Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 17, i anledning af gjorda anmärkningar emot Betänkandet, N:o (5, angående stämplade pappersafgiften. Författningens § 5, 3:dje morn., med rättelse vid slutet af förslaget till orden : Kansli gebiihr och sigillpenningar med tillsammans Rdr 7, i stället för Kansli gebiihr med tillsammans 7 Rdr, godhändes; och i öfrigt gillades Utlåtandet, N:o 17. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 114, i anledning af väckta motioner, rörande folkundervisningen i riket: 1 och 11 punkterna afslogos, 2 punkten bifölls, med uteslutande af föreskriften, angående betyg om anlag för undervisningskallet, och öfrige punkter biföllos. N:o 115, i anledning af väckt motion, angående de klassiska språkens läsning uti Elementar-läroverken; bifölls. N:o 116, i anledning af väckt motion, angående iaktagande af vissa vilkor vid utländsk mans naturalisation i Sverige, bifölls; och N:o 117, i anledning af väckt motion om ny prägel å silfvermynt, som understiger 32 sk banko; afslogs. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtanden: t Prot.-Utdrag den 23 Juli 1851. 413 N:e> US, i anledning af väckta motioner om förändring af matt, mål och vigt samt mynt, återremitteradesoch N:o 119, i anledning af väckt motion om revision af Kongl. Förordningen om mått' mål och vigt samt utfärdande af Reglemente för spanmålsmätning; bifölls, S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utskottets Retänkanden: N:o 34, i anledning af Kongl.
Ffvad således beträffar nämnde P'örslag, det Utskottet desto mera ansett öfverflödigt att låta uti detta Betänkande inflyta, som, genom vid detta Riksmöte verkställd anstallt, att tidigare 43° Lag-Uts&ottets Betänkande!!. an vid de förre Riksmöten varit vanligt, fran trycket låta utgå Eihanget till Riks - Ståndens ProtoColl, samma Förslag på sådant sätt redan ar utfärdadt och kommit till en allmännare kännedom, har Utskottet funnit, att den systematiska indelning, soln vid Förslagets upprättande blifvit följd, och sammanförandet på ett ställe af de särskildte dertill hörande ämnen, jemte StadganderneS författande i likhet med det uti Allmänna Fägen antagne sätt att uttrycka dess bud, medföra så val för den mindre kunnige, sorn för Domaren, en större lätthet att inse Föreskrifternes innehall, än den Method för deras framställning, som både uti Kongl, Stadgan om Afträdesoch Förmånssamt Boskillnadsoch Urarfva-Mål af den a 8 Junit 1798 och jemväl uti de föregående Concurs-Författningar blifvit begagnad: att icke allenast uti alla de delar, hvaruti Fagstiftningen i ämnet nu är vacklande och osäker, samt lemnat rum för skiljaktig tydning, klara och bestämda Fagbud äro meddelte, som kunna förekomma de ofta hittills rönte möjligheter att tillintetgöra eller tillbakaliälla den lidande Rorgenärens rätt, och att befordra, det en vårdslös eller bedräglig Gäldenär kunnat undvika det rättmätiga ansvar och straff honom bordt drabba, utan ock, att uti de frågor, hvilka uti Concurs-Författningarne dels aldeles icke, dels otillräckligen blifvit afhandlade, tydlige stadganden äro gifne, dem Utskottet ansett vara byggde på så fasta och säkre grundsatser, att de icke kunna motsägas.' att de ansvars-påföljder, som blifvit för Gäldenärer, hvilka till deras Borgenärers förnöjande afträda de - Lag-Utskottets Betänk anden.
