Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Före nästkommande riksdags början, böra Fullmäktige: a) föranstalta orri upphandling af det, för tryckningen af Riks-Ståndens protokoller med dertill hörande bihang, under samma riksdag, erforderliga papper, och, med behörigt iakttagande af Rikets Ständers i sådant afseende meddelade föreskrifter, låta upprätta kontrakter angående Verkställandet af bihangets tryckning ; b) upprätta kontrakter om tillhandahållandet, under riksdagens lopp, af de skrifmaterialier och öfriga effekter, som för Riks-Ståndens och Utskottens behof kunna erfordras; och c) låta komplettera och iståndsätta inventarie-persedlarne uti Riks-Ståndens samt Utskottens sessionsoch kansli-rum inom Rikets Ständers hus. Vid verkställigheten häraf iakttages, att anbud genom kungörelser i allmänna tidningarne infordras af dem, sorn kunna vara bugade att tillhandahålla och leverera berörde effekter eller besörja omförmälda tryckningsmed flera arbeten; och bör, innan pappers-upphandlingen sker, från Ståndens Kansli-direktioner inhemta? upplysning om storleken och beskaffenheten af del papper, som för protokolls-tryckningen skall anskaffas. För öfrigt ega Fullmäktige att utse någon bland Riksgälds-kontorets tjenstemän, som bör ej allenast, före och under riksdagen, emottaga, vårda och efter vederbörliga reqvisitioner utlemna de upphandlade effekterna samt ombesörja de under riksdagens fortgång ifrågakommande ytterligare uppköp, äfvensom erforderliga reparationer å inventarie-persedlarne, ulan ock, efter riksdagens slut, upprätta och afgifva fullständig redovisning för alla dessa af honom emottagna effekter; varande, såsom vedergällning härför, i ett för allt, bestämdt ett arfvode af Trehundra Riksdaler,- hvilket, efter omförmälda åliggandens vederbörliga fullgörande, må, i likhet med andra! riksdagskostnader, utbetalas. § 258.
Desse Herr af Stenliojjs förslag, i afseende på Tullverkets Personal, samt föreskrifters meddelande om det reglementariska vid Tull-Styrelsen, hafva Herr Grefve von Schwerin samt Herrar Friherrarne af Wetterstedt och Boije, på upptagne skäl, ansett icke kunna af Riksens Ständer pröfvas, utan böra på den administrativa makten allena bero; hvaremot Herr Munck af Rosenschöld trott det, enligt grundlagarne, vara Riksens Ständers ovilkorliga rätt, att i desse delar förordna, på sätt nödigt finnes; äfvensom Herr Friherre af Wetterstedt, vid bedömandet af Herr af Stenhoffs Motion i allmänhet, yttrat den öfvertygelse, att någon förändring af Tull - Styrelsen, för närvarande, icke vore af nöden. Härförutan har Hedervärda Bonde-Ståndet uppdragit åt Stats-Utskottet enskilt, att sig utleta öfver de af Riksdags-Fullmägtige Eric E* 1072 Statsoch Besviirs-Utskottens Betänkandet Piesson från Örebro Län, Johan Leiditz från Go* theborgs och Röhus Län, samt Anders Danielsson från Elfsborgs Län, hvar för sig, ingifnö Memorialer, med hemställan, att Tull-Styrelsen, dervid ■ hvarjehanda vore att anmärka, måne, genom Riksens Ständers åtgärd sättas i ett förbättrad t skick; hvartill, efter Eric Ericssons tanka, hufvudsakligen skulle bidraga, örn den serskilta Revisionen af Tullverkets Räkenskaper upphörde, oöh denna granskning, i stället, lemnädes åt Kongl. Kammar-Rätten, samt, för öfrigt, om hela Tull-Styrelsen ställdes under KgU KarnmafrCollegii vård och inseende.
