Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi hafva bevarat och skola framdeles oförskräckt bevara vår rätt att förorda de bästa personerna, hvar vi än finna dem. En god man, äfven om han är demokrat, skall för oss gälla mer än en dålig man, vore den senare än tio gånger märkt med den republikanska partistämpeln. Oxhandlaren, der han är oförvitlig, skall i våra spalter förordas framför en oduglig men kronisk embetsj ägare ur den onyttiga och fina verlden. » Blott ännu ett prof på de i Amerika brukliga parti-namnen. Yi hafva lånat följande rader ur den i Moline i Illinois utkommande tidningen Skandia: » Ingen må tro, att det demokratiska inflytandet i senaten skulle innebära en oblandad välsignelse för bourbonerna eller de s. k. bulldoggs-demokraterna. Det linnes inom det demokratiska partiet ett antal frisinnade, upplysta och fosterlandsälskande män, som utan tvifvel komma att utöfva ett afgjordt inflytande på senatens rådslut. » Våra läsare torde nu medgifva, att de amerikanska partinamnen tydligen ådagalägga, huruledes dylika kollektiva uttryck, då de begagnats en tid bortåt, komma att innebära någonting helt anuat än hvad ursprungligen varit fallet. Förhållandet erinrar nästan om uppkomsten af ordet humbug, sådan vi sett den beskrifvas i en amerikansk tidning. Bland de myntslag af ringa värde, som tid efter annan blifvit präglade i Irland, fans nämligen intet, som i underhaltighet kunde jemforas med det, hvilket under Jakob II: s regering slogs vid myntverket i Dublin. Dess legering utgjordes af bly, tenn och koppar, och så lågt var dess verkliga värde, att tjugu nominella » shillings » voro värda endasttvå » pence ». Några dagar efter slaget vid Boyne utgaf Wilhelm III ett påbud om, att hela och halfva kronstyc-ken skulle emottagas såsom endast hela och halfva pence. Den mjuka, blandade metallen, hvaraf detta värdelösa mynt var gjordt, kallades af irländarne Uim bog (uttaladt Ohm bugg), d. v. s. mjuk koppar eller ett mynt utan metallvärde. Under tidernas lopp öfvergick detta ord till det moderna humbug och nyttjades sedan äfven om andra föremål än mynt.
Här är yttradt, att Götha CanalBolag alltid fullgjort sine förbindelser emot Rikets Ständer, och att å deras sida icke någon afvikelse från Ständernes beslut ägt rum. I detta hänseende vill jag endast åberopa Kongl. Maj:ts Bref i November år 1818, hvilket torde tillräckligt upplysa, huru Bolaget respecterat Rikets Ständers beslut. — Det har också blifvit sagdt, att om Bolaget, i brist af tillgångar att färdigbygga Canalen, depossideras, skall ej någon Utlänning våga att insätta en enda fyrk i ett sådant land, der förbindelser ej hållas heliga. Jag deremot kan ej tro, att Sverige möjligen skulle genom ett enskildt Bolags fall förlora sin credit. Då skulle detta missöde längesedan hafva drabbat England, der så många bolag fallit. Men jag tror ej, att en StatsCredit är beroende af sådane enskilta förhållanden. — Icke utan skäl har man yttrat farhåga för hemliga planer, förenade med Götha Ca20 H. *4 210 Deri i3 April. nal-byggnaden. Då Rikets Ständer ej anslagit några medel lill anläggning af Motala Verkstad, men man sett dertill användas en stor summa af anslaget till Canalen; då dessutom andre anläggningar för sådane medel blifvit verkställde, emot Rikets Ständers förbud mot anslagets användande till annat än Canalens fullbordande; så har man anledning befara, att några nya dylika planer ännu äro i fråga. — Enahanda är förhållandet med arbetet vid Götha Elf. — Nu har man förklarat, att Trollhätte-Bolag kan göra tete rnot alla sine depencer och anslag. Så sade raan likväl ej, när fråga var om Statsrevision af Strömrensnings-medlen. Då ansåg man nödigt, att biträde af Statens medel anslogs till det vid Götha Elf företagnå arbetet. —■
