Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ambrosi var dock mindre, men ock bättre växt. Denna ofördelaktiga apparition bidrog mycket till Manricos förlöjligande, särdeles som det godmodiga anletets mimik på inga vilkor lydde tragiska ordres, ej heller de små armarnes och benens tilltag. Man fick blunda och njuta. Detta kan ock sägas om Leonora och Azucena, hvilkas utseenden stodo i omvändt förhållande till deras resp. ålder. Fru Ostbergs toner voro ej nog breda i ensemblenumren och hennes uppfattning för mycket sötsliskig. Grabows Leonora står ännu ofördunklad. Frk. Wolf gick ej ut med sitt parti i något enda hänseende. Bättre redde sig hr Lomberg som Luna trots en viss salongsmessighet, som svor mot stilen. Hr Nygren gick någorlunda i land med den italienska musiken, kören förstörde den sköna Misererescenen, orkestern spelade operan icke utan hafg — men hr Bötels C3! För det vordo många synder förlåtna. Sådana ljud kunna få karlar ge ifrån sig! I Hugenotterna sattes kors för C3 — alltså Ciss3. Charmant! Slikt hände ock Arnoldson i verlden — men han var oj från Hamburg. Bötels stridsseptett gafs i alla afseenden ex-emplariskt; de breda slutfallen briljant. Älskogsarian var lika kort nu som då hr Sellman sjunger den. Går ej hr B. ut med den svårare andra kupletten. Möjligen, ty der fordras mezza di voce på höjden och den konsten tyckes B. ej än kunna. Fjerde doon hade briljanta bjeltebravader, men duon med Margareta var underlägsen Arnoldsons. Femte akten var nästan sin kos. Med en sådan Valentine som Oselio var detta eget. Hela operan gafs nu som en förcväudning för den stora duon. Äfven 3: dje akten var gräsligen stympad, soloquatuorn i den andra sin kos trota Bötel. Hvi denna tyska jude-ekonomi? Apparitionen var omöjlig för den ridderlige Raoul de Nan-jes, fasonerna mer beherskade än Wachtels, men ock såsom motslutet mindre inspirerade.
Denna fråga kan jag ovilkorlig! hesvara med Ja. Under närvarande förhållanden måste det vara en fördel för Banken, att med en så ringa kostnad som 2* sk. B:co för hvarje R:dr Specie (för hela partiet icke fullt 8.000 R:dr), förskaffa sin försvagade metalliska Cassa en tillökning af 150.000 R:dr Silfver, samt att derjemte bereda den lidande penninge-rörelsen en förstärkning, som ej annat kan än öka säkerheten af Bankens egna fordringar. Något äfventyr för Banken vid denna affär kan jag icke inse, då den erbjudna säkerheten noga pröfvas. I värsta fallet, d. v. s., att emot hvad som nn synes sannolikt, conjuncturerne till nästa år blifva så dåliga, att intet vexel-öfverskott uppkommer för att belacka ifrågavarande leveranccr, blir för Banken följden, att den, för det levererade silfret, utöfver värdet efter vexlings-grunden, betalar 2I sk. B:co per R:dr Specie, men hvaraf 24/a5 sk. kunna återfås för hvad, som bibehålles i plantsar, men att den för det silfver, som för betäckande af denna leverance komme att åter utlagas, och hvartill naturligtvis företrädesvis valdes det, som med minsta förlust kunde omsättas i utländskt mynt, d. v. s. Piastrar (när icke Fullmäktiges utvexlingspris alltför mycket öfverst ege det gångbara), finge 5 å 6 sk. B:co B anco-U t skottets Utlåtande, N:o 2"J. 33 B co utöfver det bokförda och inhemska värdet, allt efter den större eller mindre efterfrågan af detta sällsynta mynt på de stora marknadsplatserne. Sedan jag nu, vid besvarandet af de framstälda frågorne, mött de hufvudsakligasle invändningarne, skall jag sjelf framställa några frågor, hvarå svaren bestämma mitt omdöme om det beslut, Banco-Fullmäktige böra fatta. t:o.
