Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Varje lärare examinerar sin vetenskap och avger omdöme om och var den sökande skall placeras. Lärarna i latin och matematik måste ha lämnat godkända omdömen. § 2 Mellan läroverk som styrs av olika rektorer, även om de finns på samma plats får flyttning ske endast efter skriftliga betyg. § 3 Önskar elev avgå från skola utan att ha varit närvarande den senaste tiden och inte kunnat genomgå proven, sätts betyg efter den sista terminens prövningar. Lärarna bestämmer omdömet i de ämnen de undervisat, men rektor i flit, uppförande och övriga omständigheter. Yngling får inte tilldelas premier med mindre än att han är godkänd i minst hälften av de ämnen han undervisats i. § 4 När kollegiet bestämt flyttningsrättigheten kungörs den inför öppna dörrar. I fall villkor är satt för uppflyttning, skall vid ny examen vid höstterminens början utrönas om eleven förkovrat sig tillräckligt under ledigheten. Under läroårets lopp får under inga omständigheter någon flyttning äga rum. Inför öppna dörrar och med alla elever samlade kungörs flyttningar, premier och fattigmedel som erhållits. § 6 Vid ombyte av rektor blir läroverkets medlemmar och stadens innevånare kallade till att bevista denna högtid. Den avgående rektorn håller tal på svenska eller latin, vilket väljer han själv, över något ämne som hör till hans vetenskap eller till den allmänna uppfostran av ungdom. Den tillträdande rektorn mottar sedan de till ämbetet hörande insignerna. Den avträdande förklarar honom lagligen tillsatt rektor, lyckönskar honom och intager därefter sitt rum bland de övriga lektorerna. Den tillsatte slutar akten med välgångsönskningar och böner. Program och böner må alltid vara på det språk, varpå talet hållits. § 7 Efter akten blir eleverna ensam med sin rektor och terminen slutas, varvid ungdomen hemförlovas, sedan de blivit av rektor förmanade att i sedlighet och arbetsamhet använda ferierna sig till gagn. § 9 Alla lärare, som till ordinarie sysslor blivit lagligen förordnade insätts offentligen i sina ämbeten efter ett av rektor utfärdat program. 1: o En lektor avlägger ämbetseden enligt föreskrivet formulär, håller tal på latin över någon kunskapsgren som är hans och avslutar med bön. 2: o En rektor avlägger sin ed enligt formulär D, håller sitt tal i vilken kunskapsgren som helst som det undervisas om vid skolan, antingen på svenska eller latin och avslutar med bön.
R:dr såsom lån mot återbetalningsskyldighet; äfvensom Bolmsö församling i Westbo härad, som år 1859 drabbades af missväxt på säd och foder, genom Kongl. Brefvet den 14 Oktober sistnämnda år undfått 2.000 R:dr, deraf 1,500 R:dr såsom räntefritt lån och 500 R:dr utan återbetalningsskyldighet. Trädgårdsskötseln har ännu icke vunnit något större och allmännare insteg hos de mindre jordbrukarne, men vid de större egendomarne] finnas i allmänhet fruktträdgårdar, som oftast vårdas af antagne trädgårdsmästare, och inskränktare jordbruk med dylika anläggningar saknas icke heller, dertill hågen ock lifvas genom belöningar från Hushållningssällskapets kassa och inrättandet vid Hultsviks egendom i Östra härad af en, jemväl med bidrag från samma kassa understödd trädgårds-arbetareskola, der dugliga trädgårdsarbetare bildas samt försäljning sker af fruktträd, blomsterfrön och lökar. Biskötseln gör föga framsteg, utan har fast heldre aftagit, ehuru åtgärder, äfven genom Hushållningssällskapets medverkan, blifvit vidtagna till spridande af kännedom om den s. k. Dzirrzonska biskötselmethoden. Jönköpings län. Epizootier. Landtbruksskola. Stängselsätt. Dagsverkspriser. Skogshushållning. 7 Några svårare farsoter hos husdjuren hafva icke förekommit, dock uppkom år 1860 inom några delar af länet så kallad benskörhet, äfvensom någon art af tungsjuka, hvilka emellertid icke medförde svårare följder. Inom Westbo härad, der förstnämnda sjukdom, härrörande af brist på närande foderämnen, mest gripit omkring sig, erhölls understöd af stasmedel med 4,000 R:dr såsom räntefritt lån och 500 R:dr utan återbetalningsskyldighet. Hushållningssällskapets verksamhet till befordrande af jordbrukets och dithörande näringars framskridande är redan omnämnd, äfvensom den fördelaktiga inflytelsen af länets landtbruksskola blifvit antydd.
