Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Undsättningslån. Spanmåls-priser, -magasiner. pa någon allmännare missväxt under ifrågavarande år; men uti flera trakter af länet har skörden likväl under åren 1857, 1858 och 1859 varit mycket svag. Detta var synnerligen förhållandet inom Ölands Norra Mot år 1858, hvarföre under påföljande vår sex socknar derstädes måste söka undsättningdån. Af sådana förut beviljade lån voro vid periodens början utestående 1,500 R:dr Rant, som under år 1856 inbetalades. Åren 1856, 1857 och 1858 komino inga nya undsättningslån inom detta län i fråga, men deremot beviljades dylika lån år 1859 till sammanräknadt belopp af 30.000 R:dr och år 1860 till 13,000 R:dr. Tali. Litt. c. Under alla de år, som nu äro i fråga, hafva spanmålspriserne inom länet hållit sig ganska höga. Till någon del kan sådant bedömas af de årliga markegångspriserne, som, med beräkning af Riksmynt per tunna, varit de i följande tabell Litt. Vid periodens slut funnos inom länet 57 spanmålsmagasiner med en sammanräknad fond af omkring 10.000 tunnor spanmål, hufvudsakligen af råg och något korn. I afseende på dessa inrättningar förefinnes fortfarande skäl till samma anmärkning, som blifvit i föregående femårsberättelser framställd, eller att de i allmänhet äro beräknade mera på en hög räntevinst, än på det önskvärda ändamålet af undsättning efter verklig missväxt. Så, som sockne-spanmålsmagasinerne nu förvaltas, utgöra de egentligen ett slags spanmålsdiskonter, grundade på beräkningen, att hela fonden nästan alltid skall från våren till hösten vara utlånad och räntebärande. Den behållna räntan användes vanligen till fattigvården eller till biträde vid fyllandet af andra kommunalbehof.
Ex Protocollo S. G. Schyberg. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryciceriet, i835. Kongl, Majus Nådiga Proposition /Y:o 74* N:o. 74. Ankom i afskiift till Exp.-Utsk, den a3 Mars. KONGL. MAJ.TS Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående tillägg till ,9 Cap. 11 Handels-Balken; gif ven Stockholms Slott den 2/ Mars i835. Hos Kongl. Maj:t hade Rikets Ständer, uti skrifvelse af den 24 April sistlidne år, i underdjånighet hemställt om en sådan förändrad lydelse af 9 Cap. 11 §. Handels-Balken; ' Fordrar någon den gäld, han vet gulden vara eller nekar någon hos Domaren eller Konungens Befallningshafvande sin underskrift å skuldebref eller annat ford ringsbevis; bote hälften af den sålunda emot bättre vetande fordrade eller förnekade summa, målsegandens ensak.” Kongl. Maj:t har i dag å Riks-Saien gifvit Rikets Ständer tillkänna de skäl, som hindrat Kongl. Maj:t att lemna bifall till Rikets Ständers berörde förslag; men, då Kongl. Maj:t, lika med Rikets Ständer, anser ett tillägg böra göras uti 9 Cap. 11 §. Handels-Balken, hvarmedelst det bedrägeri att neka sin hand och förskrifning blifver belagdt med böter efter samma beräkningsgrund, som §. stadgar för den, som fordrar hvad han vet guldet vara; så vill Kongl. Maj:t härigenom till Rikets Ständers öfvervägande och antagande föreslå sådan förändrad redaction af nämnde 9 Cap. Ii §. Handels-Balken: ”Fordrar någor then gäld, lian vet gulden vara, eller nekar skuldenär sin hand och förskrifning, och varder funnen med osanning, bote hälften af thel, han fordrat eljer vägrat att gälda, målsegandens ensak/’
