Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Innan någon del af det för jernvägs-anläggningens fullbordande beviljade ytterligare låne-understöd får lyftas, bör det nya bolaget hafva behörigen styrkt sin i ofvanstående l:sta punkt föreskrifna egande-rätt till den redan anlagda delen af jernvägen m. m. samt, genom sin Direktion, hafva till Riksgälds-kontoret aflemnat eller der företett: a) för denna lånesumma, jemte derå upplöpande ränta, å bolagets vägnar, utfärdad skuldförbindelse, som af Fullmäktige i nyssnämnde verk godkännes och anlages; b) utaf bolaget, likaledes genom Direktionen, ingånget samt af Kongl. Maj:t i nåder antaget kontrakt om jernvägs-arbetets utförande och anskaffandet af all för jernvägens begag - Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 303. nande erforderlig materiel, inom den här ofvan i 3:dje punkten bestämda tidpunkt; c) af Kongl. Maj:t i nåder godkänd säkerhet för samma kontrakts fullgörande, eller för de lyftade lånemedlens återbäring, i händelse arbetet icke varder på stadgadt sätt eller inom föreskrifven tid utfördt; d) bevis, att aktie-teckningen, äfvensom den i 3:dje punkten stadgade deposition af deruti omför mälda handlingar, skett för ett belopp, som åtminstone motsvarar två tredjedelar af den föreskrifna tecknings-summan; e) vederbörligt intyg, att arbetet å jernvägen blifvit genom detta bolag fortsatt och fortgår; f) särskild, å bolagets vägnar äfven utfärdad samt af Fullmäktige godkänd och antagen, ny skuldförbindelse för det till samma jern vägs-anläggning utaf allmänna medel förut erhållna lån; samt g) af Fullmäktige likaledes godkänd borgen för de å detta lån föreskrifna ränteoch kapital-inbetalningars behöriga fullgörande under en tid af Tio år efter det jernvägen blifvit fullbordad; h) förbindelse, innefattande bolagets åtagande att, under all framtid och utan något ytterligare bidrag af allmänna medel, vidmakthålla hela jernvägen, med allt hvad dertill hörer, i sådant skick, att den kan för allmänna trafiken begagnas.
S cp te ni lie if. ni - li)'! riksdagar, fastän de ordinarie inträffade hvart 3:djc år, Liefve Lika nödvändiga som nu. Förenande mig så ledi s inett de ledamöter, som önska, att Ståndet mätte antaga oell uttrycka, såsom dess samfälda tanka, riksdagarnas återkomst hvart 3:dje år, anhåller jag 0111 Hr Gr. o. Landtnäs propos. derpå. Frill. Cederström: Det är egentl. i anledning af Fr Ii Ehrenborghs yttrande, som jag hegart ordet. Ganska rikligt har llr Frih. yttrat, att det ar It. St., som kalla till lagtima riksdag och icke lill urtima riksdag; men i händelse den lagförändring kommer att antagas, som Utsk. föreslagit, nemi. att grundlagen skall bestämma, att R. St. sammankomma hvart femte år på den lörsta helgfria dagen af fjel. månad, då är det lagen och icke R. St., som sammankalla, och då är kallelsen i riksdagsbeslutet en oformlighet, ty hvad lagen bestämdt förklarar, må icke genom riksdagsbeslut ytterligare stadgas. Riksdagsbeslutet förutsätter nemi. clt beslut; men beslut får icke äga rum i ett ämne, som i lagen redan är bestämdt uttryckt. Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes inhemta R. o. Adis tanka, huruvida R. o. Ad. instämmer med mig deruti, att stadgandet om riksdagskallelses intagande uti riksdagsbeslutet bör utgå, i fåll det öfriga kommer att qvarstå. Det har blifvit yttradt såsom motiv för riksdagarnas inträffande livart 3:dje i st ii 1 let för livart 5:le år, att molionsraseriet derigenom skulle minskas och riksdagarnas längd derigenom förkortas. Vi äga nära oss minnet af den period, då R. St. sammankommo hvart 3:dje år, såsom 1812, i8i5 och 1818, af hvilka de tvenne sednare täflade med denna riksdag i motionernas antal.
