Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
BondeStändet anmärkningar emot Utskottets ifrågavarande förslag blifvit framställda af Casper IVijkman från Upsala Län, Nils mansson från Malmöhus Län, Nils Strindlund från Westernorrlands Län samt Anders Nilsson från Wermland, syftande derhän, alt den uppoffring af Husoch Local Staten redan gjort åt Sällskapet för Vexelundervisningens befrämjande vore mera än sorn skäligen kun - 174 Stnts-Utskottets de fordras, och att Landet, för hvilket Slaten icke kunde åstadkomma något anslag till undervisningens befordrande, icke borde lill ytterlighet utsträcka sitt deltagande i underhållet af Stockholms undervisningsanstalter; hvarföre äfven det af Utskottet tillstyrkta anslag horde afslås. Ifos V. BorgareStåndet har väl Hr Leffler upplyst, att Allm. Besvärsoch Ekonomiutskottet skall angtde denna fråga fallat sitt beslut, med tillstyrkande, förenat med vissa vilkor, hvaråt StatsUtskoltet borde lemna uppmärksamhet samt ämnet i öfrigt blifva föremål för gemensam öfverläggning. Orsaken hvarföre Utskottet detta ämne ensamt behandlat, är uti Betänkandet N:o i33 uppgifven. Hvad af de enskilda Motionärerne blifvit anfördt, har hos Utskottet tagits i noga öfvervägande, samt ej mindre den i frågavarände Scholaris hufvudsakliga föremål, såsom en bildningsanstalt för FolkLärare, än ock frågan om det större anslag, som utöfver hvad K. M:t i Nåder proponerat, åt densamma blifvit hegärdt, kommit i betraktande. Och ehuru Utskottet icke vill betvifla VexelundervisningsSällskapets behof af mera utvidgade tillgångar, för att kunna underhålla Scholan i det skick Sällskapet för ändamålet anser nödvändigt; likväl och enär inom ett BiksStånd anmärkningar emot Utskottets Förslag i denna del blifvit gjorda af aldeles motsatt beskaffenhet, eller att StatsVerket borde icke ens med något årligt PenningeAnslag Scholan biträda, samt inom 2:ne BiksStånd någon erinran i öfrigt icke Betänkanden, N:o 240.
Eber födde två söner, en het Peleg, derföre att i hans tid vardt verlden delad; hans broder het Jaketan. Och Jaketan födde Almodad, Saleph, Hazarmaveth, Jarah, Hadoram, Usal, Dikela, Obal, Abimael, Seba, Ophir, Hawila och Jobab. Alle desse äro Jaketans söner. Och deras boning var ifrå Mesa, intill man kommer till Sephar på berget öster ut. Dessa äro Sems barn, uti deras slägter, tungomålom, landom och folkom. Detta är nu Noahs barns afföda, uti deras slägter och folkom. Af hvilkom utspridt är folket på jordene efter floden. Och all verlden hade enahanda tungo och mål. Då de nu drogo öster ut, funno de en plan uti Sinear land, och bodde der. Och sade till hvarannan: Kommer, låter oss slå tegel och bränna. Och togo tegel för sten, och ler för kalk. Och sade: Kommer, låter oss bygga en stad och ett torn, hvilkets höjd skall räcka upp i himmelen, att vi måge göra oss ett namn, förty vi varde tilläfventyrs spridde ut i all land. Då steg Herren neder, att han skulle se staden och tornet, som menniskones barn byggde. Och Herren sade: Si, det är enahanda folk, och enahanda mål ibland dem alla, och hafva detta begynt att göra, de varda icke aflåtande af allt det de hafva sig företagit att göra. Kommer, låter oss stiga neder och förbistra der deras tungomål, så att ingen skall förstå den andras mål. Och så skingrade Herren dem dädan i all land, så att de återvände bygga staden. Derföre kallades hans namn Babel, ty att Herren der förbistrade all lands tungomål, och Herren spridde dem dädan ut i all land. Detta är Sems slägt: Sem var hundrade år gammal, och födde Arphachsad, tu år efter floden. Och lefde derefter i femhundrade år, och födde söner och döttrar. Arphachsad var fem och tretio år gammal, och födde Salah. Och lefde derefter fyrahundrade och tre år, och födde söner och döttrar.
