Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förmodeligen anser Friherre Wirsén andra lagar b.ira gälla för Statshusbållaren än de som gälla ror enskilda Hushål. laren Om denne sednare af sin granne köper spannemål, victualier och vedbrand, när han har åker, äng och sko» i öfverflöd o n'> ‘ * sa lärer han fa heta misshushållare, oal dét sker af lättja och af hri-a på omtanka — och dåre heter han, ont det sker af eomplaisance på det att grannen må få åtkomma hans penningar. Har han förtärt sina ärfda capitaler och förstört sin credit, så återstår för honom hoppet att genom Banqueroute nivellera sitt ledsamma förhållande — Nekas honom cessio bonorum, så återstår ännu hoppet att för de återstående usla dagarne lifnäras på Gäldstugan eller Hospitalet, eller ock stödet af en tiggarstaf; men slika utvägar kunna icke af Nationer begagnas. Mina förslag om Penningeverkets reglerande ogillas. Jag får erinra, att Riksens Ständer äskade förslag. Det blef en pligt att upgöra dem så godt som man förmådde. Besluta Riksens Ständer, att all realisation och successiv amortissement är det samma som successiv realisation — skall tills vidare suspenderas, så behöfva ej heller de utvägar som jag föreslagit nu vidtaga s Deri 5 Juli, /. m. 203 Jag lemnar åt Framtiden att pröfva, huruvida, när en gång realisation sker, den af mig föreslagna liquidåtionsgrund, enskilda borgenärer och gäldenärer imellan, må kunna undvikas. Friherre Wirsén medger, att om den hade blifvit vidtagen i början, då man satte crdit-mynt i gång, så hade efFecten deraf varit nyttig för enskildt» förhälianden, ehuru säkert bidragande till ett hastigare vanvärde af samma mynt. Jag tror att det icke hade varit utan. nytta, om man genast blifvit påmint, huru liten credit credit-mynt förtjena^ Det hade varit nyttigt så för det allmänna som för den enskilda. Orättvisor kunna vid dylika liquidationer icke undvikas.
Kontorens direktioner öfverlenmat att derom förordna samt dervid tillika uttalat den förväntan, att, derest denna utlånings-rörelse ej erhölle desto större utsträckning, göromålen vid densamma måtte besörjas af Låne-kontorens redan varande tjenstemannapersonal mot serskildt arfvode, hvilket Fullmägtige, efter förslag af Kontorens direktioner, ville framdeles bestämma; bemälde direktioner öppet lemnadt, att, om behof deraf gjordes, anlita sakkunnig person för panternes undersökning före belåningen; varande i sammanhang härmed, för denna rörelse, an - ordnade till Låne-kontoret i Götheborg R:dr 20,000: — „ d:o i Malmö „ 20,000: <*■ „ d:o i Wisby „ 10,000: — Omförmälda lånerörelse börjades i Banken den 2 November 1858 och har sedermera fortgått 2:ne dagar i veckan, nemligen Tisdagar och Fredagar. Från förstberörde dag till årets slut utgåfvos 63 lån till ett sammanräknadt be - lopp af R:dr 16,368: 69. Under förra halfåret 1859 äro 107 nya lån upptagna å „ 36,694: — 110 omsatta å „ 29,251: 90. samt en pant till Banken hemfallen. Denna sednare med 438 R:dr belånade silfverpant är i Bankens räkenskaper upptagen efter det i 102 § af Banko-reglementet bestämda inköpspris å verksilfver k 1 R:dr 70 öre pr lod till 476 R:dr 54 öre. Vid Låne-kontoret i Wisby belånades under år 1858 2:ne silfverpanter till ett sammanräknadt värde af 450 R:dr; men under förra hälften af innevarande år har denna lånerörelse icke derstädes varit anlitad, likasom vid Låne-kontoren i Götheborg och Malmö den 30 nästlidne Juni ännu icke någon guldeller silfverpant blifvit till belåning erbjuden.
