Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtm, har således ej gjort propos. derom, och remiss har ej skedt. R. o. Ad. har derigenom, att ett sådant Landtnäs föiklarande blifvit godkändt, de facto sjelf beslulit, att re - Den i5 Februari c. m. 5i iniss icke borde äga rum; ty hade R. o. Ad. eller dess majoritet ansett, att Landtm, borde göra propos. till remiss, så hade sådant blifvit yrkadt, och frågan hade gått till Const.Utsk., samt motionen under tiden blifvit hvilande. Således har det synts mig vara klart, alt, när Landtm, ej anser sig kunna göra propos. till remiss, densamma af Ståndet alven kan vägras. I ordningen förekommer till betraktande: kan ett sådant vägrande ske, oaktadt Landtm, tillkännagifvit, att han icke funnit motionen bokstafligen stridande emot grundlagarna och således anser sig böra göra propos. till remiss? Om meningen vore, att ett sådant Landtnäs förklarande skulle ovillkorligen medföra remiss; så hade föreskriften uti Riksd.- Ordn. bort blifva den, att aldrig propos. till remiss skulle framställas, ulan Landtm, eller Talman helt enkelt förklara, huruvida han funne skäl, alt vägra eller bevilja remiss, och alt frågan blott kunde blifva den, till hvilket Utsk. remitteras borde. Ståndet hade då ingen rätt, att göra gällande en mot Landtm, eller Talman stridig mening, att motionen vore grundlagsvidrig. Nu äro likväl icke Riksd.-Ordu:s föreskrifter sådana; utan tvertom, så vidt jag förstår, stadgas bokstafligen motsatsen. 49 §’n 1 morn. innehåller vid slutet: "Uppstår fråga, om eller hvart remitteras bör, "kan denna fråga blott för den plenidagen läggas på bordet, "men i nästa plenum skall beslut ovägerligen fattas.’’ Således kan fråga om remitteras bör uppstå, den kan bordläggas, och beslut skall fattas, Delta beslut åter skall, enligt .'14 §:n> uppkomma medelst framställande af propos., hvilken, då den med ja och nej besvaras, kan föranleda votering. Ofvannämnde 49 § 1 mom. säger:
Därför så vårda det väl och använd, på föreskrifvet sätt, Ziwertz Extrait Vegetal, som försäljes i Stockholm hos Herr C. F. Dufva, Herr Emil Nordström, Fru Elin Edlund samt i Jönkö- pings-Magasinet och i Göteborg hos Kongl. Hoflevcrantör JA. Z i w e r t z. doliner fr. 10 kr. ; Klarinetter fr. 8 kr. ; (Nord. A. B. Flöjter fr. 3 kr; Dragspel fr. 3:50; MunÅterförsäljare i Stockholm: spel fr. 10 öre; Strängar, alla slag; SpelGrundlig undosor; Symfonion fr. 14 kr. ; Zittror fr. dervisning i 5 kr. ; Salongspositiv fr. 18 kr. ; ViolOnuppsättning celler fr. 25 kr. ; Messingsinstrument af alla for ett hem lämpliga väfnader i vanm. m. Ny ill. priskur. för 1899 har nu utlig väfstol från 4 till 10 skaft, skånska allkommit, sändes på begäran gratis. Obs.! Realisationspriser, moge väfnader, damast m. m. A. T. Nina v. Engeström. (S. T. A. 37013) till H a f s b a d s - kr 4,315,000) Deposition Kapitalräkning Sparkasseräkning Upp&amp; Afskrifning 5 5 5 3 % % % % Eleganta JERNSANGAR Starkaste SÄNGKLÄDER Mjukaste FILTAR C. J. A. B. erhållas till Oerhördt billiga priser. Guitarrer, väl MALMÖ. billigraste pris justerade, fr. 6 kr. ; Violiner fr. 4 kr. Allm. Allm. Försäljning: 5 Strandvägen B. Rikstelefon 22 2 ». Allm. äfvensom svart, hvitt och kulört Henneberg-Siden från 6 5 öre till kr. 16: 4 5 pr meter — slät, randig, rutig, fasonerad, damast m. m. (cirka 240 olika kvalitéer och 2,000 olika färger, mönster m. m.).
