Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kungörelsen den 3 April 1816, ”elter i hvar je fall förekommande omständigheter dessa konventioner i Nåder reglera och för en tid af 25 till högst 50 år fastställa2:o att, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad i afseende på pastorernes aflöning sålunda blifvit föreslaget, Kongl. Maj:t måtte i Nåder anbefalla samtliga de församlingar, der ej sådana af Kongl. Majrt fastställda konventioner redan äro gällande, att på grund deraf komministerlönen uppgår åtminstone till 45 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, med inberäknande af boställs-afkastningen å 4 procent å taxeringsvärdet, uppgöra dylika konventioner, så fort ske kan och sednast vid inträffande ledighet; men, i händelse löne-inkomsterna dervid icke befunnos komma att uppgå till nyssnämnde minimum, skulle antingen fyllnaden tillskjutas af pastor och församlingen, eller ock, i fall sådant icke kunde ske, underdånig anmälan i ämnet göras hos Kongl. Majit till den vidare åtgärd, som för ändamålets vinnande kunde finnas lämplig; och hafva Rikets Ständer i öfverensstämmelse härmed aflåtit underdånig skrifvelse till Kongl. Majrt, som, efter det konsistorierne blifvit i ämnet hörde och underdåniga utlåtanden afgifvit, den 27 Juli 1849 remitterat ärendet till Kammar-kollegium, på hvars handläggning det ännu är beroende. Utskottet, som tagit förevarande ämne i öfvervägande, finnér de med Presterskapets nuvarande aflöningssätt förenade olägenheter, bestående hufvudsakligen uti det obestämda i 14 Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk.
Ej må”ge sedan flere skrifter vexlas, ther Konungens Befallnings-hafvande ej finnér nödigt ”att fordra vidare upplysning i saken.” §• 2* ”Ställer ej den, sorn sökes, den för”drande till freds inom förelaggd tid, ’’eller möter med svar, njute den sökande sin rätt efter de skäl han uppter. ’’Är den, som uteblef, dermed missnöjd, ”och menar sig vara för när skedt, stånde Den 59 November f, m 1 ”honom fritt, sedan den, som vunnit, ho”norn Utslaget kungjort, att visa sina skäl ”i Hof Rätten inom den tid, sorni 9 Ca”pillet 1 §. sägs, och der sakrn återvinna; ”dock gånge Utmätningen ei dess mindre ”för sig och varde godset i taka händer ”salt, det den fordrande, mot full torgen, ”lyfta må.”' Skolandes denna Lagförklaring, genom Utfärdande förordning, till efterrättelse kungöras, och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, uti afgående Cireulaire, förståndigas, att Kougl. Brefvet den 6 Maji 1767 blifvit upphäfvet. Uti underdånig skrifvelse af den 22 »istledue Augusti håfven I, Gode Herrar och S venske Män! föreslagit införande af Offentlighet i Rättegång, så väl vid alla Under-Rätter, samt Police-Kamrar i Släderne, då sådane mål der förehafvas, i hvilka Police-Kamrarne utöfva doms-rätt, så vida icke, i afseende på vissa omständigheter och sedligheten stötande mål, genom särskilde Författningar annorlunda är förordnat, som älven vid andra Rätter, under jnundtliga förhör med parter och vittnen; .hvarjemte I inkommit med Förslag till reglementarisk! stadgande, angående ordnin - Den 29 November f, m - 701 geni» bibehållande vid Domstolarne under Allmänhetens tillträde derstädes.
