Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
SBdgrar Sdngifmare betta aftrag, eder blir betrdtt met fäbane un. bertlef eder tiflftdflningar, forn äfpfta ©älbendrenS betunganbe i tetta af* feenbe, marte ban td, enligt IX. (Jap. 6. §. $anbele'.23alFen, anfebb lifa meb ben, forn tager b&gre rdr.ta, dn lag bjuber; t fåljb f>n?araf bela interejiet oeb Sionbebelen af äjufmubfiolen te fattige tillfalla. §. 38. Dfmanberorbe ftabqanbe gäller cof för afla (Jafor, bmilfa njuta mer dn gern för bunbrate af betaS utlärte mebel, fd att enabanba afbrag d räntan, t anfeenbe till tern ofelbnrt ffaQ äga rum; bocf unbantageö bär. ifrån ©parbanferne, dfmenfom ©ifconterne, bmarefi lån gifmaé pd för. tare tib, ocb ber räntan mit länets utlemnante uppbdre». §• 39- S3emiHning utgöres mibare af ada Stcfie-93oIag, ©ocietefer, SBerf ocb Stdmdnna inrättningar met Seni procent af ben utbelning, forn icfe 6f. merjiiger ©ey för bunbrate; för bmab berutofmer utbelaS, erlägges Söemid* ning meb tio procent. (6) 42 t. IF. 40. Sif infälle Capital i Jroaf;dtte gamla @lu§ verf d< byggm#, för bwir» fa Jolf procent af JSongl. 2Äaj:t ocf; Är onan betalad, en gjerbebel af farn» ma rdnta.
Dä jag gjorde proposition pä Herr K!sz,Ksn6wI^8 begäran blek ben samma bifallen. Nu är Communicativns-trögan jemte huswudfaken lagd pä bordel, och dä kan jag ej göra, och gör ej någon p vposition ölwer den sammaHerr Grefwen och LandiMarstalken anmodade Riddarhus Fhalén at fo tfara med läs-ungen; men oron bland Nidderstaptt och Adeln förnyades. Grefwe vs Is 6-irclie: yrkade akt communicationen more ej annat an hanö rättighet, hwiiken honom ej kunde förwägras. Ett stort antal röster ropade mot och med Grefwe Os ls 6src!is, Grefwe von vsnkmLsbsussn: Jag tror ej att näqro Ledamöters kärsti dta tankar kunna twinga LandtMarstai-ken till alt göra proposition. Härefter ropades ater, och Herr Klingsporr, 6sr-lt, yttrade sig: Grefwe har sagt ott man weiat twiaga KondrMnst.lken till proposition: dä mäste Herr Grejwen uppgifwa hwilka der ar som welat Let göra. Herr Grefwen och LandtMar stacken: Det har Grefwe vimunLchaulsn icke funngk saga, ty Den rz Ianuarki. 779 ty jag har ej lätit och läter aldrig twinga mig dertill. Grefwe voll s->3ntmx8k3utsn upprepade fina förut anförda ord, cäh tilläde, det han förmodade dek LandtMarfkalkrn säsom Ridderfkapel och Adelns Ordförande, äfwen malle äga nägra rättigheter; hwareflcr förnyade rop uppkommo.
