Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får anhålla, att StatsUtsk:ts£nyss bordlagda Mern. N:o 234, ang:de den nya riksstaten, måtte uppföras främst på föredragningslistan vid nästa plenum. Till detta förslag lemnade R. o. Ad., uppå framställd propos. , sitt bifall. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Exped.-Utsk:ts den 18 dennes bordlagde skrifvelse-förslag N:o 169, ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens åttonde Hufvudtitel. Föredrogs Exped.-Utsk:ts den 18 dennes bordlagde skrifvelseförslag N:o 170, ang:de vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker. Hr von Koch, Nils Samuel: Vid ifrågav:de förslag till underd. skrifvelse i fråga om vilkoren för försäljning af bränvin är fogad en reservation af Borgare-St:s inom Exped.-Utsk:t ledamöter, hvilka yrkat att 24:de §:n i skrifvelse-förslaget måtte ogillas och härutinnan förblifva vid hvad förut stadgadt varit. Såsom skäl för sin åsigt hafva de anfört, att beslutet hos R. St:r ej skulle vara fattadt i grundlagsenlig ordning, och att ärendet vore af beskaffenhet att hafva förfallit, då Preste-St. instämde i Bonde-St:s beslut. I sjelfva saken är jag, såsom protokollen inom detta hus gifva vid handen, af alldeles lika tanke med Borgare-St:s leda möter; men hvad sjelfva formen angår, tror jag att presterna varit i sin grundlagsenliga rätt vid ärendets behandling, äfven om man ej gillar det slut, hvartill de kommit. Frågan är nu af hvad beskaffenhet ärendet är. Hade frå gan varit af bevillnings natur, hade man bort votera deröfver i förstärkt Bevilln.-Utsk., men detta kan den så mycket mindre vara, som man icke velat öka eller minska utskänkningsafgiften.
Yi börja nu få den erfarenhet, att när ExpeditionsUtskottets Ordförande icke har någonting emot sjelfva saken, expedieras den underdåniga skrifvelsen, innan alla fyra Stånden fattat deras beslut; men har han något att deremot erindra, så hjelper det icke, om tre Stånd redan beslutat; utan då skall Ridderskapet och Adeln för tredje gången besväras med samma sak, för att upprifva beslutet. lalla fall lärer det vara nödvändigt, att expeditionen jemväl uppläses, på det man måtte hafva någon grund för sin jemförelse. Der - Den 7 Januarii e. m. 135 före och då Herr RiddarhusSecreteråren icke lärer vara behörigen documenterad, anhåller jag, att saken må uppskjutas. Friherre Cederström: Det personliga i Herr von Iiartmansdorfts yttrande förbigår jag att besvara, såsom otillbörligt. Han borde veta, att det är Utskottets pligt, enligt Grundlagen, att icke afvakta det fjerde Ståndets beslut för den underdåniga skrifvelsens uppsättande, enär tre Stånd redan fattat deras. Här åter är blott fråga om, att rätta en expedition, till hvad den bör vara. Om expeditionen blifvit författad, innan omständigheter inträffat, som gjort ändringar deruti nödvändiga, måste ock dessa omständigheter tagas i betraktande. Efter den upplysning Herr RiddarhusSecreteraren lemnat, att Löparen icke från ExpeditionsUtskottet medföljt, anhåller jag om uppskof till dess infordrande. Herr Printzensköld: Då jag anser det nödvändigt att granska ExpeditionsUtskottets ifrågavarande förslag till underdånig skrifvelse, anhåller äfven jag, att frågan må få hvila på bordet. Herr Rosenblad: Jag förenar mig så mycket heldre deruti, som det lärer vara en obestridlig rätt att få de handlingar upplästa, hvilka tillhöra ett mål, som skall definitiv afgöras. 136 Den i Januari) e. tn, Friherre Cederström:
I afseende härpå finner Utskottet, att, då innehafvare af vexel, som är ställd att här i Riket betalas i utländskt mynt, måste vid det förhållande, att samma mynt icke är att tillgå, emottaga betalning i Svenskt mynt, efter sådan gångbar curs, som är noterad för vexlar, betalbara först efter en viss tids förlopp (uso), hvilken cursberäkning följes af den anledning, att den högre curs, som gäller å vexlar, föi fallne vid uppvisandet (å vista), här i landet sällan lärer anmärkas och dessutom ej anses säkert bestämma värdet af det mynt, hvarå vexel dragés; så följer obestridligen, att vexel-innehafvare, som i ofvanberörde fall icke får tillgodonjuta sin rält till contant betalning i utländskt mynt, utan nödsakas att, för detsammas erhållande, köpa ny vexel derå, i s1 ället bör af godkännaren bekomma ränta för den lid, som förflyter, innan den nya vexeln till inlösen på utländsk ort förfaller. Ett stadgande, i enlighet härmed, bör således, efter Utskottets tanka, i vexellagen införas desto heldre, som det öfverensslämmer med grunderne för de i 3a § af nu gällande lag Lag-Utskottets Betänkande, JV:o 143. 3 för inrikes vexlar meddelade föreskrifter, rörande godtgörelse för återgången vexel, ställd alt i utländskt mynt betalus.
