Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller, att detta Memorial uiå ytterligare få hvila på bordet. 346 Den 16 Marg e. m. Herr Ribbing, Arvid: Jag förenar mig med Herr von Hartmansdorff. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att då flere Ledamöter begärt, att RiddarhusUtskottets Memorial ytterligare måtte hvila på bordet, komme detsamma ock, att, enligt 49 §• Riksdagsordningen, derstädes tills vidare förblifva hvilande. Företogs till pröfning och bifölls RiddarbusUtskottets den 24 sistlidne Februarii aflåtne, samt den 5 dennes e. m. på bordet lagde, Memorial, i anledning af Herr Estenbergs, Pehr, motion om förhöjning i Stifts-pensionerne. Föredrogs å nyo RiddarhusUtskottets den 24 sistlidne Februarii aflåtne, samt den 5 dennes e. m. på bordet lagde, Memorial, i anledning af Grefve Rjelkes, Axel, Motion, om RiddarhusSalens upplåtande till Concerters uppförande. Herr Tham, Wolrath: Jag skulle tillstyrka, att detta Memorial bifalles, men att den deruti föreslagne afgift bestämdes lill lägre belopp. Om jag ej hört galit, skulle den utgöra 100 R:dr B:co. Jag hemställer, om de, som uppföra Concerter, kunna gifva så mycket, och om ej 100 R:dr R:gs vore tillräckligt. Den 16 Mars e. ra. 347 Grefve Mörner, Carl: RiddarhusUtskottet har föreställt sig, att Riddat husSalen och förstugan kunde vid Concerters uppförande lida skada, och alt, om sådant iu-> träffar, det borde af Concertgifvare ersättas. Då det likväl skulle vara obehagligt för RiddarhusDirectionen, att först emottaga penningar för Salen, och sedan väcka anspråk på ersättning för skedde skador, har man trott sig böra tillstyrka en större afgift för RiddarhusSalens begagnande till Concerter, och derföre föreslagit 100 R:dr B:co i ett för allt.
Med tillämpning af dessa grunder hade således Kongl. HofRättens utslag, så snart Catharina Larsdotter förklarat sig dermed nöjd, kunnat befordras till verkställighet; och hennes qvarhållande i häktet, på sätt som skett, endast i afbidan på sådan verkställighet, hade följaktligen tillskyndat henne ett otillbörligt lidande, äfvensom slaten en onödig kostnad, medelst hennes underhåll längre tid än vederbort. Öfver hvad sålunda blifvit anmärkt och, genom aflåten skrifvelse af den 17 December 1840, Konungens Befallningshafvande i Westerbottens län meddeladt, afgaf Landshöfdinge-embetet derstädes, under den 7 Januari 1841, skriftligt utlåtande, deruti uppmärksamhet ville fästas å de omständigheter: att Kongl. HofRätten, genom dess ofvanberörde utslag, som den 7 Augusti 3839 ankommit, ej upphäft HäradsRättens utslag, hvarmedelst uttryckligen förklarats, att den Catharina Larsdotter ådömda bestraffning icke finge verkställas förr än ett år efter det hon födde barn; att orsaken till uppskofvet med bestraffningen antecknats i fånglislorna, utan att någon anmärkning förut försports; alt Kongl. HofRätten, under den 28 November 1831, på sätt dess i afskrift bilagda bref skulle innehålla, bestämdt yttrat, det Kongl. Förordningen den 10 April 1810 innefattade en allmän till efterrättelse gällande föreskrift; att Catharina Larsdotter, jemlikt vederbörande fångbeljentes bevis, gifvit sitt medhafda barn di, till dess det blifvit henne fråntaget så tidigt, att hon, efter anställd besigtning af behörig barnmorska, förlorat mjölk i brösten innan hon insattes tili undergående af fängelse vid vatten och bröd; samt att Catharina Larsdotter, såsom dömd till urbota bestraffning, dessförinnan icke bort ställas på fri fot, emedan henne då lemnats tillfälle att förnya förbrytelsen, utan att hafva försonat den förra. Hvad Landshöfdinge-embetet i dess utlåtande anfört och uppgifvit, kunde jag icke för gällande antaga. Kongl.
