Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
J. von Schantz sammanaflad son, Handelsbokhållaren Carl Julius Ferdinand von Schantz, dels ock dennes syster Fröken Hedvig Lovisa Carolina Maria Annette von Schantz. Men enär olvanberörde betyg icke ansetts innefatta lagligt bevis derom, att f. d. Löjtnanten Gustaf Julius von Schantz varit i lagligt äktenskap förenad med Juliana Maria Schiirich, än mindre att Carl Julius Ferdinand borde såsom deras äkta son anses, hvarom i öfrigt domstols förklarande saknades, har Riddarhus-Direktionen ej funnit skäl till bifall å sistbemälde von Schantz’s ansökan, att såsom äkta afkomling af ofvan uppgifna föräldrar varda å stamtaflan öfver adeliga ätten von Schantz upptagen. Efter öfvervägande af hvad sålunda förekommit, och då Utskottet för sin del funnit de företedda handlingarne icke utgöra lagligt gällande bevis, hvarken derom att Löjtnanten Gustaf Julius von Schantz varit sammanvigd med Carl Julius Ferdinand von Schantz’s moder Johanna Carlsdotter, eller som hon förmenas rätteligen heta Juliana Maria Schiirich, eller derom att bemälde Carl Julius Ferdinand von Schantz blifvit af Löjtnanten von Schantz och Juliana Maria Schiirich i fästom eller under äktenskapslöfte aflad, har Utskottet ansett sig sakna anledning att tillstyrka ändring i Riddarhus-Direktionens förenäinnda beslut, hvarföre Utskottet hemställer att Herr Anreps ifrågavarande motion icke må till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 5 Maj 1866. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 186». Utlåtande i frågan om ordnandet af Riddarhusets gårdsplan. Vördsamt Memorial! Vid afgifvandet af Utskottets utlåtande N:o 6 öfver Riddarhus-Direktionens Riksdags-Berättelse, anmälde Utskottet, att särskildt utlåtande komrae att meddelas i anledning af 10 § i nämnde Berättelse, i frågan om ordnandet af Riddarhusets gårdsplan och de deromkring varande byggnader.
Maj:t anvisade belopp af104,000: — samt hela det nämnda ansia* get för nästkommande år 162,000: — 000- б) af fartyg, afsedda att under ifrågavarande tid slopäs 150,000: — d) frän flottans materialförråd i effekter eller deras värde vid försäljning 150,000: — e) från flottans virkesförråd 20,000: — f) från anslaget till flottans underhåll, ä 100,000 R:dr årligen, på sätt redan antydt är, för 3:ne är 300,000: — 1,286,000: då i den såsom erforderliga uppgifna summan brister ett belopp af 2,694,000: — Transport R:mt R:dr 2,394: 20. Bih. till R. St. Prot. 1862—1863. l:a Sami. l:a Afd. 34 Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. N:o 1, om Statsverket 1862. Transport R:mt R:dr 2,394: 20. för hvars fyllande Kongl. Maj:t nu begär, att, jemte det anslaget till flottans nybyggnad på hufvudtiteln bibehålles ined nuvarande belopp, 162,000 R:dr årligen, utgörande för statsregleringsperioden 486,000: — dessutom må såsom extra statsanslag för åren 1864, 1865 och 1866 varda beviljad en summa af 2,208,000: — att med en tredjedel, eller 736,000 R:dr, under hvardera året utgå och, tillika med öfriga för ändamålet beräknade tillgångar, på anslaget till flottans nybyggnad öfverföras, för att samfäldt med detta redovisas på sätt i departementschefens merberörde betänkande finnes närmare omförmäldt.
