Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men deremot tilläggas ofvanberörde från Landsorterna flyttade . i4i5 Och således endast utgöra 7o538 II varemot den finnes beräknad till ofvanberörde 70669 personer, eller en difference mera af Mankön 2264 Qvinnkön 2777 Tillsammans 5o3i 33o Riksens Ständers personel’, hvilken difference således undanrödjer all farhåga för den i förra tider, med anledning af Tabell - Verket, så mycket befarade årliga Folkutflyttningen utur Riket, och tvärtom skulle synas utgöra antalet af de under ifrågavarande Quinquennium från Utrikes Ort till Riket inflyttade Personer; men härvid bör i underdånighet anmärkas, att då inga årliga Mortalitets-Tabeller, likasom för de andra Rikets församlingar, till Tabell-Verket ingår från härstädes bosatta fremmande Religions-förvandters Kyrka-föreståndare, äfvensom icke eiler ifrån Föreståndarne för de i Riket bosatte Judar, liar den inom dessas familjer troliga* öfvervigt i Nativiteten emot Mortaliteten under de framflutna 5 åren icke i Tabellen N:o I. kunnat intagas och observeras, efter afdrag hvaraf beloppet af inflyttade Utländningar sannolikt ej skulle mycket skilja sig från verkliga förhållandet, som i Quinquennii-Tabell-formutaii ernes nuvarande skick icke eller kan uppgifvas. Uti det nya formulaire, sorn Tabell-Commissionen för nästkommande Quinquennii - år undfått Eder Kongl. Maj:ts nådiga befallning att i underdånighet föreslå och till nådis faststäl O O leise insända, skall Commissionen söka afhjelpa denna brist; men anser sig likväl i underdånighet böra hemställa, om icke Revisorers Berättelse. 331 Eder Kongl. Majit skulle täckas i nåder låta vidtaga någon sådan anstalt, att ena O O handa uppgifter, som ifrån våra egna, hädanefter årligen kunde från de fremmande Religions - förvandternes Församlingar, äfvensom från de Judiska i Stockholm, Norrköping, Carlskrona och Götheborg afgifvas, och Connnissionen, i händelse af Eder Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande sig icke kunna ansökningen bifalla, enär ofvanberörde räntor icke tillkommit i så beskaffad ordning och på det sätt, att förmedling deri kunde ega rum; hvilken resolution jemväl blifvit af Kongl. Kammar-kollegium fastställd; och då sökanderne sedermera hos Kongl. Maj:t fullföljt sin klagan, har Kongl. Maj:t, vid målets pröfning den 25 Augusti 1852, funnit skäl ej vara anfördt, som kunnat verka ändring i Kongl. Kammar-kollegii utslag. Då emedlertid klaganderne i den underdåniga besvärsskriften tillika anhållit, att Nådig Proposition rörande förmedting af räntan för ofvanberörde skogs-lotter måtte till Rikets Ständer aflåfas, har Kongl. Maj:t i den Nådiga Propositionen täckts förklara, det Kongl. Maj:f, vid öfvervägande af sistnämnde fråga, icke kunnat lemna utan uppmärksamhet, att vederbörande kronofogde och häradsskrifvare, på grund af anställd syneförrättning, bestyrkt de> uppgifter, å hvilka förrbemälde lottegare stödt sina i ämnet auförde besvär, samt att Kongl. Maj;ts Befallningshafvande i Kalmar län jemväl intygat, att de af meranämnde lägenheter utgående räntor voro vida högre, än som efter skattläggnings-methoden för orten kunde på lägenheterna belöpa; oeh enär således sannolikt vore, att deras nuvarande innehafvare, seni af oförstånd oeh f 4 Stals-Utskollets Utlåtande, Ä:o 20. lockade af de låga försäljningspris, hvarför, efter skogens förstöring, lägenheterna kunnat till dem upplåtas, desamma öfverlagd, ieke skulle framgent förmå att deri i allmänhet dryga räntan utgöra, och för den skull anledning vore, både att Kronan komme att tillskyndas förluster och att lägenheternes talrika befolkning skulle råka i obestånd och falla ortens fattigvård till last, har, vid sådana omständigheter, Kongl. Majit i'
