Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Läns mansbostället | mantal Nio 1 Thorsjö Henrik i Gunnarps socken; Nio 67, i anledning af väckt motion, angående sältet för bestämmande af medelmarkegångspriset å räntebräder i Jönköpings län; Nio 68, i anledning af väckt motion, angående befrielse från onera af ett al Skellefteå stad inköpt hemman; Nio 69, i anledning af väckte motioner angående stubb-örens anslående till fattigvård och odlingshjelp, m. rn.; Nio 70, i inledning af väckt motion, angående ersättning till åtskilliga personer inom Hållnäs församling för oriktigt erlagd strömmings-tionde till Pastor i nämnde församling; Nio 71, i anledning af väckt motion, angående befrielse för egare af skatteIrälsehemman från ulgifvande af forsel-lön å ränle-spanmål; Nio 72, i anledning af väckt motion, angående eftergift af arrende för A mantal Nio 2 Hårstorp i Dörby socken af Calmar län; hvaremot samma Utskotts Memorial Nio 73, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet Nio 59, angående öfverlåtelse till Allmänna Barnhus-inrättningen i Stockholm af en utaf Stockholms stads och läns Kurhus begagnad tomt; lades till handlingarne. Brot.-Utdrag den 10 Man i8§S) idi obnom k fiisyreils sbirségdB .noiloiu Jjaft» le gniflböims i , Sr'T o-M ifnö .nfit noilcl) In nöäaois vdiötl i qioJmiiH - o:W letncm Jlisd Ds Deu. JjJ Mars. -»•mtlé nsliöihs Se §iiiabalae i .J T o:VI lenomsK mo&aaVIÅ Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. i iiLf .; .ftlWftttttlVbltllkÅ Wf’ "i s\>ö>V S. I).
Sedan StatsUtsk:s härvar. ledamöter förklarat, att Utsk. i en blifvande framställning till R. St. kommer alt upgifva de vilkor för anslagens begagnande, hvilka å deras sida böra bestämmas, anhåller jag att få fästa Utsk:s upmärksamhet pä nödvändigheten deraf, alt såsom vilkor vid 33 punkten utstakas, att Riksg:s-kont. alltid må hafva tillfälle att från Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen erhålla bestämda upgifter, huruvida arbeten blifvit afslutade och afsynade. Derom är f. n. ingenting förordnad!, men då nu anslaget för resor och undersökningar m. m. blifvit förhöjdt, torde det vara ett billigt anspråk, att Statsverket från nämnde Styrelse undfår erforderliga uplysningar i dessa fall. Hitintills hafva fullmäktige i Riksg:s-kont. mången gång dragit i betänkande att i enlighet med reglementets föreskrift utbetala den sista andelen af medlen just i brist af dessa uplysningar. Jag har velat omnämna detta, på det att StatsUtsk:s harvande ledamöter måtte taga saken i betraktande, då de skola afgifva betänk, i fråga om sättet och vilkoret» för medlens användande. Gr. Mörner: Af den siste talarens yttrande skulle R. o. Ad. möjligen kunna tro, att Fullmäktige i Riksg:s-kont. äro serdeles släpp - Den 26 Juni e. m. 237 händte i fråga om medel till arbetsföretag, men i följd af den kännedom om förhållandet, jag genom granskning af Fullmäktiges prot., kunnat förvärfva mig, anser jag mig böra försäkra, att Fullmäktige med all möjlig noggrannhet bevakat denna angelägenhet, och förskaffat sig erforderliga uplysningar om företagen innan några medel blifvit gifne föreskrifter, icke det ringaste äfventyr för det allmänna mig veterligen upstått. Hr Bråkenhj el m: Under förklaring af min tacksamhet för det loford Fullmäkte i Riksg:s-kont. nu fått emottaga från dess granskande auktoritet, Riksg:s-Afde!:n i StatsUlsk. bör jag likväl tillkännagifva att Fullmäktige kommit till den visshet eller kännedom, Gr.
