Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som detta Bevill ningsSystem rycker de fattige dagakarlar, • samma mån gör det slut på de i gäld fördjupade Bönder, de erlägga personlig afgift efter irsta Art. lika med de mägtigaste, de erlägga bevillning af sina små synbara fastigheter, utan Afräkning på dess skulder och öfriga tryckande omständigheter, ty de dem enligt a Art. 6 §. i 1815 års Bevillningsförordning tilldelade Afdrag af Käntan har hittills icke varit lönt för dem ens att begära, emedan de genast derefter blifvit tillsagde att betala sina skulder , hvartill de ingen tillgång vetat, således måst betala Bevillning för Capitalisterne. — Sedan Bönderne blir nog fördjupade i skulder, finnes ingen annan utväg., än att bortföra och försälja hemmanens skog och foder, för att i möjligaste längsta kunna nära sig , hustru och barn. De äro så mycket tvungna härtill , som svårigheten är stor att få någon annan bolstad, sedan genom tilldiäckt i Städerne blifvit vidtagen att ingen sorn har barn får från .Landet inflytta i Städerne utan viss förmögenhet, och på Landet är merendels alla Torp och Backstugor upptagna , att der knappast finnes någon ledighet , således måste de för att hafva någon lillflycktsort trasa sig fram huru de kan , sorn blir till hemmanets försämring och kanske, om icke någon hjelp kommer, går i ödesmål. Om jag ibland de få af vårt Stånd i min hemort, kan finna möjelig utkomst , kan jag icke försofva mitt samvete så, för de lidande, utan att bidraga till dess rättmätiga fordran att få någon billig jemk - 48 BevillningsUtsk Betänkanden, ning , och ehuru jag förut skrifvit härom , hvilket detta Höglofl. Utskotts Bluralifcé afslagit, anhåller jag att desse mine tankar må få åtfölja jemte innehållet af hvad jag förut andragit, Höglofl, Urskottets Betänkande till Rikets Höglofl.
Hwarföre ffulle mi iu da icke kunna inrätta den eller dylika till ändamälcrs minnande sä glfwarsamma förordningar och sä strängt beivaka jagrelt ait wärtjderna finge sin dyrbara helgd. Ingen af osi som marst unga, och nu äro till ören, icke wär tids medel älders eller yngie ffyltar kunna fritaga sig ifrän, att icke öfwerirädt någon gäng, författningarna i denna wäg, men det beror ju af tänkande och hederliga menniffor, att ändra och rälta mära fel, och mihkläder detta al» drig hmarken hög eller lag att med talande efterdöme» föregä andra och detta i alla Stand; as den mängäriga hägen för jagt kan jag sjelf stuta t»ll den ledsnad, hwilken intager alla som fallit pä minda höielse och wet mycket mål» att wären förekommer dä mindre rolig, men om jaa haller wig till fiyttfogeln af alla stag, har jag hade tillfälle akt underhälla min talent och Mitt nöje, deremot, om jag om wären ffjuler en tjäderhöna eller orrhöna, sä ar det imet nog att jag nnster Z tjä» der foglar eller b a 7 orrfoglgr om hösten, Utan jag Mister frän den trakten med detta falala skot', med ollo, en höna som bär ärligen, om hon fält mars 7i6 Den 22 Juni!. wara fredader, hade ökat sin famille och gagnat samt rogat.
