inom sig frön till sådana vådor, att det vore oklokt att antaga detsamma. Man har sagt att det ej skulle innebära vådor, men man har ej gifvit skäl derför, och man har icke lemnat någon annan garanti, än förhoppningar, än illusioner; och jag frågar: får en statsman bygga på illusioner? Så länge man ej har annat än förhoppningar, om än aldrig så rosenröda, att åberopa, anser jag det vara föraktligt att, i förlitande på dessa, frångå sin öfvertygelse. Jag medger, att man ikläder sig stort ansvar genom att förkasta förslaget, men icke mindre genom att antaga det, och det står dessutom icke i hvarken den ena eller den andra åsigtens anhängares förmåga att med säkerhet förutsäga eller bestämma följderna af det beslut, som kommer att tagas; att bestämma följderna tillhör Gud, hvilken jag hoppas hädanefter som hittills skall styra vårt älskade fäderneslands öden till det bästa. Jag yrkar afslag å nu förevarande Konst.-Utsk:ts Mern. Frih. Bildt, Didrik Gillis: På sätt (lera föregående ta lare yttrat, har i denna vigtiga fråga så mycket blifvit anfördt för och mot, att näppeligen här vid detta tillfälle något nytt kan yttras, som närmare belyser frågan. Jag vill derföre icke missbruka den yttranderätt jag har, och här i något längre föredrag upptaga eder dyrbara tid, Mina Hrr! men jag har trott mig, utan att gå grannlagenheten för nära, böra i några ord uttrycka de motiver, som bestämma min röst i denna nationens och landets lifsfråga, och den ståndpunkt, från hvilken jag betraktar representationsfrågan.
Behållning af statsanslags-medlen Dito af Akademiens enskilda medel Uppbörd.: Statsanslag — Balans till år 1862: Skuld å statsanslags-medlen Kredit. Balans från år 1860: Skuld å statsanslags-medlen Utgifter: Af statsanslags-medlen: Af Akademiens enskilda medel Balans till år 1862: Denna räkenskap, sorn innefattar redovisning för det å riksstateus 7:de hufvudtitel anvisade anslag till underhåll af de i Kongl. Museum förvarade konstalster, har för revisionsåret undergått granskning i Kongl. Kaminar-rätten utan anmärkning. — 189 — Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Debet. Uppbörd: Kredit. Utgifter: Till inköp af taflor och diverse utgifter 1,799: 26. Balans till år 1862: Någon anmärkning emot denna räkenskap har hos Revisorerne icke förekommit. Kongl. Akademien för de fria konsterna. Denna räkenskap, som i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskad utan anmärkning och hos Revisorerne icke föranledt till någon erinran, redovisar inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1860: Uppbörd: Kredit. Utgifter: Aflöning och arfvoden 11,750 Stipendier 1,550 Transport: 13,300 — 190 — Transport: Belöningsmedaljer Balans till år 1862 : Kontant behållning 4,759: 34. Kongl. Musikaliska Akademien. Utaf det å riksstatens 8:de hufvudtitel till Kongl. Musikaliska Akademien anvisade anslag, 18,000 R:dr, redovisas aflöningsanslaget, 15,750 R:dr, uti Kongl. Räntekammarens hufvudbok. För återstående 2,250 R:dr redogör denna räkenskap, som i rätten blifvit granskad utan anmärkning, på följande sätt: Kongl. KammarDebet. Uppbörd: Statsanslag Af Akademiens enskilda fond tillskjutne 2,250: — 2,058: — 4,308: — Kredit. Summa 4,308: — Balans från år 1860: Utgifter: