Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 24 Mars f. m. 331 Hr Ribbing: Äfven vid denna punkt torde det tillåtas mig att göra samma anmärkning, som vid den töreg:de. Äfven denna § återremitterades. § 6. Hr Cederschiöld, Rob. Theo fr. I denna § finnes endast stadgadt, huru lifstidsfånge bör straffas för det lall, att lian begår dråp, utan att mildrande omständigheter förekomma; men då sådana förekomma, finnes ej stadgadt, huru förfaras bör. Att han ej skall blifva strafflös, synes mig vara påtagligt, då en annan person, som beträdes med att hafva begått dråp, skall straffas med arbete under 6 —10 år. Visserligen har Fångvårdsstyrelsen rättighet att ålägga fånge straff, men blott för disciplinära eller Polisförbrytelser, ej för egentliga brott. Då fråga nu är att stadga nya straff för ifrågavide förbrytelser, torde det vara i sin ordning att äfven bestämma, huru en fånge skall bestraffas, för den händelse han begår dråp under mildrande omständigheter. Jag anhåller om återremiss af denna g, på det att Utsk:t måtte taga frågan i närmare öfvervägande. Hr Carleson: En återremiss af denna g för det ändamål, Hr Cederschiöld ifrågasatt, får jag bestrida af det skäl, att straff bestämmelser af den beskaffenhet, Hr Cederschiöld omnämnt, tillhöra en särskild fängelselag. Jag anhåller tor min del om bifall till Utsk:ts förslag i denna punkt. Gr. Sparre: Jag instämmer i hvad Hr Carlesson anfört och anhåller om bifall till ifrågav:de §. Hr Cederschiöld: Jag hade föreställt mig, att det ej kan tillhöra Konungen att på administrativ väg bestämma straff för dråp, begånget af lifstidsfånge, under mildrande omständigheter. I fall jag har misstagit mig häruti, medgifver jag att återremiss är onödig, men föreställer mig dock att min åsigt i berörde af seende är riktig. H. Exc Hr Frih. De Geer:
St. framställda förslag, att chartering å Certepartier eller Hyres-contract om fartyg, som begagnas för varutransporten emellan inrikes orter, måtte upp - Exp. Utsi. Förslag till und. Skrif v. N:o 247, 248- 21 höra, helst Stämplade Pappers-afgiften. för Sjöpass i Nåder ansåges kunna undergå någon förhöjning, R. St. dels, enär den inkomst, som genom Certepartiers charterande kan ernås, icke är af den betydenhet, att densamma motsvarar de olägenheter, den medförer, och dessutom i inöjiigaste måtto böra undanrödjas alla hinder, sorn fjettra inrikes rörelsen, funnit skäligt att, med bifall till hvad af E. K. M. i denna del blifvit föreslaget, besluta, det Certepartier för inrikes fartyg skola vara befriade från annan chartering, än såsom bilagor, om de i någon rättegång måste inför Embetsverk uppvisas, dels ock anseLt Stämplade Pappers-afgiften för Certificater eller Sjöpass för utrikes gående inhemska fartyg med billighet kunna höjas från 12 till 16 sk., och för utländska från 24 till 3a sk. Rikets Ständer framhärda etc. JV:o zf8. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 25 Nov. 1829. Preste-Ståndet d. 25 Borgare-Ståndet d. 27 Boude-Ståndet d. 30 —• — an - Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse} gående beviljadt anslag till Pensioner och Gratificationerför Högts. H. K, IL Prinsessan Sophia Albertinas Hofstat och Betjening. S. A. K. Medelst Nådig remiss af den 3 April detta år, 22 Exp. Etsk. Forsing till urul. Skrifv. N:o 248. liar E. K. M. behagat till R.