— Jag får således vidhålla mitt yrkande, att Rikets Höglofliga Ständer måtte åt Auditören vid Gottlands National-beväring, såsom ersättning för ökade tjensteåligganden, bevilja en lönetillökning af ISO R:dr R:mt.» vid 20:de punkten (Beväringsmanskapets vapenöfning): a) af Riksdagsfullmägtigen C. J. Svensén: »Den välvilja, hvarmed både Regeringen och Rikets Ständer omfattat skarpskytterörelsen inom landet, erkännes med lifligaste värma. Utskottet har ock för denna rörelses utveckling under kommando statsregleringsperiod anvisat 65,000 R:dr årligen, alt på Riksstaten uppföras. Ofvertygad att flertalet bland beväringsynglingarne skola tillgodogöra sig de fördelar, som uppkomma genom inträde i lagligen organiserade skarpskyttekorpser, tror jag att antalet af beväringsskyldige, som skola undergå vapenöfning på vanligt sätt, kommer att i betydlig mån förminskas, till mycken fromma för jordbruket, der arbetskrafterna så väl behöfvas, hvaraf ock torde följa, att kostnaderna i samma mån skola inskränkas. Men då anslaget för detta ändamål har »förslagsanslags» natur, och således en inskränkning till siffran på papperet båtar föga, så anser jag att summan må bestämmas till det inom Utgifts-afdelningen föreslagna, eller 500,000 R:dr årligen.» Häri instämde v. Talman Anders Eriksson samt Riksdagsfullmägtige Erik Ersson från Gefleborgs län och B. J. Holmlin från Göteborgs och Bohus län. b) af Riksdagsfullmägtigen G. Bjerkander: »Likaledes får jag anmäla reservation emot Utskottets förslag, som tillstyrker 101,667 R:dr tillökning i det årliga anslaget för Beväringsmanskapets vapenöfning. Det har förefallit mig besynnerligt, att just vid samma riksdag, som så väl Kongl. Majit aflåtit nådig Proposition, som representanter inom Riks-Stånden väckt Bih. till R. St.
Detta granskningsarbete kunde i anseende till pågående bokslut samt uppläggandet af Kontorets böcker för år 1862 ej påbörjas förrän med Februari månad innevarande år, och har jag dermed fortfarit intill påföljde Maj månads utgång, då jag under Juni till och med en del af September månader, såsom t. f. Civilledamot hos Kongl. Kollegium, var förhindrad att med granskningen fortfara, hvilket arbete under dessa månader träget och oafbrutet fortsattes af undertecknad, Wennerqvist, i min egenskap af t, f. Kamererare i Boksluts-kontoret. Sedan jag, Dahlqvist, återgått till Kamererare-befattningen samt formulärförslaget slutligen granskats och nödiga upplysningar af författaren deraf erhållits, äfgaf jag den 18 sistlidne Oktober utlåtande i målet, hvilket jemte handlingarne aflemnades till Kongl. Kollegii öfrige Kamererare för afgifvande af infordradt yttrande.
Den, sorn anser, att till contra-proposition i voteringen angående Keltingar bör antagas Ridderskapets och Adelns beslut: att desamma skola uti 2:ne classer fördelas, nemligen i Keltingar af ? verktums diameter å länkjernets gods och derunder samt i Iiettingar af större länkjerns diameter; att å begge slagen bör bestämmas 40 R:dr tullvärde pep Sk® Stapelst.-vigt, och att införsels-afgiflerne skola antagas å det förra lill 4 R:dr och å det senare lill 1 R:dr Sk®, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer serskild omröstning att anställas angående hvilketdera, Preste-eller Borgare-Ståndets beslut, bör blifva contraproposition, sålunda: 146:o. Den, sorn anser att Preste-Ståndets beslut, det Kettingar af större eller mindre länkjerns diameter skola un - Bevillnings-Uts kottets Memorial, N;o 41. Jä - der en rubrik åsättas 50 R:dr värde och 12 R:dr 24 sk. införselstull per Sk ® Stapelst.-vigt, bör antagas till contraproposition, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer contra-propositionen att lyda å Borgare-Ståndets beslut, att Kettingar, fördelade i de uti nästföregående voterings-proposition omförmälda 2:ne classer, nemligen, den ena, Kettingar af § tums diameter och derunder” samt den andra, ”Kettingar öfver | tums diameter”, skola åsättas, den förra dimensionen, 45 R:dr värde och 5 R:dr införselstull, och den senare, eller större dimensionen, 30 R:dr värde och 3 R:dr iuförsels-afgift per Sk® Stapelstads-vigt. För den liufvudsakliga voteringen föreslås vidare en så lydande proposition: 147:o. Den, som gillar Utskottets af Bonde-Ståndet godkända förslag, att Jern: smidt elier valsadt:
Stockholm den 24 April 1823. Utdrag af Protocollet, hållet hos Rik sens Högloft. Ständers Constitutions Utskott den 24 April 1823. S. D. Förehades å nyo BondeStåndets i går ankomna och på bordet lagda Protocolle Utdrag för den 17 dennes. 70 Constitutions-Utshottcs betänkancUn. BancofuIImägtigen, Anders Danielsson, som tillkännagaf att han hindrad af andra göromål, ej varit tillstädes vid BondeStåndets öfverläggning och beslutets fattande, uppläste och aflernnade ett så lydande skriftligt anförande. "Uti den till Höglofl. Ytskottet remitterade fråga, huruvida BondeStåndets Taleman rätteligen vägrat proposition till afslag å Höglofl. StatsUtskottets betänkande, angående Talemans tafflarnes eller de så kallade Representations penningarnes återinförande, har jag funnit mig böra anmärka, att förfarandet i denna fråga icke öfverensstämmer med föreskriften uti 69 jf. af Regeringsformen, hvarest stadgas, att när betänkligheter uppstå uti något af RiksStånden, mot antagande af hvad Statsutskottet tillstyrkt, uti det som rörer Statens reglerande eller Bevillningens hela belopp, samt de skäl blifvit hos Ståndet anförde och StatsUtskottet meddelte, på hvilka sådane betänkligheter sig stödja, men StatsUtskottet anser sig icke kunna afvika ifrån dess redan afgifne yttrande eller instämma i Ståndets tankar, Utskottet då skulle nämna Deputerade, som i Ståndet, der betänkligheterna uppkommit företräda och närmare upplysa förhållandet, samt att om något Stånd ändock förblifva vid den mening det förut fattat, Constitutions-Utskottets betänkanden. 71 saken då först skall afgöras efter Tre Stånds beslut.” ”Här har en sådan händelse inträfFat. Frågan angick ett nytt Statsanslag, som skulle intagas i StatsRegleringen och öka Bevillningens hela belopp. Betänkligheter uppstodo hos ett af RiksStånden, att antaga hvad Utskottet tillstyrkt.
Den i4 September korn jag alt tala viden menniskovän, som rörd af min belägenhet, visade mig lill Fabrikören Godlund, som han förut vidtalt, att jag skulle få gå till och begagna dess ElectricitetsMachin, för alt göra försök, om detta medel kunde hjelpa mig till hälsan. Glad öfver denna tidning, att kunna få någon förhoppning alt blifva frisk, häldst som jag är i mina hästa år, och i afseende på arbetsförmågan alt försörja hustru och fem små barn, begaf jag mig åstad lill nämde Herr Godlund, hvilken låt mig begagna Electriciteten , hvarmed början skedde den 14 i ofvännämde månad, och fortfor jag dagligen 2:ne gånger lill den 22 derpåföljande, då den lama banden, utan tillhjelp af den liögra, kunde träda fram genom rockärmen, emedan den högra handen förut måste utträda fingrarne på den vänstra handen, som lade sig dubbla i rockärmen, då jag skulle kläda på mig. Jag fortsatte ytterligare begagnandet af Electriciteten, till och med den 1 innevarande October, med den glädje för mig, min hustru och barn, att Den 8 December e. m. ar r jag nu är alldeles frisk, genom ofvanbemälde Herr Godlunds omsorgsfulla bemödande , hvarföre jag och min familj alltid stanna i tacksammaste förbindelse. Stockholm den 18 October 1827. C. G. 7 Vesterberg j SkomakareMiistare. Lades på hordet. Grefve Hamiltony Jacoby hade inlemnat 3:ne Memorial, hvilka upplästes, så lydande: Vördsamt Memorial! Inom hvarje ordnadt Samhälle tillhör det, efter min tanka, den Lagstiftande magten, alt med sorgfällig omtanka undersöka skatternes fördelning och, där de äro för tryckande, söka, utan att direct intränga i andras eganderätt, skaffa lindring; och utgående ur denna synpunkt ber jag att få fästa Högloft.
