Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det måtte väl då kunna anses såsom en särdeles stor lycka, om man kunnat utfinna ett sätt, hvarigenom man till allmän belåtenhet kan aflägsna de till fäll 1 e n då en sådan InterimsRegering behöfver träda i verksamhet; och då man erkänner att det vore särdeles lämpligt, att, då Konungen är sjuk eiler vistas utrikes, Thronföljaren må äga rättighet att såsom Regent styra båda Rikena, i hvilket fall förhållanderne blifva alldeles oförändrade, såsom när Konungen Sjelf förer Regeringen, då frågar jag, hvarföre skulle man icke antaga detta förslag särskildt för sig, utan att sammanblanda det med andra, hvilka genom sina inneboende svårighelerlält kunna göra att alltsammans faller, precist såsom det gått med ett förslag i ungefär enahanda syftning vid denna Riksdag? Derföre har också Const.Utsk., såsom mig vill synas ganska riktigt låtit för - Den 8 April f. ni. hållandet med InterimsRegeringen vara sådant det är, men föreslagit de förändringar som behöfvas, på det att Thronföljaren måtte få den erkändt riktiga rättigheten att vara Regent; äfvensom Utsk. afpassat Grundlagens stadganden så att de icke längre stå i strid med stadganderne i Riksakten, hvilka sednare man sedermera, (jag medger att man så fort ske kan bör arbeta derpå), kan förändra. Har man utverkat rättighet för Tbronföljare att vara Regent, så är det väl bättre, när man således är i säkerhet att InterimsRegeringen icke så snart behöfver träda i verksamhet, att då i allt lugn kunna arbeta på att få Riksakten i detta afseende förbättrad, än att göra det nu, då man när som helst är i fara alt förblanda honom och Grundlagen med hvarandra. Således kan en sådan förändring, som Hr Cederschiöld föreslagit, icke leda till något godt, men väl dertill att hela frågan förfaller.
Så vidt det härtill, enligt reglementets 133 §, disponibla belopp, som, efter afdrag af 2:ne tjenstemän vid Kongl, bibliotheket förut tillerkända arfvoden, utgjorde endast 468 r:dr 40 sk., medgifvit, har det i Rikets Ständers hus inrättade arkiv eller bibliolhek blifvit ökadt och kompletteradt genom inköp af åtskilliga till dess föremål hörande böcker och kartor m. m., hvarförutan fullmägtige för samma arkivs räkning, under tiden sedan sistförflutne riksdag fått emottaga flera, på allmän bekostnad - S,366: 32. — 1,100. 1,483: 16. — Stuts - Utskottets Memorial, N:o 3. 33 kostnad från trycket, utgifna, berättelser samt andra i juridiskt,' statistiskt eller finansiell hänseende upplysande handlingar; och anse sig fullmägtige härvid böra särskildt omnämna en, genom Kongl. Förvaltningen af sjöärendena aflemnad, för arkivet särdeles värderik samling af sjö- samt passoch kust-kartor med tillhörande beskrifningar. äfvensom reglementen och författningar angående Svenska flottan samt tjenstgöriugeu och redovisningen dervid. Efter derom hos kongl. Norska Statsråds-afdelningen här i Stockholm af fullmägtige gjord framställning, har vederbörande Regerings-departement förklarat sig vilja tillställa ifrågavarande bibliothek ett exemplar af Norska Storthingens samtliga förhandlingar, hvilket exemplar lärer med det första vara att hitförvänta. I öfverensstämmelse med de i reglementets 134 och 135 §§ härom meddelade stadganden, hafva, sedan 1851 års början, följande utbetalningar för Rikets Ständers Justiliee-ombvdsman och hans expedition, blifvit af Riksgälds-kontorets medel bostridda, nemligen: Resekostnader, under år 1851 „ „ 1852 „ T Expenser och trycknings-kostnader, under år 1851 R:dr „ „ 1852 „ _ „ 1853 ...
