Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Preste-Ståndel den 28 Borgare-Ståndet den 28 Bonde-Ståndet den 30 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:t nådiga proposition angående upplåtande af en del utaf kronoängen Tyskhagen i Westmanlands län till byggnadsplats för Kungs-Barkarö församlings folkskolebyggnad. (Stats-Utskoltels Utlåtande N:o 159.) S. A. K. Uti Proposition till Rikets Ständer af den 3 sistlidne Juli har E. K. Maj:t behagat i nåder meddela, hurusom Folskolestyrelsen i Kungsbarkarö församling af Westmanlands län hos E. K. Maj:t i underdånighet anhållit att, till byggnadsplats och gårdstomt för ett skolhus samt till planteringsland för lärarens behof och skolbarnens öfning i trädgårdsskötsel, måtte få lill församlingen upplåtas 2 tunnland jord, invid lands - Exp editionsTils k o lids Förslug lill underd. Skri frelse, l\:o i4 7. 5 vägen emellan Kungsbarkarö by och Kungsör, från kronoängen Tyskhagen, sorn dertill vore särdeles välbelägen, mot förbindelse för församlingen att till arrendatoren af samma äng, i enlighet med hvad han betingat sig, under återstående arrendetiden årligen utgifva en lunna spannmål, hälften råg och hälften korn, för tunnlandet, men med rättighet att derefter få jordrymden ulan afgift behålla, och hade Skolstyrelsen, för att ådagalägga billigheten deraf, att den begärda jordrymden lemnades af kronojorden, anfört, alt den jord, som lill en vidd af 11 tunnland 13j kappland för närvarande innehades af församlingens komminister såsom boställe, blifvit helt ocfi hållet upplåten från Kungsbarkarö bys mark.
Statsobligationer skola framdeles mer än hittills i Sverige vinna någon synnerlig credit, utan snarare ivertom. Att yttra den tanka, att vi skulle kunne utan realisation upprätthålla silfvervärdet af våre mynttecken, Bancosedlarne, endast vi Den 7 Martil, kunde bibehålla jemvigt eller vinna öfvervigt i utrikes handeln j är 1 det närmaste att påstå, att vi kunna efter behag tillskapa penningar och i oändlighet öka Sedelstocken, utan att dess värde skulle i förhållande till egendomar, produeter och arbeten inom Landet förändras och minskas; endast vi icke behöfde köpa vexlar, eller kunde umbära utländske öfverflödsartiklar. Orimligheten häraf är påtaglig. Vår höga vexelcours är icke en följd af väre handelstransactioner eller af det tankspöke, som under namn'af Handelsbalancejförbryllat så många hjernor ochalstratså många onyttiga och skadliga författningar. Hvad som kallas Cursskillnad är i sjelfva verket intet annat än skillnad emellan Bancosedel och silfverRiksdalern, emellan myntet och mynttecknet} det är agio. Så snart förhållandet dem emellan blifvit stadgadt, måste också VexelCursen blifva jemn; det vill säga, sällan afvika mer än några procent öfver eller under pari, som då, nemligen i hani delse af den i frågavarande myntbestämniog, blefve 120 sk. per R;dr Hamburger Banco; undantagne få tillfällen och utomordentlige händelser, som kunde för kort tid verka en betydligare Cursförädring; hvilket hvarken kan förutses eller förekommas; men i alla fall icke medföra någon varaktig inflytelse på pen» ningeverket inom landet. Huruvida vi håfve hvad man kallar öfvervigt eller undervigt i utrikes handel, är mycket omtvistadt. Det torde vara omöjligt att med visshet utröna, och föga nyttigt vore att veta det. Dessutom bestämmes icke ens den egentlig» VexelCur - Deri 7 Martti'. sen af handelstransactionerne allena. Mångfalldiga omständigheter medverka till dess stegring och sänkning, och man kan deraf icke draga någon slutföljd till en Nations till* tagande eller aftagande välmakt och rikedom.