Brefvet var redan skrifvet o c h underteeknadt o c h skulle just afsändas, då hon frestades att tillägga en rad, utgörande det första postseriptum: » S o m du ser, är brefvet utau postseriptum. » Detta var emellertid icke nog, ty omedelbart derefter följde ytterligare ett P. P. S. » Tillgjord, tvungen glädtighet är allt utom rolig, och om derför ett b r e f återspeglar lynnet för tillfället o c h uttrycker den skrifvandes stämning, kan det icke alltid vara muntert. I c k e förty är det allt annat än vänligt att förmörka vänners hjertan m e d en skugga, som torde hafva lemnat brefskrifvåren, innan brefvet k o m m i t till sin bestämmelseort. Sen derför till, att edra bref icke innehålla fåfäng klagan, utan äro glada o c h lugna, o c h skrifven i c k e, då I befinnen eder i en nedstämd, sjuklig o c h sorgsen sinnesstämning. A t t uppskjuta m e d att besvara ett bref är liksom att förgäta att återlemna en b o k eller ett paraply. J u längre man försummar det, desto längre skall man uppskjuta det. Många vänskapsförbindelser hafva blifvit upplösta, hemmets band hafva slappats på den frånvarandes sida, o c h personer, som älska hvar andra, drifvas ifrån hvar andra till följd af den maklighet, som tycker brefskrifning vara besvärlig, o c h den ohöflighet, som icke snart besvarar ett erhållet bref. D e t är lättare att besvara ett bref, då intrycket af dess första mottagande ännu är friskt. Detta eger naturligtvis endast sin tillämpning på vanliga bref. D e t finnes nämligen också andra b r e f af större vigt o c h betydelse, hvilka det är svårt att besvara, o c h då är det godt o c h klokt att sofva en eller flere nätter på svaret, innan detta nedskrifves o c h anförtros ät posten. Ett bref kan liksom ett ord aldrig återkallas, såsom också mången till sin olycka o c h förtviflan måst erfara.
Det var en opera som gafs, «författad för tillfället,» sade Bärendorf. Fredens gudinna, eller genius, nedkom ur en sky, bland landtfolk af många nationer, alla i olika klädedrägt. Hon förkunnade fred öfver hela Europa. — Bravorop och handklappningar genljödo rundt omkring mig. Bland de första tyckte jag mig igenkänna en röst, som så många gånger kommit mitt hjerta att klappa, vid kommandoropen under exercisen på vår stora plan, i den fordna glada tiden. Ovilkorligt vände jag nu om mig och såg, två bänkrader bakom oss, några officerare af högre rang, bland dem — Feodor. Ja det var han. — Jag kan ännu icke tvifla derpå; väl något förändrad, men hans drag äro för djupt intryckta i mitt minne. ¯Han¯ såg ej mig, och jag måste vända om hufvudet, ty den odrägligt sjelfkäre Bärendorf, som satt på den sidan, trodde förmodligen att jag velat se på honom, ty han lade sin arm på ryggstödet bakom mig och sade mig några af sina vanliga plattheter. Förspelet var slut, karlarne och äfven min påhängsne granne, stormade ut i fria luften. Jag egde nu frihet att se mig om. Feodor var borta. Jag fick Emma att byta plats, för att obehindradt kunna se ditåt, men han återkom ej mer. Sedan gaf man «Petter den tredjes lifkusk;» för mig var pjesen utan intresse, mina tankar voro på annat håll. När nu de andra, sedan de kommit hem, pratade om hvad de sett både utan och innan för scenen, var jag tyst och förstämd, ett mål för Jeanettes skämt och sarkasmer. Jag lyssnade blott om någon skulle tala om Feodor, men hvem kände honom här? O, om jag fått visa honom för min vördnadsvärde vän! — Dagen derpå deltog jag ifrigt i de andras promenader kring stadens gator och trädgårdar, sprang hemma i kapp med Jeanette till fönstren, blott någon militär af hans hållning gick förbi — men allt förgäfves. Hade vår förbindelse stått på samma punkt som förut, hade detta varit högst obetänksamt handladt, men nu hade jag min goda fars bifall.
