Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-Ver ket anses helt och hållet höra försvinna: att i öfrigt hos Kongl. Maj:t i un derdånighet anhålles, att, derest Bolaget icke fullgör de vilkor, som varda föreskrifna, Kongl. Majit i nåder täckes förbjuda vidare fortsättning af Bolagets Discont-rörelse, i händelse den nu beviljas, samt att förenärnde biträde skall, mot säkerhet af Riksers Ständers garantie, rentefritt begagnas i Banken under bygg* nads-åren till utstakade tiden, hvarefter Renteberäkningen, äfvensom sättet för återbetalningen, får ankomma på blifvande Riksens Ständers pröfning. ^:o I stället för hvad föreslaget blifvit, att någon Renta och Capital-afbetalning ej skulle, efter byggnads-årens slut, komma i fråga, förr än Actie-ägarne af Discont-och Canal-inkomst njutit och allt framgent för hvarje ar få njuta oafkortadt fem procents Renta å deras inbetaldta Actie-Capital; fann Hedervärda Bony de-Standet för godt stadga och antaga, att om, efter byggnads-årens slut, Canal-Inrättning’en gifver Fern (5) procents Renta å Actie Gapitalet, borde Banken deraf njuta Tvåfemtedelar och Actie-ägarne Treferntedelar, men derest inkomsten öfverstiger nämde Renta, så skulle utdelning ske i samma proportion. 9:0
Af denna orsak anser Utskottet sig böra medi sitt tillstyrkande i så måtto understödja Herr Wester strands ofvanbetörde Motion, att Utskottet föreslår: att, med upphäfvande af 37 punkten i Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, stadgas må, det UnderRätts ransakning och Utslag i mål', angående såtlane edsöresbrott, å hvilka penningeböter jemte fängelse med eller utan arbete äro i Kongl. Förordningen den 20 Januarii 1779 utsatte, hädanefter skola, innan Utslaget går i fullbordan, till HofRättens skärskådande och pröfning insändas. IDoclc varder detta förslag, tillika med frenne Ledamöters skiljaktiga meningar, Rikets Högloft. Ständers närmare pröfning vördsamligen hgmstäldt. Stockholm d. 14 Januarii 1829. 4 Biltill LagUtskottets Betänkande Nto i? V Transsumt af Rikets Högloflige Ständers Lag-Utskotts Protocoll, hållet i Stockholm den 14 Januarii 18^9. S. D. öredrogs å nyo Herr Westerstrands till Lagutskottet remitterade Motion, hvari föreslås den ändring i 25 Cap. 5 §. RättegångsBalken, ”att UnderRätts Utslag, hvarigenom någon blifvit dömd till fängelse-straff ined eller utan arbete på längre eller kortare tid, alltid må underställas ÖfverRätts pröfning. I öfverensstämmelse med pluralitetens mening skulle utlåtande häröfver uppsättas | på sätt Betänkandet Nto 12 innehåller. Herr Borgmästaren Landegren] som från Utskottets Beslut var skiljaktig , aflenanade ett serskildt yttrande af följande lydelse s Att, med ändring af stadgandet i 37 punkten af Kongl. Förklaringen den % 3 Martil 1807, nu ater upptaga Lagbudet i 5 §. 25 Cap. RättegångsBalken, angående under-] ställning af UndérRätts tltslag i Edsöresrnål, torde ej vara af något skäl påkalladt.
