Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förordningen af den 12 November 1858 rörande dylik klyfning och jordafsöndring utkom, betydligt tilltagit, dock icke så mycket i norra delen af länet, till följd af den inskränkta åkerjordsareal, hemmanen derstädes i allmänhet äga, som i mellersta och södra delarne deraf; men för närvarande i saknad af derför erforderlige upplysningar, är Konungens Befallningshafvande nu icke i tillfälle att med säkerhet kunna till siffran angifva antalet af klyfde hemman, hvilket deremot framdeles, då mantalslängder med flere handlingar, upprättade i enlighet med de fastställde, nya formulären, blifva att tillgå, torde utan särdeles svårighet låta verkställa sig. Antalet af de lägenheter, som i behörig ordning från hemman afsöndrats, och för hvilka Konungens Befallningshafvande, jemlikt 2 Kap. 4 § af Kongl. Förordningen den 19 December 1827, fastställt afgäld till stamhemmanen, uppgick år 1856 till 1, 1857 till 2, 1858 till 4 och 1860 till 3, hvaremot under år 1859 ingen sådan afsöndring hos Konungens Befallningshafvande anmäldes. Tab. N:o 10. Bifogade tabell N:o 10 utvisar förhållandet vid 1860 års slut med såväl antalet af hemman och lägen heter, som dessas natur, brukningsdelar och uppskattningsvärden. Tab. Litt. D. Afgifter för minuthandel med och utskänkning af spritdrycker. Debiterade AfkortFörd ela de t 1 1 3cb nmg anordn Hushållningssällskapet. i Städerna. bygden. R:dr R:mt. l,8* Städerna. å landet. Statsbidrag. Skiftesverk. Tillämpningsskolor. De rester af i länet debiterade utskylder, som vid hvarje redogörelseårs utgång utestått, hafva varit Tab. Litt. E. ganska ringa, och beloppen deraf ingen anmärkningsvärd skiljaktighet underkastade. Tabellen Litt. E. å nästa uppslag utvisar, särskildt för hvarje år, icke allenast berörde restbelopp, utan äfven summorna af från länet utgångne direkta statsbidrag.
Största myntenheten synes mig böra blifva 8 sk. silfver, hvarigenom man återkommer till den gamla dalersräkningen, som med 128 sk. cours svarar emot 3a sk. riksg:s:mt och kan kallas krona, eller daler courant. Då blir en styfver b:co lika med 1 sk. riksg:s:mt, som bör blifva minsta enheten. Vid räkenskapers förande erfordras endast 2:ne columner. Förstnämnda enhet svarar då ungefär emot 1 franc, emot § mark Hamb. b:co, och öfverensslämmer äfvenväl med flera andra nationers mynt, hvarjemte dalersräkningen qvadrerar med Sveriges gamla, väl uttänkta förhållande emelian mått, mål och vigt, der nu alla mindre enheter, såsom 32 jungfrur på kannan, 32 kappar på tunnan och 32 lod på skålpundet, äfvenväl dessa delas uti 32 delar, likasom dalem i 32 styfver, till stor lättnad och ledning vid all handel för mindre kunniga räknare, såsom t. ex. för allmogen. Man kunde derefter aflysa allt annat mynt, då, vid beräkningar och jemnförelser med det gamla riksg:s-myntet, man blott behöfver tillägga 5o proc. af antal silfverdalen, för att finna r:drn riksgts, som jemnt svarar emot hvarannan, t. ex. 2 r:dr riksg:s blifver lika med 3 daler silfver, 3 r:dr lika med 4§ daler silfver o. s. v. Uppbörden skulle äfvenväl härigenom betydligt förenklas, och inom några år 3o4 Don j Maj. komrae all annan myntberäkning af sig sjelf att försvinna. Vid användandet af dalerräkningen i bandel blifver alltid styfvern lika nied kanna, kappe eller lod, så att t. ex., om tunnan kostar 3i daler, kostar i kappe styfver; kostar i Ä j| daler, då kostar ett lod 2^ styfver o. s. v., sorn utgör lika många skir riksg:s. Halfva och fjerdedels styfrar böra myntas; mindre enhet behöfves ej. Hr Hegardt, Christ. Bernh.:
