Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta yttrande må man dock icke taga hos den värde ledamoten helt och hållet frånryckt dess sammanhang; ty det skulle vara alt göra honom orätt, emedan han endast är hatare af allmänna grundsatser, när desse strida emot hans egna, hvilket åter är ganska naturligt. Man må icke eller deraf sluta, att han är utan allmänna grundsatser, det vore alt gå allt för långt; icke eller alt han är utan allmänna grundsatser, i fråga om allmän tull-lagstiftning; tvertom, han har dem mycket bestämda, mycket prononcerade, och han fullföljer dem med en conseqvens, som är alldeles admirabet. Frågan är således först: hvilka äro då de allmänna grundsatser, som IIr von Hartmansdorff hatar? hvilka äro de, sorn han vidhåller så conseqvent? dernäst: äro de grundsatser, hvilka han halar, oriktiga? aro de, som han sjelf vidhåller, rikliga? Naturligtvis är det en undersökning derom, som möjligeu skall kunna inverka på resultatet af hela denna öfverläggning, emedan det synes tydligen, att här gäller verkligen ånyo, såsom tillförene, en stark fäktning om grundsatser, ehuru man icke vill oftare höra lalas om grundsatser, än då man har sina egna lieblings-grundsalser. Nu har Hr von Hartmansdorff icke otydligt gifvit tillkänna, att det är skydd för näringarne, som han anser vara en grundsats, äfvensom han tillika förklarat sig instämma i den grundsats, som en annan värd talare, Hr Lefren, förordat, nemi. stadga i tull-lagstiftningen. Jag torde ett ögonblick och med en liten episod få fästa mig vid grundsatsen om stadga i tull-lagstiftningen, emedan Hr von Hartmansdorff der förklarade sig hylla en grundsats, och jag således då får tillfälle att tillika svara, hvad jag i alla fall hade ämnat svara å Hr Lefrens anförande i delta afseende. Jag får då nemi. säga, alt jag med mycken uppmärksamhet följt Hr Lefre'ns utveckling af hvad jag tyckt mig finna icke var annat, än en historik om hans egna grundsatser eller taktik under de 4 riksdagar, hail varit ledamot af delta Hus.
Stockholm den 14 Augusti 184°* Reservation: af Herr Cederschiöld, P. G.: "'Till följd af Höglofl. Riddersknpets och Adelns såsom deras gemensamma tanka till Constilutions-Utskotlet ställda anmodan, får jag äran uppifva följande: Gvundlags-ändring» -fotslag; angående l agtima Piksdagars återkomst hvart 3:dje år, oberoende af mellanko/nmande Urtima Riksdagar; samt angående dessa senares föremål. För detta förslag har jag lagt till grund Kongl. Majlis af Constitulions-Utskotletafstvrkta -Nådiga Proposition i samma ämne och dervid endast gjort några, med annaa stil utmärkta, små ändringar och tillägg, som jag ansett nödvändige. Rcgerings-Formcn §. 49- Riksens Ständer skola, i kraft af denna Grundlag, till Lagtima Riksdag sammankomma hvart 3\dje år den i 5 Januari 4 Constitutions-Utskottets Memorial, V;o ig. eller, om helgedag då inträffar, å nästa söcknedag derefter. Lii hvarje Lagtima Riksdagsbeslut skola Riksens Ständer uttrycklig Riksdags-kallelse, med nödiga föreskrifter, i afseende på Riksdagsmanna-vaJen, inlaga. Konungen vare dock obetaget aLt Riksens Ständer till Urtima Riksdag derförinnan kalla. Vid Urtima Riksdag öfverlägga och beslute Riksens Ständer blott om sådana är ender, sorn Konungen enligt skedd uppgift i Riksdags-kallelsen, framställer, eller som deraf blifva en omedelbar följd, eller föranledas af i Ståndens plena anmälde anledningar till anmärkning mot Konungens R ådgifvare, eller som röra Ståndens enskilda angelägenheter, f. 56. morn. 2. Frågor om förändringar af stadganden i Grundlagarne — —. — hvaröfver först vid nästa Lagtima Riksdag, och då endast med Ja eller Nej skall kunna beslutas; och galle då f. 58. Yid hvarje Lagtima Riksdag läte Konungen Regerings-Formen f. 6o. Till dessa senare räknas samt hvad Riksens Ständer dessutom serskildt såsom bevillning sig åtaga.
