Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
—Då man redan be* , slutat en underdånig anhållan hos Kongl. Majit om revision af de militaira undervisnings-verken , synes det mig nog ensidigt, att icke vilja yrka det samma om Statens öfriga uppfostrings och bildnings anstalter. Jag försvarar icke ide'en af en Krigs-Academie, der barnet danas lill ett visst yrke, som föräldrar utsett; men så länge de öfrige Läroverken äro i det skick, de nu hafva, tror jag man gör bäst, att icke alltför mycket omtala de brister man trott sig u p täck a i de militaira. Innan jag vidare yttrar mig häröfver, beder jag att få fästa Ridderskapets 'och Adelns uprpärksarnhet vid det anförande Herr Friherre Adlerbeth nyss före mig afgifvit. Herr Friherren har väl ej bestridt Herr Hjertås yrkande om en revision af de högre Läro-verkens tillstånd, men han har likväl emot Herr Hjertås reservation anfört åtskilligt, som, om det vöre rigtigt-, skulle lill en del bevisa revisionens obehöflighet. Sålunda tror t. ex. den ädle Friherren att Herr Hjerta blott i detaille betraektat ämnet, då denne sednare icke i Herr Fri herrens tanka gifvit nog akt på Schol-Ordningens stadgande om locala och allmänna undersökningar. Den ädle Friherren torde Den so November f. m, torde doclc härvid läckas erindra sig, att S c hol-0 rd ilin gen, sorn sjelfva Titeln också utvisar, endast angår de lägre Läro-Yerken, och att således Herr Hjerta troligen icke haft så orätt, då han ansett den i samina Författning föreskrifna revision endast innebära en detaillerad föreskrift i ett ämne, där stadgandet om en generel granskning anim saknas. Friherre Adlerbeth anförer till försvar f Ö r de långa Ferier ne , vägens längd emellan Akademien och de Studerandes hemvist. Jag bekänner helt upprigtig!,•• att jag icke vet något större skäl emot de långa Ferierna.
Län för de till Spannmåls-undsättningar efter 1826 års missvext lyftade Creditif-Medel anmärkt, att af det med dåvarande Arrendatorn af Näsgårds Ofverste Roställe förre LandsKamereraren Olof Forslind upprättade Contract om Sjuttiofem Tunnor svart Hafra och Sjuttiofem Tunnor hvit Hafra icke syntes, att lefverancen skett för Kongl. Ma:jt och Kronans räkning, emedan Forslind endast förbundit sig att till Landshöfdingens Loricliss disposition Spanmålen aflemna. I anledning af denna anmärkning, som genom Eders Kongl. Maj:ts och Rikets StatsContor blifvit mig lill Utlåtande meddelad, utbeder jag mig att få i underdånighet anmäla och upplysa, att, till förekommande af onödige transporter och med afseende å Undsättningstagares beqvämlighet, Lief vid åtskillige Spanmåls-uppköp, i öfverensstämmelse med hvad Eders Kongl. Maj:t i skrifvelse den 29 December 1826 i Nåder föreskrifvit, det villkor fästadt, att Säljaren omedelbart till Undsättningstagaren utgifva Spanmålen, enligt i behörig ordning utfärdade Anordningar, hvarjemte och då, enligt stadgandet i högstberörde Nådiga Dref, halfva betalningen fick af Säljaren förskottsvis uppbäras, Contract härom borde till ömsesidig säkerhet upprättas. Af denna egenskap var Contractet med LandsKamereraren Forslind, och den af Säljaren år 1827 uppgjorde och här bland öfrige handlingar i LandsContoret förvarade Redogörelseräkning tillika med dertill hörande quittencer, som liäidios i bestyrkt afskrift underdånigst bifogas, jemte LandsContorets häröfver upprättade Redovisning, ådagalägga, att de för Kongl. Majrts och Kronans räkning genom mig hos LandsKamereraren Forslind upphandlade Etthundrade Femtio Tunnor Hafra, för hvilka betalning i stadgad ordning äfven uppburits i Länets Ränteri, verkligen blifvit i öfverensstämmelse med Konungens Refaflningshafvandes Anordningar lill undsättningsbehöfvande utlemnade.