Löst gods (silfver och guld) är redan representeradt; och Statens fasta gods kan Och bör representeras i den mån sådant erfordras. Representanterna af Statens fasta gods böra blifva mera begärliga än enskilda kredit-anstalters utfärdade representanter af enskilde personers gods af det skäl att enskilda bolags fasthet och bestånd icke är jemförligt med hela stats-bolagets fasthet; likasom stats-bolagets utfärdade representanter af Statens fasta gods, med skäl, böra få åtminstone samma förtroende som representanterna af Statens lösa gods (silfver och guld), helst det lösa godset på långt när Bih. till R. St. N:o 132. icke finnes till belopp motsvarande detsammas utelöpande representanter, då deremot det fasta godset alltid funnes till belopp, vida öfverstigande den myckenhet representanter, som kunde komma i fråga att utfärdas. Utaf hvad nu blifvit yttradt torde få följa: att i stället för att dels hos utländningen upplåna värden i löst gods (silfver och guld) af t. ex. ett belopp utaf 50 millioner Riksdaler, hvarmed rörelsekapitalet ökas, förmedelst utgifvande, lör jernvägseller andra arbeten, antingen af sjelfva det lånla lösa godset eller ock af representanter af samma gods, och å hvilket lån ränta måste erläggas, måhända öfverstigande frukten af det använda lånet, hvilket äfven till hufvudstol omsider måste återgäldas; — och dels tillåta enskilda grupper eller bolag att öka rörelsekapitalet med utgifna representanter (tryckta eller graverade sedlar) af enskilda värden i löst eller fast gods, — Staten deremot sjelf bör successivt utgifva representanter af sina fasta värden till erforderligt belopp; hvarigenom Staten, d. v. s. alla rikets medborgare erhålla vinsten af det kapital, som blifver frukten utaf de af Staten utgifna representanterna (tryckta eller graverade sedlar) af Statens egande fasta värden, och hvilken vinst följaktligen hvarken kommer att gå till ulländningen eller blott lill en del af landets medborgare, nemligen till dem, som, i besittning af materiela kapitaler, förena sig till utgifvande af tryckta skuldsedlar.
M:ts nådiga bref af den 13 April 1817, söka, derest bergslaget icke ville emot sex procents ränta behålla fondens medel, da emot inteckning i jordegendom utlåna desamma, och bergslaget icke i något fall är berättigadt att utan ränta begagna större eller mindre del deraf. Rikets Ständer få fördenskull hos E. K. M:t i underdånighet anhålla om nådig befallning till E. K. M:ts och Rikets Bergs-kollegium att förständiga Sala grufverätt om ett noggrant iakttagande af föreskrifterne i högstberörda Kongl, bref af den 13 April! 847, rörande sättet för det årliga fruktbargörandet af hela den ifrågavarande ränte-ersättnings-fonden. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 6 Augusti 1851. ExpeditionsUtsko dets Förslag till lind. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Aug. 1851. Preste-Ståndet den 2 Borgare-Ståndet den 2 Bonde-Ståndet den 6 Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse, angående förändring i 1827 års rese-reglemente. (Stats-Utsk. Uti. N:o 245.) S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit flistad dervid att, sedan Rikets Ständer vid 1840 och 1847 årens riksdagar hos E. K. M. gjort underdåniga framställningar om sådana ändringar i nu gällande nådiga rese-reglemente af den 5 Juli 1827, att, i anseende till förhöjning i skjutslegän, häst-antalet, serdeles för högre embetsmäns resor, blefve nedsatt, della ärende, hvaruti E. K. Mt:s och rikets Statskontor den 14 November 1848 afgifvit underdånig utlåtande, ännu är på E. K.
