Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Som de medel, Riksgälds-kontoret haft i Banken innestående, alltsedan 1851 års början, varit fullt tillräckliga för bestridande af alla de utbetalningar, som för _ 47 — Kontoret derefter ifrågakommit, så liar det, för stats-fyllnadssummans liqviderande och öfriga detta verk åliggande utgifter, å Banken anvisade särskilda kreditiv, under den sedermera förflutna tiden, icke behöft till större eller mindre del anlitas. Enligt hvad Fullmäktige, uti ofvan åberopade berättelse, upplyst, hafva de inkomster, hvaraf Riksgälds-kontoret under testa hälften af innevarande är kommit i åtnjutande, utgjorts af: Allmän bevillning och krigsruslnings-afgift samt observations-medel Kalr 1,926,193: 30. 11. Kapitaloch ränte-inbetalningar å utgifna lån „ 03,878: 25. — Återbetalda kreditiv-medel, jemte derå upplupen ränta, .. „ 40,001: 5. 5. Från KonglStats-kontoret aflemnade besparingar och depo sitions-medel „ 1,819: 23. 4. Deponerade undsättnings-medel „ 135,000: Återbetalning af tills vidare förräntade medel — „ 29,000: Å sådana medel upplupna och godfgjorda räntor „ 83,190: 4. — För sålda tryckta handlingar „ 13: 12. — Summa inkomster Kalr 2,32S,057: — 8. Deremot har Riksgälds-kontoref, enligt samma berättelse, under sagde tid, eller de G första mänaderne af della är, fått vidkännas följande utbetalningar, nemligen: Räntor å Kontorets skulder Kalr 4,251: 12. — Lyftade ekeskogsmedel och brudgåfvovinster „ 4,033: 10. — L tbetalde anslagssummor, beviljade vid 1840 och 1841 års riksdag, „ 54,272: 32.
Ack, nådig fröken, rädda Finland, som alltid bevisat kronan så mycken trohet! Jag skall tala med rådet därom. Finnas Cartesii Meditationes bland de nykomna böckerna? Ja, nådig fröken. Godt. Försumma icke ditt arbete! Till slottets stränga ordning hörde, att alla dörrar tillslötos efter en bortgående. Men Kristina hade nyss förut ledsagat rikskanslern till förrummet under ett lifligt samtal och glömt dörren halföppen. Jean Holm uppvaktade som vanligt i förrummet och spetsade öronen. Innan dagen lupit till ända, gick ett allmänt tal bland slottsbetjeningen, att moskoviten intagit hela Finland och var på väg med en flotta till Stockholm. På kvällen kom ryktet till Kristina, som hade behållit en vana från barnaåren att lyssna på kammarpigornas prat, när de tjenstgjorde vid på- eller afklädningen. Hon bortskickade tärnorna och tillkallade Hagar, där hon satt, till hälften afklädd, i sofkammaren. Fiken förtäljer mig, att moskoviten intagit Finland och rycker med 100,000 man mot Stockholm, yttrade hon med låtsadt lugn. Hagar märkte något ovanligt i tonen. Hon hade hört skvallret och öfverdriften. Är det du som berättat det? Nej, nådig fröken. Det är du. Minns du, hvad jag engång sade dig? Stjärnor äro drömmar, men konspirationer verkligheter. Jag sade dig: blif mig trogen, och jag skall upphöja dig högre, än du någonsin vågat drömma. Blif mig otrogen, och jag skall nedstörta dig så djupt, att den landsväg, där du krälat i smutsen, skall synas dig som ett konungarike mot din senare lott! Hagar teg. Rebellen i hennes innersta vaknade och uppreste sig i sin obändiga kraft, men fann intet ord. Nattlampan kastade sitt bleka sken öfver alkoven med den jungfruliga bädden, de mörkgröna omhängena, det lilla fint arbetade nattduksbordet med dess ringklocka, bönboken, som låg där af gammal vana, men icke öppnats, den af vrede rodnande anklagarinnan och den svarslösa anklagade, hvars hvitnande kinder tycktes förråda medvetandet af ett upptäckt brott. Vasablodet, väl bekant för sin stormflod i vredens ögonblick, svallade öfver.