Besv, o. Ekon.Utskms i gårdagens plenum på bordet lagda utlåt. N:o 47, i anledn. af väckt motion i fråga om prestanda vid klagan öfver prestval. Justerades ett prot.-utdr., innefattande R. o. Ad:s denna dag fattade beslut, i anledn. af StatsUlsk:s mern. N:o 351 och BorgareSt:s inbjudning i ämnet. Anmäldes och lades på bordet ett från Riddarh.Ulsk. inkommit under N:o 19 afgifvet sålydande Vördsamt Memorial. Uti barbos bilagdt mern. har H. Riddar!).Direkt, anfört, att sedan Direkt, uti Ryttmäslaren J. A. Björkenslams konkurs bevakat en af honom jemte Kapitenen W. von Ehrenheim tecknad proprieborgen å ett af Ryttmäslaren C. VV. Hammarsköld d. 21 April 1845 till Professoren P. G. Cedersköld eller ordres utgifvet och derefter år 1848 till Direkt, såsom liypothek för en Riddarhusets hos sistbemälde Ryttmästare egande fordran af 3,600 r:dr b:co, öfverlåtet skuldebref å 7000 r:dr b:co, å hvars hela belopp jemte ränta belalningsrätt blifvit Riddarhusets fonder af Rasbo Häradsrätt tillerkänd ensamt ur Ryttmäslaren Björkenstams enskilda egendom och giftorätt, hvilket icke visade större utdelning än 10 proc. af de oprioriterade fordringarne; Så och efter det, genom Ryltmästarens faders, Lagmannen Björkenstams, under konkursen inträffade död, egendom till värde af högst 25,000 r:dr b:co tillfallit Ryttmäslaren och hans
Kostnaden för den nya tomtregleringen skall, enligt deröfver uppgjordt, till Kongl. Maj:t insändt förslag, utgöra: för inlösen af tomtplatser i gamla staden, till torg, öppna platser och gator R:dr 110,093: 19. „ expropriation af mark inom broarne, utom den gamla stadsplanen, till gator och tomtplatser „ 48,058: 44. „ inlösen af qvarstående hus och källare „ 9,900: — „ expropriation af mark och byggnader i östra förstaden till öppen plats och gator „ 14,898: 20. „ expropriation af mark och byggnader från hemmanet Wåxnäs till öppna platser, gator och tomtplatser „ 20,807: 48. „ planeringsarbeten „ 37,044: 01. „ stensättning och grusning „ 101,270: 05. „ inlösen af magasiner på salttorget ■ ■ „ 9,000: — eller tillsammans R:dr 352,278: 57. Bih. till R. St. Transport R:dr 352,278: 57. hvaraf dock staden påräknade att genom försäljning af tomtplatser framdeles återfå „ 101,651: — så att återstoden, hvarför ersättning ej kunde beredas, utgjorde R:dr 250,627: 57.
”Det kan ingen mer än Victorias eget samvete afgöra.” I går qväll hade jag med ledsnad sett att alla blommorna på mitt skrifbord voro vissna, men jag hade ej kommit mig för att bedja någon taga in nya åt mig. Då jag i dag satte mig till arbetet såg jag ej åt dem: – jag visste ju att de voro vissna. Dock kände jag beständigt att det doftade emot mig från skålen. ”Det var besynnerligt, kunna de ha lukten qvar?” tänkte jag förvånad och såg upp. Ah, de voro friska! Nyplockade rosor och jasminer. Hvem hade satt dit dem? Jag kan icke beskrifva hvilket angenämt intryck denna oväntade lilla gåfva gjorde på mig. Hur öfverraskningen verkade uppfriskande på mitt sinne. ”Mulighedsværdi”, skulle Feilberg sagt.170 Somliga menniskor hysa ett visst förakt för alla som ej kunna räknas till deras närmare bekanta. Ingenting går an utom det som kommit inom deras lilla krets. När hon skrattar drager hon upp ofvanläppen emot näsan för att visa sina vackra tänder, likaså när hon talar, och det har blifvit en otäck vana så att hon icke kan låta bli. Hela ansigtet har derigenom i tidernas längd fått ett illagrinande uttryck som är i hög grad obehagligt. Jag undrar icke på att bildhuggare gerna drapera sina moderna statyer i en vid kappa, ty det är märkvärdigt hvad ett dylikt plagg, löst hängdt öfver axlarne, eger förmåga att framhålla figurens förtjenster och skyla dess brister. Sjelfva nödtvånget att akta den från att glida ned gifver åt ställningen en viss omedveten plastik som i sig sjelv eger någonting friskt och kraftfullt. Från Skåne. Trots sommaren och det vackra vädret sitter jag i mitt lilla näste och skrifver. Visst icke derföre att jag bättre än andra skulle kunna motstå frestelsen att – obekymrad om både bref och löften – ströfva kring skog och backar; nej saken är helt enkelt den att ödet genom en svår knäskada dömt mig till en flerårig fångenskap, gifvande mig till sällskap mina egna minnen och ett godt humeur.
