Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Memorial, i anledning aj erhållen åter remiss « Utlåtandet N:o 295. (/. A.) Till Stats-Utskottet har Bonde-ståndet återremitterat ifrågavarande, under N:o 295, afgifna Utlåtande, i anledning af väckta motioner, om förändradt användande af den till skolorna i städerna inom Lunds stift utgående helgonskyld, samt örn denna afgifts upphörande m. m.; men som, enligt Utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag, berörde Utlåtande blifvit af de öfrige 3:ne Riksstånden bifallet, anser Utskottet, emot stadgandet i 75 § Riksdagsordningen, sig icke kunna taga vidare befattning med detta af Rikets Ständer sålunda redan afgjorda ärende. Stockholm den 18 Augusti 1851. Staislits kottets Memorial, N:o 330. 3 N:o 330. Ank. till Exp. Utsk. d. 18 Aug. 1851, kl. 12 m. Memorial, i anledning aj erhållen återrcmiss å Utlåtandet N:o 296. (O. A.) Till Stats-utskottet har Borgare-ståndet återremitterat ifrågavarande, under N:o 296, afgifna Utlåtande, angående militie-boställskassan5 men som, enligt Ulskottet tillhandakomna protokolls-utdrag, berörde Utlåtande blifvit af de öfriga 3:ne Riksstånden bifallet, anser Utskottet, emot stadgandet i 75 § Riksdagsordningen, sig icke kunna taga vidare befattning med detta af Rikets Ständer sålunda redan afgjorda ärende. Ank. lill Exp.-Utsk. d. 18 Aug. 1851, kl. 12 m. Utlåtande, angående köpeskillingen för den kronan förr tillhöriga, så kallade Hofhageri-egendomen vid Regeringsgatan här i hujvudstaden. (Rgs Afd.)
Af den 1 dennes: N:o 642. I anledning af väckt motion, rörande Rustnings.skyldighetens utgörande under Krigstid. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande i frågan om ett årligt understöd för DykeriCommissarien Westbäck. Från Stats-Utskottet: Af den 5 dennes: 4l2 Den 6 December. N:o 644 Angående förslag till jemkning af Riks-Ståndens skiljaktige beslut, i fråga om ersättning för Svenske Medborgares lidne förluster genom uppbringningar. Frän Förstärkta Banco-Utskottet: Af den j dennes: N:o 92. Angående verkställd votering till afgörande af åtskilige frågor, rörande reglementariska stadganden lör de i Städerne Götheborg och Malmö blifvande Discont-Contoir, derom Riks Ståndens beslut funnits sins emellan stridige. Från Lag-Utskottet: Af den J dennes: N:o 245. Angående föreslagen nödig åtgärd till betryggande af Bankens och enskildtes säkerhet, i afseende på de assignationer, som komma att utfärdas från Westra och Södra Låne-CoDtoiren. Justerades följande : Utdrag af Protocollet hållet hos Hög* loflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 6 December 1823. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls BancoUtskottets den 2 dennes under N:o 90 aflåtne , Den 6 December, 4*3 samt följande dagen på bordet lagde Memorial, angående en Commissarie-tjensts uppförande på Bankens Stat, till fyllnad i det fastställde anta. let af Bankeus Commissarier. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Con~ stitutions-Utskottets den 13 sistledne October under N:o 62 aflåtne, samt den 17 i berörde månad eftermiddagen på bordet lagde, Memorial , med föieslående af tillägg i 98 §. Regerings Formen och 63 §. Riksdags Ordningen J fann Ridderskapet och Adeln för godt att Constitutions Utskottets berörde Förslag , till den behandling 56 §.