Under discussion inom Vällofl. Borgare-Ståndet, vid motionens remitterande, hafva ålskillige af Ståndets Herrar ledamöter beslridl sallupplagens återupplifvande, såsom medförande betydlig kostnad och andra dermed förenade olägenheter; hvaremot Herr Grapengiesser, såsom ytterligare skäl för sin framställning andragit, att saltbrist jemväl torde vara att befara derigenom att möjligen få eller inga befatta sig med import af denna vara, samt alt i händelse en ymnig sillfångsl skulle inträffa, vore en sådan alldeles ändamålslös om man icke eger full tillgång på salt. Sedan vid nästlid ne Riksdag motioner blifvit väckta, angående upphörande af ifrågavarande skyldighet, har detta Utskott uti då afgifne serskildte Betänkanden (8 Sand. N:o 17 och 101) tillstyrkt bifall å berörde motioner, och såsom skäl derför anfört: att, enligt Utskottets tanka, borde egentliga anledningen lill den i förra tider öfverklagade saltbrist tillskrifvas de hinder för en friare handel, som genom då gällande prohibitiva författningar uppkommit; att genom det såkallade Product-placatet af år 1724 var stadgadt, att fremmande nationer icke finge idka handel på Sverige med andra, än sådane varor, som blifvit i deras egna länder producerade och då den directa hitförseln af salt från Portugal och de vid Medelhafvet belägna länder, der denna vara finnes att tillgå, i allmänhet icke Bih, lill R.
7*4- Skrif. X; 3g8. under Nionde * Huf.-Tit, för Jordbruk, Handel och Näringar, användande af medlen dertill, Remiss II: 434. S, U, Bet. IV: 1717. Statsregleringen i allmänhet och Riks-Stat, S. U, Bet, IV: 1771. Skrif, X: 553* — se vidare Bevillning och Skrif, derom X: 6go. *— dess Räntor, tryckning af Tabeller deröfver, S. U, Mern. Stenkol, på Öland, undersökning efter sådana, Remiss 11: 478. S. U. Bet. IV: 61. Besk IX: 156. i64, 173, *79- — s-Verk, Höganäs, dess erbjudande åt Staten, Remiss 11: 514. S. o. E, U, ket, IV: i4aa. Skrif. X: 366. Stockholm, Stads Kämnärs-Ilätt, dess Dom öfver Mi1- chaelsson & Benedicks och Wiertz, Just. Omb. Berätt. 11; 237» — Läa, K. M. B efil:de, dess Kungörelse om vite emot vägarncs förstöring, Just, Omb, Berätt, 11; 24/, Storskiften, se Skiften. — i Herjedalen, se Landtmäteri-Författningar. Straff, för personer, som förbryta sig i Sverige eller Norrige och afvika till det andra Riket, se Brott af sådane, * Ström, dess hållande öppen till viss del, seBefallningsh afvan de, K. M:s, rättelse i vattenuppdämning. Strömsholm, Kongsgård och dess Stuteri-Inrättning, S. U. Bet. IV: 555. Skrif. X: 341, Styrelse, Rikets, sedan sista Riksdag, K, M. Berätt. derom 1: y. rättighet för II. K. II. Skrif. 3i, förbättring i dess grenar, Förslag dertill mellan Riksdagarne, Remiss 11: 511» a> h, o, E. U, Bet.
Säledes bör ju Brän« wins-bränningen och fö'sälgningen kunna wara fri öfwer heta Riket för alla Medborgare alla Årstider, u, ton skillnad emellan Stadsoch Landtboer, emot en witz afpatzad ärlig afgift till Kronan och intet annat undantag, än att pannerymdcn, som efter förra Författningar är afpatzad efter skatten, ej mä öfwcrstiga yo kannor, och inga co^porationer eller stora Bränne i-Jnrättningar tillätas, fbrsälgningen, lika fri för Stad och Land, att till hwarandra afyttra denna wara ; dock icke under en kanna, af andra än dem, som ätagit stg minuteringcn, och derföre särskilt böra skatta till Kronan. Härigenom fär Kronan inkomster af Handtwä^kare, Mjölnare, Torpare, Soldater, Dragoner, B nksägare, sä wäl som af Posscsstonaker, Bönder och andre Jordbrukare. Dä inga corporatiouer tillätas, inga stora Bränneri - Inrättningar, mer än Kronans i de t>c nämnde Städer, och ingen Bränwinspanna större än yo ka> nor, kan jag ej finna , Hwa-ken att Sädksprisema skadaS eller Monopol'er befordras ; men K onanS inkomster ök's Och hwarföre skola witze Medborgare utestängas frän cn Hibet, som andra sä beaaana, och tom r'kännes ny'tia bäde för Kronans Inkomster och för Undcrsätarcs husliga för mo ner.
