Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:f, i anledning häraf, uti nådigt Bref den 28 Oktober 18 30 anbefallt att början med berörde planteringar skulle göras vid dertill nådigst upplåtna Bispmotala och Wisingsborg^ kungsgårdar under en för ledningen och inseendet härvid tillsatt Ekplanterings-styrelse, hvilket ock vid Wisingsborg kommit till verkställighet, hvartlih. lill R. Sl. Pral. IS!j:) S$ 7 &' ti o. 4 Sami 7 Afd. 26 Höft. - 1 2 Slals-Ulskuttels Utlåtande N:o 74. emot planen för Bispmotalas användande förfallit, — så hade Kongl. Maj:t den 26 Oktober 1849 åt nämnde Styrelse uppdragit att från de särskilda länen infordra Jägeribetjeningens upplysningar angående andra lägenheter, som för ekplantering kunde anses tjenlige, på grund af hvilka upplysningar Kongl. Maj:t den 30 Oktober 1850 anbefallt Ekplanterings-styrelsen att låta anställa närmare undersökning å, bland annat, Leckö eller Sikajocki kungsgård i Kållands socken och härad af Skaraborgs län, för utrönande af denna lägenhets användbarhet till ekplantering. — Då, enligt den härom af nämnde Styrelse den 31 Augusti 1857 afgifna berättelse, Leckö vore företrädesvis tjenligt för ekplantering, hade Kongl. Maj:t den 4 September 1858 infordrat förslag och plan till sådan plantering pä nämnde egendom, hvars femtioåriga upplåtelse, enligt Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers beslut, till Hans Excellens Grefve Carl Johan Adlercreutz och hans rättsinnehafvare tilländaginge den 14 Mars innevarande år, men, i afbidan afekplanterings-frågans afgörande, blifvit, enligt Kongl. Majtts nådiga Bref den 6 nästlidne Augusti förlängd genom utarrendering på ett år åt nuvarande innehafvaren Kaptenen, Grefve Carl Rudenschöld.
Jag skulle anse att icke något vidare Betänk, ifrån Utsk:s sida hade erfordrats i denna fråga utan att vi hade kunnat anse oss berättigade att genom en contra-propos. besluta rör:de Hr Dalmans motion, men som jag tror ämnet genom ny behandling af Utsk. kunna blifva bättre utredt och jag befarar att många af de närvarandes öfvertygelse i denna fråga icke är i det skick att kunna bedöma ämnet förrän en sådan utredning egt rum; men i händelse återremiss beviljas, så anhåller jag att Utsk. måtte blifva ålagdt att inom 8 dagar inkomma med förnyadt 366 Den 4 Februari e. m. Utlåt, i ämnet, ty hvad som i denna sak skall ske, det mäste ske snart. Frih. Raal), Adam Christian: Då jag, såsom tillhörande minoriteten i denna fråga inom Utsk., anser mig böra yttra thina tankar något fullständigare än i den korta reservation, hvarmed jag beledsagat Betänk., så är jag i sanning förlägen huru jag skall kunna välja mina uttryck, så att jag på ena sidan icke må klandra den aktningsvärda majoritet, som har beslutat det ifrågävar:de Betänk., och på andra sidan likväl vederlägga deras skäl. Ingen kan bättre än jag, sorn deltagit i den långsamma strid, som föregick beslutets fattande inom Utsk., bevittna huruledes skälen för och emot der blifvit vägda på guldvigt, ja, jag kail säga mer, på samvetets guldvigt, och att det endast varit den renaste afsigt att göra det rätta och det bästa, som detta beslut blifvit af majoriteten fattadt. Emellertid anser jag, likäl såsom jag i min reservation anfört, ganska vådligt, att bifalla förslaget. Jag vill icke genomgå de mångfaldiga skäl, som blifvit här uprepade och vederlagda efter hvars och ens olik aåsigter. Jag vill blott hålla mig till några få omständigheter. Första frågan är den, om utsigterna för tillgång på säd och födoämnen för folket äro så nedslående, att man derigenom skulle kunna rättfärdiga en så våldsam åtgärd, som här blifvit föreslagen. I detta afseende har man rådfrågat priserna. Dessa hafva blifvit upgifna i Stockholm och några Skånska städer.
