Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o J Svar på återremiss 4 1 37 a.a.l9Febr a.a. ISFebr. a. a. ISFebr. a.a. ISFebr. Rusthålls-afgift, om dess bestämmande då rusthåll säljes tillsammans med annan egendom — 4 1 245 b. 21 Juli b. 25 Juli b. 23 Juli b. 23 Juli Rustoch Roterings-besväret, lindring deruti — 4 2 41 — b. 13 Aug. b. 14 Aug. b. 16 Aug. a. 13 Aug. Räby, räddningshus för vanvårdade barn — 4 1 188 — b. 2 Juli b. 2 Juli b. 3 Juli b. 2 Juli Rädstufvu-rält, om bestämmande af vissa dagar för lifgifvande af dess domar oell utslag — 7 1 30 — b. 16 Aug. b. 18 Aug, b. 16 Aug. b. 16 Aug. » lösen för dess expeditioner — 7 2 45 — b. 50 Aug. b. 50 Aug. b. 30 Aug. b. 50 Aug. 250 Räkenskapers tidigare afslutande, se Skatteförenkling. Räkensliapsverkets förenklande, se Skatteförenkling. Ränta, om dess frigifvande i vissa fall — 7 1 61 — b, 26 Aug. b. 26 Aug. b. 26 Aug. b. 26 Aug. Ränta på ränta, om upphörande af beräknande deraf äfven i afseende å Bankens fordringar — 6 1 24 2 b. 12 April b. 12 April b. 12 April b. 14 April Ränteoch Kapitalförsäkrings-anstalt i Stockholm, lokal för __ 4 1 17 — b. 8 Jan. b. 8 Jan. b. 8 Jan. b. 8 Jan.
H. St:r härtill beviljade, Summa af 7000 R:dr, eller 1000 R:dr för sju år, såsom missräkningspenningar och ionförbättring, och dels för 6760 R:dr, såsom billig rättelse och bevisad misskrifning på 3-Proccnts-Räkningen, hade nämnde Cassabrist blifvit godtgjord, på det sätt, att, sedan Iggeströms Löftesmän, nu mera framlidne Hr GeneralMajoren och Riddaren Joli. von Utfall och CommerceRådet N. Malm tagit i besittning all den egendom, som Iggeström ägde eller kunde disponera; men hviken egendom, i förhållande till skulden, befalis alltför obetydlig, så hade bemälde Löftesmän, hvar för sig betalt halfva Capitalet; och hvarförutan Hr GeneralMajoren von Utfall godtgjort Ränta för den hälft af Balanceu, å hvilken han till RiksgäldsContoret sin serskilda förskrifning afgifvit, likasom den Ränta, hvilken, genom Domen i Malms Concours, är vorden fastställd, blifvit betald. Icke dess mindre hade, uti den i RiksgäldsContoiret noder den 10 Junii ltGS, upprättade, i afskrift bifogade, ComuierceRådet Malm tillställda Räkning, ytterligare ränta blifvit Malm påförd till ett belopp af 4603 R:dr 37 sk. Betänkanden, N:o 2g5. 437 q r:st., men hvilket, efter Iggeströms förmenande, skall vara oriktigt, dels derföre, att Ränta blifvit beräknad å de Iggeström till afskrifning beviljade 7000 R:dr, ehuru desamma bordt successivt honom tillgodokomma och således genast från Balancén afgå, och dels derföre, att för den hälft af Balancen, som Hr GeneralMajoren von Utfall med ränta godtgjordt, samma ränta skall uti liqviden med Malm till en del af tiden vara honom påförd. Och då således Götha CanalBolags f. d.