Men i samma mån, uplysningen stiger, mäste förfaltningarnes föreskrifter lämpas derefter. Jag skulle önska, ali R. o. Ad. ville återremittera Betänk., såsom Frih. Tersmeden yrkat, emedan jag anser riktigt vara, att den blifvande Förfaltnm ulslräckes jemväl till alunskiffer oell takskiffer, .hvilka båda blifvit nplagna i del förslag, sorn de sammansatta Ulsktns afdelning upgjort, och omförmälas i de vid Betänk, fogade reservationerne. Hvad alunskiffer angår, så är han användbar till bränsle och förekommer på Öland, der skog i allmänhet saknas. Således, om han än icke lemnar tillräckligt alun, gifvethan likväl bränsle, som på skoglös ort är af stor vigt. Takskiffer uptages föga i vårt land, emedan vi hafva god råd på skog. Men i samma mån skogen blir glesare, blir äfven takskiffern af tuera värde. Om man ser, huru han begagnas i Rehn-länderna, finnér man, hvilket stort värde denna stenart kan i framtiden erhålla. I Frankfurt am Main äro icke allenast de gamla husens tak, utan äfven deras ytterväggar dermed betäckla, så att de på afstånd glimma i solskenet, såsom fjällen på en fisk. Man yrkar, att nuvartde förhållanden icke skola rubbas; man må icke gå längre. Hade man tänkt så från begynnelsen, så hade aldrig någon förfaltn. blifvit i ämnet utfärdad, ty ursprungligen hafva inga författningar om inmutnings-, utan blot! om eganderälten till jorden funnits. Jag frågar eder, Mine Hrr, huru hade väl våra bergslagsorler setl ut, om någon dylik förfaltn. icke varit utfärdad? Jag förnyar på grund af alla dessa skäl min anhållan, att R. o. Ad. ville återremittera detta Betänk., på det att de sammansatta Utsk:n matte ännu en gång taga saken i öfvervägande, och R. St. sedermera kunna falla ett mera fullständigt beslut, än nu är möjligt. Frih. Rehbinder, Willi. Fredr.:
Afven fördenskull må jag ej heller påyrka numera någon bestämd föreskrift i berörda afseende, utan hellre vördsamt föreslå, det mätte afdragsbeloppets närmare bestämning ät vederbörande bevillningsberedningar och taxeringskomitéer öfverlåtas, om blott dervid såsom grundsats iagttages, att hvarje tjensteman påföres lönebevillning endast för den lönebehållning, sorn, efter afdrag af alla i och för tjenstcn oundgängliga utgifter, kan beräknas återstå att för hans enskilda, högre eller lägre, lefnadskostnad användas. 56 Bevillnings-Utskottets Betänkande 9. Sådan är ock omisskänneligen sjelfva förordningens egentliga mening, då der i 6:te § under dess meranämnda 3:dje punkt, i och med det uttryckliga undantaget för de med ett arbete förenade kostnader, så tydligen frän bevillning fritagcs allt hvad af inkomsten kan beräknas åtgå i kostnader för arbetets bedrifvande. Men som likväl i följd af en viss punktens otydlighet i ordställningen, vid tillämpningen deraf sådan bevillning blifvit alla lönetagare påförd, såsom hörde inkomsterna af tjenst, icke under den 3:dje punkten, utan under den andra, eller vore att anse såsom rena räntebehållningar, sä får jag, endast till ett förtydligande af hvad i tliy mål är och bör vara rätta meningen, härmed vördsammast föreslå vid meranämnda 6:te g den ändring, att dess ordalydelse blifver följande: § 6. För all inkomst, vare sig af kapital eller arbete, erlägges bevillning med En procent, beräknad ä behållna inkomstbeloppet, (o fö ränd rädt). Till behållen inkomst af kapital räknas: ränta af utlånade penningar sorn icke kan inbegripas under benämning inkomst af arbete. Till behållen inkomst af arbete räknas: ali den behållning, som uppkommer af rörelse, yrke eller tjenst, såsom vinst af bergsbruk — äfvensom hvad utöfver dermed förenade kostnader förvärfvas genom utöfning af vetenskap, konst eller handaslöjd, samt af embete och tjenst, jemte arfvoden, traktamenten och sportler eller andra med allmän eller enskild tjenstebefattning förenade förmåner — undantagsförmån.
