Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utsk:ts d. 4 och 7 dennes bordlagde Utlåtrn: N:o 42, i ani. af väckt motion om förklaring af författningarne, i fråga om vilkoren för hvpotheks-låns erhållande; och N:0 43, i ani. af väckta frågor om inlösen af åtskilliga s. k. riksgälds-sedlar, hvilka icke inom den bestämda preskriptionstiden blifvit till invexling företedda. Föredrogs ånyo Stats-Utsk:ts den 4 och 7 dennes på bordet lagde Mern. N:o 44, ang:de verkställande af undersökningar i ani. af väckt förslag om norra stambanans framdragande från trakten af Husby eller Odensala öfver Erikssund till Grans socken. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Det vare långt ifrån mig att vilja förhindra Stats-Utsk:t, att förskaffa sig alla de upplysningar, som äro nödvändiga för att kunna afgifva förslag om norra stambanans rigtning. Men jag vill likväl fästa uppmärksamheten på, att de undersökningar, som här äro föreslagna, synas för det vanliga sunda omdömet, och om man någorlunda känner till trakten, icke gerna kunna leda till något önskvärdt resultat. Tager man dertill i betraktande årstiden, och att man måste gå med sina undersökningar äfver tre olika vattendrag, så torde man lätteligen kunna inse svårigheten att i rättan tid medhinna arbetet. Det är icke allenast en sträckning, utan två särskilda, som det här är fråga om att undersöka. Vi veta äfven att, i afseende på norra stambanans sträckning, ganska många undersökningar äro gjorda, och att nu anställa ytterligare undersökningar synes mig vara temligen öfverflödigt. Det är väl dessutom icke troligt, att, om denna väg verkligen kommit i fråga, icke de flerfaldiga jernvägs-komitéer, som varit nedsatta att. behandla denna fråga, skulle tagit densamma i betraktande. Äfvenså i afseende på behandlingen hos K. M. Under sådana Den 11 Februari e, m. 399 sådana förhållanden är min enskilda öfvertygelse den, att dessa undersökningar icke komma att leda till något resultat.
Då och då har till och med en vagn stannat deruppe, en elegant klädd dam och ett par okynniga, bortskämda ungar hafva stigit ur och gjort en kort rond för att snart återvända till ekipaget. Frun är rädd att skada sin sammetskappa i den »abominabla» smutsen, och barnen gräla med munnarne fulla af pepparkaksdeg. Men i qväll har marknaden sitt rätta publikum, det publikum, som från den hemtar snart sagdt hela sin julglädje, drängar, arbetare, handtverkare, tvättmadamer, hjelphustrur, städerskor och tusende andra, hvilka hafva många att köpa åt och litet att köpa för, folk, som vänder sin tjugofemöring många gånger, innan de lemna den ifrån sig, för att nu icke tala om dem, som alldeles icke hafva några tjugufemöringar att vara af med. Mellan ståndraderna vimlar det af barn – pojkar och flickor, mindre och större, bättre och sämre klädda, men alla flina och skrika, bliga och kika och sväfva i samma extas öfver dyrbarheterna på de smutsiga diskarne, der långa, upphängda silkesdukar fläkta af och an, och de påtända vaxljusen kasta ett hoppande skimmer öfver julbockarnes bomullskroppar och långa, förgylda vädurshorn, glänsa mot plyshundarnes svarthåriga ryggar och stråla öfver bilboqveternas glatta ytor. Vid bordet i hörnet der, hvarifrån siamesiska nissar och nassar stirra emot en med sina dumma ögon, och der långa karameller lysa med sina kuriösa bilder och sina sinnrika deviser, står en hel flock köplustna krabater, men deras kassor äro redan östa läns, och afundsamt snegla de på den välklädda gynnaren vid bordet bredvid, som har en hel femtioöring i sin yllevante, en hel femtioöring. Han är en kapitalist, han, den trefaldt lycklige, och han står just i valet och qvalet om, hvad han skall tillhandla sig. Han har flyttat sin skatt från västfickan till byxfickan, från byxfickan till rockfickan – nu skall slaget stå.
