Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-Utskottets Utlåtande N:o 26. 7 att Rikets Ständer måtte, med bifall till hvad Kongl. Maj:t' i detta ämne föreslagit, för nästa statsregleringsperiod anvisa å Andra Hufvudtiteln ett förslagsanslag å 250,000 Riksdaler, under rubrik: ersättning till personer, menigheter eller allmänna inrättningar för dem genom nya strafflagens införande frångångna bötesandelar. 13:o. Beträffande öfriga anslag under denna Hufvudtitel, deruti förändring icke blifvit ifrågasatt, hemställer TJtskottet, att dessa anslag måtte bestämmas till enahanda belopp, som vid sistlidna riksdag, på sätt hosföljande tabell (Litt. A.) närmare utvisar. Uppgående, enligt Utskottets nu afgifna förslag, summan af Andra Hufvudtitelns anslag till 2,434,950 Riksdaler eller 249,050 Riksdaler utöfver hvad nu gällande Riksstat upptager. För tillfälliga behof under denna Hufvudtitel hafva framställningar skett i nedannämnda hänseenden: 14:o. Till uppförande af en ny arkivbyggnad för Göta Hofrätt och ombyggande af den Hofrättshuset omgifvande kaj, har Kongl. Maj:t äskat, att af Rikets Ständer måtte anvisas, att under år 1867 utgå, 40,000 Riksdaler, utgörande omkring tvåtredjedelar af den för dessa byggnadsföretag beräknade kostnadssumma. I afseende härå meddelas i förut åberopade Statsråds-protokoll, hurusom uti underdånig skrifvelse den 31 Maj nästlidet år Göta Hofrätt, med förmälan, att det förfallna skick, hvari dess arkivbyggnad länge befunnits, och det otillräckliga utrymme densamma erbjöde, — hvilka omständigheter redan åren 1852 och 1855 föranlåtit Hofrätten att i underdånighet framställa behofvet af en ny arkivbyggnads uppförande, — numera gjorde detta behof oafvislig!, i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig
För att bestrida omkostnaderna för en » värdig » själfrepresentation, för att kunna &gt;lefva med » och » i enlighet med sitt stånd » — eller vanligen med det som en gång tankes förvärfvadt — räcka för mången slutligen ej de vanliga förtviflade, men ännu ärliga resurserna till, och då få omhänderlämnade kassor, hazardspelets chancer eller kanske växlar med oäkta namn garantera hjälpen. Hur mången af denna » jeunesse dorée », som till det yttre så bekymmerslös fladdrar kring i nöjets hvirfvelvindar, som rekryterar marskalkskapet vid festerna, som strör, lika mycket presenter som artigheter rundt om sig, som korteligen blifvit en oumbärlighet för det umgängeslif, hvilket kräfver mer än det ger — hur mången har ej slutat sin dagsländesaga i elände, hur mången skall ej fortfarande göra det! Lyft en smula på förlåten och spörj! — Svar: » För högt lif — för dyrt umgänge — ingen, som varnade i tid — skuld — ruin — förskingring — undergång! » — Och en dryg anpart i skulden får sannerligen vårt moderna, jäktande, ytliga och tanklöst anspråksfulla sällskapslif taga på sig, det är visst och sant. Detta vrånglif erbjuder äfven en prof karta på allt hvad lösliga och olyckliga äktenskapsförbindelser heter. Då dessa ingås under formerna af ett det allra ytligaste umgänge, lära kontrahenterna merendels hvarken känna hvarandras karaktärer eller materiella förutsättningar, och följden blir, att de ofta stå bedragna båda två på båda delarne. Vare detta, hvad vi för denna gång velat ha sagdt om sällskapslifvets offerväsen. 1893 Fyra hundra kronor åt Eugeniahemmet. Den 20 dennes utgick tiden för våra läsarinnors omröstning angående utdelandet af de fyrahundra kronor, hvilka redaktionen anslagit till något af tre välgörande ändamål, närmare angifna i n:r 33 och 35 af Idun. Vid öfverräknandet af de afgifna rösterna befanns, att Eugeniahemmet erhållit de flesta eller i det närmaste hälften af dem samtliga. Som af nedanstående kvitto framgår har summan omedelbart öfverlämnats till den vederbörande anstalten: Af herr Friih.
