Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derunder philosopherade jag så här: Såsom himlens ljus och värma låta nattens isslöja försvinna, skall äfven derifrån en bättre lyckas strålar genombryta den nattliga frostdimma, som skymmer vår sällhets perspectiv. Jag såg så länge och så aningsfullt deruppå, att jag slutligen uti en af de figurer, som solens segrande, framskridande strålar bildade i den motsträfvande isen, tyckte mig tydligen se bugten och formen af min egen näsa. Litet längre bort, tätt vid skorstensfoten, igenkände jag med förtjusning, bildningen af din hvita, mildt rundade panna, som blygsamt tycktes draga sig undan solens kyssar. O Anna, jag måste visa dig engång, hur sött det såg ut; jag skall föreställa solen. Anna till Axel. Jag försäkrar dig, att jag ej är nyfiken. Du är då åter uppe, hvad jag gläder mig! Det må i dag hända mig hvad förträtligt som helst, (blott det ej rör dig), så skall jag skratta deråt. Axel till Anna. Ha ha ha ha! Vet du öfver hvad jag skrattar? Öfver mig sjelf, min engel. Jag har så goda förhoppningar och aningar, att jag skulle finna det helt naturligt, om nu plötsligt genom dörren skulle stiga in någon god vän, och säga: „Axel, du har blifvit en stenrik man.“ Jag tror ej heller det skulle förvåna mig, om genom fönstren skulle segla in små Amourer, som åt en stackars Amoroso hemtade talismaner, för att befalla öfver alla lyckans håfvor; ej heller skulle jag mycket gapa, om i en hast taket skulle öppna sig, för att låta inströmma guldregn, allt tycker jag är möjligt i dag, intet skulle förvåna mig. Jag har till välkomnande af mitt främmande, öppnat min dörr och mina fönster, och under det jag skrattande promenerar fram och åter i rummet, kastar jag då och då en frågande blick i taket. Axel till Anna. Förb drag! Ber dig om förlåtelse, men jag är vid elakt humör. Jag har måst stänga dörr och fönster blef stel och styf af köld och drag, i alla lemmar. Ingen kom.
B. denna tillverkning, sora äfven bedrifves af enskilda personer, nu mera nästan alldeles upphört; och vore slaggens ringbaltighet och. den obetydliga fördelen af denna tillverkning, men icke Bergslagets privilegier, orsaken till den hittills för slaggbruket förunnade skattefrihet; kunnande för öfrigt slaggbrukningen anses snarare skada än gagna bergslaget, då densamma fordrade vida mer kol än malmsmältningen. Oaktadt skattekols-förläningens stora vigt och inflytelse för kopparverkets framlida drift, och ehuru Bergslaget svårligen kunde vara förvissadt att förmånen af koppar-räntans nedsättning till hvart 30 skepp:d blefve svarande mot den förhöjning i kolpriserne, som kunde förväntas af upphörandet utaf Allmogens kollevererings-skyldighet samt
För att icke hålla oss blott till presterskap^ och kaplanerna, som äro de ringare af dem, utan äfven till ministerboställen, så har, i sednare tider, omsättningen af dessa erabets - Den 30 September. 525 män blifvit mycket hastigare än fordom. Man har derföre nödgats hufvudsakligen befria dem ifrån underhållsskyldigheten. I Frankrike lärer det gå så långt, alt hela huset med dess möbler, gardiner betjening o. s. v. står för ministerns räkning. Boställshafvaren har blott att byta om sin egen rock. Jag anser således att man snarare borde utvidga församlingens skyldighet och inskränka boslällsinnehafvarens, än att, på sätt Gr. Sparre föreslagit, förminska församlingarnes skyldighet, och föröka boställsinnehafvarens. Vill man göra det i hänseende till preslerskapet, så bör man äfven göra det i anseende lill militären och andra. Men hvart skulle detta leda, och huru skulle det låta sig göra alt åberopa militiae-boställs-ordningen för prester? Då kunde det också vara skäl att åberopa presternas boställsordning för militären o. s. v. i ständig vexelverkan. Om man tager Gr. Sparres förslag i öfvervägande så finnér man att han derifrån uteslutit hvad som står i den gamla lagen, att församlingarna skola icke blott bygga utan äfven bättra. Deruti beslår inskränkningen; och för del andia deruti att han säger, att församlingarnas underhållsskyldighet icke vidtager förrän husen af ålder och bruk, men ej af prestens vanryckt, så förfallit alt de icke vidare bättras kunna. Hår har Hr Printzensköld redan visat huruledes dessa ord jemväl kunna gifva anledn. till tvist. Gr. Sparre påstår sådant vara afhulpet medelst synerälten. Jag minnes likväl att det icke är längre än en vecka, sedan man klagade öfver huru otillräckliga synerätterna voro. Imedlertid lärer det förhålla sig så med de synerätter, som hafva med presteboställena alt skaffa, att roan får öfverklaga synerätts beslut, följaktligen är rättigheten ali derom tvista alldeles obehindrad.
