Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
DelN:<- 26, d», 562 Den iz Junli. da, seni med nyttjande as större bränwinspannoc winneS, mage innehafware af mindre hemmansdelar ->'dä de äro belägne i en gärd eiler inom samma by, äaa rättighet all förena sig om en panna; Veck får denna panna icke Utgöra större rymd, än för ctl enda hemman af lika storlek med hemmans VelarneS sammanlagda mantal, här efwan ulsail är. Som dek hell och hällit är utan ändamål för jordbrukets nytta att bränna sommarmanadermr, får jag »vördsammeligen afstyrka alt det får begagnas frän den i Zuint lill den sista September, och om för kontrollen as »verkställigheten häraf, »vederbörande anse redskapens försegling nödwändig, tyckeS nng det endast ar lagbrytaren som derigenom skulle förnärmas.
Om besia beslut såsom innefattande de tillagg och ändringar med hwilka Prsste-Ständct, som redan förut under den 4 December nästledne är antagit desi förcflagne Bewillnings-Summan af 2,500,000 Nd., nu godkändt vck gilladt allt hwad till Finance-planerr hörer, skulle de Respective Med-Ständen, samt Strtsoch Banco-Utstotten wördfamt och mänligen underrättas. Oc supra. lkrotocollc» ^ st. l-i. ^Imc^uist. » Utdrag af Protocollck, hältet hos Högwördige Preste, Ständet den 3 Mars 1Z10. S. D. Kongl. Majsis Nädiga Proposition till Riksens Stander, angäende medel till Iernhandteringens uprärthällande jamt om Allmänna Brandförsäkrings - Werket uplöstes och remitterades den förra till Banco - Utflottct och den sednare till Stats-och Banco-Utstotten. S. D. Uti Högloft. Ridderstapcts och Adelns, igenom nu inkommit Protocolls-Utdragmcddelte Beslut, att en Medaille ffulle flas till förcwigande af ä» ininnelfen utaf den lpckligt lilförda Regements Förändring, hwarigenom ett a alla sidor lagbundet stick atcr blifwit stadgadt, instämde Preste - Ståndet lill alla delar, med tillagg att de härtill erforderligomkostnader böra af Riksens Ständers Banque bestridas; Hwarom wördsam och wänlig underrättelse ffulle de Respective Mcd-Ständcn samt bemälle Utstött lemnäs. ^blt suprr. S. D. Den 17 April. 6ZZ S. D.
Jag vill dock fästa uppmärksamheten derpå, att frågan om behofvet af nya lärarekrafter, äfvensom om de ämnen, lör hvilka desamma företrädesvis borde disponeras, verkligen kan anses vara tillräckligen utredd af de omständliga utlålm, som juridiska fakulteten och konsistorium aflåtit såväl vid 1859—60 årens riksdag, som sedermera vid början af detta riksmöte. Jag föreställer mig jemväl, att K. M. möjligen icke ansett sig vid denna riksdag böra begära anslag för dessa nya professioner, enär andra lärareplatser behöfde fyllas, och man icke ansåg sig böra nu på en gång begära för mycket, af farhåga att man icke skulle kunna med fullt skickliga personer besätta alla platser. Dock, så länge icke någon profession finnes uti ett ämne, kan man icke vanta att någon person skall mer uteslutande egna sig deråt. Det skulle t. ex. vara ett sällsynt undantag, att en person komme att använda åratal på studium af Romerska rätten, då han icke hade alt förvänta någon direkt uppmuntran eller lön för sin möda. Sedan deremot anslag till en sådan profession blifvit gifvet, tvifiar jag icke på att skickliga sökande skola dertill anmäla sig. Hr von Ehrenheim har redan anfört tillräckliga skäl för inrättandet af en ny profession i nalional-ekonomi. Uti Gr. Hamiltons motion är likaledes klart och tydligt ådagalagdt, huruledes den af honom förordade profession är af behof påkallad. Sannt är visserligen, att den Romerska rätten här i vårt land icke bar någon gällande kraft, och sålunda icke behöfver ro Den 22 Augusti f. ra. tillämpas; men lika sanntärock, att denna Romersks rån, i följd af de densamma genomgående grundsatser, är af särdeles vigt för alla civiliserade länder. Att detta ämne i ^rdna tider, då det här fanns en lärostol i Romerska rätten, utöfvade ett särdeles helsosamt inflytande på det juridisk sfudiet, derom hafva vi bevis uti det I7:de seklets jurister. Juridiska Encvclorw','en ar en nyare vetenskap, hvilken ock måste erkänna» vara stor såsom utgörande en inledning för de'- ,IP8e juristen.