Då man nu mer än väl känner att postväskornas tyngd just egentligen förorsakas af en hop fugtiga tidningsblad, hvilka nyss komna från pressen, i väskorna inpackas, fordrar ock rättvisan att utgifvarne af dessa tidningsblad böra ersätta dem, som hafva det ingalunda afundsvärda besväret med tidningspackornas forslande. Som likväl, efter hvad allmänt kändt är, de — synlige tidningsutgifvarne nästan i de flesta fall befinnas oförmögne alt åtaga sig äfven den aldra minsta afgift och det Således skulle tjena till intet att påföra dylika personer ens någon sådan, föreslår jag vördsammast att den af mig åsyftade rättvisa ersättningen för tidningsskjutsen finge ingå uti tidningsstämpelafgiften, hvilken jag yrkar måtte varda fördubblad emot dess nuvarande belopp. Det som genom en sådan fördubbling kan inflyta utöfver hvad ifågavande stämpelafgift nu inbringar, torde lämpligen fördelas emellan innehafvarne af posthemmanen. Om remiss af denna min motion till Högloft. BevillnrsUlsk. anhålles ödmjukeligen. 2:o. Som den vid sistförflutne Riksdag fastställde samt af K. M. sedermera’ utfärdade tulltaxa ännu icke fullt tvenne är varit gällande och denna lid således är allt för kort, för att man kunnat vinna någon slags tillförlitlig erfarenhet om den verkan ifrågavar:de författning må hatva utöfvat på Sveriges handel; så får jag härmedelst vördsamt föreslå, det R. St. måtte besluta, att berörde tulltaxa skall intill nästkommande Riksdag oförändrad bibehållas och det sä mycket heldre, som en sådan åtgärd jemväl skulle medföra den serdeles gagneliga följd, att all den tid komme att besparas, som eljest oundvikligen erfordras försl för Höglofl. Bevilln:sUtsk. att uprälta förslag till ny tulltaxa och sedan för R. St. alt, 22 Den 22 December e. m. i anledning af detta förslag, fatta deras beslut, hvarigenom Riksdagen otvifvelaktig! kunde med flera veckor, om icke månader, „ förkortas och riksdagskostnaderna i samma mån, till icke ringa båtnad för det allmänna, förminskas. Om remiss af detta mern. lill Höglofl.
Uplästes till justering och godkändes en så lydande voter:spropos: Den. som bifaller Sammansatta Bevilln.-, Lag-samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskrs afstyrkande af bifall till väckta motioner, om uphörande af den gästgifverierna å landet tillerkända rättighet att utskäuka bränvin och andra spritdrycker, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot Utsk:s förenämnde afstyrkande gjorda anmärkmr föranleda till åtérremiss. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit sorn följer: Ja — 27. Nej — 7. Återstående pröfningen af förev:de Betänk, upskjöts till morgondagens plenum; hvarefter H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 på aftonen. In fidem protocolli Albert Munck. Thornia gen den 18 Juni 1857. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 6 prot.-utdr. för d. 17 dennes e. in. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af 1 Suppleant i Konst.- TJtsk. efter N:o 440, Herr Didron, Johan Herman; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o i,255. Hr von Schantz, Malcolm Gustaf. Den 18 Juni. S9» Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af 1 Ledamot i StatsUtsk. efter N:o 2,145, A., Hr af Nordin. Gustaf, samt 2 Suppleanter i samma Etsk., efter N:o 778, Hr Leijonancker, Fredrik Wilhelm, och N:o 379, Frih. von Vegesach, Achilles; och befunnos hafva blifvit utsedde till Ledamot: Hr Gripensvärd, Jacob Olof. Suppleanter: N:o 1,330. Hr Eosentvist, fullm. Gr. Hamilton, Malcolm. Hr v. Nackreij, fullm. Frih. Leijonhufvud, Abraham. Öpnades