M:ts nådiga disposition anvisat ett anslag för 3 år af 500,000 R:dr att till likartade arbeten användas, anse Rikets Ständer det åsyftade ändamålet, för så vidt E. K. M:t finner detsamma företrädesvis böra afses, jemväl kunna vinnas utan dertill serskildt beviljadt anslag, i hvilket afseende Rikets Ständer lill E. K. M:t underdånigst öfverlemna att, derest E. K. M:t äfven skulle finna detta företag vara af den allmänna vigt, att bidrag af statsmedel bör till dess utförande ega runi, E. K. M:t då täcktes af förenämnda anslags-summa anvisa ett skäligt belopp, äfvensom, efter vederbörandes hörande och förslag, fastställa taxa å de afgifter, som, för beredande af medel till brons framtida underhåll och ombyggnad, kunna erfordras. För befrämjande, medelst Ian eller anslag ulan ålerbetalnings-skyldighet, af utdikningar och af lappningar utaf sanka trakter och sjöar, till beredande af odlings företag, bar E. K. M:t föreslagit Rikets Ständer alt an - Expcditions-Utskottets Förslag till tind. Skrifvelse, N:o 177. 477 visa 33,333 R:<ir 16 sk. årligen i Ire år eller tillsammans 100,000 R:dr, oell hafva Rikets Ständer, som anse det nu ifrågaställa anslaget blifva af synnerligt gagn, om statsbidraget användes till underlättande af större odlingslöretag, der många och mindre bemedlade jordegares deltagande erfordras för verkställigheten, men tillika, att odlings företagen böra vara af den beskaffenhet, att de genom ökad afkastning småningom återbetala de derå nedlagde kostnader, hvadan det af staten lemnade bidrag bör i allmänhet kunna återgäldas och följaktligen blott en mindre summa under vissa omständigheter erfordras såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet, i så måtto bifallit E. K.
Då man dessutom icke kunnat ådagalägga att någon orättvisa eller någon obillighet legat i den beskattningsgrund för ifrågav:de banker, som hittills blifvit följd, utan tvertoin erfarenheten gifvit vid handen att dessa banker, om de än knotat öfver att de måst betala en så dryg afgift, ändock existerat, och vid oktrojtidens slut sökt vinna förlängning i sin tillvaro, så anser jag rättast att bibehålla nu gällande beskattningssystem i detta afs:de, hvarföre jag förenar mig med Gr. Mörner, ehuru jag visserligen förutser, att den sympathi, som Bevilln. Utsk:t har för sina i många fall utopiska läror, skall göra, att mitt yrkande lemnäs utan afs:de. Gr. Lagerbjelke: Det är icke ensamt sedelutgifvande ban ker, hvilka bedrifva bankrörelse, utan sådan idkas äfven af både andra banker och enskilda personer. Det finnes således icke något skäl, hvarföre de skola beskattas olika med andra En rörelse, som står alla fritt att drifva, bör beskattas såsom all annan rörelse. De sedelutgifvande bankerna skola lemna precist samma bevilln. som annan rörelse, nemi. 1 %\ men derutöfver ega dessa banker privilegium, eller en rättighet, som icke tillkommer någon annan i landet, nemi. att begagna kreditsedlar. Nu är det väl lämpligt, att de få skatta för ett rättighet, sora tillkommer dem och ingen annan. Om det således icke är för rörelsen, hvilken för dem beskattas lika med alla andra, utan för det nämnda priyilegiet, som de ega, så måste väl äfven det beskattas i förhållande till den utsträckning, med hvilken de begagnat detsamma, och således i förhållande till den mängd sedlar, som under året varit utelöpande. Det finnes fabriksidkare, handlande och många andra, hvilka kuttna hafva mycket mera än 5 % på sina penningar, ja, som t. o. m. kunna vinna 15 till 20 % derpå; men icke sätter man i fråga att etablera en progressiv beskattning, så att om en näringsidkare är nog lycklig att på sin rörelse förskaffa sig en högre inkomst, han då genast skall skatta derför.
Om yrkad skyldighet för Götha Canal-Bolag, att ersätta kostnaden till annan Karls anskaffande, när någon Rotesoldat, i och för dess arbete, blifver till Krigstjenst oduglig. Aterremiss till Särskildta Utskottet, af dess Betänkande af den 5 Juni, angående Förslag till ett nytt Jude-Reglemente. Remiss till Lagutskottet af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Riksens Stan - 320 Deu 5 Juli. e. tn. der, angående ansvar för åverkan å Skogsplanteringar m. m. Remiss till BancoUtskottet af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande, angående rättigheten för Lumpsamlare att omkringresa i Landet m. in., i hvad Betänkandet rörde Lumpsamlingen för Tumba Bruk. Af den 22 Juni. Bifall till OeconomieTJtskotbéts Betänkanden af deri 13 Juni, angående: 1:0 Vackt Fråga om Rikets Ständers medverkan till de på Norrska sidan, vid Gränsen af Stora Kopparbergs Län, anlagda GränseTullars afskalfande: 2:0 Allmogens på Gothland skyldighet, att underhålla StrandridareBoställen m. m. och 3:0 MätarePenningars afskafFande. Bifall till följande LagUtskottets Utlåtanden : 1:0 Af den 25 Maj, om befrielse från erläggande af Lösen i Mål, som röra Fattigvården m. m. 2:0 Af V, -Den 5 Juli. e. nt. g2i 2:0 Af samma dag, angående Laodshöfdingarnes skyldighet, att prötva Frågor bm-arbéts-tvång och 3:0 Af den 26 Maj, om bevi3'till beBtyrkande af sjukdoms-förfall. Bifall till BevillningcUt-kottets Memorial af den i6 Juni, angående Allmänna Barnhusets andel af Stäm pela fgiften för Kort.
