Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, då detta alternativ hvilat till afgörande vid denna riksdag endast för den händelse, att R. St. skulle bifalla K. M:s nåd. propos., angtde upphäfvande af hvad nu stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen, men, enligt ankommet prot.utdr., Högv. PresteSt. afslagit berörde nåd. propos., R. o. Ad. torde finna att ifrågavar. alternativ litt. a hade förfallit. Ropades ja. 2:o Den 9 Octo b er. €5 2:o Alternativet Litt. b, hvarenligt 21 § Reg.F. skulle erhålla följande förändrade lydelse: ”Konungen må, der lian så för godt finnér, i Högsta Domstolen öfvervara frågor om förklaringar öfver lagen, och äger dervid tvenne röster; skolande när Konungen icke i Högsta Domstolens öfverläggningar om sådane frågor deltagit, desamma hos Konungen i Statsrådet anmälas samt Hans röster deruti inhemtas och beräknas.” Hr von Hartmansdorff, Ali g.: Jag anhåller alt Ridd.- secret. måtte upplysa, huruledes detta alternativ blifvit afgjordt i de öfriga Stånden. Undert. t. f. Ridd.Secret. hade äran tillkännagifva, att, enligt ankomne prot.utdr., ifrågavar. alternativ Litt. b. blifvit af Högv. PresteSt. förkastadt, men af Vallöf!. BorgareSt. gilladt, derest något af RiksSt-.n ej skulle bifalla K. M:s nåd. propos., angående npphäfvande af hvad nu stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen, hvaremot samma alternativ af Hederv. BondeSt. ansetts hafva förfallit genom Ståndets förut lemnade bifall lill förenämnde K. propos. Ilr von Hartmansdorff: När förslaget sålunda redan är förfallet, så är det likgiltigt, huru R. o. Ad. beslutar, men ali bifalla ett redan förkastadt förslag, vore utan ändamål. Jag tror således det vore bäst alt detsamma äfven här förkastades.
Jag förundrar mig således öfver Utskts vidldifvande af sitt förra beslut i denna del och begär, att, då man i hela Svea land icke kan tvinga någon alt förrätta annans tjenst utan emot lämpligt arfvode, lt. o. Ad. ville, godkännande Utskts betänk, i öfrig t, hvad denna punkt beträffar besluta, att derest en tjensteman under årets lopp, om än på olika tider deraf, sammanräknadt i 3:ne månader och derutöfver, annans tjenst förrättar, skola fullmäktige äga att ett den extra-tjenslgöringens beskaffenhet motsvarande arfvode åt den tjenstförrättande meddela. Hr von Hartmansdorff: Jag söker i bancoreglementel, för att liana om icke ett dylikt stadgande, som det, hvarom nu är fråga, der redan finnes; men som jag icke hittar det genast, så anhåller jag att detta betänk, måtte blifva hvilande på bordet; ty jag skulle förmoda, att StalsUtsk. i detta, såsom i andra fall, tillstyrkt detsamma för Uiksg.contrs, som för Bankens betjening. Frih. Gederström samt Hr von Hohenhausen, Michael Silvius, förenade sig med Hr von Hartmansdorff. Likaledes lades ånyo på bordet, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Gr. Mörner, Carl Göran, BaneoUtsk:s den ii dennes på bordet lagda utlåt. N:o ig4 öfver gjorda anmäi kn:r vid mern. N:o 174, innefattande förslag lill åtskilliga förändrade stadganden i 1 och 2 artiklarna af bancoi eglementet. Föredrogs ånyo och bifölls BancoUtsk:s den 1 1 dennes på bordet lagda mein. N:o 201 , ang:de anordnande af en gralification till delning emellan bankens vaktbetjening. Upplästes K. M:s denna dag ankomna nåd. skrifvelse till R. St., ang;de de af dem fastställda förnyade instruetioner för R.
