Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Befallningshafvande i Nåder anbefallde att, efter skjutslagens hörande, söka tillvägabringa, alt dessa sk jutsningar blifva af Entrepreneurer bestridde, och sednast 1824 är denna befallning i Nåder förnyad, samt bestämda föreskrifter, i afseende å verkställigheten, meddelade. Försök hafva ock blifvit gjorda, att på detta sätt få skjutsnings-skyldigheten skiljd från jordbruket, samt bestridd genom enskildt frivilligt åtagande, och inom Skaraborgs Län lyckades det min Företrädare Den a3 December. 269 i Landshöfdinge-tjensten, 1111 mera aflidne Justitiae-Ombudsmannen Ehrenborg, att, genom otroligt bemödande och det nit, hvarmed han vid alla tillfällen utmärkte sig, tillvägabringa att skjutsningen vid 27 stycken Gästgifvaregårdar bestrides af Entrepreneurer, enligt emellan dem och skjutslagen upprättande Contracter; men fördelarne deraf blefvo icke sådane som man väntade sig. Det visade sig snart, att Entrepreneurerne icke kunde underhålla tillräckligt antal hästar, utan måste träffa accord med den närmast Gästgifvaregården boende allmogen att fullgöra skjutsen. Det blef således, om jag får nyttja detta uttryck, Pål istället för Per, som tillbragte sin tid i Hållstugan, och försummade sitt jordbruk, och dermed var för det allmänna föga vunnet. De skjutsskyldige voro ock sjelfva missnöjde med att betala från 6 till 24 R:dr Rg:s om året för helt hemman, samt att derjemte förlora tillfället att medelst skjutsning bereda sig en contant inkomst, och hvilket tillfälle de ansågo sig kunna, åtminstone vintertiden, begagna utan olägenhet, eller skada för jordbruket. De resande klagade äfven högljudt öfver dåliga utmagrade hästar, och vid Gästgifvaregårdarne inträflfade förut okända oordningar, ty det hände lill och med, att Gästgifvaren förfalskade dagböckerne för att dölja bristen i det antal 270 Den 23 December. hästar, hvarmed han åtagit sig att skjutsa. Sådant har förhållandet varit i Skaraborgs
Mina åsigter i denna del, som jag underdånigst vågar här nedanföre visa, äro äldre än den offentliga tillämpningen; och jag har i detta sorni andra tall noga sökt göra mig reda för hvad jag velat och kunnat åstadkomma, innan jag gått till verkställigheten. Undsättningsverket i allmänhet väckte tidigt min uppmärksamhet i anseende lill dess skadliga inflytande på denna ortens ekonomi och mången iakttagelse på stället, sammanbunden med hvad man tänkt och skrifvit i andra länder öfver detta ämne, stadgade slutligen min öfvertygelse så bestämdt i den delen, att jag utan fruktan, sedan jag blef omgifven af underlydande Embet.smän, till hvilka jag kunde äga förtroende, och som delade.mina åsigter, vågade följa denna öfvertygelse, ehuru den visserligen icke då ännu var öfverensstämmande med föreskrifterna och de rådande opinionerna. Naturligtvis gick jag ganska varsamt lill viiga, och beredde mig endast en väg för öfvergången till något bättre, än det jag trodde mig hafva funnit rubba de oftast nödställdas hela välstånd och deras begrepp om sina förhållanden till Staten. Att det fordrades ibland, utomordentliga naturhändelser, för att något nedstamma våra tankar om vunnen visdom, samt upplysa oss om hvad vi verkligen kunna åstadkomma med konstlade medel, trodde jag mig emedlertid hafva funnit. Kunde massorna således förut öfvertygas om obilligheten af sina fordringar på Statsmakternas hjelp, och alla, om institutionernas oförmåga vid utomordentliga fall, vore, enligt min lanke, ett steg tagit lill sansad besinning vid en inträffande olycka.
