Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utdrag ur Protokollet, hållet hos Siats-Utskottets Afdelning för Riksgälds-verket rörande ärenden den 13 Januari 1863. S. I). Sedan Afdelningen, för ali, så vidi ske kunde, söka utreda åtskilliga förhållanden, sorn röra jernvägarnes ekonomi och anläggningssätl samt hvad dermed eger gemenskap, uppdragit åt Herr Friherren och Ordföranden att anmoda vissa föreslagna sakkunnige personer alt inför Afdelningen person'igen komma tillstädes, i ändamål att under muntligt samtal närmare utveckla de skäl och omständigheter, sorn å ena och andra sidan borde vid frågans bedömande tagas under öfvervägande, tillkäonagaf Herr Friherren och Ordföranden, att han anmodat Herr Öfversten Grelve A. E. von Rosen, Herr Majoren C. Adelsköld, Herr Kapitencn L. M. Nordenfelt och Herr Kapitenen Grefve R. Cronstedt att uti ofvan antydda ändamål med nödiga upplysningar gå Utskottet tillhanda; och hade af bemälde Herrar, hvilka samtlige förklarat sig beredvillige att efterkomma afdelningens härutinnan yttrade önskan, Herr Grefve von Rosen, Herr Kapitenen Nordenfelt och Herr Grefve Cronstedt, uppå Herr Friherrens och Ordförandens anmodan, lofvat, att denne dag hos Afdelningen komma tillstädes, hvaremot Herr Majoren Adelsköld, som från hufvudstaden vore bortrest, nu icke kunde sig infinna, men dock benäget åtagit sig, att efter sin hemkomst lemna de upplysningar, som det stod i hans förmåga att meddela. Herr Friherren och Ordföranden tillkäonagaf ^derjemte att, på det förevarande särdeles mångsidiga och invecklade ämne må kunna punktvis diskuteras, Herr Öfversle-Löjtnanteri Leijonancker skriftligen uppsatt åtskilliga frågor, hvilka det vore önskligt att, så vidt ske kunde, få besvarade, och hade ett exemplar af dessa frågor blifvit tillstäldt hvar och en af ofvanbemälde Herrar, hvarförutan särskilda exemplar deraf blifvit utskrifna och bland Afdelningens Herrar Ledamöter utdelade.
För att icke vidröra deras i öfrigt bristfälliga skick, vill jag endast antyda, att de såsom undervisningsrum äro alltför små och mörka, sä att det både för lärare och lärjungar måste kännas högst besvärligt och tryckande att under 36 veckor om året dagligen der tillbringa sex timmar. Också finnes om deras orenlighet i sanitärt, hänseende blott en mening. Men äfven med våningens fem öfriga och för undervisning ursprungligen afsedda rum är förhållandet icke synnerligen bättre. Visserligen äro de ej obetydligt, rymligare, men äro dock så mörka och låga, att de med afseende på det stora antal lärjungar, som der måste under normala förhållanden inrymmas, svårligen kunna motsvara ens de billigaste anspråk på ett någorlunda ändamålsenligt lärorum i våra dagar. I öfra våningen, som ursprungligen var bestämd till prestmötessal, konsistoriiBih. till B. St. N:o 62■ rum med förmak, bibliotheksrum, naturaliekabinett och bostad åt observatorn, äro endast fyra rum temligen tjenliga till undervisningslokaler. Alla hafva de likväl under den sist förflutna tiden varit dertill begagnade. Samtliga äro de, liksom rummen i nedra våningen, obeqvämt och ändamålsvidrigt inredda. Härtill kommer såsom en ytterligare brist, att, efter hvad redan blifvit antydt, läroverket alldeles saknar gymnastikoch ritlokal samt att prestmötessalen såsom gemensamt samlingsoch bönerum för ungdomen är otillräcklig, då den ej har skäligt utrymme för mer än högst 200 personer. Att Carlstads högre elementarläroverk, hvarest lärjungarnes antal med hvarje termin under de sednare åren betydligt förökats och sistlidne vårtermin uppgick till 326, icke gerna kan under sådana förhållanden på ett nöjaktigt sätt lösa sin uppgift och hålla jemna steg med öfriga, i nämnda hänseende bättre lottade läroverk, är lätt att inse. Skall derföre det uppvexande slägtet inom ett folkrikt stift ej fortfarande sättas tillbaka i jemförelse med det, som på andra orter får sin bildning, så måste utan dröjsmål de anmärkta olägenheterna undanrödjas.