Brandstod, om bestämmande af vissa vilkor i fråga om rättigheten att utbekomma sådan , 1 anledning af återremiss Braun, Carl Wilhelm, f. d. Major, om pension åt hans enka Bref b äring s shy l digh et, klockares, örn upphäfvande af de i 24 Kap. 2 § Kyrkolagen förekommande stadganden an - il gående Bref porto, om nedsättning af j det enkla, och af afgiften: för sluten rekommendation . Bring, Erland Joachim, Löjt-; nant, om pension åt .. Broar och vägar, om ändring i; stadganden, i fråga om skyldighet att bygga och underhålla j Brobyggnader, om anslag till . Brunflo kyrka och Pilgrimsstad \ skjutsstation, om anslag för j omläggning af vägen mellan j Bränn Årby, f. d. Pipareboställe vid Södermanlands regemente, angående upplåtelse deraf för uppförande af; skolhus åt Wansö församling Bränvinsbränningsmedlen, anj gående beräkning af i Bränvins och andra brända eller j distillerade spirituösa drycj kers försäljning, angående vilkoren för I anledning af skiljaktiga beslut I anledning af återremisser Voteringsresultat Bränvinstillverkning, angående vilkoren för h, I % 2 3 “ i;: I Borgnre Ståndet. Bonde Ståndet. Nionde b. 15 Mars Nionde b. 3 Mars bidrag till b. 24 Jan. a. a. 2 I Febr. b. 20 Jan. a. a. 1 4 Fehr. ^ 1-5 ers ■ä “ä 03 Cj g ED 03 “ 03 05 > c£ i' 2. 35! — a !» Adeln. Ståndet. Ståndet. Siåndet.
St. i öfrigt funnit för godt besluta i det förslag till hufvudgrunder för Bankens rörelse och förvaltning, Utskottet, i sistnämnde Utlåtande, framställt, hafva likväl R. St. enhälligt gillat Utskottets åsigt om bibehållandet af Bankens lånerörelse på det hela vid dess nuvarande omfång; samt fråga jemväl hos R. St. uppstått, huruvida ens, i något, fall, minskning i lånerörelsen borde tillåtas, och alla R. St:rs, i anledning af omförmälde Utlåtande, fattade beslut påtagligen syftat derhän, att, i möjligaste måtto, förekomma hvarje sådan inskränkning; i öfverensstämmelse hvarmed R. St. äfven enhälligt bifallit Utskottets tillstyrkan, att belåningen af actier och publika papper och Bankens egna obligationer, härrörande från dess före i83o gjorde upplåningar, ej allenast må få fortfara, utan äfven, i mon af tillgång, kunna utsträckas, fastän för öfrigt skiljaktige meningar, i afseende på belåning af dylike papper, egt rum; på sätt Utskottets, under N:o 3o, afgifna Memorial närmare upplyser. Efter noggrannt öfvervägande häraf, och sedan Utskottet inhemtat, å ena sidan, R. Sirs allmänt tillkännagifna önskan, att Bankens lånerörelse på det hela icke måtte lida någon inskränkning, och å andra sidan åter, att R.