Jag instämmer således med Herr Cederschjöld, att då frågan af Ridderskapet och Adeln redan är afgjord, på samma gång Ståndet beslöt, att realisationen skulle äga rum, kan Grundlagen icke anses så medgörlig, att de, hvilka önska Depositräkningen, kunna förklara den på ett sätt, som leder till deras ändamål. Med förbigående af alla finspunna trådar för bevisen och under tacksägelse till dem, som lemnat ämne för spånaden, vill jag till Herr Grefven och LandtMarskalken hemställa, om han icke, med fästad uppmärksamhet derpå, att denna fråga redan inom oss är afgjord, täcktes förklara, att den nu icke kan komma under öfvervägande. Grefve Cronhjelm, Otto August: Om jag förut i detta ämnet iakttagit tystnad, har det 54 H. 4 5® Den 17 December f. m. skett derföre att jag icke ansett mig ämnet vuxen; men då fråga uppstått, att helt och. liålletupprifva ett beslut, som förut är fattadt, har jag ansett min pligt emot mig sjelf fordra , att till Protocollet protestera emot ett så dant handlingssätt. ^5 §. säger uttryckligen, att sådane frågor, som kunna förfalla, äfven skola förfalla, när två Stånd stadna emot två. Friherre Cederström har nu visat, att denna fråga kan förfalla. Således hemställer jag, om icke Ridderskapet och Adeln handlar grundlagsenligt, då Ståndet förklarar, att frågan skall förfalla. Hvad sjelfva inrättningen af Depositräkning angår, är jag ännu af samma Öfvertygelse, som vid förra voteringen, och kan icke föreställa mig annat, än att det måste vara skadligt, att öppna Bankens hvalf, för emottagande af större belopp, än man vill köpa. Man säljer icke sitt silfver, då man på Depositräkningen aldrig kan få mindre derföre, men väl mera, och tillika har hopp att vid en förhöjd curs kunna få uttaga det, för alt sedermera å nyo sälja det till Banken för en större summa. Jag anhåller alltså om HerrGrefvens och LandtMarskalkens proposition, att Ridderskapet och Adeln må förblifva vid sitt förra beslut. Herr Stråle:
Djupare i sin dimm-mantel insvepte sig mellertid natten; det muntra sorlet, de hvimlande ljusen förlorade sig mer och mer i afståndet, och blott då och då genomfor en från helgedomen uppstigande raket den dunkla rymden. Ändteligen blef allt tyst: lamporna i kapellet och bergeldarna slocknade efterhand, och mörkret öfvertäckte med sitt enfärgade flor den nyss så brokigt rörliga taflan. Trött af jagten, kände jag mina ögonlock villiga att tillsluta sig; sömnen kom och öfverraskade mig på altanen, innan jag ännu hann verkställa mitt beslut att återvända till staden. Den kalla morgondaggen väckte mig snart ur den korta hvilan. Vid uppvaknandet föllo mina ögon på den lilla holmen, som var närmast belägen till templet. Med förundran blef jag der varse en ung, välklädd flicka, sysselsatt att vattna blomstersängarna. De nära häckarna, bakom hvilka hon till större delen var dold, hindrade mig att tillräckligt betrakta henne, och när hon då och då framträdde genom buskarnes öppningar, nekade mig den för morgonvinden fladdrande slöjan att urskilja hennes anletsdrag. Den som känner österlandets seder, vet huru sällsynt en syn, sådan som denna, är: min nyfikenhet stegrades så mycket mer, som jag kände öns ägare och trodde mig veta, att intet sådant fruntimmer tillhörde honom. Innan jag ännu rigtigt hunnit sansa mig, satt jag redan i jullen, som med tysta, långsamma årslag framsköt öfver det smala sundet. Redan stötte stäfven mot stranden; nästan ovillig öfver mig sjelf, steg jag i land. Med tjuge steg hade jag genomvandrat den smala mandel-dunge, som låg närmast viken; nu stod jag dold bakom en buske, och mina blickar sökte flickan på de redan förut välbekanta blomstersängarna. Arbetet, syntes det, var redan fullbordadt: bredvid stod den lackerade vattenkannan. Flickan sjelf satt med ryggen vänd mot mig, och matade tvenne små djur, hvilka jag sedan erfor vara så kallade dverghjortar. Dessa djur äro ej hemfödda i Kaschmir: jag hade aldrig, och kanhända äfven få af mine läsare, sett dessa de täckaste bland lefvande varelser.