Beträffande åter den genom punkten b) stadgade afgift hafva Fullmägtige, jemte upplysning, att den inkomst, Riksbanken åtnjutit för utfärdade anvisningar, varit särdeles obetydlig och exempelvis för år 1839 uppgått i Stockholm lill R:dr R:ml 228: 80. i Göteborg » » »1,114: 22. i Malmö » » » 301: — i Wisby » » » 22: 20. eller tillsammans R:dr R:mt 1,666: 22. yttrat den mening, att, då så kallade postvexlar nu mera af enskilda banker och personer tillhandahållas allmänheten kostnadsfritt, kunde skyldigheten att till Riksbanken och Låne-kontoren för anvisningar erlägga afgift ej annat än motverka denna rörelses begagnande derstädes, hvarföre Fullmägtige ansågo nämnda afgift böra upphöra. Vid de af Fullmägtige sålunda föreslagna förändringar i gällande föreskrifter angående postremiss-rörelsen har Utskottet funnit sig föranlåten göra den erinran, att ändamålet skulle bättre befordras derest vexlar i stället för anvisningar öfver gjorda insättningar komme att utfärdas. Skälet härtill är, att den förra eller vexellörmen måste för rörelsen vara mera betryggande, än den sednare. Ty påtagligen förefinnes större säkerhet i en vexel, som icke finge in blanco transporteras, utan skulle från man till man öfverlåtas, då emottagaren alltid hade att förtro sig åtminstone till siste öfverlåtarens namn, än i en assignation, hvarå en tecknad transport icke medför samma ansvarighet, som endossenten af en vexel sig ikläder; och det är derföre antag - Ranko-Utskottets Utlåtande M 26. 17 antagligt, att postremissvexlar, utfärdade af Riksbanken och Lånekontoren, skulle i rörelsen erhålla större gångbarhet, än de ifrågasatta anvisningarne. Med allenast denna jemkning i Fullmägtiges förslag hemställer Utskottet, som i öfrigt detsamma biträder, alt följande förändrade föreskrifter med afseende å postremiss-rörelsen måtte af Rikets Ständer meddelas, nemligen: 12:o (motsvarande 132 §.)
» 320 » hö » » 969:60, tillhopa R:dr 4,945: 10. synes det erforderliga förslagsanslaget lämpligen kunna bestämmas till 5,000 R:dr; med anledning hvaraf Rikets Ständer beslutat dels att de indelta räntor och den indelta spanmål, som under ofvannämnda anslag uti nu gällande Riks-stat finnas för Landshöfdingen i Wester-Norrlands län upptagna, de förra med ett förslagsvärde af 3,197 R:dr 81 öre och den sednare med 2,672,(> kubikfot spanmål, skola tillika med de under samma län i kontant uppförda s. k. Räfstetingspenningar, 480 R:dr, från den blifvande Riks-staten uteslutas, dels att de uti omförmälda landshöfdingelön nu ingående spanmålsqvantiteter, utgörande tillhopa 2,677,5 kubikfot, böra uti samma Riks-stat i kolumnen för oindelt spanmål upptagas, dels ock att till bestridande af lösen för de öfriga i lönen ingående räntepersedlarne må förslagsvis anvisas ett årligt belopp af 5,000 R:dr, att under rubrik: Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd. Skrifvelse, N:o 76. 7 Särskildt förslagsanslag för Landtstaterna i länen, Landshöfdingens i Wester-Norrlands län lön, å stat uppföras. Färjor och Färjekarlar. 14:o.