Ultuna Landtbruks-institut. Institutets räkenskap, hvilken i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskad utan anmärkning och icke helier föranledt till någon ziffer-anmärkning å Revisorernes sida, har befunnits med ordning och noggrannhet förd. Inkomster och utgifter redovisas sorn följer: Debet Balans från år 1858: Tillgångar 113.494: 44. Uppbörd: För Institutet: Statsanslag 15,566: 67. Afgifter af elever 17,250: — Lärlingsdagsverken 1,996: 17. Af Ultuna gård: 1859 års »körd 19,376: 34. Balans till år 1860: Skulder Summa Credit. Balans från år 1858: Skulder Utgifter: För Institutet: Aflöning och kosthållning 24,640: 46. Yed och lyshållning 2,296: 52. Skrifmaterialier m. m 177: 85. För Ultuna gård: Aflöning och kosthållning 2,661: 33. För Granbergs gård: Balans till år 1360: Behållningar ; i kontant 765: 19. i kreatur 23,949: — i inventarier och diverse 59,332: 79. Räkenskapen har undergått granskning af 3:ne utaf Kongl. Majit serskildt förordnade Revisorer, hvilka uti afgifven berättelse af den 12 Juni 1860 dels anmält, att åtskilliga förändringar i bokföringssättet vore att önska, till vinnande af större redighet, tydlighet och enkelhet, dels funnit anmärkningsvärdt, att utaf Institutets medel blifvit utbetalde icke mindre än tillsammans 905 K:dr R:mt för ritningar till 2:ne nya byggnader, till hvilkas uppförande statsanslag blifvit vid sistförflutne riksdag begärdt. Rikets Ständers Revisorer, som hufvudsakligen instämma uti dessa anmärkningar, få i öfrigt anmäla följande:
Samspelet i d e n lustiga, m e n t o m m a farsen var för öfrigt godt öfver hela linien. För detta sitt välförhållande är det att hoppas, att denna scens artister nästa gång få offra sin talang o c h sitt arbete på värdefullare dramatik. " &gt; ?• ~&gt;v " V" SISU^v ^äj - &lt;sj SSböra icke underlåta att begära våra profver. De utvalda sidentygerna sändas till Sverige endast direkt till privatpersoner tullo c h fraktfritt till N Y A S T E MODET, Tandläkaren hemmet. Schweizer &amp; Co., Luzern Sidentygs-Expdrt, (Schweiz.) (D) F ö r alla irimärkssamlare! I en barnlös familj ETT YTTERST ELEGANT OCH SMAKRULLT ORDNA BER EN FATTIG FRISK 7-ÅRS FLICKA, AF BIIDADE FRIMÄRKSALBUM. MED PLALS FÖR 3 000 FRINOÄR FÖRÄLDRAR, B. LIFVA UPPTAGEN SOM EGET BARN KEN JÄMTE ILLUSTRATIONER OCH BESKRIFNING ÖF SVAR TILL » ÖFVERGIFVEN &gt;, P. R. MALMÖ. VER ALLA VÄRLDENS OLIKA NATIONERS FRIM SAMT ÄTFÖLJDT AF BEGAGNADE, I HANDELN FÖ KOMMANDE UTLÄNDSKA FRIMÄRKSSORTER — BL. A Pappersmattor. DE MEST SÄLLSYNTA O. VÄRDEFULLA EXEMPL. — STARKA, VACKRA GÅNGMATTOR i OLIKA FÄRGER HÖGST LÄRORIKT FÖR HVARJE SAMLARE OCH EN PR Ä 65 ÖRE PR METER SÄLJAS FRÅN KRONTORPS GÅRD, YDNAD FÖR SALONGSBORDET. EXP. MOT KR. 2 30 I FRIMÄRKEN, 2,50 POSTFÖRSKOTT FRÅN EN ADR. VERMLANDS BJÖRNEBORG. SAMFÖRS.