DepartementsChefernes lönevilkor icke kunna jämföras med deras vederlikar inom HofRätter och andra Collegier. Då Tullinkomsterne utgöra ett betydligt belopp af de påräknade utvägarne till Statsbehofvens fyllande, så är det ingalunda likgiltigt, om dessa medel godtyckligt disponeras till öfverdrifna lönebelopp, hvarigenom den behållna inkomsten af tullen alltid minskas, och i följe hvaraf den all - Den 3o December e. m. 4*3 manna bevillningen i samma moa mäste ökas. Jag utbeder mig i anledning härutaf att ytterligare få fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å nödvändigheten, alt Tullverket uppföres på RiksStaten, och att Rikets Ständer sjelfve bestämma lönebeloppen för Tulltjenstemännen i allmänhet. Vid jämförelse med andra större Stater emot vår, finnér man alt göromålen måtte, uti dessa Stater, som gemenligen äfven besväras af Accisinrättningar, för en GeneralTullstyrelse vara ojämförligt större, än hos oss; hvadan man också, uti andra Länder, nödgas utesluta allt det onödiga, småaktiga, och blott för trafiquen hinderliga skrifveri, hvilket man, vid en noga undersökning, hos oss torde komma att finna hufvudsakligast grunda sig uppå nödvändigheten, att åtminstone kunna förebära en betydlig nummerföljd af årliga expeditioner, såsom bevis för behofvet af en invecklad och kostsam administration. Mig synes, att de i3 HufvudDistrictTullkamrarne i Stockholm, Götheborg, Gefle, Norrköping, Carlshamn, Carlskrona, Calmar, Wisby, Malmö, Ystad. Helsingborg, Landskrona och Uddewalla, borde, i egenskap af HufvudTulldistrictsorler, ställas directe under Kongl. CommerceCollegii Öfverstyrelse; ochdc öfrige 16 Tullkamrarne 4i4 Den 3o December e. in. borde kunna ställas under någon af de ofvannämde HufvudTullkammare i molm af deras närbelägenhet till någon utaf dem.
Så länge de sålunda indragna individerne qvarslodo såsom tjenstgörande, betydde denna eventuella indragning mindre, men i den mån afgång bland dem inträffat, hafva olägenheterna deraf blifvit för regementerne allt mera kännbara $ och då, i följd af timad afgång, Under-officerarnes antal vid kompanierna i allmänhet numera är inskränkt till endast två eller 1 Fanjunkare och 1 Furir på hvarje kompani, hvarmed, utom det alt sådant är stridande emot ali militärisk organisation, ordningen inom kompanierna omöjligen i längden kan bibehållas, hafva regementernas Sekund-chefer, uti de af mig föredragna underdåniga framställningar, dem lians Kongl. Höghet Kronprinsen, i sin egenskap af Chef flir Lifgardes-brigaden, understödt, anhållit, det täck - Transport 62,962: 40. Kongl. Maj.-ts Nåd. Prog. om Statsverk. 1850. 21 Transport R:dr 62,962: 40. — fes Eders Kongl. Majit af Rikets Ständer vid instundande riksdag i nåder äska löneanslag så väl för åtta sergeanter vid livarldera regementet, eller 1 per kompani, å 186 R:dr för hvarje, utgörande för 16 sergeanter tillhopa årligen R:dr 2,976: som ock för en musik-direktör vid hvartdera regementet, ä 500 R:dr, med tillsammans 1,000: eller tillhopa R:dr 3,976: helst det skall visat sig, att bibehållandet af den högre musikbildning, som nu inom regementernes, hufvudsakligen genom dryga bidrag af officerare underhållna musik-korpser förefinnes, beror derpå, att musikundervisningen ledes af personer med det anseende, som en djupare insigt i yrket medförer.