Det är på sistnämnda omständighet som de anmärkningar hufvudsakligen bero, hvilka blifvit inom Högsta Domstolen emot Rikets Ständers beslut framställda, och det torde vara omöjligt att vidtaga en sådan förändring med bibehållande af nödigt sammanhang emellan de nya föreskrifterna och åtskilliga lagens stadganden angående såväl äktenskapssom förmynderskaps-rätten. För aflägsnande af alla anledningar till dylika anmärkningar har Utskottet icke funnit bättre utväg än att i detta afseende följa den Finska lagstiftningens exempel och att sålunda inskränka lagförändringen till en allenast af qvinnans ålder beroende begränsning af giftomannarättens utöfning. På sådant sätt kan lagbudet blifva ganska enkelt och i afseende å ordalagen göras så generelt, att ett särskildt uppräknande af alla de lagrum, från hvilka ett undantag derigenom medgifves, blifver öfverflödigt, helst dessa lagrum fortfarande qvarstå orubbade såsom regel. De ordalag, Utskottet valt, utmärka, att öfverallt, der i lag ordet giftoman förekommer, der inträder mö, som fyllt tjugufem år, i alla en giftomans funktioner. Således blifver hon äfven berättigad, bland annat, att sjelf upprätta äktenskapsförord enligt 8 Kap. Giftermåls-balken. Endast ett enda lagrum har Utskottet, i likhet med Finska Landtdagen, funnit böra i den nya författningen särskildt omnämnas, nemligen 6 Kap. 2 § Giftermåls-balken, hvilken innehåller, att, om son eller dotter, som är enka, gifter sig mot föräldrars vilja,’ medan han eller hon i deras hus vistas, och bröd deras 4 Lag-UtsJcottets Betänkande Nio 60. äter, och det sker af förakt och sidvördnad eller med den, som ej häfver godt namn och rykte, fader eller moder eger rätt att göra sonen eller doltren arflös.
Vid remissen till Utsk. af förev:de fråga yppades hos 11. o. Ad. tvenne meningar, emellan hvilka LagUtsk., enl. min åsigt, gått en ganska lyckad medelväg. Gr. Björnstjerna ville tillerkända svensk medborgareriitt åt hvarje utländsk val frejdad man, och Frih. Haab framställe ett annat förslag, hvarom han nyss gjort antydan. Utsk. har i §:n 2 under vissa vilkor medgifvit K. M. rättighet att meddela svensk medborgarerätt åt utlänningar, och sedan har Utsk. i §:n 5 sagt. att de bestämmelser som gälla för utlänningar icke skola tillämpas på våra Norrska bröder; sålunda har Utsk. anvisat dem en plats, som, enl. mitt förmenande, är den rätta. Gr Sparre har redan angifvit orsaken hvarföre ordet oafbrutet inkommit i förslaget. Hvad åter angår rubriken, är jag af något olika mening med Gr. Sparre, emedan jag anser Frih. Raab för sin framställning icke sakna grund. På flera ställen i våra lagar antyder nemi. rubriken di t hufvudsakligaste af texten; och i etil. dermed hade i rubriken bordt omnämnas eller antydas sättet för äfven Norrmäns uptagande till svenska medborgare. Emellertid anser jag denna lilla anmärkn. vara af underordnad vigt och icke kunna föranleda till afslug å Betänk., hvarå jag således fastmera anhåller om bifall. 778 Den 25 November e. m. Sedan härefter Hr Frih:n o. Ordf:n framstält, att i afs:de på Utsk:s Betänk. blifvit vrkadt dels, bifall, och dels af Frih. Raab den förändring att i 2 §:ns 3:dje morn. af Ut.sk:s förslag ordet: »oafbrutet», uteslutes, biet propos. till bifall å Utsk:s Betänk, framstäld och med Ja besvarad. Föredrogs ånyo Const.Utsk:s d. 14 och 16 dennes på bordet lagda Mern. N:o 52, med utlåt, om K. M:s Nåd.
