Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S2« Ben 6 Augusti <*, m. genom Bevillning, jag inser visserligen huru Herr Stråles förslag vore det mäst ändamålsenlig» , för att tillfredsställa Svensk* folkets närvarande verkliga oförmåga , att längre forn fara med uppoffringarne för detta företag; men då mycket redan verkställdt arbete, på sådant sätt, skulle komma attgå aldeles förlorat; 6å hemställer jag, om man icke såsom en modification utaf Herr Stråles förslag , kunde fästa tankan vid möjligheten , att bestämma Canalens införande uti sjön Roxen , såsom den gräns , hvil* ken af den närvarande tiden icke borde öfverskridas i Canalens föremål, såsom invärtes communications-medel, vore då till alla delar vunnet; Och jag finner att det vore full anledning afvakta verkningarne deraf, innan man företog Canalens sluteliga öppnande åt Östersjön ; det borde utan tvifvel snart visa sig, om den färdiga Canalen till betydlig mon lifvade rörelsen och ökade industrien, om Fabriksidkande , Köpingar och Städer å Canalens Strander komme att uppväxa, i hvilket fall, Canalen sjelf, utom all tvifvel, skulle komma att frambringa nödige medel till Canalens fullbordan , i fall den uti tidernas tider af den erkända nyttan och af det verkliga behofvet på; kallades. Men om verkningarne af den färdige Canalen icke blifva så tillfredsställande, sorn den ljusare inbillningen framställer dem, ' så tror jag för min del , att det vöre klokt , att åtminstone bestämma en gräns för detta företag, beräknad ä möjligheten för oss, att bestrida den dertill erforderliga utgift. Jag vill ej vidlyftigt ingå uti dea del af frågan , D’:n (j Augusti e. m. sorn framställer Götha Canal såsom en integrerande del utaf Centrslförsvaret, men jag kan ej athalia mig från att, oaktadt äfventyret, att bedömas såsom alldeles rå och okunnig i det yrke, som varit mitt, här förklara, det jag ingalunda ifrån en sådan synpunkt kan fatta eller förstå de , äfven i sådant afseende , ofta framställde fördelarne af Götha Canal. Jag tror, att det i närvarande tidpunct vore mera försigtigt, mert politiskt klokt, att åtminstone tills vidare inställa Canalens förenande med Östersjön.
Fahlcrantz afgifne och på en ledamots begäran här upplästa reservation, får jag uti R. o. Ad:s minne återföra, att det 248 Den 12 Juli e. m. icke är fråga om inkallandet af utländske män af främmande religion, utan att Utsk:s förslag endast afser Svenske män, som bekänna annan troslära, än den rena evangeliska; och enligt min tanke liar Ulsk. haft full och gillig anledning att tillstyrka ett sådant förslag, som det ifrågavarande. En värd talare har redan fästat uppmärksamheten på svårigheten att vid universitcterna erhålla skickliga lärare i främmande språk, hvilken svårighet icke torde kunna afhjelpas, om icke en person, som vunnit naturalisation i Sverige på grund af de lagar, som derom kunna stadgas, kan blifva lärare vid universitelerna. Dessutom förefaller det mig alldeles obegripligt, hvarföre man skulle vilja motsätta sig ett förslag, som medgifver tillåtelse för en skicklig jurist, filosof eller läkare att med sin kunskap gagna vid universitelerna. Hvad jag nu anfört har för mig utgjort tillräckligt skäl att obetiugadt tillstyrka bifall till Ulsk:s förslag. I afseende på Frih. Stjernstedts förslag, så, ehuru detsamma icke rönt något motstånd, anser jag mig ändock icke behöfva upptaga det lill pröfning, utan hemställer jag vördsamt att R. o. Ad. måtte oförändrat antaga Utsk:s förslag hvilande till grundlagsenlig behandling till nästa Riksdag. Frih. Cederström, Rud.: Jag anhåller att få instämma uti det förslag, som Hr? von Hartmansdorff förordat. Det ligger en serdeles stor vigt deruppå, att man i ett land, der religion och stats-lif äro med hvarandra så nära förenade, som i Sverige, icke införer några upplösande elemenler vid de undervisningsverk, der ungdomen henitar sin bildning.