Utskottens Utlåtande, N:o 53. 7 Reservation af H err Grefve Sparre, E. »Uti det af Utskotten, under N:o 32 afgifna, betänkande öfver ifrågavarande amne hade Utskotten föreslagit Pikets Ständer; att uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes, med ändring af hvad Kongl. Brefvet den 19. Junii 1830 härom innehåller, i nåder stadga, att, då någon i en och samma by innehafver tvenne eller flera hemmansdelar, vare sig under samma eller olika hemmansnummer, hvilka hemmansdelar tillsammans icke öfverstiga ett mantal, och han dem sjelf brukar och begagnar, dessa hemmansdelar må, i afseende på de afgifter och önna, som efter matlag eller rök utgå, blott för ett matlag eller en rök beräknas. Detta förslag, som synes mig grundadt på rättvisa och billighet, är af Hederv. Bondeståndet bifallet; och af diskussionerna inom de öfriga Riksstånden hade Utskotten efter mitt förmenande icke anledning att frånträda detsamma. Jag fortfar således i mitt tillstyrkande af samma förslag. Beträffande åter betydelsen af ordet »matlag» eller »rök», då detta ord tänkes oberoende af innehafvande hemmansbruk, så synes mig betydelsen vara klar och ingalunda i behof af förklaring. Jag förstår dermed »ett hushåll med egen disk och duk» enligt gammalt lagspråk; eller ett hushåll som lefver af sjelfständigt yrke eller näringsfång. Enligt detta ordaförstånd äro från matlags-beräkning undantagne: Statfolk, eller de som lefva i annans bröd, men icke jordtorpare, eller sjelfständige arbetare. Så vidt jag erfarit öfverensstämmer detta med den allmännaste uppfattningen af ordet matlag. Hvad slutligen angår olämpligheten af matlagsberäkningen i fråga om vissa prestationer, så är jag äfven i detta afseende af olika mening med Utskotten. De prestationer, som utgöras efter matlag t. ex. dagsverken till kyrkobyggnad (Jy körslor o s. v. utgå efter hemmantal), skallgång och dylika, äro af den beskaffenhet att de synes mig böra utgå efter hushållen.
Ridd-rik pek och Aoem uti ProrocoLs - Ut drag af ben 4 nästcdne September, dertill remnål bifall, men Högwörbiae Preste - Skänc-et, Wätllofl. -Borgare - Sräodek same H-berrrärda BondeStänder uti Prowcolis Illbrag as den 16 och ty i samma mäuod d-ncmor iisttt d^nna ftäga böra h-vila inc-ll dest en ttii.ständig FmcmcePlgn i^rän Stars, Utskottet tnlomWe. E är St^ö - U skottek derefter, under ben SZ r-ästlkdn N oemver afttt-f dest siureiiga Betänkande ongäe.be Eckerö skulder och de as Urskottek ue-äiaast anstdd »'wäoor ull deras asoöcdanbe, äbe'i p.,de sia Uttkottet Dch törflag, ar-.gä< ende Intties Lans upprsgandr, till Mj lpanbe of de bhak, h "ilia rrwru af den egenskap, alt de fördr be c utank enättrttng aenaft, och r om Riksens Högloft Ständer täcktö antaga Utskottets härom forst a g!-ne p H-cr, hade man dä redan hast ulich! e jntzävt , huru vida ett jäbanl Systern e rvunntt A -änä^ helens sörkroeude; mm dä säLant icke ske.:, och utgstlerne likwät wörö af sä pretz ut dstk ff uh-t, att deras bestridande meo comante m bet ej medgaf uägot widare uppskof; ja f-nn Utskottet ej annan ukwäg, än att anlita Riksens Sländrrv Vank om biträde ernst 2 pro. ccnrs Dett 27 Januarit. io?z cents ranka, och 5 procents asbekalning pä Capilalec. Hlwer detta Stats - Utstoltets Finaoce - för» stan hofwa Riksens Högloft
Då första § i Presterskapets Privilegier af den 16 Okt. 1723 stadear, att, oberäknadt den åt utländningar af främmande religion medgifna rättigheten att sig i Riket uppehålla, »ingen kättersk lära inom Rikets gränser hvarken offentligen eller iönhgen skall lidas», men Utslcs förslag deremot åsyftar att förklara alla vilsefarande läror hädanefter bland vårt folk vara tolererade; så är klart, att sistnämnda förslag aldrig kan blifva lag eller åtminstone aldrig lagligen bringas till verkställighet, så länge det förstnämnda stadgandet fortfar att vara gällande. Detta hade således bland de till uphäfvande föreslagna lagrummen nödvändigt bordt vara uptaget. På samtliga de skäl, jag nu anfört och till hvilka visserligen ännu flera skulle kunna läggas, har jag med min röst icke kunnat bifalla LagUtsk:s i första punkten af dess Betänk, framställda författningsförslag. Dermed är jag dock långt ifrån att förneka angelägenheten af åtgärders vidtagande lill ordnande af de, genom talrika affall till baptismen, på sednare tider i vårt land upkomna religiösa söndringar. Att dessa, genom tillämpning af landsförvisnings-lagen, icke numera kunna undanrödjas, är lika uppenbart, som man kan taga för fullt gifvet, att denna lag hädanefter, om den än kommer att ega bestånd, dock icke utan under mycket försvårande omständigheter varder tillämpad. Men alt ordna de sekters, eller kanske rättast: den enda sekts förhållande till vårt samhälle, som veterligen bland oss finnes, är eli, och alt, på sätt af LagUtsk. sker, på förhand och utan allt behof gifva frihet åt alla möjliga kristna och okristna religions-partier till att utbreda sig bland vårt folk, är eli annat. 1 den sednare åtgärden kan jag ej deltaga, men är gerna med om den förra. Utförandet deraf förutsätler åter, såsom Utsk. sjelf riktigt angifver, en undersökning af de förhanden varande förhållandena, och vid hvilken undersökning visserligen, utan föreg:de lagförändring, alla erforderliga uplvsningar genom vederbörande auktoriteter böra kunna erhållas.