Man har vidare mot fondsystemet anmärkt, all det är oriktigt, att låta efterkommande få böta för de misstag, nutiden begår; men man kan å andra sidan fråga: är det rätt, att nutiden skall draga lunga för framtiden? Denna fråga torde icke kunna nekande besvaras; ty obestridligen ligger det en rättrådighetsprincip deruti, att hvar och en bör betala efter som han har nytta af ett förelag, och att således äfven framtiden bör betala för nutiden, så vida den förra skördar gagnet af hvad den sednare uträttat. Man säger, att detta icke kan tagas i betraktande, emedan misstag kunna begås vid ar betets utförande; men på samma sätt kan man också säga, att ångkraften icke bör användas, derföre alt ångmachiner kunna springa i luften, äfvensom att man bör beröfva sig nyttan af elden, emedan den kan förorsaka eldsvådor. Till sådana i sig sjelfva absurda slutledningar kommer man, när man utgår från en oriktig grundsats. Fondsystemet är icke något annat, än en vexel, dragen på framtiden, eller kreditens förflyttande från nutiden till det kommande; och då det icke lärer kunna nekas, att krediten utgör en af de väsendtligaste yttre häfstänger för civilisationen, emedan den är ett af de band, som mäktigast sammanknyter de olika delarne af jordklotet med hvarandra, samt då denna kredit genom vexeln har ett uttryck, som, så att säga, utgör sjelfva inseglet på densamma, så skall den också, öfverflyttad från den närvaride generationen lill den kommande, äga sin rikaste betydelse såsom ett uttryck af den slägtets allmänna civilisation, med hvilken dess idé är införlifvad. Då lista punkten i Utskis Betänk, af den förste värde talaren ansetts oriktig och skadlig, samt af den andre ansetts böra ändras, och på det den följaktligen ej må i detta, så att säga, sönderrifna skick framstå för R. o. Adis upfattning, anhåller jag att i R. o. 80 Den 20 September f. m.
Motion N:o 240. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 32 och Mern. N:o 45. 18 Brandskade-ersättning, angående sådana åt personer i Wähla by i Björklunda socken. Motion N:o 60. Stats-Utsk. Utlåt. Brovaktare, om anslag för aflönande af sådana inom Thorsångs församling af Stora Kopparbergs län. Motion N:o 177. Stats-Utsk. Utlåt. Bränneri-kontrollörer, angående beloppet af den till dessa utgående ersättning. Motion N:o 107. Sammans. Bevilln. Lagsamt Allm. Besv.- ocb Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 1, Utlåt. N:o 7. K. St. underdån. Skrifv. Bränvin sförsäljning, om tillägg till § 12 uti Kongl. Förordningen, angående vilkoren derför, ifråga om rätt till bränvinsutskänkning vid gästgifveri å landet. Motion N:o 248. Sammans. Bevilln. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 5. R. St. underdån. Skrifv. N:o 119. om ändring af § 20 i Kongl. Förordningen angående vilkoren derför, i fråga om rättighet för egare af gästgifveri å landet att idka bränvinsutskänkning. Motion N:o 243. Sammans. Bevilln. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 5. — —• om inskränkning i rättigheten att på landet försälja bränvin i minut. Motion N:o 314. Sammans. Bevilln. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 5, Mern. N:o 9 och 12. Bevilln.-Utsk. Mern. N:o 22 och 23. R. St. uuderdån. Skrifv. N:o 119. om ändring af straffbestämningarne för olaglig sådan, m. m. Motion N:o 31.