(679) Vi ha vid vår fabrik vidtagit de mest energiska åtgärder för att helt utestänga arseniken. Särskild kontrollant är anstäld för att kontrollera alla råvaror, färger och LADLYNT, arbetsam flicka af god fakemikalier — ingen annan fabrik har, såvidt vi veta, denna betryggande garanti. V i milj, som vill med husmodern dela fö- kunna, därför garantera fullt arseniJkfria varor, hvilket ju är en oskattrekommande göromål, får plats med första. bar fördel. Infödd tyska mottas gärna. RekommendaNär vi därtill — hvilket är en känd och erkänd sak — göra allt för att åstadkomma tioner jämte löneanspråk, helst äfven porde mest tvätt-, luftoch Ijusäkta färger, äro vi i tillfälle garantera trätt, torde sändas till » Fru V. », Karlstad p. r. (683) F E Detta måste beaktas: de mest hållbara färger och full arsenikfrihet. Sahlströmska Fabrikens Aktiebolag. Adr. : Jönköping. Engelska DAM-FILTHATTAR. Haga Trädgårds Växtförsäljning i N:r 9 Biblioteksgatan, fortfarande öppen, äfven en kort tid af oktober månad. — Nya modeller. Köksuppsättningar, 44 Köp SnorlifVeÉ La SraciBuse. Detta så myeket omtyckta och för äldre, korpulenta personer rekommenderade snörIif, som förut endast har funnits hos Henric Labatt, finnes nu i stort lager hos undertecknad. EN U N G FLICKA önskar komma i ett godt hem för att varg behjälplig med skrifgöromal och inomhus förefallande göromål. Vill om så fordras betala något för sig. Svar t. » Kunnig handarbeten », adress S. Gumselii Annons byrå, Stockholm. (G. 4989) A NSPRÅKSLÖS LÄRARINNA önskai plats i familj att läsa med nybörjare Svar till » Lisa », Örebro p. r. Undervisning för abnorma barn Samvetsgrann och duglig lärarinna mec flerårig vana att undervisa blinda och sin neslöa barn önskar nu el. på nyåret plats familj el. att gifva timlektioner. Svar til » A. N.&gt;, Wrå.
Hr af Harmens: Det var den vidsträckta tydning man kunde gifva åt Hr Hjertås förra anförande, som upkallade mig. Efter hans sednare yttrande, så har jag . ingenting alt tillägga, emedan jag, likasom han, tror, att om frågan endast inskränker sig till smidda rör, så finnes ingen tillverkning i Sverige, som deraf kunde blifva lidande. Gr. af Ugglas, Carl Fredr. Ludv.: Mig synes som en del af dessa rör, som Hr Hjerta omnänt, skulle kunna hänföras under rubrik af Redskap, Machiner eller delar deraf. Skulle Utsk:s förslag i denna del gå igenom, så blefve det först och främst en vida lägre tullsats än som här blifvit föreslagen, hvilken jag äfven tror ett annat Ständ hafva uptagit till 10 proc. Om den af mig nu gjorda framställningen anloges, så skulle tullsatsen åtminstone blifva lägre för dem, som kunde nyttja sådana rör såsom machindelar. Jag hemställer derföre om det icke vore bäst att upskjuta frågan om dessa rör intilldess frågan om tullen på machindelar blifvit afgjord. Hr Hjerta: Jag har ingenting emot den form för behandlingen, som den siste värde talaren föreslagit om den anses lämplig, men jag tror, att det är svårt att få in rören under benämning af machindelar om de icke serskildt nämnas bland sådana. Jag vet åtminstone att förhållandet varit här, att machin-titlverkare införskrifvit smidda rör för att begagnas till ångpannor, och när de kommit till tullhuset, så fordrades att för dem skulle betalas 32 sk. pr U såsom för manufaktursmide, så att Den 6 Maj f. ra. 69 egaren mäste abandonera dem intilldess han fick K. M:s serskildta tillstånd till införsel. Hr Fåhrajus, Olof Immanuel: För så vidt Hr Hjertås anförande skulle hafva afseende äfven på Jernrör, som äro gjutna, befarar jag att R. o. Ad. är förhindrad alt derom besluta något serskildt, sedan IS. o.