Förbryter Fullmägtig sig i något af förutnämnda fall emellan revisionerna, eller då Rikets Ständer ej äro tillstädes, anmäles och beifras sådant af Rikets Ständers Justilie-ombudsman: och afhålle sig tilltalad Fullmägtig frän ulöfningen af sin befattning, intill dess han blifvit genom laga kraftvunnen dom frikänd. § 9. Ar den tilltalade eller åklagaren missnöjd med Hofrättens dom i dessa mål, ege han alt deröfver, i den ordning i allmänhet för brottmål stadgadt är, anföra underdåniga besvär, hvilka hos Kongl. Maj:l uti Dess Högste Domstol, upptagas och pröfvas.“ Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 12 November 1863. Expeditions-Utskottets Förslug till unden!. Uppläst och godändt hos Kidd. och Adeln den 14 Nov. 1863. Preste-Ståndet den 14 Borgare-Ståndet den 16 Bonde-Siåndet den 16 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående utfärdande af Ansvarighetslag för de af Rikets Stunder förordnade Styrelse-ledamöter för Lane-kontoren i orterna. (Banko-Utskottets Mein. N:o 70.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer i afseende på sina Lånekontor i orterna föreskrifvit, att de förut begagnade benämningarna “Direktion* och “Direktörer* skola förändras till “Styrelser* och “Styrelseledamöter1'; så hafva Rikets Ständer, i ändamål jemväl att bringa ordalydelsen i nu gällande Ansvarighetslag för de af Rikets Ständer förordnade
Maj:t genom nådigt bref af den 13 November 1850, förordnat att Kommerse-kollegium för framtiden och tillsvidare ägde att årligen hos Kongl. Majit anmäla om och till hvad belopp fondens utgifter under föregångna året öfverskjutit årsinkomsterna, på det i hvarje fall måtte kunna pröfvas huru och i hvad mån ersättning måtte varda anvisad, så och efter Kommerse-kollegii i följd häraf gjorda underdåniga anmälan i ämnet, har Kongl. Maj:t, jemlikt nådigt bref af den 8 Augusti 1855, tillåtet att, såsom ersättning för den brist, som år 1854 i gamla Ull-diskonten uppkommit, finge utanordnas ett deremot svarande belopp af 2,962 R:dr 43 sk. 4 r:st, att utgå af behållningen utaf de till manufakturernas befrämjande under Kommerse-kollegii förvaltning ställda medel. Till åtlydnad af föreskriften i Kongl. Majrts nådiga bref af den 8 Juli 1851, har Kongl. Landtbruks-akademiens Förvaltnings-komité inom stadgad tid till Kongl. Kommerse-kollegium afiemnat en redovisning, upptagande såväl Kronans stamschäferiers tillstånd vid 1855 års början och de förändringar, hvilka under dess lopp timat, som fårens numerär vid årets slut, äfvensom redovisning för de genom försäljning af arrende-får från dessa schäferier influtne medel; och inhämtas af dessa handlingar, att antalet af de vid ifrågavarande schäferier befintlige får vid 1855 års slut utgjorde 992, nemligen af Southdown-race 298, Elektoral488, Nazer89, Strelitzer-metiser53 och Cheviot64, samt att för försålde arrende-får influtna kontanta medel uppgått till 539 R:dr 3 sk. 6 r:st. Revisorerne hafva jemväl genomsett den af Ullkontoret i Norrköping för revisions-året upprättade kassaräkning samt redovisning rörande emottagen och utlemnad ull. Enligt sistnämnde redogörelse hafva under året vid Kontoret blifvit sorterade 85,321 skålpund ull.
Hvar sorn från Under-Rätt vädjar 3 ställe för sig två löftesmän 3 som borga, begge för en och en för begge, för kostnad och skadaj den han kan skyldig kännas att gälda; tage deras skrift derå och lägge den vid sin inlaga i Rådstufvu-Rätlen, Lagmans-Rätten eller Hof-Rätten in. Nu kan så &cc. tili §:s slut. 2 §. Förste Under-Rätts dom, deremot vädjadt ärj gånge i verkställighet såsom i 3 Capitlet 5 $. U tsöknings-Balken , och med vilkor som i 4 §• nedan sägs, der den som vunnit, sådan verkställighet äskar. Häfver den, som vädjat, i båda UnderRätt t erne tappat; eller i vexeloch sjörätts-sak i Häradseller Rådstufvu-Rätt; eller i Rådstufvu-Rätt i den stad der Kämners-Rätt är, men saken ändå till Rådsiufvu-Rätten , såsom första Domstol, hört; då gifve han omant ut hvad dömdt är, och sätte det hos Konungens Befallningshafvande , eller i taka händer. Aro Under-Rätternes domar i något skiljagtige; gifve, ej mer ut, än det, som de äro ense i. Utsöknings-Balken. 3 Cap. 5 §. Häfver någor vunnit hos första Under-Rätt; går saken ej öfver Trehundrade daler, eller dess värde; eller är den tappande , enligt 12, Cap. 3 §. Rättegångs-Balken , tredskovis dömd; eller har han, utan jäf och invändning hos Rätten , veder partens anspråk godkänt; och varder emot Under-Rättens dom vädjadt; njute äTidå den vinnande utmätning , och ställe borgen för det han om händer får, eller läte godset sättas i cj varstad. Lag-Utskottets Betänkande , N.-o Sj. Lag samma 'vare, der man vunnit hos två Under-Rätter j eller häfver för sig en Under-Rätts dom, derå utmätning följa bör, ej ter som i Rättegångs-Balken skiljs.