Kommitterades lörslag i § 10 att med bevillning belägga endast den del af aktiebolags vinst, hvilken till delegarne utdelas och sålunda från bevillning befria hvad, som afsättes till iörökande af bolagets inventarier, fastigheter m. m. har Utskottet icke kunnat tillstyrka, då Utskottet ansett rättsenligt att för omlörmälde bolag enahanda bevillningsgrund följes, som för all annan inkomst af rörelse blifvit föreslagen. Ty antingen årets vinst disponeras till ökande af de för rörelsen nödiga förlager eller, efter utdelning, användes till för rörelsen främmande ändamål, lärer den icke kunna förlora sin egenskap af att verkligen vara en vinst. Om det å ena sidan anrnärkes, alt genom det föreslagna beräkningssättet bildandet af reservfonder uppmuntras, kan å andra sidan med större skäl invändas, att man derigenom komme att uppmuntra bolag att bilda sig med otillräckliga grundfonder. Ett bankbolag t. ex. skulle finna sin uträkning vid att, i stället för att från början tillskjuta ett tillräckligt kapital, hvars afkomst, årligen utdelad, kommu att i sin helhet draga bevillning, sammanskjuta endast ett mindre kapital, i afsigt att efter hand öka detsamma medelst årligt reserverande af betydliga, från bevillBih. t,11 B. Si. Brot. 1859 &. 1860. 5 Sami. 1 Afd. 10 Haft. 4 26 Bevillnings-litskottets Betänkande M 20 ning fria andelar af den på rörelsen uppkommande vinsten; men då befrielse från bevillning för sådnne reserverade vinstmedel icke synes böra medgifvas bolag, mer än enskilde personer lör deras samlade besparingar, har Ulskottet af dessa skäl ur sitt förslag uteslutit ifrågavarande stadgande. Deremot bar Utskottet uti 15 § intagit de i 21 § af Kommitterades förslog meddelade föreskrifter angående Bevillning af Bank-bolag med sedel-utgifningsrätt. § 8.
Jag erkänner och värderar högt Hr af Ströms skicklighet; men misstag kunna ske, och det är ej representanten tillåtet att tro på en enda persons uppgift, då fråga är om så stora kostnader för det allmännas framtida nytta. Man bör således omfatta tillfället att hos Konungen anhålla om undersökningens utsträckande jemväl till de södra provinserna. En värd talare har sagt, att Kungsgårdar icke finnas i dessa provinser; der finnes dock både Flyinge och Dalby. Det är möjligt, att stuterierna icke kunna undvara deras inkomster från dessa Kun gsgårdar, och jag vill ej bestämdt tillstyrka deras användande till ekplantering; men jag har dock velat erinra, att Kungsgårdar derstädes finnas. Jag tror, lika med Frih. Ehrenborgh, att det är klokare att söka målet på den väg, han omnämnt, och att det är större hushållning att inköpa en lämplig trakt i Skåne, der ek finnes, än att börja planteringar på en trakt, der ekskogar icke finnas. I alla fall och på grund af de upplysningar, Hr af Ström lemnat, tror jag, att man ej bör försumma Wisingsö-localen, oaktadt man knappast kunnat förmoda, att Wisingsö kan lemna någon god ek, då man bestämdt vet, att Wisingsö är den sämsta trakt kring Wettern; att säden der endast gifver 3:dje och 4tde kornet och att dess grund utgöres af kalklager. Hr af Ström säger sig hafva inhemtat den erfarenhet, att planteringen på Wisingsö skall komma att lyckas, och jag tror att man genom undersökning på jemväl andra ställen skall komma till bättre resultat, än man förmodat. Jag anhåller derföre, att Utsk. må inkomma med förslag, som gifver anledning att utsträcka undersökningen längre än till Wisingsö, och det så mycket hellre, som då undersökning i alla fall skall ske, det är af obetydlig kostnad, om den ulsträckes till ett par provinser mer eller mindre. Hr af Ström: Jag får återkalla i minnet, hvad mitt memorial innehåller , att ek nu finnes på Wisingsö med 8 ä 10 safringar på en decimaltum, hvilka deremot på andra ställen äro 30 å 3o.