M. ingå med underd. anhållan, alt K. M. i ministeriel väg, täcktes nådigst bereda tillfälle för verkställigheten af hvad jag i föreg:de punkt föreslagit; all inträdet i utländsk tjenst endast må äga rum på frivillig derom gjord ansökning och efter fulländade minst 2 års aktiv tjenstgöring vid Infanteriet, Kavalleriet eller Artilleriet, att företrädet bland sökande må, inom hvarje vapen, tilldelas den som innehar högsta militärgraden och i största mån förenar kunskaper nied ådagalagd praktisk duglighet och nit för sitt yrke; att understödet af hvarje person ej får tillgodonjutas längre tid än 2 ar; att de, hvilka erhålla understöd, bibehålla här hemma sin grad, lön (med afdrag af tjenstgöringspenningar), tur och befordringsrätt under den tid de äro i utländsk tjenst; att den högre grad de i utländsk tjenst tilläfventyrs erhålla, ej ovilkorligen berättigar lill lika grad i fäderneslandet, samt slutligen att den som på förenämnde sätt varit i utländsk tjenst, är vid Den 31 D ecember e. m. 337 sin hemkomst pligtig att till Chefen för Landlförsvars-departrtet aflemna eli, af verterbörrde utländsk myndighet utlärdadt och af Svensk Minister attesteradt intyg öfver sitt förhållande i tjenslen, jemte en detaljerad berättelse om hvad lian i sin utländska tjenst kunnat inhemta. Skulle tillfälle saknas till inträde i utländsk tjenst, eller ingen sig dertill anmäla, kommer anslaget all besparas uteslutande för det ifrågasatta ändamålet. Anhålles om remiss till StatsUlsk. Begärdes på bordet. 5:o. Inom ingen samhällsställning låter bristen af ändamålsenliga, noggranna, fullständiga och i allo tillämpliga lagar, reglementen och föreskrifter mera kännbart erfara sig än inom krigare-yrket. Saknaden af ofvanberörde allmänna föreskrifter kan medföra de mest menliga följder, under de lika opåtänkla som olikartade tillfällen, dä dessa föreskrifter äro af nöden. Pä deras tillvaro beror hvad som utgör det nödvändiga och enda medlet för vidmakthållandet af en med helsosamma frukter förenad krigslydnad och ett icke förslafvande samband emellan hvarje länk i den militära hierarkien.
Med hänsigt ej mindre till bestämmande af det medelpris, hvarefter, i händelse af Kongl. Maj: t-i Nåd. Proposition, N:o 59. 19 bifall till hvad bär ofvan blifvit föreslaget, lösen för räntor och tionde bör beräknas, än äfven till beredande af den största möjliga öfverensstämmelse mellan markegångsprisen och de uti markegångstaxan upptagna persedlars gångbara värde, äro dels ändringar dels närmare bestämmelser uti de angående markegångs-sättningen nu gällande stadganden af behofvet påkallade; och Kongl. Majit går nu att uppgifva de åtgärder, som i detta afseende torde böra vidtagas. Då markegångs-deputerades sammansättning och röstberäkning äro, genom 75 S Regerings-formen, bestående, synes någon ändring häruti icke vid detta tillfälle böra ifrågakomma; äfvensom och enär, i följd af den bibehållna uppsägningsrätten af ränteoch tionde-spanmål m. m., det icke kan undvikas, att till rättelse vid persedlarnes leverering verkställa markegångssättning före uppsägningstiden, Kongl. Majit anser vid hvad för närvarande, angående tiden för deputerades sammanträde, finnes föreskrifvet, fortfarande böra förblifva. Vidkommande sättet och ordningen för bestämmandet af ofvannämnde medelpris föreslår Kongl. Majit, att detta måtte utaf deputerade årligen verkställas på det sätt, att sedan det i beräkningen ingående sista årets pris, på grund af priskuranter, som så väl för städerna inom Länet eller markegångs distriktet, som för landet aflemnas, blifvit för Oktober, November och December månader af det föregående samt Januari, Februari och Mars månader af det löpande året faststäldt, detta pris sammanlägges med de för nästförfiutna nio åren på enahanda sätt bestämda pris, eller för så vidt de ej hunnit sålunda bestämmas, med markegångsprisen för samma år, hvarefter medium af dessa tio års sammanslagna så beskaffade pris blifver årets medelpris.