Dumraths till Siats-Utskottet ställde ansökning om bestämmande af en viss tid, efter hvars förlopp den uti sökandens här i Stockholm belägna fasta egendom, Riksgälds-Contoret beviljade intekning, till säkerhet för meddelad förnyelse af en förkommen af nämnde Contor på Vexel-Banken utgifven Assignation, måtte till all kraft oeh verkan upphöra: N:o 2j, i anledning af Remisser från Högvördige Preste-Ståndet samt Vällofl. BorgareS tand ef, rörande tryckningen af Riks-Ståndens Protocoll vid innevarande Riksdag och Bihanget dertill, försäljnings priset samt de medel uttaf hvilka tryckningskpstnaderna skola bestridas; N:o 841 Prat. XJtdr. d. N:o 2-1 > * anledning af Nils Strindlund* 1 hemställan pm nedsättning i priset för de exemplar af Bonde-Ståndets tryckta Protocoll vid innevarande Riksmöte, på hvilka Ståndets Medlemmar utfäst sig att prenumerera ; N:o «7 , angående anslag af medel förTulI» bordandet af en vaHen.aflopps.trumina i Landscrona Stad; N:o 28 , engående ett Tionde-anslag, sorn är 1718 skall blifvit Lund# Kongl.
Gkdagen var som en enda oreclig, orolig drom, tifver hiillren dock clet ungn pnrets strhlande nnsikte~l lrastsde 0th forkla~mde slciinmer. Nu Siro cle redan lialfvBgs till Petersb~wg, derns ti1llromn.111ande hem, cl&amp;r de, som jag hoppas, skola bli riktigt lyclrlign. m J mer jag lfir kanna Kovalevsky,~: in mer in.ser jCq, ntt hans lrnralrter B: en borgen .for Sonjas lycka. : Han tycks ha ett fGrtr&amp;ffligt hjArtn, varma kiinslor, gocln grunclsntser, mycket sinne for fainiljelif och fralufor allt em .djnp bijjelse fiir - Sonja. Hon R sin sida iilskar honoin passion.erac1t. Dn kan tiinka dig att gHrdagen var nnstriingande. Frdn tidigt p i morgonen voro alla pR benen .. S d d e, s o ~ n; tagit. sig .en .hiir-. frisorskas roll, hade hiinderna full; med nrbete. B6lstkom Anjuta, ~ V R I ' S rhin ligger p i nedre bntten, i peignoir fiir att f i sitt hufvnil friseradt. Sednn koai tnren till Lisas li; " lrkliidsel, ocli sist kolu Sonjn, frisk, gliidjestrdande och racker, snin det anstfir en brnd. I Lisns rum forsiggick hrudtoiletten, en enkel driikt, i hvilken hon tog sig fijrtjusancle nt. Hennes raCkrn h i r fijll i lfingn lockur i uacken, en krans af inyrten och ornngehlornli~or var fiistad pB tleii l h g a tyllslojan.