Men nej! i samma ögonblick, som man i England allmännare börjar inse, att, utom några betydliga brister i dess lagstiftning, den stora cjuasi Stafs-Bankens obehöriga inflytande varit och år en af hufvudorsakerne till convulsionerne i detta lands—ja i alia dermed merkantilt förenade länders — credit-inråttningar, år man färdig att här föreslå ytterligare utsträckning af vår Eiks-Bank till uteslutande herravälde öfver nåringarne! Och vid samma tidpunkt sorn Amerikanarn?, sansande sig efter den kullerbytta, deras credit-system måste göra, börja finna hvilka enorma förluster den medfört och att de omöjligen kunna undvara allmänna och enskilde credit-inråttningar, då synas våra Statskloka, rådande mån vilia, så mycket sorn möjligt, blottställa vår klena association sand a för enahanda eller nära likartad, af högsta magten beroende godtycklig behandling! Ingen skall kunna med skål förebrå mig att jag hår utan fog declamerar, då, efter det jag förgäfves sökt fästa uppmärksamheten vid den, med åsigterne å högre ort vå! bekante, Cornmerce-Rådet ochAldste Bsneo-Eullmågtigen Herr B. Rosenblads yttrande å Riddarhuset, nu ytterligare kan hänvisa på Biskop Hgcirdhs förestående reservation, äfvensom pä den, genom anställd votering antagna å sidan 10 (i Utskottens förest. Utlåtande) förekommande redaction, som Utskotten anLagit, i stället för en annan hår i note *) *)
Förordningen den 7 December 1787, angående lifsstraff för obehöriga omdömen öfver de åf Kongl. Majrt vidtagne Författningar, icke till sine grunder ocb innehåll är öfverensstämmande med Rikets nugällande Grundlagar, och följagtligen är att anse såsom genom Grundlagarne uppliäfven, Kungörelse derom till allmän kännedom och efterrättelse må var* da utfärdad, med förklarande, att denna Författning ej vidare får tillämpas. i6 LitgUtikottets Betdnkandm. Dock varder detta jemkningsförslag Riksens Höglofl. Ständers vidare pröfning vördsammeligen liemstäldt. Stockholm den x5 November 1823. ;« ■ N:o aåa. Ankom d. 19 Nov. i8a3i TUbsein Högloft. Standert Lagsamt Allmänna Besvärsoch BkonömiUinskotts Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 133, angående yrkad frihet till svedjande å Skattehemmans• egor, samt begagnande af Mästetråd och Ekar. Sedan Utskotten, genom förenämnde Betänkande, uti frågan angående frihet till Svedjande å Skattehemmansegör, till Piksens Höglofl.
— N:o 27, i anledning af väckta motioner om afskaflande af prestoch pastoral-examen inför Konsistorierna, m. m.: B. VI. 393, 445, A. 445; U. VII. 164, 170, A. 170. — N:o 28, i anledning af väckt motion om val af ordförande i Skol-Kåd, m. m.: B. VII. 23, 36, A. 36. — N:o 29, i anledning af väckt motion om upphäfvande eller förändrad reglering af klockares brefbärings-skvldighet: B. VII. 23, 36, 63, A. 64, E. 269.