Dermed menar hon, att du skall gå vackert och stadigt och icke ge hals eller åbäka dig på annat sätt ... ty det tjenar i alla fall till ingenting. Denna uppmaning var öfverflödig, ty Ellen, som var alldeles utmattad och ännu kände yrsel efter det slag, gårdsfogden gifvit henne, vacklade tyst framåt med sänkt hufvud och halfslutna ögon, utan förmåga af en redig tanke och endast dunkelt medveten om sin och sin mors belägenhet. Så skred det sorgliga tåget framåt genom skogen, än höljdt i granarnes och furornas skuggor, än försilfradt af månen, som nyss uppstigit öfver synranden. Den kalla vintervinden lekte med Ellens blonda lockar, svalkade hennes brännheta panna, men kunde ej kyssa fram en ros på de liljehvita kinderna. Då Nils märkte, att den arma fångens späda lemmar darrade af köld, sade han till länsmannen: – Håll litet, länsman! – Hvarför det? hvad står på? – Hon fryser, den stackaren, sade Nils och krängde af sig sin grå vadmalskapprock – och så hexa hon är, lär hon nog ha känsel, hon som alla andra. Med dessa ord svepte Nils sin kappa kring flickan och fattade henne derefter åter vid armen. Ehuru Ellen knappt kände den inverkan, kölden hade på henne, förstod hon dock, att drängen menat väl, och detta bevis på mensklighet midt under den misshandling, hon lidit, och den grymhet, för hvilken hon efter sin ringa erfarenhet misstänkte de flesta sina likar, grep henne så djupt, att hon utbrast i tårar. Hennes tankar började nu klarna, men endast för att isa hennes blod långt mer än hvad kölden kunde förmå. – Hvart för man min mor och mig? frågade hon sig sjelf, och för att skingra den qvalfulla ovisshet, som fyllde hennes fantasi med de rysligaste bilder, tog hon mod till sig och vågade tilltala länsmannen, ehuru hennes läppar blott med svårighet förmådde gifva väg åt de darrande orden. – Herre! sade hon med matt stämma, – hvart för ni oss? Skola vi nu genast dö?
Nu påstår jag icke att Banken skall styra någon kurs, icke heller befatta sig med alt styra lånerörelsen i det hela, sedan densamma sluppit ur Bankens bänder, ty så är verkligen förhållande!; — men Banken är likväl icke derföre borta ur riket, och kan på ett och annat sätt utöfva ett inflytande på dessa fluctuationers qvantitet, utan att derföre skada sin egen solidite, med ett ord, det synes mig, som hade Bankens rörelse inom Sverige kommit till ett nytt tidehvarf, eller, att Banken går ett sådant till mötes och att det nuvarande Bankoreglementet följaktligen icke blir lill alla delar lika tillämpligt nu, som del varit förr. Den 21 Maj. 107 Nu Sr äterremiss yrkad å ena sidan af ett skäl, på den andra af eli annat; man vill nemi. å ena sidan vidhålla den gamla 121 §:n oaktadt emot densamma förekommer en anmärkning den jag tycker vara riklig, den nemi. att i mom. c står: samtidigt härmed skall det och det ske. Fattar man delta stadgande så, alt ordet samtidigt utsträckes lill de begge momma a och b, då innehälles i detta ord en så tillräcklig latitud för Bankostyrelsen som behöfves; men förklaras detta ord så, att det blott refererar sig lill litt. b, då skulle jag tro förändring deri behöfvas, ty jag föreställer mig att ett sådant förhållande kan i den Svenska handels-ställningen äga rum, ett öfvergående, väl förståendes, då det vore fördelaktigare för riket, om Banken uptoge ett lån såvida den derigenom icke äfventyrade sin ställning, icke öfverskrede sin förmåga, än alt inskränka lånerörelsen. Jag säger icke att så borde ske, men att förhållandet kunde vara sådant, t. ex. ett politiskt, och af öfvergående natur, då det kunde vara mera fördelaktigt för näringarne, om Banken uptoge i första rummet eli utländskt lån, än att ovillkorligen börja med indragning på lånerörelsen.