Utskottets yttrande vid samma ”Riksdag öfverlemnadt till Riksens Ständer , ”hvilka vid densamma må derom kunna öfverlägga; men icke vid den/amma btjluta.” Riksens Ständer få således enligt denna §. icke afflå en af ConstitutionsUtskottet afstvrkt Kongl. Proposition, vid samma Riksdag den blifvit framställd. Men deremot heter det i 81 §:n: ”»fstyrker Utskottet Konungens proposition, då ”må Riksens Ständer genafl kunna antingen denina Propofition afflå eller ock afgöra att devilda öfver densamma å nästföljande Riksdag besluta. Uti så fatta omständigheter synes man hälst böra vidtaga det alternativet, sorn af håda §§ finnes auctoriseradt, nemligen att uppf juta b*f met till ndfia Riksdag. För öfrigt anser jag ett uppskof med af - Den 5 September f. m, 23Ö görandet så mycket mindre vådligt, som derest opinionen i detta fall verkeligen är så ali* mänt stadgad, som jag förmodar, den beit visst icke till nästa Riksdag kommer att undgå någon förändring. Skulle åter förhållandet vara annorlunda är det väl, att ej nu i förväg hafva fattat något beslut. När dertill kommer en skyldig vördnad för Konungens uttryckta önskan och aktning för rättsbegreppet; gå hemställer jag ytterligare, om icke ärendet må få blifva hvilande. Herr Riben: Ehuru jag varit en bland dem , som hegardt bifall till Utskottets Betänkande, utbeder jag mig nu att få följa det efterdöme, sorn af en värd Ledamot blifvit lemnadt, och tillstyrker ärendets behandling enligt 56 §. RegeringsFormen. Herr von Hohenhausen: Detta ämne an ser jag vara af för stor vigt, att man, då frå" ga är oni fattande af beslut , får göra afseen» de på några ögonblicks tid. Således anhållet jag om votering , i händelse icke Herr Grefa vens och LandtMarskalkens åsigt öfverensstäm-) mer med den Herr Cederschjöld yttrat, i hvilket fall jag från min nu gjorde begäran afstår; Herr Hjerta:
Onkel Jonas var lika vänlig och välgörande som naturen omkring hans hem. Han var en liten kortbent, fet och frodig herre med ett rundt, rödblommigt ansikte som ett lindebarns. Hans stora, blå, alldeles runda ögon utstrålade välvilja och deltagande för alla människor och fylldes vid minsta anledning till rörelse mycket hastigt med klart vatten. Dagny l: a haft. TIDSKRIFT FOR SOCIALA OCH LITTERARA INTRESSEN INNEHALL:. viktig lönefråga. !l ?el.cgrnrficster~~ks 1Öiieför~d.ll: i~rideii enligt k. ni: ts proposition ti l1 iunevzki.a6nde s h d a g. D-n, ~ u c y Stone. S., Joqas Lie ' pg hans hustru .. Brev fra .Arma Krmtsoai, Krycke-Britt .. En korsdragerska. ecit hennes existens~m~isiimum. Anteckii ingar meddd ?de genoin E s s e l d e.. Meddelanden från Fredrika-Bremer-Förbundet. T&amp; motioner vid årets riksdag. Från skilda hall. ris tia nia. Pris pr ' rgållg: För ' Förbundets medlemmar kr. För icke medlemmar D 4: 00. - .- AlacZvcc hiiftet, hvilke t ofördröjligen kommer a t t utsändas, skall bland annat innehålla: Bref a f Ernst Ahlgren; Ur de senare årens litteratur i kvinnofrågan; Forts. på berättelsen Krycke-Britta; Recensioner m. m.. le [arickyliel slickad och virkad glleluiiip) niottages till spinning af alla s h e garn samt till viifning af i t i i b i n p. rappooc kostymtyger. sjalar, f i l t u m. m All uuui s l y p y&amp;ump mottages till riihing af silngflock.
