Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 1 till Kongl. Maj:ts Prop. om Statsverket 1865, 9 Hufvudtiteln. som beloppet af ifrågasatta minskning bestyrkte, Kongl. Maj:t i Nåder förklarat Sig vilja, sedan sådan ansökning afgifvits, taga frågan derom under pröfning — . Uti den nu afgifna ansökningen har Bosaeus, hvilken den 20 Mars 1852 undfått ovilkorlig fullmakt å häradshöfdinge-embetet i Öster Dalarnes domsaga begärt dels att honom måtte från och med innevarande års början och så länge han samma domareembete innehafver tillerkännas godtgörelse af statsmedel för den minskning i expeditionslösen och öfriga extra inkomster, som genom nämnde förändring för honom uppkomme, med minst 150 Riksdaler årligen till stöd ; för hvilken framställning af Sökanden åberopats ej mindre bestyrkt utdrag ur de fem sista årens expeditionslistor för Mora och Orsa Häradsrätter, utvisande att den lösen, som för expeditioner erlagts af parter och rättssökande från Hamra kapell-lag med Fogelsjö by, utgjort i medeltal 137 Riksdaler 4 öre årligen, än ock att beräkningen af 12 Riksdaler 96 öre, till fyllnad i förstnämnde belopp och som afsåge för lorad inkomst af stämningar samt icke förtecknade embetsbetyg inom ifrågavarande tingslagsdelar, säkerligen vore för låg, äfven om i betraktande toges de kostnader samtliga expeditionerna honom tillskyndat; Med afseende å hvad sålunda blifvit af Häradshöfdingen Bosaeus styrkt och uppgifvet, behagade efter Stats-Rådets tillstyrkande Hans Maj:t
LUNDSTRÖM &amp; C:o. bästa bränsle för illuminationskamiiier och värmenecessärer. Allm. Försäljning: 5 Stranc / väi / en 5. Allm. Rikstelefon 20 12. i Hållbarheten garanteras. dukar, — Mattor o r Profver utlämnat till landsorten. G o d h u s m a n s k o s t, är en liten riktigt bra kokbok I Den nu utkomna nya upplagan är betydligt tillökt och förbättrad af en inom kokkonstens område högst erfaren och ansedd gammal husmoder; kokboken är därför äfven en synnerligen lämplig och billig present till edra tjänarinnor. Pris: häft. 1 kr., inb. Till salu i alla boklådor och hos Adolf Johnsons förlag, Stockholm. E G. Söderbergs .Import-Aktiebolag. j \ ntracit Stenkol &lt;^2&gt; Varumärke '? H-ushÅllslKol. Varumärke. Marie-Briquetter. Slussplan 63A »: Riks179. A N T H R Ä C I T. Colces. l: m a Billigare än ryska. Utsökt sortiment af par! * ttoteborg, " IItilm. * .ii, STOCKHOLM, räkter samt Stockholm. * Största och AQRA MARGARINFABRIK, — - (HoflwBramtörer £111 H.iS, Drottningen af England. Sv. Telef. 10614. ningar emottagas å all slags sömnad, äfven då tyg inlämnas. plats-annonserna återfinnas i innerarketl Nyttiga Julpresenter Rikt illustrerad Jul priskurant sändes franko på begäran. hos Telegrafadress: GARNBER OBS.! Order å minst 25 kr., förutom å Sän och Sängkläder, hvarå order å minst kr., levereras fritt vid närmaste järnvi eller ångbåtsstation. OBS.! Order från landsorten, afsedda för Jul torde snarast insändas för att i tid kui expedieras. LUNDB G. H. K, H. (Firman grundad 1845.) Telefon; H. K. H. M. LUNDBER Hofleverantör. Inrättadt i likhet med de stora magasinen på kontinenten. Kr.
