Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om för öfrigt något anspråk på ersättning nu kan göras af Actieägarne, kunna de derom vända sig till 54 Den 26 Mars f. m. dem, som år 1810 uppgjorde det kostliga förslaget. Äfven Staten är lika berättigad till ersättning, som de privata Actieägarne; och fråga blir då, hvem som är pligtig ersätta den andra. Jag vill nu uppgifva hvad Staten, oberäknad sina förskott till sjelfva CanalBolaget, årligen förlorat genom det olycksaliga Canalgräfnings-påfundet. För jordägor, som genom Canal-anstalten blifvit förlorade, eller till densamma afträdde inom Skaraborgs Län, betalar Staten årligen, i evärdliga tider, 3g5 tunnor kappar spannmål, f L® Smör-ränta, 3o L® Hö, och 2i6R:dr32 sk. Banco contant; hvartill komma tio tunnor 12 kappar spannmål, som i vissa är måste utgifvas, samt 10,020 R:dr i3sk. ro r. Banco, som i ett för allt blifvit på en gång såsom ersättning erlagde; och inom Östergöthlands Län årligen, i evärdliga tider, 234 tunnor 11 kappar spannmål, 20 L® 4 ® Smör-ränta, 5 dagsverken och 872 R:dr i5 sk. 7 r. Banco Contant; hvartill kommer 190 tunnor i5 kappar spannmål, 1 L® Smör och 7 famnar Ved, som i vissa är mäste utgifvas, samt 16,312 R:dr 24 sk. 2 r. B:co, som i ett för allt blifvit på en gång såsom ersättning erlagde, oberäknadt i83 R:dr 5 sk. 8 r. årligen, efter Kronovärdi, för hemmans-räntor, som Staten för alltid förlorat; således summa summarum:
Uppmanad af en ledamot i BaneoUtsk. och i stöd af 56 §. Riksd.Ordn., får jag väcka den motion, att, i händelse Bancofullmägtige ej kunna erhålla nödigt qvantum silfver på de creditiv af i millioner, som R. St. beslutat, Fullmägtige må berättigas att på Bankens grundfond upptaga lån mot obligationer, ställda i vanlig form på den ort, der lånen upptagas. Hr NordenanckarJemte det jag anhåller att få instämma i Gr. Björnstjernas yttrade åsigter, anser jag mig böra förklara, att jag i Utsk. öppet försökt att bestrida den beslutade formen för låns upptagande genom creditiv. Jag önskade äfven, att man på förhand försäkrade sig, om creditiv kunde erhållas och vilkoren derför, och jag föreställde Utsk. möjligheten deraf, att bankiererne skulle fordra Konungens sanction A Fullmägtiges åtgärder, samt att det vore möjligt, att K. M. ej ville meddela en sådan sanction utan delaktighet i bancolagstiftningen; men den ömtålighet, hvar - Den i Angus ti f. m. med dessa framställningar Utsk. upptogos, förmådde mig att frånträda min mening. Frih. Ehrenborgh: Jag anhåller om Ståndets undseende, att äfven jag nu yttrar mig, ehuru jag deltagit i de föregående öfverläggningarna; men jag är isynnerhet i det predicament att hafva fått en mening undertryckt, som till en del instämmer med Gr Björnstjernas åsigt. Jag och Gr. Frölich framställde ett förslag till en enda punkt, i stället flor sju af dem, Utsk. uppställt, och deri innefattades den åsigt, som vi likväl ej öppet ville uttala, att lånevägen skulle för Banken blifva lättare än creditivvägen. Detta förslag blef helt och hållet undertryckt; och jag respecterar Ståndets beslut, men kan ej annat än instämma i Gr. Björnstjernas reservation i denria del.
