Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kellgren med första upplagan af ”Mina Löjen”; der, bland satiriska utfall mot vissa föremål inom Sveriges dåvarande vitterhet, äfven lästes ett, hvari den unge aristarken, hänförd af sitt nit för smak och seder, hade korat Bellman till mål för sin skarpaste pil, och det just för att rätt eftertryckligen freda Anakreon från all misstanka om någon frändskap dem emellan. Så dömde då ännu samme granskare, som sedan, vid slutet af sin lefnad, ej blott utgallrade detta ställe 21 ur samlingen af sina skrifter, utan äfven bistod Bellman vid utgifvandet af hans, – både med råd och med ett förord, hvari namnet ”den Svenske Anakreon” förklarades vara för honom ”ej nog ärofullt”. Man måste tillstå, att den klyfta, som ligger emellan dessa åsigter, icke är liten. Dock ser man, att redan vid den tidpunkt, då Stockholms-Posten börjat sin bana, hade Kellgren i ej ringa mån förändrat sin första dom; ty han mottog der till införande, från Bellmans hand, bidrag som kallas Pensées de Movitz, Epigrammes de Movitz, o. s. v., såsom i viss mån parodiska motstycken till de Pensées de Rousseau, Epigrammes de Voltaire m. fl., som ej sällan meddelades både i Stockholms-Posten och i andra svenska tidningar; och dessa bidrag tillhöra ändå hvarken öfverhufvud de bästa af Bellmans arbeten, eller särskildt de i ton och ordval finaste 22. Föröfrigt må man ej undra, att Sveriges dåvarande poeter och litteratörer icke strax gåfvo med sig: ty näppligen kunna vi föreställa oss någonting, som längre, än Fredmansdiktningen, afvek från deras måttstock för klassisk stil och smak, eller skarpare motstridde ungefär alla de då gällande vittra grundbegreppen. Men omsider måste dock erkännas, att den så ytterst ovanliga företeelsen, midt bland sina otaliga synder mot hvarenda regel af tidehvarfvets öfverenskomna art poétique, var en uppenbarelse af lika ovanligt snille.
Stockholms Dagblad. [36] Olycksfall-Försäkrings-Aktiebolaget SKANDINAVIEN försäkrar S v e n s k a D a g b l a d e t s helårsprenumeranter för år 1888, som uppnått 18 års ålder, till belopp för hvarje person af Ett tusen Svenska Dagbladet skall fortfara att ärligt men humant förfäkta de nationella och tullskyddsvänliga idéerna. Den inländska och unionella politiken göres till föremål för talrika ledande uppsatser. Snabba och rikhaltiga korrespondenser och notiser från inoch utlandet. Två följetonger: en anordnad för urklipp och en innehållande kortare berättelser. Literatur och konst behandlas med sakkunskap och oveld. Affärsoch sjöfartsunderrättelser få såsom hittills sin särskilda, rymligt tillmätta plats. Den legala afdelningen är fullständigare än någon annan tidnings. Beloppet af vår postupplaga visar, att Vårt Land är på andra året af sin tillvaro landsortens mest spridda aftontidning. Detta förhållande talar! Tullskyddsvänlig — fosterländsk. Omvexlande, väl utarbetade artiklar på skilda områden. Snabba notismeddelanden. inberäknad) Veekoupplagan: 1 år kr. 3 4 Samlare af prenumeranter erhålla provision efter öfverenskommelse med Vårt Lands kontor. Korrespondenter antagas. [30] R e d. a f V å r t Land. Nya barnböcker l y c k a af Utvalda Sagor af B. Bothacker med 14 illustrationer och färgtryckt omslag, inb. Robinson den yngre, af d:r A. Griesmann, inb. FRANS LUNDBERG " och Läskedrycksfabrik. Säljer billigast i Stockholm: l:ma Maltdrycker, Läskdrycker och Mineralvatten. Priskurant gratis på begäran pr post eller telefon. Order från landsorten expedieras mot efterkraf. Södertelje Hushållspilsner d 7 öre. För Handarbeten Ärade Husmödrar! oeh Tapisseri; Kom ihåg, när fråga blifver att Undertecknades affär, etablerad år 1832, rekommenderar ett välsorteradt lager af alla till Tapisseri-och Sybefeaffären hörande artiklar, äfvensom Mångfald af artiklar, passande till Julpresenter. Välkända, billiga priser.