Dom, dels i Nåd. förklarat, att mitt omstämda ersättningsanspråk icke kunde få ogillas, derföre att arbetet med Författningssamlingen ej kunnat fulländas inom den af K. M. derföre bestämda tid, dels endast ansett det omstämda skadeståndet, i anledning af den uti denna sak förda talan, icke kunde mig tilläggas af det skäl, att jag ej ådagal det jag varit berättigad att, ninnan stämningen utlogs», erhålla någon af nyssnämnde titlar. Villigt erkänner jag nu, det jag genom K. M:s Högstberörde Nåd. Dom blifvit uplyst derom, att jag i afseende på liden för min ersättningsrätts tillgodonjutande begått ett misstag, då jag d. 2 Sept. 1850, och således innan ännu ens elt år, efter arbetets uphörande, tilländagått, uti den uttagna stämningen påyrkat utbekommande af totalbeloppet af den ersättning, till hvars åtnjutande jag, för arbetet i sin helhet, var berättigad; men vågar jag deremot hysa den förhoppning, att R. Skr, med tillämpning af den Nåd. Domen, måtte finna min rätt att nu erhålla hela, eller större eller mindre del af den ifrågastä 1 Ida ersättningen vara beroende derpå, huruvida den tid nu tilländagått, inom hvilken jag bordt erhålla stadgadt antal exemplar af alla de återstående titlarne eller endast af flere eller färre bland dem. Till 'grund för mitt bedömande af denna fråga får jag åberopa: dels alt, sedan Chefen för Landtförsv:sDepart:t, som genom K. Brefvet d. 8 Aug. 1844, fått sig ålagdt att meddela ytterligare nödige föreskrifter i afseende på arbetets verkställighet genom behörigen kontrasignerad Resolution af d. 3 Jan. 1845, under åberopadt stöd af Högstberörde Nåd. Bref, gillat det till plan för arbetet i sin helhet af mig och min medredaktör afgifne förslag, enl. hvilken plan arbetet i sin helhet komme att utgöras af 29 titlar, utom register, så har arbetet, så väl till följd häraf, som ock med stöd af K. 5I:s Nåd.
Om det kan tjena till förkortande af ären dets handlägning, sä har jag, för min del, ingenting att erinra mot det förslag, som af Gr. Lagerbjelke nu blifvit framstäldt. H. Exc, framställde vidare, att Gr. Hamilton hade yrkat antagande af 7 öde §:n i komiterades förslag, dervid dock den derstädes citerade § 88 borde ändras till § 84; att Hr .Reutersvärd hade påyrkat bifall till det i hans reservation framlagda förslag till §:ns lydelse, samt att slutligen Hr Stuart anhäilit om äterremiss af §:u. Hr Stuart anmälde sig nu och yttrade: Hå jag med min begäran om äterremiss endast åsyftat att få ifrågavarande förändring åstadkommen genom Utsk:t, och samma ändamål vinnes genom det beslut, uti hvilket Gr:ne Mörner och Lagerbjelke sig förenat, anhåller äfven jag att få instämma uti den propos., nämnde ledamöter yrkat. Härefter framställde 11. Exc. propos. derå, att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts förslag, skulle besluta, att, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad uti 122:dra §:n af nu gällande Bevis-förordning funnes stadgadt, rätt att öfverklaga pröfningskomités beslut fortfarande må medgifvas, samt derjemte anmoda Bev:s-Utsk:t att uppgöra ny, med Ståndets beslut öfverensstämmande redaktion af den ifrågavarande 7lista §:n; och sedan denna propos. blifvit med manga ja jemte ett eller annat nej besvarad, förklarades ja hafva varit öfvervägande, 242 Dan 18 Maj f. ni. §§ 72, 73 och 74. Biföllos. § 75. Hr v. Koch:
Såsom ofvanföre i underdånighet anfördt är, disponeras denna Hufvud-Titels Anslag af Directionerna öfver Civil-Statens och Armeens Pensions-Cassor; och beror det således på de ifrån dessa Verk gjorda underdåniga framställningar, hvad vid skeende Statsreglering kan komma i fråga att härutinnan iakttagas. Åttonde Hufvud-Titeln. Allmänna och Extra Utgifter. Enligt hvad Liquiderna med Rikets Ständers Riksgälds-Gontor öfver Slats-Ver-» go Bil. till K. M. Nådiga Propos. N:0 2. kets Öfverskott och Besparingar utvisa, hafva för 1826 och föregående åren betydliga Brister i denna IIufvud-Titels Förslags-Anslag blifvit å Öfverskottena godtgjorde; och hafva för den sedan 1826 förflutna tiden Jessa Brister ökats genom de i och för Arbetsoch Corrections-Inrättningarna förhöjda Utgifter. Stats-Contoret förmodar, att, i afseende på de sistnämnde Utgifterne för framtiden, Styrelsen öfver Fängelser och Corrections-Inrättningar i underdånighet afgifver ett fullständigt förslag; och skall Stats-Contoret, i hvad på detsamma ankommer, tillhandahålla Rikets Ständers Stats-Utskott de utredningar och upplysningar, som för en bestämdare reglering af Anslagen kunna anses nödiga. Sedan, vid 1828 års Riksdag, de tillförene under Stats-Verkets Inkomster uppförde Intresse-Medel å Krigs-Collegii till Riksgälds-Contoret Öfverflyttade Cassör blifvit från Inkomst-beräkningen uteslutna, och deribland de 5a5 R:dr, som utgöra Räntan på den år 1820 till Riksgälds-Contoret aflemnade Hingst-Medels-Cassan , och som de föregående åren directe till Krigs-Collegii disposition, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref afdon 17 Maji 1822, utgått för att till Hingst-premier användas, men ett emot detta Räntebelopp svarande Anslag Bil. till K. M Nådiga Propos.
Jag får också nämna, att om hela den summa af 3,3oo,ooo r:dr och något derutöfver, som banken nu kan disponera, skulle komma alt användas jemte Riksg.contts behållning i banken, uppgående ensamt till mera än 3 millioner, utom de behållningar, som kunna användas af handelsoch sjöfartsfonden; så skulle en så stor summa uppkomma, att det verkligen torde blifva svårt att på de 3£ år, som sannolikt komma att förflyta innan nästa riksdag, kunna behörigen använda dessa medel. Det torde lill och med blifva svårt att finna personer, som kunde leda och inspectera alla dessa arbeten, som skulle ske i en så vidsträkt scala. På dessa skäl tillstyrker jag, för min del, antagandet af det förslag, som BancoUtsk. här framställt. Att sträcka sina beräkningar på bankens tillgångar äfven utöfver hvad som finnes vid hvarje l iksdag, kan jag för min del icke biträda. Jag tror, att det strider mot den försigtighet vid beräkningen af dessa tillgångar, som Ständerne vid realisations-riksdagen antogo, ty det skulle möjligen kunna inträffa, att Ständerne beräknade tillgångarna för högt och följaktligen kommo alt lejlina anvisning icke på bankens behållna vinst, utan verkligen på dess grundfond. Dessa anmärkntr har jag ansett mig befogad att framställa såsom ett skäl för mitt tillstyrkande afBancoUtskrs förslag, och får jag tillika, i anledn. af Hr von Hartmansdorffs anmärkn. vid en annan punkt, nemi. derom att StatsUtsk. icke föreslagit något anslag för Stångåns upprensning, upplysa, att Utsk. visserligen icke förbisett, hvarken att, om Stångåns upprensning kunde äga rum, sådant vore fördelaktigare än upprensningen af Emmån, emedan hvarje tunnland jord, ehuru af bättre beskaffenhet, vid Stångån skulle komma alt kosta hälften mindre; och ej heller att I‘J8 Den ai November f. m.
