Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
RikSföreständaren rnä kunna samräda och befluta angående alla de utomordentliga matt och steg, som til Rikets förswar kunna blifwa nödiga at widtaga; och för detta Utstött önstade jag för min del att ingen annan in8trucUcm matte behöfwas, än den principen.- at hwarje utgift, som i et eller annat afseende göres och ej 0- unhwikeligen tarfwas är en syndpenning; men at deremot al! besparing as lif eller egenbom som Rikets förswar päforhrat är et brott emot medborgerligheten och hwarje Svensk mans önskan, som häldre wagar lifwet än lefwer under utländskt ok och förtryck. Om widare instruction behöfs, önstar jag blott, at Utskottets werksamhet ej härigenom hindras och at denna utwäg dymedelst blir mer för M spn ffuld än en werklighet. 164 Den itz Maj. Om jag ej bedrager mig, skulle Nationens LnLi-gie, bärigenom wäckt och med klokhet ledd och begagnad i betydlig mon lätta det angelägna fredswerket. Friherre 8ilkver8kjölä, dlils, upläste til krococollet följande: Under Gärdagens Llennm lärer Riddcrskapet och Adeln, i anledning af en Hans Kongl. Höghets Riksföreständarens nädiga skrifwelw, rörande penningars anskaffande til Rikets Förswarswerk, beslutat, at af Lanco Utskottet inhämta, huruwida llangu^n är i den författning, at kunna understödja Stats-Werket med nägot Penninglån. Denna anstalt är wisierligen god, men omwägen, fruktar jag, wällar en altför käng tidens utdrägt. Riksens Ständer hafwa updragit til Hans Kongl. Höghet RikSförestänLaren, at med all Konungslig magt öpna fredsLleAociationc;, - med Rikets fiender; och man bör kunna hoppas, om fienderne annars wilja göra fred, at de numera ej lägga dylika hinder swägen, som tilförene warit uämda.
I min i Cancelli-committe'en härom afgifna särskilda tanka har jag yttrat det efter mitt omdöme och min erfarenhet icke vara möjligt, att med det vid hvarje Stats-expedition uppförda antal Expeditionssecreterare besörja expeditioners uppsättning jemte biträdet vid föredragningen, och jag hade derföre föreslagit, att, såsom i många år vid Kammar-expeditionen, till högst betydlig vinst för göromålens gång i alla afseenden, tillgått och äfven numera vid Handelsoch Financeexpeditionen blifvit infördt, protocollsföringen och expeditioners uppsättning borde af en och samma person besörjas, och de äldsta af dessa tjenstemän åtnjuta 1600 samt de yngre 1200 r:drs lön; men äfven om detta arbetssätt icke allmänt inom Stats-expeditionerna antages, bör sådant icke, såsom StatsUtsk. anfört, verka till nedsättning i de föreslagna lönerna för protocollssecreterarne, enär på det hela samma arbete med enahanda personal skall verkställas, och i allt fall nämnde tjenstemän näst föredraganden innehafva den vigtigaste befattningen inom Cancelliet samt städse i löneförmånerna varit lika med assessorer i Hofrätten och Collegier. De af StatsUtsk. föreslagna nedsättningarna i registratorernas löner är från 1200 till 1000 r:dr, i cancellisternas från 800 till 65o r:dr och i vaktbetjeningens från 266: 32. till 200 r:dr, äga lika liten billighet för sig. En registrator skall, oberäknad! den tid han i öfrigt på sin tjenst behöfver använda, hvarje söckendag från kl. 10 till half 3 oupphörligt finnas på sitt embetsrum och kan, med en rätt utöfning af sin tjenst, svårl. hafva någon bisyssla.