M:l föreslagit, upptagits lill oförändrad! belopp af 4,400 R:dr banko, eller i riksmynt 6,600: 4:o Arrende-medel af Kungsgårdar och andra Kronolägenheter beräknades vid förra slafs-regleringen i penningar till 30,666 R:dr 32 sk. och i spanmål till 19,400 tunnor, motsvarande, å 6| R.dr tunnan, 129,333 R:dr 16 sk., eller tillsammans 160.000 R:dr, samt hafva frän och med år 1852, då meranämnde ölveiflyttningar af de lill vissa verk m. 11. lilliörene ingående arrende-medel egde rum, i medeltal utgjort i penningar 42,199 R:dr banko, motsvarande i R:mt 63.298J R:dr. samt uti spanmål 19.419 tunnor med ett inarkegångsvärde af 177,945 R:dr banko, motsvarande 122,340 kubikfot och 266,917 R:dr Runt. 1 följd häraf har denna inkomst funnits kunna upptagas till: penningar 56.000: — spanmål, 122,000 kubikfot å 2 U:dr 244,000: — tillsammans 300,000; — hvartill komma de under denna titel hänförliga restantier . 8,000: — hvarigenom således hela ifrågavarande inkomst-titel uppgår lill det uti E. K. M:ts nådiga proposition beräknade belopp 308,000: 5:o Sil/rertiojide, Mj atar elärt och Slagskatt som i hittillsvarande Riks-slat äro upptagne till 10,500 R:dr banko, hafva under de fem åren 1850—1855 i medeltal uppgått till 10,108 R:dr banko och således, i likhet med hvad E. K.
Kin ej Sädén säl jas der, blir den äfven i det öfriga landet osald.” ”Mati Säger väl, ått dét onda sätter sig om några år. Det är också förhållandet, men på det »54 Stais 'U is leo t tets' E etan Ic and en. sätt: ali fdrst en mängd Jordbrukare gå till sin undergång, och sedan att sjelfva Ilandet gör ett stort steg tillbaka, genom Productionens förminskning, så att vi åter måste införskrifva utländsk Spannemål, i stället för att man med ändamålsenliga anstalter kunde göra exporten möjlig, och förrådet inom Landet alltid lika tillräckligt.*: C. A, AGARDH. 2:0 Af Herr Friherre Cederström, Jacob, ”Då Högloft. Utskotten beslutat, att, i stället för bidrag till inrättande af Socken-Magaziner, ett Spannmåls-lager af 50,000 T:r städse skall vara att tillgå, för de Norra Dänens jemte en del af Vermlands behof, och jag anser detta Beslut icke allenast i strid med det Beslut Utskotten fattadt, att Styrelsen uti intet fall hädanefter får befatta sig med Spannemåls-handel, utan och långt ifrån att betrygga ifrågavarande Län, för fortfarande o. lyckliga följder af en möjligen inträffande miss. växt eller genom frost och andra tillfälligheter förstörd vexande gröda; så anhåller jag att jemte anmälan om min Reservation mot detta;-Beslut, få St^ts-Utsiotrct* B é t ä n i * n d em *51 fä utveckla skjälen för min öfvertygelse, och att detta mitt yttrande, må fa åtfölja lits kottens Betänkande till Biksens Höglofl. Ständer.” ”Hvad först angår stridighetpn emellan Beslutet, att Styrelsen icke mera får befatta sig med någon slags
I sådant hänseende anfördes hufvudsakligen: af Herr Understäthällaren, att då Haustedts uti ofvanomförmälda angifvelseskrift gjorda uppgifter vitsordades af Bokbindaren Beck och bestyrktes genom det å erhållet förskott lemnade qvitto, Haustedt måste anses hafva varit på grund af gällande författningar ovilkorligen berättigad erhålla den begärda handräckningen, så mycket heldre som erfarenheten ådagalade de växande svårigheter, hvarmed handtverksmästare och andre arbetsgivare i hufvudstaden hade att kämpa, till följd af tilltagande