I Utskottets Förslag, att leda alla Lånej - 38 Den 17 Martil, f. m. tillgångar från Provincerne till Hufvudstaden igenfinnes den Statshus; åilmngs lära, som alltför länge varit rådande, att göra Svenska Folket helt och hållit beroende 3I denna punct ; Hvolka följder äio ej att föiutse af ett sådant Riksens Ständérs b slut , hvarigenom innom några iå är flere millioner skulle från vissa Provinser, där de förut varit c rcu'ennde, 3 fl äg sras eller rättare sagdt alldeles försvinna? Ager icke Svenska Folket af Hufvudstadens läge en tillräcklig börda i de redan öfverdiifna Skatternes ditförande, utan att aila de penningetil!»' gångar, hvilka Näringarné påkalla för att uthärda en beskattning, som fått sin grund i ett ökadt, men ej minskadt RörelseC-pital, äfven skola dit ölvcrflyttas? Skola alla Fmanciclia och Oeconomiska törhållanden i Sverige bestämmas af Stockholms interesse och den lilla Cirkel, hvars Radie endast utsträckes to a 12 mil från denna punct, så hopas öfver den öfriga dejen af Landet olyckor på olyckor, och den nya Dynastie, vid hvilken Svenska Folket fästar sin kärlek och sina för hoppningar, skulle sluteligen, genom våra felaktiga beslut, kunna komma att regera öfv r ett olyckligt Folk. Jag tror att Riksens Ständer böra noga beräkna sina beslut, så att ej deras ve'rkniugar undergräfva det stora föremål, hvarföre vi nit äro samlade, och på denna grund anhåller jag Om Åtcrremiss af Utskottets Betänkande. Herr Zelow, Christer, uppläste följande; Aldrig har någon Riksdagskallelse blif. Den 17 Martil, f. m, 39 yit med mera glädje emottagen än denna, ty alla gjorde sig det säkra och glada hopp, att den svåra och af allt mäst tryckande, nemligen Penninge-bristen , skulle åtminstone minskas. Men om Utskottens Förslag blifver antagit, så kotnmer den snarare att ansenligen ö' kas, derigenom att de så kallade 3 procents
Vid saliiinanträdets slut reste sig f örsainlingen och sjöng till Mrs Howe ' s ar&amp; den af lieiiiie diktade s h g e n » Republikens stridslij,li~ii ». Mötet dsliitades ined sfsjiiiigmdet af en psalin, Iivarp % en af de kviiiliga predikaiiterim läste v8lsigiielserr. c, Ce&amp; t Gohl. års riksdag. Att icke 1591 ars skulle blifva synnerligen friiktbringande fiir den del af lagstiftningen, soiii specielt rur h i n n a n, r a r icke svårt att förtitse. På da.gordningen stod en mängd s. l {. » stora » friigor rörande flere af nati ' onens lifsintressen, tullfrågan, den unionella frågan, frhgan om stadernas representa.tioiisi.att, om Bev~ringsöfniiigarues iitsträckiiing ocli den däriiied samniaiikopplade griindskatteafskrifningeii, politiska rösträttens iitsträckiiing * etc., och det är ~ a n l i g t, att dylika stora fragor s % helt och 1iPtllet absorbera folkre~resentanteïiies uppmärksamhet att andra amiien af inera enskild natur nndanskjiitas eller i största hast affardas. Särskildt var ' det föga hopp oin att något skidle göras för förbiittrandet af den gifta kvinnans rattsliga och elroiioiiiislta stiillning: Denna fråga befinner sig för niirvarande i det skede, att initiativet bör koinma från regeriiigeiis sida, men j~ist~itieiiiiiiisterportföljen innehafves fortfarande af en. af de varmaste anliiingarne ' till niniinens inålsmanskap öfver liiistiun och hennes latenta egalideriitt i den geniedsamriiit förmögeiilieten. Oaktadt dessa ' ocli andra för reforr~iarbetet inoiii kviiino1agstift.- iiingen ogynnsamiiia oinst&amp;ndiglieter, kali innn dock vid eii axplockning,
Städernes ordinarie båtsmanshåll har blifwit regleradt i öfReglering werensstämmelse med Rikets Ständers wid senaste Riksdag fattade beflut. Den länge öfwerklagade tunga de mindre städerne i Riket, jemförelsewis med de betydligare och större, i detta afseende hittills sätt widkännas, är sälunda pä ett för de förra tillfredsställande sätt jämkad, utan att de senare synas äga grundad anledning till klagan öfwer den tillökning i beswär, som för dem af denna reglering blifwit en följd. Med excra rotering af städernas privilegierade jord är i 6o onerna början gjord, enligt Kongl. Majus derom till wederbörande Dest Befallningshafwande lemnade föreffrifter. Rezlcmente Ett nytt Reglemente för Styrelsen och ekonomien wid Flottans sm AÄ! Stationer är af Kongl. Maju i Räder faststäldt. Ändamalet der^Fiöttair^ med har warit att med bibehållande af nödig contrvll och säkerhet förenkla förwaltningen, hwarigenom ock minffning i den derför anstälda tjenftemanna personal kunnat ästadkommas, och en nödig tillökning i aflöningen den bibehällna personalen beredas, utan Statswerkets be> rungande med annars nödiga nya utgifter. SatswE. Kongl. Majus Nådiga Proposition om Statswerkets tillstånd och behof, med dertill hörande bilagor och utredningar, lemnar en fullständig öswersigt om de förmänliga förhällanden, som äga rum i alla dest grenar. Oaktadt den förhöjning uri statsinkomsternas beräknade belopp, som wid sista Statsreglering antogs för sä wäl de ordinarie som extra ordinarie inkomsterna, hafwa under den förflutna tiden betydliga öfwerssott erhållits, härrörande hufwudsakligen af tullupbördens större och ärligen tillwäxande indrägtighet.