Nådiga sanction bör begäras å Rikets Ständers beslut, i hvad det rörer ölriga räntors och tiondes indragning, bifölls. 3:o Utskottets inbjudning lill Borgare-Ståndet, pag. 3 af Memorialet, N:o 375, att frånträda serskildt beslutad förändring och tillägg uti föreskrifterna, angående beslutets verkställighet, antogs. 4:o Voterings-propositionen i hufvudsaken godkändes. 5:o Voterings-proposi tioner na, pag. 4 af Memorialet N:o 375, under litt. a och b, ansågos, i följd af beslutet under N:o 3, förfalla; och 6;o voterings-propositionen, pag. 5 och 6 af Memorialet N:o 375, godkändes; Äfvensom Ståndet lät bero vid Utskottets yttrande, pag. 6, af Memorialet N:o 375, att, för den händelse, att indeldta räntornas och lionde-span - Prot. Uulr. d. 21 Dec, 18^0. 9P målens indragning til! Stats-Verket icke kornme att ega rum, stadgandet uti 3 punkten 4 mom. af Utlåtandet N:o 170 lärer böra anses förfallet, men att, 0111 motsatsen inträffade, jemväl 3 punktens 4:de moment borde uti sistnämnda volerings-proposition intagas. I öfrigt kades Memorialet N:o 375, till handlingarna. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Expeditions-Utskottets Memorial N:o 23, i sammanhang med förslag till underdånig skrifvelse, rörande regleringen af Nionde Hufvudtiteln. S. D. Föredrogos ånyo Statsoch Banoo-UlskoLtens Utlåtande N:o 4, i anledning af Kongl. Majus Proposition till Rikets Ständer, angående ökade tillgångar af Manufaclur-Discontens fond, och samma Utskotts Utlåtande Nio(19, i anledning af erhållna återremisser å förstberörde Utlåtande.
IX. B. 452. A. 679. — angående förändring i nu gällande lagstadgande om. Se Giftorätt. Motala kronofiske och mjölqvarn, angående nedsättning i arrendeafgiften för. IV. B. 411. A. 453. V. E. 240. Mulbete å kronoparken Edsmären, angående åtskilliga hemman i Skaraborgs och Elfsborgs län medgifven rättighet till. VI. B. 615. VII. A. 133. E. 335. — å kronoparken Furubacka, angående rättighet för Merums, Winköhls och Härlunda socknar i Skaraborgs län till begagnande af. VII. B. 354. A. 394. Munck, Bror Gustaf Reinhold, yttranden. Myntoch Conlrollverken, angående deras ställande ‘under Kongl. Bergs-Collegii öfverinseende. III. B. 178. A. 380. Myntenhet, angående bestämmande af en ensamt i Riket gällande, och densammas indelning. I. R. 202. R. 205. III. VI. U. 615. VII. A. 133. E. 294. Mynthuset, om inredning af, till embetsrum åt Statsdepartementen, med undantag af Utrikes Departementet. I. 484. R. 603. VI. B. 436. A. 650. Myntning af hela och halfva silfverriksdalrar, om inställande tills vidare af. IX. B. 4. A. 199. Myntsysleme, om antagande af det vid sista riksdag af Rikets Ständer beslutade. I. R. 214. III. B. 29. 69. Å. 104. Myntsysleme, Kongl. Majus skrifvelse om ett förändradt. X. A. 457. Myntvärdet, om upprätthållandet af. Se Bankoreglemente.
Majrts Befallningshafvande i Stockholms län gjorda förfrågan, har, uti underdånig skrifvelse den 18 November sistlidet år Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, bland annat, hemställt, huru en af skatteoch kronojord inom Färentuna härad i berörde län utgående, men i jordeboken icke upptagen skattetitel, benämnd »tegelved», skulle för framtiden beräknas och utgöras, enär den, enligt Läns-styrelsens förmenande, icke vore af grundränte-natur och, enligt Kongl. Kungörelsen den 11 Maj 1855, beträffande de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling, endast grund - räntorne, eller de vid skattläggning bestämda jordeboksoch heinmantals-räntorna skola förenklas.
H varemot 5:o undervisnings-anstallter för jordbruket och landtmanna-näringarne; 7:o hästaflens förbättrande; 8:o Prot. Uldr. d. 2 Maj 1840. a4o a. 8:0 undervisnings-anstalter för slöjderna; ll:o bergsbrukets understöd. Återremitterades. Från Wallofl. Borgare-Ståndet. Den 2 Maj 1840. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sta Is-Utskottets Utlåtande N:o 31, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Första Hufvud-Titel. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande N:o 40, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Andra Hufvud-Titel. Härvid förekommo: l:o Rikets högsta embeten och allmänna Ärendenas Beredning. Återremitterades, och 2:o Kongl. Maj:ts Nedre Justitia!-Revision. Återremitterades. Föredragningen af detta Utlåtande kommer att fortsättas uti Ståndets näst inträffande plenum. (Den 5 Maj.) S. D. Fortsattes föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 40, angående reglering af utgifterna under Riks-Statens Andra Hufvud-Titel. Härvid förekommo: 3:o Kongl. Hof-Rätterne. Återremitterades. 4:o Justitice-Staterne i orterne. Bifölls. 5:o Kongl. Maj:ts Canzli. Återremitterades. 6:0 Minister-Staten. Bifölls. 7:o Kongl. Post-Vörket. Bifölls. 8:0 Kongl. Kammar-Collegium. Återremitterades. 9:o Kongl. Stats-Contoiret. Bih. till R. St. Ståndet godkände förslagen under Litt. a, b3 c, d och e_, äfvensom Ståndet lät förblifva vid yttrandet under Litt/, och 10:o Kongl. Kammar-Rätten. Bifölls.
