Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:0 § Berättelse: Rikets Ständers Revisorers för 1858 och 1859 an2 1 4 gående Banko-Verket — » Banko-Fullmäktiges till BankoUtskottet 6 1 o —. a. a. 16Nev. a. a. 19Nov. a. a. 19Nov. a. a. 19 Nov. » Banko-Utskottets, angående Bankens Styrelse och Förvaltning — 6 1 6 — 11 Jan. 11 Jan. 11 Jan. 11 Jan. » Banko-Utskottets, angående revision af Banko-Diskont-Verket för 1859 6 1 28 — b. 20 Juli 20 Juli 20 Juli 20 Juli » Rikets Ständers åren 1857, 1858 och 1859 församlade Revisorers, om granskning af de under Kommerce-kollegii förvalt, ning ställde fonder och medel — 2 1 Stats-Utskottets utlåtande i 18 Jan. g. 21 Jan. g. 18 Jan. b. 18 Jan. anledning deraf — 4 1 37 — » Rikets Ständers Revisorers, angående Riksgälds-kontorets förvaltning under tiden från början af 1856—1858 arens Riksdag — 2 1 —. I anledning af återremiss . — 4 1 58 — g. 11 Febr. a. a. 11 Febr. g. 18 Febr. a. a. 15 Febr. 21 » Fullmäktiges i Riksgälds-kontoa. a. 23 Nov. ret, till Rikets Ständer — 4 1 3 — a. a. 23Nov. a. a. 30Nov. a. a. 26 Nov. » Kammar-kollegii, ang.
— Har du förstått, karl? » • Ja, öfverste. » Några timmar därefter satt Malcolm Langenhjelm i en boggievagn på södra nattsnälltåget och skådade öfver Sörmlands gröna kullar, belysta af aftonsolens sista strålar. » Ja, aftonsolen lyser äfven varmt, » mumlade den gamle, lutande sig tillbaka mot ryggstödet och drömde, drömde om det där namnet, som fyllt det enda rosenröda bladet i hans gråa lefnadssaga. Modern musikuppfostran. f an är för länge sedan ense om, att musiken genom tonernas m a k t verkar förädlande på människorna, och att den är en god k a m r a t i alla lifvets skiften. Därför har man gifvit musiken en hedersplats i studieplanen för vår ungdom, och man påträffar sällan en familj, hvari ej åtminstone en medlem öfvar en eller annan art af musik, sång eller ett i n s t r u m e n t såsom violin, flöjt, violon cell eller piano. I s y n n e r h e t har det sistnämnda fått medborgarrätt öfverallt, och det är pianospelet, som nu drifves mest af den musikaliska världen. Man behöfver endast tänka på det utomordentligt stora antalet pianofabriker både i inoch utland för att göra sig ett begrepp om den utbredning pianospelet fått i skola, hem och konsertsal. Vi lefva i pianots tidehvarf. I c k e allt är guld, som glimmar — och icke all musik, som dag och natt aflockas olika instrument, är skön. Det ges dess sämre också ett slags musik, som gör en ondt och ingalunda uppbygger, under det andra, som till och med föregifvas vara musikaliskt b e - gåfvade själar, kunna lyssna till dylikt klink, utan att förändra en min eller löpa sin väg. Den åsikten, att icke musikaliskt bildades öron skulle vara mindre mottagliga för verkligt god musik än för de eländiga musikaliska godtköpsvaror, som bjudas på alla håll och kanter, är grundfalsk.
