Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 10 Mars. 36i I anledn. af justeringen af protocollet för d. n dennes c. m. hade Hr Skogman, Cai'i Da v., inlemnat ett anförande, så lydande: Jag afhörde stillatigande den långa discussionen om den enkla frågan, ang:de remiss af K. M:s nåd. skrifvelse med förslag till lag för Banken, emedan, efter den vändning discussionen tog att innefatta mer eller mindre hofsamt framställda anmärkningar emot mina åtgärder såsom Konungens rådgifvare, jag ej fann förenligt med mitt begrepp om vårt regeringssätt att vid det tillfället och på detta rurn ingå i någon förklaring deröfver, och emedan jag, i fall jag ock må blifva förvunnen om en grundlagsvidrig åsigt, åtminstone ej ville göra mig saker till en handling, som jag ansåg grundlagsvidrig. Då nu prot. öfver samma discussion justeras, anhåller jag att, med begagnande af min rätt såsom ledamot af K. o. Ad., få tillkännagifva, det jag af all den vältalighet och ifver, hvarmed den motsatta meningen yrkats, icke blifvit mer än förut öfvertygad derom, att nu gällande 72 §. af Reg.F. lägger något hinder i vägen för R. St. att göra en stadga om Banken, som inrymde Konungen, t. o. m. i samma ordalag, samma delaktighet i besluten rörtde Bankens förvaltning, som åsyftades genom den föreslagna nya redactionen af berörde §., hvilken redaction, såsom icke antagen, måste betraktas såsom bade den aldrig funnits. Denna min åsigt, grundad på den enkla satsen, att den , som har en laglig rätt, kan besluta om sättet för dess utöfning och den åt andra delegera, styrkes deraf, att R. St. vid sisla riksdag, med fullt bestånd af 72 §. och utan att finna något grundlagsvidrigt eller betänkligt i Statsoch BancoUtsktns i detta afseende afgifna yttranden, underkastade K. M:s pröfning och delaktighet ganska vigtiga beslut om Banken, hvilka beslut genom K. M:s sanction blefvo allmänna civila lagar,'lyckligtvis ännu gällande.
Utskottet, som jemväl erfarit att dylik förmån icke är medgifven delegare i Civil-statens pensions-inrätlniug, har derföre trott någon åtgärd böra vidtagas till afhjelpande af det missförhållande som sålunda eger rum i afseende å Arméens pensionering och som onekligen ofördelaktigt inverkar på pensions-kassans ställning; Och då detta ändamål, enligt Utskottets tanke, lämpligast torde kunna vinnas derigenom, att, vid beviljandet af de bidrag, som nu blifvit af Kongl. Maj:t för Arméens pensions-kassa ifrågasatte och hvilkas anvisande Utskottet ansett sig höra tillstyrka, Rikets Ständer fästa vissa vilkor för de äskade anslagens åtnjutande, har Utskottet, i öfverensstämmelse med dess här ofvan yttrade asigfer, trott sig böra hemställa, alt Rikets Ständer, för sin del, besluta, alt delegare i Arméens pensions-kassa, som hädanefter erhåller civil eller annan tjenst med aflöning på Rikets stat, eller uppföres på Allmänna Indragningsstaten. eller på annat sätt af Staten pensioneras, icke är berättigad att, så länge han innehar sådana aflöningseller pensions-förmåner, som uppgå till Tre tusen Riksdaler Riksmynt, åtnjuta den honom i Arméens pensions-kassa tillkommande pension; deras rätt likväl oförkränkt, hvilka redan innehafva pension i nämnde kassa och, såsom nu anställde i civil tjenst, framdeles kunna tillträda pensiop, å Allmänna Indragnings-staten. Stals-Utskollels Utlåtande JU S2. Hvad iiu vidkommer Kongl. Majlis
