Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De härmed förenade, kostnader hafva varit betydliga; men sedan några år förflutit och första uppoffringarne hunnit glömmas eller genom bättre skördar återgäldas, hörer man sällan någon klagan öfver de olägenheter, som skiftet under sjelfva pågåendet oftast medför. Man förlikar sig snart med sitt nya läge och beflitar sig om att göra det så vinstgifvande som möjligt. Härigenom, och då skiftesläggningen ofta gör det nödvändigt, att lemna ouppodlad men odlingsbar mark i utbyte mot gammal åker, framkallas många odlingsföretag, hvilka eljest måhända ännu i långa tider ej skulle blifva påtänkta eller utförda. Skiftena bidraga således i sin mån till landets uppodling, på samma gång som de, genom lotternas afskiljande, göra jordbrukaren mera oberoende af sina grannar och genom bostädernas spridning gifva bygden ett trefligare utseende, än förut. Af allmänna medel hafva under samma år lemnats understöd till åboer, som i följd af laga skifte utflyttat, till följande belopp, nemligen: år 1831 Banko R:dr 2,488: 23. — » 1852 » » 4,948: 29. 4- » 1853 » » 3,598: 43. 9. » 1854 » » 5,418: 30- 1. Bränvinsbränningen har, under den tidrymd, som utgör föremål för denna min underdåniga berättelse, undergått en väsendtlig förändring. Denna näring har nemligen, i följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga Förordning den 18 Januari 1555, upphört att vara, hvad den fordom var, ett nästan allmänt bihang till jordbruket, hvilket ansågs derförutan knappast kunna äga bestånd. Förra årets erfarenhet har på ett särdeles tillfredsställande sätt ådagalagt, att jordbrukets framgång är af bränvinsfabrikationen alldeles oberoende. Det måste likväl medgifvas, att den genom nyssnämnde nådiga författning anbefallda, genomgripande reform i bränvinsindustrien trädde i verkställighet under en för densammas utförande gynnsam konjunktur, då landtmannen fann en lätt och förmånlig afsättning för allt hvad jorden afkastade, utan att behöfva anlita den gamla utvägen att förvandla sina jordbruksalster i bränvin.
Föredrogos ånyo Lag-Utskottets nedannämude memorial och betänkanden: N:o 78, i anledning af återremiss af Utskottets betänkande, N:o 41, öfver väckt motion om förändring af 1 § i 26 Cap. Byggninga-Balken, rörande delaglighet i kyrkobyggnad: lades till handlingar ne-, N:o 79, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Stånden fettade, skiljagtiga beslut, vid förehafvande af Utskotlels utlåtande, JN:o 65, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets betänkande, N:o 14, olver dels Kongl. Majts Nådiga Proposition, angående förändrad lydelse af 1 § i 23 Cap. Ärfda-Balken och tillägg till 7 § i 20 Cap. af samma balk; dels ock väckt motion om inrättande af förmyndare-kamrar: Voterings-propositionerne, godkändes, och i öfrigt lades memorialet, N;0 79, till harull in garne-, Prot-. Utdragj, den i5 Mars 1845. 723 N:o 80, i anledning af väckt motion, angående förvandling af böter: godkändes; N:o 81, i anledning af väckt motion om förändring af lagens stadgande, angående de fattiges andel af död persons egendom: godkändes; N:o 82, i anledning af väckta motioner om förändring af lagens stadganden, rörande testa men ts-friheten och gåfva med varm hand: Återremitterades; N:o 83, i anledning af väckta motioner om förändring af lagens stadgande i 6 § 9 Cap. Handels-Balken, angående ränta af försträckta pen ningar eller varor: Bifölls; N;o 84, i anledning af väckt motion om förändring af 12 Cap. 4 § Handels-Balken:
Afslås Låneansökning, eller vill Låntagare ej vänta, tills penningar inflyta, behöfves ej ProtocollsUtdrag utfärdas, utan äge sökanden då sine handlingar återtaga. Samma rätt äge äfven Lånsökande, hvars ansökning blifvit bifallen, och ProtocollsUtdrag derå ut^ färdadt, men sedermera icke skulle linna sig belåten med en längre väntningstid; dock vare han skyldig, att, vid Handlingarnes återtagande, gifva tälibakars ProtocolisUtdraget, som genast af Kamereraren öfverkorssas, och § Directionens nästa sammanträde uppvisas, 8- $. Hvarje Lånsökande erhålle lån i den ord^ ning han sig anmält, och fått sine Handling gar pröfvade samt godkände. T' Dm 20 Junit. 323 Skulle pl en gång tvenne eller flera sig anmäla, erhålla den eller de företräde, som minsta summome äska. Äro summorne lika,' blifve dä den först hulpen, som bästa panten bjuder. Inträffar den händelse, att Adelsman och ofrälse Person på samma gång söka lån, äge Adelsman företräde, helst dessa Fonder 6amtelige tillkommit af Ridderskapets och A-r delns egna sammanskott-r och gåfvor, samt böra derföre, tiar behofvet så fordrar, anvätl-*; das först till deras nytta» 9 §• Med tiden till räntans erläggande förhålles, såsom i ofvannämnda formulair till Skuldebref finnes intagit, och om inbetalningen a£ ränta eller hufvudstod, eller afbetalningar ä Hufvudstoden skola gälla, måste de, enligt hvad samma formulair föreskrifver, ske genom insättning i Banken för Cassans räkning, och Attesten lemnäs till Katnereraren emot undfående af ett utaf honom undertecknadt, och med Riddarhusets Sigill försedt, tryckt och numererat, qvittence.