M. att bestämma de punkter, öfver hvilka banan bör dragas; äfvensom för fullbordande af bangården jemte verkstäder i Götheborg 465,000 Rdr.» Detta förslag står i full öfverensstämmelse med E. St:rs vid förra Riksdagen fattade beslut, som icke heller i någon mån angaf rigtningen af banan, utom att den skall gå till Nerike. Samma ord äro till och med bär begagnade; och det är tillika öfverlemnadt till K. M. att bestämma öfver hvilka punkter banan bör dragas. Man undviker då att ingå på det t vistiga området. Man bar hanskjutit afgörandet till K. M., som det må tillkomma att pröfva och bestämma detaljerna, sedan R. St:r anvisat medel. Det är således min vördsamma anhållan att detta förslag måtte antagas till kontraproposition. Jag hemställer äfven till de Hrr, som yrkat särskilda proposir, hvartill det skall tjena att genom sönderdelning af mom.-na förlänga en strid, som bör kunna afgöras med en votering. Det kan visserligen finnas några mindre divergenser, men den hufvudsakliga skilnaden är den: »bör del från Slockholm arbetas söderut eller icke ?» Denna fråga tror jag blifva besvarad, om detta förslag antages till kontrapropos. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Det torde vara Eder be kant, m. Hrr! att jag sällan yttrar mig länge, och J kunnen vara förvissade att detta skall blifva händelsen ännu mera vid detta tillfälle, då, fastän det ämne som nu bland oss afhandlas är af den mest framstående vigt, här dock röjer sig en stark otålighet att komma till detsammas afgörande. En aktad talare, till hvars väl sagda ord R. o. Ad. varit van att lyssna med uppmärksamhet, har yttrat, att ett af de aldravigtigaste mål i afseende på jernvägsanläggningar i vårt land vore, att så hastigt som möjligt sammanbinda Götheborg med Stockholm. Han har äfven sagt det vara ännu vigtigare att söka förekomma de partistrider, sorn fordom sönderslitit vårt land.
Rikets Ständer ansågo sig då tvungne lill bestämmande af förstnämnde under kritiska tider alltför vådliga förhållande mellan silfver och sedlar, emedan missgynnsamma konjunkturer, särdeles de i Finland utelöpande Svenska sedlarnes iulösen 1841, 1842 och 1843 till belopp af mellan 6 och 7 millior - 18 Banko-Utskottet* Utlåtande JYs it. ner R:dr R:mt, hade nedtryckt metalliska kassan 1844 tili omkring 12 millioner R:dr R:mt, hvaremot Bankens sedelstock samma år uppgick till 38 millioner och Privat-bankernes till 6 millioner R:dr allt R:mt Detta missförhållande mellan silfver och sedlar Iean för närvarande ega rum i än högre grad, när man besinnar så väl att Privat-bankernas sedelstock nu är åtminstone fyrdubblad emot hvad den var 1844, som ock att jemlikt 172 § af nu gällande Banko reglemente eo summa af 3,800,000 R:dr B:rot Iean utgifva»] utöfver maximum', af 30 millioner B:dr R.mt. Jag anser således ®U, för åstadkommande af det utaf mig nödvändigt ansedda jemnvigtsförhållandet mellan Bankens metalliska valuta och dess sedelstock, Bankens för de sednast förflutup 3mp åren samlade vinstmedel böra företrädesvis användas för en sådan småningom skeende indragning af Bankens utelöpande sedlar, att maximum deraf, utöfver metallisk valuta, stadnar vid 23 millioner R:dr R:mt. Intilldess ett sådant förhållande inträder, anser jag under nu varande lagstiftning för Banken alla andra åtgärder för realisationens fortfarande betryggande vara i mer eller mindre mån endast palliativer, för det afsedda ändamålet tillfyllestgörande endast så länge icke någon verklig och stark brytning inträffar, som tar i anspråk Bankens förmåga att invexla sina sedlar, samt så länge en fortsatt skuldsättning i utlandet är möjlig, hvarigenom en vexeltillgång för silfver» anskaffande kan beredas.
