Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Friherre Lagerbjelke uppläste, i följd häraf, hvad denna skrift innehåller, dels i allmänhet rörande alla åtalen gemensamt, dels ock serskildt i afseende å dem, som förekomma i ansökningen Lit. A.; men då Herr Friherren var i begrepp att fortsätta med serskilda erinringar vid ansökningen Lit. Ii., begärde och fick Herr Justitieombudsmannen ordet samt anförde: Under förutsättning, att det tilläts Herr Justitieombudsmannen att fortfarande iakttaga den ordning i rättegången, som han hittills följt, finge Herr Justitieombudsmannen nu, sedan svarandernes ytterligare anförande i den sak, hvarom ansökningen Lit. A. handlar, var uppläst, förklara, det han ansåg tillräckligt att för sin del åberopa hvad lian tillförne anmärkt och påstått. Herr Justitieombudsmannen skulle likväl, i afseende å yrkad tillämpning af 1 Kap. 12 § Rättegångsbalken, kunna hemta vidare stöd från RiksRättens egna föregående förhandlingar och derföre hänvisa till RiksRättens den 17 Januari 1835 gifna Dom, som ådagalägger, att uti den derigenom afdömda rättegång påstående om ansvar å Konungens Rådgifvare varit af Herr Justitieombudsmannen gjordt i enahanda syftning, och att RiksRätten samma påstående till hufvudsaklig pröfning upptagit. 384 Vidare och då i afseende å de mål, som innefattades uti ansökninganie Lit. B., C. och D.j svaranderne icke tycktes hafva något serskildt andragande att göra, hade Herr Justitieombudsmannen ej heller å sin sida något att tillägga. Sedan häruppå upprop skett af ansökningen Lit. E., uppläste Herr Friherre Lagerbjelke hvad serskildt i afseende härå förekommer i ofvanomförmälda skrift, hvilken, slutande dermed, inlernnades af H. E. Herr Grefve Löwenhielm och befanns undertecknad af samtliga svaranderna eller deras ofvanbemälda ombud, med undantag af Herr f. d. StatsSekreteraren Danckwardt.
Derjemte hafva Revisorerne fästat Rikets Ständers uppmärksamhet å det serskilda missförhållande emellan Sveriges och Norriges omkostnader för handelns och sjöfartens skyddande, alt då till bestridande af utgifter för sjöexpeditioner till handelns betryggande för båda Rikena gemensamt årligen från Sveriges enskilda Fond utgått 20,000 R:dr, utom de betydligare summor, hvilka derutöfver stundom för större expeditioner utgifvits, Norrige dock för berörde ändamål blott någon gång utsändt ett eller annat fartyg. Rörande denna fråga har Utskottet inbegärt nödige ansedde upplysningar, efter inhemtande hvaraf Utskottet skall, i händelse desamma dertill föranleda, serskildt utlåtande i ämnet afgifva. Kongl. Slals-Ulsliotlels Utlåtande, M 30. 9 Kongl. Krigs-Kollegium. Artilleri-Afdelningen. (Ordinarie Anslaget). § 14. (Rev.-Ber. pag. SI. Förkl. pag. 203.) I afseende å den emot formen för denna Afdelnings Hufvudböcker af Revisorerne framställda anmärkning, att, ehuru de för båda revisionsåren af Kongl. l\laj:t för Afdelningen i nåder fastställda Stater, sluta, hvardera med ett totalbelopp af 190,000 R:dr, denna summa likväl icke blifvit till sitt hela belopp uti fiufvudböckerna upptagen såsom inkomst af statsanslag, har Utskottet erhållit den upplysning, att, till följd af Kongl. Krigs-Kollegii fastställda nya organisation, förslag till förändrad gemensam Hufvudbok för hela Kollegium blifvit upprättadt och till vederbörande Embetsverks pröfning öfverlemnadt; i följd hvaraf och då således rättelse jemväl i den nu anmärkta omständigheten är att förvänta, Utskottet hemställer att ifrågavarande anmärkning må förfalla. § 13- (Rev.-Ber. pag. 31. Förkl. pag. 206.) Vidare hafva Revisorerne anmärkt, att, ehuru Kongl. Majit uti nyssberörde