Di genom det, under den 25 sistförflutne Maji, från Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten afgifna Betänkande, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition rörande Ekeskogarne i Riket, en fri dispositionsrätt öfver nu eller framdeles å Krono-skattejord växande Ekar, blifvit hos Rikets Höglofi. Ständer tillstyrkt att, emot stadgade lösningsvilkor, Skattemannen beviljas, hufvudsakligen ur den af Kongl. Majit och Rikets Ständer redan gillade grundsats, ’’att hvar och en bör ega hvad han uppå sin jord frambringar,”' men genom 10 Cap. 3§. j Morn. Byggnings-Balken ännu är föreskrifvet, ’’att Ma6teträd, som på skattejord Ennes, ej må huggas eller säljas förr, än det Kronan hembudet är, vid bot af Femtio daler’’, samt nu upplyst blifvit, att denna Kronan förbehållna uråldriga optionsrätt till Mästeeller Storverksträd icke under de fyratio sista iren varit för Rikets Flotta be - gagnad, enär det ansetts och ännu anses vida fördelaktigare att af enskilde Speculanter pa leverans betinga dylikt för Kronans varf behöfligt virke, än att detsamma i aflägse belägne Provincer låta upphugga och med dryg kostnad till Flottans stationer transportera, hafva Utskotten, med begagnande af den rätt: ’’att brister i de allmänna hushållningsanstalterne anmärka och förändringar deruti föreslå’*, som genom 34 §. Riksdags-Ordningen blifvit Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottet tillagd, vördsamt skolat tillstyrka Rikets Hoglofl. Ständer, att sjelfve besluta och derefter i underdånighet begära Kongl.
Slutligen har blifvit hegardt, att Häfverö oell Singö Socknar måtte åläggas deltaga i Wäddö Sockens skyldighet att besörja skjutsen öfver Ålands haf; men då dessa socknar redan hafva annan skjutsskyldighet sig ålagd, anse Utskotten, att de derutöfver icke kunna eller böra åläggas ett ökadt besvär i omförmälde afseende; hvadan Utskotten hemställa, att motionärens yrkande härutinnan äfven mk förfalla. Stockholm den ii December iS4,o - Jttih. tili li. St. Ordens - Boktryckeriet, 1840. Statssaint Allm, Besv,- och Ekon.-Vt skottens Betänkande, N;o 110, 1 N:o 110. Anh. till Exp. Ulsk. d. 19 Dee, kl. 6 c. m. Betänkande, i anledning af väckt fråga om lindring för de rustande vid Smålands Grenadier-bataljon, i nedannämnde prcestationer. 'Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derifrån till Slatssamt Allm.
»Den 19 november företogo Palander, Bove och jag jemte två man en utflygt i Vegas ångslup till den midt emot Labuan utmynnande floden Kalias. Vi gåfvo oss å stad i dagningen, strax efter kl. 6. Vägen togs först norr om Pappan Island, derpå mellan de många grunden, som finnas mellan denna ock den betydligt större Daat Island, och slutligen söder om den sistnämnda ön. Pappan Island är en liten täck holme, som ända ned till högvattensmärket är beklädd med mörkgrön tropisk urskog. På Daat Island deremot har urskogen på östra sidan blifvit nedhuggen och lemnat plats åt en nyodling af kokosträd, ett verk af den föregående läkaren på Labuan, hvilket skänker sin nuvarande egare en betydande afkastning. Vi hade icke ringa svårighet att leta oss en väg öfver den sandbar, som är lägrad framför flodmynningen på halfannan till tre nautiska mils afstånd från Borneos kust. Efter flerfaldiga försök under en timmes tid lyckades vi ändtligen leta upp den djupa ränna, som leder in till floden. Hon går tätt utmed fasta landet på norra sidan, från Kalias Point till den egentliga flodmynningen. På baren var djupet blott en meter, i den djupa rännan vexlade det mellan 3,5 och 7 meter, i sjelfva flodmynningen var det 14 till 18 meter och stundom derutöfver. På södra sidan af landtungan, som skjuter ut norr om Kalias’ mynning, funnos två malajbyar, hvars invånare tycktes betrakta vår färd med nyfikna blickar. En skara halfnakna eller alldeles nakna barnungar begynte en kapplöpning utefter stranden, så snart de fingo syn på den snabbgående ångslupen, påtagligen för att hafva oss i sigte så länge som möjligt. Vi hade nu djupt vatten och ångade utan dröjsmål uppför floden. Det efterlängtade besöket i någon af malajbyarna gömde vi alltså till återfärden. Vi färdades ungefär halfannan eller två svenska mil uppför en af de många slingrande flodarmarne, då det ringa djupet tvingade oss att vända.