V i d sidan om sina plikter knypplingsarbetet. Hon började göra uppsom moder och maka började hon så små- köp och inledde affärsförbindelser på främningom sitt verk, och tack vare en ovanlig mande platser för afsättningen samt tog itu energi samt exemplarisk ordning och reda i med förbättringen af monsterna. Hon uppallt, hafva profkartornas antal växt år efter sökte gamla, förglömda mönster af antikt år, så att nu fru Randels affär kan erbjuda värde och införskref nya från Briissel, Norspetsknypplingskonstens alster ifrån det billiA f det lilla semandie m. fl. ställen, och forefinnas numera gaste till det dyrbaraste. sådana i tusental. Genom uppköpen blef napskornet har blifvit ett stort träd under hon äfven i tillfälle att kontrollera arbetenas en omtänksam och kraftfull kvinnas ans beskaffenhet, att framtvinga bättre materiel och vård. för tillverkningen o. s. v., hvilket allt haft G. B. P — n. det goda med sig, att endast väl gjorda spetsar hädanefter föras i marknaden, och omsättningen är äfven bringad därhän, att en hvar, som har ett godt arbete, icke behöfver utbjuda (' et förgäfves. Många hundratals Jag tror, att kvinnan till och med i sin människor hafva härigenom en säker, om ock, i förhållande till arbetet, ännu liten arbetsdjupaste förnedring bibehåller någonting heförtjänst. Besöker man fru Kandels arbetsligt, någonting omöjligt att förorena, någon lokal en onsdag eller lördag, skall man från underpant, något minne af sitt högre ursprung; tidigt på morgonen finna en mängd knyppoch att hon, likasom diamanten i mörkret, lerskor af alla åldrar, hvilka komma med alltjämt bevarar en outsläcklig gnista af det arbeten, de flesta beställda på förhand, och himmelska ljuset. H. W. Longfellow. hvilka blifvit utförda efter af fru Randel lemnade mönster. Efter vederbörlig granskning erhåller nu hvar och en sin betalning, 3å &amp; aEEat n-an Sig till A l n neEgeSom.
Bifölls. S. D. Föredrogs och bifölls Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotlets den 11 dennes bordlagda Betänkande, N:o 14, i anledning af väckta motioner angående ändring i gällande författningar rörande ansvaret för lurendrejeri. S. D. Remitterades lill Stats-Utskottet en af Herr Bildt, Didrik Gillis, denna dag väckt motion om pension åt framlidne Lands-Sekreteraren Lars Hambra;i enka. Från Högt. Preste-Stdndet. S. D. Vid ånyo skedd föredragning al Banko-Utskottets Memorial N:o 53, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i frågan om användande af upplupen odisponerad Banko-vinst, godkände Ståndet de i detta Memorial föreslagna voteringspropositioner. S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 21, i anledning af dels återremiss i vissa delar, dels Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i andra delar af Utskottets Betänkande N:o 7, innefattande yttrande ej mindre öfver Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om förnyad Författning rörande utskrifnings-sättet och inrättningen al allmänna beväringsmanskapet, än ock öfver enskilda motioner i samma ämne. Med bifall till Utskottets hemställanden frångick Ståndet sina förut fattade beslut beträffande fcrfatlnings-förslagets § 11 mom. 2, § IG, § 34, §§ 35 och 57 samt godkände de i förevarande Utlåtande föreslagna förändringar i lydelsen af Prot-Utdrag den 15 Augusti 1860. 619 dessa §§; och ansågs Utlåtandet i öfrigt å Prcste-Ståndets sida icke erfordra annan åtgärd än att Idggas lill handling ar ne. S. I). Föredrogos ånyo Stats-Ulskollets nedannämnda Memorial och Utlåtanden : N:o 148, i anledning af återreinisser å 20 å 22:dra punkterna i Statsutskottets Utlåtande N:o 120. Lades till handlingarne.
Basaren har stått under beskydd af kronprinsessan Victoria, hvilken äfven här lagt i dagen sitt varma intresse för de hjälpbehöfvande små. Försäljningen har skötts af damer ur den högre societeten, däribland prinsessan Bernadotte. I samband med basaren har varit anordnad en serie särdeles intressanta rumsinteriörer från Gustaf IILs tid. Hofintendenten Bottiger har härpå nedlagt mycket arbete, paradt med smak och pietet. • Ett arbetslif. I Nyköping har i dagarne aflidit i den höga åldern af 81 ' / 2 år fröken Judith Maria Weckman, på sin tid en af vårt lands mest framstående lärarinnor i folkskolan. Ar 1841 erhöll hon plats vid flickskolan i Nyköping. Nutidens lärare o c h lärarinnor kunna näppeligen göra sig en föreställning o m det arbete, s o m den tidens lärare hade att utföra. Att undervisa 100 till 170 barn i trånga och osunda lokaler, hvilka förhyrdes än här och än där i staden, att för så- dant arbete uppbära i lön 200 till 250 rdr banko, detta synes vara en ingalunda afundsvärd lott. Och dock kände » mamsell » Weckman detta arbete icke tungt och mödosamt, utan fortsatte nitiskt därmed till 1873, då hon pensionerades. Till den stora hvilan. Fru Eca Charlotta af Winckler / eldt, född Hafström, änka efter öfverstelöjtnanten och majoren vid Lifregementets grenadierkår C. J. S. af Wincklerfeldt, har aflidit härstädes omkring 80 år gammal. Genom sin välgörenhet i det tysta, sin varma medkänsla för lidandet och nöden samt sitt intagande väsen o c h vinnande umgängessätt har den nu aflidna gjort sig i vida kretsar aktad o c h älskad, och underrättelsen o m hennes bortgång skall på många håll framkalla saknad. * En trotjänarinna. Den säkerligen äldsta af hufvudstadens trotjänarinnor har i dagarne aflidit.
