Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
At Utskotten likaledes innom en utsatt tid företaga sina göromäl, torde wara af mpcken inflytelse sa wäl pä ärendernas obehindrade gäng, som äfwen pä deras afgörande wid eller innom den lil Riksdagens flut förestrifne Terminen, hwars förlängande synes böra i möjligaste mätto, af mänga och wigtiga ffäl, undwikas. Enligt 29 Z., jämnförd med Z6, 44 och S5 §. har Constitutions-Utstottet föreflagit at i wisia anförde fall Befluts-och Förklaringsrätt kunde af Riksens Högloft. Ständer ät Utskottet updragas. Dä uti Plena olika meningar upstä om nya Utstötts tilsättande, eller lil hwilket Utstött wäckta ämnen böra remitteras, utan at stiljagtigheten genom Ständens Pluralitet kan afgöras, synes, dä all annan beqwäm utwäg til winnande af fordrad decision saknas, en sädan i sig sjelf mindre wäsendtlig befattning närmast lilkomma Constitutions-Utstottet, särdeles som Utskottet fält sig älagdt at profetera och gransta Grundlagarne, hwilka äfwen innehälla föreskrifter om alla Utskottens sammansättning och bestämmandet af deras göromäl ; hwadan ock samma Utstött lärer kunna censeras mest i tilfälle at förlika de möjligtwis förefallande stridigheter om andras nödvändighet eller behörighet. Om ater i Plena widen Propo - 772 Den 8 Augusti. Propositions framställande, olika begrepp upstä angäende rätta tolkningen af Grundlagens bokstafweliga lydelse, hwilket fall dock bör blifwa sällsynt, torde en för twistens afgörande nödig förklaring af bokstafwen ej innebära en sädan förklaring af sjelfwa sakmeningen, som fordrar Riks-Ständens sammanstämmande beslut.
Jag anser detta endast vara ett medel att komma ifrån saken, men ej att rätta det felaktiga deri, och anhåller derföre om Herr Grefven och LandtMarskalkens proposition. på återremiss af Betänkandet, Herr Grefven och Landt Mar/kalken förklarade, att då 56 §. RegeringsFormen uttryckligen stadgade, att ett Utskotts första gången a*gifne Betänkande borde utan förändringar eller tillsatser, antagas eller förkastas, eller ock, f händelse anmärkningar dervid blifvit gjorde, hvilka hindrade antagandet, till Utskottet återremitteras, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken , enär åtskillige anmärkningar emot StatsUtskottets f örevarande Utlåtande blifvit framställde, sig först böra inhämta Ridderskapets och Adelns tanka, huruvida Ridderskapet och Adeln fann berörde anmärkningar vara af den beskaffenhet att Utlåtandet borde, på grund deraf, till Utskottet återförvisas. Ropades Ja. Grefve von Platen: Då Ridderskapet och Adeln nu beslutat återremiss af StatsUtskottets förevarande Betänkande, vill jag visserligen*ej Sätta mig deremot; men sorni tiden framskrider och ej mindre utrustningen af den Hscadre, som bör afgå för att afhämta Hennes Kongl. Höghet Prinsessan, än ock iståndsättandet och möb - Den i j jipril e. m, 333 leringen af de rum i Kongl. Slottet, eler Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen med sin Gemål kommer att bo, måste fortskynda?, alltså och då den nu beslutade återremissen likväl torde orsaka mycken tidsutdrägt, innan hufvUdfrågan sluteligen kan af Ridderskapet och Adeln pröfvas, tar jag mig friheten hemställa, om Ridderskapet och Adeln täcktes förena sig i BondeStåndets nysa uppläste beslut, samt, vid återremissen, bifoga den önskan, att StatsUtskottet må anvisa tillgångar, hvarutaf den ifrågaställde summan Goo,ooo R:dr, genast må kunna förskottsvis utgå. Friherre Anckarsvärd'.