Nuvarande adjungerade Eedamotefi af Kongl. Kammar*Rätten, Assessoren Abraham Julius Grundén, hvilken, såsom af bemälte Kongl. Rätt antagen Secreterare vid Krigs-Departementet, redan från Krigs-Revisionens organisation, höstetiden 1811» dels fört prötocollet, dels ock författat i anledning deraf utgående Expeditioner, rörande alla under ofta inträffade Sammanträden emellan Kongl. Kammar-Rätten och Deputerade förefallne Räkenskaps-Uppskattningar, Arbets-undersökningar och andra i förbindelse med Krigs-Revisionen förekomna ämnen, har tillika, i egenskap af Deputerades antagne Secreterare, med en drift och skicklighet, honom egen, icke allenast besörjt Deputerades enskildte Protocoll, utan ock, genom sina lyckligt förberedda kunskaper, uti alla för ett Re. do - 432 Dm 9 Mars, ** dogörelse-Verk nödiga stycken, ofta gifvit åftledningar till Deputerades i afseende på KrigsBevisionen til! görande forskningar. Med uppmärksamhet rättvist fästad, dels på detta Assessor Grundens i dubbelt måtto nyttiga biträde, dels ock på det särskildta förhållande, att bemälte Assessor, oaktadt indrag, ning af den förra honom uppdragna Sécreterare . befattning, med dertill! hörande Lön, icke dess mindre, efter Kongl. Kammar -Bättens anmodan, ensam verkställt och fortsatt förutnämnde med samma tjenst eljest förenade göromål, hafva Deputerade ansett pligtmässigt, att vördsamt omnämna icke mindre denna af honom utan belöning utöfvade befattning, än att han tillika, ehuru från år lgts tjenstgörande adjungerad Ledamot af Kongl. Kammar - Bätten, .oafbrutet och med lika lycklig framgång, som förut, Uppfyllt aila, i egenskap af Deputerades enskildte Secreterare, honom åliggande skyldigheter, med den härvid af dem tillagde vördsamma önskan och anhållan, att Riksens Högloft. Ständer behagade anmäla denne så för kunskaper och skicklighet, sorn för ihärdig arbetsamhet Utmärkte Ämbetsman, till någon väl. förtjent uppmuntran, genom antingen Konungens
Diskonten har således ej gjort någon förlust, men ett afslag lill detta betunk. kunde möjligen leda till förlust, eller att banken ej finge något. Hr Stuart,Carl Gust.: Jag är visserligen ingen vän till bysättnings-tvånget, men sä beskaffade omständigheter, sorni det nu föredragna betänk, uppgifvas, skulle göra mig nästan föranlåten all rösta för bysätlningstvångets bibehållande. Det är nemi. kändt, att mosaiske trosbekännare!! Soldin har salubodar i flera städer, ehuru de icke (trifvas i hans eget namn, och att han drifver en lönande handelsrörelse. Men han lärer, enligt hvad Utsk uppgifvit, hafva lyckats att göra sina tillgångar oåtkomliga i execmiv vag. Man synes således vara nödsakad hålla sig till hans person, och i det fallet tror jag all tillgångarna skulle blifva åtkomliga. Detta är ett expedient, sorn Banco-disconten ej sällan måst tillgripa. Jag medger visserligen att den straffränta, hvarom nu är fråga, icke är af synnerlig vigt för banken, och icke heller, såsom jan förmodar, för låntagaien. men praejudikatet är så mycket vigligare för Banco-disconten. det nemi. att om jag Ivekas att göra mina tillgångar i exeentiv väg oåtkomliga för discontverket, så kan jag blifva fri från fordringsanspråket. Den upplysning som Frih. Stjernstedt meddelade, att Soldin endast ar cautionist för det eria lånet, lärer icke inverka på förhållandet, enir cailtionistens och låntagarens betalningsskyldighet är alldeles enahanda, och det lärer vara omöjligt för Banco-disconten att bedomina, huru stor andel af lånebeloppet cautionisten erhållit. Jag kan ej annat än på det ifrigaste anhålla om afslag å detta, i afseende till praejudicatet ganska betänkliga förslag. BancoUtskts utlåt. Nio 99 afslogs. 344 Den <4 Oclobcr e. m.