sjelfsvåld och försumlighet hos en de! arbetare vid fullgörandet af ingångna förbindelser; att ifrågavarande af Underståthållaren emot Brinck vidtagna åtgärder genom sin beskaffenhet tillhörde antalet af dem, som Polismyndighet och Executor ägde att praeliminariter besluta för att ej mindre i civila än i kriminella mål möjliggöra rättegångs anställande och utförande samt doms verkställighet, genom att hindra för brott misstänkte eller för ofullgjorda förbindelser häftande personer att afvika, åter inställa dem, i händelse de undsluppit, och förekomma egendoms förskingring; att enär uti det skick saken befanns, då framställning gjordes om vidtagande af sådan åtgärd, fullständig bevisning till bestyrkande af angifvelsen eller käromålet icke kunde vara att tillgå, den beslutande myndigheten följaktligen endast hade att hålla sig till angifvarens eller måisegandens trovärdighet, som betryggade mot falsk framställning, och hans vederhäftighet, som tillförsäkrade vederparten, ersättning i händelse af oskyldigt lidande, men som äfven kunde genom borgen suppleras, samt i öfrigt sannolika skäl och liknelser, hvaraf ock ansåges följa, att den beslutande myndigheten, som icke förbisett 30 nämnda fordringar, vore fri från ansvar, äfven om, vid siutiig utredning af saken, det skulle befinnas att målseganden saknat fullt fog att begära den vidtagna embetsåtgärden; att till stöd för ett slikt antagande kunde åberopas l kap. 3 §. Straff-Balken, 8 kap. 1 §. Utsökningsbalken, 9 §. i nyssnämnde kap och Balk, 9 kap. 12 §.
I ordet förslag låg en antydan alt man ej egde reqvirera mer än högst 6.000 r:dr för ()n, så att möjligen något kunde blifva öfver och sålunda fick detta förslagsanslag en motsatt betydelse, en annan karaktär, mot livad man eljest anser ordet förslagsanslag innebära. Jag förblifver således vid min åsigt; varandes mig på sitt sätt likgiltigt huru R. o. Ad. beslutar, men jag tror att, vid ett sådant tillfälle som detta, det kunde vara både nödigt och nyttigt att inlägga tydliga ordalag i ieglements-§:n hvilken, efter hvad erfarenheten visat, blifvit annorlunda tillämpad och förstådd än man nu velat anse vara rikligt oell hvartill jag räknar orsaken vara, att de Hrr, som påstålt §:n vara tydlig och klar, icke tagit reda på de förhandlingar som grundlagt densammas införande. Frill. Palmstjerna: Jag tackar för complimenten att StatsUtsk:s ledamöter icke skulle hafva tagit reda pä för hållandena och förklarar mig icke kunna erkänna att jag funnit §:n så tydlig och klar, som Hr Printzensköld sagt ali Ulsk:s ledamöter skulle hafva ansett. I öfrigt får jag nämna att orsaken hvarföre detta förslagsanslag icke blifvit upfördt ibland andra af samma beskaffenhet som de, hvilka stå på hufvudlillarne, är den att menmgen troligen varit att della anslag alldeles icke får öfverskridas ulan Ständernes serskildta beslut, ehuruväl jag icke åtager mig att ansvara för en sådan tydning af meningen. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Huru det Höglofl. Ståndet öfver ifiågavar:de § kommer att besluta är i sig sjelf icke så vigtig!, emellertid (öranledes jag fästa upmärksamheten derå, att det måhända icke är just så obilligt att här offentligen erinra, alt föreskrifterne som skola gälla Fullmäktige i Riksg:skont. lill efterrättelse, icke äro tydliga, oaktadt de likväl röra utbetalning af allmänna medel.