Maj:ts Befallningshafvande, som har att frågan, jemte sitt yttrande deröfver, Kammar-kollegii pröfning underställa; egande Kammar-kollegium härom så förordna, att å ena sidan säkerheten för hemmansråntans och öfriga skyldigheters framtida utgörande må vara förvarad, och å den andra jordens odling eller ändamålsenlig skogshushållning befordras." “3 §. Lågenhet, som från hemman afsöndras, efter hvad i 1 § tillåtet år, skall till sina gränser noga bestämmas i en enda formlig, till afhågnad beqväm samt från hemmanets egen åbyggnad afskild lott." “6 §. Ej må innehafvare af lågenhet, som på viss tid upplåten år, den lågenhet utan hemmansinnehafvarens tillstånd på annor man öfverlåta. Sker det, gånge lågenheten, om hemmans-innehafvaren det yrkar, till hemmanet åter emot skålig lösen. Dör innehafvare af sådan lågenhet förr, ån besittningstid ute år, ege enka och arfvingar rått att. lågenheten behålla under de vilkor, som vid upplåtelsen tingade blifvit. Vid besittningstidens slut återfaller lågenheten till hemmanet utan ersättning eller lösen, ehvad förbehåll vid upplåtelsen derom kan vara gjordt eller ej; innehafvären af lågenheten obetaget, att derifrån afflytta honom tillhörig åbyggnad eller stängsel, der ej hemmansinnehafvaren den lösa vill.® “11 §. Hörer till hemman af den natur, som i 1 § sågs, sådan mosse, som odlingsbar, men i dess närvarande skick onyttig år, och vill hemmansinnehafvaren den lågenhet åt annor man, såsom i .nämnde § sågs, för alltid eller på viss tid, med eller utan skattefrihet till odling upplåta, håfve der våld till, äfven om den öfveretiger tiondedelen af hemmanets hela egorymd; söke dock tillstånd dertill hos Kongl. 4 Expeditions-Utskottets Förslog tilt under-d. Skrifvelse, A.-w 209.
Förre Faktorn vid Riksgäldskontorets Sedeltryckeri Samuel Rumstedt, med skyldighet att, derest någon lämplig befattning vid Riksgäldskontoret honom uppdrages, densamma bestrida, 200 Summa R:dr 200 14 Stats-Vtskotlets Memorial, N:o 296. Pensions-stat vid Rikets Ständers Riksgäldskontor. Framlidne Ilof-Jägmästaren, Friherre Gripenstjernas efterlemnade dotter, MaR:dr sk. rst riana C. Gripenstjerna 166 32 — förre Kontorskrifvaren F. Sandahl 100 aflidne Notarien vid Riksgäldskontoret Fr. Bergmans omyndiga barn 150 aflidne Kamreraren vid Riksgäldskontoret L. M. Lundvalls omyndiga barn aflidne t. f. Kommissarien vid Riksgäldskontorets Kreditsedelverk, Öfver-Krigskommissarien Fr. Lindstedts trenne oförsörjda döttrar, Thilda Carolina, 150 Ebba Maria och Siri Aurora Lindstedt, hvardera 50 r:dr, 150 — - aflidne Kommissarien D. Eks enka, Gabriella Ström, 250 — —* förre Bokhållaren Johan Erik Lindberg 440 21 - förre Bokhållaren Carl August Tingberg aflidne Kassören J. Zengerleins enka, Anna Catharina Hedbom, och hennes 700 oförsörjda barn 150 förre Kamreraren i Bokslutsköntoret Nils Fredrik Öhman 1,200 förre Kammardrängen Johan Broman 300 aflidne Revisorn A. L. Kuhlaus enka, Anna Chrislina Gauman, Anmärkning: Ofvanstående pensioner indragas vid innehafvarnes frånfälle, och äfven dessförinnan, så vida de för pensionernas utgående stadgade vilkor upphöra. 30 Summa R:dr 3,787 5 - Stals-Uiskottels Memorial, N:o 296. 15 F. d Gener al-assistuns-kont orets Expektan sstat. Under lön beräknad spanmål Lön. Tunnor. R:dr sk. rst.