Har ej erhållit eller behöft någon förfil aekoing. Blekinge Har ej erhållit eller behöft någon förflräckning. 4. Ca Irna re Erhållit år igis Fran Kongl. Directions Calla contant Från Calmare Magazin 3147 T:r 16 K pr Råg . 28115 iS 1635 ,16 . Criftianliads Län. - Län. På emotJkrifne underftöd afbetalt » ; 42794 33 10 Baknce till år 18 f 3. Uteflående i Länet Vid Calmare Magazin : ; Vid Calmare Renteri . » ♦ . 3533 16 _ J3000 15553 16 kumma 58328 1 10 Län. i För emotfkrifne underfiöd influtit » « <* 6521 Summa 6521 — —- 6. Elfsborgs Balance från år iS11. Uieftående uti Länet: Vid Wennersborgs Magazin 156 2 8 Dito Dito 3604 4 8 Enligt Räkningen med Landsb. m. m. Gottlands Balance från år iflij, Uteftående uti Länet; Vid Wisby Magazin; 36 T;r 17 K;pr Råg .. 277 -7 j 74 • 27 • Korn .. .. Från Wisby Magazin 394 T;r 24 K.pr Råg „ . 3,5§ 59 • *3 • Korn * » , 277 n 11 — Summa 4142 14 Län. Betalt på emottkrifoe underfldd Balance (ill år 1813. Uteftående uti Länet; Vid Wennersborgs Magazin 156 2 8 Dito Dito ; 3604 4 8 Enligt Räkningen med Landsfr. m, m. På emotfkrifne af betalt Balance till år 1 8 {,3. Uteftående uti Länet: Vid Gefle Magazin Län. På emotfkrifne underftöd betalt Balance till år 18(3.
Friherre Falkenberg, Carl Gabriel, hade inlemnat ett så lydande Anförande: Hvad Högloflige Statsoch BancoUtsköttens; till Riksens Ständer afgifna Betänkande Den 17 Mart , e. m. 3 2? ängar, om allmänna PenningeRörelsen och MynÉvärdets upprätthållande, som angår FilialDiscoaterne, så föreriar jag mig med den sers k i 11 a mening, sorn en Ledamot Friherre jacob Cederström der afgifvit; ty hvilken säkerhet gifves Väl lör en Svensk Medborgare* om Lagar skulle stilias, gällan Je blott lör tillfället % Ett sådant prejudicät vere at' större fara, ari öm Stalén på FilialD sconterne ännu förlorade några Millioner Papperssedlar* Mycket vådligt 3nser jag äfven om Disconternes Rörd.' seCapital på 5 år skulle indragas* utan motsvarande mynt i omlopp; villervallan blefve då förskräckligare, än den hittintills varit; dé Gä!dskyldige*.som ännu hade någon behållning* skulle troligen förlora denna rest och Staten belastas med en mängd till sina Finander förstörda människor* som då på annat sätt, vid en snart äf behöfvet påkallad Riksdag* måste understödjas. Min tanka är ock* som jag tror* öfverensstämmande med möjelighefen* nemligen ätt alla indragningar af RörelseCapitälet ske Småningom, på det åtgärdérrie icke matte blifva alltför mycket tryckande eller förstörande* ty i annat fall förfelas ändämålet. Vidare syries mig sammansätta Utsköttefi förfarit på ett sätt för mig obegripeligf, i så måtto, att de icke gittat uppge, eller soni tillgång beräknat, Götha CanalDiscönts fordran hos CanalVetkef; en fordran* söm nu tillhör Disconfetis Fordringsägare, eller Staten* 6m den skall t deras rätt inträda * och kan följigféligen icke till CanalBolaget börtSkäfffcSs * 228 17 Martil, g. »». hvi'ket man likväl gör, då man tillgången icke upptager.
Hr Ulfsparre, Georg, Caneelliråd, 120 „ Cederstråle, Johan Kasimir, Assessor, 119 „ Tornerhjelm, Johan Abraham, Ofverstelieutenant, 126 , Brakel, Gustaf Auton, Banco-commissarie, . 114 Suppleanter: Frih. Bennet, Carl Stephan, Kammarherre, ... 50 genom lottning med Hr Wetterstedt, Niclas, Caneelliråd, 50 , Möllerswärd, Carl Henrik, Capitaine, ... 48 H. R. o. Ad. åtskildes kl. ^ till 10 på aftonen. Upplästes till justering och godkändes pleniprotm för d. 9 dennes f. och e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 20 November 1844. Plenum kl. 10 f. m. Justerades pleniprotm för d. 13 dennes f. och e. m. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att H. M. Konungen i går lemnat H. Ex. och de öfrige Ståndens Hrr Talmän underrättelse derom, att H. M. utsatt sin resa till Christiania till första dagarne af nästkommande Februari månad, emedan H. Al. personligen ville öppna Norriges storting, och att H. AI. derföre ansåg nödigt, att riksdagsgöromålen sä fortskyndades, att riksdagen må kunna slutas innan dea 1 i nämnde månad. H. M:s önskan vore derföre, att R. St. under den återstående tiden företrädesvis sysselsatte sig med de vigtigare frägorne, hvaribland H. M. särskildt nämnt dels förslaget till ny strafflag, hvarom R. St. innan kort skulle få emottaga nåd. propos., samt dels ereditlagstiftningen och hvad som rörer penningeväsendets ordnande, hvilka sednare ämnen H. 31. förklarat sig anse vara af den vigt, att ändamålet med denna riksdag till icke ringa del skulle förfelas, om R. St. åtskildes, utan att derom hafva fattat för landet gagueliga och verksamma öesiut.