"Vidkommande jernvägar i länder utom Sverige, ärö, med hänseende till framställda anmärkningar om vissa länders eller särskilda banors företräden i antaget byggnadssätt och konstruktion af materiel m. m., uti de Utskottet tillställde handlingar meddelade följande uppgifter och upplysningar. De jernvägar, som i Amerika ursprungligen, medelst utläggande af balkar med derå fästade räler, blifvit för jemförelsevis billigare kostnad anlagda, hade varit afsedda endast för bildande af en temporär kommunikation samt redan från början ämnade att ombyggas så fort ske kunde; och med inberäkning af de för verkställighet häraf erforderliga utgifter, hade, enligt uppgifter som år 1838 blifvit af en Amerikansk ingeniör till Engelska Parlamentet aflemnade, kostnaden för de Amerikanska jernvägarne uppgått, per Svensk mil i riksmynt, i staten New-York till 1,457,280 R:dr, i Massachusetts till 1,218,000 R:dr, samt uti Illinois, Michigan, Ohio och Pensylvania till 1,554,600 R:dr, eller i medeltal 1,410,293 R:dr Runt per Svensk mil, och således mer än jernvägarne i Tyskland samt mer än dubbelt mot hvad som vanligen uppgifvits såsom de Amerikanska jernvägarnes kostnad; hvartill korame att öfverallt å dessa banor Bih. till R. St. Prot. 1859 & 1800. 4 Sami. 1 Äfd. 2 Rand. 29 Höft. 2 10 Stats-Ulskottels Utlåtande M 158. funnes små krökar och stora lutningar; att många af dem ej hade någon elier föga ballast; att backarne lage bara för solsken och väta; att stationerna vore mera provisoriska, signalsystemet bristfälligt, m. fl. omständigheter, utvisande att dessa banor på det hela taget måste anses mycket kostsamma.
M:t ingått med underdåniga skrivelser härom, och vid sednaste riksdag godkändes af samtliga Riks-Stånden Utslcts i frågan afgifna Betänk., deruti Ulsk:t framställde den åsigt, att det skulle vara förmånligt, om en sådan öfverenskommmelse kunde åvägabringas. Närvarande Utsk. har icke ansett sig höra frångå denna åsiet, och den omständighet, att den nu under 25 år varit gillad af representationen, torde utgöra en tillräcklig förklaring, hvarför Utsk:t tillstyrkt bifall till motionärens framställning. Gr. af Ugglas har anfört det olyckliga resultatet af den beklädnadsdirektion, som för ett antal år sedan tillsattes vid Lifregementets Dragonkorps. Detta exempel bevisar dock ingenting annat, än att direktionen bestämde afgiften allt för lågt, så att den ej kunde uppfylla sina åtagna förbindelser. Nu nr det deremot föreslaget att bestyret skall åligga arméförvaltningen. När man besinnar denna förvaltnings stora tillgång på materialier och det oafvisliga behofvet alt omsätta dessa, såvida icke stora förluster för Kronan skola uppkomma, — ett förhållande, som tydligen ådagal-igges af den i de värfvade regementenas passevolanskontrakter intagna ”föreskrift, att ett visst parti kläde årligen skall af passevolantörerne från förrådet utlagas, dock för ett pris, långt billigare än det hvartill de sjelfva kunde anskaffa varan, och när härtill lägges att persedlar, tillverkade i stor skala, alltid erhållas lill lägre pris, torde det vara klart, att arméförvaltningen kan åstadkomma en uppsättning för truppen på vida billigare vilkor, än det är möjligt för rusthållarne. Dessutom påbjudas mindre uniformsförändringar ofta nog, hvilka för rusthållarne medföra betydliga kostnader, under det att de för Kronan skulle vara löga kännbara. Gr. af Ugglas har sjelf påpekat, alt sadelmunderingarne kunna af Kronan tillhandahållas för billigare pris än af rusthållarne, de der för nödiga reparationer måste anlita sockenhandtverkare, som göra arbetet både dåligt och dyrt. Svårligen torde det då kunna bestridas, att det skulle lända till ömsesidig fördel, om Kronan öfvertoge underhållet af dessa persedlar.
