Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Reservanten anser, att Bevillmngs-Utskottet hade bordt taga i betraktande de flerahanda vägar, den sednast anlagda genom halfva hammarskattens afskaffande, en skattelindring af mera än 75,000 R:dr Rant, på hvilka stångjerns-tillverkare hafva under 30 års tid vunnit förmånen af minskning uti skattebördan till nära en million R:dr samma mynt årligen, vittnande om en ömhet ifrån Statsmagternas sida, hvarpå ingen annan näring erhållit prof. Utförsels-tullen på stångjern före samma tid, en R:dr R:mt per skeppund, skulle nu lemna omkring 800,000 R:dr årligen och allmänna bevillningen har blifvit sänkt med 75 procent. Denna gren af Sveriges så kallade andra modernäring har således lyckats förskaffa sig förmånen att betraktas såsom en ömtålig drifhusvext, enär densamma, utom den qvarvarande hammarskatten, endast erlägger en bevillning, som icke uppgår till 30,000 R:dr R.mt, hvilken, fördelad emellan ungefärligen 1,300 smälthärdar, för hvar och en blott lemnar en usel spottstyfver. Emot jernverkens föregifna aftvnande tillstånd i allmänhet vittna starkt stigande inköpspris för bruksegendomar, årligen betydligt ökad export och minskade inventarier på vågarne. Rudimateriernas uppstegrade värden motvägas lill stor delaf förbättrade arbetsmethoder och höjda försäljningspris. Utsigterna för Svenskt jern på den främmande marknaden ljusna allt mera både inom och utom Europa, och fä derneslandet står nu färdigt att uti väsendtlig mån för den inhemska jern-industriens bästa åsamka sig en skuld af hundradetals millioner R:dr för jernvägar. Huru skall Statsverket få medel att betäcka de äldre redan kända samt de mångå nya behofven? Jordbrukaren har god utväg att draga sig undan de allmänna bördorna; den mera förmånliga handeln och näringen likaså; bergs-handteringens idkare, i synnerhet stångjerns-tillverkarne, försumma ingalunda sitt bästa.
Trå månader till och med Två år i stället åläggas.» Öfver denna Nådiga Proposition hafva samtlige Riks-stånden infordrat LagUtskottets utlåtande; men då densamma, efter hvad deri uttryckligen tillkännagifves, blifvit aflåten under förutsättning af Rikets Ständers bifall till det af Kongl Majit särskildt framställda nådiga förslag om upphäfvnnde af de lagstadganden, som ålägga landsförvisning för affall från den rena evangeliska läran; alltså och enär de från Riksstånden, efter slutlig pröfning af den, genom berörde nådiga förslag väckta, samt i Utskottets Betänkande M 61 sist be .andlade fråga, till Utskottet ankomna Protokolls-utdrag visa att Stånden i ämnet eller beträffande frågan huruvida landsförvisning såsom påföljd för affall skall upphöra, stannat i så skiljaktiga beslut att samma fråga måste anses hafva förfallit; samt det förhållande följaktligen icke inträffat, under förutsättning hvarom ifrågavarande nådiga proposition är vorden aflåten, hemställes vördsamt, öm icke Rikets Ständer täcktes förklara all densamma icke kan någon lag stiftning s-åtgärd å Ständernas sida föranleda. Stockholm den 15 Februarai 1858. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1858 Lag-Utskottets Memorial N:o 77. 1 N:o 77. Ank. till Exp.-Ul&k* den 16 Fehr. 1858, kl. 12 ra. Memorial med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Standen fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande N:o 62 i anledning af framställde anmärkningar emot Ut skottets under N:o 47 afgifna Betänkande öfver väckta motioner om stiftande af lag angående allmänt kyrkomöte. Sedan Lag-Utskottet, på grund af väckta motioner, uti sitt berörde Betänkande tillstyrkt Rikets Ständer att besluta en förordning angående allmänt Kyrkomöte, i enlighet med ett af Utskottet i sådant afseende utarbetad« förslag; samt llöglofl.