Posses afträdda bo utfå den Banken, för dess i nämnde concurs fastställde fordran tillkommande utdelning; att Konungens Befallningshafvande, efter af sysslomännen gjord anmälan, det Bankens fordringsbelopp funnes när som helst att hos dem lyfta, den 19 November sistnämnde år förordnat då varande Expeditions-Fogden von Zweigbergk att, å Bankens vägnar, verkställa lyftningen och medlen derefter till Konugens Befallningshafvande skyndsamt insända; att von Zweigbergk åter anmodat Expeditions-Fogden L. HBergin att nämnde belopp lyfta, med förklarande, att det qvitto, sorn af Bergin utfärdades, gälde såsom vore det von Zweigbergks eget; att Bergin den 5 nästpåföljde December, enligt samma dag ulhändigadt qvitto, af ene Sysslomannen emottagit 192 R:dr 38 sk. 10 r:st.
Emellertid vore följden af detta stadgande att rusthållaren tvingades att infinna sig vid ådermöte af fruktan att beröfvas tillfälle att. ingå i svaromål på de anmärkningar, som kunde göras. Om han uteblefve löpte han fara att helt oförmodadt öfvcrrumplas af Kronobetjeningen, med den underrättelse att han blifvit dömd till böter för en förseelse, hvars tillvaro han måhända, icke kände eller kunde erkänna, och likväl aldrig haft tillfälle att bestrida. Dessutom förekomme att vissa fider hvarje är förrättades så kallade visitationer pä rusthållen, då hästarne besigtigades af en korporal eller en sergeant. Då med skäl kunde antagas att vårdslös behandling frän rusthällarens sida af rustningshästen ej vore att befara, enär sunda förnuftet och vunnen erfarenhet tillräckligt lärt honom fördelen af ett motsatt förfarande, så tjenade dessa visitationer icke till annat än att betunga rusthållarne med hundratals mils skjutsning, mänga andra obehag oberäknade. Af dessa anledningar har motionären föreslagit, att Konungens Befallningshafvande, efter emottagande af Befälets angifv else mot rusthållare för vanvård af rustningshäst eller missbruk af rättigheten att densamma begagna, borde lemna rusthållaren tillfälle att sig förklara och åstadkomma tillgänglig bevisning till sitt. urskuldande, innan angifvelsen till pröfning upptoges; samt att de sä kallade visitationerne helt och hållet, mätte upphöra eller åtminstone inskränkas till blott en om äret, att förrättas i Februari eller Oktober, hvilketdera sorn kunde finnas lämpligast. De af motionären åberopade stadganden rörande handläggning af frågor om ansvar för vanskötsel af rustningshäst, medgifva icke att den angifne skulle lagligen kunna fällas till böter för nyssnämnde förseelse, utan att hafva haft tillfälle förklara sig öfver hvad anmärkt blifvit. Skulle någon häremot stridande tillämpning, afvikande frän hvad Utskottet har anledning antaga såsom allmän praxis, någorstädes ega runi. sä lärer, derest klagan i vederbörlig ordning anföres. rättelse icke uteblifva.
Winbergs ansökning om eftergift af öfverränta å Disconl-lån: Godkändes; i\:o 13, angående afskrifning af Irenne från låne-contoret i Malmö ntgifna Disconllån: Godkändes; och N:o 14, i anledning af Uppbörds-sk rifva ven L. Heidenbergs ansökning om ersättning för åtskilliga banco-sedlar, som genom eldsvåda skola galt förlorade: Bifölls. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Slats-Ulskoltets utlåtande, N:o 21, i anledning af 1841 och 1843 årens revisions-berällelser, angående Riksgäids-Contoret och f. d. S. D. Föredrogs ånyo Slats-Ulskottets utlåtande, N:o 23, i anledning af Rikets Ständers åren 1841 och 1843 församlade Revisorers berättelser, angående granskningen af de under Kongl. Commerce-Collegium ställde fonder och medel: usta punkten, angående beviljad afskrifning af förskottsvis inbetaide medel till lagsöknings-kostnader: Återremitterades; anira punkten, angående befordrande lill afskrifning af den förlust, som uppkommit på ett till England, för nya Ull-discont-fondens läkning, exporleradt parti ull: lades till handlingarne; 3:dje punkten, angående formen för manufactur-disconl-fondens räkenskaper: Bifölls; 4-de punkten, angående det vid sista Riksdag beslutade aflemnandet till Riksgälds-Contoret af manufactur-discontens årliga vinstmedel: Bifölls; 5:te punkten, angående Grosshandlaren F. 