Jag mäste nu börja med hvad jag för en stund sedan slutade, nemi. att det är alldeles omöjligt för Konst.-Utsk:t att genomgå alla handlingar, då de icke alla äro tillgängliga, och att genomgå dem på ett så fullständigt sätt, att décharge derigenom skall kunna tillstyrkas. Dessutom är det ju föreskrifvet att ny granskning ej får ega runi i mål, som redan blifvit granskadt. Vid 1861 års statsrevision förekom ett mål från 1859; Konst.-Utsk:t kunde icke känna, att föredraganden fått décharge för detta mål, som rörde utgifter under 3:dje hufvudtiteln. Anslaget var 70,000 rdr och R. St:r hade föreskrifvit, att de skulle redovisas på samma sätt, som andra statsmedel. Denna redovisning tillgick dock så, att K. M. hade gifvit en instruktion för föredraganden af kameral-ärenden i utrikes-dep:tets expedition af innehåll, att han skulle meddela revisorerne ett prot.-utdr., som innebar K. M:s décharge. Konst.- Utsk:t kunde således omöjligen se detta, och ehuru det denna gång icke rörde någon särdeles betydlig summa, är det dock ganska möjligt att större belopp äfven skulle kunna undgå Konst. - Utsk:ts uppmärksamhet. Derföre, jemte det man ansett att någon ny granskning af frågor, som blifvit af Konst.-Utsk:t behandlade, icke kunde af revisorer eller Stats-Utsk. företagas, har man velat tillägga, att rörande sådana frågor, som af Konst.-Utsk:t icke kunnat vid en riksdag granskas, ny granskning och décharge skall kunna ega rum. Jag anser detta tydligt och yrkar fortfarande bifall. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels antagande och dels förkastande af förevarande förslag, framställde Hr Gr. o. Landtm* först propos. påförslagets antagande, hvartill svarades ja och nej i blandning, samt sedermera propos. på detsammas förkastande, då svaren utföllo med starka ja, blandade med många nej; och förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
Ty will iagh och nu strax fara till wäghz Medhan oss så godh wijnn tillägz. Så farer nu wäll och bliffwer i fridh. O Gudh signe thenna lille qwidh Och thz ther inne ligger fördold. Herren ware edher alla bold. Sostrata. Gudh ware medh edher mijn kiäre man, Läte edher wäll komma åter och fram, Edher reesa lyckass och alt wäll gåå. Nu wele wij här ey längre ståå, Wårt upsåt williom wij nu fort driffwa Medhan thz nu må affton bliffwa. Lööp till Aldelam och bedh henne fijka, Komma till mig och barnet tillijka Haffwe medh sigh, som iagh skall födha; Ther medh skall ey bliffwa stor mödha. Act. II. Sc. 6. ALDELA. THORELA. HILLATUS. Aldela. O kiäre Thorela är meningen så Som iagh aff tigh nu kan förstå? Som iagh sägher är thz för sann Hennes barnss börd will nu gå an, Ty skolen i henne troghen wara Wthi then nödh och stora fara. Hillatus. Ey, är thz såsom iagh nu förnam Gudh giffwe thz lycksamblighen gåå fram. Huadh skulle i landet wara stor frögd Och alles begäär tå warda fullnögd. Ty höghelighen åstunda thz alla Att när Gudh wår Printz will kalla, Han måtte effter sigh leffwa then man Then honom aldeles lijk wara kan, Thetta landet regera och förestå wäll Såsom giordt haffwer hans fadher snell. Ty thz gemenligh så plägar laghas Att barnen sigh effter fadheren tagha. Therföre will iagh på huset ingåå Och höra huadh ändhe thz må få. Sedan will iagh till mijn herre flygha Att kungöra honom the tijender nyia, Ther aff han freylich så gladh skall bliffwa Han tör migh ädla och landbönder giffwa.