Ser man blott på verkställigheten, så skulle, då frågan gällde afgifternas bestämmande för all framtid, intet afseende kunna fästas vid de ofta godtyckliga af en Pastors större eller mindre efterlåtenhet eller en tiondegifvares större eller mindre frikostighet beroende afgifter, som hittills utgått, särdeles i de församlingar, der icke en allmän konvention angående presträttigheternas utgörande blifvit fastställd. Den enda giltiga grund för beräkningen af de afgifter, mot hvilka tionden skulle utbytas, vore att för hvarje jordegendom, tionden fastställdes i enlighet med gällande författningar och afgifterna sattes i öfverensstämmelse dermed. Det är emellertid lätt att inse, hvilken rubbning i bestående förhållanden derigenom skulle på en gång uppkomma, och hvilket allmänt missnöje deraf skulle förorsakas, äfven under antagande att presterskapet icke gjorde anspråk på afgifternas utgörande till tiondens hela belopp. I alla händelser skulle ock den Svenska jorden sålunda för all framtid få vid sig fästad en beskattning, som visserligen bland alla blef den mest obilligt fördelade. Särdeles skulle missförhållandet i afseende på hemmanens olika beskattning inom Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 46. 15 skilda orter, äfven om afgifterna nu med största noggrannhet och rättvisa bestämdes, inom en ej aflägsen framtid blifva allt för uppenbart, då de delar af riket, der folket redan genom omtanka, flit och uppoffringar lyckats uppbringa jordens afkastning till en jemförelsevis betydlig höjd, skulle blifva vida mer betungade än de, i hvilka jordbruket först under sednaste tider börjat visa ett kraftigare framåtskridande, kanske snart nog ledande till samma mål. Betraktar man åter förändringen till sin grund och beskaffenhet, så finner man att alla de fördelar, som af presterskapets nuvarande aflöningssätt härflyta, genom densamma upphäfvas. Ett visst belopp kan ej under en längre följd af år blifva tillräckligt att fylla ett bestämdt behof, ännu mindre ett sådant, som oupphörligt måste stiga.
Mellan Förstuga, Kök och Borgstuga mcdGrästcn 4. 7 st. Rum med Brädgols hwartill ätgär 20 tolftea klockare Bräder esser Plankor a ; R dr - 60. Spik, Bolster och Arbetslön ,0. 2:ne Pottugnar oglaserade i Rummen ivid norra Förstugan ,6: ,2 i Skorsten tiss Kök och Brygghus afmurkegel - 40, , dito stående vä Loftet ro. Timmermans och Snickare - arbets'öncr - 400. Murmästare arbetslön goo. N:o 2. Afwen ett grundmurat Krästcnsbus med .Halmtak 61 aln 9 turn långt, 19 alnar 2i tum bredt, ^7 alnar högt pä sidomurarne och n ialnar pä gaflarne, indelt egenteligen tiss Spcmnemäls-Magazin, innehåller under första SxaawemälsLoftet, MaterialShus, Förstuga med uvpgänqs-trapp, Packhus, Mangelbod, Reintygskammare,samt Wagaas bod >ned 2me dubbla Portar, niljcwäggarne af Furutimmer, med 0- drandk Tegel inmurade, uppförd wid >554 Den rz Juli!. !VrandHrsäkrings-f)rrättningen berörde ar och wärderad till Denna Byggnad finnes uti fullkomligt ständ och uran ringaste bristfällighet. l N:v Grundmurat Grästenshus 4; alnar långt ri aln bredt, 7 aln. högt samt 1 och en halfaln tjocka murar belägeni öster gentemot N:o r, irnchäller Ridstall med wälft brädlefc och Panelning, samt r-ne par dörrar, 9 par dubbla och i:nc smärre Fönster med Foder och Beslag, yttra taket af Halm allt i stills somligt stand, och wärdcrade wid! !BrandförsäkringS-Krrattningen till N:v4- Pä ir alnars afstånd frän !