För uppmuddring af hamnen till 18 fots djup, har stadens Hamndirektion varit betänkt på att anskaffa ett ångmudderverk om 10 hästars kraft, som för närvarande är under arbete och ditförväntas under denna sommar, då muddringsarbetet genast tager sin början; och har, för detta arbetes åstadkommande och mudderverkets anskaffande, staden af Rikets sednast församlade Ständer fått sig beviljadt ett ytterligare lån på 40,000 Rdr samt såsom anslag, utan återbetalningsskyldighet, 20,000 Rdr, allt banko. Med biträde af allmänna medel hafva följande vägarbeten blifvit i Länet utförde. Berak rind kostnad i gilladt förslag. Beviljadt Statsanslag. Chausséanläggning med slagen sten eller makadattdir sk. rist. lldir sk. rist. misering af landsvägen mellan Malmö och Kalinan, 6,337 alnar i längd 29,800 Dito Dito i fortsättning från Kalinan till Lund, utgörande i längd 19,541 alnar 84,967 5 4 56,644 32 Vägomläggning till undvikande af den branta backen på inkörsvägen till Helsingborg, 1,970 alnar i längd .. 7,660 5,580 Dessutom har uppå enskilde personers bekostnad landsvägen öfver Getinge backe emellan Lund och Hurfva gästgifvaregård blifvit sänkt och makadamiserad på -en sträcka af 867 alnar. 6 Sedan Rikets Ständer vid sednaste riksdag beviljat ett anslag af En million Riksdaler banko för påbörjande af en i riktning åt Jönköping gående stam-jernbana från Malmö, har detta arbete under år 1855 blifvit påbörjadt och är nu så långt framskridet, att banan förmodas kunna öppnas under instundande höst.
Misstroendet till herrarne är en grundton, som genomgår hela vår historia; fastän något mildrad af tilltagande gemensamma communala bestyr, utgör den ännu hufvuddraget i BondeShs karakter. Att bonden med sitt förtroende företrädesvis faller på bonden, är således temligen påtagligt; men betänklighelerne upphöra icke med antagandet, alt valen i någon större mån tillföllo personer utom Ståndet. De som med BondeSt. slodo i närmaste beröring, kommo då först i åtanka, bondadvocater, inspectorer, med ett ord det man på landet benämner halfherrar, personer, som, med mera sjelfförtroende, i intellectuelt afseende föga höja sig från bonden, men vanligen i moraliskt hänseende stå vida lägre. Betänkligheterna fortfara äfven med antagande af de gynnsammaste omständigheter, nemi. att de upplystare classerna i någon större proportion skulle komma i åtnjutande af det politiska förtroendet. 1 allmänhet väljer bonden väl inom sin dass; så blef icke förhållandet utom densamma. Då bonden lefver inom en inskränktare krets, kan han blott känna och bedöma de personer, som der omgifva honom. Dä han icke kände personligheterna, blefve det publicisternas värf alt härvid komma honom till hjelp. Då de nästan enhälligt hyllat ultra democraliens åsigter, skall de2 H. 5 34 Den 28 Augusti. ras mäktiga inflytande inverka bade ensidigt och menligt. De bekanta proscriptionslistorne kort före riksdagen äro ingalunda lugnande i detta hänseende. Liksom tidningarne redan tagit patent pä satserna, kommo de troligen att gör detsamma med candidaterna till valen. Den democraliska servilismen blefve den förnämsta recommendationen, den anspråkslösa förtjensten och sjelfständiga åsigten skulle blott undantagsvis komma i åtanka. I den democraliska åsigtens intressen, har democratiens anhängare antagit som ett axiom, att massan vanligen göra goda val; men detta förhållande jäfvas pä det mest uppenbara sätt af historien.