Det är Commissarierna i Riksg.Cont., som sagt, att räkningen är bestyrkt med behöriga verificationer; men StatsUtsk. har ej kunnat säga det. Jag upprepar ännu en gång, att dessa verificationer äro sådana, att StatsUtskrs ledamöter ej kunnat godkänna deni. Jag vill blott upplysa, att namnet på en person, som bestyrkt flera af verificationerna, är skrifvet med olika handstil. Jag hemställer dä, hvilka bland dessa underskrifter skola anses riktiga. Detta synes vara ett stort skäl mot räkningens godkännande till betalning; men det hufvudsakligaste hemtar jag från R. St:s vid förra riksdagen gifna föreskrift, att räkningen bör vara försedd med Laadtm:s påskrift. Gr. Cronhjelm: Det är icke ett af mig kändt förhållande, att en persons, förmodligen hofmästarens namnteckning i verificationerna visar olika bandstilar; men jag kan dock icke annat än vidhålla min mening, att man bör få veta, hvarföre betalningen afstyrkes; ty hvad den siste talaren såsom hufvudsaklig! skäl åberopat, nemi. att Landtm, icke påskrifvit räkningen, kan icke vara något lagligt skäl, helst Landtm., då entreprenören begärt påskriften, vägrat den, under förklarande, att han icke betviflar räkningens riktighet. Motionären har sedermera vändt sig till Riksg.- Cont., der Fullmägtige, oaktadt Commissarierna efter verkställd granskning ansett räkningen riktig, afslagit betalningen 5 H. & 33o Den a5 April. e. m. derföre, att Landtm» påskrift saknades, och slutligen har StatsUtsk. hållit sig till samma grund för sitt utlåtande. Jag vill blott, att motionären må få veta, hvar han skall få ut sina penningar; ty att han icke skall erhålla dem, sätter jag icke i fråga, och jag kan icke begripa, altman, då fråga är om en så lumpen summa, kan godkänna StatsUtsk:s beslut. För öfrigt har jag icke någon närmare kännedom om verificationernas beskaffenhet. Frih. Palmstjerna:' Just derföre, att jag har speciel kännedom om dessa verificationer, får jag tillstyrka bifall å betänk.
Så icke i nittonde seklet! Mången af oss har öfverlefvat två perioder, då ingalunda fråga var om sådana tillfälligheter, som jag nyss andragit, utan helt enkelt om att uplösa oss såsom politisk korporation och låta oss upgå i det demokratiska stora samhället, och förlora oss i allmänna val, eller under masken af allmänna val, hvilket kan vara detsamma. Då höjde äfven jag min stämma vid flere tillfällen för att försvara oss. och jag tror, att It. o. Adis motstånd både var rättmätigt och hedrade Ståndet. Anfallet var häftigt, var förberedt, i synnerhet af det demokratiska parti, som förmodligen hyser den öfvertygelse, att detta styrelsesätt är det för vårt land lyckligaste. Jag vill följa en värd talares exempel, att göra min politiska trosbekännelse, Jag tillhör icke det demokratiska partiet, utan det monarkiskt konstitutionella, eller, rättare sagdt, jag tillhör det parti, som framför allt hyllar Grundlagen, öfvertygad otti att vårt sjelfbestånd består uti att bibehålla våra fyra Stånd, så tungrodda de än äro, starka och beredda på de stormar, som varda kommande. De sist omnämnda anfallen mot vårt sjelfbestånd och vår existens, förbereddes af demagogien och demokratien; vi minnas alla de smädelser, som Ad. under dessa tider måste höra och läsa; men vi veta också att denna doktrin var, så att säga, i sin linda. Vi skola kunna upräkna de första stiftarne af denna demokratiska lära; de voro icke många; men jag frågar I?. o. Ad., hvem som i dag kan räkna antalet af denna läras apostlar? Tidningspressen, visserligen redigerad med mindre talang, men med lika djerfhet och oförsynthet, infiltererar den icke dagligen sina demagogiska läror i alla de samhällsklasser den kan komma åt? Jag fruktar icke att i denna del kunna vederläggas af någon, och om således mina ord innebära en sanning, hemställer jag, om icke dessa satser, eller detta system, som ingalunda har sitt ursprung i vårt laud, utan kommer långt ifrån och nu är utbredt öfver halfva Europa, om icke detta system skall blifva orsaken till öfvergångar, dem vi icke kunna motstå, så framt vi förbise de pligter vi hafva såsom representanter.