Besvärsoch Ekon -Ulskoften* Betänkande, 'K:o 23. varcns lifstid eller på viss tid afsöndra», måtte nedsättas till livad som, med afseende å sig företeende olika förhållanden, må finnas tjenlig!44. af herr friherre Rehbinder, F. II'., herr Liljencrona, herr von Hartmansdorff, E. A., herr doktor Norström, J., herr professoren Carlson, herr lektor Söderberg, herr Eli, herr tollén, herr Kjöllerström samt riksdagsfullmäktige Per Bengtsson från Calmar län, Erik Carlsson och Olof Johansson från Stockholms län, A. IV. Uhr från Örebro län, Lars Magnus Knutsson och Magnus Månsson från Östergöthlands län, Petter Claesson från Elfsborgs län och Gabriel Andersson från Elfsborgs fäa, hvilka samtlige instämt uti herr grefve Sparres reservation. Sedan, genom Kongl. Maj:ts nådiga förordning den 5 Mars 1831, stadgadt blifvit, att auktion på landet skulle slutas, under tiden från den 15 Mars till den 15 Oktober kl. 9, och under öfriga delen af året kl. 7 på aftonen; samt berörde föreskrift blifvit, genom Kongl, förordningen den 22 Sept. 1848, sålunda ändrad, att auk - Ank. till Exp-Utsk. den 16 Aug. 1851, kl. 2 «. sr. Betänkande, i anledning af väckt motion om ändring af stadgandena rörande tiden, då auktion a landet bör vara slutad. tion Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottens Betänkande, Wto 2S. 9 tion finge hållas intill kl 9 på aftonen jemväl under den första hälften af Mars månad; så har riksdagsfullmäktigen A. IV. Svartling från Östergöthland, uti en inom hedervärda Bonde-ståndet väckt motion, vrkat den förändring af ifrågavarande bestämmelser, att auktion å landet finge fortsättas till kl. 10 på aftonen under hvad tid af året, som helst.
Äfwcnfom man mäste medgifwa, ark der grswes brott svm sätta den enffildke i ert sirndkligt förhållande till samhället, har man också erfarit, att dek sinnes straff som äro swäs rare än det akt mista lifwet: och man har af bada besia orsaker atergadk kill den enkla grunbsattstn, akk der den xnskildke genom sikt förhållande gjordt sig till stende af jamhället, bor han ski jas derifrån, häldre än alt under ett långsamt lidande bstswa en börda för sig och andra. Hwad Vangucns säkerhet angar, som igenom de förcstagne straffen skulle wara bättre bewarad, sä torde jag fa anmärka, att det är icks straffets hardher men misiheten att bet följer pä brottet, som kan afhälla derifrån. Är straffet för hardt emot förbrytelsen, sa frcstas Domaren mera att uppleta de anledningar, som kunna förmå till lindring, och den brottslige sär derigenom mera hopp akt undgä straffet. Deremot, dä straffet är i jämnt moksivaranbs förhållande kill brottet, är Domaren bäve igenom sm pligt och sin könsta kraftigare förbunden att blffwa wjd Lagens bokstaf. Wtd i fräga warande stadgan» de bör man alwen kaga i betraktande att de för hwilka denna Lag är gjord, äro Riksens Ständers Fullwägkjge, genom deras fria ival kallade lill denna sörwaftning. Att mista Ständers förtroende, är re Ridd, och Ad. pror. z B. dan 24» 186 Den 5 Januari,'. dan för dem ett högst ömmande straff, och dok ar åtminstone det som är närmast för handen wto fråga» om en förbrytelse emot SkändcrncS stadgande». Akc ersätta skadan med sin agendom, kommer dernäst: och om Riksens Ständers Ombud kunde supponeras begå en förbrytelse, för haustén desia bada straff ej more tillräckligt, torde liswctS förlust mara wida att föredraga för allt wanhedrande straff.
