Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län föruntaade rättighet till Gård. farihandel; så skulle ett totalt förbud deraf ej allenast kunna qväfva den nyttiga och beröm samt uppmuntran värda näringsflit, som i detina landsort råder; utan äfven möjligen föranleda till ortens och dess invånares undergång; emedan jordmonen uti dessa Sju Härader, hvilka innehålla omkrig 125 Uandt-Socknar och äga nära 50,000 Inbyggare, är så mager och ofruktbar, att åkerbruket ensamt icke kan förslå till inbyggarnes bergning, mindre förskaffa dern medel till.titskyldernes afbördande, om dem fråntoges rättigheten att, under den årstid, då Åkerbruket lemnar någon ledighet, utsända vissa pålitliga personer till försäljning af deras slöjde - till verkningar, skulle följden blifva, att densamma endast kunde afsätta? - Den 8 •Tuni! fas uti närmaste städer till sådana laga priser, sora' de Handlande derstädes funne lämpligt att, med afseende å säljarens förlägenhet och behof af penningar, samt egen handelsvinst, bjuda. Något härtill ledande steg kan icke, uti Utskottets öfvertygelse, innefatta oeconomisk nvtta, hvarken för ifiket i allmänhet eller den ifrågavarande landsorten särskildt, och i följd deraf anser Utskottet endast så stor inskränkning uti WestgöthaA1 i mogens Gårdfariiiandels-rätt böra komma ifra-: ga, som är nödvändig att motverka och, om möjligt är, utrota alla deraf nu inträffade och öfverklagade missbruk och skadliga följder. Efter noggrannt skärskådande af Kongl. Commerce-Collegii den 8 Mars, på Kongl. Majus Nådiga Befallning,' rörande Gårdfarihandeln, utfärdade Kungörelse, har Utskottet trott sig finna, det åtskilliga ändringar och tillägg deruti skola vara af mycken nytta, till missbruks förekommande och handelns försättande uti dess rätta och lagliga skick, och Utskottet gör följalcteligen efterföljande vördsamma tillstyrkanden: 1:0
Vana vid och behof af verksamhet i detta ords såväl andliga som rent praktiska bemärkelse jemte en innerlig önskan att kunna välja en försörjningsulväg, som genom att vara gagnande för andra kunde medföra någon tillfredsställelse för mig sjelf, är väl jemte några naturliga anlag hufvudorsaker till mitt omfattande af den nutidens » brännande fråga », som innefattas i orden handslöjd för qvinnor. Men en annan driffjeder har ock gjort sitt till för att möjliggöra öfvervinnandet af de mötande svårigheterna. Denna driffjeder är kärlek till de unga. Kärlek och medkänsla för dem, som ännu hafva så mången pröfningens stig otrampad, på hvilken jag så gerna skulle vilja vara med o m att här ljus, och man skall snart ha glädjen, om valet skett med urskiljning, se sin lilla täppa öfversållad med sippor, gullvifvor och liljekonvaljer. Så snart en sort blommat ut, ersattes den med en annan. Bunken omgifves med en krans af mossa eller dylikt, som döljer den. Ett sådant litet blomsterbord är bra mycket trefligare att ha, än afplockade blommor, som vissna efter ett par dagar. Lilly. Fönster och spegelglas rengöras lättast med en hellinnetrasa, doppad i ättika. Lalage. Möbler, på hvilka polituren börjat anfrätas, få utseende af nya genom att gnidas med ylle, doppadt i fotogen. Lalage. Klädedräg-ten. Förvaring af pelsverk. Ett särdeles enkelt men icke desto mindre säkert sätt att förvara pelsverk mot mal är att bestryka linnelappar med fotogen och lägga dessa mellan det hopvikna pelsverket, hvilket sedan omslutes af ett kläde, som äfvenledes fuktas med fotogen. Sedan nedlägges det i en kista. Vid upptagandet vädras pelsverket och piskas, hvarvid oljelukten alldeles försvinner. Lalage. Handarbeten. Att märka näsdukar m. m. Man stickar namnet med grof hvit tråd, att det ser ut som maskinsöm. Sedan liksom kastar man med rödt från höger till venster, träder nålen genom hvarje stygn. Färdigt ser det ut som en röd och en hvit snodd. Frida N.