Vid den riksdag, då jernvägsbyggnaders utförande för Statens räkning af Rikets Ständer först beslutades och anslag dertill beviljades, eller riksdagen 1853—1854, var erfarenheten i afseende å sådana kommunikationers anläggande ännu i Sverige alltför ringa, för att någon bestämd åsigt om byggnadssättet skulle hafva kunnat yttras. Vid derpå följande eller 1856—1858 års riksdag, då ett nära tre gånger så stort belopp, som vid förutgående riksmöte, anslogs lill Statens stambanor, var väl dessas anläggning påbörjad, men hade ännu icke hunnit så fortskrida, att någon erfarenhet kunde anses vunnen i afseende å de ekonomiska resultaterna af det system, som blifvit följdt. Först vid innevarande riksdag har en sådan erfarenhet kunnat, åtminstone i viss mån, lemna de upplysningar, som för bildande af ett omdöme i detta ämne äro af nöden. Sålunda hade, enligt hvad af de utaf Jernvägsstyrelsen meddelade uppgifter inhemtas, under det år vestra stambanan varit å en längd af 10,64 mil, och södra stambanan å 5 mil för trafik öppnade, inkomsterna öfverstigit utgifterna i medeltal med en summa af om kring 6,000 R:dr R:ml. Bland utgifterna hade dock här icke upptagits kostnaden för underhåll af sleepers, räler och vagnar, hvilken kostnad likväl, vid en allmän beräkning af jernvägsrörelsens resultater i ekonomiskt hänseende och för vinnande af en fullständig öfversigt deraf, måste med det belopp, hvartill densamma med ledning af erfarenheten kan antagas uppgå, i räkningen intagas. 1 nämnda hänseende utvisa de från jernvägsbyrån särskildt infordrade uppgifter angående berörde kostnaders belopp för Svensk mil efter år räknadt, att, enligt sannolikhetsberäkning på grund af den erfarenhet, som inom andra länder vunnits, och med antagande alt sleepers af furu skulle i vårt klimat uthärda en tid af omkring 8 år, samt dä kostnaden för anskaffande och nedläggning af sleepers till 1 Svensk mil, inberäknadt stationsoch andra sidospår, ut - Exp e d itio n s -Utskottets Förslag till underd.
Han har nemligen sagt, att, sedan Svenskt pappersmynt i Finland icke mera är gällande och Ryskt silfvermynt der blifvit allt mera sällsynt, har hvarje sommar en betydlig silfveruttagning i Banken skett af Finnar, som hitfört varor, och som icke blott hemföra betalningen derför i silfver, utan äfven före hitresan från bekanta hopsamlat så mycket de kunnat i penningar, för hvilka, sedan de först förvandlats i Svensk pappersmynt, derpå i Bankokassan uttagits silfver och och framför allt specier eller hela Rdrs stycken, hvilka i Finland äro lika begärliga, som annorstädes. När de ej fått specier, hafva de mången gång låtit silfver-vexlingen anstå, emedan de mindre silfvermynten ej allmänt gå i Finland. Detta synes mig bevisa, att, då den ifrågasatta föreskriften ofelbart skall medföra ökad uttagning af myntadt silfver, samt dymedelst en förlust för Banken och riket, densamma icke bör bifallas, så framt den icke är af behofvet särdeles påkallad, och då jag icke i BankoUtskits Utlåt, funnit med några skäl ådagalagdt, att ett dylikt behof förefinnes, så tillstyrker jag afslag å Betänk:t. Gr. Liljencrants: Jag får för min del instämma i den framställning, som gjordes af Hr Lilliehöök om ett tillägg, som tillstädjer Bankofullmäktige att icke ovilkorligen hålla allehanda slag af silfvermynt allmänheten tillhanda. Jag tycker, lika med Hr Lilliehöök, att ett ovilkorligt stadgande skulle innebära någonting orimligt, och sål. icke böra fastställas; men jag vill fästa upmnrksfim 248 Den 1 Februari. Jieteu på hvarthän det skulle leda, oin man konseqvent tillämpade den sats, som Hr Printzensköld uttalat. Han har nemligen sagt att, såframt Banken upfylde sitt åliggande att i utbyte mot sedlar lemna mynt, det borde få bero af Bankens styrelse att lemna hvilket slag af mynt, den pröfvade lämpligt. Vi sakna ej eller en temmeligen färsk erfarenhet, hvarefter en så godtycklig åtgärd visserligen skulle af allmänheten bedömas.