M:t lämpligast finner, och i den mohn anvista tillgångar dertill blifva disponiblej Verkställa en lönereglering, med syftning till återförande af Befälets löner i öfverensstämmelse med Indelningsverket och medförande den möjligaste likhet uti Lönevilkor för hvarje grad inom samma Regemente och Corps, hvilken reglering vid nästa Riksdag borde R. St.-r meddelas, för att derefter till Betänkan den, N.‘o 3o4. 5o5 sine detailler a Stat uppföras; i följd hvaraf ej mindre den af Utskottet fÖreslagne underd. skrifvelse till K. Md, deruti skulle uttryckas dm öfvertygelse, alt ett större anslag för Arméens Befäl, lin det af StatsUtskottet tillstyrkta, skulle öfverstiga Nationens förmåga, kom me att förfalla, än ock Utskottets yttrande, ang:de öfverflödiga Boställens utarrenderande lades till HandUngarne; hvaremot Utskottets i denna Punct i öfrigt gjorda hemställanden, dels ang.-de Anvisning ä nödigt förskott till jemkning af Accordcrne, dels ang.-de Officerares vid Indelta Arméen upmuntrande, att idka Landtmäteri, af Ridd. och Adeln bifollos.J‘ II. PrästeSländels ; ”Alt Ståndet bifallit hvad Utskottet härvidföreslagit och hemställt, likväl med iakttagande af den f örändring som af Ståndets beslut vid 2.-a Punden af Utlåtandet, rörande GeneralitelsStaten, blifver cn följd, samt med det förklarande, att vid afoch tillträde utaf de under löne.rne belöpande andelar af arrenden för utarrenderade Boställen borde förhållas pä sätt Författningarne om Fardag stadga. Derjemte Ståndet beslutat, att de af Utskottet, pag. 1ig, 120 och 121 i Uti. N.-o 23g, föreslagne underd. framställningar till K. Md borde sammanfattas uti en underd. skrifvelse af innehåll•- att R.
Jag kan häruti icke finna något skäl för RiksSt:n att undertrycka framställningen af sin opinion, väl vetande, att om den andra Statsmagten vill vägra sanctionen, den nog ändock uppfinner skäl dertill och, hvad erfarenheten någon gång visat, när alla skäl saknas, kan vägra utan att anföra några. Samme talare har i stället velat ännu er. gång återförvisa frågan samt förständiga Utsk. att inkomma med sammanjemnkningsförslag deri. Men jag hemställer, om det är öfverensstämmande med Ståndets värdighet att vidare blottställa sig för förödmjukelsen att utfärda befallningar, som icke leda till verkställighet; och jag är öfvertygad, att det önskade resultatet icke vinnes, så länge den majoritet finnes inom Utsk. som nu. Samme värde talare har alternativt önskat, att Utsk. måtte omväljas. Jag tror, att detta snarare, än den förstnämnda utvägen, skulle komma saken att förfalla vid nästa riksdag. Frih. Boye har fästat uppmärksamheten på viglen af den förevar, formfrågan. Vigtig är den visserligen, ty det gäller, huruvida Ständerna skola bibehållas vid fördelarna icke blott af 81, utan jemväl of 56 § Reg.F.; och jag hemställer till den värde talaren såsom lagkarl, huruvida icke en senare tillkommen lag gäller framför en aldre, i fall de sinsemellan äro stridiga, erinrande dervid, att sednare mom. af 56 § tillkom först vid i8i5 års riksdag. Samme talare har fäslat mycken vigt vid faran af nya grundlagsförslags väckande inom Stånden. Detta har Gr. Frölich utförligt vederlagt. Jag ser äfven ingen annan fara än tidspillan, emedan frågan i allt fall komme att hvila till en följande riksdag. Men är väl nu fråga om något nytt inom Stånden väckt förslag? Utsk. har framlagt ett förslag 168 Den 12 Februari f. m; om indragningsmagtens afskaffande samt tryckfrtsmåls öfverflyttande från jury till de allm. domstolarna.
