Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Slaten för berörde silfververks drifvande måst vidkännas en icke obetydlig uppoffring, i underdånig skrifvelse den 26 Februari 1830, anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes med innehafvarne af verket låta uppgöra någon så beskaffad öfverenskommelse, att, emot det de befriades från skyldigheten all detsamma vidare bedrifva och erhöllo ersättning, antingen genom förläningarnes bibehållande under någon viss tid efter arbetets nedläggning eller på annat sätt, de till verkets bedrifvande upplåtna förläningar och förmoner kunde till kronan indragas; samt att, sedan, af sådan anledning, Kongl. Majit i Nåder uppdragit åt Bergs-Collegium att med innehafvarne af Löfås silfververk uppgöra ett såväl å kronans sida, som för bemälde innehafvare antagligt förslag till öfverenskommelse i ämnet, bade verkets interessenter förklarat sig benägne att, emot deras frikallande från skyldigheten att efter bestämda föreskrifter drifva grufvearbelet, frånträda förläningarne sålunda, att den åtnjutna befrielsen från räntornas utgörande för Löfås gård, förhöjningen å 600 stigar kol, vindhäst-medlen och rättigheten till aska skulle genast vid verkets nedläggning upphöra, samt de förlänia 300 dagsverken, jemte dispositionen af kronotionde-spanmålen, efter bibehållande deraf i femton år, afstås, hvarförutan de förbehöllo sig Expeditions-Utskollets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 183. 463 att, på de af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer fastställda grunder för recognitions-skogarnes försäljning, få till sig lösa Löfås grufve-allmänning; men hvilka villkor, efter undergången granskning hos Rikets Aren 1834 och 1835 församlade Ständer, hvilka uti underdånig skrifvelse den 17 September 1834 anhöllo, det täcktes Kongl.
17472) [2006] H o s a l i n e, det angenämaste och bästa af hudförsköningsmedel, är ytterst verksamt mot fräknar, solbränna, hettblemmor och stark rodnad i ansiktet, gör huden mjuk och hvit samt är särdeles behagligt att använda. endast hos CO Elin Edlund, fiO Drottninggatan v U Till landsorten mot efterkraf. Ullgarnet tvättas och torkas. Lägges sedan ned i en kittel, hvarftals beströdt med grå stenlaf (hufvud sakligen af släktet Parmelia). Man kan själf plocka den på alla större stenar, som ej äro bevuxna med grön mossa. Ju mera laf man tager, desto mörkare blir färgen. Järnvitriol (svafvelsyrad järnoxidul) löses upp i vatten, och af blandningen tillsättes nägot till färgen. Vatten på- hälles, så att det står öfver garnet, och det hela kokas en ä två timmar. Sörmländska. Köp på apoteket Glycerin, R o - senvatten och Arnikatinktur i lika delar, skaka flaskan väl vid begagnandet och begagna det för hvar gång Ni tvättat Er och om kvällarna. När Ni skakat flaskan, häller Ni några droppar af innehållet i ena handen och gnider därmed händerna. Om » Adöle » vill sända sin adress till Ida Svensson, Dockegatan, Karlskrona, skall några spetsprofver gärna sändas. Köp 50 öre Celisia (finnes hos Leja), skrapa däraf så mycket som åtgår för gången, blanda detta med sprit eller vatten, tag en linnelapp och bestryk silfret därmed. När blandningeu torkat, gnides silfret med sämskskinn samt borstas med en nagelborste. Detta förfaringssätt behöfver ej upprepas mer än ett par gånger om året, om silfret hvar 14:de dag putsas med sämskskinn. Försilfringen skadas aldrig genom användning af detta sätt. N. S. Köp i en färghandel (t. ex. Hansen, Arsenalsgatan 1, Sthlm) en flaska raffinerad rofolja, skaffa Er sedan en handfull otvättad fårull (i biist på detta kan en vanlig ullstrumpa användas).