Derföre hafva också en del landthushållare, som förut sökt att genom stallning af oxar draga inkomst af fodret, numera trott sig finna säkrare behållning genom ett ökadt antal kor. Emedlertid står bränvinsbränningen på många ställen uti ett nära förhållande till den ökade inkomsten af koladugården. Allmänt har man nu insett angelägenheten att underhålla ett större antal nötkreatur än förr skett, och de stegrade priserna ådagalägga nogsamt att meningen härom ej är inskränkt inom denna landsort. Bemödandet att förskaffa sig godt slag af nötkreatur syftar nästan uteslutande på mjölk-afkastningen, emedan köttet hos oss ej uppnått så högt pris, att vinsten af kreaturs uppfödande, endast för slagt, kan uppväga vinsten af deras uppfödande till mjölkkor eller dragare. Några possessionater hafva gjort stora uppoffringar uti pen - 14 ningar, för att skaffa sig kreatur af större utländska slag, och det synes väl lyckadt, såvida utfodringen kan bibehållas vid den behöfliga myckenheten för de stora djuren; men de flesta tro att Småländska kon, när den väljes med insigt och utfodras med omsorg, ger större vinst och en säkrare fortfarande behållning än de utländska slagen. Croisering med tjurar af större utländska racer anses likväl vara fördelagtig, och man tror att deraf kunna bildas inhemska konstanta slag i tidens längd, om fortsatt bemödande deråt egnas. Derföre önskas ock att tjurar från stam-holländeri måtte, likasom hingstar från stuteri, stationeras uti orten och likasom de betjena mot betalning. Fårskötseln står på enahanda punkt som förut och synes ej hafva att påräkna någon mera lysande framgång uti denna ort, hvars natur-förhållanden icke äro för densamma särdeles gynnande. De släta jordytorna bestå nämligen af fet och bördig jord, som kan gifva större afkastning om den begagnas annorlunda än till fårbete, och de öfriga markerna äro merendels skogoch buskbeväxta eller sanka kärr, hvilka för fåren äro föga tjenliga. Fodret är ock för dyrt för att här kunna i pris täfla med norra Tyskland, der djuren gå ute flere månaders längre tid än här.
P. U. 736. Allmogen, om rättighet för, att i Städerne få försälja sina varor äfven i öppna bodar och stånd. IV. B. 658. V. A. 58. P. U. 142. E. 54i. Allmänna Arbetshus-Fonden. Se Arbetshus-Fonden. — Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Ledamöter. Se Lista. — Journalen. Se Journalen. — Magazins-Directionen. Se Magazins-Directionen. Allmänningar, Se Skogs-Allmänningar. Ankarswärd, Grefve, Landshöfdingen, om befrielse för, från ansvarighet för en balance. V. B. 1157. A. 1238. P. U. 1264. E. 1347. Ankarswärds, Michael, Grefve, yttranden. II. 745. Anmärkningar vid Betänkanden, huru dermed förhållas skall, då återremisser besvaras af Utskotten. III. 695. 751. P. U. 7.97* Anmärknings-anledning emot Konungens Rådgifvare. V. 761. P. U. 764. B. 888. Anmärkningsmål, om befrielse från lösen uti, för Taxeringsoch Tjenstemän. IV B. 664. V. A. 108. P. U. 143. E. 54r.' Antecknin gar af Ridderskapets och Adelns ledamöter. I. 4- n. Arbete, a ngående rättighet att på hvad ort som helst inom Riket få söka det. II. 615. III. 87. IV. B. 662. V. A. 104. P. U. 144. E. 663. Arbetshus. Se Correctio nshus. Arbetshusfonden; Revisorernes Berättelse om Revision af, år i8i3. I. 27. R. 99. V. B. 1331. i562. P. U. 187. E. 261.