Ny beräkning med olika grunder för olika län redovisas Stockholm den 15 februari 1822 L von ENGSTRÖM G von WETTERSTEDT Kungörelse angående förändring i terminerna för underhållsutdelningen till Vadstenas Krigsmanshusgratialier. Stockholm den 16 februari 1822 Den tredje april gjordes en förändring av utdelningen av Vadstena krigsmanshusgratialer, så att de skulle utbetalas två gånger om året istället för vid kompanilikvidationsmöten i januari. Detta medförde att både regementsskrivaren och kompaniofficeren vidkändes högre resekostnader, som togs av deras knappa löneanslag. Kongl Maj: t har bifallit att underhållsutdelning i landsorten verkställs till hälften för det löpande året i juni och hälften påföljande januari vid de vanliga likvidationsmötena. Stockholm den 16 februari 1822 CARL AXEL LÖWENHIELM Kungörelse angående förändring i tiden för utstämpling av vrakekar för enskildas behov: Stockholm den 17 januari 1822 Den 28 december sistlidet år har Kongl Maj: t förordnat: 1: o Stämpling av vrakekar skall för enskildas behov göras i början av savtiden och fällning göras så fort sig som möjligt. Befallningshavaren skall sist i början på februari insända bevillningsresolution till förvaltningen av sjöärenden 2: o Dessa resolutioner skall föreskriva att ekarna bör avbarkas i savtiden, sedan de förut blivit fällda. Stockholm den 17 januari 1822 VICTOR von STEDINGK Reglemente för allmänna brandförsäkringsverket. Stockholm den 27 februari 1822. Sedan den 15 april 1782 har allmän brandförsäkring av hus och byggnader varit inrättad i riket utom i Stockholms stad. Därigenom har en utväg öppnats för Våra kära undersåtar att mildra följderna av eldens härjningar. Detta påräknade ändamål har vunnits och verkets tillgångar har efter hand betydligt vuxit. Dock har en del oförutsedda omständigheter fordrat förändringar och förklaringar i reglementet, varför verkets styrelse anmält nödvändigheten av ett nytt. Då Vi anse att denna inrättning är av största vikt, har Vi efter att ha hört verkets delägare och direktion upphävt det gamla reglementet och förordnar följande att gälla från den 1 november 1822.
Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 20 Öct. Preste-Ståndet d. 23 Borgare-Ståndet d. 23 — Bonde-Ståndet d. 23 —• ' Riksens Stcinders underd. Skrifvelse, angående granskning och omarbetning af de till efterrättelse nu gällande Eds-Formulair. S. A. K. Vid Öfvervägande af en hos Riksens Ständer •vackt motion, angående ändring och rättelse uti de, så väl genom Allmänna Civil-Criminal-och Kyrko-Lagen, som genom Rikets Oeconomiska Författningar i öfrigt, till iakttagande vid Edgångar, föreskrifne Formulair, hafva Riksens Ständer, som funnit dem ega mångfaldiga felaktigheter och brister, hvilka, genom förändrade tider och omständigheter, blifvit än mera märkbara, väl ansett ett skyndsamt afhjelpande deraf vara nödvändigt; men då för de i detta afseende vidtagande förändringar erfordras, dels tillgång på en fullständig samling af nu gällande EdsFormulair, hvaraf en del finnas upptagne uti särskilde locala, inom Länen utfärdade, Författningar, och således icke kunna erhållas, utan genom vederbörande Authoriteters biträde, dels ock en noggrann jemnförelse af dessa Formulair, så väl sins emellan, som med Rikets GrundLagar och öfrige Författningar, få Riksens Ständer nw till E. K. M. i underd. framföra den Underdåniga Skrif veisel. 719 *' > finskan, alt E. K. M., efter inhemtade nödiga upplysningar i ämnet, täcktes i Nåder föranstalta om en sorgfällig granskning och omarbetning af ifrågavarande Eds-Formulair samt förständiga de vederbörande, som till verkställighet deraf varda utsedde, att iakttaga:
enligt 2 Art. 21 §. måtte nedsättas till 1 R:dr för hvarje 1 ooo:de af egendomsvärdet, enär den minskning i stalsintraderne, som deraf kan uppkomma, tillräckligen ersättes genom förhöjd afgift för bränvins-tillverkningen. Härmed har Olof Ericsson från Bohus Län förenat sig;, hvaremot Eric Persson från Gefleborgs Län anmärkt, att det syntes för tidigt att bestämma dea, efter 1 Art. 1 nuvarande Bevillnings-Stadga, utgående afgift, innan kännedom erhållits om beloppet af den Bevillning som erfordras. A) Af Anders Danielson från Elfsborgs Län är inom samma Riksstånd andraget, att det syntes vara otjenligt, att man ålägger arbetsfolk, undantags-innehafvare af hemman, sorn de försålt till sina barn, eller andre, hvilka ej förtjena 200 R:dr om året, eller derutöfver, någon Bevillning för deras ringa näringsförtjenst eller inkomst af det lilla undantaget, som vanligen föder en ko och några får, hvarföre Motionairen trott sig med skäl kunna föreslå upphäfvande af detta stadgande i Bevillnings-Förordningen, helst rättvisan gjorde sådant nödvändigt, sedan löntagare, med inkomst under nämnde belopp, vid sista Riksdag blifvit från Bevillning befriade, hvarmed sig förenat Ola Jeppsson från Blekinge Län, Johan Eric Jansson från 'Wermlands Län, m. fl. 1) Johan Olof Dahlberg från Wester-Norrlands
Anckarsvärd anmärkt, tillgångar finnas för den första, utan att Riksg:sKont. blir urståndsatt att fullgöra de förbindelser som det i öfrigt sig åtagit. Men då deremot förhållandet icke är så med de öfriga summorna och om vi äfven sedermera skulle besluta, att Eiksg:sKont. skall uptaga lån för bestridande af dessa utgifter, så kan det ju inträffa att Kont. icke får några lån inom den bestämda tiden, ty sådant har ju redan inträffat; hur skall det då gå? Om R. St:r anvisa dessa medel till utbetalning af Riksg:sKont., så är det en pligt för Kont. att fullgöra R. St:rs befallning, och under den Jernvägsfeber som nu är rådande, skall man naturligtvis yrka att utgifterna för detta ändamål skola företrädesvis utbetalas. Hvad blifver då följden? Jo, att Riksg:sKont. finner sig ur stånd att bestrida de öfriga utgifter som åligga Kont. Jag hemställer, huruvida det kan vara rätt att gå på detta sätt tillväga. Man har visserligen meddelat den uplysning, att Betäfik. redan skall vara bifallet åf Den 18 April e. m. 315 tre Stånd. Detta har likväl Riddarh.Sekret, ännu icke bekräftat, och jag har vid föreg-.de tillfällen hört, att dylika upgifter understundom grundat sig på misstag. I en så vigtig principfråga, som den, huruvida Riksg:sKont. skall anbefallas att utbetala medel, som der icke finnas, synes det mig likväl, de öfrige Stånden må hafva fattat hvilket beslut som helst, som om det icke vore R. o. Ad. värdigt att lemna sitt bifall till en så beskaffad åtgärd. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, instämmer jag med Gr. Anckarsvärd, och anhåller att R. o. Ad. måtte bifalla att det begärda beloppet af 1,350,000 Rdr, som bör utfalla efter
Domaremaktens i dylik fråga gifna beslut, icke kunna tillförbindas att erlägga annan ränta, än 5 procent från den dag, då de, efter inträdandet af deras betalningsskyldighet, för sina förbindelser sökas, upplupne öfver-räntor linnas balanserade till ett sammanräknad! belopp af 1,280 R:dr 22 sk. 2 r:st, hvarför någon godtgörelse icke kan erhållas; samt 5:o att å 14 stycken lån, hvilkas kapital-belopp blifvit indrifna hos gäldenärerne, öfverräntor finnas balanserade med tillsammans 4,003 R:dr 29 sk. 11 r:st., till godtgörande hvaraf all vidare tillgång saknas. 12 Banlio-VIskallets Berättelse, N:o 53. Med anledning häraf, och sedan Utskottet, uppå framställning af vederbörande, medgifvit, att de i lista, punkten omförmälde 22 stycken lån må från kapital-räkningen afföras och å balans-extraktet för inom linien förde lån upptagas, anser Utskottet sig böra, enligt direktionens öfver Banko-diskont-verket derom gjorda hemställan, tillstyrka, att afskrifning må af Rikets Ständer beviljas ej mindre för återstående beloppen af de uti 2:dra och 3:dje punkterna upptagne 160 st. lån med tillsammans 91,111 R:dr 15 sk. 5 rst., än äfven för de uti 4:de och 5:te punkterna omnämnde öfverräntor, tillsammans utgörande 5,284 Ridr 4 sk. 1 rst., allt banko. Diskontering och utlåning för handel och näringar.