Då 4:de qvarlalets redogörelse för depoten ej kunde afgifvas och stationen tillhandakomma samt kunna granskas och slutligen behandlas förrän måhända 2 till 3 månader inpå eli följande år, vore naturligt, att med nu gällande stadganden, nämnda qvartalsredogörelse icke kunde ingå i samma års räkenskap för stationen; hvilket dessutom skulle vara ett fel, enär räkenskapen derigenom komme att utvisa ett resultat, olika med det förhållande, som vid redogörelseårets slut egde rum; och förfores på enahanda sätt i afseende å åtskilliga af stationens special-räkningar. Sjelfva sättet för redogörelsens intagande i stationens kassaräkning grundade sig på 17:de punkten uti den stationen år 1850 meddelade underrättelse rörande tillämpningen af de för Förvaltningen af Sjöärendena och Flottans stationer föreslagna formulärer till hufvudbok och kassaräkning m. m., så lydande: "öfver flera efter hvarandra liggande verifikationer, hvilka tillhöra samma intägt eller utgift, kan ett omslag eller sammandrag upprättas, som hänvisar till hvar och en af verifikationerna, i hvilket fall endast totalbeloppet i kassaräkningen upptages med hänvisning till sammandraget.” Derföre vore ock en naturlig följd häraf, att de till depotens kassajournaler hörande verifikationer, hvilka förenades med verifikalionerne lill stationens kassaräkning i den ordning nämnde journaler deri inginge, finge andra folienummer, än de, hvarunder de voro i journalerne upptagne. I betraktande af hvad sålunda förekommit, hafva Rikets Ständer funnit sig böra hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla om meddelande af nådig föreskrift om utfärdande af sådana stadganden, hvarigenom rättelse uti de af Revisorerne anmärkta omständigheter må vinnas. Bih. lill B. St. Skrifvelse, N:o 6%. Enär, vid verkställd granskning af säkerhetsliandlingarne lör lån ur allmänna inom. hufvudsta den befintliga kassor, förekommit, att ej mindre
St:s Revisorer; 4:0 ang:de tidens bestämmande för den revision af Stats-, Bancoocli Riksg.verkens räkenskaper och förvaltning, hvilken näst efter denna riksdag skall äga rum; 5:o ang:de Riksg contis garanti för lån till förmån för bypotheksföreningar; 6:0 angrde markegångsprisens bestämmande m. m.; 7:0 röride allm. grunder i afseende å riksstatens särskilda hufvudtitlar; 8:0 ang:de den fastställda riksstaten för åren i835 t. o. m. i83g; 9:0 anglde den af R. St fastställda årliga bevilln.; 10:0 angide tiden, då R. St. ånyo skola sammanträda till lagtima riksdag. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då det klefve en omöjlighet att få riksdagsärenderna fullt afslutade till den dag, K. M. utsatt för riksdagens slut, hade Landtm, och Hrr Talmän, vid hållet sammanträde, ansett nödigt att hos K. M. anmäla förhållandet samt anhålla, det K. M. ville förunna trenne dagars förlängning, en tid, hvilken Talmannen, efter att hafva inhemtat kännedom om de återstående göromålen, ansett vara tillräcklig, då nemi. riksdagens afblåsning skulle ske d. 22ldra och dess afslutande d. 23 dennes. H. Ex. hemställde tili R. o. Ad., om icke R. o. Ad. fann en sådan anmälan nödvändig, samt tillkännagaf tillika, att Borgareoch BondeStin åt sina Talmän uppdragit att den framställa. Gr. Frölich, Dav.: Hr Gr. o. Landtm, har visat mig den godheten att för en stund sedan gifva mig tillkänna sin afsigt att göra en sådan framställning, som vi nu fått afhöra. Jag får i anledn. af densamma nu svara, att det är mig omöjligt att kunna på förhand beräkna, att BancoUtskls göromål kunna vara så snart afslutade, att riksdagen kan afhlåsas d. 23 dennes.