Genom della förslag skulle således äfven det stadgande borttagas, att endast en sjettedel af jord, hus eller tomt i stad får borlgifvas, då man har bröslarfvingar. Detta skulle föranleda mycket trassel och jag anser det icke heller ega någon rimlighet för sig, hvarföre jag äfven måste på det högsta sätta mig deremot. Det är otvifvelaktigt alt detta stadgande kunde föranleda dertill, att personer, som smickrade in sig hos redan ålderstigne, slöa personer, kunde tillegna sig deras fastighet, till förlust för harn och brostarfvingar. Den i nuvarande lag medgifna rättigheten att bortskänka J:det efter stadsrätt är också alldeles tillräcklig, då man betänker det olika förhållande, som i stad och på landet i afseende å gifvorält eger rum. På landet har man visserligen rätt att bortgifva allinge-egendom, men man bör också påminna sig att makan icke har någon giftorätt i ärfd fastighet. Sådant är icke förhållandet i staden. Om en man gifter sig, som har t. ex. 100,000 R:drs förmögenhet, så rår makan genast om hälften eller 50,000 R:dr. Då är det väl orimligt att han äfven skulle hafva rättighet att bortgifva lill henne hälften af sin hälft, hvarmedelst hon kunde få 75,000 R:dr, under det en mängd barn tillsammans fingo endast 25,000 R:dr; men icke nog med detta, hon kunde på gamla dagar gifta sig med en ung pojke, som hon skänker alltsammans till. På detta sätt blifva barnen i alla möjliga hänseenden lidande. Jag kan icke ingå derpå och jag kan icke rätt fatta att någon kan ingå på sådant. Redan förra gången, då denna sak här förevar, så framdrog jag några exempel på huru det tillgår i verkligheten, redan nu, med sådan egendom. Ändå värre kommer det att blifva, om detta förslag anlages. Det är icke mer än några månader sedan en 70 års gammal gumma gifte sig med en yngling. Hon hade i giftorätt efter sin man fått ganska betydlig egendom. Hennes unge man, med hvilken hon, efter min tanka, gifte sig ganska onödigt, fick i giftorätt hälften af hennes förmögenhet.
Pro. positionen om utgörande af |:del i Beklädnadens värde ej skulle antagas. 3:0 Beklädnads-Directionerne, hvilka böra utgöras af'Landshöfdingen , Regements-Chefen ; Regements-Q vai term ästaren, 1 Capitaine och ;;ne Rotehållare, skola besörja anskaffningen och underhållet af Regementernes Beklädnad i fredstid, hvarvid på dem ankommer, att, då Hufvudbonad, Jacka och Escharpe, kunna uthålla längre brukning än Halsduk, Byxor och. Stibletter, jemte de mindre Monderitigs-persedlarne, oftare förse Soldaten med desse sednare än med de 3me förra, endast hufvudföremålet iagtages, att Manskapet alltid är för3edt meden fullgod Beklädnad i Rote-kistan och en annan brukbar till nyttjande vid mindre tjenstgörings tillfallen, 4:0 Vid skeende uppbrott afmönstras Monderingen till Kronan, men afgifteme utgå till Beklädnads Directionerne för hela det löpande året, fran så väi Kongl. Krigs-Collegium som Rotehallarne; hvaremot desse afgifter upphöra under hela den tid Kriget vidare fortsattes, till och med det arets utgång, under hvilket Manskapet åter på fredsfot försättes, Och ingå under samma tid de på Stat uppförde Beklädnadsmedel till Krigsfonden. 5-0 Kongl. Krigs Collegium, som äger generel öfversigt ©ch tillsyn å Armeéns Bekläd. nåd, requirerar och erhåller vid början af hvarje år från Kongl. Stats-Contoiret de på Stat bestädds medel till Beklädnaden, samt öfversän - 150J Ståts-Utskottets Betankanderi. der genast detpå till Eeklädnads-lDirectionerne hvad livai je Regemente härutaf tillkommer. 6:0
S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Lag-utskottets den 8 dennes på bordet lagda memorial: N:o 22, i anledning af återremiss utaf Utskottets utlåtande N:o 4, angående väckt motion om föreskrifters meddelande i afseende på beskaffenheten af länsmans-fullmakter; och JN:o 23, i anledning af återremiss utaf Utskottets betänkande N:o 6, öfver väckt motion, angående ändring i författningarne om bysättning. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets den 8 dennes på bordet lagda betänkanden: N:o 39, i anledning af väckta motioner, angående upptagande af kollekter för missions-verkets räkning; och N:o 42, i anledning af väckt motion om rättighet för rote-hållare, så väl vid soldatsom båtsmans-liållet i Helsingland, att sjelfva disponera de så kallade uddemantalseller udderöks-kassorna. S. D. Föredrogs och afslogs Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets den 8 dennes på bordet lagda betänkande N:o 43, i anledning af serskilda motioner, dels i fråga om stadgande, att personer, hvilka ådömas ansvar för 3:dje gången fylleri, måtte, i stället för vattenoch brödstraff, förpligtas att undergå den s. k. Schreiberska fyllerikuren, dels ock om skyldighet för läkare vid läns-lazaretten i riket, att, under uppgifna förhållanden, å derstädes intagna personer använda berörde kurmethod. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet ett af herr Stjernsvärdj Gustaf MauritZj i afseende på Kongl. Majrts nå - Prot.-utdrag den 15 Mars 1848.