109: om ändring deruti , , Svar på återremiss , , Voterings-resultat, , , §. 72: om ändring deruti , , , Svar på återremiss , , Voterings-resultat , §. 5o: om ändring deruti ,,,, §. 5G 2 mom. och §, 81 ; om andrin ning och omflyttning deruti , , , Svar på återremiss ,,, Ytterligare i detta ämne, , , dito dito Voterings-resultat, ,,, §. 61: om ändring deruti ,,,, §. 75: örn ändring och tillägg deruti §. n4: om en redactions-förändring deruti Svar på återremiss Regerings-principer, sadana, som nuvarande StatsRåds-personal följt; se Anmärkning 10. Register; se 1’rotocoll, Riks-Ståndens. Reglemente; se Riksgälds-Contoret 38, 40; Götha Canal-Bolag, om lag till Betryggande af åtskillige dess tillhörigheter# Remiss a väckta frågor; dessförinnan ma Ledamot sig endast en gång i saken yttra; se Riksdagsordningen §, 49, 1 morn. 1 perioden. Ståndet. Ståndet ä. 34 a. a. I 35 a. a. I 35 acta V 35 a a. I a5 a. a. a. a. 1. a a. a. 35 a, a. a, a, | 3a |Riksdngs*Beslut Underdånig Skrifvelse. R. Reparations-fond; sc Hjelmare Canaloch Slussverk. Representationer ; se Theatrar. Representationsskyldighet: upphörandet deraf för Talmännen; sc Riksdagskostnader. rått* Frälsehemmansägare 5 sc Riks dags-Ordningen §. i5.
Laneoch Wäxel negociakioner m. m. fordra osta åtminstone för ögonblicket, en witz hemlighet, hvarförutan de möjligtwis kunde aldeles mitzlyckas. §. y6 Art allenast en Inftitis Canceller eller en ^ustitis-O mbudeinan mglce förorv»as, atc inrättningen af en Justins Ombudsman spnes alve! 0 öfwcrflödig m. M. I Lekta ämne är redan st myckel kwistM; att Ul, r4»8 Den 2i December. Utskottet ej tror fiq behöswa inga i någon »vederläggning af gjorde päminnelserne eller i nägre ytterligare bcwis rörande EmbelelS wigtiga ändamål och för» wäntade nytta. Det torde i alla händelser wara säkrast, att lämna ät lid och erfarenhet att afgöra, vin Iustiti»-Ombudömaus Embetet bör bibehallas eller ej, och Ulffottct förmodar an wi» näst infallande Riks» dag. omdömet härom skal! haswa hunnits stadgas med fullkomlig kraft af allmän opnion. §. ros Att wid granskningen af SralsRädets protokoll, Lonstitutiono.Utstorret mä förstärkas till Tretio Ledamöter af hwarje Gränd. Swar: Enligt ^hwad i Riksdags.Ordningen blifwik föreslagit, äger hwarje Utstött akt begära förstärk» »ting da göromälen ej med det wanliga antalet af De» puterade kunna bestridas. Utskottet inser ej nog klark, hwarsöre just i detta fall ett sa stort antal stulle be» höfwas, dä Constitmions-Utskottet här ej äger nägon afgörande, blott en witz urstlljande magt, dä det endast är Äklagare, ej Domare. I öfrigt finnes denna anmärkning beswarad wid Riksdags»Ordningen, dit ämnet egenceligen hörer. Ännu återstå till utredande och förklaring flere påminnelser, hwilka ej blifwit hänförda till nägon »vist §. 2lct Representationen med -erwid nödige förbättringar bordt i Regerings, Formen bestämmas. Swar:
Juli funnit godt att till hvad sålunda blifvit hemstäldt och föreslaget lemna nådigt bifall. Att många för fårskötselns utveckling och förkofran gynsamma resultater häraf skola uppkomma, bör man kunna förvänta, och några ytterligare åtgärder i berörda hänseende torde alltså för närvarande icke vara af nöden. Allraminst synes Staten böra underkasta sig vidare uppoffringar för detta ändamål, då, i Utskottets tanke, saken i allt fall bäst främjes derigenom att denna industri öfverlemnas åt den enskilda omtankan. De många under sednare tiden förekommande kontrakts-uppsägningar å deras sida, som hittills haft vården om Statens schäferier åt sig anförtrodd, gifva stöd åt denna åsigt och ådagalägga nogsamt huru svårt det är att finna personer, lämplige och villige att för Statens räkning åtaga sig ett sådant bestyr. Under sådana förhållanden och då dessutom, för den händelse inköp af s. k. Cotswolds-får befinnes vara af synnerlig vigt, medel härtill lätteligen böra och kunna beredas genom försäljning, på sätt Landtbruks-akademiens förvaltnings-kommitté föreslagit, af sådana Staten tillhöriga fårkreatur, hvilka icke äro till förädling tjenlige, anser Utskottet sig förhindradt tillstyrka beviljandet af den nu äskade anslags-summan, och hemställer derföre, att Kongl. Maj:ts nådiga proposition i denna del icke må af Rikets Ständer bifallas. 27. Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion har Herr Otto Adelborg, bland annat, anfört, hurusom landthushållningen, ehuru hugnande dess framgång varit i många hänseenden, likväl stöde ännu ganska långt tillbaka i en af dess vigtigaste grenar. Den odlade jordens vård bedrefs väl med en omsorg, motsvarande landets tillgångar och tidens kraf, men ladugården försummades. Under det åkerbruket numera hunnit den höjd att det ej allenast fyllde landets behof af spanmål. utan ock i gynsamma år lemnade öfverskott till utförsel, måste kött, fläsk, ost och smör i betydliga qvantiteter införskrifvas.
I afseende på förvaltningen af den utaf Manufactur-Discontens låne-tillgångar serskildt afsatta föriags-Iåne-fond å 200,000 R:dr, har af 1835 års Revisorer blifvit anmärkt, att, sedan Kongl. Majit, genom Nådigt Bref af den 14 December 1833 , beviljat de af hans här i hufvudstaden anlagde fabrik, för fördigandet af fabriksredskap och machiner, ett förlags-lån af 2,000 R:dr, samt tillika, med afseende å den stora fördel, som för härvarande fabriker förväntades deraf, att Felling snart komme i tillfälle att i större scala drifva sin machin-tillverkning, i Nåder medgifvit, att, då af det Rörstrands Porslins-fabriksintressenter år «83a tillagde förlags-lån å 20,000 R:dr, i följd af skedd afsägelse, endast 15,000 R:dr komme alt uttagas, och således å förslagslåne-fonden förefunnes en opåräknad tillgång af 5,000 R:dr, Fellings lån finge af först till fonden inflytande medel utbetalas, så hade delta lån .också, näst efter lånet till Rörstrands fabriks-delegare, utgått, ehuru då ännu icke kunnat utgifvas de förlags-lån, som till ett sammanlagdt belopp af y4R:dr 3a sk. blifvit, innan Fellings låne-ansökning bifölls, å Nåder beviljade, ali, i nion af förlags-låne-foticlens tillgångar, utbetalas till Stats-ZJtskottels Utlåtande, N:o g6. 9 lill Iånlagarne, hvilkas rätt Revisorerne alltså ansett genom elen Felling tillerkände förmon vara eftersatt.