Har Fredrika förstört någonting, eller hvad är det? » » Det är en lång historia, frun, och visst har jag förstört något, ty jag har förstört hela mitt lif. » » Hur är det fatt, kära Fredrika? » » Illa, frun; men vill frun höra på mig, skall jag tala om det alltihop, och sedan får frun själf bestämma, om jag skall stanna här, eller om jag redan i kväll skall ta ' mitt knyte och gå. » » Hvad är det Fredrika bär på hjärtat? Tala om det, så blir det nog bättre sedan. » » Det tror jag inte, men vill ändå tala om det. Jag blef tidigt föräldralös och hade plats på en bondgård, då jag för tre år sedan blef bekant med en gosse härifrån staden. Han var på tillfälligt arbete i min hembygd, och som han hade varit gardist och förde sig fint och ståtligt, så måste han ju förvrida hufvudet på en stackars enfaldig flicka som jag. Han var dessutom den första människa, som visat mig någon vänlighet, och så trodde jag honom om godt, och det gör jag ännu, oaktadt allt, ty hvad han än kunnat göra, så är han god i sitt hjärta och har aldrig velat mig något ondt. Så förgick sommaren, utan att vi rätt tänkte på något, men när det led på hösten, började vi tala om giftermål. V i voro fattiga båda och kunde ej tänka på att gifta oss, utan att han förtjänt och sparat ihop en summa pengar, ty hur litet man än tycker sig behöfva, fordras det alltid något för att sätta bo, och gifta oss måste vi, ja, frun, det måste vi. Men se inte så strängt på mig, frun, det är inte slut ännu. Han plägade därför ge mig sina sparpengar vecka efter vecka. En gång for han dock in till staden och stannade borta i två hela dagar, och den gången fick jag inga pengar.
Som denna votering utfallit med 47 ja och 72 nej, samt nej således vunnit, vidblifves den för handskar nu gällande tullsats. 5 2: dr a voteringen: (l67-.o) Den, som, lika med hvad 3 Stånd beslutat, vill för horn, arbetadt, bibehålla gällande bestämmelser, nemligen: genombrutet 4 r:dr, knappar 12 sk. och andra slag 1 r:dr införselslull per skålpund, röstar knappar med 8 sk. och andra slag med 32 sk. införselstall per skålpund. Resultatet af omröstningen har varit 79 ja och 40 nej. Som följaktligen ja vunnit, komma de för artikeln horn, arbetadt, i gällande taxa stadgade iuförselsafgifter att utan förändring bibehållas. 53:dje voteringen: (168:o) Den, som, i öfverensstämmelse med 3 Stånds beslut, anser följande indelning och bestämmelser för artikeln läder böra bibehållas, nemligen: den, det ej vill, röstar Ja; Nej; den, det ej vill, röstar Vinner nej, antages Borgare-ståndets beslut, att indela arbetadt horn i Förstärkta. Stats-Utsko'(els Memorialt IV;o 275, 19 Hvita, samt sämskade skinn och hudar 1 skålpund 12 sk. införselstull. Karduanssamt färgade eller tryckta skinn 1 skålpund 1 r:dr 24 sk. införselstull. Lackerade hudar och skinn 1 skålpund 20 sk. införselstull. Sulläder, i skålpund 12 sk. införselstull. Andra slag, ej specificerade, hudar och skinn 1 skålpund 24 sk. in förselslull; röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner nejj kommer artikeln läder alt erhålla följande rubriker och tullsatser : Karduanspergamentssamt färgade eller tryckta skinn 1 skålpund 36 sk. införselstull. Sulläder, 1 skålpund 8 sk. införselstull. Andra slag, med eller utan lackering, 1 skålpund 16 sk. införselstull.