Hon kände den dämpade harmen inom sig med ens flamma upp till en okuflig vrede; hon skulle ha velat skymfa honom så djupt, att hon ej fann ord dertill, slå honom i ansigtet för att visa, hur gränslöst hon föraktade honom. » Ni är en usling », ropade hon och stannade tvärt; » gå, gä, eller jag vänder mig till första man, jag möter, för att begära skydd. » Detta plötsliga vredesutbrott förtjuste honom. För tusan, hon hade både näbb och klor den lilla; det hade han icke trott henDe om! Men hon var verkligen dyrkansvärd, der hon nu stod framför honom i gaslyktans ostadiga sken, som spelade öfver det vackra ansigtet; hennes vreda ögon — att de kunde bli så mörka, det var förunderligt — sågo honom för första gången djerft in i ansigtet; hennes läppar skälfde, hela den spänstiga gestalten spändes som till ett förtvifladt motstånd. Men denna häftiga kraftyttring varade endast för ett ögonblick. När han tog henne hårdt om handleden, sjönk hon åter tillsamman; betryckt, utom sig, brast hon i gråt. Kruse lutade sig fram emot henne och hviskade ända in på hennes ansigte, så att hon kände hans heta andedrägt bränna sig: » Ruth, du kommer att ångra dig — tro mina ord! » Så vände han sig om, slog med ridspöet framför sig i luften, så att det hven, och gick derifrån. Men han kände, hur hans begär efter denna qvinna växte inom honom till en vansinnig, allt förtärande passion; och han sade sig — för första gången — att han måste ega henne, till hvarje pris, äfven om han skulle offra allt. Hon föll ej likt den mogna frukten i handen som alla de andra; välan, han finge foga sig och brinna i stället för att bränna! * * Alla dessa många qvällar och så denna förfärliga sista, när Ruth kommit hem förskräckt, upprörd, nervös och klarögd, — att icke pappa Rebolledo märkt det minsta, anat nå- got, frågat något, derpå fanns endast en förklaring. Han var redan fullt uppe i sitt rus, uppspelt ibland, gråtmild och jemrande deremellan.
Banco Rdr 845,334* oc^ Statens hela äldre fordran hös Bolaget, emot det att Canal-Bolaget, å sin sida, dels afsäger sig alla anspråk på ersättningar från Statsverket, af hvad namn och beskaffenhet de vara må, dem Bolaget möjligen kan förmena sig ega, dels ock förbinder sig att allt framgent Canalen underhålla, utön något Statens bidrag dertill. Hvarvid Banco-Utslcs Memorial, N:o i ig 2§ Hvarvid tillika är forklaradt, att, orit Bolaget antingen skulle vägra att uppfylla de föreskrifna vilkoren eller underlåta att» intill 1834 '^rs s^ut> utan något Statens vidare betungande, bringa Canalen till fullbordan, på sätt ofvan stadgadt är, skall Statens fordran för så väl det nu beviljade yttersta understöd af 845,334 Riksdaler Banco, sorn'för alla de summor, hvarmed Staten tillförene till Canalarbetet bidragit, oförändradt qvarstå; Staten, i bägge fallen, för all framtid förbehållen den andel i utdelningen af Canalens blifvande inkomster* som 22 §, i Bolagets Privilegium bestämmer och försäkrar. (Jernf. Statsoch Canco-Utskotteris Betänkande N:o 23.) §. 15. I följd af i förutgående §. intagna Rikets Ständers beslut, och sedan Götha Canal-Bolag nu mera antagit de för det beviljade biträdet föreskrifna vilkor, förfaller all Bankens Panträttighet för dess hos Bolaget egande fordran af 2,700,000 Rdr, och, samma fordran bör vid öfverförandet från 1829 års Bokslut till 1830, från den beräknade tillgången äfskiljas samt sedermera inom linien balanceras, för att fullkomligen afskrifvas och eftergifvas, i deri Bi/i. till R.-St. Prot. 1828-1830, 6 Sami. 3 Band. \i;te Haft. 4 s6 Banco-Vcsk:s Memorial ^ N:o 119. händelse Götha Canal inom 1854 års slut b lifv er fullbordad. (Jeml'.
