Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid den Kongl. Propositionens föredragning hos Ilederv. BondeStåndet, halva Jan Pehrsson från Upsala län och Pehr Pahlsson från Christianstads län, med hvilka flere af Ståndets ledamöter sig förenat, uttalat den åsigt, att de föreslagna föreningarne mellan rusthållarne i riket, att ge - Statssamt Allm. Bess•.- och Ekon.-Utsk. Bet., IV.o 31. *> mensamt ersätta under krig inträffande förluster å rusthålls regementenas hästar och persedlar, icke skulle medföra någon lindring i rustningsbesväret, men alt ett sådant ändamål snarare vore att påräkna, om Staten öfvertoge ersättnings-skyldigheten, emot en viss, från krigets utbrott till dess slut, af hvarje rusthåll utgående afgift, som föreslagits till ett belopp al 5o Ralf Banco årligen. Jemlikt erhållne remisser å högstberörde Nådiga Proposition, jemte hvari i anledning deraf inom Bonde-Ståndet yttradt blifvit, åligger det Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten att med utlåtande i ämnet till Rikets Högloft. Ständer inkomma; och få Utskotten, för fullgörandet häraf, till en början anmäla, alt Utskotten af de handlingar i detta mål, hvilka från Landtförsvars-Departementets Canzli-Expedit on serskildt blifvit till Utskotten öfverlemnade, inhemtat följande: att uti de aproximativa calculer, Krigs-Collegium låtit upprätta och Konungens vederbörande Befallningshafvande meddela, kostnaderne för ryttare-hästen, samt alla till ryttarens eller soldatens personella och häst-utredning hörande persedlar beräknats vid Lif-Regementels Dragon-Corps till B:co R:dr 4° i „ Lif-Regementets Husar-Corps 414: 44 \ H:’'_ , Smålands Husar-Regemente - 4I,: 4 ,uppfaget tili „ Skånska Husar-Regementet - 424: 38 yj0 R dl „ Skånska Dragon-Regementet - 388: 3a „
Jag vill blott förklara, att jag i hela mitt yttrande ej nämnde Grefve Frölichs namn, och serskildt erindra, att jag blott säde, att det förslag jag vid Riksdagens början understödde, och som var värdigt Nationens erkänsla mot en stor Konung, blef afspisadt, icke af Grefve Frölich, utan af StatsUtskottet, hvars förslag af Rikets Ständer blef bifallit, på den grund, att man borde lemna en värdigare gärd åt hans minne genom förbättrande af våra af honom så beskyddade uppfostringsverk, och jag sade, att det förundrade mig, att samma personer, hvilka då bestridde en utgift af 16,000 R:dr, eller kanske Monumentet i likhet med Carl Augusts icke hade kostat mer än 4'°°° R.‘dr, nu bestredo anslaget till Läroverkens förbättring. För öfrigt är jag en annan värd Talare serskild tacksamhet skyldig, som lärt mig, att alla Läroverk i Riket, och således äfven KrigsAcademien och andra Militaire Undervisningsverk, räknas till EcclesiastikStaten, eller hvad man vanligen kallar Presterskapet. I sådant fall torde det vara nödvändigt, att rangordningen inom EcclesiastikStaten blir bestämd emellan Hans Excellence FältMarskalken, KrigsAcademiens Canceller och Rikets ErkeBiskop. Herr Bråkenhjelm: Jag får endast” förena mig uti hvad Grefve Spens sednast yttrat, att Rikets Ständer ovilkorligen äro Den 14 Augusti f, rn. förbundne att besvara Kongl. Majrts Nådiga Proposition, sora äfven innehöll fråga om afskaffande af dubbla tjenstårsberäkningen. Jag får således hemställa, om ett tjenligt tillägg i Ja-propositionen må derom inflyta. En sådan proposition tror jag förhindra verkställandet af hvad de 2:ne öfrige RiksStånden beslutat, hvilka bifallit Betänkandet, som åter tillstyrker bifall å Konungens Proposition. Då nu denna Proposition innehåller frågan om de dubbla tjensteåren; synes ett tillägg derom uti propositionen intet annat vara, än hvad de båda andra Stånden beslutit.
