Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Friherre Ztael von l^olgkoin erindrade att Expeditions »Utskottet wäl hade inkommit med jin förklaring, rörande den anmärkte origtighelen i den upsatte Expeditionen om Konungens Stat. I förmiddags hade bliswit afgjordt, att all widare diScusiion om ExpedilionS-UtskottetS förhållande skulle, nphöra, men pä sjclfwa hufwudsaken om Expeditionen skulle gillas eller ogillas hade ännu ingen proposition blifwit gjord. Herr Grefwe» och Landt-Marskalkcn förbehöll det Herr Baron 8lse! mätte tillära, alt ett mäl i sender matte fä asgöras. Grefwe borner, darl 6rbriel. I Allmänna BeswärS» och Oeconomie-Utskottets Betänkande föresläs en ny inrättning as en Quarn >Commiösion, hwarö göromål utan twiswel blefwe ganska swärt. Det skulle bestå uti, att jämka skatlerne emellan förut anlaqde Quarnar och de nya, som kunde komma att anläggas. De gamle Odal-Quarnarne haswa en äldre rätt, och äro nu med beräkning deraf pä mänga ställen med mycken kostnad anlagde. Det wore hardt om de nya skulle sä bela deras winst, och det synes omöjligt att nägon jämkning kan aga rum, hwarigenom antingen anläggandet af en Quarn, eller jnköps summan deraf under de fördelagtiga wiktor - liv Den i December. ksr hittills dermed warit förknippade kunde ersättas. Jag Mille derföre hälst önffa i afseende hära, de gamla Författningarne förblefwo orubbade, och att den, som wilie anlägga nya Qvarnar , hädanefter som hittills, blcswe förbunden at derom wända sig först tilt Landshöfdingen och sidan till KmiimawCoUeginm. Herr UsnrängsbLussn, /ilbrsclrr, in» stämde till alla delar i hwad Grefwe Kistner anfört.
Då kommer man med klagomål från alla håll och kanter. Hvar och en påstår alt u Maj. lians hemman är så illa beläget, så tungt onereradt o. s. v., att de skyldigheter, raan vill pålägga honom, skulle blifva allför mycket tryckande. Med ett ord, del utbrister ett fullkomligt hellum omnium intcr omnes. För alt förekomma sådant, och för att tillika afböja den för embetsvcrken snart sagdl all deras tid upslukande handläggningen af sådane mål, är det, som den af mig åberopade författningen af år 1810 tillkommit, innehållande den föreskrift, ”alt noga iakttagas bör, det utan lagliga och gällande skäl, rubbning och ändring uti redan fastställde vägdelningar icke beviljas”, etc. hvilket sålunda plägat tillämpas, att dylike ändringar ej blifvit, emot klaganders bestridande, godkände med mindre än att förändrade förhållanden kunna visas hafva efter den ursprungliga vägdelningen inlrädt. Jag anser denna författning vara ganska väl grundad. Jag instämmer dessutom uti hvad Frih. Palmstjerna i detta ämne yttrat; och hvad det beträffar, som Frih. Stjernstedt och Hr Brakel anfört till stöd för sitt tillstyrkande af den underd. skvifvelsen till K. M., med begäran om undersökning i detta ämne, så kan jag icke för min del upfatta betydelsen af sådane skrifvelser, på det sätt sorn bemälde värde ledamöter sett saken. Jag tror nemi. icke alt man bör framställa en sådan begäran, derest man icke är i det närmaste öfverlygad, eller åtminstone anser sig äga mycken anledning till antagandet, alt dermed ett gagneligt och verkställbart mål kan vinnas. Jag är dessutom i nu förevande ämne af en helt motsatt öfvertygelse. Alltså af* styrker jag den föreslagna skrifvelsen och kan icke heller finna Ilr Carlesons förslag om återremiss cga något egentligt nödvändigt skäl för sig; hvarföre jag likaledes afstyrker denna i min tanke öfverflödiga omgång i frågans afgörande; utan får jag fastmera vördsamt hemställa att R. o. Ad. måtte nu genast afslå den ifrägavar. första punkten af betänk. Hr von Troil, Sam.
