Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Wid jemförelsen af dessa Remi~sei sins emellan, har ConstslitutionsUtskottel trot den äskade handläggningen böra in skrankas inom den för Utskottet i allmän het utstakade befattning, att sorgfällig! pröfva förslagens enlighet med Grundla* gen, att afstyrka dem, sorn skulle finna! deremot väsendtligen stridande, och ali till Riksens Stander, för Grundlagslikmäg' tig bekandling,-öfverlemna, med eller utan modifrcation, de öfriga, som ansåges nödi ga, nyttiga och verkställbara; Och undei bibehållande af denna åsigt, går Utskottel nu att upptaga, utveckla och bedöma de 3 Bilagan till särskildta Utskottets tryckta Betänkande, Litt. B. pag, 222 och 225. antecknade Elfva Puncter, jemte några ari' ^ra härmed sammanhängande frågor. 1:0 Att förvaltnings Chef erne eller St ntsSecr eter arne vlu erhålla benämning af Föredragande <StatsRåd. Detta förslag, som egenteligen åsyftar att Stats Secreterarne hädanefter må blifva ständige Ledamöter af StatsRådet, och följaktligen innehafva lika värdighet med dem är, efter ConstitutionsUtskottets begrepp, fullkomligen adaequat till den vigtiga bestämmelse Grundlagen ämnat åt Stats-Departements-Cheferne, ehuru man, vid RegeringsFormens tillkomst, funnit betänkligta att tillägga dem en sådan, mot functionen svarande högre rang rch titel.
Afförde Expensmedel Debet. Uppbörd: Årets anslagssumma 25,000 R:dr, jemte de af Kongl. StatsContoret anordnade 58,000 till en ny Fästnings anläggande och 20,566: 43. 6. för PionnierCorpsen; till Yedoch Ljus-behof t52: 12. samt 175: 45. till ersättning för förskjuten kostnad till Ponton Brons utläggning och borttagning, tillsammans 103,898: 6. Auctionsoch försåljningsmedel 16,898: 29. i. Besparde Yedoch Ljus-medel 61: Arrende-, Jordskyldsoch Tomtöre medel 826: 38, 1. Balance till är 182g. Redogörares och Verks fordringar '. Summa 233,830: it. ( V ) Credit. Utgifter: Till Fästningarnes underhåll och nybyggnad . 145,776: 21. r. Commendan tskapsUtgifter 506: 42* — Fästningarnesoch Garnizons-orternes förseende med Eldoch Lysnings persedlar 550: i/f— Auctionsoch Försäljnings-medel 91: 12.— Arrende-, Jordskyldsoch Tomtöre medel 275: 26. Observations-medel .. 45: 10.10. Vedoch Ljus-medel . 54: i3. 8. Redogörares med flere skulder 25,551: 9. Äldre skulder till afskrifning anmälde 16,547: 4°. 6. g j £69* 3, 3 Summa 255,550: 11. 7. Vid de af Kongl. Maj:t 1 Nåder forordnade utbetalningar af DepartementetsCassa, har något annat icke förekommit till anmälan1, än att ett under den 21 April 1828 heviljadt förskott, 1,000
Mars i83o, förklarat nämnde stad berättigad att, såsom ersättning för utgjord inqvartering, utbekomma en summa af 9000 R:dr Banco, derom äfven vederbörande blifvit under den 7 Augusti berörde år i Nåder förständigade. ÖO iO Af den 5 Mars i83o, med anhållan att Rotehållarne jiädauefter måtte sjelfve få utvälja sine ombud uti Indelta InfanterieRegementenas Beklädnads-Directioner. 1831 d. i5 Januarii föredragen och bifallen, på sätt den derom ut* färdade Nådiga kungörelsen vidare innehåller. 