Denna otydlighet eller motsägelse i Stals-Ulsk:s betänk, anser jag böra föranleda till en återremiss. Då nu nr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de emot 24 punkten gjorde anmärkmr föranleda till densammas återremitterande, ropades ja och nej, hvarefter Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna, att ja härvid varit öfvervägande. 25 punkten. Hr Silfverstolpe, Fredr. Otto: Jag fruktar att något misstag här blifvit begånget af StatsUtsk. Den i denna punkt omnämnda summa af 12,480 r:dr är icke af föreg:de R. St. an visad att utgå på enahanda sätt, som emeritilönerne för universilels-lärare. Det nu ifrågavar. anslagsbeloppet är beräknadt folskollärare, som taga afsked, men derjemte är det medgifvet att besparingarne å detta anslag må fä användas till arfvode åt 29 * 452 Den 0 Maj. vikarier för de ordinarie lärarna, hvilka sednare i händelse de behöfva tjenstledighet ej äro skyldige alt afstå mer än j af sin lön åt vikarien. Det torde tillåtas mig att närmare redogöra för denna fråga, öli den nåd. proposm om statsverkets tillstånd och behof, söm K,. M. vid sisth riksdag afgaf, heter det sidan 47: ”Få saker äro af den vigt för både skolan och kyr kan, som beredandet af lifsbergning för föråldrade skollärare, ulan att de må behöfva söka sin tillflykt till presterliga lägenheter börande delta anslag, om del något år eller i något stift blifvit odisponeradt, till eli följande år reserveras och lemna bidrag till någon gång saknade, alltid otillräckliga vikarie-arfvoden, när till afsked med full pension ännu icke berättigade ordinarie lärare mäste af giltiga skäl permitteras och ofta icke förmå utgöra — aldrig kunna åläggas — större arfvoden lill sina vikarier, än J af den förut nog otillräckliga lönen. K. M. föreslår således R.
Sedan sålunda medeltalet al städjans kapitalbelopp blifvit för 50 år funnet, uträknas räntan derå efter 5 procent, och denna ränta blifver det årliga belopp, som, under namn af städj eer sättning, skall i all framtid af hemmanen utgå. Denna städjeersättning skall under det namnet, utöfver ordinarie räntan, uti hemmanens jordeboksränta intagas till framtida ovilkorlig efterrättelse. 5:o På sådane vilkor anses de åboer och arrendatorer, som nu innehafva hemmanen, de förre från 1852 års början, de sednare vid nuvarande arrendekontrakts utgång, berättigade att fortfarande besitta hemmanen, de, deras hustrur och barn, led efter led, såsom för krono-åboer stadgadt är. 6:o Skulle nuvarande åbo eller arrendator önska, att genom skatteköp, på samma sätt, som krono-åbo, förvärfva jordeganderätt i det kyrkohemman, som han nu innehar, eller hans efterlef vande hustru eller barn, skall sådant vara dem tillförsäkradt. 7:o Vid beräknandet af skatteköpeskillingen, hvaraf hälften till kronan och hälften till kyrkan erlägges och som för dessa hemman skall motsvara tolf års ränta, kommer endast den äldre jordeboksräntan att läggas tili grund, men icke den nya, sorn under namn af städjeersättning utgår. I afseende härå får Utskottet upplysa, alt detta ärende, som under flere föregående riksdagar utgjort, föremål för Rikets Ständers ölverläggningar, sednast förevarit vid 1844 och 1845 årens riksdag, då Kongl. Maj:t uti allåten nådig proposition framlade ett förslag, åsyftande att bereda kyrkohemmanens åboer tillfälle att, under bestämda vilkor, till hemmanen förvärfva jordegande-och dispositionsrätt; men hvilken nådiga proposition, efter en noggrann undersökning rörande förhållandet med ifrågavarande hemman, blef af Rikets Ständer afslagen. Vid sistnämnde riksdag afgaf nemligen Stats-Utskottet till Rikets Ständer en omständlig berättelse rörande behandlingen af frågan om egandeoch dispositionsrätten till de Halländska kyrkohemmanen.