Maj:t i Nåder vidtagne anstalt med Malmö Diskont-Verk, så mycket mindre hafva bort hindra Herrar Fullmägtige att oförtöfvadt vidtaga hvad sålunda blifvit tillstyrkt , sorn Kongl. Mnj:t, uppå Fullmägtiges egen underdåniga begäran bifallit, att ett Ombud å Rankens vägnar finge i D irectionen inträda. Det har härvid ej undfallit Utskottet, så väl att Herrar Fullmägtige till deras efterrättelse, hvad Filial - Diskonterne beträffar, icke ägt annan Föreskrift än det generella Stadgande som i 1815 års Reglemente finnes intagit: att nemligen på Diskont-Rörel sen i allmänhet fästa en fortfarande mäst noggrann uppmärksamhet ; sorn ock att dröjsmålet atr genast nedsända ett särskildt Ombud, enligt hvad af Herrar Fullmägtige anmält blifvit, haft sin grund deruti , att Fullmägtige ej ägt anledning förmoda några nya afsteg å Directionens sida, efter den tid Kongl. Majit med Verkets Styrelse tagit befattning, och för dess framtida förvaltning ineddelt nödige föreskrifter, öfver hvil - Banko-Utskottets Betänkanden. 329 hvilkas efterlefnad ett af Kongl. Maj;t i Nåder tillförordnadt serskilt Ombud borde vaka: Genom hvilka åtgärder Fullmägtige ansett ej mindre det. Allmännas än Hankens säkerhet fullkomligen tryggad; Och, enär dessutom officiel rappoft, om en betydlig afbetalning å Statens stora Råne-bi träde korrt derefter ingått, hade Fullmäktige vid slikt förhållande funnit högst betänkligt, att genom ett Ombuds nedsändande emellan Revisionerne, vidtaga ett .steg, som först i Orten, och sedan inom Hufvud staden, sanno-' likt skolat verka en för Diskont-Verkets Credit vådelig Sensation. Utskottet har likväl ej häraf funnit tillräcklig anledning frångå den öfvertygelse, att Herrar
Ständers Allmänna Bekwärs» och Ekonomie-Utstottets utlätande i anledning af de, emot Utskottets deN 22 Juli! sistledit är afgifne Betänkande, angäende Inrättningar för Fattige Barns upsödande, gjorde anmärkningar, Detta ämne» hwilket förut, med föranledande afHerr Capitain ^nclerL l^ur6cnLro!pez Memorial, blifwit jemte frägan om nödige anstalter till veneriska smittans hämmande, i samma Betänkande afhandladt» fär Utstotttt nu >'er-> skilt till Riksens Högloft, Ständer framställa. De hos Respective Ständen gjorde anmärkningar och afgifne anstranden, hwilka Utskottet dock till förekommande af witz lyft - 88 Den Z April. listighet, icke anser nödigt, att till deras innehälluptaga, -ä de flästa derutaf foranleht t-ll förändringar af Utstot ?cts Betänkande säsong här nedanföre finnas aro följande; r:o Herr Hfwer »Stallnräfiaren m. m. Grefwe von I.2ntinK§ösu8cns tjll Hkglofl. 8-idderffapct och Adelns Pro» tocoll den 28 December nasti, är afgifnc Dictamcn, 2:0 Herr Eapita ne Friherre Lissl von lfollsielns an» körande till samma Protocoll, jemte ett qf honom till Hög» loff, Uidderstapet och Adeln ingifwit cch den Z Januaria detta är till Mstvstetrcniittcradt Memorial, Z:o Anförande kill Höglost.