Sparre tillåter jag mig erinra, att Hr Gr:n icke lärer kunna påstå, att det varit hvarken lagberedningens eller lagkomiténs mening att göra undantaget från utmätning lor böter så vidsträckt, som Utsk:t föreslagit, äfvensom att K. M:s förslag icke skulle vara öfverensstämmande med Den 11 Juli e. m. 395 dessa komitéers åsigter. Ett ytterligare stöd för min mening att nu gällande lag icke kan tydas så, som nyssnämnde talare gjort det, herntar jag derutaf, att till och med de tvenne ledamöter af Högsta Domstolen, hvilka hyllat samma åsigt som Utsk:l, icke vågat säga mera än att »nu gällande stadgande i detta ämne, 5: 8 Straff-balken, jemte den i K. Brefvet den 29 November 1774 meddelade förklaring, synes gifva rum för antagande af den mening» etc. Jag skulle ingalunda vilja motsätta mig en omredigering af denna §, om dermed åsyftades att skydda den fattiges rätt, men så är icke förhållandet, utan följden af en förändring, sådan den från motsidan blifvit yrkad, skulle blifva den, att det öfverlemnades åt den sak fälldes eget val, antingen han hellre ville betala böterna eller underkasta sig fängelsestraff. Jag fortfar derföre i mitt yrkande. Gr. Sparre: Med anledning af Hr Carlesons sista yttrande, ber jag att få fråga den värde talaren, om han tror, att någon annan, än en utfattig stackare, underkastar sig att sitta på vatten och bröd, i stället för att böta? Hr Nordenfelt: Det är visserligen icke något ovanligt att de, som ganska väl kunna utgöra böterna, hellre underkasta sig lörvandlingsstraff. Jag kan icke uppgifva några särskilta exempel, men i det län, der K. M. i nåder förordnat mig till styresman, förekomma ofta dylika fall, då den tilltalade underkastar sig några lå dagars fängelse vid vatten och bröd hellre än att betala böterna, emedan, sorn de säga, »länsmannen icke skall lä något för att han angifvit mig.» Hr Carleson: I anledning af Gr.
i afsigt att borttaga den förhöjda årsberäkningen, detta anslag icke ensamt borde användas för de förändrade skolorna, utan, i förhållande till lärarnes antal, fördelas emellan så väl de äldre, som de nya skolorna, med förbindelse för den lärare, som erhölle löneförhöjning, att frånträda rättigheten till förhöjd tjenstårsberäkning, men att lärare likväl måtte ega rättighet att sin förhöjda tjenstårsberäkning behålla, om han ifrån löneförhöjningen afstode. Till stöd för dessa motioner har hufvudsakligen blifvit andragit, att den uti nya elementarskolan följda läromethodens företräde framför den, som uti de gamla skolorna antagits, icke vore till full visshet utrönt; att pluraliteten af i ämnet sakkunnige män alldeles icke erkände ett sådant företräde; att en friare utveckling af den gamla skolans lärosätt visserligen af behofvet påkallad, men icke borde verkställas efter den nya elementar-skolans method, enär, oaktadt de lysande resultater, denna sednare framvisat, det likväl ingalunda vore erkändt att derifrån utgående lärjungar i klar uppfattning och förmåga att på egen hand fullfölja och utveckla de kunskaper, hvartill de inom densamma lagt grunden, stöde framför de från den gamla skolan utgångne, utan erfarenheten vid akademierna tvertom skall visat ett motsatt förhållande; och att således ytterligare försök borde anställas de båda lärosätten emellan, men under enahanda förhållanden och utan förmåner för det ena som det andra såknade; af doktor Sandberg, som föreslagit, att, då nuvarande innehafvares afgång sådant medgifver, de theologiska och philosophiska lärostolarne vid gymnasierna måtte förenas samt en Lektor i dc lefvande språken tillsättas, med skyldighet att undervisa uti modersmålet samt tyska, fransyska och engelska språken och tillika att uti alla dessa ämnen examinera och gifva betyg, ej blott vid afgång från gymnasierna, utan äfven vid inträde uti prest-embetet och vid alla tillfällen, då språkförhör kunna ifrågakomma; stödjande motionären sitt förslag derpå att de gamla skolorna fästa för litet afseende på undervisningen uti de lefvande språken, hvarutaf skall hafva blifvit en följd, att den fullkomligaste okunnighet uti dessa icke sällan träffades bredvid mycken lärdom uti latin och grekiska.