R:dr 8,850 3:o Öfverintendents-Embetet, dels att löneförhöjningar må medgifvas: a) för Ofverintendenten med 1,000 b) för Intendenten vid ritningsoch byggnadsafdelningen 1,000 c) för Sekreteraren, under vilkor att med denna befattning ej får förenas annan tjenst med lön på rikets stat 1,100 och d) för Kamereraren och Kassören 800 dels att, jemte det nuvarande arvodet till en Kanslist och Kammarskrifvare å 1000 R:dr bibehålies såsom arvode för en Kanslist, ett särskildt arvode för en Kammarskrifvare må beviljas till belopp af 400 dels att till arvode för en i värmningsoch ventilationsinrättningars konstruerande och vård kunnig
Fru Segerstedt kommer till med krontändaren och tänder under tystnad de som äro högre uppe. Generalen ser på henne, afbryter sig och ämnar säga något, men afslutar sedan lugnt tändningen. Därpå ser han huru det tar sig ut på afstånd, går ett slag och stannar, nära fru Segerstedt). FRU SEGERSTEDT. (vänder sig mot honom) GENERALEN. Är det här nu en fridens och försoningens fest? FRU SEGERSTEDT. Nej –! GENERALEN. Hvarför har ni velat göra den sådan, fru Segerstedt? FRU SEGERSTEDT. Jag har inte velat det. GENERALEN. Ska ni aldrig medgifva det orätta ni gjort? Medgif att ni velat förstöra denna familjefest för mig, och stämningen ska kanske bli lättare. Medgif det för de ungas skull därinne, ty de kan inte undgå att märka förstämningen! FRU SEGERSTEDT. (kämpar med sig själf) Hvarför tvinga mig medgifva någonting, som inte är sant, herr baron? GENERALEN. (Samlar sig Går häftigt mot dörren till vänster och slår den upp). Nu får barnen komma! (Alla in). (Ridå). Tredje akten. (Annandagsjulkalas på Sätra. Scenen generalens arbetsrum, som förut synts i fonden. Möblerna enkla, solida, gammaldags. En lång liggsoffa, en stor byrå med konstsaker, ett modernt skrifbord, en toalettspegel på byrån. Jaktattiraljer på väggen. Dörrarna på gafvel till salen i fonden, där folk röres af och an. När ridån går upp slutar Generalen sitt tal vid ändan af supébordet, hvilket synes till en del. Senare tages det bort för dansen. Baron står i dörren till scenen, och på den Pastorn, Kronofogden, Länsmannen, en possessionat och Karlsson. På bordet tallrikar och glas). GENERALEN. (talar) således önskar jag doktor Segerstedt bättre framgång på annat håll. Och nu själfva skålen, mitt herrskap! En skål för den blifvande fideikommissarien till Sätra, baron Fredrik von Brinck! (Alla skåla med baron).
Frih. Boye, Ludv.: Jag anser mig skyldig, alt, i anledn. af den sist upplästa motionen, gifva Ståndet tillkänna, att Konungen anbefallt dea comité', som fått sig uppdraget att upprätta en tableau öfver skiljaktigheterna mellan gamla lagen och det nya lagförslaget, att inkomma med förslag til! ändring i nuvar. bysättningslagar. Denna K. befallning har blifvit åtlydd och förslag till ändring af comiterade ingifvet, så att jag har full anledn. förmoda, att Ständerne hafva att förvänta sig en nåd. skrifvelse i ämnet. (Bilaga, hörande lill Hr M ö 1 i er h jc Ims, A., motion, sid. i35, 3 H.) Förteckning pä de med venerisk sjukdom m. m. behäftade patienter, hvilka under nedanskrifna år blifvit d Stockholms stads och läns kurhus intagne och vårdade. Stockholms Stads patienter. Stockholms Intagne. Utskrifne. Intagne. Utskrifne. År. O < 0 O©’ aa £ Pn Intagne. Summa. Läkte. Oläklc. Döde. Qvarliggande till följande år. Summa. År. Qvarliggande. D 0 OQ P O Summa. Läkte. Oläktc. Döde. Qvarliggande till följande år. Stockholms stads och luns kurhus den 3i Dec. i83g. CARL GUSTAF OSBECK.. Den 7 Bia r s f. m. 135 Om denna anmärkning får åtfölja Frih, Kantzous motion till Utsi,., torde Utsk. linna skal att dröja med afgifvandet af något utlåt, deröfver, intill dess man fått se hvad den K. propostn kan innehålla. Ilr Möllerhjelm, Axel, upplåste följande: Genom nåd. propps, till li. St. af den 8 sisth Februari, ang:de den vid sislförflutna riksmöte, intill slutet af det nästpåföljande, åtagna s. k. kurhus-afgiftens vidare fortfarande, förvaltning och användande, har K.