Utdr. d i April i <°4 r• 273 N:o 160, i anledning af dels Kongl. Majtts Kådiga Skrifvelser till Rikets Ständer, angående den nya oid nai le Soldat-rc teringen i Riket, och dels en i ämnet väckt motion. K: ) för, i anledning af Kongl. Maj:ts Kådiga Skrifvelse, angående den tillökade ordinarie Båtsmans-roteringen inom en del Län. S. I). Föredrogos å nyo och biföllos följande Stats-Utskotlets Utlåtanden : lS;o 436, i anledning af Herr Bagges motion om anslag till elt Mudderverk och rivierets upprensning vid Uddevalla. K:o 437, anledning af vackt fråga om Banco-vinstens utdelning till Rikets samtl g; Län. K:o 45 r, i anledning af Kongl. Maj:ts Kådiga Skrifvelse, angående ett serskildt anslag for befremjande af göromålens behöriga gång inom Stats-Contoret. K:o 45a, i anledning af Kongl. Maj:ts Kådiga Skrifvelse, angående ett serskildt anslag för Kongl. Theatern, motsvarande de for denna inrättning s Stat uppförda summor, hvilka Rikets Ständer förklarat böra med j84o års slut upphöra; oell K:o 433, i anledning af Kongl. Majlis Kådiga Proposition, angående anslag till ari voden för adjungerade Ledamöter i Svea och Götha Hof-Rätter; Äfvensom till handlingarne lades Förstäikta Stats-Utskottets Memorial, K:o 438, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståmdens olika beslut, rörande grunderne för Alin anna Levillningen, samt föreskrifterna för tillämpningen deraf. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Föredregos ånyo Slats-X tskotlets Utlåtande, K:o 437? * an~ ledning af väckt fråga om Banco-vinstens utdelning till Rikets samtlige Län. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Att bedöma huru och i hvad mån institutionen här i riket kunde, med hänsigt till förhandenvarande förhållanden införas, hade emellertid sin svårighet; men att den så ordnad, som t. ex. i Frankrike, der medförde stora fördelar, vore dock ostridigt; och då behofvet af en institution utaf ifrågaställda beskaffenhet med hvarje dag hos oss vexte, har Herr Grefven föreslagit: att Rikets Ständer måtte antaga en lag, angående notariats-inrätt ning här i landet, antingen i den af Lag-kommittéen anvisade syftning eller bygd på de grunder, som Frankrikes lagstiftare följt, såvidt dessa grunder äro tillämpliga hos oss; eller ock i underdånighet hos Kongl. Majit anhålla, det behagade Han låta utarbeta och för nästkommande Ständer framlägga förslag till sådan lag. Herr Palmcrantz åter har endast förordat det af Lag-kommittéen utarbetade här ofvan omförmälda förslag till Notariats-inrättning, så vidt det har afseende på protokollsföringen vid under-domstolarne å landet. Efter hvad han yttrat skulle derigenom erhållas en behöflig kontroll i afseende på protokollets riktighet. Den saknades nemligen helt och hållet för närvarande, helst man ej kunde vänta densamma hos Nämnden; hvarförutan det syntes i hög grad olämpligt, alt Häradshöfdingen, som bestämde beslutet, äfven förde protokollet och ansvarade för riktigheten deraf; och i följd häraf bar motionären yrkat: ”att i hvarje domsaga eller tingslag måtte antingen al Kongl. Majit eller vederbörande Hofrätt förordnas en eller två Tingsnotarier till förande och uppsättande af Häradsrätternas sakprotokoll, emot åtnjutande af hälften af den för utgående domboks-expeditioner utfallande lösen,” äfvensom att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om utfärdande af den särskilda instruktion, som lör i frågaställde notarier kunde erfordras. Herr Rinmans framställning afser deremot Notarii-publici-befattningen i städerna. Enligt hans förmenande kunde denna befattning, om den rätt ordnades, blifva af yttersta vigt för aflarslilvet.
