Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t, som funnit skogsväsendets ordnande under nästa stalsreglerings-period icke kunna vinna en sådan utsträckning, att deraf påkallades förhöjning i omförmälda belopp, helst besparingar å anslaget under den förflutna tiden uppkommit, i nåder äskat, att det nuvarande anslaget, såsom fortfarande behöflig!, mätte varda på stat uppfördt jemväl för nästa stalsreglerings-period. Lika med E. K. Majit hafva väl Rikets Ständer ansett, alt, då de afsedda åtgärderna för en förbättrad skogshushållning ännu icke hunnit i så vidsträckt mån utföras, att de för framtiden härtill erforderliga kostnader kunna tillförlitligt beräknas, anledning saknas att nu vidtaga någon förändring i beloppet af det anslag, som vid förra riksdagen för detta ändamål anvisades, men då det synts Rikets Ständer icke vara antagligt, att de hitintills endast småningom till verkställighet komna åtgärderna för skogsväsendets ordnande kunna under nästinstundande Irenne år så påskyndas, alt, utom anslagen för samma år, jemväl skulle erfordras hvad som innevarande stalsregleringsperiod icke blifver användt af de under densamma uppkomne besparingar, hvilka för närvarande uppgå till omkring 140,000 R:dr, hafva Rikets Ständer, jemte anvisande för nästkommande statsregleringsperiod af enahanda reservalions-anslag, som i nu gällande stat är för detta ändamål uppfördt, tillika beslutat, alt de behållningar af det nuvarande anslaget, som enligt den afslutade Rikshnfvudboken för innevarande år förefinnas, böra lill Riksgälds-konloret öfverlemnas. ll:o. Beträffande öfriga till Sjunde Hufvudlileln hörande ordinarie anslag, i afseende hvarå någon förändring hvarken blifvit af E. K. Maj:t äskad eller eljest ifrågakomma, så hafva desamma blifvit i den nya Riksstalen med oförändrade belopp uppförde, dock alt, till jemnande af Hufvudtitelns slutsumma, förslagsanslaget till skrif - Expeditions-Ulskotlets Förslug till underd. Skrifvelse IS:o 496.
Jag minnes mycket väl att, just då dessa skolor först ifrågasattes 1840, var redan Orup daneradt på det sätt att Skånes landtbrukare anskaffat den egendomen. Det var detta man då hade i sigte och ville att det skulle göras efter i alla län, fast i mindre skala. I sådant fall skulle man vara frestad ali tro delta anslag snarare komma för tidigt och att det vöre ett talande bevis på, att nitet inom provinsen ej vore nog stort, och att således de 1000 r:drne varit gjorda för att hindra provinsen att göra något. Men jag vill ej vidare upptaga R. o. Ad:s tid, utan yrkar återremiss endast i afseende på vilkoret för de skolor, som framdeles kunna komma i fråga att inrättas. Frih. Tersmeden: Frih. von Kraemer har begärt återremiss, på del att StatsUtsk. måtte komma i tillfälle att förhöja de 1000 r:dr som äro anslagna för hvardera af de lägre landtbruksskolorna; och det var med anledn. deraf jag begärde ordet. Jag får nemi. lill R. o. Ad. vördsamt hemställa, huruvida då R. o. Ad. bifallit StatsUtsk:s afslag å den begärda tillökningen för Sjögestad (så att 1000 r:dr blott beviljats i st. f. 2000), det då vore lämpligt att R. o. Ad. återremitterade det hela, för att få en förhöjning i anslaget för landtbruks-skolorna i allmänhet. Dessutom finnes det, hvarken i den K. propos:n eller i någon motion, utom ronde Den 24 Mar s. 371 Sjögestad, någon alderin. för SlatsUtsk. alt förhöja dessa anslag; så ali jag skulleonästan anse en återrenalss, grundad derpå, såsom en ny motion. Åtminstone vore det högst ovanligt att ett Stånd återremitterade en fråga om ett anslag, sorn SlatsUtsk. tillstyrkt alldeles i öfverensstämmelse med den K. propostn, och hvaruti ingen föreg-.de motionär yrkat förhöjning. Jag tror för min del åtminstone ej, att det är principenligt. Frih. Raab:
H. fru I Holmgren, Ann Margret ' I Keijser, Malla D Lundström, Hulda fröken Löwen, Henriette n I Nyman, Augusta fru ~ e t r e, C i lisabeth 5) Rundgren, Charlotte D i Ryding, Karin D Swartz, Betty fröken Silow, Mathilda fru 1 Unger, Hedvig) &gt; Widebeck, A. tationsinsp 1 Wikström, J. A. fr 11! Öhrströin, Anna a j Sylwan, Ida I D i Grape, Angixsta I Ström, Marie Louise, f. Da-! s vidson 2 Kugelberg, Louise fröken Kolthoff, Maj ken B Sjöcrona, Helena D Göransson, Sophie v Alunthe, Maria s Pihl, Aurore &gt;&gt; Richter, lenny a Torn berg, Jenn y i, I &gt;) i / I l i ' Cristinehamn. Frid hem, Sundsvall. Arvika. 1 I Upsala. i Filipstad. Ny köping. Venersborg. j Norrköping. Malmö. l tlitorp, Nora. i Strengnaa! AlingsAs. Eskilstuna. Umeh. I I l l I ' I Falken berg. Eke berg, Jönköping. Kyrkebyn, Segmon. Helsingborg. Landskrona. Ystad. Norrköping. Karlshamn. Lund. Filialen i Malmb. Förbundets skånska filial har sedan den 15 januari 1887 varit tillgänglig för allmänheten. Från nämnda dag till den 3 1 december hafva anmält sig 16 arbetsgifvare och 32 arbetssökande. Damtoiii hafva ett 50-tal arbetssölzande hänvisats till Huhudbyrån i Stockholm eller blifvit afrådda från inslrrifning p&amp; grund af bristande kompetens. De lönebelopp, som åt arbetsökande genom filialen betingats, hafva varit 6 0 0 kronor för bokförerskor, 5 0 0 kronor för fransysk Ilrarinna i hem, 200 A 3 0 0 kronor för lärarinnor, soin endast erh&amp;llit sin utbildning vid högre elementarskolor för flickor. Lagsta lön som betingats har varit 1 0 0 kronor för Ar för s. k. svensk .bonne#.
Det är mina omdömens frihet, jag har att försvara. De angå särskilda företeelser i lagskipningen; och om de kunnat betraktas såsom sårande för dem, hvilkas åtgärder de träffat; så har jag dock hvarken sett uppgifvas eller vet jag sjelf med mig, att hvad jag genom dessa omdömen kunnat såra, varit något annat, än anspråket på skicklighet. Men jag har ej kunnat förstå, huru det vore möjligt att fredlysa della anspråk, med bibehållande af allmän granskningsrätt. Efter det begrepp, jag i följd häraf gjort mig om omdömets frihet, har jag trott mig kunna rent utsäga, när jag ansåg klar lag vara, utan elakt uppsålt, öfverträdd, och äfven antyda de vådliga följder, som från fortsatta afvikelser af enahanda art vore att befara. Så har jag likaledes tillåtit mig att anmärka, det den enda förklaringsgrunden lill en uppenbar afvikelse från en enskild stiftelsehandlings föreskrifter, med bibehållande af skyldig aktning för tänkesätten hos de dömande, vore ett välment medlidande mot fattigdomen, ti 1 lf redss Lä Icl t utan kännbar olägenhet för den rike vederparlen. Jag trodde dessutom denna anmärkning, på samma gång den borde freda mot otillbörliga insinuationer, också väsendtligen ingå i utvicklandet af ett sannfärdigt begrepp om arlen af de ofullkomligheter, hvilka tillhörde karakteren af den lagskipning, jag hade att granska. Och äfven denna anmärkning hav jag beledsagat med en hänvisning lill de äfventyrliga följder, som från afvikelser af enahanda beskaffenhet skulle kunna härröra. Jag vet icke, hvarföre just dessa yttranden blifvit företrädesvis angripna, då andra i samma berättelse finnas af icke mindre bestämdt innehåll derom, att Högsta Domstolens förfarande stridde mot klar lag. Ej ens något af de lall, der jag anmärkt afvikelse från lag, är annorlunda beskafiådt, än att, efter min öfvertygelse, lagen varit klar och dess rälta förstånd otvifvelaktig!.