Jag har öppet tillkännagifva, att jag stödde mig på Hr Stuarts uppgift och är ej i tillfälle att bedöma vissheten af Gr. Frölichs; men för att kommä till visshet - Den i a Maj. liet häruti, fortfar jag att begära propos., att begge frågorna må i ett sammanhang företagas. Ilr Hjärne, Harald: En ledamot af BäncoUtsk. liar sagt, att PresteSt:s inbjudn. står tillsammans ined motionen; en annan liar sagt nej dertill. 1 ovissheten om hvilkendera har rätt) instämmer jag med Frih. Boye. R. o. Ad. beslöt, att PresteSt:s inbjudn. skulle hvila, tills Bancooch LagUtskms omnämnde utlåt, inkommer. Hr Hjärne: Jag anliuller, att PresteSt:s inbjudn. må på föredragnrslistan uppföras under samma nummer, som det inkommande betänk, från Utsk., eller åtminstone, att inbjudn. uppföres antingen straxt före eller slraxt efter Utskis betänk., så att begge målen kunna företegas i ett sammanhang. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att H. Ex. väl ansett, hvad Hr Hjärne begärt vara en följd af R. o. Adis nyss lättade beslut, men ville ändå, enär sådant åstundndes, hemställa, att den hyss föredragna inbjudn måtte få föredragas på samma gång som Bancooch Lag-Utsk:ns omförtnälda utlåt. Bifölls. Föredrogs ånyo BäncoUtsk:s d. 7 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 141 ■ anledn. af de inom 2:ne Stånd gjorda anmärkn:r vid Utsk.*s under Wto i3ä aflåtna raenlor. Derjemte föredrogs ett prot.utdr. från PresteSt. af förliden gårdag, innehållande inbjudn. till Rledstånden att, i likhet med PresteSt., ogilla BaneoUtsk:s utlåt. N:o 141 samt besluta, att R. St. aflåta en underd. skrifvelse, hvarigenom de till K.
Kammar-rätten för båda åren granskade, dervid endast 1853 års räkenskap öfver det sistnämnde af dessa båda anslag föranledt till anmärkningar. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: l:o Debet. år 1852. år 1853. Balans från föregående år: Stats-anslag, till aflöning » elevers underhåll » samlingars vård och förökande — Ateruppföring: Balans till påföljande år: Credit. Balans från föregående år: Skuld 1,250: 2,000: Utgifter: Aflöning 6,800: 6,800: Elevers underhåll. 300: 300: Balans till påföljande år: O O. Uppbörd: Stats-anslag, till befordrande af Akademiens fortfarande verk - samhet » Jönefyllnad för Akademiens Astronom 640: 200: 640: 200: Transport: 840: 840: Transport: 840: 840: till insamling och afritning af Svenska växter. 800: . 800: » ordnande af Widegrenska växtsamlingen 400: Årlig ersättning för af Akademien till Statsverket alträdda fastigheter, å 2,000 R:dr årligen, 4,000: 2,000: Behållning å de för anställande af astronomiska och fysiska observationer under resan med fregatten Eugenie, åren 1851—1853, anslagna 800 R:dr 474: 10. — S:r 6,040: 4,114: 10. — Balam till påföljande år: Cr edit. Utgifter:
Ty, för att återkomma till vår utgångspunkt — • det är alltid kvinnan, som väljer, det var bara det jag menade, när ni utbredde er om det där storståtliga, nådiga privilegiet. — Kvinnan, som väljer! I hvilket land då, om man törs fråga? — För henne var det antagligen särdeles — I alla länder, där mannen är herre på täppan, o c h det är just ett af kvinnans angenämt. — Ni män med er så kallade kvinnofå privilegier. — Kanske ni önskar min kännedom! Om ni bara hade en aning sats illustrerad? — Det skulle onekligen vara mycket inom, hvad en stackars flicka kan få utstå med en efterhängsen friare! tressant. — Fastän hon får välja? Hon satte sig upprätt i hvilstolen, hvari — Det oaktadt. Jag skulle kunna tala hon legat tillbakasjunken, och såg på honom med en kisande, godmodigt öfverlägom för er en riktigt uppbygglig historia i den vägen. Men ni är kanske trött. sen blick. — Jag ber. berätta blott! Jag är Aldrig hade han sett ögon kunna bli så smala som hennes — en glindrande strimma i särdeles intresserad af uppbyggliga histoaf smaragd och opal under fina, bågiga rier. Hon satte sig bekvämt till rätta, lade bryn. Men han hade också sett dem stora hufvudet tillbaka mot karmen och började och djupa, i mörkaste drömblått. — Säg mig — började hon — när ni efter några ögonblicks tystnad: — Jo, ser ni, jag hade en liten väninna, fråssade på er första, stora, heliga kärlek, den där enda gången ni vågade fria, var som var mycket ung och mycket oerfaren ni verkligen viss då • — jag menar på henne? och mycket svärmisk — ja, det är nu en — Inte riktigt. Jag hade en mycket åtta, nio år se ' n, och för så länge se ' n brufruktad och gräsligt hatad rival — fanjunkade sjutton-adertonåringar ännu vara svärkarn, ja, han var postmästare också och miska, nu äro de kritikussar i stället. Nå änkling och pappa till nio barn. ja, den här lilla flickan, hon var då en rik— Men hon valde er ändå?