Proposition, samt åtskilliga hos Riks-stånden väckta motioner, om vilkoren för Brämvins tillverkning. Sällan, om någonsin, har val en öfvertygelse så allmänt och otvetydigt uttalat sig, som i de sednare åren här i Sverige om nödvändigheten af kraftiga åtgärder mot det fysiska, ekonomiska och sedliga fördärf, hvarmed det omåttliga bruket af starka drycker hotar nationen. Tänkarens forskning och den olärdés oförvillade känsla hafva kommit till samma slutföljd; och denna har varit, att svenska folkets trefnad, ja bestånd, såsom ett bildadt, idogt och laglydigt folk, äfventyras, om icke medel kunna utfinnas att hämma det onda. Nästan alle, som yttrat sig i ämnet, hafva därom kommit öfverens; och en stor mängd bland alia folk-klasser har sökt tillfälle att yttra sig. De flesta länens Hushållnings-Sällskap och Nykterhets-föreningar hafva uttalat sin öfvertygelse i starka och bestämda ordalag; och landets presterskap, troget sitt heliga kall, har ifrat mot fördärfvet. Från alla landsändar hafva petitioner, undertecknade af tusentals personer af alla yrken och vilkor, inkommit dels till Riks-stånden, dels till Konungen och blifvit till folkets ombud öfverlemnade. Flera menigheter hafva till sina valda represen tanter lemnat föreskrifter och uppmaningar att nitälska för den stora angelägenheten. Man kunde säga, att ett ångest-rop gått ur folkets hjertan, ett vädjande till alla, som hafva något inflytande på landets öden, en bön om förskoning från ett plågo-ris, som föregående lagstiftningar planterat och vårdat. Sålunda förberedd var den stora frågan, då Rikets Ständer sammanträdde; och Konungen, lydande sitt ädla hjertås maning och sin höga pligt, skyndade att till Ständernas behjertande framställa nödvändigheten att med allvar påtänka en Bill. till R. St. Kongl.. Maj:ts nåd. proposition i ämnet, gifven den 9:de sistl.
Dellens vattendrag samt mellan Söderhamn och Bollnäs, dels ock att låta underrätta vederbörande intressenter om Rikets Ständers beslut i fråga om hegardt statsbidrag för utförande af de öfrige i deras skrifvelse omförmälda jernvägsbyggnadsföretag. Sedermera har Kongl. Majit i nåder fastställt arbetsplaner för ofvanberörde tvenne jernvägsföretag, samt gillat kontrakten om deras utförande och meddeladt föreskrift om lånebeloppens utbetalning. Stockholm den 15 September 1859. P. Brändström. Uppgift på Rikets Ständers vid lagtima Riksdagen åren 1856, 1857 och 1858 till Kongl Majit uti Dess Finance-departements-expedition inkomna underdåniga skrifvelser samt å de åtgärder, som i anledning af desamma egt rum. 164:o af den 13 December 1856 angående Riksdagskostnadernas bestridande genom Riksgäldskontoret (1). Om detta Rikets Ständers beslut har, under den 10 Januari 1857, Statskontoret erhållit nådigt förständigande. 165:o af den 21 Januari 1857, angående försäljning af f. d. Landshöfdinge-residenstomterna i staden Piteå med å dem befintliga byggnader (6). Rikets Ständers, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, härom fattade beslut har under den 30ide i samma månad blifvit Öfver-intendents-embetet, till kännedom och efterrättelse samt vederbörandes förständigande, i nåder meddeladt. 166:0 af den 21 Januari 1857, angående upplåtande till afgiftsfri disposition af 6 Kronoholmar i Götheborgsoch Bohus-läns skärgård (8). Detta Rikets Ständers, af Kongl. Majits framställning föranledda, beslut har till behörig efterrättelse och vederbörandes förständigande delgifvits