Direktionerne öfver Banko-DiskontVerket i Stockholm samt LåneKontoren i Götheborg, Malmö och Wisby, om dessa Diskontinrättningars rörelse ock förvaltning; Understyrelsen, angående den samma styrelse äfvensom departementalstyrelserne åliggande förvaltning; och Bankens Fiskals-Embete, om de till samma embetes befattning hörande ämnen; hvarförutan Revisorerne emottagit dels de af serskildt utsedde Revisorer afgifna berättelser, rörande verkställd granskning af Banko-Disk ont-Verkets i Stockholm samt Låne-Kontorens i Götheborg, Malmö och Wisby räkenskaper och förvaltning för år 1858, dels Fullmägtiges allmänna och särskilta samt Understyrelsens och Kommissariernes i Låne-Kansliet protokoll för den tid, som utgjort föremål för Revisorernes granskning, eller från och med den 16 Augusti nästlidne till samma dag innevarande år, dels ock Bankens samt Tumba Bruks räkenskaper för år 1858; Och få Revisorerne, efter tagen kännedom af omförmälda berättelser och protokoll med dertill hörande handlingar samt fulländad granskning af räkenskaperne, härom nu afgifva berättelse, upptagande ärendena i enahanda oi'dning, som i Revisions-berättelserne för föregående åren iakttagits. § I Under den tid, som denna revision omfattar, har någon förändring inom Ofverstyrelsens personal icke egt rum. § 2. Medelst inspekterande vid serskilta tillfällen af Banko-Verkets Afdelningar, Kontor och Expeditioner hafva Fullmägtige utöfvat den tillsyn öfver ordningen inom Verket, som, enligt § 5 i BankoReglementet, är vorden Fullmägtige ålagd. § 3. Bankens kassor och öfriga förvaringsrum äro af Fullmägtige, den 23 nästlidne Juli, utan anmärkning inventerade, dervid äfven hus och inventarier blifvit besigtigade.
Prot-utdrag den 25 September '1848. 725 40—41:sta punkterna lades till handlingarna. 42 —43:dje punkterna bi föllos. 44—46:te punkt .a lades till handlingarna, 47:de punkten: Vid denna punkt beslöt Ståndet alt, med frånträdande af sitt beslut, antaga Utskottets inbjudning att instämma med Borgareoch Bondestånden; i följd hvaraf 19:de voterings-piopositionen kommer att förfalla 48—53 punkterna lades till handlingarna. Den här framställda 20 volerings-propositionen blef af Ståndet afslagen, såsom rörande en ekonomisk fråga, beroende af Kongl. Majlis beslut 55:te punkten Under åberopande af Ståndets yttrande vid nästföregående punkt, afslogs den här förekommande 21 volerings-propositionen. Utskottets yttranden i afseende på dessa punkter biföllos. Från Vällofl. JBougare-stIndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-utskottets memorial N:o 319, i anledning af Riks-slåndens skiljaktiga heslut, rörande de i utlåtandena N;ris 242 och 312, förekommande frågor. Memorialet N:o 319, lades till handlingarna. De uppställde 21 voterings-proposilionerna godkändes. Öfriga yttranden uti memorialet N:o 319, gillades. S. D. Föredrogs meddeladt utdrag af höglofl.
I betraktande af hvad sålunda förekommit, finner Utskottet sig ega grundad anledning alt instämma i Revisorernes gjorda hemställan, det Rikets Ständer mätte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdande af den nådiga förklaring, att stadgandet uti 1 § 8 mom. af 1812 års afskrifnings-reglemente bör vid uppbörds-förvaltningen å Kronans magasin och sjukhus tillämpas och förstås på samma sätt, som genom lil § af 1841 års reglemente är i afseende å sjö-expeditioner föreskrifvet. § 32. (Rev.-ber. pag. 102. Förkl. pag. 271.) Uti Kongl. Krigs-Kollegii, med anledning af Revisorernes uti nästförestående § omförmälda anmärkning, afgifua underdåniga förklaring är, bland annat, äfven upplysning meddelad rörande orsaken till det betydliga öfverskott å artikeln hö, som, enligt samma anmärkning, uppbördsmannen vid Carlsborgs kronomagasin fått sig tillgodoberäkna; och har Utskottet ansett sig böra särskildt påkalla Rikets Ständers uppmärksamhet å förhållandet med omförmälda öfverskott, hvilket, enligt den underdåniga förklaringen, skall hafva härrört deraf, att allt hö för Carlsborgs fästnings behof efter gammalt i orten gängse bruk levererats med beräkning af 25 skålp. på lispundet, ehuru uppbördsmannen från förrådet ullemnat och uti sin redogörelse debiterat nämnde artikel endast efter 20 skålp. på lispundet. I öfrigt har Utskottet inhemtat, att ifrågavarande, enligt Utskottets åsigt, emot begreppet af en rätt ordnad förvaltning helt och hållet stridande uppbörds-sätt äfven varit föremål för anmärkning hos Kongl. Krigs-Kollegiuin, och att, med anledning af en dylik anmärkning vid 1854 års redogörelse, Kongl.