Underlåter prästerskapet att använda stämplat papper vid lysningssedlars utgivande bötar han 6 riksdaler 32 skilling. Det sker ingen påföljd för dem som lysningssedeln berör. Utbyte av makulerat papper tillåts om det tydligt syn att misskrivning eller annat orsakat Chartans obrukbarhet. Underslev med stämplat papper eller att högre betalning tas ut än tillåtet betecknas som förfalskning eller grov förbrytelse. Den 31 december varje år skall allt osålt stämpelpapper inventeras. Vid köp betalas stämpelns värde plus provision till försäljaren enligt tariff som förordningen utstakar. Stämplat papper skall finnas i tillräcklig mängd i landsorten. Landskontoret skall anmäla behovet till landshövdingen i tid så att förrådet kan fyllas på. Pappret översänds med tjänlig skjuts eller i brist på sådan med kronoskjuts. Brott mot denna förordning prövas och döms i den rätt eller det verk, där gärningen är gjord. Stockholms slott den 9 oktober 1812. CARL. Förteckning av beloppet av Charta Sigillata avgiften för pastorernas fullmakter i städerna, i förhållande till deras löneinkomster. Tariff över den försäljningsprovision, som bestås de personer, vilka hava försäljningen av Charta Sigillata papper. Kungörelse om vad som bör iakttagas för verkställigheten, i vissa delar, av Rikets Ständers, vid sist hållna urtima riksdag, gjorda och samtyckta bevillning. Stockholm den 9 oktober 1812. Förklaring och lättad verkställighet för vissa artiklar i bevillningen. Extra roterat krigsfolk, som blivit undantagen från erläggande av personlig avgift om de tjänstgjort tre månader vid garnisonen, skall till styrkande av detta finnas på en behörigt upprättad förteckning, som regementschefen skall göra. Förteckning över personer som avsagt sig bruket av sidentyger, förgyllda möbler eller fickur blir svår att kontrollera och en vidlyftig apparat, då endast en mindre del av rikets innevånare nyttjar överflödsartiklar. Förteckningar skall i stället upprättas över dem, vilka, till minsta antalet å varje ort, antingen nyttjar eller icke nyttjar dessa ting. Häradsskrivaren har att i januari hos landshövdingen föreslå terminerna, då flera socknar slås ihop till en beredningskommitte. Regementsskrivarna skall lämna bestämda uppgifter på ämbetsmännens och tjänstemännens indelta
Då i afseende på denna punkt icke någon anmärkning afhördes, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. bifölle densamma. Ropades ja, hvarvid dock Gr. Lagerbjelke, Gustaf, anmälde sig och yttrade: Då den förra prestvalsförfattningen, såsom oduglig, ansågs tarfva en förklaring, men en författning nu utkommit, som, upphäfvande så väl den förra författningen som förklaringen öfver densamma, likväl innehåller precist samma stadgande som den första, kan jag icke annat finna, än att äfven denna sednare författning är otydlig och anhåller derföre om äterremiss af detta utlåt. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han visserligen redan i ämnet framställt propos., som blifvit med ja besvarad, men att han, då derförinnan någon propos. i fråga om öfverläggningens afslulande icke varit gjord, ej kunde lägga något hinder för pröfningen af den nu gjorda framställningen, ulan finge hemställa, om R. o. Ad. ansåge de emot förevar, puukt gjorde anmärkmr föranleda till densammas återremitterande. Ropades starka nej blandade med några ja. Förnyad propos. till bifall å 1 punkten blef härefter framställd och besvarad med ja. 2:dra punkten, innehållande hemställan om uteslutande af det i 77 § och 5 art. af ifrägavvr. förordn. förekommande stadgande om landlhönders rösträttighet. Gr. Posse, Erik Arvidsson: Nyttan af det nu föreslagna uteslutandet af en mening ur nu gällande författning om prestval, och att sätta landtbönder i samma predicament som arrendatorer, kan jag ej finna. Jag vill icke bestrida det som redan är antaget och stagadt i afseende på dessa sistnämnde, men jag anser det bäde~onyttig! och t. o. m. skadligt att föreskrifva, del landt - 022 Den 19 April e. m. bönder nu skola komma i samma predicament. Utsk. talar bär om svårigheten att kunna göra skillnad mellan landtbonde och arrendator.