Skilnaden emellan ångbåtar och ångvagnar är emellertid den, att de förra, stora eller små, gå fritt på vattnet, då de sednare deremot måste hafva en stark och jemn väg af jern, på förhand banad genom berg och öfver dalar, — samt, emel lan stora och små lokomotiver, att de förstnämnda behöfva en dyrbar sådan väg, då, i sednare fället, en föga kostsam gör samma tjenst*). *) Att dessa småbanor kunna effektuera en ganska ansenlig trafik bevisas deraf, att å Hudiksvalls jernväg under sommaren 1861 öfverfördes öfver 700,000 centner effekter och 14,263 passagerare oell samina år å Söderhamns 11,328 passagerare och 854,301 centner varor. Härvid hör märkas att trafiken endast pågick under cirka 6 månader samt att en slör del af effekterna utgöras af trävaror och grofva bjelker (af de sednare å Hudiksvalls jernväg 390,000 kubikfot), hvilka sistnämnda äro högst besvärliga att föra och lasta samt, likasom trävarorna i allmänhet, fordra öfvermåttan stort utrymme och långa spår å bangårdarue. Slal$~Utskotlets Memorial JW 77. 59 Sverige är ett i många afseenden rikt land, rikt på allt — utom på kapitaler för att tillgodogöra dess stora naturliga tillgångar. Knappast bar det ännu börjat anlita de skatter, som ligga förvarade i dess berg, — tillvexa i dess skogar, hvilkas värde ännu ej rätt uppskattats — och vänta på odlaren i dess fruktbara dalar. Genom friare tidsenliga författningar och fortgående lossande af de bojor, som från sekler tillbaka fjeitrat vår industri och våra näringar, har Sverige på de sista tiotalen al år gått framåt i ej förut anad grad; men ännu fattas mycket och måhända framför allt förbättrade kommunikationer.
Det fina och enligt paramentikens lagar komponerade mönstret är uppgjordt af frö- ken Laura Mörner i Vadstena och upptager en del af våra kristliga symboler, såsom korset, kalken, lagtaflorna, bibeln, rosen m. m. * En af Stockholms äldsta invånarinnor, eukefru Charlotta Vilhelmina Sofia Berndt ingick den 13 dennes i sitt 99:de år. Den gamla är fortfarande i besittning af goda kroppsoch själskrafter. Kungl. operan har, såsom vi helt kort i förra numret omnämnde, återupptagit sin stora nyhet från föregående säsong, den gamle mästaren Verdis praktfulla opera » Otello ». Det af talrika så- väl instrumentala som vokala skönheter mättade tonverket synes redan vara på väg att varda verkligt populärt härstädes, att döma af det lifliga och intensiva bifall, som beledsagar detsamma från den vid hvarje föreställning fullsatta salongen. Detta bifall är här ock så mycket mera på sin plats, som operan får ett alldeles ovanligt jämnt och godt, i vissa fall briljant utförande. Den, som nedskrifver dessa rader, hade i fjor tillfälle se » Otello » uppföras å k. hofoperan i Berlin, och om denna teater i dekorativt hänseende och sceniska detaljer stod öfver vår operascen, så hann den däremot ej hvad beträffar utförandet vare sig i dess helhet eller med särskild hänsyn till hufvudpersonerna upp emot det, som här presteras. Hr Ödmann har i utarbetandet af titelrollen i » Otello » helt enkelt öfverträffat sig själf. Här först tyckes han ha fått en uppgift, värdig hans musikaliska intelligens. Också har han beträffande denna uppgift såväl i dess helhet som i dess detaljer lyckats så som kanske aldrig förr, och vi tveka ej att beteckna Otello som den mest helgjutna skapelse, hr 0. hittills åstadkommit. Att framdraga några särskilda praktställen är svårt, då ju det hela är så godt, och vi skulle ej heller hafva utrymme härför. — Hvad här sagts om hr Ödmann som Otello gäller i lika hög grad om hr Lundqoisl som Jago. De båda härliga stämmorna klingade förträffligt bredvid hvarandra, och äfven hr L. gaf åt den dramatiska delen af sitt parti en synuerligen lycklig tolkning.