6l • O Af den 5 Mars i83o, angående organiserandet inom Rusthålls-Regementena af Directioner för anskaffningen och underhållet under fredstid af karloch hästmunderingssamt remtygsoch beväringspei sedlar. 1831 d. 28 Junii föredragen; Och har Kongl. Maj:t, med bifall dertill, i Nåder anbefallt Krigs-Collegium, att, sedan Rusthållarne blifvit, genom Vederbörande Laudshöfdingars försorg, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i ämnet hörde, och förloppet sedermera hos Collegium anmäldt, vid de Regementen der Propositionen blifvit antagen, vidtaga slutliga nödiga åtgärder och för öfrigt om utgången i det hela underdånig berättelse afgifva. Innan Kongl. Maj:t meddelade Dess Nådiga beslut i afseende å RustK ålla mes hörande öfver Rikets Ständers jemväl i underdånighet gjorde förslag, dels om reinon teringens bestridande under krigstid af krigsfonden , dels ock om remonteringens och fourrageringens besörjande genom Directioner under fredstid samt om Squadrons-rustkammares uppförande, ansåg Kongl. Majrt utgången af frågan om beklädnadens och sadelmunderingens nya underhållssätt förut böra afbidas. för det af Rikets Ständer åsyftade ändamålets vinnande vöre Bil, till R. St, Just. Omhudsm. Emb, Ber. d. i5 Fehr.
Under flera föregående riks - Den iG Maj f. ra. '9 dagar liar, i sammanhang med frågan om skjutsen, den und. önskan blifvit af Ständerna lill K. M. framförd, att afslåndet emellan gästgifvaregårdarna måtte lämpas efter hvad i lag stadgadt är. Det har äfven, så vidt möjligt varit, blifvit iakttaget, särdeles när vägar blifvit anlagda, eller andra särskilda orsaker föranledt förändringar. Det synes således, som en sådan und. framställning, som Utsk. tillstyrkt, skulle vara öfverflödig. För min del finner jag åtminstone olämpligt att dermed besvära K. M., synnerligast som distancerna emellan gästgifvaregårdarna i allmänhet äro mindre än 2 mil och på högst få ställen öfver 2 mil, och 1^ timme skall användas på hvarje mils åkning, hvilket af resande äfven iakt(ages, särdeles då väglaget är besvärligt, samt i öfrigt der afståndet emellan gästgifvaregårdarna är längre än 2 mil och locala hinder möta för förkortande deraf, innan landet blifvit mera odladt och utflyttningar skedt. Sådant har jag åtminstone funnit förhållandet inom Elfsborgs län. Jag tillstyrker derföre afslag å betänkandet. Frih. Cederström, Jacob: I afseende på gästgifvaregårdars anläggning, gifvas i olika provinser olika förhållanden. Uti åtskilliga provinser hafva gästgifverierna räntor åt sig anslagna. I andra åter äro de endast befriade från kronoskjuts. Landshöfdingen äger, när så nödigt pröfvas, att föreslå förändringar rör:de afståndet emellan gästgifvaregårdarna. Deröfver höres allmogen vid häradsrätten, hvarefter Landshöfdingen afgör saken genom utslag, som kunna öfverklagas i Kammar-coll:m och slutligen K. M:s pröfning underställas. Någon bestämd regel för afslåndet emellan gästgifvaregårdarna kan icke gifvas i enlighet med den föreskrift, som bjuder, alt det icke får vara öfver 2 mil, emedan locala förhållanden på flera ställen lägga hinder derför.
