Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förnyad föredragning af C onstitutionsTJt skottets memorial N:o 4, med uppgift å af samtlige RiksStånden godkända Grundlagsändrings-förslag, heslöls att EarpeditionsUtskottet skulle anmodas att uppsätta den underdåniga skrifvelse, som i följd häraf kommer att åt Kongl. Maj:t öfve riem nas. S. I). Vid förnyad föredragning biföllos Lagutskottet i Betänkanden: N:o 3o, öfver Riksdagsfullmägtige Per Jön sorn från Öland och Per Hendric if om från Norrbottens Län motioner, om inskränkning af det i nu gällande Lag föreskri fne; antal Nämndemän; jS|:o 3a, öfver Riksdagsfullmägtigen Johan Ericssons från Stora Kopparbergs Län motion, om förändrade föreskrifter, rörande den undersökning, som bör föregå, innan sjelfspillingar begrafvas. S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades: Lagutskottet i Betänkande N:o 31, öfver Riksdagsfullmägtigen från Vesterbottens Län Ander, Nordmarks motion, om inskränkning af den nuvarande tillåtelsen för ynglingar bland allmogen att vid 18 års ålder ingå äktenskap. S. D Vid förnyad föredragning återremitterades!
Ut Supra, S. D. Vid förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärs-och Oeconomie-Utskottens den 2t sisth November under N:o 620 afgifne, samt den 25 i berörde månad eftermiddagen på Bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande , i fråg aom dispositionen af Recognitions-Skogarne ; blef samma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallet; uti hvilket beslut de öfrige Riks-Stånden skulle inbjudas, att sig med Ridderskapet och Adela förena. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskc tets den 26 sisth November under N:o 86 afgifne, samt den 29 i berörde månad på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående väckt förslag, attalia utelöpande Banco-Sedlar måtte , inom viss praescriptions-tid, i utbyte emot nya, indragas; fann Ridderskapet och Adeln, att , enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. Ut Supra. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande Lag-Utskottets den 26 sisth November 356 Den 4 December e. m, afgifne , samt den 29 i berörde månad på bordet lagde, Utiåtenden : N:o 24T. Öfver väckt Motion om yrkande att förmedlade hemmantalet må ligga till grund för alia, hemman åtföljande, Skatter och Onera. I anledning af Riks-Ståndens skilj, agtige. beslut , i frågan om behörigheten , att deltaga i Nämndemans-Val , och att kunna till Nämndemän väljs. N:o 243- I anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut i fragan om föreslagen ändring i 24 § af Kongl Förordningen den 13 Julii 1818- angående Inteckning i Fast Egendom. Ut Supra. S. D.
Då Götha Canal-Actiernes belänings-värde är i senaste Banco-Reglementet (pag. 109) uttryckligen bestämdt lill 16? R:dr för en Actie å 100 R:dr, med tillägg (pag. 110} ”att Discont-Directionen väl må kunna vägra ett derå sökt lån, i bändelse*låutagares och cautionisters vederhäftighet ej skulle anses göra tillfyllest att betäcka ett möjligen blifvande deficit å sjelfva hypolheket, men ingalunda ega att förändra eller förminska utläningsbeloppet”; och då Utskottet inhemtat, det samina Banco-Utskottets Berättelse. (N:o 4^0 l7 samma Reglementes föreskrift, (pag. 108) Matt, vid beläning af dessa Actier, till Discont-verkets fullkomliga tryggande må fästas afseende, antingen på låntagarens personliga vederhäftighet, eller ock äskas en till säkerheten, i föreskrifven ordning, fullt intygad borgen för den brist, som vid hypotbekets användande till Discontens godtgörande möjligen kunde uppstå emellan Verkets fordran och försäljnings-prisel”, är, efter sig företeende anledningar, iakttagen och tillämpad; har Utskottet alltså, vid Banco-Styrelsens yttrade åsigt i detta hänseende samt dermed instämmande handlingssätt för den framflutna tiden, ej något att erinra. Frågan om fortfarande beläningsrätlighet för Götha Canal - Actier intill nästa Riksdag utgör ett serskildt ämne, som äfven blifvit af Kongl. Maj:t vidrördt uti Dess Nådiga Proposition, angående ytterligare anslag lill Götha Canal-byggnads fullbordande, och kommer att underställas Rikets Ständer i sammanhang med öfrige till Lånerörelsen hörande detailer. Banco-Utskottet får i öfrigt här, i sammanhang med hvad som rörer Disconterne, föra Rikets Ständer till minnes, att jemte Utskottets Biih. till R. St.