Af de nu uplästeProlocolls Utdragen liar en Ridderskapet och Adeln inhämtat, alt Preste och Bonde-Nlåndet instämt med Ridderskapet och Adeln i frågan om Redactious för ändringen, samt alt nämde Stånd ifrån den föreslagne Författningen om utrifning eller ändring af vattenverk, undantagit större Bruk och Bergverk, äfvensom att Praste Ståndet med Ridderskapet och Adelli samt Borgare Ståndet instämt deruti att ersättning skulle meddelas till öo prosent utöfver det värde som Gode männen utsatte. — Nu återslår således endast en enda fråga hvaruti skiljatighet äger rum, den nämligen om större Bi ■uk och Bergverk samt större fabriks anläggningar må från Författningens tilllämpning undantagas; Och örn Ridderskapet och A-' deln ville frångå sitt förra beslut och förena sig med Preste och Bonde-Ståndet häruti så kunde all votering i Förstärkt Utskott undvikas. ITerr Grefven och L a nd t-M a rskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, under förblifvande i öfrigt vid dess i detta mål förut fattade beslut, förena sig med Presle-Ståndet och BondeStåndet deruti, att större Bruk och Bergverk samt större Fabriks-anlägghiugaf Den 17 November e. ta 127 må fran författningens tillämpning undantagas. Bifölls. Herr Grefven och Lan dt-Marshalk en anmodade Herrar Electorer, alt Ined första sammanträda, för att utse en Ledamot i Expeditions-Utskoltet efter Herr Stjernstam, Ludvig, som från Riksdagen a Tres t. Upplästes till justering och godkändes Följande Expeditions-Utskotfets insände förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Maj:l: N:o 33o. Angående Stats-regleringen i allmänhet, och med öfverlemnande af Riks-Staten för år 1824. och följande åren intill nästa Riksdag. I anledning af väckt fråga om förmåns rätt för Banken hos dess uppbördsman och Beljenté.
Äfven sjelfva ned skrifvandet synes liksom mana till eftertanke. Men äfven om man antoge det ytterst osannolika, att utborgningarna i allt fall skulle fortfara i samma utsträckning som hittills, så vore dock redan genom de af köparen utfärdade betalningsbevis ganska vigtiga fördelar vunna; ty dels blefve handlandens fordringar derigenom rörliga och kunde måhända icke sällan af honom sjelf användas såsom betalningsmedel, dels ock inskränktes derigenom i betydlig mån de nu nästan dagligen förefallande rättegångar derom, huruvida bokförda varor verkligen bekommits af de derför debiterade personer, — om rätta beloppet af varorna, — om de derför uppförda priser m. m. De åsigter, Utskottet sålunda uttalat till stöd för ett hufvudsakligt gillande af Herrar Hiertas och Holmqvists framställningar, innebära äfvenledes svar å öfrige motioner i samma ämne. Af dessa åsigter följer nemligen, dels att då Herr Rydins förslag icke åsyftar att bryta, utan endast i viss mån inskränka eller reglera det i följd af handelsboks vitsord nu rådande utborgnings-system, detta förslag icke kan till sitt sylte af Utskottet gillas, vid hvilket förhållande Utskottet icke anser nödigt att framställa de anmärkningar, hvartill förslagets detaljer kunde gifva anledning, — dels ock att Utskottet icke heller kan understödja Herr Friherre von Scheverius och Riksdags-fullmägtigen Gross framställningar, så vidt de afse jemväl tvister emellan affärsmän inbördes. Dessutom är det af den förre föreslagna äfventyr, att bokförda för - Lag-Utskottets Betänkande N:o 25. 11 dringar af äldre dato än en månad skulle förlora rättigheten att lagligen indrifvas, — således äfven i det fall att annan bevisning om fordringens riktighet kunde företes, — alltför strängt, och synes icke kunna ur någon rättsgrund försvaras. Hufvudsyftet af begge dessa motioner synes dock vinnas genom det förslag, Utskottet går att här nedan förelägga Rikets Ständer.
I anledning af det , pg sätt Kongl. Majtts Nådiga proposition, rörande ytterligare anslag för fullbordandet af Götha Canal, innehåller, behöflige nya anslag af 100,000 R-.dr Banco, till verkställighet af de, enligt arbetsplanen för detta år, återstående arbeten. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsoch BancoUtskottens den 30 sistledne Julii , under N:o 354 afgifne samt den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af förekommen Fråga , om lånebiträde af Allmänna mede! för Trollhätte CanalVerk , samt om upphörande för framtiden af åtskilige afgifter för begagnade Kronans till - 336 Den 6 Augusti e, m. hörighefer, hvilka af CanalBolaget hittills utgjorts ; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med godkännande af det i Utskottens Betänkande upptagne sednare altematif, eller att det sökte Lånebiträdet af 120,000 R;dr Banco borde, under iagttagande af de, för lånets utbekommande och återbetalning, af Utskotten stadgade vilkor, af allmänna medel Trollhätte Canal Bolag beviljas, Utskottens Betänkande äfven i öfrigt gilla. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsoch Banko Utskottens den 30 sistl. Julii under N:o 356 afgifne, samt den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af KonglMajlts Nådiga proposition till Riksens Ständer, angående ytterligare anslag för fullbordandet af Götha Canal ; blef samma Be-, tänkande, på grund af åtskillige Ledamöters dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteradt. Ut Supra. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskilj-' des klockan tre qvart till 11 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Mån - nrn 11 Augusti f. tn, 337 Måndagen den II Augusti. Plenum klockan 9 formiddagen.