Då nu sjelfva frågan angående Westanå FideiCommisInnehafvares ratt till Representation å Riddarhuset för Attén Gyllensvan redan blifvit i dess nuvarande skick, och på grund af de enda handlingar, sorn kunna åberopas, pröfvad och afgjord, skulle visserligen Utskottet, derest Majoren Gyllensvans hos Kongl. Majit nu ingifua underdåniga ansökning kunde anses åsyfta direct rubbning af detta Högloflige Ridderskapets och Adelns beslut, icke kunnat på annat sätt fullgöra Kongl. Maj:ts Utskottet, såsom under Riksdagarne ulöfvande RiddarhusDirectionens befattningar, gifna nådiga befallning, alt Utlåtande öfver samma ansökning afgifva, än att i underdånighet anmärka, det detta ärende såsom egentligen varande ett introductions-mål, redan blifvit af Ridderskapet och Adeln, med den Ridderskapet och Adeln i sådane mål tillkommande egna beslutande rätt, afgjordt. — Men då Utskottet i det stället funnit Majoren Gyllensvans underdåniga ansökning egentligen ej åsyfta annat, än vinnandet af en så beskaffad förklaring öfver Kongl. Resolutionen af den 16 Junii 1786, hvarigenom den ofullständighet uti samma Resolution, som varit en åberopad grund för Ridderskapets och Adelns beslut i8i5 skulle blifva genom ett tydligare stadgande undanröjd, och alla de rättigheter 110- gare bestämde, hvilka den åt Innehafvaren af Westanå FideiCommiss upplåtne rätt till Gyllensvanske namnet borde anses medföra; och Ridd. 0. Ad. Trot. VI B. II. Den 27 Maji. således derest Kongl. Maj:t skulle i nåder finna för godt alt
Beredn. snart skulle följa, ty jag förmodar, att om förevar, betänk, återremitteras till Qofl - Den 16 Octobcr c. m. 5» stit.Utsk. med den gemensamma tanke, som jag föreslagit, skola vi snart hafva att vänta från Constit.Utsk. ett dylikt förslag, rörtde Allm. Beredn. Det var naturligt, att Utsk., då det tillstyrkt Allm. Berednts upphörande, ej kunde tillstyrka någon förändring i denna institutions organisation; men om nu mitt förslag vinner bifall, måste deraf följa, att, i fall Allm. Beredn. blir bibehållen, Utsk. genast inkommer med ett likadant betänk, i afseende på Allm. Beredn. Detta är orsaken, hvarföre jag icke yttrat mig derom, helst det icke varit behörigt att sträcka sitt yrkande längre än till den institution, som var i fråga. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag kan, då fråga här är om en grundlags-§:s förändring, icke instämma i den tanke, att derföre, att Constit.Utsk. afslagit ett förslag till en grundlags~§:s förändring, väckt af en enskild ledamot, sådant det af honom blifvit väckt, RiksSttn sedermera, då Constit.Utsk. inkommit med ett förslag till förändring af samma grundlags-§, ej skulle, då de skola pröfva denna §, vara berättigade att såsom gemensam tanke upptaga hvilken fråga som helst inom denna (j. Hade aldrig Constit.- Utsk. inkommit med något förslag till förändring af denna §, då hade naturligtvis anledning eller rättighet för Stånden saknats att för sin gemensamma tanka förklara något, hvarom förslag ej blifvit gjordt af Constit.Utsk. Jag anser således, att i detta fall förfaller Frih. Cederströms anmärkning i afseende på rättigheten att antaga såsom Ståndets gemensamma tanke, hvad Frih. Ehrenborgh föreslagit. I afseende åter på lämpligheten deraf kan jag ej instämma i den första af de deduetioner, Hr Stuart framställt.