På grund af hvad sålunda blifvit upplyst, hemställer Utskottet att, för så vidt i Riksdagsmannen Dahlgrens motion icke afses andre, soldaten vid torpet medgifne förmåner, än som på knektekontrakten grundas, samma motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Hvad åter beträffar de af Riksdagsmännen Medin och Petter Jönsson åsyftade, ej sällan förekommande fall, att torpegorna äro utlagda till betydligt större vidd, än i knektekontraktet bestämmes, så enär en sådan förbättring i soldatens vilkor i möjligaste måtto befordrar antagande af en pålitlig karl och betryggar rote-intressenterne mot täta ombyten, jemte dervid förekommande legas erläggande, samt jemväl ej allenast verkar till minskning i nämnde lega och i soldatens öfriga lönevilkor, utan ock stundom lärer föranleda att legan af soldaten helt och hållet Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 89. hållet eftergifves, hvaraf allt hjelproten har fördel i samma mån han är skyldig att deltaga i dessa särskilda utskylder; så finner Utskottet det vara billigt och rättvist, att stamrote, som tillsläppt jord till sådan utvidgning af torpet, men icke begagnar sin rätt att, vid inträffande ledighet i soldatnumret, få till hemmanet åter utlagd den jord, som mer än vederbör till torpet häfdas, må vara berättigad att, för den soldaten sålunda beviljade förmån, bekomma någon billig godtgörelse af hjelproten.
Af vice Talmannen Jon Jonsson, soro, under åberopande af erfarenheten, alt brottmål i senare tider, på landsbygden i synnerhet, betydligen tilltagit, att sjelfsvåld , osedlighet och utsväfningar snart sagdt tillintetgjort den allmänna säkerheten ,' samt att Tjenstemän och Domstolar förgäfves använda allt möjligt nit till det ondas hämmande, så länge våra strafflagar rakt motverka deras ändamål , nemligen den brottsliges förbättring, funnit sig böra hem. ställa, att en för ändamålet passande Poliee» magt på landet organiserades , hvilken borde beifra så beskafiade afvikelser från samhälls, skick och goda seder, som icke skäligen böra dragas inför allmänna Domstolarne. och hvars egentliga syftemål skulle vara att söka förhindra hvarjehanda utsväfningar, men inga lunda att bilägga eller afdöma verkliga brottmål. Den komtne alltså att utöfva blott en slags faderlig myndighet, hvilken endast borde användas att, genom varningar och förebråelser, kanske någon gång genom lindriga böters åläggande, eller föreskrift om husaga för barn och tjenstefolk, motarbeta allt fortskrdande i lastbarhet; och har Motionairen ansett en så beskaffad faderlig
Alla ville se gorillan, som kunde röka pipa och göra några andra konster. Det andra skräpet brydde de sig inte om. Men sista måndag dog gorillan ja, för resten var det bara en stor babian. Min sekreterare var full lördag afton och glömde att stänga fönstret i vagnen. På söndagen blef det lunginflammation och måndag afton dog den. Sedan dess går affären med förlust och i det här eländiga hålet fins ju inte ens någon, som kunde stoppa upp kräket. Öfversten såg högst bekymrad ut öfver missödet, men icke desto mindre betraktade jag fortfarande saken från den komiska sidan. Där fins en liten irländsk kypare på Union-hotellet, sade jag utan att draga på munnen som skulle lämpa sig alldeles ypperligt till gorilla, om blott babianskinnet passar honom. Det är ingen oäfven idé, genmälde öfversten helt allvarsamt men det är väl bara ett af edra skämt, tillade han förargad, då jag icke kunde hålla riktigt god min. Jag försäkrade med så mycket allvar jag kunde åstadkomma att kyparen i fråga värkligen var mera lik en apa än någon människa jag förut sett. Men tillade att jag likväl ingalunda visste om han hade lust att spela gorilla. För pengar och whisky gör en irländare hvad som hälst, påstod öfversten. Och då han så fort som möjligt ville med egna ögon öfvertyga sig om sanningen af min uppgift begåfvo vi oss genast öfver till mitt hotell. Så snart han fick syn på irländaren instämde han i mitt omdöme. Det är så sant jag lefver det präktigaste missfoster gud någonsin skapat, förklarade han då vi sågo den kortbenta kyparen vigt balansera en bricka fullsatt med flaskor och glas genom trängseln i rummet. Fysionomin allena är värd pengar och resten af karlen är ju klippt och skuren till gorilla. Jag beställde i min tur ett par whisky's i förbifarten. Då irländaren hämtade dem, igen sträckande den ena långa armen med brickan öfver hopens hufvuden, ehuru han själf var kortare än någon annan, var öfverstens beslut fattadt. Skulle ni ha lust att förtjäna tio dollars om dagen? frågade han då kyparen ställde glasen framför oss.