Tab. Litt. n. Extra Stats-reglcrings-anslag i sammanhang med Sjette Hnfvnd-Titcln. i Riksmynt. j A) Att utgå under åren 1864, 1865 och 1866 R:dr. öre.! För med | årligen. Rikets Ekonomiska Karteverk, 34,000 R:dr årligen eller för 3 år 102,000 Åt Alnarps Landtbruks-institut, 6,000 R:dr om året eller för 3 är 18,000 Till skiften och afvittringar, 87,000 R:dr årligen eller för 3 år 261,000 Till Agrikultur-kemiska försöks-anstalten vid Landlbruks-akademiens experimentalfält, samt till ett ändamålsenligare ordnande af detta fält med dertill hörande byggnader; anslag att utgå med -£:del årligen . 45,500 i Till Svenska Trädgårds-föreningen, utöfver ordinarie anslaget åt Föreningens elevskola; 4,300 R:dr årligen eller för 3 år. 13,500 Till arfvode åt en Trädgårds ingeniör, 2,000 R:dr årligen eller för 3 år 6,000 __ Till utdelande vid Landlbruksmöten af prisbelöningar för husdjur, redskap, ladugårdsprodukter m. m., 6,000 R:dr årligen eller för 3 år 18,000 Till införskaffande af afvelsdjur af utmärktare boskaps-racer, 10,000 R:dr årligen eller för 3 år 30,000 Till fortsättande af de geologiska undersökningarne och utgifva nde af derpå grundade kartor, 50,000 R:dr om året eller för 3 år 150,000 Transport 644,000 — Hör till Stats-Ulskot/els Utlåtande, år 1862—1863, M 99. Transport
Sits Bank äio gällande, anser jag icke lämpligt, emedan fastigheternes uppskaltningsvärde är så högst olika, hvarpå såsom exempel kan anföras, att i Södermanland en egendom, som är uppskattad till 9 ä 10,000 r:dr, blifvit försåld för 5o,ooo ridr; då deremot en egendom i Westergöthland, uppskattad till 4°i00° r:dr, utbjöds att försäljas för 35,ooo, utan att för detta belopp kunna afyttras. På 2tne mils afstånd från denna sednare finnes en annan egendom, uppskattad blott till i4,ooo Den 20 Februari e. ra. r:dr b;co, livilken utan förlust icke kan försäljas under 28,000 r:dr b:co. Ett annat exempel, bedröfligt i åminnelse i detta afseende, är förhållandet med Eks egendom i Westergöthland, hvilken, uppskattad och intecknad till 120,000 rtdrs värde, efter Major Eckermans afstående af sin egendom till borgenurerne, försåldes för 4°>°00> s& alt alla de, som hade inteckningar utöfver sistnämnda belopp, blefvo lidande. Jag känner detta af egen erfarenhet, alldenstund jag äfven blef ibland de förlorande. Häraf synes, att hvarken hälften eller •y:del af taxeringsvärdet är någon lämplig eller tillförlitlig norm för bedöinmande af handlingarnes säkerhet. Deremot synes mig med trygghet kunna öfverlemnas åt j|:delar af bolagsmännen, eller deras delegerade, alt jemte Konungens Bef:h:de besluta om handlingarnes säkerhet. På sådant sätt anser jag den högsta möjliga säkerhet vara vunnen, enär det enskildta intresset bevakas af -Jtdelar af bolagsmännen och det allmännas säkerhet af Konungens Bef:h:de. Jag förnyar derföre min anhållan om antagande af den propos. jag haft äran föreslå. Hr Ribbing: Efter hvad Frih. Stjernstedt yttrat, skall jag icke vidare yrka uteslutande af den mening, som innehåller att Konungens Bef:h:de i länet äger att vara närvar, vid pröfningen af säkerhetshandlingarna.