Låt honom gå sina sista steg på jorden i den tron att han ännu står på den höjd han genom sitt arbete och sina gåfvor kommit att intaga. JURGEN. Hvem vet genom hvilka gåfvor han kommit att intaga denna plats? GERHARD. Är detta en anklagelse så är den skamlig, då den anklagade är frånvarande och icke kan tala till sitt försvar. DOMHERREN. Behagar Gillet afhandla denna sak på en annan och lämpligare plats; vill Ålderman Jacques taga sina vänner med sig och på tillständig ort fatta det beslut honom godt synes? CECILIA. Hvad du gör, broder, skona den gamle! Skona? Hvem talar om skona? Har han skonat någon? Har han skonat mig? Har han skonat dig? Har han icke trampat ner allt som kommit i hans väg? Nej, här skonas ingen! Nu har han trampat på min hjessa i 38 år, nu är det jag som trampar! Man har trott att jag varit spak och fromsinnad, derför att jag icke bromsat och knarrat, men man har vilsat sig. Här är jag, så här har man gjort mig, må man taga mig; man må icke tro sig få skörda fikon på tistlar man sjelf dragit upp! Gör inga miner, du Gerhard; jag behöfver icke gå i dina ledband längre; nu går jag sjelf. Öppna dörren för Jacques Ålderman; farväl Domine. Till Jurgen och Gerhard som följa: Tre steg bakom, mästare, efter ålderman. Går. Scen X I. DOMHERREN. CECILIA. DOMHERREN slår upp fönstret. Frisk luft! Oh! Elände och ynkedom. Stora ord och små gerningar. Dessa menniskor föra pesten med sig hvart de komma. Hvar och en arbetar för sig och ingen för det hela. Om det fans en enda rättfärdig bland dessa massor som myllra dernere i ruinerna; om det fans en som trodde! en enda! CECILIA. Det fins en, Domine! DOMHERREN. Min syster! Jag glömde att du var här. Förlåt! Ja, det fins en! Skall jag nämna hans namn? Han heter Sten. Så är hans namn!
år, kanske ännu mera, om läget är vackert, alltså ett hus m e d 40 eldstäder betydde här 40 boningsrum, d. v. s. 8,000 kr. pr. år. Då hvarje eldstad bör kunna m y c k e t solidt göras färdig för 2,000 kr. kan ett hus m e d 40 eldstäder b y g g a s för 80,000 kr. samt lämna 8,000 kr. i säkra hyror af säkra o c h stadigvarande hyresgäster. E $ r a biträde. Skiss från Sabbatsbergs sjukhus. » " Tf n n a! Lenja. Kronprinsessan o c h hennas söner väntas den 25 d:s till Kreuznach, dit äfven kronprinsen begifver sig efter kejsarkröningen i Moskva. Kronprinsessan anlände till Karlsruhe i fredags, m y c k e t trött efter resan. H o n mottog på lördagen sina söner vid stationen. Lady Hallés jubileum. L a d y IL företager i denna fast vid ingångsdörren, liksom o m de väntat vecka en resa till Italien o c h k o m m e r till Sverige i juli, d ä r hon bl. a. någon tid ämnar slå sig någon. på undergå en svår operation. Nej! Syster Tekla var där o c h talade sakta m e d henne. D å b a d j a g syster många högt begafvade o c h ädla kvinnor, som nog kunna finna bot för saken. Lärarinna tycktes lugnare. Teater och musik. Kungl. operans festföreställning på 400:de årsdagen af Gustaf Vasas födelse var af särdeles anslående art. Efter ett par akter u r Naumanns något långtrådiga opera » Gustaf V a s a », i hvilken särskildt hr Lundqvist utmärkte sig i titelrolen, framställdes en serie tablåer o c h scener ur Gustaf Vasas saga, hvartill h r Daniel Fallström skrifvit en poetisk o c h på sina ställen särdeles högstämd text samt h r Andreas Hallen komponerat en anslående o c h verkningsfull musik. Ur den senare vilja v i särskildt framhålla Margits vaggvisa i första tablån (förträffligt föredragen af fru Linden) o c h den präktiga marschen.