Statsrådet Statsrådinnan Arla ) ) Gurli ) deras döttrar Cecilia Hornfeldt Major Lagerskiöld Grefvinnan Eugenie, hennes dotter Kammarherrn Baron Edelhjelm Balgäster, betjening. Handlingen tilldrager sig hos statsrådet. Flickornas rum, till venster afdeladt med en gardin eller skärm. Derinnanför ett hvitklädt toilettbord med två brinnande ljus samt en chaiselonge, bredvid denna dörren till barnkammaren. I fonden uppslagna dörrar genom hvilka synes ett hörn af den upplysta danssalen der man just slutat supén. Några unga damer komma in, ledda av kavaljerer. Arla /förd av kammarherrn/. Kammarherrn. Så eget att aldrig ha varit på teatern förrän vid 17 år. Arla. Ja ­ mamma tycker inte om teatern; men pappa har nu fört mig dit ett par gånger för att jag inte skulle vara alltför okun nig om allting när jag kom ut i verlden. Kammarherrn. Det måtte då ha gjort ett mycket starkt intryck på fröken? Arla. Nej, tvärtom. Jag hade ju alltid hört mamma säga att den sceniska konsten är den mest bedårande af alla de sköna konsterna ­ och jag var så rädd att jag skulle bli för mycket hänförd. Men visst inte ­ inte alls ­ jag satt der så iskall och lugn ­ det rörde mig inte det minsta ­ ingenting tillfredsställde mig. Inte spelet ­ inte pjäsen ­ ingenting. Kammarherrn. Hm! Hvem kunde ana att fröken är en så kritisk natur. Arla. Kritisk, jag? /till baron Edelhjelm, som närmar sig/ Kammarherrn säger att jag är kritisk. Alla mina vänner bruka tvärtom skratta åt mig för att jag är en sådan entusiast. Jag kan gråta åt ingenting ­ bara åt en vacker melodi ibland när mamma spelar för oss om qvällarne. Men teatern Baronen. Det finner jag mycket naturligt; det behöfs öfning för att kunna pruta med idealerna. Derför ä' också vi landtbor mycket mer kritiska med afseende på teatrarne än Stockholmarne. När jag först kommer upp på nyåret är jag omöjlig att tillfredsställa; men mot slutet af riksdagen börjar jag vanligen att beundra ­ fram i Maj klappar jag händerna åt allting. Kammarherrn.
Memorial måtte ytterligare hvila på bordet till nästa Plenum, icke kund#, enligt 49 §> Riksdasordningen, förvägras. Föredrogs å nyo och bifölls Riddarhus-Utskottets den 29 sistlidne Augusti aflåthe, samt den 3 derpåföljde October e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande, i anledning af verkställd granskning utaf förslaget till ett nytt Låne-Reglemente för Riddarhusets-Cassor. Herr von Hartmansdorff, August: Jag tar mig friheten förnya en Den 2a November f.m, 415 motion, som redan vid förra Riksdagen blifvit väckt, men hvilken, efter hvad jag erfarit, då ieke rönte någon framgång. iDet är bekant, alt denna prägtiga byggnad, utr hvilken Ridderskapet och Adeln håller sine, samt vissa Riksens Ständers Utskott och Nämnder deras , sammankomster, och hvarest icke allenast alla Ridderskapets och Adelns , utan jemväl en mängd andra Allmänna högst vigtiga handlingar , förvaras, icke är brandlörsäkrad. Denna försigtighetsanslalt synes mig vara desto mera nödvändig, som de omkring Riddarhus-gården befinlelige byggnader måst, för nödige inkomsters beredande åt Riddarhus-Cassan, uthyras; och de begagnas för närvarande äfven till stall, samt förvaringsrum af en myckenhet hö och hahn. Om elden skulle komma lös 1 dessa brännbara ämnen, och, såsom frugtans värdt är, jämväl sträcka sig till Riddarhuset , skulle en förlust tillskyndas Högloft. Ridderskapet och Adeln, hvilken Ståndet svårligen torde kunna ersätta. Man bör derföre i tid vara omtänkt, alt förekomma påföljden af en så olyklig händelse. Enligt de upplysningar jag förskaffat mig, ärer, i fall Ridarhuset skulle blifva värderadt till 100,000 R:dr. t. ex, hvilket ingalunda synesvara för högt tilltaget, Branförsäkriligsafgiften uppgå till ett belopp af omkring 5ooo R:dr Banco.