Memorialer behandla gemensamt 2ne serskildta ämnen: det ena, rörande äskad underdånig tillstyrkan hos Kongl. Maj:t, att all Bränvinsbräning genast och till en bestämd tid måtte varda inställd, det andra, innefattande förslag till förändringar i nu gällande författningar om Bränvinstillverkningen, och framtida reglementariska föreskrifter, hvilka böra vidtagas för att göra densamma i möjligaste måtto gagnelig för nationen. Då Utskottet redan afgifvit sitt betänkande i anledning af den förra frågan, skulle det äfv n blifva utan allt ändamål, att nu upprepa hvad de remitterade Memorialen i denna del inehålla. Utskottet får derföre inskränka sig till ett kort upptagande af f vad i sednare hänseendet blifvit anfördt, o c. i hvilket hufvudsakligen innefattas uti följande M^morialer och Anföranden. Best), och Ekon. Utsk. Betdnkanden, 1:0 2ne serskildta Memorialer af Herr Svedenhjelm, H. L. Hvaruti yrkas en fullkomligt fri och tillåten Bränvinsbränning för hvarje jordbrukare å Landet, som äger en tunnas utsäde, Torpare deribland äfven inbegripne; med den inskränkning likväl i pannerymden, att å sammanslagne egendomar, bestående af flere mantal, samt å Helatill och med ^dels mantal, pannor af 50 kannors, men å halfva hemman och derunder, samt af Torpare med det bestämda utsädet, endast af 15 kannors rymd finge begagnas.
Grefwe Norner» Larl Labriej, bussade att Banco-Utssottet mätte öfwer beha ämnen infordra Fullmägtiges utlätande, hwarföre detta ProtocollsUtdrag borde till Utssottet äter-remittcras. Herr Grefwe» och Län dt-Marsk alten gjorde härpä proposition, hwilken BifbllS. Grefwe vokns, ^uZust, utbad sig fck anmäla, att dä han i klsuum den 2< sistledne hade uppläst ett Memorial, hade därom blifwit honom siva* rädt, att han i afseende pä första delen däraf ägde att därmed direkte wända sig till Constikutions-Utssottct; men rörande den senare delen, som han trodde tillhöra StatsrUtssottet, och innehöll anmärkning däröfwer, att Friherre koleriblsrl jemte sitt Stats-RädsEmbeke äfwen innehad: Ordförande plats i Kongl. Nummer-Lsttcrie-Directioncn, hade ingen ting blifwit afgjordt. Han anhöll därföre nu, att därä erhälla Uawils. Herr Grefwen och Landk-M arsta l k e n medgaf, att denna kamits genom nägot mellan - Den 27 September. 1021. mellankommanbe förhinder werkeligen dä icke blifwrt afgjord, och anmodade därföre Grefwe Ookna att nu uppläsa den del af sitt Memorial, som till Stats-Utskottet borde förwisas, hwilket Grefwe Dolm» äfwcn gjorde, hwareftcr pä Herr Grefwcns och Landt - Marskalkens proposition den begärda kemisten bewiljadcS. Herr sk 8cfienbom, , hade inlämnat ett Memorial, hwilket upplästes sä lydande: Hdmjukt Memorial! Genom Kongl. Majus och Rikets Skals-Contoirs ben 2Z November 1802 till min Företrädare uti Landshöfdingc-Embetet afiätne skrifwelse, har den genom den honom tillagdt
— Emedlertid, då förhållandet emellan inkomster och utgifter i och för brooch quai-byggnaderna icke för närvar, kan med någon säkerhet utrönas, enligt hvad Utsk. jemväl i det förut afgifna betänk, förklarat, synes den genom anmärkningarna föreslagna särskilda undersökningen derom vara så mycket mera lämplig, som derigenom kommer att visa sig i hvad mån afgifterne böra fortfarande utgå, utan alt oskäligen betunga trafiken, hvarföre, med frånträdande af Utsk:s förra yttrande, föreslås en und. anhållan hos K. M., att de genom K. brefvet den i3 Februari i838 påbjudna afgifter för varor, som sjöledes införas till Stockholm , måga, efter behörig af K. M. i nåder föranstaltad undersökning, lämpas och bestämmas till det belopp, som svarar emot verkliga behofvet för broars och quaiers nybyggnad och underhållande, samt att alla de inkomster, som staden förut äger till betäckande nf kostnaderna för sagde ändamål, måga afdragas vid beräkningen af den afgift af våta varor, som staden tillägges. Härförutan, och på det brooch quai-afgifterne hädanefter icke måga användas annorlunda, än för deras rätta ändamål, föreslås att R. H. St. hos K. M. i underd. begära, det vederbör, anbefallas att föra särskild räkning öfver inkomster och utgifter för brooch quai-byggnader vid Stockholm.” Jag anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa propos. lill bifall å denna reservation. Frih. Cederström, Jacob: Jag instämmer med Hr von Hartmansdorff och begär propos. till afslag å Utskjs betänk, samt bifall till reservationen. Frih. Cederström, Anders: För min del kan jag ej instämma i de siste värde talarpes åsigter. Redan förra gången detta ämne förevar, eiler då betänk. N:o 81 före - Den 27 Januari. 429 drogs, gaf' jag mina tankar tillkänna, oell tror att dessa afgifter, sorn liiir nämnas, tillkommit på ett sätt, som strider emot 60 §:n Reg.F:n, enär, efter min förmening, för samma afgift ers åläggande fordrats äfven R.