Då ingen tillförlitlig kalkyl öfver den blifvande trafikens omfattning och det deraf beroende verkliga behofvet af rörlig materiel var möjlig, innan någon erfarenhet derom vunnits på färdiga banor af större utsträckning, samt då de kortare bandelar, som småningom under åren 1857—1862 för trafik öppnades, i allmänhet blefvo på förhand försedda med en större materiel än. i förhållande till deras längd efter förestående beräkning, rätteligen skulle på dem fördelats, har det först efter vestra stambanans fullbordan i slutet af 1862 och ännu mera under följande och särdeles under innevarande år, då äfven den södra stambanan i sin helhet varit till allmän trafik upplåten, kunnat med säkerhet visa sig i hvad mån den materiel, som med de i kostnadsförslagen beräknade medel kunde anskaffas, motsvarade behofvet. För de nu till 80,6 mils sammanhängande längd öppnade stambanorna, skulle anslagen till rörlig materiel efter förestående beräkning hafva uppgått till 4,594,200 R:dr, och derföre hafva erhållits ungefär 40 lokomotiv, 164 personoch 564 godsvagnar af olika slag. Nedanstående utur Styrelsens berättelser för åren 1862 och 1863 samt nu under tryckning varande berättelse för år 1864 hemtade siffror ådagalägga förhållandet med trafikens och materielens tillvext under dessa år: 1862. 1863. 1864. I medeltal trafikerad våglängd, mil 40,6 63,8 71,6 Vid hvarje års slut voro för trafik öppnade . ... o 62,5 68,5 80.6 Vid hvarje års slut var för trafiken följande materiel disponibel: Lokomotiv . 34 55 63 Person-, postoch fångvagnar 144 178 199 Godsoch bagagevagnar . Och således per mil af den då färdiga banan: Lokomotiv . 0,54 0,77 0,78 Personvagnar.
Hon tvättade och strök, Sven ritade, på målareakademien för nyttans och på vetenskapsakademien för förtjänstens skull. Han tecknade mineralier, “förvandlade stenar till bröd“, skämtade han. “Det är inte alls någon konst!“ Den tiden hade han det bra. Men så dog modern. Sedan dess hade han fört en äfventyrlig existens. Ingen visste hvad han lefde på, ty han hade upphört med att rita stenar: “Sitta där och jobba? Nej, bättre kan man använda sin tid!“ På målareakademien gick han kvar. Dess utom kopierade han ett och annat på museum; för resten svalt han och frös förmodligen också, efter som han ingen öfverrock hade midt i smällkalla vintern. Men ändå var han glad; det var en egen fysik. Han beklagade sig aldrig, var aldrig bitter och gjorde inga fula miner åt ödet. Nöden hade påtryckt hans väsen en stämpel af resignation, som gjorde honom riktigt älsklig. Också var han mycket värderad af kamraterna och mycket beklagad för sin brist på talang och sitt förspilda lif. Man undrade blott, om han själf trodde på sin begåfning, eller om han i förtviflan bitit sig fast vid hoppet, för stolt att vilja erkänna sitt lifs nederlag. I salarne på nationalmuseum var föga lifligt, ty man hade icke fritt tillträde. Därför saknades också habituéerna: konstnjutningslystne gardister och mindre välklädde herrar i slokig filthatt. En och annan turist vankade omkring med uppslagen katalog, noterande med ett streck de anmärkningsvärdaste taflorna. Det gälde icke så mycket att se som att hafva sett; hufvudsaken var naturligtvis att hålla reda på det. Inne i ett sidokabinett stod Sven och kopierade ett stilleben — en duk med mycket matvaror, ett glas vin, en röd hummer och en ost. Malisen påstod, att han valt taflan för ostens skull. “Nordens förnämste ostmålare“ hade länge varit hans hederstitel bland kamraterna, och det var en gammal kvickhet att säga om hans taflor, att “ostkanten“ var det bästa. Den gjorde ingen effekt nu mera.