Ridderskapet och Adeln, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, Banco-Utskottets den 6 Maj afgifna och den 2 2 Maj på borda lagda Memorial, om indragning af de af Malmö Discont utgifna så kallade 3 proCents-Sedlar. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Beslöt Högloft. Ridderskapet och Adeln anmoda Riksens Höglofl. Ständers samteliga Utskott, att då ett betänkande efter återrexniss afgifves, Utskotten må antingen in extenso upp. taga anmärkningarna, eller ock dem vid Betänkandet i afskrift bifoga; och skulle de öfriga respectiva Stånden vänligen inbjudas att sig häruti förena. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Remitterades till Stats - Utskottet : Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer angående Krigsskulderna. Gifven Stock, holms Slott den 23 Maj 1815. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Ben 2 g Maj. S. B. Bl fö’los, efter förnyad föredragning, följande Allmänna Eesvärsoch Oeconomie-Utskottets den 18 Maj äfgifna och den 2 2 Maj på bordet lagda Memorial och Eetänkanden, nemi. 1:0 Om betalning för den vissa Hemmas ålagda Krono Erefbäring. 2:0 I anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets betänkande angående Torfskärningen i Halland. 3:0 I anledning af de anmärkningar, som blifvit gjorda vid Utskottets betänkande rörande yt jtad lindring i ansvaret för dem, som försumma Regements Skrifvaremoten. 4:0 Om understöd för Soldater, hvilka genom vacancer vid Gompagnierna komma att afgå. 5:0 Om yrkad skyldighet för Eruk och Qvarnar att celtaga i vägrödning och väghållning. 6:0
St:rs Verk, då deremot de se5 B. 11 162 S tats-U.tskottets nare ej på en gång inflöto utan på olika tider oell således ej eller kunde så bestämdt beräknas: att om, lika väl för RiksgäldsContoirets räkning, som för StatsContoirets, ifrågakornne medel kunde i Banken deponeras, sådant likväl icke skulle tjena till någon nytta, enär RiksgäldsGontoiret i alla fall skulle utbetala desamma till StatsVerkets behof på StatsContoirets reqvisition; samt att någon fördel för RiksgäldsContoiret ej eller skulle, såsom påstådt blifvit, uppkomma af förändringen, enär SlatsContoiret, på samma gång det lemnade bevis på ÖfverskotlsSummans insättning för PiiksgäldsContoirets räkning, reqvirerade ett lika belopp af StatsbristSumman, som i annat fall skolat af RiksgäldsContoiret utbetalas, hvadan desse lefvereringar verkade endast såsom en afskrifning på RiksgäldsContoirets förbindelser till StatsCoutoiret och på de stora räkningarne dem emellan, utan att för RiksgäldsContoiret bereda någon större tillgång för ögonblicket. Utskottet har, efter inhämtandet af desse redan yttrade Asigter af ämnet, tagit kännedom så väl af den underd. Skrifvelse R. St:r den 17 November 1823 till K. M:t afgåfvo, med underd. anmälan om deras beslut, det alla inflytande Tullmedel dädanefter borde aflemnas till RiksgäldsContoiret, som ock af det Nådiga Svar derpå, K. M:t under den 4;de derpåföljde December behagade R. St:r meddela. Utskottet har deraf funnit, att R. St:rs förenämde beslut grundade sig derpå, ”att hos R. St:r förekommit: dels att alla Bevillningsmedel, hvaribland äfven Tulluppbörden inbegripes, borde ingå lill ett och sam - Betänkan cl en, N:o 35o.