Så har äfven skett vid upgörandet af ifrågavar:de förslag, och särskildt hafva, vid de mom:r, som denna § innehåller, den Fransyska, Nederländska och Portugisiska lagstiftningen blifvit rådfrågade. I alla dessa finnes stadgadt, att, vid inventarieboks första uprätlande, upgift skall ingå på all slags egendom, äfven lösören, med specifikation derå så vidt möjligt är. Jag tror fördenskull, att anmärknme i denna del sakna grund och icke böra föranleda lill återremiss. I den af Hr von Hartmansdorff framställda anmärkm att grufvedelar icke kunna innefattas uti ifrågavar:de bestämmelse, tror jag ligger ett misstag; antingen måste de räknas lill fastighet eller också till lösören, till hvilken kathegori äfven vissa slag af landets gruf vor hör. Anmärkn. har jemväl blifvit gjord dervid, att ordet då i sednare delen af §:n icke skulle innefatta tillräcklig bestämdhet. Jag tror motsatsen; ty att föreskrifva köpmannen att på någon viss tidpunkt, t. ex. d. l:sta Jan. eller d. Esta Mars, afsluta sina böcker, torde icke vara lämpligt, utan bör bero på hans beqvämlighet eller godtfinnande, men för allmänhetens betryggande är af vigt, att bokslutet verkställes en gång hvarje år, och ordet då kan ej hafva afseende på annan termin, än den han väljer för afslutandet. Tillfyllest måste det vara, att lagen bestämmer alt bokslutet skall uppgöras inom årets sex första månader, hvadan, efter min öfvertygelse, tillräcklig tydlighet häruti ej saknas. På grund af dessa skäl anhåller jag, att §:n måtte oförändrad antagas. Hr von Hartmansdorff: Gr. Sparres anmärkn. att all egendom måste vara antingen lös eller fast, erkänner jag ega sin riktighet. Men ordet lösören anser jag hafva en inskränktare betydelse, än lös egendom. Penningar t. ex. pläga icke räknas till lösören ; men de äro dock lös egendom. Jag hade derföre ämnat föreslå detta ords införande.
Riksdagskostnaderna, hemställan att desamma måtte af Riksgäldskontoret utbetalas. Motion N:o 1. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 4. R. St. underdån. Skrifv. Rinman, F. A., Motion N:o 1, med hemställan, att kostnaderna för innevarande riksmöte måtte af Riksgälds-kontoret utbetalas. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 4. R. St. underdån. Skrifv. Ronneby lägre elementarläroverk, angående anslag för tillökning af lärarepersonalen vid detsamma. Motion N:o 7. Stats-Utsk. Utlåt. Rooth, F., Motion N:o 140, angående Helsingborgs högre elementarläroverks förändring till fullständigt, äfven på den klassiska bildningslinien. StatsUtsk. Utlåt. N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. N:o 81. Motion N:o 141, angående nedsättning af fordringarne för dimission från elementarläroverkens reala bildningslinie till lika med fordringarne 4 26 för dimission på den klassiska linien. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Rådstufvurätt, angående tid för utgifvande af dess utslag eller dom. Motion N:o 103. Lag-Utsk. Betänk. N:o 22. R. St. underdån. Skrifv. Ränteoch Kapitalförsäkrings-anstalter, om kreditivrätt i Banken för. Se Riksbanken. Rättegångsbalk, angående underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t om utarbetande och framläggande af förslag till ny. Motion N:o 66. Lag-Utsk. Betänk. N:o 15 och Mern. N:o 46. om ändring af 23 Kap. l:sta §. Motion N:o 97. Lag-Utsk. Betänk. N:o 15 och Mern. N:o 46. R. St. underdån. Skrifv. N:o 55. S. Salen, angående en vattenkommunikation mellan Ålshult och norra ändan af denna sjö. Se Ålshult.