— N:o 80. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 60, angående uphörande af ljuspenningar för embetsoch tjenstemän samt exlra-ordinarier. V. B. 315, 474. A. 476. VI. E. 194. — N:o 81. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, i fråga om uphörande af så kallade vakansoch förslagsliggetids samt begrafningshjelps-besparingar, samt om årliga anslag till vederbörande pensions-kassor, såsom ersättning för de inkomster, dessa kassor af nämnde besparingar åtnjuta. — N:o 83. angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Andra Hufvudtitel. IX. E. 3. — N:o 84. angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Tredje Hufvudtitel. V. B. 472, 513. VI. 17. A. 21. VII. U. 465. VIII. 34. A. 35. U. 359, 375. A. 377. E. 597. — N:o 85. angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Fjerde Hufvudtitel. IX. E. 270. — N:o 86. angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Femte Hufvudtitel. V. B. 472, 513. VI. 62. A. 70. VII. II. 465. IX. E. 270. IX. E. 270. — N:o 88. angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Sjunde Hufvudtitel. V. B. 472, 513. VI. 131. A. A. 137. VII. U. 465. VIII. 34. A. 50. IX. E. 270.
Fröken och tog B. H a m b o (damernas) Brita B. Herr juristens tankar ilade vidare. B a h! o m t v å år. Dahlgren foto. ULTUNA LANDTBRUKSINSTITUT. Gästerna, s o m u p p g i n g o till omkring 200, bland hvilka märktes excellensen Boström, statsrådet v o n Krusenstjerna, finska landtbruksstyrelsens öfverdirektör Grotenfelt m. fl., hälsades vid ankomsten m e d musik af landtbrukselevernas musikkår, hvarefter landshöfding Bråkenhielm från hufvudbyggnadens trappa v ä l k o m n a d e festdeltagarne i ett kort tal. K l. 2 gafs middag i det vackert dekorerade redskapshuset o c h kl. half 7 afhölls d e n af elevkåren gifna festen. A f de särskildt för Iduns räkning på platsen tagna fotografierna, s o m v i i detta n u m m e r m e d - dela, framställer den ena gästerna, då de nedanför institutets trappa åhöra landshöfding B r å k e n h i e l m s hälsningstal; den andra illustrationen är en exteriör af själfva institutet. önska ett verkligt delikat kaffe, som dessutom ställer sig både drygt och billigt, &amp; C: O S Ångrostade Kaffe. — Storkyrkobrinken 8. A - Dahlgren foto. BRÅKENHIELMS HÄLSNINGSTAL. k a n d. » HUFVUDENTREN EN TILT UTSTÄLLNINGEN I JÖNKÖPING. IDYLL. FÖR IDUN AF STEN JUNG. D ET V A R EN s ö n d a g s f ö r m i d d a g, strax före midsommar, Strålande Och sol, hvad vädret väl, för att gick ut ned i ven af bort mitt INDUSTRIHALLEN (GYMNASTIKSALEN). sorg mest kom. på i moll Hon satt med sina styrde kurs rakt Far själf rodde. gång i mot den Omgifvatten, dystra stämda det af olycksinnesen fyra man att se, liten kunde hvarifrån i en en skrattade. båt, som plats.