Slutligen har Grefve Hamilton, i sam» manhang med denna Motion , framställt den önskan, att Landshöfdingarne Liefve ålagde , ali allt som oftast göra resor inom deras Län , besöka Kronofogdenoch Häradsskrifvare-Contoiren, för att efterse, det desse Tjenstemän fullgjorde deras tjensteåligganden , samt till Stats-Secreteraren för Inrike3 Ärendena inkomma, inom September månads utgång hvarje år, med en fullständig berättelse om allt anmarkningsvärdt, som förefallit vid utöfningen af deras embetsbe-' fattning, beledsagad med förslag till de medel de ansågo mest tjenliga att öka allmänna välmågan , efter att hafva förut inhemiat Municipal-Rådets tankar. Utskottet, sorn delar Motionairens öfvertygelse om nyttan af val ordnade Municipalstyrelser, och att det således vore önskligt om sådane framdeles komme att i orterna allt mer och mer utbildas, anser likväl att sådane inrättningar icke kunna blifva ändamålsenliga , utan på det sätt, att de bilda sig sjelfva, i den mon allmänna hågen och sinnesstämningen täger den rigtning att 'Allm. JJesv. o. Oec. Utsk. lill, N:o 122. 9 enskilda medborgare vilja uppoffra tid, möda och kostnader uti befattning med publika ärenden ; men sorn detta ännu i Sverige icke lärer kunna förutsättas ; så och enär jemväl bör anmärkas: att af de ärender, som enligt Grefve Hamiltons förslag skulle blifva föremål för Municipal-Rådens befattning, vissa redan tillhöra dels Kyrko-Råden, dels Hushålls-Sällskapen , Beredningsoch TaxeringsComitéerne , Beklädnads
Uti den afdelning af berättelsen, som rörer Stats-kontoret, är af Revisorerne, i 7 §, anmäldt, att vid granskning af de utaf Folkskole-inspektörerne afgifna räkningar å dem tillkommande reseoch traktamentskostnads-ersättuingar de väsendtligen olika grunder, hvarefter dessa räkningar blifvit upprättade, fästat Revisorernes uppmärksamhet, om än det ena eller andra förfaringssättet ej kunde anses stå i strid med resereglementets föreskrifter, samt rättelser, ledande till en önskvärd enhet, således icke kunnat vid medlens anordnande iakttagas; och hafva Revisorerne, jemte anförande af de olika beräkningsgrunderna, hvilka, för korthetens skull, här blott åberopas, uttalat den mening, »att någon rättvisare och säkrare grund för ifrågavarande ersättningars bestämmande borde utfinnas, än att hänvisa till resereglementet». Enär denna framställning icke afser någon anmärkning emot ersättningsbeloppens anordnande, kan -Stats-kontoret inskränka sitt yttrande deröfver till den erinran, att då de skiljaktiga beräkningssätten äro beroende af tillfälliga och lokala omständigheter, såsom dels den för inspektionsförrättningarne erforderliga längre eller kortare tid, dels de särskilda skolornas läge, enhet i nämnde hänseende genom fastställande af vissa allmänna grunder svårligen kan åvägabringas, utan synes den lämpligaste utvägen för undvikande af det angifna missförhållandet vara att, i stället för ersättningarnes beräknande — 268 — enligt resereglementet, ett visst belopp, lämpadt efter stiftens omfattning och skolornas antal, bestämdes att af Folkskole-inspektörerne för ändamålet användas. Efter hvad Kevisorerne uti samma § vidare förmält, hafva ofvannämnda resekostnads-räkningar väl blifvit granskade i Stats-kontorets Kammar-kontor, men deremot ej undergått sådan åtgärd i Kammar-rätten, af orsak att handlingarne icke blifvit bilagde verifikationerna till Ränte-kammarens hufvudbok.