Snnu och skola länge fortfara genom trögheten i communication inom vårt Land; men den utväg till svårighetens häfvande, som Herr Crusenstolpe föreslagit, fruktar jag är overkställbar. Deraf skulle kunna följa undergång för dem, som forsla postväskorne. Icke äldre än jag är, minnes jag, då de drogos af en häst, och kördes af en pojke. Nu kunna de ej förås med mindre än anie hästar, emedan postillioner skola medfölja, ett stadgande, som jag är långt ifrån alt klandra. Correspondancen är nu också lifligare, samt väskorne tyngre genom Tidningarne, sora medfölja dem. Jag har aldrig låtit väga någon postväska; men jng skulle tro, att en sådan, då den innehåller södra eller vestra posten, i tyngd är lika med cn tunna Råg; när nu postillionen kommer dertill, behöfvas s:ne hästar. Skulle postväskan ytterligare fyllas med Böcker, kunde postbemmans-ägare blifva nödsakade att använda 3 å 4 hästar till dess forslande, och för deras undergång behöfdes ej mera. Det är sannt, alt de njuta åtskillige friheter mot skyldigheten att föra Posten; men förmånerne äro naturligtvis mera rättade efter förhållandet då Författningen utkom, än efter det nu varande, och postforingen utgör redan idelina stund ett svårt onus. En annan Ledamot, Herr af Lundblad, har gjort en Motion, som hvilar på bordet, i samma ämne. Ilan liar också önskat cn communica - Den 17 December f. »t. C7 lion, sådan sorn Herr Crusenstolpe föreslagit, men han har icke inlåtit sig i detaillerne. Han har blott yttrat, att anslag af Staten torde blifva erforderliga, hvilka lian alternativt uppgifvit till 25,000 R:dr, eller posttaxans förhöjning nied 15 procent. Att i hastighet bedöma saken, skulle jag anse den sednare utvägen tjenlig. Vår posttaxa är i många afseenden lindrigare än i andra Länder; det vöre således ej svårt att förhöja den.
Den a5 Januari. 77 Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att bänkm.'S-valet, till åtlydnad af 18 §:n Ridd.Ordn., nästkom. Måndag den 27 dennes, i början af plenum, komrne att för sig gå. Sedan de 2:ne härolder, hvilka borde gå framför R. o. Ad., ankommit, afgick Hr Frih. o. Landtm, med R. o. Ad. kl. 3 qvart till 11 f. m., till Storkyrkan, hvarest Riksdagspredikan hölls af Biskopen i Westerås Stift, Theol. Doctorn och Led. af K. N. O. (justaf Nibelius. — R. o. Ad. begaf sig derefter till K. Slottet samt åtföljde K. M. till Rikssalen, hvarest H. K. H. Kronprinsen uppläste det Tal, hvarmed K. M. i nåder helsade R. St., hvarefter t. f. HofCancelleren, CabinettsSecreteraren och R. af K. N. Ord. Albrecht Elof Ihre uppläste K. M:s nåd. Berättelse af denne dag, om hvad sig i Rikets styrelse tilldragit sedan sista riksdag, hvilken Berättelse till R. o. Ad. öfverlemnades. R. o. Ad. åtföljde derefter K. M. från Rikssalen till Dess rum å K. Slottet, samt åtskiljdes, enl. före aftågandet från Riddarhuset fattadt beslut, vid nedgången, kl. 4 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Måndagen den 27 Januari 1840. Plenum kl. io f. m. Hr Frih. o. Land t ni. lillkännagaf, att de blifvande Bänkmännens sammanträde till val af Electorer blifvit utsatt till i dag kl. 6 e. m., och att anslag derom redan förliden gårdag blifvit utfärdadt.