Herr H. A, Falkmans Motion om LaneContoir i Södra delarne af Riket; jemte fieres yttranden.' Protocolls-Utdrag. II,97 Bevillnings - samt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: 1:0 Herr C. U. Egges Memorial, om afgift för Brännvins-Pannor i sammansatta Verk; jemte fleres yttranden. 2:0 Herr E. W. Montans, om utsträckt Brännvinsbrännings rättighet för Städerne; jemte llere yttranden* Lag-Utskottet: 1:0 Herr E. W. Montans Memorial, ändringar i Concours-Lagens Stadganden, angående Boskilnad; jemte Hrr M. Bagges tillägg. 2:0 Herr M. Bagges om tillägg i 4 Cap. 6 §. Utsöknings-Balkeil rörande Invisningar; jemte flereS yttranden. 3:o Herr M. Ba gges, om ändring i Kongl. Expeditions-Taxan den i5 Maji 1821, jemte Herrar Ulbergs och Bagges tillägg. Allm. Besvärsoch Ekonomiutskottet: 1:0 Herr J. Möllers Memorial, om reglering af tiderne för de ärliga Marknaderne i Riket: och 2:0 Herr O. Bökmans Memorial, i samma ämne; jemte fleres yttranden. 3:o Herr E. R. Prytz’s, om tiden för verkställighet å Ekonomiska Författningar af inflytande, på Näringarne; jemte fleres yttranden. i igS Riks-Stäiidens 4:o Herr Abr. J. Hiessleiters, om Gårfarikandelus afskaffande, och 5:o Herr A. Palms, i samma ämne; jemte flere Ledamöters yttranden. S. D. Remitterades till Allm. Besvärsoch Eko 110 mi - Utskotten: Herr J. H. Winbergs Memorial, om förbättrad reglering af Postgången i Riket; jemte fleres yttranden. Frun Hedervärda Bondeståndet'. S. D. I anledning af gjorde anmärkningar , återremitterades till Statsoch Ranco-Utskotten:
Sin del i Nåder pröfvat skäligt, skulle Biket nu och framgent bibehålla de i5oo Indelnings-Båtsmän, som Blekingska provincen hittills uppsatt; Indelnings-verket till sina hufvudgrunder och dess rälta tillämpning återföras så, att tillskotlsräntetagare framdeles komma i åtnjutande af sina räntor lill det belopp., som efter markegångsförvandling motsvarar den effectiva rustning, de för räntorna prasstera, men öfverskottsgifvarne likväl undgå allt våldsamt ingrepp i deras eganderält och derföre åtnjuta 20 års ytterligare anstånd med ränteförhöjningen och derjemte skälig lindring i räntebeloppet, der hemman befinnas deraf mera betungade, än andra med dem jemngoda i orten; oeh för öfrigt anslag, utan Stats-Yerkets gravalion, inom provincen användas till betäckande af den brist, som för räntetagare, förmedelst berörde lindring, uppkommer, och till säkerhet för Blekingska Indelnings-verkels framtida orubbade bestånd. Och finner Kongl. Maj:t, att denna reglering, som, med afseende på allas rätt, afhjelper den öfverklagade ojemnheten i fördelningen af ortens rustningsbesvar, utan förlust för riket i dess sjöförsvar och utan rubbning af allmänna förhållandet med Knekteoch Båtsmans-praestantionerna, Rikets provincer emelian, vara både i allmänt och enskildt afseende rättvis och för Blekinge medföra all den förmon, sorn af Kongl. Maj:ts, i frågan förut vidtagne, Nådiga Beslut skäligen bort hoppats.