Jag är så förtjust i riktiga EK. ANN' SOPHIE. EK (hostar). nyheter. Hvad vill då »riktiga» nyheter säga? Jo, det ska' vara något som tilldrar sig ute EK. ANN' SOPHIE. i verlden och inte bara här. de »riktiga». Här ska' Då fruktar jag att min nyhet inte hör till ANN' SOPHIE. EK (fattar Ann' Sophies hand). Tyst! Någon kommer! Mamsell Ann' Sophie, om ni visste ANN' SOPHIE. mamma! (Springer in till venster. Katrina ser en skymt af henne). _________ Släpp mig jag måste gå . Gud, det är Tredje scenen. EK. KATRINA. KATRINA (från höger, klädd i mörk drägt, mössa och nyckelknippa vid kar på en strumpa). förklädesbandet. SticHerrn här, ensam och sysslolös? Fåfäng gå, EK. lärer mycket ondt, brukade min salig mor säga. Jag har nyss haft en längre öfverläggning KATRINA. med herr borgmästarn. rostar det. Hur länge är det som herrn vistats här i huset? EK. KATRINA. EK (lifligt). Nyss är inte nu. Bäst låta hjulet gå, eljest Snart ett år. Ett tungt, långt år, inte så? Visst inte! Jag önskar att herrn så må anse både det, KATRINA. och de, som möjligen komma. Det solsken, som lyser här i huset, lyser inte för herrn. Hur mår herrns mor? EK. Bättre, Gud ske lof! Ni håller af er mor? KATRINA. EK. Ja, af innersta, tacksammaste hjerta. Hm, vek och svag då, kan jag tro. Hand EK. KATRINA. som agar, älskas inte. Jo, om den agar i kärlek. sett Ann' Sophie? Kan väl en mor aga i annat! Har herrn EK. KATRINA (halft för sig). Mamsell Ann' Sophie var nyss _________ Fjerde scenen. DE FÖRRA. ANN' SOPHIE. Pappa ber att herr Ek ska' vara god och
Då det icke synes vara meningen att krogar skola vara fria från bevilln., så hemställer jag huruvida det kan vara lämpligt, att de icke skulle vara uptagna i Bevilln:sFörordmn till den bevilln. de skola erlägga, till efterrättelse för Taxerings-komitéerne, huru de skola taxera dem, ty de behöfva icke känna någon annan än denna Bevilln:s-Förordn. Om de således skulle införas endast på ett ställe, så skulle det vara i Bevilln:s-Förordn:n, men jag hemställer om det icke vore lämpligt att, derför att afgift bör påföras dem efter olika grunder i och för bränvinsminutering, här utesluta dem och stadga, att Taxerings-komitéerne skola pålägga dem bevilln. efter en annan författning. Det anser jag mindre lämpligt och detta stadgande må blifva huru som helst, så böra väl dessa personer erlägga sin bevilln. till Staten efter den grund söm för alla är bestämd, d. v. s. efter beräkning af 5 proc., och i Bevilln:s-Förordn:n böra väl uptagas alla de personer, hvilka skola erlägga bevilln., om icke annat, åtminstone till ett rättesnöre för Taxerings-komitéerna som skola tillämpa Bevilln:s-Förordn:n. Frih. Raab: Jag ämnar icke tvista om krögare skola få sin bevilln. efter Bevilln:s-Utsk:s förslag, eller efter Serskildta Utsk:s förslag, det kan vara likgiltigt, men Mine Hrr! J lorden finna att det är lämpligt, att den bevilln. som skall dem åläggas, varder på ett ställe dem debiterad. Hvad beträffar taxeringsmännen, så är det gifvet att de mäste taga kännedom äfven om BränvinsFörordrnn, för att veta hvilken bränvinsminuterings-afgift de skola ålägga; men ännu engång! lämpligt är väl att de afgifter de skola erlägga till Staten för sin rörelse, sammanföras på ett ställe. Jag ber Frih. af Ugglas fästa upmärksamheten derpå, att ett är afgiften till Staten, ett annat afgiften till kommunen.