Månget blomstrande barn omkring henne har gått i grafven; men hon slipper inte bort, fast hon är svagast af dem alla. Låt åtminstone bli att gråta, din stackare, eller mistar du den lilla syn, du har qvar. I fruarnas ansigten syntes en känsla af medlidande. Den ena af dem klappade Hellu på hufvudet och tog från sin ficka en kopparslant, som hon lade i barnets hand. Petu och Ville hade hittills oafbrutet betraktat de främmande. Ville stod alldeles invid dem. Gossens ögon voro vidöppna, händerna instuckna i byxfickorna och minen allvarsam. Petu gick och puffade honom bak. Men Ville låtsade om ingenting, utan stod der rak och glodde och vände inte ens på hufvudet. Petu puffade än en gång. Inte se'n heller. Ännu för tredje gången och så hårdt, att gossen for några steg framåt och höll på att stupa på fruarnas klädningsfållar. Han började tjuta och rusade på Petu. Denne sprang undan, så att klädningen fladdrade. Modren tystade dem och tog fatt i Ville. Petu började retas: Ähä! si' du! Ähä! Och till slut räckte han tungan långt ut. Hvad heter du, min flicka? frågade den ena frun. Int' ä' ja' flicka, fast ja' har klädning. Frun skrattade. Du har väl ändå något namn? Petu. Jaså, du heter Petu. Nå, jag skall i morgon hemta åt dig byxor. Se, det tyckte Petu om! Munnen drog sig till ett bredt leende; han ilade genast till modren och gömde sitt ansigte i hennes kjolar. Fruarna gåfvo åt Mari en lapp, med hvilken hon skulle få arbete. Två gånger i veckan skulle det ges, måndag och torsdag, för femti penni i gången. Mari tackade dem ur hjertats djup och följde dem ut i farstun. När hon kom tillbaka, förargade hon sig ännu öfver kaffepannan, och stälde hon den nu undan. Äfven städade hon för andra gången rummet och bannade på samma gång barnen, som hade skräpat så mycket under det hon var borta. Inte skulle det eljes gjort något, men då fruarna råkade komma midt upp i oordningen.
Sumaia. Bland de skattfrie äro äfven räknade de af Flottans gemenskap, som njuta befrielse från personella utskylder, och utgöra ett antal af 1,029; bland öfrige skattfrie finnas öfveråriga af mankön 138 och af qvinkön 555. Med hänsigt till yrken äro invånarne sålunda fördelade: Embetsoch Tjeustemän, utom de vid Flottan anställde Ståndspersoner och andre enskilde personer Borgare .. Fabriksmästare llandelsbetjening Fabriksoch Handtverksbetjening ... Vid Flottan anställde: Embetsoch Tjensteman .. 304. Underbefäl ..297. Matroser och Jungman ... 300. Skeppsgossar . 300. Kronotimmernnin. Näringar kunna icke anses hafva tilltagit, åtminstone synes någon tillväxt uti idkarnes förmögenhet ej hafva inträffat. Handeln och Sjöfarten inskränker sig hufvudsakligen Lill omsorgen, att förse orten med dess förnödenheter. Antalet af handlande, inräknadt de i Clnistianopels köping bosatte, är 85; men få deribland äro skeppsredare; och för utskeppning finnas egentligen inga produkter utom trävaror, som synnerligast uppköpas från de länet angränsande skogstrakter i Småland; men exporten häraf är vida under den i CaImar och Carlshamn. Staden äger för närvarande endast 4 briggar om 404-,Vn läster, 7 skonerter om 297T8„ V läster, 1 galeas om 33^ läster och 7 st. jakter om 160TV!r läster eller sammanlagdt 19 fartyg om 896^ läster. Enligt tullspecialerna utgjorde: År 1843 . » 1844 . » 1845 . » 1846 . )> 1847 . Flottans handtverkare och garnisonsmanskapet dela med stadens borgare af handtverksklassen utvägarne till arbetsförtjenst. Ingen bland härvarande handtverkare kan anses äga förmögenhet öfver medelmåttan, men många äro fattige och hafva svårt att berga sig.