Hvad vägar angår , så anlade han en väg om 30 mil , på egen bekostnad. Detta har skedt förr, med en Landshöfding , så kan det väl nu äfven ske. Jag tror , att man bör beräkna Länstyrelserne efter Folkmängden och mantalens antal. Dessa Län hafva tillsammans omkring 1,100 mantal och 70,000 innevånare. Jag underställer då, om det är nödigt, att hålla två Landshöfdingar , för så liten folkmängd , och så litet göromål. Om man jämnförer de bägge Länen med Östergöthland, så finnas der 6 gånger mera innevånare än i dem Westerbotten rapporterar Stalén blott 70,000 R:dr. Är det då skäl, att löna tvenne Landshöfdingar med deras betjening. Jag får således begära , att Betänkandet mätte afslås , och Länen återförenas till ett; men som Herrar Landshöfdingar torde hafva betalt Acsord för deras sysslor, Ridd, 0. Ad. Prof. VII. Band. *7 äi8 Den \S Augusti f. ni. böra de, vid afgången, af Statsmedlen ersättjs, för hvad de bevisligen erlagt, och hvad de öfrige tjenstemännen angår , så tror jag det vara bäst, att de hädanefter endast tillsättas genom Constitutorialer, Jag begär att Betänkandet måtte afslås, och Länen sammanslås. Friherre Cederström, Jacob : Om de grundsattser Herr Berghman framställt, kunde blifva gällande i allmänhet , så voro Landshöfdingetjensterne öfverflödige , ty af samma skäl , som aflägsna Collegier (hvilka hittills utgjort granskande Auctoriteter öfver Lands-, höfdingarne) kunna förvandlas till första instancen i vissa uppgifna fall, kaana de blifva det i andra, men om en sådan reglering blefve till allmän båtnad, det synes icke hafva ingått i beräkningen.
Hvarföre omtala, huru den goda, den svaga Modern, efter några förnuftiga invändningar, gaf vika för dottrens infall och lofvade godtgöra de ledsamma stunder, barnet, i samråd med modren, sig ådragit, icke medelst några ännu ledsammare uti skamvrån, utan medelst förlustelser, lika öfverflödiga, således skadliga för barndomen, som i vårt Nordiska klimat alltför milda vintrar för våra rågfält, då solen befordrar en utveckling, i följd hvaraf de uppskjutna växterna, vid de oftast kritiska öfvergångarne till Vår och Sommar, löpa fara att frysa eller ock tråna bort. Jag gick snart. Under vägen hemåt, framträngde ur mitt bröst en djup suck öfver den framtid, denna förblindade Moder bereder sig och sitt barn; och upprepande Amelies förklaring att barn böra danas till menniskor, men icke till Martyrer, förföll jag uti åtskilliga betraktelser, hvilka upplöstes i följande frågor. Fordras det icke just till en mensklig bildning, att vi uppriktigt och utan förbehåll antaga det vilkoret, att underkasta oss nödvändigheten, hvarförutan lifvet ej förlänas någon af oss alla? Är det icke genom ett klokt beslut, att bespara oss den ilskne bandhundens martyriserande ansträngningar, hvarigenom han blott sårar, och alltmer upprifver såren på sin fängslade hals, då han vill gå längre fram än bojorna det tillåta, som vi få mera krafter, mera håg, att inom vår verkningskrets uppodla allt, försköna allt, oss anvisadt till bearbetning, att afundsfritt lemna det öfriga till andra, kraftigare medarbetare, samt att, framför allt, anförtro det Hela åt den Store Husbondens allsmäktiga vård? Då och endast då, kan ju menniskan, det stora barnet, vara god och glad, och är det väl annorlunda med det lilla barnet?