När Staten skail anordna och godtgöra'så beskaffade utgifter, utgifter sorn äro i närmaste samband med Nationaläran och Folkets kärlek för ett älskadt Konungahus; så vet jag icke om det är lämpligt att afprutningen dervid på några tusende R-.dr mer eller mindre bör kunna äga rqm, i synnerhet när raan icke prutar på millioner till Götha Canal; ty finnes det tillgångar till en utgift af 6.00,000. R;dr, så mäste det äfven finnas eller kunna skapas tillgångar för 30, eller 40,000. R:dr mer. Jag skulle således våga Vördsamt föreslå att ingen afprutning i detta fall må få äga rum. Jag är lika nitisk för besparingar sorn trotts någon af StatsUtfnottets medlemmar, och önskar af varmaste hjerta att alla möjliga indragningar måtte vid närvarande Riksdag åitadkommais. men vid frågan om utgifter af i - Deri II April c, nu frägavarande beskaffenhet, der tror jag NationaUtoltheten, Nät ionalan-s e endet och Nationaläran påkalla ett nödvändigt undantag, ett undantag, sorn otvifvelaktig! öfverensstämmer med hvarje medborgares känsla och öfvertygelse. Åter hvad beträffar Utskottets anvisning af den föreslagna summan 600,0.00
Majit förlidet år faststäldt en Instruction för Beklädnads-Directionerne vid Indelta InfanlerieRegementerne; och kommer en fullständig Berättelse om förhållandet med ifrågavarande reglering att till Rikets Ständer öfverlernnas. De anstalter, som för militaira sjukvården blifvit vidtagne, hafva, under den förflutna tiden, medfört de förmonligaste verkningar. Så väl vid öfningslägren, sorn vid de för Canalanlaggningame och Strömrensningarne beordrade arbets commenderingar, har mortaliteten varit högst obetydlig. De vid Indelta Arméen antagne Bataillons-Läkare äro så fördelade inom Riket, att de, under fredlig tid, kunna biträda vid den allmänna sjukvården uti de Landsorter, sorn hafva brist på Läkare. Directtonen för Garnisons-Sjukhuset i Hufvudstaden har erhållit en ny organisation, äfvensom en Instruction för samtlige viii berörde Sjukhus anställde Läkare och Tjenstemän blifvit utfärdad; hvarförutan Läkare-Corpsen vid Flottorna blifvit inrättad efter samma grunder, som äro gällande för Arméens Läkare-Corps, 44 Konungens Nåd. Berättelse Kongl. Majit har erfarit, att hästafveln dö sednare tiderna ganska mycket försämrats inom Riket, och att af sadan orsak betydliga svårigheter mott vid Artilleriets och Cavalleriets förseende med målfylliga remonter, hvilka alltså stundom måst från utrikes orter anskaffas, och då Kongl. Maj:t funnit angelägenheten ej mindre i militairiskt än oeeonomiskt afseende kräfva beredandet af en förbättrad hästafvel i Sverige, har Kongl. Majit, till vinnande af detta ändamål, samt för att öppna tillfällen till undervisning i Djurläkarekonsten, vidtagit nödige anstalter. Den i Stockholm företagna Garnisons-sjukhusbyggnad har blifvit fortsatt med drift och omtanke, och en Casernbyggnad för andra Lif Gardet, har blifvit påbörjad å den dertill inköpta tomt.