Utskotten anse de föreslagne bestämmelserna böra i författningen intagas, enär den yrkade ersättnings-skyldigheten, jemte det den är i högsta måtto billig, tillika torde förekomma missbruk vid fattigvårdens anlitande samt jemväl i någon mån bidraga dertill, att personer förmås att bispringa dem, hvilkas arfvingar de äro. I följd häraf anse Utskotten, att stadgande må meddelas af innehåll: att, om någon egendom tillfaller sådan person, sorn af fattigvården sjelf åtnjutit understöd, eller full försörjning eller understöd för hustru eller barn, eller om sådan person vid sin död efterlemna)' tillgångar, då skall af den egendom återgäldas all den kostnad, som blifvit använd till underhåll af personen sjelf dess hustru eller barn under femton års ålder. lito. Med förmälan, att skiljaktiga meningar skola uppstått derom, huruvida den i 1 mom. af 10 §. stadgade serskilda afgift till fattigvården af högst åtta skillingar banko om året af hvarje mantalsskrifven mansperson, skall erläggas jemväl af den i tjenst varande gemenskapen af indelda och värfvade arméen samt af båtsmanshållet, enär, enligt 141 5?. 1 och 2 mom. af Bevillnings-Förordningen, nämnde manskap åtnjuter befrielse från mantalspenningars utgifvande, har en motionär hemställt, att underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t om utfärdande af cn förklaring härutinnan måtte af Rikets Ständer framställas. Då det icke lärer kunna bestridas, att hvar och en af gemenskapen vid indelda och värfvade arméen och flottan, fastän han för sin person åtnjuter befrielse från mantalspenningars erläggande, bör i mantalslängd uppföras inom den församling, der han har sin bo - 12 Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, A7: o 27. stad, anse Utskotten af ofvan anförde stadgande ostridigt följa, att personer, tillhörande nämnde gemenskap, skola erlägga ifrågavarande afgift till det fattigvårdssamhälle, inom hvilket de ero mantalsskrifne; och finna Utskotten derföre den påyrkade förklaringen icke vara erforderlig. 12:o.
* * * Huru det lifliga samqvämet fortgick, hur fjortonåringen tillsammans med sin lärarinna inledde musikstunden med ett fyrhändigt pianostycke, hur en af Beethovens vackrasite pianotrior följ de, och hur slutligen Geij ers och Lindblads visor sjöngos af Jenny Lind, så som de aldrig af någon annan blifvit sjungna eller kunna blifva sjungna - från hjärta till hjärta - det må här endast antydas. Så ock huru värdinnan och värden stäckte gästernas alltför häftiga åstundan att, få höra mer och mer, dermed antydande hurusom det var bekantskapen med den älskvärda sångerskans personlighet, icke blotta njutandet af hennes sång, hur härlig den än var, som man åsyftat med bjudningen. Att Jenny Lind var nöjd med sin afton, att hon bland gästerna hade funnit flere af sina varmaste och trognaste beundrare, det är visst. Och då hon var den första operasångerska, som i mannaminne varit inbjuden inom hufvu dstadens aristokratiska sällskapsverld och sedan i mer än en af dessa kretsar blef en kär och hedrad gäst, har det synts vara af intresse att med denna lilla skizz bevara minnet af hennes debut äfven på detta område. För dens minne, som tecknar dessa rader, står Jenny Linds personlighet såsom en unique företeelse, sig själf men ingen annan lik; enkel, anspråkslös, men värdig och genomträngd af ett slags heligt ansvar för den mission - den rena konstens mission - som hon kände vara henne af Gud anEsselde. förtrodd. 36 Qvinnofrågan inför Kongl. M: ts befallningshafvande, af Esselde. en märkligaste tilldragelse på qvinnofrågaiis område under det förfiutna året hos oss har utan tvifvel varit regeriiigens vädjan till vederbörande myndigheter rörande riksdagens skrifvelse om lämpligheten af qvinnors direkta deltagande i det offentliga samhällsarbetet på områden af den stora vigt och betydelse, som skolväsendet och fattigvården. P å grund häraf hafva utlåtanden gifvits af samtliga domkapitel och länsstyrelser i landet jämte Stockholms konsistorium och öfverståthållarembete.