BevillningsUtskottet åligger att opåmint uppgifva de allmänna grunderne för den blifvande Bevillningens fördelning, och om Utskottet tillika anmodas, att på samma gång uppgifva och föreslå en viss summa till utgörande såsom Bevillning, skulle Riksens Ständer tidigt erhålla en ledning och en kännedom af blifvande tillgångar, som är af högsta vigt innan de pröfva och lemna sitt bifall till Stats - Den 6 Februarii. utgifterne. Denna, af RevillningsUtskotfet fö« reslagne samt af Riksens Ständer gillade, Bevillnings Summa bör sedermera tjena till rättelse för StatsUtskottet, hvars åliggande blifver, att ovilkorligen så uppgöra RiksStaten, att Stats* bristen inskränkes inom det belopp, som Bevillnings-summan, medgifver. StatsUtgifterne, uppförde under HufvudTittlarne, böra derefter, icke styckevis som tillförene, utan i ett sammanhang till Riksens Ständers granskning öfverlemnas, hvilka, sedan de af StatsUtskottet erhållit en fullständig öfversigt, så väl af Statsbehofven, som utvägarne att dem fylla, utan tvekan deröfver kunna besluta. Med anledning af hvad jag nu anfört får jag vördsamt föreslå en Instruction för Bevillningsutskottet: Att Utskottet, hvars ätiggande det enligt Grundlagen är att uppgifva de allmänna grmderne får den blifvande Bevillningens fördelning, derjemte och med fåstadt afseende å landets förmåga och näringarms tillstånd, uppgifver en summa, hvilken Utskottet, efter noggrann pröfning, anses kunna såsom Bevillning årligen utgöras af Riket intill nästkommande Riksdag. Herr Berghman, Ambrosius Magnust Reglementet för BancoDisconten tillåter deh i 8 §., att, för lån sorn icke inom åtta dagar efter förfallodagen blifva betalte, beräkna räntan ifrån berörde dag, till en procent i Den 6 Felruarii. månaden. Det lärer icke vara möjligt för någon, att utgrunda skälen för detta stadgande.