Dä Riksens Ständer sig förbehälia, att i sammanhang med lillgängarne till andra utgifter fä uppgilwa utwägarne äfwcn till denna, fä de nu detta sitt kksiut härmed till Eders Mast i underdänighet öfverlemna. Riksens Ständer framhärda m. m. DxxlM ock xoc0c1»<j do» rU» Lllnäoo öso rl Qclok. izio. Stormäkligste Allernädigste Konung. ^)os Eder Kongl. Maj.r fä Riksens Ständer i underdänighet anmäla deras besiut rörande ett 96 Den 11 October. ett tillagg till 14. i Riksens Ständers Ju. stitiä. Ombudsmans Instruction. Dä i berörde §:s slut finnes stadgadt att denne Riksens Stän. ders Embetsman, wid hwarje Rcksdag bör t-il sine Principaler aflemna en allmän redogörelse för sin förwaltning af det honom anförtrodde Embetet, samt deruti utreda Lagstipningcns tili. ständ i Riket, anmärka brister uti Lagar, Författningar af allmänna HuSHZllningen, samt uppgifwa Förslag till deras förbättring, har det, till fullständigbeten och ett säkrare »vinnande af det äsyftade ändamälet, att Riksens Ständer genast wid hwarje Riksdags början, mätte er. hälla nägon allmän kännedom af besia ämnen, synts Riksens Ständer höra, att Justitiä-Om. budsmannen äfwen äladcs en redowisning införRiksens Ständer, om de af deras wid fö. regaende Riksdag fattade beslut och hemställ, ningar, som wunnit Eders Masits bifall och blifwit werkställde. Riksens Ständer hafwa derföre önstat, att wid flutet af denna §. ett sä lydande tillägg mätte bifogas: "Justttiä-Ombudsmannen äligger äfwen, att wid hwarje Riksdag för Riksens Ständer uppgifwa, hwilka af deras wid sist förslutne
Ett annat predikat är den förstfödde eller enfödde, ett tredje är lifvet, ett fjerde ljuset, hvilka alla i olika bemärkelse tillläggas de olika momenterna i vårt ofvanstående schema. (Hos Johannes kallas Messias ljuset kap. 8, 12; 9, 5; 12, 35, 46; lifvet kap. 11, 25; 14, 6; vi hafva förut meddelat eller hänvisat till de ställen, der han kallas förstfödd och enfödd.) Denna gemensamma besittning af predikaterna upprätthålles äfven i fråga om skapelsen. Verldens tillkomst genom Ordet förstods ursprungligen blott om Jahvehs ljusfödande ord Gen. 1, 3; snart äfven om den gudomliga visheten Ordspr. 3, 19; derefter erhöll det skapade logos eller ljuset samma attribut, såsom varande en causa instrumentalis till den ordnade verldens framstående ur kaos; och då Messias är det skapade ljusets andliga och personliga innehåll, öfverflyttades denna föreställning äfven på honom (jemför sid. 48 af denna afhandling). Var detta steg uttaget, så gällde det för den judiska spekulationen att betrygga sin monoteistiska karakter mot det missförstånd, som kunde uppstå häraf. Fördenskull heter det alltid om Gud såsom causa principalis, att verlden är skapad af honom; om ordet såsom causa instrumentalis, att verlden är skapad genom det 60. Hos Paulus återfinnes denna rabbinska terminologi. Härmed sammanhänger äfven nya testamentets språkbruk, när det begagnar ordet κτισις i fråga om Messias såsom skapelsens förstfödde, men κοσμος i fråga om hans tillvaro före verlden. Medan den metafysiska klafven till dessa beteckningar sålunda gifves af den för-kristliga litteraturen hos judarne, lemnar nya testamentet nyckeln till en annan, en ethisk, tydning af skapelsen genom Messias.