Propositionen icke förskrifver sig från närvarande Regering, utan tillhör en förfluten lid, så kan man ej veta om denna Konungen önskar frågans framgång.” Bengt Gudmundsson från Hallands Län: ”ali vela Konungens tankar i ämnet är för oss omöjligt, och vi behöfva icke efterforska dem, ulan vi skola nu blott tillkännagifva våra egna. Det ligger i Svenska folkets lynne och tänkesätt att vilja dömas af Konungen, och man bör derföre icke införa en förändring, som står i strid härmed Dessutom skulle genom densamma Högste Domstolen förlora i anseende och kanske blifva ställd i jemnbredd med Hof-Rälterne, hvilket icke kunde hafva något godt inflytande på lagskipningen. På dessa grunder protesterar jag emot förändringen och önskar, att det gamla stadgandet måtte qvarstå, oagtadt den Kongl. Propositionen vid. förra Riksdagen antogs att hvila lill denna.” Niclas Nilsson från Calmar och Johan Petter Andersson från Elfsborgs Län instämde. 182 rProt.-Utdrag, den 2/ Sepdtember 18 44- Nils Strindlund från Wester-Norrlands Län: ”Jag yrkar ock afslag. Då någon rättssökande förlorat sin sak i IIof-Rätten heter det nu, att han kan ”söka Konungen.'’ Delta uttryck innebär för mycket för att med ens göras betydelselöst. Om vår nuvarande Konung, som förstår landets språk, skulle vilja begagna Sig af Sitt ifrågavarande prerogativ, så torde säkert ingen hafva deremot; men om Han tror Sig böra afstå det och ger sådant tillkänna, då först kommer rätta tiden att låta det upphöra, ehuru jag för min del bekänner, att jag äfven då skulle tveka alt lemna bifall dertill.” Discussionen förklarades slutad, hvarefter det i ofvanberörde memorial, under Litt. a., upptagne alternativa förslag, enligt hvilket den i Regerings-Formens 21 § förekommande mening: ”Konungen eger tvänne röster i de mål, hvilkas föredragning och afgörande Han för godt finnér att i Högste Domstolen öfvervara,” skulle utgå, blef af Ståndet ogilladt; och ansågs, till följd häraf, nämnde grundlags-stadgande böra qvarstå.
Då Bergsoch Kommerse-kollegierne för omkring 200 årsedan organiserades, synes det icke hafva varit afsedt att bilda dem till annat än administrativa myndigheter, ehuru konstituerandet af Assessorer jemte Cheferneförutsätter, att beslutande-rätten från början utöfvades samfäldt. Under tidens opp blefvo dessa Kollegier derjemte dömande myndigheter i mål af eko - 3 nomisk eller administrativt juridisk aif och den kollegiala formen, då fullt utbildad, har sedermera till närvarande tid bibehållit sig. Ty, ehuru genom serskilda Kongl. Förordningar af den 17 Apiil 1828 nämnde Kollegiers domsrätt upphört ide flesta, till deras handläggning förut hörande, rättsfrågor, och genom de åren 1831 oell 1832 för dessa embetsverk fastställda förnyade instruktioner, deras organisation i följd deraf något jemkats, blef icke dess mindre kollegialformen bibehållen. Derefter har genom Kongl. Förordningen angående stångjerns-smidet och den gröfre jernförädlingen af den 27 April sistlidet år och Handelssamt Fabriksoch Handtverks-ordningen af ilen 22 December samma år, ytterligare förändringar i processualordningen för en del af de besagde Kollegier tillhörande mål tillvägabragts, hvarmedelst antalet af Kommers-kollegii mål i någon, änskönt föga väsentlig, mån än vidare minskats, och behandlingen af "vissa till Bergs-kollegium hörande ärenden förenklats.
