Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
angående Stats regleringen under Riks Statens Arnd ra och Åttonde Hufvud Titlar; om fonds anvisande till Pensioner för Stats Rådets Ledamöter; rörande Roteringen i Skåne; angående Sala Silfver-Verk; i anledning af hos Preste - Ståndet gjord anmärkning vid Utskottets Betänkande rörande Riks-Statens Fjerde Hufvud Titel ; i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Utlåtande i frågan om sökt prolongation af Arrendet för Klabböble Laxfiske ; rörande Pension vid afskedstagande för Jnslitiae Rådet Blom ; angående Medico Theologiske Stipendierne med de jemkningar och tillägg Utskottet uti dess sednare Utlåtande i detta ämne tillstyrkt; om tiliökt anini Löner inom Stats-Expeditonerne af Kongl. Mapts Canzli ; rörande granskningen af Vadstena Krigsmanshus Cassas Räkenskaper; i anledning af ytterligare fråga om Städernas inqvarterings besvär; angående verkstad! granskning af Allmänna Magazins-Inrätlningens färvaltning; samt om eftergift och afskrifning af åtskillige äldre ännu obetaldte skulder för erhållen undsättnings spannemål i Vermland. Om aflöning för elem, sorn i Städerne hafva befattning med uppbörden ; angående redovisning för de tili tryckningen af j8i5 års Bevillnings-handlingar anslägne medel; rörande Extra Grufvehjelpen i Stora Kopparbergs Län; i anledning af väckt fråga om Krono Ulskyldernes erläggande in natura; samt nedsättning af BevilJnings-Procenten å Fastigheter inom Blekinge; samt om Krono Ulskyldernes liqviderande medelst så kallade Coupons. Om. stadgande af en ny prasscriplionslid i afseende på sådane af f. d. FilialDiscont-Inrättuingarnes skulder , hvilka icke inom den förut bestämda prsescriptions tiden blifvit till erhållande af liqvid anmälde; i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut afgifne Utlåt indo rörandle Handlanderne J.
Jag tror mig vid / 444 Den 25 November. detta tillfälle böra meddela en upplysning, som förmodligen förut undfallit den värde Motionären, den nemligen, att Kongl. Maj:t i Dess till Rikets Ständer vid denna Riksdag a Råt ne Nådiga Proposition om StatsYerkets tillstånd ocb behof, sjelf i dernäst bestämda ordalag, föreslagit upphäfvandefc af NummerLotteriet, att verkställas under loppet af vissa år, för att mildra den deraf för StatsVerket uppkommande förlust. Herr von Becker_, Carl Johan: Jag bar äran till alla delar instämma i Herr Montgommeries Motion, med den enkla anmärkning, att i ett Land der Hazard-spel i allmänhet äro förbudne, tyckes det vara en orimlighet och högst inconseqvent, att Staten sjelf skall vara den största Hazardspelaren. Herr Montgommerie Gustaf: Hvad Hans Excellence Grefve af Wellerstedt nu behagat upplysa derom, att Kongl. Majrt uti Dess, Nådiga Proposition, örn Statsverkets tillstånd och behof föreslagit, att NummerLotteriet måtte upphöra, har verkligen undfallit mig, men jag har med största tillfredsställelse emottagit dcuna underrättelse, och anhåller vördsammast, att hvad sålunda tillkommit, måtte få åtfölja Remissen till vederbörligt Utskott, försäkrad derom, att då ifrån begge StatsMaglernas sida framställningar i delta ämne göras, den Den a5 Novcmln»r. 445 ifrågavarande ohyggliga Inrättningen otvifvelaktigt kammer att upphöra. Lacles på bordet. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard, hade .inlemnat följande tvenne Memorial, hvilka upplästes, så lydande: FörlikningsDomstolars etablerande bär varit vid förra Riksdagar projecteradt, men ett önskadt resultat har icke blifvit tillväga bringadt. Kanske skulle d-et med liden lättare kunna åstadkommas, om förberedning dertill skedde vid våra vanliga Domstolar.