Uti alla mål <— påföljd, hvarom i 08 och 99 §§ vidare stagas beslut fatta. § 10 (§ 10 R. F.) • * o Innan ärendena hos Konungen i Stats-Rådet föredragas, skola de, genom nödiga upplysningars inhemtande från vederbörande embetsverk, af den Föredragande beredas. Vill Konungen lill Riksens Ständer aflåta förslag till stiftande, ändring Konstilulions-Vtskottets Mémorial, A’w 7. 23 eller upphö/vande af allmän civil-, criminaleller kyrkolag, eller hafva Riksens Ständer underställt Konungen dylikt af dem antaget förslag, bör Högsta Domstolens yttrande inhemtas, innan Konungen sitt beslut fattar. §§ 11, 12 i nu gällande R. F. blifva oförändrade. § 13 (§ 13 R. F.) Vill Konungen -»■ med den ansvarighet 89 § bestämmer nyttigast finner. §§ 14—38 i nu gällande R. F. blifva oförändrade. § 39 (§ 39 R. F.) V ill Konungen ur riket blifver, derom varder i § 83 stadgadt. §§ 40—51 i nu gällande R. F. blifva oförändrade. §§ 52, 53 och 54 i nu gällande R. F. utgå. § 52 (§ 55 R. F.) Ej må Riksens Ständer i Konungens öfvervaro öfver något ämne besluta. Andra Riksens Ständers Afdelningar, än hemliga Nämnden, kunna icke inför Konungen några öfverläggningar hålla. § 56 i nu gällande R. F. utgår. § 53. Till innehållet lika lydande med § 57 R. F. Konslitutions-Ulskottets Memorial, A':o 7. § 54 (§ 58 R. F.) Vid hvarje riksdag late Konungen uppvisa Stats-verkets tillstånd i alla dess delar, till inkomster och utgifter, fordringar och skulder.
Hans tunga brände, hans hals sved som om man hade hållit på att strypa honom. Hvad var det? Hans första tanke flög till trikoterna, voro de uppspruckna ... eller hvad? Och hvad skulle han göra, sjunga eller gå ut? Förtvinad, med hjertats slag nästan afstannade i ångestens qvalfulla ögonblick, såg han sig om efter räddning... Litet bakom honom, lutad mot en stol med guldkarm stod fröken Sergejevna. Men hur hon såg ut! Drägten, ansigtet, allt. Han fick först lust att skratta, men så blef han ond och så skrämd, hon var visst galen. Kjolarne hängde, den öfversta var uppviken på sidan och visade hennes underkläder ... broderade byxor och en liten yllekjol. Linnet var alldeles i oordning, öppet i bröstet, och sammetsspensen knäppt på sned. De röda ullstrumporna! Och så håret! slöjan föll till hälften öfver pannan, den röda flätan, som hängde ned på ryggen, var halft upplöst... Ansigtet, blekt, med röda sminkfläckar, uttryckte en så fullständig tanke-tomhet, att han icke kunde fatta, hur man släppt in denna galna menniska på scenen. Han greps af medlidande, tenoren, och gick fram för att hjelpa henne. Men när han tog i henne, for hon upp från sin dvala. Med ett ryck. Hon kastade sig i hans famn, som en besatt, slog armarne om hans hals och skrattade, skrattade. Så såg hon upp, blef i ett ögonblick varse publiken framför dem, och ropade med hes, oklar stämma: Han vill, att jag skall bättra mig, jag! Bättra mig! Det är herrligt! Bättra mig! Jo, han kan predika! Bakom scenen, mellan kulisserna blef det ett väsen, man skrek på ridå, man ropade, sprang, svor och for omkring. Tenoren drog hvad han kunde för att få henne ut. Nu var han ond, han också. Hon hade förstört hans scen, hans stora scen, gjort skandal. Man skulle naturligtvis tro, att hon var hans älskarinna. Och han kom ej lös. Han liksom hela publiken kunde ju se, att hon var drucken och icke galen. Och hur hon klamrade sig om honom!