S. D. Jemlikt Ståndets förut fattade beslut företogs nu val af Ledamöter och Suppleanter i Förstärkt Stats-Utskott; och befunnos, vid voterings-sedlarnes öppnande, följande bafva blifvit valde att vid denna riksdag ingå i Förstärkt Statsutskott, nemligen såsom Ledamöter Jonas Andersson från Östergöthlands län Erik Olsson från Södermanlands län Nils Svensson från Christianstads län Johannes Nilsson från Götheborgs, och Bohus län Josef Holm från Stockholms län Johannes Linder från Skaraborgs län Bengt Nilsson från Kronobergs län . Daniel Danielsson från Jönköpings län Johannes Larsson från dito Johan Petter Andersson från Elfsborgs län Nils Nilsson från Örebro län Nils Andersson från Wermlands län Olof Lagergren från Gottlands län . Anders Pehrsson från Malmöhus län Anders Nilsson från Hallands län Anders Medin från Kronobergs län . Nils Andersson från Christianstads län Olaus Eriksson från Götheborgs och Bohus län Anders Persson från Östergöthlands län Jöns Persson från Blekinge län . Anders Andersson från Kalmar län . och såsom Suppleanter: Josef Smedberg från Elfsborgs län , Johannes Holm från Jönköpings län ... Johannes Andersson från Elfsborgs län Anders Larsson från Örebro län Erik Kansson från Gefleborgs län med 62 röster, Paul Hedström från Wester-Norrlands län ... „ 61 „ Erik Olsson från Örebro län . »61 „ och Gustaf Johansson från Kronobergs län „ 59 „ öfver valet skulle protokolls-utdrag i vanlig ordning expedieras.
Således är den Katholska Kyrkan särdeles beqväm för alla dem, hvilka gerna vilja lugna sina samveten, men lika gerna fortfara med sina synder. Slutligen har den Katholska Kyrkan ännu en fördel, nemi. den, att mäktigt tala lill menniskans sinnen. Deras Gudstjenst är genom prakt och ceremonier fängslande och hänförande för den, som fäster sig mera vid skalet än kärnan, Kyrkosången, bringad till en särdeles hög grad af fullkomlighet, tjusar och öfverväldigar åhörarnes sinnen, med ett ord, alla deras andakt söfningar åsyfta mera att inverka på känslan och fantasien, än på hjertals pånyttfödelse. Jag bekänner upriktigt, att jag icke hyser någon serdeles stor barmhertighet med dem, hvilka med fullständig kännedom af vår Evangeliska läras höga och sköna sanningar, öfvergå till en annan trosbekännelse, men deremot har jag mycken medömkan med dem, hvilka, till följd af bristande insigt i vår troslära, låta tubba sig att antaga en annan. Det är derföre, enl. min åsigt, af behofvet påkalladt, att straffet för affall från vår lära, blifver i viss mån förmildradt. Det nu i lagen stadgade landsförvisningsstraffet, är i min tanke icke för strängt, derest den person, hvarå straffet tillämpas, verkligen är mäktig att skilja emellan sanning och lögn, samt alltså fattar sitt beslut med full besinning. Det bör förutsättas, alt om någon af den s. k. bildade och uplysta samhällsklassen, öfvergår till Katholicismen, han äfven i och med detsamma klart inser, alt han här i landet icke har mycket att vänta. Han kan icke vidare påräkna någon serdeles aktning af sina medborgare, hvilka icke kunna gilla öfvergången till en troslära, hvilkas lärosatser icke åro jemförlige med den läras, i hvilken han blifvit upfostrad, och hvars heliga sanningar borde vara honom ganska väl bekanta. En sådan person gör sig till främling i vårt land, och straffet, som endast drifver honom ut till sina nya själsförvandter, kan ej anses vara för hardt.