•Postoch Inrikes-Tidningar 9 apr. 4 Danska riksrådets folketingsutskotts betänkande, aug. 1864, II, bil. X.om Danmark fortfarande yrkar derpå, o. m. dM utan att ens i det ögonblick då sådant yttras ha allvar dermed, vore så oer-hördt lättsinnigt, att det är otänkbart af hvarje regering, som är det ringaste mån om sitt lands och sin egen värdighet och heder. Man må ej invända, att svenska kabinettet ju låtit efteråt första, att danska sändebudens i Wien och Petersburg rapporter angående de danska depescherna icke äro eller kunna vara med rätta förhållandet fullt öf-verensstämmande,1 eller att man ej kan fullt lita på de af Hali åberopade yttrandena af grefve Hamilton, enär det se * dermera visade sig, att Hamilton stod närmare Hall än grefve Mandenström i den famösa striden angående fullmakt för Hamilton att underteckna allianstraktaten. Ty för det första är det alldeles otroligt, att svenska sändebuden i Wien och Petersburg skulle ha meddelat sina danska kolleger någonting, som ej är med sanningen öfverensstäm-mande; och för det andra öfverensstämma deras uppgifter i hufvudsak, nämligen angående Sverige-Norges benägenhet att bistå Danmark, icke blott med det meddelande som dagen efter Fredrik VII: s död ingår från danska sändebudet i Stockholm, utan ock med de försäkringar, sono grefve Manderström sjelf samma dag aflät till Hamilton i Köpenhamn. Reservationen mot de danska sändebudens i Wien och Petersburg rapporter måste således gälla icke deras sanningsenlighet, utan deras fullständighet, hvar-igenom danska regeringens tolkning af deras innehåll blif-vit ensidig. Hufvudsaken qvarstår dock: Sverige-Norges förklaringar, att det ämnar uppträda vid Danmarks sida i den väntade kampen om Slesvig. Ock lika litet nu som förr förutsättes såsom vilkor derför, att äfven andra makter må deltaga i striden för Danmark. Vilkoren för Sverige-Norges uppträdande bero af Danmark sjelft. Men icke nog med dessa förklaringar, som ej äro det ringaste tvetydiga. Sverige-Norge vidtager också en direkt åtgärd för traktatens afslutande.
Den som en gång fått Spö, kan ej blifva en ärlig man, utan att åtminstone äga mångdubbelt större moralisk styrka i själen, än den, som al drig begått några brott. De sorn lidit Spöstraff äro således, såsom jag förut en gång haft äran anmärka, liksom döm - Den i April. 47 da till tjufveri för lifstiden, och utgöra ett slags tjufband, i hvilket hvarje ny brottsling på Pålen inlemmas. Spöstraffet strider således mot deri Lag-prmcipe: Att straffet bur, sä vidt det är möjligt, åsyfta brottslingens förbättring. Mot samma principe strider också lifstids-Fängelse. Utan hopp ges ingen bevekelse grund till förbättring. Lifstids Arrestanten måste nödvändigt förblifva en förhärdad människohatare och blott trackta efter att bryta de bojor, sorn fjettra hans okynne. Hans anda blir giftig och ingen ny brottsling kan nalkas honom, utan att insuga ett obotligt smittämne. Några torde invända: Spöstraff hafva ju hos oss alltid funnits, hvarföre skola deras menliga verkningar först de senare åren börjat visa sig ? Till besvarande af detta inkast torde jag iå anmärka, att Spö straffets förderflighet står i rakt förhållande till utvecklings graden af Folkets hederskänsla. Så länge Folket i detta straff kan hända endast såg ett physiskt lidande, men ingen betydande kränkning för hederskänslan, och så länge Soldaten kunde från Pålen återgå i ledet; så länge, säger jag, måste detta bestraffnings-satt hafva mindre menligt inflytande på sedligheten, än nu, då, med tilltagande hyfsning, hederskänslan förmodeligen blifvit mera allmänt utvecklad och Folket fått se, att den som lidit Spö-straff anses ovärdig att till och med fä våga sitt lif för Fäderneslandets försvar :
Varande, i följd häraf samt i öfverensstämmelse med föreskrifterne uti Kongl. Brefvet den 4 Maji i833, förnyad auction, till försäljning af Immetorps Allmänning, den Q Augusti samma år förrättad; hvarefter, såsom högstberörde Nådiga Bref af den 19 sistlidne October utvisar, Kongl. Maj:t, uppå Kongl. KammarC. ollegii underdåniga tillstyrkande, i Nåder antagit de dervid gjorde hög-, sta anbuden å de serskilda lotterna af oftaberörele Allmänning, samt anbefallt Kongl. Kammar-Collegium alt vanlige köpebref för inroparne utfärda; hvarvid Kongl. Maj:t tillika i Nåder förklarat, del något afseende icke kunde göras å en af tvänne Immetorps hyltelags-interessenter serskild till Kgl. Majit ingifven skrift, deruti de, å egne och hyttelagets vägnar, dock utan bifogad fullmagt, i underdånighet anhållit, att, jemte de fjorton lotter af Allmänningen, sorn interessenlerne, medelst högsta anbuden., inropat, få. Bihang till R, St. &<U!~-X£ttkmet* U K NV 187. genom öfverhud of 5o R:dr utöfver de 2,706 R:dr 16 sk. Banco, som Vallåse bruksegare erbjudit för ue fyra loit erne N:ris 2, 3, *5 och 16, inköpa dessa fyra lotter, men att, om detta icke kunde i Nåder beviljas, sökanderne måtte berättigas med Valåse bruksegare göra ego-utbyte, på sätt Skiflesstadgan förmår, så att Valåse egare må öfvertaga lotten N:o 1, loflerne A. och B. bel och hållen, och sökanderne i vederlag återfå jord i lämpligt läge af lotterna Nrris 2, 3 och r5, på det att dymedelst nödigt sammanhang i deras egor kunde beredas.