Directionen har ansett BränwinS.brän. ning ocli Distilering i berörde Städer under of. w nanförde willror icke utan förlust för Kro. nans räkning kunna anställas, dä Kronans tillwerkningS. kostnad nödwändigt mäste blifwa dry. gare än den angränsande Landtmannens, som kan idka bränning och distilering med de i och för hans landtbruk erforderliga dragare, med det ä hans ägor befintliga bränsle, samt af den Säd, hans egen jord afkastade, hvarjemte han merendels gjorde ett särdeles afseende pä dranken för sina kreatur. Stats. Beredningen har för fin underdäni. ga del, utaf hivad Magazins Directionen säle. deS anfört, funnit att Magazins-JnrättningenS nu »varande fond föga sträcker sig längre än tili underhällandet af de förräd, som erfordras för päräknade wanliga Sjö. Expeditioner, till Staternes aflönings Spannemäl och Brödkorn, saint till den inskränkta Bränwins. bränningen, men att deremot Inrättningen, som af berörde förlag ej hade nägon winst, men wäl ofta förluster, genom den afgift för Bränwins-brän. ningen, den aflöning och de omkostnader, hwil. ka densamma i öfrigt ätfölja. nödwändigt stall ester hand täraS och omsider uplösaS, sä framt ej StatS-Werket kunde fylla den ärliga bristen; vch att Stats.WcrketS förmäga dertill ej är till. Drn z October. Lv7 tillräckelig, har Stats. Beredningen ansett sig icke behöfwa i undcrdäniqhet bestrifwa. StatS-Beredningen har rväl förmodat att nägon inkomst af öfwerblefwen P owiant och Spannemäl efter kriget än widare kan tillflyta Magazins.
Betänkande, i anledning af väckta motioner, angående förändring i gällande föreskrifter i afseende på lagfart af fast egendom. Uti särskilda inom Hedervärda Bonde-ståndet väckta motioner har Riksdags-fullmäktigen Bengt Nilsson från Kronobergs län föreslagit: l:o att Rikets Ständer måtte besluta en författning af följande innehåll: »Derest köpare af fast egendom, vare sig på landet eller i stad, antingen icke kan förete några förre egarens åtkomst-handlingar eller ock företer för lagfarten ofullständiga handlingar, eger vederbörande domstol, på sökandens bekostnad, genom anslag å Rättens dörr och införande af kungörelse tre gånger i allmänna tidningar, kalla och förelägga den eller dem, som förmena 8 Lag-Utslwttets Betänkande JYs 19. sig vara närmare berättigade till den försålda fastigheten, att inom natt och år derefter anställa klander å den skedda öfverlåtelsen medelst laga instämning, men att, om sådant försummas, något hinder icke möter för sökanden att erhålla lagfart:» och 2:o att Kongl. Brefvet den 7 Oktober 1742, angående domares skyldighet att. vid fråga om lagfart al jord å landet, inhemta upplysning huruvida jorden är af skatteeller krono-natur, måtte upphäfvas. Häröfver har Lag-Utskottets utlåtande blifvit infordradt; och får nu Utskottet, efter föregången öfverläggning, detsamma afgifva. Hvad dervid angår förstnämnda förslag, till stöd hvarför motionären åberopat den svårighet, som köpare af fastighet har att bestyrka säljarens åtkomst till densamma, derest handlingarne derom gått förlorade genom vådeld eller annan dylik händelse, eller säljaren innehaft fastigheten från den tid, då lagfart ansågs mindre nödig och således ofta underläts; så ehuru Utskottet ej kan i allo förneka omförmälda svårighet, synes likväl det medel, som motionären, för undanrödjande deraf, anvisat, ej vara lämpligt eller förenligt med det ändamål man sökt med föreskriften, att lagfart ej må beviljas innan förre egarens lagliga åtkomst är vorden ådagalagd, och den verkan, meddeladt uppbud blifvit tillagdt.