De olika meningarna om giltigheten skulle förorsaka en allmän ratts-osäkerhet, och i de fall, der domaren begagnat sig af Justitiä-Ombudsmannens vänliga råd, att efter sitt tycke gå en lag obemäldt förbi, och parterna ej förstå eller ej våga klaga deröfver, skulle äfven den största rättsojemnlikhet framkallas •). af all annan myndighet än lagen; och att inskärpa delta bud är det jag åsyftar med min så ifrigt förfäktade lära, hvars öfverträdande leder till upplösning af det lagbundna samhällets bestånd. 8) Om hvarje ämne, hvari man af särskilda domare kan få olika beslut, skulle derföre undandragas domstolarna; så biefve det rätt många, hvarmed de icke komme att befatta sig; och svårt är att säga, dels huru många borde qvarblifva, i hvilka man icke hade att befara stridiga beslut, och dels hvad som skulle göras med alla de öfriga. 9) Skall han då derföre undslippa? Om han icke i hvarje annat fail af orätt dom kan freda sig med »fyndigheten» att föregifva en viss öfvertygelse; hvarföre skulle denna fyndighet mer gagna honom i fråga om lagens giltighet? 0) Likasom alltid händer, när domare tänka olika, eller när blott någon part är rätt trätlysten och begagnar ben‘eficia juris. ') Ojemniikheten och alla de öfriga förmenta olägenheterna äro likaledes för hand vid hvarje tillfälle, der olika meningar hos domstolar yppa sig, och något) af parterna, som ej förstår elley ej vågar att klaga, kan alltid blifva derpå lidande. Vili man kalla sådant en allmän rättsosäkerhet, så kan denna benämning alltid nyttjas, enär dessa företeelser dagligen förekomma. Det vänliga råd, jag gifvit, är icke att gå en lag obemält förbi, utan att gå obemält förbi, hvad som icke är lag, och icke att så göra »efter tycke», utan efter pröfning. o ’
Skulle man nu derföre, att några Provinser fått en sådan förmän, äfven tillerkänna de öfriga densamma, så skulle man på delta sätt fä afskrifva ett par millioner af rikets inkomster och det måtte väl icke vara hvarken rättvist eller Stats-ekonomiskt klokt handladt. Jag får här antyda den grundsats, som jag vid alla Kronoräntefrägor gjort mig till en regel, nemi. att i möjligaste måtto, der det utan Kronans förlust kan ske, underlätta och lindra sättet för deras utgörande, men ingalunda att efterskänka dem, ty delta är endast att gifva skänker ät medborgare, som redan äga något och ofta mycket, på bekostnad af alla skattdragande, hvaraf många endast äga sin arbetskraft. Derföre har jag understödt och skall än vidare understödja den s. k. skatteförenklingsfrägan. Jag har vidare trott, att om det är fråga, att i skatteväg lindra medborgare, de der icke ega annat än sin arbetskraft och hvilkas ställning blifvit försvårad genom den stigande civilisationen och synnerligast gegenom jordvärdets stegring, hvilket värde, särdeles under de sista 20 åren, betydligt stigit, så anser jag sådant billigt, men att efterskänka Statens obestridliga rätt till inkomster, anser jag vara en åtgärd, hvilken jag icke vill med min röst understödja; och af sådan anledn. anhåller jag om bifall lill Utsk:s förslag. Frih. Palmstjerna: Jag är upkallad i anledn. af Frih. fiaabs sednaste yttrande. Jag har icke, såsom Frih:n tyckes upfatlat mitt anföraude, yttrat, det jag förmodade, att ett annat tillstyrkande i händelse af återremiss. Utsk. har icke heller erhållit andra uplysningar än dem, som innehållas i K. M:s propos:n N:o 11, hvilken har till titel: ”K. M:s nåd. proposm till ”R. St. ang:de anslag för beredande af rättelse uti beräknandet af ”salpeterhjelpen inom provinserne Småland och Oland.” Således afsåg K.
Judar måtte genom allmän färjattning förbjudas att köpa fastighet på landet, samt domare vid ansvar förständigas att hädanefter icke bevilja uppbud och fasta å egendomar på landet försålda till Judar; hvarjemte Rikets Ständer i underdånighet hemställde j att de personer af Judiska nationen, som låta döpa och i Christna religionen uppfostra sina barn, måtte komma i oinskränkt åtnjutande af Svensk medborgarerätt_, och således undantagas från det allmänna förbudet emot besittning af fast egendom på landet; och blef Rikets Ständers förenämnde underdåniga skrifvelse genom Kongl. Maj:ts Handels och FinansExpedition i underdånighet föredragen. 99 Uti en vid 1834 års Riksdag aflåten underdånig skrifvelse anhöllo Rikets Ständer, att Judar, som med behörigt tillstånd till Riket inflyttat och sig derstädes bosatt, äfvensom deras barn, må äga frihet att besöka alla publika skolor samt Gymnasier och Universiteter i Riket, med vilkor, att de underkasta sig gällande skolordning och lagar. Det är alltså endast genom framförda önskningar lill Kongl. Maj;t, på sätt 89 §. i Regeringsformen föreskrifver, som Rikets Ständer behandlat detta ämne, och Kongl. Maj:Is tid efter annan derom fattade beslut, ehuru tillkomna utan Rikets Ständers deltagande, hafva icke förr än vid denna Riksdag föranledt till någon anmärkning från Rikets Ständers sida. Kongl.