Behofvct af canccllibiträdet kommer deremot då endast att inskränka sig lill en person, som kan föra protocollet vid Direchs sammankomster. Gr. Cronhjelm har här icke föreslagit något annat, än alt Ridd.secret. skall, med bi belia Ilande för öfrigt af alla siria löneförmåner, conslitneras intill slutet af den riksdag, dä en representationsförändring hlifver antagen; således intill den tidpunkt, dä Ridd.secrel.- tjensteu i sin nuvar. beskaffenhet hlifver öfverflödig. R. o. Ad. har redan förut beslutit, att Ridd.secret. kan, med Ståndets tillåtelse, få innehafva annan tjenst jemte sin beställning vid Riddarhuset. Derigenom tyckes mig den fruktan vara undanröjd, att man med de villkor, som Gr. Cronhjelm föreslagit, icke skulle kunna fä en skicklig person till Ridd.secret. Bland de skäl, sorn blifvit anförde emot antagande af Gr. Cronhjelms motion är ett, som tyckes vara mycket framhållet, nemi. det, att om delta beslut skulle af R. o. Ad. fattas, så skulle Ståndet derigenom betaga sig den rätt, som instruclionen för Ridd.direct. för närvar, gifvet' detsamma, alt under vissa omständigheter Dun 9 November f. m 147 kunna skilja Secreleraren frän dess tjenst. Jag finner icke alt detta skulle blifva en ovillkorlig följd af ett sådant beslut. Om conslilutorial intill slutet af deri riksdag då ett nytt representationsförslag af R. St. anloges, meddelades pa denna tjenst, så skulle detta naturligtvis icke upphäfva del stadgande, som redan finnes uti nyssnämnde instruction, utan tvertom föreställer jag mig, alt detta lika väl kunde och äfven bör slå qvar. Delta skäl tror jag således icke bör hindra R. o. Ad. att fatta sitt beslut i öfverensstämmelse med Gr. Cronhjelms motion.
Om fel deruti finnes, beklagar jag det; men det ligger uti Grundlagen, ej hos Utskottet, sorn uppfyllt dess föreskrift. Hvad nu angår de tretton eller fjorton mål, hvarom man tvi-i stat, så vill jag fråga, om de stå uti något förhållande till 5o,ooo, som undergått granskning; Men det var ej Utskottet tillåtet, att helt enkelt framträda blott med sitt omdöme i det hela, ty eljest vore det barnsligt inför andra Nationer, att stå hår och dömma, om vår Styrelse år klandervärd, för det att 4oo Riksdaler fordras såsom inkomst hos den, som skall blifva CavalleriOfficer, m. m. Utskottet har ansett sig skyldigt, att icke framställa de handlande personerne såsom felfria, dernäst att framställa anmårkningarne så, att hvar och en blifver öfvertygad om ämnets vigt, och sist har Utskottet haft den sjelfkånslan, att visa sin egen noggrannhet. Detta bör förlåtas oss, oell detta skall jag påtaga mig. Derefter tror jag, att man måste erkänna, att uti Utskottets yttrande den sats år gan* ska bestämd, att Utskottet icke ansett sig äg någon afgörande-rått, men trott sig böra fålla ett bestämdt omdöme om saken i det hela; och hvarföre? jo, emedan Grundlagen lemnat åt Utskottet ensamt, att se grunderne för besluten, hvilka finnas uti Protocollen. Då dessa ej kunna och ej böra göras bekanta för Allmänheten, men tillika utgöra grunderne för anmärkningar - 435 Den io Julii e. m. ne, var Utskottet skyldigt att lemna ett omdömme öfver saken i det hela. Detta har man behagat säga att Utskottet icke gjort, men det anser jag mig kunna bestrida. Vid nogare genomläsande lärer man icke tvifla om Utskottets tanka, då man besinnar, att Utskottet yttrat sig såsom underordnad Authoritet, med allt afseende på en högre.