För min del har jag dock aldrig befarat någon olägenhet häraf. Jag har dels såsom ordförande i komitén, dels sedermera såsom landshöfding, afgifvit underdåniga yttranden och förslag, och då alltid lifligt förordat att städerne skulle ingå i landstingen, derföre att jag anser denna allmännyttiga institution förfelad, om så icke skett. K. M. har äfven, oaktadt städernes motstånd, ålagt dem ingå i landstingen. Derigenom skall icke Svenska folket framdeles blifva söndradt i 2:ne klasser med möjligen stridiga intressen: stadsinvånare och landinvånare, utan de skola alla blifva och kallas Svenska med - Den 26 November f. m. 16T borgare. Då förhållandet är sådant, och vi känna det motstånd, författningen rönt från städernas sida, skulle jag tro att man icke bör öka städernas misstroende, genom att utstryka, den tillgång, de nu i 6 år uppburit. Frih. von Schulzenheim: Med ani. af de fortsatta anm:r, som blifvit gjorda mot denna motion, anser jag mig med några ord böra bemöta vissa åsigter, som sökt göra sig gällande. Den siste värde talaren har något för bestämdt yttrat sig, då han sagt att dessa tillgångar fortfarande äro städerne tillförsäkrade. På så sätt har icke jag uppfattat saken. Om hushållningssällskaperne under loppet af många år varit i åtnjutande af en förmån, böra de derför vara tacksamma. Och de hafva bort visa sin omtänksamhet genom att, såsom jag vet förhållandet hafva varit i flera län, samla kassor, för att af räntan derå kunna åstadkomma ett fortsatt gagn. Jag tror icke det vara skäl att föreställa sig, att allt, som blifvit gjordt af föregående riksdagar, är för everdeliga tider faststäldt, så att det icke kan ändras af någon efterföljande. En sådan princip förkastar jag helt och hållet. Då en annan talare erkännt orättvisan i fördelningen af bränvins-minuterings-afgilten, sådan den nu utgår, meri på samma gång motsatt sig ändring härutinnan, måtte jag otydligt hafva uttryckt mig och beklagar högeligen att så skett.
Emedlertid, om en sålunda utgifven invisning inkommer lill Banken och af nummerföljden visar sig, att invisningens belopp öfversteg utgifvarens i Banken utgifningsdagen innestående behållning, kunna Banko-fullmäktige förklara honom förlustig rättigheten alt utgifva assignationer, hvarigenom hans kredit kan ganska mycket lida. Jag tror, att under sådana förhållanden någon icke vill underkasta sig de med assignationsräkningen förenade kostnader eller ett sådant äfventyr, som jag nu nämnt. Så godt vore det då, att all assignasionsräkning på Banken uphörde. 168 Den 21 Juni. Hr von Hartmansdorff: Jag kan icke inse, det någon eger anspråk, all på Banken utgifva invisningar å högre belopp, än han å sin räkning i Banken har innestående, hvarföre jag anser Utsk:s förslag i 3 morn. vara välgrundad!. Frih. Stjernstedt, Jakob Theodor: Missbruken att öfverassignera på Banken hafva föranledt BankoUtsk., alt föreslå ifrågavar. stadgande. Afsigten med invisningsrälten är, att utgifvaren alltid skall hafva en viss behållning i Banken, motsvarande de utfärdade invisningarne, men alldeles icke att han skall hafva en fond i Banken, hvarå lian sedermera kan utgifva löpande sedlar och bedrifva en slags bankrörelse. Jag tillstyrker bifall å Utsk:s förslag. Frih. Palmstjerna: Jag kan icke finna, hvilken förmån för Banken det kan vara, att en sådan assignationsräkning, som i detta mom. är i fråga, skall i Banken finnas. För den enskilde kan det icke eller vara någon fördel. Vi hafva sett många missbruk utaf den hitintills varande tillåtelsen, som icke gagnat allmänheten med undantag af några få personer, och då, såsom jag nämnt, det icke är någon fördel för Banken, kan jag icke inse något ändamål dermed, att den fortfarande bibehålles, hvarföre jag anhåller om afslag ä detta mom. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oskar: Jag instämmer med Hr von Hartmansdorff och Frih. Stjernstedt. Detta stadgande har tillkommit för att förhindra det vingleri, som hitintills egt rum.