Hammarsköld, för utdikningen af Hägervalls och Skarfstads mossar, samt aftappningen af Mosjön inom Skultuna socken af Norrbo härad, å 10,257 R:dr; hvilket lån skall jemte krono-utskylderne återbetalas genom erläggande af 820 Rör 26 sk. 11 r:st årligen för åren 1851 med 1864 samt 410 Rör 13 sk. 6 r:st för år 1865 » bemälte Ryttmästare, för sänkningen af Frövisjön inom samma socken, å 866 Rör 32 sk., dito dito af 69 Rör 16 sk. årligen för åren 1852 med 1865 samt 34 Rör 38 sk. för år 1866 » Agronomen F. R. Möller, å Direktionens öfver Westmanlands Landtbruksskola vägnar, för utdikningen af myrer vid Julpa gård i Romfertuna socken af samma härad, å 3,116 Rör, dito dito af 249 Rör 13 sk. 5 r:st årligen för dito samt 129 R:dr 36 sk. 6 r:st för dito och 97 R:dr 42 sk. 3 r:st för år 1866 » Sergeanten G.
Detta bär öfvertygat mig, att uppköp för Statens räkning leder (ill ett skadligt resultat och jag håller före att ett nu verkställdt uppköp af .Regeringen skulle verka mera till Spannmålsprisens fällande, än om MagazinsDirectionens lager genast försåldes. Grefve von Platen, Balzar Bogislaus: Jag får bedja om förlåtelse att äfven jag upptager Uden, tneq då jag varit en af de förste sorn yr - Ven 37 Oet ober /. m. iat vissa sattser 1 ämnet, hvilka i dag blifvit behandlade såsom tomma theorier , anhåller jag få utreda hvad jag här anser såsom gifna sattser, och som throrier, ej för det jag anser nödvändigt att rättfärdiga mina meningar , men för att hjelpa saken till det bästa. Också jag har haft någon kännedom om theorier sf Struensee m. fl. som •jag sett i studerkammaren, men detta gör ej tillfyllest. Fast mera har jag af erfarenheten sökt hjelp. Då har jag funnit tillräcklig grund både af Sveriges, och andra länders förhållanden, och om man fäger, att man mera skall rätta sig efter Sverige, än andra länder, så tror jag dock att äf - ven de hafva rätt som påstå , att man ock bör begagna andra länders erfarenhet uti hvad sorn på Sverige kan vara användbardt; ty sanningen ligger i midten. Då är det klart att de rikaste länder, Kyrkostaten, Cicilien, med flere, hafva blifvit förvandlade till ödemarker genom Magazins» inrättningar; hvaremot säd aldrig saknats i de länder, där en fri Spannemålshandel fått äga rum, såsom i Holland, och i Nona Amerika, der likasom i Sverige en stor population finnes på ett vidsträckt land med ödemarker emellan. Likväl har ingen der tänkt på någon Magazinslnrättning och landet har gått till sin förkofran. Jag har äfven sett Toscana, som hade en MagazinsInrättning med stora underjordiska roagazinerj det lemnade spannemålshandeln åt enskilte personer, hvilket har ledt till lyckligare förhållanden än i Öfriga Stater uti Italien. Men om dessa exempel äro för långväga, så kommer jag till ett annat
Det upmanar föräldrar och husfäder, att hälla andakt inom sina hus; men tillägger: ”att i private hus, man och qvinkön, gamle och unga, kända eller okända, få eller flere, sammankomma under förevändning, att idka sin andakt, och enkannerliga gudstjenst, den der med de vanliga sönoch helgedags-texters predikan och utläggande, böners och nya hönesätls förklarande, finnes på åtskilliga ställen förrättad, det hålla vi för en skadlig nyhet, och förbjude således dylika sammankomster.” Här finne vi uti plakatets upställning det fel, att det efter all hafva börjat med att upmana till hus-andakt, förbjuder sådana sammankomster, som hållas med nya böner och böne-sätts förklarande, samt enkannerlig gudstjenst, utan alt med ett ord omnämna de slags religiösa samman komster, som ligga emellan hus-andakten på den ena sidan, och den enkannerliga gudstjensten med nya böner och förklaringar, eller med andra ord, irrlärigheler, på den andra. Denna omständighet har gjort, att Konventikel-plakalet under en tid blifvit tolkadt så, att inga andra andaktsöfningar än hus-andakten vore tillut ne, hvaremot åsigten i sednare tider förändrats, och den allmännaste tolkningen är nu mera, så vidt jag känner, den, att endast sädane sammankomster anses oloflige, der sönoch helgedags-texter utläggas, och nya böner och bönesätt, eller i allmänhet irrläror, förekomma. Om nu så är, och om man lager i betraktande, alt denna författn., oaktadt den lemnar anledn. till den sednare libe ralare tolkningen, i alla fall visal sig så sträng, att den icke blifvit efterlefd, utan ständigt jemväl här i hufvudstaden hållna sammankomster, der grundsatser, väsendtligen afvikande från vår kyrkas dogmer förkunnas, kan det väl då, när fråga upstår om en reform, vara skäl alt gå tillbaka? Kan det vara meningen, alt år 1854 gå längre uti religiös intolerans, än man gjorde år 1726?