För bestridandet af hela utgifts-summan, har Directionen uppgifvit Bolaget i år ega tillgång på 60,000 R:dr och framdeles på 46,000 R:dr, tillsamman 106,000, R:dr, så att bristen utgör 516,267 R:dr, till h,vars anskaffande Directionen saknar all utväg.. D.irectionen har derföre, på Bolagets vägnar, hos Kgl.. Nlaj:t i underdånighet anhållit om Nådig Proposition till Rikets Ständer, att för återstående arheten vid Hjelmare Canaloch Slussverk anslå 40,000 R:dr för innevarande år, 120,000 B.dr för år 1824 och 1 520,000 för är 1825, 90,000 R:dr för år 1826, go,ooo R:dr för år 1827 och 70,000 R:dr för år 1828, utgörande tillsammans en rund summa af 530,000 R:dr. Efter framställning om nyttan och angelägenheten, att bibehålla en inre communication, sorn i Sekler egt bestånd och grundlagt beräkningarne för flera vigtiga näringar, har Directionen i underdånighet yttrat den förtröstan, att något hinder för sakens framgång, genom Kongl. Maj:ts beskydd och Rikets Ständers frikostighet, ieke skall uppkomma af det öppna förklarande Proposition om Hjelmare Canalo. Slussverk. Directionen nödgas göra, att ringaste anledning ej är att genom Actie-teckningar kunna bereda ytterligare tillskott; att Statens biträde följaktligen är ovillkorligen nödvändigt för arbetets fullbordan; men att
Jag tror äf - 184 Den 10 O c t o b e r f. ni. ven att ett ombud, utsedtaf' landshöfdingen, arsa mycket nödigare och nödvändigare, som det bör utgöra den rätta controllen på häradssk ■ ifvaren, Ombudet står der såsom förman, har rättighet att göra anmärkmr vid häradsslu ifvarens åtgärder samt kan hos landshöfdingen anmäla, huru häradsski ifvaren fullgör sina skyldigheter vid mantalsskrifningen, hvarom landshöfdingen eljest har svårt att blifva underrättad. Jag tror att delta är nödvändigt, och isynnerhet fäster jag mig dervid, att det kan vala behöfligt lör landshöfdingen att, då han så pröfvar nödigt , sjelf kunna vara närvar, vid förrättningen. Jag tillstyrker således, att detta måtte qvarstå i författningen. För öfrigt kan den collision, Frih. Nauckhoff nämnt, icke vara värre än vid alla de tillfallen, då det blir en ovillkorlig nödvändighet för Konungens Bef:h:de att sända sina ombud till andra förrättningar; ty han kan icke vara sjelf närvar, vid dem alla, och derföre tior jag det äfven vid mantalsskrifningarna bör vara honom öppet, att antingen sjelf vara tillstädes eller skicka ombud, för att bevaka det allmännas rätt och författningames efterlefnad. Frih. Ridderstolpe: Äfven jag anser att Konungens Bef:h:de bör hafva ett ombud vid manlalsskrifningarna. I afseende på anförande af skäl för min sats är jag förekommen af den sista värda talaren; men dessutom får jag nämna, att i motsatt fall skulle kyrkoherden ställas i en ganska obehaglig collision. Han behöfver nemi. någon att vända sig lill vid anmälan af de förhållanden, hvilka det åligger honom att uppgifva. Jag anser derföre, att Konungeus Befi hide bör hafva detta ombud vid dessa förrättningar. Hr Ed en hjelm: Skälet hvarföre jag i mitt förra yttrande förklarade mig anse olämpligt att Konungens Bef:h:de skall hafva ombud vid mantalsskrifningarna, är fördel första, att det är ganska svårt att få sådana ombud.