» Jag röstade för publiciteten, då den förra gången var under öfverläggning, Det bedröfvade mig att den icke antogs. Jag kan icke neka att jag eifor en känsla af förundran och harm. Men jag känner min pligt att respektera andras öfvertygelse och pluralitetens beslut; och jag kan ej tillåta mig att yrka upphäfvandet af ett af pluraliteten fattadt beslut, derföre att ett tillfälle dertill, nu »genom KongI.k Majlis ankomna Skrifvelse erbjuder sig. Jag önskar att Lagarna måtte varda hållna i helgd ocl^ att våra begrepp om thronens rättigheter ej måtte förvillas. Jag tror det vara lämpligast, att Ridderskapet och Adeln under loppet af denna Riksdag, låt bero vid hvad som blifvit beslutacjt och later frågan hvila. Det hindrar ej de andra Stånden att lenina åt densamma den behandling de för godt finna. Får Ridderskapet och Adeln sedan del af de Lagar och Reglementen som kunna föreslås, så år ingenting som hindrar, att vid en annan Riksdag, Ridderskapet och Adeln deraf tillämpa på sig , hvad Ridderskapet och Adeln för godt finner. Herr Lefrén, Johan Pehr: Flere Talare hafva ansett Kongl. Majit» Nådiga Skrifvelse vara en proposition om offentlighetens införande vid Riksdags öfverlåggningarne; jag kan ej dela denna åsigt Min tanka år, att den ej år en höstämd proposition, utan blott ett allmänt till - '4 Den 23 Maji e. m. boo kånnagifvande, huru Konungen anser denna, under loppet af Riksdagen förekomne fråga böra behandlas, samt att det år hvarje Riksdagsmans obestrideliga , på 56 §.
E n svamp får aldrig ryckas upp, den skall med en knif skäras af, så att hatten och en liten del af foten medtagas, det öfriga bör stå orubbadt kvar på platsen, eljes utrotar man svampen. Därför, när ni går på svampfångst, försäkra er först om att ni har en knif, om ej annat så en pennknif, samt dessutom en korg. Plocka ej mera än ni för tillfället behöfver. Många svampsöndagsjägare sätta en ära i att komma hem med en faslig mängd svamp, hvaraf endast en ringa del användes, det andra kastas bort, sedan det inbringat svampplockaren den öfriga familjens loftal, men kokerskans dolda hat. Rensa alltid själf er svamp och rensa den, om möjligt på själf va plockningsstället. Den verkliga, fint bildade svampmänniskan kommer hem med rensade svampar, som genast äro färdiga att tillagas. Att rensa svampen strax på själfva svampstället medför många fördelar. Dels kvarlämnar man på det lämpliga stället just den del af svampen, som befordrar återväxt, dels skär man bort maskar och maskstungna delar och slipper att fylla korgen med skrymmande och. oduglig barlast. Var vid rensningen ej allt för rigorös; hos åtskilliga svampar, såsom champignonen, stolta fjällskiflingen, kantarellen, riskan, behöfva skifvorna ej borttagas, så länge svamparna äro små. Däremot bör ni taga såsom regel att bortkasta allt, som är angripet af mask. Kan ni icke eller vill ni icke rensa edra svampar på plockningsstället, så samla åtminstone allt affallet och kasta det på ett ställe, som på grund af sin fuktighet och skugga synes eder ägnadt för svamp växtlighet. Sannolikt skall ni ett annat år finna lönen för denna lilla omtänksamhet. Om ni är klok nog att nöja er med de ofvan omtalade svamparna, så är det så godt som omöjligt, att ni kan råka ut för någon giftig svamp. Den enda tänkbara förseelsen är nämligen härvid: lag den, att man tager en hvit flugsvamp i stället för en hvit champignon.