Det var så dyrbart ten växer, medan man äter. » Mera att skrifva, att Stina eller Lisa visst aldrig än en gång tror jag att vi få erfara sanningen tog sig det orådet för, det skulle ha tagit häraf. Ofta är det endast en obetydlighet, alldeles för mycket på hennes lilla årslön. som kan väcka tanken, som måhända sofvit Föräldrarne, eller den som hon i hembygden rätt länge, till besinning. Hvad som denna hade kär, fingo nöja sig med en hälsning gången förde mig några årtionden tillbaka var genom vänner eller väns vänner, om hon ett bref, hvars innehåll jag ej ens kände. En tagit tjänst på annan ort. Men månne käraf mina vänner höll en längre föreläsning, leken och troheten äro starkare nu, då de först öfver att hon fått vänta ett par timmar så ofta klädas i o r d? E öfver den vanliga tiden på dagen för postens ankomst, och så därför att hon måst sätta tvänne 1 O-öres frimärken, hela 20 öre, på en i mitt tycke diger lunta, som under namn af bref skulle genomfara hela landet från Ystad till långt upp i Norrland. I mitt stilla sinne tänkte jag då: Tacka du i stället för att träta, och gå i minnet några årtionden tillbaka till din egen gröna ungdom och påminn dig, huru man då fick lida och betala för att få ett bref afsändt till och med blott några få mil bort. Med lida menar jag den tid man fick stå i en trång, dragig förstuga och vänta, medan man tåligt knackade på den slutna postluckan, och när denna ändtligen gaf vika för ens trägna bemödanden och fälldes ned, så tog det sin rundliga tid, innan den oftast allt annat än vänlige och tillmötesgående postherren hann räkna ut, huru många skillingar banko ett bref från t. ex. Stockholm till Askersund kostade, och hvilken dag i veckan post afgick till bemälde ort — och så slogs luckan igen med en fart, så det var tur man ej fick lämna fingrarne kvar som arvode också! Bref voro på landsorten nästan en okänd lyxartikel, få kunde dessutom läsa dem, och nu komma de i skaror till och med från Amerika och läsas obehindradt af en och livar.
Grefwe körner, 6öran, utlät sig ej inse, huru någor kunde hindra Niddarhus-Ulftottet ivid näst infallande Riksdag ali, ivid läsning af denna Riksdags Riddarhus-Ulstotts handlingar, pä denna fräga fästa den upmärksamher der kunde anse densamma förklena. Herr Landt-Marstalken hemställde, om icke Ridderstapet och Adeln c»i>äge a!t ej något hinder för frägans uptagande wore, enär sädanr aldeles af Let tillkommande Riddarhus-Utjkottet berodde. Ropades Ja. Grefwe Oe la 6ar6i-a anmälte, att Friherre bjerta, ^xo!, som en längre tid för sjukdoms stuld ej kunna: biwista Ridderstaper och Adelns plena, aflemnat följande strifteliga uttryck af sin tacksamhet öfwer det honom wisade förtroende au wara Ledamot af Riddarhus-Directionen: Sa stor den ledsnaden hos mig warit, atr när jag behöfde hälsan som aldrabäst, att dä sjukna sä starkt, att jag pä flere är ej maril wärre, sä dyrbart blir nu för mig berta ögnablick, att ifrån min stuksäng wördsammast tacka Ridderstam och Adeln, och således ej kunna bestyllas för nägon siagS olacksamhet, och skyndar nu, pä enda sätt mig är mb-ltgt, för Herr Landk.Marstalken samt för Högloft. Ridderstapet och Adeln rvlkq min erkänsla för Den 17 Augusti. 7^. ber dyrbara förtroende, saint gynnande hägbom': Ridoerskaoel och Adeln mig wisar. Min wörd nadsfullasie högaktning samt ödmjukaste tacksägelse sär jag nu aflägga, och hoppas att mine öfrige dagars wandel stall framgent göra mig ward Högloft. Ridderskapet och Adelns fortfarande ynnest och benägenhet, i hwilken jag nu, som alud, utber mig fä den oskattbara hedern wara innesluten.