Nu är förhållandet, att i 11 § namnes inga sådana personer, utan delta har skett i 9 och 10 §§. Gr. Cronhjelm: Detta är verkligen ett tryckfel, härledt deraf, att, på siitt Hr Gr. 0. Landtm, för en stund sedan för Ståndet föredrog, en § har blifvit omflyttad. I st. f. 10 och 11 §§, bör det slä 9 och 10 §§. R. o. Ad. biföll ifrågavar. 11 §., med den förändring, att i stället för de deri åberopade ”10 och 11 §§” skulle införas: ”9 och 10 §§.” 13:de punkten, ang-.de förtydligande af första perioden uti i5 § af nu gällande bevilln.stadga samt förändrad classi/ication för udvocater och sakförare i städerne. Frih. Palmstjerna: Utsk. har funnit ett förtydligande nödigt i 1 mom. af den nu ifrågavar. 15 § i bevilluingsförordningen. Jag kan för min del icke inse behofvet af detta förtydligande. Redactionen var förut: ”För öfrige till städerne hörande personer skall afgiften ovillkorligen bestämmas lill fem proc. af inkomsten, dä den derigenom uppkommande afgift anses öfverstiga den, som uti bär nedan upptagne högsta classer är utförd.” Meningen och ordalagen synas mig häruti vara ganska tydliga och bestämda, då det säges, att minimiafgiften är den nedanföre utförde; men örn 5 procent af inkomsten utgöra mera än denna minimiafgift, så skall rörelsen efter denna procent beskattas. I deu nya redactionen deremot finner jag, Den 30 November f. m. 503 om icke just otydlighet, likväl en helt ovanlig uppställning af ordalagen. Den låter nemi. på följande sätt: ”För öfriga lill städerna hörande personer skall afgiften ovillkorligen bestämmas till 5 proc. af inkomsten, då beskattningsbeloppet öfverstiger antingen här nedan upptagne högsta classer, eller någon af tariHerne i samma class”; Beskattningsbeloppet är ett ord, som icke kan tillämpas förr, än det har blifvit någon beskattning utaf.
Till följd deraf tillädes i ingående balansen för år 1859 räntefordringar till det omnämnda beloppet af 1,050 R;dr 13 öre, såsom bilagan N:r 1 till räkenskaperne specifikt upptager. Af samma anledning måste i ingående balansen såsom skuld upptagas det omnämnda beloppet af 332 R:dr 81 öre R:mt, emedan denna summa motsvarade pensionstagarnes 4:de qvartal för år 1858, hvilken utbetalning blef, i anseende till aflöningsstatens reglering, fördröjd till år 1859. Detta förhållande upplyses närmare af verifikationen N:r 10 till bilagan N:r 2. Såsom Herrar Revisorer vidare antyda, hade det ovedersägligen varit rättare att den post å 2,635 R:dr 68 öre, hvilken var beslutad att föras inom linien, hade blifvit i ingående balansen inberäknad bland tillgångarne och deremot å motsatta sidan — 363 — afförd, i stället för att den nu, under åberopande af Direktionens protokoll, i balansen fördes inom linien, men anledningen, hvarföre den uppgifna genvägen begagnades var den, att derigenom undveks, att i den fullständiga låneräkningen, som då för första gången upprättades, specificera tre skuldsedlar, hvilka genast såsom värdelösa skulle förås inom linien och hvilka, från fondens stiftare redan 1823 emottagna, för mer än 20 år sedan voro i räkenskaperne såsom osäkra upptagna, ehuru de ej förr än år 1859 flyttades inom linien. Eder» Kongl. Maj:t« underdånigste, tropligtigite tjenare och undersåtar, J. HAMILTON. C. M. FALLENIUS. BROR EM. HILDEBRAND. P. ÖHNELL. FREDR. HÖJER. L. J. HJERTA. F. A. RINMAN. Stockholm den 19 December 1861.