R:dr tilldelas hvar och en, som å landet under loppet af 2:ne år tillverkat och försålt det på en gång bästa och billigaste ölet.» Lika med motionärerne anser Utskottet, att ett mera allmänt begagnande af godt öl,' äfven om detsamma icke skulle vara beredt efter Bäjersk method, i vä sendtlig mån bör kunna bidraga till en önskvärd minskning i bruket af bränvin. Utskottet tror dock icke att, för vinnande af detta ändamål, de åtgärder som af motionärerne blifvit föreslagna, derför behöfva vidtagas. Kännedom om sättet att tillreda öl, denna sedan äldre tider i Sverige nyttjade dryck, samt dess, vid måttligt bruk, helsosamma och närande egenskaper, torde nemligen kunna antagas vara så fullständig och allmänt spridd, att ytterligare undervisning härutinnan är alldeles öfverflödig, och att icke heller ölbryggerikonsten efter Bäjersk method härstädes är alldeles okänd, slutar Utskottet deraf, att i de flesta af Rikets större städer, äfvensom på många ställen å landsbygden, bryggerier för tillverkning af denna vara numera finnas anlagda, hvadan reseunderstöd för inlärande af denna method å utrikes ort icke torde erfordras. Att för öfrigt pä föreslaget sätt, genom pree mier eller förlagslån, söka uppmuntra och understödja denna handtering torde dels vara mindre behöfligt, enär de talrika anläggningar för dylik tillverkning, sorn på sednare tider kommit till stånd och haft god afsättning, kraftigast bevisa att 'smaken och förtroendet för denna dryck hos allmänheten är i tilltagande, dels ock mindre lämpligt, då de bidrag som härtill skulle erfordras troligen komme att medtaga ganska betydliga belopp af Statsverkets tillgångar, så vida icke endast någre få tillverkare derigenom skulle gynnas.
En fråga af den högsta framlida betydelse bar af landshöfdingarne i de 6 nordligaste länen blifvit bragt å bane samt redan från början tillvunnit sig den uppmärksamhet från Regeringens sida, alt Konungens Proposition om Statsverkets tillstånd och behof innefattar förslag om bildande medelst statsanslag af en fond för sakens genomförande. Frågan gäller ingenting mer eller mindre, än att genom en allmännare utdikning af de norra länens vidsträckta frostförande trakter aflägsna frostländigheten och förbättra klimatet samt höja den i sig sjelf fruktbara åkerjordens bördighet och småningom bereda rum för ett betryggande och ulvidgadt jord bruk i de trakter, der en starkt tillvexande befolkning, för få årtionden tillbaka ofta blandande sitt bröd med bark, numera genom ihärdigt och kraftfullt arbete ådagalagt at! menniskan verkligen är jordens herre och har i sin förmåga alt verksamt befordra den fortgående utvecklingen af jördens alstringskraft. Genom årtusenden fortsatt odling har det mellersta och södra Sverige redan besegrat det också der fordom hårda klimatet och blifvit bragdt till den höjd af fruktbarhet och folkmängd, alt det föga om ens i någon mån står tillbaka för många sydliga länder; och de från en sådan lörkofran oskiljaktiga anspråken på 380 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Statens mellankomst för tillvägabringande af tidsenliga medel lill vidare ekonomisk intellektuel oell social utveckling hafva äfven Norrlands inbyggare villigt gått till mötes och med sina skattebidrag understöda Så har Göta kanal uppstått; så Hjelmare oell Strömsholms kanaler med många andra allmänna arbeten; och så utbreder sig nu år från år det storartade jernvägsnät, som under namn af stambanor, gifver nya oberäkneliga krafter åt mellersta och södra Sverige. Ingen bildningsanstalt af verkligt gagn röner från Norrland motstånd, ehuru de aldraflesta och dyrbaraste äro förlagda så långt ifrån Norrlands landamären, att dess ungdom, om den deraf skall kunna begagna sig, betungas med vida högre kostnader, ån hvarje annan landsort. Hvarje af de mellersta och södra hufvuddelarne af vårt land åtnjuter ock fördelarne al närmare belägna öfverdomslolar.