It:o 73. tunnland åker, hälften till livart års utsäde, samt äng till två "sommarlass hö, men i Östergöthland till 1 1/2 lass hö årligen, utan ock deri, att det hemman i roten, på hvars egor kneckletorpet med ofvannämnde lägenheter lage, skulle af sine rote-in (ressen ter erhålla Tre Daler Kopparmynt, eller En Daler silfvermynt, samt i Östergöthland Sex mark silfvermynt om året i vederlag, likväl med förbehåll, inom Stockholms, Upsala och Nyköpings Län, att, så vida det hemman der kneckte-stugan vore uppbyggd, bestode af bättre och märkeliga re förmoner, något vederlag för torpet ej egde rum, och derjemte i Nyköpings Län, att, om ett helt och ett halft hemman stöde tillsammans i roten, det hela icke eller åtnjöte något vederlag. Vid bestämmandet alltså af planpenningarnes rälta värde den tiden, de utsattes, och vid jordlegans hänförande dertill, funne Kongl. Maj:t, de vid indelningen i planpenningar föreskrifne
Den tjenf, font motfma* rar Den högre caracteren, fann fåDant weDerbörligen fprfer, erlägger tcfe unDer famina tiD någon €aracterö UnDfår någon affeD utan högre caracter, än font åtföljt förut inneljafD tjenf, påföreé honom icfe €aracterö4Sewillning. §• 38. <2BiD Den SJlantalé* och ©fattfrifning eller 5aperingé»€ommitte, font förf inträffar efter Det Saracterö^ullmaft erhållit^, eller, i hönDelfe en fåDan caracteriferaD perfoit, för h^ifen €aracteré*5Se»illning fan fotuma i fråga, fulle till annor ort afptta, än Den, hvarpå hän förut warit fattf rifwe», bör 48 Den caractertferaDe perfonen, miD anfrnar fåfotn för felanbe uppgift i öfrigt fin* ned flaDgaDt, förete £aracterd %Ltt IV. g-örcfErifter, mtgaettbe lm>a& SSJlatttalSs od; ©fattfErff: niitpr, ^ajjerutfld: famt ^röfmit$ds(£pmmtttéer bor taft: tagad, om dufcrtttftö.fofottfcc t SDebitcrragd: od?
Att den synbara förmögenheten skall, enligt grunden för nu gällande BevillningsFörordning, beskattas. 3:0 Att, såsom Utskottet i senare Betänkandet föreslagit, något afdrag för de i fastig, heter samt handel, näring och rörelse instuck* ne låntagne Capitaler icke kommer att egä rum utan tillerkännes Gäldenären i stället den ovillkorliga rätt, att för den förskottsvis af honom erlagde Bevillning, å upplånte Capitaler, af Långifvaren så framt räntan är till Sex Procent bestämd, återfå ersättning tili det belopp framdeles kommer att utstakas; I sammanhang hvarmed BorgareStndef, i afseende på den framstälde frågan om medel att förvara Gäldenärens så beskaffade Rätt, biföll det af Utskottet uppgifna sednare Alternativ, att Edgång af Borgenär, till bestyrkande att Bevillnings-afdraget fått af Gäldenären tillgodonjutas, icke må ega rum vid de tillfällen, då Lån genom Lagsökning utkräfvas. #0 Att SparBanker undantagas från skyldig - Fröt. Utdr, d. 7 Julii 1323. 44*# heten att vid Ränteliqvid tillåta Bevillnings» afdrag för de Summor, sorn derifrån utlånas, men att för öfrigt Bevillningsafdrag skall ofelbart ega rum uti alla Cassör, utan undantag, hvilka af sina Capitaler njuta sex för hundrade. 5:0 Att en Minimi Tabell för Fastighets värdet på Landet bibehålies. 6:0