Häraf förklaras ock de olika åtgärderna, som Utsk. förmenar hafva blifvit vidtagna, än för det ena, än för det andra vapnet, ty Styrelsens afsigt var den riktiga att först complettera skärgårdsflottan efter den gifna planen, och derefter anväuda medlen till de större fartygens fullbordande. Ej för närvar, ägande tillgång till den nämnda år 1826 uppgjorda planen för Rikets sjöförsvar, kan jag icke heller nu bedomina den af StalsUtsk. lemnade uppgift, att R. St. sedermera, uti anslagen för försvarsverket till sjöss, anvisat tillökningar, fullt motsvar. hvad comiterade ansågo af nöden för flottans med dess tillhörigheter ordnande och underhållande, enl. af dem uppgjord plan; men om ock så vore, bör man dervid icke lemna ur sigte, dels hvad Utsk., i enlighet med verkliga förhållandet, upplyst, att kostnaden af materialier och dagsverken nu är 33-Jproc. dyrare än då, dels att, sedan den nämnda försvarsplanen uppgjordes, en ingripande förändring inträffat genom den utveckling ångfartygen erhållit; dels att, i den mån skärgårdsfartygen vid Stockholms station till antalet ökats, äfven nya skjul erfordrats, att nya verkstäder måst uppföras, så väl härstädes som vid Carlskrona station, samt slutligen att nödvändigheten fordrat, det så väl Stockholms som Carlskrona varf omgärdats med stenmurar, i stället för de kring dem förut varande gamla plank, hvilka icke fredat de dyrbara etablissemenlerna för nidingars och tjufvars åverkan. Att allt detta medtagit betydliga af 1826 års comiterade till flottans complettering afsedda summor, är lätt funnet; och här - 55a Den 13 Maj f. m. af' kan afven lika liitt förklaras, hvarföre anslagen ej kunnat användas ensamt för de af corniterade uppgifna fartyg.
model Själfständig vill hon vara, nutidskvinnan, På rösträtt och på valrätt gör hon kraf. Men borde hon dock icke dessförinnan Ha slutat upp att vara modets slaf Samt hafva mod att följa egna tycken I stället för den sista modenycken? I andens rike vill hon intet stängsel Ju veta af — vill trotsa hvarje tvång. Sin egen kropp hon likväl snör i fängsel, Som hämmar hennes lifskraft mången gång: Det är dock underligt, att ej försköning Hon äger m,ed sin egen andes boning! Men har hon öfvervunnit dessa vanor Och vill så verka med de pund, hon fått, Såväl på gamla som på nya banor, Hon först sin kallelse dock rätt förstått. När hon därunder som en ödmjuk kvinna Kan säga,: En genomgripande revolution på julfirandets gebit vore emellertid naturligtvis lika omöjlig som föga önskvärd; julklapparne bereda ju på så många håll en stor glädje, liksom den vid jultiden ökade omsättningen af varor åstadkommer en måhända omistlig lyftning i penningemarknaden. Men en hälsosam reform i juluppköpen skulle dock med god vilja ganska lätt kunna åstadkommas. För det första kunde vi mycket väl, utan att störa julglädjen, och utan att ruinera köpmännen, inskränka gåfvornas antal; icke beror väl den glädje de förorsaka på deras kvantitet, utan därpå, att de äro valda med omsorg och gifna med ett gladt hjärta, det vill säga utan något af detta hemliga knot öfver allt för stora utgifter, öfver svårigheten att få de anslagna medlen att räcka till, ja, kanske rent af blott öfver svårigheten att » hitta på » presenter åt dem, som redan ha fullt upp af detta lifvets goda, som inom så många familjer utgör den dolda afvigsidan af julklappsväsendets fröjd. Herre, se din ijänarinna! * Gör edra juluppköp i tidl M an må vid julens ärande fästa hvad betydelse man vill: man må, som de kristna, anse att denna högtid är instiftad till minne af Frälsarens födelse; man må med fritänkaren kalla den en det återvändande ljusets fest; man må, som flertalet människor, helt och hållet förbise den andliga innebörden däri och uteslutande hängifva sig åt nedärfda vanors och barndomsminnens makt, — i ett äro dock alla ense!