26, U. 62, 73, A. 73, 74, B. 180, 252. A. 252, E. 356- Propositioner och Skrifvelser, Kongl. Maj:ts Nådiga: — N:o 57, till Rikets Ständer, angående ytterligare anslag för reparations-arbeten å Westerås Domkyrka: I. 233, R326; B. VI. 381; VII. 132, A. 132, E. 354. — N:o 58, till Rikets Ständer, angående ytterligare anslag till iståndsättande af Linköpings Domkyrka: I. 233, R. 326; B. VI. 381; VII. 132, A. 133; B. IX. 112, 151, A. 151; U. X. 107. 211, A. 211; B. XI. 4, 118, A. 118, E. (15. — N:o 59, till Rikets Ständer, angående pension på Allmänna Indragnings-Staten för Lands-Kanslisten i Gefleborgs Län J. A. Propositioner och Skrifvelser, Kongl. Län af det till Kronan indragna f. d. Förste-Landtmätarcbostället */j mantal N:o 3 Kärreberg Sven-Auders gåid i Alfshögs Eocken af nämnde Härad, i stället för nuvarande Läns - 202 — P — mans-bostället % mantal N:o 1 Thorsjö Henrik i Gunnarps socken: III. 150, R. 150; B. IV. 6, A 38, E. 176. Propositioner och Skrivelser, Kongl. Maj:ts Nådiga: — N:o 80, till Rikets Ständer, angående utbyte af skogvaktarebostället Nytorp emot kronofjerdingsmans-hostället Lilla Tjärbruket i Vester-Rekarne Härad och Södermanlands
Dito dito som endast idkat Bräonvins dislillering 24 — 4 Ledamöter, som icke idkat någon rörelse ... g Summa 69 — 41 År STOCKHOLMS Högskolas — 17 — JURIDISKT År 1831. Ledamöter och Enkor, sorn drifvit Bryggeri-rörelse 34 nied 4° Lärlingar. Dito dito som endast idkat Brännvins deslillering . a5 — 3 Ledamöter, som icke idkat någon rörelse . ... 9 Summa 68 — 4^ År i83a. Ledamöter och Enkor, som drifvit Bryggeri-rörelse 37 med 3j Lärlingar. Dito dito som endast idkat Brännvins destillering 26 ■—. 5 Ledamöter som icke idkat någon rörelse 4 Summa 67 — 43* Bagare : År 1827 — 62 Ledamöter med io3 Kypare och Lärlingar. 'År 1827 —- 129 Ledamöter och Enkor, som idkat handtverket, med 258 Gesäller och 190 Lärlingar. År 1827 — 84 Ledamöter med 101 Gesäller och 80 Lärlingar. —. År 1827 — i5o Ledamöter, afhvilka lil fört fartyg för Stockholms Skepps Rederiers räkning och dg ej varit i utöfning af deras yrke. År 1827 — 36 Ledamöter och Enkor, som idkat handt verket, med 66 Gesäller och 112 Lärlingar. — 1828 — 34 62 110 — ip År 1839 — 34 Ledamöter och Enkor, som idkat handlverkeriet med 62 Gesäller och 108 Lärlingar, — 183 0 — 33 59 109 — 1831 — 32 ■—. — 60 ■ 97 — 1832 — 32 — —i —. — 57- 100 Bleckslagare :
Cederströms förslag, på så sätt att §:n kommer att innehålla, att ordinarie sockenstämma i hvarje församling årligen skall hållas, en om våren och en 0111 hösten, samt eljest så ofta behofvel del påkallar. Hr von Hohenhausen: Det. är tvänne gifoa och allmänna saker, sorn hafva inflytande på sockenstämmas hållande uti Maj och November månader, nemi. uppbördsåret , sorn inträffar i Maj månad, samt tjenstehjönsflyttningen i Oetober. Om man icke kan visa hvilka locala eller andra omständigheter, som påkalla någon annan tid till sockenstämmors hållande, så vet jag icke hvarföre man icke dertill skall bestämma dessa månader. Det är vådligt att låta för församlingen vigtiga måls afgörande bero på pastors godtfinnande att utsätta sockenstämma. Det skulle kunna Ilända, alt lian till hösten uppsköt den sockenstämma, sorn borde inträffa 0111 våren, oell lill påföljande året uppskjöt den som borde hållas oin hösten. Hvad sockenstämmas hållande i Mars månad angar, så kan man mycket väl, utan att anse sig hafva bundit händerna på sig , i 1 §:n stadga socken stämmors hållande blott i Maj och November månader, såvida man börjar §:n med ordet allmän, så att det kommer att heta: ”Allman sockenstämma skall hällas i hvarje, församling' årligen 1 Maj och November månader, och eljest när nödvändigheten del fordrar.” Den i 5 §:n omnämnda sockenstämman afser blott ett särskildt fall och är således, i afseende på föremålen för densamma, icke allmän. Om denna redaction antages, så förekommes derigenom den motsägelsen i författningen, att, då man i 1 §:n velat ut - 124 D c 11 6 M»rs. trycka hvilka ordinarie sockenstämmor i hvarje församling årligen skola hållas, man likväl uti en sednare § bestämmer ytterligare en ordinarie sockenstämma. Hr Aminoff. Ehuru jag är af den tanke, att någon ändring icke behöfs uti i §:n, så är jag likviil ej sä envis, att jag icke kan afstå från min åsigt i den mån jag blir upplyst om något bättre. Gr.