Upplöstes Stals-Utffottcts Memorial, af den si denins, swarnti, pä anförde skäl, föreslås för Stals, Cemmistarien l-rölle! iu», som under Lnnewarande Riksdag galt Utskottet tillhanda med upplysningar tvid handläggningen af de ärcnder, som Utskottets befattning tillhört, en grat-sication af 400 R:dr Banco utom det horn m anflagne tractamente och rese-kostnad. Lades pä Bordet. Umrligare upplästes Stats Utffottets Memorial af den 21 dennes, bwaruti föreflas den förklaring r afseende pä bwad uti det wid sista Riksdag fattade beflut, rörande finance-plancn, är stadgadt, rörande de sä kallade 5 procentslänen och Annnitets-läne^'., att, bwad de förra angar, Riksgälds-Contoiret icke t ll någon wist tid mä inskränkas att dem upptaga, och att, beträffande de senare, anteckningstiden dertill mä förblifwa wid bwad utlatt är, nemligen 6 weckor efter afkunnandet af Kungörelsen derom af Predikstolarne, m. m. Lades pä Bordet. Föredrogs Stats-Utffottets Memorial, af ten 21 dennes, innefattande det utlåtande, i afseende pä äterrcmisten frän Ridderffapet och Adeln, af Utffottets, under den 6 dennes, afgifne M morial, angäende Riksdags-wedergällrungar för Ständens Secreterare, Canzlrer och Wakdbetjcning, att dä de öfrige Riks-Ständen redan bffoLik Stats-Utskottets sirpstnämnde Memorial, torde Ridderffapet och Adeln, i stöd Den 22 September. 265 af 49 §- Riksdags-Ordningen finna de wid detsamma gjorda anmärkningar,komma att förfalla.
Vid behandlingen af denna fråga hafva emellertid Rikets Ständer icke kunnat förbise, att för uppförandet af ofvanberörde hospitalsbyggnader de dertill anvisade tillgångar blifvit ganska betydligt öfverskridna; och om än, pä sätt ofvan är antjdt, anledningen dertill hufvudsakligen är att söka uti tillfälliga omständigheter, hvilka synas icke hafva varit beroende af den eller de myndigheter, sorn med samma byggnader haft befattning, samt följaktligen Rikets Ständer, som icke haft tillfälle att taga kännedom om redovisningen för berörde byggnadsföretag eller att närmare granska de vidtagna åtgärderna, sakna skäl att emot dessa myndigheters förfarande i omförmälda hänseende framställa någon anmärkning; hafva Rikets Sländer likväl i afseende å den nuvarande Ofverstyreisen för Hospitaierna i Riket, Serafimer Ordens-Gillet, funnit sig ega grund för den åsigt, att denna Styrelse till följd af dess mindre lämpliga organisation svårligen torde kunna, i afseende å den ekonomiska och administrativa förvaltningen, utöfva den pä samma gång noggranna och omfattande kontroll, som för åstadkommandet af en ändamålsenlig hushållning erfordras, och hvilken, enligt Rikets Ständers tanka, snarare skulle vinnas, om denna del af hospilalsvärden blelve lill något af Rikets förvaltande embetsverk öfverlemnad, hvarförutan jemväl kan ifrågasättas, huruvida Ordens-Gillet, beträffande sjelfva sjukvården, hvilken påkallar en genom speciela studier grundlagd och genom vidsträckt praktisk erfarenhet ytterligare utbildad kännedom om sinnessjukdomarnes art och beskaffenhet samt olika yttringar i särskilda studier, förmår att utveckla en fullt gagnande verksamhet. 1 följd häraf hafva Rikets Ständer funnit sig böra hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla, det E. K. Majit läcktes i nåder tillse, huruvida icke hospitaierna i Riket må kunna ställas under annan Öfverstyrelse, än den nuvarande, samt att E. K. Majit i sådant hänseende måtte vidtaga de åtgärder, hvartill omständigheterna anses föranleda. 82:o. För betäckande af den brist i Hospital fondens tillgångar, som uppkomme derigenom att inkomsterna vid Rikets Hospitaler icke vore för utgifternas bestridande tillräckliga, har E. K.