Maj:t har godkänt ofvannämnde lmfvudgrunder, äfvensom kornmitterades förslag i afseende så väl å personalen som å beloppen af löner, arfvoden och särskilda ersättningar utom i så målto: a) att då Kongl. Maj:t redan den 14 December 1833 samt vidare den 23 November 1840 förordnat, att Färentuna härad, hvilket kommitterade beräknat såsom särskildt fögderi, Transport R:dr 5,247: is. Kongl. Maj:ts Nåd. Pro/J. till R. St. 1847. 35 Transport R:dr 5,247: 16. — skulle, viel nu varande kronofogdes derstädes afgång, förenas med Sollentuna och Wallentuna härader samt Danderyds skeppslags fögderi; aflöningsslaten borde för Stockholms län minskas med en kronofogde, men i stället, jemlikt hvad Kongl. Majit, i anseende till angelägenheten att nära Drottningholm lunnes en kronobetjent, till nödigt biträde för kronofogden, äfven vid nämnde tillfällen beslutit, upptaga en expeditionsfogde för Färentuna härad med 400 R:dr i lön och 100 R:dr till respenningar och expenser; samt b) att, enär indragningen af häradsskrifvaretjensterna och tillsättningen i stället af häradsbokhållare icke kunde vidtaga förr än under loppet af år 1851 samt närmare utredning fordrades angående det antal häradsbokhållare, som för hvarje län borde bestämmas, Kongl. Majit vill med hufvudsaklig pröfning af frågan örn slaten för häradsbokhållare låta anstå närmare intill den Riksdag, som näst löre nyssnämnde lid inträffar; och skulle, i följd häraf, ordinarie staten komma alt upptaga för Landssekrelerarne Ridr 18,600: „ Länsnotarierne „ 9,600: „ Landskanslisterne .. „ 4,800: „ Landträntmästarne 37,333: ig. — „ Länsbokhållarne , 19,200: „ Landskonloristerne , 12,000: „
Dykeriets honom erbudna biträde och i stället om hjelp ■ nlitat annat biträde än Dykeriets, eller vid bergningen begagnat för tillfället anskaffad redskap, sedermera ser sig nödsakad att påkalla Dykeriet om räddning, skall bergningsprocenten , i sådant fall , erläggas med femtio procents förhöjning emot hvad den fastställda tariffen i allmänhet utsätter. 6 §. Då fartyg genom Dykeriets åtgärd blifvit af grund hjelpt eller ur annan nöd räddadt, utan att last beböft lossas, erlägges derföre fyra procent af lastens och fartygets uppskattade värde. fiil.i.Stats-s.Allm.Besv.o.Oec.Utsk.Utl.N:o55. <3 Har sådant skett, sedan en del af lasten först måst lossas, erlägges, efter lika beräkningsgrunder, sex procent Men om lossning af hela lasten varit oundviklig, betalas åtta procent af lastens och fartygets sammanlagda värde. Består lasten af trädvaror, golfmuroch taksten, kalk, krita, salt, stenkol eller ballast, och större eller mindre del deraf måst lossas, erlägges till Bolaget femton procent af fartygets och lastens värde. Då fartyg blifvit så skadadt, att det antingen helt och hållet sjunkit, eller till så stor del , att vattnet går öfver däck, utgöres bergarelön till Dykeriet med tjugu procent af det bergade fartygets och den bergade lastens värde. 7 §• Utom dessa genom nästföregående §- stadgade procent af den bergade lastens oförtullade värde och det värde hvartill fartyget , efter strandningshändelsen , uppskattadt blifvit , hvilka procent skola beräknas icke blott uppå värdet af det gods, som af Dykeriet bergås, utan ock af sådana effecter, hvilka , innan Dykeriet om biträde anlitades, 34 Bil i.Stais s.Allm.Besv.o, Oec.Utsk,Utl.N:05$t blifvit med skepparens eget folk ] eller tillkallade främmande personer till land förskaffadt, tillkommer vederbörande
Det var icke något stort pastorat, långt derifrån! Anders hade kanske haft utsigt till att söka ett större, men det var det gamla hemmet, det kära gamla hemmet, och nu skulle de icke vänta en månad längre. Anders såg mycket äldre ut, än han var. Strängt arbete, försakelser och bekymmer hade fårat hans kinder, gjort hans stora ögon insjunkna och stänkt många hvita fläckar i hans mörka hår. Han såg nästan alltid allvarlig ut, det glada studentlynnet hade blåst af honom. Mina hade blifvit fet. Hon hade redan i många år sett ut som en gift hustru. Hon hade en frisk hy, som nu fått en litet för stark färg. Den ständigt röda färgen på kinderna var icke längre ungdomens rodnad, som går och kommer. Hennes mycket blonda, mjuka hår hade blifvit tunt, men hon bar det ännu som förut, struket bakom öronen men en liten lock på hvar sida. — Ja, de hade blifvit gamla, men prestgården såg ungefär ut som förr, och den stora granen, omkring hvilken de hade lekt »sista paret ut» den der sommaraftonen, ja den hade icke blifvit en dag äldre. Den stod der lika hög och kraftig, med nya ljusa skott på qvistarna, och tycktes säga: »Åh, ett halft århundrade mer eller mindre, hvad gör det?» Anders var icke egentligen hvad man kallar en bildad man. Han hade just icke haft tid till annat än sina examenstudier, och hvarifrån skulle han för öfrigt hafva fått någon bildning? I universitetsstaden umgicks han icke med några familjer, på landet vände han alltid helst tillbaka till prestgården. Men Anders var en bra och hederlig karl, som trodde på hvad han sjelf lärde andra, och hvad mera var, som lefde derefter. Han tänkte på sina sockenbarns ve och väl, både det andliga och det timliga, med uppriktigt deltagande och delade gerna med dem af det lilla han hade. Det var icke utan, att han var en sträng man, icke kallt sträng, icke som en farisé, som fordrar mycket af andra och sjelf drager sig undan; men han visste af egen erfarenhet, att en man med Guds hjelp och en god vilja kan motstå »ögonens begärelse, köttets begärelse och ett högfärdigt lefverne», och han fordrade det samma af andra.