Den förra, som är förordad af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Westerås län, innehåller, jemte anmälan derom, att sökandena föranstaltat aktieteckning för en jernbana emellan Köping och Sagån i Westmanland, med förhoppning att för en sådan bana kunna bilda ett bolag, underdånig anhållan, att, derest anläggandet af en stambana på statens bekostnad norr om Mälaren, till större utsträckning, för närvarande skulle möta betänkligheter, Eders Kongl. Maj:t måtte aflåta nådig proposition till Rikets näst sammanträdande Ständer, om anläggande af stambana, på statens bekostnad, från lmfvudstaden till Almarestäke, hvarefter sökandena, så snart nämde bolag. blifvit bildadt, ville inkomma med ny underdånig anmälan om dess konstituerande och sådan framställning, som ärendets beskaffenhet och omständigheterna kunde föranleda. Den senare är alternativ och innehåller dels anmälan derom, att ett bolag blifvit bildadt i ändamål att, derest Eders Kongl.
Genom så kallad Socknegång uppburo Schol-Betjeningen och de Studerande sjelfve nämnde saminaskott ända till år 1780, då, medelst Kongl. Brefvet den 6 November, förklarades, att detta uppbördssätt, såsom förknippadt med hvarjehanda olägenheter, skulle upphöra, samt att medlen i stället, borde af Stats-Utskottets Betänkanden. 1777 Krono-Betjeningen för vederbörandes räkning emottagas och redovisas; Och sålunda förhålles ännu med uppbörden af desse medel, som sedermera afiemnas till Lands-Contoiren, och derifrån tillsändas Consistorierne , hvilka det åligger att upptaga dem till redovisning uti den generella redovisningen för stiftens Läroverks öfrige Inkomster. Stats-Utskottet medgifver väl , att Djekne-peningarne, i anseende till de af Herr Commerce-Rådet Sanlesson uppgifne orsaker, för närvarande, äro mindre svarande mot behof vet, än förr; Men, då Läro-Verken, i sednare tider, erhållit betydlige Donationer till de Studerandes uppmuntran, och erfarenheten visat, att Innevånarne i de Städer, der Gymnasier och Scholor äro inrättade, alltid funnits beredvillige, att lemna hoppgifvande Ynglingar det understöd, de till sine Studiers idkande kumla behöfva, utöfver hvad de af Djekne-penningarne hafva att påräkna; samt, hvad beträffar Lärare-Staten, som jemnväl ifrån början, på vissa Orter haft sin andel af desse medel, dess ställning så ansenligen blifvit förbättrad, genom de tillökte anslag, Riksens Ständer vid sista Riksdag dertill beviljat; anser Utskottet något ytterligare bidrag, för omför - 1778 Stats-Utskottets Betänkanden. målde ändamål icke erfordras; och kan på denna grund, icke tillstyrka bifall å Herr Commerce-Rådet Santessons nu gjorde framställning, heldst sådant skulle föranleda till vidare tillökning af redan varande utskylder; Hvilket till Riksens Högloft Ständers närmare beprofvande vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 9 Julii 1823.