Jag anhåller att få uppläsa en af mig i afseende på denna § afgifven och betänk, åtföljande reservation, hvilken lyder sålunda: ”Då det väl icke lärer kunna på rationella grunder bestridas, all hvarje årlig bevillning å ett af Konungen förlänadt nådebevis utgör el t indirect ogillande eller motverkande af den ifrågavar. nådebevisningen, betraktad såsom ett belöningsmcdel, hade det visserligen varit att önska, alt den i § 37 stadgade bevillning aldrig kommit i fråga. Men då denna bevillningsgrund numera, genom dess vid dera riksdagar förnyade stadgande, erhållit ett slags häfd, hade, efter min åsigt, den af Ulsk:s första afdelning tillstyrkta billighetsåtgärd bort antagas, att föreslå undantag från denna bevillning sä ofta de ifrågavar. fullmakterna äro förenade med verklig tjenstgöringsskyldighel för Statens räkning; — och för den händelse, att man icke velat erkänna rättvisan af ett dylikt undantag, hade man åtminstone bort förkorta den i 3 mom. bestämda lid till en månad, hvarigenom embelsoch tjenstemän, som antingen äro alldeles lönlöse eller njuta lön, svarande mot lägre grad, än den, hvari de äro pliglige att vid påfordran tjenstgöra, åtminstone i vissa fall befriats frän erläggande af årlig bevillning för en fullmakt, som i alla fall ålägger dem, i förhållande till tillgångarne, ofta kostsam tjenstgöring.” Jag skulle, på sätt min reservation innehåller, önska alt denna redaction aldrig hade i bevilln.förordn. inkommit. Jag kan icke dölja den öfvertygelse, att första gången denna § af R.
3:o) om de i svafvelberedningen inlärde oell vid bruket skattskrifne drängar under konskriptionsåren skulle vara befriade från krigstjenst; 4:o) huruvida egaren skulle bibehållas vid dispositionsrätten öfver de bruket anslagna allmänningar, utan någon rekognitions-afgift, Ständernas beskattningsrätt likväl förbehållen, eller 5:o) örn dessa allmänningar, såsom vederlag för afstådda förmåner, borde, utan eller med vilkor af deras skattläggning, af Kronan afstås och uti ersättning beräknas. Efter det nämnde Kommitterade den 2 Oktober 1830 i underdånighet afgifvit förslag till reglering af förhållandena emellan Kronan och svafvelbruket, samt Kongl. Maj:t deröfver infordrat Krigs-, Kammaroch Bergs-kollegiernas underdåniga utlåtande, börjades å Kronans vägnar emot brukets egare en rättegång, åsyftande att erhålla upphäfvande af Örebro Härads-rätts dem meddelade fasta å bruket och deras åläggande att detsamma till Kronans fria disposition afträda, hvilken rättegång likväl genom Kongl. Maj:ts Dom den 7 Juni 1841 slutades med ogillande af Kronans stämningspåståenden. Kollegierne, som emellertid erhållit Kongl. Maj:ts föreskrift att under tvistens fortgång uppskjuta handläggningen af frågan rörande tjenstbarheternas upphörande, afgåfvo, sedan rättsfrågan blifvit afgjord, den 11 November 1843 underdånigt utlåtande i ämnet, hvaruti Kollegierne dels hemställde, huruvida icke ny rättegång borde mot Bruksegarne anställas för uppgifven underlåtenhet i fullgörandet af bruksprivilegiernas föreskrifter, dels framställde åtskilliga anmärkningar emot Kommitterades beräkningar och förslag.