Ständer aflåtna nådiga proposition föreslagna grunder för eri förändring i sältet för utgörande af Presterskapets aflöning, har detta god kännande skett med vilkor, att, om en på dessa grunder bygd författning kommer att utfärdas, densamma icke skall anses innebära någon rubbning af det hägn, som genom Presterskapets Privilegier af den 16 Oktober 172 3 och H 4 § Regerings fonmen blifvit Svenska kyrkan med afseende på de till dess Presterskap anslagna och nu utgående låneförmåner tillförsäkradt. Slutligen afslog Ståndet de Utskottets hemställanden, som förekommo dels vid slutet af 45 och början af 46 sidorna, dels å 47 sidan. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Ulskot/ets nedannämnda Utlåtanden: N:o 87, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, i fråga om än dring utaf den för Westerbottens och Norrbottens län gällande skallläggningsmelhod. N:o 88, i anledning af väckt motion, angående förändring af de inom Wester-Norrlands län uti grundräntan ingående persedlar; N:o 90, Pral-Utdrag den ii April 1860. 553 N:o 90, i anledning af väckt motion angående arrende af Norrfors laxfiske i Westerbottens län; och N:o 91, i anledning af väckta motioner, angående ersättning lill vissa räntegifvare. sorn icke fått erlägga sina skatter efter de vid ränteförenklingen bestämda allmänna grunder. S. I).
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 18. Nej — 27. 264 Den 14 Juli. ■Hr Gr. o. Landtm, förklarade sedermera att då något annat förslag till gemensam tanke, än det, som nu blifvit underkäudt, icke blifvit framstäldt, ifrågavande af Const.Ulsk. afgifna förslag konime att, sävidt på IL o. Ad, berodde, blifva hvilandö till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. Föi-edrogs ånyo Const.Utsk:ä d. 1 och 5 dennes på bordet lagda Mern. N:o 18, med förslag till tillägg vid 4G:te §:n RiksdOrdnrn, ang:de sammanträde af RiksSt:n för gemensamma öfverläggningar, äfvensom, i sammanhang dermed, till ändring af åtskilliga §§ i Riksd.Ordmn och Reg.Fm. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Första frågan bör naturligtvis vara den: hvad skall blifva dessa gemensamma öfverläggningars föremål? Derom bar Const.Ulsk. ingenting yttrat. I Riksd.Qrdniu förekomma 52:ne slag af frågor, nemi. allmänna och sådana, hvilka blott röra något Stånd serskildt. Det är väl gifvet, att Utsk:s förslag ej åsyftat andra frågor än allmänna, men då detta icke blifvit i bestämda ordalag uttryckt, skulle det kunna hända, serdeles under lider, då meningarne äro mycket söndrade, att man ville åstadkomma gemensam öfverläggning om sådana saker, hvilka stöde på gränsen af de allmänna ärendenas område, men möjligen endast rörde något Stånd allena. Jag vill exempelvis upgifva några sådana icke allmänna frågor, nemi. den om Hänkmäns tillvaro på Riddarhuset samt om den olikhet, som eger rum mellan oss och de öfriga Stånden, bestående deruti, att en ledamot af R. o. Ad. icke får på samma gång vara Elektor och medlem af Ulsk., hvaremot ledamöter af de andra Stånden kunna förena båda dessa egenskaper.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets, ej mindre den 28 sistlidoe 486 Prot. Utir. di 12 Julii 18230 April under N:o 129 afgifne, och den 30 i samma månad f. m. på bordet lagde Utlåtande, angående någre vid förslaget om in» komsternes beräkning förekomne frågor, än ock den 3 dennes under N;o 279 meddeldte, samt den 10 derpåföljde e. m. på bordet laggde yttrande, i anledntng af de vid sam» ma Utlåtande gjorde anmärkningar; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde tvänne Utlåtanden tili aila delar gilla, S. D. e. m. Då nu ånyo föredrogs Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 29 sistl. Maji under N:o 102 afgifne samt den 28 derpåföljde Junii e. m. på bordet lagde Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om antagande af en Författning angående förändring eller utdömande af Vattenverk, som, genom uppdämning, skada jord eller hindra dess odling; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma Betänkande, på grund af de utaf åtskillige Ledamöter dsrvid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremittera. S. D. e. m. Vid förnyad föredragning af LagUtskottets den 12 sistlidne Junii under N:o 108 afgifne, samt den 10 dennes e. m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 14 förutgångne April, under N;o 38 meddeldte Fröt. Utdr. d. j2 Julii 18&5. 467 Betänkande angående förandradt sätt för för. fattningars uppläsande i Kyrkorne, fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande, redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. S. D. e. m.