Herr Prosten Doctor Hultin och Herr Prosten Lector,Heurlin sig vara af den mening, som Utskottens aflernrrade Betänkande innehåller, hvaremot RiksdagsLulfrnägtige Berg från Bohus Län, och Sven Svensson fran Elfsborgs Län, af Högvördige Preste S åndet, Herr Prosten Lector Fellenius samt Herr Prosten Siifve och samtelige Ledamöterne af Höglofl. Ridderskapet och Adeln förjnälte ig vara af deri mening: att, då de omständigheter, hvilka föranledt dertill, att vid stiftrtingen af nu gällande Civiloch Criminal-Uag, mera lindriga påföljder för tillgrepp genom åverkan blefvo stadgade, otvifvelaktigt varit, dels skogens då varande mindre värde, dels den samfällighet hvaruti de fleste skogstrakter den tiden befunrios, samt en varande säkerhet i, skillnaderne emellan hvar erch ens område deruti, men berörde förhållanden nu mera upphört, sedan nästan alla skogssamfälligheter äro delade, och tillhörighet af skog för det närvarande utgör en betydlig tillökning i fastighetsvärdet , ansågo de nödigt, att skogsägaren erhåller ett kraftigare skydd, till bevarande af berörde dess egendom, än det sorn närvarande Lagstiftning lemnar, helst, Lag-och Besvärs-Utskottens Betänkanden. 651 oaktadt genom 1805 ars Skogs-Ordning bötesansvaret för tillgrepp genom åverkan blifvit förhöjdt, äfven i afseende å så beskaffade företag på Allmänning eller ä annans enskilda Skog, erfarenheten dock vittnat, att det samma icke varit tillräckligt för att afhålla dylika förbrytelser.
Gäldenär njule, der han sig ej annorledes försörja kan, af konkursboet nödigt underhåll för sig, hustru och oförsörjda barn under tvä månader från den dag, offentlig stämning gifven är: kan ej inom nämnda lid bouppteckningen med ed lastas och boet lill gode män öfverlemnas; njule gäldenären, till dess sådant skett, underhäll som sagdt är. Gäldenären varde ock tilld eladi hvad som erfordras för resa och uppehälle, då han, eller kallelse, har att inställa sig vid Rätten till förhör, eller annorstädes till algifvande af upplysningar rörande konkursboet, dock ej mer, om han vistas utom Rättens domsaga, än som tarfvades, om han derinom, ä ort der han sist vistades, sig uppehölle. I öfrigt ege han från konkursboet för sig, hustru och oförsörjda barn utbekomma och behålla nödiga gängoch sängkläder. Kommer Expeditions-Utslcollets Förslag till underd. Kommer tvist upp i anledning af hvad nu stadgadt är; pröfve Rätten hvad gäldenären bestås må med afseende så väl å hans behof och boets ställning, som å hans omsorg att rätt för sig göra och beredvillighet alt gode männen tillhandagå. § 31. Afträdes embetseller tjenstemans egendom till konkurs; varde det hans närmaste förman ofördröjligen af Rällen eller Domaren kungjordt: och ankomme på den myndighet, under hvilken gäldenären i och för tjernsten lyder, att pröfva huruvida han lörr, än fyra månader eller inslällelsedagen förflutit, må i ulöfningen af tjensten åter inträda. Af gäldenärens lön varde, efter afdrag af del, som utgår lill den, tjensten i hans ställe förestår, gäldenären så mycket tillagdt, som lill hans eget, hans hustrus och oförsörjda barns underhäll tarfvas: hvad öfrigt är, gånge till konkursboet. § 32. Gäldenär svare med den egendom, han i framtiden ärfva eller förvärfva kan, der ej annan öfverenskommelse i laga ordning träffad blifvit, lill fulla gälden, ehvad den i konkursen är bevakad eller icke. § 33.