En gyldene sked, tio siklar guld värd, full med rökverk; En stut af boskapen, en vädur, ett årsgammalt lamb till bränneoffer; En getabock till syndoffer; Och till tackoffer två oxar, fem vädrar, fem bockar och fem årsgamla lamb. Detta är Selumiels, ZuriSadai sons, gåfva. På sjette dagen, höfvitsmannen för Gads barn, Eliasaph, Deguels son. Hans gåfva var: Ett silffat, hundrade och tretio siklar värdt; en silfskål, sjutio siklar värd, efter helgedomens sikel, både full med semlomjöl, blandadt med oljo till spisoffer; En gyldene sked, tio siklar guld värd, full med rökverk; En stut af boskapen, en vädur, ett årsgammalt lamb till bränneoffer. En getabock till syndoffer; Och till tackoffer två oxar, fem vädrar, fem bockar och fem årsgamla lamb. Detta är Eliasaphs, Deguels sons, gåfva. På sjunde dagen, höfvitsmannen för Ephraims barn, Elisama, Ammihuds son. Hans gåfva var: Ett silffat, hundrade och tretio siklar värdt; en silfskål, sjutio siklar värd, efter helgedomens sikel, både full med semlomjöl blandadt med oljo till spisoffer; En gyldene sked, tio siklar guld värd, full med rökverk; En stut af boskapen, en vädur, ett årsgammalt lamb till bränneoffer; En getabock till syndoffer; Och till tackoffer två oxar, fem vädrar, fem bockar och fem årsgamla lamb. Detta är Elisama, Ammihuds sons, gåfva. På åttonde dagen, höfvitsmannen för Manasse barn, Gamliel, Pedahzurs son. Hans gåfva var: Ett silffat, hundrade och tretio siklar värdt; en silfskål, sjutio siklar värd, efter helgedomens sikel, både full med semlomjöl, blandadt med oljo till spisoffer;
Slon genom ingresserne till Landtmäterilnstruktionen och Skiftesstadgan af d. 4 Slaj 1827 upphäfdes allt som förut ang:de Landtmäteriet blifvit stadgadt, följaktligen äfven förberörda tolkning eller förklaring af K. Förordmn d. 30 Jan. 1778, och i nämnde 1827 års f-örfattmr inflöt icke någon föreskrift, som motsvarade 81 § i 1783 års LandtmäteriFörordn. Detta bar icke Heller skett i K, Förordning ang:dc expeditionslösen af d. 15 Maj 232 Den 3 December e. m. 1821 och den 30 Nov. 1835, hvilka, den förra i 5 och 7 punkterna, samt den sednare i 14 g, afse endast sådane expeditioner, som skola lösas, något som icke ifrågakommer, hvad angår konceptskiftesbandlingar, hvilka af Landtmätaren blifvit till Domaren inlemnade, och ofvanberörda olägenheter låta sig också sedan år 1827 ånyo beständigt förnimmas. Nämnde olägenheter bestå bland annat deruti, att jordägare allt för sent få afskrift af delningsbeskrifningen och kopia af skifteskartan, hvilka handlingar icke skola utgifvas förr, än skiftet är fastställdt, och att Landtmätarne hindras, att i behörig tid fullgöra sin tidsödande, betungande renovations-skyldighet, hvilket är skadligt, icke blott för dem, utan äfven för det allmänna, som går i mistning utaf renovationsarbetet, när Landtmätaren tid efter annan måste underlåta detta, samt fördenskull råkar på balans och ej mäktar fullgöra sin renovations-skyldighet. — Såsom det nu är stäldt, kan visserligen Landtmätaren, om han bor vid Postkontor, eller har att begagna on säker landpost till nämnde kontor, medelst öppen rekommendation, ådagalägga, både att han afsändt sina koncept-akter till Domaren och huru dessa då voro beskaffade, men att de framkommit lill behörig person, och i hvad skick de vid återfåendet befunnits, kan han alldeles icke visa.
Directionen som StatS-Beredningen andragit, hafwa Riksens Ständer funnit, att Allmänna Magazins. Inrättningens nuwarande fond alldeles icke ar tillräcklig för de flere dermed äsyftabe wigtiga föremäl; denna öfwertygelse, redan yttrad i de sammansatte Stats, samt allmänna Belwärs. och Oeconomie Utskottens wid förra Riksdag i detta ämne afgifne betänkande, har wunnit än mera styrka, sedan den dä gjorde beräkning af inrättningens fond blifwit ytterligare förminskad. Om, emot bwad wid sist förslutne Riksdag förmodades, den Magazins.Jnrättningen tillätne BränwinS-bränning och distillering i Stockholm och Götheborg, ej eker skulle, äfwen m ed de af Riksens Ständer derwid fästade willkor, inbringa nägon behällen inkomst, stall denna fond af inrättningens oundwikeliga ärliga utgifter och omkostnader smäningom borrttäras. Dä Den 18 October. ZZZ Dä likwäl Statens tillgängar för det när. warande icke medgifwa hwarken att öka berör, de fond eller till desi underhjelpande anflä nägon ärlig inkomst, och kanske äfwen tillförläteliga anledningar ännu saknas at med säkerhet döm. ma nyttan eller olägenheten af de grunder, som Riksens Ständer r afseende pä allmänna Magazins-inrättninaen wid sista Riksdag framställt, hafwa Riksens Ständer nu ansett lämp. ligast, att samma inrättning med sin nu wa. rande fond, och styrd efter nämde grunder, ma pä försök fä fortfara ull nästa Lagtima Riksdag, endast med de förändringar, som har ne. vanföre föresläs.