Vrot. 1850 §■ 1851. 4 Samt. 1 Afd. 2 Band. 61 Haft. 3 18 Stats-1'Inkallets Memorial, N:o 344. /;) efter stadgade grunder, uppgöra och utfärda vy Bevillning s-förordning, i den händelse att, vid riksdags slut, bevillningens hela belopp väl är bestämdt, men Rikets Ständer icke hunnit om fördelningen deraf blifva ense (109 § Regeringsformen); c) uti Juslilie-ombudsmans-embelet genast insätta den man, som Rikets Ständer till efterträdare åt Justitie-ombudsmannen utsett, i fall denne, mellan riksdagarne, afsäger sig det erhållna förtroendet eller med döden afgår, äfvensom utvälja annan behörig man i stället för Justitie-ombudsmannens utsedde efterträdare, derest han, äfven mellan riksdagarne, afsäger sig förtroendet eller i Justilie-ombudsmans-embetet insattes eller med döden afgår (98 § Regeringsformen); d) för framtida uppsigten och kontrollen öfver Götha kanals vidmakthållande, utse och välja ej mindre en person, för att såsom ledamot, å Bankens och Riksgälds-kontorets vägnar, inträda i Direktionen öfver nämnde kanal, än ock ett ombud att, å samma verks vägnar, deltaga i revisionerna af kanalens räkenskaper; skolande valet till ledamot af Direktionen förnyas hvarje år och till ombud vid revisionerna, före desammas början; dock må förut härtill utsedde personer kunna återväljas. Vid Fullmäktiges i Banken och Riksgälds-kontoret gemensamma sammanträden böra, så vida beslut skall kunna fattas, två tredjedelar af hvartdera verkets Fullmäktige och, bland dessa två tredjedelar, åtminstone en Fullmäktig af hvarje Riksstånd vara tillstädes. § 204. Fullmäktige af Preste-, Borgareoch Bonde-stånden skola, för upplysningars afgifvaride, vara tillstädes, då fullmakterna för Riksdagsmän af det stånd, som de tillhöra, granskas af Justite-statsministern eller den person, Konungen i hans ställe förordnat (21 § Riksdagsordningen). 8 205.
Deruti inrymdes folken lika rätt, och Danska folket rår inte för, om meningen blifvit vanställd och gifna lagar brutna. ENGELBREKT. Jag vet det. Också är det inte folkens fel, om hatets lågor ånyo tvingas in i deras hjertan. För det få jordens mäktige ansvara en dag! Men så länge folken endast äro blinda redskap för sina beherrskares afsigter och gerningar, så länge blir hoppet om friden blott en gäckande dröm. Må derföre striderna fortfara! Visdomen kan aldrig köpas för dyrt. Den dag kommer nog, då folken skola inse, att de förspillt sina tårar och sitt blod endast för att ge must åt herrskarens lagrar. Då skall också han finna, att menniskorätt och menniskovärde äro fastare grundvalar för en tron, än eröfrade fanor och blodiga valplatser! Om du ej hinner fullända ditt stora företag, hvar finner du inom detta rike den hand, som slutar hvad du börjat? ENGELBREKT. Sverige erkänner tvenne envåldsherrar: sin fattigdom och sin ära. Den, som vördar dem båda, han är Svensk, om också hans vagga stått i dep aflägsnaste vrå af verlden. (Ljudet af Dal-lurar höres från bergen.) ENGELBREKT. Tiden skyndar! vi måste skiljas! ABILGARD. Ja, så är det. Jag tackar dig för det skydd, den förjagade, biltog dömde sonen funnit nom dina gästfria fjellar. Hur gerna hade jag inte velat kämpa för den sak, hvars riddare du är! ENGELBREKT. Yngling! Danmark är ditt fädernesland, din far vår hätskaste fiende. En oöfverstiglig mur reser sig emellan oss båda; men om den också nådde skyarnes höjd, min vänskap, mitt deltagande följa dig hvarhelst din bana leder. (fattar Abilgards hand) Farväl! ABILGARD. Ja! det måste ske! Här skapade jag i föreställningen mitt hem; i mina drömmar såg jag ljusa bilder och mellan dessa fjell de sammanflöto.