BaealjonsChefer af Kronobergs Regemente: i:a Bataljon kommenderas af ÖfwersteLöjtlU wid Kronobergs Regemente. 2!» 648 Den ro Januarlt. 2:a Bataljon kommenderas af r:a Majoren ivid dito. g:e Bataljon! kommenderas af 2:a Majoren wid dito Af Jönköpings Regemente: 4 e Bataljon kommenderas af OfwersteLöjtn. wid Jönköpings Regemente. 5'.e Bataljon kommenderas af era Majoren wid dno. 6:e Bataljon kommenderas af 2:a Majoren wid dito. Lades pä bordet. Ridderskapet och Adeln ätssiljdes klockan half till 10. In tlclem ?rotocvl>r 6. Silverstolpe. Thors - Den ii IanuärkilEhorsdagen ben n Januari. ^ZlenUm kl. half till ro förmiddagen. <8lkf l^L 6sr6je; saco8, annätte atk Herö !v>.i.>kul-i, Li!5l ssielllic, ware bortrest, och derigenom ett ram ledigt i Betvillmngs, Ulstvttrk; i anledning hwaraf Herr iArefwen och Eandr-Niarfkakkensedermera anmodade Herror Ei»ctor<rne as förstä Closiea, att genom nytt ival Uppfylla detta säiundä ledigt blif-ia rum. Justerades Plem-Prvtocolier för d. z Januäkii Justerades föjanöe: sjrorag af prStocoller hälkit i Högfojsr Bibderjbaper ott) Adelns plenum den h Jnnuaet iZ:o. D. Föredrogs 5 nyo Lag Utstottets deri Lr sistiedne Drcemder pä bordet lagda Bttäi krndej rörande törpontnmgar af fast Egendom, ^iä ock d:n Frältt-räntaS förwärfwande ^ och b<stöt Högloft Ridderch-pet och Adeken atk till berörde LagUttkmis
Madamen hjälpte sin matmor på med den gammalmodiga, kortlifvade, bruna doffelkappan, som var alldeles urblekt i ryggen, satt som på en gärdsgårdsstör, slog veck både fram och bak och var för kort i ärmarne. Men frun märkte det icke, hon knöt kjolarne högt upp, så att man kunde se hennes tunna smalben i de grårandiga bomullsstrumporna och tygskorna med tåhättor af blankläder, men utan klackar. »Frun skall väl ha galoscher på?» frågade madamen. »Har hon sett katten i stöflar och kråkan i skinnvantar, hvasa?» gaf frun till svar och knöt sina hattband i hård knut under hakan. »Jag hör inte till pjåsklisorna jag, därför ser jag inte ut som hon heller, hon, som går och fryser och jamar och har takdropp, fastän hon har rysspäls och ytterstöflar, som om hon ämna' sig till Rom. Sätt i sig nu hela kaffepannan med cikorian och allt, så blir hon varm! Adiös!» Borta var hon. Hennes snabba steg förtonade snart, och madamen torkade tårarne från sina trötta, rinnande ögon. Hon satte sig ned vid sin kaffekopp och suckade undergifvet. Kvasten låg vid hennes fötter, dammtrasan utbredd som en servett i hennes famn. Solen hade nu gått upp. I darrande strålar smög den fram och lekte med den förgyllda ramen, som satt omkring »salig polisens» porträtt, en blyertsteckning utförd af en tacksam och talangfull klient, en lösdrifvare, som hade att tacka Petreus för en förlängd frihetstid någon gång i den gamla, goda tiden. Madamen kastade en blick på porträttet. Ack, hvad han såg rar och mild ut, den gode, snälle polis Petreus Lamström! Sådana stora, runda ögon och ingen underläpp synlig! Likt var det, han såg alltid ut som en bättre människa. Den tiden hade hon kallat honom »pedellen», hon tyckte att det lät så lärdt.
Denna verksamhet skall Här lefver än i dag gamle Tofte, deras far, alltid påminna den unga kvinnan om, hvad som med sin sega viljestyrka och sin aldrig en moder lidit och en fader mistat för fostersvikande humor i många år stridit för att landet, den skall bidraga till bevarandet af hålla danskheten uppe å denna något vanskdanskheten hos i tyska skolor bildade, sönderliga gränstrakt. jydska flickor. Den unga flickan, som på taflan sitter, G å blott en våreller sommarafton, helst iklädd hög hufvudbonad, är Helga Tofte. D e en lördag, på en af dessa prydliga kyrkogårstora, uttrycksfulla ögonen äro nu slutna. dar därnere i Nordslesvig, och du skall allHon dog som ung flicka, följande brodern, tid träffa någon ung kvinna ur de bildade en ung förhoppningsfull dansk student. V i klasserna eller ur folket med blommor, kranåtergifva en af de mest gripande dikter vid sar, kratta och vattenkanna för att pryda hennes död. » graven » till söndagen. I städerna hafva bildats små föreningar, » Aaens bölge gav dit öje farve, Lyngens blomster laante kinden rödme, hvari vanligen en äldre dam är den styrande Gyvelguldet * lyste om din tinding, och ledande. Hvarje medlem har sin bestämda Hedens fugle lserte dig at synge, graf att vårda och svara för. Gemensamt Da du legede ved deres reder. vårdas de stora » fsollesgrave », där de fallne hvila i hundratal. Sedan på vissa håll de Snart dog öjet skinned mörkt mod bölgen, danska färgerna blefvo bannlysta frän de Kinden rödmede af ocdel harme, Lokken mörkned, som om guldet falmed, fallnes jordhög och gendarmer bortskuro danSangen mer vemodig blev end hjejlens, * * nebrogsbanden, då man i dem ville se en Naar du skued ud fra lyngens tuer. politisk opinionsyttring, utvisa blommorna som Thi du saa et syn, du aldrig glemte: oftast, att här hvilar en dansk hjälte.