Bouillon de poche Brefkuverter ) — Fri 1 skålp — 12 Bresilja: hänföres under Färger och Färgningsämnen, ej specificerade. Britanniametall: hänföres under Metaller, sammansatta. Broderade arbeten, alla slag, draga lika tull med det tyg, hvarå broderiet är anbragt, med tillägg af 20 procent. Broderduk, Harle och Stramalj: 1 skålp. af silke 2) af silke med tillsats af annat material 3) . af ull 4) 2 — 1 skålp. 1 23 1 skålp. 1 / af papper 1 skålp. — 13 andra slag, enkla eller blandade 1 skålp. — 30 Anni. Påbörjade eller halffärdiga tapisseriarteten förtullas lika med duken, hvarå de äro anbragta, med tillägg af 20 procent. Brodermönster 5) 1 skålp. — 10 Bronz; hänföres under Metaller, sammansatta. Bronzpulver; hänföres under Metaller, sammansatta, arbetade, andra slag. Bruneller: se Plommon. Brunsten Fri. Bränvin och Sprit: il kanna af SO i af säd, potates eller andra jordfrukter (procents alko| holhalt vid 4 10 [ + 1S° C. jl kanna af SO 1 1 1 af ris: arrak (procents alkoj holhalt vid | + 1S° C. jl kanna af SO 4 1 10 af socker: rum ) procents alko| holhalt vid 1 + 15° C. I1 10 1 ') Enligt Förslag till Tulltaxa. 1 Bränvin oell Sprit: af vindrufvor: dä varan är i Frankrike tillverkad och derifrån sjövägen direkte införes: på fastager på buteljer eller krus ä varan är annorstädes tillverkad eiler nät sätt införes an - af annan frukt . Anin. 1.
Jag tror, att alla skill tala för föreningen af dessa tjenster, och det exempel, som från Gottland blifvit citeradt om långsamheten af en klockares afsättning, och att sådana mål t. o. m. blifvit dragna under Hofrältens pröfning, kan jag ej fatta. Jag kan deremot åberopa exempel af en klockare, som afsattes af sin kyrkoherde, och fick sedermera, enligt kyrkoherdens anvisning, klaga hos häradsprosten och consistorium, ulan alt likväl få någon ändring, då beslutet gick genast i verkställighet och dervid förblef. Hr von Hohenhausen: Hvad beträffar det af Hr Ribbing sist anförda exempel, så får jag fästa uppmärksamheten derpå, att om den afsatle klockaren hade klagat öfver consistorii utslag, så hade målet kommit till Hofrätten, — Jag vet icke, hvarföre herrarne ej vilja antaga Gr. Hamiltons förslag, att det må bela: ”Skollärare-och klockarebefattningarna må sammanslås” etc. Enär det är en gifven sak, att icke alla, som kunna sjunga, skulle vara duglige till lärare, och jag fruktar, att detta vore förhållandet med a 56 Dcu i3 Februari e. m. det största antalet, är det väl då lämpligt att genom en lag söka att framtvinga ett annat förhållande, synnerligen då då man sjelf, genom uppläsande af kyrkolagen, visat R. o. Ad. de mångfaildiga göromål och åligganden, som klockaren kan anvisas att göra? Der det är nödvändigt och ändamålet kan vinnas genom dessa befattningars förening, må det ske, men vi böra ej antaga detta förhållande såsom princip. Gr. Hamilton: Jag anhåller att blott i största korthet få upptaga tvänne anmärkn:r, som blifvit gjorda emot mitt sisla yttrande. Den ena var riktad emot min önskan, att i allmänhet ej och blott såsom ett undantag klockareoch skollärarebefattningarna skulle förenas, emedan klockare vanligen bibehålla sina tjenster till en högre ålder, då de blifva oduglige att sköta skollärarekallet. Man har frågat, huru det då skulle tillgå med deras pensionerande.
Allmogens angelägenheter, som fordra skrif kunnighet, skötas till det mesta af dem sjelfve eller genom de förståndigare bland dem, som vunnit ett allmännare förtroende. För folkets sedlighet är mycket alt hoppas af den tilltagande böjelse för nykterhet, som visar sig särdeles hos uppväxande slägtet; och dertill skall också betydligt bidraga hvad som göres för folkskolor. Den utaf Herr JustitieStatsministern för år 1841 afgifna underdåniga berättelse om brottmålen visar i afseende å detta län, att utaf 400 för brott dömde mera än fjerdedelen bodde utom domstolens jurisdiktion. Med denna åsigt öfverensstämma ock de upplysningar, som vinnas af den underdåniga Berättelse, Kongl, styrelsen för fängelser och arbets-inrättningar i Riket för år 1839 afgifvit, nemligen att utaf de i fästningsfängelserna samt vid arbetsoch korrektions-inrättningarne, äfvensom vid Pionier-Corpsen, intagne personer, ett mindre antal, i förhållande till folkmängden, varit födde i Örebro län än i de fleste andre länen. Folket kan i allmänhet berömmas för idoghet; och under de år, som denna underdåniga Berättelse omfattar, har jordbrukaren bibehållit sig i välmåga och bergsmannen ännu mer förkofrat sig genom de förmånliga konjunkturer, som då ännu ägde ruin och manade honom att högt uppdrifva sin tillverkning. Derigenom ökade sig ock tillfälligtvis arbetsförtjensten för den fattige, hvars daglön förhöjdes; och fattighjonens antal inom Bergslagen minskades, sä att när t. ex. fattigbidragen inom Leke och Carlskoga Bergslag i sista Femårs-tabellen upptogos till 3/228 R:dr 24 sk., desamma nu äro beräknade endast till 2,164 R:dr; dock visar sig icke en sådan skillnad i siffran uti de uppgifter, som inkommit från andra Bergslag, hvilka mera gynnats af jevn-konjunkturerna. Arbetsstyrkan är i allmänhet tillräcklig och vissa tider öfverflödig för länets behof.