Vid skedd föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens utlåtande N:o 123, i anledning af erhållne återremisser af betänkandet N:o 93, angående ifrågastäldt framläggande at Unions-kommittéens förhandlingar för Rikets SLänder, blef sagde utlåtande lagdt till handlingarna. S. D. Föredrogos och lades till handlingna Förstärkta Stats-utskottets nedannämnde memorialer, angående verkställda omröstningar i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut: N:o 321, i fråga om den utsockne frälsehemmannen i Halland åliggande roterings-skyldighet; N:o 322, rörande eftergift i arrendet för Mörrums krono-laxfiske i Blekinge län; N:o 323, rörande beräkningen af husbehofs-bränneri-medlen. S. D. Föredrogs Expeditions-utskoltets memorial N:o 19, i anledning af återremisser i skrifvelse-förslaget N:o 186. Lades till handlingarna. 712 Prot-utdrag den 21 September 18A8. Från Vällofl. Borgare-ståndet.
Stånd i hufvudsäIcen beslutat, liar deremot blifvit ogilladt af Vällofi. BorgareStåndet, sorn ansett de grunder för TullBevillningen, hvilka nu gällande TullTaxa bestämmer, dels efter mått, mål och vigt, dels ock efter varuvärden, äfven vid den nya Tulltaxans upprättande böra användas, i sammanhang hvarmed Ståndet till Kongl. Majits nådiga godtfinnande ofverlemnat hvad i Bevillnings-Utskottets Betiinkanden. 481 de Reglernentariske delarne, till befordrande af nödig säkerhet och ordning , må behöfva förordnas. Vid en närmare granskning af de sig här företeende skiljaktigheter, tror Utskottet sig linna dem af en i sjelfva verket vida ringare betydenhet, än de vid första påseendet före» komma. I hufvudsaken äro frenne af de Respective RiksStånden enslämmige , så vida det vilkor Höglofl. Ridderskapet wh Adeln vidfogat sitt bifall icke på något sätt rubbar sjelfva grunden eller Tull-afgiftemas bestämmande efter värdet'; till samma mål synes ock Vallöf!» RorgaréSiåndets beslut, ehuru mera aflägset, leda, så vida mått, mål och vigt, hvilka sko* la, jemte värdet, utgöTa måttstocken för reg* leringen af Rull-afgifterne, icke äro närmare betraktade, annat vilkor för utfinnandet a£ hvarje varuvärde. och ett värde äfven mäste å desse sättas, så framt afgifterne skola éesref* ter beräknas. ©et synes sålunda snarare vara sättet fot Värdets bestämmande till TullBevillningens er» läggande, än dess erläggande efter värde, som1 utgör föremålet för Val loll. BorgareSlåndets särskilda mening. Vid ett sådant förhållande, och då denna förmodan öfvergår i det närma» ste till visshet, genom Vällofl.