Tekniska htigskolan i Stocltholnl llar under hostterminen haft sin forsta kvinliga elev i frijken Agnes bI ' ~-ngnell, hvilken, efter att ha studernt vid ~ s t e r m a l l n s hogre laroverk Eiir flickor, nled hecler besthtt sin intrBdesesamen i oEvann %mnda hogskola, d&amp;r hon nu ntbildar sig for arkitektyrlset. 7: So111 fakultetsopponent fungerade docenten doktor Elsa Eschelsson sistl. 11 dec. i Upsala p % en afhandling af jus. kand., numere docenten i civilrBtt Tore Almdn, Om aktion shsorn lnedel att Avagabringa aftals. 7: Ett p.~-i-i \ ratgynlnasiu~i fiir livinlig ungdom, i samband med Upsala ' enskilda liixoverlr for flickor, koinmer med denna termin att i Upsala iizriittas. Till forestQndarinna d u f o r lir utsedd fil. lic. froken Lydia - 1Vahlst: - ijm; dess: t ' ijrestlndare $ir fil. lie. Richard Steffen. Till ett norslct kvinnosaksnliite inbjuder tidskrifteu Nylreade Norges kvinnor. Tiden niir clettn inote skall. iiga rum iiir knnu icke mtsntt, wentnelt torde det blifva nastlroni~nande v k vicl pingsttiden. Till en dislinssion anglende den liimpligaste tidpnnkten dBrf$r oppnar Nylceiide sina spalter. t Foreningen for viilgorenhetens ordnande i Helsingfors, bildad efter monstret af F: V. 0. i Stoclili~lln, hai: i da&amp;arna utslindt sin f,jih.de irsber8ttelse.
Jag föreställer mig, att man med en del af extra Roteringsskyldige, hvilka vid krigstillfäilet böra inställa hästar, kunde öfverenskomma, att för en lindrigare ersättning tillhandahålla dessa hästar, äfven för Arméens exeroistider. De Roteringsskyldiges fördel härvid vore, en liten årlig inkomst för hästen, och att vid krigstillfäilet icke vara nödsakad att till ett oerhördt pris, anskaffa den. Propos. torde äfven kunna försökas, att om häst-hållning för Arméens räkning ingå kontrakter med jordegare, att mot en mindre årlig betalning städse hålla en antaglig häst för kronans behof, emot ett, i förväg stadgadt skäligt pris för hästen, då den utlevereras för krigsbruk. Det är möjligt att intetdera af dessa förslag kan vinna framgång; men säkert är, att behofvet af öfning med Trosskolonner, för rörligheten af vår armée, nära sammanhänger med Arméens öfningar i allmänhet. Den Kongl. Propostns fordringar för Fäslningsbyggnaderna lemna visst icke tillfälle för anmärkntr, i afseende å de fordrade summornas storlek; men desto mer i afseende å bristen på någon mera omfattande åsigt om Sveriges lämpligaste försvarsanstalter. Sveriges politiska ställning har under den sednare tiden antagit en mera bestämd karakter, än någonsin tillförene. Vårt Lands Regering har alltsedan det sista fredsslutet i Fredrikshamn, i afseende till vår Ostra granne varit inväfd uti ett till fullkomligt beroende gränsande intimare förhållande, somen längre tid gjort anslutningen tili dess politik mera till ett dynastiskt intresse än till ett nationelt.