ett särskildt arfvode för en Kammarskrifvare måtte beviljas till belopp af 400 R:dr. Den allmänna reglering af aflöningsförhållandena för Ofverintendents-embetets embetsoch tjenstemän, som Kongl. Maj:t föreslagit, har synts Utskottet lämpligen icke böra för närvarande till hufvudsaklig behandling företagas, utan torde denna reglering, äfven om den må finnas nödig, utan olägenhet kunna till kommande riksdag anstå, i synnerhet om Rikets Ständer i enlighet med hvad Utskottet under punkten 8 härnedan hemställt, nu icke finna skäl att anvisa medel för anställande af såkallade Länsarkitekter; men då emellertid Utskottets uppmärksamhet fästats derå, att Ofverintendents-embetets Sekreterare, hvilken icke såsom tjenstemännen inom ritningsoch byggnads-afdelningen eger tillfälle att genom fullgörande af enskilda uppdrag bereda sig inkomst och hvars göromål i tjensten dessutom lära fullt upptaga hans tid, i lön uppbär endast 2,400 R:dr, har Utskottet ansett billigheten fordra, att denne tjensteman tillägges någon löneförhöjning, hvilken dock, vid jemförelse med lönebeloppen för andra likartade tjenstebefattningar, synes icke böra utsträckas utöfver 600 R:dr, hvarigenom lönen kommer att uppgå till enahanda belopp, som är för Arméförvaltningens Sekreterare föreslaget. I enlighet härmed hemställer Utskottet, a) att Kongl. Maj:ts nådiga framställning, så vidt den angår löneförhöjning för Ofver-intendenten, Intendenten och Kamereraren samt arfvode åt en Kammarskrifvare, icke må af Rikets Ständer bifallas; och b) att lönen för Sekreteraren må, under vilkor att med befattningen ej får förenas annan tjenst med lön på rikets stat, förhöjas med 600 R:dr, eller från 2,400 R:dr till 3,000 R:dr. 7:o.
Och att ålägga Domkapitlen och Svenska kyrkans presterskap att, såsom 14:de §:n i det af Utsk:t framlagda lagförslaget innehåller, i der nämnda fall förklara någon vara från Svenska kyrkan skiljd, således ställd utom dess tillsyn och omvårdnad, utan att vara upptagen i annat kristligt religionssamfund, är att af dem fordra hvad de svårligen skola kunna förena med det begrepp om kyrka, som finnes i Guds ord och evangeliskt-lutherska kyrkans bekännelseskrifter.» Jag tror att dessa ord äro fullt riktiga och antyda den rätta uppfattningen i afseende på kyrkans förhållande till menniskan. Kyrkan bör betrakta dem såsom qvarstående inom dess råmärke, till dess kyrkan genom sina tjenare kan återvinna dem till delaktighet i alla de förmåner, som hon kan erbjuda. Jag instämmer med Prih. Hamilton i afseende på alla de skäl, som tala för afslag å Lag-IJtsk:ts förslag och antagande af K. M:ts Propos. Hvad Prih. Creutz anfört emot min reservation, anser jag icke förtjena något svar och vill derföre icke dermed upptaga tiden. Det är blott på en allmän sats, af honom uttalad, som jag önskar få fästa uppmärksamheten. Han har nemligen sagt, att kristna religionen icke är att anse såsom en samhällets grundval. Så vida samhället skall vara ett kristligt samhälle, tror jag att kristendomen måste anses vara en af dess grundvalar. Jag slutar med att anhålla om bifall till K. M:ts Propos.. Frih. Cederström, Kudolf: I likhet och i öfverensstämmelse med de åsigter, som, i början af diskussionen rör:de denna §, Frih. Hamilton så kraftigt uttalat, är det med verklig bedröfvelse, som jag genomläst Utsk:ts motiver för det häruti föreslagna stadgandet. Jag hade trott, att det nu var fråga om införande af ''religionsfrihet», och icke af »religionslöshet». Eedan med anledning af det stora språng, som en lagstiftning af sistnämnde beskaffenhet innefattar, skulle jag anse den be - Den 22 Mai tänklig; men så mycket mera, då jag pröfvar dess inre halt och väsende.
Slutligen omförmäla Revisorerne, i 3 §., hvad Styrelsen i den underdåniga Berättelse, som blifvit till dem öfverlemnad, summariskt anfört, rörande de vattenaftappningsoch vägomiäggnings-arbeten, för hvilka stats-bidrag i anslag och lån under revisions-åren varit beviljade, äfvensom andra arbeten, hvilka under tiden fortgått eller blifvit fullbordade; och som någon anmärkning härvid ej blifvit gjord, torde något vidare yttrande härom af Styrelsen ej erfordras. Stockholm den 18 Januari 1848. A E. von SIDOW M. F. Åberg. i — 389 — Kongl. Kommers-Kollegii underdåniga Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers år 1847 församlade Revisorers, vid granskningen af Navigationsskolornas räkenskaper, gjorda anmärkningar. Stormäktigste Aller nådigste Konung! Med öfverlemnande af ett transumt af Rikets Ständers Revisorers år 1847 afgifna Berättelse om samma år verkställd granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, har Eders Kongl. Maj:t behagat anbefalla Dess och Rikets Kommers-Kollegium att inkomma med underdånigt Utlåtande öfver deruti framställda anmärkningar vid Navigations-skolornas räkenskaper för åren 1844 och 1845.