Då Utsk. genom denna anmälan icke åsyftat att erhålla något yttrande ifrån R. St. och ej heller att tillvägabringa något R. St:s beslut, utan endast att tillkännagifva den åtgärd, som det ämnat vidtaga och som möjligen redan kan vara vidtagen, så anser jag att densamma, såsom icke erfordrande någon R. St:s åtgärd, bör läggas till handlingarna, hvarom jag begär Hr Frih. o. Landtnäs proposition. Den 14 Juni f. m. Frih. Cederström, Anders: Då jag inom StalsUtsk. har till lior t den majoritet, som bidragit till det af så väl It. o. Ad. som PresteSt. och åtskillige reservanter inom Ulsk. så högt klandrade beslutet, så anser jag mig här, af grannlagenhet så väl emot R. o. Ad., som emot Ulsk., böra tillkännagifva de åsigter, hvilka föranledt mig att biträda detta beslut. Jag hoppas att ingen skall kunna lägga mig till last, att några revolutionära åsigter dervid af mig varit bysta, och jag tror att hvar och en äger rätt att fordra samma aktning försina åsigter, som hanar skyldig att visa, samt visar andra för deras motsatta meningar. Under innevar. riksdag har beklagligtvis en praxis i afseende på sådana frågor, hvilka enligt 69 §:n Reg.Ftn bort behandlas, blifvit följd, en praxis, hvilken , enär densamma varit i strid med grundlagens föreskrifter, varit så myckel vådligare, sorn densamma föranledt den mest brydsamma belägenhet emellan 2:ne RiksSt. och StatsUtsk. Man har, när tvister uppstått rörtde Statens reglerande, icke vetat huru man skulle kunna reda sig; och hvar och en har trott sig böra samt kunna tolka grundlagen efter egna åsigter. Detta sätt att följa en praxis i stället för grundlagen, häri förstärkta StatsUtsk. åstadkommit den kinkiga belägenhet, hvari man nu befinner sig. Uti en så beskaffad ställning, har man likväl måst till någon del följa grundlagen, men man har icke kunnat följa den helt och hållet, emedan den antagna praxis bundit händerna.
Vid verkställigheten mötte val deremot mångfalldiga hinder, men emedlertid verkade hvad som i berörde afseende ti 11 g jo rd es så mycket »16 de som kunde på något sätt förskaffa sig penningar, gjorde rätt för sig 46 - och få af Panterne blefvo sina ägare frårihände. Således eliuru verklig brist eller oförmåga att betala till en början förorsakat restantierne, visar dock utgången att motvilja hos de skattdragande i någon mån äfven verkat dertill att detta ofördelaktiga förhållande länge fortfarit, ty då någon annan påföljd icke äger rum för den skattdragande sorn försummar att vid Uppbördsstämman erlägga sina utskyllder, än att Fjärdingsmannen eller någou Kronobetjent besöker honom med kraf, sparar han sig den mödan att infinna sig vid stämman, i synnerhet som han af erfarenhet väl vet, att om ock utmätning hos honom sker för skattebeloppet, kunna panterne likväl icke genast flyttas, utan alt han har tillräckligt ’ rådrum att skaffa penningar innan panterne hemtas och säljas. Genom de omnämnde pantfraktningarne jemte en genom Svenska och Norrska timmer-uppköpares täflan inträffad bättre afsättning af skogsprodueter har dock inträffat, alt resterne som af i832 och föregående Arens uppbörd i Söder Sysslets Fögderi bestego sig, enligt verificerade restlängden den i sistlidne Maj till 22,575 R:dr 16 sk., utgjorde vid 1 äkenskapernes afslutande den 3i Augusti endast 235 R;dr 4° sk* 3 rist. Till berättelsen om Execulions-verket hörer först den om skuldsältningarne i Länet. Då Filial-disconterna existerade tillvandes Wermlands Jordbrukare, att om lån anlita allmänna verk och lättheten att på sådant sätt skaffa sig penningar tillvägabragte den tiden månget egendomsköpi ehuru köparens tillgångar icke svarade till den handel hvari han ingick.