Direktionen att till Rikets Ständers Revisorer för de år, som en revision omfattar, vid revisions-förrättningens början insända icke allenast en på kassans hufvudbok grundad oell \ — \ 49 — dermed öfverensstämmande uppgift å beloppet af de kassan för året tillfallande statsmedel, med hvarje inkomstsumma för sig, jemte verifikationer dertill, utan äfven en specifik uppgift på årets pensionsoch gratial-stat; så hafva Rikets sednast församlade Ständer, på grund af hvad sålunda blifvit anfördt, och, i enlighet med Stats-utskottets tillstyrkan, ansett Revisorernes ifrågavarande anmälan icke till vidare åtgärd böra föranleda; hvilket nuvarande Revisorer velat här omförmäla. I följd af Rikets Ständers ofvanberörde beslut, är Amiralitets-kassans Direktion således icke skyldig att till offentlig granskning aflemna kassans samtliga räkenskaper; men då Revisorerne anse nödigt, att Rikets Ständer, för att tillförlitligt kunna bedöma till hvilket belopp statsanslag för kassans upprätthållande erfordras, jemväl äga kännedom om delägares bidrag, hemställa Revisorerne, att en summarisk uppgift å alla kassans inkomster och utgifter hädanefter må räkenskapen bifogas. Béongl. Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i riket. Af räkenskaperna äro 1852 års granskade i Kongl. Kammar-rätten med anmärkningar, hvaremot 1853 års der ännu icke undergått revision. Förhållandet med inkomster och utgifter inhemtas af följande tabell: Debet. år 1852. år 1853. Balans från föregående år: Uppbörd: Statsanslag å 2:dra hufvudtiteln: för fångars vård 770,000: 770,000: Dito å 7:de ' dito: till underhåll af länsoch kronohäktens bvggnader Stats-kontoret påför dt: Skilnaden, hvarmed utgifterna öfverstigit inkomsterna 34,821: 5. 5. Balans till påföljande år: Skulder Credit. Fastighets-värde 61,000: Utgifter: Stats-kontorct tillgodofördt:
Då härefter öfverläggningen förklarades vara fulländad samt H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. till bifall å Stats* Utsk:s förvar, utlåt., blef denna propos. besvarad med blandade ja och nej, hvarpå H. Ex. hemställde om R. o. Ad. ansåge de gjorda anmärkmne föranledda till återremiss, samt då härvid ropades starka ja blandade med nej, förklarade det han trott sig finna, att ja öfverröstat nej. Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh.: Det är anled. till anmärkn. emot Konungens Statsråd och Föredragande af Finansärenden, hvarå jag anhåller om remiss til! Const. Etsk., inför hvilket anledningen upgifvas skall. Frih. Sjern stedt aflemnade härjemte ett försegladt konvolut, med adress till R. St:s H. Const.Utsk. hvarefter H. Ex. Hr. Frih. o. Landtm, förklarade, att denna anmärkms anledn., jemlikt 29 § Riksd.-Ordn. komme att remitteras till Const.Utsk., samt prot.-utdr. härom genast blef upsatt och justeradt. Föredrogs K. M:s denne dag ankomne nåd. propos. till R. St., ang:de uphäfvande af de i 24 § uti underrättelserne till nu gällande Tulltaxa medgifna tull-lindringar samt om nedsättning af tullumgälderne för kaffe och råsocker. Begärdes på bordet. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 26 Februari 1851. Plenum kl. 6 e. m. Justerades ett prot.utdr. för d. 22 samt pleni-prot. för d. 8 dennes. Uplästes till justering och godkändes följande från Exp.Utsk. inkomne förslag till R. St:s underd. skrifvelser till K. M.: 7* 100 Den 26 Februari.