Prot. 1840 och 1841- 6 Sami. 1 Afd. 5o Hcift> 3 IO Hanco-Ut skottets Memorial, N;o li - erne i Depositions-Afdelningen, Låne-Canzliet och Låne-Äfdelningen, med undantag af Pant-Låne-Commissarien under en sådan ansvarighet, hafva vården af större General-Cassan för ducater samt silfvermynt, magazinen för utländska mynt och ädla metaller i omyntad form samt för färdige sedlar, Deposilions-hvalfvet och det i Låne-Afdelningen heflntliga jernskåp; b) Sedel-Contorels Chef och biträdande Commissarie^, under gemensamt ansvar, hafva vården af kopparmynts-General-Cassan; c) Cheferne för Depositionsoch Låne-Afdelningarne, Låne-Canzliet, Controlloch Revisionssamt Bokslutsoch Ekonomi-Afdelningarne och, med undantag af Commissarierne i Sedel-Contoret samt Pant-Låne-Commissarien, öfrige biträdande Commissarier samt desses Yiearier, under enahanda ansvar, hafva nyckelvården till mindre General-Cassan; d) Cassa-Afdelningens Chef och Kamererare hafva nyckelvården till Dag-vexlings-Cassan, under gemensamt ansvar; e) Pant-Låne-Commissarien och andre Kamcreraren i Låne-Afdelningen, under gemensam ansvarighet, hafva vården af guldoch silfverpant-hvalfvet; varande likväl Låne-Afdelningens Chef, derest han underlåter attr minst en gång i hvarje månad, på obestämda dagar, anställa inventering i Pant-Låne-hValfvet, ansvarig i sisla rummet för den brist, som der kan uppstå; Ff Chefen och biträdande Commissarien i Låne-Afdelningen, under gemensamt ansvar, vårda skuldförbindelserne för lån lill stora Kopparbergs
Regcrings-Formen som jag förmodade, så hade detta misstag å min sida icke ägt rum. Nu anhåller jag endast, att i Protoeollet min mening må ändras sålunda, att jag varit Re - Den 8 December f. m. 4i<) spondens, i stället för Opponens, och Herr Cederschjöld tvärtom. Friherre Cederström3 Jacob: Nu lärer icke vara fråga om annat, än att justera Ridderskapets och Adelns Protocolls-Utdrag öfver de beslut, som redan äro fattade, och således lära inga vidare anmärkningar vid § §:s redaction nu kunna göras. Om någon anmärkning är att göra vid Protocolls-Utdraget, kan det visserligen ej hindras ; men emot Utskottets förslag kunna några ytterligare anmärkningar icke vidare äga rum. Herr Cederschjöld: Här är icke fråga om någon ändring uti ett förut fattadt beslut, utan endast om tillägg till detsamma : och om saken lörhåller sig , såsom Herr von Hartmansdorff yttrat, skulle Ridderskapets och Adelns beslut härutinnan redan vara fattadt. Herr Grefven, och Landt-Marskalken låt uppläsa Constitutions-Utskottets Förslag till g:de §:n i Regerings-Formen, så lydande: j1Ej må Konungen fatta något beslut i de ,5mål , hvaiöfver Stats-Rådet höras bör , derest ”icke minst Tre af Dess Ledamöterjemte ve’'derbörande Föredragandej tillstädes äro. Stats”Ministrar ne och samtlige icke Föredragande ”Stats-Råclj der de icke laga förfall äga, skofla med flera af dylik beskaffenhet.’* Herr Cederschjöld: Jag skall utbe mig få Den 8 December f. m. fästa uppmärksamheten derpå , att här omtalas a:ne slags mål , nemi. först mål i allmänhet, det vill säga sådana, vid hvilkas Föredragning endast 3:ne Rådgifvare behöfva-vara närvarande: och det andra, vigtigare mål, vid hvilkas föredragning Stats-Rådets samtlige icke föredragande Ledamöter skola vara tillstädes. Men för att nu sätta denna i öfverensstämmelse med hvad förut blifvit beslutadt , anhåller jag , att efter ordet tre , måtte tilläggas icke Föredragande.