Dock som Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet bifallit berörde punkt och Utskottet icke finner sådana skäl anförda, som kunna föranleda till ändring-deruti, får Utskottet sitt afgifne utlåtande vidblifva. 1l: te punkten, angående tillökning i anslaget för flottans fähläkarekorps, samt 17:de punkten, rörande anslaget till exercis för flottans bemanning, äro af Bonde-ståndet återremitterade; men då dessa punkter blifvit af de öfriga 3:ne Riksstånden bifallne och följaktligen af Rikets Ständer afgjorde, anser Utskottet, jemlikt 75 § i Riksdags-Ordningen, någon åtgärd, i anledning af de erhållne återremisserna, ej vara att vidtaga. 19:de punkten, angående öfverförande till lönestaterna för de lill denna hufvudtitel hörande embetsverk af ett emot ljuspenningarne svarande belopp, är af Borgare-ståndet återremitterad, men af de öfriga 3:ne Riks-stånden bifallen; och då, jemlikt 75 § Riksdags-Ordningen, ärendet sålunda är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vjdare befallning. 20:de punkten, angående förhöjning uti utgifterne till lotsoch fyrings-staterna, är af Bonde-ståndet återremitterad, men af de öfrige 3:ne Riks-stånden bifallen; och då, jemlikt 75 § Riksdags-Ordningen, ärendet sålunda är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig icke dermed kunna taga vidare befattning. 21 ista punkten, deruti Utskottet förklarat, alt de under denna lnifvudtitel uppförda summor, rörande hvilka någon förändring icke ifrågakomma, blifvit till enahanda belopp, sorn vid sisiIidne riksdag, å den utlåtandet hilagda tabell Lil.
Det tid efter annan, wid läglige tillfällen, manligen sine Med,Stän» der om densamma erindradtl RegeringS.Formenö underteknande fördröjdeför den förhatlige §. Walacten har nu samma öde. Till wäqran af Regerings Formens underteknande kunde dock det sken af ett skäl finnas, att anmärkningar deremot moro gjorde, — underskriften följde dock se» dan det Hederwärda Ständer hunnit öfwerlyga sig, att rättigheten till Constitutionens förändrande war i densamma grundad 06) act denna rättighet med sjelf» iva underskriften befästadcS; men till en wägran af Walacrens underteknande finnes ingen grund i någon anmärkning, emedan den utan alla sädane är antagen. Del i denna Act nyttjade och nu befarade uttryck: Atc Riket stall styras efter Regerings»Formens bokstafweliga innehåll, torde i alla fall ej innefatta något äswentyr — Med ordet Bokstafweliga kan jag ej förstä annat än att hwarje § af Regerings För» men skall iakttagaoch gälla till den krafg och »verkan, som derjämte i sielswa Constitution utstakas, och denna kraft 06) werkan är att hwarje § gäller intill desi den ändras pä sätt Zr, 82 L 8Z H§. innehålla Att regera bokstasweligen efter Constitutionen mäste säledes ej wara annat, än att för närwarande iakt. 7)3 Den ig Deceinbeu. taga den sidan ben nu är, och äswen framdeles föl, ja ben med de.lagliga, sörändri'.,gär, fom deruti kunna göras. Om . l 14 säle, es, pa Bonde. StändetS beaäran, i lag.lig ordning »mdcrgqr söränöring, har Bonde. Siändek alt hopp esler. Mgare, all rätt, att oagtadk ordet bokstasweligen, ninia sadartt si q till go, do. Men i händelse Boude-S-andek fö'Uk begär, att fä
Då de summor, hvilka Kongl. Maj:t sålunda äskat såsom fortfarande ordinarie anslag till utgående från Sjette Hufvud titeln, utgörande tillsammans 527,094: — efter afdrag af den å anslaget till »Befrämjande i allmänhet af Bergsbruket» ifrågasatta minskning 2,000: — 525,094: — sammanläggas med Sjette Ilufvudtitelns nuvarande anslagssumma, 994.140 R:dr B:ko, eller i Riksmynt 1,491,210: —- så uppkommer för samma Hufvudtitel en årlig slutsumma af . 2,016,304: — Utöfver de anslag, hvilka här ofvan blifvit för fortgående statsbehof äskade å Sjette Ilufvudtiteln, vill Kongl. Maj:t, i fråga om anvisande af medel dels för vissa år eller tills vidare, dels för en gång, till föremål, beroende pä CivilDepartementets handläggning, härmed, under åberopande af bilagde protokoll öfver Civil-Arenden för den 14 innevarande månad samt af det förslag, som Styrelsen för Allmänna Vägoch Vatten-byggnader under den 15 nästlidne September - Kongl. Maj-.ls Nåd. Prop. N.o 1, om Statsverket 4 8,16. 89 terribel1 i underdånighet afgifvet, till Rikets Ständer göra framställning rörande de anslag, hvilka Kongl. Majit allser böra i berörda hänseende beviljas. l:o.