Vid alla dessa tillfallen hafva Rikets Ständer uttalat den åsigt alt en sådan indragning vore behöflig och nyttig, hvilket jemväl föranledt att beslut derom blifvit vid tre riksdagar fattade; och denna omständighet, detta vidhållande af åsigten, synes bekräfta att densamma grundas på giltiga skäl. Det är bekant att Sverige tillförene blott haft tre rättegångsinstanser. Äfven 1734 års Dg synes hafva åsyftat bibehållande af samma antal, enär den benämner såsom allmänna Rätter och Domstolar blott Häradsoch Lagmansrätt på landet, samt Kämnersoch Rådstufvurätt i stad, och öfver dessa Hofrätt, som var Konungens högsta nämnd, emot hvars dom ingen egde Lag-Utskottets Betänkande, N:o 56. 3 vädja. Den revision, hvilken, i följd af tillåtelsen att anhålla om Konungens pröfning af Hofrättens dom eller utslag, emellertid blef inrättad, iklädde sig likväl omsider egenskapen af allmän domstol och var i sjelfva verket att anse som en fjerde instans, redan innan den, såsom sådan, i nu gällande grundlag formligen erkändes och stadgades, under namn af Konungens Högsta domstol. Men erfarenheten har dock nogsamt ådagalagt, att den tillökning i instansernas antal, som sålunda tillkommit, långt ifrån att i och för sig sjelf gagna de rättsökande, fastmera endast åstadkommit långsamhet i lagskipningens gång utan att öka dess säkerhet; och frågan kan derföre blott blifva den, huru en instans lämpligast må kunna borttagas, och skyndsamheten i lagskipoingen, utan säkerhetens förnärmande, derigenom befordras. Om man vid besvarandet af denna fråga tager i betraktande att andra instansen bör hafva sådan sammansättning eller vara så organiserad, att man der kan vänta en skarpsyntare granskning eller vidsträcktare omfattning i åsigter än hos första domstol; så torde ej kunna förnekas att Lagmansrätten, som i alla civila tvister å landet utgör andra instansen, ej motsvarar sin bestämmelse.
Stockholm den 20 Augusti 1834» Riksdagsfullmägtigen Hans Jansson från ElfsborgsLän har* emot diettas beslut sig reserrerat.- I Ståls-Utskottets Utlåtande If;o ä3S, 1 N:o a3S, Antom till Exp. Utsk. den aa Augl Utlåtande, i anledning af väckt fråga om rättighet för Indelta Arméens Civil-Siat att, lika med den Militaira, njuta ersättning för utgifne accord. C*. A.) RiMflagsfullmägligen Anders Daniels on frän Elfsborgs Län har uti Memorial, som frön Bonde-Ståndet till Stals-U(skottet blifvit remitterad t, yttrat, att, sedan Kongl.
Då nu detta båtgille bibehållit sig i en så lång följd af år, ulan att ifrån de trafikerandes sida i allmänhet någon ändring deruti blifvit sökt, har Utsk. trott sig deruti finna ett bevis, att detsamma varit för staden behöfligt, och att detta monopolium ej måtte hafva varit så tryckande för de handlande i allmänhet, sorn den siste talaren, i likhet med motionären, trott sig hafva skäl att anföra.—Utsk. har ytterligare blifvit styrkt i denna sin tro derigenom, att någon åtgärd icke blifvit vidtagen af Götheborgs handlande i allmänhet, för att få detta onda afhjelpt på de sednare åren, hvilket de säkert hade gjort, om det funnit det af nöden, sedan de motioner, som af enskild man blifvit vid de föregående t vän ne riksdagarna väckta, ej mött någon framgång hos Ständerna. Alla fyra RiksStånden antogo nemi. både vid 183o och i834 årens riksdagar, utan återremiss, de utlåt:n, i hvilka dåvar. Ekon - och BesvärsUtsk. afstvrkte någon åtgärd i följd af de motioner, söm då, likasom nu, blifvit af en af representanterna för Götheborgs stad väckta. — Har nu stadens intresse verkligen fordrat en förändring i detta förhållande, så har Utsk. ej kunnat föreställa sig annat, än att staden skulle hafva hos Konungen begärt undersökning derom, eller ock att de trafikerande mera allmänt skulle hafva förenat sig om en anhållan hos Rikets nu församlade Ständer, att genom deras medönskan hos K. M. få det förmenta onda afhjelpt. — Intetdera har skett; utan har denna fråga endast genom en helt kort och nära nog omotiverad motion blifvit ånyo framställd, utan någon slags uppgift, på hvilken Utsk. hade kunnat stödja en öfvertygelse, att de tvänne sista riksdagarnes Utsk. mindre rätt hade bedömt frågan. Den har ej ens blifvit sedd lika af de trenne representanter, som Götheborgs stad nu hitsändt; ty långt ifrån att, som de eljest otvifvelaktig! hade gjort, förena sig om sjelfva motionen, har den representant från Götheborgs stad, som är medlem af nuvar.