Bonde-Ståndet anfördt blifvit, hafva Utskotten fästat uppmärksamhet dervid, att Rikets Ständer sisflidne Riksdag, uti underdånig skrifvelse af den 19 December 1840, angående reglering af utgifterne under Riks-Statens dåvarande Tredje Hufvud-Titel, anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes förelägga Rikets näst derefter sammanträdande Ständer en omfattande plan till försvarsverkets organisation i dess helhet, på det att Rikets Ständer blefve i tillfälle att i ett sammanhang besluta öfver de åtgärder, sorn erfordrades, för att, i förening med en afsedd lindring i de rastandes pcb roteringsskyldiges besvär, befordra den utsträckning i Beväringsmanskapets öfning, som tillika borde ega rum. I betraktande häraf och då Kongl. Maj:t, vid öppnandet af innevarande Riksdag, täckts gifva Rikets Ständer tillkänna, att Kongl. Maj:t, inseende vigten och behofvet af den inre förvaltningens förenkling och försvarsverkets fullkomligare ordnande, skulle egna Sina oafbrutna omsorger åt dessa väsendtliga angelägenheter samt att Kongl. Maj:t, för att dertill kunna erhålla Rikets Ständers medverkan, vöre sinnad att snart åter kalla Deni till ett nytt urtima sammanträde: alltså och då Rikets Stander, som i ofvanberörde underdåniga skrifvelse redan uttryckt sin öfvertygelse om behofvet af jemkning och lindring i rustningsoch roterings-besvären, således torde hafva att från Kongl. Maj:t förvänta ett förslag till ordnande af landtförs varet på ett sätt, som befordrar Rikets säkerhet med den minsta möjliga uppoffring, anse Utskotten det icke vara behölligt eller lämpligt att för närvarande tillstyrka någon underdånig framställning i det syfte, någondera af motionerna innehåller, utan få Utskotten vördsamt hemställa, att samma motioner icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Med anledning af 10 § uti RiketsStänders, vid 1823 års Riksdag, gifne Reglementariska Föreskrifter för Låne-Contoiren i Götheborg och Malmö, sorn stadgar, alt Directionerne så väl vid Banco-Disconten som båda Lane-Contoiren skola meddela hvarandra, genast efter hvar och en Discoritdag, Avis om de samma dag hos Verken antagne Låntagare och Cautionister samt de beviljade Lånens belopp, hafva Herrar Banco-Fullmägtige ansett sig böra fästa Utskottets uppmärksamhet derå, att denna föreskrift, hvars omedelbara följd är, att tredubbla Register, så väl öfver Låntagare som Löftesmän, mäste föras i Stockholm, i Götheborg och i Malmö, åstadkommer en tillökning i arbetet på alla dessa 3:ne ställen, hvilken, efter Fullmägtiges åsigt, icke vore af något verkligt behof påkallad. Det ändamål, som härmed är åsyf - Banco-Utskottets Berättelse. (N.o 4^-) 9 ladt, nemligen att skyndsamt och med säkerhet måtte blifva upptäckt, i fall det vid något tillfälle skulle inträffa, att, emot hvad 12 § i samma Reglemente tillåter, antingen någon Låntagare sökt och undfått Lån å mera än ett ställe, eller ock någon Löftesman fått ikläda sig, hos alla Disconterne gemensamt, högre betalnings-förbindelser, än Föifattningarne medgifva, ansåge Fullmägtige, med hemtadt stöd af de framflutne årens erfarenhet, och då öfverteckningar på det hela varit ganska sällsynta, kunna med all nödig controll och säkerhet vinnas dymedelst att tredubbla Register fördes blott på ett enda ställe, nemligen vid Banco-Disconten i Stockholm, hvilken för detta ändamål skulle fortfarande erhålla, liksom hittills, Avis-Listor frän båda Låne-Contoiren, och hafva sig ålagdt, att, genast då någon öfverteckning förmärktes, anmäla sådant med omgående Post, till behörig rättelse å det ställe, der öfverteckningen inträffat.