D. ^ster uppläsning af Stats.Utskottets denna dag inkomnc Betänkande om Riksgälds-Contoirets enikilte samt detz och Stats-Werktts samfälte penningcbchof, till grund för Bewilln ingens bestämmande, »m m., beslöt Höglostsge Ridderssapet och Adrin att en afskrift af berörde Betänkande skulle genast till Banco - Utskottet öfwerlenmas, hwilket stulle anmodas att till Riksens Ständers Plena styndesamt inkomma med Utlåtande öfwer de Puncter som pä någon gemenskap med Banken hafwa afseende: Miljande Ridderskapet och Adeln derjemte härmed vänligen inbjuda stna Respective Med-Stänr tzer att i detta Vestm stg förena,' pt svpr». kx krotocollo, 6. Silverstolpe - Den 2i Julik. tgn Utdrag af protocollet, hältet hss Högloft. Ridderskapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen i Arebro den 21 Julii 1812. j S. Dföredrogs ä nyo Lagsamt Economie-Ut! stotteks den r8 Julii pä bordel lagda Memorial, angående borttagande eller rubbning af Wotterwerk, som göra stada ä andras ägor, och bestöt Högloflige Ridderskapet och Adeln, att Betankandet skulle i underdänighet till Kongl. Maj:t öfwerlemnas, med anhållan att KonglMajtt täcktes deröfwer, säsom ett Ekonomiskt ämne och utan hinder af allmänna Lagens föreskrifter, taga de Författningar, som med allmän nytta, utan enstiltas förfång, kunna tjenligast anses. Vt suprs, Lx krotocollo, A. 6. Silverstolpe. Utdrag ak protocollet, hället hos Högloft. Ridderskapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro, den 2, Julii 1812.
Med ett sä ringa anslag sorn 2,000 Kalr kunde nemligen, efter hvad erfarenheten visat, antingen blott efter länga mellanskof, hvarunder anslaget sparades, ett eller annat konstarbete af högre art och större värde förvärfvas, eller ock, med alla större konstalsters uteslutande, flera mindre arbeten inköpas, som till lägre priser försåldes och hvilka icke alldeles saknade afnämare bland enskilde samlare. Akademien, som lör det hittills disponibla beloppet sett sig nödsakad följa det sednare alternativet, ansåge inköp af statyer, utan de öfriga konst-grenarnes skada och förbiseende, sällan eller aldrig med detta anslag kunna ifrågasättas. Den välgörande afsigten med hela denna anstalt kunde pä sådant sätt, endast ofullkomligt ernås, och den lyftning och uppmuntran af deri Svenska konsten, som dermed vore påräknad, endast till en del vinnas. Utskottet delar de af Akademien och motionärerne uttryckta åsigter om nödvändigheten att i vidsträcktare mån än hittills understödja och uppmuntra de inhemska konstnärerne. Den som skall verka något utmärkt, inom konstens verld, kan aldrig vinna den härtill nödiga utveckling inom riket, ulan mäste i fremmande länder, hvilka gynnas af en äldre och mångsidigare konst-bildning, ett mera allmänt ulveckladt sinne lör konstens skapelser och rikare tillgångar att tillfredsställa smaken derför, utbilda sina anlag. De utmärktaste konstnärerne föredraga också gerna vistelsen å utrikesort. 84 Stats-Utskottets Utlåtande N:o lik. hvarest (le lättare vinna hade rykte och inkomster, framför fosterbygden, der ulsigterna i detta hänseende merändels äro mindre gynnande: och fäderneslandet går derigenom i mistning icke allenast af deras arbeten utan äfven af den betydande och kraftiga inverkan på den allmänna konstbildningen, som af konstnärernes personlighet, talanger och erfarenhet eljest kunnat påräknas. Såvida det derföre skall blifva möjligt för våra rngre konslidkare att göra framsteg på konstens bana, och om vära bästa och förnämligaste konstnärer icke rskola tvingas att i fremmande länder söka sin utkomst, måste, e:digt Utskottets tanke, Staten kraftigare än hittills uppmuntra och understödja deni.