LeZeräaftl» memorial om förklaring huruwida en fullmägtig eller syssloman mä wittna om sädane egne åtgärder, som han i nyssnämnde egenstap i den honom anförtrodde sak widtagit, i anledning hwaraf Utstottet yttrat sig anse 17 Cap. 7 §. Rätteg. Balk. wara i afseende pä denna sräga sä tydlig, att någon widare förklaring Leröfwer ej behöfwes, blef samma memorial till ytterligare föredragning lagt pä bordet. Uplästes allmänna Beswärsoch OeconomiäUtstotteks uti memorial af den 29 Junii afgifne ytlran, 108 Den 6 Julli. yttrande östner Riksdagsmannen för Gefleborgs Län flsolmn Olsbon QonZbergs förflag till skyndsam »verkställighet af Kongl. Kungörelsen den 4 Februarii iZn, rörande recognikions stogarne; anseende Utskottet berörde Kongs. Kungörelse innefatta tillräckeliga stadganden i de af koneberg upgifne omständigheter och sig icke anledning att deruti något förslag afgifwa. Lades pä bordet. Allmänna Bewärsoch Oeconomiä - Utskottets asgisne »nemorial af den 2.dra Jutii, i anledning af Herrar Vorgmästarne Oabr. Kse!lan6er8 och dlorltrömg motioner angående näringsidkares rätt att biwista marknader, uplastes. Uti detta Memorial hade Utskottet tillstyrkt Riksens Ständer hos Kongl. Majtts i underdånighet anhälla, att pä sätt Borgmästaren kjellander förestagit, försa»tningarne rörande Embetsmans rakt att
Sta > ders pröfning, vin icke den underdåniga önskan ma göras act Kongl. Maj:t täcktes utaf den tond, som under Nionde Huswud-Tituln ar bewiljad till allmänna företag, för näringarnes, handelns och jordbrukets understöd, anmanda hwad icke för andra angeläane och snarare srugtgiswande behof kan blifwa af nöden. Örebro den 12 Junti 1312 Pa Högl. Ridd, och Adelns Ledam. wägnar, Larl körner. Pa Wällofl. BorgarcStandets Led. magnar, lVLAe 1 in. Pa Högw. Prest-Standcls Lcdam. wägnar, U,u6v. körner. Pa Hederw. BondeStandels Led. wägnar, Morras cl ers son. (?. llklinelius. Uppläst hos Ridd. och Adeln dcn 22 Junst. , Preste-Ttändct den 22 - Borgarc-Etändct d. 22 - Bonde-Ständet den 22 wärdfamt Memorial! Riksdags-Full,nagtiaen fran Örebro Län Nils Nilsson har uti ett den z.dje dennes till Heder) - wärda Den LL Junii. 8»s warda Bondr-Ständet ingiswit och till Riksens Högloft. Ständers Allmänna BeswärSoch Ec.nomieUtskotts handläggning remitteradt Memorial, delust jemwäl sig fö.-enat öfrige Riksdags-Fullmägtige af Hederwärda Bonde-Standet fran samma
Örn jag rätt minnes, så har under hvar och en af de fem sista Riksdagarne, uti hvilkas förhandlingar jag varit lycklig att kunna få deltaga, denna fråga varit väckt och discuterad men alltid af R. o. Ad. blifvit, afslagen på grund af dess åsigt om frågans grundlagsnatur, med afside på innehållet af nämnde g i RegisEin, och jag förmodar att R. o. Ad., i detta hänseende, hädanefter som hittills blir af samma mening. — I sammanhang härmed anhåller jag att få upläsa en del af ett yttrande, som här afgafs vid 1844 års Riksdag, rörande samma fråga, och hvilket, XI H. 4 50 Den 16 Januari. från den historiska forskningens synpunkt, efter min tanke^åtminstone, är särdeles uplysande. Hr Tham, Carl 'Wilhelm August, yttrade då följande: Om man genomgår våra äldre privilegier ända från 1 500-talet, så måste man medgifva, att det icke uttryckligen liämnes såsom en af Ii. o. Ad:s rättigheter att vara representerad efter sbigter ulan denna rättighet grundar sig blott på häfd, så vida som den bibehållit sig århundraden igenom och aldrig varit omtvistad. Privilegierne af 1017 äro de första, i hvilka jag kunnat finna spår till denna slägternas rättighet, såsom grund för Adelns representation, nemi. i deras i §. ■ Sedan det i de föreg:de §§:ne blifvit bestämdt, att Riksens Råd skola utses af Svensk Adel, så heter det derefter i 4 §: Häst efter dessa fem Eiksltåds-embeten vilja vi förordna Riksens Råd och KammarRåd, hvilka alla skola af adlig stämma och svensk slägt afkomue vara». Der sammanbinda adlig stämma och svensk slägt med hvarandra, och detta uttryck förekommer gång efter annan i våra äldre handlingar. Går man vidare till midten af århundradet, så finner man under 1 060 — 1664 en fråga upstå om den Skånska Adelns rättighet att infinna sig på Svenska Riksdagar.