Till nämnde betjening, hvilken af Stånden sjelfva tillsättes, räknas hos Ridderskapet och Adeln fyra Kanslister, i Preste-Ståndet en Notarie och två Kanslister, i BorgareStåndet sammaledes, och i Bonde-Ståndet tvä Notarier och fyra Kanslister. I hvardera af Utskotten, för hvarje Division, en Kanslist, hvilken, jemte Sekreteraren, förordnas af Utskotten sjelfva, med undantag, som i 35 § finnes stadgadt. Skulle i något Utskott en talrikare betjening oundgängligen tarfvas, anmäle Utskottet sådant hos Ståndens Plena, hvilka derom förordne. sjelfva öfverenskomma. Hvarje Sekreterare tillhör, att allt det, som förefaller och beslutes, ordentligen och noggrant uppteckna och för Ståndet justera, samt, då antingen hela Ståndet eller någon Ledamot in pleno det fordrar, protokollet uppläsa, äfvensom i öfrigt alla protokoll, jemte utdragen deraf, underskrifva. Så väl Ståndens som Utskottens Sekreterare, jemte den under riksdagar förordne. Konstitutions-Utskotlets Memorial M 2. :».7 2:o. Bonde-Ståndets Sekreterare åge att, förr än han sitt embete tillträder, följande Ed inför Ståndet aflägga: »Jag N. N., utnämnd och förordnad, att vid detta allmänna Riksmöte vara det Hedervärda Bonde-Ståndets Sekreterare, lofvar och svär vid Gud och Ilans Heliga Evangelium, att jag vill och skall med all min förmåga iakttaga Konungamaktens och Riksens Ständers rättigheter i öfverensstämmelse med den af Konung och Riksens Ständer till efterlefnad antagna Regerings-Form af den 6 Juni 1809. Jag skall ock ställa mig lill ovilkorlig efterrättelse Rikets öfriga gällande Grundlagar, och ej till det Hedervärda BondeStåndets Protokoll, utan min uttryckliga anmärkning och reservation, föra eller föra låta, ännu mindre lill expedierande befordra eller befordra låta något, som emot de gällande Grundlagar stridande är.
(Sanningar, som förnimmas oklart, men utan motsägelser, gifvas på alla områden: sådan är hvarje härledd matematisk sats, om hvars sanning man är öfvertygad, innan man kan strängt bevisa den.) Så är det menskliga förnuftet nödgadt att döma; för att undkomma dess domar har man intet annat medel än att döda detsamma. Och det låter sig verkligen göra att döda förnuftet: derpå äro de ofvan omtalade predikanterna lefvande exempel. Men andligt sjelfmord af detta slag har sina betänkliga följder: derpå äro samma män talande intyg. Ej nog, att de på nåd och onåd gifvit sig åt sina egna villfarelser; de stå äfven vapenlösa mot andras. Om i deras kyrkas sköte uppstår en sekt, som utgifver de vansinnigaste läror för gudomliga mysterier, hvad skola de då göra? Öfverbevisa sekteristerna om deras lärors motsägelse och oförnuft? Men hvadtill skulle det tjena? De sjelfva påstå ju, att gudomliga mysterier kunna kläda sig i formen af oupplösliga motsägelser! Eller skola de öfverbevisa dem om deras lärors obibliskhet? Men då blir frågan om rätta bibelutläggningen, och den låter väl icke vinna sig, utan medelst användande af deder förargliga tankelagarne. Hufvudinvändningen, hvarmed ortodoxerna pläga tillbakavisa förnuftsmännen, att nämligen „det naturliga sinnet förnimmer intet af hvad Guds rike tillhörer“ (hvarvid ortodoxerna särdeles blygsamt förutsätta, att de sjelfve hafva „anden“, och deras motståndare „det naturliga sinnet“) – äfven den frasen kunna sekteristerna i sin ordning slunga mot ortodoxerna, ty den låter bruka sig med lika stor (d. v. s. ingen) bevisningskraft af alla partier. Det finnes uti ingen af de tyska bibelupplagor, som utkommo i Wittenberg från år 1522 till 1545. En förteckning på de namnkunnigare män, som under reformations-århundradet uppstego att i bibelns och förnuftets namn protestera mot den kyrkliga treenighetsläran, skulle blifva temligen lång.
Nu hemställer jag till Hr Gyllenskjöld, huruvida han skulle vilja öfvergå till den enkla upfattning som jag gjort, nemi. att låta detta mom. qvarstå sådant det är, med undantag af de ord jag omförmält. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om det icke blefve redigare och besparade lid om hvartdera af ifrågavande 3 förslag finge serskildt behandlas, enär de icke voro verbatim lika lydande och äfven Hr Weidenhjelm vore frånvarande samt man således icke kunde veta huruvida han ville afstå från ordalagen i sitt förslag. Hr Carlheim Gyllenskjöld: Skillnaden emellan Hr Lagerhjelms och mitt förslag består deruti att Hr Lagerhjelm föreslagit atl icke fastighetsegande embetsoch tjenstemän skola, lika med sina besutne vederlikar, enl. 12 §:s2mom. få säte och stämma på Riddarhuset. Jag har velat öfverlemna till Const.Ulsk. alt bedömma, till hvilket Stånd de, med afseende å andra möjliga förändringar i 12—15 §§:ne, lämpligast böra hänföras. Gr. Björnstjerna har föreslagit, att de skola få plats i PresteSt., Gr. Sparre att de måtte inrymmas uti BorgareSt. Vid en sådan skiljaktighet 1 meningen, torde blifva nödvändigt, alt Hr Frih. o. Landtm, täckes framställa propos. på hvarje förslag serskildt, så framt icke Hr Lagerhjelm anser sig kunna med mig instämma. Hr Lefrén: Då det icke tyckes blifva möjligt, såsom ibland går för sig, att de som yrka samma sak, foga sig den ena efter den andra, och vi nu hotas med att få propos. öfver samma sak 2 å 3 gånger, så får jag reservera mig sålunda, att om det förslag som först kommer före, skulle blifva förkastadt, det då måtte vara ordalydelsen som förkastas, på det att icke nästa förslag som innehåller samma sak, skulle anses vara förkastadt derföre att det första blifvit förkastadt för redaktionens skuld.