Ständer gjort sig underrällade om ej mindre de föreskrifter, K. M., angående användandet af omförmälda allmänna låue-understöd samt lånemedlens förvaltning och redovisande, meddelat, än de, i afseende på lånens återbetalning oell säkerheten derför, stadgade vilkor, hvarjemte Rikets Ständer inliemtat, hurusom, i anledning af den staden Wexiö 1843 öfvergångna eldsvåda, utaf mindre creditivet blifvit frän Riksgälds-Contoret, under Mars, April och Juni månader förlidet år, utbetaldt ett sarnmanräknadt belopp af 293,400 R:dr, deraf, jemlikt uppgifterna i Stats Conlorets 1 eqvisilioner, 30,000 R;dr skulle användas till ersättande af en straxt efter eldsvådan utaf Stats-Contoret förskottsvis utbetald summa, och 23,400 R;dr utgå till understöd för stadens nya tomlreglering, samt 240,000 R:dr tillställas Byggnads-Comiteen, för att utlemnas såsom' län till stadens återuppbyggande. Enär nu den andel af de lyftade creditiv-medlen, som således skall utlånas, naturligtvis bör, på sätt E. K.
Om äfven en sådan oro funnits, om den äfven varit berättigad, hvilket jag icke vill undersöka, kan jag dock icke foresta Ila mig, att någon af R. o. Ad:ns ledamöter skulle förkasta traktaten derför att han funnit sig sviken i sina önskningar angående frågor, alldeles oberoende af densamma. En sådan tanke måste jag tillbakavisa. Här har blifvit framstäldt ett förslag, att R. St:r skulle godkänna de i tariffen R. upptagna införselafgifler intill slutet af det år, hvarunder en kommande riksdag eger att bestämma bevillningen. Mina Hrr! Hvad innebär ett sådant förslag? Enligt min tanke skulle ett bifall dertill vara detsamma som ett afslag. Traktaten innehåller nemi. i den 17:de artikeln, alt den skall gälla under loppet af 12 år, och den 16:de art. föreskrifver, att den i sin helhet skall underställas Svenska nationalrepresentationens godkännande. Om R. St:r nu sk tille godkänna traktaten för endast 1 år, så hemställer jag, om icke ett sådant godkännande skulle innefatta detsamma som att R. St:r afslagit densamma. Jag kan för min del mycket väl förslå, alt man ur ekonomisk synpunkt kan finna bestämmelserna i traktaten sådana, alt man icke vill godkänna dem, men jag kan deremot icke förstå, att, om man anser traktaten i och lör sig sjelf skadlig, man kan bifalla den för ett år; ty jag kan icke föreställa mig att, i den händelse det i och för sig vore en olycka att bifalla traktaten, denna olycka skulle blifva mindre derföre, att den bereddes på ett, enligt några talares åsigt, fullt grundlagsenlig! och systematiskt sätt. Anser man, att traktaten skall medföra olyckor för Sverige, så bör man afslå den; men, om man, i likhet med mig, anser det vara minst sagdt obevisadt, att den skall blifva olycksbringande, samt anser det deremot vara fullt klart att, i fall den af R. St:r ogillas, det skall för Sverige under en mer eller mindre lång framtid blifva nästan omöjligt att träda i några underhandlingar med fremmande nationer, och att den Svenska konungamaktens anseende skall inför utlandet lida ett svårt afbräck, då röstar man för traktaten utan något tillägg.