Genomgår man biografien om de utmärktare af Englands statsmän, skall man finna att de redan i sin första ungdom, vid tjugu eller ett par och tjugu års ålder börjat sin bana antingen i parlamentet eller den högre administrationen. Hvad som då kun - \ 142 Den 3 December e. m. nät finnas bristfälligt i deras bildning har blifvit ersatt under utöfningen af statsmannavärf. Engelsmannen har således i sjelfva verket erhållit samma upfostran som de gamle Greker och Romare. Han har utbildat sig på forum. Vore påslåendet sannt, att den klassiska bildningen vore den som frambragt statsmän, skulle samma orsak äfven å andra ställen hafva samma verkan. Låtom oss då vända oss till ett land, hvars klassiska bildning ingalunda är Englands underlägsen. Tyskland är klassicitetens hemvist. Hvilka stora statsmän har det frambragt? Se i detta afseende 1848 års Frankfurterförsamling. Den bestod hufvudsakligen af lärde; men jag betviflar högligen att något annat land förmår framställa en sådan samling af statsmannakarrikaturer, som denna. Vända vi oss till vårt eget fädernesland finna vi väl, att i förra tider våra statsmän samtligen egde klassisk bildning, men den tiden fanns ingen annan bildning, och låter således förhållandet deraf förklara sig. Men se vi på sednare tider, skola vi finna, att flere af dem, som så väl i Konungens rådkammare, som på detta hus, utmärkt sig för större statsmannaegenskaper, just varit sådana som saknat klassisk undervisning. Och i närv:de stund utgöres Riddarhusets prydnad af män, hvilka aldrig erhållit klassisk bildning. Af allt detta torde med någorlunda säkerhet kunna slutas, det statsmannaduglighet kan vinnas både med och utan klassiska studier. Det har blifvit yttradt af personer, som haft praktiskt inflytande på frågans lösning, att om ynglingen icke tvangs läsa do gamla språken, tillräckligt antal prestämnen komme att saknas. Finge ynglingen i skolan grundlig undervisning i de s. k. realstudierne, skulle han, efter fulländad lärokurs, besitta den grad af bildning, att det stöde honom fritt välja bland yrken, som hade att erbjuda en mera lockande framtid än prestembetet.
Denna förhöjning torde ock lämpligen kunna bestämmas lika med den, som vid innevarande riksdag blifvit för Akademie-adjunkterne föreslagen, hvarigenom anslaget komme att uppgå till 2,000 R:dr, hemställande derföre Utskottet, att Rikets Ständer måtte för förre e. o. Professoren Cronholm å allmänna indragnings-staten uppföra ett förhöjdt årligt anslag af 2,000 R.dr R:mt. 76:o. Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottet remitterad motion har Herr G. Montgommery anfört, hurusom Direktören i första salpetersjuderidistriktet. Assessoren m. m. C. F. Plageman under en lång och verksam lefnad dels genom sin>a vetenskapliga arbeten, af hvilka det första till trycket befordrade utkom redan år 1802, och dels under en tid' af 30 år, som han varit i Statens tjenst, ådagalagt utmärkta förtjenster om det allmänna, likasom han särskildt inom de norra länen under de sista 20 åren med outtröttligt nit verkat och gagnat medelst uppfinnandet af nya näringskällor och industrigrenar, hvarigenom den fattiga befolkningens bergning under många hårda missvextår blifvit i väsentlig mån underlättad. Då emellertid Assessoren Plageman numera, i anseende till försvagad helsa, nödgats begära ett års tjenstledighet från sin befattning såsom Salpetersjuderi-direktör, och, vid en uppnådd ålder af 78 år, sannolikt ej kunde komma att vidare inträda i någon tjenste-utöfning, har motionären, som ansåge att Plagemans långvariga och gagnande verksamhet borde berättiga honom, för sin återstående lifstid, till något understöd af Staten, föreslagit, att en årlig pension af 2,000 R:dr R:mt måtte för sådant ändamål Varda af allmänna medel anvisad. Utskottet, som saknar närmare kännedom om Assessoren Plagemans verksamhet i Statens tjenst, och ej heller har sig bekant, huruvida det begärda pensions - St.ats-Utskottets Utlåtande M 167.