Jag tror, att ett sådant förbehåll, som Herr Tham och Herr Hjerta föreslagit, ej är af nöden, enär den af Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition endast angår de två raderne i Betänkandet, att den nu bestämda Sultpetergärden af 5 Marker för hvarje helt hemman må än vidare fortfara. Efteråt kommer: denna gärds inlösande med penningar &c. Denna del har ännu ej varit under öfverläggning. Jag tror således ej, alt något förbehåll i den delen är beliöfligt. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken yttrade, det han ansåg frågan om optionsrätten, att, efter eget behag, antingen in natura erlägga Saltpetergärden, eller lösa den med penningar, ef - 58 Den 28 April e. m. ler Kronans inköpspris, lämpeligen kunna i Ja-propositionen intagas, och således äfven på samma gång med frågan oni Saltpetergärdens fortfarande eller upphörande afgöras; hvarefter Hans Excellence framställde följande YoteringsPx’oposition: Den som bifaller, att, på sätt StatsUtskottet föreslagit, den bestämda Saltpetergärden af 5 Marker för hvarje helt hemman må än vidare fortfara, med tillägg, att på hvarje hemmansägares fria val må ankomma, att antingen in natura erlägga denna gärd, eller lösa den med penningar, efter Kronans inköpspris, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses berörde, af hvarje belt Hemman utgående, Saltpetergärd böra upphöra, samt ett serskilt anslag deremot till Saltpeternäringens bestånd och bedrifvande, jemte uppköp af Saltpeter, böra i stället af Rikets Ständer genom Bevillning anvisas. Herr Lefren s Johan Pehr: Jag skulle hemställa, om det ej vöre skäl att i contra-propositionen införa: att, i händelse Saltpeternäringen ej skulle kunna upprätthållas genom elen enskildta industrien, det måtte Vara hvars och ens, så väl städernes, som Den 28 April e. m. 5g landets skyldighet alt tillsläppa saltpeterjord.
Deltagare i leken äro baron Gyllenhj elms dotter Alice och hennes barndomsvän, förvaltarsoiien Karl, den rike brukspatronens dotter Marta och Karls broder Ernst, Paula, syster till de iiämda unga herrarna, och Alices kusin baron Hjalmar Gyllenhjelm. Det går mycket ogeneradt till, men som alla parterna äro barndomsbekanta och vana att leka tillsammans, stöter det icke allt för mycket. Det hela slutar med kärleksförklaringar och halft underförstådda förlofningar. Afsigten är nu, att på grund af detta gemensamma uppslag visa först hur det går när man sviker sitt barndomstycke och söker lyckan utanför detsamma, samt sedan " hur det kunde ha varit ". Den första framställningen är i vår tanke alldeles misslyckad, sammansatt af idel osannolikheter och saknande såväl intresse, soni dramatisk effekt. Den sens moral stycket vill inskärpa synes vara, att äktenskapsskilnad är vilkoret för att " kampen för lyckan " skall nå målet - ett påstående för hvars 1 bevisande fru Edgren bort, enligt hennes vänners åsigt, anse sig för god att låna sin penna. Oss förefaller hela stycket som en klumpig parodisk efterbildning af Shakespeares Midsommarnattsdröm, öfverflyttad från den luftiga drömverlden till de sociala spörsmhlens torra mark, hvarvid drömbildernas lek tager skepnaden af verkliga människors lek med pligt och rätt. Icke ens med sådana sökta effekter som att två af flickorna berättas hafva tagit studentexamen - en omständighet som icke har ringaste betydelse för deras karaktärer eller handlingssätt - har stycket kiinnat räddas från att redan vid läsning göra fiasco. Från scenen lär man lyckligtvis aldrig få se det. E t t helt annat intryck gör dramat n: o 2. Der iir natur och friskt lif, spännande intressen, starka karaktärskonflikter och en både naturlig och effektfull iipplösning. Också här är en fråga stäld under debatt, men det är icke äktenskapsfragan utan arbetarfrågan. Så till vida hafva de resp. dubbelförfattarne svikit sin uppgift.