I afseende å Rikets Ständers i i3:de punkten gjorda underdåniga anhållan , att inventering af Flottans ekvirkes-förråd måtte verkställas, infordrades i ämnet Förvaltningens af Sjö-Ärenderna underdåniga utlåtande; hvarefter, och sedan detta afgifvits, Kongl. Majrt under den 22 Juli i835 i Nåder förklarat, att då till bestridande af den betydliga kostnad, som en allmän inventering af Flottans ekvirkes-förråd skulle medföra, ej några medel funnos anslagne, och en så vidt utsträckt kontrollerings-åtgärd icke eller syntes af behofvet påkallad, helst efter det befunna förhållandet vid den, till följd af Kongl. Majrts den 16 Februari i833 aflåtna Nådiga skrifvelse till Förvaltningen, företagna inventering med ett af ekvirkes-förråden i Carlskrona; funne Kongl. Majrt icke skäl för närvarande förordna om ytterligare inventerings anställande å Flottans ekvirkes-förråd. Om hvad Kongl. Majrt, beträffande 4;de punkten i Rikets Ständers skrifvelse, uppå Finans-Expeditionens föredragning i Nåder beslutit, eller att Kontrakt, som för Statens räkning af vederbörande utfärdas, alltid böra Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Emb. Ber. den 14 Jan. 1340. 15 upprättas å Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar, och icke i Embetseller Tjenstemäns enskilda namn, blefvo rle till Krigs-förvaltningen hörande administrativa Verk till behörig efterrättelse förständigade. 12:o af den 18 Augusti 1834, angående Båts mäns och Krono-effekters transporterande sjöledes.
Derest denna skiljaktighet från Utskottets förslag icke frånträdes torde följande omröstning böra anställas. 92:o Den, som bifaller Utskottets förslag, att bestämma införsels-afgifterna å artificiella Blommor till 10 r:dr och å delar af artificiella Blommor till 4 r:dr per skålpund, röstar Ja; Bevillnings-Utskottels ilemorial, iY:o 23. 49 Ja ; elen, del ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bibehållas gällande införsels-afgifter å artificiella Blommor 15 r:dr och å delar deraf 6 ndr 12 sk. skålpundet. För Bly, arbeta dt, ej specificeradt, hade Utskottet föreslagit indelBly. ning i 2 rubriker: ”omåladt och olackeradt” med 1 sk. 6 rst. inför selstull samt ”måladt eller lackeradt” med 6 sk. införselstull per skålpund; hvilket förslag Borgareock Boiule-ständen godkänt. Ridderskapet och Adeln samt Pr este-ståndet hafva deremot bite hållit Bly, arbetadt, ej specificeradt, i en rubrik med 12 r:dr införselstull per skeppund. Utskottet hemställer^ att Ridderskapet och Adeln samt Presle ståndet ville, med frånträdande af sitt skiljaktiga beslut, instämma i Utskottets nyssberörde förslag. I annat fall torde följande omröstning böra anställas: 93;o Den, som bifaller Utskottets förslag att indela Bly, arbetadt, ej specificeradt, i omåladt och olackeradt, med 1 sk. 6 rst. införselstull, samt måladt eller lakeradt, med 6 sk. införsels-tull per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bibehålies rubriken bly, arbetadt, ej specificeradt, med 12 r:dr införselslull per skeppund. Såsom Utskottet föreslagit, har Borgare-ståndet beslutat, att införBiyertssels-tullen å Blyertspennor, aila andra slag än timmermans-, skulle nedpennor. Bih. till B.