Sig föranlåten alt, för vidmaglhållande af Institutets ändamålsenliga verksamhet, af den å Tredje Hufvud-Titeln tili oförutsedda utgifter uppförda summa, i Nåder anvisa 687 R:dr 2/; sk., hvaraf till hvardera af de redan anställde Underlärarne 100 R:dr, till lön för en nj Underlärare 3oo R:dr, till uppeldande af Gjmnastiksalen 75 R:dr, till ljus och eldning i föreläsningsrummet 12 R:dr 24 sk. och lill underhall af materialier 100 12 Stats-Utskottets Utlåtandej N:o 62. R:dr, hvilka utgifter, såsom varande permanenle, Kongl. Maj:t föreslagit mätte å io:de Hufvud-Titeln varda uppförde, hvarjemte Kongl. Maj:t, uti Nådig Skrifvelse af den 1 sisth Februari, till Stats-Utskottet öfverlemna! en af Föreståndaren vid Institutet till Kongl. Maj:t ingifven underdånig ansökning, alt Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets Ständer göra Nådig Proposition om ett förhojdt anslag för Institutet af 4°7^ R;dr, eller tillsammans med de förut beviljade 2000 R:dr, 6oj5 R:dr, jemte 666 R:dr 3a sk., för en gång, till voltige-gårdens ut planering, och så väl dess som vollige-nntnégens förseende med trädbarrierer, äfvensom till fäktsalens iståndsältande. Enligt den af bemälde Föreståndare föreslagna Stat, skulle följande summor årligen erfordras, nemligen: Lön till Föreståndaren • 2,000: — „ „ öfverläraren . * 1,000: — , „ 3:ne Lärare, a 400 R-'dr 1,200: -— „ „ 4 Repelitörer eller Lärare-elever, å 200 R:dr 800: —. Uppeldning och lyshållning i lärosalarne 166: 3a. Omkostningar för de Anatomiska lectionerne 133: 16.
Oäkta barn, om arfsrätt för | 7 1 62 P. Pass, om upphörande af skyldighet för Svenske och Norske resande att vid resor inom Sverige vara försedde med 8 42 » om rätt för tjenstledig tjensteman att till utrikes ort erhålla 8 18 Pastor al-examen, om förändrade föreskrifter angående 7 2 32 Pastoralier, om tiden för beståndet af enskildt ingångna öfverenskommelser om utgörande af 8 — 31 Pastorat, angående sättet för tillsättande af sådana lediga, om hvilkas delning fråga väckts först efter förre innehafvarens afgång 8 — 41 » om förändrad klassificering af Rikets 7 2 27 I anledning af återremiss . 7 2 39 Pastorats Adjunkt, om tillsättande af, se Socken-Adjunkter. 1 Riks-Ståndens Beslut. | - Underdånig Skrifvelse. QP •JQ CO tö CD CO C Kidd. o. PresteBorgareBondeAdeln. Ståndet. | Ståndet. Ståndet. Ig Itiks-Ståndens Beslut. trs. ?r Ote » Ctt} 3. y 3^ co 2 5- ~ fä < E, co 5. M. ^ 2L 2 3 Ö Oj 2- P5o co s tö p. co “ “ o CO —. ftaq 5’ aq ’ Ote co co • cr? co Ridd. o. PresteBorgareBondeN:o N:o "sir Adeln. Ståndet. Ståndet. ståndet. N:o S Pauli, om pension åt dcttren ef_ ter aflidne General-löjtnanten W. M — 4 i 152 29 Se Nionde HufvudTiteln. Pedagogierna i Riket, uppgifter angående 61 1 4 i 123 123 87 Se Se Åttonde Åttonde HufvudTiteln. sr, om anslag till, m. m 4 i 80 HufvudTiteln. Pensionering af Arméen, angående 1 4 i 84 53 Se Fjerde HufvudTiteln.
Ridderstapck och Adeln har ju för detta öf« wcreuskommit, att i dag om Riksdags »Ordningen öf« werlägqas stulle, och att densamma e) in mssla skulle antagas, utan att granskningen skulle ske punctewls. Efter gamla stadgar gäller ju det för lag, hwarom al, la Ständ enhälligt brwerenskomma; och en annan cl» ler ny författning mäste icke i det i fräga warande wälet komma att äga rum. Bki'wa meningarna l tvitza ouncter skiljagtlge, sä mäste de samma, säsom an» märkningar, komma att häxskjntas till nästa Riksdag. Riksdags - Ordningen äger egenskap af en Grundlag, och wid fjclfwa Regerings,Formen kunna ju anmärkningar göras, men emedlertid gälla, till ordningens bi» behällande, be paragrapher wid hwilka särskilda an» märkningar till ytterligare granskning gjorde blifwit. Wi mäste dä i dag utan widare hinder snart kunna befordras till werksamhet. Herr Grefwen och Landk-Mar» skalken föreställde, att om denna framställning till be andre Ständer» skulle göras, kunde wi ju ingen ting företaga innan de stg derökwcr yttrat och fattak beslut. Han önskade derföre, att man mätte afstä ifrän votering, hwilken äfiven efter allt utseende skulle förloras. En dyrbar tid wore redan genom denna öf» werkäqqning borttagen» pä hwilken eljest flera hade kunnat akgöras, han säge för öfrigt intet hinder att, sedan Riksdags,Ordningen wore granstad, öfwer denna fräga dä fatta ett beslut.