Klockaren är oftast också organist, har » gått på akademien » och mången gång tagit direktörsexamen. Kloekarenorganisten kan numera också måhända vara en liten fin fröken med smakfull vinterbarett på den krusade luggen och vackra betyg från » akademien » i bröstfickan på sin korta kappa af prima doffel. Men fordom var det annorlunda. Orgel fanns endast undantagsvis i landskyrkor, i större, eller förmögnare församlingar. I sacellanieller kapellförsamlingar kom orgel aldrig i fråga, och de nu i mindre kyrkor och kapell, skolsalar o. d. brukliga små orgelharmonier — på dem hade ingen ens tänkt. Kyrkan i Öds församling var ganska rymlig, med mycket höga fönster, hvilkas tämligen små, blyinfattade rutor ofta skakade för stormilarne från fjärden. Till det yttre skilde sig kyrkan från andra lador förnämligast genom dessa fönster samt det höga, brutna taket. Men det inre var trefligt, ljust och vänligt i all sin enkelhet. Öfver främre delen af kyrkan, vid » stora ingången », var en läktare utbygd, hvilande på pelare, som, ifall de tillhörde någon » ordning », antagligen voro formade efter åtskilliga af respektive timmermän uppgjorda arkitektoniska principer, ty den ena var icke den andra lik, om ej däruti att de alla hade en bestämd tendens till snedhet, så att det hela för det obeväpnade ögat tedde sig tämligen vacklande. Öfver denna läktare hängde från taket ned ett fullriggadt, tremastadt skepp i miniatyr och närmare gafvelväggen, ända upp i taket, fasthållet af järntrådar, ett skelett, som allmänt ansågs hafva tillhört » sjöormen ». Tinnie, som till följd af medfödd eller tidigt förvärfvad närsynthet, såg allting som genom » ett dunkelt glas », önskade otaliga gånger, medan hon satt i kyrkan och hörde, men icke förstod särdeles mycket af predikan, att hon skulle haft vingar och kunnat flyga dit upp för att närmare bese dessa härligheter. Dit upp på läktaren kom hon blott en gång, men som hon då blef placerad, så att hon hade kuriositeterna bakom sig, var det icke mycket fröjd med detta. Den läktaren var nämligen icke » herrskapsläktaren ».
Jag finner icke af ordalagen i StatsUtsk:s tillstyrkande, att man endast skall inköpa sådana hästar; de antyda endast, alt man väl kan köpa dylika kreatur, men dock icke uteslutande för detta ändamål. -Jag anser 384 Den 24 September. således att den ifrågav:de frasen kan qvarstå, emedan den ingalunda förhindrar Sluteristyrelserna att inköpa andra hästar. Hr von Wahrendorff, Martin; Jag kan för min del icke finna annat än alt om man vill tolka Utsk:s hemställan efter ordalydelsen, den icke innebär något annat än att man, vid inköp af utländska hästracer, äfven bör fästa tillbörligt afseende på landtbrukets behof. Ilr Åkerman: Jag kan lika med Frih. Paykull icke finna annat, än att meningen med den i förev:de punkt gifna föreskriften är, att man vid de inköp, som ega rum, icke glömmer landtbruket; ty det står ingalunda, att man företrädesvis skall afse detta ändamål. Jag ber dessutom att få fästa upmärksamheten på, att jordbruket icke betiöfver stå i strid med andra ändamål. Om man går till Frankrike, skall man erfara, att der finnes en Percberons-race, som förenar snabbhet med styrka, och som användes hå le vid landtbruket, artilleriet och posten. R. o. Ad. torde således finna, att det ifrågav:de vilkoret icke har något emot sig, utan endast afser att man icke skall lemna landtbruket å sido. På grund af hvad jag haft äran anföra, röstar jag således för bifall till Utsk:s hemställan. Hr Björnstjerna: Om förhållandet vore som den siste värde talaren förmenat, skulle jag icke fortfarande yrka på hvad jag i mitt förra yrkande framställt, men då såväl i motiverna för Utsk:s tillstyrkande, som i sjelfva dess hemställan orden »jordbrukets behof» förekomma, synes det som afsigten är, att ställa detta i främsta rummet. Om nu förhållandet vore sådant, att olika stuterier funnos inom landet, hvarest man kunde utbilda hästracer för olika behof, så vore det naturligt, alt hingstar också skulle upfödas till alla slags behof.