Det förslag härtill, sorn redan för 7 år sedan utkom, är uppsatt af män, utmärkta af snille, lärdom och religieust sinne, och öfver förtjensten af deras arbete i allmänhet äro tänkesätten ej eller delade. Endast mot vissa detailer, så i anordning som utförande, hafva anmärkningar blifvit gjorda, och torde ännu kunna göras, sorn kanske för - Allm. Besv.- och tjena afseende. Då frågan icke är om mindre än att för århundraden bestämma Gudstjenstens gång och skick inom Svenska Församlingen, bör allmänna tankan häruti ännu j^tterligare få uttala sig, och den strängaste och sorgfälligaste granskning är här på sitt ställe. En sådan granskning företoges utan tvifvel bäst och säkrast af samma Comiterade, som från början lagt händ vid arbetet, och derföre äro närmast i stånd att bringa det till fullkomlighet. Det är på dessa grunder, som det inom Högv. Preste-Ståndet blifvit yrkadt, att Rikets Ständer måtte i underdånig Skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes anbefalla den till Evangeliibokens öfverseende och förbättring utsedda Comité att åter sammanträda, för att vid förnyad granskning af Förslaget upptaga och pröfva så väl de vid sistlidne Riksdag, serdeles inom Preste-Ståndet, gjorda anmärkningar, som äfven till ytterligare anmärkningar inom någon viss tid inbjuda Allmänheten. Härigenom vore åtminstone en utväg lemnad öppen att bringa Förslaget till ännu större fullkomlighet och ytterligare höra Nationen i en vigtig National-angelägenhet. Men genom Utskottets nu fattade Beslut är frågan återkastad till sitt förra skick, det slutliga af~ görandet hänskjutet lill en obestämd fram - 28 Allni. Bcsv.- och Oec,~Ulskoltets Uti. IV:o 16$. tid, och ett arbete af stor förtjenst öfver-, lemnadt åt en glömska, som det ej förtjenar.
Längre har ej Utskottet kunnat gå. Förslaget i denna del är mera ett förtydligande af ingressen i TryckfrihetsFörordningens 3 §., än såsom Utskottet yttrar sig, en jemkning af Friherre Lagerbjelkes ide. Genom afskiljande af de ämnen denna ingress upptager, på sätt Hans Excellence föreslagit, fruktar iag möjlig anledning skulle gifvas till den lia Den 25 Januari i f. m. inqvisitoriska behandling, hvilken jag mera än allt annat afskyr. Den senare perioden, i dess allmänna ordalag ryckt ur sitt sammanhang med den förestående specielt deråt syftande mildrande föreskriften, skulle kunna leda till missbruk af den vrårigvise pröfvaren, neli misstag af den korrtsynte. Motionärens bemödande att reda lagbuden, har troligen kommit honom att förbise denna våda. Det är möjligt, att jag missförstått den upplyste Motionären i de delar jag anmärkt, men jag har åtminstone derigenom fått tillfälle redovisa för min enskilta öfvertygelse i ,ett grannlaga ämne. Herr Professor Cederschjöld har i dess sista reservation ogillat den fördelning af Lagförslaget, som Utskottets Memorial upptager, nemligen att vissa frågor vore beroende af hvarandra, och att andra vore af jnotsatt egenskap. Jag var frånvarande vid justeringen af detta Memorial; men tror alt en så beskaffad fördelning icke är olämplig. I vidrigt fall skulle möjliga partiella förbättringar icke kunna tillvägabringas, derest Statsmagterne icke gemensamt ville ingå på allt hvad som blifvit föreslaget. Jag anser likväl, emot hvad Utskottet yttrat, frågan om TryckfrihetsCommitteens hörande, och den om publicitet vid rättegångar rörande tryckfrihetsmål, tillhöra classen af de frågor, hvilka Utskottet förklarat vara beroende af hvarandra, emedan båda dessa Den 25 Januari i f. m. 249 vilkor ingå i surrogat för den utdömde Juryinrättningen, och beslutet derom i ett sammanhang med JuryNämndens afskaffande således böra fattas. Äfvenledes torde den föreslagne q §. höra till systemet af det hela, så vidt det angår grundidéerne.
