Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Kyrkhults församling ej förmår, utan bidrag från Statens sida, vidkännas denna betydliga utgift, och den inkomst, som möjligen kan erhållas genom den af Kongl. Majit i nåder medgifna kollekt, ej lärer kunna uppgå till något större belopp, får jag, med tillkännagifvande att församlingen för de omförmälda byggnaderne, m. m., användt omkring 18,000 dagsverken, vördsamt anhålla, det måtte dels anslag af 10,000 R:dr utan återbetalningsskyldighet Kyrkhults församling beviljas, dels församlingen erhålla ett amorteringslån af 25,000 R:dr, att under de för liknande fall bestämda vilkor återbetalas. Jemte anhållan om remiss af denna min motion till behörigt Utskott, torde mig tillåtas att framdeles till Utskottet aflemna till upplysning i ämnet tjenande, för mig nu ej tillgängliga handlingar. Stockholm den 14 November 1865. Andreas Eskilsson, från Blekinge län. Uti ofvanstående förenar jag mig till alla delar: / Pehr Andersson, från Blekinge län. Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Af Andreas Eskilsson från Blekinge län, om andag för anläggning af jernväg emellan Christianstad och Sölvesborg. Ju flera jernbanor, som blifvit anlagda och begagnade, dess mer har längtan att komma i åtnjutande af samma fördelar uppkommit och gjort sig gällande i de orter inom landet, der jernbanor icke ännu finnas. Sådant är förhållandet inom Blekinge län och har fråga derföre uppstått om åstadkommande af tre särskilda jernvägar, utgående en från Carlskrona, en från Carlshamn och en från Sölvesborg. Denna sistnämnda stads innevånare hafva föreslagit att en jernväg skulle byggas till Christianstad och der komma i samband med ChristianstadHessleholms-banan och sålunda med Statens södra stambana.
Det är också godt och väl, att hon utbildas till duglig husmoder — men hur är det — äfven ynglingen skall ju en gång bli husfader, och dock tänker ingen på att dana honom uteslutande för det kallet, ehuru hans unga maka senare i tiden kanske mer än en gång får kännbart erfara denna stora lucka i hans uppfostran! Och så kommer den stora frågan: har ni någon garanti för, att er dotter verkligen en gång skall få verka i det egna h e m m e t? Det synes som blefve giftermålen i våra dagar allt färre, och det är fara värdt, att de skola fortfarande minskas i samma mån, som den allt allmännare lyxen ökas. Hur vågar ni bygga ert barns framtida lycka på en så ytterst oviss möjlighet? Ni vill j u er dotters lycka, men vet ni, hur hennes lif kommer att gestalta sig, om hon blir dömd att ensam genomkämpa det, utan andra resurser än sin tämligen ytliga skolbildning? Ack, det finns så många » gamla fröknar », hvilka långt bättre skulle kunna tälja sin sorgliga lefnadssaga, än jag det förmår. Först fly ungdomsåren under ständig väntan på att » det vidunderliga » skall komma, som förespeglats den unga flickan alltifrån uppväxtåren. Så kommer för henne en tid af bittert svikna förväntningar, ett uppvaknande till vissheten af att lifvet nu intet mera har att bjuda henne. Hon söker fylla dess tröstlösa tomhet genom ett nervöst jäktande från nöje till nöje, eller i bästa fall genom en lika febril välgörenhetsifver. Hon fortares af sin egen inneboende arbetskraft och ser sig längtansfullt om efter en lämplig sysselsättning, men förgäfves, emedan hon icke finner sig kompetent till något, och hon är för gammal att nu börja på nytt från grunden. V a n att låta sina tankar kretsa endast kring det egna jaget, blir hon slutligen till ytterlighet själfvisk och skapar otrefnad för sin omgifning. Hennes ständiga inre oro och missbelåtenhet med sig själf ge sig ofta luft i lynnets sjukliga retlighet, ty det är nu en gång så, att det ligger ett rastlöst verksamhetsbegär nedlagdt i den kvinnliga naturen, och blir detta icke tillfredsställdt, hamnar det sig på henne själf genom att långsamt underminera hennes nervsystem.