Särskildt arfvode för upprättande af listor öfver På grund af denna utredning, och då det ålegat Direktionen tillse, att nuvarande Aflöning*- och Arfvodes-stat för Banko-Diskont-verkets Tjenstemän och Vaktbetjening icke måtte öfverskridas, har Direktionen ansett sig ieke kunna, för regleringen af deras lönevilkor, påräkna högre sammanlagdt belopp, än i jemn summa 15,300 R:dr Banko, hvaraf, enligt Direktionens förslag, de i Kontoret anställde Tjenstemän, till Banko-Vtskottels Memorial, N:o 67- 5 hvilka, för det närvarande, i löner och arfvoden utgå 11,113 R:dr 16 sk., skulle för (ramtiden åtnjuta endast 10,900 R:dr, sålunda att deraf ansloges till: Lön. Arfvode. Summa. Lön 1,000 3,000 3,000 Registratorn 1,000 500 1,500 2:ne Kontorsskrifvare, hvardera Lön 500 1,000 1,000 Sgr 10,900: — samt Vaklbeljeningcn, till hvilken utgått 1,920 R:dr, efter indragning af en Vaktmästare, men förhöjning af 40 R:dr i arfvodet för hvardera af de öfrige fem, skulle erhålla tillsammans 1,500 300 1,800 hvarigenom således å nu befintliga anslag till löner och arfvoden åt Kontorets Tjenstemän och Vaktbetjeningen uppkomme en besparing af tillhopa 333 R:dr 16 sk.
(Lånet utbetaldt 1843) Dito till Kammarjunkar en J. von Engeström och Possesionaten J. F. Björkman, för Wisjö mosse å Norunda Härads, allmänning i samma Län, emot år 1848 dito utbetaldt 1843 Dito till delägarne i Bälinge mossar inom Bälinge Härad och socken af samma Län, för utdikning och aftappning af dessa mossar, emot dito dito. (Lånet utbetaldt 1843) Dito till deltagarne i uttappningen af Sandby sjön i Vesslands socken af Örbyhus Härad och samma Län, emot dito dito. (Lånet utbetaldt 1843) Dito till dito i upprensningen af Slada-ån och sänkning af Barknåre eller Griggebo sjön i Hållnäs socken .af Olands Härad och samma Län, emot år 1850 dito dito. (Lånet utbetaldt år 1845) Dito till ÖfversteLöjtnanten Friherre C. G. Adlercreutz, för utdikning af Säfsta kärret i Husby Sjutolfts socken af Trögds Härad och samma Län, emot årlig inbetalning, efter 1851 års slut, af 8 procent utaf ursprungliga lånesumman och med beräkning af 2 procents ränta å kapital-återstoden. (Lånet utbetaldt 1846 Dito till deltagarne i sänkning af Tössjön i Tierps socken af Örbyhus Härad toch samma Län, emot dito dito. (Lånet utbetaldt 1846) Dito till dito i sänkningen af Wendelsjön i Wendels socken af samma Härad och Län, emot dito dito. (Länet utbetaldt 1846) ^ Dito till Friherre Fritz Åkerhjelm, för utdiknin*gsarbeten å Wärby egendom i Huddinge socken af Svartlösa Härad och Stockholms Län, emot år 1849 vidtagande årlig betalningsskyldighet af 5 procent utaf ursprungliga lånesumman, dervid 3 procents ränta beräknas för kapital-återstoden. (Lånet utbetaldt 1844) Dito till FriherrinnanS. Al.