Massorna bildade naturligtvis sitt omdöme rörande tidningens moraliska halt efter medtäflames ilskna skrän, men de kunde omöjligen undgå att se, att The Times, äfven om den kanske var » förrädisk », » giftig », » skandalös » och allt det der, i alla fall var en ytterst pigg och påpasslig tidning, och att, om de ville skaffa sig grundlig kännedom om hvad som tilldrog sig i dessa ödesdigra tider, då måste de vända sig till Chicago Times. De gjorde så och så att säga pyrde in tidningen med sina smädelser och sina förbannelser, allt ¡efter som de läste henne. Och nu inträffade en kris ... Allt vildare ljöd skränet: » ned med läderlappens * landsförrädiska skandaltidning !« Hvad den ill veliga af-unden icke mäktat åstadkomma på egen hand, det försökte hon nu genomdrifva med höga vederbörandes tillhjelp. General Bumside — ryktbar sedan slaget vid Fredericksburg, der han tvang tusentals modige män att låta sig gagnlöst nedslagtas af en många gånger starkare fiende — befans villig att tjenstgöra såsom verktyg för de täflande tidningarnas hämd. Från sitt säkra krypin i Cincinnati utfärdade han år 1863 en order, enligt hvilken Chicago Times skulle ofördröjligen undertryckas. Härvid är att märka, det krigslagen vid tillfället icke var proklamerad vare sig i Chicago eller ens i Illinois;, domstolames förhandlingar fortgingo utan af-brott, och ingen ödesdiger krigshändelse hade ännu störande inverkat på det allmänna rättstillståndet ... Ordern i fråga kom likt en blixt från klar himmel. Hade de sig så kallande lojalistemes lumpna samman-gaddning medfört åsyftad verkan, är det tvifvelaktigt, hvad som blifvit af W. F. Storey och hans tidning. Hela hans kapital var lagdt ned i Times, och ett undertryckande af denna torde ha bragt honom till tiggarstafven. Bruten, om icke krossad af slaget, skulle han sannolikt ha dragit sig tillbaka i det enskilda lifvet och aldrig mer uppträdt inför offentligheten.
Regeringsformen, sorn endast undantager förändring i skrot oell korn, vare sig till förhöjning eller afslag, från de lill Rikets mynt hörande frågor, öfver hvilka Konungen ensam eger att bestämma, ansåg Konungen ensam ega så val i afseende å bestämmandet af myntenheten, som dess öfveroch nnder-afdelningar, emedan desse ej med Rikets mynt ega något oskiljaktigt sammanhang, hvarföre hans Exceliense ej kunde den begärda propositionen framställa; men Ridderskapet och Ådeln, det oaktadt, yrkat nämnde proposition; förklarade Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken, till följd af 55 Riksdans-Ordningen, ofverläggningen hvilande och förvistes målet till Consiitutinns Utskottet, med anmodan att, inom åtta dagar efter erhållen del, inkomma mel Utlåtande öfver denna frågas stridighet eller enlighet tued Grundlagen. S. D. Di nu å nyo föredrogs S tatsUtskotlets den 18 dennes på hördel lagde Memorial PUo i-JR, med förslag tili saminanjemkniug af fröt. Ut dr. den it dug, i83j,. Rik^Ståndens skiljaktiga beslut uti en serskild fråga, i anledning' af Utskottets Betänkande N:o 18, angående provisoriska utbytet af (leii för General-Assistance-Conloret begagnade egendom emot den Stockholms Stad tillhöriga, f. d. så kallade Hessensteinska egendomen, lörblef Ridderskåpet och Adeln vid sitt i ämnet förut fattade beslut samt godkände den föreslpgne voterings-propositionen. Från Y ä 110 f 1. Borgare-Ståndet. S. D. Vid föredragning af Hedervärda Bonde-Ståndets ProlocollsUfdrag (ien 15 dennes, med inbjudning till Med-Stånden att förena sig tili Bonde-Ståndets beslut, angående Mantalspenningarnes samt Lagmansoch Häradshöfdinge-räntans upphörande, blef samma inbjudning af Borgare-Ståndet ålshagen.