Att den, enligt i83o års Revisions-Berättelse, sid. 89, bland Förvaltningens år 1828 utbalaneerade förskolter till Lieutenanten Ruth, upptagne summa /fity 28. — förekommer i Carlscrona Stations Hufvudbok för år 1829 i 3 Räkningars både Debet och Credit och således på G ställen, utan alt lemna någon upplysning eller inverkan på Bokslutet; samt U:o Att Carlscrona Stations Hufvudbok för i83o innehåller en räkning öfver försålde, till Kronans bruk ogagneliga, effecter m. m., ifrån hvars Credit 6,5o3: \rj. 6. afföras på Cassan, hvilkens räkning i Hufvudboken väl upptager samma summa i Debet, men utan hänvisning Lill verilicationen. Den i Cassaboken förekommande specifications-räkning innehåller ingen sådan summa men väl 2:ne andra åtskiljde poster, nemligen under rubrik: AuctionsMedel 4,092: 1 o. — eller 6,503: 47• 6. hvilken summas likhet synes hänvisa, att vägen till verificationerne blifvit funnen. Och hafva Revisorerne af allt detta med hvad mera under granskningen af nu ifrågavarande räkenskaper förekommit, ansett sig äga anledning fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten, att de åtgärder Rikets Ständer, till vinnande af ett förbättradt bokföringssystem, i underdånig skrifvelse den 9 Mars i83o hos Kongl. Majit begärt, samt Kongl. Majit, genom Nådigt Bref till Kongl. StatsContoret den 5 Mars r83r, anbefallt, snarligen måtte blifva i verket ställde. IIvaremedlertid önskeligt vore, att för de redogörelser, som efter nu följda Bokföringssält, återstå att af Rikets Ständers Revisorer granskas; detsamma må redigare, kortare och derjemte fullständigare utföras. * Såsom erindringar vid medlens förvaltning hafva Revisorerne trott sig böra anmäla: Att vid Stockholms Station åtskilliga artiklar blifvit upphandlade, utan att Entreprenad-Auction föregått, samt till höga priser, t. ex. År i83o uppköptes i6,56o st.
Jag vill visserligen icke förorda motionärens förslag, alt i allmänhet pastors lön skall delas af comraistern, men det kan likväl finnas åtskilliga församlingar, der pastorernas löner 670 Den 2S December. äro så betydliga, att de nied skäl kunna delas med comminislrarne; och således, då K. o. Ad. återremitterat första punkten, vågar jag vördsamt anhålla, alt äfven denna punkt måtte återremitteras, för att kunna i ett sammanhang med den föregående besvaras. Hr von Hartmansdorff: Jag understödde Frih. Raahs önskan, att första punkten mätte återremitteras, i den tanka, att den ena framställning Ståndet borde lill K. M. i detta fall göra, vore en anhållan om lämpligare lönereglering för presterskapet. Men ingalunda var det min mening, att dä R. St. gjorde en sådan allmän framställning, de tillika skulle ingå uti vissa särskilda omständigheter och utpeka det ena eller andra. Detta vore i min tanka, antingen en motsägelse, eller alt gå i förväg för den allmänna reglering, som man vill åstadkomma. Således och enär denna punkt angår en detalj, som Utsk. afstyrkt, anhåller jag, att R. o. Ad. ville bifalla Utsk:s förslag, hvarigenom ingen detaljfråga komme att i den und. skrifvelsen inflyta. Frih. Raab: Det lärer väl icke kunna bestridas, att comministrarne äfven höra till presterskapet, och om den und. framställningen, som jag, lika med Hr von Hartmansdorff, önskat att R. St. måtte göra till K. M., kommer att från R. St. afgå, sä skulle jag föreställa mig, att det icke vore främmande för ämnet, om den frågan blefve bragt å bane, att comministrarnes löner äfven vore inbegripna under det allmänna förslag, som R. St. vilja göra till K. M. Det är ur denna synpunkt, som jag begärt återremiss till Utsk. Hr von Hartmansdorff: Om R. St. ingå till K.