Utan att inlåta sig i undersökningar, om huruvida det allmänna och enskilda förtroendets ställning i Landet, sedan sista Riksdag undergått en eller annan förändring, hafva Utskotten likväl trott sig kunna antaga, det behofvet af att återställa detta allmänna och enskildla förtroendet blifvit nu mera allmänt erkäiult , och känslan deraf möjligen ledande tili verk och gerning; sedan den fasta öfvcrtygelsen hunnit tillika utbilda sig, att detta förtroendes återställande skulle afhjelpa det betydligaste kända onda, och att ett sådant återställande måste nästan lika mycket bero uppå enskildes föresatser och företag, som uppå Statsmagtens beslut. Om derjemte anstalterne till bestämmande af myntets egenteliga värde, vid denna Riksdag erhålla den fasthet, att de förtjena förtroende, skola de ock troligen vinna det; och de, genom brist af Credit för det löpande myntet, hittills rörelsen undandragnc Capitaier äfven söka den utväg till erhållande Stats - Lt t skottets af betydlig vinst, som Associationer till enskiklte Banker eller Disconter medföra. Utskotten anse det derföre vara af särdeles vigt, och, om icke för den närvarande eller närmast kommande tiden, likväl för en ej just så aflägsen framtid, kunna medföra de nyttigaste följder, att sådane förmåner utlofvas för Inrättningar af ifrågavarande beskaffenhet, som lemna möjlighet för deras uppkomst på ett ändamålsr.enligt sätt Enligt nu gällande Lagar och Författningar, är det enskilde personer tillåtet att ingå Bolag, Dessa ega, i afseende på penningars upplånande och utlånande, samma rättigheter och skyldigheter som enskilde personer; och det behöfves således icke någon ändring, eller något tillägg, uti nu gällande Författningar för att lemna tillstånd till upprättande af sådane Bolag, sorn skulle hafva till föremål att, antingen af egne medel, eller af upplånte penningar, verkställa utlåningar till enskilde personer.
Lifligt kände jag hela vidden af mina medbröders godhet och deu pligt, mig ålåg; men jag ansåg mig hvarken kunna eller böra afbryta det vigtiga mål, som fqrehades, med tolkandet af min enskilda tacksamhet. Nu, sedan R. o. Ad. slutat det ärende, som utgjort ämnet för nära hela dagens öfverläggningar, tillåten mig, mina Hrr! söka till en del gälda den skuld af erkänsla och tacksamhet, mitt bjerta så lifligt känner för Eder yttrade vänskap. Att den förvärfva var vid emottagandet af landtm:sstafven målet för mina önskningar; att den fortfarande förtjena under ärendernas gång den ledare, jag valde för mina handlingar; att den alltid bibehålla är den största, den enda belöning, jag åtrår vid fulländadt arbete. — Jag har handlat och skall alltid handla enligt mitt samvete; ty min öfvertygelse har sagt mig, att enda sättet att förtjena, förvärfva och bibehålla Edert förtroende är att ordagrannt följa våra besvurna grundlagar och derigenom försäkra Konungens, Fosterlandets och mina medborgares ära, trefnad och välgång. Dessa af mig besvurna löftens uppfyllande jemte min tacksamhet äro djupt fästade i mitt hjerta. Det är den enda gärd, i min magt står alt gälda R. o. Ad:s för mig vid detta tillfälle yttrade tänkesätt, och de egnas mina ståndsbröder med hela enkelheten och uppriktigheten af min rena, fasta vilja. H. R. o Ad. åtskiljdes kl. f till 10 e. m. In fidem protocolli F. O. Silfverstolpe. Lördagen den 20 December i834. Plenum kl. 10 f. m. Upplästes till justering och godkändes nedannämnda, från Exped.Utsk. inkomna förslag till R. Sils und. skrifvelser till K. M., nemi.:
Embetsoch tjenstemän, som omedelbart lyda under Guvernören, Rådet eller Utskottet. 8:0. Advokater, som uppträda inför rätta (avocats plaidants), ombudsmän (avoué) och notarier. 9:o. De som med hvarandra äro inom 4:de led i skyldskapseller svågerlags-förhållande. Svågerlag, som tillkommit under den tid uppdraget varar, medför ej tvång att derifrån afgå. XCVIII. Advokater, som äro ledamöter i Utskottet, må icke gifva råd i saker, som komma att dragas under Utskottets behandling eller i sådana, som Utskottet beslutat lagligen instämma. XCIX. Ledamot i Utskottet, som af Regeringen utnämnes till och emottager en syssla med lön, upphör genast att sitta i Utskottet och kan icke, utan efter nytt val, återtaga sitt ledamotskap. C. Ledamöterna i Utskottet väljas för en tid af fyra år. Hälften af Utskottets ledamöter afgå, efter lottning, hvart annat år; första afgången skall ske år 1856. Den ledamot, som, utan Utskottets tillstånd, under en hel månad afhåller sig från sammanträdena anses såsom afskedad. Den i stället invalde ledamoten tjenstgör till slutet af sin företrädares tjenstetid, så vida han icke derförinnan upphör att vara ledamot af Rådet. Allmänna föreskrifter rörande Utskottet. Cili. Ledamöterna i Utskottet skola, innan de inträda i tjensleutöfning, aflägga denna ed: »Jag svär trohet åt Konungen, lydnad åt konstitutionen och Belgiska folkets lagar». CIV. Guvernören, eller den hans ställe företräder, är Ordförande i Utskottet; han har rösträtt, ehuru icke utslaas-röst (voix prepondérante); i händelse af förfall utser Utskottet en af sina ledamöter till Ordförande. Utskottet underställer Rådets godkännande reglementet för sin inre arbets-orduing. Detta reglemente skall likaledes underställas Konungens godkännande. Utskottet kan icke fatta beslut, om icke mer lin hälften af dess ledamöter är närvarande.
Detta synes mig förenadt med så mycken omgång och svårighet, att jag icke kan förlika mig med ett förslag, som invecklar oss i en sådan mängd svårigheter. Likaledes har jag icke af Gr. Horns yttrande kunnat öfvertygas om nödvändigheten af 3 mom:s bibehållande, emedan det ligger i sakens natur, att den, som icke erhållit någon karakter, icke heller hetalar något. Gr. Horn har sagt, att han icke kan gilla, att den, som går ifrån en tjenst, bibehåller karakteren deraf. Men jag kan ju icke fråntaga honom rättigheten att låta kalla sig eller andra att benämna honom med den karakter, hans tjenst tilläde honom; och om man kallar honom så, skall han väl icke betala derför. Slutligen hemställer jag till hvar och en, om det icke vore lämpligare att, i stället för att säga hädanefter, taga en rund tid och säga: efter i834 års slut, hvarigenom man hade en terminus a quo, som är säkrare än fullmagtens dalum. Såvida man önskar förekomma mångfaldiga förklaringar öfver de obestämda delarna, tror jag, att återremiss är nödvändig, på det Utsk., med ledning af de framställda anmärkningarna, må taga förslaget i närmare begrundande och framlägga mera säkra och bestämda stadganden, och jag förnyar derföre min anhållan, att betänk, måtte till Utsk. återgå. Hr Hjärne, Harald: Jag kan icke, lika med Hr v. Troil, anse Hr v. Hartmansdorffs anmärkningar icke vara lämpliga till detta betänk. Jag finner flera af dem vara direct framkallade af detta betänk, och i dessa instämmer äfven jag. Det är åtminstone förhållandet med dem, som rörde militära fullmagter. Hr v. Troil har upplyst, huru förhållandet är med gen.adjutanter, och jag är i detta fäll förekommen af honom; men jag vill icke neka, lika med Gr. v. Fersen, att det är en möjlighet, att de kunna komma att göra tjenst uti Gen.staben.