Jag medgifwer at man ej kan leda någon bewisning af förra riders bruk allena, men i sadane mål ber Grundlagarne ej förbjuda, men deremot, jemlikt Lagens ber jag yrkar bör wara rillatir, tror jag ar förra riders pi-sxk, j dylika förhallanden, afwen såsom talande stal kunna äberopas, och derifrån ledas en sadan stut sats; hwad ater angar fragans remiusrånäs til Lon-ttittitionsttkffotket, anser jag det olämpligt, samt en sadan omwäg utan alc ändamål, hvarföre jag önffar at Herr Grefwen och Landtmarstalken matte göra lkoposiuou pa min lvlouou. Friherre 8tLel von Kiolst^iu willö instämma med Friherre e^rströM deri , at man bör Den 27 Mars. n 17 bör hälla sig wid Regerings-Formen. 8o:de §minnehölle at ingen ny rotering finge göras, utan Konungens och Ständernes sammanstämmande Be» flut. Enligt denna §:s innehall borde således Wargeringen förswinna och aila olagligen gjorda LontisLtsr uphöra. Ansäge Konungen en större Krigsmagt nödig, borde alla som ivid ett krig hafwa något at förlora, afwen ril försvaret bidraga. Grefwe körner, /Vclolk 6öran, uplästs 80 H. i Regerings-Formen, och bewisade deraf, at ingen fraga kunde wara om uphaswande af redan warande och ivid Grundlagens antagande redan gällande OoMr-Eor; genom denna §. wore endast nya LontraÄer, utom i stöd af Konungs och Ständers sammanstämmande Beflut, förklarade för olagliga, men de Inrättningar som funnits förut wörö helt och hallir genom den samma L^nLlioneraös, och i dem kunde ej någon widare förändring göras. Herr 6orZm g.n, m b r o 8IU 8 lel a ANU8. Det hwarken ar eller kan wara fraga at ändra Ständers redan fattade beflut.
Riksgälds-Contorel lill ersättning upptagas, såsom afsedd att af kostnaden directe bestridas, men då det otvifvelaktigt skulle leda till enkelhet och reda, att icke större qvantitet spanmål under lönerne i Riks-Staten upptages, än hvarför dels motsvarighet i Statsverkets Spanmåls-TftAomtfer finnes, dels ersättning af Riksgälds-Contorel bör meddelas, har Utskottet trott sig böra hemställa, att, på sätt med den för Tullverket anslagna spanmål in natura tillgår, beloppet måtte anses inbegripet under den för Postverket uppförda contanta förslagssumma, och således böra, såsom serskild löningstillgång, ur Riks-Statens column för spannmål under lönerne hädanefter uteslutas. 8:o Kongl. Kammar-Collegium. Kongl. Maj:t(, som, i anledning af Rikets Ständers vid nästlidne Riksdag vägran alt bevilja ökadt anslag för delta Verk, måst vid den år i835 upprättade Interims-Stat inskränka sig inom förra Statsanslaget, och hvarigenom löner och arvoden för de fleste af Collegii Embetsoch Tjenstemän kommit att understiga, hvad deras vederlikar i andra Embetsverk åtnjuta, har, då ifrågavarande löners förhöjning, i likhet med de belopp, som blifvit uppförda i den vid förra Riksdagen af Kongl. Maj:t föreslagna Bih. till R.S t. Pro t. 1840. 4 ^af)d. 1 Afä. 12 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 4°- Stat, vore påkallad, såväl af billighet och rättvisa, som af nödig omtanka för ärendenas gång, föreslagit Rikets Ständer att å Stat nu uppföra en tillökning af 532 R:dr 16 sk. 1 r:st. Lika med sist församlade Rikets Ständer, håller Utskottet före, att Kammar-Collegii reorganisation, ändamålsenligt verkställd, bör kunna ske med nu egande tillgångar, helst om Styrelsepersonalen i Collegium lill en del skulle utgöras af Assessorer med derefter lämpade lönevilkor.