Krigs-Kollegium inhemtas fullständigt af 1839 års räkenskaper och af dervid i bestyrkt afskrift bilagda Kongl. Bref af den 12 Oktober samma år, det sednare innehållande så väl nådigt bifall till ett i underdånighet sökt och på Kongl. Krigs-Kollegium anvisadt förskott af 4,000 R:dr, som ock föreskrift om sättet och tiden för detsammas återgå ldande. Någon anmärkning vid sättet att redovisa della förskott har icke af Kammar-Rätten blifvit gjord, hvarken vid 1839, 1840 eller 1841 års räkenskaper. Det af Herrar Revisorer anmärkta oriktiga i dessa räkenskaper tyckes också vara af mindre betydenhet. 2:o. Att den vid årets slut varande kassabehållning icke blifvit af Chefen attesterad. Så länge den visserligen riktiga method iakttogs, att alla under året förekommande utgifter och inkomster upptogos i samma års räkenskaper, kunde dessa ej alltid afslutas förr, än inpå följande året, i Mars eller April månad, af den orsak att nödiga räkningar och verifikationer från landsorterna icke förr än vid denna tid inkommo. Deraf inträffade, såsom under åren 1840 och 1841, att den i rä kenskaperna balanserade behållning icke öfverensstämde med den verkliga i kassan, och till och med att af den sålunda debiterade behållningen icke något återstod, emedan den, under tiden från årets början 101 till räkenskapernas afslulande, blifvit disponerad till sådana utgifter, som tillhörde det löpande året och således kunde i räkenskaperna upplagas. Men sedan nu mera Kongl. Kammar-Rätten förordnat, att alla efter årets slut inflytande medel, äfvensom skeende utgifter, skola, ehuru tillhörande föregående året, upptagas och redovisas i det påföljande, så kan bokslut genast uppgöras vid årets utgång, hvarvid den balanserade behållningen mäste blifva lika med den verkligen befintliga och kan då af Chefen för Corpsen atlesteras; hvilket äfven för de elter år 1841 afgifna räkenskaper blifvit iakttaget.
Vid förnyad föredragning biföllos Stats och Banto-Utskottens gemensamt den 13 i denne månad meddeldte Betänkande, angående medel och utvägar till Hjelmare Slussverks otti. byggnad, äfvensom Statssamt Allmänna Besvärsoeli Ekonomi-Utskottens likaledes gemensamt afgifne Utlåtanden, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition, rörande inrättande af Allmänna Arbetsoch Corrections-hus på Borgholms Slott och i Wadstena. S. D. Det af Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottet den 2 dennes afgifne Betänkande, hvilket sista Plenum blifvit uppläst och lagt på bordet; angående väckta Motionen om afskaffandet af Guld och Silfver så väl å Civile som Militaire uniformer mm., blef nu åter föredra - , \ 3s8 Fröt. Uidr. fl, 2; April 18 »8? git och dervid af Siandet godkänflt; likväl meif förbehåll örn öppen pröfningsrätt, i afseende på färgen a Arnréens beklädnad, hvarom flera mo^ tioner inom Ståndet biffyit yäckta, men änpu t?j afgjorda. , S p. JAg-Utskpftets sista Plenum upp» fästa och på bordet lagda sa väl Betänkande af deri 2 i deppe månad, angående föreslagna änT flringar uti nu gällande stadganden om För? myndares tillförordnande, sorn ock dess ytter? figare Betänkande af den 28 sisth Martii,uti frågan angående det af Biksdags-Fullmägtigen Anders JDfiruelsson från Elfsborgs Län vä-ckta förslag om anstalters vidtagande för sammanfattande af ett sammandrag plaf Forfgttningarne rörande Sven? ske Jordägares rättigheter och skyldigheter, samt en fullständig systematisk Samling af Författning garne i samma ämne; l> le