Ständers sammansätta Statsoch Banko-Utskotts Utlåtande öfver Anmärkningar vid Utskottens under den 3 April 1818 eif gift ne Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:t Kådiga Proposition den 10 December 1817, an* gående Allmänna Penninge-rörelsen och Myntvärdets upprätthållande, Sammansatta Stats* och Banko-Utskott <*n hafva fått emottaga de anmärkningar, sorn, i anledning af förenade Utskottens Betänkande under den. 3 näst letine April, angående Feninge-t örelen och Myntvärdets upprätthållande, inom de Respectiv(* RiksStånden gjorde blifvit; och, då Utskotten desse anmärkningar nu besvara, erkänna de med förbindelse det tillfälle, som genom de fleste af deni blifvit Utskotten beredt, att sine åsigter närmare utveckla, meningarne förtydliga eller rättelser göra; hvaremot de få, som ifrågaställa möjligheten, det Utskotten skulle haft motsatt mening, eller andre afsigter än deni, som med ord och uttryck öfverensstämma, helt och hållit sättas å sido, till det afseende de för sig måga förtjena. Utskotten hafva deras lika mödosamma som ansvariga kall, efter öfvertygelse och samvete, med nit utföra sökt. Rikets Ständers förtroende har gjort sådant till en ytterligare pligt, och är af allt för dyrbart värde att, mot bättre vetande, förverkas eller af olörtjenta beskyllningar kunna rub - Statsoch Banko-Utskottens Betänkanden425’ / .< rubbas, Möjligheten af misstag eller bristande förmåga, att ifrågavarande maktpåliggande ämne uti alla dess delar genomskåda, ärna Utskotten deremot aldrig underlåta att erkänna. Utan elen ringaste afsigt, att vilja nedsätta Värdet af någon enskilds tanka, anse Utskotten, sig likväl böra fästa Rikets Höglofl. Ständers uppmärksamhet på det särskildta förhållande med ifragavarande ämne, sorn, då det a ena sidan besvarar den anmärkning, att Utskotten sig nog länge med dess utarbetande uppehållit , tillika torde hos hvar billig granskare gifva anledning till en rner än vanlig varsamhet vitTbedömmandet deraf.
Ty otvifvelaktigt är din syn ett verk af Försynen, dessa underbara uppträden må hafva tilldragit sig blott i din innersta själ, eller du må i sjelfva den yttre verlden hafva upplefvat dem. – Och dina tvifvelsmål, lät höra dem! – Du nämnde i början af din berättelse, herre, att det förekom dig, som du blifvit död och begrafven i din hufvudstad, Kandahar, och denna omständighet har åtminstone icke inträffat i verkligheten, ty både du sjelf, och de som omgåfvo dig, torde tydligt erinra sig, att du både före och efter denna syn ännu befann dig bland de lefvande, och det i Kaschmir, icke i ditt arfrike. – Gud är stor, min son, och ho förmår utransaka alla hans vägar? Kanhända har Engeln slagit alla menniskors ögon med blindhet, så att de ej erinra sig det förflutna, hvarken tid eller ort. Kanhända var också synen i grafven, men också endast den, en dröm, så att mitt verkliga äfventyr blott begynte med mitt uppfarande till himlen. Har du några andra tvifvelsmål? – Du nämnde äfven, mäktige konung, att du såg tvenne af dina mest älskade slafvinnor före dig i Paradiset. Lefva dessa ännu? Och om så är, huru kunde de då vara der före dig? – Denna invändning har jag redan gjort mig sjelf, – och har redan upplöst den. Den ena af de älskade, det är sant, har ända hittills ingenting velat tillstå. Den andra nekade väl länge att något utomordentligt vederfarits henne den natten; men då jag ur min öfverjordiska resa berättade, hvad som beträffade henne, att hon från sjelfva salighetens land mot mig sträckte sina armar, då förtäljde äfven hon, att hon i sömnen sett sig flyttad till en herrlig lustgård, der hon dock i saknad af mig aldrig smakat någon glädje, till dess hon äntligen blef mig varse, fastän på andra stranden.
