Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti denna §:s 1 mom. har Grefve Tanbe föreslagit den förändring, alt den kartasigillata-försäljningsnian, som hos embels-verken tillhandahåller kartor för utgående expeditioner, skulle icke allenast ega rättighet utan äfven skyldighet ali tillhandahålla stämpladi papper till sådant belopp, hvarmed handlingar, sorn til! samma myndighet ingi Ivas, böra förses. Utskottet, som anser del mindre lämpligt och icke heller behöfligt att ålägga ifrågavarande försäljningsman någon skyldighet alt vara försedd med kartor för rältsökandes behof, finner deremot skäligt tillstyrka, ali bemälde försäljningsman må ega rättighet alt erhålla slämpladt papper äfven till sådana handlingar, som lill myndigheten ingi Ivas, samt all momentet, i enlighet dermed, förändras, på sätt bilagde förslag innehåller. Till vinnande af hittills saknad kontroll i afseende å stämpling af enskilda personers vexel-blankolleV, har Kongl. iVlaj.T föreslagit, att stadgandet härom i sista punkten af samma moment, måtte sålunda förändras, all den som vill låta stämpla egna vexel-blnnketter, skall hos Stals-konloret skriftligen göra anmälan derom, med bifogad uppgift å blanketternas antal och valörer; att Slats-konloret, genom remiss till kartasigillaln-IÖrsäljnings-mnnnen, i ämnet meddelar föreskrift, och till belalnings-beloppet skall af sökanden deponeras innan stämplingeu verkställes; och tillstyrker Utskottet, på grund häraf, att berörde stadgande mätte förändras på det sätt, bilagde förslag innehåller. § 19- Kongl. Maj:ts förslag till ändring af denna §:s 2 moni., åsyftande alt, jemte åtskilliga nödiga befunna förtydligaiiden, tillförbinda vederbörande att förse makulerade kartor med särskild stämpel af uppgifven beskaffenhet, till förekommande af missbruk och deraf möjligen uppstående förluster lör Kronan, torde af Rikets Ständer godkännas, på sätt bilagde förslag upptager.
13) af utlåtandet N:o 219, att det årliga ersättningsanslag, Amiralitets-krigsmanskassan mot afträdande af sin rätt till uppbärande af rusthållsafgifter skall undfå, rätteligen, på sätt Utlåtandet N:o 51, litt. A, innehåller, må utgå med 9,633 Rdr 16 sk. S. D. Bifölls Lag-Utskottets Betänkande: N:o 33, angående förliknings-kommittéers inrättande. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 12 och 15 dennes på bordets lagda Utlåtande N:o 218, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 51, angående beräkningen af statsverkets inkomster, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, med bifall till Utskottets i detta Utlåtande pag. 1 gjorda hemställan och vidblifvande af Ståndets beslut i afseende på de delar af Betänkandet N:o 51, hvilka blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallne, låta pröfningen af frågan om gerningsören af handtverkare på landet anstå, tills StatsUtskottets Utlåtande N:o 219, förekomme till afgörande, samt bifalla Utskottets förslag, angående rotefrihets-afgift af oroterad, men ordinarie rotering underkastad jord' hvarjemte Ridderskapet och Adeln ansåg förevarande Utlåtande i öfrigt icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. D.
Kronan på verket sattes dock först år 1802, då lån började utgifvas endast mot ställande af personlig ansvarsförbindelse, d. v. s. att man berättigades, att i stället för verklig säkerhets-valuta, få pantsätta sin nästa. Dessa förhållanden böra ändras, om man allvarligt vill att Banken skall uppfylla sin hufvudsakliga béstämmelse, deri nemligen, att upprätthålla myntvärdet. Den bör endast lemna lån på korta betalningstider och emot valutor, som alltid, om äfven någon gång med förlust, kunna realiseras. De lånegrenar, som icke uppfylla dessa vilkor, böra alltså från Banken skiljas » »Häraf behöfver dock ej följa, att de för Banken onaturliga lånegrenarne skulle upphöra, ty en hastig genomgripande förändring i detta afseende skulle utan tvifvel medföra oberäkneliga olyckor. I vissa fall kan dessutom en förändring blott småningom genomföras, såsom t. ex. i fråga om lånen och kreditiven till Filiaibankerne. Besluten om deras beviljande med ett anslag för ändamålet utaf Bankens medel af icke mindre än 9 millioner kan visserligen icke vara dikteradt i Riksbankens intresse. Den lånar ut till dessa s. k. afkomlingar, mot 3 procents ränta penningar, som den sjelf med säkerhet kunde göra fruktbärande mot en högre ränta, och afsäger sig rättigheten att återfordra dem annorledes än småningom under 5 års tid, om ock dess behof af en hastigare återbetalning vore än så tryckande.» Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. N.o 63. 167 »På grund af dessa motioner får jag vördsamt föreslå: »l:o. Att tillfälle lemnäs för enskilde medborgare, att såsom delegare ingå i Banken för ett belopp af 5 millioner K:dr Kunt eller, under antagande att Bankens nuvarande säkra öfverskott utgör 20 millioner, med en femtedel.