Ständer hafva alltså och med ytterligare stöd från Lag-Goiniteens förslag tili allmän Criminal - Expeditions-Utskottets Förslag, till und. 261 lag, eler kyrkoplikt icke blifvit bibehållen, för deras del, beslutat, att genom utfärdande allmän författning må, med upphäfvande af hvad genom lag oell serskilde föifattningar är vordet stadgadt, angående uppenbar kyrkoplikt och om ansvar för den, som vägrar att densamma undergå, i stället varda förordnadt, att, i alla de händelser, der uppenbar kyrkoplikt, i förening med annat straff, såsom påföljd för brott, hittills egt rum, skall hädanefter till enskildt skriftermål dömas, såsom då någon obetänkt och af hastighet lastat Gud, Hans heliga ord och Sacramenter; då någon efter lag gjort sig skyldig till dödsstraff, men njuter förskoning derifrån; då någon begått stöld eller dömes att stå tjufsrätt; då någon gjort sig skyldig till tvägiftesbrott; då någon föröfvat blodskam eller lägersmål i förbjudna leder, derå dödsstraff är utsaLt, men af nåd blifvit eftergifvet; då någon varit drucken eller eljest gjort oljud i Kyrka under Gudstjenst; då någon drucken eller oskriftad gått till Nattvarden, eller gjort det, oagladl han af Preslen blifvit varnad att afhålla sig derifrån; då någon i Kyrka, under Gudstjenst, öfverfalla annan med hugg och slag; då någon skuffat eller stött annan eller kifvat eller trätit med honom i vredesmode i kyrka under Gudstjenst eller annorstädes, der Gudstjenst hålles; då någon slagit eller smädat sina föräldrar; då kona för vållande till sitt fosters död blifvit dömd tdl straff efter senare momentet i 16 Cap. 1 §. Missgernings-Balken; då någon är vorden dömd till hel mansbot; och då Apothekare i annan, än tillåten ordning, utlemnat arsenik samt såmedelst vållat någons död. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. IM. i underdånighet anmäla.
Utsk. Betänkande,, N:o 26. lllXXXV > att wid förekommande frägor om nya arbeten till beredande af lättade connmmicationer inom särskilde orter af Riket, innewänarne i den ort, som af det föreslagna arbetet hcmtar dirccta fördelar, böra, efter erhällcn del af undersökningar, arbetsplaner och kostnadsförslag, höras, huruwida de wilja dertill lemna större eller mindre bidrag, och samfäldt, eller genom upprättade Bolag, ätaga sig utförandet, emot den bestämda summa., som Kongl. Maj:t, i förhållande till arbetets wigt och fwärighct, pröftvar skäligt, att af deste medel pä en gäng eller fuccestive ansta, med skyldighet att »verkställa arbetet efter gillad plan och under offentlig tillsyn; att gifwa säkerhet för det allmänna anslagets behöriga anwändande, samt att answar» för alla uppkommande ersättningsanspråk ä wattenwcrks eller jordägares sida, sedan liquidationernc derom blifwit uppgjorde efter de grunder. Kongl. Maj 1827 bestämma; samt 2:0 att en allmän Lfmcrstyrclfc mä komma att, pä föreskrifwct sätt, answar» för medlens ändamälsenliga anwändandc; men att N. St:r derjemte rnägc tillkännagifwa deras undcrdäniga önffan, att Kongl. Majit, med afseende äfwcn ä det mindre belopp, som tillgängarne för det närwarandc mcdgifwit att till dylik» företag anstä, täcktes i möjligaste mätto inskränka förwaltningskostnadcrne. Och anse Utskotten, dä det stälund» blifwit till Kongl. Majit
Uti de 4 kolumnerna för Riks-Ståndens beslut, utmärker bokstafven re. afslaget, re. a. ad acta, b. bifallet, <j. godkändt eller gilladt, l. b. lät bero och re. återremitteradt. M något Stånd annorlunda, eller under vissa modifikationer, fattat beslut, äro endast dag och årtal i kolumnerna införda. A. Kongl. Proposit. eller Skrifvelser | 3' cp Afdelning. eller Memorial. Utlåtande. Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. g CO t» crq co W o CO ss"1 Ridd. o. PresteBorgareBondeNo N:0 Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. Ståndet. N:o §" jåecis. Se Saluaccis. Ackords-Anbud, gjordt af: Adelborg — 6 i 70 — b. 27 Okt. b. 28 Okt. b. 27 Okt. g. 27 Okt. Handl. M. E. Bahr —^ 6 i 10 — b. 8 Febr. b. 8 Febr. b. 8 Febr. b. 8 Febr. Handl. M. V. Lindström 6 t 15 b. 11 Mars b. 15 Mars g. 11 Mars b. 11 Mars f. d. Handl. N. P. Maurin — t> i 50 — b. 26 Aug. b. 28 Aug. b. 26 Aug. b. 28 Aug. Magnus Svensson i Grimslöf — (j t 86 — b. 20 Nov. b. 21 Nov. b. 23 Nov. g. 20 Nov. Ackordsamortering, beloppet af den ärliga vid Landshöfdingetjensten i Calmar län, se Calmar.