Jag anser oformligt, alt icke alla näringar dela lika rätt, och får förnya min begäran om proposition till bifall å EkonomiUtskotttes Utlåtande. Gref ve von Fersenj Hansi Då jag fullkommeligeu delar den siste talarens åsigt af saken, men icke Grefve Gyldenstolpes, att målet bör anses som förfallit, har jag begärt ordet för att nämna, att det ej var något nytt eller oväntädt att BorgareStåndet afslagit EkonomiUtskottets Utlåtande. Jag ser svårligen huru BorgareStåndet kunnat godkänna detta Utlåtande, då Ståndet redan bifallit BankoUtskottets. — Ännu har likväl ej mitt hopp slocknat att icke den goda saken kan bringas till verkställighet, ty i fall Ridderskapet och Adeln skulle bifalla EkonomiUtskottets Utlåtande, återstår att genom inbjudning få något af de andra Stånden att rubba sina beslut, hvarigenom 3 Stånds beslut för frågan erhölles och ehu* ra Den 8 Mars e. m. 65 ru långt litlen Riksdagen än är synes mig likväl denna förmodan ej vara inom omöjliglieternes område. Frågan är, ehuru BorgareStåndet nyss afslagit EkonomiUtskottets Utlåtande, lika litet förfallen, för det närvarande, som BankoUtskottet uti Betänkandet N:o 102 ansett den vara innan Utskottet afgaf Betänkandet. Hvad angår det argument, sorn Grefve Gyldenstolpe anfört, att jordbruket ej häraf skulle kunna draga någon fördel, så kan jag ej dela denna förmodan. Producenten kan visserligen ej deraf få direct fördel, men väl indirect, derigenom att en spannemålshandel blir etablerad, och att de handlande, hvilka äga fördel af en sådan inrättning, som den nu föreslagne, uppträda som medlare emellan producent och consument, till bådas obestridliga fördel, då stadigare varupris deraf blifver en följd. Det lärer för ingen vara obekant huru olika Spanmålspriserne äro, och den fluctuation som dagligen i dess värde äger rum. Ena dagen kunna priserna vara ganska höga, och den andra ganska låga.
Junii bjuder och förmär uti 5Y T, att hwad som till Statens behof tarfwas, utöfrser ordinarie inköinstcr ffall genom Dewillnrpg fyllas; uti 60 att till Dkwillmna 'äkuas Sjö- och Landt-Tullsafgifterne, sanit att Konungen ej mä, till winning för Sig och Kronan, Statens inkomster fö>packta ; och uti 57 Z» att Riksens Ständer allena tillkommer wid Allmän Riksdag, beskatta Swensta Folket, det will säga, bestämma Bewillnings-Afgifterne, och följaktcligen äfwen Tull - Afgifternc; sä icke allenast blikycr det efter min tanka ostridigt, det Riksens Ständer nu äga rättighet, akt utan hinder af berörde Arrende-Contract ester heras godtfinnande tili Stats - N)er?e16 ensttbdte fördel, stadga en förhöjning uti nu warande TullAfgifter, utan jag tror mig derutöfwer, af ofwanäbervpade stadgande uti Regerings - Formen , jän wäl hofwa fullkomlig anledning göra framställande derom, att fogde Lml-Arrendc mä, med detta ärs utgång, up» Tredje Band. N;o 159, 140. hö - logo Ten ZO September. höra, samt att Riksens Ständer sämcdelst mä blifwä satte uti tillfälle, att i denna delen af hwad till Be-, willningens bestämmande hörer i hela dess widd, öfwerlägga och afgöra, hwilka förändringar i den ena elter andra delen kunna finnas nödige; och det sä mycket häldre, som tp förutan den, frän flere sidor, under detta Riksmöte, yrkade indragningen af Landt-Tullarne, om bifall derä winnes, icke läter sig göra; (martill sluteligcn kommer, att minskningen uti Tull-inkom, sternc, genom Finsta ProvincerneS stiljsmätza strän Swerige, synes motsäga mcranämnvc Arrcndc-ContractS fortfarande och beställd.