Uti särskilda inom Riks-Stånden väckta motioner hafva hos Ridderskapet och Adeln Herr Grefve Mörner, C., (i motion N:o 124), inom Preste-Ståndet Kontraktsprosten Palmlund (i motion N:o 75) och inom Bonde-Ståndet Riksdagsfullmägtigen C. I. Bengtsson (i motion N:o 349) anhållit, att Rikets Ständer ville åt aflidne Provincialläkaren i Sunnerbo härad af Kronobergs län, Riddaren af Kongl. Wasa-orden, Medicine doktorn David Julius Billengrens enka, Fredrika Dorothea, Wilhelmina Billengren, född nahlberg, å Allmänna Indragningsstaten anslå en årlig pension, hvilken de båda förstnämnde motiortårerne önskat bestämd till 300 R:dr, hvaremot Riksdagsfullmägtigen Bengtsson föreslagit ett belopp af endast 200 R:dr. Till stöd för dessa framställningar hafva motionärerne anfört, hurusom Doktor Billengren, som i nära 30 år innehaft berörda provincialläkarebefattning samt under sin 60-åriga lefnad utöfvat en i flera rigtningar gagnande verksamhet, vid sin i Juli månad 1862 inträffade död etterlem nät ofvanbemälda enka samt tre barn, en ogift dotter och två söner i ekonomiska omständigheter, som visst icke kunde kallas goda.
Van att glömma sig själf, kämpade hon i det längsta mot sjukdomen, och ingen i hennes omgifning anade väl, huru djupt den gripit in, förrän läkarens utsago i början af innevarande år förkunnade henne, att hon hädanefter hade att räkna sitt lif icke i år, utan i veckor eller månader. Stilla och undergifvet böjde hon sig vid denna underrättelse för Guds vilja, på samma gång hon förklarade, att hon gärna velat lefva något längre för att ännu få tjäna sin drottning. En lång tid af våldsamma plå- gor och sömnlösa nätter följde nu, en tid af tillbakadragenhet och overksamhet, som hittills varit henne främmande, men hon fördrog det allt med samma trosfrimodighet, som i hälsans dagar utmärkt henne, och vidhöll äfven under de svåraste smärtor sitt ofta upprepade älsklingsord, att Gud är kärleken. Denna visshet var för henne en mäktig tröst och bevisade sin bärkraft in till det sista. Sålunda ble ' hennes sjukbädd i högsta mening en segerbäddf upphygglig och trosstärkande för alla, som hade tillträde till densamma. När sommaren kom med solsken och blomsterdoft, var hon ännu så pass stark, att hon kunde tänka på en resa till landet. Hon ville ännu en gång återse platsen för sin barndoms lekar, och färden ställdes till Ramnäs, där glada minnen omsväfvade henne från snart sagdt hvarje vrå. Åtföljd af en trogen vän, som under sjukdomen stod outtröttlig vid hennes sida, tillbragte hon här några veckor, under det krafterna dock alltmera aftogo, hvarför hon fördes till Ulriksdals slott med hopp att ännu cn gång få återse sin kungliga väninna. Och detta hopp svek icke. Drottningen som alltjämt gifvit upprepade bevis på den ömmaste medkänsla för den lidande vännen, begaf sig strax efter återkomsten från sin utländska resa från Sofiero upp till Ulriksdal för att säga sin förtrogna kammarfröken ett sista gripande farväl. Ännu en gäng kom dock drottningen åter, då hon vid resan till Norge tog vägen öfver Ulriksdal. Härpå följde ytterligare några veckor af plågor, svaghet och stilla förbidan för den sjuka. Dagligen lät hon bära sig ut på slottsverandan, med utsikt öfver Edsvikens blåa vatten, det lilla slottskapellet och den omgifvande rika högsommargrönskan.