Hans Excellence Herr Grefven och IjandtMarskalken erinrade, att Herr Crusenstolpes framställning vore allt för tidigt väckt; ty först sedan den förevarande frå - Den 20 Ju Ii i. gan, om 38 §, RiddarhusOrdningen bort, i afseende på voteringen i sista Plenum, tillämpas eller icke, blifvit afgjord, kompie man i tillfälle erfara, huruvida en närmare undersökning om förloppet af berörde votering erfordras, och om, i sådant fall, remiss till PiiddarhnsUtskottet för sakeus utredning vore nödig. Herr Crusenstolpe: Jag tror, att en sådan ordning med målet desto häldre kan liga rum, sorn 38 §. innehåller tvänne Moment. Så länge vi ej veta, om någon olaglighet är begången, kunna vi ju ej tillämpa §. Herr Rosenqvist: Jag anser, alt remiss Jämpeligen kan äga rum både till ConstitutionsUtskottet och till RiddarhusUtskottet. 44 §• RiddarhusOrdningen stadgar, ”att sedan voteringsuppropen äro slutade, ”skola af dem, som vid bordet sitta, fyra ”föra hvardera serskildt Protocoll, som ef”ter fulländad votering collationeras; hvarefter ett omröstningsprotocoll upprättas ”och underskrifves.” Det måtte vara Ståndets rättighet att få veta, om vid ifrågavarande votering i berörde afseende rätteligen tillgått. I annat fall bör voteringen, såsom olaglig, annulleras. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken ansåg sig, i anledning af Herr Rosenqvists yttrande, endast böra erindra, att ingen anmärkning blifvit gjord Dsn 30 Julii. 3g emot riktigheten af det vid ifrågavarande votering förde Protocoll, och att ingen anledning förekommit, att den föreskrifne ordningen blifvit på något sätt uraktlåten vid det mechaniska af denna votering. Herr Crusenstolpe:
Irnnna kor cle i ökv6r6N8lrommel8en cleltanancle ru8tliällen inträkka, utan oelr uncler tillen tor per8ecllarice8 umlerlläll aii8vara; irommanlie livaije Iku8tliallare 8:">luncla i tillkälle att, utan liincler ak clet li68lnt, irvaruti lie ökriAa Ilu8tliul1arne lrunna 8taiina, liärutinnan liamlla 8a80Ui Iian tor 8iA kormunlina8t kinner; cloelr att, lier klera clelenare knina8 i 8amina ru8tliäll, alla cle88a liöin om l>68lutet 8i" korena, 8a kramt lien tore8laAna okverenZlronime^en 8lraI1 an868 liakva lilikvlt kör ru8tliället antagen. Oell liöra kör ökriZt cle llmtliällare, /»'angi. H/a/.-ls Mä/g-a .V.-o 9. 3l som litt en trörjun möjligen tinnnu !>vsu I>eluulili^lleler vict ctellu pä (terus Aemensuminu toiutel tuerutenucte törstugs unluZunete, i elie nleslun»us trän möjtiAtielen ull seetermeru eterpu in^ä, Iivuetun XonAl. lVtuj:l unser en prreseriplionsliet tor rulliAtielen ull i ötverenstiommetsernu ctetluAu toisl trunicletes tumptiAen tiunnu ut tvon^t. iVlui:l i tXäeter tueslummus.