Den 21 Oktober f. m. 201 nied den bästa helsa, skall göra ett sådant undantag från mensklighetens vanliga gång, att han aldrig blir hemsökt af sjukdom, som beröfvar honom förmågan att under längre eller kortare tid förvalta Adv.FiskalsEinb.; kan man antaga att denne tjensteman, också emot menskliglietens vanliga gång, ej heller någonsin skall af något annat laga förfall hindras från utöfningen af sin tjenst? Kan man icke det, och kati man således icke förekomma, att ju händelser helt oförmodadt inträffa, som utgöra lagliga hinder för Adv.- Fiskalen att sjelf förrätta sitt embete, så skall man förgäfves förneka den stora vigt., som ligger deruppå, att inom Kont. finnes en vice Adv.Fiskal, som, jemte det lian med Adv.Fiskalen delar de till Kont. hörande göromål, så att af dem inga blifva efterliggande, kan, i händelse af laga förfall för Adv.Fiskalen, dennes ställe företräda. — Säkerligen skall man svara mig, att allt hvad vice Adv.- Fiskalen hittills uträttat, det åligger nu den blifvande nye Kanslisten, som derföre i denna sin egenskap erhållit högre lön och således är underkastad en trägnare tjenstgöring. Men denna högre lön motsvarar icke den af 1,200 Rdr Rmt, som vid Kongl. KammarR:ns sednaste reorganisation år 1831 bestämdes för vice Adv.Fiskalen såsom en lämplig vedergällning för de göromål och den skyldighet att vara ordinarie Adv.Fiskalens suppleant, som med hans tjenstebefattning voro förenade; och huru vill man då att samma göromål med samma ansvar skola öfvertagas af en Kanslist för en mindre aflöning, och det i en tid, då lefnadskostnaden blifvit mer än fördubblad sedan 1831, samt lian äfven i det hänseendet är mindre väl lottad än vice Adv.Fiskalen, att han icke, såsom med denne varit händelsen, får innehafva annan tjenst, som kan fylla den brist kanslistbefattningen leinnar uti tillgnngnrne för hans anständiga bergning.
Det hade ej behöfts mer än att en rask besättning på ett par fregatter hade landstigit för alt eröfra dessa befästningar. De voro blotta lekverk i jemförelse med vår tids fordringar af eli fästning, och i afseende derå, anhåller jag alt få citera ett yttrande af en auctoritet, som måste vara trodd, nemi. Hertigen af Wellington. En fästning, hvars vallor ej äro minst 4° f°f boga, gillar jag ej, säger han, endast de kunna med någon säkerhet skydda emot stormning. Detta är maximum af hehofvet, och dit bör man sträfva, så alt fästningen ej må stormas, såsom en leksak, och det är vår tids esprit att göra med allvar hvad man gör i krig, då man nödvändigt måste vara beredd dertill. Man får icke leka med den saken, utan man måste förbereda sig, under fredens tid, för alt kunna göra front emot fienden. Grefven har ytterligare hemställt, huru stor röle fäst - Den jo Mars f. m. »6J ningarne spelat i de sednasle krigen. Grefven har rätt under en åsigt, men efter mitt förmenande lika så orätt d ett annat afseende. Om Grefven tänker sig en sådan stor period, sorn vi gemensamt hafva öfverlefva!, då en verldseröfrare håller ut med sina företag och är på höjden af all lycka, då försvinna så beskaffade försvarsanstalter, som fästningar, i bakgrunden, då slår endast segraren Napoleon ejvar i spetsen för sina segrande armeer, som flyttat sig på några månader emellan den ena Inifvudsladen och den andra, användande dem såsom lämpliga gäslgifvaregårdar; men man lefver icke alltid i sådana perioder. Der nationen vaknat tdl känsla af sjelfständighet och ordnat sitt försvar för ett krig, ford t efter systeme, der inträda åter dessa vanliga medel, hland hvilka fäslningarne äfven äro och blifva verksamma. Om Grefven behagar gå ned till särskilda delar af samme store mans falltåg, t. ex. hans första utländska falltåg, då han inlade stor ära, 1796, så Iåtom oss se, luiru förhöll det sig vid Mantina?