Löner hafva äfven, så mycket möjligt varit, blifvit nedsatte, så att vid högre Lärdoms-Scholor är beräknadt för Rector 8o Tun, lior, för Conrector 40 T.'r, för a-ne Collegertillsammans 60 T:r att fördelas antingen tili O, hälften åt hvardera, eller 35 T:r åt den äldre, och 25 åt den yngre, för en Adjunct 20 T:r, samt för undervisning i Kyrko-sången 10 T;r, men på, alla ställen, der Gymnasier tillika finnas, en Cantor med 20 T:r, tillsammans 273 eller 285 Tunnor. Vid lägre Lärdoms - Scholor : för Rector 60 Tunnor, 21ne Colleger tillsammans 60 T:r, för undervisning i Choralsång 10 T:r, tillsammans 130 Tunnor. Der lägre Närings-Schola är med lägre LärdomsSchola förenad tillkommer en förhöjning af 10 Tunnor åt Rector för ökadt besvär, samt för 2:ne Äpologister 6^ Tunnor, således för desse orenade Scholor tillhopa 205 Tunnor. Vid Stats-Utskottets Betänk anden. 933 högre Närings-Scholor: Rector 70; 2:ne Colleger 60; för undervisning i Ghoral sång 10 T:r; tillsammans 140 Tunnor. Vid lägre NaringsScliolor: Rector 40, Collega 35, tillhopa 65 T:r; dock har Commitéen sett sig nödsakad, att för locala omständigheter, göra en och annan afvikelse från denna bejakning. Contante penninge-tillgångarne äro här, likasom i Förslaget Nio 1, evalverade till Spannemål efter 7 Rldr B co per Turnia samt afräknade från Löne-förslaget. Hushyror äro ej eller på detta Förslag beräknade eller afdragne. Likaledes äro alla Testamenter och Donationer af Enskildte orubbadt bibehållne enligt Gifvarnes afsigter. Vid Rikets Gymnasier har Commitéen i allmänhet föreslagit 120 Tunnor, sorn vanlig Lectors
» Är du nöjd? » sporde H. sin granne. Ja, det var han, och så voro äfven de öfriga, sedan * Vid ofvannämda middagsbjudning, tillstäld på Marcellus-dagen 1881, var ett ganska brokigt sällskap församladt af bekanta personligheter, bland hvilka må nämnas innehafvaren af signaturen Mar-cellus, n. m. redaktör Bergstrand, som då nyss väsentligt deltagit i grundandet af » Dagens Krönika », vidare författarinnan Mattis, bildhuggaren FrUhiof Kjellberg, ledamoten af Första Kammaren Bengt Råäf (son af Ydre-drotten) samt kapten Almqcist (son af skalden C. J. A. ) och fröken Crusenstolpe (dotter af politikern-statsfången). Tack vare förnämligast Holmgren, var denna tillställning en af de gladaste i sitt slag. — Denna gång var Flugis i släpuniform, gråklädd från topp till tå, men vid ett annat tillfälle hos samma värdfolk tyckes han hafva » sträckt upp » sig, att döma af följande lakoniska biljett till svar på en bjudning: » Vi ska ’ ha roligt af tusan böflar, Jag kommer i skatstjert och becksömstöflar. » Red-, anm.de tagit första smutten. Men H. sjelf var icke nöjd med sitt » kort ». Han hade funnit sin toddy något svag. » Jag går i leken », förklarade han och tog sig en påspädning. Nu böljade alla förstå spelet och förklarade att det var det trefligaste Killeparti de varit med om. Man fortsatte det samma i muntraste stamning. Man » bytte », d. v. s. man klingade. Der vankades » svinhugg », d. v. s. man klingade laget om först medsols och sedan motsols. Ju » nöjdare » man var, dess djupare sjönk toddyn i glaset. B. fann spelet i högsta grad roligt och originelt, och som han ofta hade Kucku, var han mycket nöjd och drack i förhållande dertill. Den som smuttat ut sitt glas förklarades vara » död », men gick ofördröjligen in på ny appell, d. v. s. lagade sig en ny toddy.