Ständer finna anledning att hos Kongl. Majit derom göra underdånig anhållan, att, när någon af de till indragning föreslagna tjenster blifver ledig, densamma ej måtte återbesättas, förr Serskildta Utskottets EetänJianden. 6q3 än elen allmänna regleringen blifvit antagen; Enen, om en sådan ledighet inträffade, att tjensten ej fean vara vacant utan binder för ärendenas gång, Kongl. Majit då i Nåder ville provisionelt, eller med arfvode, som ej öfverstiger lönebeloppet, constituera en der» till tjenlig person, pä det den blifvande IndragningsStaten ej må blifva för hårdt tryckande; hvarjemte torde kunna hemställas, om icke de vacante Tjensters löner, son* under tiden kunde besparas, finge tillfalla den blifvande Pensionsinrättningens fond. I fall Riksens Högloft. Ständer skulla finna godt antaga de nu framställda grunder, torde de tillika pröfva nödigt, att lemna deras Constitutions-Utskott del af detta förslag, på det nyssnämda Utskott måtte blifva i stånd att vid nu påstående Riksdag bereda den förändring i redactionen af vissa §. §. i Regeringsformen, som tilläfventyrs torde erfordras. De till Utskottet remitterade Memorial •f Friherre Hjerta, Axel, och Riksdagmannen Anders Sandsten från Jönköpings Län anser Utskottet vara genom detta dess allmänna Betänkande till fullo besvarade. Till Riksens Högloft. Ständers ompröfvande varder detta allt vördsammeligen öfverlemnadt, jemte Herr Munk af Bosenshölds9 samt Borgmästaren Holms och Riksdagsmannen Anders Danielssons i ämnet afgifna yttranden; äfvensom Biskopen Doctor Almcfvists till denna dagens Protocoll 6q4 Serskildta Utskottets Letänkanden. gjorda och i hosföljande Utdrag deraf intagne reservation. Stockholm den 6 Maj 18 »8- På Höglofl.Ridd. o.Adel. På Högv. PrestStå c deti Ledamöters vagnar. Ledamöters vägnar. Eric af Vetterstedt.
'Utffott t, har älwen de som Ulffottet projeclerat ej "för dek närwarande kunnat »unika denna Summa. "— Sk is Utskottets mangfaldiga göromål och Riks» "dagens snara stut, har ej medgifwic tillräckelig lid "att upge projeck kill allmänna medlens bättre administration, Det han derföre ö>,i?at, att Riksens Stän» "der genom en sqrsktld Comitss, skulle först undersör 'ka, huru allmänna medle» alt sedan iFOvärsRikö» ''dag bliswit sörwaltade. Detta torde ännu kunna ' werkstäslas, om Riksens Siänder hos Kongl. Maj:k "i underdånighet anhölls, att en sadan Comitse eller ''-Beredning af Rikets kunnige Embetsmän, och ett "lika antal af Standcrncs Deoutcrade waldeS, som ''öfwersäg allmänna medi» ns förwalkning sedan är 1800, ' gjorde dcrwid sine anmärkningar samt sättet huru de ''kunna och böra förbättras, öswerlämnade det till Kongl. ''Maj:ts nädiaa omvröfwande och wärkställande, och 'blefwo wid Riksens Ständers Stats-Utskotts nästa "sammankomst, en lättnad i deras arbete dä granskningen "häraf förehades. — Det nu i en lncklig stund med stora ''upoffcingar stukade krig har wist ost. att om Swerige "skall bibehålla sin sjelfständighet mäste det noga ute "räkna sina tillgångar sä pa folk som penningar och "derefter med yttersta spar ömhet och hushållning inrätta siga förswars anstalter, hadx delta före krigets "utbrott och under sredsiugnek bliswil beredk, wagge 468 Den 7 December - "iag pasta att flere roov-de mennijFors lif och flere ''Millioner R:dr för Riket bljfwit besparde.
Sedan jag såväl nu, som i förra ple num, endast fästat mig vid den speciella frågan, hvart remitteras borde, men icke ansett mig böra yttra något på förhand, ronde möjliga lämpligheten af motionens innehåll, öfverlemnandes utredningen deraf till vederbörl. Ulsk., så torde R. o. Ad. finna min dre nödigt, alt mina anmärkmr åtfölja lill Utskm, utan anhåller jag allenast att de må i R. o. Ad:s prot. qvarstå. Uppå härefter framställd prnpos. förklarade R. o. Ad., att den uti förevar, utlåt, älerlemnade motion borde behandlas af Bankooch LagUlskm. Föredrogs och bifölls LagUtsk:s d. 11 dennes på bordet lagda mern. N:o 3, om arfvoden för ökad kanslipersonal. Vid föredragning af StatsUlsk:s d. 11 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 19, i anledn. af väckt motion om anslag af statsmedel till upförande af en stenbro öfver Skellefteä eif, blef della utlät af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs StatsUtsk:s d. 11 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 20, Oen 15 Januari. 129 20, i anledn. af väckt motion om anslag af kronotionde till Askersunds stads församlings kyrka. Frill. Palmstjerna, Carl Otto: Genom ofullständiga och således felaktiga uplysningar inom StatsUtsk. liar i utlåt, blifvit anfördt, att Askersunds stadskyrka redan eger ett visst <[vantum spanmål sig anslaget; men förhållandet är, att del anslag som äskats, är afsedt för Askersunds landsförsamlings kyrka och således icke för stadens. På detta skäl anhåller jag om propos. på återremiss, på det alt nämnde misstag må bli rättadt i enlighet med verkliga förhållandet. Då nu IT. Ex. Hr Frih. o.