Utskotten anse för sin del den härom väckta fråga så mycket heldre böra förfalla, som den af Rikets Ständer redan tillförene gjorde underdåniga anhållan, alt få granska redogörelsen för den gamla Mötespassevo47 H. 5* 68 Den 26 Octo ber f. m. lanceCassan, icke blifvit af Kongl. Maj:t bifallen. Utskotten liafva, jag medgifver det, härvid ganska underdånigt biträdt den metning, att Passe volanceCassan icke heller bordt af Rikets Ständers Revisorer granskas. Jag hoppas, genom de utdrag jag ifrån Cassans räkenskaper framdragit, hafva mera än tillfyllest bevisat behofvet af denna Cassas granskning, och jag försmår härvid helt och hållet att ingå i den otaliga mängd detailler, hvilka ännu åskådligare skulle ådagalägga detta behof; och huru illa det varit, att det icke förmått göra sig gällande. Det är mera än troligt, att man, genom en sådan Revision ifrån Rikets Ständers sida, redan ifrån första början skulle fästat uppmärksamheten uppå den vidsträckta och alltför dyrbara Commissariats-inrättningens oförenlighet med ett klokt och för ändamålet afsedt hushållssysléme. Man skulle genom en sådan Revision besparat Styrelsen den förebråelsen, att utaf medel, hvilka ifrån Rustoch Rotehållare till helt annat ändamål blifvit lemnade, hafva till en Embetsmanna-aflöning förslösat säkert en half million, under det man klagar öfver Rikets Ständers karghet, att anslå medel för materiellens underhåll och förkofran.
Oaktadt detta beslut nu blifvit af R. o. Ad., i enlighet med Hr Braunerhjelms förslag, förändradt, böra dock några af tilläggen qvarstå, under det att andra åter böra borttagas, hvarföre det är alldeles nödvändigt att ånyo genomgå förslaget. Hr Brannerhjelm: Det är icke allenast i afseende å distilleringen, som förändringar äro i Utsk:s nya förslag införda. Jag hade nyss äran omnämna ett stadgande, som icke står i det ringaste sammanhang med distilleringen, hvarföre jag vidblifver mitt förra yttrande, att förändringar tillkommit på grund af BondeSt:s återremiss, hvilka förändringar böra af R. o. Ad. afgöras till förekommande af olika beslut inom Stånden. Frih. Raab: Ehuru saken icke är af någon betydenhet, anser jag likväl mig böra ånyo fästa Hr Braunerhjelms upmärksamhet derå, att det just är den 40:de §:n, som, till följd af Utsk:s förändrade beslut, i afseende å distilleringen, måst omskrifvas. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att, i fråga om antagande eller förkastande af ytterligare förändringar å den ifrågavar:de förordn:n, R. o. Ad. torde finna att, utan en hemställan från Utsk., någon ändring icke kunde ske i sådane §§, som icke af R. o. Ad. varit återremitterade, utan hvarom R. o. Ad., då ärendet förra gången förevar, fattat definitiva beslut, medelst lemnadt bifall till Utsk:s förslag.
Transport: och 82 tunnor spanmål in natura, men på hvilken, då anslaget i mån af afgång minskades, nu endast återstå R:dr 9,393, så hemtar jag af alla dessa skäl anledning att i underdånighet tillstyrka, det Eders Kongl. Maj:t täcktes af Rikets Ständer äska en summa, att permanent utgå till bildandet af en så kallad reservstat för flottans oilicerare och under-olficerare med ett årligt anslag af 33,333: 16. — hvaraf likväl, med beräkning af att den nuvarande extra och exspektants-staten fortfarande kommer att utgå med 11 49,971: 10. - 9,393: endast en ökning i anslaget för detta äu damål nu erfordras af h) Fyra ordinerade skollärare, hvilka, med löner af tillsammans R:dr 1,400, sedan de afsagt sig dubbel tjenst - årsberäkning, äro berättigade till en ersättning af i) Den nuvarande ordinarie läkare-korpsen vid flottan utgöres af: 1,250: 1 Ofvcr-fältläkare med lön . 1 Regements-läkare d:o d:o 840: 1 d:o d:o d:o . • • 640: 7 Rataljons-läkare å 410 R:dr • • 2,870: 5 Stipendiater å 160 R:dr . • • 800: Men då detta antal icke är tillräckligt för sjukvården på stationerna samt vid flottans exercis-expeditioner, och den vigtiga helsovården ombord, ett väsendtligt vilkor för flottans tjenstbarhet i krig, erfordrar, för att bringas uti ett efter vårt klimats egendomliga förhållanden afpassadt system, att den Transport: 6,400: 74,578: 10. — 12 kongl. Muj:ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1850.