Oaktadt allt hvad som här sagts mot Utsk:ts Retänk., kan jag icke annat än anse, det Utsk:t baft fullt giltiga skäl för detsamma. Hvad beträffar det första förlaget, så anser jag, i likhet med Gr. Björnstjerna, det vara en ganska dålig spekulation; och jag går längre än han, i det jag påstår att de föreslagna ftyglarne icke allenast äro för stora, utan äfven att hela förslaget äroutförbart. Gr. Björnstjerna har upptagit kostnaden för det andra eller s. k. mindre förslaget till 63,000 rdr, men detta är ett miss - 262 D»n 21 Mars. tåg, enär dessa paviljonger blott äro beräknade till en kostnad af 48 000 rdr. < aktadt visserligen detta förslag så tillvida skulle uppfylla ändamålet, att Riddarhusgården blelve förskönad, genom hörnens brytande, och ehuru kostnaderna uppgå till vida mindre belopp än vid det första förslaget, tror jag likväl att, dels med hänsyn till den ekonomiska ställning, hvari Riddarhuskassan nu befinner »ig, och dels i afseende på eventualiteten, huruvida R. o. Ad. skall komma att fortfarande utgöra ett politiskt Stånd eller ej, man åtminstone borde afvakta tidpunkten för nästa riksdag för att fatta något beslut. Hvad åter det sista förslaget vidkommer, som blifvit af Frih. Cederström i hans reservation framställdt, så, enär ej någon ersättning alls derigenem skulle Riddarhuset lör de nedrifna byggnaderna beredas, tror jag detta vara det sämsta. Jag anser derföre, att vi, i likhet med hvad Utsk:t föreslagit, böra låta anstå med denna fråga till nästa riksdag. Hr Fahnehjelm, Gustaf: Jag är i denna fråga hufvud sakligen förekommen af Gr. Björnstjerna. Att R. o Ad., på det sätt, som en reservant mot Utslcts Betänk, har yrkat, nu skulle besluta att på Riddarhusets gård låta uppföra större eller mindre paviljonger, hvilka medförde kostnad, utan att rendera någonting, vore efter min tanke en handling af largesse, som snarare påminner om fordna tider, än den står i öfverensstämmelse med tidens anda.
Jag anser vidare sjöförsvaret för oss vara af stor vigt derföre, att, om vi icke vid ett infallande krig äga en flotta, hvarmed vi kunna följa fiendens rörelser, vi möjligen skulle nödgas uppkalla alla krafter till lands för att bereda oss på fiendens emottagande. Blott till följd af' fiendtliga demonstrationer, och utan att ett skott blifvit lossadt emot oss, kunde Sverige genom egna truppers ständiga marcher mellan alia landstigningspunkter och landtkrigets förödelser alldeles utblottas. Det är på grund af hvad jag nu anfört, som är ett svagt uttryck af min öfvertygelse i detta ämne, jag altså tillstyrker återremiss af betänk., på det Utsk. må föreslå bifall till det af K. Al. begärda anslaget för flottans, exercis. Frih. Rantzou, Joh. Alb«, uppläste följande: Att icke gifva anslag åt ändamål, hvilkas nytta och nödvändighet jag ej kan klarligen inse, är en regel, den jag städse följt och icke ämnar öfvergifva; men att neka anslag till angelägna och fosterlandsvigtiga föremål är, i mintanka, ej mindre orätt. Utur denna synpunkt har jag i Måndagens plenum förenat mig med Hr Gr. Horn i hans så väl utvecklade deduction öfver statsregleringens s. k. princip-betänk., och i sam - Den 28 Maj f. m. 319 ma anda tager jag mig friheten vid föredragningen af sjöförsvarets anslagstitel, då jag äfvenväl förenar mig i de åsigter, Hr Gr. nu yttrat, framkasta ytterligare en tanka till StatsUtsk:s begrundande. Marinen är nemi., efter mitt förmenande, vårt vigtigaste och naturligaste försvarsvapen, och jag kan ej nog beklaga, att våra militäriska organisationsplaner härvid fästat så liten uppmärksamhet. Att afhålla fienden från våra kuster eller från förläggandet af krigstheatern inom vårt eget land måste vara det mest magtpåliggande, likasom ett misslyckadt bemödande i detta hänseende komrae att medföra, om ej vår undergång, åtminstone oberäkneligt lidande för våra medborgare. Jag känner ej i hvad skick vår flotta sig befinner.