Ständer förhållandet anmäla samt föreslå de åtgärder, som, till vinnande af behörig verkställighet eller rättelse, härutinnan anses böra vidtagas; d~) att dessutom till laga beifran af vederbörande befordra så beskaffade förseelser af Fullmägtige eller Bankens Embetsoch Tjenstemän, att Revisorerne anse åtal, i anledning deraf, böra ofördröjligen anställas; e) att öfver sådane frågor, derom Fullmägtige kunna vilja med Revisorerne rådgöra, sina åsigter och utlåtanden Fullmägtige meddela; f) att pröfva och afgöra besvär, som af Bankens Embets-och Tjenstemän eller betjente blifvit uti befordringseller andra dem rörande mål hos Revisorerne i föreskrifven ordning anförde; dock kan, genom Revisorernes i följd häraf fattade beslut, någon befordran icke återgå; och g) att, der anledning dertill skulle förefinnas, äfven utan anförda klagomål, göra erinringar vid åtgärder och beslut, som, i frågor rörande befordringar, samt tillökningar i sysslor, löner eller pensioner, blifvit af vederbörande Styrelser vidtagna. §. 4- För öfrigt bör3 Revisorerne vid deras förrättning noggrant iakttaga, ej mindre hvad Riksdags-Ordningen, i afseende på dem, innehåller, än ock hvad den för Banco-Fullrnäglige, under den ia Mars i83o, utfärdade Ansvarighels-lag stadgar och förmår. §. 5. Revisorerne vare det förbjudet, alt, med undantag af de uti 8 och r, §§. af denna Instruction omförmälda arfvoden och ersättningar, ingå i någon slags disposition af Bankens medel, under hvad titel eller till hvad behof det vara må; Revisorerne ega icke heller att på annat sätt, än i ofvanstående 3 §. stadgadt är, befatta sig med befordrings-ärenden eller frågor om tillökningar i sysslor, löner eller pensioner. Bih. till R. St. Prot. iS3^. och iS3S. lo Sami. 1 Afd. 2 Bandet. 31 Fxpeditions-Utskottets Furslag till! lind.
Om vi kasta en flyktig blick pä Riksbankens nuvar:de ställning, så hemställer jag lill hvar och en af eder, mine Hrr, huruvida man kan tro det vara möjligt för densamme, att 1856 och 1857 då Privatbankerne komma all uphöra, i fall icke nya oklrojer beviljas, öka sin rörelse med utsläppandet af 14 millm. Filial-bankerne, hvilkas upkomst man vill upmuntra, kunna icke inrättas, utan att. en stor sedel-utsläppning eger rum, och utan att Riksbanken får vidkännas ränteförlust, emedan de af Banken lemnade förslräckningar måste utgifvas emot en ganska låg ranta, och vida lägre, än hvad Banken nu betingar sig. Om man tänker sig att Filial-bankerne röra sig med 14 millm, och deremot svarande kreditiver och lån från Riksbanken, och om mindre lyckliga handelskonjunkturer, eller andra omständigheter nödgar Banken att, då silfver strömmar ut nr landet, indraga eller minska sin sedelstock, så eger ju Banken qvar dessa betydliga kreditiver och lån lill Filial-bankerne, hvilka icke hafva något intresse uti att minska sin rörelse, emedan de begagna Bankens sedlar, utan snarare utvidga densamma, då Riksbanken deremot nödgas minska sin sedelstock. Riksbanken kan icke bestämma någon minskning uti de sedlar, som Filial-bankerne behaga utsläppa, om icke den omständighet, som i banko-regl:tet är förutsedd, inträffar, att nemi. Riksbanken drager in kreditiverna, och till följd deraf förstör hela den lånerörelse, som med så mycket konstlade medel kommit till stånd. Häraf visar sig, huru vådligt det kan blifva för Riksbanken, om hela landets lånerörelse, förutom den som Banken sjelf bedrifver, Den 17 Juni f. m. 229 utöfvas af Filialbankerne, hvilka röra sig med Riksbankens sedlar, samt hafva lån ocb kreditiv från densamme.