Lagerbjelkes framställning, att en hvar, som aldrig så litet öfverväger saken, ovilkorligen måste finna, att de resullater, hvartill Hr Gripenstedt kommit, äro med grundlagens mening och uttryckliga ordalydelse fullkomligen öfverensstämmande. Jag skulle således icke hafva velat besvära R. o. Ad. med något yttrande i detta ämne, utan endast förenat mig med hvad Hr Gripenstedt anfört, men Gr. Lagerbjelke har, uti sitt försök lill vederläggning af Hr Gripenstedt, anfört ett och annat, som torde kräfva bemötande. Sålunda har Gr. Lagerbjelke, till stöd för sitt påslående, att den afgift, hvarom nu är1 fråga, icke vore af bevillms natur, och sålunda icke behöfde såsom hevillms-afgift behandlas, exempelvis åberopat grundskatterne, hvilka genom 3 Stånds beslut och IConungens sanktion kunna förhöjas. Gr. Lagerbjelke har likväl härvid alldeles förbisett ett högst vigtigt förhållande, nemi. det, att grundskatterna bestå i följd af sådana äldre förfaltmr, hvilka numera icke utan Konungs och Ständers sammanstämmande beslut kunna ändras eller uphäfvas, och sålunda blifvit iklädda enahanda egenskap med civillag, så alt de, för stiftande eller afskaffande af dylik lag, stadgade former jemväl måste för ändring eller afskaffande af grundskattsförfattnme iakttagas. Följaktligen, om Konungen föreslår förändring af en grundskatt, sker del genom förslag lill förändring af den lag, som bestämmer grundskatten och dess beskaffenhet, och det år denna lag, som Konungen och 3 Ständ ega rättighet att förändra. Men hvar finnes den lag, som af Konungen och R. St. gemensamt beslutes i fråga om bevillnm? Någon sådan lärer ingen kunna upgifva. Ständerna allena hafva i delta hänseende lagstiftningen i sina händer, och de måste först åtag? sigen bevillir., innan den förfaltn. kan komma till stånd, efter hvilken bevillnm skall utgöras.
Majit har följaktligen icke velat i vidsträcktare män bifalla den af Lindberg i förevarande mål gjorda ansökning, än att Kongl. Majit härmed till Rikets Ständer öfveriemnar, huruvida icke anledning må förefinnas till sådan eftergift af Kronans fordran hos Lindberg, att, sedan han till Kronan inbetalt återstoden af de här ofvan omförmälda Ett Tusen Femhundra åttatio tvä Riksdaler 30 skilhngar 6 runstycken Banko, hvilka vice Häradshöfdingen Laurell, såsom nuvarande arrendator af hemmanen Elfvetorp, fått sig genom Svea Hof-rälts dom den 6 Mars 1856 tillerkända, äfvensom den derigenom stadgade ränta, och sedan det åklagaren i målet tillkommande arfvode jemväl utgått, Lindberg må från erläggandet af det belopp, som derutöfver borde Kronan tillfalla, befrias; och skulle, i händelse af sådan eftergift för Lindberg, äfven den ansvarighet, som för samma belopp borde i andra rummet drabba Stats-rådet af Wingård och blifvit i den efter honom uppkomna konkurs bevakad, komma all förfalla. Bih. till R. St. Handlingarne i detta mål skola tillhandahållas det Utskott, tili hvilket frågans behandling varder af Rikets Ständer ölverlemnad; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med ail Kongl. Nåd och önnest städse välbevågen. Datum ut supra. Under Hans Maj:ts, Min Aller Nådigste Konungs och Herres sjukdom CARL J. A. Gripenstedt. Viding nj Protokollet lifner b inans-Ärenden, hållet, under Haris Majit Konungens sjukdom, inför Hans Kongl. Höghet Kronprinsen i Stats-Rådet å Stockholms Slott deri 30 Oktober ■1857. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, samt S l a t sR å d e n /Vallens te en, Gripen stedt. Grefve Mörner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Ahnqvist och Friherre af Ugglas.