'von Stjerneman beviljad eftergift af förfalloränta för hans hos manufaclur-disconten belånta reverser: Bifölls; 206 Prof.-Utdrag, den 5 October 184 4- 6:ia punkten, angående en förändrad lydelse af de borgensförbindelser, lirilka aflemnas såsom säkerhet för förlagslån:
Nåja, det hade väl gått an, bara inte de där ohyggliga lördagarne alltid hade råkat falla in på orätt dag i veckan, och Harald rådde j inte för någonting, han var i alla fåll en raring; och att han var dubbelt så gammal som hon, det var uteslutande hennes eget fel, det var hon som var för ung, det var hela saken! Under sådana tankar begaf lilla fru Elsa Arnborg sig ut på verandan, där ett stort fat med svarta vinbär stod och väntade på henne och hennes lilla sax. Och medan hon klippte bären till syltning, låg konsertaffischen bredvid henne på bordet, och bon kastade då och då en blick därpå, undrande i sitt sinne, om hon sjöng mycket vackert, den där utmärkta sångkonstnärinnan, huru hon såg ut, och hur hon skulle vara klädd. Rosalba Dea Marina! Aldrig hade Eisa hört något så storartadt som dessa namns treklang. Hon upprepade dem tyst för sig själf, och de frammanade för hennes inbillning en högrest, underskön gestalt med bländhvita axlar och gyllene lockar, omhöljd af en violblå sammetsklädning i långa, mjuka vågor. Men då hennes blick stannade på de sista raderna: » Entré 30 öre, allmoge 15 öre. » insåg hon plötsligt, att hon låtit sin fantasi skena i väg. Det låga inträdespriset harmonierade ej med den stolta drottninggestalten och den violblå sammeten. Nej, sångerskan var säkerligen fattig och anspråkslös i stället, kanske någon gammal utsjungen f. d. primadonna i uppstufvad svart sidenklädning och tvättade haudskar. ja, så måste det vara. Så myckel angelägnare var det då, att hon fick folk på sin konsert. I allra bästa fall, om alla socknens herrskaper kommo dit och togo allt sitt husfolk med sig, kunde recetten ej gärna uppsa till mer än 30, högst 35 kronor, det räknade hon ut. Och för det skalle do stackars artisterna betala resan, logis och mat och alla andra afbränningar! Å, om hon åtminstone haft tid på sig, så skulle hon ha läiic en budkafle gä socknen rundt och båda tillsammans alla hennes vänner och bekanta. (Forts.) Stockholms Kaf e-Aktiebolag &amp;
P° cr oCO p Sif SEayeringS» fommittéen 3lf ijtröfnings» fommittéen -t£ O: Dtntecfningar. boftab. namn. ss -«■ -tf O O cr 3s" o' 3 TO ey CO 68-Ef to a äÄ 3'ST CO o _<Ä>CO o 2 cr CO Zr. O CO p c#> CO O o CO TO 3* 3'å r3* CO CÖ CT' O <-{ -fcr p° "o *-t cs TO 3 CO Co o cp c -ts -tr o o •zr o* 3 TO G/~ CO is 35, ;-*• tzr O *-{ CO o _CfcCO o 2 rzr O CO O CO p *-*- ctfs cc o o CO 3 <3^ 3 ° 3 CO Cfc o O O 5 Dt. ©ocfett. Diäbelöf Skuföfjatrou Di. Suuba fiagitenen Di. Sän. (Dtnnot. i jEaycriugSlängben fib. SBettnora JungSgärb Strrenbator Di. Dtoarteret ®ripcn, tjnfet JY§ 7 ©rofjfjanbtaren Di. 2:o ©eban långben Blifmit afflutab, fjätt uti gögberHammanbraget gjnier infomftbemittningen införas belofjfiet af ben utaf $röfningS>fom* mittéen beftutabe förhöjning etter minffning, pft fatt formuläret 9:o närmare utmifar. (8) g-orntnliir 9:tu <3atttmanÖra$ af £ö£erttt$öCåit<$Öcr«a öfwer SnfotnftöctoiUtttnflcit t ^ögbert (0ta&) od) Sålt för år 18. ♦ Sif SayeringM ommittéen §ävab (Stab).