Kychlinrj å la Mallugo. En vacker, välgödd kyckling rengöres och sönderskäres såsom till frikassé, nedlägges jämte 2 matskedar finaste matolja, 2 matskedar smält smör, 1 lök, salt, peppar i en kastrull, så att styckena icke ligga på hvarandra, hvarefter alltsammans stekes med locket pålagdt 10 minuter, då bitarne vändas och stekas på nytt 10 minuter, då de böra vara hvita och fylliga, men icke bruna eller skrynkliga. Man tillser noga, att det hela icke får torka eller hårdna. Köttet upplägges på fat och hålles varmt. Litet mjöl blandas till oljan och smöret i kastrullen, fräses öfver elden 4 minuter, hvarpå buljong och champignoner tillsättas, och det hela får koka utan lock 10 minuter under flitig omröring, då såsen bör vara ganska simmig; den skummas icke, utan slås het öfver köttet; serveras. Sättes tryffel till champignonerna, höjes smaken. Fylld stekt gädda. Gäddan tvättas, fjällas, urtages, fylles med fiskfärs, späckas på ena sidan med anjovis, på den 131 » Icke därför, » svarade grefven till sist, långsamt och eftergrundande, som talade han blott till sig själf; » icke därför. Ni är ung, ett barn nästan; jag trodde er vara en mognad kvinna. Men kärleken måste gifva och ej taga, kärleken måste offra sig och ej begära offer. » Käthe Bentsons smärta gestalt skakades af snyftningar, och utan att släppa grefve Stjärnes hand, den hon hårdt höll fast som den drunknade räddarens, sjönk hon på knä framför honom, böjde ned sitt vackra hufvud och grät. » Jag vet — hvarför ni kommit » flämtade hon fram mellan gråtens anfall; » jag har väntat, er — länge hvarje dag Ni vill slita mig — ifrån honom ni vill säga mig — att jag — ej är honom värdig alt jag må- ste offra vår kärlek för, för. » » Icke så, icke så, » sade Karl Stjärne mildt och strök med den lediga handen öfver hennes hufvud; » jag tror tvärtom, numera, att ni kunde vara h o n o m värdig — värdigare kanske än de flesta andra.
Besvoch Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 70. 15 Beträffande vidare motionärens framställning, det fabriksoch handtverksförcningarne må ega föreslå de personer, som af rcseunderstöden borde komma i åtnjutande, så, enär dessa föreningars verksamhet endast sträcker sig till vården af de inom städerna befintliga fabrikers och handtverkeriers angelägenheter, men billigt och af vigt är, att förmånen af dylika understöd äfven tillgodokommer arbetare uti å landet anlagd fabrik eller verkstad, har Utskottet icke kunnat berörda framställning biträda, men deremot trott i detta afseende lämpligast vara, att åt de arbetare i fabrik eller verkstad, i stad eller å landet, som önska att af ifrågavarande understöd blifva delaktige, öppet lemnäs att sina ansökningar derom till Kommers-kollegium ingifva, samt att nämnda Kollegium må tillkomma att, efter inhemtad kännedom angående de sökandes skicklighet och frejd, i enlighet med ofvan antydde grunder, hos Kongl. Maj:t i underdånighet föreslå så väl dem af sökanderne, hvilka af den sökta förmånen kunna anses förtjenle, som ock beloppet af det understöd, hvardera af dem må tilldelas. I öfverensstämmelse med de af Utskottet sålunda uttalade åsigter, får Utskottet vördsamt tillstyrka, det Rikets Ständer mätte i underdånighet anhålla, alt, på det de i fabrikerne och hondtverkerierne här i landet anställde arbetare, som visat sig ega utmärktare anlag och insigt i sitt yrke, må kunna i främmande länder ytterligare utbilda sin skicklighet, Kongl.