Redan under den sä kallade Rriketstiden inkördes inom Svenska -Krmcen bruket att emot erläggande ak en sä kallad fkccord-Summa bereda sig kekordrsn till en ledig varande rasslat det var likväl först under de 2!ne decennier som följde pä 1772 ärs revolution, som detta kruk utbildades neli utvidgades. Oen Regering som omedelbart följde pä Oustak den IIl:s död fann sig redan vid äterbesättande ak ledige tjen»ter Kögst kesvärad af det inkörda ^Kecords8^stemet, Av8 8 taksocli Lanco-Dtskottens men ansäg detta onda redan sä rotfästadt att det blott småningom kunde akskaffss; ocb säsom en dertill ledande åtgärd utfärdade; det bekanta ^KccordsReglementet, enligt bvars innebäll ^Kccorderna ester gifven 'Rarikk borde under Ao är successivt förminskas samt ester nämnde tids utgäng alldeles försvinna. Rrfarenbeten siar sedermera visat att detta Reglemente, längt isian att uppodla sitt ändamäl, just motverkat detsamma; veR ieke blott IVIilitairer utan bvar ocb en som bar ankorvandter eller vänner inom Lrigs8tändet bar sig väl bekant buruvida den i Reglementet gifna försäkran om Longi, onäd mot den RegementsLbef som vid Rörslagens upprättande tilläter någon afvikelse fran Reglementets föreskrift, mäktat bereda detsamma efterlefnad eller icke. Det börer till sakernas ordning att inom lVkonarkiska 8tater, iVIiIitair8tändet är det mäst tongifvande: ^ccords8^stemet, uppkommet ocb utdildadt inom Armeen, !>ar ocksä derisrän öfvergätt till LiviI8tändet der det redan börjat utbreda förderlliga verkningar, ocb man är redan derbän kommen att man som oftast uti iknnonsLladen ser civila tjenster offentligen utbjudna till salu.
Egentligen och formelt taget var regeringen icke först roten och upphofvet till att förevarande fråga vid denna riksdag kom fram, ehuru det visserligen var med dess goda. minne som man först rörde i denna lunta, likasom ock regeringen genast kilade in med en sedan snöpligen affär-dad kunglig proposition i ämnet. Första uppslaget gåfvo bankofullmäktige. Fastän de hafva plats att i sin nuvarande lokal inrymma bankoutskottet, bankorevisorer, brän-vinskontrollbyrån och tullkomitén o. s. v., så påstå bankofullmäktige, att de bo alldeles för trångt der borta på Skeppsbron, och i stället för att afhysa sina gratieinhyses-gäster, så tänkte fullmäktige att skaffa sig ett storståt-ligt palats på Stockholms vackraste plats, på sjelfva Helgeandsholmen. För att nå detta mål inkommo fullmäktige med ett litet oskyldigt förslag till riksdagen, hvilket i sig innebar två icke så alldeles o vigtiga saker, ehuru denna frågansdubbelnatur på ett särdeles lyckligt sätt var kascberad. Fullmäktige, begärde dels att ett belopp af 1,200,000 kr. skulle anvisas för borttagande af stallbyggnaderna på Helgeandsholmen och för uppförande af ett nytt hofstaH m. m. i slottets närhet, dels att de kronan tillhöriga tomterna å Helgeandsholmen skulle upplåtas åt riksbanken for uppförande af ett nytt riksbankshus; men hvad fullmäktige alldeles icke upplyste om, det var ungefärliga kostnaden för uppförande af ett bankhus eller om huru stor plats det skulle komma att upptaga på holmen eller hvar det skulle förläggas. 1 detta mer än lofligt outredda skick kom frågan till riksdagen, som remitterade densamma till bankoutskottets handläggning, ett utskott som, inom parentes sagdt, mer synes vara ett lydigt verktyg åt herrar fullmäktige än deras närmaste principal. Med skäl anmärktes emellertid mot detta arrangement, att ingalunda de lagliga formerna blifvit iakttagna, ty genom framställningens dubbelnatur, hvilken vi närmare an-gifvit, råkade den vara af beskaffenhet att tillhöra två utskott.