Mig synes, att de misstag taxeringsmännen någon gång torde hafva begått, i det de alltför mycket fästat sig vid orden gångbara pris i 68 § bevilln.förordn, icke bör gifva anledn. till att ur den ifrågavar. § utesluta hela denna mening, emedan densamma i min tanka icke bör föranleda en sådan misstydning. Jag anhåller derföre vördsamt att få uppläsa nr 68 § den mening, som blifvit utesluten: ”och må i afseende på den nytta och rättelse, som vid vissa tillfällen derigenom kunde hemtas, de i orten gångbara pris, då taxeringsmännen finna det lämpligt, till vinnande af en rättvis taxering, tjena dem till en vägledning och jemförelse vid värdets bestämmande.” Jag skulle tro, att man vid en uppmärksam genomläsning häraf icke kan föranledas till det misstag, att taga saluvärdet till en ovillkorlig norm för taxeringen, utan alt denna mening innehåller en ganska riktig antydning, alt försäljningsvärdet endast bör tjena till en vägledning och jemförelse. Jag skulle derjemte tro, med den ringa erfarenhet jag har om taxering af egendomar, alt en sådan taxering är ganska svår att verkställa på en enda egendom, och tror alt sådana taxeringar ganska ofta bevisa ett stort missbedömmande af det rätta värdet. Annu snarare måste sådant inträffa, då en taxeringscomité skall på en gång bedömma en mängd egendomars värde. På dessa skäl anser jag för min del, att orden ”gångbara pris” kunna blifva taxeringsmännen en ganska nyttig vägledning vid bedömmande af egendomarnes ratta taxeringsvärden. Gr. Po sse, Erik Arvidsson: Efter den erfarenhet jag vunnit, tror jag knappast, att någon af de föreslagna förändringarne är så angelägen som denna. Uttrycket ”gångbara pris” leder lill missförstånd och förvillelser. Jag tror mig kunna gifva många bevis derpå, huru ett hemman vid den ena taxeringen blifvit mycket högt uppskattadt, i likhet med köpeskillingen, men vid en påföljande taxering åter nedsatt till dess förra lägre taxeringsvärde. Den 2 December. 27 Det kan t. ex. hända, att den ena hälften af samma hemman blifvit försåldt till ett högt pris oell till följd deraf erhållit ett högre taxeringsvärde än den andra hälften.
Utskottets hemställan å sidan 21, som härefter till pröfning företogs, blef af Ståndet, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterad. Frän Vällofl. Borgare-Ständet. Den 9 Maj. S. D. Föredrogs å nyo Bevillnings-Utshollets Betänkande, N.o 20, angående Allmänna Bevillningen. Härvid förekommo: Yllrandet, pag. 18 uti Betänkandet, i anledning af Hans Excellens, Herr Grefve Löwenhjelms förslag om befrielse ifrån bevillning lör Statens embetsoch Tjensle-mäns löner och pensioner. Bifölls. Yttrandet å samma sida, i anledning af C. A. Larssons, Ola Larssons samt Herrar Hiertas och Ridderstads der omförmälda motioner. Författnings-försiagets ingress. Uppsköts. Art. I § i uti Bevillnings-stadgan; samt första yttrandet, pag. 20, i Betänkandet. Betänkandet och Bevillnings-förfatlnings-förslaget. Biföllos. Andra yttrandet å samma sida i Betänkandet bifölls. Första yttrandet, pag. 2 1, i Betänkandet. Antogs, så lydande: Att de procent-beräkningar, som i nämnda hänseende nu varda af Rikets Ständer antagna, endast skola anses angifva det inbördes förhållandet emellan dc olika bevillnings-beloppen, men ali, om, vid bevillnings-sum mans slutliga fastställande, den nu förslagsvis antagna procent-beräkningen behöfver ökas eller minskas, förhållandet emellan dessa procent-beräkningar icke får rubbas, utan bör bibehållas.