Lovisa Ulrika behöfde blott visa sig, för att man måste se endast henne: ej så att förstå, som skulle hon i fägring öfverträffat de vackra qvinnor, af hvilka festen hvimlade, helst hennes lefnadsvår längesedan lemnat rum åt en sommar, som ej heller mera var i sin början; men majestätet i hennes hållning, snillet, som omisskänneligt thronade på hennes panna, brann i hennes strålande ögon och i underhållande samtal strömmade från hennes läppar, den öfverlägsenhet, hvaraf hela hennes väsende bar den medfödda och oafhändliga herrskare-prägeln, gaf drottningens närvaro tillkänna, äfven utan uppvaktande kammarherrar och hoffruntimmer. Vid sidan af sin gemål var det i henne man såg regenten, och då man fann henne förspilla sina stora egenskaper på otillbörliga ansträngningar att spela envåldsmakten i den röstägande konung Adolf Fredriks händer, måste man beklaga henne på samma gång som staten, att ödet ej förflyttat henne på Christinas eller Ulrika Eleonoras thron, i hvilken händelse retelsen till väldets utvidgning varit mindre i samma mån, som den lagliga rättigheten att befalla och att åtlydas varit henne utan gensägelse tillerkänd. Denna afton hade konungaparet uppbjudit hela sin förmåga, att bereda sina gäster nöje och framställa sina egna personligheter i det fördelaktigaste ljus. Några behöfde man vinna för sina planer, andra stärka i deras löften om biträde, och åter andra insöfva i säkerhet, så att de ingenting skulle skönja eller ana af hvad man hade i sigte mot friheten och samhällsförfattningen. Än samtalade man med några förtrogna, för att uppmuntra dem till verksamhet, ståndaktighet och mod; än smekade man några farliga motståndare, för att dölja sina sannskyldiga tänkesätt; än inlät man sig nådigt med några likgiltiga personer, för att värfva anhängare eller afväpna gensträfvige. Alla fingo att berömma sig af vedermälen af konungaparets bevågenhet, godhet, nedlåtenhet.
Summa Riksmynt. Pensions-staten för civile embetsoch tjenstemän 37,500: — Dito för deras enkor och omyndiga barn 45,000: — Ersättning för mistade löne-innehållningar 2,245: 50. Dito för nådårsoch begrafningshjelps-besparingar 6,540: — Arméens Pensions-Kassa: Pensions-staten för militäre embetsoch tjenstemäns samt Under-officerares enkor och barn 37,500: — Ersättning för mistade löne-innehållningar 4,639: 50. Dito för nådårsoch begrafningshjelps-besparingar 28,080: — Wadstena Krigsmanshus-Kassa Amiralitets-Krigsmans-Kassan: Förra anslaget under denna titel 43,100: — Ersättning för mistade löne-innehållningar 615: — Dito för nådårsoch begrafningshjelps-besparingar 2,580: — Invalidhus-Fonden: Ersättning för hemmans-räntor och arrenden, Förslags-anslag För Uesserade Öfveroch TJnder-officerare, Reservations-anslag • S:r B.) Allinäisiia lndraguiiigs>$taleu, För diverse föremål, Förslags-anslag Summa 29 vud-Titeln. Bil. fjitt. K. Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. S p a n m å i. Summa Riksmynt. Indelt på förslag. Oindelt. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis ä 2 R:dr kubikfoten. R:dr. .. 0. R:dr. ö. Kubikfot. k. R:dr. ö. Kubikfot. k. R:dr. ö.