Provisionelt har Grosshandlaren Schvan härtill Den 5 Martil. uppgifvit 100,000 R.dr B:co kostnad, på tvenve år fulländad! genom en arbetscomrnendering af tvenne Cornpagnier; men ehuru Wisby Iramför andra Svenska ståder torde, af hvad anfört blifvit, böra äga förmånsrätt att hjelpas, tror jag dervid något för StatsVerket mindre betungande medel dock kunna uttänkas, Månne ej till exempel, ett rcintfritt lån pä en längre, viss bejtämd tid, med fixerad årlig afbetalning, kunde af StatsCassan förskottsvis bestridas; eller ock fVisby, emot förmonen af Poi toiraneo, eller Nederlagsråttigheten, som i en så betydlig mån bidrog till en för dess Handlande så högsr indrägtig fri Transitohandel, åläggas, att till Statsutgifternes underlättande , kostnadsfritt lefverera pråmar samt erforderliga niuterialier af timmer, sten, fyllningsgrus, m. ni. till afhämtning vid stranden. Dessutom blefvc åt ven ett tredje alternatif, enligt min tanka verk-t ställbart, nemligen: att inrätta den nya hamrik anläggningen pä adier, då i en slik artad ron junctur, inflyttande speculanter blefvo säkre arti - tagare och rike utlänningar ditlockades genom gynsamma privilegiers utfärdande; hvilket troligen likaledes skulle hafva det Riksgagneligaste inflytande på vår fimmriella ställning. YVi by stad sorn enligt urårbinga privilegier , uppbär alia Hamnoch Bropenningar på liela Gottland, kunde då bibehållas vid den andel deraf de i sista åren erhållit, då till norm tog^s ett medium af sist förflutna 5 årens intrader; men öfverskottet, äfven som alla för nya Hamnen ingående medel ensamt tillfalla Actif ägarne i sistnämnde fallet, eller i föregående Deri 3 Martil, alternativet till delnings emellan Kronan ock iWisby.
Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 5. sig att för minsta lega efter mil räknadt befordra resande, och som, för fullgörande af detta sitt åtagande, ansåges fullt vederhäftig, samt att resande förklarades pligtig att vid sådan skjutsinrättning, utan afseende å skjutslegans högre belopp än den i allmänhet för entreprenader gällande lega, samma belopp till entreprenören erlägga, der skjuts begagnades; hvarjemte Kongl. Maj:t bemyndigat Sine Befallningshafvande att vid de gästgifvaregårdar, der entreprenad icke kunde åvägabringas eller numera tilländagått, men sådan, med afseende å nu yppadt tillfälle till erhållande af statsbidrag, när skjutslagen sjelfva ville tillskjuta skäligt belopp, af Konungens Befallningshafvande ansåges kunna åstadkommas eller framställning af skjutslagen derom gjordes, låta anställa auktioner för entreprenaders införande, vid hvilka auktioner, likasom vid förnyande af redan befintliga entreprenader, som tilländalöpte, tiden för det kontrakt, som kunde uppgöras, borde, med afvikelse från föreskriften i 7:de punkten af Cirkuläret den 2 Augusti 1844, till minst två och högst fem år bestämmas. Hvad slutligen anginge den i sammanhang med förevarande mål väckta fråga om rätt för Konungens Befallningshafvande att, till underlättande af skjutsentreprenaders införande, i sammanhang med beslut om dylik entreprenad äfven meddela föreskrift om flyttning af skjutsstation, fann Kongl. Maj:t i nåder godt förklara, att, då sådan flyttning befunnes kunna verkställas utan att angränsande skjutslag förnärmades genom betydligare utsträckning eller förkortning af deras skjutshåll och äfven resandes herbergerande och förplägning kunde å den föreslagna nya stationen behörigen tillgodoses, samt flyttningen vöre utförbar, utan att de friheter, räntor eller andra dylika förmåner, som blifvit förutvarande gästgifverier i laga ordning tillerkända, från dem borttagas, förflyttningar finge ske för den tid, entreprenadkontraktet vore gällande.