”SOTa/:tå 33efattningshafwanbe faftftättaå.” ”©å wiba på be reban affattabe refögnitionösffogar fe”berntcra tittfommit någre för 83rttfenS väfning antaggbe XLVI stattin ff ottets ”torp ocf? oMingar, font itfc ävo aftagne ocf; bejfrifne; få ”böra armen bepe, innan unberföfnittgen f?er, genom SJrufé* ”ägarenå förforg afmätaå ocf) beffrifroaå, enteban be, en* ”Vigt ?.:bra ^uttcfen af 31. St:rå författning, (fola litet» ”bertill erforberligt ffogéfång af bpggitabéttmmer, bränffc ”ecb ftängfel, förufen förbef;åHaé, ntom ben för SBrufeilå ”6e()of nöbiga |Tog, inett lifroäl böra fontina i berafniltg roib ”Sfattläggningen af bett SÖrttfen rittfattanbe ntarf, berell ”be icfe reban äro roeberbörligeit ffattlaggbe; ©enom berörbe författning är fafebeö reban förortnabt, att fittbbe* efter röjfel*rättS*beuitltart ffola bibet;åttaS eif; uttber 23oblbt;a*rätt ert;åtta bett för beraö bebof nöbiga (Tog. £)cf> font på innet;afwarnc af fabarte lägenheter beror, att a bent föfa jTattläggning, ocf; följaftligen minna agans be rätt, Inuarentot något (imber af fÖrfattningarnc icfe ntos ter, famt för öfrigt npgbcrörbc .ftongl.
Men Höglofliga Utskottet har sökt vinna detta goda syftemål utan förutgången eller förutsatt grundlagsenlig förändring af 72 § i Regerings!ormen, och derföre måste, enligt min åsigt, hela arbetet blifva fruktlöst. För att komma dit Höglofliga Utskottet önskar, kringgås nemligen nu gällande grundlag så till vida, att den i sin helhet hittills i berörda § så kallade Rikets Ständers Bank hädanefter skall under särskilda benämningar fördelas i 2:nc Banker, at hvilka blott den ena skall behålla det gamla grundlagsenliga namnet och fortfarande förblifva under Rikets Ständers egen garanti och vård, men den andra med namnet Sveriges Bank hädanefter bero af Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers gemensamma lagstiftning; den förra allena äga rättighet att så - 32 Banko-Utskottets Betänkande JV$‘ 32. som vexelbank för sin metalliska kännas, den sednare förses med vederbörlig tillåtelse att såsom lånebank röra sig med kreditsedlar, som skola mottagas i kronans uppbörd, men icke gälla såsom laggildt betalningsmedel emellan enskilde. Denna inskränkning af nuvarande Riksbankens grundlagse nliga benämning och verksamhet hade möjligen haft något sken af antaglighet om denna Riksbank ansetts behöfva förstärkas med enskilde delegares kapitaler och ansvarighet. Men då Höglofliga Utskottet icke funnit något kompaniskap med enskilde aktieegare behöfligt, ja icke ens nyttigt för en Riksbanks fria verksamhet, så inser jag ingen möjlighet att på det nu föreslagna sättet, blott genom inläggandet af en ny betydelse uti grundlagens ord, för en del af l anken upphäfva den åt Rikets Ständer öfverlemnade exclusiva lagstiftningsrätten för Banken i dess helhet. Med orden Rikets Ständers Bank har man i grundlagarna alltid af gammalt förstått och måste man ännu förstå: l:o en Depositionsoch Vexelbank, 2:o en Lånebank och 3:o en allmän Statsanstalt för att genom inflytande bespard vinst bereda en nödhjelpsoch tillgångskassa, hvaröfver Rikets Ständer ega att till allmänt gagneliga ändamål disponera. Så stadgas i Banko-ordningen af år 1668 och dess ingress.