Det synes nemligen Utskottet olämpligt, att för den ringa tjenstgöringen under tvänne veckors exercis årligen med Stockholms Stads och Läns bevärings-manskap Staten skall vidkännas kostnader för aflönande af en särskild Officers-korps. Enligt Utskottets tanke bör denna exercis kunna verkställas af dertill kommenderadt befäl antingen från Uplands och Södermanlands Regementen eller från Garnisons-regementena i hufvudstaden. Skulle ifrågavarande Officers-korps ändock anses höra bibehållas, torde med anskaffandet af det under bevärings-exercisen behöfliga underbefäl jemte tillhörande spel fortfarande kunna tillgå såsom hittills och nödige medel dertill, i den mån tillgång saknas å Regementets anslag, fä disponeras af förslags-anslaget till bevärings-manskapets vapenöfningar. Utskottet hemställer alltså, att Rikets Ständer icke må bevilja någon förhöjning af nuvarande anslag för Lifbevärings-regementet, utan låta detta anslag i Riks-slalen oförändradt uppföras, men deremot medgifva, att nödige medel för aflönande af behöfligt under-befäl med tillhörande spel under bevärings-manskapets exercis få, i den mån Regementets anslag härtill ej lemnar tillgång, utgå af förslags-anslaget till beväringsmanskapets vapenöfningar. Utskottet anser sig härigenom jemväl hafva besvarat en genom remiss från Ridderskapet och Adelil till Utskottet ankommen motion af Herr Tham, C., innefattande framställning derom, alt lönen för Regements-pastorn vid ofvannämnda Regemente måtte, i stället för det af Kongl. Majit äskade belopp af 300 R:dr, bestämmas till 600 R:dr, i likhet med livad för Regements-pastorer vid indelta arméen är af Kongl. Majit föreslaget. 30:o.
P°ä Wallofl, BorgareStand» Pä Hederw. Bondc-St. Ledamöters magnar Ledamöters magnar Kkrakr. Krräers Niisson, dil. kröäelius. Uplastes ett ifrån Stats - Ukstottet ingifnstt sä lydande: Wördfamk Memorial? I anledning af gjord anmärkning af en Leda, mor uti det Hcderwärda Bonde-Ständet, art till Stats-Utstollek mätre öfwerlemnas att dera fästa upmärksamhct, att Humlegården här i Staden skall innehafmos af Herr llnder-Stäthällaren Kiljenivarrez utan behörig afgift, sanik att Utjkortet borde Utlaka fia, huruwida Humlegä ben icke mä äterrågås af Kronan eller ock Arrende-Summan utsättas till e?t belopp, som swarar emot afkastningen, har till Riksens Höglofl. Ständer Slats-Utskotket Uti Memorial af ben y:de ststl. December upgifmit förhällandet härmed, med andragande, att Utskottet för desi del icke fann någon anmärkning ägq mm. Den 2i Zebruanr. 1045 rum, sa widt den rörde Arrende-tiden och Arrende »villkoren, utan trodde sig endast böra titt Riksens Högloft. Ständers egen pröfning wördkamnu ligen hemställa, huruwida anledning wore, att Ofwer-Stät, hattare Embete», under hwars inseende denna Trädgärd egenkeligen stär , lunde blifwa anmodadt, att tillse och hälla noga hand deröfwer, art de willkor uppå hwilka Trädgärden blifwit Herr Under-Stäkhällaren uppläten, warda pä sätt Kongl. Resolutionen af den 17 April 1792 föresikrifwer, i behörig ordning smäningom och efter hand wederbörligen fullgjon de, hälst, hwad Engelsta Trädgardens anläggande angär, sädant icke kan upstju as till de sista Arrende-ären, såsom fordrande en längre tids beredning för »verkställigheten och fullbordandet.