l Ankom till Exp.-Utsk. d. 15 Febr. kl. 3 e. m. Memorial om tillökad Betjening vid Utskottet. Va de föregående Riksdagarne har Stats-Utskottet, i anseende till mängden och beskaffenheten af de till Utskottets handläggning hörande goro mål, såsom omfattande både Stats-Verkets och Riksgälds-Contoirets ärenden, haft behof af och begagnat, utom den enligt 24 §. i Riksdags-Ordningen bestämde personal af en Secreterare och för hvarje Division en Cancelist, serskildt en Secreterare, till biträde vid de Riksgälds-Contoiret rörande frågor, en Kamererare för de till Utskottets handläggning hörande Räkenskapsgöromål i afseende på Stats-Regleringens olika delar samt en tillökad Cancellie-betjening j och då göromålen inom Utskottet äfven under innevaran* de Riksdag sannolikt blifva ganska många och magtpåliggande, har Utskottet, som nu antagit en Secreterare och äfven tillsatt förstnämnde antal Cancellister, skolat, med stöd af hvad Riksdags-Ordningens ofvanåberopade §. vidare innehåller, till Rikets Ständer hemställa, om icke det må tillåtas Utskottet att, för göromålens behöriga och skyndsamma behandling, ytterligare antaga en Secreterare för Riksgälds-Verkets ärenden, en Kamererare samt till en början en Cancellist. Stockholm den 6 Februarii IS34. Pä Ridderskapets och Adelns På Preste-Ståndets Ledamöters Ledamöters vägnar: vägnar; C. O. P a 1 m s tj e r n a. P. Thyselius. På Borgare Ståndets Ledamöters vägnar: På Bonde-Ståndets Ledamöter! vägnar: Nils Strindlund. L. J. Lundgren. W. Karström. Bihang till R. St. Ankom till Exp.-Utsk. d, 15 Febr. kl. 3 e. m.
Bih. till R. St. Prot. i84l oc^ > $ Sami. a Afd. j Höft. i 2 Bevilln.-j Tågsamt Allm. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 31 Denna kassa härleder sig ifrån eli af Konung Carl den XI till soldatrotarnes understöd och lindring vid roteringsskyldigheten beviljadt ärligt, anslag af 406 R:dr, utgörande lösen efter 3 daler silfvermynt tunnan för i berörde afseende beviljad kronotiondespannmål. Af dessa medel är kassan bildad och genom medlens förräntande har fonden stigit så, att vid 1847 års slut kassans behållning utgjorde 157,907 R:dr 8 sk. 3 r:st banko. Denna kassa förvaltas af en särskild direktion och står under KrigsCollegii öfverinseende. Den har lått sitt namn deraf att ifrån ålder bidrag deraf utgått till lega för soldat vid rekrytering. Detta bidrag har genom kassans tillväxt efter hand kunnat ökas, så att knekte-legomedelskassans bidrag till lega för ny soldat nu mera utgör 50 R:dr banko. I ti denna kassa äro dock icke alla 1,200 rotarne vid Westmanlands regemente delaktigo, utan endast 932, hvaribland 877 äro belägne inom Westmanlands och 55 i Orebro län. Inom detta län finnas 63 rotar i Bergslagsfögderiet, hvilka jemte 205 inom Fahlu län belägna rotar, tillhörande Westmanlands regemente, icke hafva del i kassan. Fråga har varit väckt och behandlad om delaktighet i kassan för de nu derifrån uteslutne 268 rotarne, men utgången af denna fråga tillhör nästa berättelse. Till ytterligare lindring vid roteringen flir de i kassan delägande rotar hafva, genom Kongl. Brefvet den 19 Juli 1845, af kassans ränta medel blifvit anslagna lill full ersättning för dessa rotars årliga till regementets beklädnadskassa ingående bidrag, hvilket bidrag för år 1847 uppgick lill 3 R:dr 20 sk. banko för hvarje rote. Kassans medel äro utlanta emot inteckningar, och den årliga räntan på dessa