Camilla Collett säger också härom: » Det är vårt grannland Sverige, som står frainst bland de skandinaviska länderna i rörelsen. för förbiittrandet af kvinnans ställning. Det gick tidigt om de andra i afseende på det lifliga .och verksamma intresse för kvinnans riittigheter, som där gjorde sig gällande, och resultatet daraf &amp; r att landet iru är valsignadt med många storsinnade reformer i denna riktning B Bland de tankekorn; som utkastades af s Tidskrift för hemmet., torde knappt nigra haft en bättre grokraft än dessa: » Evinnan behöfver arbetet, och arbetet behöfver kvinnan. ». Citat ur ett bref f r h Olof Eneroth. ~Autogrofier af fïeiustbeiide persoiier, Serieu 2., The Woniau q,uestiou in Europe,: o series of original essays. Edited by Theodor St.autou M. A. Hur.ti mång&amp; kvinnor i lyckliga existensvillkor, hvilka af en eller annan orsak ej kunnat ' fylla kvinnans egentliga lifsuppgift att blifva maka och .moder, hafva ej suckat under den » tunga bördan af lifvets tomhet »! Många hafva, för att frigöra sig friin denna börda, ingått iiktenslrap utnn liarlek och kanske diirigenom beredt båden sin. egen och en annans olycka. Andra Ater, som vid fainiljeförsörjarens död bafunnit sig utan tillgångar, hafva med förtviflan i hjartat fåffilogt sjjlrt, ett arbete, som kurin.nt gifva dem ett sparsaint, men själfförviirfvndt bröd. I brist på nödig? kunskaper h a h a de fått nöja sig nied ett underordnadt och illa lönadt ~ r b e t e, så vida de icke velat iinderkasta sig förödmjukelsen att äta nådebröd i en förmögen släktinges hus. ' Äfven dessa hafvn då tillgripit aktenslrnpet, nar sadant erbjiidits, som en raddningsplanlca, men hafva på sa satt Iranske E kornii? it ' ur askan i elden ». Ty under forna tider betraktades kvinnans begAfning och ' öfriga goda egenskaper endast som en.
Af männens kulörta skjortor, åtspända med hängslen under hvita linnejackor, kunde hon sluta till att de ämnade sig på arbete, men ingenting angaf af hvad slag detta var. Ytterligt magerlagda, med skarpa, ofta fina ansikten, böjda näsor, genomborrande svarta ögon och något hårdt om munnarnas smala linie under korta, svarta mustacher – sådana voro de flesta. Deras sätt var synnerligt ledigt utan minsta trefvande eller tafatthet, litet kort och afhugget men fullkomligt själfständigt. Åtbörder och later, där de lätt stödde armbågen mot bordskanten och lifligt gestikulerade med utspärrade fingrar, hade i sitt själfsvåld något friboret, icke ett spår af detta konstlade, halflyckade, som utmärker den, hvilken måst sträfva sig upp till allmänmänsklig frihet. Louise satt tyst och vaken och lyssnade till deras samtal – allt var så nytt. De tankar, som uttrycktes, hade en egendomlig doft af frihet, och uppfattningen var sydländskt snabb. Hvad det nu gällde, så dömde man djärft och fritt, med ett visst behärskande af ämnet, en måtta och en beslutsam, genomträngande hastighet, som öfverraskade. Tydligen visste dessa människor, att de vara medborgare i ett land, som berodde af och på dem – det låg något af eganderätt i deras ton. Deras åsikter hade ingenting vid sig af elementärt eller puerilt naivt, all den stund allmänna ärenden hvilade på en basis bred nog för allas uppfattning. Louise fylldes af en egendomlig lycka. Det här var en glimt af det Amerika, hon drömt om; gamla ideal funno plötsligt fast mark. Skulle Tores och hennes lif kanske börja nu – det stora innehållet i deras saga, som ödet förlagt just hit? Några af männen voro helt unga med släta gossansikten, och det förvånade Louise ytterligt, då hon hörde en af dem vidtala värdinnan angående »sin hustru». Han önskade, att hon skulle få uppsändt till sig frukost, då hennes natt varit mindre god. Så fort någon slutat att äta, steg han upp. Från trappan, som ledde till gatan, kommo några fruntimmer ned i matsalen och begärde frukost. De voro promenadklädda och begagnade små fruhattar, knutna under hakan med rosiga sidenband.