På grund häraf och då de embetsman, som upptagits i de tre första klasserne, ej blott kunde framkomma, utan ock vanligen färdades med färre hästar, än det antal, som för samma klasser upptagits, samt enär meningen med skjuts-ersättningen vore att jemnt godtgöra de kostnader, resande embetsman i delta afseende haft, men icke att bereda dem någon särskild inkomst-förhöjning eller tillökning Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 71. 9 tillökning i de ”ganska dryga i Rese-reglementet bestämda traktamenten,” som utöfver de ordinarie lönerna utgå, har motionären hemställt, att Rikets Ständer mätte i underdånighet anhålla: ”l:o att det för de sex första klasserne i Rese-reglementet utsatta antal hästar måtte minskas, hvilket lämpligen kunde ske sålunda, att för första bjässen bestämdes fyra, föran dra och tredje klasserne tre, samt för fjerde, femte och sjette klasserna två hästar; hvarvid några tjenstemän kunde uppflyttas i högre klass; och 2:o att uti ett nytt moment af 8 § i reglementet föreskrifves, atf, då regulier ångfart finnes emellan de ställen, från och till hvilka embetseller tjensteman vid dylika extra förrättningar skall passera, han icke finge beräkna högre rese-ersättning, än för hvad å bästa plats å dylikt fartyg kunde åtgå för honom, ett bilräde och en betjent, om han ,vore upptagen under de tre första klasserna, samt för honom och en betjent, om -han vore upptagen under de tre följande.” Utskottet har i afseende härå inhemtat: att, sedan Rikets Ständer dels vid 1840—41 årens riksmöte hos Kongl. M.^j:t i ,ynde cdå,$igh_et anhållit, att, som förhöjning i skjutslegan blifvit föreslägen, Kongl.
Dä jag alrsa förnyar min proposition, att denna organisation mä bero as Kongl. Majit, men dcrwjd indelnings» merkel äfwen kan komma i staga, får jag ytterligare förestå, atl Riksens Ständer mä ät Kongl. Majit up» draga att deruti göra de förändringar hwilka böra för nödwändiga anses, emedan uran ett sädant updragande Kongl. Majit enligt Regerings-Formen icke skulle wa» ra dertill berättigad. Denna fragg begärdes pa bordet. H-H 74 e Den rz Deettnbsr. Herr La n dt-Marska Ike n: Jag kror cj akt prrpostiwnen nu häruppå kan göras, dä trögan endast lärer biifwa om ärerrenust af Sl^L-Urffolieis arbete. Gre fw e Ii.5 V/L n hj öl m inwände häremot, att sm denna prjnci» ej widksges, kunde Stars Ulstoners förnyade arbete biifwa af beskaffenhet, art äst.dkommg sn »y öfwsrläggning, iika med vjwerlä^gningen, dag. Herr Lock medgaf detta, men anlag ättrreNiisten böra ffe enligt 56 § Regerings Formen. Widare anförde Herr 0 0 c k. Den wärdr Ledamotm Herr Grefwe volina haswer redan uppä rik sä w!s'igk och wärdig' lätt yitrak sig öfwer Höstost Stais U ikottrks gif» lie B tänkande rörande arnkein för Kongl.