— 16 — 2 32 — med skaft af annat ämne 1 skålp. — 32 — Koppar: 1 75 rå 1 skepp. släp. v. 125 gärad . • smidd, valsad eller gjuten: 1 skepp.stäp. v. 4 166 32 i Plåtar och andra ämnen för ytterligare bearbetning 1 skepp. stäp. v. 6 32 — 166 32 _L Bleck och Spik till fartygs förhydning . 1 skepp. stäp. v. 1 32 30 Andra helfärdiga arbeten 1 skålp. — 6 3 ; — Kopparnickel 1 skålp. — 24 — 100 — Kopparskrot eller gammal och brukad Koppar 16 samt Kopparaska 1 skepp. stäp. v. 3 Kopparstick, Estamper och Lilhografiska arbeten-. — 20 — oinfattade 1 skålp. (Se vidare förteckningen å vid införsel tullfria varor.) Korgar och Korgmakare-arbeten: — 10 af oskalade qvistar och spån 1 skålp. — 2 — 40 laf skalade, men oklufne qvistar 1 skålp. — 8 3 af klofvet vide eller strå, rör och andra finare slag 1 skålp. — 36 — Knappnålar; se Nålar. Knytningar; se Gulddragareoch Snörmakarearbeten. Kolsyrad Natron eller renad Soda; se Soda. Kopparrök; se Vitriol. Kopparsticks-svärta; se Boksvärta. Koppartråd; se Tråd. Korf; se Metwursl. Expedilions-UtskoUets Förslag till underd. Skrifvelse, A':o i 36. 331 Qvantitet för Inf. ruii. Tullberdkn. Bar ko. R:dr sk. r. R:dr sk. r. i Korkar, skurne 1 skåip. 6 _ 40 Kori: spel1 gross 12 24 — Anm. Korten böra, efter skedd tullbehandling, af Packhus-Inspektion eller Tullkammare aflemnäs lill vederbörande myndighet, som åligger att ombesörja Bevillnings-afstämplingeri, innan korten tili egaren ullemnas.
Med hänsyn till hvad nu blifvit anfördt, föreslår Utskottet att det stadgande, hvilket skall motsvara nuvarande § 94, må få lyda sorn följer: l:o. I afseende på göromålen inom bankoverket indelas detta i följande kontor och expeditioner, nemligen: a) Kassa-kontoret, hvarest alla inoch utbetalningar, äfvensom myntocli sedelvexling, verkställas, samt behållningarne såväl i Bankens särskilda generalkassor, som på det hela redovisas; b) Depositions-kontoret, som bokför och redovisar insättningar och uttag å räkningar öfver medel, tillhöriga såväl Banken sjelf, som allmänna verk och inrättningar, bolag oeh enskilda personer; c) Sedel-kontoret, hvilket har befattning med allt, som angår nya sedlars tillverkning samt obrukbara sedlars inlösen och annullering jemte all i samband dermed erforderlig redovisningsoch arbetsåtgärd; d) Räkenskaps-kontoret, hvilket redovisar för Bankens utlåningar till Staten och allmänna inrättningar, besörjer utredningen af upphörda lånegrenar, bokför Bankens samtliga tillgångar och skulder, inkomster och utgifter af alla slag och upprättar Bankens generela bokslut; e) Diskont-kontoret, inom hvilket handläggas alla de göromål, som härflyta af diskontrörelsen samt uppoch afskrifningsoch depositrörelsen mot ränta; f) Revisionsoch Ekonomi-kontoret, som verkställer den kontroll och moträkning, hvilken icke inom de öfriga kontoren hvart för sig förrättas, granskar fullt färdig räkenskap samt ombesörjer Bankens ekonomiska ärenden; 4 Banko-Utskottets Memorial N:o 20. g) Fullmägtiges expedition; h) Ombudsmans-expeditionen. Hvarje af ofvannämnda kontor förestås af en utaf Fullmägtige dertill förordnad chef; för Fullmägtiges expedition är Banko-sekreteraren och för ombudsmansexpeditionen Ombudsmannen chef.