Ett klangfullt och rikt orkesterackompanjemang beledsagade den melodiösa sångstämman, som vackert tolkades af hr O. Lejdström. Programmels hufvudnummer utgjordes af Beethovens tredje symfoni, den härliga Eroican, som man ej nog ofia kan få höra. Den erhöll liksom öfriga nummer ett alldeles förträffligt utförande under förste hofkapellmästaren Nordqeists säkra och lugna ledning. I morgon, lördag, bjuder k. operan på en märklig nyhet, nämligen Mascagnis opera » Vännen Fritz », hvilken redan med framgång uppförts på de förnämsta operascener. Hufvudrollerna innehafvas af fröken Holmstrand och fru Linden samt hrr Ödmann och Johanson. fröken Lindzén en som allra sötaste lilla fästmö, hr Lambert en vederbörligen idiotisk ung friare, ett par fin-de-siécle snobbar i gestalt af hrr Itirsch och Änder och så till allt detta » den lede » själf som » påbröd » i hr Ekelunds röda frack — hvad kan man väl ytterligare begära! Om inte möjligen litet mera esprit hos författaren. Men tyst. vi skola tala sakta därom. Henri Marteau gaf i tisdags åter en konsert härstädes, äfven nu inför fylld salong i Musikaliska akademien. Han spelade på denna konsert som hufvudnummer Sindings sonat (c-dur) för piano och violin o c h rönte såväl efter den charmanta andantesatsen som efter den präktiga finalen det lifligaste bifall. För öfrigt utfördes åtskilliga här förut ofta hörda nummer såsom Schuberts serenad, Wieniavskis mazurka och air russes samt Vieutemps polonäs m. m. Ackompagnemanget sköttes förtjänstfullt af en ung fröken Andersen. Ett par franska sånger tolkades högst förträffligt, af fru Sterky. Ytterligare en konsert gifves i afton, fredag. Oupplösliga band. K. Dramatiska teatern har beredt hufvudstadens teatervänner ett synnerligt nöje genom reprisen af Sardous underhållande komedi » Dora » med fru Helfrid Kinrnansson som gäst i den exotiska markisinnan de Rio-Zarés roll. Den orig nella.
Wid öfvervägande häraf, och då Utskottet redan uti 2<yde punkten af dess, under N:o 6, afgifne betänkande, angående hufvudgrunderna för Bankens förvaltning och rörelse, föreslagit, att Bankens vinst för år 1835 och de följande åren må oafkortadt förblifva under dess Styrelses disposition, intill nästa Riksdag, såsom en den säkraste grundval för förtroendet till Bankens inre kraft och förmåga, att, utan störande af landets näringsförhållanden, kunna upprätthålla, myntvärdets stadga, hvarigenom alltså bifall till Motionairens ifrågavarande framställning skulle leda till rubbning i de garantier, Utskottet ansett böra stallas för realisationens betryggande, måste Utskottet, som, uti dess under N:o 17 afgifne Utlåtande, förblifvit vid hvad berörde agrde punkt innehåller, vördsamt tillstyrka Rikets Höglofl. Ständer att å Herr af Wingår ds omförmäide motion meddela afslag. Ankom till Exp.-Utsk. den 12 Julli. Memorial j i anledning af anmärkningar emot Utskottets Memorial N:o i3 j med tillstyrkan att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Maj.t i underdånighet anmäla de hinder, sorn mött för Silfver-utvexlingens början den 1 innevarande Julii. Ifrån Walloth Bargare-Ståndet har Utskotlet, genom Protocolls-Utdrag den 20 sisth Junii, hvilket den 3 i denna månad kommit Utskottet tillhanda, fått emottaga återremiss å dess under N:o 13 afgifne, ofvannämnde Memorial, i följd af dervid gjorde anmärkningar; men som, enligt tili Utskottet ankomne Protoeolls-Utdrag, berörde Memoiial blifvit af Högv. Preste-Ståndel den 17, samt af Högloft. Ridderskapet och Adeln, och Hederv.