I betraktande' häraf, och på det genom ett afstyrkande, till följd af betänkligheter rörande enskilda delar, tillfälle ej måtte betagas att underställa det Höga förslaget nationens upplysta och lugna pröfning äfven vid nästföljande riksdag, har Konstitutions-Utskottet ansett sig, för sin del, fullgöra sin medborgerliga pligt, da det härigenom, till den behandling, grundlagarne föreskrifva, vördsamt tillstyrker Kongl. Maj:ts nådiga förslag till ny Riksdagsordning, jemte dervid fogad serskild artikel, äfvensom, i sammanhang dermed, till ny Regeringsform. Som ifrågavarande nådiga förslag allaredan äro tryckta och till Riksståndens samtlige ledamöter utdelade, har Utskottet ansett någon ytterligare tryckning af dem i sammanhang med detta memorial icke hafva varit behöflig. Stockholm den 19 Maj 1848. Reservationer: l:o. Af grefve Lagerbjelke, friherre Adlercreutz, herr Tersmeden, grefve Lewenhaupt, biskop Hallström, professor Fries, doktor Broman och prosten Ljungdahl: »Då, efter vår fasta öfvertygelse, en representation grundad på klassval, såsom mera betryggande Konungamakten, samhällets bestånd och allas rätt, eger ett. bestämdt företräde framför en genom allmänna val bildad, hafva vi ansett vår medborgerliga pligt kräfva att afstyrka antagandet af Kongl. Maj:ts nådiga förslag till representationens ombildning. — Den nakna grundsatsen om allmänna val, som är dagens lösen, kan aldrig följdrigtigt utföras utan största vådor för samhället; den kräfver derföre stora inskränkningar och kraftiga motvigter. — Vi medgifva villigt, att sådana blifvit nedlagde i närvarande förslag; men just arten och vidden af dessa leda till ändlösa strider, till dess slutligen den lika följdriktiga, som samhällsvådliga utvecklingen af grundsatsen, en gång antagen, måste göra sig gällande.
Sålunda hafva vi sett de, af våra Hypotheksföreningar i sednare tider upptagne, utländska lån hafva varit oförmögna att öka landets rörelsekapital, men vi hafva måhända ej skäl alt sörja deröfver, såvida de i dess ställe ingått i förlagskapitalet, till antagande hvaraf anledning ej saknas, då vi se hvad under tiden blifvit nedlagdt i nybyggnader af hus och fartyg, i ett förbättradt jordbruk och flerfaldiga andra industriella företag, och äfven i den större handeln, som förut var nödsakad att på mera tryckande vilkor förskaffa sig förlag från utlandet. Så länge förlagsräntan i Sverige är betydligt högre än i andra länder, må man ej vänta, att den Svenska industrien skall kunna tälla med den utländska. De allmänna låneinrättning arne böra tillhandahålla industrien nödiga förlag, men de böra ej underlätta improduktiv förbrukning utöfver tillgångarne, hvilket troligen ej obetydligen egt rum genom det hos oss alltför utsträckta borgenssvstemet, som lärer erhållit sin lulla fart genom våra allmänna Diskonter. Det utgör nu lill stor del ett missbruk, som med svårighet och endast efter hand torde kunna afhjelpas, och ingalunda tror jag sådant kunna ske genom Rikets Ständers Bank, på annat sätt, än att dess belåning på namn kommer alt helt och hållet eller till största delen upphöra. Namnbelåningen bör helst vara grundad på en verklig, efter bestämd tids förlopp inträffande, tillgång. Sådan hr diskontering af vexlar, grundade på verkliga affärer och ej på blanko-kredit eller annan konstlad utväg. Sådane lån äro ock nvttige, om de lemnäs tili industri-idkare, som genom yrkesskicklighet, llit och redbarhet lemna en säkerhet, att den materiella tillgång, de för närvarande sakna, kommer af dem att förvärfvas. Men dessa lag-granna förhållanden kunna ej af Statens Embetsverk kännas och än mindre bedömas.