— Bevillnings-Utskottets Betänkande, A':o il. 27 Borga C t r t i i Rdr r e - b r e f; I första klassens städer: — Sjökaptener, koopvardie-skeppare och handtverkare ... 4* — andre borgare 3: I andra klassens städer: för grosshandlare ... - g: — andre handlande och fabrikörer 6: — sjökaptener, koopvardie-skeppare och handtverkare 3: — andra borgare •. i: 1 tredje klassens städer: för grosshandlare 6: — andra handlande och fabrikörer 4: — sjökaptener, koopvardieskeppare och handtverkare ... 2: — andre borgare • i: I fjerde klassens städer: för dem, som vinna burskap på utrikes handel 4: — andre handlande och fabrikörer 3: — sjökaptener, koopvardiskeppare och handtverkare 1: — andre borgare „ 1: I femte klassens städer: för dem, som vinna burskap på utrikes handel 3: — andre handlande och fabrikörer 2: — sjökaptener, koopvardie-skeppare och handtverkare 1: — andre borgare — icaler för till utrikes ort gående öppna båtar . — •k. r:i 24. — 24. — 24. — I 2. 24. — 24. — 24. — 1 2. 3 G. — 4 s* Betalnings-Utskottets Betänkande, jV.o it. Certi ficater för inhemska däckade fartyg — utländska dito Folkpass för skeppare och besättning pä resor till utrikes ort .. Fribref för fartyg och båtar derom utgifne förbindelser Gesällbref Liqvidationer öfver kronofordringar Mäki a re-slutsedlar, hvarje Mästa re-b ref till fabriksoch handtverksrörelse: i Stockholm och Götheborg samt i:a klassens städer i andra och tredje klassens städer i fjerde och femte d:o d:o
Han kart. ”ock ännu ej öfvertygas att han af sine Rarrds”rnän oqIi Medborgare är oåterkalleligen dömd ”att göra ett, så betydligt Offer åt Staten af siri ”enskildta, icke uti Statens tjenst förvärfvade, ”utan ärfda egendom.” ”Detta underställe* Herr Grefven ask 84 StatsXJtsk. Betäntandem ”LandtMarskalkens samt Höglofl. Ridderskapets ”och Adelns bepröfvande, med begäran att Me”morialet med de öfrige Respeäive Stånden ”matte communiceras* G. A. Silverstolpe.” Då StatsUtskottet nu åligger, att Utlåtande öfver detta Memorial afgifva, får Utskottet vördsamligen anmäla, att, när vid 1812 Ars Urtima Riksdag i Örebro, Rikets Höglofl. Ständer fattade Deras beslut om afskrifningen af RiksgäldsContoirets Utländske Skulder, undantogs ifrån detta Allmänna Beslut ett större antal Oblisa ö tioner uti Holländske och Brabantske Uånen, af hvilka Svenska Medborgare, enligt uti RiksgäldsContoiret före Riksdagen företedde Handlingar, genom köp blifvit innehafvare; och förordnades tillika, att desse Obligationer, såsom bevisligen tillhörande Svenske Medborgare, skulle, efter den af Rikets Höglofl. Ständer fastställde Coursberäkning, till Capital och Ränta liquideras med RiksgäldsContoirets Förskrifningar i Svenskt Banco på Fern år och med 5 Procents årlig Ränta. Att Herr Ministern Lagersvärd jemväl var fordringsägare hos Svenska Staten för ägande andelar i Genuesiske Uånen, var då icke bekannt eller anmäldt. Men, vid 1815 års Urtima Riksdag, behagade Kongl. Majit afgifva Dess Nådiga Proposition till StatsUtskottet, angående uptagande och erkännande af någre Svenske Un. dersåters fordringar, och ibland dem' Herr Ministern Lagersvärds nu ifrågavarande fordran, be - StatsUtsh Betänkanden. 85 stående af åtskillige andelar uti Genuesiske Lånen, till ett sammanräknadt '
Enligt den gamla lagen sktille hon hafva gStt fri. Iirott beifras nu ofta i London ut.m anseenile till personen. Icke mindre Pn r GO damer iiro anstglda i &gt;&amp;rnque dc Fra~rrcw i I ' aris. De arbeta i särskilda riini och Bro i synnerhet sysselsatta med att förstöra gamla sed1.u och att fr811skilja kuponger. Arbetstiden är frSn kl. 9 f. m. till J e. ni. Lag. sta Iöiicii ar 150 frcs i inhiatlen. IM de fr&lt;riis,&amp;i j e r n v ä p r m gro niinga tuseii qrinnor anstiilila, s i I. ex. 2,500 endast vid den östra franska stambanan. De anvtiiiilas som biljettförsaljerskor, kontrollörer, renskrifverskor, de tjenstgöra rid niaterialförrSden samt s5som I~nnvakterskor och iiro i allmiinhet \ * ?il aflönnde. Lönen för de vid I&gt;yriierna, kontrollverken eller soni biljettförs5ljerskor anstaldn fruntimmerna rcxlar mellan 1,080 och 4.000 Tics om h e t. Vid tjenstetillsitttiiingen ha aflidne tjcnsteinitns enkor och faderlösa sanit jernviigstjenstemans hustrur och döttrar företriide framför utanför stSende. QuinI (qr liiknrc till ett a n t d af I) praktisera f. ii. i Paris. Af dem har en, fru Znh Sarranfe, utniimnts till hitrlidnnde.läkarc vid Stora operan. i; nr f111ts F a w c har stillat ett pris on1 1,000 frcs, att hrart annat Sr af Akademien iitdelns soin I~elöning för ett af qvinna författadt frninstbende literart arlxtc.