Tack vare senare tiders upplysta och rättvisa förändringar i tullagstiftningen, genom hvilka den lofliga införseln blifvit möjliggjord, kan det förr så vanliga lurendrejeriet och tullförsnillningen på gränsen sägas hafva upphört. Specifika uppgifter öfver handelsrörelsen med Norge hafva blifvit infordrade från Dufeds tullkammare i Jemtland samt Funäsdalens tullkammare i Herjeådalen. De betydligaste exportartiklarne hafva i medeltal för år utgjort: Boskapskreatur från Jemtland 350 st. Garkoppar från Jemtland . 260 Sk<ä » Herjeådalen 129 » Stångjern » d:o 58 » Smör från Herjeådalen » Herjeådalen 115 » » Jemtland 2,250 » Manufaktursmide från Herjeådalen 65 » Ost » eko 120 » eko Yxor från Jemtland.. 3,338 st. » Herjeådalen 150 » eko Liar » d:o . 1,945 » Renkött från eko 860 » d:o Skyfflar » d:o . 2.914 » » Jemtland 70 » d:o Plogsmide» d:o 277 L&. Fårkött » Herjeådalen 330 » d:o Spik » d:o . 2,257 » Skinn: Harfrån Jemtland 360 st. d:o andra slag » d:o .. 1,000 )> Get» d:o 2,100 » Stål från Jemtland . 366 » Får» eko 150 » Messing från Jemtland .. 248 Börande likväl här anmärkas, att en stor del af manufaktursmide!, äfvensom stål och messing, antagligen förskrifver sig från andra orter och endast transito passerat Jemtland. Oberäknadt utländska varor, hvilka dels tullfritt, dels emot tull blifvit införda och ibland hvilka förnämligast äro tobak och specerier, har importen af Norska alster hufvudsakligen och i medeltal för år utgjorts af följande varor och qvantiteter: 24 Jemtlands län. Afsättningsorter. Marknader. Priser.
Uti afgifvet utlåtande öfver den i underdånighet gjorda ansökningen har, på sätt Kongl. Majits nådiga Skrifvelse jemväl innehåller, Styrelsen för Allmänna Väg och - Stats-Utshottets Utlåtande N:o 137. 17 och Vattenbyggnader hufvudsakligen anfört, att då Hamn-direktionen styrkt, dels att dess nya ångmudderverk blifvit så sent färdigt, att muddring dermed först i Maj månad 1857 kunnat påbörjas, hvadan arbetet om hösten 1855 och under hela året 1856 mäst bedrifvas blott med en gammal och bristfällig hästmudder-maskin, dels ock, att i motsats till hvad vid arbetsplanens upprättande antogs komma att blifva förhållandet, bottenstenar i hamnbassinen mycket allmänt påträffats och till så be tydlig storlek, att bland 40 kubikfamnar sten, som derutur ensamt under förlidne sommar upptagits, block förekommit af till och med 100 skeppunds vigt, funne Styrelsen, som under sådana omständigheter ansåge muddrings-arbetet komma att erfordra en vida längre tid, än förut varit beräknad, sig böra i underdånighet förorda den af Direktionen begärda utsträckning af omförmälda arbetstid intill den 1 Sep tember 1865. Stats-Utskottet, hvars yttrande öfver den ifrågavarande framställningen blifvit genom meddelade remisser från samtlige Riks-Stånden infordradt, har förehaft detta ärende samt tagit kännedom om dertill hörande handlingar; och får, i anseende till de af Direktionen uppgifne och af vederbörande Distrikt-chef vitsordade förhållanden, samt enär den af Direktionen begärda förlängning i den för ofvannämnda företags utförande och fullbordande bestämda arbetstid blifvit ej mindre af Distrikt-chefen än äfven af Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader förordad såsom varande af behof påkallad, Utskottet tillstyrka, att, jemte det vederbörande befrias från den genom ingånget kontrakt åtagna förbindelsen att till den 1 Oktober 1860 fullborda det påbörjade muddringsarbetet i hamnen vid Ystad, Rikets Ständer måtte medgifva den af