Att StatsUtskottet förut icke anmält detta ärende hoS Riksens Högloft. Ständer innan »vederbörande Längifware hördes, grundar sig derpä akt Utskottet dä skolat inkomma med ett ofullständigt yttrande och derä Utskottet med skäl bordt förwänta en grundad äter-remitz frän samtliga Respecllve NiksStanden. Utskottet, hwars widsträckta göromäl sordradt all den tid som derut! kunnat anwändas, bär derföre ull förekommande af en sädan äter-remitz trott sig förut böra iakttaga alla de förberedande omständigh-ter som tjente ttll ämnets fullkomliga upplysning och utredande, innan Utskottet understälde sin ätgärd Riksens Högloft. Sränders pröfning, hälst bet i alla sall berobt pä Riksens Högloft. Ständer att gilla eller assiä Utskottets härutinnan gjorde hemställan och widtagne anstalt; slutligen har aswen dlifwtt anmärkt att Utskottet icke uppgtfwil genom hwad medel den as Utskottet föresiagoc Återbetalning skulle bestridas. Utskottet har ansett detta destomera öswerflödtgt, som de iZenom Utskottets försorg af trycket ur - Z8r Den ; Ianuarik. / ukgisne Herr Prestbenken och Commendeuren Friherre i.3tzLsjiejm8 til! Kongl. Muj:t i undertänig, het lngifne och af Kongl. M :> k tili StatsUrstonet l Näder remitterade bcrättelfer, hwnka bltswit l, bland de Respect:ve RiksC tandens Ledamöter utdeite, uttryckligen onnv mäa och innehålla alt de Patrivtista Länen och sriwilliae-gäsworne ftä oförryckta l Banken för Stats-werkees räkning, och hwilket äfwen StatsUlstokttt lör Riksens Högloft.
R:dr 18,413: 16. — skulle den uppgjorda staten, slutande sig å „ 18,400: komma att med R:dr 13: 16. — understiga nämnde tillgång. Såväl Ranko-Diskont-Direktionen' som Fullmäktige hafva, på sätt i det föregående är vordet anfördt, yttrat den af Utskottet, genom det nu framlagda förslaget till re ftering af personalen och dess lönevilkor, gillade åsigt att Ranko-Diskont-verkets Kansli ör utgöras af allenast en Ombudsman med biträde af tre Kanslister. Denna förändring kan emellertid icke tillvägabringas förr än nuvarande Ombudsmän från befaltningarne afgå, enär i stället för andra Ombudsmannen en Kanslisttjenst skulle komma att tillsättas. Då således någon tid torde förflyta innan omförmälda förändring kan sättas i verket; men det icke är med rättvisa oell billighet öfverensstämmande att Ombudsmännen förblifva i saknad af en löneförhöjning, som med afseende på deras befattningars ansvarsfulla och mödosamma beskaffenhet långt för detta bordt dem tillkomma, särdeles som, tvärtemot att någon lättnad i göromål genom den nu ifrågavarande reorganisationen blifvit dem beredd, de i följd af densamma komme alt få vidkännas en sannolikt ganska betydlig tillökning i sina åligganden, bar Utskottet tagit under öfvervägande, huruvida icke för nuvarande Ombudsmän bör, oberoende af den framtida regleringen af Ranko-Diskont-verkets Kansli, tillstyrkas någon lönförbältring; och enär, efter hvad redan är vordet anmärkt, Ombudsmännens löneförmåner förblifvit till ziffran oförändrade sådana desamma vid