Hvad först angår frågan om rustoch rotehållares rekryteringsskyldighet; så enär Kongl, kungörelsen den 12 Oktober 1812 innehåller, alt rustoch rotehållares rekryteringsskyldighet upphör under den tid kriget påstår och vidtager, efter återställd fred, tre månader sedan trupperna återkommit till sin hemort; samt rustoch rotehåliarne genom delta stadgande redan åtnjutit den fördel, motionären i afseende å rekryteringsskyldigheten påyrkat, lä Utskotten hemställa, att motionen i denna del förfaller. Hvad sedermera beträffar frågan om befrielse från skyldigheten för rusthållare att i krig remontera och ersätta förlorade bevärings-, remtygsoch utredningspersedlar; så, enär en sådan skyldighet blifvit i rustbållskontrakterne bestämd, anse Utskotten befrielse derifrån destomindre böra medgifvas, som sådant skulle orsaka en betydlig utgift för statsverket, och rusthåilarne, genom åtnjutande af de dem anslagna jordeboksoch manlalsräntor, hafva en ersättning för rustningens bestridande. Härvid få Utskotten tillika nämna, att vid sistlidne riksdag Kongl. Maj:t i nåder föreslog Rikets Ständer, att, med undantag af Jemtlands häsljiigarekorps och Bohus läns regementes södra bataljon, med hvilka serskilda förhållanden egde rum, rusthållarne vid öfriga rusthållsregementen och korpser i riket måtte vid utlysta sammankomster erbjudas att ingå öfverenskommelser, samtliga rusthåilarne vid de beridna regementerna och korpserna serskildt och samtliga rusthåilarne vid de afsuttna serskildt, att, efter en andel, som kunde på hvarje rusthåll belöpa, icke allenast ersätta alla förluster i hästar eller persedlar, som under krigstjenstgöring kunde för de i öfver enskommelsen deltagande ruslhållen inträffa, utan ock under tiden för persedlarnas underhåll ansvara; att Rikets Ständer biföllo Kongl. Maj:ts berörde nådiga örslag, men tillika i underdånighet anhölio, att, derest allmänna föreningar till er - Stalssami Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlens Utlåtande, iV.o A5.
Indelta arméen. 9:o. Enligt hvad Kongl. Maj:t i nåder täckts tillkännagifva, bestämdes bland annat, genom den år 1833 fastställda lönereglering för arméen, att, sedan öfversteindelningen vid f. d. adelsfane-regementet, hvilken då innehades af f. d. Generaladjutanten för arméen m. m. herr grefve M. Björnstjerna, hunne blifva ledig, de under denna indelning inbegripna boställena Engsholmen och Borghaga skulle, i utbyte emot andra för löneregleringen disponerade boställen, indragas till statsverket, samt af indelta räntorna tillfalla: Lif-regementets Grenadier-korps 1,042: 9. 2. Södermanlands regemente 1,060: Bih. lill R. St. Bref den 10 Juli 1840, uppå vederbörandes underdåniga framställningar om de med räntornas uppbörd förenade svårigheter, alt berörde belopp skulle, från den tid räntorne blefve genom indelningshafvarens afgång disponibla för statsverket, till nämnde korps och regementen kontant utbetalas. 1 följd af Hans Exc. grefve Björnstjernas den 6 Oktober 1847 inträffade död har ock ifrågavarande öfverste-indelning blifvit indragen; och hafva de omförtnälda, derunder inbegripna boställena, i uppskattningsvärde upptagna till 915 R:dr, äfven blifvit lill statsverket öfverlemnade, hvaremot, i följd af Kongl. Maj:ls efter skedd närmare utredning rörande dispositionen af indelningens återstod, under den 2
M. F. 91 u. — 84 u. — 86 L. F. K. 72 U. F. K. — 87 U. F. K. 88 L. F. K. — 90 U. F. K. — 85 u. K. — 89 u. M. F. 84 u. F. K. M. F. 91 u. — 87 u. F. K. — 91 u. 88 u. F. K. F. K. — 82 u. M. F. 86 L. F. K. — 88 u. F. K. A f denna katalog finna vi först och trämst hittills enda praktiserande läkare af kvinnokö- gången och utvecklingen af kvinnans arbete net. Hon var emellertid ej den första kvinvid våra universitet. Vi ha redan nämnt, att na, som studerade medicin vid våra universi1872 den första kvinnliga studerande, fröken tet. Denna ära tillkommer fröken Hildegard Betty Pettersson, inskrefs vid universitetet i Björck, hvilkens 1874 i Upsala aflagda mediUpsala. Året därpå inskrefvos 3, 1874 2, cinsk-filosofiska examen var den första akade1875 ingen, 1876 1, 1877 2 o. s. v., alla vid miska examen, som kvinna i vårt land underUpsala universitet. Först 1880 finna vi vid gått. Sedan hon 1879 äfven absolverat medicine kandidatexamen, blefvo tyvärr hennes Lunds uaiversitet en kvinnlig studerande. Huru de 81 studentskor, som idkat akadestudier af brutna af sjukdom. Juridiska universitetsstudier har endast en miska studier, fördela sig på åren 1872 — 1891, kvinna i vårt land idkat, nämligen fröken Elsa se vi af följande tabell: Eschelsson, hvilken, efter att 1885 hafva blif1872 — 1875 inskrefvos vid universitetet i Upsala 6 och i Lund ingen.