Hvad angår de särskilda utgifter, som bär varit ifråga, så är för det första beräkningen olika gjord af de ledamöter, som yttrat sig derom, och för det andra synes mig, alt då frågan om medlens disposition ej ingår i det förslag, som StatsUtsk. här afgifvit, och Utsk. ej kan lemna några motiver för algörandet, huruvida Utsk:s förslag lill styrelse är godt eller ej, så kan jag ej inse att denna fråga verkar på hufvudsakens afgörande. Då den Norrska nationen till denna fond skattar en så ringa summa, i jemförelse med den Svenska, så synes det nvig att Norrska nationens intressen 3ro tillräckligt bevakade derigenom, att en Norrman deltager i styrelsen; och i händelse icke så vore, så skulle jag tro att en anmärkn. borde komma ifrån Norrska nationen, och ej ifrån Svenska Representationen. Således verkar denna omständighet ej i min tanke till någon förändring, då den ej blifvit framställd af Norrska nationen. Man säger, att det är oredigt att hafva två slags medel under en och samma förvaltning, nemi. deni, som tillhöra begge Staterna gemensamt, och sådana som blott tillhöra Sverige. Någon rättelse derutinnan vore måhända af nöden; men jag måste likväl säga, att 0111 äfven de mest olikartade medel förvaltas af Dan i o F e b r ti a v i f. m. samma verk, så böra de likväl genom särskilda räkningar kunna, utan någon slags oreda, disponeras och redovisas; ty föras inkomster och utgifter så, som de böra föras, så kunna ej, oaktadt de uro af olika slag, några olägenheter deraf uppkomma. Äfven jag har väntat, så vidt jag känner förhållandena, alt betydligen minskade utgifter sedan 3o år bort äga rum; men äfven den frågan, huruvida dessa besparingar blifvit gjorda eller ej, kan ej ingå i pröfningen af SlatsUtskts ifråga var. utlåtande. Den egentliga vinsten af delta förslag, som man sagt skulle bestå i en större grad af enkelhet, synes mig ej ernås, utan förhållandena tyckas mig snarare derigenom blifva mera invecklade.
Regerings-Formen, ansett en sådan proposition ej kunna ega rum, har, enär densamma likväl blifvit af Ridderskapet och Adelil yrkad, öfverläggningen, med stöd af Riksdags-Ordningens 55 §., förklarats hvilande, och frågan liänsk ju tits lill Constilutions-UtskoLlet, som, inom åtta dagar efter delfåendet, Lorde öfver hennes stridighet eller enlighet med Grundlagen sig utlåta. Viii besvarandet häraf, får Constituiions-Utskottet vördsamligen åberopa och upprepa de för dess yttrande öfver en lika beskaffad, inomVälloft. Borgare-Ståndet väckt fråga, i Memorialet N:o 16 andragne och utvecklade grunder, nemligen: Constilntious-Utskotlets uteslutande rätt, jemlikt 107 §. Regerings-Formen, att, efter granskning af Stats-Rådets Protocoll, antingen låta en anledning till anmärkning förfalla, eller ock densamma fastställa, för att, såsom allmin kning, Rikets Ständer tillkännagifvas. Det oskiljaktiga sambandet emellan njssberörde §:s senare moment, egentligen blott antydande, att frågor i ämnet kunna äfven idom Constitutions-Utskottet väckas, och förra momentet, som icke tillerkänner Rikets Ständer något afgörande, så framt ej Utskottet anmärkt, eller förr än anledningen, hvaröfver Utskottet blifvit bordt, förvandlats, medelst godkännandet, lill anmärkning; hela denna §:s Äsyftning till den nödiga jemvigt, att, om Constitui ions-Utskottet obefugadt anmärkt, Riks-Slåndens veto måtte dem förvaras i prölninge» af hvad Rikets väl kräfver, och, om åter eli obefogad anmärknings-anledning från Stånden remitterats, Utskottets veto uttalas genom anledningens ogillande, samt äudlligen föreskriften i 56 §. Constitutions-Utkottets Memorial N.o 20.