Banci-XJtskcttcts Memo> :q,I Kio 34. aldeles deri; men det är vid det ringa beloppet af denna vedergällning, jag anhåller att få göra några anmärkningar, y Herrar Revisorer hade ej utsatt något belopp: således har föreslåendet deraf berott på Utskottets eget bepröfvande. Till ledning för mitt omdöme anhåller jaa: att få taga jemförelsen med elt dylikt förhållande vid ett annat af Rikets Ständers Verk, Riksgälds-Contoiret. Per verkställde Öfver-Com missa lien D. Ef% en reparation med besparing af 879: a 3. 7, under kostnads-försl a get, och «Stats-Utskottet har i sitt Betänkande N:o 67, §. 4, åt honom allena tillstyrkt en gratifikation af 5oo R:dr B:co, Detta Utskott har, för en 5 gånger större besparing under kostnadsförslaget, blott tillstyrkt en gratiflcation af 666: 3a, hvilka, fördelade på <le 3:ne Commissarier, soni deltogo i befattningen inom Banken, endast skulle utgöra 333: 10: 8 på dem hvardera. Men då rättvisa och billighet fordra att fölen större förtjenst åtminstone jemlik belöning må ega rum, och då jag tror, att inga depencer kunna löna sig bättre, än de sorn göras för oegennytta och omtanka i byggnadsväg; så tillstyrker jag yördsamligen, det den föreslagna summan mätte i« Bil. t. Btinco-Vtskattets Memorial N-.o 34. olias till i5oo R:dr att fördelas efter Banco-Fullmägtiges ompröf? vande. Uti enahanda yttrande och tillstyrkan i afseende på summans förhöjning hafva instämt: Herr Kamm ai-herren* Poren&Znd, Herr Brukspatronen Hisinger, Herr Canceilie Rådet Hegardt, Herr Öfverste-Lieutnanten Odencrantz, Herr Professoren Morén och Herr Rådmannen Sandblad. N:o 35. Ankom till Exped.
Platen, Balzar, Bogislaus, samt inom Vällofl. BorgareStåndet af Herr CommerceRådet Sanlesson, framstäkie, och till förenade Utskotten reinitierade Motioner, är vordet anfördt, att då för utförandet af Rikets Ständers fattade Slats-Utskottets Betänkande!), ygg Beslut om Götha Canal bjrggnad, och i anseende till den långt framlidna årstiden, det vore af särdeles vigt, att de af Rikets Ständer bevilljade förskott på nästkommande års anslag med första kunde disponeras, irnen ingendera af de tillgångar, hvaraf detta och dylika anslag 'komma att utgå, nemligen: Bankens behållna vinst för det l-öpaiule anslagsåret, samt de lån, RiksgäldsContoiret borde emot 3 procents ränta upptaga, kunde före början af nästa år blifva att påräkna, skulle nödvändigheten fordra i att nu, genom särskildt af Rikets Ständer fattadt beslut, bestämdes medel för ingifvande så väl detta år, af de 5ö,ooo Rd. B:co, hvilka Rikets Ständer bevilljat att få under ett föregående år på det nästföljande anslag lyftas, som straxt vid början af nästa år, af de 100,000 Rd., hvilka CanalDireclionen då, enligt samma beviljande af Rikets Ständer, egde att äfven inom förrättad revision utbekomma; i afseende hvarpå det vidare blifvit föreslaget, att dessa Hiedel mätte från Banken utgifvas såsom förskott å desse för nästa år påräknade vinstbehållning. Då Utskotten i följe af den erhållna remissen förehaft detta ärende, hafva Utskotten; i afseende på de 100,000 Rd. B:co, hvilka vid början afnästkommandcsår i8a4 8oo Stats-U t skottets