Säkert är, att man sällan Julias parti, och beträffande den dramatiska delen Tågels hvisselpipa ljöd. Det var bäst att gå af rollen lemnade hennes uppfattning och utförande gar ifrån en konsert med större behållning än efter in. Stormen gjorde ej hennes sinne lättare. denna. föga öfrigt att önska. Hösten öfvergick till vinter, Märta försökte återHR ODMANN firade som vanligt i Romeos parti taga sina studier, men, utan ändamål, roade de Filharmoniska sällskapets första abonnementskonvälförtjänta triumfer, som skulle hafva varit ännu henne ej mer. Hon satt då hela dagen med ett aert för innevarande säsong eger rum ti&amp;dagen den mera välförtjänta, om texlstafvelserna — för öfrigt med handarbete. Detta upptog ej tankarne, dessa kon25 dennes i Musikaliska akademien. A f de verk, fnhVtydligt uttal — erhållit riktigare accentuering. centrerades därför kring, hur olycklig o c h misssom vid denna konsert komma till uppförande, må Hr LUNDQVISTS Capulet är likaså känd och värdeförstådd hon var. Hon blef nervös o c h retlig, i nämnas » Den heliga familjens flykt till Egypten » rad. H r JOHANSSON hade äfvertagit Mercutios parti synnerhet i Eriks närhet. Hon riktigt fick tvinga af Max Bruch och » Brudfärd » af Karl Valentin. och redde sig ganska bra med detsamma. Om öfsig att sitta stilla, när han o m kvällen kom in Biträdande varda fröknarna Augusta Ohrström och riga rollinnehafvare är ej annat än godt att säga. med sin tidning och satte sig i soffan bredvid Gerda Pettersson, hr Oscar Lejdström samt FilharOperan fick i sin helhet ett godt utförande. henne. Om hushållet tog hon mindre notis än moniska symfoniorkestern, som utför Svendsens krö- någonsin. Där voro julbestyren i full gång. Hur Den populära operan » Carmen » har återupptagits ningsmarsch och förspelet till Lohengrin.
1x25 ta uppdämning å sin jord, borde, utan hinder af den el jest allmänt gällande tvångsrätten, bibehållas i sin kraft. Val hafva Utskotten i sitt förra Betänkande, der denna fråga äfven blifvit ventilerad, ansett att då Författningen, såsom grundad på förut i den allmänna Lagstiftningen ej antagne principer k om me att införa ett nytt rättsförhållande, i afseende på frågor om skyldighet tili rifning, flyttning eller ändring af skadligt vattenverky det med dess natur vore öfverensstämmande, att genom densamma all verkan genom äldre ingångne förbindelser och aftal borde upphora; men då nu hos Utskotten i närmare öfvervägande kommit: att vid de händelser, då anläggningen af vattenverk blifvit grundad på sådané Contracter, tillämpningen af tvångsrätteil i hela dess stränghet skulle innefatta en hård obillighet: att derest de Contracter, som efter författningens promulgerande och således under kännedom örn de nya rättsförhållanderne uti ifrågavarande afseende blifvit ingångne _, äfven vore underkastade uppliäfvande, en med allmänna Lagens stadgande 0111 verkan af förord i andra fall oförenlig grundsatts skulle för dylika frågor komma att iagttagas; samt att för öfrigt bibehållandet af Contracternes helgd, med tillika utsatt lämplig gräns för deras fortfarande icke kan komma att motverka Författningens syftemål, utan blott för någon tid uppehålla begagnandet af den der - i j2,6 Lagutskottets BetHnkaniién, igenom medgifna tvångsrätten; så hafvä Utskotten ansett sig böra i så måtto från-» gå sitt förra yttrande, som Utskotten ml få föreslå följande tillägg till Författningens i att vid slutet delaf införas' Ej må dock i i dit fall Jordegare^ emot betingad ersättning fot bundit sig att af Vattenvetk tåla uppdämning å sitt jord, påstående derom kulina väckas tinder den tid sant för den ingångné dfverénskonlnieisens bistånd blifvit utsatt j eller om éil sådan tid icke finnes bestämd, så länge jördeii hva>å uppdäm» ningar sker, ät i den persons handt som öfverenskommelsen med egaren af Vattenverket slutat.