De nyssnämnda daningskrafterna äro att anse såsom döda, när de betraktas i jemnförelse med de öfverjordiska: men på sin grad äro de dock lefvande och lifvande; ty jemväl i den naturliga solens eld är, fastän på ett utvändigt vis, närvaron af det gudomliga lif, som i den andliga solens eld är invändigt närvarande 18. – Och på detta sätt gifves möjligheten åt Naturverldens hela mångfald af ting och varelser, att, såsom skapad, inträda i sin verklighet; hvilken egentligen är en följd af den hos allt Andligt inneboende sträfvan, att omkläda sig med ett Naturligt, för att från detta sitt Yttersta och Sista, liksom från ett fotfäste hvarpå det stöder sig eller hvilar, kunna med fixerad individualitet uppstiga till sitt Innersta och Första, medelst rigtigt begagnande af naturlighetens medel till nyttor för eviga ändamål. Häraf kommer ock, å andra sidan, att sjelfva Naturlifvets grader bestå i en uppåt stigande kedja af dessa Nyttor: samtligen ämnade från begynnelsen att vara goda nyttor, d. ä. ledande till goda syftemål. Det gifves i Naturen visserligen äfven onda nyttor: men dessa äro icke der usprungliga; de hafva dit inkommit först genom det ondas utbrott hos Menniskan. Ty så snart engång det Onda såsom en andlig verklighet fanns, måste äfven från detta andliga uppkomma motsvarigheter, som antogo natur i den yttersta sphären af Skapelsen, och således uppträdde der såsom med kroppar omklädda ondskor. Jemväl häri visar sig alltså uttrycket af den allmänna lag, att den naturliga verlden är verkningarnas19 verld, liksom den andliga är orsakernas, och en innerligare än båda (här den helvetiska, liksom eljest, i frambringande af godt, den himmelska) är ändamålens. Äfvenledes visar sig häri, att det onda är ett af menniskorna förvändt godt, liksom det falska ett af menniskorna förvändt sannt Ty från begynnelsen ämnades inga djur att vara grymma, inga växter att verka skadligt eller såsom giftiga o. s. v.
Förordningen den 31 Julii 1815, så vidt den innehåller, att vitén vid förklaringars infordrande uti förenämnde mål skola förklarande partet fö* reläggaSt Justerades följande : Utdrag af ProtoCollet hailit, hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid igo Den 18 September e. m( Lagtima Riksdagen i Stockholm för-' middagen den 18 September 1823. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats* Utskottets ej mindre den 27 sistledne Junit under N:o 244 afgifné, saint den 2g derpåfölj* de eftermiddagen pä bordet lagde, Betänkande, i anledning af Kongl. Majus .Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof uti hvad som rörer Riks - Statens Tredje HufvudTitel } än ock den 19 sistledne Augusti under N:o 423 meddeldte , samt den 2o derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar} fann Ridderskapet och Adeln för godt, att under beslutande 1:0. Det en ny Rubrik å Tionde HufvudTiteln borde uppföras under namn af Fy* rings-Stat, hvartill 5,000 R.'dr årligen utöfver det hittills per medium under de sistföiflutne åren åtgångne belopp anslogos ; 2I0. Att de af Utskottet föreslagne till ökningar af 2000 R:dr uti anslaget till ved och ljus i Fästningsoch Garnizonsorterne, samt af enahanda summa uti anslaget till Reseoch Tractaments-penningar för extra förrättningar i MilitaireÅrender af Ridderskapet och Adeln afslogos; och 3.0. Att frågan om 500 R:drS tillökning i lönen för Chefen vid Andra LifGranadierRegementet, skulle förfalla och någon för* Den 18 September e. m. xgi höjning
Dessa afvittnngs-åtgärder hafva varit af stor nytta icke allenast derföre, att genom desamma tillfällen öppnats för nvhemmans upptagande å kronomarkerne, utan förnämligast derigenom, att skattehemmanens ägare fått sina områden från kronomarkerne skiljda och utbrutna, så att dessa områden sedan kunnat emellan hemmanen skiftas, och den vanvård och förödelse hämmas, sorn under samfälfighetsbruket inom skifteslagcn, sorn stundom utgjordes af hela socknar, förut ägt rum å skogarnc. 15 Enligt de lill Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ingilne sammandrag af Landtmiitarncs års-redogörelser, hafva under åren 185'1 till och med 1 855 blifvit inom Länet fulländade ,38 laga skiften och 295 andra Landtmäteri-förrättningar, af hvilka de förra omfattat skifte ä i 13] mantal emellan 35 ! qvarboende och 77 utflyttande delägare. Den skiftade marken innehåller 29,675 tunnland inägor och 468,535 tunnland skogsmark, eller sammanräknadt nära 22 qvadratmii. Dessutom innehålla utstakade rågångsoch skifteslinier samt delade vägoch stängselsträckuingar 12,089,678 alnar. Dock äro af förut nämnde laga skiften 9 ännu beroende på efter afslutandet uppkomne rättegångar, eller i följd af besvär förordnade ändringar, så att desamma ännu icke blifvit lill efterrättelse gällande, till hvilket antal äfven hörer laga skiftet å hela Ofvanåkers socken med 38| mantal samt 155 qvarboende och 18 utflyttande delägare och en ägorymd af 98,220 tunnland, hvarom uppkommit flere stridigheter, som äro beroende på Högsta Domstolens pröfning. Vid 1855 års slut voro påbörjade, men oafslutade, 28 laga skiften och 34 andra förrättningar, af hvilka 6 laga skiften och 5 andra för rättningar ärO beroende på uppkomne rättegångar samt 22 laga skiften och 29 andra förrättningar dels under handläggning och dels uppskjutne.