Bevillningsfrihet för vaktare vid flygsandsfälten i Halland; angående Porto-afgiften för Inrikes Brefvexlingen och i fråga om Tull å Spannemål; samt till ExpeditionsUtskottet af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse i anledning af Ständernes anmälan angående granskningen af Manufactur-DiscontFondens räkenskaper. Lades till handlingarne. Upplästes nedannämnde från Utskotten ankomne Memorial och Utlåtanden: Från Förstärkta ConstitutionsUtskottet: Af denne dag: N:o 47^* Angående förloppet af en inom Förstärkta ConstitutionsUtskottet anställd votering öfver ett tillägg i i4§B.iksdagsOrdningen. 3o?. Den 17 Mars e. m. Från StatsUtskottet’. Af elen ii dennes: N:o 432. Öfver väckt motion, att alla de under denna Riksdag, till grundlagsenlig behandling vid den nästföljande, af Rikets Ständer godkände grundlagsändrings-förslag måtte tryckas, för att, innan närvarande Riksdag slutas, till hvarje nuvarande Representant utdelas. Af den 14 dennes: N:o 438. I anledning af väckt fråga om öfverlemnande till Kongl. KammarRällen af Inventarier öfver det Staten tillhöriga och af de Kongl. Hofven begagnade Silfver, Linne och Husgeråd m. m.; samt örn en fullständigare granskning af det till Meubler m. m. åt Kongl. Slottet anviste Anslag. N:o 439* I anledning af erhållen återremiss af Utskottets Memorial N:o 388, rörande charteringen af den Götlin Canal-Bolags förbindelse, som uti Canal Verket och dess ägande fastigheter skall intecknas. Från Förstärkta StatsUtskottet: Af denne dag: N:o 443- Angående verkställd omröstning i fråga om de 70,000 R:dr, som blifvit anvisade för KrigsCollegii Departementers Materiella behof och Krut-tillverkningskostnaderne. Den 17 Mars e. m. 3o3 Frän BankoUtskottet:
Herr Larl Lustaf, Rytkmä. sta'e. IO?4. — (Valleustjsrug, Fullmäktig Herr L^rarrs, Lenett ll lmä, (lnjailaine. lOZs. — (Vastlcli, (larl ^äolvla, Lorusrre. «) IOZ8. '— LoAsms» , eLänl^ia Ladriel, Lspltsine. b) IO4Z. — VM-, Lslsr, Fu»mägtig Herr Kieleleichu, §» (luri KroäilL, IVlujor. ivsr. — 8o!iönk)er§, Fullmagtig Friherre Lo^s, a4xol chillguslem, (lapNiNUo. rc>sz. — flsmmarbsrz, henrie, Afwsrste-I^isurL. imr, R. S> O. r) lOs;. — Lrs!<snb)slm, klaus L^orA, fands-Kifcsl. lo;6« — Lclaunstrum, kolar, O^werste. ri) 1069. -— Kumla» Fuilmägrrg Herr KliliAstsär, Istomrnsnr. IO8Z. — lVlannersteär, Klcoreus, Afwcr Jägmästare. rv8?- — HASrstr^oläj e(el>i!p!i KuäviA, Istsmensiar. 1092. — Qe^anmarck, Johsn Molpk, Hof-Junkare. S - rmera Herr Ks^ounasrclr ^ Msxvus Kreäric, "Lstellksnsnr. 1095. — von stouigslelr, Fullmägkig Friherre L 7a, KuäviA, k'x ecliiinns 8ecrerer«rr. — Kiemim lels, ^olaau Lustaf, Ryttmästare.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om användande af Norrska hingstar vid Ottenby stuteri, till hästafvetns förbättrande. Uli en, inom hedervärda Bonde-ståndet väckt, till Utskottet remitterad motion, har riksdagsfullmägtigen Jan Samuelsson från Olands södra Mot anfört, att, ehuru stuterierna i riket onekligen i en icke ringa mån bidragit till upphjelpande af landets inhemska hästafvel, så kunde likväl den anmärkning med fog göras, att de flesta beskällare utgjordes af engelska fuliblodshingstar, hvilka väl vore nyttiga