I sådant fall möter ingen svårighet, och inga ytterligare omständigheter med anmälan hos Ståndet och prot.utdr. derifrån behöfvas. Dessa detaljer tror jag böra af Utsk. tagas i betraktande, då målet derstädes förekommer. Hr Aminoff: En värd talare har yttrat, att motionen är grundlagsvidrig och att den till följd af sin beskaffenhet hade bort gå en annan väg, eller inlemnas till Const.Utsk. Della yttrande har likväl icke kunnat rubba min åsigt, nemi. att motionen ej är grundlagsvidrig. Motionen åsyftar, enligt hvad jag och Hr v. Hartmansdorff redan ådagalagt, alldeles icke någon Den 7 Augusti. 107 Förändring tili Riksd.Ordn. eller Riddarh.Ordn., utan afser blott ett ordningsmål, som kan af R. o. Ad. enskildt afgöras. En värd talare, Gr. Gyldenstolpe, har ansett, alt 33 § Ridd.Ordn. icke här vore tillämplig, ehuru ordet ”suppleanter” der finnas utan något tillägg, hvarigenom ordet kunde hänföras på det ena eller andra Ulsk. eller till något visst tillfälle. Suppleanter för bestämda Utsk., t. ex. i förstärkta, omtalas blott uti vissa §§ af Riksd.Ordn., hvilka i detta afseende äro att anse såsom undantag, men icke innebära förbud för ett Stånd att äfven för andra Disk. välja suppleanter. På grund häraf tror jag, alt motionen kan af Ståndet både afgöras och remitteras, och förnyar derföre min anhållan om remiss. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: Sedan en värd talare åberopat det förhållande, sorn uti denna fråga skall hafva ägt rum inom Bevilln.Utsk., så får jag kortligen upplysa huru dermed sig förhållit.
Revisorerne från nedannämnde verk och inrättningar emottaga särskilda berättelser rörande förvaltningen under revisionsåret af de till deras disposition ställde anslag, nemligen: från Kongl. Stats-kontoret, angående sjelfva statsverket, stämpelpappers-uppbörden samt statsverkets ordinarie spanmå srörelse och undsättningsfonden, » » Krigs-kollegium. » » Förvaltningen af Sjöärendena, » » General-tullstyrelsen, » » General-poststyrelsen, » » Fångvårdsstyrelsen, » » Skogsstyrelsen, » » Telegrafstyrelsen, b » Styrelsen öfver Statens jernvågsbyggnader, » » Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader, » » Ofver-intendents-embetet, » » Konvoy-kommissariatet, » » Serafimer-ordens-gillet, » » Landtbruks-akademien, » » Direktionen öfver Allmänna Garnisonssjukhuset, » » Direktionen för Civilstatens pensionsinrättning, » » Direktionen öfver Arméens pensionskassa, » » Direktionen för allmänna barnlius-inråttningen i Stockholm. » » Direktionen för Danviks hospital, » » Theater-direktionen, » » Styrelsen för Teknologiska institutet, — 4 - från Öfcer-dir ektören vid Myntoch Kontroll-verken, s Kanslers-embetet vid Kongl. Krig s-akademien, » Kongl. Kommittéen för Salpeter-ärendena, » Stuteri-öfverstyrelseu, » Chefs-embetet Joe Topografiska kåren, hvarjemte till Eevisorerne blifvit öfverlemna^ Kongl. Kommerse-kollegii angående de under detla embetsverks förvaltning ställda fonder och medel för år 1862 afgifna berättelse, jemte tillhörande sammandrag af räkenskaperna. Kongl. Stats-kontoret. § i Med hänvisning till hvad sednaste revisionsberättelse innehåller, angående omfånget af detta embetsverks förvaltningsåtgärder och de grunder, hvarpå desamma sig stödja, få llevisorerne anmäla, att Kongl. Ränte-kammarens hufvudbok för revisionsåret blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskad utan anmärkning. Emot det sätt, hvarpå ej mindre nämnde hufvudbok, än ock Kongl.