Resolutionerna den 29 Juni 1752, den 20 November 1766 och den 4 April 1789 allmogen tillförsäkrade seglationsfrihet å alla orter i riket för att på lämpligaste ställen afsätta sina varor och afkastningar af landtbruket, hvilken frihet genom Kongl. Förordningen den 11 Februari 1832 om den så kallade landtmanna-seglationen samt Handels-Ordningen den 22 December 1846 blifvit ytterligare stadfäslad. Ehuru omförmälte vitesförbud genom Kongl. Resolutionen den 9 Februari 1855 blifvit upphäfdt i afseende å varutransporten, egde dock detsamma fortfarande tillämplighet i fråga om forsling af personer från Öland till Kalmar, och härigenom hade det orättvisa förhållandet uppstått, att en bonde finge lasta sin spanmål eller sina öfriga varor på hvilken båt han behagade, men tvingades tillika att sjelf färdas å den privilegierade färjan. Det vore tydligt att folket ville sjelft medfölja de farkoster, å hvilka varorna förvarades, för alt öfver desamma hafva tillsyn. Orättvisan uti att förmena dem, som bodde emellan ifrågavarande båda färjeplatser att obehindradt ombesörja transport af personer från Öland till Kalmar, ådagalades jemväl deraf, att hvem som helst, söder och norr om samma färjeplatser, vore till sådan transport fullt berättigad. Det i följd häraf rådande missnöjet bland ortens invånare vore allmänt och delades troligen af alla, undantagandes dem, som innehade färjeplatserna, och de dervid anställde tjenstemän, hvilka hade sin räkning vid att processa med allmogen.
Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtande: — N:o 2, i anledning af väckt motion om åtgärder i afseende på tillämpningen af vissa stadganden angående landväga varuförseln mellan Sverige och Norge: B. V. 76, 130, 214, A. 214, E. 459. — N:o 4, i anledning af väckt motion om upphörande eller nedsättning, i vissa fall, af nu stadgade transito-afgift och magasins-hyra för transito-gods: B. V. 464, 537, 540, A. 540, E. 702. — N:o 6, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående förändrad grund för uttaxering af landstings-medel: B. V. 562, 590, 610, A. 617, 618, 619, B. 662, 666, 687, A. 691, 695, 696, B. 704, 707. — N:o 11, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om föreslagen förändrad grund för uttaxering af landstingsmedel: B. V. 662, 666, 687, A. 691, 695, 696, B. 704, 707. — N:o 13, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om af Kongl. Mai:t föreslagen förändrad grund för uttaxering af landstings-medel: B. V. 704, 707. Beväringen, i anledning af väckt motion angående minskning af de för dess räkning befintliga förråder af mindre munderingspersedlar, såsom skjortor, strumpor och skor: B. II, 599, 611, A. 611; B. III. 516, 518, A. 518.
Det är vid klandret af sättet, på hvilket detta ämne blifvit för Riksens Ständer framstäldt, som jag härvid egentligen ämnar uppehålla mig U“ tan att närmare känna innehållet af nämnde så kallade Comittéfoster, utan att veta i hvad män det innefattar frågor, beroende endast af Konungens eller af Konungs och Ständers gemensamma afgörande dom mer Herr Friherren, a*t sättet för dess, öfverlemnande åt Rikets Ständer, visar ytterligt osammanhang i Ministé»eng åtgärder, att ett af Styrelsen prölvadt och gilladt Förslag bordt j stället framställas och icke ett, hvarpå Riksens Ständer böra arbeta. Jag torde deremot lå erinra, att sättet, på hvilket derta Förslag blifvit Riksens, Ständer meddeldt, såsom äfven af den Kongl. Skrifvelsen är att inhämta, öfverensstämmer med hvad Riksens Ständer uti deras aflåtne skrifvelse i detta ämne vid sista Riksdag i underdånighet begärt, att då samma Förslag, jag menar det, som af Comittéens pluralitet blifvit uppgjoidt och hvarom egenteligeo kan vara fråga, med undantag af några få ändringar 1 Constitutionen och allmänna Lagen, på sätt jemväl i den Kongl, Skrifvelsen omförmäles, är A Den 17 April e. m. a? den beskaffenhet att dess antagande och. verkställande beror hufvudsakligen ensamt af Kongl. Maj:t sjell och attsåledes Riksens Ständers yttrande kommer att innefatta icke Riksens Ständers beslut, utan deras tankar i ämnet, dem Kongl. Maj:t till ledning för Dess yttrande i en fråga af den vigt velat inhemta, skulle det, enär Kongl. Majt ansett sig böra förbehålla sig sin rätt att deröfver besluta* både varit utan ändamål och äfven en slags oformlighet, om Kongl.