Deras Excellencer, JustitisStats-Ministern Herr Grefwe Gyllenborg och Stats-Ministern för Utrikes ärenderne Herr Friherre von Engeström, Stats-Raden HanS Excellence H:r Grelwe Wrede, Hans Ercell. H r Frih. Rosenblad, Herr Friherre Adlercreutz, Friherre von Platen, Friherre Adlerbeth, Tillförordnade Stats-Secreterare», Stats-Commissaren Wirsen. , - Tillförordnade Slats-Secrcteraren tillkännagaf i underdänighet, att han författat underdåniga förstag till Kongl. Majus Nädiga Propo sitio - Den r8 April. rz sitioner i nedan anförde ämnen, som i följd af förut ragna beslut borde wid denna Urtima Riksdag till Riksens Ständers pröfning framställas, nemligen: s r:o Angäende Bewillningen; 2:0 Angående bestämI mandet af wilkoren och afgifterne för BränwinstillI werkning, samt answar för Brännvinsoch andre starke dryckers omättlige bruk, och z.-o angäende en s särskild författning med Swenske ultramarinssa be ! siitninaars styrelse och drätzel. Med Kongl. Maj ts Nädiga tillstånd upplästes j, besia, wid Protocollet bilagda, underdäniga förstag I nu till justering. k Och Hans Kongl. Maj:t behagade, uppå I Stats-Rädets närwarande Ledamöters enhälliga 8 underdäniga tillstyrkande, dem i Näder gilla, samt » befallte, att Dest i enlighet dermed utffrifne NaI diga Propositioner skulle pä wanligt sätt genom Hof1 Cancelleren till hwarje Riks-Ständ expedieras. Ot supra. Lx protocollo Larl O. Lkogman.
För öfrigt, och då, enligt hvad Direktionen tillkännagifva, brist jemväl möjligen uppstår i det för år 1862 anvisade kreditiv, om hvilken brist Direktionen förmält sig skola efter årets utgång göra vidare anmälan, torde Eders Kongl. Majit i Nåder tillåta, att, sedan den verkliga bristen sålunda blifvit känd, vidare framställning för densammas ersättande, om så erfordras, måtte få ega mm. Reträflande slutligen det årliga bidrag, som erfordras för upprätthållande af Arméens Pensionskassas egen pensionering, har Direktionen i underdånighet hemställt, att nuvarande anslag fortfarande måtte få utgå till oförändradt belopp, på sätt hittills skett; Och då detta bidrag är af verkligt behof påkalladt, tillstyrker jag, att Eders Kongl. Majit behagade föreslå Rikets Ständer att, till berörda ändamål, för hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866 å Riksgäldskontoret anvisa ett kreditiv till enahanda belopp, som för åren 1861, 1862 och 1863, eller 85,500 Rdr, med skyldighet lör Pensionskassan alt till Riksgäldskontoret afstå det kassan för hvartdera af förstnämnda tre år tillkommande förhöjda vederlag lör de till Statsverket indragna rusthållsafgifterna; äfvensom ock att medgifva, att, på sätt nu eger rum, berörda årsanslag må qvartalsvis under hvarje år utbetalas, dock med förbindelse för kassans Direktion att, så snart det årets räkenskaper, för hvilket anslaget är alsedt, hunnit afslutas, hos Fullmäktige i Riksgäldskontoret behörigen ådagalägga, om hela anslaget eller huru stor del deraf varit för ändamålet behöfligt, samt att, i händelse det lyflade beloppet icke åtgått, öfverskottct återlemna. 72 Bil. N:o 3 lill Kongl. Majus Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Angående kasernmed flera byggnader för Svea Artilleri-regemente. 5:o Officerares anställning i utländsk krigstjenst. Vid de två sistTörflutna Riksdagarne hafva Rikets