Uti till Rikets Ständer den 9 November sistl. år afla ten nådig proposition, har E. K. M., jemte tillkännagifvande,'att, enär nya varfvet vid Götheborg svårligen kunde emot en fiende försvaras, samt den der förlagda flotta icke allenast vore blottställd att af fienden instängas, utan ock vanligen om vintrarne en längre tid befunnes infrusen, E. K. M. i nåder pröfvat vestra sjöförsvaret böra förläggas till Marstrand, af sådan anledning föreslagit Rikets Ständer att medgifva, det Götheborgs stations af flottan etablissement finge försäljas, med undantag af dervarande fartygsskjul samt öfriga sådana byggnader, hvilka kunde till Marstrand förflyttas och ansåges behöfliga för det nya etablissementet derstädes, äfvensom att köpeskillingen för hvad som såldes eller, i fall försäljning ej kunde ske, hyressumman för hvad som borthyrdes eller utarrenderades, finge användas, dels för sistnämn - Expeditions-U Iskottets Förslag till und. Skrifvelse , IV; ö 6. 7 de etablissements ordnande, dels för flottans öfriga materiella behof; men då Rikets Ständer icke fått emottaga nödiga upplysningar, dels rörande beskaffenheten och omfattningen af det för flottan tillämnade nya etablissementet i Marstrand, samt beloppet af de kostnader, som för detsammas ändamålsonliga ordnande må anses erforderliga, dels i hvad mån tillgång för dessa kostnaders bestridande må kunna beredas genom den ifrågaställda försäljningen af flottans etablissement vid Götheborg, hafva Rikets Ständer, till följd af ärendets sålunda outredda skick, funnit sig förhindrade att nu ingå i hufvudsaklig pröfning deraf, och derföre icke kunnat till hvad i högstberörde nådiga proposition blifvit föreslaget för närvarande lemna bifall. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 26 Januari 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den g Fehr. 1848. Presle-Slåndet den g Borgare-Stån let den g Bonde-Slåndet den g — —.
Ankomne fartyg Afgångne fartyg Ankomne fartyg Afgångne fartyg föro förföro förföroförföroförpassade. passade. passade. passade. passade. passade. passade. passade. Bränvinsminutering och -utskänkning. Kameralförhålianden. som gårdfarihandlande och städernas krämare flitigt besökt marknaderna för afyttrande af sina varor; att bränvin och andra spritdrycker under år 1860 hållits till försäljning å lofgifne 7 minuteringsoch 18 utskänkningsställen i städerna samt 25 utskänkningsställen å landsbygden, äfvensom att de härför erlagde afgifter fördelats emellan Hushållnings-sällskapet och kommunerna samt skola blifvit använde för allmänna byggnader, fattigvård, folkskolor och andra nyttiga ändamål; varande afgifter af dylik beskaffenhet icke alleTab. Litt. d. nast för nyssberörda år utan ock för åren 1856—1859 upptagne å nedanstående tabell Litt. D. 5. Kameralförhållanden. Under den period, berättelsen omfattar, har inom länet hvarken något hemman blifvit från ödesmål upptaget eller genom ny skattläggning mantal åsatt, icke heller något krononybygge anlagdt. Af kronohemmanen, hvilka vid slutet af år 1855 utgjorde tillhopa 304^ mantal hafva till skatte försålts: år 1856 32 hemmansdelar, utgörande 7£ff mantal, » 1857 30 » » » 1858 10 » » » 1859 23 » » » 1860 31 » » 8M 2«4 33yflfl mantal, så att återstående kronohemmanen vid sistnämnde års utgång uppgingo till 27111115 mantal, deruti inberäknade 171 mantal kungsgårdar och 118^ mantal boställen, äfvensom de så kallade Halländske kyrkohemmanen, hvilka i jordeboken upptagne under titel »Krono» icke kunna till antalet uppgifvas, enär i afseende på de fleste det ännu är obestämdt, huruvida de tillhöra Kyrkan eller Kronan. Hemmansklyfning en har under senare åren, och isynnerhet efter det Kongl.