Ingen fågel har alla dessa toner, ju flera och vackrare turer fågeln har, desto värdefullare är han naturligtvis. I det fallet råder mycket stor olikhet, beroende dels på fågelns naturliga begåfning och dels på den musikaliska uppfostran, han fått, ty det är ett märka, att hvarje fågel måste omsorgsfullt utbildas till konstnär. Begåfningen beror mycket på arf från föräldrarne, hvarför till afvel bör användas endast det yppersta material. Dock förekomma i samma kull mycket olika begåfvade individer; efter framstående goda föräldrar blir minsta antalet afkomlingar lika utmärkta sångare som fadern. Om icke den omsorgsfullaste uppfostran kommer ungfåglarne till del, degenerera de lätt, ja de kunna få mycket fula ljud säsom: schnpp,schapp,schapp. En sådan fågel har icke något värde. Det är således icke nog med, att en fågel är af rnllsångareras för bestämmandet af dess värde. En riktigt utmärkt rullsångare kan i Tyskland betalas med ända till hundra mark. Eljes är vanliga priset för en god sångare trettio mark Detta pris har artikelförfattaren betalt för flere fåglar. Men man kan få köpa fåglar af denna ras till och med för fem mark och kanske därunder. Rullsångarne äro vida ömtåligare än de simpla kanariefåglarne, så att de måste väl aktas för förkylning, hvarom mera längre fram. (Forts.) I skuggan. Berättelse af Ernst Lundquist, (Forts.) u var hon nere vid stranden, där sällskapet låg i pittoreska grupper och knappast tycktes märka hennes ankomst, så upptagna voro alla af att lyssna på någonting, som Karsten Törne berättade. Endast Allan låg litet afsides och föreföll långt mera intresserad af sin cigarr. Den oemotståndlige licentiaten satt där bekvämt lutad mot en sten och höll i en garnhärfva, som Klara nystade, medan den ena länsmansdottern satt bakom honom och balanserade sin parasoll så, att solen, som strömmade in mellan björkarnas hängande festoner, ej skulle lysa honom i ansiktet. Flan var i farten med att beskrifva, huru roligt han haft förra sommaren, då han varit inackorderad på ett bruk i Värmland, där det fanns ungdom i parti, och där han för idel nöjen ej kommit åt att tända flitens lampa förrän efter midnatt.
Qapitlet deraf, sorn handlar om årsstämning å Borgenärer, ingen anmärkning är vorden, anförd, anser Utskottet berörde förslag nu vara i sådant skick, att något hinder ej bör möta, med mindre detsamma må.till ändtlig pröfning och antaga.rw de kunna förekomma De brister, sorn erfarits uti de nu gällande Concoursförfattningar, de olika begrepp om foreskrifterne deruti och <le skiljaktig© tillämpningar deraf, hvilka hos Domstolarne blifvit försporde, samt föranledt dertill att Lagskipningen uti berörde inål varit vacklande och osäker, hafva länge varit öfverklagade och och ådagalagt behofvet af berörde Författningars öfverseende och förbättrande; och vid ett sådant förhållande, samt då Utskottet icke kan inse, att för Lagförslagets fullkomnande erfordras någon ytterligare och mera allmän granskning, än den det redan undergått, finnér Utskottet ingen anledning sig förete, att, på sätt af någre Ledamöter uti ofvanbemälte Riksstånd blifvit framstäldt, till en kommande Riksdag uppskjuta Förslagets öfvervägande till antagande, utan får Utskottet 614 Uag-XJtskottets Betänkandtn. tillstyrka, att sådant rnä af Riksens HöglofL Ständer nu verkställas, såsom, ett vårf, påfordra dt af nödvändigheten att bibehålla allmänt förtroende oell egendomssäkerhet. Med sådane åsigter öfverlemna» Utskottet vördsamt Lagförslaget, jemte detta förnyade utlåtande, samt de härifrån skiljaktig© yttranden , hvilka nan re af Utskottets Ledamöter afaifvit och uti hosfogade Protocoils*Utdrag innefattas, tili Riksens Ständers ytterligare upplysta pröfning. Stockholm den 22 Maji 18.17. Utdrag af P rota c 0 lie t, h ä It it uti Riksens Högloft.