Spå gratifikations-inrättning foi afskeda f oförsörjda barn; och 'regemente samt dessas i behof stadde enka, och.of ^ ^ ^ ^ g hvarifrå11 gratifikationer till belopp al noö^ R-dr banko åt dertill behöriga personer utdelas. af Länet, Efter medeltal af de beräkningar, som i sars i bitterna efter deras kika förhållanden, blifvit gjord, uppgå för ett nummer af Iaf-regemenU ^ för en soldat-rote omkring 80 R-di ’ ™ omkring 20 R‘dr af belt mantal, årliga bidragen till klenciets underhåll till Qmk,mg • delar af Länet, Att väghållning, skjutsning och inkvartering -Vo , c der de stora farvägarne M» landstaden framgå, falla ojemior 0 ^ 25 än annorstädes är gifvet. I följd häraf är ock uppskaltningsvärdet å dessa skyldigheter mycket omvexlande. Så beräknas skjutsningen i några fögderier till 40 å 5o R:dr och i andra till 5 R:dr för mantalet: kostnaderna för väghållning variera mellan 8 R:dr och 5o R:dr: för diverse opera och besvär mellan 4 R:dr och 16 R:dr. För Kronobrefbäringens jemna och ändamålsenliga fördelande möta esomoftast stora svårigheter. Mängden af handräckningsoch polis-ärender vid denna Läns-styrelse göra en ständig och trägen korrespondens med kronobetjeningen oundviklig, hvaraf följer, att den skjutsfrihet, sora för kronobref-föringen bestås, på ganska få ställen anses motsvarig, äfven med den noggrannaste tillsyn mot missbruk. Och detta missförhållande måste visa sig ännu mera synbart i de orter, som mindre besväras af skjutsning. Innehafvarne af hemman med bref-bärings-skyldighet sträfva derföre att derifrån befrias; och regleringen af sådane ärender blir understundom nog brydsam och måste någon gång, då äldre bref-bäringshemmans anspråk sådant oundgängligen fordra, stanna vid sådana flyttningar, som för en skyndsam och ordentlig postgång icke äro de mest tjenliga. Politie.
Kamniar-Collegiuin och Kongl, Stats-Conluiret, att af trycket utfärda ej mindre formulairerne än de föreskrifter och upplysningar, soln till närmare utveckling af planen och anledningarne lill de emot förra förhål hind et tillkomne förändringar tjena kunde, hvilket Nådiga förordnande verkställdes af Kongl. Kammar-Collegium och KonglSlats-Contoii et genom Circulaire-Bref till Kongl. Majlis samtelige Befallningshafvande af den 20 i samma månad. Af desse Handlingar upplyses, att de förut gällande Räkenskapsforinerne, såsom tjenligast ansedde, blifvit hufvudsakligen bihehållne, blott med de rättelser och tillägg, som funnits nödige, i följd af tillkomne nya skatter och under tidens lopp uppstådde olikheter i redovisningssättet, hvilket, i brist af bestämde föreskrifter, ej sällan berodt af Redogörarens eget godtfinnande; äfvensom, utaf de tillägg och förbättringar i afseende på Rik-s-llufvudbokens föremål, som 1820 års Revisorer hade föreslagit, härvid jemväl blifvit iakttaget hvad lista, 2:dra och 3:dje puncterne innefatta, så att alla rn natura utgående intrader upptagas i penningar med förvandling efter Markegång, äldre Riksens Ständers balancer varda utur Räkenskaperne uteslutne samt Räkenskaps-formulairerne noggrann t följde; och hafva Revisorerne funnit dessa formulairer och föreskrifter i alla delar leda till vinnande af det med ifrågavarande Hufvudbok åsyftade ändamål, af cn sammandragen redovisning för alla slags allmänna medel lill ett ställe, jemte närmare controll å RedogörelseVerket, samt de vigliga upplysningar i statistiskt hänseende, som i förening dermed kunna åstadkommas.