699 skoltets i 4:<le punkten af sistnämnde betänkande gjorda och nu förnyade hemställan samt ansågs förevarande utlåtande, N:o 87, i öfrigt ej erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingar ne. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-utskottets den <) dennes f. rn. på bordet lagda memorial N:o 3i5, med förslag till voterings-proposition i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut rörande eftergift i arrendet för Mörrums kronolaxfiske i Blekinge län. S. D. Vid föredragning af Bevillnings-utskottets den 7 dennes f. m, på bordet lagda memorial, N:o 3a, i anledning af Riks-ståndens skiljak tiga beslut angående bestämmande af en assurans-afgift för summor, som under recommendation med posten afsändas, fann Ridderskapet och Adeln, att sedan utskottets till Välofl. Borgare-ståndet gjorda inbjudning, att förena sig i öfriga ståndens beslut om bestämmande af ifrågavarande afgift, enligt Ridderskapet och Adeln meddeladt protocolls-utdrag, blifvit antagen, den i detta ämne föreslagna voterings-proposition hade förfallit; hvarjemte Ridderskapet och Adeln, i fråga om de i sammanhang med berörde afgift uti betänkandet N:o 18 föreslagna bestämmelser, biföll yttrandet, att de samma, derest sjelfva a (giften stadgades, borde anses godkända, samt lade Utskottets för motsatt händelse afgifna yttrande till handlingarne. Från Högv. Preste-ståndet. S. D Föredrogos och Indes till handlingarnne Stats-utskottets memorialer: N:o 3i6, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 3ii samt N:o 317, i anledning af väckt motion, att ett belopp, svarande emot den af arbetsfolk nu utgående bevillning efter a:dra artikeln måtte till fattigvårds-utgilter anvisas. Från Välofl. Borgare-ståndet.
Maj:t inkommit med underdånig framställning, deruti de anfört, att innevånarne i nämnda församling belägen å den Landshöfdingen i Länet på lön anslagna Elfsborgs Kungsladugårds egor, till största delen idkade stadsmannayrken, till följd hvaraf de ock stöde i ett nära samband med Göteborgs stad och på hvarjehanda sätt bidroge till bedrifvandet och utvecklingen af stadens handel, sjöfart och industri, deraf de likaledes för sin utkomst vore i väsendtlig mån beroende, men att de, detta oaktadt, fortfarande lydde under landsrätt och således, i afseende å lagskipning och hvad dermed stöde i sammanhang, egde olika och mindre fördelaktiga rättigheter, än dem, som äro Göteborgs innevånare förunnade; hvarjemte komiterade anmärkt, att för ett samhälle i de egna förhållanden, hvari, så tdl belägenhet som till befolkning, församlingen sig befunne, de kommunala institutioner, hvilka för landsbygden äro gällande, vore olämpliga och otillräckliga. Komiterade hade derföre förnyat en tillförene gjord underdånig anhållan, att ofvannämnda församling måtte införlifvas med Göteborgs stad under lika rättigheter och skyldigheter, som stadens förstäder, dock med de jemkningar, som församlingens läge och förhållanden i öfrigt kunde påkalla; och sedan, i anledning deraf, vederbörande blifvit hörde och sökanderne afgifvit påminnelser samt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Göteborgs och Bohus län med underdånigt yttrande inkommit, hade Kongl. Maj:t den 3 December 1858 förordnat om nedsättande af en ytterligare komité af ledamöter, valde såväl af Carl Johans församling som af Göteborgs stad, hvilken komité skulle ega att i vissa af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i dess underdåniga utlåtande uppgifna omständigheter verkställa erforderlig utredning samt afgifva yttrande och förslag i frågan.