M:t, i betraktande af de stora och vigliga fördelar, som måste uppkomma af den genom sagde kommunikationsled lättade förbindelsen mellan nordliga kusterna af Nordsjön och Östersjön samt mellan de i dessa trakter belägna Svenska och Norrska landskaper, genom nu förevarande särskilda Proposition i Nåder föreslagit, att Rikets Ständer, under förutsättning af samma transportleds samtidiga fortsättning och fullbordande inom Norrige till lämplig punkt vid Nordsjön, måtte för de mellan Bräcke och Norrska gränsen erforderliga arbeten bevilja ett den beräknade koslnadssumman motsvarande statsanslag utan återbetalnings-skyldighet. å 163,000 R:dr banko, att utgå till ofvanbemälda bolag, under vilkor, att bolaget dels besörjde arbetets verkställande enligt den af Majoren Leijonancker uppgjorda plan och inom den tid, som af E. K. M:t kunde varda bestämd, dels åtoge sig att för trafikens behof anskaffa ångoch segelbåtar i sjöarne samt stationshus och magasiner vid omlastningsBih. lill II. St. Skrifvelse N:o 158. ställena, äfvensom att för framtiden underhålla transportleden i fullständigt skick emot rättighet att efter den i sådant afseende af E. K. M:t fastställda taxa uppbära afgifter för trafiken på linien. Beträffande utsigterne för transportledens fortsättande inom Norrige, har af förhandlingarne hos det nyligen upplösta Storthinget visat sig, att, sedan vid anställd undersökning befunnits fördelaktigast och ändamälsenligast, alt den ifrågasatta vägen anlades från sjön Anjan längs efter Skjaervandet och insöen till någ#n punkt mellan Suul och Kongstueu på nuvarande vägen från Ostersund till Vserdalsören, Storthinget, med anledning af Norrska Regeringens derom gjorda framställning, redan under nästlid ne Maj månad beslutat att, för anläggningen at en ny landsväg från Aadalslien vid Carl Johansvägen i Vuku socken af norra Trondhjems
Skulle begreppen i dess» afseenden kunna rättas och närma sig till hvarandra; skulle genom åtgärder, som egentligen höra till SfatsFlnancens eller rättare till StatsOcono nijpns område, ty sann StatsFinance är icke annat än klok Stafs-oeconomi; skulle genom dessa åtgärder, de producerande Classerna kunna ledas att hellre göra sina besparingar å nyo fiuktbärande , än att förtära dem i utländska kräsligheter ; skulle genom dessa åtgärder Staten och dess Tjenstemän kunna försättas i den belägenhet, att deras Interesse ej mera behöfver vara i strid med de producerande Classernas Interesse; så, tror jag, att den lenare behandlingen borde få företräde framför den vålclsapima» hellst då, i förra fallet, Konung och Stander befrias ifrån den ledsamma nödvän-. ^ £'-V J j i *• ' Den 17 Martil, e. vt. dighet att stifta Lag för tillfället, eller altför en speciel Casus upphäfva icke allenast allmänna Lagen, utan äfven handla emot Grundlagarnes föreskrift; ty emot den åtgärd, som Riksens Ständer nu gatt att vidtaga, km Re» geringsFormons 90. § med vida större fog å» beropas, än den hittills eller under loppet å£ denna Riksdag blifvit med blotta Discourser tillämpad. Jag ser ingen möjlighet att komma ifrån denna § , om någon alfvarsam Opposition 5kul. le bilda sig mot det af Utskotten iöreslagna Förlikning pproject. Denna §. förbjuder uttryck*. Ii “en Riksens Ständer eller deras Utskott att befatta sig med enskildfa Medborgares och Corporationers förhållanden eller verkställigheten af någon Lag, Författning eller Inrättning. Till de undantagn? fall lära icke FilialDiscon» temas Octroyer, eller deras Liqvider med Debitorer och Creditorer kunna räknas. Men skulle Riksens Ständer under Innevarande Riksdag vilja fatta något definitivt beslut, ledande till reglering af allmänna Penninge-röreisen ; så vill det synas mig vida rigtigare , om man lät åtgärderna till