Maitt och Kronan samt dok Allmänna; sörklarahe Hög-iost^ge Riddcrfk.-pec och Adeln slg i dorta afseende neida mod Kanon-Utskottns Betänkande; hwärom de öfriga KoIgeLkivs Stånden, genom Utdrag as krorocollek, wän» ligen skulle underrättas. Ol sn^rz. Den ^de Mogi. S. D. Föredrogs cn as Riksdagsmannen, Borgmästaren i Söderhamn, Olyt lttsmb wns, a egna wägne,r, samt esker anmodan af Rådmännen d-estades, 8-rngr Ilraol äcimsn och blrio kcrg >. samt Tull-I-i^eddoren fvbsn /ää,m VVennbs, ^, ingifwen aniökning, hwaiuti anhallcs om befrielse fran ersättning til Rtt?eng Ständers gus för dristande Stangoch Ma, usiisstar Järn hwiiiä, gencm ^s Icbsorcn ^nb-rn dvliclvs k^lulkmsns ö wade svek, til Umco-Läns erhaikände, större ^nekkor biifwit rttgilne, än som svarade mot beloppet as det i sadank ändamål uti Söderhamns wag nedsatta Jern; och besiöt Höglost. Riddnskapec och Arein, ak remittera denna ansökning kil kEo-Utskottet, som äger at deröfwer med stt utlakande inkomma. lär ku^es. Den i6:de Majk. S. D. Efrcr behörig granskning och öfwcrwä» gande af Lag-Utskotters under den 5. M ji afgifva Betänkande, angående ändring »ri Lagens stadgande i 16. Cap. is» §.
Till denna sednare kathegori höra de mål, hvari, genom Advokalfiskalens åtgärd, penningebelopp blifvit för Statsverket åter disponibla. Gr. Lagerbjelke har än vidare trott, att man genom en skrifvelse, sådan som den i fråga var: de, skulle komma ifrån alla frågor, ronde anmärkn:sproc:n. Det finnes många sätt att frånkomma hvarjehanda frågor; men af alla sätt finner jag detta minst antagligt, såsom både orättvist och oklokt. Rättaste och lämpligaste sättet att komma ifrån frågan om aktoratsarfvodet är väl, att R. St. aldrig bifalla eftergifter af balansbelopp, annat än med bestämmande, vid samma tillfälle, huruvida antingen aktoratsprocin bör af summan afdragas och det återstående efterskänkas, eller ock, derest R. St. vilja efterskänka hela summaD, procent-beloppet serskildt af statsmedlen må anslås åt vederbönde aktor, på del R. St. ej må uppå hans bekostnad i något fall utöfva sin frikostighet och sitt ädelmod. Beträffande betydelsen af ordet inflyta, så påstår jag, att i Kronans räkenskaper borde, såsom tillgångar uptagas fastställda balansbeloppen, intilldess de måhända efterskänkas, emedan de måste anses såsom Statens disponibla medel, och det vid sådant förhållande måste vara likgiltigt för sakens bedömande, huruvida de finnas i reda penningar i någon kassa, eller i säkra fordringar, precist på samma sätt, som jag anser mig lika mycket ega den förmögenhet, jag på säkert ställe insatt, som om den ligger räntelös. Hr von Troil har behagat föra Hr Bildt och mig till last, alt vi inom Utsk. stillatigande afhört föredragningen af detta ärende, och först efter det Utsk. beslutat sin hemställan i ämnet, reservationsvis anmält vår skiljaktiga mening. Jag får då äran nämna för Hr von Troil, att jag älskar följdriktighet i handlingssätt hos en och hvar. StatsUtsk. hade redan uttalat en åsigt i förevarule hänseende; men R. o. Ad. antydt sig hysa en annan.