Delta försök misslyckades likväl totalt; men Ständerne ansågo sig icke destomindre pligtige att uppfylla sina förbindelser emot Bolaget, ehuru resultatet varit intet, och räntan, som år 174.9 försäkrades Bolaget till 12 procent i 100 år, hetalas ännu, endast med det afdrag, som Den 26 Slars f. m. 9 den enväldige Konungen derå gjorde år 1800, så att den numera utgår med g procent. Efter den tiden afsvalnade väl idéen något; men Gustaf lil upptog den åter. Gustafs och Gustaf Adolphs Slussar byggdes, och Konungen anbefallde en undersökning öfver hela Riket, för idéens ytterligare utförande. Ritningar härom af ÖfverDirectören Thunberg finnas ännu i behåll. Arbetet vid Trollhättan fortgick under tiden, och ändtligen öfvertogs det och utfördes af ett enskildt Bolag. Härvid torde den upplysning böra lemnäs, att under samma tid företag af enahanda beskaffenhet på andra ställen förehades, såsom vid Strömsholmsoch IJjelmare-Canaler; ty att använda en summa för sådant ändamål, bar alltid fästat Regeringens uppmärksamhet; emedan det är en gifven sanning, att, öfver allt på hela jordklotet, Styrelserne, äfven de hushållsaktigaste, gerna fästa sin omvårdnad vid sådane företag, Styrelsesättet må föröfrigt vara Republikanskt, Despotiskt eller Monarkiskt. Härom vittna Ryssland, Holland, Frankrike, Amerika och nästan alla länder. Emedlertid var Trollhätte-Canalen färdig. Jag nödgas här nämna en omständighet som angår mig sjelf. Ifändelserne hade gjort, att jag, skiljd från allmänna befattningar, lefde såsom enskild man i en afkrok af landet, i tanka att der i lugn få tillbringa mina dagar. Men då uppsöktes IO Den 26 Mars f. m. jag, och de lefva ännu, som veta, alt jag tvingades emottaga förtroendet att blifva Directör vid Trollhätte-Canalen. Då fann jag de långt före mig af Thunberg uppgjorde projecter, och jag ansåg mig göra orätt mot fäderneslandet, om jag uraktlåtit att göra dem bekante.
Konsistorium n 754-14 Carlstads elementarläroverk Filipstads dito "Hill ’ 1 Transport: 124.59S: 58. — 247 — Transport: 124,598:58. Arvika dito 80:90. Åmåls dito 16,538:16. f Uppbörd: Carlstads elementarläroverk 2,560:57. Filipstads dito 3,279:40. Christinehamns dito 5,432:59. Arvika dito 2,188:33. Balans till år 1860: Skuld: Konsistorium: Åmåls och Filipstads skolfond 93: 2. Carlstads elementarläroverk: Summa Credi t. Balans från år 1858: Skuld: Konsistorium Utgifter: Filipstads dito 2,888:57. Christinehamns dito 5,003:50. Arvika dito 2.107:58. Åmåls dito 4,007:90. Kontant behållning. Utlånta medel. Fordringar. Summa. Carlstads elementarläroverk: • Filipstads elementarläroverk: Christinehamns elementarläroverk: Utlånta medel. Fordringar. Transport: Summa. Åmåls elementarläroverk: Vid detta läroverks räkenskap saknas ej mindre den i Kongl, cirkulärbrefvet den 17 September 1856 anbefallda uppgift å de gåfvobref, testamenten och andra urkunder, som ligga till grund för donationsfonderna, än ock verifikationer för influtna kollektmedel. Konsistorium i Hernösand. Med anmärkningar granskad i Kongl. Kammar-rätten, redovisar denna räkenskap inkomster och utgifter på följande sätt: 32 _ 250 — Debet. Balans från år 1858: Tillgångar: Östersunds dito 6,269:62. Umeå dito 1,346:56. Piteå dito 1,026:58. Luleå dito 487:83. Uppbörd: Hernösands elementarläroverk 20,027:51.