Jag har i öfrigt anfett populatiorten vara den enda rätta och värdiga grunden för beflämmandet af Ledamöternes antal i Andra Kammaren, fåfom den der egentligen fkulle föreftälla folket. Alla tillkonlilade, alla mennilkovärdet förringande anfpråk på deltagande rätt i Lagftiftande Magten lkola nödvändigt uppväcka hat och afund. Ifrån det fpäda barnet till den ålderltegne, från tiggaren till millionairen, hafva alla lika anfptåk på ikydd af Staten. Alla delias rättigheter äro inför Lagen lika heliga. Denna individuella rättighet, lika för alla, är ändamålet för Lagliiftningen, följaktligen äfven för Reprefentationen; och bör fåledes äfven vara enda grunden för den - famina. Jag kan ej medgifva, att i-detta af* leende den fnillrike författaren har en llörre rätt än den, forn knappaft kan läfa innantill, icke medåldersmannen framför barnet i vaggan, ännu mindre den rike framför den fattige. 1 örnedrande för menlkligheten vore ett annat förhållande. Hvar och en infer likväl lätteligen, att denna individuella rättighet till lika beikydd af Lagen, ej medför en möjlig-, hel. icke ens rimligheten af' ett lika individuel deltagande i Laglliftande Magten. Vid dennas organifation fordrar ordning och fåkerhet vifsa vilkor för denfammas utöfning, och fåledes en färlkild qualilication för deltagande rätt i valen; men della vilkor medföra ingen egentelig rättighet åt perfoner; de äro blott att anie forn en borgen för deras förhållande, för deras nit att iakttaga Folkets bälta. På ladan grund äro upplysning, en ftadgad ålder och förmögenhet att ante fåfom de egenfkaper, hvaruti man bör tro fig finna de bälta fåkerhetsmedel emot mifsbruk i Laglliftande Magtens utöfning.
M. ville begagna sig af Sitt prerogrativ och förbjuda bränvinsbränningen under April månad. När nu Konungen är obehindrad alt i ekonomiska frågor vidtaga de åtgärder Honom bäst synes, tyckes Gr. Posses förslag vara ett ingrepp i den Konungens grundlagsenliga rätt, Han äfven i moraliskt hänseende, efter mitt sätt att se saken, alltid bör äga, nemi. att oförkränkt utöfva Sin makt. Vill man hafva en fast styrelse, så skall man högakta de gränsor, inom hvilka den rör sig, och det just derföre, att man genom denna aktning visar styrelsen att inom dessa gränsor skolén J hålla Eder och derutöfver icke gå. Då har man äfven åt sig bevarat rättigheten att säga: nu håfven J gått för långt, och vi kunna icke gilla det såsom händelsen var med propos. ronde 61 § Reg.F.; men just derföre, att vi icke gilla denna propos. vilja vi visa, att vi icke vilja gå utom våra gränsor. Detta har R. o. Ad. uttalat vid afgörandet af nämnda grundlagsförslag, men icke destomindre har Gr. Posse, som bilrädt vid Doctor -Sandbergs motions förkastande, framkommit med en motion i samma syfte, eller hvad kan meningen eljest vara med den, om icke att i de fall, der Konungen äger besluta, gifva Honom en vink, att lemna på hand, att Han skall göra så och icke så. Jag kan icke gilla detta och just min rättighet som representant för - 358 Den 25 Februari e. m. bjuder mig alt göra det. Jag kan icke se, att motionen åstadkommer något godt resultat, och derför yrkar jag att motionen enl. 56 § Reg.F. icke måtte blifva till Utsk. remitterad. Frih. Cederström, Rudolf:
Discontens oerhörda anlitande af lånesökande, hvilket var vår skyldighet, men icke sagt ett enda ord om billigheten eller nödvändigheten att såsom medel 56 Den 27 Julli f. m. att förekomma sådant, anbefalla någon ränteförhöjning till 6 procent, ehvad realisation äger rum eller ej. Berättelsen innefattar blott en uppgift om förhållandet, icke något förslag till rättelser deri; och manbar således ej någon anledning att tillvita mig inconsecjuence uti ifrågavarande fall, Jag anhåller också, alt få rätta några priktigheter i Herr Thams uppgifter om Discontrörelsen. GötheborgsDiscont-district hade år 1823 ej mera lån än i,o5o,ooo R:dr, men innan 1826 års slut 2 millioner; och således hade p5o,ooo R:dr mera under tiden utgått. Malmö Discont-district åter, som före delningen ej hade större lånesumma än 5j5,ooo R:dr, hade innan slutet af år 1826 upplånt sin hela million. Det årets missväxt kan väl hafva verkat något till Disconternes anlitande^ men icke serdeles betydligt, åtminstone ej mer än 3oo,ooo R:dr. Men helt olika voro de orsaker, som vållade de myckna lånen ur BancoDisconten här i Staden år 1824, och de, som medförde lånetillökningarne i Malmö och Götheborgs Disconter år 1826. Jag skulle för öfrigt tro det vara klart, att systemet för Bankens lånerörelse ej kan vara detsamma, ehvad realisation sker eller icke; och det skulle roa mig att få höra Friherre Cederström, som har en motsatt mening, uppgöra ett system, som i begge Den 27 Julii f. m. 57 bändelserne är antagligt, likaså väl om Bäti* ken inlöser sine sedlar, som om den icke gör det. 1 synnerhet då vår Bank är en monopoliserad RiksBnuk, är det gifvit, att förhållandet i detta fall är högst olika, i händelse Banken uppfyller sine förbindel» ser, emot om den brister deri. Det är ett stort misstag att tro mynlbestämningen for» dra så stora fonder, som man bär satt i fråga.
Men när sålunda en nedsättning blifvit iillvägabragdt uti bevillningen för embetsmännen, för större handlande och fabrikanter samt för fastighets-egarr. så qvarstå ännu uti Bevillnings-förordningen åtskilliga minimi-tarifer och bestämdu afgiftcv oförändrade, .hvilka också böra i samma mån nedsättas, om rättvisa skall iakttagas: och detta är sä mycket nödvändigare, sorn dessa niimini-tarifer och bestämda afgift er i allmänhet drabba de mindre bemedlade folkkiasscrne. Om rättelse härutinnan icke till väg abringas, så uppkommer derigenom det förhållande. att t. ex. en tjensteman med 200 r:dr betalar 32 sk.; men gesäller, de sorn idka handtverk såsom försörjningsmedel, och flera deras vederlikar erlägga 3 gånger så mycket, eller 2 Ii:dr — o. s. v., och det kommer att synas sorn om de förmögne och bättre lottade samhällsklasserna, hvilka här hafva representanter. ville minska sina egna bördor, men icke medgifva någon lindring för de öfriga. Det heter visserligen uti 11 och 12 samt 29 §§ att tax erings-m änne» ega bestämma Bevillnings-afgifter både emellan de föreslagna klasserna och äfven lägre än det föreslagna minimi-beloppet, men tariferne synas mig i alla fall blifva missledande, om dc qvarstå oförändrade. De böra. efter mitt förmenande, ställas i förhållande till nedsättningen för de förmögnare, och minskas i samma proportion. Hvad åter angar de. bestumda Bevillnings-afgifter ne, som förekomma uti 10 § 2 mom. och i 27 § 2 mom. m. m., så blifva de icke föremål för taxerings-männens pröfning, utan bero endast af en debiterings-åtgärd. Dessa afgifter komma alltså ovilkorligen att utdebiteras och, om möjligt är, uttagas till deras nuvarande fulla belopp, så vida ieke rättelse eek ändring blifver införd Bii Bevillnings-förordningen.