Comministers lönerättigheter här tillerkännes samma kraft och verkan, som en i lagbehörig ordning träffad öfverenskommelse om pastoraliernas utgörande, tillika anvisar och föreskrifter sättet för dylika conventioners uppgörande; äfvensom Utskottet anser serskild undersökning om klockarnes lönerättigheter, på sätt jemväl blifvit föreslaget, icke vara af något egentligt behof föranledd. Angående det i sednare punkten framställda jemkningsförslag, måste öppet erkännas, att ett på rättvisare grunder bygdt lagstadgande i detta hänseende är af högsta behof påkalladt, men Utskottet tror likväl icke, att ofvan uppgifna förslag till ifrågaställde lönerättigheters utgörande, enär fråga är om en för hela riket gällande lag, vore den bästa och lämpligaste, då hemman icke allenast inom serskilda landskap, i riket, utan till och med inom en och samma socken befinnas till värde och beskaffenhet så olika, att de för ingen del kunna ställas med hvarandra på samma linea ; hvadan också, vid conventioners upprättande inom socknarne, hemmanen af denna orsak vanligen indelas i flera classer efter deras olika värde, på det att utskylderne, med afseende härå, måtte med större rättvisa kunna fördelas och bestämmas. Utskottet har derjemte icke kunnat undgå att vid förslaget anmärka, dels hurusom, alla hemmansdelar under *:del, så små och obetydliga de än må vara, blifvit påförde lika afgift med denna |:del, dels att för alia delar från ett helt ned till ^;del grunden för löneafgiften beräknas efter hemmanens storlek; då häremot, i fråga om alla underliggande hemmansdelar, denna hittills antagna grund lemnäs å sido, och i dess ställe bestämmes en för alla lika beräkning, hvilket ingalunda torde anses hvarken billigt eller följdrigtigt; hvarföre Utskottet också icke eller kan godkänna och understödja förslaget i detta hänseende. Men, om också mot de anförda grunderna för förslaget, någon gillig anmärkning icke förefunnes, har Utskottet likväl anledning befara, att icke alla Comministrar i Riket skola finnas nöjde med förslaget.
Maj 1843, hvarigenom hufvudsakligen den ändring uti den äldre Stadgan i samma ämne af den 28 November 1835 blifvit vidtagen, att den i sistnämnde författning föreskrifna skyldighet att taga förpassning å en del utländska ostäinpelbara varor, då de, utöfver vissa qvantiteter, transporterades inrikes orter emellan å insjöar, floder och canaler eller landvägen, upphört, så och ehuru Utskotten icke underkänna vigten af det härmed afsedda ändamål, nemligen att bereda lättnad i den inhemska trafiken, befara Utskotten likväl och tro genom erfarenheten redan vara ådagalagdt, att denna fördel icke uppväger vådan och olägenheterna af att i Sverige, hvarest en fullt ändamålsenlig bevakning af de vidsträckta och till främmande land närbelägna kusterna svårligen lärer någonsin kunna åstadkommas, borttaga all eontroll å utländska varor, sedan de i riket inkommit, hvarföre Utskotten ansett sig böra understödja de af Herrar Nordenanckar, Prytz och Lindström gjorda framställningar om återgång till 1835 års Författning, och få alltså tillstyrka Ilikets Ständer att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att gällande Förpassa i ngsstadga af den 15 Maj 1843 må förändras, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med grunderna för de uti 1 och 2 §§ af 1835 års enahanda författning förekommande stadganden, rörande transport af varor inrikes orter emellan. Deremot oell vid sådant förhållande lära Rikets Ständer finna, att Herr Sjöstedts och Johannes Johanssons motioner, om utsträckning af förpassningsfriheten utöfver hvad i 1843 års stadga finnes medgifvet O O icke kunna vinna afseende. Vidkommande Herr Norins yrrkande om befrielse för inrikes seglande fartyg mellan Stockholm och rikets norra orter från den dem, enligt 22 § i Förpassnings - Bevillnings-, Lagsamt Allm. Bl-sv. och Ekon.