Dibet8 8tänder, del8 att, i libbet med b vad uti i5 Oap. 2 H. Xrkda-Lalben, rörande lu8 Detraetu8, llnne8 8tad^adt, oeli8ä i 3 Oa^. 5 blandel8-Lalb6n, i ak^eende pä een8u8 emiArationi8 bor 8ven8b LorAare, 80m ll^ttar utribe8, det lilläAA mä 3o dVd/A<r /^.o 27. göras, udd den i sisdnämnde söreslii isne udllgddnings-asgisd köl' ega I lin, endasd i den liändelse, "der ej annorlunvla emellan llegge Iviken sludet ui", dels ocli udd sörlilaras mu, lied sdadganded i 22 H. lif llidilerslia^eds oel, Vdelns Drivilegier den 16 Oedoder 1^23 ielie slialt lugga liiniler i vriden för Kongl. Uaj:d, udd em njljltiörunde :>s den der numnile udtlgUnings-atgisd lili du öt'v eiensliommelse med udlundsli Nugd; — liommande, i tländelse ut lidrets 8dändevs llitiilt dill dedda söivslug, utrerojlude 3 i 3 Ouj>. llundelsDullien udd llädanetder I^sda salunda: "Vill man säga uj^v llurslrajl; görs ded in live Dorginäsdare »eli leid 8ex munader förr, un lian 8in dorgeiliga narin» aldräder, eller lian orten livdter, oell vi8e, udd iian sin dorgui e-^ligd lullgjord liusver, 80m sagdd ur.
Ett annat förhållande har likväl sedermera, i följd af förändrade seder och tänkesätt, inlrädt, och envigen äro numera så sällsynta, att någon anledning icke lärer vara för handen att bibehålla de öfverdrifvet höga straff, som berörde Förordning utsätter, och hvilka dessutom ej öfverensstämma med nu rådande mildare grundsatser i broltmåls-lagsliftningen; hvarförutan emot denna Förordning kan anmärkas, dels att derigenom endast bestraffas dueller emellan ledamöter af en ståndsclass och visse tjenstemän inbördes, dels ock att Förordningen emellan dem och andre samhällsmedlemmar uppdrager en med nuvarande Stats-skick och seder oförenlig skillnad inför lagen. I fråga åter om lag, alt sättas i stället för nämnde påbud, och hvilken skulle gälla för alla samhällsmedlemmar utan undantag, hafva Rikets Ständer ansett, att bestraffningen för den, som dödar annan i envig, bör bestämmas till lifvets förlust, hvarvid likväl, och i enlighet med Rikets Ständers förut fattade serskilda beslut, att qvalificationer af dödsstraff skola upphöra, någon skillnad i bestraffningen för de olika händelser, att brottet kan hänföras lill mord eller till dråp, icke finge ega rum. I öfrigt och under den åsigt, att ej mindre utmaning till envig eller antagande af sådan utmaning, utan att envig derpå följer, än envig, som slutas med eller utan kroppsskada, men Expeditions-ZJtskotlels Förslug lill nild. Skrifvelse, N.o 238. 545 men utan att lif spilles, äro brottsliga företag, för hvilka ansvar bör utsättas, hafva Rikets Ständer trott serskild plikt efter lag lämpligen kunna föreskrifvas för kroppsskada, sorn i envig tillfogas, äfvensom alt, i afseende på den, hvilken frambär utmaning till envig eller såsom vittne vid envig biträder, en hänvisning till hvad lagen, angående delagtighet i missgerningar, stadgar, blefve l ödig.