Församler eder, I BenJamins barn utu Jerusalem, och blåser i trummeter på Thekoa vakt, och reser upp ett baner på BethCherems vakt; ty en olycka är på färde ifrå nordan, och en stor jämmer. Dottren Zion är såsom en dägelig och lustig äng; Men der skola herdar komma öfver henne med deras hjord; de skola uppslå sin tjäll allt omkring henne, och i bet ligga hvar på sitt rum ([och säga]): Ruster eder till strid emot henne; upp, låter oss draga upp, medan det ännu bittida dags är; ej! det kommer aftonen, och skuggen varder stor. Nu väl, låt oss nu vara uppe, det vi än skulle draga ditupp om nattena, och förderfva hennes palats. Ty så säger Herren Zebaoth: Fäller trä, och görer bålverk emot Jerusalem; ty det är en stad, som hemsökt skall varda; är der dock alltsammans orätt inne. Och likasom en källa uppväller sitt vatten, så uppväller ock hans ondska; hans orätt och öfvervåld ropar upp i himmelen; sitt mord och slag bedrifva de dagliga för mig. Bättra dig, Jerusalem, förr än mitt hjerta vänder sig ifrå dig, och jag gör dig till ett öde land, der ingen uti bor. Detta säger Herren Zebaoth: Hvad qvart blifvet är af Israel, det måste ock efteråt afhemtadt varda, lika som ett vinträ; vinhemtaren skall afhemta uti korgen det ena efter det andra. Ack! med hvem skall jag dock tala och betyga, att dock någor ville hörat? Men deras öron äro oomskorne; de kunna icke hörat; si, de hålla Herrans ord för gäckeri, och vilja det intet. Derföre är jag så full af Herrans trugande, att jag icke kan låtat; gjut ut både öfver barnen på gatone, och öfver de män i Rådet allt tillsammans; ty både man och qvinna, både åldrig och utgammal skola fångne varda. Deras hus skola komma främmande tillhanda, samt med åkrar och hustrur; ty jag vill uträcka mina hand, säger Herren, öfver landsens inbyggare.
Afkortningslängd skall i stad underskrifvas of vederbörande tjensteman, som för densammas riktighet är ansvarig, samt efter deraf anställd granskning attestera® of en Magistrats-person och minst två ledamöter utaf årets Taxerings-kommitté. 2;o På landet skall afkortnings-längden, med ansvar för dess riktighet, undertecknas af Kronofogden samt Hära cl ss k r i Iva r on; och bör den å utlyst allmän sockenstämma granskas samt förses med intyg af ordföranden och två socknemän om denna gransknings verkställighet; hvarvid tillika bör uppgifvas, om och hvilka anmärkningar emot längden förekommit samt de förhållanden attesteras, som befria husbönder från den, eldigt § 89, dem åliggande ansvarighet för landtbönders och torpares med fleres utskylder. 3:o Sedan afkortnings-längden blifvit vederbörligen granskad och attesterad, aflemnas densamma, i stad af Magistraten och på landet af Kronofogden, till Konungens Befallningshafvande för att i stadgad ordning ytterligare handläggas. Förslag till Bevillnings-Stadga. 4:o Redovisningen, % 95. Vid redovisningen af allmänna bevillningen kommer hvad gällande instruktioner och andra författningar stadga, rörande redogörelser och räkenskaper för de till Kongl. Stats-kontoret ingående årliga skattebidrag, att tjena till efterrättelse; dock gom de till allmänna bevillningen hörande och vid uppbörden influtna eller sedermera indrifna medel skola från Landtränterierna samt Stockholms stad insändas till Rikets Ständers Riksgälds-kontor, så få bevillningsmedlen hvarken i landsböcker och öfriga krono-räkenskaper eller vid levereringarne sammanblandas med Kongl Stats-konlorets eller andra Verks medel. § 9-i. l:o Öfver ali, enligt denna författning, för hvarje år inom stad eller fögderi utgående bevillning skola upprättas och lill Konungens Befallningshafvande, före årets slut, insändas med härvid bilagdt formulär öfverensstämmande sammandrag af taxeringsoch debiterings-längderna. 2:o