Ahlborg, angående pension åt Fältkamereraren Olof Gustaf — A. 75 4 i 153 62 Se Nionde HufvudTiteln. Akademien, Fria Konsternas, om anslag till 1 4 i 139 158 1 » angående beredande af tillfälle / för fruntimmer till undervis[ 0 Hufvudning vid A. 224 4 i 139 159 \ Se Åttonde Titeln. » Musikaliska, om anslag till 1 A. 146 4 i 139 160 l » Svenska, angående anslag till . 1 4 i 139 154 1 Alingsås, om uppförande på ordinarie stat af extra provincialÅttonde läkaretjensten i — Bd. 260 4 i 139 135 Se HufvudTiteln. Almberg, om pension för Regements-Kommissarien vid Hallands Infanteri-bataljon C. M. — Bg. 42 4 i 153 62 Se Nionde HufvudTiteln. Alnarp, angående anslag till Landtbruks-institutet å 1 A. 165 4 i 99 43 Se Sjette HufvudTiteln. Amerika, angående åtgärders vidtagande till förminskande af utvandringar till — A. 177 4 2 3 — b. 11 Febr. b. 7 Febr. b. 11 Febr. g. 11 Febr. Anmärkning, angående en af Stjernsvärd, G. M., anmäld anledning till — 3 — 10 a. a. 16 Mars a. a. 21 Mars a. a. 18 Mars b. 21 Mars Antiqvitets-intendent, om anslag för 1 4 1 139 f. 51 j » angående anslag till en sådan för Se Åttonde HufvudTiteln. Westergötland och Dalsland . — A. 179 4 1 139 f. 54 ) Apothekare-Socieleten, angående afskrifning af ett beviljadt amorteringslån, se Farmaceutiska Institutet 4 !L * 2 § 02- B# £ Sf £ v tö <0 ^ C sr o S sr Oj co S h? Cfq » .
Grönhagens framställning om förbättring i aflöningen för Krigs Revisions Betjeningen. Mr\ -L ill vördsamt besvarande af Höglofl. RidderSkapets och Adelns Remiss å Herr Gust. Li Grönhagens Memorial om förbättring i aflöningen för KrigsRevisionsBetjeningen i Kongl. KammarRätten, får StatsUtskottet anmäla, att, sedan, uppå förut erhållen Remiss af Riksdagsoch BancoFulimägtigens Anders Danielssons Memorial i samma ämne, StatsUtskottet afgifvit dess yttrande härutinnan, samt af anförde skäl förklarat sig icke kunna tillstyrka bifall till den gjorde framställningen, hafva samtelige Riks^ Stånden gillat Utskottets yttrande, nemligen Högloft. Ridderskapet och Adeln den gide i denne Månad, samt Högvördige PrästeStåndet och Walloth BorgareStåndet äfvensom Hedervärda BondeStåndet den s?7:de nästledne Januarii, i följd Bihang till RiksSt. Prat. 1817 iSiS4:de Sami. Njr 4;, 46. 354 StatsUtskotiets Betäniandem hvaraf hagon vidare åtgärd i denne fråga icke äger rumi Stockholm den 21 Februarii 1818* N:r 102. Riksens Högloft. Ständers Statsutskott s Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts iSädiga Proposition, angående användande af de inom Södermanlands Län befintlige sä kallade fagbackar. ICongl. Maj:t har under den gide sistl. December till Riksens Hoglofl. Ständer i Nåder aflåtit en så lydande Proposition, angående användande af så kallade Jagbackar i Södermanlands Län: (Se N:r g i i:sta Sami. till detta Bihang.) Utaf de vid Kongl. Majits högstberörde Nådiga Proposition bilagde Handlingar har StatsUtskottet inhfemtat beskaffenheten och förhållandet med de ifrågavarande Jagbackar, hvilka uti Kongl.