Han har nemi. icke då tagit notis om målet, men icke desto mindre skall afgörandet ske i Hans namn. Utfärdandet af besluten skulle icke ske såsom i Högsta Domstolen, under K. M:s Secret, utan besluten förses med Hans egen Höga underskrift. Det vore en besynnerlig lagstiftning som ordnades på ett sådant sätt. Går jag till Departts-Cheferne, blir, genom ett dylikt förslag, deras lid icke heller besparad. Ty om besvärsmålen än skulle afgöras af de consultativa StalsRåden på Departts-Chefernas föredragning, måste dessa sednare egna lika mycken tid åt besvärsmålen sorn nu, till stort mehn för de egentliga riksvårdande ärendena, och således upstår ingen vinst af ett sådant förslag. Det sätt, som nu begagnas och sorn till en viss grad skulle fortsättas, har det emot sig, att den skicklighet, som erfordras i och för dessa besvärsmåls afgörande, är af helt annan beskaffenhet än den, som fordras för alt vara en utmärkt Deparl:s-Chef och SlalsRådsledamot i allmänhet. En sådan tjensteman mäste ifråga om besvärsmål, om jag så må uttrycka mig, se på alla detaljer i smått, hvaremot han bör se de egentligen riksvårdande ärendena mera i stort. Det är således gifvet, att det icke kan stå särdeles bra tillsammans att hos en och samma myndighet förena afgörandet af så skiljda ärenden, och följden skulle möjligen kunna blifva, att det ena slaget af ärenden får öfvervigt öfver det andra, till föga fromma för dem båda. Den continuitet, som man borde önska i dessa måls afgörande, kan icke eller vinnas genom conseljens förstärkande, föredraganden, på hvilken dessa mål i främsta rummet hvilar, blir såsom hittills lika ombytlig, och genom hans förflyttning upkommer en brytning just i denna continuitet. Man har vidare föreslaget, att i st. f. alt inrätta en särskild Regerings-rätt, man skulle förstärka Högsta Domstolen och ditförvisa besvärsmålen. Icke lärer delta förslag, tror jag, tåla vid någon närmare granskning.
Sitt samtycke till detta beslut, som, i händelse af dess verkställighet, skulle, enligt hvad erfarenheten sedermera visat, för Svenska Staten medfört högst njHtiga följder, då betydliga ränte-utgifter för Riksgälds-Contorets skuld derigenom kunnat besparas, och denna skuld långt förr än nu skett amorteras, samt Rikets Ständer, redan vid sisla Riksdag, kunnat vara i tillfälle att besluta en ansenlig skatte-nedsättning och sålunda förekomma den af deras då verkställda Stats-reglering föranledda misshushållning, att nära 5 millioner R:dr derefter blifvit af nationen i skatteväg uttagna utöfver hvad Staten för sina utgifter behöft. På grund af alla dessa skäl, och då Riksgälds-Contoret måste förblifva i den ställning, att det, i händelse af behof, kan förvalta Rikets skuld samt i allt fall för allmänna bevillningens emottagande och redovisande vore behöflig t och såsom införlifvadt med Svenska Folkets representation emellan Riksdagarne åtminstone hvad öfverstyrelsen beträffade, icke kunde upphäfvas, har Herr Grefve Anckarsvärd föreslagit: ö) att, från och med nästkommande års början, all uppbörd af Tull-, Post-, Chartae-Sigillataeoch Bränvins-brännings-bevi Iningen, hvilken hitintills ingått till Kongl Stats-Contoret, måtte af vederbörande Uppbördsverk aflevereras omedelbart till Riksgälds-Contoret; b') att, från och med år 1842, alla öfriga Statens inkomster jemväl måtte af Uppbördsverken till sistnämnde Contor aflemnas; c) att den del af Kongl. Ränte-kammarens personal, som, i följd af den nu föreslagna förändring med Uppbörden, blefve för Kongl. Stats-Contoret öfverflödig, måtte öfverflytlas på Riksgälds-Contorets Stat till tjenstgöring i dervarande uppbörds-cassor samt controlloch revisions-befaltningar; d') att äfven Riksgälds-Contorets egen tjenstemannapersonal måtte till enahanda tjenstgöring användas; e~) att Kongl.