Collegium heldre än att fästa sig vid förhållandet under en Betänkandcn, N:o 3i3. 7 långt tillbaka förfluten ticlerymd ansett förändringen vinna ett större förtroende hos Nationen och vara mera förenligt med nu vanliga förhållanden, om vid ränte-reductionen sista periodens, ifrån 18i3 till år 1824, medel-markegångspriser i hvarje ort följdes, i synnerhet sorn ett sådant beräkningssätt jemförelsevis med det som skulle grundas uppå den förra periodens icke skulle tillskynda räntegifvaren någon förlust och de framställda sista tio årens Markegångspriser äfven tjena till efterrättelse vid beräkningen af Kronans blifvande inkomster i Hemmans-räntor oell andre persedlar, som hittills till serskildte Stater upplåtne någon gång torde komma att till Staten indragas och utgöra tillgång till dessa Staters framtida aflöning med penningar, hvarvid dock icke någon tillökning i grundräntorne blifvit afsedd; att icke större qvantitet af till lefverering in natura uppsägbara hufvudpersedlar i den föreslagne, än i den gamla ?'äntan ingå; att i sådant ändamål de nya JordeBöckerne för hvarje Hemman och Lägenhet bestämdt borde upptaga huru mycket af nya räntan Räntetagarne må äga utfordra och Räntegifvaren uppsäga till lefverering in natura; och sluteligen att om den åsyftade nyttan af förändringen skall vinnas en sådan förändring i nuvarande method för Markegångssättningarne bör förutsättas, hvarigenom jemna och billiga priser å Spannemål och andra Räntepersedlar under ett visst tidskifte t. ex. från Riksdag till Riksdag må stadgas, så att å ena sidan Statens inkomst i grundskatt bestämt må kunna beräknas och ordnas med hänsigt till Statens 8 Stats-UtskotLets behof, och den skaltdragandes förmåga, samt å andra sidan den fördel beredas denne sistnämnde, att missvexten och olyckan, som förminskar eller tillintetgör afkastningen af hans jord och frugten af hans arbete, icke må hädanefter såsom hittills, blifva dubbelt förstörande derigenom att hans skattebidrag ökas i samma mohn som hans förlust är mera tryckande. I anledning af hvad sålunda blifvit upplyst anser
När det, i afseende på en tillräcklig representations-rätt medgifves, att en son må vara Adelsman, Friherre eller Grefve jemte fadren, af hvad skäl annat än den gamla vanan, hvilken i så många hufvuden fästat sig såsom en arfsynd, skulle något enda af de öfriga barnen böra blifva af Adelskapet delaktige? Hvad är det för ett förvirradt tal om en belöning som Staten bode gifva åt personer utan förtjenst? är det begriplig Svenska? är det godt förnuft? Skall man då ej en gång uphöra misstänka mennisko urskiljningen, att ännu stå qvar i medeltiden? Om det finnes en tok till far, som gör anspråk på belöning för obelönlige varelser, må ej en Lag, förståndigare än han, använja honom från det fördomstycke, hvarpå detta anspråk sig grundar? eller om han i denna delen är obotelig, har han ej sin fria vilja att vägra sin uphöjelse? Hvad åter angår anmärkningen om en mindre vältänkande far som skulle lemna hela sin omvårdnad åt arfvingen af sitt namn och vårdslösa sina öfriga afkomlingars upfostran, vågar jag förklara, att denna-farhåga strider, innom detta Land, uppenbart emot fäders i allmänhet tänkesätt i vårt Tidehvarf, hvilket väl, om våra lagar få äga bestånd, icke går till försämring. Skulle åter en sådan föga vältänkande får någon gång anträffas, så är det visserligen till förmodandes, att ingen Lag skulle lära honom att tänka bättre: det ligger säkert i hans egen uppfostran, i hans lynne, eller i hans urskiljning något grundfel, som då äfven missriktar den upfostran han gifver arfvingen af sitt namn och gör honom till en fåfäng och grundttänkande man, hvars,1 öfriga afkomlingar, måhända, till stor förbättring och varning. Det vore väl värdt, att för en sådan mans skull, organisera Adelskapet på ett enkom sätt! Sluteligen är det sagdt, att »enligt Regerings formen utdelas Adelskap så, att det ej kan betraktas såsom en belöning för dem som af Konungen och Riket gjort sig synnerligen förtjente.