Då nu Utskottet föreslagit ett öfvergående derifrån till det verksammare och ändar målsenligare af skyddstull, eller med andra ord, fri införsel, hvarigenom vi nödvändigt skola blifva öfversvämmade af andra länders öfverproduction, så torde Utskottet inom sig vara öfvertygadt, att uttrycket, om tillvarelsen af en föresalts att i grund förstöra och utrota alla Svenska Fabriker, är både rättvist och grundadt; och om det ännu anses för en dygd att tala sanning, så hoppas jag att Utskottet icke debiterar mig för motsattsen. Att ytterligare upprepa skäl och bevis för constaterande af ilen grundsatis, att fri införsel af nästan alla utländska varor skall i längden rakt förstöra Svenska konstfliten och utrota hvarje Svensk Fabrik och Handelsslöjd, finnér jag nogsamt vara utan allt ändamål, sedan beslutet en gång för Den 28 O c lo b er f. m. alla hunnit göra sig gällande, att öfverflödsartiklar af alla slag numera ej kunna i det gamla redbara Sverige umbäras af dess nya och Förfäderne mycket olika Inbyggare. Tiden skall visa, om jag har orätt; men att Sverige skall duka under för tyngden af utländska varor, det ligger i sakens natur, emedan Sveriges läge är sådant, alt det omöjligt kan i konstprodueter öfverträffa det sydliga Europas förfinade inbyggares färdighet, oaktadt våra Klädesoch SidenFabriker, efter otroliga ansträngningar och uppoffringar af deras ägare, icke stå tillbaka för något annat Lands tillverkningar i denna väg. Att således på en gång, och så godt som med ett enda slag, utrota denna aktningsvärda dass af Svenska Medborgare, och döma dem samt och synnerligen först till overksamhet, och omedelbart derefter till liggare, det är för mycket hårdt, och för mycket orättvist för att kunna understödjas af den, som ingenting högre önskar, än att den enskildta välmågan må räcka en trogen hand åt den allmänna. Jag reserverar mig således mot hvarje beslut, som kan leda till Svenska Fabrikernas och Näringarnas skada och förderf medelst fri införsel och förtullning af allt utländskt kram, ty vinsten deraf skall ofelbart stadna hos utländningen •— och förlusten hos oss. Friherre Åkerhjelm:
Sedan Chefen för Kongl. Landtförsvars-Departementet genom skrifvelse af den 15 December 1859 meddelat Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, att Kongl. Maj:t, dels till vinnande af mera enkelhet vid mönstringarne och redovisningen af beväringsmanskapet, dels ock på det, så vidt sig göra låter, beväringsområdena må ligga inom respektive Regementens stånd, i nåder beslutit följande förändringar uti de till Lif-Regemen tets Grenadier-Korps, Uplands och Westmanlands Regementen hörande beväringsområden, nemligen: 1) att Ramnäs och Sura socknar af Strömsholms fögderi anslås till Lif-Regementets Grenadier-Korps; 2) att de socknar af Upsala län, som då tillhörde Lif-Regementets Grenadier-Korps’ beväringsområde, anslås till Uplands Regemente; samt 3) att likaledes de socknar af Westmanlands län, som då tillhörde Uplands Regementes beväringsområde, öfverflyttas till Westmanlands Regemente, — äro från och med år 1860 beväringsområdena inom Westmanlands län så ordnade, att Arboga och Köpings städer samt Strömsholms och Kungsörs fögderier tillhöra Lif-Regementets Grenadier-Korps, samt att Westerås stad med dess läroverk, Sala stad samt Westerås, Bergslags, Salbergs och Wäsby fögderier tillhöra Westmanlands Regemente. Genom särskildt upprättade kontrakter dels med rusthållare, dels med andra enskilda personer, är uppgjordt, att till Svea Artilleri-Regementes årliga vapenöfningar, och vid uppbrott till krig, om sådant skulle in
Rä^tegångsBalken samt Kongl.Brefven den 10 Mars 1749 och den 57 Maji 1801 , jemte åtskilliga specielare Författningar, finnas meddelade, efter Utskottets omdöme, icke är*> behöflige ; d) att det, | ena sidan, beror på hvarje enskild Sakförares fria vilja att åtaga sig utförandet af Sakegares talan eller ej, och att bestämma vilkoren för ett sådant åtagande . hvaraf följer, att han emot sin vilja icke kan förpligtas att ställa borgen för sig eller att underkasta sig viss taxa för det biträde, som af honom äskas, samt att, å andra sidan, en Sakegare, som finner sig i behof af lagkunnig persons bistånd, ej behöfver anlita någon annan, än den, till hvilken han har förtroende, och med hvilken han för öfrigt kan, bäst han 1LagUiskoltels Betänkande N:o 36. ss. gitter, aftala sa val om säkerhet, som oin arfvode ,* Och anser Utskottet dessa anmärkningar innefatta giltiga skäl för Utskottets tillstyrkande, att Herr ContractsProsten Petterssons ifrågavarande Motion må utan afseende lemnäs. Hvad åter Insulins, Lars Nilssons och Strindlunds anföranden beträffar ; så har Utskottet, vid den af dem väckta frågans förehafvande inhemtat, att Rikets Ständers Lagutskott vid 1823 års Riksdag, i anledning af då likaledes hos Hedervärda BondeStåndet gjorda Motioner om Sakegares rättighet till fritt val af Rättegångs-ombud , till Rikets Ständer afgifvit följande Utlåtande : ”Sorn Kongl.