29 för alt efter liand öka skolans böcker, kartor och instrumenter, hemställde Kollegium nådigt beviljande af härtill erforderlig anslags-tillökning af ... : R.dr 400: kommande alltså ett belopp tillsammans B:ko R:dr 4,566: 32. — alt ulgöra den tillökning i anslaget för samtlige Navigationsskolorna, hvarom, i händelse af nådigt bifall lill hvad Kollegium här ofvan i underdånighet föreslagit, Kollegium i underdånighet ansett nådig proposition böra till Rikets Ständer aflålas. b) Kommers-kollegii underdåniga skrifvelse af den 24 nästlidne Oktober, deruti, jemte underdånigt tillkännagifvande, att, sedan Kongl. Maj:t, med anledning af Dess den 4 6 November sistlidet år utfärdade nådiga Kungörelse angående de kunskapsprof, hvilka erfordras för att till maschinist å passagerareångfartyg antagas, genom nådigt Bref af samma dag anbefallt Kollegium att, efter vederbörandes hörande, inkomma med underdånigt yttrande, huruvida tjenlig person kunde vara alt tillgå alt, mot ett arfvode af 200 r.dr, vid Götheborgs Navigationsskola meddela undervisning om ångmaschiners konstruktion och behandling, Direktionen för nämnde skola hos Kollegium anmält, att ordinarie Läraren vid skolan, Löjtnanten C. A. Pettersson, förklarat sig villig alt, derstädes meddela sådan undervisning, dertill han, efter hvad Direktionen hade sig bekant, egde erforderlig så väl theoretisk som praktisk erfarenhet, Kollegium i underdånighet hemställt, att bemälde Pettersson måtte få antagas att vid ifrågavarande skola meddela undervisning i ångmaschiners konstruktion och behandling, med åtnjutande af del i högslberörde nådiga Bref omförmälda arfvode, samt att Kollegium måtte bemyndigas att för honom i sådant afseende utfärda förordnande, i likhet med hvad som egt rum för den vid Stockholms Navigationsskola i enahanda egenskap anställde lärare.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 209 , rörande afskrifning af förra Magasinsfondens äldre fordringar samt angående grnnderne för dylika afskrifningar hädanefter. Vid Utskottets tillstyrkanden i förra delen eller angående afskrifningen af Magasinsfondens äldre fordringar för undsättningsspanmål har annan anmärkning icke blifvit gjord än att RiksdagsFullmägtige från Carlstads Län, och deribland C. Eriksson uti serskilt aflemnadt anförande yrkat, det Utskottet jemväl må tillstyrka afskrifning af de för Wermlands Län ännu baiancerade undsätlningsskulderna , enär detta Län i större män, än de fleste andre, vore i behof af en slik efterskänkning saint understödet, till största delen tillfallit FinnAllmogen som ieke, för det alt Länsstyrelsen möjligen försummat att vederbörligen utreda och styrka förhållandena med undsättningarne, borde gå i mistning af en fördel, hvilken andre mera lyckligt lottade orter fått tillgodonjuta. Till svar härå får Utskottet endast åberopa det förra Betänkandet, deri Utskottet, hvad Wermland angår, pag. 366, uttryckligen förklarat, att de i Wermland utestående rester af redan år 18x3 meddelade undsättningar borde behandlas lika med dylika fordringar i andre Län, men att afskrifnings-tillåtelsen icke kunde af R. St:r omedelbarligen tillstyrkas, enär Betänkande», N:o 2g{. K. Mits Befihde icke änuu meddelat tle upplysningar, sorn af Allmänna Magasinslm ättningens Styrelse för afskrifningsfrågans behandling ansetts erforderliga. Någon ändring eller undantag från allmänt gällande och i afseende på de öft iga afsk riffi i ngsposterna iakttagen ordning för dylika mais handläggning kan Utskottet icke heller nu tillstyrka, utan bör det i Wermlands