R:dr 75 öre blifvit uti fyra särskilda poster, under revisionsåret utanordnadl till Byråchefen i E. K. Majlis Just i (ie-s ta Is—expodi lion, Expeditions-sekreteraren m. m. L. J. Lovén, för att såsom arfvoden tilldelas Herr Justitie-statsministerns ombud vid boktryckerierna och bokhandeln i riket; men, enär någon redogörelse öfver dessa medels användande ej blifvit lill Kammar-rätten afgifven, hade Revisorerne, sorn icke betviflade att beloppet utgifvits för det dermed afsedda ändamål, inen likväl ansågo med god ordning öfverensstämmande, att äfven för berörda medel redovisning i vanlig ordning egde ruin, hemställt att för framtiden de belopp, som härtill utgå, måtte upptagas antingen i en särskild räkenskap eller ock möjligen uti Justilie-stals-expeditionens expensmedels-räkning, för alt sedermera, efter föregången granskning i Kammar-rätten, öfverlemnas till Rikets Ständers Revisorer; Och då något giltigt skäl icke torde förefinnas, hvarföre icke dessa medel böra och kunna redovisas på lika sätt, som för andra statsmedel iakltages, hafva Rikets Ständer Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, J\:o 127. 29 ansell sig böra hos E. K. Majit i underdånighet anhålla, det vederbörande måtte förståndigas alt lör framliden, på sätt lämpligast ske kan, redovisa de för berörda ändamål anslagna medel. Yctcriuär-inrättuingen i Stockholm. Till följd af Revisorernes anmärkning deröfver, att behöriga verifikationer icke aflemnats å dels den vid revisions-årets slut befintliga kassabehållningen, 986
Hvad detta upskof angår, så förenar jag mig med dem, som bestrida detsamma, emedan jag tror intet godt kunna deraf föranledas. Sådant kunde möjligen hindra uppgörandet och antagandet af ett annat bättre förslag; och jag hemställer, om icke, på sätt Friherre Anckarsvärd anmärkt, Konungens bifall till upskofvet skulle gifva ett slags half sanction åt nu ifrågavarande förslag, så att ett nytt i samma ämne icke möjligen vore att förvänta. Jag anhåller derföre till en början om proposition till afslag på begäran om sakens upskjutande till nästa Riksdag. Herr Hjerta: Jag får vördsamt tillkännagifva, att då jag sade mig önska att i denna sak få höra något yttrande af en eller annan bland de personer, som stå på den höga punkt i samhället, att de äro Konungens Rådgifvare, så var det icke i den 8o Den a3 Februarii f. m. mening, att jag ville höra hvad Konungens tanka om saken är, utan endast för att få veta StyrelseLedamöternes enskildta omdöme. Jag hembär derföre också tacksägelse till den siste värde Talaren, som upfyllt denna min önskan. Han har verkligen öfvertygat mig, att ett upskof med frågans afgörande ej är lämpligt, ehuru jag ej delar den mening, att ConstitutionsUtskottet icke skulle kunna under tiden upgöra och framställa ett alternatift förslag vid sidan af det vi nu hafva. Jag vill derföre afstå från min begäran om upskof, och underkastar heldre nu sjelfva saken en votering, i hopp att utgången ej skall blifva menlig för mig. Äfven i detta fall gör jag mig försäkrad, att Ridderskapet och Adeln skall visa sig stå på en högre grad af politisk bildning, än den man kan vänta hos Ledamöterne af de öfrige RiksStånden. Det är med denna öfvertygelse jag till Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställer den anhållan, att de föreslagne nya redactionerne till 5 och 6 §§. RegeringsFormen måtte innefattas ensamt i den första propositionen, hvarom förmodeligen kommer att voteras.
Hemliga Utskottets Instruktion af är „8oo, innehäller wäl art om Inrikes Län skulle kunna erhällas kill större belopp, an som behöfwes för omsättning af Inrikes Capital, stola Utländska Zstde Band-125 __ rs6. stut - 994 Den 18 November. stulder dermed betalas; mcn denna föreskrift synes icke wara sä owillorlig och bjudande, alt Contoiret utan att behöfwa dylika Län för dessa ändamål, skulle belasta sig med ranta för nya Inrikes Capital. Och dä Riksgälds - Conkoiret i följe af det redan anförda, efter gansta säker uträkning, icke kunnat tarfwa biträde af Inrikes Län, hwarken för omfattning af andre förfallne eker förfallande Jurikes Capital, eller för tillgörande möjeliga ökade afbekalningar pä Utrikes gälden, har Stats - lUstoltet ansett för sin del Herrar Fullmägkige hafwa rätteligen förfarit deruti, att Herrar Fullmägkige, med afseende ä Contoireks sannskyldiga nytta och förmän, den 2Z Julli 1804 inställt widare emottagande af Baucomynts-Län. Stats-Utstottet har likwäl icke utan förundran mast erfara, att, sedan Herrar Fullmägkige sjelfme, efter ungen öfwerläggning och nppä gansta walgrundade stal en gäng pröfwat. Cantoirets belägenhet wara sadan, att någre Inrikes Län åtminstone pä flere ärs tid skulle kunna behöfwas, Herrar Fullrnägtige inom gansta korrt tid härefter uphäfwit werkan af deras fattade Beslut, i sä matto a t Herrar Futlmägtige tilläti ätstilliga Cassör och aswen enstildc Personer, att emot Z ProCents ränta insatta Bane..myrns Capital; och derigenom ädragit Contoiret cn betydelig Utgift till ärliga Jnteressen ä sadane Capital.