Visserligen synas vi Tyskar mindre än många andra nationer böjde för att lära oss inse nyttan häraf, men vi måste lära oss den, såvida vi icke, i trots af all vår verldsbekanta taloch skrifpasion skola komma att stå långt efter vår tid. Man skall troligen invända att några större kapitalföreningar icke gerna äro möjliga, så framt ej Hamburg kommer oss 172 Den 10 December. till hjelp; men är tiel icke märkligt att Hamburg, just i denna för sin marknad så vigtiga fråga visar en fullkomlig liknöjdhet. Hvar äro de tider då Hamburg och Lubeck, för skyddandet af sine liandels-privilegier i Sverige, utrustade flottor och förklarade krig? nu fordras deremot ej större ansträngningar äti att samla några större kapitaler för en fredlig verksamhet, hvilken lofvar att lemna många fördelar; men nu lägger man händerne i kors och ser på hurusom Engelsmännen i detta som i mångfaldiga andra hänseenden troget följa med sin tid, hvilket länder dem till sä mycket större nytta som vi Tyskar, äfvensom åtskilliga andra nationer, ännu icke hunnit vakna ur vår sekelgamla tröghet. Hr Wolffelt, Mauritz Constantin: anförde skriftligen: Hvar och en som med någon upmärksamhet följt förhällanderna inom vårt land kan icke annat än med erkänsla påminna sig livad den värde motionären gjort för att bringa skogshushållningen inom landet i system — måste glädja sig åt den ljusglimt som han öpnat väg för, i de ännu beklagligen allt för mörka dimmor som slöja begreppen om skogars kultur inom riket, men under detta erkännande dristar jag dock tro att den motion som han framställt och som nu är föredragen, icke f. n. leder lill det goda ändamål hvilket den åsyftar, varande efter mitt förmenande opraktisk i sin tillämpning och allt för mycket inträngande på det helgade området af den fria disposistionen af det lagliga förvärfvet, ehuru äfven jag erkänner det allmännas eller Statens rätt att ingripa i den enskiltes, men dock med den största varsamhet och när ej annat medel finnes. Den värde motionären föreslår, det hvarje tunland skog, som afverkas och som icke är tjenligt till annan vextkultur, skall besås med frö och inhägnas.
Under år 1855 har af samma anslag blifvit utbetaldt 32,662 Rdr 40 sk. 4 rst., deraf 15,793 Rdr 16 sk. 8 rst. för sjukvården i allmänhet samt 16,869 Rdr 23 sk. 8 rst. för kolera-sjukvården. § 2. Vid besök i Kongl. Sundhets-kollegium hafva Revisorerne tagit i betraktande den för arméens sjukvård i fält af Kollegium på nådig befallning anskaffade medicinal-, instrumentaloch bandage-utredning, afsedd för en armée af 50,000 man, och synes densamma med omsorg och på ett ändamålsenligt sätt ordnad. § 4. Någon anmärkning från Revisorernes sida hafva räkenskaperna icke föranledt; och befunnos, vid anställd inventering, säkerhets-handlingarne i god ordning. Veterfsiär-inrättningen i Skåril. Inrättningens räkenskaper, som förut afslutats med den 25 Mars hvarje år, hafva från 1855 års början blifvit efter kalender-år inrättade, och omfatta i följd häraf de nu till Revisorerne öfverlemnade 2:ne hufvudböckerna, den ena tiden från den 25 Mars 1854 till och med den 3.1 December samma år samt den andra hela året 1855. Dessa räkenskaper, af hvilka den förstnämnde, utan, men den sednare med anmärkning undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten, redovisa inkomster och utgifter på följande sätt: Balans från föregående år: Uppbörd: Arrended:o 134: 34. — Försäljningsd:o 1,8(86: 42. S:r 2,670: 36. ~6. 2,236: ~TTT Balans till påföljande år: Balans från föregående år: — Stipendier åt veterinär-elever 57: 217: Inventarier och böcker 52: 97: 24. 8. Balans till påföljande år: Med föranledande af hvad sednaste revisions-berättelse innehåller i afseende å det förhållande, att Föreståndaren för den, genom enskild donation, stiftade