Då såg man säkerhet på törnebuskar blomma; Då såg man trätor fly, men blidögd sämja komma. Vid ”gifmildheten” och ”rättrådigheten” torde dock de läsare icke varit få, som med bittert leende påminnt sig Reductions-väsendet. – Nu skildras anstalterna till det plötsligt inbrytande Danska kriget; och, i anledning deraf, Carls säte i midten af sitt Östersjö-välde. Synbart nog genomlyser den stolta känslan af detta väldes makt och utsigt till snar oinskränkt fullbordan. ”I stillan natt kom en enspännare, så flygtig som en vind”, med den underrättelse, att ”fienden har fallit in i Skåne”: Men förr’n han uttalt allt, och lyktade att flåsa, Lät ljudligt Konung Carl i fält-trumpeten blåsa. Det är en liten ö, den Mälaren omfamnar Med blankan sölfver-arm, då söta vattnet sitt Han med den salta sjö, der så mångt segel hamnar Och för båd’ storm och ström och sjövåg ligger fritt, Hopblandar; den man nu, med Stockar pålad, namnar En Holm’ och hufvudstad, som förr het’ Agnefit; Då, när två fiskare till hvar sin koja rodde, Der se’n i höga hus så mången Herre bodde. Der står ett fagert slott, med rika vägge-bon’er: Der står – ack nej! der stod102 – en gullrik byggnads skatt, Der Majestätet sjelf, med Carl, på gyllne throner I sidan purpur-råck och herrlig ära satt; Der kunde han – så högt uppreste sig Tre Kroner – Se, höra och förstå, så dag som mörkan natt, Allt, hvad som föreföll uti hans vida riken, Från kallan Kemi mark, till varma Odens-viken. Han kunde der också, fastmer än de i Sala103, Der alla språk ä’ fal’, med nåderikt besked De många sina män i svar och tal hugsvala: Så Svensk, som Göte, Tysk, som Finn på östanhed; Ja Lappar, Estar, och de Lettar, som plä mala På tungan hand-qvarnsten, och sjunga bredeved,
Den, som godkänner Utskottets förslag, alt Strumpor etc. andra slag böra åsättas 2 R:dr 24 sk. värde och 1 R:dr 16 sk. tull per skålp. vid införsel, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, Bifalles (Irsla alternativet) Ridderskapets och Adelns beslut (2:dra alternativet) Borgare-Ståndets beslut. PresteBorgareoch Bonde-Stånden hafva godkänt, hvad Utskottet föreslagit, rörande Gjutoch Garf-slål, samt de bägge sistnämnde jemväl hvad för andra slag blifvit af Utskottet hemslälldt. Deremot har dels Ridderskapet och Adeln stadgat: a) att bestämmelsen St. v. borde utgå ur columnen: qvantitet för tullberäkningen; b) att införsel-tullen å garfstål skall antagas till endast 3 Rrdr 36 sk. per 100 skålp. ocb c) att alla tre under rubriken Stål upptagne artiklarne borde vara liia från lull vid utförsel; dels Preste-Ståndet beslutat, att Stål andra slag fortfarande bör förbjudas Lill införsel.