Domstolens öfverläggningar om sådana frågor deltagit, desamma hos Constilulions-Utskoltels Memorial, N:o 6. 35 Han icke i Högste Domstolens öfverläggningar derom deltagit. Konungen i Stats-Rådet anmäl'as_, samt Hans röster deruti inhemtas och beräknas. Se Bih. 3 Sami. Mern. Ridd. och Adelns Prot. B. XVI: pag. 201. XVII: 58, 150. Preste-Ståndets Prot. B. IX: pac;. 248. X: 449. Borgare-Ståndets Prot. B. Bonde-Ståndets Prot. B. IX : pag. 8. JfS 6. Ank. till Exp. Utsk. d. 6 Sept. kl. 4 e. m. Memorial till Riksens Ständer med hvilande förslag om ändrad numerering af vissa §§ i Regerings-Formen. 1 händelse af Riksens Ständers bifall till Kongl. Maj:ls under den nästförlidna Riksdagen aflåtna Nådiga Propositioner, N:ris 74 och 75, erfordras ändring i numerordningen för vissa paragrafer af Regerings-Formen. De vid nämnde Riksdag i detta hänseende beredda, och till den nu påstående hvilande, förslag får Constitutions-Utskottet härhos vördsamligen öfverlemna; ankommande dessa förslag på Riksens Ständers afgörande, Litt. a., allenast så vida Riksens Ständer bifalla Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition (]N:o 75),’ angående upphäfvande af hvad stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen, och Litt b. derest äfven Kongl. Propositionen (N:o 74. litt. a.) om upphörande af Konungens tvänne röster i Högsta Domstolen af Riksens Ständer bifalles.
Regeringsformen, sorn bjuder, att Konungen ej må, till vinning för Sig och Kronan elier enskilda personer och korporationer, några monopolier fastställa; hafva, å svarande sidan, serskilda förklaringar deröfver al föredragande StatsSekreteraren och af öfrige Herrar StatsRådsLedamöter afgifvits, uti hvilka, jemte enahanda åberopande af åtskilliga förhandlingar vid förutgångna Riksmöten, dels angående en tillförne emot Konungens Rådgifvare, i lika beskaffad fråga som denna, väckt men icke gillad anmärkningsanledning, dels angående utgången inom RiksStånden af gjorda motioner om enskilda Theatrar i hufvudstaden, svaromålet i sjelfva saken finnes i så måtto skiljaktigt, som Herr StatsSekreteraren för sin del förklarat, att, om än de afslag å ansökningar å enskilda Theaterinrättningar i hufvudstaden, Kongl. Maj:t meddelade, kunde betraktas såsom ett monopolium för Kronan eller den Kongl. Theatern, föreskriften i ofvannämnda grundlagsstadgande icke torde få anses öfverträdd, då ett sådant monopolium icke af Kongl. Maj:t blifvit faststäldt, utan från längre tider tillbaka egt rum och endast af Kongl. Maj:t ur kända skäl hittills respekterats, samt icke tillkommit för att medföra och ej heller medfört någon vinning för Kronan eller den Kongl. Theatern, hvilken sistnämnda det oaktadt icke kunnat uppehållas utan förluster, dem
Å nyo föredrogs Friherre Klingspors, Fredrik, den 10 dennes f. m. på hordet lagde Memorial, angående anslag för renovation och underhåll af de Kongl. Den 19 December e. m. tillhörige taflor, äfvensom för anläggande af en ny Museibyggnad. Hans Excellence Herr Grefve Fleming Claes: Ja g var ej närvarande, då Friherre Klingspor väckte Motionen om anslag till uppbyggande af ett Museum; men jag kände att denna Motion skulle väckas. Jag vill ej upptaga Ridderskapets och Adelns tid med en kort historia