Med det begrepp jag gjort mig om en RiksJ dagsmans åligganden och tänkesätt, har jag hvarken velat, kunnat eller bordt förmoda, att den nu vid Riksdagen väckte fråga om Recognitions-skogarne, härrör af annan grund, än en mindre kännedom af de vilkor och omständigheter, under hvilka dessa skogar blif-j vit tiIJL enskilte upplåtne, och det är derföre jag nu tror mig böra upplysa sanna förhållandet dermed. Då man antager, att det är från Helge Ands Holms Beslutet af år 1282, sorn Kronans rättighet till de i Sverige varande större Skogar och Allmänningar, jemte flere andia dylika saker, sorn då för tiden kunde anses såsom res nullius, egentligen sig härleder, finner man ock deruti anledningen, hvadan alla på desse skogar sedermera anlagde Hemman och lägenheter, blefvo ansedde som Krono, och desse tracter ärnade, att i framtiden gifva Kronan nya inkomster; men detta ändamål kunde icke vinnas, utan i mon odlingen fortgick, och hvad som icke blefodladt, blef deremot till större delen utan all nytta och gagn för Kronan, och Skogarne, som emedlertid begagnades af de kringboende, förstördes i samma mon, som de ansågos icke tillhöra någon. Detta bestyrkes af de flera klagomål, 60m fin* Den 29 Maji. 645 nas i detta ämne anförde i åtskilliga' handlingar, allt ifrån Konung Gustaf I.s till Carl XI.s tid. Denne odödlige Konung, som sträckte sin omtanka till alla grenar af den inre Statshus-i håilnirgen, fann äfven denna värd sin upp. märksamhet, och han bedömde, att Skogarne ej allenast agde ett verkligt värde, utan ock att de, rätt använde, skulle betydligt bidraga till Samhällets förkofran. Men för detta ändamål insåg Han, att det enskilta interesset borde med det allmänna förenas, och att på sådant sätt skulle ej allenast Skogarne bättre vårdas, utan äfven bidraga till industriens och näringarnes tillväxt.
M. hemställa, det en ny och fullständigare consuls-lag måtte varda utfärdad, samt att den aucloritet eller t 355 Den j Mars e. w. comité, som får sig detta arbete ålagdt, mätte, om så nödigt pröfvas, äga att till biträde tillkalla en eller tvännc consuler samt en eller 2:ne handlande och skeppsredare. Jag anhåller, all denna min motion måtte lill 11. St:s Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk. varda remitterad. Dessa 2:ne motioner Indes på hördel. Hr Påhlman, Carl Gustaf, hade iniemnat ett så lydande anförande: Ihågkommer man, att den största produetion i Sverige, spanrnålen, är tillhakahållen genom en bristande och osäker afsättning; näringarna, dels genom felande capital, dels genom sjelfva räntans höjd nedtvingade ; communicationerna besvärliga; skatternas fördelning orättvis; tillgångarna, skänkta af en välgörande natur åt ett fidei t folk, genom brist på penningar, lemnade obegagnade; populationen i flera delar af landet, och under en stor del afåret, framsträckande sina friska armar och begärande arbete, som ingen har att lemna dem; Regeringen, saknande medel att bota eller ordna dessa missförhållanden: så synes väl faran redan vara så stor, att tjentliga räddningsmedel skyndsamt böra vidtagas. Hvarföre skall man icke i så beskaffade omständigheter begagna hvad som upphjelpt andra Stater ur deras vanmakt? Svaret synes mig icke böra vara tvifvelaktigt. Om den verkställda realisationen skall för alla politiska förhållanden i Sverige hafva bestånd , måste den grundas på en annan basis, än den magiska besvärjelseformen af 5 till 8; och en creditrörelse mäste i Sverige, mera än i något annat land, stödjas på ett annat hypothek, än bankens lilla förråd af myntade metaller. Så snart |-:delar äro uttagna, måste banken göra bankrut, som troligen blir händelsen, då krig eller andra olyckor inträffa, ifall icke ett klokare finance-systeme antages.