Emedlertid äro dock dermed icke alla farhågor hos Utskottet lugnade, för de missbruk, en pligtförgäten Förmyndare, under en lång styrelse för minderårig Konung, kan göra af sin magt. De farligaste af dessa missbruk äro till en del nemligen sådana, hvilka hvarken efter lag kunna straffas, Chnstitiuions-Utskottets Memorial, IV.o 63. 15 eller hafva en så uppenbar syftning, att Riksens Ständer på dem kunna grunda någon opinionsyttring af det slag, som Regerings-Formens 107 §. omtalar; men böra just derföre så mycket sorgfälligare förebyggas. Om än Kronans tyngd, nu mindre än förr, kan glömmas för dess glans, om det moraliska ansvar, som åtföljer magien , nu är allmännare kändt, och om de frestelser och de utvägar, som en långvarig utöfning af högsta magien framställer för en omyndig Konungs Förmyndare, helst om han ensam utöfvar denna magt, att deruti belästa sig, i en constitutionel monarki, der monarkens magt är omgärdad af gränsor, men ock skyddad af garantier, hvilka i enväldigt styrda stater icke finnas, äro mindre, så lär dock ingen, med någon kännedom af menniskolynnet, våga neka, att dessa frestelser och utvägar äro talrika nog att ingifva bekymmer. Till förekommande af sådane missbruk af förmyndare-magt», har intet medel synts Utskottet så verksamt, sorn förmyndare-förordnandets inskränkning till en kortare tid. Här synes den välkända regeln, att magtens storhet bör stå i omvändt förhållande till den tid den fortfar, fullt användbar, med förbehåll, att regeringstiden icke må blifva en blott lärotid , ej eller nitet qvaf vas genom misströstan att kunna fullända och trygga de företag det för allmänt väl inledt.. Häremot kan visserligen invändas, att flere förmyndare-val under samma minderårighet» skola blifva lika manga tillfällen för magtoch ärelystnaden att skaka samhälletsdjupaste grundvalar ; men invändningen synes af föga vigt.
Utskottets Betänkande, VIII s 1087 — 1096, återrem. af PresteStåndet, IX s 622, af Adelil, IX s 642. Båda Utskottens ytterligare Utlåtande, IV 5. s 576 — 606, ogill. af Adelil, som fattat särskildt beslut, IX 3. s 1 , i hvilket instämt PresteStåndet, ix 3. s 27, BorgareStåndet, IX 3. s 57, BondeStåndet, IX 3. s 61. Underd. Hogsta och Lunda Hemman, om nedsättning i arrendet för; StatsUtskottets Betänkande, IV 3. s 55 — 60, bif. af PresteStåndet, IX s 54o, af BorgareStåndet, IX s 567, af Adelil, IX s 573, af BondeStåndet, ix § 594. Underd. Skrifvelse, X r. s 544 — 547. Hörstadius, BruksPatron G. A., liar klagat hos Justilius Ombudsmannen, II s io35 — 1007. Höstmarknaderna, örn ändring afterminerne för, i Upsala och Norrtelje. Ekon. Utskottets Betänkande, VIII s 1101, 1102, bif. af BorgareStåndet, IX S669, af B011- deStåndet, ix s 674, af Adeln, IX s 689. af PresteStåndet, ix s 692. i37 I. Jagt och Djurfång, om upphäfvande af Kongl. Stadgan angående, i hvad den rörer Skallgång; Motion, remitterad till Lagoch Ekon. Utskotten, II s 1189.
Reformen i vetenskap och kyrka tog för mycket krafterna i anspråk, för att man skulle haft tid eller lust att sjunga för sångens egen skull. Utan allt inflytande på den tyska poesien kunde dock icke tidsrörelsen vara, och hvad särskilt dramat angår, så fick det under reformationstidehvarfvet en i åtskilligt förändrad karakter. De i samtiden verkande magterna, frågorna för dagen, blefvo nu stundom ämnen för skådespel. Redan från slutet af 15:de århundradet har man andliga skådespel, hvilka sysselsätta sig med de dogmatiska frågor, som under reformationstiden trädde främst på dagordningen; så ”Fru Jutta” från 1480195. Och under de stridigheter, dem reformationen kallade till lif, användes ofta dramat som vapen å båda sidor; vi hafva redan omtalat, att Nicolaus Manuel med sina fastlagsspel i väsentlig mån bidrog till reformationens framgång i Bern. Men sjelfva den fria och friska uppfattningen af lifvet, hvilken genom humanismen bereddes, bidrog att för dramat, liksom för den bildande konsten, vidga kretsen af ämnen. Den heliga historien ansågs icke mera som det enda värdiga ämnet för det allvarliga skådespelet. Hela verlden låg öppen för skalden, hade han blott öga att se dess skönhet; och historien, det nationella lifvet, alla kretsar af den omedelbara verkligheten erbjödo ett outtömligt förråd af ämnen, karakterer och situationer. Äfven i formellt hänseende märkes en förändring, ehuru man visserligen i det mesta bibehöll det gamla episka kompositionssätt, som utmärkte medeltidsdramat. Men det röjes dock försök att tillegna sig något af den poetiska formbildningen i det romerska lustspelet, fastän tillegnandet stannade vid den yttre formen. Man upptog benämningarna komedi och tragedi, man lärde sig af de latinska styckena att indela i akter och scener, att någorlunda utveckla en dialog, och att gifva skådespelet en mindre godtycklig begränsning. Men gemenligen förekomma ingen handling, ingen inveckling och upplösning i dessa stycken; det hela är en rad af tilldragelser. Det poetiska intresset är ringa eller så godt som intet.