;— om decharge .för Götheborgs f. d., Direction Statsoch BancoUtskottens betänkande bif. af Adeln, s. 34o. af Borgareståndet, s. 353. af Prestestandet, s. 368. af Bondeståndet, s. 379. *— Verkets förvaltning och Räkenskaper, i anledning af deri år 18ät* förrättade Revision öfver Banco-; BancoUtskotlets betänkande bif. af Prestesåndet, III, s. 7- återrem. af Borgareståndet» lil. s. 11. bif, af Bondeståndet, lil. s. rp. Ytterligare Utlåtande lågt till Handlingarne af Pre - 37 stestandet, III. s. 219» bif. af Borgareståndet, III, s, 82 }. Ugt till Handjingarne af Adeln. III. s. 23i‘ af Bondeståndet, III. s. 249.
Jag finner nemligen, att en ränta af 200 R:dr, är för evärdeliga tider erbjuden Staten, och det är efter detta som jag ser saken ur en mera oeconomisk synpunkt. Om personerne hållas i Häckte, om de snart aflida, så vinnes i förra fallet ingentiog, och i det sednare förloras hela fordran, men genom denna evärdeliga ränta, vinner Staten sluteligen åter hela sin fordran. Det är i anledning häraf, som jag i öfverensstämmelse med Friherre Hjerta, anhåller om återremiss. Herr Ctderfchjåld, Pehr Gufta]: Den siste JDm 18 Junti _f. m: 47» talaren har omnämnt en af trycket utkommen skrift. AU den stund icke något åtal blifvit emot densamma anställt, förmodar jag att dess uppgifter äro sanfärdiga och således äfven den, att Ståhles förlust hufvudsakeligen vore att härleda derifrån , att Konungens honom iemnade tillåtelse att utföra Svenska producter till Dannemark, för att gälda hans der ägande skuld, blifvit af en underordnad Embetsman contramanderad, och att han, till följd af de i Danmark under tiden föregångne myntförändringar, sluteligen måste betala 3.-ne gånger mera än han hade påräknat. Deraf finner jag anledning till misskundsamhet, och begagnar detta tillfälle att en gång få utöfva den ljufva rättigheten att göra nåd; och tillstyrker således att de må slippa nu inmanas i häckte. Jag tillstyrker äfven , att Staten ej bör med dem inlåta sig i någon sådan capitulation, sorn blifvit föreslagen, åtin blott förbehålla sig anspråket på allt hvad de möjligen kunna ärfva eller förvärfva. Herr von Hartmansdorff: Jag bör först rätta ett misstag, som jag gjorde förra gången. Jag sade nemligen Disconterna, då det var blott om en jag ville tala. Man har yttrat, att Riksens Ständer ej böra utöfva någon hämndkänsla. Det är ej fråga derom, blott att de skola vara alfvarliga och rättvisa, ej blödiga.
Man re’n sefirens susning hör Med bäckars dofva sorl sig blanda, Och morgonvädrens friska anda En balsamerad ånga för. En strålig värmas kraft ses jorden åter lifva; Allt tycks bebåda oss en klar och molnfri dag, Som ej bör fruktlöst använd blifva. Nej! med ett lekande behag Må nöjen utaf alla slag Bekymrens svarta här från våra hjertan drifva! Vår sol af ingen molnfläck skymd, Det lugn, som herrska syns kring hafvet blanka rymd, Allt, lofvar oss ett rof, som skall vår möda kröna. Då vi kring denna vik vår snara breda ut, Så skall en lycklig fångst till slut Vårt företag, vårt nit belöna. Efter den nu uppträdande Öfverste Prestens förebrående påminnelser, att dagen är bestämd till firande af Månans fest och att allt annat göromål på den dagen är syndigt, nalkas till templet, med blomsteroch fruktkorgar, en Chor af unga Flickor. Dessa band och dessa knippor, Flätade af blad och sippor, Som vid våra stränder gro, – Goda Makt! låt Dig behaga, Att som offer emottaga Till en pant utaf vår tro. Templets portar öppnas: men i detsamma sänker sig vid horisonten ett svart moln, som slutligen alldeles bortskymmer solen. Åskan höres bullra på långt håll. Öfverste Presten (häpen). Förskräckeliga syn! Sig solen undangömmer; Hon täckes af en svartgrå sky. God’ vänner! ack! hvart skall jag fly? Rättnu jag hela festen glömmer, Af ängslan och af hufvudbry. Gudinnan lär i dag ej sköta om vår messa; Hon är förtretad, som man hör, Och åskan hotar denna hjessa: Ack! tänk, hvad skada, om jag dör! Förenen er med mig, att bedja vår Gudinna, Att hon dock spar mitt lif på denna bistra dag! Nog fån J annan prest: men sådan prest, som jag, Är ej, minsann! så lätt att finna. Emellertid har ovädret tilltagit, och blir omsider en fullkomlig storm.