Grin har äfven fästat sig vid den omständigheten att urtima riksdag möjligen vore samlad, då tiden för den lagtima inträffar. Det är möjligt att så kan ske och Utskit har äfven förutsatt detta fall; men ytterst sällan lärer det väl inträffa, då man betänker, att urtima riksdag endast får handlägga sådana ärender, som hänskjutas till densamma af Konungen, och således ej bör blifva särdeles lång. Med årliga riksdagar komma ock de urtima att blifva ytterst sällsynta. I alside å flere talares yttrande om ett sådant tillägg till förslaget att Konungen skulle tillerkännas rättighet att uplösa riksdagen eller vädja till nytt val, åberopar jag hvad jag förut anfört. Man har sagt att K. Mit nu eger ett sådant prerogativ, men vi veta att K. M:t aldrig en enda gång begagnat detsamma. Man bör ihågkomma att våra representanter vistas mellan riksdugarne bland sina valmän, och om riksdagsmannen under riksdagen skulle hafva upträdt på ett sätt, som hans valmän ogilla, är jag öfvertygad att sammauvaron med dessa, särdeles om han önskar framdeles blifva återvald, skall inverka på honom och hafva samma påföljd som om nytt val skett. Jag anhåller fortfarande att R. o. Ad. måtte antaga detta förslag såsom hvilatide till nästa riksdag. Hr Dalman: Jag har endast begärt ordet med anledn. af en talares farhåga för tätare ombyten af ordförande och ledamöter H. IX. 9 130 Den 11 A ngn s ti t. m. i Utsk:n, i händelse årliga riksdagar införas. Detta tror jag deremot i högre grad inträffa just under de nuv:de långsträckta riksdagarne, ty K. o. Ad:ns ledamöter ombytas nu så ofta. åtminstone under sornmarmånaderne, att om man än vid riksdagens slut någon gång återfinner samme ordförande som vid riksdagens början, så äro deremot ledamöterna många gånger ombytta.
Det kan väl icke vara billigt, att Staten tager högre afgift af ett testamenteradt capital, derföre att afkomsten är anslagen åt en annan person under dess lifstid. Om R. o. Ad. delar denna åsigt, så hemställer jag vördsamt, om icke bela denna punkt kunde ntgå, eller, i händelse R. o. Ad. anser ett sådant missförhållande böra qvarstå, att det åtminstone måtte så modifieras, att denna bevillning nedsättes till ] ^ proc. Jag ber dessutom att få fästa uppmärksamheten på de svårigheter, som skola uppkomma vid uppbärande af denna dubbla bevillning. Porgen måste naturligtvis ställas för denna afgifts erläggande, såväl af den person, som fått capitalet, som af den som fått inkomsleD. Nu kan det hända, att den som fått afkomsten, kan lefva i 20 eller i 40 år. Hvem skall dä vaka öfver borgensförbindelsens gällande kraft för sjelfva den bevillning, som skall af capitalsuraman utgå. Dessa omständigheter torde leda till någon förändring af sjelfva stadgandet, men att här föreslå redactionen torde icke vara lämpligt, utan får jag derföre anhålla om återremiss till Revilln.Utsk. Frih. Cederström, Jacob: Jag anhåller, att Hr Printzenskjöld måtte afstå från sin begäran om återremiss, och att bevillningen i detta mom. nedsättes till hälften af livad förut varit häfver, nemi. till 1 proc. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge, att bevillningen för testamente eller gåfva af ärlig ränta eller afkomst, utan äganderätt till sjelfva egendomen, borde bestämmas lill 1 proc. af capitalsumman. Ropades ja. Hr Printzenskjöld: I följd af de bestämmelser, sora R. o. Ad. nu beslutit ronde testamentsbevillningen, hemställer jag, om icke rättvisan fordrar, att jemväl nästföljande mom. undergår en dylik förändring.