Lagerbjeikes motion, afgifvit mitt vördsamma svar på hvad Hr Cederschiöld, med invändning mot begge motionerna, yttrat. Det är ju alldeles nödvändigt att efterlefva grundlagarnes bestämda bud, att dag i detta hänseende måste utsättas; och den enda gång i förflutna tider, mig veterligen, Exp.Utsk., utan föranledande af någon motion, gjort framställning om dags utsättande, ansåg R. o. Ad. Exp.Utsk. hafva galt utom gränsen af sin befogenhet och lade derföre memorialet lill handlingarne. Nu har jag, såsom ledamot af Exp.Utsk., icke velat utsätta detsamma för en sådan förebråelse, och det år derföre jag väckt detta förslag, hvarå jag vördsammast anhåller om remiss till nämnde Utsk. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Då den förut åberopade 2:a § Riksd.Ordn. i tydliga ord innehåller att R. St. skola, i kraft af rikets antagna R.F., hvart tredje år sammankomma, så och då grundlagarne skola tillämpas efter deras ordalydelse, är 234 Den 2 April. det icke fattligt för mig, huru man skulle kunna komma till annat resultat, än att R. St. skola sammanträda hvart tredje år, och då de nu sammankommit 1850 skola de således åter sammankomma 1853; men efter 2:a mom. i nyssnämnde §, är det R. Sl:s skyldighet alt bestämma dagen då R. St. skola sammankomma. Härtill inskräQker sig äfven R. St:s rättighet alt besluta om tid för sammankomsten; men jag vill fästa den siste värde talarens upmärksamhet derpå, att R. o. Ad. redan afgjort denna fråga och beslutat att R. St. skola nästa gäng sammanträda d. 15 November 1853. Detta beslut måste nemi. vara fattadl genom den beslutade remissen af Gr. Lagerbjelkes motion; ty hvad skulle eljest meningen dermed vara? Kan meningen vara den, ali Exp.- Utsk. skall lägga motionen till handlingarne. Det är förvånande att höra sjelfva Ordf:n i Exp.Utsk. Hr Frih.
(Det är troligen honom, som damerna härma, dä de genom ett visst tortyrredskap göra sig sä smala om lifvet som g e t i n g a r) Under gynnsamma omständigheter gifver en bacill på 2 4 timmar upphof ät 16 millioner afkomlitigar och på tvänne dygn åt 5 0 0 milliarder. (» Det är för väl, att han icke han icke bar någon rikedom att lämna efter sig, ty då blefve arfVkiftet ett brydsamt göra, » anmärker en skämtare.) 126 Då kärleksbacillen angripit en mänsklig organism, så utbreder han sig på grund af förökflselagen hastigt till kroppens alla delar. Man har genom mikroskopet konstaterat, a t t en b å r d t insjuknad person efter kort tid har baciller i sådan myckenhet, att de i väldiga » stim » simma med blodet genom hårrörskär len. Det är dock vissa kroppsdelar, som infusorien företrädesvis bebor, t. ex. hjärtat och hjärnan, i hvilka organ han vanligen anställer de fruktansvärdaste härjningar. Kännetecknen på en kärlekssjuk bli därför: häftigt klappande hjärta, orolig puls, dålig sömn och matlust (&gt;å att deu förälskade ofta magrar som krå- korna om våren), drömmeri äfven i vaket tillstånd o. s. v. Förundransvärd är bacillens förmåga att äfven i andligt hänseende omskapa en människa. P r a t t n a k a r e n blir stum som en fisk, den eljes tystlåtne spräksam och underhållande, en allvarlig glad och den glade allvarlig, idéirjänniskan synes galen och den galne klok, den fege blir modig och den modige feg o. s. v. Mannens och kvinnans kärlekssymptomer äro dock något olika. Charles Kichet säger härom i sin bok Kärleken: » Då ynglingen angripes af kärleksfeber, blir han stolt, grälsjuk, ondsint, misstänksam och skuggrädd. » Är d e t inte rysligt?