Ull. N. o 60. 35 som Utskotten, på grund af den gjöfda anmärkningen, funnit en viss billighet fordra, ej mindre att en Jordegare, som sjelf på stället hor, också sjelf får välja sill själasörjare, ån att lian må ega rött att genom Contract disponera äfven om delina del af de rättigheter, som åtfölja dess egendom, så hafva Utskotten, genom nyss ofvanberörde tillägg, sökt i detta hänseende befrämja hvad nied denna billighet kunde synas förenligt. c) Till förtydligande af §:s första punkt, hvilken Utskotten ansett böra utgöra en serskild §, föreslå Utskotten denna ledaction: ”För Rolags-egendom röste den, eller cle> sorn i Styrelsen deraf sitta”. r/) Utskotten böra upplysa, att skälet, hvarföre Curatorer i Concurs icke ansetts böra utöfva någon rösträtt vid Prestval, är det, att de icke egentligen, i och för delina provisionel befattning, kunna betraktas såsom Församlingens Ledamöter, som ordentligen bidraga lill fullgörandet af Församlingens gemensamma åligganden, och vanligen icke ega ett med Församlingen gemensamt interesse uti valet af en skicklig Religions-Lärare. Viglen af delta skäl förminskas icke deraf, att det någon gång kunde inträffa, det en större Godsegare-Disponent af alla, eller de fleste roster inom 36 Lags. Allm. Besv. o. Occ. XJtsh Uti. Pastoratet, försattes i Concurs-tillstånd. Antages Utskottens förslag i det föregående af denna § om Arrendatorer och Landtbönders voteringsrätt, mäste den supponerade händelsen knappast någonsin kunna inträffa, enär, om ock för sjelfva hufvudegendomen, som af Cessionanten med eget folk blifvit brukad, ej skulle röstas, dock för alla underlydande hemman, som af Bönder eller Arrendatorer, med utgörande af ålöpande onera förvaltas, skall, ehvad 'vilkor Contractet i öfrigt innehåller, af Åboerne voteras.
TJldr. d. 39 Dec. igig. S. D. Remitterades till Stats - Utskottet: 1:0 Herr Hallenborg*, Carl Jokan, den 12 dennes e. m. pä bordet lagda Memorial, angående Skånska Extra Roteringen; jemte de af Friberrarne Wrangel^ Henning, oell af Sordin, Carl |fohan, samt Herr Hallenborg» rörande samma ämne , denna dag afgifne yttranden. 2:0 H err Grönhagens, GustaJ, den ta dennes e. m. på bordet lagda Memorial, angående ersättning för dess indragne Fågelön ; jemte Hans Excetlence Herr Grefve JJe la Har dios, Jacob, i anledning deraf denna dag afgifne yttrande. 3:0 Friherre Anckarsvärds, Carl Hinric, den 15 dennes f. m. på bordet lagda Memorial, angående upplysning om den. hushållning, som vid användandet af de årliga anslagen för Arméens Tross, Utrustning och beklädnad, samt Artillerie - förråden varit iakttagen; jemte de af åtskillige Ledamöter, rörande samma ämne, denna dag afgifne yttranden. LagUtskottet: 1:0 fiinerre boije*, Ludvig, den 12 dennes 3*6 Vrot.
Protocollen öfwer Krigs-Arendcr, frän och med den z Augusti till vch med d. 24 Martti »812, hällne i Stats-Radet och RiketS Allmänna Ärenders Beredning. 4:0. Protocollen öfwer Kammar Arender, föredragne i Stats-Nädet, frän och nied den 24 Julii 1812, till ock med den 6 April 1^2. 5:0. Protocollen uti Kammar Ärenden, hällne i Rikets Allmenna Ärenders Beredning frän och med den 19 Junii »Lis, till och med den 25 sistl^ Februarii. 6:». 798 Den 22 Junti. ^ 6:0. Protocollen öfwer Handelsoch Finance Armi. > r inför Kongl. Mant i Staks-Radet förbe fran och med den 26 Julii 1312, lill ock med den r April innewarand ar. ^ 7:0. - Protocollen öfwer Handels, sch Finan» ce. Är ender, föredragne i Rikets Mmenna Ärenders Beredning, fran den iv Juli! 18 to till ock med den z Mars 1812. 8-o. Protocollcn öfwer Ecclesiastique-Ärender, haline i StatsNavet och Rikets 'Allmänna Arenders beredning, fran den z Julii i8io, till ock med den i3 Mars innewarande, bundne i syra Tomér; samt ett särstildt protocoll, hallit i StatsRadet, den r April detta ar. Ba derom gjord anhållan, har HofiCanzlern, med Kongl. Mai-ts Nadrgste tillstånd, lemnat Utstöllet del af följande Protocoll, angående allmänt kände och af tttstottet uppgifne händelser; no Protocollet för den ls Nov. 1810, röran, de Krigsförklaringen mot England. 2:0 Protocollet för den 17 Ma^s i8lk, da Riks - Styrelsen öfwerlemnades till Hans Kongl.