Revisorernes yttrande i 4:de punkten, alt de i 1837 års Stats-Revisions-berättelse omnämnde Utrednings-Afdelningens fordringar dels hos Slåthållare-Embetet på Drottningholms och Svartsjö Slott, dels hos Colonial-Ärendenas Departement, blifvit liqviderade, torde, såsom endast innefattande en anmälan hos Rikets Ständer, icke fordra något besvarande; men, hvad beträffar Revisorernes anmälan, att sedan flere år tillbaka i räkenskaperna balanceras denna Afdelnings fordran 434 R:dr 3 sk. 10 r:st., förskjutne reseoch tractaments-penningar till ledamöterne uti en i Hernösand hållen Krigsrätt för afdömande af ett mål emellan Capitaine Gyllenram å ena samt Fältkamereraren Nygren å andra sidan, har Collegium bordt i underdånighet upplysa, att KrigsCollegii Advocal-Fiscals-Embete anmält, att det beror på Svea Hof-Rätts och Krigs-Hof-Rättens afgörande, innan utsökning kan företagas, och att Advocat-Fiscals-Embetet hos Justitiae-Canzlern anhållit, att målets afslutande i Hof-Rätten skulle påskyndas; samt att Justitias-Canzlern tillkännagifvit, att målet är återförvisadt till Rådhus-Rätten i Hernösand. Slutligen hafva Revisorerne anmärkt, att Utrednings-Afdelningens behof begge åren varit större än anslagen och tillgångarne medgifvit; såsom följd hvaraf, i 1836 års af Eders Kongl. Maj:t i Nåder fastställda Stat, bristen 54,272 R:dr 11 sk. 11 r:st. blifvit anvisad att utgå af följande årets tillgångar, likasom i 1837 års
Ad. blifvit justeradt, ^hvarvid jag ej varit närvar., endast anmäla min tanke, att detta prot.utdr. hvarken bort justeras, eller bör till BondeSt. afgå, förrän den fråga om svars afgifvande på throntalet, sorn innefattas i BondeSt:s prot.utdr., blifvit af R. o. Ad. fullständigt afgjord. Frih. Rantzou, Joli. Albert’, instämde med Frih. Sprengtporten. Gr. Frölich: Om jag icke misstager mig alltför mycket, håller här på att inrita sig; en tiv grundlag i följd af praxis, nemi. att det skall bero af 1 h 3 ledamöter, som begära ett yttrande på bordet, att tvinga en ledamot att blifva motionär mot sin vilja. Det förefaller mig, som Hr Ribbing vore den ende, som på sätt och vis anser sig böra blifva motionär, sedan 7:ne ledamöter begärt dess yttrande på bordet, och jag vet icke hvarföre hvar och en ledamot, sorn blir utsatt för en sådan händelse, ej bör få undgå att blifva motionär, utan att nödgas återtaga sitt förslag; i anledtn hvaraf jag nu på allvar får framställa den frågan, om vi nu hafva någon motion om en ny adress på bordet eller icke. Om några sådana äro bordlagda, önskade jag, att motionärerne dervid ville foga en begäran, att motionerna må communiceras de öfriga Stånden, ifall någon gemensam adress skall kunna blifva af; ty det är klari, att då ett Stånd besluter en adress, men att lägga lill handlingarna hvad ett annat Stånd i samma ämne beslutat, så kan det omöjligen åläggas Exped.Utsk. att uppsätta förslag till en adress till Konungen, utan de, som inom Ståndet motionera en adress, måste i sin förmodan örn bifall gå något längre, nemi. att hoppas bifall till förslaget äfven af de öfriga Stånden, hvarföre sådana framställningar böra med dem commun iceras. —» livad Frill. Sprengtporten s. k. motion angår, så är det nu andra gången jag hört honom, likasom reluetando, förklara alt han ej vill vara motionär.