Jag kan ej undgå än en gång upprepa, att något ändamål icke år af Stats-Utskottets Betänkande att vinna, och jag hemställer alltså, att det samma må af Ridderskapet och Adeln afslås. Herr Grefven och LandtMarJkalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg StatsUtskottets Betänkande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återförvisas. Ropades Ja. Föredrogs å nyo RancoUtskottets den 6 dennes under N:o i3 aflåtne samt den 12 derpå följRidd. o. Ad, Prof. IV. Den 21 Maji f m, de eftermiddagen på bordet lagde Memorial, med hemställan örn prägling af så kallade JubelRiksdaler, i enlighet med hvad förut blifvit iakttagit. Herr Bergstedt, Eric, hade inlemnat ett så lydande memorial: % » (Se Bilagan N:o 4.) Herr Rosenblad, Bernhard: Hufvudsakligen förekommen af Herr Bergstedt, vill jag endast tillägga den önskan , att föreslagne medaljen älven borde förvara minnet af framledne Konung Gustaf Vasas intåg i Stockholm Midsommars afton i5‘25t sedan Danska Garnizonen till honom öfverlemnat denna Sveriges Hufvudstad. I en tidepunkt, då Svenska Folket lifvas af rättmätigt hopp, att under en ny Konungaätt och förbättradt samhällsförhållande, till aflågsnaste tidehvarf förvara frihet och sjelfständighet . tyckes det mig värdigt Rikets församlade Ständer att ägna denna gård åt minnet af 5:dje Secularfesten ej mindre af dens utkårande till Sveriges förste ArfKonung, som aldrig förtviflande om Få* derneslandets sjelfständighet, räddat det från Utländskt ok, åa ock af Sveriges fulländade befrielse.
Det är nemligen billigt, att en hemmansbrukare icke allenast får berga den gröda, han utsått, utan ock hemta frukt af det arbete och de kostnader, han nedlagt för ett kommande års skörd och får utfodra den sednare på stället; men intet af allt detta ingår i beräkning för den, som hyrer endast och allenast hus å landet. Äfven i afseende på fattigförsörjningen kan den åsigt Utskottet hyllat hafva ett menligt inflytande derigenom, att en socken rätt ofta icke skulle kunna, inom den tid af 3 år, som gällande fattiglag utsätter såsom grund för bestämmandet af försörjningsort, blifva qvitt en osäker person, utan tvingas att för framtiden behålla honom och hela hans hushåll, hvilket befarade onda skall, efter min öfver tygelse, i betydlig mån försvåra, men alldeles icke underlätta utvägen för den fattige men ärlige, att erhålla husrum, en utväg, som likväl menskligheten bjuder att, så vidt möjligt är, hålla öppen. För \ Lag-Ulskolleli Betänkande, JV? 11.
Utlåtandet förkastas; och, med afseende på de flera inom Ståndet gjorda anföranden , besluter Ståndet , att hos Kongl. Maj:t bör i underdånighet anhållas, att alla sådane varor, som här i Landet till erforderlig mängd och godhet produceras eller tillverkas, få förblifva till införsel förbudne, men att deremot sådane varor, som vanan eller modet gjort oumbärlige, och som antingen aldeles icke, eller ock till erforderlig mängd och godhet ännu icke här i Landet tillverkas, måga, emot den Tuli Ständerna fastställa, till införsel medgifvas. 2;dra Puncten. Hvad Utskottet i denna Punct föreslagit bifalles. 3*.dje Puncten. Med ogillande af Utskottets förslag, anser Ståndet de grunder för Tuilbevillningen, hvilka nu gällande TuMTaxa bestämmer, dels efter mått, mål och vigt, dels ock efter varuvärden, äfven vid den nya TullTaxans upprättande böra användas 5 I sammanhang hvarmed Ståndet till Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande öfverlemnar hvad i de reglementariska delarne, till befordrande af nödig säkerhet och ordning, må behöfva förordnas. 4’.de Puncten. Utlåtandet förkastas; och ali Tull för utgående pch inkommande varufy 732 Fröt. thdr. d. zo Aug. 1823. bör hädanefter såsom hittills, bestämmas i Hamburger Banco, men må erläggas antingen i vexlar, eller i Svenskt Specie-mynt, eller i Bancosedlar, efter nästföregående månadens medelcurs, samt med iakttagande deraf, att, när denna medelcurs slutar sig på runstycketal, men icke öfverstiger skillingtalet med mer än sex runstycken, lemnäs dessa utan all beräkning, och att, om åter den uppgår utöfver sex runstycken, ökes den till fullt skillingtal. 5;te Puncten. Utlåtandet förkastas. 6:te Punkten. Ståndet finnér det bero p§ Kongl.