A:de §:n Bifalles med den ändring att Architecler och Mechanici, som hos sig skrifva och begagna Gesäller eller Jäärlingar, böra i sådant fall ovilkorligen antaga burskap, ig:de $:n Förkastas, med beslut att Lärooch Gesällår samt Mästareprof å BryggeriSlagterioch Bagerinäringarne böra hädanefter bibehållas lika med hvad nu gällande Författningar föreskrifva, 5:te Art. 2 $. Hvad häruti nämnes om skyldighet för Mästare å landet, kommer, sedan Ståndet förkastat 4:de Art.:s xi §. att alldeles utgå. 1 sin kraft. frtt Vtdr. d. if tf*v, lias, 1*3 4:de Art. 3:dje jin Förkastas, Och bör hvad Allm. Lagen samt den nu gällande Handtverks Ordningen stadga, om ansvar för felaktigt, odugligt eller bedrägligt arbete och förskingring af hvad ät Handtverkare anförtros, äfven hädanefter tjena till rättelse. 6:te $:n Förkastas; Och komma nu gällande Författningar angående Handtverkares skyldighet till Arbete för Kong!. Majit* och Kronans räkning att äfven hädanefter tjena till rättelse 6:te Art. 3:dje jin; Det först afgifna Förslaget gillas med den ändring, att den andra hälften af Böterne skall tillfalla Handtverks-Ämhetet, för att genom dess forsorg användas till sådane behof, . som Jin omförmäler. Förslaget till Förordning om de Handtverk , som utom Burskap få A Landet idkas, sA ork om den Lnndlmannen förunnade Handelsoch SJöjda-frihet. usta §:n Ståndet anser någon utsträcktare fri. het att å Landet antaga Sockne Handtverkare el' Fröt.
Beträffande åter de i tredje momentet liär ofvan omnämnda Författningar samt de i det fjerde upptagna Femårs-Berättelser, så föreslås likaledes, att, till undvikande af dessa Handlingars tryckning tvänne gånger, af dem afdrages och apteras för Bihanget ett erforderligt antal exemplar då, när de varda genom Kongl. Maj:ts Nådiga försorg tryckta; men i fall detta förslag till besparing antages, blifver likväl, bvad nämnda Författningar angår, nödigt att upptaga alla så beskaffade, först efter slutad Riksdag tryckta, Handlingar uti serskildt Häfte, hvartill bör hänvisas vid det Expeditions-Utskottets Memorial , som innehåller förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse med Författningens öfverlemnande till Kongl. Mnj:t; och Hvad slutligen beträffar Riksdagsbeslutet, så blifver, i händelse Qvart-formatet antages, för besparingen i denna del intet annat iakttagande nödigt, än föreskrift derom, att det för Bihanget erforderliga antal exemplar afdrages på samma gång som de exemplar, hvilka uppläggas för att, genom Kongl. Maj:ts Nådiga försorg, varda vederbörande Autoriteter och Embets-Verk tillställda. Lärandes det blifva nödigt att för alla de Handlingar, hvilka, af ofvannämnda anledning, blifvit föreslagna att för Bihanget® Expedilions-Utskottets Memorial N:0 422- 55 complcltering på förhand afdragas, fastställa ett visst antal exemplar, hvilket härmed föreslås i likhet med hvad för Hillänget vid denna Riksdag blifvit bestämdt, eller till 1200, hvarutöfver upplagan af Bihanget icke synes behöfva utsträckas. 1i) Nuvarande Nionde Samlingens uteslutande utur Bi hanget. Genom 59 §.