Hr Printzensköld har sagt, alt den gamla tulltaxans bestämmelse i delta fall är förmånlig deruti att den gynnar importen af goda varor, men motsätter sig importen af dåliga, emedan tulllen är lika hög pä det ena stycket som på det andra, antingen det är sämre eller bättre; men att ett motsatt förhållande skulle ega rum med afseende å hvad som år af Utsk. föreslagit i delta fall. Jag får likväl fästa den värde ledamotens uppmärksamhet återigen derpå, att precist samma förhållande härvid så till vida eger rum, som en bättre smidd knif kostar lika mycket i tull som den särare smidda knifven, om de båda väga lika; hvarföre man skulle kunna säga att, om den gamla taxan i detta afseen - 362 Den 3 Juni f. in - de medförde någon fördel, så kommer den nya alt medföra en alldeles lika. Deri omständigheten, att man ej bestämdt vet, huru den nya taxan förhåller sig till den gamla i afseende på tullbestämmelserna, det är en olägenhet, som nödvändigt inträffar vid alla de tillfällen, då man öfvergår frän tullbestämmelser efter slycke till tullbestämmelser efter vigt, men som i öfrigt mer än uppväges af det sednare systemets fördel framför det förra. Hr Aminoff: Jag beklagar R. o. Ad. men synnerligen R. St. att ej Hr Printzensköld blifvit vid denna riksdag invald lill ledamot uti Bevilln.Utsk., emedan örn han varit derstädes anställd, skulle nämde Utsk. ej inkommit till R. St., enl. Hr Prinlzenskölds yttrande med ett det sämsta förslag som nu varit händelsen. Det är beklagligen allt för väl qvarstående i mitt minne, de ändlösa tvister som ägde rum i 1S45 års Bevilln.Utsk., dä Hr Printzensköld gjorde Utsk. den äran att vara en bland dess ledamöter, synnerligen om man vågade hysa andra åsigter än den Hr Printzensköld hyllade, kunde striden om den minsta betydelse fortgå i flere timmar. Här har af en talare blifvit nämndt, att man i andra länder gjorde sig noga underrättad om verkliga förhållandet i afseende på varuvärden.
I frAga om Topelius galler det ju, att bAde gamla och mnga trifvas viil i den auda L-lf renliet, poetisli finhet ocH 5lslcviii: d bliclhet, som.genomgBr bans biiclrer. ' I I Beriittelse fiir barn af Edith C. %Le~z ?jo~~. den lille 7-hige Wilfrid, 5ir den ifrilgavarancle ricldnren. Elam lnor 11ar berattnt for hot10111 ow deu iidle riddareu Dieudonni! i Johnnniterorden, och sti upptiindes hos honom en brinnnnde hiig att blifva en Bdel riddare. Hwi Br emellanit fo: .- flugen och ~nisslyckas i s.ina striifvanden, men 14 f&amp; den variim.ste sylnpati lor den lille riddaren. Dilai~ lran nog emellandt tgcka, att den lille gossen iir ovsnligt ntvecklad f o r siaa &amp; I., Inen det ligger 85 lnyclsen etislr och poetislr sanning ofver beriittelsen, att vi 115 det varrnaste relzoililnenclera den Ht 10-&amp;~: ing,zmn. Silrskildt fint ocli vaclrert B r haus nppfiirande i slrolan s1ddr: idt. Beriittelse af L. T. Me (r (7a. Pris 2: 23., Unga flickorx, handlnr om lifvet i en helpension i noim .England. SBdsna bocker .intressera alltid unga flickor; vi belrlaga blott, s t t Iiirf. dltjamt fortsBtter ntt teckna skurlca~: och bofvar bland ungdoin, hvillzas inotstyclre lycldigtvis hogst sallan pfttriiffas i viirkligheteii. Ingaluncla lran det vnra nyttigt.