C:t disponerades på det sätt, att en tredjedel anslogs, på grund af Franska regeringens yttrade önskan , till Pomerns försvarsanstalter, en tredjedel till uppköp af Spanmål, som af MagazinsDirectionen öfvertogs och godtgjordes och återstoden hitremitterades samt har jemte hvad MagazinsDirecliunen inbetalte blifvit använde dels alt godtgöra de, under Pomerns sedermera inträffade oecupation af Franska Trupper, derifrån öfverkomma Embetsoch Tjens,temäns löner och pensioner dels att under Campagnen , åren 1813 och 18r4, till någon del bestrida då förefallne diplomatiska utgifter och negociations-omkostnader. Emellertid fortsattes dels genom Amerikanska härvarande Beskickningen dels ock genom serskildt hit - Bela i) kan den, N:o 327. 25 sände Ombud för varuägarne de genast efter seqvester-åtgärder började, och, sedan Svenska Regeringen fatt dispositionen af det seqvestrerade, med ifver fullföljda reelarnationerne om varornas återlemnande eller motsvarande ersättnings meddelande, utan att Svenska Regeringen, under den långa diplomatiska skriftvexling hvartill frågan gifvit anledning, hvarken bestämdt förnekat eller erkänt rättmätigheten utaf de framställde fordringsanspråken. — Om sommaren år 1824 hitkom åter ett nytt Ombud, Hr Joh. Connel, å de Amerikanske medborgarnes vägnar försedd med nödig fullmagt att afsluta denna då på i5:de året fortgående liqvidfråga, och, uppå gjord underd. framställning förklarade K. M:t att detta fordrings-anspråk borde definitift pröfvas och afgöras. Vid ärendets föredragning inför K. M:t d. 1 Junii i82Ö afgafs af StatsMinistern för Utrikes ärenderna, Hr Grefve af Wetterstedt en underd.
— Det står skrifvet: »han ville hafva förbannelse, den skall ock komma honom; han ville icke välsignelse, så skall hon ock vara långt ifrån honom; och han drog förbannelse uppå sig, såsom sin skjorta: hon är ingången i hans inelfvor, såsom vatten, och såsom olja uti hans ben, hon varde honom såsom en klädnad.» — Det är den konungslige Sångaren och Profeten, som skrifvit dessa ord. Ingen må invända, att de afse Judas Ischarioth. Den, som ena dagen, stunden går till H. H. Nattvard, — den andra bär förbannelsen, Guds namns missbruk, djefvulens åkallande på sina läppar, — är han icke en Judas: en förrädare? Visserligen, och det är gräsligt att bedja om förbannelse. Här gälla inga ursäkler, blott att med Petrus gå ut ifrån gudförgätenhetens och förbannelsens koleldar; bekänna och begråta sin synd, till dess man, med Petrus, i anda och sanning kan svara: »Herre, Du vet allting, Du vet att jag älskar Dig.» Huru måste nu denna vigtiga sak af E. St:r behjertas? Det måste tillses, om det ej finnes något i Statens institutioner, som, så att säga, gifver luft åt, öpnar dörren för, legaliserar denna för - 264 Den 19 November e. m. farliga osed; och härtill måste man beklagligen svara: ett obetingadt ja. Herren säger Sjelf: »J skolén allsinlel svärja, —men edert tal skall vara: ja, ja; nej, nej; hvad deröfver är, det är af ondo». Och Jakob säger oss detsamma, å Herrens väignar: »öfver all ling, mine bröder, svärjer icke, hvarken vid himmelen, eller vid jorden, eller någon annan ed: men edra ord skola vara, ja, ja; nej, nej; på det J icke skolén falla under dom».
Så t. ex. sjunger fru Sterky en ny sång af A. Backer-Gröndahl samt på begäran » Min skat » af Kjerulf, hr Lundqvist en aria ur op. » Jolanta » af Tschaikowsky, hr Seller gren en aria ur samma opera, fröken Holmstrand en aria ur op. » Werther », hr Vallenius en finsk folkvisa och en kosackvisa, fröken Hallgren en aria ur op. » Pajaszon » m. m. Matinégifvaren sjunger tillsammans med fröken Hulting en duett ur op. » L ' amico Fritz » samt tillsammans med hrr Lundmark och Sellergren en trio af G. Wenner berg. Biljetter säljas i Abr. Lundqvist kongl. musikhandel, Malmtorgsgatan n:r 8 och Carl Johnns musikhandel, Slussplan n:r 63. En matiné af betydande intresse kommer att gifvas den 9 april, i det sångsällskapet O. D. från Upsala, under ledning af director musices Ivar Hedenblad samt under medverkan af hofkapellet, då gifver matiné uti musikaliska akademiens sal. Biljetter säljas i Gehrman &amp; komp:s musikhandel. m En lärarinnas roman. En svensk kulturbild, tecknad på verklighetens grund för Idun af Algot Sandberg. (Forts.) Ehuru de i mötet deltagande lärarinnornas antal var mycket stort, yttrade sig ingen, ehuru ordfö- randen vädjade till dem mer än en gång. Karin Löf var en gång på väg att resa sig, men Kerstin fick henne att sätta sig. Hon kände på sig, att kamraten bestämit skulle ha sagt någonting dumt, och det ville hon icke tillåta. Det var, tyckte hon, som om skammen därför skulle ha drabbat henne själf. En episod under mötet, som icke gjorde ett oblandadt godt intryck på Kerstin, var ett meningsutbyte om kroppsagan i skolan. Saken var den, att en lärare i en af stiftets församlingar af domstol ålagts böter, för det han under aga med en kvastkäpp misshandlat en gosse, så att denne blifvit sjuk. Däraf tog man sig anledning att ganska skarpt utfara mot vår svenska strafflag, som var sådan, att läraren ovillkorligen måste komma i kollision med densamma, om han vore nödsakad att aga.