M:t är oförhindrad att använda penningarne till det eller det ändamålet, tror jag att det vore skäl att återremittera denna §, med önskan att medlen måtte användas till det ändamål, jag här påpekat. Frih. “Raab: Ehuru Hr Wrangel påstått, att både jag och flere andre talare ingått i diskussion öfver en punkt, som ännu icke var föredragen, och att vi borde hafva blifvit af Landtm, genom klubbslag afbrutne, har han dock sjelf yttrat sig om samma ämne. Jag frågar nu Hr Wrangel, huruvida han kan förneka att af tvenne vigtiga ting, nemi. att få dugligt befäl eller öfvad linietrupp, det förra är vigtigare än det sednare. Jag vill för öfrigt icke längre uppehålla tiden, men jag har velat nu yttra mig ang. elitsystemet, emedan jag icke vet något annat tillfälle att orda derom än just vid denna punkt. Om således E. o. Ad. skulle vilja fästa något afs:de vid hvad jag här framställt, hemställer jag att §:n återremitteras, icke med önskan att TJtskct skall framkomma med något nytt förslag, utan att summan skall öfverlemnas till K. M:ts disposition, hvarvid ordställningen af denna § må blifva ungefär densamma som i Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H. Exc. 406 Den 23 Maj e. m. Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å bifall till och återremiss af den förev:de §:n, framställde H. Exc. propos. å bifall till densamma och, då dervid svarades starka ja jemte ett eller annat nej, förklarade ja hafva varit öfvervägande. Den vidare pröfningen af förevrde Bet:de uppskjöts till e. m:ns plenum och R. o. Ad. åtskiljdes kl. nära 3 e. m. In fidem, O. Brakel. Onsdagen den 23 Maj 1860. Plenum kl. 6 e. m. Justerades ett prot.-utdr. för förmiddagens plenum. Öppnades
Den allmänna sjukvården beslrides på ett tillfredsställande sätt, och de fattige åtnjuta understöd, dels från allmänna fatligförsörjnings-inrältningen af uttaxerade medel lill belopp af omkring 20,000 R:dr Banko årligen, och dels ur enskilda sällskapers kassor och genom testamenten, hvaribland må nämnas sällskapet ”De Fattiges Vänner,” Lesseska donalions-fonden, Sernslromska dito, Hollei manska dito, Jansenska dito, Lewgrenska dito, Sjömanshusets falligfond och Tyska kyrkans fal tigfond. Önskligl vore dock, att alla desse särskilde betydliga stiftelser vårdades af en och samma Direktion, för att vara i fullkomligt samband med hvarandra, till vida större nytta för det allmänna. Kongl. Direktionen öfver Götheborgs hamnoch elf-arbeten har verksamt ombesörjt förbättringar i segelleden och hamnen. 23,637 kubikfamnar mudder har blifvit upptagen och upplagd på land, samt arbeten af hvarjehanda slag utförde i enlighet med uppgjord plan. Uddevalla. Folkmängden i denna stad har ökat sig, så att den, från att i sisla Femårsberättelse!! hafva utgjort 3,237 personer, år 1841 uppgått till 3,389 personer, deraf 1,994 varit mantalsskrifne, deribland varit 35 handlande och 113 handtverkare och borgare i ölrigt. Handeln har aftagit allt mer och mer och stadens invånare ägde sistnämnda år ej mer än 3:ne större oell 2 mindre fartyg; men anledning är dock att förmoda, att genom uppmuddring af stadens hamn, sjöfarten bör få eli ökadt lif. Den handel, sorn drifves med kringliggande landsbygd, synnerligast Dahlsland, är stadens förnämsta inkomst-källa, och denna rörelse är ganska betydlig. Handtverkerierne befinna sig i mindre fördelaktigt läge. Den uppodlade delen af stadens jord iir lill det mesta af god beskaffenhet och gifver vanligen afkastning öfver medelmåttan, och under de sednare aren har äfven mera omsoig än tillförene blifvit använd vid bebrukningen. Bland nya inrättningar bör nämnas den år 1839 organiserade Drätsel-kommissionen.