Diskout-direktionerne i och för utlåningen af Statslåne-fondeus till Diskont-verken ölverlemnade tillgångar må, efter Fullmäktiges bcprölvande, kunna förstärkas med personer, som, jemte redbarhet och insigt i olika yrken, ega noggrann kännedom om orternes affärs-förhållanden, har Utskottet ansett Fullmäktige böra ega att åt dessa personer anvisa lämpliga arfvoden, hvilken rättighet äfven synes böra Fullmäktige tillkomma med afseende å Diskont-direktionernes ordinarie Ledamöter, helst utlåningen al de medel, hvarom nu är fråga, kommer att ytterligare öka dessa Ledamöters göromål och ansvar, samt det härvid jemväl torde få komma i betraktande att, ehuru Rikets Ständer vid innevarande Riksdag beslutat, bland annat, att vid Banko-diskont-verket i Stockholm pröfningen af ansökningar om lån och diskontering från Handelsoch Näringsdiskont-fondeii skall verkställas alla söcknedagar, hvilket förutsätter dagliga sammanträden för Direktionen, det redan förut låga arfvode! för Direktionens Ledamöter blifvit vid olörändradl belopp bibehållet. Derjemte, och då de bestyr, som Statslåne-fondens förvaltning kommer att för Fullmäktige medföra, blifva al synnerlig vigt och omfattning, samt det, enligt Utskottets tanke, icke bör kunna annat an leda till sakens bästa om dessa bestyr till större eller mindre del förberedas och besörjas al dertill inom Fullmäktige utsedde Deputerade, dock under Fullmäktiges gemensamma ansvarighet, har Ut skottet ansett, det Fullmäktige må bemyndigas att i berörde ändamål utse särskilde Deputerade, emot åtnjutande af det arfvode, som Fullmäktige finna skäligt bestämma. Med åberopande af hvad nu anfördt blifvit och Kongl. Maj:ts Proposition i öfrigt innehåller, tillstyrker Utskottet, att Rikets Stander måtte besluta: l:o att af den genom det utländska lånet eller kreditivet beredda tillgång bildas en särskild diskonteringsoch utlånings-fond, hvilken i Bankens räkenskaper särskildt upptages och redovisas under benämning af »Statslåne-fonden»; « Banko-Utskottets Utlåtande Jt? 70.
Oagtadt denna Rrist Rade väl nensions-utRetalningarne lili de vid l8/j2 äi'8 sint ReRntlige pensionstagare Rittills kniinat Restridas genom anlilande al nnden den föregående tiden uppkomne Resparingar, men lon sedermera tillkomne pensionärer, Rade dessa Resparingar ej kunnat tagas i anspråk, utan kade pensionsRerältigade sökande lön anén i8/j3 oell > 8/j/j, endast RIilvit elassilleerade till eiliällande al pensioner, nan londens tillgångar säd ant framdeles konnne alt niedgilva; uppgående de lön nya sökande l>evi!ja le pensionsRelopp än i8/j3 lön 26 tvätredjedels pensionen till > ,o3o ll:dn, oeln innevarande än lön 2<7> en tredjedels pensionen till 1,006 R:dr 82 sk. Ned föregående are», sannolikt vöre all en längre lid komme alt Rnllyta, innan algäng oell tillkomst ä denna pensionsstat Rlilva Rvarannan någorlunda motsvarande, inisäge I)i> ectionen sig ieke kunna Reräkna del för upprättRällandet al pensioneringen ä menanäni!ide lood erlorderliga tillskott, till mindre Relopj, än omkring 5,ooa 1l:dn ärligen. 3:o Kongl. Naj:ts RelallningsRalvaildes i Upsala llän underdäniga 8krilvelse den 2<) nästlidne dnnii, ined öfverlemnande al en utål Ölverste-Rieutenanlen m. m. 3. N.