Jag bekänner, att jag finner denna sats vara serdeles eftertänklig. Det förekommer mig, sorn man, medelst hyllning deraf, möjligen kan emot sin vilja blifva ett medel i förtryckets hand. Och hvad är det annat än förtryck, om förenämnde 3:ne Riks-Stånd kunna, genom afvikelse från den 1 Grundlagen anvisade väg för Riksdagsärender behandling, bereda sig resultat, som tillförbinda det 4;de Ståndet att åtlyda ett grundlagsvidrigt beslut i en fråga, hvarom sistnämnde Stånd aldrig yttrat sig? Hvartill gagnar för öfrigt stadgandet i Cg §. Regerings-Formen, om Stats-Utskottet underlåter att hos vederbörande Riks-Stånd göra föreställningar emot åtgärder och beslut, hvilka nära nog kunna jemföras med en revolutionair skakning? Jag har inom Stats-Utskottet blifvit öfverröstad, men icke öfvertygad. Det senare har icke varit Utskottet på minsta vis angeläget. Derom vittnar förevarande Betänkande, som icke gifver den ringaste utveckling åt ämnet och icke innehåller någonting annat, än att Utskottet Stats-Ut slottets Utlåtande N:o 9 Utskottet tolkat Grundlagen i ren motsats till dess oförtydbara lydelse. Då man afskuddar sig skyldigheten att gifva skäl för sina domslut, går det lått att undertrycka hvilken mening som helst! För att inom Utskottet göra majoritetens seger ännu mer utmärkande, har den öfvervundne från majoritetens sida blifvit anklagad alt hafva sökt inleda Utskottet ”på en dålig väg”, utan alt detta uttryck rönt någon förkastelse af den hand, som inom Utskottet eger att tillrättavisning meddela. Om ämnet för min motion är eget i sitt slag, så hafva företeelserne, i anledning deraf, varit icke mindre ovanliga. Utskottet har dervid hört opinioner yttras och genast återtagas, samt hotats med ett slags upplösnings-tillstånd, i så måtto, som fråga på allvar förevarit, att en märklig afsöndring från Utskottet skulle ega rum. Hvem kan också beräkna alla de ytterligheter, som möjligen kunna inträffa af det handlingssätt Utskottet i denna sak visat!
Dä 81 § Reg.F. icke medgifver andra rättelser än sådana, som äro nödvändiga, anser jag denna såsom öfverflödig böra afslås. Hr Lagerheim: I motsats mot den värde talare, sorn sist yttrat sig, nödgas jag anse denna grundlagsförändring, lämplig i sjelfva ordställningen; ty man undviker derigenom tvenne alldeles öfverflödiga ord, nemi. ”frälse eller ofrälse”. Man får blott Svenske män, och della synes mig innebära allt som behöfves. Hvad angår det, att man anser denna förändring ouyt - 174 Den 4 September f. m. lig, är jag af den mening, att i en tidpunkt, då man med skäl åsyftar att nedrifva de Chinesiska murar, som från långliga lider varit uppresta emellan Stånden och föranledt gäsning och split; så är en förändring sådan som den ifrågavar. ganska nyttig, och jag tillstyrker af detta skäl bifall dertill. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ville godkänna det ifrågavar. förslaget. Ropades starka ja, blandade med nej. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Jag anser, att 81 §- Reg.F., med mycket skäl åberopad af H. Ex. Frih. Gyllenhaal, dä den af förra Const.Utsk. föreslagna ändringen af 4 §:s 1 mom. förevar lill afgörande, är fullkomligen användbar äfven på närvar, fall. Det är en skadlig vana, att utan nödvändighet och nytta ständigt ändra grundlagen. Antingen har denna ändring ingen betydelse och är alldeles onödig, eller också har den någon fördold betydelse, som kanske undgått sjelfva Const.Utsk:s uppmärksamhet, och bör då såsom skadlig afstyrkas. I alla händelser bör den bli föremål för afslag, ty nyttig är den i ingen händelse. Hvarföre skola vi vänja oss att ständigt, liksom för nöjes skull, förändra redactionen af grundlagen? Jag tror, att sådana förändringar hafva sedan 1809 kanske varit alltför många, och tror icke, att de böra onödigtvis förökas. Ilr von Troil, Emil: Beträffande den åberopade 81 §.