Hela anstalten tjenar till intet, om ej borgen ställes, ty om lånet beviljas blott på bevis af en person, att han köpt varan, beror hela säkerheten på denne persons vederhäftighet. Jag förenar mig alltså med Friherre Cederström uti den af honom yrkade förändring. 5i H. Herr Hjerta: Uti BancoDiscontVerket finnas föreskrifter för belåning af invisningar försedda med caution, fastän de ej fått samma stränga kraft, som löpande sedlar enligt iy56 års förordning, med mindre de äro ställda till Innehafvaren. Jag kan således ej begripa vådan af att Utskottet afsett äfven detta belåningssätt. Utskottet har skärpt vilkoren, då det föreskrifves: ”gemensamt afseende i Lånsökandens, In”visningsgifvarens och Acceptantens veder”häftighet. ” BancoDisconten behöfver endast tillse, att säkerhet för lånet praesteras, så att det är nog, om ett af de tre namnen, Låntagarens eller begge Caulionisternes, är säkert. Nu har Utskottet likväl yrkat, alt alla de tre namn, som erfordras, skola vara solvendo hvar för 'sig; och jag frågar om väl mera kan begäras? Man skulle härförutan aldrig kunna gifva lån åt någon, som ligger i större rörelse, och hvars ögonblickliga förmåga att betala således är svårare att bedöma. Jag finner derföre föreskriften nyttig, särdeles då man ingår i ett nytt lånesystem, samt tror, att Utskottets förslag bör bibehållas oförändradt. Det enda jag skulle anse behöfva tilläggas vöre, att näst efter ordet ”invisningar,” infördes orden: och förskrifningarj på det man desto tydligare måtte uttrycka, alt det endast är trenne vederhäftige namn, som erfordras. Hvad angår den af Herr Tham omtalade belåningen af bevis om föryttrade varor, Den 7 December 1', m. 197 så anser jag lika med honom, att den är otjenlig och öfverflödig. Jag har också bestridt den, då fråga varit om beläning af läder och socker, emedan någon säker valuta deri icke förefanns. Herr Cederschjöld j Pehr Gustaf:
StatsUtskottets Betänkande, IV 5. s 568 — 571, bif. af PresteStåndet, IX s ia31, af BorgareStåndet, IX s 1233, af BondeStåndet, IX 3. s 20. —- — om ändring i tiden för afslulande af summariske Räkningar öfver uppbörden af medel som inflyta i; StatsUtskottets Betänkande, IV 6. s 3a4 — 33o, bif. af Adeln, ix 3. s 288, af PresteStåndet, IX 3. s 295. med förslag till allmänna Reglementet för; StatsUtskottets Memorial, IY 6. s 232—291, bif. af Adelil, IX. 3. s 224, af BorgareStåndet, IX s 23g, af PresteStåndet, IX 3. Ytterligare Utlåtande, IV 6. s 555, 556, bif. af BondeStåndet, ix 3. s 4°,9* — Verkets ställning, om, och 0111 inlösen af dess Sedlar. Statsoch BancoUtskottens Betänkande, VI 1. sxv-—xxii, återrem. af PresteStåndet, IX soig, af Bor - gareStåndet, IX S527, bif. af BondeStåndet, IX 5 528. Återremisserne besvarade i sednare Utlåtandet om Rikets PenningeVerk.
Posse, Knut, med 11 röster, och » 1708. Hr von Walden, fullm. Hr Blomstedt, Carl Reinhold, med 10 röster. 19:de Bänhm:s-Afd:n JM 1741. Hr Wolffelt, Mauritz Constantin, med 14 rö ster, och » 1794. Hr von Hofsten, Bengt Johan, med 8 röster. 20:de Bänhm-.s-Afd:n: JY* 1920. Hr von Fieandt, fullm. Hr Lode, Thorsten Wil helm, med 10 röster, och » 1959. Hr von Kraemer, Anders Robert, med 9 röster. 21:sta Bänkm:s-Afd:n: Hr Adlersparre, Rudolf, och » 2010. Hr af Geijerstam, Olof, hvardera med 5 röster. 22:dra Bänkm:s-Afd:n: JM 2039. Hr von Troil, Samuel Gustaf, med 11 röster, och » 2051. Hr Furuhjelm. Elis, efter lottning med M 2080, Hr von Konow, fullm. Hr Paykull, Lars Gustal, hvilka bekommit 5 röster hvardera. 23:dje Bänkm:s-Afd:n .- JYl 2114. Hr Nordensvan, Otto, och » 2144. Hr Rosensvärd, Johan Henrik, hvardera med 11 röster. 24:de Bänkm:s-Afd:n: M 2230. Hr Hagströmer, Johan Jacob, med 10 röster, och » 2259. Hr af Wåhlberg, Göran Didrik, med 9 röster. 25:tc Bänlcm:s-Afd:n: Hr Fåhraeus, Olof Immanuel, med 12 röster, och » 2320. Hr Åkerman, Fredrik, med 12 röster. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 1 e. m. In fidem, O. Brakel. u Den 25 Oktober.