sämre slag .. i oo R:dr v. i skålö, i skålp. 33 16 16 3 — }- ri it TÅGVIRKE: nytt sådant, hvarmed Svenska fartyg varit nödsakade, att, i stället för bevisligen förloradt, sig å utrikes ort förse, då samma Tågvirke vid hemkomsten finnes obmkadt t m i TU 3 24 1 I TÄLGSTEN, oarbetad eller arbetad , ULL, okamtnad eller kammad i oo R;dr v. i skålp. 33 16 2 — F F ri ri Tasch, se Färger. Tutanego, se Zink. Tutia, se Nicht. Tyll, Spets -, se Spelsar, Tyll, Bomulls-, se Väfnader af Bomull. Tågvirket af förolyckade främmande fartyg, se Inventarier. gammalt, sönderhugget, se Drefmat. 4o Bevillnings-Utskotlels Förslag till Tulltaxa. WiMHUimil mill I III.IHWWHPWWEHBB8PW—BMMBBBHBMM Tull värde. Qvantitet för T ullberäkn. Införsel-tull. Utforsel-tulll UR; 4° Fick-, med guldboete I st. 4 10 andra slag 1 st. 1 i F ri a Vaggoch Studsare-' too Rd;r v. 3o — J Anin. Är fodret af Bronz, Marmor, jeller annat serskildt i Taxan såsom arbetadt specificeradt ämne, tullbeliandlas detta efter dervid bestämde grunder. Delar af Ur, ej specificerade . 100 R:dr v. 10 1 c URBAND och URKEDJOR af sam\ F ri a mansatte, ej specificerade ämnen 100 R:dr v. 33 l6 — j 3o — VAN ILLE 1 skålp. 4 — 20 — VIOLROT 1 skålp. — 2 2 VISITKORT 1 skålp. — 32 — F ri a VITRIOL: • 10 — Blå eller Koppar 1 skålp. — 2 1 7 — Hvit eller Zink1 skålp.
Kommer han ej, tillfaller bottenfynd och gods, i öppen sjö anträffadt, den som bergat, men strandvrak tillfälle Kronan, efter afdrag af bergarelön och kostnader för dess bergning och vård. Kan hvad bergadt och angifvet är ej vårdas utan fara' för försämring, skall det vid offentligt utrop försäljas och de influtna medlen i länets ränteri nedsättas. öm Försäkring. Allmänna bestämmelser. § 186. Föremål för försäkring är hvarje interesse, som kan i penninger'uppskattas och är beroende deraf alt fartyg eller last icke förloras eller i värde förminskas till fö!jd( af de faror, som under sjöfart kunna uppkomma. Aftal, som innefattar egenskap af vad om sjöresas utgång, vare ogildt. 46 § 187. Isynnerhet kunna följande föremål försäkras: fartyg med allt dess tillbehör och utredning; frakt; gods och varor; bodraeripenningar jemte premien, haveribidrag, och för fartygs behof eller för haveri upplånta eller förskjutna medel; andra fordringar, hvilka efter lag eller till följd af särskildt aftal böra gäldas ur fartyg, frakt och gods; förmodad vinst å varor; provision å varor; den fara, försäkringsgifvaren åtagit sig (återförsäkring). Försäkring af ett bland dessa föremål inbegriper icke försäkring af ett annat. § 188. Försäkring må ej slutas: 1. af fartygs befälhafvare eller besättning å kaplake, hyra eller lön; men hafva de för egen räkning köpmannavaror ombord, må de dem försäkra; 2. å krigsfömödenheter och lifsmedel, tillhörande eller bestämda att föras till rikets förklarade fiende; 3. å föremål, som redan till sitt hela värde är förbodmadt; men uppgår bodmerilånet endast till en del af föremålets värde, må återstoden deraf försäkras. § 189. Försäkring kan tagas: för egen räkning; för annans räkning, och då med eller utan uppgift om den, för hvars räkning försäkringen slutes; samt utan tillkännagifvande, om försäkring tages för egen eller annans räkning (»för vederbörandes räkning» eller dylikt). § 190. Försäkring för annans räkning kan tagas med eller ulan uppdrag af den, för hvilken försäkringen slutes.