Vid förnyad föredragning af Ridd.Utskrs d. 8 dennes på bordet lagda memor., angrde väckt fråga om inrättandet af ett jordbruks-stipendium, blef samma memor. af R. o. Ad. bifallet. Föredrogos ånyo och lades till handlingarna SlatsUlsk:s d, 11 dennes e. m. på bordet lagda memorial: N:o 180. i anledp. af erhållen återremiss på SlatsUtsk:s utlåt, N:o 107; N;o 181. i anledn, of erhållen återremiss på StatsTJtskrs utlåt. N:o 110; N:o 182. i anledn. af erhållen återremiss å StatsUlsk:s utlåt. N:o 120; N:o i83. i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtsk:s Utlåt. Då nu ånyo föredrogs StatsUtskts d. il dennes e. m. på bordet lagda memor. N:o 184, i anledn. af erhållen återrémiss på StatsUtsk:s utlåt. N:o i3i, beslöt R. o. Ad. ätt vid de öfriga trenne RiksSt:s i ämnet fattade beslut låta bero. Ånyo föredrogs och bifölls StatsUtskrs d. 11 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o i85, i anledn. af erhållen återremiss å betänk. N:o 29, ang:de försäljning till skatte af de till ekeplantering anslagna Bispmotala kungsgård och arne under Wisingsborgs kungsgård lydande hemman, samt om inköp för ekeplantering af jord å Wisingsö. Vid förnyad föredragning af StatsUtsk:s d. 11 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 186 i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:s betänk. N:o 31, i frågan om frihet för Immetorps hyttelag i Carlskoga härad att till K. ål. och Kronan erlägga tionde-tackjern, förblef R. o. Ad. vid sitt genom bifall till betänk.
Fröken Lagerstedt bor i egenskap af vice-värdinna inom iigendomeii, hvarjgenoin de fattiga hyresgasterna komma i htnjutande af det personliga intresse, som ofta uträttar mer an den materiella 11 jalpel !. Ofver arbetarehen~mets uppkomst och syfte, dess inredning och förvaltning hö11 lir Ernst Beckmaii vid; oFöreiiingens för Välgörenhetens Ordnandes hrsmöte å stora Börssalen den 24 sistlidne oktober ett intressant och varinlijtirtadt föredrag. Statens endaekvinllga chicagost#endiat, fröken Hulda Liindin, liar efter 5 inånaders vistelse i Amerika Plterviindt till fiiderneslandet. Fröken Lundin var som bekant medlem af utstallningsjiiryn och rönte dess ut on^ stor uppinarksamhet dels genom sin präktiga utställning af Folkskolans modellarbeten, dels genom sina kunskaper och eminenta fraiiistallningsförinåga, hvilka vid flera tillfallen under kongresserna gjorde sig gällande. Den kvinliga folkhö~skolan ar iimne för en intressant uppsats af. fröken Hedvig Holinströin i Svensk Lararetidning för den 8 nov. En folkskollärarinna, som uppträder på kyrkostämma för att förfakta de kvinliga lararlies rätt i h8ga orn erhållande af lika löne1 ' öri.iihier med sir13 manliga, kariiri~ter, torde iiöra till det ovanliga, då.