Nationen bör icke plikta, för det att några söka d' iuti ett ytterligt nöje ; höjes kortafgiften, tiäffas derigenom rätter man Sak samma om vin med mera dylikt; finnes sken af billighet, att de betala för njutningen deraf lika, d n som dagligen begagnar det, och den, sorn höget sällan kan iå ett glas en bouteille dagligen på äret gör afgihen per bouteille 3 r.-st,; då den sorn på samma tid ny tjär 1 å 2 bouteiHer. betalar eller 1 Riksdaler per bouteille; obiibgheten måtte vara synbar, och således bevisa, att denna mängd öiverfiöds-artik*ar drabba sällan rättvist, och mången tjensteman, som nu, dock mindre än 1815, är i anseende till lönens ringhet frikallad från afgift derföre, skall antingen förneka sig alla lifvets njutningar, och lefva med annan diet, än den krets, i hvars umgänge han är införlifva'!, eller betala 6 å 8 R-dr, sorn på 200 Riksdalers lön gör 334 procent deraf; äfven tror jag icke det är rättvist, att en i knappa vilkor varande Ståndsperson skall betala dubbelt emot Allmogen, när till deras antal ofta höra personer af mycken förmögenhet, och vi kunna synbarligen finna, huru den delen af Nationen årligen blifver allt mer och mer jordägare i vårt land. Mig är sagt, att genom öfverflödets taxe> rande afgiften ej skall falla så starkt pä Jordbruket, sorn genom förhöjning af fyllnadsafgiften hvilken ganska lätt kunde öfverflytta?, och intagas i andra artikeln.
S. D. Föredrogos ånyo och till B evillnings-UIskottet remitterades följande motioner, hvilka den 7 dennes blifvit å bordet lagda; l:o Contracts-Prosten Nordhammars > om meddelande af föreskrift, att afskrifter, som utur Riks-Archi vet meddelas, icke må på stämpladt papper skrifvas; 2:o Prosten Thudéns, att stämmo-böterna måtte proportioneras efter debet-sedlarnes belopp; 3:o Conti acts-Pi osten, Doclor Mgrells3 om afkortning i krono-utskylderna för dem, som icke förtära bränvin; 4;o Prosten Lytlis, om förändring af 33 §. Bevillnings-Förordningen, innefattande stadgande om bevillning af qvarnar och andra inrättningar; 5:o Contracts-Prosten Sandbergs j om högre tull på införseln från utrikes ort af slagtkreatur och victualie-varor till skydd och uppmuntran för inhemsk boskapsskötsel; 6:0 Doctor Björkmans , om förtydligande af Bevillnings-Förordningens 2 Art. 26 §.; S. D. Föredrogos ånyo följande motioner, å bordet hvilande, sedan den 7 dennes, nemligen af: l:o Contracts-Prosten m. m. Hallbeck, om fortsatt utgifvande i Rikets Ständers Bank af skillingsedlar; 2:o Professorn m. m. Geijer, att de uti Låne-Banken, för fromma stiftelser, insatte ouppsägbara capital måtte omskrifvas till deras ursprungliga värde. Remitterades till Banco-Utskottet. S. D. Föredrogs ånyo Professoren m. m. Doctor Bexells den 7 dennes å bordet lagda motion om förändring af 5 Cap. 4 §. Straff-Balken. Remitterades lill Lag-Utskottet. S. D. Föredrogs Stats-Utskottets memorial N:o 21, med anmärknings anledning mot Stats-Rådet och Föredraganden för Krigs-Ärender, hvarom reBih. till R. St. Utdr, d. 1^.