Jag erkänner visserligen R. Stms rätt att stifta en lag, hvarefter Kronans fördelar böra iakttagas på det sätt, att man beröfvar tjenstemän sina inkomster, men om en dylik lagstiftning kan vara öfverensstämmande med R. St:rs värdighet, lemnar jag derhän. Jag tror åtminstone icke att så är. Förhållandet skulle ju blifva, att enl. denna lag, KararaarR.-ns Advokat-Fiskal förlorade en del af sin lön, och följden deraf skulle naturligtvis blifva, att han icke fann skäl uti att bemöda sig med samma alfvar och nit att följa rättvisan i spåren. Han skulle ju då tydligen komma att tänka så: hvartill tjenar det mig alt vara så upmärksam i mina revideringsbestyr, jag har intet derför, jag endast upoffrar en dyrbar tid, som för min räkning och Rikets tjenst kan bättre användas. Min lön är mig gifven för mina embetsgömål i allmänhet, och något aktorats-arfvode utbekommer jag icke. Advokat-Fiskalen1 skulle härefter blifva en lam och liknöjd revisor, och deruti gjorde han rätt. Detta synes mig skulle blifva en naturlig följd af denna lagstiftning. Hvad som åter vore billigt och rätt vore, att anmärkn:s-proc. nedsattes och lönen ökades för dylika tjenstemän. Derigenom tror jag också bättre det mål skulle upnås, som man nu söker vinna. Jag förstår i sanning icke den argumentation man här tillåtit sig. Jag yrkar återremiss på detta Betänk. Hr Bildt: Jag har begärt ordet för att uplysa Gr. Sparre, att mitt yttrande, det KammarRms Advokat-Fiskal förlorat 5,000 R:dr genom Kronans eftergift i Finérska balansen, eger sin fullkomliga riktighet. Orm har fästat sig vid endast ett enstaka fall, som fö - Den 14 Juni. 151 revär härom dagen, men Grin torde erinra sig, att Kronan efterskänkt sin rätt i Hera andra dertill hörande balansmål, såsom t. ex. i det Billberghska.
» Men du vet val ' att Salômes barn lefver, JonathanZs 4 Jonathan svarar med ett enda ord, som uttrycker, att hans kärlek till modern ar så stor, att hvarje offer för hennes skull ar honom ringa. När .presten lagt i land och gått upp till Kalimantis blir dock, ' enligt seden, Jonathan qvar i sin Kajak, till dess man sander bud och ber honom komma upp. I huset äro, som vi sett, alla samlade, och presten skrider till det vigtiga uppdraget för att f % det afgjordt innan de öfriga dalboarne hinna infinna sig. ~Klemenss, säger han, Bhär ar Jonathan, som ber, att han matte f&amp; din dotter till akta,. Salame reser sig och vill gå, men presten håller henne tillbaka och frågar: sHvad säger du härtill, käras? Intet svar. Presten blir litet brydd, men vill ej vara enträgen. Nu får du vackert svara presten », säger omsider Kalimanti. Med nedslagna ögon fortfar Salôme att klappa barnet i amauten,. på det bedöfvande satt hvarmed grönländskorna alltid söfva sina barn, och svarar slutligen: sTanmitok! » - låt det då blifva så. I, Godt, så viger jag er i morgon, förklarar presten. sJa, det är mycket bättre på det satteta, tillägger modern, glad att dottern skulle fa blått harband i stället för det gulgröna mattfärgade, som hon nu bar. Klemens säger högtidligt, vänd till Jonathan:, Tack vare dig, som icke nu försmär var dotter och den lille stackarn der,. ; ~Namag2nasjara !s S % högt älskar jag din dotter, att jag också vill älska hennes barn, svarar Jonathan. Ja visst. Det ar jti ganska naturligt, b anmärker mor Kalimanti och torkar en tår ur ögat. Tor Hedberg: Judas. En passionshistc&gt;ria. Lotten von Krzmer: Eiz kamfan&amp; an&amp;. Trenne religiösa dikter.