Het förekommer härvid, såsom Herr Justiriae-Rådet jemväl uti dess underdåniga ansökning anfört, att i det förhållande nan är, utan enskild förmögenhet, han antingen måste välja mellan alternativen att fortfara i tjensten och förlora det återstående af synen, eller att skiljas derifrån och söka bibehålla den lilla synförmåga han ännu äger: och då han valt det sednare, utgör detta i bredd med en naturlig omtanka för eget bästa, ett agtningsvärdt bevis för den för. tjenstfulle Ämbetsmannen, som inseende sin oförmåga - 8 ta ( s - Ut sio 11 ets Betänkande» gj måga, att med dess vanliga verksamhet utöfva det anförtrodde vigtiga Ämbetet, heldre derifrån afträder, än han begagnar den honom i författningarne förvarade rättighet att dervid bibehållas, ehuru saknande drift att Ämbetet tillbörligen utöfva, eller bragt ända till den ytterlighet att öfverlemna göromålen åt andre, utan att likväl kunna frånkännas inkomsterne. Uti Kongl. Majrts Nådiga Kungörelse af den '29 Junii 1798, om pensioner för sådane afskeds, tagande Civile Ämbetsoch Tjenstemän, som, innan de uppnått 70 års ålder, befinnes oförmögne att tillbörligen bestrida Kongl. Maj:ts och Rikets tjenst, är stadgadt, att sådane skulle erhålla pensioner till deruti efter ålder och tjenstetid lämpadt belopp; som, innan de uppnått 70 års ålder, äro utarbetade eller förlorat de för tjensternes förrättande oumbärligaste sinnen och lemmar, eller äro besvärade med obotliga sjukdomar eller sinnessvaghet med mera, som till tjenstens vederbörliga bestridande gör dem oskicklige; Och ehuruväl härvid endast omförmäles Ämbetsoch Tjenstemän med 600 Rtdrs lön och derunder, hvilket dock lärer härröra deraf, att detta belopp då utgjorde Collegii-Råds Lön, synes tillämpningen deraf till Innehafvare af de sedermera inrättade Justitiae-Råds Ämbeten, dock utgöra en på billighet och rättvisa grundad fordran.
Ort och ställe besvär, i händelse de finna sig derill befogade.” Häruti instämde Herr Prosten Gre~ tilitus och Professor Bexell. * Herr Lenning yttrade: ”Med den del af Betänkandet, sorn föreslår fortfarande af den Författning, enligt hvilken Kyrkoherdar i vissa af Rikets Södra Provincer skola ega en tredjedel af rösträttigheten vid val af Kyrkovårdar; kan jag ej förena mig; men instämmer deremot i Motionärens tanka, ätt en lika rätt måtte Hemmansegare i berörde Provincer förunnas, sorn öfrige Rikets Innevånare åtnjuta, eller ett fritt val så af denna, som andre förtroende befattningar inom Församlingatne, och att PaStorerne endast må ega votum decisivumj och kan jag af det uppgifna skälet för detta olika förhållande, att de Södre Orternes Kyrkor i allmänhet skola ega mer egendom ån öfrige Rikets Kyrkor, ej hemta någon anledning till frånträdande af mitt du yttrade tanka, Lagutskottets Bet åttkanten. gg Härmed förenade sig Herr Nors trönk Ht supra. Ex Protocollo, Joli* Jacob Kleman. Nio ai ä. Anköm d. 7 Nov. iöäjj* Utlåtande öfver anmärkningar vid Ut* skottets Betänkande Nio 152. angående f öreslagne ändringar i ConcursLagen af den 18 Julit 1818* Dettå Betänkande har af samtelige Réfepective RiksStånden blifvit till Utskottet aterremitteradt i anledning af följande deremot gjorde anmärkningar: iio Att då ett af LagCoinmittéen utarbetad! förslag till ny ConctmLag vid sist!.
Sådan har inträffat förr och kan äfven inträffa nu; men det finnes nu för tiden flera medel deremot, som erfarenheten lärt oss, att vi ej böra försumma använda. Detta anser jag förså mycket angelägnare, dådet torde vara mig tillåtet antaga sorn ett axiom, att hos oss utgör jordbrukarens bestånd och förkofran ett vilkor för alla andra samhällsclassers välfärd; om hvilken sanning jag hoppas vi äro ense, ty den kan ej bestridas. Till vinnande af detta stora ändamål har jag vördsamt föreslagit inrättande af en allmän hypoteksförening eller, riktigare kallad, inrättning, och jag har derför åberopat den högsta auetoritet, hvarpå man dervid kan stödja sig, nemi. FinanceCommittcens af år i8?,3 afgifna betänkande, hvars förslag är det enda af nog stor omfattning för att kunna blifva tillfyllestgörande, ehuru det i Utföran - 330 Den iS Mars f. m. del kan tarfva några förändringar eller förbättringar i de» taillerna, för att så mycket som möjligt uppfylla ändamålet. Härtill äger jag i dag den tillfredsställelsen att kunna ytter-» Iigare åberopa ett närmare ocb, som jag älskar att tro, kraf» tigt stöd uti Hr Frih. Ehrenborghs d. 3 dennes med värma och vältalighet afgifna yttrande om hypotheksföreningar i anledning af Hr v. Troils motion, hvaruti Hr Frih. vitsordadé förträffligheten och vidden af FinanceCommitteens förslag. Jag förmodar, att hvar och en inom Representationen, som nitälskar för enskilda hypotheksföreningar, gör det af omsorg för jordbruket, hvilken näring, bärande Statens största bördor, ej allenast med rätta förtjenar och behöfver, utan äfven i följd deraf äger de mest grundade anspråk på Statsmagternas vård och understöd, hvartill hypotheksinrättning är medlet.