Med kännedom af de flera vigtiga fördelar, som särskildta inom Riket, efter vederbörligt tillstånd, grundade Verk och och Inrättningar beredt och vunnit både åt Staten och sig sjelfva genom en Administration, oberoende af allt annat än In - i82 Constitutions• Utskottets Betänkanden. • teressenternas egna föreskrifter, och med öfvertygelsen tillika att Medborgerliga föreningar till allmänt nyttiga företag bäst skola uppmuntras af den fullkomliga säkerheten om medlens sjelfständiga förvaltning, får, i anledning af emottaget förslag, Constitutions-Utskottet, för den åtgärd 56 §. RegeringsFormen stadgar, vördsamligen tillstyrka att, vid slutet af samma RegeringsForms 68 ett så lydande nytt Moment må införas ; ”De till särskildta lofliga Verk och Inrättningar hörande Medel förvaltas enligt de grunder och Reglementen , som Delegarne sjelfve derom föreskrifva.” Stockholm den 50 Junii 1825. Ankoin flen 16 Julli 1O23. Memorial till Riksens Ständer, med föreslående af ett tillägg i 15 §• Riksdagsordningen. Hos ConstitutionsUtskottet har en Riksdagsman af Hedervärda RondeStåndet föreslagit det tillägg, i 15 §. RiksdagsOrd - Constitutions-Utskottets Betänkanden. 183 ningen|att Frelsehemmans-Egare bland'Allmogen måtte blifva berättigade att välja och väljas till Riksdagsman, och sålunda äfven skyldige att deltaga i Fullmägtigs» aflöningen.
På grund af ofvanstående föreslå vi, att de Särskildt i natt på b a l e n. » af Iduns läsarinnor, som äro intresserade här» Min bästa Kurt, » bröt grefven af; » fäst dig icke därvid. Hon menar intet därmed. Det är blott för, sätta upp en förteckning på de bästa böcen tillfällig sjuklighet i lynnet, som snart går öfker de läst och för öfrigt på de arbeten, som ver. Att hon älskar dig högt, öfver allt i världen, de anse en kvinna böra läsa, såväl inom den det vet jag, hennes far. — Kanske allt för högt, » nyare literaturen som inom den äldre. tillade han hälft hviskande, som för sig själf. Men Kurt hörde orden o c h ryckte till, medan Förteckningarna sändas till Red. af Idun ännu en mörk blodsky jagade öfver hans ansikte. inom denna månads utgång, hvarefter vi skola Tyst gick han ut ur rummet, o c h de hörde hans antingen meddela en allmän förslagslista eller steg i trappan. meddela de bästa af de insända förslagen. Han fann dörren till Sonjas rum inifrån stängd. Han knackade försiktigt. Intet s v a r. Ännu en knackning, ljudligare. Han lyss. Därinne är allt så tyst, andlöst tyst. Någon måste dock f i n n a s där, då dörren inifrån är stängd i lås. Och till sist tycker han sig försom en svag frasning af en klädning. I sitt åttiofjärde är inträdde den 8 dennes nimma » Sonja, » ropar han nu högt; » Sonja, är du den celebra författarinnan fru Emelie Flygare-Carinne, så öppna, öppna genast. » lén. Hon kan fortfarande glädja sig åt en god Han blir vred öfver denna halsstarrighet. helsa, endast synförmågan är försvagad, så att Tyst, det knäpper i låset. Dörren går upp på hon icke kan igenkänna personer äfven på nära glänt, o c h kammarjungfrun tittar ut. håll. Emellertid ärnar fru Carlén inom kort un» Hvad är detta för ett oskickligt sätt, » bryter derkasta sig en ögonoperation, som läkarne anse Kurt ut i uppbragt ton.
Uti en till Kongl. Maj:t ingifven skrifvelse af den 22 November nästlidna år har Styrelsen för Allmänna Hypotheksbanken till vederbörligt godkännande i underdånighet anmält ett af delegarne i nämnda bank å allmän ordinarie sammankomst den 15, 16 och 17 förutgångne Juni antaget förslag till ändringar i ofvanbemälda Kongl. Förordningar, enligt hvilket förslag nedannämnda §§ i samma förordningar skulle erhålla följande förändrade lydelse, nemligen: A) i Förordningen angående Hypotheksbanken. § 2. Delaktighet i Hypotheksbanken bestämmes dels efter det belopp, å hvilket hypotheksförening förbundit sig att, utan låns erhållande, årlig insättning verkställa, dels ock efter beloppet, af frän Hypotheksbanken erhållet lån, dock må sådan delaktighet icke medgifvas någon förening för mindre sammanräknadt belopp än en million Riksdaler. 8 3. På det belopp, för hvilket delaktighet i Hypotheksbanken eger rum, skola årligen minst tre fjerdedels procent till banken inbetalas. A sådan inbetalning räknas föreningen tillgodo lika stor ränta, som hypotheksförening för erhållet län till Hypotheksbanken erlägger. § 7. I den mån de särskilda hypotheksföreningar, hvilka såsom delegare uti Hypotheksbanken ingått, till erhållande af lån, ställda på viss årlig afbetalning, sig anmäla, och Hypotheksbankens styrelse i öfrigt kan beräkna det för sådant ändamål erforderliga belopp, skall Hypotheksbanken, såvida andra för ändamålet användbara medel icke för densamma äro att tillgå, om upptagande af sådana lån, mot räntebärande, till innehafvaren ställda, på viss årlig afbetalning lydande obligationer, vidtaga erforderliga åtgärder. 4 Kongl. Maf.ts Nåd. Skrifvelse N:o 76. Hafva flera föreningar sig otn sådana län anmält och kunna deras önskningar i detta afseende ej på en gång till fullo motsvaras, må de medel, Hypoteksbanken genom upplåning eller annorledes sig för sådant ändamål beredt, mellan de lånsökande föreningarne fördelas, i mån af de hos en hvar förening före nästförutgångna årets utgång pröfvade och godkända säkerhetshandlingars belopp.