S. D. Föredrogos följande Stats-Utskottets bordlagda Memorialer: N:o 309, i anledning af verkställde omröstningar angående allmänna bevillningen jemte post-bevillningen. Lades till handlingarne. N:o 310, angående verkställd omröstning i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut rörande väckt fråga om ett låne-understöd åt staden Christianstad. Lades till handlingarne. N:o 311, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 188, angående Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om understöd af allmänna medel åt Tull-statens enskilda pensions-inrättning. Ståndet vidblef sitt förut i detta ämne fattade beslut och lade Memorialet till handlingarne. 476 Prot.-Utdrag den 14 Oktober 1854. N:o 312, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 281, angående Kongl. Majtts nådiga Proposition om anvisande af ett kreditiv för svenska natur-alsters samt industrioch konst-produkters öfversändande till 1855 års exposition i Paris. Ståndet lat vid Utskottets yttrande bero. N:o 313, Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 262, rörande ifrågastäldt anslag till bildande af en teknisk skola i Borås. Bifölls. N:o 314, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 287, i fråga om ersättning till Bergs-fogdarne för förlorade löne-inkomster. Lades till handlingarne. N:o 315, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 207, angående bidrag af allmänna medel för tillvägabringande af ändamålsenlig kommunikation emellan Sveriges fasta land och Gottland. Lades till handlingarne. Och N:o 316, med förslag till voterings-proposition, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut angående ifrågaslälld ersättning och belöning åt Professoren Nycander, för en af honom uppfunnen röst-räkne-machin. Bifölls. S. D.
Men StatsUtsk. har, i det skick frågan dit inkommit, trott sig icke bora gå längre, än att, såsom nu skett, besvara den väckta frågan om inköp af jord på Wisingsö till ekplanteringens fortsättande derstädes. Hela den discussion, som här förefallit, synes mig fullkomligen rättfärdiga det beslut, hvari StatsUtsk. stadnat, nemi att tillstyrka eu förnyad undersökning i detta grannlaga ämne. StatsUtsk. hemtade sitt skäl dertill från stridigheterna emellan Hr af Ströms uppgifter och den undersökning, som föregått rö‘r:de tjenligheten af såväl Bispmotala som Wisingsö för ekplantering, äfvensom de särskilda yttranden, hvilka afgifvits af flera ledamöter i StatsUtsk., som äro bosatta dels i Östergöthland dels i Jonköpings län. Vid sådant förhållande var det förlåtligt, om StatsUtsk. icke kunde blindt tro på Hr af Ströms uppgifter i detta ämne, utan trodde sig böra begära en ny undersökning. Hr af Ström har i sitt första yttrande sagt, att han ville rättfärdiga sig inför R. och Ad., på det hans förfarande icke må bedömas så lättsinnigt, som man synes hafva velat anse det, Jag förklarar bestämdt, att ingen af Utsk:s ledamöter sagt, att Hr -af Ström lättsinnigt behandlat saken; och jag vädjar till R. o. Ad., huruvida något enda ord i betänk, finnes, som kan gifva ringaste anledning till ett sådant omdöme. Tvärtom hafva både jag och Utsk:s alla öfriga ledamöter gjort rättvisa åt Hr af Ströms i både theoretiskt och practiskt hänseende kända insigter, och då dessa sålunda blifvit erkända och medgifna, hade jag sannerligen icke väntat, att Utsk. skulle erhålla denna oförtjenta beskyllning. Jag bestrider icke återremissen, om det ändamål derigenom kan vinnas, som Frih. Ehrenborgh åsyftat; och jag tillägger, det jag är synnerligen förundrad deröfver, att Hr af Ström, 5 H. rt 162 Den i5 April f. m. som har inseende öfver ekplanteringarna i Riket, vill motsätta' sig, hvad Frih.