Sedan, vid genomseende af 1833 års fånglistor, anmärkt blifvit, att i Alingsås Kronohäckte, enligt KämnersRättens i Borås åberopade Utslag af den October samma år, Pigan Christina Ahlström, för olofligt tillgrepp af varor, värderade till Fyra R:dr 24 sk., undergått Tolf dagars fängelse vid vatten och bröd, men KämnersRättens berörde Utslag, ifrån Rätten infordradt och insändt, befunnits innehålla för Ahlström stadgad straffbestämmelse af åtta dagars dylikt fängelse; hade Magistraten i Alingsås, under hvars inseende kronohäektet derstädes är stäldt, i följd af föreläggande att utreda, af hvilken orsak Ahlström undergått den högre bestraffningen , uppgifvit, att densamma blifvit verkställd i enlighet med det Magistraten tillhandakomna exemplar af KämnersRättens Utslag, som, derefter likaledes infordradt, bekräftat en sådan uppgift; vid hvilket förhållande vidare anmärkning i afseende å Magistratens åtgärd icke ägt rum, men det deremot syntes KämnersRätten i Borås till last stanna, att den, jemlikt dess ifrågavarande, till verkställighet insända Utslag, dömt Christina Ahlström att, för första resan stöld, till ofvannämnda värde l\ R:dr 24 sk.
Stånd antagit denna sak genom beslutad förändring af en §. Ulskrn säga — ”Då emedlertid detta tillägg icke blifvit af de öfriga tvänne Stånden godkändi, men §:n eljest är volden af samtliga RiksSttn gillad, lärer frågan om nämnda tillägg komma att förfalla.” Det är just oell endast med denna förändring, som R. o. Ad. bar antagit den §:u, oell ingenting berättigar TJtsk:n att förklara luiru R. o. Ad., tillägget förutan, beslutat, d. v. s. förklara det annorlunda än del blifvit fatladt. Inom de förenade Bancoocli LagUtsktn liar belt nyligen en fråga varit före om privatbanklagen. PresteSt. hade i afseende derå antagit ett särskildt mom. till en §, hvilket dock ej gjorde någon förändring inne i §:n, såsom här är händelsen; likväl ansågo sig de förenade Bancooch LagUtskln icke kunna förklara, att PresteSt. obetingadt antagit en §, vid hvilken Ståndet hade gjort ett tillägg af ett nytt morn., enär nämnda Slånd dervid möjligen kunde hafva fästat som villkor att få sitt antagna mom. tillsatt. Nu har R. o. Ad. antagit ifrågavar. § med förändring, och ett annat Stånd har på skedd inbjudning äfven antagit samma förändring, de öfriga Stånden åter godkänt §:n oförändrad; således hafva tvåj Stånd stannat emot två, hvadan och då frågan ej kan förfalla, emedan samtliga RiksStm beslutat här insätta en § iner eller mindre öfverensstämmande med hvad Utskrn föreslagit, måste jag yrka återremiss, på det att Utsk:n må uppsätta och till Stånden inkomma med förslag till voterts-proposition.