Ridderskap-t och Adeln wid pröfning af della ämne ansäg Rikets närwaran» de behof ej medgifwa meranämnde ChartseWerks inlösande för StatS-Wcrkets räkning, och i följe häraf Friherrarne Louäss och ^äelsvZrän berömliga anbud skulle komma att äga rum, bcstöt Riddcrfkapet och A» deln att för bemälde Friherrar, som i särjkildl Memorial wid dilta sitt anbud fästat ben ytterligare förbindelse att under Friherre »ermelms Direetion icke al» lenast CharlWerket skall fortfara sa länge något äterstär till desi fullkomnande, man äfwen att tryckning sch ^gilning skall företagas af de geographifka och ven 28 December. I§57 stalitiska Beffrifningar öfwer Swea RikeS Provineer hwarlill denne förrjente man samlak ansenliga sörräd, förklara sitt erkänsamma wälbehog öfwer det patriotiska nir och sorgfällighet som söranledt bemälde Friherrar att, genom enskildt tillägnande ät sig, läka merberörde ypperliga Cha«-e»Werk, inom Sweckge bibehållit, komma Fäderneslandet nu och framdeles till nytta, vt S. D. UplästeS Constitntions Utskottets under den 29 November afgisne utlätande rörande atffillige öfwer Regerings Formen, wid betz antagande inom Riks-Standen gjorde anmärkningar; hwilket Utlåtande Ridderskapet och Adeln fann, enligt RegeringsFormen, böra till siuteligt afgörande wid nästkommande Riksdag hwila. vt 8uxrg. Justerades följande fem underdåniga Expeditioner lil? Hans Maj:tS Konungen. Stormägtigste Allernädigste Konung! Om nägon förstenar Medborgares tacksamhet
Magön anleda, till alerrcmiss har jag ej heller funnit i de värde talares, yttranden, sorn här gjort aliinärkn:r emot betänk, oell hufvudsakligen yrkat på afslag, hvarföre jag hos Hr Frih o Landtm, förnyar min anhållan om propos. till bifall å betänkandet. Gr. von Platen, baltzar: Då man afhört den discussion, som här blifvit förd, skulle man verkligen trott att fråga varit om en mycket vidsträcktare examen, än den som bär blifvit af Utsk. afsedd. Det är derföre som jag ber att blott få uppläsa hvad det är, sorn Utsk. begärt. Det inskränker sig till hvad ingalunda kan anses öfverdrifvet, nemi. alt en blifvande lansman skall aflägga prof af skicklighet i de till tjensten hörande ämnen. Vill man då påstå, att de ej skola äga skicklighet i de till tjensten hörande ämnen, så kan man säga, att de ej böra aflagga examen; mendet måtte icke varn meningen, och då ser jag icke att examen kan skada. Tvertoin måste den gagna. Dessutom, när det beror på K. M. att bestämma hvilka kunskaper de skola äga, ser jag ingen fara vid att bestämma en sådan examen, och jag tror slutligen att om, vid en riksdag, hvarunder såsom det synes och såsom jag hoppas, verkligen betydligt kommer att göras för folk-uppfostran i allmänhet, då man begärt att hvarje medborgare skall inhemta åtskilliga kunskaper, man nu skulle vilja säga, att de rakt obildade länsmännen äro de bästa; så skulle man derigenom tillkännagifva, att de borde vara i själsodling underlägsne hvar och en af de bönder, med hvilka de skola umgås. Jag anhåller om bifall till betänkandet. Hr von Rosen: Jag ber om ursägt, för det jag för tredje gången uppehåller R. o. Ad., men i sanning jag vet, huru en sådan examen skulle gå till. Först frågar jag: hvem skall examineras? Den sorn söker att blif - 34° Del» 14 O c lo ber e. m. va.liinsman, eller den, som redan blifvit länsman? Del förstår jag icke.