om det Kongl. Museum. Friherre Klingspor lärer begärt i5o,ooo R:dr till byggnaden; men utom det att säkert dubbla summan skulle åtgå, anser jag ej lämpligt alt begära så stora summor för de sköna konsterna, på en tid, då så betydliga anslag fordras för Staten. Sedan försvarsverket först kommit i ordning, är tid att begära summor till Palats åt taflor. Men i Friherre Klingspors sednare yrkande om ett anslag till taflornes reparation förenar jag mig så mycket häldre, som jag anser det alldeles nödvändigt att fylla behofvet deraf. Äfven torde man i underdånighet böra hos Kongl. Maj:t anhålla, det någon publik local, som möjligen i framtiden kunde blifva att tillgå, finge till taflornes inrymmande upplåtas; ty det är verkligen med en viss känsla af förödmjukelse man erfar, huru Utländningarne med ömkan se våra samlingar i de sköna konsterna sakna vård och utrymme. Vanligen komma dessa Utländningar hit från Köpenhamn, der de haft tillfälle se ett nyligen inredt präktigt Den ig December e. m. Galleri, hvarest ett stort antal Tafvelmålningar är uppsatt i den yppersta ordning. Friherre Boijej Fredrik: Ehuru jag till det hufvudsakligaste är förekommen af Hans Excellence Herr Grefve FInming, anhåller jag dock få uppläsa följande:
Jag tror icke, alt det är angeläget, att en plan bör tagas så sträft, så att icke dermed kan förenas billighet och rättvisa; och jag är öfvertygad örn, att StatsUtsk. med någon uppmärksamhet torde laga dessa anmärkntr i öfvervägande, hvarföre jag fortfarande anhåller om återremiss, under förklarande, att jag ingalunda vill störa Utsk:s plan utan fullkomna densamma. Frih. Boye, Ludv.: Jag har icke i minnet inslructionen för Ständernes revisorer, men om icke efterlefnaden af densamma fordrar en tryckning h part af anmärktUna, utan afbidan af förklaringarna; så anser jag angeläget vara, att ett undantag nu stadgas. Det är i högsta måtto orättvist, att revisorerne, som icke hafva någon annan befattning med embetsverken, än att göra anmärkmr mot desamma, skulle på förhänd kunna gifva åt allmänheten ett ofördelaktigt intryck om förhållandena, hvarom rättelse först mångå månader derefter skulle kunna henne meddelas. Jag förenar mig med dem som begärt återremiss, och anhåller om ändring i denna omständighet. Hr Lagerhjelm: Uti den nu gällande instructionen finnes stadgadt, alt berättelsen skall Irenne månader efter i3 II. 78 6i8 Den a3 September e. m. det densamma inkommit, genom K. M:s försorg, jemte vederbör. aucloriteters i anledn. deraf afgifna utlåt:» oell förklaringar, tryckas och med allmänna tidningarna utdelas. Att trycka berättelsen förr än förklaringarna och vederböra utlåt:n, synes vara en orättvisa; och någon brådska dermed kan jag så mycket mindre inse, som erfarenheten visat, alt resultaten af revisionerna blifvit kända ganska tidigt och före revisionens fullbordan. Tväntie andra af mig gjorda anmärkntr hafva icke blifvit till besvarande upptagna. Den ena angick den dubbla tryckningen af inslructionen för revisorerna. Hvarföre skall man icke blott anhålla hos K. M. att densamma måtte blifva tryckt, utan äfven ålägga fullmäktige i Riksg.cont. att låta trycka den? Har man någonsin sett alt en instructiou blifvit utfärdad, som icke blifvit tryckl?