Vinner Nej. antages Borgare-Ståndets beslut, att nuvarande bevillningen å rörelse och näring, sedel-utgifvande enskilde Banker derunder icke inbegripne. 4 SUlts-Utskotlets Memorial, N:o 309. samt fast egendom, skall nedsättas till hälften af hvad den nu utgör, samt att till följd häraf ej blott alla uti §§ 9, 10, 25, 27 och 28 i Bevillnings-Utskottets förslag till bevillnings-stadga förekommande minimi-afgifter skola nedsättas till hälften af deras nuvarande belopp, utan äfven afgifter å rörelse och näring samt fast egendom i öfrigt allestädes i nämnda förslag må upptagas till hälften af hvad de för det närvarande utgöra. Denna votering har utfallit med 54 Ja och 65 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat enligt Nej-propositionens innehåll. 4:Jc voteringen (N:o 4 i Mein. N:o 28). Den, som bifaller Bevillnings-Utskottets, af tre Stånd gillade förslag, att början af 10, 27 och 28 §§ erhåller denna förändrade lydelse: a l:o För följande (till städerna hörande), (på landet boende), (vid bruk, bergverk och öfriga inrättningar antagne) personer skall afgiften, såvida den icke, beräknad till 00 procent (den procent, som enligt 3:dje voterings-propositionen varder bestämd) af inkomsten, uppgår till högre belopp, än de här nedan utsatta högsta klass-afgifter, i hvilket fall nämnde procent-beräkning skall iakttagas, bestämmas sålunda:» — röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer, enligt Bonde-Ståndets beslut, nu gällande Bevillnings-förordning att i förevarande hänseende bibehållas oförändrad. Som denna omröstning, vid hvilken en sedel blifvit kasserad, gifvit ett resultat af 91 Ja och 27 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionen. 5:tc voteringen (N:o 5 i Mern.
Med särskild hemtad anledning af gjord anmälan derom att åtskilliga innehafvare af kopparoch stentryckerier i riket underlåtit, att. vederbörligen till Kongl. Bibiiotheket aflemna sådana genom deras stentryckseller koppartrycks-pressar åstadkomma tillverkningar, hvilka ej åtföljt i bokpress tryckta skrifter, har JustitieStats-ministern, till följd af den honom updragna tillsyn öfver Trvkfrihets-förordningons efterlefnad, genom Utslag den 150 Juni 1852, till vederbörandes efterrättelse meddelat, att som, i anseende till det sätt, hvarpå stenoch koppartryck verkställas och exemplar af dymedelst åstadkomna arbeten mångfaldigas, Tryckfrihets-förordningens stadganden i allt hvad angar Boktryckare och boktryckerier, jemväl afse och ega tillämpning å Stenoch Koppartryckare, jemte deras tryckerier, så att med hvarje å koppar eller sten anbragdt och sedermera genom tryck utfördt samt under allmänhetens ögon lagdt arbete, som kan hänföras under de i samma Förordnings 1 § 1 moment bestämda egen skap och benämning af skrift, bör förfaras pä enahanda sätt, som blifvit til! iakttagande föreskrifvet rörande hvad i vanlig bokpress är vordet tryckt, deraf alltså följde, att, så vida omförmälde Kopparoch Stentryckare låtit frän sjua tryckerier utgå samt under allmänhetens ögon lägga något af förenämnda egenskap, de varit, enligt Tryckfrihets-lörordningens stadgande i 1 § 11 momentet, pligtige, att. inom den tid och vid det äfventyr, som finnas bestämda i Kongl. Majits till Hof-kan.ileren aflåtna nådiga Bref af den 16 April 1817, — till Kongl. Bibliotheket, om hvars rätt fråga hos Justitie-Stats-ministern då ensamt vore väckt, aflemna exemplar, med undantag endast, för sådana genom tryckpress åstadkomno tillverkningar, derå, jemlikt 1 § 10 momentet af samma Förordning, namn och tryckningsort ej behöfva utsättas.