Regeringsformen., Vid ett sammandrag af olika föreskrifter, som äger till den grad stämpel af nogrannhet, att det till och med destinguerar den yttre sorgebeteekningen efter afledne Föräldrar och Syskon, hade e(ter min öfvertygelse det varit en skyldighet, att äfven fästa uppmärksamheten åt lefvande personers rättigheter och timliga väl. ConstitutionsUtskottet finner likväl denna enkla verkställigbetshandling, (som det kallar den ifrågasatta öfverklagade Föredragande och Rådgifvareåtgärden), vara sådan, att det yrkade åta let icke kan äga rum, och jag skall icke eller ytterligare fordra något sådant, men jag tror mig deremot icke hafva fullgjort min skyldighet sorn Riksdagsman, om jag dervid lärer bero, hvarföre jag med stöd af 56 §. Riksdagsordningen anhåller att få väcka följande Motion, nemligen: Att Riksens Ständer i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla: att vederbörande Actoritetcr, så Civile som Militaire, hvils Den 20 October e, m, 109 ka tillkomma att ingifva Förslager till befordring gar för de dem underlydande Tjenstemän, blifva anbefalde: att hädanefter , dä någon annan uppföres pä Förslag, än den, hvilken efter tour och ancinneté dertill är närmast berättigad s icke allenast orsaken till ett dylikt förbigående, uppgifva och bifoga ingående Förslagetutan äfven.att den sorn förbigås, vid samma tillf älle erhåller en likalydande communication derom, I ett land, hvars lagar äro grundade på den sköna regel att det är bättre tio brottslingar gå fria än en oskyldig dömes, tyckes ett dylikt stadgande vara både rättvist och behöfvisj och hos ett Folk med en Constilutionel Statsförfattning bör hvarje väg för godtyckligheten tillspärras. Om Lagstiftande magten vill bibehålta sitt förtroende måste den åt allt hvad sorn kan gynna våld och orättvisa lemna sin uppmärksamhet och begagna de tillfällen Grundlagarne medgifva, att inför Thronen yrka rättelse i de brister som tilläfventyrs finnas. Riksens
Widare conformerade sig med Grefwe körner, Friherre Osterström, jacob, Friherre liljencrants:, jokan VVilkelm, Herr Lraunerkjelm, Larl Ktar;rius, Herr von Lckuitrenkeim, Daviel, Herr tstamrnarikölst, l.orenro, Friherre Wrangel, Larl edstam, undertcknad Silverstolpe, Axel Labriel, Herr krakel!, Lustaf Anton, Herr Silfversparre, ^ron Isaac, Herr Strusseoselstt, Nickae!, Herr von lorné, IVIickael, Herr von Llockenkröm, Lalomon, Herr von Stockenström, l^ais, Herr L^llenkrook, Loran, Herr Astlerbetk, jacob, Herr ^öni^, kekr. AnmälteS och emottogS en Deputation frän bet hedcrwärda Bonde-Sländet, anförd af Riksdagsmannen ifrän Blekingen jon jonsson, som tilkännagaf att Bondc-Ständet bifallit StatS-Utskottcls förstag, till Konungens, Drottningens och Kron-Prinsens Stat, undantagande hwad deruti beträffar stuterierne pä Kungsör och Strömsholm hwilken omständighet Ständct ansett kunna skiljas ifrän det öfriga och sälcdcS Slats-Utikoltcls Protocolls-Utdrag äterfdrwisat. Äfn„„n),ex Bondc-Ständet, jemte gjorde anmärkningar äterförwisat ConstilutionsKtfioktctS förfiag till en Riksdags-Ordning. XXII Den Z September. Sedan Deputationcn dlifwit pä bfligt sätt Utbclcdsagad, upbröls andra Clarens kista till wal af Elector efter Herr ?LK1m»n, och befann dertill hafwa dlifwit wald N:o 496 Herr LtallaammLr, Otto henric, Major.