Med en af Englands ulmärktaste jernvägs-byggare, Lionel Gisborne är kontrakt träffadt om verkställigheten häraf, och sedan början af September månad hafva 8 till 11 vid dylika arbeten vane civil-ingeniörer, varit dermed sysselsatte. Önskvärdt hade det visserligen varit, om dessa undersökningar, som redan nu omfatta en väglängd af 34 Svenska mil, kunnat utsträckas ända till Vettern; men dertill hafva de endast inom Malmöhus län samlade ^medlen, icke lemnat tillgång. Fullständiga planer, profilritningar och kostnadsförslag äro likväl upgjorde ända till Traheryd, och de egentliga svårigheterna kunna alltså anses besegrade, emedan större delen af den återstående vägen kommer att oafbrutet löpa i Laga-dalen. Det mål, som således egentligen borde afses, var att jemte nödiga undersökningar inom länet, finna en lämplig rigtning för banans införande i nyssnämnde dalgång; och denna upgift har på ett fullt tillfredsställande sätt blifvit löst. Då man kastar ögat på kartan finner man nemi. en mängd större och mindre vatten, Ringsjön, Finjasjön, Wittsjön och Gränsjön, hvilka med sina tillflöden bilda en från Skånes medelpunkt i nordlig rigtning nästan fortlöpande dalbotten, och i denna dalbottens vidare utsträckning påträffar man, efter öfvergången af ett inga svårigheter erbjudande skogland, Laga-ån vid Traheryd, slutpunkten för undersökningarne. Alla I Den 28 December f. m. 129 Alla arbeten å fället äro längesedan verkställde, men de med synnerlig omsorg i landlmäleri-skala utförde planoch profilritningar, likasom alla deruppå grundade kostnadsberäkningar, äro icke i detta ögonblick så fullständigt afslutade, att jag nu kan förete dem. Med full visshet hoppas jag likväl alt under loppet af Januari månad kunna underkasta dem R. Strrs bedömande och har emedlertid ansett mig icke böra underlåta alt inom den lid 56:te § Riksd:sOrdn. föreskrifver, i hufvudsaken väcka motion.
Anders Adolf Retzii dödliga frånfälle har Sverige åter förlorat en af dessa rikt utrustade män, hvilka icke blott utöfva ett stort och gagnerikt inflytande inom den krets de närmast tillhöra, utan ock förmå att till hela den bildade verlden sprida frukterna af sin verksamhet. Förlusten kännes derföre visserligen djupast inom det läroverk, åt hvars tjenst han mer än 30 år egnat sina krafter, men delas lifligt af alia dem, inom eller utom fäderneslandet, för hvilka hans forskningar öppnat en ny utsigt öfver vetenskapens fält och hvilka lärt att uppskatta hans lärdom. Ett offentligt erkännande af Professor Retzii förtjenster måste så mycket hellre anses af omständigheterna påkalladt, som det allmänna till honom står i särskild förbindelse för de dyrbara samlingar, hvilka till en stor del genom hans försorg och utan bidrag af Kongl■ Maj:ls Nåd. Proposition N:o lii. 3 statsmedel kommit Carolinska Institutets museum till godo. Jag hemställer med anledning deraf underdånigst, att Eders Kongl. Majit täcktes föreslå Rikets Ständer, att, såsom en gärd af aktning för Professor Retzii minne, bevilja hans efterlemnade Enka för hennes återstående lifstid en årlig pension af 1,500 Riksdaler Riksmynt, hvilken, äfven om boets ställning, enligt de underrättelser jag enskildt kunnat erhålla, visserligen må anses god, likväl, med afseende på de kostnader, som fortsättningen af en omyndig sons studier nödvändigt medföra, icke torde vara alldeles obehöfligt.» Derjemte uppläste Herr Departements-chefen ett af honom uppsatt förslag till nådig Proposition i ämnet til! Rikets Ständer. Hans Majit Konungen täcktes Herr Departements-chefens förberörda, af Stats-Rådets öfriga närvarande Ledamöter biträdda. hemställan i nåder bifalla; hvarjemte Hans Majit, med gillande af ofvanomförmälda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, befallde, att nådig Proposition skulle i enlighet dermed till Rikets Ständer expedieras. Ex protocollo C. A. T. Ädelgren. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1860. Kongl. Maj:ts Näd.