„Den eder undfår undfår mig, och den mig undfår undfår honom som mig sändt hafver“. Matth. „Allt är edert, men J ären Kristi, men Kristus är Guds“. 1 Kor. 3, 22, 23. „Men jag vill, att J veta skolen, att hvarje mans hufvud är Kristus, men qvinnans hufvud mannen, men Kristi hufvud Gud“. 1 Kor. 11, 3. Af de bibelspråk, som ortodoxerna åberopa till stöd för sin lära om Kristi gudom, återstår nu endast att betrakta Joh. 20, 28 52. Tomas utbrister: „min herre och min Gud!“ när Jesus, på hvars uppståndelse han tviflade, plötsligt uppenbarar sig midt i den inom låsta dörrar församlade lärjungakretsen och efter en kort helsning riktar sina ord till honom. Redan Teodorus af Mopsvestia (död 429), en af antiokeniska skolans utmärktaste skriftforskare, samt efter honom många nyare utläggare hafva antagit, att det utrop, som häpnaden öfver Jesu oväntade åsyn afpressade Tomas, gällde icke honom, utan Gud 53. Sådane utrop till Gud i ögonblick af öfverraskning eller faror hafva varit vanliga hos alla folk och i alla tider. Ett annat antagande är, att Tomas här utbrister i den messianska trosbekännelse – „en herre (Messias) och en Gud“ – hvilken utgjorde den kortaste sammanfattning af lärjungarnes tro och så ofta förekommer i synnerhet i de apostoliska brefven 54. Möjligt är ock, att Tomas under första intrycket af den öfvernaturliga uppenbarelsen slår öfver från den ena motsatsen till den andra: från tviflet, som fordrar handgripliga bevis, till gudomlig tillbedjan af den för hans ögon stående, från döden uppväckte Messias. Samtliga dessa antaganden äro möjliga; hvilken som är den riktiga låter icke afgöra sig. Men uti intet fall går det an att bygga en kyrkolära på så tvifvelaktig och oviss grund.
Det har parisiskan, och la parisienne du Nord saknar den just inte heller, efter hvad jag erinrar mig. Alvar Förbiskymtande Arfwidsson. skuggor ur förra seklets kvinnovärld. För Idun af Birger Sehöldström. V. Fru Augusti. november 1766 hade till Varberg anländt ett litet » comoediant-band », bestående af en medelålders man med två barn, en tioårig flicka och en fjortonårig gosse. Med biträde af » stadens gode män och musikanter » gaf det lilla sällskapet » i tullförvaltaren Pyhlssons local » två konserter, därvid dottern sjöng italienska arier, sonen spelade violin och fadern framställde » allehanda slags vetenskaper å åtskilliga instrumenter ». Publikens belåtenhet var stor, och med en liten, säkerligen välbehöflig, recett ämnade familjen draga vidare, då ett oförmodadt hinder yppade sig, hvilket visar, att redan på den tiden frågan om uppträdande artisters skyldighet att till vissa » vederbörande » lemna fribiljetter var ett tvistefrö. För stadens borgmästare hade konsertgifvaren uppvisat sitt pass samt därefter sändt fribiljetter, men han hade underlåtit såväl det ena som det andra hos stadsfiskalen, herr Anthon Båhrling, hvilket hade till påföljd, att han af denne instämdes till kämnärsrätten att stånda ansvar för det han » visat taskspeleri ». Okunnig i svenska språket, stod den stackars främlingen där; men han fick vänlig hjälp af en bland stadens mest ansedde medborgare, slottsräntmästaren Hugo Öhrwall, hvilken inför rätta bevisade, att de som olofligt taskspeleri påstådda förevisningarna endast varit några små sinnrika, men oskyldiga kortkonster samt representationernas hufvudsak varit musiks utförande, och till det fordrades ej stadsfiskalens tillstånd, då borgmästarens erhållits; för öfrigt visade passet, utfärdadt af konungens befallningshafvande i Malmö, att dess innehafvare, judiske musikern Israel Salomon, med dottern Ester och sonen Carl, var » af hederlig caractére » och » i rätta ärender stadd ».
O c h hvad ville han hellre än att g e det lif? Men icke kan något så lätt o c b fint taga f o r m g e n o m en människas vilja. Skaparandan befaller man e j. — 7 — räkneligt fladdrande. N e j, bida må man, till dess den k o m m e r. Och den k o m. Det var natt då. Snart var han då vid sin port; trappan togs raskt. Det var s o m att ha eld i ådrorna, detta, att känna skaparkraften stiga i n o m sig. L a m p a n tänd! Pennan i h a n d! H v a d d e n rörde sig snabbt, hur den flög! Men så skulle den också hålla j ä m n t lopp m e d hans tankar, det d e målade o c h bevisade, det d e sjöngo o c h förtaide i sprudlande, säkert l o p p. Kristallklara, behärskade o c h m o g n a bröto d e fram samt klädde sig i ord, hvilka klungo stål, hvilka s m ö g o lätta o c h ljufva samt skimrade af färg. Skapandets glädje var öfver h o n o m, den glädje, som förmår lyfta öfver d e n medvetna lyckans trånga gräns, d e n fröjd, s o m förgäter själfva jublet. Och så gå nattens t i m m a r; d o c k ej i oafbruten glädje, ty visst känner han s t u n d o m, att o r d e n blott äro ekon, att deras färger äro arma m o t hans syners prakt. N o g känner han i vanmakt, att han är människa, o c h att skapandet i dess fullkomning blott h ö r gudar till. Kallt o c h kulet är det n o g att bege sig ut i d e n gråa morgonstunden, m e n så är det också något värdt att k o m m a åter m e d k o r g e n väl fylld o c h att sedan få slå sig ned v i d en v a r m tår kaffe o c h se det hemförda utbredt på bräden o c h fat. Kotlettraden är något till saftig d e n!