Sedelstocken får derutöfver utgöra 30,000,000: — Summa R:mt R:dr 52,435,777’ 24. § 7. För att under innevarande år, å Bankens och Riksgälds-Kontorets vägnar, deltaga i Götha Kanal-Direktion hafva Banko-Fullmägtige, gemensamt med Fullmägtige i Riksgälds-Kontoret, utsett Ofverste Löjtnanten, R. S. O. m. m. Johan Kléen. § 8. Sedan, i anledning af Kongl. Maj:ts den 14 December 1857 till Rikets Ständer i Nåder aflåtna Proposition om åtgärders vid Rcvisorernes Berätt. äng. Bankoverket. 2 Götha KanalDirektion. Statsldne fonden. 10 tagande, för att underlätta penningeställningen och rörelsen inom landet, Rikets Ständer beslutat, att ett lån eller kreditiv till belopp, motsvarande 3 millioner R:dr silfver, skulle å utrikes ort skynd 7 %/ samt upptagas, i ändamål att, genom utlåning från Rikets Ständers Bank, bereda en af behofvet påkallad tillfällig förökning i förlagskapitalet för handel och näringar, hvilket lån eller kreditiv borde vara till fullo slutligen liqvideradt sednast inom slutet af år 1860; och Rikets Ständer, i sådant afseende, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att Kongl.
Sådana äro de anstalter Committerade vidtagit, och när härtill får läggas, att Staten genom den nya reglering i det närmaste redan njutit ersättning för de betydliga Förskotter, så förmodar jag, att Comitens bemödande icke lärer kunna misskännas. Grefve Löwenhjelm, Gustaf: Någon direct nytta eller effect för valet af Chef för Stuteriet, anser jag icke kunna följa af debatter i StatsUtskottet eller här på Riddarhuset. Den 16 Maji. 419 I anledning af hvad Herr Tersmeden uti sitt Yttrande i Utskottet anfort, ämnade jag erinra, att en StuteriFöreståndare ej borde väljas efter lyckan. Cardinal Mazarin valde väl derefter Ministrar och Generaler, men då StuteriChefer icke äga de vid dessa höga Befattningar fästade lysande förmåner, vore det ej rättvist att underkasta dem detta vanskeliga bedömningssätt. Sedan nu Herr Tersmeden förklarat, att hvad man lägger sig vinn om, deruti lyckas man, så vill det så mycket säga, som att min gamla vän och ypperliga Stallmästare skulle vara liknöjd om uppfyllandet af sina pligter. Emot förut fattade, obeviste Opinioner, yrkar jag ingen rätt hvarken å ena eller andra sidan, men i min tanka gifves i thy Mål ingen annan rättvis Opinionsgrund i den undersökning och mönstring; och ehuru jag kunde misstänkas för partiskhet, tror jag mig icke äga någon deruti, att jag tryggt hänskjuter saken till en sådan undersökning, hellst en mönstring för några år sedan anställdes. Den Embetsman, som var utsedd att förrätta den, reste genast utan förhud; mönstring hölls en half timma efter framkomsten, och det enda att anmärka, var att tvenne Hästar, som varit sjuke, befunnos magra, hvilket icke var betydligt, på ett så stort antal Hästar, hvaraf Stuteri-Inrättningen består. Beräkningen af hvad en Häst kostar att uppföda, hör icke hafva inflytande på omdömet om Stuteriln - 420 Den 16 Maji. rättningen. Den dag