Att erhålla en vidsträcktare bildning för oss lärer hvar man lätt finna vara af behofvet påkalladt, så vida det uppväxande slägtet rätt skall förstå de ämnen, som tillhöra dess offentliga värf, såsom Riksdagsmän, Ledamöter uti de lägre Domstolarne, Kyrkoråd, Taxerings-Comitéer, Egodelningsoch Syneförättningar ra. m. — Häraf synes det både rätt och billigt, att allmogen får något biträde af de allmänna tillgångarne, då Anders Danielssons förslag, som är så lätt verkställbar och snart kunde taga sin början, icke vunnit något afseende. Rikets Ständer hafva väl aflåtit underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t om Biskopslönernes indragning till någon del, för att användas till Folkskolor; men det kan ej så snart verkställas, ehuru en snar hjelp härtill erfordras. Efter den uppgift Statssamt Allm. Besv.- och Oecon. Tits Ju Betänkande IY:0 34• jag kunnat erhålla, finnes på landet ej mer än 3oo Yexelundervisningsskolor, då c)25 Pastorat sakna sådana, en bedröflig sanning!: — men det är öfverflödigt att nu. längre orda härom. Jag förmodar, att Utskottets Betänkande ogillas i alla Riks-Slånden. — Till och med i Hög v. PresteStåndet vet jag finnas män sorn hafva en sann både Religionsoch Fosterlandskänsla osli således ej längre sätta sina privilegier i första rummet. Om Anders Danielssons förslag ogillas, synes ej' annan utväg vara öfrig, än den, sora hittils på några få ställen genom enskildes omsorg och egen bekostnad blifvit stiftade, såsom uti den församling der jag bor, har PostDireeteuren och Riddaren A. Sjölin af egna medel inrättat en Vexelundervisnings-skola, sorn är ändamålsenlig: och han begagnas af hela Pastoratet. ■— Sedan denna. Skola hade vunnit folkets förtroende, vänn den äfven Presterskapets, så att Prosten J. Dahlström gifvit boställe till Läraren vid denna Skola.
Anordning utom Stat: å Stats-m edlen . 55,155:41. 2. „ Convoy d:o 3,955: 17. xi. 57 107'11. 1 Tull-Yerkels Omkostnader: General-Txdl-Styrelsen Stat och Omkostnader Arfvoden och Gi’alificationer Hemliga Utgifter Lefvereringar: Innestående Restantier 52,004:20. L r I _L 150,087: 6.10, hvadan återstoden är Riks-Staten behållen med 2,204,703: 35. 8. deruti inbegripes dock Tull-Verkets Stat och Omkostnader 449,126:25. 7. så att netto-behållningen blifver 1,755,577: 10 1., och hvilken summa sålunda lenmat, utöfver det belopp af 1,331,611: 32. som af Riksens Ständer vid 1823 års Stats-reglering påräknades, såsom nettoinkomst i Tull-medel, ett öfverskott för år 1828 af 423,965: 26. x. och hvilket jemväl i Riks-IIufvud-Boken upptages. 5. hafva för 1827 belupit till 452,987:3g. 3. och år 1828 till 449,126: 25. 7. Under rubrik af Behållningar och Fordringar öfverföres ifrån 1828 års IIufvud-Bok till år 1829, en balance af R:d. Vid granskningen af den speeifique förteckning, som utvisar tillkomsten och beskaffenheten af berörde Balance, har inhämtats, att deraf ej mindre än 37,532 R:dr 2 sk. 4 Est äro verkliga Proprie-balancer^ af hvilka blifvit: jci-r f i följd af K.