Hr von Bartmansdorffs antagande, alla samhällsmedlemmar af oss behandlas såsom förkastade varelser. Detta vore ju en uppenbar orimlighet, och tyckes härröra af en tankegång, som, ehuru klar och insigtsfull vid andra tillfällen, likväl vid detta synes hafva råkat in uti hvad man på Franska kallar ”un eercle vicieux,” och hvarur utgång ej gifves annorlunda än genom att bryta sig igenom. Jag anhåller att medelst ett exempel nu få belysa sjelfva den iffågavande saken. För några år sedan egde nemi. ett förhållande rum, som erbjuder sig till jemförelse med del nu ifrågakomma, och det var då de dittills emot en allt för lag' afgift utarrenderade krögarne här i hufvudstaden utarrenderades emot en betydlig höjd miniraiafgift och hvad man derutöfver kunde lyckas betinga. Man skrek genast öfver den, såsom det sades, orimligt höjlla beskattningen, beklagade de olyckliga krögarne, och förutspådde att ingen framgent skulle vilja åtaga sig ett så förtryckt näringsfång. Men hvad hände? Jo, att en betydlig mängd personer, dels sådane, som förut idkat näringen, dels andra, oförtöfvadt, anmälde sig lill näringsrätlighets vinnande, hvarvid ett betydligt öfverskott å de beräknade bränvinsafgifterne erhölls, hvilket gjort det för vederbörande möjligt att medelst denna inkomst ordna stadens polisverk på ett ändamålsenligare sätt, samt bereda staden en mängd andra vigtiga fördelar. Således har erfarenheten visat oss, att nian ej bör vara alltför hjertnjupen för näringsidkarnes skull vid ordnandet af sådana angelägenheter, som de ifråg:de. Mitt nit för nykterheten har i denna fråga ingalunda kommit i någon konflikt med min pligt att befrämja det allmännas fördel. Tverlom; ju strängare ordning näringsidkarne äro underkastade, förutsatt att man håller sig inom gränsen af det utförbara och kontrolleringsmässiga, desto tryggare torde väl det ohejdade superiet motarbetas. Mina åsigler i den speciella frågan hafva i det närmaste sammanträffat med Gr.
Då Ståndet icke medgifvit den af Utskottet föreslagna tullfrihet vid införsel af späck, ansågs Utskottets hemställan å sidan 50 af Betänkandet under rubriken tran ej föranleda annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. I öfrigt och som Utskottet uppgifvit, att, vid tullbehandlingen af en del jernoch andra metallarbeten, olika åsigt egt rum om rätta förståndet af det i taxan vid vissa sådana artiklar förekommande ordet »poleradt», beslöt Ståndet att godkänna Utskottets hemställan om den anmärkning, som i slutet af införsels-tarifen borde såsom förklaring i ämnet införas Den 22 Maj, Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Sedan Ridderskapet och Adelö, vid föredragning af Banko Utskottets Betänkande JVs 35, bifallit. Utskottets i 13:de punkten gjorda hemställan med den förändring, att ordet hädanefter utbyttes emot orden tills vidare; beslöt Ridderskapet och Adeln vänligen inbjuda de öfriga Riks—Stånden att i samma beslut sig förena. S. D. Vid föredragning af Banko-Utskottets Betänkande, M 35, med förslag till reglering af Bankens laneoch kreditivrörelse samt om användande a( upplupen 374 Prot.-Utdrag den 22 Maj 1863. bankovinst, biföll Ridderskapet och Adelö allt hvad Utskottet hemställt och föreslagit i punkterna 1—43, endast med den förändring i 13:de punkten, att i stället för ordet hädanefter infördes orden tills vidare; hvaremot Utskottets hemställanden i 44 och 45 punkterna, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterades. S. D. Vid föredragning af Banko-Utskottets Betänkande, M 36, med förslag till förändrad uppställning af 5:te och 6:te afdetniogarne i Banko-reglementets 6:te artikel, blef detta Betänkande af Ridderskapet och Adeln bifallet endast med undantag af 3:dje punkten samt Usla momentet i sednare delen af 5:te punkten, som återremitterades.