Hade man för någon rid sedan ingått uti de da förestagne mätt och steg til framtida förfwar, sa stulle jag nu wara färdig at genast samtycka til Wargeringens uphörande; men sedan detta icke stedt, kan jag icke annat an anse et sadam samtycke sakna klokhet. Friherre 8tael von lckolstein. Dä jag nu hör medgifwas at Wargeringens nphörande blott stulle wara opolitiskt, sä bewisas deraf, at rättigheten, at lata den uphöra, är efter Regeringsformen medgifwen: således kan detsamma besturas; och jag för min del bifaller myckec heldre, at i eu trängande nöd alla wapenföra upkailas til Rikets förswar, an at en inrättning stulle sokxismni, hwars tyngd endast drabbar en enda Folk-Liass, den som brukar och odlar jorden. Grefwe Hamilton, />xel. Jag för min del anser Riksens Ständer nu kunna afgöra, ak Wargeringeu, såsom pä origtigt sätt tilkommen, bör uphöra; och at sädam afgörande hindrar pä intet sätt Riksens Ständer, at gemensamt med Den 8 Mars. Z05 Konungen wid näfta Riksdag besluta, atenWargering bör upsättas. Grefwe körner. Da jag för någon stund sedan hade den aran at yttra mig/ war dek blott öfwer den fragan, huruwida Verta ärende är et beskattningsmäl, hwilket det wifferligen efter min öfwertygelfe är; men huruwida det skulle wara klokt, at Wargeringen nu uphörde, eller om en nödwandig försigtighet icke åtminstone ffulle fordra det stadgande, ar Wargeringen wid pakommaude Krig borde upsättas, äro helt andra frågor, hwilka fordra särskildta beflut af Riksens Ständer. Grefwe kövenbjelm yttrade sig anse Herr kLblmans yttrande sä klokt och rigrigt, ar han för fin del icke kunde annat än deri instämma. Herr Lock ansäg detsamma innefatta en ny fräga, hwilken han begärde mätte hwila pä bordet. Häruti instämde H err klingspor, 6 er 6 t.
Af den 24 sistledne Semtember: N:o 527. I anledning af gjorde anmärk - gtn SO fictabtr t. nu. Ty 5 ningar vid Utskottens förut meddelte Betänkande,' angående en förändrad reglering af HospitalsInrättningarne i Bikel» Från Stcits-Utskottet; Af den 10 dennes; N‘.o 530. I anledning af gjorde anmärkuingar vid Utskottens förut meddelte Betänkande, i frågan om Skånska Roteringen. Från BevillningsUtskottet: Af den 10 dennes: N:o 47. Angående aflöning för a:ne Extra Cancellister. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 10 dennes under Nlis 53a och 533 afgifne, samt den 15 derpåföljde e. rn. på bordet lagde, Utlåtanden, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkanden ; 1:0 I frågan om Grefliga Gyllenstjernska Eamillens påstådde fordran hos Staten, 2:0 O m uppgift öfver hvad Staten påkostat Götha Canal; fann Ridderskapet och Adeln för godt att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit af de öfrige 3lne RiksStånden bifallne, för Dess del låta bero. Ut supra, S. D. Vid förnyad föredragning af Stats* ®#w 50 öcfabcr «. ;>*■, Utskottets Jen lo dennes under N:o 535 »fgifnej samt den 15 derpåföijde eftermiddagen pä bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkande, angående vackt fråga om Revision af Lästafgifts.
Så väl på 3:de som iorde Titeln har alltsedan år 1810 de värfvade Trupparnes beklädnad upptagits bland anslaget för materieln; men då fråga uppstår om reduction af ett eller flere värfvade Regementer, lärer väl, i calculen deröfver, likasåväl den derigenom hesparda beklädnaden som löner och gage, böra, räknas; ty ehuru sjelfva anskaffningen af beklädnaden kan sägas tillböra materieln, så, i samma stund den utdelas, tillhör den ovedersägligen den personela LöningsStaten; och då 1823 års personela Stat utgjorde 4cp,4i4: 32. 3. Minskningen i beklädnaden för f. d. VolonlärRege mentet 18,000. samt Coopvaerdikarlarnes underhåll, ifrån anslaget för Försvarsverket i allmänhet, öfverflyttats till personela Staten med • 14,000. — —. Så uppkommer härigenom en tillgång af .. 5^4»414: 32.3.; 26 H. 6 8» Den 23 Maji. då deremot 1824 års InterimsStat utgjorde . * . 445,47^: 36. —• samt IndragningsStaten . 77,44°- och således S:a utgift R:dr 522,916: 36. — hvaraf synes, att en besparing redan första året uppkommit af 1,497: 44* 3., och hvilken ökes i samma mån afgång å IndragningsStaten inträffar; så att, då alla å IndragningsStaten uppförda afgått, och ordinarie Staten vunnit fullständig tillämpning, Flottans materiel erhåller ifrån personela Staten, genom den i Nåder anbefallde reglering, en tillökning i årligt anslag af 34,337 R:dr 44 3 r:st. Genom denna enkla, på ziffran grundade, framställning hoppas jag fullständigt hafva visat, det Utskottet saknat grund för dess framställning, att ifrån anslaget för