Jag .tvpkar d.ook ingalunda att biträda dem, då .det är min öfvertygelse att, dem förutan, Svenska folkskolan ingalunda kap upfylfe sin bestämmelse, att meddela alla Svenska barn en gåfpa af förkunskaper, hvarigenom de, umfcr vandringen genom lifp. et, kommq, i lillfällp lill flnd^ig och lekamlig förkofran. Då min Öfvertygelse vidare är, att fosterlandets framtid beror på hurufolkakolan förmår upfylla denna sin bestämmelse, så kan jag ej ense dep totala omgestaltning af Svenska folkskolan, sorn här är föreslagep, vare ptt föf tungt arbete till vinnande af målet. För att deMa arbete må blifva till godo .och ej tili ondo, är 124 Den 3 December e. m. framförallt nödvändigt att med bön härom vända sig till all god gåfvas Gifvare; men på det att göras måtte hvad på menniskor ankomma kan, så får jag härmedelst föreslå, att R. Sl:r för sin del ville besluta Ull K. M. ingå med underd. anhållan, alt en Komité af sakkunnige, för folkskolans framgång och landels väl intresserade män, snarligen varder nedsatt, för alt företaga en grundlig revision af folkskolestadgan af d. i8 Juni 184%, med hvad öfrigt lill folkskoleväsendet hörer, och så väl afgifva Iiel:de i ämnet, som utarbeta förslag lill ny folkskolestadga, samt att K. M. sedan i Nåd. läcktes vidtaga de åtgärder sorn, på grund af ifrågav:de Komilés Vihde, kunna finnas tjcnliga för åstadkommandet af en sann och lefvande folkbildning. Om remiss till Allm. Besv. och Ekon.Utsk. får jag vördsam), anhålla. Remitterades till Allm. Besv. och Ekon.Utsk. Gr. Beckfriis, Corfitz, upläste följande motion: Under det allmänna framåtskridande, som fäderneslandet gjort under dessa sednare åren, är det dock åkerbruket, som jemförelsevis mest bidragit till detta lyckliga förhållande.
”Han skjuter sig, han mördar sig!” fortforo de förra. ”Pappa sprang nyss förbi fönsterna åt tullen till”, ropade Adam. Ett jemmerrop upphöjdes på en gång af de fyra qvinnorna. Saras och Celestines barn insprungo halfnakna i rummet och blandade sina skärande röster i skriket. ”Efter honom – intet ögonblick att förlora”, skrek Celestine; ”lemnen qvar era barn här, mina fruar! Är det era barn?” ”Alberts, Alberts!” svarade under de mest hemska klagoljud Clara och Christin. ”Alberts!” instämde ännu förfärligare Sara och Celestine. ”Adam, se efter barnen”, befallte Sara, som först någorlunda hämtade sig ; ”och nu följom hans spår!” Knappt hade de fyra skyndat sin väg, förrän fanjunkar Tandgrens svullna och blodiga ansigte tittade in i kammaren. ”Gud vare lof att herr fanjunkarn kom”, jemrade sig Adam; ”mamma och allesammans har sprungit ditåt. Pappa har mördat sig ditåt – hjelp! hjelp!” Fanjunkarn stirrade förvånad på de skrikande barnen och skyndade åt det håll Adam utvisat. Honom följde några soldater och stadstjenare. Ett ymnigt regn vräkte ner från de nattsvarta skyar. (Skogsdunge – utsigt mellan träden åt sjön – rödmålad lada – regn.) ”Ett regnigt, ett ruskigt väder, min herre”, sade löjtnant Gustaf till den på scenen uppträdande Albert. ”Betyder ingenting – ni har, liksom jag, knallås på era pistoler, ser jag”, svarade Albert kallt. ”Ingalunda af fruktan för era hotelser har jag beviljat er detta möte”, återtog Gustaf, ”ty en militär, känslig för pligten och äran, måste känna allt, utom fruktan. Men hans blod, åt fosterlandet helgadt, bör ej besegla hvarje obetydlig tvist, som möjligtvis kan uppstå mellan enskilta personer. Med ett ord, denna sak, hvarom här är fråga, förefaller mig på intet vis så vigtig, att –”