Maj och den 26 Oktober 1761 samt Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 1 Maj 1773 blifvit stadgadt, äfven i Kalmar stift skulle, till bättre utkomst Jför den ringare skolbetjeningen, få användas, bland annat, vederlags-spanmål och prostetunnor vid de dubbla nådår, som derefter kunde beviljas, eller, der vederlags-spanmål ej gåfves, så mycket spanmål af stomiiemmanen, som svarade emot vederlagen på andra jemngoda stallen, samt ytterligare, genom nådigt Bref den 29 November 1792, förklarat, att skolbetjeningen, sorn dittills fått af förenämnde förmån sig begagna, jemväl derefter finge densamma tillgodonjuta och således bibehållas vid de inom stiftet blifvande besparda pastoralier, såsom en förbättring uti deras svaga vilkor; så och efter det Konsistorium i Kalmar uti underdånig skrifvelse förmält, att då, vid tillämpningen af berörde nådiga Bref af den 19 November 1778 och den 29 November 1792, Konsistorium skolat bestämma den andel af stoinhemmanens behållna afkastning, som under extra nådår vid de pastorater, der vederlag icke funnos, borde skolbetjeningen tillfalla, villrådighet i det afseende uppstått, att, då stadgadt vore, det skolbetjeningen skulle, der vederlags-spanmål ej funnes, under nådår åtnjuta så mycket spanmål af stomhemmanen, sorn svarade emot vederlagen på andra jemngoda ställen, en rättvis jemförelse häraf, i anseende till vederlagens och pastoraternas olikhet, vore svår att finna, hvadan Konsistorium hemställt, det Kongl. Maj:t täcktes bestämma hvad som borde tillkomma skol-kollegerne i stiftet under extra nådår Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, iY:o 73.
Äterdebiterade medel • . 12:21. 6. Kongl. Kammar-Rättens Observationsmedel; I följd af Kongl. Kammar-Rättens skrifvelse den i3 April j831 och Kongl. Krigs-Collegii beslut den 26 i samma månad, uppdebiteras å nyo de Fältkamereraren J F. Wallstersson ådömde anmärkningsmedel - 2,674:09. 8. Balance till år i83a\ Öf veile ve'rer ingar * » a 5.?)77: 3 ■>• Credit. Balance från är i83o: Ordinarie Utgift: Möteskostnaden för Beväringsmanskapets i Riket vapenöf - ning under året 6 i ,632; 19. 10. Siitnings-penningar . Kestituerade medel Skjutsoch tractaments-kostnad Diverse Balance till år 183a: Contant behållning A11 rn ä r k u i ngs m ed el Oredovisle medel 26: 7. 10. 3oo: 21. 3, 1,101: i3. 8. 1,427: ii Summa Kdr 70,883: 4°- 5 Sammandraget öfver sjukhus-kostnader vid Södermanlands Beväringsmanskaps möte år 183 r upptager under titel Dagliga Förbrukningspersedlar, till sjukhusets behof, bland annat, 109 kannor 15| jungfrur bränvin, lill ett värde af io3 Rdr 19 sk. 4 rst., ehuru sjukhus-journalen ulvisar, att endast 9 man befunnits sjuke, under ett möte, som blott räckt tio dagar. Då anmärkning, rörande allt för stor bran vinsutdelning åt manskap, äfven förekommer vid redogörelsen för exercitie-sqvadronernes underhålls-medel, och hvilken anmärkning föranledt Utskottets hemställan i afseende på inskränkning i dylik bränvinsutdelning; så får, i afseende på ofvanberörde erinran, Utskottet samma hemställan åberopa. För Exercitie-Sqvadronernas