Angående Kronans Tionde och HammarskattsJernet samt Tionde 'Tackjernet har Herr Grefve Mörner anfört, att då efter ett medium af 4 år Hammarskatten endast utgjort 3976 SkRl samt Tionde Tackjernet 13,930 Skid men icke destomindre uti Förslaget blifvit upptagne 4000 Skid Hammarskatt»-Jern samt 13,400 Skid Tionde Tackjern skall sädant vittna om en förhoppning i afseende på Jerntillverkningens till* växt, hvartill omständigheterne icke skola gifva anledning. Och har Herr Grefven jemväl ansett prisen å desse Kante - persedlar vara för högt till tagne; hvaremot Herr Grefve H. Gyllenborg trott dem kunna tåla någon förhöjning. Stats - Utskottet har för sin del ingen anledning till tvifvelsmål derom, att ju det före* slagne quantum af Harn marskattsoch TiondeTackjern till fulla beloppet skulle utgå; Men,' om ock annat förhållande, emot förmodan skulle inträffa, kan Utskottet likväl icke frånträda sitt tilstyrkande i denne del, hälst gångbara ,värdet å desse Ränle-persedlar sannolikt kommer att öfverstiga det af Utskottet åsatte pris derå; hvadan någon brist i beräknings-summan icke eller lärer vara att befara. Dock har Utskottet, med afseende ä närvarande Conjuncturs möjliga förändring, icke vågat föreslå, att, såsom Herr Grefve Gyllenborg åsyftat, det uti Förs Stats-Utskottets Betathlanden. 701I slaget uppförde pris å Hammarskattsock Ti» onde-Tackjernel riu ytterligare tillökes. Förslagspriset d AlunTionden, hvilket upptages till 16 E:dr Tunnan, har Herr Grefve Mörner ansett för högt; Men Stats-Utskottet förmodar , att Anmärkningen härom ej vinner bifall, då Stats-Verket för sin å öppen Auction försålde Tionde Alun, de sednare åren undfått 20 å 23 E:dr Tunnan.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj.ts nådiga Skrifvelse, angående förnyad indelning af nyrolerade jorden i Blekinge lån. (I. A.) 1 anledning deraf, att Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 13 Augusti 1851 anhållit, bland annat, om anställande af undersökning huruvida några öfverskottsoch andra räntor, hvilka från början tillhört den gamla båtsmans-indelningen i Blekinge län, sedermera på ett eller annat sätt densamma frångått och blifvit anslagna till den nya indelningen, på det att nödiga befunna rättelser i nämnda hänseende måtte varda i behörig ordning vidtagna, hade Kongl. Kammar-kollegium under den 1 Oktober samma år erhållit nådigt uppdrag att ombesörja de af Rikets Ständers underdåniga begäran påkallade undersökningar, hvilka funnos afse de räntor, som vid den i följd af Kongl. Cirkulär-brefvet den 20 December 1825, inom Blekinge län förrättade och sedermera, enligt nådigt Bref den 10 Oktober 1848, af Kongl. Majit och Rikets Ständer fastställda indelning till båtsmanshåll af förut icke indelad jord blifvit uppförda dels uti indelningslängden öfver hela rusthåll af den 14 December 1841 och dels uti förteckningen af den 6 April 1842 öfver sådane hemman och lägenheter, som icke kunnat till hela rusthåll sammansättas, utan antecknats till vakans-afgifts erläggande; och sedan Kongl Kollegium, efter det undersökningarne härom hunnit verkställas, för Kongl. Majit i underdånighet framlagt den derigenom vunna utredning, hade Kongl. Majit, i öfverensstämmelse dermed och enligt Kongl.