Med de stora kulturländernas himmelsskriande nöd och derur alstrade brott kunna vi lyckligtvis icke mäta oss, men - denna nöd ar en bördig jordmån för de mauniskokärlekens härliga blommor, hvilka hos oss endast höra till undantagen. Dock, om detta arbete för de fattiga an kommer att g&amp; långsamt, skall det helt säkert icke afstanna. Ty det ligger deri ett frö till lif, som tvifvelsutan endast behöfver tid, för att n&amp; den utveckling, till hvilken den redan nu s&amp; välsignelsebringande verksamheten vid Nybergs grand varit ett stort och afgörande steg. Hvad gagn kan Samskolan medföra sarskildt för kvinnan? Det rör sig inom den narvarande tiden en förunderlig mhgfald af krafter, hvilka hvar p&amp; sitt omrhde söka gifva samhallsoch farniljeförh&amp;llandena andra former. I detta samtidens omgestaltningsarbete p&amp;traffa vi mycket, som för det klarseende ögat milste synas osundt och som hvarje rlltthkande manniska med alla tillhtliga medel mhste bekampa. Det kan d&amp; ligga nara till hands att tro, det allt ar af ondo, som mer eller mindre bar nyhetens marke. Gör man sig likval möda att narmare pröfva andarne, traffar man mAngen med rena sfsigter, mhogen, som verkligen har en god ghfva att gifva. Och haröfver glades man, ty den som ej ar likgiltig för sitt folks. och sina medmanniskors val, han glades deröfver att ej allt i tidens strafvan &amp; r af ondo. Och nar man bland alla de nya idéerna finner en, som har en verkligt god innebörd, d&amp; vill man tjana denna idé med hjarta och hufvud, ja med alla till buds sthende medel. E n sildan - och som det vill synas mig, en af de adlaste - är den, hvilken fordrar att personligheten skall f&amp; sin ursprungliga majestatsrätt &amp; ter.
B:ko. Till följe häraf får jag mig mot Utskottets beslut reservera, samt vördsamt anhålla, att Rikets Högloft. Ständer må gilla och antaga Räkenskaps-afdelningens, pä billighet och rättvisa grundade, förslag.” 24 Banko-Utskottets Utlåtande N:o 52. '•O Ank. lill Exp.-Ulsk. den 10 Okt. 1857, kl. 2 e. Utlåtande, i anledning af Regislratorn vid Låne-konloret i Götheborg A. Lindqvists ansökning om petis ion s-för höjning. Hos Direktionen öfver Låne-kontoret i Götheborg har Regislratorn vid nämnde Låne-kontor A. Lindqvist anhållit, att, då hans arbetsförmåga numera blifvit så förminskad, alt han ej tilltrodde sig längre kunna bestrida ifrågavarande Registratorstjenst, hvilken han under mera än 30 års tid innehaft, Direktionen måtte bevilja honom afsked med pension till belopp, motsvarande den tjensten åtföljande lön jemte arfvode.
Med ogillande af Beliinkandet N:o 12, godkände Ståndet Utlåtandet N:o 27, i afseende på den bevillning, som bör erläggas af försäljare af utländska lottsedlar, samt af inländska enskilda personers lottsedlar, äfvensom Ståndet härvid beslöt följande tillägg: ”Försäljare af lottsedlar, vare sig utländska eller inländska enskilda personers, påföres ovilkorligen afgift efter ofvannämnde bestämmelse, så vidt kändt är', att de till salu utbjudit eller annorlunda föranstaltat om slika lottsedlars försäljning.” Försäljerskor, så kallade Brödjungfrur, samt alla öfriga personer af qvinkönet, hvilka förestå försäljning i bodar eller på näringställen för andra* räkning. Förslaget gödkändes. Prot. TJtdr. d. f Ocl. Gesäller. Med ogillande af Utskottets förslag, bestämde Ståndet bevillning efter andra Artikeln för Gesäll till 1 R:dr 16 sk. Gouvernante!' och Informations-fruntimmer i privata lius, samt fruntimmer, som bemma bos sig bålla pensions-inrättningur eiler skolor. Förslaget godkändes. Gästfifvare. Förslaget gillades. Hampvräkare. Med ogillande af Bevillnings-Utkottets förslag, bestämdes Hampvräkares bevillning efter andra Artikeln till 1 R:dr. Handels expediter och Commissionairer, som icke äro Borgare, jemte flere, i sammanhang dermed, uppräknade personer, pag. 14 i Bevillnings-Författnings-förslaget. Utskottets förslag godkändes. Handtverkare, Kronans, vid Amiralitetet, Artilleriet och Fortificationen, m. II.