Beslut fattas genom röst-pluralitet: stannar lika antal röster mot lika, uppskjutes frågan till en annan session, såvida ej Magistraten föredrager att, för frågans afgörande, tillkalla en ledamot af Kornmunal-rådet, i den ordning ledamöterne äro på förteckningen uppförde. Skulle åter, före öfverläggningen, de fleste i Magistraten anse frågan vara af beskaffenhet att fordra skyndsamt afgörande, galle den mening, som af ordföranden biträdes. XC. Borgmästare och Råd åligger: 4:o. Att verkställa allmänna lagar och författningar samt Regeringens och Provins-styrel • Sens befallningar och påbud. 2:o. Att offentliggöra och verkställa Kommunal-rådets beslut. 3:o. Att förvalta Kommunen tillhörande verk och inrättningar. 94 Tillaga lill Allm. Besv.- och Elton.-Ulsk:s Bet. 127. 4:o. (Detta momenl, som upptog skyldighet att vaka öfver polis-författningars verkställighet är upphäfvet genom lag af den 50 Juni 1842.) 3:o. Förvaltning af Kommunens inkomster, anordning af dess utgifter samt inseende öfver räkenskapen. 6:o. Öfverinseende vid utförandet af kommunala arbeten. 7:o. Utstakning af större och mindre vägar, hvarvid dock Magistraten eger att ställa sig till efterrättelse de allmänna planer, som af högre myndighet kunna vara fastställda och med öppen rätt för den eller dem, som anse sig förnärmade af Kommunal-myndighetens beslut, att hos besagde högre myndighet eller vederbörlig domstol deruti söka rättelse. Dock böra Magistratens föreskrifter i afseende å utstakning af de stora vägarne, innan de utföras, underställas Provins-rådets Ständiga Utskotts godkännande. 8:o. Att godkänna planritning till byggnad, som enskild person vill uppföra såväl vid större som mindre vägar och gator uti tätare bebyggde Kommuner, med 2,000 invånare och derutöfver, dock med rättighet för vederbörande, att öfver Magistratens beslut föra klagan hos Provins-rådets Ständiga Utskott och vidare hos Regeringen, samt utan inskränkning i rättigheten att, i eganderätts-frågor, stämma till domstol. Magistraten åligger att utfärda beslut inom IS dagar från den, då byggnadsplanen in lemnades.
Dagen jYcß ejDaDEo » t cltonima » Gott, SDetv u a t (9cR » å ve Den DntGat, t u » j.aE, den uat » å R o t t to » om Piogte f J ' ^; fått ana, QlLen PiRuàP » påtföst f a m n a t Ctfoct » ß a n a ' 91Xan 8tt 0Ctt masts eRo ge a f a|Ca » DeEa atPtgt ïottutnmefsetna » ägan ut 0oR Datfbt Rope^^ om ett täPjet, att gåfuan » aDPa gafuan: Ptf Dàtofoan. De ooto uatDe RunDe fuPCt RotDe » » Det Da-t tiR muStRj den ftån ojom oitn Dom t, g a t n t n g att » fåtetna » få, fot » tå. tanRPo » t faEPa £&gt;Cåa, tDeeEPa. » Anna Knutson. Till barnens hälsovård. " Ins blaue hinein. " |p||f ^fag C ' mmnc » » ägan om, en unDetjavn, 8 n Pj-uf rnu » tR, Som e n 3 a » t Den f o t n a m, cum., anDCigt luftaD ofuet j-otDetingen, oftoD fj.u6om6ttåfa3 Så gEä vnDe » aEEt, » o m fotD om wuDt t » tj-ä / tnettngen. &amp; m art » å aß ont, om etat » naeRt, an » å RaniPooeRt. Å r 1871 ingick hon äktenskap den kände arkeologen, professor Oskar Monteiius. IDUN * 252 F. » » D e t var naturligtvis tokigt. N å, n u v e t fru F. » Ser n i! » sade Emil o c h såg nästan lika förnöjd ut s o m ungen.
Liksom alla starka andar är hon omedveten om sin heroism. Hennes egen risk är för henne helt o c h hållet af underordnad betydelse — endast en möjligen inträffande omständighet, som ej får eller kan afskräcka henne, ehuru hon är tillräckligt medveten o m sin fara för att uttrycka sin afsikt att noggrannt använda alla möjliga försiktighetsmått mot smitta. Hon skall bli föreståndarinna vid det sjukhus, som bildades af pater Damien i Kalawas, på ön Molokai, för ej länge sedan en af de ömkligaste trakter på jorden, nu vaknande till lif o c h verksamhet och lysande som ett centrum för det andliga lif, som tänder i hvart hjärta en gnista af beundran o c h sympati. Miss A m y Fowler skall bebo en hydda nära sjukhuset o c h skall under länner och gynnare af kvinnorörelsen söka ifrigt att utvidga området för de för kvinnan egnade yrkesarterna, såväl i industrielt hänseende — för att allt mera utveckla hennes handlag för arbeten, hvilkas utförande förut varit uteslutande öfverlemnadt åt männen — som med afseende på de psykiska anlagen för bestämda vetenskaper. I Tyskland har nyligen inom en kvinnoförening, » Frauenwohl », diskuterats frågan om kvinnans kapacitet för apotekaryrket, och vi vilja nu anföra några kommentarier, som med anledning däraf varit synliga i en tysk tidskrift. » Motståndarne till våra sträfvanden, » heter det i denna tidskrift, » skola ifrigt svara: men hvart vi än se oss omkring i Tyskland, representeras detta yrke endast af män, och säkert skall kvinnan äfven svårligen kunna bereda sig tillträde därtill. » Ja, tyvärr ha dessa motståndare ända hittills haft rätt, och det behöfs ett särskildt mod for att här representera denna sak.