Förslagets upprättande hafva både flera upplysningar och öfvcrläggningar varit för Uppfostrings - Kommittéen nödige, hvarefter Kommitté-en afgifvit detta underdåniga Förslag till Kongl. Majtt, sorn deröfver infordrat Stats-Beredningens utlåtande. Kongl. Majtt har till understöd för Hufvudstadens Uppfostringsoch Läro-Verk anslagit en summa af Tiotusende Riksdaler Banko årligen, att ifrån början af detta år utgå af ökade Tolagsafgifter, med befallning till Kommittérade, att afgifva underdånigt Förslag och Betänkande, jö. rande detta anslags användande; till åtlydnad hvaraf Komtnittéen ett så beskaffadt Förslag inlemna;, hvaruti bland annat föreslås inrättande af ett Gymnasium i Stockholm. Och har Kongl. Majtt öfver Fsrslaget infordrat Utlåtanden af Öfver - lG Konungens Nåd. Berättelse. Ver Ståthållaren, Drätsel-Kömmissionen, Ailce-Bb skoport och Stockholms Stads Consistorium, för att derefter fatta Dess hiådiga heslut. Efter inhämtade råd och upplysningar från samtlige vederbörande, har Uppfostringss-Kurmrut. téen utarbetat Förslag till en ny Skol-Ordningj ined bifogade anvisningar och råd i afseende på Ijiiroböcker och på rnétöder att undervisa i sera skildta kurtskapsgrenar. Uti underdånigt Betänkande har Kommittéen anhållit om Kongl. Mäj;ts Nådiga tillstånd, att af trycket utgifva det ena Och andra, på det hvar och en, sorn sådant önskade, rnått9 derigenom försättas i tillstånd, att, inom föreskrifven tid. eller den » Februari 181b, ofver ifrågavarande ämne nied anmärkningar till Kommitteen inkomma. Hvilket Kongl. Majrt bifallit, och har tryckning derefter blifvit verkställd.
Lottningen sker uti Pastors och Fyra gamle af Socknen walde Socknemäns närwaro, som rätte sig efter Kyrkoboken, hwilken hädanefter af dem hwarje är genomses och underskrifwes. 8- De utlottade emottagas genast pä stället af de till Cantonen hörande Negementernes Önibnd och införlifwas i Regementet som Necrutcr, men äro frie, sä snart fred inträffar. 8- Excrcice förrättas Socknewis hwar Söndags eftermiddag i fredstider, sä länge den wackra ärstiden tilläter, hwarwid de rndclte Regementen biträda. 8- Regeringen drar försorg om Armatur, som sörwaras i Sockne-Magazin och wärdas af ordinarie Regemente >e. Wid alla offentliga Uppfostrings-Austalter mäste hädanefter Militaire-Elcmcnternc läras; äfwcnsom Militaire-Academien genom hushällning och rigtig inrättning i möjligaste mätto mäste utwidgas. Pä detta sätt kan Armöen ej sakna Öfweroch Under-Befäl. 5- 66 Expeditioner till Riks-StLnden. Beklädningen mäste ske af Staten, men utan allt pral eller prydnad, deremot pä allt upptänkeligt sätt afpasas efter behof och climat. Denna Krigsmagt får ej öfwer hafwct föras pä Tysk eller Dansk botten. 8- Den Folkmasa, som faller emellan Tretiofem och Femtio är, kan ej utan eget samtycke föras längre än i nästgränsande Län, om det är GränseLän; men wäl inom Länet brukas, sä wäl till sörswar som ordnings hällande; dock mä af desa en friwillig person fä gä i stället för nägon af de yngre Classernc, om en sädan är slägting; dock förlorar den sig krigstjenst undandrager rättigheten af Swensk Representant, som ej kan äterwinnas utan genom werklig krigstjenst. 8- Wargering sär deremot ej utgå ur Länet förr än ordinarie Soldaten är undanfallen.