Vedhandeln skulle en annan ej mindre nödig arnstadt, efter C,pminitierades underdåniga tanka, vara, att söka afhjelpa den rådande bristen på transportfartyg, der lill funnes arne utvägar, antingen alt lör Kronans räkning låta bygga sådane fartyg eller att uppmuntra enskilde till dylike företag; och derest Kongl. Majrt i Nåder skulle finna godt, att till en början låta för allmän räkning drifva någon del af denna Vedhandels-rörelse, ansågo Committerade det icke vara otjenligt, om Kronan, genom besittning af ett eller annat för detta ändamål inrättadt fartyg, gjorde sig oberoende af enskilda vinningslystnaden och kunde finna utväg att, för skäligt pris erhålla de öfrige frakterne; hvaremot Committerade af anförde skäl afstyrkte, att för Kronans räkning låta bygga något större antal af sådane far - Revisorers Berättelse. tyg, utan ansågo den enskilda omtankan Lora i detta fall i synnerhet uppmuntras; för livilket ändamål Committerade förmente, att eli på förmånliga vilkor, Levil!jad Lånrättighet för hvar och en som i Westerbotten, Ångermanland, Medelpad och Helsingland uppvisade en nybygd skuta, af minst 5o famnar Veds drägtighet, eller förbunde sig, att inom ett år efteråt en sådan förete, skulle mycket bidraga att påskynda dydika fartygs byggande och efter hand nedsätta do högt uppdlillie frakterlie; till hvilket ändamål Committerade, jemte föreslående af vilkoren för dylika Låneunderstöd, så väl som det reglementarisk a, i underdånighet tillstyrkte, att en summa af 8 å 10,000 R:dr mätte för detta behof årligen afsättas och användas.
Invändas kunde, alt om det skulle bero på qvinnan alt genom en anmälan bereda sig mvndighelen, så korinne hon i, manget lall, der hon fruktar misshag al lader el ler förmyndare, att underlåta anmälan och sålunda mot sin vilja qvarstadria i omyndighets-tvångcl, men om myndighets-lillsländel skulle begagnas, icke för alt förblifva i samma beroende ställning som lörul, utan för att af lädren eller förmyndaren utkräfva redovisning eller penningar, bereda sig föränd rädt hemvist eller annat dylikt, så fordras till en sådan åtgärd större k ra fl och beslutsamhet än lill en enkel anmälan hos domaren; och saknas det mod lill den sednare, så torde del så mycket mer saknas till den förra, och den af' lagen skänkta myndigheten hade i sådant, fall icke någon fördel att bjuda, 636 Expeditions-Utskottets Förslatj till underd. Skrifvelse N;o 190. men väl tvärtom. Dessutom är det naturligare, att den qvinna, som har för afsigt alt deltaga i det yttre affärs-lifvet, framträder* i det offentliga och tillkannagifver denna sin afsigt, än att den, som önskar lefva ett stilla obemärkt lif, nödgas inför allmänheten yttra en sådan önskan. Slutligen, och som det. förefaller något tvifvelaktigt, huruvida anspråket på myndighet för Sveriges qvinnor verkligen har sitt ursprung från dem sjelfva eller ej, finnes äfven häri ett skäl derför, att tillfälle till ådagaläggande af deras önskan blefve boredt genom antagande af ett lagförslag, i den af Rikets Ständer ofvan antydda riktning. Då Rikets Ständer alltså ansett en öfvergång från det nuvarande absoluta förbudet till den ovilkorliga frihet, som det Nådiga förslaget söker införa, lämpligen böra på detta sätt förmedlas, samt grundsatsen om ogift qvinnas räll att vid viss ålder vara myndig blott vinna den tillämpning, alt genom lag tillerkäunes ogift qvinna, som uppnått nämnde ålder, en rättighet att, om bon så önskar, varda myndig, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse härmed, lunnil skäligt alt, med förklarande alt E. K.
Proposition N:o 32, Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott dm 14 Oktober 1859. N ärvarandc: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern, Friherre de Geer, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, * Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. Chefen för Ecklesiastik-departementet, Stats-rådet Herr Grefve Hamilton uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med denna dag fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer i fråga om anslag till fullbordande af det invid hufvudstaden uppförda hospital för sinnes sjukas vård; Och täcktes Kongl. Majit, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, berörde förslag i nåder gilla, samt förordnade, att, i enlighet dermed, nådig proposition» sådan den finnes detta Protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo Edw. Heijkenskjöld. Kongl. Maj:ts Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Nov. 1859, kl. 2 e. m. KONGL. MAJiTS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående den så kallade Kurhus-afgiften; Gifven Stockholms Slolt den 14 Oktober 1859.