S. D. Till Expeditions-Utskottets begäran uti Memorial af den 8:de dennes, att utom Sekreteraren och en Cantzlist, som, enligt <24 §. i Riksdagsordningen, beslås, få tillsätta ytterligare en Cantzlist, för hvilken arfvode eller tractamente må beräknas från antagningsdagen, lann Bonde-ståndet skäligt för sin del lemaa bifall; hvarom respective Medstånden skulle vördsamt och vänligen underrättas. Uppläst och godkänd hos Samtliga Riks-Standen den d. 13 Dec. 1817. Riksens Ständers underd. Tacksägelseoch Lyckönsknings-Adress till Kongl. Maj:t samt, mitt. mut., till Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen och Hans Kongl. Höghet Arf-Prinsen. Stormäktigste Allernådigste Konung! Ater äro Svea Folks Ombud samlade omkring - 6 Underd, Skrifvelser, kring den Nordens Thron, hvars grundläggning förlorar sig i sagans åldrar, hvars glans "bibehållit: sig under seklers hvälfningar, och hvars bestånd skall ännu till den senaste eftertid trotsa dem. Hägnade af en lagbunden frihet och styrde af den milda Statskonst , som vet förvärfva lydnaden genom kärlek och hämta sin kraft från förtroendet, njuta Svea Rikes invånare, under en älskad Konungs spira, det lugn och den sällhet Han dem beredt , och igenkänna deri det föreningsband emellan Regent och Folk, som oupplösligen sammnnhälles genom ett jemnt utbyte af nya väigerningar och nya välsignelser, L/iOigen tacksamme för Eder Kongl. Maj:ts hulda omsorger, hvilkas lyckliga verkningar redan öfverallt uppenbarat sig, och af hvilkas vidd och syftning nu mera åt Riksens Stander lemnats en fullständigare öfversigt, hafva Riksens Ständer uppdragit
Hans Excellencc Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, omRidderskapet och Adeln ansåg de vid StalsUtskottets förevarande Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsanimas återremitterande. Ropades Ja. Föredrogs ånyo StatsUlskottefs den a3 sistlidne Junii under N:o igo afgifne, och den g dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga om er - D e n 13 Julli e. m. sättning till framlidne BergsRådet Friherre Hermelins Arfvingar. Herr Rosenbladt Bernhard: Het afstyrka!) de Utlåtande, sorn StatsUtskotlef, afgifvit, öfverensstämmer visserligen, jag erkänner det, med stränga rättsgrunder, och jag skulle således icke yrka någon ändring deri, om den ej påkallades af en skyldig erkänsla för en stor medborgares namn. Friherre Hermelins namn är nogsamt kändt; hans stora och nyttiga anläggningar i Norrbotten, hvilka, genom ofördelaktiga conjuncturer och serskilta olyckor, förstörde hans enskildta förmögenhet, ock kände. Den ersättning för olyckan af fiendens infall 1809, som Friherre Hermelin tillika med hela orten åtnjöt genom lindring i kronoutskylderne, kan i förhållande till hans och den öfriga ortens förluster icke jemföras. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 16 December e. ra. 301 Bankernes sedelutgifnings-rStt; ty derigenom skola de bemöda sig att draga större vinst af uppoch afskrifnirigs-rä kningen. Man har här sagt att Bankerne icke skulle kunna förtjena pä en kreditiv-rörelse om de icke (ingo utgifva sedlar på kreditiv-handlinsarne. Detta Sr en helt och hållet chimerisk invändning; ty Bankerne äro oförhindrade att fastställa en större skillnad mellan procenten på ersättningar och procenten på utlåningar; de kceditiv-sökande skola i alla fall vara glada att få begagna kreditiver hos dem, men säkerheten vore större.
Särskilda anledningar till missnöje med den beslående ordningen hafva sedan sednaste riksdagen tillkommit, nu såsom förut beroende af förhållandet mellan kyrkan och skolan. Kyrkans män hafva klagat öfver det inflytande inom Domkapitlen, som är inrymdt åt de verldslige Lektorerne, och desse å sin sida hafva beklagat sig väl icke öfver något förtryck från kyrkans sida, men så mycket mer öTver tungan af de konsistoriela göromålen och det hinder dessa utgöra för deras egentliga kall såsom lärare. Den förstnämnda af molionärerne anmärker, att den allmänna grundsatsen af kyrkans berättigande till större säkerhet, än den nu eger, att icke besväras af okyrkliga eller kristendoms-fiendtliga elementer inom sjelfva kyrkostyrelsen, genom sednare tiders sorgliga erfarenhet vunnit förökade anspråk på uppmärksamhet, hvilket, enligt hvad motionärens yttrande till Högvördiga Ståndets protokoll vid motionens remitterande gifver vid handen, särskildt lärer syfta på kända förhållanden inom Göteborgs Domkapitel. Ehuru det medgifves, att den närvarande tiden, särdeles i fråga om nya organisationer inom det kyrkliga området, erbjuder allt för många outvecklade och i jäsning stadda förhållanden för att på detta fält någon varaktig byggnad skulle kunna åstadkommas, så har det dock ansetts, alt i en sådan upprörd och i många hänseenden mot kyrkan fiendtlig tid, vår evangeliska kyrka eger rättmätiga kraf på alla möjliga bemödanden från dem, som åtagit sig vara hennes målsmän, alt afvärja och, så vidt ske kan, för framtiden förekomma inflytelsen inom sjelfva kyrkans sköte, af för kyrkan upplösande tendenser. Med erkännande af vigten och lämpligheten deraf, att bland ledamöterna i Domkapitlen finnas män med dokumenterad allmän lärdom och med skicklighet att biträda vid examina, dispulationer, m. m., hvilka inför Domkapitlet anställas, hafva derföre röster höjt sig, som icke funnit det vara rådligt, att Lektorer vid stiftsstadens elementarläroverk skola i kraft af sin lärarebeställning ovilkorligen berättigas lill ledamotskap i konsistorierna.