annonser i tidningarna veta, att nu fimas hter oerfarna svensks flickor, som äro lätt bedragna, och sal, börjar ett lockande och bland annat försök att f&amp; fickorna in p&amp; närbelägna källarlokaler; och d&amp;, ve den som af lättsinne eller oförstånd afl8,gsnar sig från gruppen och följer med. Såsom förut ar sagdt, synes det mest vara flickor från städerna som söka plats genom fastekontoren. De önska vanligen plats - i själfva Köpenham. De flesta agenterna derstades, afven den mest beryktade af dem, Herr Jensen vid Halmtorvet, &amp; ro emellertid zcavtoriserede och hafva som följd deraf ej ritt. att fasta till Köpenhamn, endast till dess förstäder och till landet. Redan detta iistadkomrner stora bedrägerier, i t y att flickorna tro sig fastade till stad med plats som huspiga, kokerska m. m., och ofta hamna de sedan långt bort vid tyska gränsen sasom ladugardspigor. Naturligtvis äro flick0rna.s oerfarenhet och godtrogenhet samt deras obekantskap med det danska spralket och med %yendelovenfl (Danska legostadgan: orsak till, att sh mtnga kunna pk detta sätt blifva bedragila, Ibland lemna fas ' tekontoren fastebevis, ibland ej. Att de, som viinda sig till fastekontoren, f&amp; annarm plats an de blifvit lofvade, hör emellertid till ordningen för dagen. I ett af nKObenhavns Amts Landboforeningn &amp; r 1886 afgifvet betänkande i tjanstefolksfrbgan omtalas bland annat dessa fiistelcontor på följande satt: nPaa de Dage, da Omflytningen af Tjenestefblkene, navnlig paa Landet, gaar for sig, ligner Forholdeile i og udenfor et nr den slags Fcestekontorer, der her er tale om (de iiavtoriserede), naermest et Slavernarked, og meget af det, der foregaar paa et saadant Sted, kan heller ikke godt betegnes anderledes end som Menneskehandel.
Jag vill försöka, min far ... genom flit och heder. v. G Y L L E N M A L M . All a Gyllenmalmar ha varit bra karlar och tjenat sitt fosterland med tapperhet och nit ... K anske sk all genom dig ärans glans åter skimra öfver det s tolta namnet, som... K N U T . So m bleknat, min far, emedan fattig dom och nöd foljt dess innehafvare, emedan de icke hade råd att köpa guldglans åt sin vapensköld... Ack, min far ... så är det. Chimèrerna raml a, de förmultnade föreställningarne drunkna i upplysningens, i bildningens ljusflod, som rullar framåt med hastig fart. Det som är s annt bes tår, men det falska faller. v. G Y L L E N M A L M . Du hyllar således dessa, den nya tidens läro r? K N U T . Ja, min far, emedan jag är ett barn af denna tid. v. G Y L L E N M A L M . Se dig kring mi tt barn... Ser du dina förfäders afbildningar, de ha alla varit högsinnade män, som vetat att bevara sitt namn ... och jag min son, nu stappl ande mot min g raf, jag eg er här på mitt bröst tecken att jag stridt för kung och fosterland ... de unga, de ännu oerfarna, de vilja lära oss gamla... K N U T . Vi äro ju visa af er visdom ... vi ha resultatet af er erfarenh et. v. G Y L L E N M A L M . Det gamla är icke godt nog. K N U T . I deras (visar på taf lorna) och i mitt namn frågar jag dig huru du tanker använda de gåfvor, du undfått. Hvad är du, min son? K N U T . Arbetare, min f ar! Se på mina händer, de äro grofbarkade af smidesarbete i fabrikerna, se hur 11 jag är stekt vid kolelden ... ja, pappa, jag är arbetare och jag blir det och jag vill lära andra arbeta sig till välstånd. v. G Y L L E N M A L M . Hvad kall as du för? K N U T .