Med ogillande af förslaget i Betänkandet N:o 99, om Svenska och Norrska Gonsulers ställande under Stats-Ministern för Utrikes ärendetie, godkände - Prot. Utdr. d. 27 Jan. 18 4>- kände Ståndet, hvad i Utlåtandet, N:o 127, tillstyrkes, att omförmäldta förslag må förfalla; och 4:o Ståndet beslöt, alt Rikets Ständer må till Kongl. Majit, i afseende på Consulad-afgiften, ingå med en underdånig Skrifvelse, af det innehåll , som i Utlåtandet, N:o 127, pag. 6, under fyra moment' är framställdt. S. D. Föredrogos å nyo Lag-Utskottets nedannämnde Utlåtande och Betänkande: N:o 173, i anledning af återremisser utaf åtskilliga ifrån Lag-Utskottet afgifna B< tänkanden. Lades till handlingarne ; och N:o 174, i anledning af väckta motioner, angående dels förklaring af 88 § i Concurs-Lagen den 12 Mars 1830, dels ock upphäfvande af hvad genom serskildta Reglementen och heslut stadgadt är, till inskränkning i rättigheter för köpare af fast egendom, deri vissa Inrättningar hafva inteckning, att erhålla tredje uppbudet, S. D. Efter ånyo skedd föredragning af StatsBancooch Lag-Utskottens Memorial, N:o 129, till svar å de inom Irenne Riks-Slånd framställda anmärkningar emot nämnde Utskotts, under N:o 26, aflåtna Betänkande, angående upphörandet af Bankens och Riksgälds-Conloirets forum privilegiatum, Lief förslberörde Memorial, N:o 129, af Ståndet godkändt. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. I anledning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 30 sisll.
N:o 12. 31 Hanarne ater skocka sig tillsamman, sedan honorna börjat ligga, samt flytta utåt hafvet för att ostörda få genomgå sin Tuggning och kunna ej eller vidare jagas. Sedan gamla honan lagt sig och hanarne bortflyttat, infinna sig förra årets ungar, af hvilka hanarne kallas helsingar och honorna skräjor. Dessa, som ännu äro oförmögne till fortplantning, qvarstanna i skärgården under hela Maj och Juni månader; men efter denna tid flytta äfven största delen af dem, och de. som ännu någon kortare tid stanna qvar, äro allt för få för att jagten kan blifva lönande. Det är emellertid just denna, eller andra årets ungfogel, som bör skattas. Den kan under ofvannämnda tid med framgång jagas; och motsvarar i allo första årets ungfogel i Augusti af t. ex. orre eller tjäder, hvilken ingen ännu satt i fråga, eller rimligen lärer kunna sätta i fråga, att icke menniskan skall få använda till sin nytta. Ändamålsenligt och praktiskt nyttigt är ett absolut förbud af vårjagt endast då, när jägaren genom att spara villebrådet om våren erhåller ersättning genom ymnigare tillgång deraf på hösten. Men detta är hvad beträffar ejderfogeln i östra skärgården alldeles omöjligt, enär densamma, både till följd af sin natur och af skärgårdens beskaffenhet, derstädes uppehåller sig endast den tid han blifvit förbuden, och ej mera finnes qvar då han får skjutas. Annorlunda är förhållandet i Nordsjön och i Norges skärgårdar. Der är ejdern stamfogel, d. v. s. han uppehåller sig der hela året om, hvarföre ock hans fridlysande derstädes visat sig nyttigt. Vid Östersjökusten deremot, har ejdern aldrig varit stamfogel, och kan ej heller genom rnenskliga lagar förmås att ombyta sin natur från flytttill stamfogel. Ejderjagt i östra skärgården bör derföre vara tillåten under den egentliga sträcktiden, som infaller i April; hanarne, »gubbarne», böra få skjutas sedan honorna lagt sig; och fjol-ungarne under den tid de gästa våra klippor.