Söderholtz^ underdåniga ansökning om godtgörelse för den vid hans tillträde till arrendet af Kongsbergs kungsgård befunna husröta; N:o 77, i anledning af Kongl. Majlis nådiga proposition, angående utbyte af kap - 200 Prot.-Utdrag den 22 Mars i8il. lans-bostället Viskeryd Nto 2, emot trumpetare-bostället vid f. d. Östgötha kavalleri-regemente Bjärstad Storegården N:o 1: N:o 78, i anledning af föreslagna förändringar uti nuvarande stadganden, angående förräntningen af fonden för Hjelmare kanaloch slussverks framtida underhåll; samt Nto 79, i anledning af åtskilliga vid tillämpningen af stadgandena rörande staden Wexiös byggnadslån förekomna frågor. S. D. Föredrogos och bi föllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens nedannämnde den 19 dennes e. m. på bordet lagde betänkanden: Nto 1, i anledning af väckt motion om ändring i 15 kap. 1 § Byggninga-balken, i fråga om skyldighet att gräfva dike omkring svedjeland; Nto 2, i anledning af väckte motion om förhöjande af ansvaret för antändande af ljung å allmänning, af okynne eller sjelfsvåld; N:o 3, i anledning af väckt motion om ytterligare underdånig framställning hos Kongl. Majtt om utfärdande af förklaring öfver 8 § i 2 kap. af Fiskeri-stadgan den 14 No vember 1766; Nto 4, i anledning af väckt motion om ändring af de i 20 kap. 4 § Byggninga balken och dertill hörande författningar meddelade stadganden, i fråga om de undersöknin gar, som böra föregå anläggande af husbehofs-, mjöloch såg-qvarnar; Nto 5, i anledning af väckt motion, dels om utfärdande af en författning till bestämmande af qvarntullens och s. k. doftmarkers belopp, dels ock angående upplåtande af de i Svartån inom Säby socken obegagnade vattenfall; samt Nto 6, i anledning af väckt motion, att hemmantalet måtte bestämmas såsom grund för skyldigheten att deltaga i skallgång. S. D.
Filénska fonden, hvilken särskildt förvaltas och hvarigenom K. >1:1 sättes i tillfälle att lemna pensioner åt behöfvande civila tjenstemän eller deras enkor och barn, så kan ju denna fond äfven framdeles orubbad bibehållas för att med understöd derifrån kunna hugna sådana personer, som enligt de allmänna pensionsreglementen icke kunde komma i åtnjutande af ett slikt understöd af Statens vanliga pensionsanstaller, men för öfrigt äro deraf väl förtjenta. Med ett ord, det finnes ganska många och vigtiga omständigheter i denna sak, som, enl. min tanke, förtjena att tagas i betraktande, och den föreslagna åtgärden synes mig derföre icke böra försummas. Det är klart, att den äskade utredningen är förenad med någon kostnad och att följaktligen medel dertill måste af R. St. anslås; men då jag, såsom jag haft äran nämna, anser åtgärden kunna åstadkomma en ganska yägendllig nytta för det allmänna, kan jag ej annat än finna, att de för åtgärdens vidtagande erforderliga medel böra af R. St. beviljas. lag har mig bekant, att detta Utlåtrde redan lärer vara af 2:ne Stånd godkåndt, så att förslaget torde vara för denna gång förfallet, men jag har likväl ansett mig höra yttra dessa ord för att sålunda tillkännagifva min åsigt om behöflighelen af åtgärders vidtagande i och för tjenslemannapensioneringens ändamälsenligare ordnande. Frib. Raab, Adam Christian: Äfven d$nna gång bar det nu för tiden ganska vanliga fallet iiiträffat, alf då vi skola bomma tijl afgörande af ett ?rei?d?, är detsamma redan af de andra Den 25 Februari f. m, 551 Stånden afgjordt, så att vårt beslut icke har någon annan verkan än en slags opinionsyttring. Emedlertid anser jag mig, i likhet med de siste värde talarne, böra i denna fråga yrka återremiss af Utsk:ns Ullåtule.