» Pas commode — hem? — cehri-lu », utbrister ur djupet af sin öfvertygelse en pojke på en sex — sju år. Det är pantomimhjälten han tänker på och farfar han vänder sig till, och denne patriark, som troligen känner en annan byting, hvilken icke är commode han heller, ser på gunstlingen med en oefterhärmlig blick af godt förstånd. Efter mellanakten kommer nöjets glanspunkt — Polichinelles utdelning af de förseglade paket, som man anförtrott honom före representationens början, medan han ännu var en herre i svart redingote som alla andra. Han inleder högtidligheten med ett litet föredrag, fullt af smickrande allvar, och ropar därefter upp namnet på den lycklige, som han äger att belöna. Det är pantomimens unge beundrare, som först blir framkallad. Mycket rak i sin lilla sammetsblus med spetskragen, men med ett brunlockigt hufvud, som han redan vet bära med intagande ledighet, springer han, rask och vacker, upp på scenen. » Monsieur, » säger Polichinelle, alltjämt i samma allvarsfulla ton, » det är mig en glädje att som en uppmuntran för den flit ni ådagalägger i edra studier få lämna er en liten gåfva från Polichinelle den äldre, min högtärade far, men på samma gång torde ni tilllåta mig att uttala den förhoppningen, att vissa kantigheter i ert uppförande måtte utjämnas. Nu vill det synas, som om ni inte alltid skulle vara riktigt lätt att handskas med — inte så alldeles commode. » » Det är sant, herr Polichinelle! » utbrister gossen, högt och käckt, medan farfar strålar och den vuxna publiken, vunnen af den lilles stolta och säkra låter, ger sin sympati tillkänna i ett halfkväfdt mummel af betagna utrop. » Ni skall ändra er — je Véspére, monsieur,- » säger Polichinelle högtidligt.
Är sådant rätt, måste läran om allt hvad billighet heter hafva undergått en synnerlig förändringj livad angår de så beskaffade inkast, som skulle det icke vara hopp om att vinna något ändamål, utan endast envishet, som utgjort anledningen till motionen, så ber jag den värde talaren vara öfvertygad, att så icke förhåller sig, utan att motionen utgått utur djupet af min innersta såväl önskan som förhoppning. Jag är så innerligen öfvertygad om exerciscompagniernas nödvändighet. Man har sagt, att vi segrat dem förutan. Jag får då påminna, att vi nu hafva, hvad vi då icke hade, 60,000 man ungt folk och en stam, motsvarande endast -L deraf. Det måste då vara vigtigt, att denna stam kan leda de yngre. Det är en positiv sanning, att en trupp under halfva fälttåget är oduglig, om den icke har en bildad stam att hålla sig till; då deremot är hela truppen fullt tjenstbar efter 14 dagar. Då man altså talar om vår fordna krigsära, är det nödigt att erinra sig, att vi aldrig varit i den ställning att i vår arme' kunna införa ungt folk. Om dessa endast äga ledning af en duglig stam, kunna de utan fara föras emot fienden i morgon dag; men derförutan fruktar jag, att förlusterna icke kunde uppvägas af några tusen rtdr. Jag ber om förlåtelse, att jag ingår i dessa detailler; men de tillhöra denna detailfråga. Hr Silfverhjelm har uppmanat mig att frånträda min motion. Om han vill förstå mig, försäkrar jag, att det icke finnes något ämne, hvari jag af förkärlek för det initiativ, jag deri kunnat taga, skall finnas en envis förfäktare af min mening; men den nu ifrågavar. ingriper för djupt i livad jag anser vara nyttigt för mitt fädernesland, för att mitt samvete skulle kunna tillåta mig att eftergifva något lagligt medel att försöka göra den gällande. De öfriga Stånden må gå till doms med sig sjelfva, om de afslå. Vi kunna utan chican emottaga deras nej, eller deras contra-inbjudning. Man har talat om förskoning från votering.