Stats-Utskottet hemställer fördenskull, att den sökte Afskrifningen eller Eftergiften må desto heldre beviljas, som en sådan eftergift icke medför någon förlust för Statsverket, enär uppå den i Stat påräknade EandTulls-ersättningen icke någon blist sig yppat, utan tvärtom densamma vid Uppbörden och Eevereringen uppgått till högre belopp, än hvartill den i Riks-Siaten är upptagen och beräknad. Riksens Höglofl. Ständers eget ompröfvande underställes detta vördsammeligen. Stockholm den 19 Juli 1815* På Höglofl. Riddersk. och Ad. Eedamöters vägnar Carl de Geer. På Högv. Prest-Stån - de-ts Eedamöters vägnar C■ v. Rosenstein. På Vällofl. BorgareStåndets Eedamöters vägnar Carl fr. Landberg. På Hederv. BondeStåndets Eedamöters vägnar Jon Jonsson. C. Tunelius, Uppläst 2llS Den 22 Juli. Uppläs: hos Höglofl. Ridd. och Ad, den oz Juli. Högvörd. Prest-Ståndet den 22 Vällofl. Borgare-Ståndet den 23 — Hederv. Bonde - Ståndet den 22 ____ Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utskotts Betänkande angående Herr Reenstjernas hemställan, att Sterbhusen efter Embetsoch Tjenstemän vid Civil-Staten, med indelt Lön, mätte fä åtnjuta Bcgrajningshjelpen efter förvandling och Markegång. Uti det af Herr C. Reenstjerna till Höglofl.
I afgifter för enskildes asstånering å Depositions-Afdelningen år Folie-afgift 1855 hafva under näsllidet år till Banken influtit 540 R:<1 r Banko. f O USo t ^ TI Cl Lii cg 5™ A de i nedanuämnde assignanlers konkurser bevakade belopp, nemräkningar. ligen: i Ryttmästaren C. W. Hammarskölds för 1849 och 1850 årens folie-af gilter R‘dr 628: Transport 628: 30 Transport 628 samt i Brukspatron C. G. Johanssons för 1849 års folie-afgift 240 Summa B:ko H:dr 868: har, genom utdelning i Brukspatron Johanssons konkurs, influtit lil: 38. 4. hvarefter såsom Bankens återstående fordran vid 1856 års slut balanseras B:ko R:dr 756: 9. 8. § 28. för Afgifter för Depositions-hvalfvets begagnande hafva ingått: Frän Banken utgifva rån-1 i tebärande ‘"lie tkuldfärbinde'ser. Af de från Banken utgifna äldre Låne-Bart ko-Obligationer (förr kalLåne-Banko-Allester och Låne-Banko-Kapilaler) bar under liden från den 30 Juni 1855 lill slutet af år 1856 icke någon blifvit infriad, hvadan Bankens skuld i förbindelser af ofvanomförmälda slag fortfarande balanmed R:dr 480,559: 33 sk. 4 r:st Banko. seras Icke heller har någon Obligation för inlemnadt silfver (så kallad Silfversedel), eller någon Realisalions-Obligation under ifrågavarande tidrymd blifvit hos Banken till inlösen företedd, utan balanseras ännu beloppet af sådana Obligationer med 268 R:dr il sk. Banko af förra slaget oell 225 R;dr Banko af det sednare. Af Obligalionerne för 1830 års upplåning uteslå fortfarande 125 R:dr Banko. Afbetalning d