— Gif flickan kraftig föda (mycket mjölk framför allt) och låt henne få ett lämpligt jernmedel (t. ex. / flaska pyrofosforsyradt jernvatten om dagen) samt låt henne få motion och frisk luft så mycket som möjligt. Elsa. Ni tyckes besväras af åtskilliga krämpor från det der området att döma af edra mänga föregående förfrågningar under andra signaturer. Vi hafva redan förut rådt eder att låta behandla er nervsvaghet, och detta råd upprepa vi äfven med afseende på den sjukdom, ni nu klagar öfver, och hvilkens existens för öfrigt betviflas af många läkare. Tag emellertid till natten en matsked af föliande lösning: 10 gram antipyrin, 6 gram bromnalrium och 90 gram pepparmyntvatten. (f. Undervisning i Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Tngen annons införes under 1 kr. Svar. 1 stop mjölk, 1 stop vatten, 4 hela ägg, 1 kaka chokolad, hvilken brytes i små bitar. Äggen vispas väl, på dem hällas vattnet och mjölken i kallt tillstånd, så tilläggas chokoladbitarne och man sätter det på frisk eld och vispar allt väl, tills det är kokt. Denna chokolad är utmärkt god. En annan sort ganska god chokolad, som ofta serveras på caieer, kokas sålunda: Man tager svagt kaffe, hvari choktjladbitar läggas och omvispas, tills de äro smälta. Då det kokar afredes med litet potatismjöl, så att det blifver något simmigt, dä den sedan är färdig att serveras med gräddskum. Obs. Kaffet bör vara mycket svagt. E. S. Elin. Hvilken kroppsdel är angripen af » frost »? Mala. Vi äro ej öfvertygade om, att ni i öfrigt är så alldeles frisk, som ni sjelf antar. Så plägar åtminstone ej vara förhållandet. Skulle emellertid sä vara, så hjelper er följande behandling enbart. Tag hvarje qväll ett 38° fotbad under 15 minuter: tag efter grundlig torkning på er en torr varm yllestrumpa och låt denna sitta på iifver natten. Om morgnarna tvättas fötterna med källkallt vatten och frotteras efteråt med grof handduk, tills grundlig värme inträdt.
Enligt besagde praxis, derest densamma jemväl i förevarande fråga bör, såsom jag förmodar, varda iakttagen, kommer således allt hvad Utsk. yttrat å sidan 3 i betänk., icke att i den und. skrifvelsen intagas. Hr von Harlmansdorffs förslag, alt den und. skrifvelsen inskränkes till l:a mom. af Utsk:s vördsamma hemställan, synes mig, derest icke återremiss anses hällre, vara så mycket mera lämpligt, som jag icke kan medgifva, att så obetydliga reglementariska stadganden, som innefattas i de 8 serskilda punkterna, böra ”företrädesvis” — märkom väl detta ord: företrädesvis, — blifva föremål för K. M:s pröfning i sammanhang med de åtgärder, som i öfrigt kunna anses nödige att vidtaga. Dessa 8 punkter tillfredsställa mig dessutom redan i sig sjelfve icke, ty en del af dem innehåller en hel mängd för ämnet lemligen främmande saker. Jag vill t. ex. nu fästa mig vid 3:dje punkten, hvaruti föreslås, alt de extra ordinarie preslerne inom hufvudstaden skola erhålla skäligt arfvode. Hr Tham har förklarat, att han för sin del önskade, att detta arfvode icke skulle utgå annorledes, än efter träffade öfverenskommelse!' med församlingarne; men efter ordalydelsen i betänk, år man frestad tro Utskrs mening hafva varit den, alt arfvode! antingen skulle bestämmas genom dylika öfverenskommelse!', men detta har Utsk. icke uttryckligen föreslagit, eller också måhända utgå af Statsanslag; och olämpligheten af det sednare alternativet har Frih. Palmstjerna redan visat. Går jag lill sisla punkten, enl. hvilken gudstjenst-tiderna böra, såsom det heter, förändras till närmare likstämmighet med nuvar:de lefnadssätt, så nödgas jag fråga, hvad dermed månde förslås?