Enl. min åsigt tiar således Utsk. ganska rigtigt föreslagit, att all tull-lindring må med | årligen förminskas, och alt den efter 3 års förlopp skall helt och hållet upphöra, men deremot kan jag icke godkänna Utsk:s förslag i sednare delen, att införseltullen å sådana artiklar, hvarföre tull-lindringarna hufvudsakligen åtnjutas, i samma mån nedsättas; ty detta leder till samma resultater i afseende på statsinkomsterne jag förut nämnt. Jag anhåller således, att R. o. Ad. ville bifalla den del af Utsk:s förslag, sora anser tull-lindringarnes upphörande efter 3 års förlopp, men deremot icke den, som angår införseltullen. Hr Printzensköld: I motsats till den siste värde talaren yrkar jag, att den af Utsk. tillstyrkta und. skrifvelsen måtte afslås. Lika med Frih. Palmstjerna anser jag både nyttigt och nödigt, att uppmuntra skeppsfarten på de aflägsnare delarne af jordklotet, hvilket ingalunda sker genom borttagande af den fördel som med en direkt handel, uti inhemska fartyg, imellan Sverige samt Ostoch Westindien nu är förenad; ty om samma tull bestämmes, ehvad varorna införas från London, Hamburg eller China, så är det helt naturligt, att handeln snart kommer att in - 468 Den 5 Juni e. m. skrankas till de närmaste marknadsplatserne och att fördelen af utskeppningen på de aflägsnaste länderne såmedelst skulle gå förlorad, Att låta förblifva vid nu gällande stadganden synes mig således vara en åtgärd, som en skyldig omtanka om landets sanna fördel föreskrifver. Hr von Hohenhausen:
Af nu nämnda beslut har blifvit en följd, att i § 92 uteslutits den i 2:dra momentet förekommande mening, som innehåller att vid afkortningslångdens granskning de förhållanden böra attesteras, som befria husbönder från den enligt § 89 dem hittills åliggande ansvarighet för landtbönders och torpares med Heres utskylder. § 96. Den anvisning, som i denna § lemnäs derom att öfverallt i Bevillningsstadgan med benämningen Riksdaler förstås Riksdaler Riksmynt, samt att med församling menas socken på landet och så kallad territorialförsamling i stad, har, såsom obehöflig, blifvit utesluten. Formulärerua. Beträffande formulårerna till Bevillningsstadgan, hafva hos Rikets Ständer framställningar blifvit gjorda derom, att formuläret N:o 7, innehållande taxeringslängd öfver inkomstbevillningen, måtte uppsättas mera specifikt och öfverensstämmande med Bevillningsstadgans föreskrifter. Uti dessa framställningar har blifvit erinradt, hurusom, enligt 37 § 2 mom. i stadgan, beredningen åligger att föreslå och uti de längder, som, upprättade i enlighet med nyssnämnde formulär, skola af vederbörande aflemnas, införa det fastighetsvärde och det inkomstbelopp jemte den bevillning, hvilken, enligt 2:dra art., skall inom beredningsdistriktet påföras hvarje skattskyldig. Men om man granskade detta formulär, funne man dess uppställning vara sådan, att all inkomst, för hvilken bevillning påföres, der sammansloges i en summa. Det syntes dock vara så mycket olämpligare att icke i taxeringslångden Bih. till B. St. Skrifvelse, N:o 210. angifva och särskilja de olika inkomstkällor, hvarifrån de taxerande myndigheterna ansett den af dem för hvarje skattskyldig antagna total-inkomst härflyta, som det från den beskattades sida vore ett oafvisligt anspråk att få veta för hvad slags inkomst han blifvit beskattad.