Och betrakta vi maskinen närmare, skola vi finna, att den är till sin sammansättning ytterst förenklad, de få delarna kunna med några handgrepp tagas isär och sedan lika ledigt hopsättas. En så stark, enkel och lättskött maskin är j u en verklig skatt i en flitig och arbetsam kvinnas hand, och prydlig är maskinen också till sitt yttre, så att ni godt kan sätta den hvar som helst i er våning. Äfven maskinen Freja m. fl. typer bära vittne om, huru högt Huskvarna drifvit upp sin symaskinstillverkning. Medgif att det hvarken är fosterländskt handladt eller ur den egna ekonomiska synpunkten klokt att köpa utländska symaskiner, då vi hafva ett så ypperligt inhemskt fabrikat. Gå vi ut ur hufvudbyggnaden och tvärs öfver planen mot annexet, finna vi där på venster hand en liten paviljong, hvari utställas några små maskiner, som äro lika nyttiga och för ett hem oumbärliga som symaskinen, men dessa vittna måhända om ännu större uppfinnareförmåga och mekanisk fyndighet. Det är ingeniör Per Perssons stickmaskiner. Dessa maskiner tillverkas å J. E. Erikssons mek. verkstad, Stockholm, och äro således alltigenom, så väl till uppfinning som arbete, af svenskt ursprung. Det som väsentligen skiljer dessa stickmaskiner från andra dylika är den beundransvärdt väl konstruerade räkneapparaten, som med osviklig säkerhet säger till, när ni skall sätta till en nål eller taga ut en, med andra ord när ni skall öka eller minska bredden på det stycke, som är under arbete. Härigenom kan ni, utan att behöfva bry er hjärna med en ansträngande räkning, gifva hvad slags form som helst åt stycket, och det färdiga plagget smyger sig fullkomligt efter kroppens linier. Och betrakta blott alla dessa färdiga arbeten, gjorda på de Perssonska stickmaskinerna, som kläda den lilla paviljongens väggar. De äro ju utmärkt vackra och smakfulla alla dessa ylleartiklar från den lilla näpna bebékostymen upp till nattrocken, som skulle göra er man öfverförtjust. Det är sannerligen icke att undra på, att hr Perssons maskiner väckt formlig entusiasm till och med bland Amerikas kvinnor, som dock af helt naturliga skäl äro mycket bortskämda och fordrande, när det är fråga om inventiösa och praktiska saker af hvad slag de vara må.
Att alla Haradsoch Socken-Allmänningar mätte delas; lämnade Bonde-Ständet sitt bifall till hwad Utskottet i afseende pä rista, 2:dra och 4:dc Punkterne yitrat, men dä Utskottet deremot hwad zchie Punkten beträffar ansett med jordbrukets förkofran enligt det sädane Contracter upphäfwas, under förmodan att en lämpelig delning af bäde mark oä> skog kimde efter föreslagen grund werkställas; Sä har Bonde-Ständet icke kunnat denna Utskottets tanka godkänna enär bäd Allmänna Lagen och sarskilte Författningar b'b hälla lagligen afflutade Contracter wid deras fulla kraft och werkön in ill dest ett ömsesidigt medgifwande grundlagt deras upplösning, hwarföre Betänkandet i denne del af Ständct afflogs. llt supra. S. D' Föredrogs Högloft. Constitutions - Utskottets Memorial af den Zr sistl. Mars om en allmän Lag - och Hus - Den 2 Maj. 1078 Hushällnings-Beredning; och beflöt Bonde-Ständet, att denna fräga stu e, säsom nu wäckt/ wid nasta Lagtima Riksdag af Konung och Stander pröfwas. ve ,upr». S. D. Z likhet med det beflut Wälloft. Borgare» Ständer, uti Protocolls-Utdrag den 6 dennes tillkannagif» wik, fann Bonde,Ständet, att pä sätt Högloft. Stats-Utskottet uti bilagan Litt. L. till Stats»NegIeringen förcfla» git, rörande accordö - ersättning för Officerare wid LifGärdet till Häst/ bör enahanda förhällande lampas till de Officerare wid f. d. ^-tönsta Regementet / som kunna wa» ra i samma belägenhet/ sä att de mä äga att wid förefallande transport, befordran eller afgäng, accords-ersättrring Åtnjuta. Vt Luxra. S. D. Hwad Riksens Högloft.