En af de berömdaste bland dessa klippor, Rocher de la Yierge, synes bland våra vyer. Dessa återgifva för öfrigt det ståtliga Casinot, kallbadhuset vid gamla hamnen och varmbadhuset med badhotellet. Namnet Biarritz är baskiska och betyder les deux chénes (de två ekarna) eller, enligt en annan tolkning, les deux rockers (de två klipporna). I våra dagars politiska historia har Biarritz fått ett namn såsom plats för Napoleon III:s och Bismarcks sammankomster åren 1862 och 1865. Som ämnadt var, anträdde vårt konungapar afresan gemensamt den 1 dennes med extratåg kl. 5,40 e.- m., h. m. drottningen för att begifva sig till Honnef. Vid Centralstationen märktes kronprinsen, prinsarne Carl och Eugen, prinsessan Ingeborgsamtprins Bernadotte med gemål äfvensom en mycket stor samling damer och herrar ur den högsta sociteten. Konungen och drottningen gingo kring bland de närvarande och togo hjärtligt afsked. V i d tå- gets affärd höjde öfverståthållaren ett fyrfaldigt lefve för deras majestä- ter, och samtidigt dånade från batteriet på Skeppsholmen den sedvanliga kungliga saluten. Enligt hvad som meddelats Idun, gör konungen på vägen till Biarritz kortare uppehåll blott i Köln och Bordeaux. Paris passeras endast på genomfärd. GRAND HOTEL. KONUNG OSCARS BOSTAD I BIARRITZ. — 2 — I D U N 1899. VÄNTANSTIDER. SKYMNINGSBRASAN. E AF som en drömmens hamn hon vinkar, lockar ljufligt tröttad tanke. Hur det varma skimret breder öfver allt sin trollska dager, hur det färgar allt ikring oss en sällsamt fager guldglans! Långt från verklighetens kuster föras vi på längtans vingar. I de gyllenröda glöden läsa vi vårt hjärtas saga. Längst därinne skönt sig reser för vår syn elt slott — dess spiror glindra ljusa. — Det är slottet, vår varma kärlek bygger — spirorna, de stolta tvänne, heta tro och hopp.
Jag anhåller, att man icke, genom att göra diskussionen öfver dessa begge punkter gemensam, sammanblandar frågorna. Otvifvelaktigt blir saken derigenom mera invecklad. Skulle likväl R. o. Ad. anse, att den 5:te punkten bör först föredragas, bör särskild diskussion blifva rörande denna punkt och särskild öfver den fule punkten. Måhända man kommer att iner tvista om, huru linierim skola sträckas än om sjelfva anslagsbeloppen. Hr Bildt: Jag anser mig böra upplysa att vid frågans pre liminära behandling ansågs nödigt att upställa proposma först med afseende å banornas sträckning och sedan med anslagsbeloppen till utgångspunkt. Då man derefter fattat beslut rörande den summa, som skulle gifvas åt sodia stambanan, kom ordningen att besluta hvad som skulle gifvas åt den nordligare eller sydligare delen af samma bana, och raan voterade deröfver. Detta är väl den naturligaste vägen för frågans lösning. Den ordning, som StatsUtsk:t H. V. -n 338 Den 25 April f. m. nu följt, finnes åter uti K. Mits Nåd. Propos. iakttagen. Detta iir den enda orsak, hvarföre denna fråga blifvit på lörev:de sätt upstäld. I praktiskt hänseende måsle nian alltså skilja på sjelfva sträckningen samt anslagets fördelning på södra banan. Det är oundgängligen nödigt, att livar och en, som voterar, får voteringen klar för sig, så att man icke i något fall tvingas att votera mot sin öfvertygelse, hvilket, ofta händer genom mängden af kontiaproposir. Denna olägenhet förekom mes likväl derigenom, att man först afgör ett i och för sig odisputabelt förhållande, nemi. det belopp, som skall användas till södra banan. Detta är föreslaget till 7,440.032 rdr rint, hvilket man nu åter fördelar så, att för södra stambanans fortsättning anvisas en summa af 6 milhr rdr rint, samt till samma banas nordligare del 1,440,63 2 rdr rmt. 5;te punkten afgör fördelningen af anslagsbeloppen.