Den första menniska som den gladlynte stockholmaren mötte då han följande morgon efter omsorgsfullt gjord toilett utträdde på husets lilla balkong var hans räddare från gårdagsqvällen, hvilken redan återvändt från sin nattliga vaktgöring och nu, gående sin gäst till mötes, helsade honom välkommen. Ehuru Birger, som af tant Betty fått höra att deras gäst var en slägting till såväl Erik som ock Ojalaherrskapet, gerna velat utforska den gamle herrns egentliga afsigt med detta oväntade besök, hvarom ingenting förljudits i den förtroliga sällskapskretsen, hade han dock häri vida mindre framgång än den fintlige juristen i det välbemantlade förhör han lät sin värd undergå. Understödd af de meddelanden Stråle redan qvällen förut under samtalets lopp lyckats erhålla, visste han nu att så leda tråden af deras samspråk att han ganska snart trodde sig vara det sanna förhållandet på spåren. Den väl öfverståndna nattliga vakten gaf honom härvid en ypperlig anledning till hvarjehanda spörjsmål. Stråle tackade varmt men icke utan en liten skymt af skalkaktighet i blicken den unge doktorn för dennes omsorg om hans systers säkerhet samt prisade den Stråleska familjen lycklig som i det aflägsna Finland i en och samma person vunnit en räddare, en beskyddare och en tvifvelsutan mycket förekommande gästvän. Om Jenny nämde den gamle herrn intet enda ord. Men då Erik, som med sin närvaro ökat sällskapet, frågade huruvida det icke vore lämpligt att han skulle rida ut till Ojala för att förbereda tant Agatha och kusin Jenny på det oväntade besöket, svarade herr Stråle helt enkelt att då Erik öfverlemnat den för behöflig ansedda nattvakten öfver slägtingarnes säkerhet åt en annan, han lika gerna kunde låta morbrodern sjelf anmäla sitt besök. Arten af det svar, som tycktes sväfva på Eriks läppar, föranledde honom dock att skämtsamt tillägga: "att det tvifvelsutan fanns heligare föremål att bevaka än unga kusiner, till exempel gamla onklar, att icke tala om den frånvarande gästvännens härd." Erik rodnade märkbart men han hjelptes ur sin förlägenhet af den vackra Ainas inträde, som, efter ett glädtigt och lika hjertligt "godmorgon" till alla tre herrarne, började servera kaffet.
Ukas ett hemman af sämsta elasien, estek wär» berådt till soöo R.dr, anses säledeS berättigad till nyttjandet af en panna om gg km»0rt ett annat wärvekadt till goos Ridt tillerkänncs, emot ordinarie afgift, fä nyttja eli panna om Zo kannors rymd; eMot jördens wardeting till 900- Adr sivarade en panna om 7^ kannor» och SL wäkdet Npstege till iz^Ls Ridt, ellet derutöfwer, finzeemot ordinarie afgiften begagna en panna om 90 kannor. Det Medqiftves, att hemman, efter mantalsberäkningctt, ffnnes as en ganska olika beskaffenhet och godhet; men mä»ne ben skedde wärderingeit tvid sista bewilltttngenS ffxering, dä öe fläste fokt blifmä rangerade i lägsta claflen, är mordén mera pålitlig? Der är ock ännu owist, hwitkett stags grund tist nästa bewillning blifwer widragen, eller huru synbar egendomen kommer an beräknas. U» rom mantals beräkningen skulle ock med skäl lada» gärdens beskaffenhet komma med i beräkningenklpvä eit bondhemman nnverhällas merendels g köt. Männe icke, i synnerhet t granskapet af Skock» holm, flera kors Underhåll wid ett mindre hem» mantal borde' wid bräliwinstiliwerkningeN, och rättigheten akt vett samma fä tltäswa, komma ! tonstderä'iou? hufwudstaden torde eljest msjeligen förfäktas t mjölkbrif^ Wid Mindre hötillgäng, giftvek skuren halm och agnat, fuktade med drank ett närande föda.