\ 5 Majit och kronan på lämpligaste sätt förvaltas, hvarvid jag, med anledning af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes underdåniga hemställan den 24 April 1850: ”att det må på direktionen för Götheborgs hamnoch elf-arbeten få ankomma att uppgöra och Eders Kongl. Maj:ts nådiga pröfning underställa förslag till jordrymdens användande, i den mån sådant finnes erforderligt för hamnbyggnadsbehofven, som icke Iean afse annai än den quaibyggnad å jordrymdens yttre del, som kan blifva nödig för hamnanläggningens utvidgande”, får underdånigst fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet derpå, att nådigt medgifvande deraf, enär det, såsom anfördt blifvit, icke afser annat än quaibyggnaden å jordrymdens yttre del, icke lägger något hinder i vägen för jordrymdens bibehållande i Eders Kongl. Majits och kronans ego och förvaltning; emedan de arbeten och quaibyggnader, ofvannämnde styrelse ombesörjer, fortgå lika och under samma förhållanden, antingen marken och dess strand tillhörer Eders Kongl. Majit och kronan, staden eller privata, och kunna icke inverka på den rätt, hvarmed marken af någon innehafves”. I detta Chefens för Ingeniör-korpsen yttrande, som äfven delvis i Utskottets utlåtande blifvit åberopadt, men hvilket jag ansett hår böra lämpligast i ett sammanhang anföras, innefattas, enligt min öfvertygelse, så klara och bindande skäl för den åsigt, att kronan icke bör afhända sig större jordrymd, än hvarför fullt vederlag lemnäs, att jag ock trott Utskottet böra härå fästa behörigt afseende.
Till sist grep oss en förfärlig aning: sjön! Vi skyndade dit och kornmo alldeles lagom för att se Karls båt kantra. Karl kunde ej simma. Anne-Charlotte kastade af sig tröja och klädning — det gör ju ingenting, att jag nämner det, hur skulle hon annars kunnat simma? — hvarpå hon störtade sig i vattnet. Jag begriper ännu i dag ej, hur det var möjligt, men hon fick honom i land, och han hade märkvärdigt nog intet men af det kalla badet. Men syster sjuknade, och då hennes lif ändtligen var räddadt, var hon för alltid lam. » » Och fästmannen? » » Han slog upp förbindelsen, emedan han ansåg sig ha så små utsikter på sin bana. » » Lefver han ännu? » » Ja, han är numera en framstående man i samhället, » sade Julia undvikande. Det var omöjligt för kandidaten att fråga mera, han hade hört nog. — Arma Anne-Charlotte. lyckliga ängel under korsets börda! Det var en söndagsförmiddag, då Margret En på grenen sjungande. På en vandring stödande. Enkel rätt, men födande. Ett för handen varande. Mången småsak sparande. En i luften dallrande. Stoftpartikel, skvallrande. Uppå hafvet skymmande. Land på jorden skrymmande. Färg åt kinden gifvande. En i kapprock klifvande. Toaletten hjälpande. I elände stjälpande. En i mullen rådande. En i mörkret skådande. Mången möbel prydande. En i hemmet lydande. En i gyttja rotande. En sin broder hotande. En ur glaset tutande. Hufvudordet slutande. Moster Lisa. Länkgåta. hörelse. Till hvilket kön jag hör? Det femenina, Men har med kjolar aldrig varit prydd. Kan heta Rosa, Ulla eller Stina. Men skulle i salongen blifva brydd. Jag brännmärkt är — jag vill det ej förneka — Och farligt är det att mig komma när. Små barn, som gärna vilja med mig leka, De ana ej att jag en » skendöd » är. Ett något som vi män ' skor kunna, alla — Naturen därvid är vår pedagog — Velocipedkostymer * Erny. Idun StodäWJMt Gf.mandt » Boktr.~Mtitsb.