Densammes, i afseende på utsträckt lånerält för Handels-Disconterne; 7:o Grefve Mörners, Cail Göran, angående Jern-Contoirets Creditivfond; 8:0 Herr Adlerstams, Gustaf Ulric, om erhållande af fyllnad uti ett vid Riksdagen 1828—1830 af Ständerne beviljad t ersättnings-belopp; 9:o Herr Sabelfelts, Carl Oscar, om utsträckning af tiden för beläning af reverser i Haudehs-Disconten. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet ett af Friherre Fleming, Herman Reinhold, denna dag afgifvet yttrande, till utvecklande af dess den 18 dennes e. 111. till samma Utskott remitterade motion om inskränkning i Methodistiska kyrkans utöfning af dess Gudstjenst i Sverige, tillika med de i ämnet denna dag af åtskillige ledamöter afgifne yttranden. 164 Prot. Utdr. d. 20 Mars 1§4°‘ S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets den 29 sistlidne Februari e. m. på bordet lagda Utlåtande N:o 6, i anledning af väckta motioner, att alla hemman utan afseende på deras olika natur må deltaga i Tingshus och Prestgårds-byggnad, fann Ridderskapet och Adeln, i öfverensstämmelse med hvad Hederv.
St:r och i enlighet med af dem upgjordt förslag, de förmåner, som sålunda åt Norige medgåfves» etc. samt »Det visar sig härvid otvetydigt, att man å Sveriges sida afsåg och hoppades på ett sådant närmande de båda folken emellan, som har sin rot i ömsesidigt förtroende, oell att man tänkte sig detta lättast och bäst kunna tillvägabringas derigenom, att allt tvång emot det mindre talrika folket aflägsnudes». Är detta ett grannlaga språk? Än mer — är detta ett på rätt och sanning grundadt språk? Hade Sverige eröfrat Norige? Hade Sverige verkligen i sin makt år 1814 att sjelft bestämma vilkoren? Detta är möjligt och jag får säga, att jag anser det mer än troligt; men, Mine Hrr, det biet' åtminstone oförsökt och är således obevisadt. Hvarföre då tala ur en öfversittareton ? Är detta klokt, rätt och värdigt? Hvad skulle vi säga, om ett sådant språk fördes emot oss? Detta språk kan anstå en eller annan tidning, så i ena som andra landet, men icke den värdighet, som utvalda ledamöter af 11. St:r böra iakttaga. I ingressen till RiksAkten förklarade Sveriges Konung och St:r, att »föreningsbandet var ej af vapen, men af deli Iria öfvertygelsen tillvägabragf». Hvarföre nu vilja såra brödrafolket med en antydan, som visst icke kan främja framgång åt den tillstyrkta revisionen? 18S Den")17 Mars f. m. Utsk:t hade bordt erinra sig Carl Johans ord: »Med lämpa och lugn samt med aktning för deras rättigheter kunna Nordens friborna söner förmås äfven till stora upoffringar, men mot hotelsen väpna de sina sinnen oell mot förtrycket yttra de en manlig kraft».