M är erhållit tstlständ akt hälla Spelhus, bör tili gansta dryg plickt wara förfallen, samt äga dr som en dylik rättighet sig lagligen för - 872 Den l8 Iattnarii. sörwärswat suss rätt att genom upzsy mMnäns biträde 3 de förstnämnde görn d-stag, och alt nyst-» nämde plickt tillfaller dalsten lörstnämnde uiräitinngar uti orten och hälften angiswarm. Slutelig?» anmärkes akt om en, som inropat rättigheten att hälla Spelhus, will airära ät en eller flera denna rättighet l wista Städer, orter eller under Marknader, bör dttta hwarje ars början anmälas och för hw-rjo 3r lör dylika kringresande Spelhus-wärdar nya Tillätelse, dref rufärdaS dä detze äro kill lika stiMelieters i ntaga, de 'örbundne vch med enehanda plickr för fördryirsten forn olivan är proponekadt; och hlvar för lörsta inroparen är uti full otstwarighet g^nvm »tecknad Borgen 5 Tillständs-brefwet, hwicken i Kammarkollegium antecknas, pä dek, att, om full tillgäng felar hos den sednare Spelhus marden, den förstnämnds mätte den fylla. Om Rldderssavek och Adeln fä täcktes tilläta, torde detta mut amörande remitteras till Oeconomi?- Utssottet, samt de öfrige Respectlve S?« d n derom underrättas, vä det den af mrg nu proponerade tillgäng cj till nägot annat ändamål mätte bliswa förestagen, fom annars ste kunde. Skulle ater Riksens Högloft Ständer icke godkänna detta mut Förstag, fä dlifwer hö»st nödigt att agon sä sträng Författning utlärdas och strängaste lillst)» andefo«es, sä att icke d.tzi sä högt lördärfweliga Spel, sällstaper mätte någorstädes fä eMera. Remitterades kill Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utstokret.
Brefven den 7 Juni 1733 och den 24 Jan. 1740, i fråga om handräcknings meddelande för barns befordran till dopet. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, särskilda Utskits den 17 dennes bordlagde Utlåt. N:o 3, i ani. af de inom Riks-Stånden gjorda anmärkningar och fattade skiljaktiga beslut i afseende å Utskits Betänk. Nio 2, öfver K. Mis Nåd. Propos. till R. Stir med förslag till ny sjölag. Föredrogs och lades till handlingarne Expedis-Utskits den 17 dennes bordlagde Mern. Nio 13, i ani. af återremiss å skrifvelseförslaget Nio 121. Föredrogs och bifölls Expedis-Utskits den 17 dennes bordlagde Mern. Nio 14, angide anvisande af medel till arfvodesförhöjningar för tjenstemännen å Utskits tryckeri-afdelning. Föredrogs ett från Högv. Preste-Stit ankommet prot.-utdrag Nio 462, innehållande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att biträda Preste-Stis beslut öfver Lag-Utsk:ts Betänk. Nio 69, i ani. af motioner om arfsrätt för oäkta barn. Begärdes på bordet. Anmäldtes och bordlädes Stats-Utskits Utlåtin:
Utdrag af Protocollet, bstllit hos Högwördige Preste-Ständet den n April 1810. S. D. Besiöt Preste-Ständct, att de af Riksens Hög, kost. Ständers Constitutions - Utstött föreflagne ändringar och tillagg uti Regerings-Formens 5Z §. samt Riksdagsordningens LZ §. wid nästkommande Lagtima Riksdag köra pröfwas och afgöras. Ot supi». S. D. Till Riksens Högloft. Ständers Constitutions» Utstötts yttrande öfwer Herr Ryttmästare» Grefwe t^x-l ttsmiltons Förslag, att orden: Swensta Folket, stulle r den wanliga Kyrkobönen införas, kemnade Preste»Ständet dest bifall, blt supra. S. D. Hwad Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärs - och Deconomie-Utstott uti dest Betänkande, angående sältet för wexkställanhe af uphandlingar för Kronans behof, samt försäljning af dest umbärliga Per» sed - 702 Den 17 April. sedlar yttrat och förslagit, blef af Preste-StLndet Madi. Vt slrprs. S. D. Wid ytterligare föredragning af Riksens Höglofk.