I sitt missmod begynte hon slutligen att upplocka ur kjortelsäcken och åter genomräkna dukaterna, och hon bannade sig själf, därför att hon inte, medan det var tid, förstått att tillocka sig ännu fler. En afton hade emellertid en barberaränka jordats på Klara kyrkogård, och sedan de sista fackelbärarna gått, stannade två gesäller för att hålla vakt. De sutto på plankorna vid grafven och talade illa om sorghuset. – Böta borde di! Den gamla blesan låg svept i kammarduksmössa med florsband alldeles som en adlig, och både krydderier och insyltadt stod det på bordet, men hit till oss ha de inte ens skickat ett stop svagdricka. – Jag ser öfver muren, att det lyser ur hjärtat på mor Malins fönsterluckor. Om vi skulle gå dit och bulta? De gingo ut på gatan till det gula trähuset och dunkade på blecket. Mor Malin gläntade på den ena luckan. – Ni komma just i grefvens tid, pojkar, – sade hon, då hon igenkände gesällerna. – Traktamente har ingen så här dags att bjuda, men en vacker penning kunna ni förtjäna. Hon sköt upp luckan ännu mer och sänkte rösten. – Här har ni en hel karolin hvar. Ja, vänd ni på den, drafvelspojkar, den håller nog att ta i. Här inne står en kunglig page, som snart kommer ned till er. I dagningen lära som vanligt nattgökarna från hofvet rida här förbi. Då låtsas ni kullkasta och prygla den unga herren och ta sedan till fötterna. Det är alltihop. – Det må väl gå, – sade gesällerna och tummade mynten. – Det värsta blir att inte i hettan lägga till, så det biter. De gingo tillbaka till kyrkogårdsporten och väntade, och de hörde mor Malin tissla med pagen uppe i kammaren. Tiden blef lång. En stjärna flämtade i sommarnatten öfver bårhuset, brandvakten ropade på Brunkeberg, och dagningen stod nära. Då knarrade det och skrek i mor Malins trappa, och pagen, som gick med knäna något inåt och knäppte och jämkade på rockknapparna, kom ned till gesällerna. I gränden från Drottninggatan hördes stoj och hästtramp.
Besvärsoch Ekon.-Utskottets Betänkande M 14. vande, som, i fall han finner klaganden hafva haft skäl för sig, ege återförvisa må let till ny och lagenlig behandling; 2:o att då ärendet nästa gången förekommer, med en mellantid af minst två veckor, hvarunder förslaget skall hållas tillgängligt för hvarje församlingsledamot, som önskar deraf taga kännedom, må uppskof än en gång kunna ega rum med det slutliga afgörandet, så vida minst en. tredjedel af det närvarande röstetalet, eller minst hälften af de närvarande personerna, sådant yrka; 3:o att någon beskattning för mer än ett år ifrån den tid, då beslutet fattas, eller derpå följande kalender-år, icke må af sockenstämma åläggas församlings-ledamöter, med mindre Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd dertill sökes, med uppgift så väl om tiden för beskattningens fortfarande, som angående beloppet samt föremålet, hvartill medlen skola användas; kunnande dock församling genom förnyadt medgifvande för ett år i sender åtaga sig sådan beskattning under flere påföljande år, utan inhem tande af Konungens tillstånd; men att i intet fall beskattning för mer än tio år må kunna på en gång beslutas; 4:o att uti författningen må närmare bestämmas för hvilka slags föremål sockenstämma må kunna ålägga beskattning, så att icke hvilka företag som helst må der komma i fråga under namn af församlingens angelägenheter, och minst sådana, som afse att, medelst ett emot församlingens skuldförbindelse på framtida återbetalning’ anskaffadt förlagskapital åstadkomma produkter till afsättning emot betalning och en deraf uppkommande vinst, elier, med andra ord, sådane spekulationer, hvilka äro underkastade konjunktur och täflan med den enskilda industrien samt följaktligen kunna misslyckas. Då denna motion blef i ofvanomförmälda Riks-stånd väckt, har derstädes Herr Dahm, 0. E. S., med förklarande det han instämde i det hufvudsakliga af motionen, såsom tillägg föreslagit att sockenstämma i stad alltid borde i laga tid kungöras i stadens tidningar, der sådane finnas, enär eljest lätt kunde inträffa att en vigtig sockenstämmo-kungörelse, som upplästes medan folket strömmade ur kyrkan, möjligen kunde af ingen blifva hörd och uppmärksammad.