Man behöfde blott transportera sin actie pa sin dräng eller hvilken obscur person man behagade, och låta denne skrifva skuldförbindelsen såsom aclieinnehafvare, hvarefter man dock sjelf kunde uppbära räntan. Jag tillstyrker således, att delta stadgande, såsom principvidrigt och binderligt för actiebankers uppkomst, ej må bifallas. Frih. Stjernstedt, Theod.: Jag har inom Utskm velat vinna, fastän på olika sätt, hvad Gr. Frölich sökt vinna medelst denna §. Jag kan således ej annat än helt och hållet förena mig med Hr Stuart, ty jag anser det vara af högsta vigt, att de personer, som äro actieägare, må blifva tillgängliga, i händelse en actiebank kommer på obestånd. Jag kan lätt föreställa mig, att nu, sedan den §, sora handlar om insättning i contant, blifvit afslagen, det endast binde 25 proc. af oclrojsumman, som skola insättas i allmän vård, hvarmed banken börjar sin rörelse, och att sedermera, om bankens rörelse hedrifvits så oförsigtigt, att fråga blir örn förlust, när bankens sedlar skola inlösa», ingen af aclieägarne är till finnandes. Jag anser derföre nödvändigt, alt de lemna sin förskrifning på den summa, de icke inbetalt. Om den garanti, som med ett sådant stadgande åsyf - 46 o Den 21 Mars e. m. tas, kan illuderas, skulle jag önska, att Hr Stråle ville fö* resia någon ytterligare garanti. Jag tror, att det af Qr. Frölich här föreslagna stadgande åtminstone skulle försvåra aelieägares försök att undandraga sig sin betalningsskyldig-: het och tillstyrker således bifall till förevar. §. Frih. Boye, Ludv.:
Enligt min underdåniga uppfattning bör åtminstone så mycket vara klart och obestridligt, att på den befarade skogsbristen i framtiden föga eller intet kan inverka, om den redan nedhuggna skogsprodukten förbrukas inom landet eller exporteras. Behöfver ungskogen ett sådant skydd, som man föregifver, — hvarför söker man icke, hellre än att hindra exporten, inskränka averkningen till endast mogna träd. Genom ett stadgande i denna rigtning — om man också af andra skäl kuude tveka att gilla detsamma — skulle dock den fördel vinnas, att inskränkningen icke träffade äfven sådant, som det aldrig varit meningen att förbjuda. Deremot att, till skydd för ungskogen och i afsigt att freda densamma, förhindra utförseln deraf, men tillåta afverkningeu, endast den inom landet förbrukas, vare sig till stängsel eller bränsle eller kolning eller — förruttnelse, — det är ungefär detsamma, som om i Fiskeri-stadgan tillåtes begagnandet af notref med huru fina maskör som helst, blott att den ungfisk, som dermed fångades, antingen förstördes eller konsumerades på stället. Det kan naturligtvis icke falla någon förnuftig menniska in att bestrida, att, om skogarne oupphörligt sköflas och förstöras, utan all vård och skötsel och utan all omtanka för deras återvext, följderna deraf skola blifva högst olyckliga. Men hvad som med skäl kan bestridas och derföre också bestrides, är, att man genom exporthinder af hvilket slag som helst skall kunna förekomma en sådan olycka. Hade utförselförbud eller utförseltullar förmått att i afseende på skogarne åstadkomma det skydd, som man dermed afsett; — sannerligen, vi hafva tillräckligt länge varit i åtnjutande af detta skydd, för att numera icke rimligtvis någon klagan öfver tillståndet med våra skogar borde kunna komma i fråga, lika litet som någon fruktan för deras framtida bestånd. Men ännu i dag klagar man i detta hänseende lika mycket, som man klagade för 100 år sedan, och man fruktar — väl mer, men icke mindre. Att under sådana förhållanden längre bibehålla hvad som visat sig så föga lämpligt för sitt ändamål, men som deremot åstadkommer orättvisor, oredor och orimligheter af många slag, — detta kan väl svårligen försvaras.