Redan den subjeelivitet, som ligger i bedömandet af hvad som kan vara till rikets sannskyldiga nytta, hvilket ofta nog och måhända merendels kan bero på en oförutsedd utgång, skulle göra det föga ändamålsenligt alt intaga i 9 § sorn en pligt för Konungens rådgifvare, uttrycken att göra kraftiga föreställningar vid sådana tillfällen; ty den ena kan finna ländande lill rikets sannskyldiga nytta, hvad den andra deremot skulle finna leda lill motsatsen. Rikets allmänna lag och grundlag äro olijectiva begrepp, men ej ofta sådana subjectiva förhållanden, hvilka hvar och en bedömmer efter en åtgärds utgång och inflytande pä rikets sannskyldiga nytta. Vi hafva sett under frihetstiden anklagelser gjorde för misslyckade planer och åsigter, ehuru dessa måhända någon gång varit föranledda af ädla motiver, men att här inflicka ord, så obestämda och subjecliva, som dem Utsk. föreslagit, anser jag ej tjenligt. Hvad Hr Cederschjölds citation af 107 § angår, som lemnat skäl att för conscqvensens skull äfven i 9 § insätta orden ”rikets sannskyldiga nytta”, så får jag äran anmärka, att i detta afseende är förhållandet olika emellan 107 § och den 9 §. I den 9 § Demi. afses tillfället, ögonblicket, då beslutet i Konungens rådkammare fallas, således innan man ännu kunnat se dess verkningar ; i den 107 § åter afses endast Const.Utsk:s åtgärder måhända 5 är derefter. Der står: ”alt Statsrådets ledamöter samfäldt eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit rikets sannskyldiga nytta”; der må det gerna stå, ty der är fråga om ett samfäldt bedömande, ett system; med ett ord, der utgången visat sig, der må ett ansvar vara tillämpligt. Men alt göra lilo Den i September e. 111. det tillämpligt hvarje gång ett beslut skall fattas, innan verkningarne ännu kommit; i dagen, vöre ganska otjenligt. Jag afstyrker bifall dertill. Frih. Cederström, Jacob: Jag är till största delen förekommen af Frih.
Bifölls med den af Utskottet tillstyrkta förändring och vid slutet ett tillägg af följande lydelse: ”1 stad må frågor, som angå folkundervisningen och dithörande anstalter samt afgifter dertill, kunna från Kyrkostämmas handläggning skiljas, då Kyrkostämman tinner sådant lämpligt.” §§ 5 och 4. Biföllos. % 5. Bifölls enligt Kommitterades förslag. § 6. Bifölls. % 7. Antogs med samma lydelse, som § 1 1 uti Förslaget till Förordning om Kommunal-stvrelse på landet erhållit. § 8. Bifölls enligt Utskottets förslag. §§ 9—12. Biföllos. § 13. Bifölls med uteslutande af det utaf Utskottet föreslagna tillägg. §§ 14 och 15. Biföllos. Bifölls med uteslutande af sednare meningen uti lista momentet. § 17. lista momentet bifölls. I stället för 2:dra och 5:dje momenten antogs ett så lydande moment: ”Falla rösterna lika för olika meningar, galle den mening, som Ordföranden biträder.” 8 18. Bifölls med den af Utskottet föreslagna förändring. §§ 19 och 20. Ansågs böra utgå. § 22. Bifölls med det af Preste-Ståndet beslutade tillägg. 8 24. Bifölls med uteslutande från 2:dra momentet af följande ord: sami försummelse af uteblifvande frän läsförhör. 8 25. Bifölls med den af Utskottet tillstyrkta förändring. Den 10 Oktober. Frän Högloft. Ridderskapel och Adela. S. D. Föredrogs och lades till handling arne Sammansatta BevillningsLagsaml Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 9 dennes bordlagda Memorial N:o 18, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å väckta frågor om ändringar i Kongl.