Efter ett sådant från Drätsel Commission erhållet svar, funno Herrar Fullmäktige sig föranlåtne, att, med åberopande af 68 §. uti Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers Regeringsform af den 6 Juni 1809, uti Skrifvelse af den 84 Februari 1814. anmoda Kongl. Maj:ts oell Rikets Kammar Collegium art uppdraga åt Katnmar-Advocat -Fiscalen att de, uti 1810 års Summariska redogörelse, afförde poster, hvilka, elter afdrag af de under tiden godtgjorde 105 R:dr 24sk., bestego sig till 2,352 R:dr 18 sk. 4-Ir. såsom en i Stockholms Stad innestående balance, skyndsammeligen indrifva; hvarå Kongl. Kammar-Collegium , uti Skrifvelse af den 7 derpåföljde Mars, lemnade det svar: att sorn Kg!. Collegium af Drätsel-Commissionens till Herrar Fullmägtiga aflåtne Bref af den 19 Januari inhämtat, att skyldigheten att godtgöra den fordrade summan bestrides , och följaktligen är tvist underkastad, kunde Kongl. Collegium, hvars pröfnings-rätt icke sträcker sig till frågor af dylik egenskap , ej eller förordna om Medlens utfordrande, innan detta anmärkningseller balance^mål vid vederbörlig Domstol är vordet profvadt , och Riksgälds-Contoiret förklaradt berättigadt till utbekommande deraf sarpt Kongl. Kammar-Rättens i målet meddelande Utslag antingen - Den 11 Juli. 1053 oen vunnit laga kraft, eller, i händelse af underdåniga Besvär, Konungens Nådiga stadfästelse; af hvilken anledning Herrar Fullmägtigé uti Skrifvelse af den 34 Mars förlidet år , anmälte ärendet hos Kongl, Majus och Kikets Kammar - Batt, till den åtgärd och handläggning, sorn 'beskaffenheten och det Allmännas rätt kunde fordra. Någon tid härefter ankom Kongl.
Denna hamn kan likväl, såsom varande mycket grund, ännu icke begagnas för större farkoster, förr än mudderpråm blir anskaffad, hvarmed fiskelägets innebyggare ämna gå i befattning. Vid Höganäs fiskeläge är anlagd en lastning sbrygg a för fartyg, som der emottaga befraktningar. Till skeppsfartens understödjande finnas i sjön invid nämnde brygga anbragte moringar, hvarvid fartyg kunna förtöjas. Härtill hafva för omkring åtta år sedan 5,000 R:dr erhållits af statens medel, hvaremot det öfriga så väl som hvad annat till lastningsbryggan hörer blifvit af stenkolsverket bekostadt. 1 länet finnas två af staten underhållne fyrar, den å Kullen och den vid Falsterbo. På refvet vid sistnämnde ställe ligger dessutom ett fyrskepp förtöjdt. A hvardera fyren finnes en fyrmästare och två biträden; på fyrskeppet en fyrmästare och fem biträden. Vid städernas hamnar finnas inseglingsfyrar, af hvilka den vid Ystad underhålles af staten och hvarest en fyrmästare med två biträden äro anställde. I länet finnas nedannämnde sju lotsstationer med följande personal: Höganäs, en mästerlots; Helsingborg, en mästerlots, en sekundlots och en lärling; Landskrona, en lotsålderman, en mästerlots och fyra sekundlotsar; Malmö, en lotsålderman, två mästerlotsar, tre sekundlotsar och två lärlingar; Skanör, en lotsålderman, en mästerlots, en sekundlots och fyra extra lotsar; Trelleborg, en mästerlots, en sekundlots och en lärling; samt Ystad, en lotsålderman, en mästerlots, två sekundlotsar och två lärlingar. Vid Wikens och Arilds lägen, i nordliga delen af länet eller Kullatrakten, finnas räddningsanstalter för skeppsbrutne. På hvartdera stället är antagen en uppsyningsman med erforderligt manskap. Vid Hildesborg finnes en telegrafbåk, som utvisar telegraftrådens sträckning i Öresund.