Har någon utan behörigt uppdrag förfärdigat sådana stampar, märkjern, formar eller verktyg, som i föregående moment omtalas; varde, ändå att han om upsåt eller vetskap, som der sägas, ej ölvertygad varder, dömd att böta från och med fem lill och med etthundra Riksdaler. Har man, i fal! som i denria § sägas, af egen drift det förfärdigade eller anskaffade förstört eller obrukbart gjort; vare från straff fri. § 20. Nu komma stampar, märkjern, formar eller verktyg, som i 19 § omförtnälas och äkta äro, någon lofligen tillhanda: Hörer honom ej till att dem vårda, bor han dem till Konungens Refallningshafvande eller i annan allmän vård allemna; Gör han Lag-Utskottets Betänkande M 40. r det ej och varda de af annan, utan hans vetskap och vilja, missbrukade; bote från och med fem till" och med femtio Riksdaler. » Samma lag vare om den, som efter behörigt uppdrag förfärdigat slike verktyg, underlåter att dem aflemna till vederbörande, som dem beställt, eller dess kända bud, eller ock annorledes dem missvårdar och missbruk deraf sker. Missvårdar enrbetseller tjenste-man dylika verktyg, som under hans tillsyn äro, straffes derför som för annat tjenstefel. § 2i. Med falska stampar, mlirkjern, formar eller andra lill förfalskning ämnade verktyg; så ock med hvad genom förfalskning tillkommit, skall så förfaras, alt missbruk deraf ej ske kan. § 22. Om bedrägeri. § 23. Hvar sorn, genom antagande af falskt namn, stånd eiler yrke eller genom annat svikligt förfarande bedrager sig till penningar eller annan egendom, eller förlust af egendom annan tillskyndar, straffes med böter från och med fem till och med femhundra Riksdaler. Är bedrägeriet med särdeles försvårande omständigheter förenadt, då må til! straff-arbete från och med sex månader till och med två år dömas. § 24. Såsom bedrägeri skall anses och efter 23 § straffas: l:o. Om man fordrar eller tager emot betalning för gäld, den man vet gulden vara; 2:o.
Hvad nu först angår rubriken ”Buteljer, burkar och flaskor (karafiner härunder ej inbegripne)”, så har Utskottet ansett nödigt att, till förebyggande af misstag, ”slipade flaskor” jemväl uttryckligen varda undantagne och får alltså hemställa, att för ifrågavarande rubrik må antagas denna lydelse: ”Buteljer, burkar och flaskor (karafiner och slipade flaskor ”härunder ej inbegripne)” till och med &e. Beträffande sedermera försterglas, så har Utskottet sökt vinna upplysning angående värdet deraf i förhållande till vigten och dervid inhemtat, att hvarje kista hvilt glas med en netto vi»t af .6 å .8 in varierar i pris emellan 7,5, 85 och ()5 Rdr B:co, samt alt det gröna, vägande netto i5 å 17 LU, kostar 45 lill 55 R:dr B:ko per kista; men ehuru Utskottet anser viglberäkning i allmänhet ega företräde framför öfrige förlullningssätt, lärer likväl Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N.-o 06. vara tvifvelaktigt, huruvida en sådan grund för förlullningen vore fullt lämplig för fonstergals, i anseende till embalagets olika tyngd och svårigheten att derur upptaga och serskildt väga den till sin natur bräckliga varan, hvarjemte, i afseende serskildt å hvitt fönsterglas, de smärre dimensionerne derigenom skulle komma att vidkännas en i jemförelse Lill de större allt för hög tullafgift, hvadan Utskottet anser sig icke böra frånträda sitt förra tillstyrkande rörande för tullnings-sältet, hvaremot, i afseende å införselstullen, Utskottet, vidblifvande sitt förra förslag om förhöjning deri å det gröna från 6 R:dr 3a sk. till 10 R:dr, tror att, till minskning af retelsen att söka införtulla hvitt glas såsom grönt, den af Utskottet förut föreslagna tillökning i införsels-afgiften å det hvita från 16