Stats-kontorets embelsoch tjenstemän icke tillika få innehafva annan publik tjenstebefattning, så vida icke sådan af dem redan erhållits, i hvilket fall de, utan hinder af detta stadgande, ega att dervid qvarstå, intilldess de i Stats-kontoret undfå lönetillökning, motsvarande de med sådan befattning förenade löneförmåner, eller ock tjenst i annan grad, än de nu på stat i sistbemälde embetsverk innehade, hvilken föreskrift dock icke gällde ombudsmannen, såsom icke innehafvande ordinarie tjenst, utan endast ett serskildt uppdrag emot arfvode; 2:o att, då ljuspenningarne vore för den ordinarie personalen i de nya lönerne inberäknade, samt hvad extra ordinarie tjenstemännen och betjente anginge, ett deremot svarande anslag i den nya slaten beräknadt, att till gratifikationer användas, desamme, ifrån och med nästa år, icke borde Stats-kontorets personal tillgodokomma, med undantag endast för de embetsoch tjenstemän, som icke komme i åtnjutande af deremot svarande tillökning i deras för närvarande i Stats-kontoret egande lönevilkor, och hvilka, så länge detta förhållande egde ruin, vid ljuspenningars tillgodonjutande, enligt nu gällande stadganden, skulle bibehållas; börande jemväl Ränlmästarnes remisslage och den Kassören i Chartee-Sigillatee—kontoret anslagna provision, från och med nyssnämnde tid upphöra; samt 3:o att för de fullmakter och konstitutorialer, sorn af Stats-kontoret utfärdades, kansligeblihr, beräknad efter lönebeloppet, icke vidare borde utgå, utan lösen erläggas, i likhet med hvad för resolutioner vore bestämdt, äfvensom för de kontrakt, hvilka af Stats kontoret uppgjordes, någon lösen icke finge beräknas.
Balans från år 1858: Upphörd: Credit. Balans från år 1858: Utgifter: Musei-byggnaden Upphandling af inventarier m. 67,635: 51. Balans till år 1860: Vid besök å stället hafva Revisorerne funnit National musei-byggnaden ännu till väsendtliga delar ofullbordad; och enär användandet af de tid efter annan utaf Rikets Ständer beviljade anslag varit föremål för olika omdömen, hafva Revisorerne ansett — 265 — lämpligt att här i korthet redogöra för förloppet af detta,byggnadsföretag, i sammanhang hvarmed Revisorerne äfven trott sig böra angifva de kostnader, hvilka, enligt nedanuppgjorda beräkningar, ännu synas oundvikliga för företagets fulländning. Genom nådigt bref af den 13 December 1849, fastställde Kongl. Maj:t en af Geheime-öfver-byggnadsrådet Stiller i Berlin uppgjord ritning, sedan deruti blifvit vidtagna åtskilliga förändringar, på det att byggnads kostnaden måtte kunna inskränkas inom det af Rikets Ständer för byggnadens utförande beviljade anslag af 500,000 K:dr Banko. Enligt högstberörda nådiga bref bade„tvänne kostnadsförslag öfver den ursprungliga ritningen blifvit uppgjorda, det, ena af Ofverste!öjtnanten Hjelm, slutande sig på 690,000 R:dr, eller, i fall, byggnaden blefve försedd med koppartak, 720,000 R:dr, samt det andra af Kongl. Ofverintendents-embetet, angifvande en kostnad af 944,329 R:dr, eller, med koppartak, 975,313 R:dr, allt . Banko. Byggnadens verkställande var då öfverlemnadt åt en kommitté. Den 25 Januari 1850 uppdrogs byggnadsarbetet åt dåvarande Majoren J.