Skrifvelse, N:o i81. vas. huru stor dol al' don årliga afkastuingen. eller uppgjord hushålliiingsplan, må årligen tillfalla boslällshalvaren såsom ersåltuiiig lör skogens skötsel och uppmuntran lill dess vårdande, och huru mycket utöfver hållton hör lill Stalén eller den korporation, som fåll sig Statens rätt med afseende å skogens afkastning upplåten, i vederhöilig ordning redovisas. Men då ingen nuvarande hoställshalVare lärer skäligen kunna tvingas all antaga de af Statens förvaltande myndigheter sålunda på förhand och ulan ömsesidig öfverenskommelse uppgjorda vilkoreu för skogens vårdande, har del svnts nödvändigt all lemna nuvarande hoställshalVare öppet all, utan rationel skogshushållnings införande, behålla skogen pä samina vilkor, som för närvarande, eller, der ej särskilda resolutioner annorledes förmå, till nyttjande allenast för husbehof. På grund af Inad nu blilvil anlöidl. lä Pikets Ständer i underdånighet framställa följande förslag lill reglerande al hushållningen med boställsskogarne nemligen: att skogur å kostallen skota, så eidt. de ej ligga i samfällighet med enskild egendom etter annat hinder mäter, till reg elkunden hushållning indelas; alt, derest, vid indelning af boställes skog, densamma finnes i betydligare mån öfverstiga boställets behof uf skogsfång, skogen i dess helhet: eller lämplig del deraf skall ställas under rurd och förvaltning uf Skogs-s/grelsen, med iakttagande att aj skogens behållna afkastning i första rummel ina tilldelas boställshafourén, hvad. honom med afseende pa dittills åtnjuten rätt elter förhanden varande förhållanden skäligen bär tillkomma, samt återstoden tillfalla Hangh Majit och Kronan, vien vid militie-boslä/len disponeras uf vederbörande Boställs-direklion och vid ecklesiastika boställen, i öfverensstämmelse med kongl.
De blefvo då, dessa Urtima Riksdagar, hvad de egentligen -synas böra vara; och Konungen kommer i tillfälle, at med mindre kostnad för Staten och för landet, samt med mindre hinder och uppehåll uti Regeringsärendernes jämna gång, kunna, då högst viktiga orsaker därtil föranleda, inhämta Riksens Ständers råd och biträde. Om denna min anspråkslösa framställning, hos Högloft: Constitutions Utskottet vinner det afseende jag önskar; så torde, til Riks :s Högloft Ständers pröfning och afgörande vid nästa Riksdag, följande tillägg uti 48. §: Riksdagis Ordningen af Högloft. Utskottet kunna föreslås: »Wid Urtima Riksdagar måge inga andra saker hos Riksens Ständer til öfverläggning företagas än de propositioner hvaröfver Bilaga till protokollet den 28 Juli 1812 301 Konungen äskar Ståndens eller Stats Utskottets yttranden och beslut, och hvilka propositioner, Konungen genast vid Riksdagens början läte aflemna. Äro, vid inträffande Urtima Riksdag, fem år sedan sista Lagtima Riksdag förflutne, då kunna, på sätt 89. §: Reger. Formen samt 60. §: Riksdagsordningen stadgar, äfven andra frågor hos Riks :s Ständer väcka-s och uptagas. Örebro d. 28. Joh: P: Sandberg} 1 Memorialet är alltigenom skrivet med Sandbergs egen stil. 302 Den 28 Juli 1812 63. Justerat d. 1 Aug. 1812. A. G. Mörner. Tisdagen den 28 Julii, Kl. 12 middagen, sammanträdde R. H. S. Constitutions-Utskotts nedsatte Beredning öfver Tryckfrihets mål, då alla dess Ledamöter, utom Riksdagsmannen Bengt Svensson, voro närvarande. Justerades Beredningens Protocoll för den 19 sistlidne Junii. Föredrogs,1 remitteradt från Utskottets Plenum, ett Memorial af Herr Lagman Joli.