December samma år i nåder ullofvat att, enär befrielse från dagsverkenas utgörande af nyssberörde anledning icke kunde medgifvas, ruslhållarne skulle med något annat ”soulagement” för denna tunga varda ihågkomna, hvilket nådiga löfte likväl endast 742 ExpeditionsUlsko t tets Förslag till lind. Skrifvelse, N:o 225. partielt, i afseende på Kungs-Barkarö socken, år 1085 uppfylldes; varande augmentsräntorne för ifrågaställa rusthällen lill beloppet lägre än de öfrige kompaniernas inom länet. Under sådana rörhållanden, på grund af hvilka E. K. M:ts och Rikets Krigsoch Kammar-Kollegier uti underdånigt utlåtande af den 22 December 1849, efter fullständig utredning af frågan och efter pröfning jemväl af de skäl, hvilka vid förra riksdagen föranledde Rikets Ständers afslag å E. K. Maj:ts nådiga Proposition i ämnet, enhälligt ansett rättvisa och billighet påkalla den åsyftade eftergiften af ifrågavarande dagsverksskyldighet, hafva Rikets Ständer funnit, det må, i öfverensstämmelse med E. K.
Preste-Sländet den 26 Borgare-Ståndet den 26 Bonde-Ståndet den 26 llikcts Ständers underdåniga skrifvelse, angående revision af fö rf a 11- ningarne rörande vaccinationen. (Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. N:o 14 och Uti. N:o 76.) S. A. K. Då det beklagliga förhållande, alt Rikets flesta provinser under de sednaste åren varit hemsökte af härjande smittkoppsfarsoter, torde i väsendtlig mån rubba förtroendet till vaccinationen i dess nuvarande skick, få Rikets Ständer underdånigst anhålla, det E. K. M. täcktes i nåder anbefalla Dess Sundhets-kollegium att afgifva underdånigt förslag till de tillägg och förändringar i nu gällande författningar rörande vaccinationen, som må anses behöfliga, samt i öfrigt angifva de åtgärder, hvilka, enligt vunnen erfarenhet så inom som utom riket, finnas ändamålsenliga till befrämjande af denna för allmänna hclsovården vigtiga angelägenhet. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 26 April 1851. Expeditions-Utskottets Förslag till tind. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 30 April 1851. Preste-Ståndet den 30 Borgare-Ståndet den 30 Bonde-Ståndet den 3 Maj •— Rikets Ständers underdåniga skrif reise, angående upphörande af ljuspenningar för Enibetsoch Tjenstemän samt Extra-Ordinarier. (Stats-Utsk:s Uti., N:o 60 och 80.) S. A. K. Uti den vid innevarande riksdag aflåtna nådiga proposition om Statsverkets tillstånd oell behof har E. K. M:t behagat tillkännagifva, att vid de regleringar af åtskilliga Embetsverk, som under de sednare åren blifvit beslutade, E. K.