Sig på grund deraf förhindrad att till den af Rikets Ständer beslutade lagen lemna bifall, men anbefallt Lag-beredaingen att uppgöra och till Kongl. Maj:t inkomma med förslag, till en allmän Vexel-ordning, på det Kongl. Majit må sättas i tillfälle att till Rikets nu församlade Ständer aflåta Nådig proposition om de för både inrikesoch utrikes - Kongl. Maj:ls JVåd. Skrifvelse, iV.o 3. & vexel-handeln gemensamma lagbestämmelser, som kunna vara af behofvet påkallade och äro af beskaffenhet att till Civil-lagen böra hänföras. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med ali Kongl. Nåd och ynnest städse väl bevågen. Stockholms Slott den 21 November 1850. OSCAR. G-. Å. Sparre. Utdrag af Protokollet öfver Justitie-D epartementsÄr enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats Rådet *1 Stockholms Slott den 2/ November i85o. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Stats-Ministern Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Ståts-Ministern för Utrikes Arenderne Herr Friherre Stierneld} Statsråden: Fåhreeus, Sandstomer, von Hohenhausen, Wallensteen, G iinther, Genberg, Gripenstedt och Grefve von Flaten. Hans Excellens Herr Justilie-Statsministern anmälte i underdånighet, att bera! telse angående de af Rikets Ständer vid sistförflutne riksmöte föreslagna lagförändringar, hvilka Kongl, Majit, efter Ständernes åtskiljande, låtit till nådig pröfning fö - 6 Kongl. Maj-.ts Nåd. Proposition, N:o i. rekomma, men afslagit, är vorden enligt 87 § Regeringsformen särskilt författad; och blef denna berättelse, som nu upplästes, af Kongl. Maj:t i Nåder gillad; och skulle densamma medelst skrifvelse, sådan den vid detta protokoll bilagd finnes, till Rikets Ständer expedieras. Ex protocollo E. Helling.
Frågade mig frun huru jag blifvit sårad, sade jag: „i strid mot ryssar.“ Sade hon: „hvad hjelper spjerna, sådant gör det onda värre.“ Sade jag: „men skall dock detta ju engång upphöra; och om ingen håller oppe det svenska i landet, så går det under.“ Suckade hon och gick bort, men kom sen alla dagar en af döttrarna, åtföljd af en piga, för att se om mig och hemta mig mat. Jag hade icke sagt hvem jag var, men dock hade ej den tjocka vadmalsjackan kunnat skydda mitt hjerta för den kärlek, den äldre dottren, Margaretha, hos mig upptände. Fastän jag alla dagar sade mig huru fåvitskt det var att älska henne, så kunde jag det dock icke ändra, utan tog denna kärleken allt djupare rot. Kunde jag mig ock icke alldeles förställa, utan märkte hon, att jag icke var någon bondedräng, och frågade hvem jag var, och måste jag det slutligen säga, ehuru det sen gick som jag fruktade, att hon ej mera kom till torpet. Måste jag ock snart derefter laga mig bort. Frisk hade jag ren länge varit, fast jag ställde mig sjuk för att kunna få se henne; men nu, sedan hon ej mera kom, kastade jag bort det tvånget, och för att icke blottställa dem, som hyllat mig, gick jag hädan, men märkte jag mig ej vara rätt säker, utan gick jag tvärs igenom landet till Wasa, fick mig en liten båt, hvarmed jag några dagar for ut att fiska, sålde fisken åt ryssarne i staden, lagade mig så ett litet segel på min båt, passade på god vind och styrde öfver Qvarken till Sverige, dit jag med Guds nåd lyckligen anlände. Bad jag ock sedan der att blifva anställd, tänkte tjena mig upp under kungens ögon och kunna fria till Margaretha; men ville de ej ge mig mer än underofficers grad vid ett garnisonsregemente, och sade jag pass, och smög mig åter en gång till Finland, ty mitt hjerta brann af längtan att få se den jag kär höll. Har jag nu länge ströfvat omkring här i nejden och ej fått se henne.