Dä Hr Frih. o. Landlmrs upfaltning af svaret var så, som skulle förslaget af R. o. Ad. afslagits, men det likväl allmänt hördes, att svaret afgafs med blandade ja och nej, så får jag hemställa, huruvida det icke kunde vara tillfyllest för den ledamot som begärde votering, om i prot. infördes, att svaret afgafs med blandade ja och nej, hvarigenom voteringen, såsom intet inverkande efter de uplysningar vi från de andra Stånden erhållit, kunde undvikas. Uplästes till justering och godkändes följande förslag till voler:s-propos. Den som bifaller det i 8:de punkten af Const.Utsk:s mern. N:o 4 under N:o 1 uptagna förslag till ändringar och tillägg uti 56 och 81 §§ R.F., samt 1 mom. 29 §, 3 mom. 49 § och 73 § Riksd.- Ordn., rör:de behandlingen af frågor om ändring i grundlagarne, voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, varder förenämnde förslag icke af R. o. Ad. antaget. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 43. Nej — 13. Då härefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om icke, sedan R. o. Ad. nu antagit det sub. N:o 1 i 8:de punkten uptagne förslag, R. o. Ad. ansåge det sub. 2 i samma punkt förekommande alternativa förslag hafva förfallit, biet denna propos. med ja besvarad. Förslag till ett tillägg till 72 § R.F. Sedan undert. Ridd.Se kret. uplyst, att Borgareoch Bondesen antagit det i denna punkt anmäldta förslag, samt att någon underrättelse om af PresteSt. derom fattadt beslut icke ingått, biet ifrågavar. förslag af R. o. Ad. antaget. Förslag lill ändringar och tillägg uti 11 mom. 1 § Tryck fr ihets-Förorda., rör-.de aflemnande af exemplar af tryckpressens alster lill åtskilliga embetsverk och allmänna bibliotheker. Sedan undert.
R:dr, för att betäcka de ytterligare kostnader, som dels redan upp - <D Slats-Vlsholtets Utlåtande, N:0 40. kommit dels vidare voro alt emotse, i följd af ej mindre den förändrade regleringen af Tull-Statens löner, som för sportel-systemets afskaffande vidtagits, och hvilken ökat aflöningskostnaden med omkring 100,000 R:dr, än ock ytterligare ifrågakommande åtgärder för tullbevakningens förstärkning. För att lemna Rikets Ständer en öfversigt af de serskilda utgifter, som uti Tull-Verkets räkenskaper under sednast förflutne fem år äro upptagne, har Utskottet bifogat en serskild tabell, upptagande efter hvarandra Aflöningsoch Pensions-Staterne, omkostnader, Beslagare-andelar, Öfverviglsoch Öfvermåls-procent, Observations-procent, Actorats-provision och remisslage, Landsorts Fyrbåks-medel, restitution samt Export-prasmier
Ständer framhärda rc« Stormägrigste Allernädigste Konung l I anledniirg af Eder Kongl. Majus Nådiga ?ropv8!>Mn den 5>:de sistlidne Februarii, angående en ny förbättrad Kyrko-Handbok, hafwa Riksens Stander granskär det härril urgjfna projeck; och dä i de delar af denna Handbok, som närmast äga gemenskap med Kprko-Lagarne, icke något warit at . derwiv Den zr Mars. e. ni. i;?5 derwid erindra, dä densamma, ivittnande om en större uplysning, otwifwelagtigt stall för sin bättre sammansättning med en esler Swensta språkets närwarande hyfsning ikladd prydligare stil, as hwarje Swenst Medborgare med största bifall m ttagas; dä, näst en sann kännedom af Religionens hufwudstycken, de Orumonier böra warderas, loin stola iakttagas af Religionens bekännare wid deras andakrs-ulöfning, och i samma man detze Oeremonisr närma sig til det enkla, höga och stöna i Gudaläran, känflan liswas och sinnena beredas til ädlare njutning af Religionens inflytelse, hafwa Riksens Ständer, lifligt delande den rilfredsställelse, som dagen til en fullbordad förbättring af Kyrko(leremoniernL owilkorligen medförer, trott sig aga full anledning, ar hos Eder Kongl.