Dör Justitiä - Ombudsman, sammanträde genast Fullmäktige öfwer Banco - och Riksgälds-Werken och insätte genom ProtocollsUtdrag i Ämbetet den Person Riksens Ständer til hans efterträdare utsett. Nedlägger Jm fiitiä-Ombudsmannen af högst wigtiga och gällande ffäl sin befattning, ware Lag samma. Blifwer Suppleant til werkelig Justitiä-Ombudsman uphöjd, wälje genast bemälte Fullmäktige samfält och per cspitL en annan. Lag samma ware om Suppleant genom döden afgär eller Expectanten sig afsäger. Lades Den 8 Augusti. 811 Lades pä bordet, och beflöts derjemte at denna Instruction jämte Betänkandet stpndsamt flulle befordras til Trycket. Ridderffapets och Adelns Deputation under Grefwe i^Esnfljslmg anförande äterkom, och gjorde behörig redo för sin bestickning. Justerades följande twänne ifrän Eppeditions-Utstottet aflemna de underdäniga ffrifwelser til Kongl. Maj:t. SLormägtigste Allernädigste Konung! Uti Eder Kongl. Majus under den ruinnewarande Mänad til Riksens Ständer aflätne. Nädiga Proposition, rörande wal utaf en efterträdare til Sweriges Krona, hwartil Eders Kongl. Maj:t, pä i Räder framstälde stäl, behagat föreflä Prins Lliri8tian ^u^u8t af Schleswig Hollstein, Sonderburg - Augustenburg; hafwa Riksens Ständer emottagit et förnyadt »vedermäle af Eders Kongl. Majus offattbara omsorger för betryggandet af Rikets wäl och framtida sjelfbeständ.
Vtdr, d, i» Bit. stat. 3:o Botvid Johnsson* från Östergöthlands Län Memorial, om ändring i i $. 26 Gap. Byggning®-Balken; och ‘4:0 Pehr Ericssons från Kronobergs Län Memorial, om ändring i 2 och 3 §§, af 3 Cap. Arfda-Balken. S. D. Till Bevillnings-Utskottets hemställan, uti Memorial N:o 1, om rättighet att få antaga Cancellie-Betjening utöfver det i Riksdags-Ordningen bestämda antal, fann BondeStåndet för godt att lemna bifall* S, D. I anledning af gjorda anmärkningar, fann Bonde-Ståndet för godt att till BancoUtskottet återremittera samma Utskotts Betänkande, i följd af väckta Motionen, om rättighet för Banco-Fullmägtige, atr, under nuvarande Coursförhållanden, vidtaga alla till ändamålet ledande anstalter för silfver-uppköp, som med Bankens säkerhet voro förenliga. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Stats-Utskottets Utlåtande N:o 4, i anledning af Kongl* Maj:ts Nådiga Remiss uppå Fändriken. Z. W. Munthe* underdåniga Besvär, rörande utbekommande af Skogs-åverkans böter. Bih. till R. St. Prat. issi — stat, g:dt Semi, åldra gdft, 42 170 Vrot. Utdr* d. 12 Dec tgug, Den 12 December 1828» Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Beslöt I-Iöglofl. Ridderskapet och Adeln, det skulle Expeditions-Utskottet underrättas derom, att till Ledamöter af Ridderskapet och Adeln uti de' af Kongl. Majit i Nåder äskade Hemliga Utskott blifvit utsedde: N:o 117 Grefve von Stedingh, Fullmägtig Grefve Hamilton, Gustaf Wathier. Nio 236 Friherre Stjerneld, Algernon. Nto 2275 Herr Lefrén, fohan Pehr.