Ad. finna, att det icke berodde af Hr Landtm, att upphäfva detta förhållande; han hade sökt undvika ntt få propos. till återremiss i ja-propo;:p; men R. o. Ad. torde finna, att då flere ledamöter nu begärt, att denna propos. mätte blifva den, som lompe under beslut, och votering deröfver blifvit begärd, ej annat återstode än att bestämma hvad sorn borde blifva contra-propos., antingen bifall eller afslag. Hr Landtm, ville nu derom framställa propos., först rör:de afslag och derefter om bifall; hemställande således nu, om R. o. Ad. ansåg, att vid den blifvande voteringen contra-propostn borde blifva till afslag å betänk. Ropades ja och nej. Då Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det lian trott sig finna nej vara öfvervägande, begärde Hr Lagerhjelm votering. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, då nu votering sk olle komma alt anställas röride hvilkendera meningen, antingen afslag eller bifall, borde komma att utgöra conlra-propos vid voteringen i hufvudsaken., om R. o. Ad. skulle tillåta, att voterts-proposrn finge så omvändas, att bifallsconlra-propostn blefve ja-propos. och afslags-contra-propostn nej-proposition. Bifölls. Hr von Hartmansdorff: Det (inf mött så många svårigheter att få propos. denna afton, och när vi undtligeii komma dertill, så uro bifall, afslag och återremiss så kämpande med hvarannan, att jag verkligen anser lämpligast, det vi förena oss om återremiss, för att på en förmiddag få en annan gång pröfva saken. Frih. Boye: Jag kan alldeles jcke för min beqvämlighet uppoffra min öfvertygelse. Jag begär att få min mening fram. Jag begär, att den propos. till afslag å betänk., som
Författningarne ålade Regementschefen , utan afseende å dess grad i Alméen, att afmarchem r igrn im in I afseende 5 sloi Serri - Deri 24 Ftbruarii, 74? med sitt Regemente. Nu deremot innehåller Kongl. Mai:ts Nådiga Instruction tor Inspecteurer och BrigadGeneraler följande: 14. ”Då de till Inspectionen hörande Regenienter, eller någon del deraf erhålla uppbrotlsordres till krigscommenderingar, åligger det Inspecteurerne, att genast begifva sig till samlingsstället, för att desse Regemcnter , sä till personal, som beklädnad, tross, utredning, beväring, »munition och trosshästar tn. m. till Kongl. Maj:t och Kronan afmönstra; hvarefter dess egenjkap af Inspecteur öfver de af mönstrade troupperne tills vidare upphörer, viljandes Kongl. Maj.t för Inspecteurerne då utse lämpligt befäl vid Arméen eller hemma i landet §• 31. ”Så fort halfva Brigaden, eller derutöfver, erhåller uppbrottsordres till krigscommenderingar, bör BrigadGeneralen sig genast på samlingsplatsen inställa, för att, i händelse Kongl, Maj\t ej annorlunda fhitlie förordna, emottaga befälet öfver Brigaden, då BrigadGene-^ ralén fortfar att vara Kongl. Majit ansvarig för underlydande Regementers instruction, discipline, ordning och lydnad, samt allt hvad Kongl. Majit i militairiskt afseende af dess Armée äger att fordra.’’ Man säger: Öfverstarne äro nu högst ij«. 748 Den 24 Februarii. la betalte, ja de, äro det, och ingen önskar lifligare än jag förhöjning at deras lönevilkor. Men jag frågar: Hade de varit bäitre lönte, om organisationen icke ägt rum?