Mj lärer täckas i Nåder förordna, alf, sedan Nybyggaren i förut stadgad ordning, erhållit första årets bidfag, Kronobetjeningeh måtte noga tillse, det Nybyggaren fullgjort sirie byggnadsoch odlings-skyldigheter, innan något ytterligare sådant understöd till honom Utlemnas. Sluteligen få Riksens Ständer till É. K. M:ts Nådiga godtfinnande hemställa, att de förmåner, hvilka ofvannämndé Kongl. Bref den 6 Maji 18I7 tillägger Nybyggare i WesterOch Norrbottens Län, jemte hvad E; K. M. kart täckas, i anledning af Riksens Ständers hu gjorda framställning, vidare fastställa, måtte förunnas alla Nybyggare uti de Norra Otterne i allmänhet, under hvilken benämning Riksens Ständef anse Rikets alla Provinser på Norra sidan om Dal-Elfven böra innefattäs< Riksens Ständer framhärda etm Underdåniga Skrifvelser* 767 N:o 264^ Uppi. öi godt. hos Ridd. o. Ad. d. 29 Öct. 182-j. Preste-Ståndet d. 3! Borgare-Ståndet d. 31 Bonde-Ståndet d. 3 Nov, —- Riksens Ständers Underdåniga Skrifvelse, angående Förklaring af 10 Cap. g /. Ilandels-Balken, S. A. K. H os Riksens Stander har fråga blifvit väckt, huruvida i det fall, da uti en skuldsedel, det förbehåll å Låntagarens sida influtit, att Lånet icke förr, än å viss termin efter erhållen uppsägning, Vore till återbetalning förfallet, Löftesmannen jemväl borde undfå särskild uppsägelse och njuta den af Gäldenären betingade anståndstiden tillgodo. Vid öfvervägande häraf, har hos Riksens Ständer fötekömmit: att, enligt 10 Cap. 9 §.
De här varande kanonslupar böra med säkerhet kunna rymma if dagars proviant och mera, hälst om sluparne erhålla jerntåg, som uptaga mindre rum och i alla händelser för dem böra antagas. VarfsAmiralsEmbetet öfversänder derföre en ritning på en gjuten jern-cabyss, härstädes öfverlämnad af Norrske Kapten Lous, och lika den Danskar och Norrmän alltid nyttjat pä sine slupar till kokbåtars undvikande — med den anhållan, att en dylik mätte hos Directeur Owen gjutas och till tjenlighet proberas; och kan det ej gerna betvijlas, att profvet för de slupar åtminstone, som här repareras, bör slå lyckligt ut. Skulle jag tillåtas framkasta en tanka till Skärgårds-försvarets förenkling, så vore det den, att hvarje öppen slup skulle åtföljas af minst s:ne Kanonjollar, hvars mindre besättning spisades på den stora slupe?i. Deras rörelser kunde väl derföre någon gäng vid affairer företagas serskilt, men man släpade ej den mängd onödige och hindrande fartyg med sig, som nu blir af en oundviklig nödvändighet. Canonjollen kunde äfven lättare antingen proviantera ved, vatten eller provianten från proviantfartyget, och således agera en slags i5 H. 6 82 Den 2 Mars f. m. barquass. För ett kommande krig blir det må hända högst nödigt, att alla de smärre roddfartyg äro till strid armerade, och de andre tillhörigheter , som proviantsjukoch ammunitions-båtar sammanfogas till så få, som möjligt, och drifvas med ångkraft.”