Till beredande af enhet och likstämmighet i Församlings-Nämndernes förfaringssätt och åtgärder har Stads-Nämnden, efter vederbörandes hörande, låtit dels utfärda reglor för Ordnings-afdelningarna, dels ock för Fattigvårds-afdelningarna meddela nödiga ansedda bestämmelser, hvilka, i hvad vården om de å Församlingarnes Fattigoch Försörjningshus intagne hjon angår, äro uppgjorde i enlighet med den grundsats, att Hufvudstadens hjelpbehöfvande böra, efter fördelning i vissa klasser, åtnjuta enahanda underhållsbelopp inom hvarje klass, utan afseende å den Församling, der understödet lemnas. Till fullgörande af den Stads-Nämnden åliggande skyldighet att bereda arbete åt de fattige har Stads-Nämnden låtit å Södermalm inrätta ett allmänt Arbetshus, om hvars tillvägabringande och verksamhet redogörelse i denna Berättelse kommer att lemnas under rubriken ”Arbets-Inrättningar.” Ehuru i betydlig mån ökade arbetstillfällen för de fattige blifvit af StadsNämnden beredde, så väl genom inrättandet af berörde arbetshus, som förmedelst de under sednare åren träffade aftal med Förvaltningen för gatuläggningsarbeten i Hufvudstaden, att, emot ersättning af Allmänna Fattigvårdsmedlen, låta vid de af Förvaltningen föranstaltade arbeten under vintermånaderne sysselsätta fattige arbetssökande, kan behofvet af arbetstillfällen för sLadens fattige, särdeles under den kallare årstiden, likväl icke anses vara tillräckligt afhulpet; hvadan ock förslag hos Stads-Nämnden blifvit väckt om tillvägabringande af en ytterligare Arbets-Inrältning, förlagd å Norrmalm. Oaktadt Stads-Nämndens bemödanden att fullständigare ordna Hufvudstadens Fattigvårds-anstalter, har den förut begagnade nödfallsutvä - 43 gen af Fattigbarack ej kunnat undvaras, utan äfven under ifrågavarande tid mast anlitas. Högsta medeltalet af de under år 1847 å Fattigbaracken intagne hjon utgjorde 254.
I anledning af väckt motion, om lindring i Bevillningen för brandskadade i Madängsby af Wartofta Härad och Skaraborgs Län. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående den af Städerne utgående Salu-Accisen, och dess upphörande. Från Lag-Uskottet: Af den i5 dennes; N:o'i52. Öfver väckte motioner, angående föreslagne ändringar uti ConcursLagen af den i3 Julii 1818. Öfver åtskillige af Bankens FiskalsEmbete väckte, samt af BancoUtskottet hos Riksens Ständer anmälte frågor, om ändring och undantag i Allmänna Lagar och Författningar , för betryggande af Banco Verkets säkerhet. Af den 12 dennes: N;o i56. I anledning af återremiss af Ut - Den *7 Augusti e, mt skottets förut afgifne Betänkande, öfver väckt motion om stiftande af en Lag, i afseende p5 förbrytelser, begångne af åhörare inom Riks-; Standens Plena och Plena Plenorum. Fran LagJamt Allmänna Besvärsoch Oeconcmie-Utskotten: I Af den ig dennes: I anledning af Kongl. Ma j:ts Nådiga Skrifvelse, angående offentlighet vid RiksStåndens öfverläggningar. Från Allmänna Besvärsoch Oeconomiej Utskottet'. Af den 23 dennes: r N:o 170. I anledning af väckt fråga om Stads-rättigheters meddelande för Köpingen Ronneby. Af den 19 dennes: N:o 171. I anledning af väckt fråga om Glas och PorcellainsföraresSmideshandlaresoch Lumpsamlares obehöriga kringstrykande; samt om tillåtelse för Allmogen , att under deras resor afyttra förenämnde varor, som de af Bruksägare kunna sig tillhandla. Fran Sårjkildta Utjkottet; Af den 25 dennes: Rörande reglering af Rikets Styrelseverk. 2 55 Ven 37 Augusti t. wj Af den 26 dennes: Angående till Utskottet remitterade enskilte Memorial, i afseende på indragning af vissa Embeten och tjenster. Justerades följande:
Al a slags materiel därtill tioner öfver hela s fä än Kindergarten oeh Förberedande landet. FörfrågSa s m f s r k lan i Stockholm, Kommendörsgatan ningar besvaras 25. Äf o sändes omgående. ven till skolor. ning. M e n när framträdde D e två brödernas, konung Eysteins och kogräns för så Nationalteatern strid och hårda ord öf vervinner d e n äldre b r o d e r n sig o c h ger d e n yngre makten i Norges Det var som en var teatern riket. Fahlström säga, att utfördes samt fru deras spel af hrr Dybwad. från tala till få man få känna hela spetsen, som framkalla. denna ens en endast Med gjorde » Sigurd gätligt intryck. ett Jorsalfar » Och ska i hand sin En sådan förstående, att för Bjömstjerne icke kunde vara trädde ut samt hos alla finare Parjymkandlande i riket. IIIII voro varit o m något dylikt. Kronprinsessan ämnar så länge s o m möjligt stanna på Tullgarn o c h ingen tidpunkt för hennes inflyttning till hufvudstaden är ännu bestämd. ANN MARGRET HOLMGREN, F. TERSMEDEN. " FÖRELÄSNINGAR F Ö R LÄRARINNOR. Under - * - instundande hösttermin k o m m e r för yngre lärarinnor vid hufvudstadens skolor en serie föreläsningar att hållas m e d ämne ur Sveriges historia. Lokalen blifver i A n n a Sandströms skola vid Karlavägen. till Björnson j a g i en teatersalong aldrig i till oförglömmer. Ovationerna som i med 8 Kefiferinfifsaratan — Vc8terlång£tttan IQ A. T. A. T. helt säkert vid i8gj Försäljcs i v&amp;ra Butiker tå- bröderna prisbelönta \ kan präktigt, sista o s s norilning till THEA-ROS-PARFYM M. fl. folket med i ett [norska skådespelare icke denna i att FABRIKSAKTIEBOLAG HOFLEVERANTÖR land. profetia lyckliga dagar för det norska Stycket som IDUN 1899. till sist far o c h s o n B j ö r n s o n jublet.
Prop. JK 1. om Statsverket 1SC2. Jag får derföre i underdånighet hemställa, det Eders Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer föreslå, dels att arfvodet för gymnastiklärare vid högre fullständiga läroverk må bestämmas lill 800 Rdr, att efter 10 års väl vitsordad tjenstgöring Iiöjas till 1200 Rdr, och dels att ett lämpligt belopp må anvisas till extra arfvoden för gymnastiklärare vid de läroverk, der lärjungarnas antal i betydligare mån öfverstiger 200. Då, enligt ofvan omförmälda beräkning, Iivari arfvodena för gymnastiklärare vid samtliga högre elementarläroverken jemväl upptagits, dessa arfvoden vid de fullständiga läroverken, enligt hittills gällande grunder, utgöra 14,000 Rdr för år 1804, 16.230 Rdr för år 1865 och 17,250 Rdr för år 1866, men, enligt hvad nu blifvit i underdånighet föreslaget, skulle uppgå för år 1864 til! 20,800 Rdr och lör bvarldera af åren 1865 och 1866 till 21,200 Rdr, samt således summan af de sednare för ifrågavarande tre år öfversliger summan of de förra med 15,200 IIdr eller med 5,066 Rdr 67 öre för hvarje år, hvartill kommer, under förutsättning alt Nyköpings och Halmstads skolor blifva till fullständiga elementarläroverk utvidgade, ett förhöjdt arfvode af 400 Rdr vid det förra och eli nytt arfvode af 800 Rdr vid det sednare, så utgör den i följd häraf crfoideriiga förhöjningen i det belopp, sorn till sådana arfvoden vid de fullständiga läroverken annars skulle utgått, 6,266 Rdr 67 öre årligen; och beträffande det belopp, som kan komma alt tagas i anspråk till extra gymnastiklärare-arfvoden vid läroverk med mera än 200 lärjungar, synes, med ledning af det nuvarande antalet lärjungar vid dessa läroverk, till sådana arfvoden erfordras ett belopp af åtminstone 7000 Rdr