för producerandet af ridoch vagnshästar, men deremot föga användbara för bondens behof af starka, ihärdiga och mindre ömtåliga arbetshästar; samt att hvad serskildt Ottenby stuteri vidkomme, derstädes väl funnes utmärkta hingstar af flera racer, men likväl högst få, sorn voro. tjenliga för betäckning af allmogens ston; och då, på. flera ställen, erfarenheten visat, att föl efter Norrska hingstar blifvit utmärkt dugliga arbetshästar, har motionären föreslagit, att vid Ottenby stuteri måtte hållas fyra eller högst sex beskällare af Norrsk race, så vida utmärkta och fullt lämpliga sådana hingstar kunde dertill erhållas; hvarjemte motionären uttryckt den åsigt, att något serskildt anslag för ändamålet icke torde behöfvas, utan detsamma kunna, vinnas på det sätt, att en eller annan, vid samma stuteri, varande, hingst försåldes och ersattes med en Norrsk. Uti detta motionärens förslag, har riksdagsfullmägtigen Anders Nilsson från Ölands norra Mot instämt. Med anledning af berörde motion, får Utskottet upplysa, att Rikets Ständer vid sistlidne riksdag, uti underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhållit, att, med afseende å landets stora behof af att erhålla dugliga arbetshästar, Stuteri-öfverstyrelsen måtte i nåder anbefallas att tillse, det en och annan till arbets-racens. iepphjelpande tjenlig hingst kunde blifva att tillgå vid hvarje station i riket, dit Allm.
Herr Grefve Adlersparres efteriemnade enka; 2:o angående nedsättning af räntan å det för staden Wenersborg beviljade byggnadslån; 3:o om arrendefri upplåtelse åt staden Kongelf af åtskilliga smärre tomter vid Bohus raserade fästning; 4:o i anledning af framställdt förslag, att halfva tull-uppbörden för inkommande utländska stenkol må till understöd för Höganäs stenkolsverk anvisas; 5:o angående sökt låne-understöd för Söderhamns stad, i följd af den derstädes år 1835 inträffade eldsvåda; samt 6:0 rörande förlängning af de med rusthållarne vid åtskillige afsutne Regementen och Corpser afslutade contract om häst-vacance-afgifts utgörande. S. D. Till Stats-Utskottet återremitterades samma Utskotts Utlåtande N:o 32, angående den löne-reglering, sorn erfordras i följd af Siats-Rådets förändrade organisation. S. D. Föredrogs och bifölls Banco-Utskottets den Irsta i denna månad på bordet lagda Utlåtande N:o 7, i anledning af gjord hemställan, angående uppsmältning och ommyntning af Bankens förråd uti koppar-skiljemynt af gamla prägeln. S. D. Vid förnyad föredragning af BevilInings-Utskottets memorial N:o 7, angående återlemnande af Herr Rosenblads > Bernhard, hos Högioilige Ridderskapet och Adeln väckte motion om anslag tili ersättning för fabriksanläggningar, som genom upphörande af införsel-förbud kunna blifva lidan - Prot. Utdr. d. 8 April 1840. 2o3 de, förklarade Ståndet* det samma motion tillhörde Banco-Utskottets handläggning. S. D. Föredrogos och biföllos nedannämnde punkter uti ConstitutionsUtskottets memorial N:o 5, med uppgift å de från sistlidne Riksdag till innevarande hänskjutne och hvilande Grundlags-ändrings-förslag, nemligen: 15:de punkten Litt. A., med förslag till ändring uti 2:a mom. 13 §., sista perioden 19 §. samt senare perioden 22 §.