Boye nu yttrat, får jag förklara, det jag bar så mycket större anledn. att göra det, som jag ej finner mig vara bunden att öppet och bestämdt tillkännagifva min lanke uti detta vigtiga ämne genom de band, hvaraf en representant, som äger fullmakt för en annan, möjligen skulle kunna anse sig återhållen. Jag tror mig således kunna helt och hållet löija min öfvertygelse, och instämmer alltså med Frih. Boye. Jag afser härmed ingalunda den uppoffring jag skulle göra genom afsägande af min ärfda representationsrätt. Ansåg jag någon nytta deraf kunna uppstå för milt fädernesland, vore denna uppoffring ljuf; men då jag befarar ett helt och hållet motsatt förhållande, finner jag det vara en k*r skyldighet att offentligen gifva tillkänna, det jag fullkomligen instämmer uti hvad Frih. Boye nu yttrat. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag delar visserligen de åsigter, som Frih. Boye och Hr Lefre'n nyss uttalat, i afseende på lämpligheten af alt framlägga voter:s-propos. i principfrågor, sådana som dessa, ehuru på något olisa H. 5g 466 Dtn 09 M.i n f. m. ka grunder mot dem, som Frih. Boye framställt, men sedan en sådan föregående principvotering har blifvit af alla fyra RiksSCn godkänd oell inom förstärkt Consl.Utsk. verkställd, har jag ansett del vara olämpligt och för mig otillständigt att fortsätta en sådan protest inom Utsk. emot denna princip. Hvad nu delta memorial beträffar, så är det ett svarpå en åtei remiss från 3:ne Stånd å det förut framlagda förslaget till volcr:s-propos:r. T della meni. äro de anmärkntr iakttagna, som vid återremissen gjordes, och votei :s-propo*:n derefter rättad, så att jag förmodar att Pi o. Ad. ej kan hafva något emot att godkanna deli nu af Coust.Disk. framställda volerts-propos., hvarföre jag anhåller om bifall dertill.
Jag skall icke besvära med upläsning af min reservation; det torde icke heller vara behöfligt för att ådagalägga att Utsk. förfarit allt för strängt, då det förbjudit bränvinsförsäljning icke allenast ”på” utan äfven ”invid det ställe, der ting, upbördsslämma, mantalsskrifning, mönstring, auktion eller marknad hålles”. Jag tror icke att det går an, att på en gång borttaga ali vanlig sed, samt att föreskrifva ett sådant stadgande, under den förhoppning att det skall efterlefvas. Jag föreslår således, i enlighet med min reservation, följande redaktionsförslag: ”A landet vare minuthandel med eller utskänkning af bränvin förbuden på eller invid det ställe, der auktion, marknad eller mönstring med beväringsmanskap hålles, eller der menighet för kronoskjutsning eller skallgång samlad är. Vid annan mönstring, upbördsstämma, mantalsskrifning, ting eller annan till folksamling föranledande förrättning må ej bränvin försäljas annorlunda, än vid måltider åt spisande gäster”. Jag anhåller vördsamt om propos. härå. Hr Printzensköld, Carl: Jag tror att den ifver, hvar med Utsk. sökt befrämja nykterhetens sak, motverkar det syftemål, hvartill Utsk. velat komma. Så synes åtminstone, på sätt Frih. Raab anmärkt, vara förhållandet med ifrågavar:de §. Det innefattar väl en från nu gällande vana allt för stor afvikelse, att vilja utfärda ett absolut förbud deremot, att vid ett ting ingen skall hafva rättighet att under en måltid erhålla en sup bränvin, om han är van dervid och sådant önskar, samt ehuru han i öfrigt kan vara lika nykter, som den, som aldrig smakt bränvin. Således synes det mig, att nian måste göra en förändring uti §:n, och dä det af Frih. Raab framstälda förslag är både riktigt och ändamålsenligt, instämmer jag med honom deruti att detsamma mätte af R. o. Ad. godkännas. Hr von Hartmansdorff: Jag är förekommen af Hr Printzensköld, och får endast tillkännagifva, att jag, på sätt min reservation uttrycker, instämmer med Frih. Raab, hvars förslag jag önskar alt R. o. Ad. måtte godkänna.