Hr Mannerskantz, Carl Axel: Det torde ännu vara för tidigt att till någon allvarligare behandling uptaga de flera vigtiga ämnen, som i ani. af Frih. v. Schwerins motion här blifvit afhandlade. Jag vill också icke göra det, men anser mig böra på förhand förklara, att jag, så vida jag rätt hört och upfattat åt - Den 19 November f. m. 215 skilliga af de sifferupgifter och satser, hvilka en talare, Frih. Bonde, här framställt, tror dem böra något närmare pröfvas och undersökas, innan siffrorna kunna obetingadt erkännas vara öfverensstämmande med verkliga förhållandet, eller satserna medgifvas hafva blifvit riktigt sammanställda och tillämpade. Så t. ex. tror jag den siffra, hvartill beloppet af den Svenska jordens skuldsättning skulle upgå, vara mycket för högt tilltagen, och jag tror mig kunna bevisa det, ehuru sådant icke är mig möjligt i detta ögonblick; men under Riksdagens lopp torde nog en lämplig tidpunkt derför inträffa. För öfrigt vill jag i alside på Frih. v. Scheverius motion blott fästa mig vid tvenne anner, som deremot blifvit gjorda, nemi. först i fråga om indragandet ur rörelsen af de s. k. småsedlarne, hvilka skulle ersättas af silfver, och för det andra, i afside å inlåtandet af enskilde delegare i Banken, hvilket man ansett hvarken -nyttigt eller enl. med Grundlagens föreskrift. Men efter min tanke är det just i dessa båda punkter som det företrädesvis riktiga i motionen ligger, emedan de begge afse att skaffa ett behof af silfver inom landet, som förut der har fattats.
Ut Supra. S, D. Vid förnyad föredragning af Banco* Den 24 Martil, e, m. *57 Utskottets den 10 dennes afgifne, samt den 17 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, till upplysning, angående de, sedan 181 Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 10 dennes afgiina samt den 17 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Betänkande , angående förändring uti de innom BancoVerket gällande Befordrings-grunder , enligt hvilka tredjedelen af Banquens Cornmissarier vid yppande ledighetér tillsättes endast af Frälsemän, b le f samma Betänkande, i anledning af åtskilliga dervid gjorda anmärkningar, tillBancoUtskottetåterremitteradt. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 10 dennes afgifne, samt den 17 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckt fråga om tillåtelse för en och hvar att emot Svenskt SpecieMynt i Banquen: tillbyta sig omyntadt " Guld och Silfver; blef samma Betänkande, på grund af dervid gjorde Anmärkningar, ^till Utskottet återremitteradt. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo ConstitutionsUtskottets den 5 dennes allåtne samt den 17 i samma månad eftermiddagen på bordet Iagde Memorial 3 innefattande svar pä Ridderskapets 458 Den 24 Martil, e. nu och Adelns Återremiss af Utskottets den 30 sistledne Januarii meddeldte yttrande, angåen» de Representationsfrågans närvarande skick j och sorn de öfrige trenne Respective RiksStånden vid Utskottets sistnämnde yttrande redan låtit bero, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att äfven för sin del uti enahanda beslut med bemäldte Riksstånd nu mera instämma. Ut supra.