Detta hinder skulle nemligen lagen ej kunnat underlåta att påbjuda; och hade dess mening varit att ålägga fången någon inskränkning i friheten; så hade lagen lika litet kunnat undgå att stadga, hvilken denna inskränkning lämpligen borde vara. Hade en sådan då blifvit ansedd nödig, så synes det mig hafva kunnat stadgas, att fängelseföreståndarens hela befattning med fångens skrift skulle vara, icke dess genomläsande, utan endast dess inneslutande i tätt omslag och förseende med sitt sigill, hvartill författaren efter behag ägde foga sitt eget, samt att paketet derefter borde, enligt författarens anvisning, allemnas till den välkända och vederhäftiga person, åt hvilken han gifvit uppdrag att bestyra om arbetets tryckning. I brist af sådan lag skulle man utan tvifvel kunna med hvarje fången författare aftala om vidtagande af omförmälta utväg, såsom icke innefattande något hinder för hans ifrågavarande frihet, och likväl fullt tjenlig för ändamålet. Jag kan ej tro, att Tryckfrihetsförordningens stiftare skulle förkastat denna utväg, i fall den kommit å bane; men åtminstone är jag förvissad, att lagstiftaren omöjligen skulle gått längre, än till beviljande af censur, i afseende på skriftens vådlighet för fängelset och för stämplingar till brott; hvarigenom i allt fall största delen varit räddad af den frihet, som är i fråga. Jag lärer knappast behöfva erinra, det sjelfva ledigheten till skrifvande måste förutsättas, innan fråga kan blifva om frihet till dess bruk. En fånge, som är dömd till arbete, måste efter sin dom arbeta och kan derifrån icke fordra befrielse, för att få sysselsätta sig med författarskap. Föga mer torde behöfva påminnas, att samma förhållande är med den, som gjort sig skyldig till vistande i mörk cell eller till sådan beläggning med fängsel, som beröfvar honom händernas bruk. Af lagens innehåll följer blott, att bruk af skrifdon ej kan fången förmenas, och att friheten till författande ej får betagas den fånge, för hvilken någon annan sysselsättning icke i hans dom är föreskrifven.
Maj:t ser Sig, till följd häraf, nödsakad föreslå, att erforderlig tillgång till ifrågavarande nybyggnad må utaf Rikets Ständer, medelst särskildt anslag af jemt 55,000 R:dr B:ko, beredas; skolande ofvanberörde ritning och kostnadsförslag Rikets Ständers Stats-Utskott tillhandahållas. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. 0. Palmstjerna. Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför H. M. Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 16 November 1853. Närvarande: Hans Excellens, Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellent, Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Statsråden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Chefen för Finans-Departementet, Statsrådet Herr Friherre Palmstjerna, uppläste till justering det förslag, hvilket, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, uppå Statsrådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, blifvit uppsatt till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag af medel för nybyggande af Landshöfdingeresidens i Christianstad. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 18. 5 Kongl. Maj:t behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befallde, att, i enlighet dermed, Nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo. Mildhog Lundgren. Ånk. till Exp. Utsk. d. 12 Dec. 1853, kl. 10 /. m. Kongl.
Man kan nog ha bruk derför utan att äflas efter öfverloppsgerningar. Så fort jag fått ditt förra bref och åter var i stånd att arbeta, tog jag ihop med julskizzen, och jag ville inte afsända mitt bref till dig förr, än den var färdig, ty jag kände mig en smula trög och olustig och derför ville jag begagna min åstundan efter bref som sporre till arbetet. Det visade sig vara ett ganska verksamt sätt, som du ser. Du kan döpa om ungen till hvad du vill, men säg mig hur du finner den. Du får hålla till godo med, att kamreren ber till Gud; det är alldeles i stil med hans karaktär att göra så9. Jag har skrifvit som en träl hela dagen i dag och just innan posten kom hade jag slut på mitt opus. Men vet du, då var jag så trött att det riktigt äcklade mig att se på pennan. Det blir jag ofta sedan jag arbetat en hel dag. Så trött till kropp och själ att det käns alldeles som vämjelse. Jag vet inte hvad jag då ville ge för att vara i mitt gamla »hem» i Malmö10. Ty du förstår, att då jag om qvällen är utkramad som en svamp, då äro de andra familjemedlemmarne vanligtvis bortbjudna hvar på sitt håll, och så sitter man alldeles ensam – just som i qväll. I en stor stad kunde man åtminstone gå ut, men här är det mörkt som i en säck. Nu har jag för resten civil arrest, ty otyget i min hals är ej borta ännu, fast doktorn skurit i det en gång och jag klippt upp det med min silhouettsax en gång. Derför har jag i qväll alldeles ingen annan råd än att prata med dig, du får hålla tillgodo. Skyll dig sjelf, du sade härförleden att du gerna ville vara surrogat för min stora bok. Åh, hvad jag är trött, så trött, så trött! och jag kan inte få tanken att stå stilla om jag än vill det.