Och förbättring i allmänhet uti de församlingar, hvilka till lärares och lärarinnors aflöning redan tillskjutit eller åtaga sig att tillskjuta lika stort belopp, sorn den till församlingen, under namn af fölkskoleäfgift, öfvetlåtna arniel af personliga skyddsafgifteu utgör, 75,000 H:dr årligen, eller tillsammans Tvåhundratjugufem tusen R:dr; 3:o, 30.000 Rulf årligen, eller tillhopa Nittio tusen R:dr för att, i mån af behof, användas på det sätt att, der församlingar, hvilkas folkskolelärare redan i lön åtnjuta 400 lt:dr eller derutöfver, förbinda Sig att höja lönen utöfver nu utgående belopp, ett statsbidrag till lika belopp med församlingårnes sålunda lemnade ytterligare tillskott må, efter Kongl. Maj:t nådiga pröfning, anvisas; dock att Statens bidrag för detta ändamål icke må öfverstiga 50 R:dr årligen för hvarje lärare; 4:o, till understöd för sådana församlingar, som till följd af mcddellöshet icke kunna af egna medel till erforderligt belopp bekosta aflöning åt sin folkskole lärare, 20000 R:dr årligen, eller tillhopa Sextio tusen Rulf; 5:o, 4,500 R:dr årligen, eiler tillhopa Tretton tusen femhundra lt:dr, pä det en särskild byrå inom Ecklesiastik-depaiiemcntet må kunna, om förslaget varder af Kongl. Maj:t godkändt, inrättas för handläggning af ärenden angående folkskoleväsendet; 0:o, 8,000 Rälr årligen, eller tillhopa Tjugufyra tusen Rulr såsom tillökning uti anslaget för Sundhets-koUegiiun, att af Kongl. Majit på lämpligt sätt mellan ordföranden, medicinalråden och Kollegii tjenstemän fördelas; 7:o, till understöd för den af Doktor O. Sandahl i hufvudsta deri inrättade medikopneumatiska anstalt, 2,000
H a n kom med stor generalstab, präktigt artilleri och rytteri och tågade med 2 0, 0 0 0 man mot sphakioternas bergshöjder. D e s s a stormades. Dagar igenom räckte striden, och åter blefvo turkarna tillbakaslagna. Ä n n u en stormning af Sphakia misslyckades; grekerna kämpade med dödsförakt för friheten och korset; i spetsen för dem stredo präster. D e europeiska statsmakterna lämnade emellertid Kreta i sticket, och när kejsar Napoleon såsom svar på de stridande grekernas rop om hjälp, förklarat, att det » enda han kunde göra, vore ett förbli neutral, » vände sig de förtviflade hufvudledarne af upproret till den ännu ej tillfrisknade fru von Schwartz och bådo henne begifva sig till R o m att tala deras sak för Gladstone, som då vistades därstädes. Svag som hon ännu var, tvekade hon dock ej. F r å n sjukbädden begaf hon sig åstad på resa, utsatte sig för dennas många olikartade faror och lyckades komma ombord å en till Italien gående ångbåt. Hennes mission hos Gladstone misslyckades Bidrag mottagas med tacksamhet. dock. År 1 8 6 9 var den treåriga frihetsstriden lyktad; det sköna Kreta, » de lycksaligas ö », nu åter förvandladt till en enda ruinhög, var fortfarande under turkiskt välde. Under det fru von Schwartz vistades i Italien 1 8 6 7, inträffade Garibaldis andra tåg mot R o m och slaget vid Mentana. Frihetshjälten blef för andra gången såsom fånge förd till Varignano. U p p m a n a d därtill af hans vänner, skyndade hans ädla väninna genast dit. Först efter många svårigheter och mot hedersord att ej vara öfverbringare af något politiskt budskap, fick hon tillträde till den berömde fången. Äfven under denna hans andra fångenskap blef hon i tillfälle att göra honom personligen stora tjänster. Hotellet där hon bodde omgafs ständigt af flere förklädda poliskonstaplar, och tre sådana bevakade alla hennes steg; men trotsande all polisens vaksamhet, förde hon många budskap mellan honom och hans familj samt närmaste vänner.