Af denna anledning och då Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition synes till någon del vara föranledd af denna nedsättning, emedan ifrågavarande utgift hittills blifvit bestridd af anslaget för oförutsedda utgifter, skulle Utskottet, för dess del, ansett ändamålsenligast tillstyrka Rikets Ständer att bevilja uppförande å Stat af den summa, hvilken Kongl. Maj:t äskat i ofvanberörde ändamål; men då detta af Kongl. Maj:t anmälde behof icke är nytt eller varit okändt vid den tidpunkt, då Kongl. Maj:t till Rikets Ständer aflat Dess Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, samt uppförandet å Stat af ifrågavarande summa skulle innebära detsamma som att, under i öfrigt alldeles oförändrade omständigheter, be - G Stats~Utskottets Utlåtande, N',o 408. vilja en tillökning1 i den anslagspost, hvarå nämnde utgift varit anvisad, liar Utskottet icke funnit sin: böra tillstyrka en sådan föränd vin.»; i den re dan antagne Statsregleringen. Deremot har Utskottet ansett, att, om tillgångförefunnes att, ulan rubbninguti de redan pröfvade och bev Ijade anslagssummorna, bereda utväg för ifrågavarande utgift, sådant borde Öfverensstämma ined Rikets Ständers önskan och icke innefatta något afstegfrån den hittills följde ordningvid ärendenas behandling.
I sig själft särdeles intressant och stämningsfullt, väckte detta tonverk ännu mera anklang g e n o m det högst förtjänstfulla sätt, hvarpå det utfördes o c h hvarvid särskildt fru Edling o c h hr Lundqvist b ö r a o m n ä m n a s såsom innehafvarne af Alcestes o c h öfversteprästens partier. Fröken Tengvall utförde Ismenes korta parti. Körerna o c h orkestern förtjäna o c k erkännande för sina prestationer. Musikaliska akademiens stora sal var nästan fullsatt, o c h till åhörarne sällade sig strax före senare afdelningens början konungen, vid hvars inträde kören o c h orkestern uppstämde » U r svenska hjärtans djup ». T ^ÖRFATTARINNAN JANE GERNANDT-CLA1NE har, enligt ett från Buenos Ayres ingånget telegram, fallit af en häst o c h svårt skadat sig. I Konstföreningens lokal vid Västra Trädgårdsgatan har anordnats en utställning af arbeten, utförda af framlidna porträttmålarinnan Elisabeth Keyser. Utställningen afser att, så vidt möjligt, lämna en samlad bild af konstnärinnans utveckling och konstnärliga personlighet, o c h i detta hänseende torde den helt säkert vara fullt tillförlitlig o c h lycklig, äfven o m ett o c h annat af hennes m e r representativa arbeten icke k o m m i t med. Inalles upptager utställningen ej mindre än 177 nummer, af hvilka d o c k ett rätt betydande antal betecknar mindre skisser o c h utkast. I alla händelser vittnar den stora samlingen af utställda arbeten o m en kolossal flit o c h en vacker begåfning. Till a l l a d e m, hvilka före den 24 april 1899 insända rätt lösning j ä m t e 1 kr. i spareller frimärken, sändes en fin förgyld Halskedja m e d berlock, eller en finfin fickknif, etsadt skaft, korkskruf och 2 blad, eller ock fi duss. teskedar af hvit silfverliknande metall (hvilken sak ni själf väljer). Dessutom få de 10 första bref, som öppnas, en sak gratis.
Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, behagade tillkännagifva, huru man uppfattat Ståndets svar på den framställda propos., och i händelse Hr Gr. o. Landtm, funnit nej öfvervägande, anhåller jag om votering. I anledn. häraf tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att han ej af de afgifna svaren kunnat bestämdt urskilja hvilkendera meningen varit öfvervägande. Hr Stuart anhöll om votering. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt i sådant fall, enär för öfrigt propos. blifvit begärd dels till återremiss och dels lill afslag ä Utsk:s förslag till votens-propos., nu borde afgöras hvad som skulle antagas till contrapropos.', och att Hr Landtm, således finge liem9 H. 20 A. 402 Den 23 September f. iö. ställa om R. o. Ad. behagade till contrapropos. antaga att de emot Utsk:s förslag gjorde anmärkmr anses föranleda till återremiss. Härvid vopades ja och nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att ja varit öfvervägande. Frih. Cederström hegärde votering: Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voter:s-propos. Den som till contrapropos. vid votering om bifall till StatsUtsk:s i dess mern. N:o 319 afgifna förslag i afseende på 3:dje punkten af samma Utsk:s utlåt. N:o 242, antager, att detta förslag bör, pä grund af deremot gjorde anmärkmr, återremitteras, voterar j»i den det ej vill voterar nej; vinner nej, antager R. o. Ad. till contrapropos. vid förenämnde votering, att Utsk:s ifrågavande förslag till voter:s-propos. af R. o. Ad. ogillas. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit'som följer: Ja — 54. Nej — 63.