Lånet uppsagd^ och bör, sedan 1 månad derefter, under lika försummelse förflutit, genast till RiddarhusFiscalens åtgärd öfverlämnäs, att cm utfordrandet af räntan, samt hvad afbetaias och ersättas bordt, drsS ga försorg; men derest betalningen deraf inom ett halft år efter förfaliotiden ännu icke ät verkställd , och hvad då ytterligare betalas Den ig Julii e, m. 5og gare betalas bör, äfven dteblifver, skall Cassan om Pantens försäljning i laglig ordning besörja, 13 §• När någon till Cassans säkerhet intecknad Egendom, genom köp kommer utur förra ägarens hand , åligger Pantens nye ägare, sedan han första uppbudet erhållit, om han Länet bibehålla vill, sig hos Direction, angående dess omsättning på sitt namn anmäla, och må tredje uppbudet af Domaren icke meddelas förr, än köparen med bevis från Directionen styrkt, antingen stt han betalt Cassans fordran, eller med Direclion på berörde sätt öfverenskomma. 14 §. bör, äfven uteblifver, äger Cassan om Pan-. tens försäljning i laglig ordning besörja. 13 §• När någon till Cassans säkerhet intecknad Egendom genom köp kommer utur förre ägarens hand åligger Pantens nye ägare , sedan han första uppbudet erhållit, om han Lånet bibehålla vill, sig hos Direction här* om ovillkorligen anmäla. Då vid de hitintills 5io Den 19 Julii e, m. beviljade Lån, alla nu föreskrifne omständigheter icke kunna vara iagttagne, så ehuru desse få utestå så länge räntorna och öfrige skyldigheter ordenteligen likasom hittills inbetalas, bör dock vid skeende Inteckningsförnyelser, ovilkorligen iakttagas, att Låntagaren antingen genom påskrifning å sjelfva Skuldsedeln, eller serskild förbindelse åtager sig de skyldigheter , sorn detta LånRegle-; »ente stadgar. |5 §. Kongl.
Lån utan omsättning inbetalas och någon gång större afbetalningar göras, än författningen föreskrifver. Men så länge likväl cn ovilkorlig omsättningsrätt är medgifven intill sista femtedelen af hvart och ett Lån öfver 5o R:dr, kan naturligtvis full betalning af mer än denna femtedel icke med säkerhet i calculen upptagas; hvaremct ett, de sednare åren i synnerhet, tilltagande bruk, att på kortare tider, ända till Två och En månad, omsätta Lån, med derefter lämpad ringa afbetalning, äfvensom ett allmännare begagnande af den för omsättningar medgifna tvenne månaders prajcriptionstid ännu ytterligare bidraga till calculens osäkerhet och till minskning i den påräknade låntillgången. Upplysningsvis får Directionen tillägga, att efter enahanda beräkning, som ofvan gjordes, för bestämmande af Lån - Banco-Discont-Direct. Berättelse. io3 Lån tillgången efter femtedelens inbetalning hvar sjette månad, skulle fjerdedulens inbetalning för lika tid lemna en tillgång till ny utlåning hvarje sessionsdag af 5a,o8o R:dr och tredjedelens inbetalning en tillgång af 69,44° R;dr, som närmast motsvarade det befunna behofvet; ty det ligger i sakens natur, att ju mera Discont-Verket kunde återföras till primitiva egenskapen af dylika Inrättningar, att endast bevilja temporaira Lån mot full återbetalning vid förfallo tiden, ju mindre fond bchöfdes underhållandet af en lika stor rörelse. I sammanhang härmed åberopas vördsamligeu hvad jag, Hjerta, under öfverlägguingarne härom vid senaste Discont-revision, ansåg kunna blifva ett medel, att åtminstone i någon nion och efter hand återföra en bättre ordning : nemligen att sådane Lånhandlingar, sorn särskildt utfästade full betalning vid förfallotiden, och af hvilka sedermera under intet vilkor omsättning finge medgifvas, borde af DisconlDirectionen företrädesvis pröfvas, samt de Lån deribland, som biföllos, af tillgångarne för dagen genast utassigneras.