Hr Björnstjerna besinna det Hr Richert fyllt 70 år; det är således icke mycken anledn. att tro det han efter 3 års förlopp skall behöfva meranämnde pension, men äfven, förutsatt att han det gör, skulle man verkligen vilia på allvar humiliera en person af hans förtjent och tvinga honom att tigga sig tili en pension af R. St:r — samma RiksSt. sorn för några år sedan visade honom sitt högsta förtroende genom att välja honom till Justitieombudsman, ehuru han afsade sig detta förtroende? Notoriskt är att han från den andra statsmakten erhållit anbud om det högsta embete i Staten, men han afsade sig äfven detta. När nu dertill kommer att han är känd såsom utmärkt stilist och obestridligt är att hans lagförslag legat till grund för många lagar som sedan blifvit antagne och ännu flera som bordt blifva det, tror jag icke det vara R. o. Ad. värdigt att vilja förneka honom denna grad af aktning och tacksamhet som han så väl förtjenar. Jag yrkar således ännu en gång bifall till punkten. Hr Björnstjerna: Jag beklagar det jag så illa uttryckt mig att min framställning blifvit så oredig som den siste talaren upfattat den. Mitt yttrande åsyftade att i den händelse Hr Richert ansåg sig så illa lottad genom den honom åliggande nödvändigheten att använda en vikarie, eller ansåg sig till följd af sin framskridna ålder icke kunna vidare sköta sin tjenst, så hade han kunnat bereda sig en större pension om han hos K. M. tillkännagifvit detta förhållande, men jag åsyftade derföre icke att något sådant nu skulle ske. För öfrigt har jag icke alls upfattat denna sak såsom en annan talare, hvilken velat lägga Hr Richerls förtjenster på vågskål; jag har redan vid början af discussionen i detta ämne förklarat att jag erkänner hans förtjenster, men jag fattar saken från den sidan att det är oformligt göra ett sådant tillägg till en redan en gång af R. St:r beviljad ersättning eller gratifikation. Jag fortfar med milt yrkande. Sedan härefter
Majit ställd underdånig ansökning, hvari Direktören och Redogöraren vid straff-fängelset i Landskrona, Under-löjtnanten Carl Petter Westergren anhållit om afsked från nämnde direktörstjenst, jemte den pension, hvartill Eders Kongl. Majit kunde i nåder finna honom berättigad, har Fångvårds-styrelsen, uti en den 25 Oktober 1861 till Eders Kongl. Majit aflåten underdånig skrifvelse, hemställt, att, som, genom ett vid ansökningen fogadt läkarebetyg vitsordades, att Westergren vore besvärad af sjukdoms-åkommor, hvilka gjorde honom oduglig att med den så väl kroppssom själsansträngande befattningen såsom direktör vid det i Landskrona befintliga stora straff-fängelse fortfara, eller åtminstone skulle för Westergrens återstående lifstid ännu mera försämra hans redan försvagade helsa, samt, enär Westergren, som varit sedan den 1 November 1837 såsom föreståndare för omförmälda fängelse anställd, först under benämningen af vaktmästare, och sedermera från och med 1848 under benämningen af direktör, under sin tjugofyraåriga tjenstetid vid fångvården städse ådagalagt synnerligt nit, drift och ordentlighet, Westergren, hvilken då vid en ålder af närmare 60 år befunne sig i saknad af rätt till pension för ifrågavarande tjenstgöring, mätte af Eders Kongl. Majit, genom nådig Proposition till Rikets näst derefter sammanträdande Ständer, beredas rättighet att från och med månaden näst efter den, då han erhölle afsked från direktörsbefattningen, å allmänna Indragningsstaten uppbära årlig pension til! belopp af Ett Tusen Riksdaler Riksmynt, ungefärligen motsvarande hvad Westergren, som sedan den 1 April 1860 oafbrutet varit i åtnjutande af tjenstledighet, under tiden i aflöning af fångvårdsmedlen årligen uppburit. Sedan berörda underdåniga framställning afgafs, har Styrelsen, uti sitt den 15 April 1862 till Eders Kongl.