Dä likväl något sådant hvarken funnits eller kunnat påräknas bos de enskilde nybyggessökande, sorn med få undantag tillhört den tarfligaste klassen och vanligen utgjorts af personer, hvilka, tidigt inträdde i äktenskap samt för sig och familj i saknad af bostad, varit nödsakade på hvad vilkor som helst förskaffa sig en sådan, och det under arbetsåren sparsamt utdelade kronounderslödet ej varit tillräckligt för familjens uppehälle, bar nybyggaren, då lian icke helt och hållet slagit sig ned på skogens tillgodogörande inom det vidsträckta området, vanligen måst tillgripa clemia utväg såsom en behöflig binäring. Utom behofvct, som under alia förhållanden utgör en mägtig häfstång, liar dessutom en slags anvisning på en dylik verksamhet blifvit leornad derigenom att afviltrings-laiidlmätarne, i följd af obekantskap med de i Författningarne bestämda vilkor för nyttjandet af kronojord, ej sällan vid skattläggningsberedningen tagit möjligheten af skogsprodukters afsättning i beräkning, då få lägenheter till åkeroclling förefunnits. Än mindre bar ändamålet med nybygges tilldelningen vunnits, då nybyggeslägenheter, såsom ofta nog handt, blifvit upplåtne åt byalag eller bruksoch andra bolag samt åt en elier annan Irädvaruhandlande. En del af de sednare slagens nybyggare nedsätta välå lägenheterne så kallade landtbonde!', men denna benämning uttrycker icke deras rätta sysselsättning, eilan hela tillställningen går vanligtvis ut på skogens skattande.
Ridderskapet och Adeln har, jemte bifall till hvad Utskottet för öfrigt i Betänkandet N:o 44, och Utlåtandet N:o 79 hemställt, funnit godt gilla det af Utskottet i förstnämnde Betänkande afgifne förslag till aflöningsstat med följande förändringar: l:o att 2:ne Commissarie-löner å 1,600 R:dr hvardera, 1 Casseurs-lön å 1,200 R:dr med åtföljande 100 R:dr tjenstgörings-arfvode samt 500 R:dr missräknings-penningar, 1 Bokhållare-lön i Sedel-Contoiret å 700 R:dr, 3:ne Contoirs-Skrifvare-löner dersammastädes a 400 R:dr samt ett Cassa-Skrifvarearfvode ä 400 R:dr, eller tillsammans 7,300 R:dr öfverflyltas från OrdinarieStaten till Indragnings-Staten, med skyldighet för Banco-Fullmägtige alt, vid första Commissarie-ledighet, genom indragning af en Commissarie-beställning inom Depositions-Afdelningen, bereda den ena Commissarie-lönens indragning, samt att, i afseende på de öfriga, härigenom på Indragnings-Stat öfverflyttade tjenster, indraga desamma, så snart Fullmägtige, efter att förut, vid hvarje ledighet, hafva hört Commissariatet, Önner Bankens göromål sådant medgifva; 2:o att på Ordinarie-Staten bland Konst-idkare uppföras så väl en Garde des medai/les och en Brandmästare med de för dessa befattningar af Utskottet på Supplementar-Stat föreslagna löner af 200 R:dr för den förre och 150 R.dr för den senare, som en Pappersmästare vid Bankens pappersbruk med samma anteckning, som för Bruksförvaltaren, uppbär lön på Tumba bruks stat; 3:o att det på ordinarie statens Supplementar-stat uppförda anslag af 1,500 R:dr för extract-arbeten samt lönlöse extra-ordinarie tjenstemäns uppmuntran - Banco-Vtskottels