Alla de ar dä Corpsen warit beriden, anser Steus-Ulssollet, att wid mölcis stut besigtning ma anställas pä H'.stärne genom en Officer af der Regementet, som de samma aflämnat, cch om någon Hist sunncs ffadad, den samma försäljas för Mötes-Fondens räkning, som deremot kill Rusthållaren godtgör Hästens fulla wärde. Ulffotket tror att efter en sädan försäkran skola Nusihällarnr säkerligen Män nsistnöje ..stämna sine Hästar kill en Corps, der ridning n blir mindre falkiguant än wid Regementet, hwarunder de Rustande höra, hälst om sä wäl Histarne, som de Karlar hwilka genom Hästarncs insändande blifwa oberitne, blifwa bcfru ^' frän Negcmcnts Möre samma är, om än Cavallcrie > Regementets Mötes-Termin skulle infalla pä annan tid af ärer än DrabankeCorpsen. Till 1254 Den 22 November. Till Corpsens beklädnad har altifrän är 1778, och äfmen före den tiden warit anslagit 4,000 R:de för 2:ne är eller 2,<220 R:dr om äret. Ukstottet har deremot nu projectcrat 2,860 R.dr pä s:ne är eller r,4Z2 N'-dr om äret, som torde meden god och hnshallssam administration, kunna blifwa för detta behof tillräckljge. Ur storler twiflar icke att ju Riksens Högloft. Sränder destomera gilla ben af Ulstottet nu förest g na Reglering, som Riksens Högloft. Ständer deraf benägit torde täckas finna, att Ukstottet der, wid haft afseende icke allenast pä den möjcligen minsta kostnad för Staken, man ock att Corpsen mätte lnbehailaö i ett tillbörligt, och för Dest bestämmelse, »värdigt stick. Slockholm den 16 November 1809. Pä Högloft.
Sandberg, J. G., pension för enkan efter 267. Sandelin, B. //., dana-arf efter 89. Sandströms, Th., enka och barn, pension för . 169, 263. *22 Nummern å Betänkandet Sanlesson, B. H., pension för 74, 186. Sasse, E. F., belöning åt . 332, 352. Schander, J. G., pension åt 74., Scheutz, G. och E., anslag för en räkne-maschin 136. Schlyter, C. J., anslag för landskaps-lagarnes utgifvande af 74. Schytzer crantz, A., inköp af konst-samling efter 356. Serafimer-Lazarettet, plats till tvätt-inrättning för 148, 233. understöd för 160. Seth. J. M., pension för enkan efter 74. Si/fvermynt, förekommande af felaktigt 29. Själevads socknemäns rätt till Trysunda fiske 94, 195. Sjöfolk, anslag till pensions-anstalt för 180, 265. Skaraborgs län, jernväg iren om °74, 334. Skatte-jords friköpande från grundskatt 122. Skiften och afvittringar, anslag till 71. Skog å ecklesiastik-boställen, användande af . 119. Skog s-plantering, premier för 108. Skog s-plantering s-kassan, analag till .. 72. S/iredsviks församling, lån till 162. Skåne och Småland, jernväg genom 274, 334. Skånska presterskapets uppbörd, förändring af . 129, 221. Skällnora kungsgårds arrende, nedsättning i . 54, 117. Slagkruts-hufvars anskaffning, anslag för . 151. Slöjd-expositioner, anslag för 158. Nummern å Betänkandet, in. iu. Slöjd-föreningens skola, anslag till 71. Smedberg, A., pension åt 74.