Prosten E s lif var enformigt, men fridfullt. Vanligen steg han upp om morgnarne kl. 4 och väckte upp folket, hvarefter han stoppade sin stora silfverbeslagna sjöskumspipa, en gåfva under hans adjunktstid af skriftebarnen. Då komministern eller länsmannen kommo på besök, öppnades alltid brädspelet och då sutto prosten och hans gäst ifrän kl. 6 till 10 och hamrade, hvilket skedde rätt ljudeligt, emedan spelbordet ej var fodradt med kläde, utan endast måladt med ljusblå botten samt svarta och röda uddar. Hos de unga damerna hade jag god fides. Ibland fick jag heta ett beskedligt nöt, ibland en qvick kanalje. Alla titlar ansåg jag imellertid lika. Att vara menniska är första vilkoret, och sedan detta är uppfylldt, är det först tillåtet att vara antingen ett snille eller ett dumhufvud. När herrskapet var bortbjudet fick jag alltid följa med: jag saknades aldrig uti familjen. Af döttrarne i huset hette den äldre Beat Sofi, var sexton år och egde en imponerande figur. Längden var försvarlig: på näsan märktes en liten rodnad, som imellertid tagit sig bättre ut, om den funnit plats på läpparne. Pannans lugn stördes icke af de ögonblickliga sinnesrörelserna. Själens grundegenskaper höll hon helt och hållet förborgade. Den andra i ordningen, Lotta, om fjorton år, var en qvick och liflig själ och lofvade att bli en god och intagande flicka. Nöjen af alla slag egde rum härstädes, ehuru i icke stor skala. Detta oaktadt förflöt ingen dag utan att jag tänkte på min Johanna, henne som alla beundrade. Huru skulle jag icke vid min hemkomst finna henne utbildad till ett ideal af fullkomlighet, tänkte jag! Hennes sätt är säkert lika oskuldsfullt och värdigt som alltid. Hvilken glans lyser ej i hennes blick, hvilken klang i hvarje ord, hvilket oefterhärmligt behag i hvarje åtbörd! I hennes närvaro log hela verlden emot mig uti morgonens glans. Huru hastigt ilade ej den tid, jag fick dela med henne, och huru tomt kännes ej lifvet nu, när jag är skild ifrån henne!
Credit-upplag 4 Amar. b') Roda Franska, Spanska, Portugisiska och Italienska sämre Winer, V. 4°- Det Tullvärde, som bestämmes, får ej understiga i R:dr 12 sk, kannan, — Credit-upplag 4 Amar, 2:0 Winsorter, hvilka på bouteiller införas och förtullas. — Champagne och Bourgogne, V, 25, Minsta Tullvärdet är 2 R;d bouteillen. — Credit-upplag 100 Bouteiller, — Cap och Tokayer, Y, 2.5. Minsta Tullvärdct är 3 R:d Bouteillen, 3:o Winsorter, som införas både på Bouteiller och andra käril: — Ilvita och Röda Viner från alla oller, förut ej specif, a5, Tullvärdet bestämmes till minst 4 R:dr kannan, antingen Winet inkommer på käril eller bouteiller, men i senare — 65 — Win. händelsen förtullas bouteillea särskildt, se Art. Glas. Credit-uppiag 4 Amar. i på Boutciller 4°o* i — Inhemskt alla slag, i. Windrufvor, alla slag, V* 10, I. Winsten, * io. i. — Salt, io. i. Wismuth, se Metall. Wäfnader. —• af Siden, alla släta, randiga, enfärgade, Mauchehange Shawlar, Shaw,letter o. Hals* dukar, Tafter, Sidensarser, Levantine!- och Reps, L, V, 20. I.