Dom den 18 December 1848 afgjord på det sätt, att enär den af mannen åberopade handling, fastän ändamålet deruti uppgåfves vara att stadga grunder för makarnes giftorätt, likväl icke innefattade bestämmande af den rätt i boet, makarne under äktenskapet skulle tillkomma, utan af hvad som borde tillfalla efterlefvande maka och den aflidna makans arfvingar, men äktenskapsförord icke finge göras om annat än makarnes giftorätt och ifrågavarande handling, som således icke kunde äga giltighet såsom äktenskapsförord, ej blifvit såsom testamente bevakad, förklarades, att handlingen icke lade hinder i vjjgen för de fullföljande arfvingarnes anspråk på arf efter hustrun. En ledamot var från detta beslut skiljaktig på följande hufvudsakliga grunder: Lagen stadgar ej andra vilkor i afseende på innehållet af äktenskapsförord, än att förord ej må göras om annat än makarnes giftorätt eller till förfång för dem, som bättre rätt till egendomen å den tid hafva. Hvarken är föreskrifvet, att öfverenskommelsen skall genast efter vigseln träda i verksamhet eller att aftalet bör inskränkas till andel af egendomen och icke får omfatta densamma hel och hållen. Till den afiingejord, hustrun i detta fall ensam ägde, hade mannens arfvingar eller borgenärer ej något anspråk, som förnärmades derigenom, att aftalet om giftorätten först efter hustruns död skulle komma till verkställighet. Den nu bestämda inskränkningen i giftorätten medförde deremot för hustrun den förmån, att hennes fastighet ej kunde tillgripas för mannens enskilda gäld, samt att om han atled före henne egendomen tillföll hennes, ej mannens arfvingar. Stadganden om giftorätt komma aldrig till verkställighet (verksam påföljd) förr, än äktenskapet (boets gemensamhet) upplöses och att detta förutsattes skola ske (termin döden var en inskränkning, som ej kunde göra aftalet olagligt. Då således det ifrågavarande äktenskapsförordet icke stridde mot gifven lag eller förnärmade annans rätt samt en vidsträcktare rättighet måste innefatta en inskränktare, der ej undantag blifvit i lag gjordt, ansåg den skiljaktige ledamoten Hofrättens dom hafva bordt fastställas.
Dina såg också melankolisk ut, men hon kunde dock icke låta bli att kasta spejande blickar omkring sig, då hon såg, att två unga herrar, två resande, gingo upp och ned på perrongen och beundrade henne. »Om du kommer med tanterna till Södertelje, så kommer jag till dig, om jag också skall gå hela vägen», sade Maria från kupéfönstret. »Ja, hvem vet, hvart vi komma att ta vägen?» svarade Dina och ryckte på axlarna. »De gamla äro så tröga af sig.» »Men du skrifver väl i alla fall snart, om också ingenting är bestämdt för sommaren?» »Der har du min hand, sa’ skojaren!» svarade Dina och lade sin lilla behandskade hand på det neddragna fönstret, — och derpå en flyktig blick på de förbigående herrarne, som ifrigt betraktade henne. Konduktören kom och ruskade i dörren för att se, om den var riktigt stängd; tåget skulle gå. »Jo, den är stängd», sade Maria sakta med en suck. »Hon kommer inte in till mig.» — Den stela, manhaftiga flickan hade blifvit riktigt sentimental. Pipan ljöd. — Det gaf till ett ryck i hela tåget. Maria såg oafbrutet på Dina och hviskade: »Farväl älskade, — älskade, — älskade!» Dina tog ett raskt steg tillbaka och kysste på fingret. Tåget rullade bort, och Maria visade sig icke mer i fönstret. Några minuter derpå gick tåget norrut. I damkupén satt en ung flicka; det var Hedvig. Några dagar derefter reste familjen Fransson till Norrland för att helsa på de båda gifta systrarna, som försmäktade af längtan efter Hulda och Alfhild och den dyrbara modern. Bertas föräldrar hade en villa en half mil från staden, och så godt som alla de andra kamraterna spriddes som en flock sparfvar. Det var som om plötsligt all ungdom hade försvunnit från staden. Den stod öde och tom i sommarhettan, och skolan var stängd. Det hade rasslat många tåg genom landet sedan den sommarmiddag, då öfversta klassen i skolan skildes åt. Nu var det åter en ny vår efter en lång vinter, och tåget kom norr ifrån och flög fram öfver de gröna rågåkrarna med röken uppe som en fana.