De till Revisorerne aflemnade Hufvudböcker, jemförda med verifikationerna, utvisa följande resultat: ©ebet. år 1838. år 1839. Balans från föregående året; Behållningar och Fordringar 152,968: 36. — 164618:20. 4- Inkomster'. — 139 T ransporl Krögare-Soci-tett ns afgift Tohigs-medel Undei hålls-ersåltning Sterbhus-afgift Winoell Kaffi-Skänkars afgift Spinnhus-medel från orlerna Arrende-medel Intiessedito Försålda diverse persedlar Arbetsförtjenst Ersättning för bristande proviant Dito för ett arbetshjons underhåll Dito för fång-transport Stämpel-afgift Anmärknings-medel Diverse S:r Balans till följande året: Balans från föregående året'. Skulder .. Utgifter: A rrendemedel . Aflöning och arfvoden Allmänna A i betsmanskapels aflöning och arbetsförtjenst, utöfver de belopp, som tili Inrättningen hemfall t , . Pension .. E\ti a proviant eller förj samt premier Cai nisonskostnad — Extra brandstodsdito — Frimurare-Barnhuset Balans till följande äret: Denna Tabell omfattar dock endast den del af administrationen, som tillhört Kongl. Styrelsen öfver Fängelserna och Arbets-Inrättningarne i Riket; och för att på ett ställe öfversigt må kunna vinnas öfver alla de kostnader, som för hela fångvården i Riket, ander loppet af ett år, blifvit använda, hafva Reyisorerne äfven låtit uppiätta nedanstående Tabeller; — 141 — Åf dessa utgiftssummor belöper för M* 1838. Tillkommer: 8 Arbetsförtjensten har utgjort: Vid Södra Korrektions-Inrättningen . 20,788: s.’ „ Norra Dito . ro, 116:24 „ Norrköpings Dito . 9.701:38. „ Götheborgs Dito . 2,498: 22.
Wi äro icke i okunnighet derom, att Banqueir redan innehar större qvantum omyntadt Silfwer än med dubbel myntning kan tillwcrkas pä flere gäuger ben tid, soni framlöper innan siutcliga Wexel-tillgängen inflyter; och Wi inse lätt, att en forcerad Silfwer-införskrifning blott skulle öka det vmpntade Silfret i Edra hwalf, under bet att Wexlar, om en ej tillförmodad stor chäkänning af Eder rcela Fond emedlertid skulle inträffa, Med wida större förmän för BäNquen, skulle till hämmande deraf kunna anwändas, än bäde omyntadt och myntadt Silfwer. Desse bctracktclser äro Wi berättigade akt göra, och jemwäl att pröfwa be flera omständigheter som wid närwarandc tidepunkt, i sräga om Realisation, inlöpa, och hwarwid Rikets rätt och sannskyldiga bästa, mäste behandlas lika ömtåligt, med Banquens säkerhet. Tredje Band. Wi 4346 Den zo Oktober. Wi finne dem begge förenade, genom den af Ost nu äskade ffyndesamma realisation, och som alla betänkligheter emot wcrkställighcten af realisationen, pä den af Ost bestämda liden, sätta alla Pcnninge - Fbrwaltningar i wäda och äfwentyr, sä kommen I att derföre blifwa Ost och Riket answarige. Wi befallt C, der Gud Msmäglig Nädcligcn. Banco-Fullmägtigcs undcrdäniga swar pä Krgs. Ma):ks Nädiga skrifwclser under d. 16 och lyrde Julii I80Z rörande Realisationens ffpndesamma företagande: Transumt. Storrnägtigste Mernädigste Konung.