Jag tror derföre det vara bäst att låta Regeringen, fri från alla bearbetningar vare sig från det ena eller andra hållet, sköta denna angelägenhet. Gr. Anckarsvärd har uttryckligen här förklarat, att Regeringen tillbakasatt Skärgårdsvapnet och såsom skäl för detta sitt påstående anfört den omständighet, att Chefen för SjöförsvarsDepart:t afstyrkt all nybyggnad af kanonbåtar under nästk:de Statsregleringsperiod. 1' 198 D en 8 Juli e. m. detta afseende anser jag Hr Depart:tsChefen hafva handlat ganska välbetänkt. Yi hafva redan ett tillräckligt antal kanonbåtar, fullt så många som vi kunna bemanna och till alla delar fullt utrustade. Att nu under freden bygga ännu flera vore alldeles obehöfligt, ty om krig skulle utbryta hinner man ganska väl bygga de kanonbåtar man ytterligare kan behöfva, enär dylika kunna byggas på ganska kort tid. Jag anser således Gr. Anckarsvärd hafva saknat allt skäl för sin emot Regeringen i detta hänseende framkastade beskyllning. Vidare har Gr. Anckarsvärd berättat oss, huruledes Rysslands LinieFlotta dagligen tillväxer och från detta förhållande dragit den slutsatsen, att vi icke borde hafva någon LinieFlotta utan blott Roddflotta. Jag beklagar den befälhafvare, som med dessa roddbåtar måste möta en fiendtlig AngFlotta, och jag vill ej önska den värde Gr:n sjelf något så illa, som att han skulle vara med på Skärgårdsflottan vid ett sådant möte. Men långt ifrån att anse den Ryska OrlogsFlottans förökande vara ett skäl för den Svenskas förminskande, tror jag tvärtom, att åsynen af den förras tillväxt bör vara en sporre för oss att skapa en så mäktig Flotta som vi möjligen kunna åstadkomma och underhålla. Gr. Anckarsvärd har åberopat en af Öfverste Hagelstam författad stridskarta. Jag lemnar denna karta i sitt värde, jag har ej fått tillfälle att se den och vill derföre ej deröfver mig yttra, men hvad jag med säkerhet tror mig kunna förklara, det är, att om vi, såsom Gr.
1*9 mande arbete; och blefvo desse CirculaireBref, med dertill hörande formulairer, så snart desse, dels tryckte och dels skrifne, homin completteras, afsände till Landshöfdingarne under loppet af Junii, Julii, Augusti och September månader förlidet år; hvarförutan, och då Herr SiatsCommissarien Widegren vidare, i mediet af September månad näst lidet år 1816, anmälte behofvet deraf, att Landsböckerne omslutades, och hvilket Kongl Maj:r, genom Nådigt Bref af den 25 i samma månad, biföll, Landshöfdingarne, Uti CirculaireBref från Kongl. StatsContoiret af den xl derpå följande October , förständigades , att om verkställigheten deraf vid LandsContoiren besörja efter upprättadt formulaire, som, så snart det hunnit till trycket befordras, genom Herr StatsCommissarien Widegrens försorg till Länen afskickades; och blefvo, under sistnämnde dag, RegementsGheferne i allmänhet anmodade, att, efter dertill af Herr StatsCommissarien Widegren uppgjordt formulaire, låta upprätta bespalingsförslag för Iren 1810 till och med »814, och dem inom föreskrifven kort tid insända. Emellertid hade Landshöfdingarne uti många Län till Kongl. StatsContoiret inkommit, dels med förfrågningar i afseende å verkställigheten af Omslulsarbetet , dels ock med anmälan om Redogörarnes förhinder af deras vanliga göromål från desse RäkenskapsOmslut för förra åren^ hvilka Skrifvelser besvarades, med förklarande angående den sökta befrielsen från arbetet, atc Kongl. StatsContoiret ej kunde Vederbörande Bihang till Riks-St. Brot, 1817 och X8I8. ä'.dra Sami. Nlr IJ, Ig, 130 Riks. St. Revisorers Berättelser. fran det af Kongl. Maj:t i Nåder föreskrifna arbete befria.