Jag sökte visa, alt redan ifrån första början af skolundervisningen skola de egenskaper utvecklas hos subjectet, hvilka sedermera ingifva detsamma en högre förmåga, alt på egen hand utbilda sig, och blifva hvad en man bör vara, han må välja hvilken spher för sin verkningskrets som helst. Deremot har man anmärkt, alt om man lemnar några år för alt samla erfarenhet, Den 1 Februari e. m. 61 så begär man 50 år, och efter den tidens förlopp, begär man kanske 200 o. s. v. Hvem har sagt något sådant? Ingalunda jag. Allt livad jag begärt, inskränker sig lill betänksamhet, så att man må tillförse sig en god effect. Hurudan är denna efter en 10-årig erfarenhet? Ingen annan, än att vissa ynglingar aflagt en vacker studentexamen eller candidatexamen, men ingen enda af dem har ännu inträdt i det praktiska lifvet. Detta är allt hvad jag till svar på anmärkmrne vill anföra, under vördsam anhållan om propos. till afslag å betänk. Hr Hjerta, Lars: Jag ber att få fästa uppmärksamheten på en punkt, hvaruti alla de talare sammanstämma, som satt sig emot Utsk:s betänk.
— Sålunda bör protokoll föras i frågor om förslag till tjenster, utnämningar, förordnanden, fondförvaltnings-ärenden, öfver auktioner, m. m. dylikt. — Till bestyrkande deraf, att alla mål, som ej protokollföras, blifvit afgjorda i vederbörande ledamots eller ledamöters närvaro, bör egenhändigt intyg derom af ledamot tecknas på sjelfva målet, eller i diarium. 9:o. Delgifvande af Kontorens anmärkningar eller erinringar uti redogörelseeller förvaltnings-frågor bör lämpligen ske genom expedierande af en afskrift utaf vederbörande Kontors memorial eller utlåtande, — så vida formlig anmärk ningsakt i frågan icke erfordras, — med tillkännagifvande från embetet allenast af den åtgärd, som för det närvarande påkallats af det anmärkta förhållandet. 10:o. Med billigt förtroende till vederbörande myndigheters insigt och omtanka, — när motsatt anledning icke är för handen, — må verkställigheten, vid regementen, i garnisonsorter in. m., af sådana åtgärder, som äro att hänföra till årliga mindre behof och hvilka på dervarande myndigheter i första hand bero, kunna öfverlåtas åt samma myndigheters försorg, utan någon föregående närmare pröfning i Krigsförvaltningen, blott med förbehåll att, dels vid reqvire randet i god tid förut af erforderliga förskottsmedel för behofvet, ändamålet och ungefärliga kostnaden derför hos Förvaltningen uppgifves, dels åtgärden verkställes med iakttagande, i öfrigt, af allmänt gällande eller särskildt gifna föreskrifter, och dels redogörelsen för dylika åtgärder verificeras på vanligt sätt, men med tillägg af sådana handlingar, som skulle hafva erfordrats för behofvets be 00 O 7 styrkande inför Krigsförvaltningen i nu föreskrifven ordning. •—- Till här åsyftade detaljfrågor räknas, bland annat, byggnadsoch persedel-reparationer af mindre omfång.
det elin, intrycket intressantare an det andra. S i, som dessa studier äro skrifna, kunde Sonja Kovalevsky tado i timmar och dagar, endast mycket mer lätt och ljfligt; hoa hade - vare sig hon berättade eller undervisade ' '. - en förmage af klar, enkel och p i samma gkng malande ' framställning, om hvilken de, som ej personligen. kant henne, i nagon man kunna erhalla ett begrepp genom skisserna af George Eliot och Saltikoff. J. - C i: d: Om den af tarar fyllda skilen, lacryipatoriet, dar A. Ch. Leffler samlat hvad Sonja berättat henne om sig sjäkE, och hvad hon med henne upplefvat, är ett uttalande an svirare. Hiir skola dock, för b&amp;das skuld, några antydningar lämnas om rätta sättet att läsa densamma. b. Ch. Leffler har sjalf genom inledningen afiiigsnat alla ansprak p&amp; en fullstindig, objektiv biografi. E o n har endast velat fylla, hvad hon ansåg som en sin okäraste och dyrbaraste plilrt~: att samla allt det intressants hon visste om Sonjas persoiiligliet för att bevara det å t den framtid, som helt visst kommer att å t Sonja Kovdevsky ge en plats i hennes. tids " historiaVid fyllandet af denna plikt har A. Ch. Leffier varit genomträngd af vissheten, att det icke var omöjligt att gifva af Sonja en mera sympatisk bildn än den hon gaf, och hon skref, nar hon slutat skildringen: » Jag vet, att jag hela tiden vid författandet af denna biografi haft en s i lefvan.de pietetskiinsla till min ledning, att jag, vid hvarje ord jag sagt, sökt a t t e liksom aflyssna Sonja hennes innersta tanke och framsKilla henne s&amp;, som hon ville bli framställd, lata mig ledas af henne och endast af henne. Ännu har jag hennes ande öfver mig och har därför kunnat göra det. Om ' några i r skulie jag ej kunna göra det mer, skulle ej kunna tillagga ett ord utan att förstöra andan i det hela. o A. Ch.