Några stenar slungades redan efter honom, när Alis högresta gestalt ställde sig värnande framför hålan, där hans fiende nyss försvann: » Lät denna gubbe gå! Hans eget samvete må straffa honom, » sade den unge araben. » Vattnet stannar ej på det höga bergets spets, ej heller hämditänslan i ett ädelt sinne. Det är lätt för den lyck ige att förlåta. » Och han slöt Zulima till sitt hjärta. Ali tystnade plötsligt och lyssnade. Ett bössskott small mellan bergen. » Fly älskade, fly, » utropade Zulima och ryckte sig lös ur Alis armar; » det är kanske dina fiender, som förfölja dig. Men stöt dolkeo i mitt bröst, innan du lämnar mig, att jag blir fri från detta gråskägg, som jag afskyr. » » Lugna dig, Zulima! Det är ej fiender, det är mina vänner, anhängare från min sof, som varit fångna hos fransoserna i Boufarik, men blifvit frigifna. Deras vittnesmål skall uppdaga Yakoubs skurkstrek. Se där komma de i sällskap med domarn för att här på stunden få till stånd en djemma. » * Några beväpnade män och en Kadi i grön turban (beviset på att han varit i Mekka och åtnjöt allmän vördnad) närmade sig nu Yakoubs kvarn från hafssidan, och på samma gång syntes frän motsatt håll, mödosamt klättrande bland berg och snår, Yakoub-ben Hassan, som släpade efter sig sin flåsande svärfar Salem-Hadj-Djemmed. Mer än ett fjärdedels sekel hade gått efter denna händelse, när jag (beledsagad af en fransk dam) en dag vann inträde i den bostad, där nu Zulima härskade såsom ensam hustru åt kadin i Blidah, Ali-ben Manzour. Lifligt gladde det mig att göra denna orientaliska bekantskap. I den med sköna arabesker och brokiga fajansväggar prydda salen, kringsluten af låga divaner, beklädda med dyrbara persiska mattor, tog Zulima emot oss, numera en värdig matrona, åtföljd af sin dotter och sin fjortonåriga dotter-dotter Kadoultscha. En mera klassiskt ren profil än denna unga flickas har ännu ingen skulptör eller målare drömt om.
Indeldla ränLar, 33 k:clr 16 8k. kronovärdi, u^La^ne jaä tör8la^, enli^L markeZan^ 231: OindeldL yanina! 67 iunnor, eOer kör8laA8pri8 6 lOclr Lunnan 402: 1ill8amman8 Id:dr 719,700: 8a80m en följd af de efter 4Ian8 Naj:L8 up^LiZande siironen inLrädde förändrade förliällanden, löre8liir Aon»I. IdöAlieLer ^>ffur8Larne u^La^er enalianda an8>a-;, 80in Lill Herend fvono>. Kn möjligen upp8täende ön8k»n »tt Isning dett» förlläll»nde, neli d^medel8t Ullik» ät IIög8l8»Iig H»n8 U»j:t Konung Leviln XIV donvi<8 efterlemnsde Ull »ndr» Afdelningen b»vförde8 deremot »II» öfrig» »N8l»g ä d?iteln, nemligen de för Kongl.