Emot det här förekommande stadgandet har Herr Grefve Spens, C. G. till Prolocollet hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln anmärkt, att ”det vore obilligt, det sådane Hemmansbrukare och Egendoms-inneliafvare, som ”ej ega säkerhet att vid lägenheten qvarsitta intilldess Presten tillträder Embetet i ”Församlingen, likväl skola ega rätt att deltaga i Preslvalet, med uteslutande af ega”ren”, hvarföre Grefven yrkat, ”att arrendator af en egendom hör ega sådan rösträttighet, endast då hans contract visar, det ”lian får vid egendomen qvarsitta till nä - Zagsamt Allm. Besv. o. Occ. Utsk Bet. N.o 35. 27 ’’sta fardag efter Prestens tillträde af det ”lediga Embetet, men röst-rättighelen i an’’nat fall tillkomma Egendoms-egaren”; äfvensom detsamma borde gälla otn ”Egen”doms-innehafvare, som icke bar ratt att ”förblifva i besittning af Egendomen intill ”fardagen efter det Embetet af Prosten tillträdes’’. Utskotten, som tagit denna anmärkning i öfvervägande, bafva dock icke kunnat densamma godkänna, emedan, enligt Utskottens tanka, sådant skulle leda till fruktlös möda och hinder vid val-rättens pröfning, och ändock icke alltid tjena till det åsyftade ändamålet, enär en arrendator och en Egendoms-egare både kunna aflida före den valde Prestens tillträde, och af vid valet okända orsaker nödsakas före sistnämnde tid från arrendet eller egendomen afgå. Utskotten tillstyrka alltså, att den af Herr Grefve Spens föreslagna förändring i denna § icke må antagas. IJti ett till Hedervärda Bonde-Ståndets Protocoll aflemnadt Memorial bar Riksdagsfullmägtigen JV.
Skrifvelse, JY.o ij6. stad och att någon nedsättning deruti är af verkligt behof påkallad, samt derföre, så vidt sådant, utan tillökning i andra skatter, låter sig göra, synes böra ega rum, hvartill, i afseende å kostnaderne för Indelda Infanteriets möten, kommer, att dessa af ålder icke ålegat Rotehållarne, utan soldaterne sjelfve, hafva Rikets Ständer, som ansett en dylik lindring för jordbruket lämpligen kunna beredas derigenom, att sådana serskilda afgifter, som för närvarande erläggas till bestridande af åtskilliga kostnader för Armeens behof, der så ske kan, indragas eller förminskas, hvarigenom äfven besparing i uppbörds-kostjiader och förenkling uti räkenskaps-verket uppkommer, pröfvat skäligt för deras del besluta, det mötes-passevolance-afgiflen för manskapets underhåll vid Indelda Ca vallerie! och Infanteriet må med innevarande år upphöra, och Rustoch Rotehållarne tills vidare befrias ifrån de åligganden, för hvilka berörde afgift liitLills blifvit erlagd, samt, i det stället, ett emot nämnde afgift svarande anslag, uti rundt tal af 176,000 R:dr, ifrån och med nästa år uti Riks-Slaten uppföras till bestridande af de kostnader, hvartill nyssomförmälde afgift varit afsedd, och med iakttagande, att under ett år möjligen uppkommande besparingar få påföljande år användas; hvarförutan, enär upplyst blifvit, att berörde afgift för Cavalleriet icke är tillräcklig till bestridande af nödiga öfningar, Rikets Ständer ansett sig till E. K. M:s Nådiga omoröfvande böra i underdånighet öfverlemna att, likasom hittills egt rum med rnötes-passevolancen, använda mötes-kostnads-anslaget för Indelda Armeens vapenöfningar på det sätt, E. K. M. för ändamålets vinnande i Nåder finnér nyttigast.