Att med upphäfvande af TvångsLagen att hvarje Hemman ofelbart skall lemna Salpetter in natura, i det ställe af hvarje Mantal erlades årligen till nästa Riksdag En R:dr Banco, som af 67,000 Mantal, uppgeck till 67,000 R.dr och sammanlagde med de i RiksStaten anslagne 58,000 utgjorde en Sum* ma af i25,®eö R:dr, hvarföre Rikets årliga behof af Salpetter sannolikt kunde upphandlas, men i annat fall kunde fyllas af SalpetersFon-: den. 2:0 Tillstyrkes, att af SalpettersFonden, af förenämnde och egne tillgångar uppköptes den Salpetter, Landet producerar till det pris derföre Utrikes betalas, saint att, i händelse af större Salpetters-tillgång, än Rikets behof fordrade, genom ExportPrremier, SalpetterFonden äfven till beredande af Export kudde bidraga > förmodande jag likväl, att denna Product icke torde kunna till Export blifva att påräkna, då ymnigare tillgångar i andra Länder kunna till mycket lägre pris försäljas, än hvad sont hos oss blifver en skälig ersättning för Idkatens möda och Kostnad. Vidare och för det tredje föreslås, att SalpeterFondetts tillgångar, hvaraf hälften eller 150,000 R:dr äro i Götha CanalDiscont insatta, måge blifva disponibla för Inrättningen allena, och alldeles skiljas ifrån för densamma främmande föremål, hvartill en stor del, förmodligen i Låneväg, blifvit använd, som äfven i Revisorernes Berättelse om Statsverket omförmält och tillstyrkt blifvit* Slutligen och då af Räkenskaperne Upplyses, att, jemte några Tusende Riksdaler 2 40 Den 7 Martill i Provisioner, RemissLage med mera, för vederbörande Enibets-och Tjenstemän emellan 3 å 4000
Man bör icke heller gärna kunna förmoda, akt de Tomtägare, hwilka fält understöd frän RiksgäldsContoirct , stokat päräkna, att ständigt fä begagna sig häraf, enär Länet blifwit meddeldt frän ett Werk, med hwars inrättning och ändamål det ingalunda kan förenas, att, ätminstone för längre tid, fästa deSonder, hwilka Lv64 Den 30 September. hwilka endast äro anflagne till Riksgäldens successiva Nfbördande. Att länets ätcrbetalning för en och annan ihsand de mindre bemedlade skulle kunna blifwa känbar och tryckande, will Stats - lltskottct icke bestrida; men St-ts-Utskottet will dock förmoda, att sedan Tomterne blifwit bebyggde Län pä andra ställen med mera lätthet skola kanna erhällas, enär till säkerhet kunna erbjudas Inteckningar uti Hus, hwilka uti en sä ansenlig Handels-Stad som Götheborg, alltid mäste äga ett högre wäsde, än uti Rikets öfriga Städer. Om härföre Riksens Högloft. Ständer skulle täckas bcwilja nägot rädrum, torde Slats-Utskottet, i afseende härä, fä förestä och hemställa, om icke de i December mänad 1808, uppsagde, och säkcdes redan i sistl. Junii mänad, fbrfallne, men ännu obetalde, R:dp Y4.I8Z 16 ft. Banco, böra erläggas senast inom den sista Iulii nästkommande är, samt de äterstäcirde ios,8i6 R;dr Z2 ss. liguideras inom samma örs flut.
Jag har aldrig med wett och wilja handlat mot min öfwenygelse, har aldrig Med wett och wilja brutn mot hederns lagar, och kan således ej utan harm finna mig bcfl'y!d för bäda delarne af en Ledamot inom detta Ständ, hrvarS yttrande af flere bifallit, gifwit anledning till det beslut, som pä det högtidligaste sätt blifwtt MedStänden meddeladtt Jag underkastar mig SkändetS mitztanka i denna del, och kan ej pä annar jäkt beswara den, N att jag anser eMoi Min heder alt län» are wara Ledamot af ett Utskott, som ett ögonblick kunnat mistiänkas, och pä ett ja förödmjukande fäkt Zjerde Band<?6 be. i5'4 Den 24 November. beskyllas för den brottsligheten akt med upsal wilja föra Riksens Sländer bakom ljuset. Milt beslut skall ej ryggas om vek den wärdc Ledamotens yttrande utur prolccollct utgår: jag för min del begär dek ej, och skulle ej anse det för en justification: Den har den redlige inom sig och behöfwcr ingen annan. Jag kror att hela denna sak icke widare bchö»wer occupera Högloft. Nidderskapet och Adeln. Jag har redan i förmiddags deklarerat, alt jag med mina Uttryck ej welar sära personer: och om någon för öfrigt har något att erindra, sä blifwer der ett särskildt ämne, som hörer till annat ställe än Högloft. Ridderskapet och Adelns plenum. Grefwe ve la 6»rstie. När Högloft. Ridderskapet och Adeln bestulit remittera fragan VM de i expeditionen lillagdc orden till förklaring af Ulskotret, sä faller det af sig sjelft, att en sadan förklaring inkommer; och som förewarande ämne dermed ftär i uärmaste gemenskap, wägar jag tillstyrka akt Ridderskapet och Adeln behagade upskiuta denna öfwerläggning lill desi berörde förklaring inkommit, hwilket syneSLMig wara rälta stunden att härom diScurera.