Innan jag öfvergår till de resultater, som af Tab 2 framställa sig, och hvarigenom större delen af de problemer, Utskottet uppställt, torde kunna lösas, får jag fästa uppmärksamhet på, att, hvad beträffar driftoch underhålls-kostnaderna, så bero dessa, utom af hvad i Tab. upptagits, af en mängd andra omständigheter, oberoende af trafiken, såsom slipers förruttnelse, m. m.; men då dessa poster, vid så stor trafik som beräknats, tillsammans ingå med en obetydlig procent samt, under enahanda omständigheter, mäste blifva i det närmaste lika, och det dessutom, såsom förut blifvit anmärkt, är nästan omöjligt att i en kalkyl fullkomligt exakt på R:drn på förhand uppgifva de blifvande utgifterna vid en jernväg, så torde ej specificerade utgiftsposter och den möjliga missproportionen i de upptagna, utan inverkan på resultatet i sin helhet, kunna inbegripas i den öfverflödigt stora summa 125,000 R:dr —• eller mer än hälften af alla utgifterna, —som antagits såsom oberoende af spårvidd och byggnadssätt i öfrigt. Att det begagnade kalkylations-sättet äfven temligen noga gifver resultater, öfverensstämmande med verkligheten, visar sig af den kolumn i Tab. M 2 (egentligen intagen för att kontrollera beräkningsgrundernas, i allmänhet, riktighet), som upptager utgifterna pr tågmil. Af denna synes att alla utgifter fördelade pr tåg-mil — eller för hvar mil, som ett tåg gått å banan under året — skulle för banan JVs 1 komma att uppgå till 19 R:dr 67 öre. Vid stambanorna uppgår samma post, om man tager medium af Södra och Vestra banorna, till omkring 20 R:dr; å Gefle—Dala och Köping—Hult jernvägarne till ungefär samma belopp.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-År enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen, i närvaro af Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den 9 November 1853. Närvarande: Hans Excellens Justitia Statsministern Herr Grefve Sparre. Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Chefen för Finans-departementet, Stats-Rådet Herr Friherre Palmstjerna anhöll i underdånighet att få underställa Kongl. Majrts Nådiga ompröfvande de delar af Stats-regleringen vid nu instundande riksdag, hvilka tillhöra nämnde departements' föredragning; hvarvid i första rummet förekom beräkningen af Statsverkets tillgångar för de behof, som vid ifrågavarande Statsreglering borde fyllas. 1 sådant afseende anmälde Herr Departements-Chefen i underdånighet, hurusom, uti den af Stats-kontoret under den 28 sistlidne Juli afgifna Berättelse om Stats-verkets förvaltning, tillstånd och behof, hvilken berättelse, i hvad densamma kunde röra beräknandet af anslagen å riks-statcns 2:dra, 3:dje, 4:de, 5:te, 6:te och 8:de Hufvud-titlar, blifvit vederbörande Chefer för de .Departementer, under hvilka dessa hufvudlitlar lyda, särskildt delgifven, Stats-verkets tillgångar voro, dels med ledning af räkenskaper och handlingar för åren 1847—1851, dels ock på grund af serskilda förhållanden, uppgifne på sätt, som följer: Bil. N:o 6 till Kongl. Maj:ts Prop. om Statsv. 1855 I Sami. 1 Afd. 1 Haft. 1 Kongl. May.ts Nåd. Prop. om Statsverket (853. StatsVerkets Ordinarie eller Ständiga Inkomster : l:o. Ordinarie
Att deri genom flera Memorial anmält-! förlägenhet i allmänna Rörelsen föranledt Riksens Ständer att genom ett Särskildt Utskott låta uppsöka orsaketna dertill och botemedlen deremot | Att, utom de orsaker, bidragande till allmänna förlägenheten, som härleda sig fräd Myntförhällandet och från ig 13 års missväxt* Riksens Ständer finna att deft fjgtning som Handeln, under Krigets flera skiften, erhållit5 yttrat ett menligt inflytande på dé inhemsk! Näringarne och på folkets lefnadssätt; Atts utan Kongl. Maj:ts särskilta Nådig! åtgärd, verknirigarne deraf ofelbart blifva lång-s Variga; och Att Riksens Ständer anhålla i Underdånigt het få underställa Kongl. Majas visa pröfning genom hvilka medel, i deras tanka, den inhemska Näringsfliten skulle kunna återiifvas och folket återföras till sin fordna tarflighet.- U£ Supra. S. D. Vid förnyad föredragning äf Riddarhus-Urskottets, sedan deri 22 och 2*7 Juli hvilande* Utlåtande i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande arn Stiftsärendernas förvaltning; blef det samma i öfrigt godkäridtj men den föreslagna lönförhöjninggfij Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo Riddarhus-Utskottets, den 27 Juli på bordet lagda Memorial, af den 24 i samma månad, rörande föreslagen lönförhöjning för Riddarhusets Embetsoch Tjenstmän; och stadnade Högloil.