Grunden till denna mening hafva Rikets Ständer trott sig finna vara den, hvad Lagmans-Rätlerna angår, dels att, då i Lagmans-Rätt, likasom i Ilärads-Rält, endast Ordföranden är lagfaren, och hos Lagmans-Rättens Ordförande ej i allmänhet praesumeras en större grad af kunskap, skicklighet, erfarenhet eller oväld, än hos Härads-Rättens, parterna sakna anledning att sälta större förtroende tili Lagmans-Rättens Domslut än tili HäradsRäLtens, och dels samt förnämligast, att, enär Lagtima Lagmansting hålles endast en gång om året, ett helt år ifrån den dag, då Härads-Rättens beslut meddelas, stundom förbigår, innan målet kan, utan bekostande af Urtima Ting hos Lagmans-Rätten fullföljas, och, i fall målet då måste uppskjutas till nästa Lagtima Ting, åter ett helt år, innan Lagmans-Rättens Dom eller Utslag erbålles. Hvad åter Kämners-Rätterna beträffar, så har deras umbärlighet tillräckligen ansetts bestyrkt af det förhållande, att ibland de städer, cfer Kämners-Rätt ej är, några hafva dubbelt större folkmängd, än en del af dem, i hvilka Kämners-Rätter finnas, utan att rättvisans skipande eftersattes mera i de förra än i de senare. Om man med ledning af erfarenheten, söker orsaken till det förhållande, alt af den stora mängd tvistemål, som ifrån Häradsoch KämnersRätter genom vad fullföljas i Lagmansoch Rådstufvu-Rätter, ett jemförelsevis ganska ringa antal fastslalles i Hof-Rätterna, lärer man ej kunna undgå att finna den förnämligast deruti, att, utom i Vexeloch Sjö-Rättssaker, samt de mål, som tillhöra Rådstufvu-Rätt i de städer, der Kämners-Rätt Log-Utskottets Bet. * Sr, eller Hof-Rätt, såsom första Domstol, den tappande parten ej ar skyldig, alt, då saken drages under en högre instantie, utgifva hvad honom blifvit ådömdt, innan han genom tvänne Domstolars sammanstämmande beslut är dertill förpliglad.
Räkenskaperne ej lemnat anledning till någon väsendtiigare anmärkning, hafva Revisorerne dock ansett sig böra fästa uppmärksamhet vid följande omständigheter: A) Att vid jemnförelse emellan Tabellen öfver Stats-anslagets fördelning och uppgifter öfver utgifternes belopp för hvarje föremål, det visade sig, att det förra ej blefve tillräckligt, hvadan de tillfälliga inkomsterne måst användas, för att betäcka åtskillige under olika rubriker utförde kostnader, utan att Inrättningarnes liqvider, sådant oaktadt, kunde jernnt balaneeras, hvarpå exempel blifvit anfördt för år 1837 då utgifterne öfverstego inkomsterne med 14,240 R:dr 45 sk. 3 r:st. I anledning häraf och med förmälan af orsakerne till detta missförhållande, härledande sig i allmänhet dels från fångpersonalens öfverdrifna tillväxt, särdeles vid Södra Corrections-Inrättningen, öfverstigande derstädes ända till ett antal af 35 den i Staten påräknade summan af 600 Correctionister, dels från det stegrade priset på nödvändighets-artiklar samt af Garnisonens å Långholmen förstärkande, hafva Revisorerne, som på sådan grund funnit något klander häremot icke böra framställas, ansett lättelse härutinnan kunna till vägabringas derigenom, att i likhet med hvad som redan äger rum för den under Styrelsens inseende stående anpart af fästningsfängelsernas Economie, Styrelsen förpligtades, att årligen till Kongl. Maj:t afgifva underdånigt förslag till särskild Stat för hvarje underlydande Arbetseller Gorrections-Inrättning. 112 — I anledning af denna utaf Revisorerne gjorda framställning, har Styrelsen skolat i underdånighet meddela, att Styrelsen redan uti underdånig skrifvelse af den 7 Sept. 1838 bland annat fästat Eders Kongl.