R:dr, så att endast 7,000 R:dr återstå; att med denna summa endast de tarfligaste möbler och sängkläder kunna nödtorftigt underhållas; att, när möblerna i de bättre våningarne blifva förslitna, intet finnes, hvarmed de kunna ersättas; att, om icke större anslag, än hittills, blifver beviljadt, såväl Stockholms slott som lustslotten skola inom 50 år härefter vara så godt som utan brukbara möbler; att en million R:dr skulle erfordras för att på en gång anskaffa fullt antal möbler på alla slotten; att de summor, som, beräknadt på en tid af 50 år, skulle erfordras för att anskaffa och underhålla möbler å alla slotten i fullt brukbart skick, utgjorde för Stockholms slott R:dr 42,000: — » Prins Oscars palats » 11,000: — » Drottningholms slott » 10,500: — » Gripsholms » » 6,000: — » Rosersbergs » » 4,000: — » Tullgarns » » 3,000: — » Haga » » 4,130: — » Ulriksdals » » 8,000: — » Strömsholms » , undra våningen, » 400: — » Herrevads Kloster » 200: — » Kongl. Borgen å Ladugårdsgärdet och lägermöbler ... » 400: — » Kongl, logen och våningen å Kongl. Theatern » 1,000: — Summa R:mt R:dr 90,630: — att, då för eftersyn af och ansvarande för de Staten tillhöriga möbler för närvarande ej finnes någon af Staten lönad tjensteman, jemväl erfordrades årligt anslag till aflöning för 1 Intendent, 1 Kamrerare och 2 Vaktmästare, nemligen:
LagUtsk. har således här icke uttryckt, hvilken åsigt det hyser och jag reserverade mig derföre emot sådana sväfvande uttryck, emedan jag trodde att LagUtsk. just skulle vara det Utsk., ifrån hvilket R. St. egde rätt att vänta bestämda uttryck, så att man får veta hvad Utsk. tänker eller icke tänker, och jag skulle derföre önska att, i händelse LagUlsk:s majoritet verkligen hyser någon bestämd åsigt uti denna fråga, Ulsk:s utlåtanden härefter måtte upsättas så, att de tydligt och klart må uttrycka majoritetens verkliga tankar i ämnet. Jag har i min reservation fästat upmärksamheten på det sväfvande talesättet, hvarigenom man fått veta platt ingenting om Ulsk:s åsigt, huruvida jordegaren kan, på grund af expropriationslagen, tvingas på sätt motionären föreslagit, att icke lägga hinder i vägen för en så beskaffad inrättning, då man icke vill köpa eganderälten till sjelfva jorden. Min åsigt är den, att ingen kan efter nu gällande lag tillförbindas att öfverlåta sin jord till ifrågavar. inrättning annorlunda än emot full ersättning för jorden och 50 procent deröfver, d. v. s. att jorden skulle aflåtas med full egande rätt och derföre har jag trott att om R. St. anse anläggningen af ifrågavar. telegrafer nyttig, så bör man vidtaga en förändring i lagen, emedan en sådan inrättning eljest alldeles icke kan komma till ständ. Hvad för öfrigt sjelfva saken beträffar, tror jag att man icke kan bestrida att ifrågavar. inrättningar, hvilka, efter min upfattning, äro bland de mest märkvärdiga upfinningar, som i sednare tider blifvit gjerda, kunna blifva af en serdeles stor nytta för det allmänna. Jag tillstyrker derföre återremiss af betänkandet. Gr. Sparre: För hvar och en, som kan läsa Svenska och vill Den 15 Februari. 11 läsa Utsk. betänk., kan meningen dermed alldeles icke vara tvif velaktig. Jag hemställer detta till hvar och en, som läser dessa ord: ”Utsk. har jemväl tagit förslaget i öfvervägande; men ej funnit skäl att detsamma med sitt tillstyrkande understödja.