Sedan den, uti § 1 af Instructionen för Rikets Ständers Revisorer öfver Banco-Verket föreskrifne ed blifvit af Revisorerne lifligen aflagd och egenhändigt undertecknad, hafva Revisorerne lemnat företräde åt Bankens Öfveroch Under-styrelse samt Fiskals-embete, och dervid emottagit följande Berättelser, nemligen: l:o af Banco-Fullmägtige om Bankens tillstånd, styrelse och förvaltning i sin helhet, och serskildt öfver administrationen af Tumba Bruk; 2:o af Directionerne Öfver Banco-Discont-Verket samt Låne-Contoren uti Götheborg och Malmö, om dessa Discont-inrättningars lånerörelse; 3:o af Bankens Understyrelse, om densamma styrelse äfvensom Departemental-styrelserna åliggande förvaltning; åtföljd af särskilde Berättelser, afgifne utaf Låne-Cancelliets Commissarier samt Cheferne för Controlloch Revisionssamt Bokslutsoch Ekonomi-Afdelningarne; och O ~ 4:o af Bankens Fiscals-embele, rörande handläggningen af de dess befattning tillhörige mål och ärenden. Revisions-arbetet är sedermera af Revisorerne företaget och hesörjdt på sätt, här nedan omnämnes:
Vid pröfningen af Herr von Strokirch» ifrågavarande motion, har vål icke undfallit Utskottets uppmärksamhet, att af de u i 25 Cap. 5 §, Rätteg.Balken uppräknade mål, uti hvilka UnderDomiren skall underställa sine Utslag, OfverDomarens vidare pröfning , äfven flere än de nu ifrågavarande torde finnas af dea beskaffenhet, att underställ ningsegenska pen borde upphöra; men Utskottet har ansett sin åtgärd icke böra öfverskrida den gräns, som genom motionen varit bestämd. Utskottet har i öfrigt, vid tillstyrkande lagUtskotttts Betänkande». 397 sf i ifrågavarande partiella Lag-förändring afsett, dels att förekomma häcklade personers lidande genom ett längre qvarhållande i håckte, under afvaktan af ÖfverDomarens pröfning, ecår de medUnderDomarensUtslag åtnöjas, samt den derigenom för Kronan ökade kostnad till deras underhåll; dels öck, att i någon mån minska HofRätternes dessutom nog öfverbopande göromål; och då Utskottet sålunda besvarat, hvad emot Betänkandet blifvit anmärkt, får Utskottet tillika vördsamt tillkännagifva, att, enligt ankomne ProtocollsUtdrag, Betänkandet af de öfrige 3;ne RiksStånden blifvit bifallet. Stockholm den 4 Junii 1823. Utlåtande i anledning af Ater-remiss af Utskottets Betänkande N:o 20, rörande tjenliga Författningar mot allmänna förbrytare.
Försegling verkställes af den, pä hvilken sådan ankommer, utan att redskaps-egaren är pligtig att anmälan derom göra. Äfven under tid, då bränvins tillverkning, eller då sådan distillering, som i 20 §. omförmäles, lofgifven är, må den, som sig dertill anmält, icke hafva sin redskap oförseglad, utan gäfle härvid hvad i förestående moment i afseende å redskaps försegling stadgadt är. §. 37. Redskap, som finnes å dens verkstad, hvilken sådan förfärdigar, eller i hans vård, behöfver ej vara förseglad. Men när redskapen derifrån flyttas, skall innehafvaren, om han ej är berättigad att inom 8 dagar derefter densamma begagna, den till försegling anmäla. Detsamma iakttage den, som sig till bränvins tillverkning eller distillering anmält, men innehar flera brukbara redskap eller delar deraf, än han till begagnande uppgifvit. §. 38. Genom förseglingen skola panna, hatt och afkylnings-redskap, af hvad beskaffenhet denna vara må, sättas ur stånd att för bränvins tillverkning eller distillering 600 Expeditions-Vtskoitets Förslag till underd. Skrifvelse, .Y:o i 93. nyttjas. Är panna inrättad med löst bröst, förseglas endast bröstet, så att pannan må kunna till husbehof begagnas. Försegling skall ske på det sätt, att messingstråd trädes uti borrade eller stampade fina hål och sedan, sträckt öfver midten af pannans, hattens, det lösa bröstets, rörens eller pipornas öppning, hopfästes genom en linnelapp samt förseglas på båda ändarne med förrättningsmannens sigill. Kronobetjente och andre af Konungens Befallningshafvande förordnade personer skola, med ledning af de förteckningar, som från Konungens Befallningshafvande erhållas, ofördröjligen, efter det rättigheten till bränvins tillverkning eiler distillering för någon eller några redskaps-innehafvare inom ett distrikt upphört, utan föregången anmälan, redskapens försegling på landet verkställa.