sionskassor sions-stat att af tullmcdlen direkte R:dr. 91,285 50 70,219 193,058 46,295 37,710 — 7,500 — 6,000- ’ i 24,000 — ö. i K.ub.-f. i k. Säger | 476,068j98J — R:dr, I ö. Kub.-f. | k. 24,713 liitlr. Pen ningar. Indelta Räntor enligt markegång på förslag. S p a n m å 1. Summa Riksmynt. Indelt på förslag. Oindelt. Mått. Värde ä 2 R:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. R:dr. Ö. R:dr. Ö. Kub.-f. k. R:dr. ö. Kub.-f. k. För diverse föremål, För slag s Då de nya anvisningarne å infärligen motsvara de bespahvilka uppkomma dels gemålsförhöjning åt äldre löngares afgång, utföres här 8:a 1,211,101 70 3,639 90> 134 6 269 20 24,743' 1 49,486 20|1,264,500 Anm, Tillökningen .i Hufvud ti teln ■ \ ( 5 .. - Förslag till blifvande Riks-stat: Spanmål. Indelta Räntor enligt Indelt på förslag. Oindolt. Summa. Penningar markegång på förslag. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Riksmynt. R:dr. Ö. R:dr. Ö. Kub.-f k. Riksmynt. R:dr öre 1 Till Statskontorets ersättande för nästlidet och innevarande års pension till Expeditions-Sekreteraren nj. m. Johan Gabriel Richert» enka, Sofia Schönherr 6,000 I 7 rall. Litt. «. Allmänna Indragniiigs-staten. Ny anvisning.
Maj 1854 om fjällvägens underhållande på entreprenad och mot vägafgifter, enär vägen icke kunde fördelas på de få i trakten belägna hemmanen och deremot vägunderhållet skulle för flera mil aflägsna hemman utgöra en alltför tryckande börda; samt att, enligt en af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande framlagd beräkning, vägafgifterna, hvilka blifvit på arrende upplåtna och under de sednare åren lemnat en årlig inkomst af 1,518 Riksdaler, voro fullt behöfliga för vägens underhåll så väl sommarsom vintertiden och troligtvis komme att förminskas samtidigt med öppnandet af den nya kommunikationsleden mellan Jemtland och Norrige, som då var under utförande, hvadan någon nedsättning i dessa afgilter svårligen kunde ega rum; hemställande Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, på dessa skäl, att Kongl. Majit täcktes tillåta, att den ifrågavarande fjällvägen finge från den nya vägdelningen inom Jemtland undantagas och de under den 26 Maj 1854 i nåder meddelade föreskrifter angående underhållet af samma väg och afgifterna för dess begagnande fortfarande och tillsvidare lända till efterrättelse. — Vid underdånig föredragning häraf den 1 Mars 1861 fann Kongl. Majit, med afseende å hvad Dess Befallningshafvande lill stöd för sm framställning anfört, godt tillåta, att ifrågavarande vägsträcka för det då närvarande ifrån allmän vägdelning inom Jemtland undantoges, samt att de i nådiga Brefvet den 26 Maj 1854 meddelade föreskrifter, angående underhållet af samma väg och afgifterna för dess be gagnande, finge tillsvidare fortfarande lända till efterrättelse; och anbefallde Kongl. Majit derjemte Sin Befallningshafvande, att hvart femte år inkomma med underdånig anmälan, om och till hvad belopp nedsättning i de fastställda vägafgifterna skulle kunna ega rum. — Den häri omförmälda vägdelning, som. efter hvad upplyst är, afser en tid af endast tio år, har sedermera kommit till stånd.