Herr Grefve Tollj under den a 8 Januarii 18 13: att mängden af extra Rotehållare förklarat sig villig och benägen för en ständig rotering, och att ganska få yrkat den extra roteringens bibehållande; att flerfalldiga önskningar och förbehåll blifvit framställda, hvilka så mycket mindre kunnat till någon enstämmighet förenas, sorn många frånvarande Possessionater insändt skriftliga anföranden; att de till vacance under fredstid bestämda 400 nummer måtte blifva för sig afgkiljde och icke pro rata parte på de effectiva Rotarne indelas; att dessa vacancer måtte Piesterskapet företrädesvis förunnas; samt att den tillämnade jemkningrn af 57a Rotars förminskning icke måtte på förhand divi - 12 Stats• samt Oec.-Utsk. Uti.
Directionen uti Sällskapet för Vexelundervisningens befrämjande, den 3o Maj 1838, ingifven underdånig skrift, med anhållan, att, för anskaffande af en med noggranhet utarbetad Charta öfver Skandinavien, att vid undervisningen i Folkskolorna begagnas, måtte af allmänna medel anslås ett belopp af 1,670 R:dr. Äfvenledes hafva lill Utskottet blifvit remitterade tvänne af Professor Geijer inom Preste-Ståndet väckte motioner, den ena, med begäran, dels om ett anslag af 3,000 R:dr , för utgifvandet af 3:dje och sista delen utaf den äldre Svenska Historiens urkunder, under namn af Scriptores Remm Suecicarum Medii ÅZvij dels att ett förut för detta verks utgifvande beviljadt förskott, 2,5oo R:dr, måtte afskrifvas , emot det att till Statens disposition öfverlåtas io3 ännu osålde exemplar af första delen, numera i Bokhandeln gällande 10 R:dr Banco stycket, och 618 exemplar af andra delen, som i Bokhandeln kostar 8 R:dr 16 sk. exemplaret, jemte det motionären gifvit tillkänna, alt något utgifnings-arfvode hvarken blifvit, eller skulle blifva bera k nåd t; den andra, att, för utgifvandet af 3:dje Bandet af Diplomatarium Suecanum, måtte anslås en summa af 2,600 R:dr B:co. Vid öfvervägande häraf, har Utskottet väl funnit desse föremål vara förtjente att af det allmänna uppmuntras och understödjas; men som Rikets Ständer redan, vid pröfningen af Utskottets förslag till reglering af RiksStatens Femte Hufvudtitel, till Kongl, Maj:ts disposition, för rese-stipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande , på ordinarie
0 49 Barnens jultillredelser; prisbel. svar å prisfr. XXXVIII, af En barnavän 49 Lysningsdagar; af Mathildu Langlet 50 Industrien och kvinnofrågan 50 Sed och osed; af Ave 51 Om hemmet; af J. A. Anell. Bel. med hedersomn. vid Iduns stora pristäfling 51 Anspråkslöshet; af Adolf Hellander 51 Noveller, kåserier och skisser: I forna dagar; strödda blad ur minnets album, samlade af Mathilda Langlet: I. Isfarten 4 II. Sjungare-Anna III. Hans nåd och hennes nåd 8 — 10 14 IV. Lille prinsen V. Nummer trettioåtta, Triumf .17, 19 Disig luft; skiss af Hlgn Ur näsdukens historia; ett åpropos under influensan En ouppgjord räkning; af Sune Folkeson 1 4 Farlig lek; skiss af Elisabeth Kuylenslierna ... 2 Om god musik och dålig musik etc. Ett litet kåseri för damerna af Karl Benson 3 3 Xantippa; af Ida Boy-Ed 3 Iduns panoptikon; af Scasvola 4 Min dotter; grotesk af John Johnson En vintermorgon i Paris ' hallar; några studier från franska kökets förrum af Alvar Arvidsson ... 5, 6 Vår söndagseftermiddagsklubb; Gerdas funderingar ang. äktenskapet, af M. N 5 Slarfherrskap; af Alphonse Daudet. Öfvers.