S. D. Stats-Utskottets Memorial, N:p 357, angående Piks-Ståndens beslut i fråga om beräkningen af Taffelpenningar för yissa Embetsman, blef, vid nu skedd föredragning, af Preste-Ståndet giliadt. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets Berättelser: N:o 300, om verkställd granskning af KgU Myntverkets Iläkeuskapfr för år 1326; saint 12 Fröt. Utdrag den 2 Nov. 1829. N:q 301, om verkställd granskning af 1 825, ars upprättade redogörelse för Kongl. InvalidInrättningen på Ulricsdal; blefvo desamma, enär de icke föranledde till annan åtgärd, till Handlingarne lagda. S. D. Statsoch Bevillning.?-Utskottens Betänkanden: N:o 85 j angående Riksdags-Fullmägtigen jonders Danielssont motion om befrielse från Bevillning efter 2:dra Art. för dem af Skaraborgs och Elfsborgs Läns Allmoge, som icke aro kände för verklig förmögenhet; N.‘o 86, i anledning af Herrar Lundmans, Alunds och Lefflers motioner om Uppbördsprovision till Städernes Magistrater m. m,; N:o 87, i anledning af så väl Kongl. Majtts Nådiga Proposition till Rikets Högloflige Ständer om Curhusafgiftens fortfarande, som åtskilliga dervid afgifna yttranden samt i ämnet väckta motioner, blefvo, vid nu skedd förnyad föredragning, af Preste-Ståndet bifallna. S. D, Föredrogs och lades till Handlingarne förstärkta Stats-Utskottets Memorial, N:q 31b, angående verkställd votering i åtskilliga frågor, rörande Statsregleringen. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs och lades till Handlingarne Rikets Ständers förstärkta Stats-Utskott^ Prat. Utdrag den 2 Nov. 1829. i3 Memorial, N:o 316, angående verkställd votering i åtskilliga delar, rörande Statsregleringen. S. D.
Emeriti-lönen deremot lill efterträdarens aflönande af Academien användas. ll:o Uti E. K. M:s Nådiga Proposition, angående Stals-Yerkets tillstånd och behof är vordet äskadt, att de vid Corrections-Inrättningarne i Riket anställde, med bestämda arfvoden försedde tjenstemän må förklaras berättigade att, under lika vilkor, som Statens öfriga embctsoch tjenstemän, njuta pension å Allmänna Indragnings-staten; och hafva Rikets Ständer, vid pröfning af detta ärende, inherntat, alt den för sistlidne år fastställde stat för Corrections-inrältningarne i Riket upptager Vid Stockholms Södra Corrections-Inr ättning : 1 Commendant och Föreståndare Bro Rrdr 1,000 1 Arbets-chef 666: 32. 1 Pastor 600: 1 Ekonomi-förvaltare och Kamerare 666: 32. 1 Läkare 400 1 Befälhafvare för inre bevakningen 300 1 Bohållare 300: 5 Vaktmästare, å 150 R:lrs lön och 66 Rrdr 32 sk:s underhåll 111 natura. Vid Stockholms Norra Corrections-Inrättning : 1 Föreståndare Bro Rrdr 666: 32. 1 Predikant 200 1 Läkare 250 1 Bokhållare 400 1 Revisor, som tjenstgör uti Kongl. Styrelsen och dei före här ej upptages. 1 Förestånderska, för hvilken pensionering ej blifvit af E. K. M. il'i å gasa 11. 1 Vaktmästare 233: 16, 2 Vaktkarlar a 200: — 1 husdräng, hvilken, såsom varande Inrättningens enskilde tjenare, här ej uppföres. 1 Klockare I 66: 32 Ö2i Expcditions-Utskottcts Förslag till lind. Skrifvelse, N.-o 377. R:dr i lön och 66 R:dr 32 sk. kostpenningar.