Fabriqueurerné kunna då ejie* Verera detta, och då händer Verkligen hvad värd Ledamot anfort, ätt Utländske kläden till stort men för inhemsk industri mäste itt” förskrifva^» Kerr Friherre Anckarsvärd har klandrat, att Budgeten kommit ifrån GeneralÅdjutantert, Och Den 18 September /■ ny, ii j och ej från StatsSecreteraren; härvid får jag anföra, att jag anser icke allenast mira rättighet, utan äfven min skyldighet vara, att fä* ata Kongl. Majlis uppmärksamhet på allt hvad som röret FörsvarsVerket till lands, att jag I behörig väg genom StatsSecreteraren för KrigsÄrenderne ingått till Kongl. Majit med underdånig anmälan om 3:je HufvudTitelns hehofver, och att Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer äfven ankommit i behörig väg, nemligen contrasignerad af dea nu tjenstförrättande Stats - Secreteraren Herr Netzell, hvarföre skäl till anmärkning således icke torde finnas. Denna Herr Friherre Anckarsvärds tillvitelse förefallet mig så mycket iner fremmande, sorn jag hört Herr Friherren sjelf så ofta yrka, att den så kallade Ministé* ren icke borde inskränka sig vid endast negativa åtgärder, utan handla mera äctifit, samt .gå Representanterne tillhanda med alia de upplysningar och Förslag, sorn röra deras respectiva befattningar; hvarföre äfven med erkännande af denna princip jag inom Ståndet första gången, då gtdje HufvUdTitein var ifråga, uppgaf behofven till alldeles enahanda belopp, Som uti mitttill Kongl. Maj* inlemnade underdåniga Memorial, hvilket nu åtföljt Dess Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer. Utan Ott med Herr Friherren ingå i någon historisk Undersökning atti de förflutna K elgens olyckliga resa!täter, måste’ jäg likväl anmärka, att om Arméen icke lyckats ätt försvara Sveriges Midd. 9ek Åd. Prnt VlH Baeå.
N:o lil. en beklaglig sanning att under det jordens uppodling och förbättring går med stora steg framåt vid enskildes hemman inom landet, tyckes man vid boställena, hvilka oftast äro de bästa hemmanen, endast sträfva efter att bibehålla dem i deras förra skick och blott se till, att jorden icke försämras — den skada, som derigenom tillskyndas det allmänna och tvärtom den fördel, som skulle kunna vinnas derigenom, att Staten, mot utgifvande af en lämplig årlig ersättning till ofvanbemälde tjenstemän, återtog dessa hemman och antingen på längre tid utarrenderade dem eller och helt och hållet till enskild person försålde dem, talar så tydligt för sig sjelf, att jag anser det vara öfverflödigt att vidare derom nu orda, utan hemställer blott vördsamt, det Rikets Ständer måtte lör sin del besluta: att de åt Kronofogdarne och Häradsskrifvarne i Jemtland anslagna så kallade bohemman må indragas mot den ersättning i penningar, Kongl. Maj: t i nådig Skrifvelse den 50 nästlidne September till dess Befallningshafvande i Jemtlands län föreslagit och hvarmed hemmanens nuvarande innehafvare i affordradt yttrande förklarat sig nöjda, eller dels med 5 procent af det utaf länets Pröfnings-kommitté fastställda taxeringsvärde å dessa hemman, dels ock 500 R:dr såsom hyresersältning. flin remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 19 November 1962. Faul Andersson, från Jemtlands län. N:o lil. Af Paill Andersson från Jemtlands län, om hemmanet N:o i Fängamons i Jemtland befrielse från rotering.
Detta skulle, efter min åsigt, lämpligast kunna ske sålunda, att Rikets Ständer på sitt Riksgälds-Kontor för ändamålet anvisade eli Kreditiv, deraf Kassans Styrelse egde att efter hvarje års slut undfå godtgörelse för hvad den med behörigt räkenskapsutdrag kunde visa sig hafva utöfver egande och med de förhöjda pensions-afgifterna ökade inkomster under året utgifvit i och för pensioneringen af de med pension afgångne delegarne i kassan, hvarom alltså nådig framställning borde till Rikets snart sammanträdande Ständer aflätas. Det behöQiga Kreditivets storlek har, genom approximatif beräkning, åtminstone för den närmaste framtiden, kunnat bestämmas och belöper, enligt hvad inhämtas af det på särskilda uträkningar för Flottans olika korpser grundade sammandrag, Litt. Q., hvilket jag nu får till Eders Kongl. Majits Nådiga granskning öfverlemna, till en förslagsvis beräknad summa för år af R:dr R:mt 40,000, hvilken borde begäras för åren 1857, 1858, 1859 och 1860, med rättighet för kassans styrelse att hvad deraf det ena eller andra året icke skulle utgå får af densamma, i händelse af behof, påföljande året utbekommas. I händelse detta Förslag skulle vinna Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers bifall, blefve deraf äfven en följd, att särskild Reserv-Stat för Flottans befäl icke vidare erfordrades, och att således ökadt anslag dertill nu icke behöfde af Rikets Ständer äskas, utan det redan befintliga tvärtom kunde i den mån derå nu uppförde löntagare afginge, indragas och för Stals-Verket besparas. Ingvar terings-penningar.