Se Kyrkoherde-boställen. — om innehafvarnes befrielse från kostnader för syneföri ällningar derå. IV. B. 447. A. 506. Capitations-afgiften, angående dess fortfarande. Se Skrifvelse. Carl Gustafs stads gevärsfaktori angående förvaltningen af. Se Gevärslillverkning Carlheim Gyllensköld, Oscar. Se Gyllensköld. Carlskrona, angående fullbordande af den nya dockbyggnaden i. Se Dockbyggnaden. Cedercrona, Johan Ulrik, yttrande. I. 185. Cederschjöld, att det åt framlidne Professoren Pehr Gustaf, vid 1840 års riksdag, beviljade anslag, af 600 r:dr b:co, måtte få öfverflytias på barnroorske-undervisningen i dess nu vunna fullständigare skick. III. R. 4. Cederström, Friherre Carl Emanuel, yttrande. Cellfängelser, angående anslag lill uppförande af, och i afseende på andra frågor, som med fängelseregleringen ega sammanhang. I. 42. R. 43. II. B. 490, 605, 628. Å. 702. V. U. 39, 72. A 81. VI. VII. E. 215. — om användandet af de å anslagen till uppförande deraf upp komne reservationer. I. B. 296. A. 305. Cellfängelse-straff, angående utbyte af correctionella, emot vid colonier i Lappmarken under 6 års tid ålagd krigsoch arbetstjenst för manspersoner och arbetsskyldighet för qvinnor. I. 353. R. 354. Se Lag-Utskottets Betänkande N:o 58. Charlae-sigillatae-afgiften, angånde beräkningen af. Se Sjötullsmedlen. Chartae-sigillatie-afgiften för löner, pensioner, arfvoden, resolutioner på afsked och tjenstledighet, caractersfullmakler, samt upphöjelse i adligt stånd eller upptagande i de Kongl, ordnarne, angående befrielse från bevillning och. I. 197, 198. R. 337.
November, behagat i Nåder förklara, alt, enär Hamnbyggnads-Directionen, i saknad af serskild fond, icke vore i tillfälle, att å ifrågavarande förskott göra någon afbetalning, Eder Kongl. Maj:t funnit beloppet deraf böra hos Rikets Ständer till afskrifning anmälas; och som, vid sådant förhållande, Rikets Ständer funnit godt bifalla, att Nummer-Lotteri-Itirättningens meranämnde fordran, stor 14*99° R’dr, må uti Riksgälds-Conlorets räkenskaper afskrifvas; få Rikets Ständer detta beslut Eder Kongl. Maj:t härigenom i underdånighet meddela, och framhärda etc. JV:o 42' Uppl. o. begärd på bordet hos Ridderskapet o. Adeln d. 19 Mars 1829* A nyo föredragen och godkänd hos Ridd. och Adeln d. 8 Maji 1829- Uppl. o. godk. hos Preste-Ståndet d. 11 Borgare-Ståndet d. 14 — Bonde-Ståndet d. 15 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående ifrågaställd nedsättning af Arrendet å Svartsjö Kungsgård. S. A. K. Sedan Rikets Ständer vid sistförflutne Riksdag, uppå förekomne skäl, funnit godt bevilja Ar - Exp. XJtsh Förslag till und. Skrifa.