Utskottet anser det likwäl wara nödigt at torpareoch Inhyses mänS skyldigheter till Prästerskapet uti desse conventioner uttrxckeligen be - 7278 Den 4 Öctobcr. stämmas, emedan samma olägenheter och^kwistcr hittlks stundom upstätt, äfwcn hädanefter kunna inträffa och torde i öfrigt de för Glimäckra och Farhults Pastora, ter mcddcldke samt nu äberopade Resolutioner kunna Vid Regleringen af detta ärende innom Lunds Stift tjena till nödig efterrättelse. Hwilket alt till Riksens Högloft. Ständers egen pröfning Vördsammeligen bfwcrlcmnas. Stockholm den 9 September I809. Pä Högloft. Ridderffapcts och Adelns Vägnar, fok. 6. Oxenstjerna. PS Högwbrdige PrästeStär. dcts Vägnar, delnxn. LtSFneiius. Pä Wälloft. Borgare Ständcts wäguar, O. Lckönkerr. PS Hedcrwärda Bondt, Ständeks Vägnar, L. Liicslon. k. H Netra!.
Maj:is nådiga beslut den 8 Maj 1852, ett anslag af Tvåtusen Riksdaler banko, till en början under två år, beviljats för anordnande af en lägre landtbruksskola, hvilken ock vid slutet af nämnde år öppnades vid Edeby i Lofö socken och allt sedermera fortgått, elter del vidare Rikets Ständer vid sisilia Ilna Riksdag anvisat ett årligt anslag for denna skola till enahanda belopp, som för andra dylika läroanstalter i Riket. Denna skola besökes ej allenast af yngre personer, som vilja förvärfva skicklighet att såsom rättare förestå arbetsstyrkan vid större jordbruk, utan ock af förmögnare bondesöner, hvilka således i sinom tid, såsom brukare af egen jord, utan tvifvel komma att mägtigt bidraga till införande af ett mera rationelt landtbruk ibland smärre jordbrukare, hvilket eljest sker ganska långsamt. Så har ock under de sednare åren icke allmännare visat sig någon betydligare förändring uti indelning och brukningssätt af allmogens jord, utan är det gamla tvåskiftes-bruket af åkern ännu vanligt, ehuru föredöme till ett bättre gifves mera allmänt af herregäedarne, vid hvilka ett tidsenligt vexelbruk af jorden allt mera gjort sig gällande. Utan inflytande bland allmogen bär detta dock icke varit, hvilket visat sig, bland annat, deruti, dels att foderväxters odling med hvarje år blir allmännare, dels ock alt, sedan åkerfältens förläggande i tegar och förseende med täckta diken börjat årligen vinna allt mera förtroende vid bättre skötta egendomar, några exempel gifvas, att äfven ägare af små hemmansdelar och torpare tillegna! sig denna, synnerligen för vissa jordarter så vigtiga förbättring i jord bni ket 5 äfvensom att begagnande af plogar utaf flera slag alltjemt äfven bos allmogen vinner mera insteg vid åkerns bruk, dervid till jordens omvändning första gången förut uteslutande nyttjats och mera allmänt fortfarande begagnas trädesstoek eller årder, hvilken redskap dock icke vid allt bruk af åkern är fördelaktig. Men eljest är icke någon anmärkningsvärd förändring i allmänt begagnade åkerbruksredskap att omförmäla.