I följd af en sådan Juda-folkets bestämmelse, har också dess verldsliga historia, äfven då man deraf fattar blott det bokstafliga, ett värde framför alla andra folks, hvilket hon annars visserligen ej skulle äga: de jordiska mennisko-häfdernas allmänna betydelse, nämligen de menskliga viljornas och angelägenheternas ställning till Försynens ledning, visar hon oss liksom i ett lätt öfverskådligt sammandrag, på ett sätt, som är det påtagligaste, ja (så till sägandes) handgripligaste. Kort sagdt: den Judiska Församlingen var nödvändig såsom innebärande möjligheten, att den Christna Församlingen, närmast förebådad och förberedd af den siste bland de heliga siarne, Johannes Döparen, kunde stiftas af Gud i Christi person, såsom varande den på jorden i sin egen personlighet uppenbarade Herren. Och härmed blef Ordet fullbordadt, samt äfven, i hela sitt omfång, förklaradt. Men jemväl i denna nya förklaring återstodo hemligheter, till hvilkas fattande menniskorna blott småningom kunde beredas. Den Gudomlige Stiftaren sade till sin församling uttryckligen: ”Jag hafver ännu mycket säga eder, men J kunnen det icke nu bära;” med tillägg, att fullständigare meddelanden skulle framdeles erhållas genom ”Sanningens Ande,” som ”icke skall taga af sig sjelf, utan taga af mitt och förkunna eder.” Derföre finnes ock antydt redan i det Gamla Testamentets Ord, hvad på öppnaste vis är bebådadt i det Nyas, att från Himmelen skulle, i sinom tid, nederstiga ett Nytt Jerusalem: det är, en Församling, i hvilken den Christna skulle nyfödas; såsom der upplyftad till en så klar och full insigt af Ordets sanningar, som någonsin kan på jorden varda tillgänglig. Denna församling är likväl endast en förnyelse: derföre behöfves till dess inrättande ingen vidare föranstaltning, än att Herren lifvar och upplyser någon ny Siare med den utlofvade Anden; efter hvars ankomst skall, i afseende på hans Ord, detta hans utlåtande uppfyllas: ”den tid skall komma, att jag icke talar till eder med förtäckta ord; utan uppenbarligen skall jag förkunna eder om min Fader.”
Rektor i Linde för förlorad inkomst af djeknepenningar; för åren 1854 med 1857, tillsammans , stipendier åt civile personer, som genomgå lärokursen vid Gymnastiska Centrai-instilutet i ändamål att bilda sig lill Gymnastik-lärare vid Elementar-läroverken; för åren 1858, 1859 och 1860 årligen 2,000 R:dr, eller för 3 år , inköp af nödiga instrumenter i och för anställande af meteorologiska observationer , laborations-rummens i det nya Chemiska Instilutions-huset i Upsala apterande lör deras ändamål samt till första uppsättningen af der erforderliga inslru menla lier , fyllande af de betydliga luckor, som förefinnas i Upsala Universitets botaniska museum , inköp af en refractor för astronomiska observatorium i Upsala , ombyggnad af vesthusen vid den botaniska Institutionen i Upsala , uppförande af ett nytt chemiskt Laboratorium i Lund Stats-Utskottet förestår: Riksmynt. ~ R:dr o. 60.000 6,000 För en gång. St. För åren 1858, 1859 och 1860, att utgå med r årligen. För en gång. Transport
Maj lemnade Högvördig© Preste-Stån?äet underrättelse att samma Stånd beslutat det serskllta Utskottets Betänkande angående en alixrijiri reglering af Statens Embeten och tjenster, borde i underdånighet öfverlemnas till Kongl. Majit med underdånig anhållan det behagade Kongl. Majit åt den Committé som Kongl. Majit fur detta ändamål Nådigst täcktes utse och tillförordna, J Nåder uppdraga att utan hinder af Pikets Grundlagar samt de öfrige nu gällande lagar och Författningar till den efter 4 års förlopp först inträffande Riksdag utarbeta och då till Riksens Ständers granskning inlemna alternativa förslag allmän reglering af Statens Embeten och. Tjenster upprättade så väl efter nu varande Collegiala formen som efter Utskottets nu föreslagna grunder af ärendernas fördelning uti Departementer, styrde af Minisrar, hvarigenom Riksens Ständer kunde komna i tillfälle att välja emellan dessa uppgifna alternativa grunder. Vid uppläsandet af tetta Protokolls-Utdrag fann Borgare-Ståndet att få genom dess uti ämnet fattade beslut den i lörberörde ändamål nådigt tillförordnande Committé icke är hindrad att med alternativa franstäljningar inkomma , något tillägg till samm3 beslut ej vore af nöden. Frän Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Sed an Stats-Ut;kottet sistledne Plenidag inkommit med dess di uppläste och på bordet lagde Utlåtande öfver de vid dess förut afgifne Betänkande, angåente Skånska Roteringen, Prat. TJidr. d. 8 Junii 1818. 603 gjorde anmärknjngar, blef detta ärende np till afgörande féretagit; hvarvid Bonde-Ståndet fann för godt i så måtto antaga det i samma Utlåtande gjorde förslag: att Riksens Ständer i underdånighet anhålla, det Kongl.