Vinner Nejj hafva Rikets Ständer medgifvit, att, på sätt Kongl. Majit behagat i nåder föreslå, kronans rätt till danaarf efter Enkan Charlotta Elisabeth Bång och Jungfru Christina Lundström må till förmån för Upsala stads Borgerskaps Gubboch Enkehus-inrättning eftergifvas, med vilkor dock, att beloppet af samma dana-arf skall utgöra ett stående, nämnda inrättning tillhörande kapital, liyaraf endast räntan får årligen användas till de å inrättningen varande personers underhåll. S:o 213 Ank. til Exp.-Utsk. den 4 Aug. 1854, kl. 11 f. m. Memorial, med förslag till voterings-proposition i anledning af Riks-ståndens stridiga beslut, rörande Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om eftergift för Notarien E. Lundblad, såsom Arrendator af Strömsholms kungs-ladugård, af halfva spanmåls-arrende-beloppet för år 1852. CL A.) Sedan Stats-Utskottet uti sitt, N:o 63, afgifna Utlåtande tillstyrkt Rikets Ständers bifall till högstberörda nådiga Proposition, samt Utskottet uti sitt, med anledning af erhållna återremisser, afgifna förnyade Utlåtande N:o 137 sitt förra Betänkande vid bli f v i I, hafva, enligt hvad Utskottet tillha ndakom ne Protokolls-utdrag utvisa, Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet bifallit Utskottets berörda tillstyrkande; hvaremot detsamma är af Borgareoch Bonde-Stånden afslaget; och då således två Riks-stånd stadnat emot två samt följaktligen, derest ej något af de två sistnämnde Stånden uti godkännande af Utskottets yttrande sig med Ridderskapet oell Adeln samt Preste-Ståndet förenar, frågan måste genom votering i förstärkt Stats-Utskolt algöras, får Utskottet i sådant afseende föreslå följande voterings-proposition: Den, sorn, i likhet med Utskottet, anser, att Rikets Ständer böra, med bifall till hvad Kongl.
Han hade så innerligt väl kunnat undvaras förut v i d hennes talrika, m e n blygsamma små förmiddagsbjudningar; m e n nu, när hennes umgängeslif inrättades i en större stil, behöfdes en kavaljer och en värd, o m inte för annat, såsom dekoration, Men W i d e var föga road af det salongsumgänge E o s a åtrådde. Och då tid o c h tillgångar nu medgåfvo, att äfven han kunde söka vederkvickelse o c h förströelser, ansåg han sig äga rätt att söka d e m på de områden, hvaråt hans smak o c h intressen lågo. Han hade m e d ens blifvit en förstockad egoist, visade sig retlig och nervös samt icke så litet bitter o c h satirisk. Hon skulle velat väcka sin lilla svärdotters ambition, m e n för blotta råd o c h antydningar var den för svårväckt. Gamla fru W i d e höll sig allt mera borta från sonens h e m, ty h o n kände annalkande bek y m m e r i luften o c h det var svårt att se sonen och nödgas förblifva stum; men ställningen af svärmoder gjorde h e n n e ej till den rätta att kunna ö p p n a Eosas ö g o n. » Nej, E o s a lilla, detta går inte, » sade Johan W i d e v i d nästa nyårstid, » vi lefva h ö g r e än vi böra, så länge jag har mina studieskulder att amortera. K o m skola vi göra ett litet öfverslag af mina affärer. » » Söta du, » sade lilla frun o c h satte sig smeksamt intill h o n o m, i det h o n kokett o c h rådlös blickade ned på titelbladet i sin hushållsbok med dess tillägnan åt svenska husmödrar o c h måtto: ' H o n ser till huru det i hennes hus tillstår o c h äter icke sitt b r ö d i lättja '.