Det praktfulla altaret i »jesuitstil» har nu burits till ett museum, men detta utesluter icke att det en annan gång kan flyttas tillbaka på sin forna och rättmätiga plats i koret. I den gamla katedralens ställe reser man en annan, färglagd och ny, som införskrifven genom Leja. Kring den gamla med sina två Hårlemanska tornhättor hade dock generationer vuxit upp, och den hade gifvit staden en särskild bekant fysionomi. Att nu se Upsala är som att se ett välkändt porträtt med uppnäsa plötsligt omstiliseradt med romersk kroknäsa. Man står främmande. Nu liknar Upsala en tysk småstad. De, som varit där under förstörelsearbetet, kunna tro sig minnas en plundringsscen. Hål upphöggos i murarne, cement ringlade utefter hvalfven som en mjuk hjärnmassa från hufvud, hvilka bråkats sönder under funderingar på stilrena motiv, en evangeliskt fosterländsk ängel hissades i höjden, och i ett hörn stod en fjärding med människoben. Till och med en Gustaf Vasas och en Katarina Jagellonicas grifter uppbrötos, och det är blott att önska, att det drottningens lårben, hvilket då så omständligt uppmättes, kunde borras till en så gäll hvisselpipa, att den jagade ur riket alla dem, som ej vilja lemna våra minnen jungfruligt oskärade i frid. Redan förut hade det blifvit bruk att stjäla ur likkistor, att framleta och lägga i glasskåp prydnader och kronor, hvilka enkom förfärdigats till att ännu i grafven hedra de hufvud, inom hvilka tankar, som ledt vårt lands öden, en gång haft sitt boställe. Jordade som konungar skola våra forna herrar äfven hvila som konungar, och vårt museisekel har ingen rätt att vördnadslöst beröfva dem majestätets insignier. Det är icke de vetenskapliga explikationerna, icke de konsthistoriska märkvärdigheterna, som gripa oss, när vi beträda en af våra äldre kyrkor. Det som sätter vår inbillning och vår känsla i dallring är medvetandet om, att detta stycke murbruk bevittnat den eller den tilldragelsen, att denna golfsten skyler det orörda stoftet af en af våra store eller en af våra anförvandter.
Deremot har denna fråga blifvit väckt af enskilde motionärer, nemligen Herr Lejonancker, F. W. och Herr Brinck, A. M. genom hos Ridderskapet cch Adeln samt BorgareStåndet afgifne och till Stats-Utskottets behandling öfverlemnnde memorial, deruti de anfört, hurusom Ingeniör-Officerns uppfostran vore den dyraste inom arméen och fordringarne på kunskaper hos honom större, än hos Officerare af något annat vapen. Hans yrke. ehuru lika vigtigt, som arméens öfriga yrken, fordrade en mindre personal och satte honom i en mera isolerad ställning, hvarigenom utsigterne för befordran inommilitären i allmänhet vanligen inskränkte sig till hans egen korps och följaktligen måste blifva mindre, än för andra officerare. Hans tjenstgöring vore ej blott mödosammare, än någon annan korps’, utan äfven af stor och för försvarsverket djupt ingripande vigt. Förvaltningen af de högst be - 4 Stals-Ulskollels Ullålande, Jfö 69. tydliga stats-medel, som till uppförande och underhåll af Rikets fästningar och särskilda landtförsvaret tillhörande byggnader anvisades, var Ingeniör-officerarne anförtrodd, i följd hvaraf de hade icke allenast ledningen af och tillsynen öfver arbetenas rigtiga utförande, utan äfven en besvärlig redogörare-befattning, utan motsvarighet vid någon annan militärisk tjenstgöring. Det oaktadt, hade denna korps’ officerare sämre lönevilkor, än andra korpsers i arméen. Lönerne i de olika graderne voro för närvarande, Öfverstens 1,880 R:dr, Öfverste-Löjtnantens 1,680 R:dr, Majors1,260 R:dr, äldre Kapitens860 R:dr, yngre Kapitens490 R:dr, äldre Löjtnants380 R:dr, yngre Löjtnants320 R:dr, Under-Löjtnants270 R:dr, Konduktörsoch UnderKonduktörs210 R:dr, samt Kassörsoch Förrådsförvaltares löner i 3:ne grader, från 270 till 430 R:dr.