Staden skall hafva förlorat uti in - Underdåniga Skrifvelstr. 603 komster j genom det öfverhand tagande oskick,’ att Landtmannen icke förde sina varor till torget; Och som, i Riksens Ständers tanka, Victualie-Handels-Societeten af den omständighet, att Landtmannen säljer sina varor uti en vid Torget för tillfället uppförd bod, ej kan lida större förfång, än om samma varor på Torget, under bär himmel, föryttras, samt genom ett sådant försäljnings-sätt, någon minskning uti Stadens Inkomster ej eller synes vara att befara, enär Controllen på vågpenningarnes erläggande sålunda icke i ringaste måtto försvåras, helst Landtmannen, ehvad hans varor säljas i bod eller öppet på Torget, måste, till egen säkerhet, förse sig med vågsedel eller bevis att afgiften för desamma till Staden blifvit erlagdj alltså och då härtill kommer, att Norrländska Städernes Handlande äro berättigade, att i bodar försälja hvad de af Victualie-varor till Stockholm införa, samt enahanda förmån icke lärer kunna Allmogen skäligen förvägras, få Riksens Ständer i underdånighet anhålla, att E. K. M. täcktes, med upphäfvande af ofvannämnda Författningar, i Nåder tillåta Norrländska Allmogen, att, i bodar vid allmänna ställen inom Stockholm, få, till lika små partier, som på Torgen, försälja de af dem införde väfnader, Fogel, Wildt och andra Victualie-varor. Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrifvelser. N:o asia. Uppl. o, godkänd ho$ Ridd. o. Ad. d. g Oct. 1823. Preste-Slåndet d. 11 Borgare-Ståndet d. n • Bonde-Ståndet d. 15 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändring i tiden f ör mönstringars förr ättande. S. A. K. Riksens
Men ännu gömmer ju hösten så mycken fägring kvar, och ännu lyser solen och himmeln är hög och klar. Då gladde en dag oss budet, att din var hösten ock, att fjällen hade fallit från dina ögonlock. Nu skydda värnande händer mot allt för plötslig dag, må ej den sviktande kraften befinnas blott för svag. Vi fråge och vi bäfve, vi vänner i ort och bygd: skall synens gnista släckas inunder bindelns skygd? De älska dig, Sveriges kvinnor; deras hjärtans bön, så blir en morgons ljusning din aftons sköna lön, ty ännu gömmer ju hösten så mycken fägring kvar, och ännu lyser solen och himmeln är hög och klar. Johan Nordling. » Siveet Sunshine » kallar henne en amerikansk p o e t. Sweet Sunshine. » S w e e t Sunshine! » K a n hustrun till en amerikansk minister väl någonsin s ö k a vinna ett vackrare namn? Daniel Fallström. Förtroende. Och ändå var det i n o m denna familj j u s t förtroendet, s o m saknades mellan föräldrar o c h barn. B a r n ha skarp blick för sådant. D e t var helt visst mera frid öfver deras ställning, o c h m å n g a a f lifvets hårda kantigheter, s o m nu, d å de dragit ut i den stora striden, slita dem, k ä n d e de då i c k e till. Hvad skulle de svara p å det? G. N — n. M e n den behöfver ej frukta att g å förlorad i lifvets k a m p. Kvinnan måste h a det sanna m o d e t att alltid, oberörd af ett falt bifall eller d e vrångsyntes g y c k e l, så den g o d a säden. F ö r den, s o m går främst, är risken till lif och lem störst; det k a n lätt vara, att han får offra sig för de andra. J. N — g. H e m 1 i f. Lisseg. Af. „ V ' o^jOära barn, jag är så rädd för de där evinnerliga remsorna, de alldeles förstöra dig.