Mantal s-penningar ne j hvilka, med anledning af 1823 års R:s St:rs underd. framställning, samt den i följd deraf verkställda undersökning, blifvit i K:gl. Propositionen föreslagne att beräknas till lika belopp eller 12 sk. af alla mantalsskrifna personer, har Utskottet, under åberopande af dess särskilta härjemte bilagde Betänkande Litt. A beräknat med endast 3oo,ooo. — - 15:o Lagmans-o. HäradshöfclingeRäntan beräknades vid 1823 års Statsreglering med 75,000 R:dr, deri inberäknadt lill Justitiestaten directe utgående, förut under Anordning utom Stat upptagne 19,000 R:dr. Enligt Räkenskaperne, bardock JustitieStatens andel af denna inkomst utgjort omkring 2000 R:dr mera än då påräknades, hvarföre här uppföres en mot behofvet närmare svarande summa af 20,000. — - StatsVerkets netto - andel upptages deremot med enahanda belopp som K:gl. Propositionen utsätter, eller 60,000. 80000 Transport 3,361,602: 23. 6. Betänkande n. 153 Transport 3,36i,6o2: 23. 6. och åberopar Utskottet i öfrigt dess i särskildta Belänkandet Litt. A. härom afgifne yttrande. 16:0 GerningsÖrerij, som erläggas med 16 sk. af hvarje handtverkare å landet, upptagas till 1,700. Utskottet anser väl mindre lämpligt, att desse medel, såsom särskild Inkomst ä RiksStaten uppföras, och tror, att de borde, på enahanda sätt, som om KalkugnsAfgiften å Gothland föreslaget är, i stället afses vid Bevillningens taxerande; men som dels StatsVerkets Ordinarie Inkomst-Titlar endast i följd af K:gl. M:ts och R. H.
På sätt af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 18, vid sista riksdagen inhemtas, har fråga vid en mängd föregående riksdagar varit väckt om Smålands Husar-regementes a/sittande, och såsom skäl derföre framhållits, att rustningsskyldigheten för den orten vore särdeles betungande, dels derigenom att, i anseende till ortens olämplighet för hästafvel, nummerhästar derstädes ficke funnes att tillgå, utan måste, med betydlig kostnad, från angränsande provinser uppköpas, dels ock i följd af rusthållshemmanens i allmänhet högst klena beskaffenhet. Vid Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Ständer sig icke kunna bifalla de i sammanhang med andra förslag om minskning af den indelta arméens storlek framställda och pröfvade yrkandena på lindring i rustningsbesväret för ifrågavarande ort; men vid den nästföljande riksdagen 1840 vunno de förnyade klagomålen erkännande, och Rikets Ständer anhöllo i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit den 6 Februari 1841, att Kongl. Majit måtte, i sammanhang med den förändrade organisationen af rikets försvarsverk, hvarom Rikets Ständer vid dåvarande riksdag gjort underdånig framställning, och derest Kongl. Majit fann sådant lämpligt, i nåder tillåta att Smålands Husar-regemente finge, mot samma vilkor och i likhet med hvad för Smålands Grenadierbataljon förut egt rum, afsitta, emot erläggande af hästvakansafgift. Orsaken att denna underdåniga anhållan icke då kunde tillvinna sig Kongl. Majits nådiga bifall, har man förnämligast att söka i den omständigheten, att tiden för de afslutade hästvakanskontrakten vid redan afsutna rusthållsregementen icke var tilländalupen; och detta har utgjort hufvudsakliga skälet hvarföre frågan, då den förnyade gånger blifvit väckt, icke för det då närvarande kunnat föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Då frågan under sista riksdagen behandlades, ansåg Utskottet sig endast böra påpeka de kända förhållandena i bristen på dugliga hästar inom provinsen och kostnaden för remonters anskaffande från andra håll.