— För utbekommen ränta å 3:ne Trollhätte slussverks lottsedlar, som för mer än 10 år tillbaka blifvit från inhehafvaren bortstulna 202: 50. 202: 50. » behöfvande» undsättning i missväxtår anvisade och, intilldess de för afsedt ändamål böra användas, till Iliksgälds-kontoret öfverlemnade medel 1,423,731: 66. 1,293,731: 66. Inom iiiiieii upptagna skulder: vid vid 1859 års slut. 1860 års slut. Till Rikets. Ständers Bank, för derstädes af Riksgälds-kontoret emot diskontvilkor och 2 procent ränta, intill 1823 års slut begagnade förskott 6,022,278: 51. 6,022,278: 51. (Denna skuld har blifvit förd inom linien, enligt Rikets Ständers beslutvid 1828—1830 års riksdag.) Hertigen af Södermanland, sedermera Konung Carl XIII,anslagna kapital med 5 procent årlig ränta 150,000: — 150,000: — (Fördt inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840—1841 års riksdag.) Lappmarks Hklesia - stikverks, vid Kongl, f. d. Kansli-styrelsens upplösning år 1834, till Riksgäld s-kontoret öfverlemnade fond, för hvilken Kontoret betalar 5 procent årlig ränta 100,777: 16. 100,777: 16. (Fördt inom linien, enligt dito dito.) Från Landtränterierna samt Ofverståthållare-embetets Kansli till Kongl. (Upptagna inom linien, en ligt Fullmäktiges beslut den 8 Maj 11845.) Från Kongl. Postverket emottagna medel, som varit inneslutne i öfverblifna bref 4,727: 32. 4,727: 32.
Herr Pereswetoff Morath: Herr von Hartmansdorff har omnämnt svårigheten för de andra Stånden att utse 6 Ledamöter, då, i anseende till dessa Stånd fåtalighet, de fleste deras Ledamöter redan sitta i Utskott. Härvid får jag anmärka, att det torde finnas ett och annat Stånd, der alla Ledamöter åro invalde i redan organiserade Utskott, och det blir ju då i allt fall nödigt, att de af Herr Grefven och LandtMarskalken föreslagne 4 Ledamöter måste sitta i tvenne Utskott. Jag frågar då, år det icke detsamma, om 6 Ledamö - Den 11 Martil. fer af dessa Stånd hafva sådana dubbla befattningar; åtminstone är Herr von Hartmansdorff^ skål ej giltigt nog, då nyttan af ett förökadt antal år så påtaglig, som hår. Någon liar påstått att Utskottets Ledamöi ter borde bestå af 5 från hvarje RiksStånd. Jag kan ej begripa, hvarföre man så mycket fåster sig vid udda tal. Allt för gerna skall jag för min del medgifva udda-talet, men icke under 6, ty det är af mig redan visadt, att minst 6 Ledamöter från Ridderskapet och Adeln erfordras. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus; Jag förmodar att föremålet för det särskildta Utskottets arbeten blir att pröfva, huruvida Co. mittéens förslag åga den fullständighet, att de ined kanske en eller annan modilication kunna fö relåggas Riksens Ständer till besvarande med Ju eller Nej. Skulle Utskottet blifva mycket talrikt, skulle Embetsmin blifva kallade till Ledamöter deraf, så föreställer jag mig att i stället för att Utskottet endast bör yttra sig rörande de framställde förslagen, blefvo flera nya förslag af Utskottet uppgjorde. Om jag ej bedrar mig, har Comittéens arbete ytterligare blifvit granskadt af en annan Comitté. Denna har förmodligen redan pröfvat förslagen och sökt förlika de oljka åsigterne; och då tror jag stt Riksens Ständer snart kunna vara i tillfälle att fatta deras beslut.