Direktionen öfver allmänna Garnisonssjukhuset, » » » Civilstatens pensions-inrättning, )> » » Arméens dito, » Kongl. Konvoy-kommissariatet, » Styrelsen för allmänna vägoch vatten-byggnader, » » » ekeplanteringar ne, » Kommittéen för salpeter-ärendena, » Kongl. Ofverintendents-embetet, » Stuteri-öj 'ver styrelsen, » Kongl. Serafirner-ordeus-gillet, » Direktionen öfver Stockholms allmänna barnhus, » » i) Danviks hospital, från Kongl. Landtbruks-akademien, » Direktionen för Kongl. Hof-kapellet och spektaklerna, » » » Teknologiska institutet, » Chefen för Topografiska korpsen, » Chefs-embetct för Elektriska telegraf-verket, » Direktionen öfver Amiralitets-krigsmans-kassan ; varande derjemte till Revisorerne öfverlemnade sammandrag af 1856 års räkenskaper öfver de under Kongl. Kommerse-kollegium ställda fonder och medel. I likhet med hvad vid föregående stats-revisioner egt rum, upptages det vid granskningen befunna förhållandet särskildt för hvarje verk. Kongl. Stats-kontorct. Såsom uti sednaste revisions-berättelse omförmäles, grunda sig detta embetsverks förvaltnings-atgärder på Kongl. Maj:ts dit aflåtna nådiga bref och de fastställda riksstaterna samt redovisas specielt genom verkets protokoller, registratur, special-stater och memorial-böcker, Kongl. Ränte-kammarens hufvudbok, hvilken för revisions-året undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten titan anmärkning, samt genom riks-liufvudboken, som utvisar förhållandet emellan stats-regleringen och det verkliga resultatet af inkomster och utgifter. Den nu verkställda granskningen af detta embetsverks räkenskaper har gifvit Revisorerne anledning att uttala ett erkännande af den synnerliga noggrannhet och ordning, hvarmed Kongl. Ränte-kammarens hufvudbok och Kongl. Stats-kontorets memorialböcker befunnits vara förda; och gäller samma omdöme i allmänhet äfven om riks-hufvudboken, ehuru i denna räkenskap, på några få ställen, förekommit mindre betydande skriffel, om hvilkas rättelse
Bränvinsbräriningen tillägger mindre hemmansdelar en vidsträcktare rättighet, i anseende till Bränvinspannerymdett, än ägare af större Egendom, har jag, ej mindre i anseende dertill, än det olämpliga af en jorden åsatt beskattning för bränvinsbrännirig, yrkat, det OeconomieUtskottet skulle, nu, likasom vid 1815 års Riksdag, bestämdt förklara, att bränvinsskatt ä jorden icke bunde, utan orättvisa, stå tillsammans med de grunder, som för brän vinsbränningen voro föreslagne. OeconomieUtskottet har likväl icke besvarat hvad jag och flera andra derom anmärkt, ehuru Utskottet, med antagande af samma principer för bränvinsbränningen, som af OeconomieUtskottet vid 1812 års Riksdag blefvq föreslagna, otvifVelaktigtbort i ett sam» ioi3 Den 21 Juli J. m. Den 21 Juli }. m. ioi| ■»anhang yttra samma förbehöll, i /nseer.| ^ bar orättvisa. Af Bfivilldings de lill bränvinsbrännirigsafgift a Jorde!f Ttskottets Cnlculer, vid ett nu pä Bordet sorn OeconomieUtskottét di. framställde, oc» dg BetänVande, har jag icke dess hvarförutan ägare al större Egendom 'V1Jdre funnjt, att BevillningsUtsköttet äfinskränkning i pannerymd saknar tillbörlif ^ ^ 3räknar en bränvinsskatt å Hem rättvisa i jemförelse till den mindre hemf , « r n > roansdelar medgifna pannerymd. Tid det ta förhållande skulle jag hafva befarat, at BeviliningsUtskottet, sorn så troget går sparen af 1812 års Bevillningsutskott, skul ]e, likasom då, åsätta jorden en Bränvins-Be villning, så framt Utskottet icke förut för ändrat grunderna för Tullersättning och beräknat den i förhållande till förmögen heters personliga'