Jag får icke förbise, att, om jag afslyrker Frih. Tersmedens förslag, så skulle mången måhända tro, all or - 8 Den 3 Juni f. ni. saken dertill funnes i någon önskan hos Styrelsen alt uppskjuta detta val till en tidpunkt, då, i anseende till den talrikare personalen inom Riddarhuset, Styrelsen kunde äga Större förhoppning om framgång för sina afsigter. Sådant är ej förhållandet. Hvarken jag eller mina colleg.er önska andra anslag än de, som äro ovillkorligen nödvändiga för regeringsärendenas ändamålsenliga gång, för landets förkofran och för betryggande af dess sjelfständighet; och vi böra icke kunna föreställa oss, att så beskaffade anslag skola vägras, då det är Svenska folkets ombud, som skola afgöra det, och då ansvaret för de menliga följderna af sådana anslags vägrande icke kan drabba styrelsepersonalen, utan folkets egna ombud, som derföre måste stå till redo för sina principaler. Vid ett sådant förhållande tillstyrker jag, att valet till förstärkt SlatsUtsk. må ske nar som helst; dock får jag, i anledn. af Frill. Tersmedens nyss gjorda amendement till sin motion, fästa herrarnes uppmärksamhet derpå, att det måhända skulle vara mindre grannlaga, icke blott mot detta Stånd, utan kanske äfven mot nationen, om vi utsatte detta vigtiga val just under Pingstveckan, som något hvar af oss bör kunna äga anspråk på, att, likasom alla andra, få använda för enskild räkning. Jag skulle tro, att vi i detta fall böra handla fullkomligen opartiskt: och då man å ena sidan icke bestrider, att valet sker oförtöfvadt, torde man å andra sidan kunna inskränka sig dertill, att det sker några få dagar efter Pingst, så alt de, som aflägsnat sig för enskilda angelägenheter, må kunna deruti få deltaga. Hr Lagerhjelm, Pehr; Uti sista Tahnans-conclaven afgjordes, talmännen emellan, att uti denna vecka endast 2tne pleni-dagar tomine att finnas, nemi. i dag och i morgon.
Vi känna, att å Charta Sigillata-kontoret en betydlig halance inträffat, och jag, som har det icke serdeles afundsvärda nöjet, att mot vederbörande utföra åtal härföre, kan uplysa, alt en stor del af de förskingrade kartorna blifvit utbjudna till och äfven köpta af embelsmän inom Stockholm, hvilka ega rätt alt erhålla kartor på kredit, äfvensom alt en och annan tjensteman, som icke varit nogräknad i delta fall, tillhandlat sig kartor till ett lägre belopp än skillnaden emellan kartans verkliga värde och provisionen. Med kännedom härom må det ursäktas mig, om jag häraf hemtar ett skäl att bestrida den utsträckning af försäljningsrätten, som Utsk. föreslagit. Jag önskar således, att R. o. Ad. icke måtte instämma i Bevill.Utsk:s åsigt. Detta kan visserligen på det hela taget, vara likgdtigt, ty hvad försäljningsrätten beträffar, ligger den helt och hållet inom området af K. M:s lagstiftningsrätt, så att när förslaget inkommer till Honom, Han kan på alla de reglementariska stadganden Utsk. föreslagit, fästa det afseende Honom för godt synes. Han kan, om ilan så anser nödigt och för säkerheten vid upbörden behöfligt, förkasta dem alla och stifta alldeles nya, samt nedsätta och t. o. m. alldeles uphäfva de afgifter för stämplade papperet, som R. St. fastställt. Jag tillstyrker således att författningen, hvad 16 §:u beträffar, måtte, ehuru ofullkomlig den ännu är, bibehållas, medan det är bättre att hafva ett stadgande, som uttalar represenlionens åsigt i detta fall, nemi. att försäljningsrätten icke skall utsträckas, än att en motsatt åsigt skall lillkännagifvas. Dessutom synes det mig icke vara skäl att göra den Den 19 Juli f. m. 515 föreslagna förändringen derföre att 3 Riksstånd bifallit den. Hvar och en af R. o. Ad. lärer väl vid jemförelse emellan 16:de och 17:de §§:ne finna, att den förra innehåller ett så tillräckligt stadgande, att den ifrågavande meningen gerna der kan uteslutas. Jag tillstyrker afslag å Utsk:s betänk.