N:o 16'. gen underlättad, dels genom ytterligare afskrifningar, dels genom lieie till gäldenärernas förmän tid efter annan gjorda särskilda medgifvanden och lemnade anstånd, hvarmedelst de gäldbundnes belägenhet vunnit allt det afseende, som från Statens sida billigtvis kunnat påkallas, fann Kongl. Majit, med afseende jemväl derå, att Rikets Ständer vid föregående riksdagar afslagit gjorda framställningar om ifrågavarande undsättningsskulds afskrifning, icke skäl att för det då närvarande bifalla dess Befallningshafvandes underdåniga hemställan om samma skulds slutliga afskrifning i räkenskaperna; hvaremot Kongl. Majit täcktes i nåder medgifva Krono-uppbördsmännen i länet, vid indrifvandet af meranämnde undsättningslån, rättighet att till förmån för sig och andra personer, åt hvilka indrifnings-åtgärderna kunde anförtros, beräkna och afföra provision till iO procent af de belopp, som utaf ifrågavarande äldre undsättningslån komme att inflyta. Enligt räkenskaperna utgjorde vid 1856 års slut Westerbottens läns äldre undsät*ningsskuld, deruti inbegripet den andel deraf, som användts till bildande af distrikts-magasiner inom vissa socknar och för hvilken socknemännen iklädt sig gemensam ansvarighet, 109,934 Ridr 18 sk. 4 rist Banko eller 164,901 Ridr 39 öre Rimt, hvaraf sedermera dels alskrifvits 3,921 Ridr 62 öre, dels influtit genom inbetalning af sockne-magasinen 8,348 Ridr 63 öre och af enskilde låntagare 2,841 Ridr 82 öre, i följd hvaraf hela skulden i närvarande stund belöper sig till 147,389 Ridr 31 öre, hvaraf genom Kongl. Majits Befallningshafvande beviljats till afskrifning 126,226
Liksom ickeäfven Fsedrelandet var en tidning, och liksom man icke kunde begära allvar och sanning af en tidning l När Fsedrelandet afgaf dessa försäkringar, hade likväl faktiskt danska konseljpresidenten i både riksråd och statsråd utvecklat en plan, som går en inkorporation af Holstein så nära som möjligt. I samband med den nya helstatsplanen var ingalunda heller Marspatentets upphäfvande en likgiltig sak; ty först derigenom kunde Holstein inträda i den påtänkta nyorganiserade gemensamheten. Men så länge patentet egde kraft, var och förblef Holstein » utsöndradt ». Ploug har alltid oturen att afgifva tvetydiga, undvikande och faktiskt oriktiga förklaringar.Aktstycken. Bilagor till von Qvantens artikel. N: o 24. Rosenberg till E. v. Qvanten. Köpenhamn dm 19 juni 1864. Jag skall göra mitt bästa att fU saken omtalad i en fraosk tidning. Herr W., som i dessa dagar reser till Brti9sel, har lofvat taga brefvet med sig och befordra det till Paris. Jag har det redan ffrrdigt i konsept — det g&amp;r något svårt för mig att uttrycka mig p&amp; franska — och skall afsända det. Men först vill jag likväl bedja dig upplysa mig, om jag verkligen skall anföra, att förbundsförslaget ursprungligen har utgått härifrån? Jag har nemligen hört att man i Stockholm skall vara ond öfVer att vi danskar ha varit s&amp; näsvisa att sålanda göra början. Det är Monrad, som har gjort slat p&amp; underhandlingen, icke så mycket genom att begära, att Ni skulle taga första steget, ty denna etikettfråga kunde man väl komma förbi — för öfrigt synes mig denna begäran fr&amp;n hans sida orimlig — som genom att återupptaga talet om Holstein. Efter hvad jag fltt veta, har han nödgats göra det på kungens uttryckliga önskan. * Det ftr * Det har visat sig, att i sjelfva verket både Monrad och hebi det national-liberala partiet varit lika måna som konung Kristian IX om att bibehålla Holstein och Lauenburg.det vanliga spelet, som har förnyats mänga gånger sedan d.