Sedan utstakning af tomter, torg och gator ägt rum, samt Eder Kongl. Maj:t den 6 September 1846 i nåder utfärdat byggnadsordning och reglemente för staden, har den blifvit bebyggd med 24 gårdar, hvarjemte en gata och torg äro planerade. Af burskapsägande finnas 15 handlande samt lika antal handtverkare och fabrikanter, hvarförutan ett mindre boktryckeri derstädes är inrättadt. Från Ursviks hamn kunna vanliga fartyg ej uppsegla till staden. Af fartyg tillhörige stadens handlande hafva 2:ne beständigt gått på utrikes orter och 3:ne på inrikes samt Östersjö-hamnar, de förstnämnde dels med landets produkter och dels för frakt. Dessutom har exporten af tjära, bjelkar, sparrar, plankor och bräder med befraktade, mest Norska och Finska fartyg varit betydlig, i synnerhet utrikes. Införseln har utgjorts af spanmål, salt och hvarjehanda köpmanna varor. Handeln med dessa Berättelse öfvar Westerbottens Län för åren 1848—1850. 3 i . i 14 varor bedrifves inom staden, lill det mesta i utbyte emot landttnannaprodukter, och har varit liflig En del af stadens handlande besöka äfven frimarknaderna på öfrige ställen inom Länet, likasom Umeå och Piteå städers handlande derstädes. Staden lyder i afseende å ordningspolis och ekonomiärenden under Eder Kongl. Majlis Befallningshafvande och ortens kronobetjening, i hvad som rörer justitiemål under häradsrätten i orten, samt med hänsigt till kvrkoväsendet under Skellefteå pastorat, hvarmed läkareoch fattigvården är gemensam. Tullinspektionen lyder under Piteå tullkammare, ehuru på stället finnes tullinspektor, som äfven borde hafva sig anförtrodd inspektionen. För stadens enskilda ekonomi är bland borgerskapet utsedd och tillförordnad en ordningsman. Ett spisqvarter finnes inom staden, men skjutsanstalt har ansetts öfverflödig, emedan Sunnanå gästgifveri är nära beläget. Landskansliet i Umeå den 30 September 1852. G. MONTGOMERY. Magn. Wilh. Cygnmis. TABBE,Ii för Bandet inom Westerbottens
Ridderstapet och Adeln o.n del c) är närmast i analogi med aila folk» samlingars naturliga bfwerläggningssätt, att omröst. ningen ster psr c-apiis. Herr von 8cKu!2;nsiolmL bepröfwade erfarenhet och wördade omdöme tror jag böra wara af wigt wid detta tillfälle, och upplysa om nyttan af omröstningen vintim. Nägon har inwändt art omröstni igssäktet psr Lspirs worc stridande emot Constitutionens förestrift och anda. Härwid bör märkas att när RcgcringS - Formen sammanfattades och antogs kunde den nu föreslagna förändringen hwarken fbr.stäs eller stadgas. Det war en omöjlighet i anseende till" Adelns, i gammal wana, grundade dubbla antal af Ledamöter i Utskotten. Men i alla fall ber detta dubbla antal ej läg i wägen har redan Constitlicionen stadgat Votering per capris. Sedan Ribs derstapet och Adeln nu mera stadgat att dest Ledamöters antal i Utskotten skulle förmrndstas, dä fann sig ConstitulionS» Utskottet i ständ att i allmänhet förestä Votering psr capiis, och jag fär hemställa om icke delta omrdstningssätt är det bästa, dä afsigtm syneböra wara den, att den method wäljes, hwarigenom jnvlvibuens mening blifwer sä mycket som möjligt är gällande. För öfrigt synes Lagstiftarens mening hafs iva warit att smäningom närma sig till förbättringar. Den äberopade analogien mellan Ständ och Utstotk härleder sig ifrän en glömsta af deras olika werknings» krets, och den är alldeles öfwcrstödig när man betänker att Ulstotten endast dcredck wälen, men Ständm rectifiera dem och besluta. DotcrrngSsätt har man trott sig finna en fullkomlig §srsnti6 att frän Ulstotten erhälla resultat grundade pä billighet och rättwisa och pä de kunnigastes och klokastes omdömen.