Detta vilkor innefattade skyldighet för bemälde föreningar, att i ordning och på sätt, som i detalj var föreslaget, öfvertaga fastighetslånen. Jag hade trott fördelar härigenom uppkomma för banken, Ilypotheksföreningarna och låutagarue, derest saken rätt ordnades. Kontrapropositionen vann seger i Utskottets plenum, sedan den förra meningen på afdelningen haft öfverhand. Derigenom att majoriteten måst gå mera anfallsvis tillväga under öfverlägg - 54 Banko-Utxkotlet* Betänkande, B.o 2t. ningarna, för att få öfverflytt ningsfrågan undanröjd, har, efter mitt förmenando, Utskottets förslag blifvit till den grad ofullständigt, att den i motiveringen åsyftade fördelen för lägre jord-lotters egare, att få ingå i Hypolheks-föreiiingame, kari fullkomligen omintetgöras genom de respektive reglementcrnas innehåll i andra delar. Till ytterligare trygghet, anser jag följande vilkor hafva bordt tilläggas, nemligen: a) att till grund för belånings-rälten i Ilypothek*-förcning, bör läggas antingen ett visst års eller också medelbeloppet af vissa åis laxerings-värdc; b) att i händelse flera lån med fullständiga och goda handlingar på samma dag ingått, de på mindre summor ega företrädesrätt, samt att, i händelse af lika Ignesunnnor, företrädes-råtten bestämmes genom lottning-; c) att banken berättigas att genom ombud deltaga i den årliga revisionen uf Hyp othcks-förcuingens räkenskaper och förvaltning. Jag anser det tillika hafva ålegat Utskottet att sig utlåt® öfver användandet af de till kreditiv för Hypotheks-föreningarna afseddo 500,000 rdr, för den händelse, att större eller mindre del deraf ej skulle blifva på här föreslaget sätt anväml. Af hr Professor Agardh: “mot Utskottets beslut att bevilja Ilypotheks-föraningarne kreditiv-rätt, med vilkor alt de nedsätta sitt minimum af B eldning s-r ätt till 400 r:dr, får jag vördsamt reservera mig.
Man tänker har ofrivilligt p&amp; ett ord, yttradt för tjugu år sedan af en framstående riksdagsman på tal om en fråga af hög, fosterländsk betydelse:)) Har 7cande 7; v %lwzun v a m en 7mftig hjälp. Så co9.e hon i cclla stom frågor. I milzdre kan hon zlnzbäras; ej l&amp;. Sådana ord uttalades ej sällan af det nya statsskickets förste man och föllo för ögonblicket tändande i m&amp;ngen kvinnosjiil. Ett visst intresse för krigsundervisningen i skolorna, för skaspskytterörelsen m. m. höll sig uppe till en tid. Mödrarna laste med sina gossar om Gustaf Adolf vid Lutzen, om tåget öfver Balt, om slagen vid Lund och Narwa o. s. v. De lifligczste följde med ett visst deltagande ar.méförslageiis öden vid riksdagcmne, och f ör insamlande af medel slutligen bildades e92 7~c~z~~oföraailzy,i till en fästningsbyggnad, hrartill Andra kammaren vägrat anslag. Allt detta vittnade ju om ett visst fosterländskt syfte hos våra kvinnor; men det vande sig dltid kring försvarsfrigan. Man tänkte sig dltid f~ste~landsk~rlelren sh att saga i uniform. Den civila patriotismen - medborgarandan, rätt och slatt - var eli okänd storhet i hemmen och i skolan, såväl som i det politiska lifvet. Icke som skulle harmed vara riktadt ett klander mot försvarsrörelsen, tvärtom! Den Sir d 1 heder vird, och det skall icke glömmas, att det ar p&amp; kvinnoföreningens initiativ den gått u t öfver hela landet. Det &amp; r .blott detta wan har velat f å sagdt, att försvaret, ehuru utomordentligt vigtigt, icke omfattar helcb den fosterländska f r å g m; att det utgör blott en del af den medborgerliga, uppgiften samt att kvinnan kunde vara en kraftig hjälp i lösningen af denna fråga, om hon kunde se den i stort.