En värd ledamot har bestridt StatsUtsk. rättigheten att upplaga delta ämne. Det lärer då icke vara Kammarpresidenlen bekant, att StatsTJtsk. handlagt detta mål i följd af en K. remiss. StatsTJtsk. har nogsamt funnit, att den ifrågavar. spanmåIsräntan icke kan anses såsom en dubbel beskattning, och att Ölandsboerne icke äga någon laglig rättighet att befrias från skatten; men StatsUtsk. har afselt dea rättvisa fordran de äga till afskrifning, och den tror jag att Utsk. välbetänkt tillstyrkt, på de grunder, som den K. remissen innehåller. En af Kamtnar-collegii ledamöter, som på stället hållit besigtning, har tillstyrkt hvad StatsUtsk. föreslagit, sedan han utrönt, att den bästa marken på allmänningen blifvit skattlagd till särskildta hemman; att sådan mark, som varit tjenlig för ekeplantering, jemväl blifvit undantagen; att den ifrågavar. delen vore den sämsta af Alfvared, oell att odling der icke kunde med fördel verkställas. Anledningen till den besynnerliga skattläggning, som öfvergått Öland, har varit, att vinna tillgång för eli särskildt Landsbofdinge-embetes inrättande derstädes. Tilldragelsen med denna skattläggningsåtgärd är nära nog olaglig, åtminstone till sina grunder orättvis. Det är sannt, alt besluten derom blifvit stadfästade och vunnit laga kraft; men då K. M. öfverlemna! dem till Ständernes närmare pröfning oell StatsUtsk. funnit att största billighet fordrar att medgifva den obilliga skattens borttagande; så anser jag, att R. o. Ad. bör bifalla hvad StatsUtsk. föreslagit. Hr Lagerhjelm: På sätt en reservant yttrat, är det ganska naturligt, att, vid utmarkens fördelning, den bästa delen blifvit undantagen och särskildt skattlagd och den sämre eller ofruktbara delen såsom utmark bibehållen, hvarför någon lindring i skatten synes billig; men annat är att X Den 20 Maj e. m.
i Tysldand, I~ranlirilce och Schmix, oc11 hrad Skandiuaview I-cristli,ba stndentfijrenir~g an&amp;, sR har i l t a nn pii sjn br ~uedhnnnit f y m inoten och bestfir sig. med en ege: l tidning, nlinaclshludet)) Excelsior)), soiu utgiEves i Kristiania med sveusl; rednktilr och Lidrag fr&amp;n Danmark och Pialand. E d Vndsteun-motet 189.5, den fiirsta lronferens met1 rapresent m t e r f r h alln stiirro prot.estnntislra nntioner, bildtides ?The \ \ ' orld ' s St.udent Cllristian I. ' ederationi~, som hnr till uppgift 111. a. att fiirena de lrristua stndentrorelsernrr ofver liela vrirlden och att leda de alrndemiskt bildade klasserna till arbete f i r utlmdande af ett histligt lif. Den sistn uppgiften omfattar natnrligtvis ~nissionsverksa~nllet i ldngt vidstriiclxtare bemiirkelse, iin iu; 11i vanligen inliiggttr i dettn ord: en mission i nar~naste sambund me11 cte olika liindernas ocll individernas moderna, &gt;rent viir1dsliga.b lrnlturnpl~gift.e~., rare sig det nu galler att genoin socidt wbete vinna cle europeislia liincicr1i~7s lnnnga ~) aflcrjstnacie) ~ individer, ellcr a t t i tid riiclda hediinviirl~le~~s iutelligensaristokrnter vid Indiens och Japans nngn mi \ - ergitet frill den europeislra ij fverkultnrens elilratc,t.n. :: pessimism och skepsis.