Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I händelse denna åsigt skulle gillas, hemställde Herr Justitie-Statsministern i underdånighet, att, i stället för det af lagberedningen i 18 § 1 mom. föreslagna undantag, ett mera omfattande måtte, på ett annat ställe, införas, hvilket syntes lämpligen kunna ske genom tillägg i 15 g, af orden: »eller ock i Krigslag finnes utsatt för brott af dem, som till krigsmakten höra». I öfrigt hade Herr Justitie-Statsministern ej anledning att, i afseende på detta förslag, påminna annat, än att 19 g 26 och 28 mom. syntes böra erhålla ökad fullständighet och närmare öfverensstämmelse med Kongl, reglementet för nya länsfängelserne den 27 November 1846, 8 och 14 morn., derigenom ett Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 18. 5 tillägg göres i ofvannämnde 26 morn., med hänseende till den händelse, att domaren finner skäl förbjuda den häktades förseende med arbete, samt i 28 mom. för det fall, att giltigt skäl förekommer att ej tillåta främmande personers besök i häktet, änskönt säkerheten i den häktades vård ej kan sägas häraf äfventyra. Härtill kommo några få uppgifne redaktionsförändringar, hvilka ej behöfde serskildt motiveras. I afseende på frågan om författning rörande nya strafflagens införande, anmälte Justitierådet Bredberg i underdånighet, att Justitierådet, som icke uti Högsta Domstolen öfvervarit ärendet, efter nu tagen kännedom af lagberedningens förslag, jemte Högsta Domstolens, vid granskningen deraf, förda protokoll af den 27 Mars 1845, i underdånighet sig förenade uti det af Högsta Domstolen deröfver afgifne utlåtande, hvilket Justitierådet Nyblceus, sorn detsamma biträdt, nu jemväl i underdånighet åberopade.
När så drottningen nalkades intill stranden, kommo fiskarne fram, och ville uppsluka henne; ty konunga-barnen visste väl, att om hon allenast fick smaka en droppa af vattnet, skulle hon åter få dem i sitt våld. Andreas och Messeria kommo sent omsider till en främmande kungs-gård, hvarest prinsen vann stor ära, och fick löfte om konungens dotter. Men giftermålet hindrades af den trogna Messeria, som efter många vedervärdigheter ändteligen blef förmäld med konunga-sonen. I en ganska märklig öfverlemning från ~N. Småland~, har sagans skådeplats blifvit flyttad ifrån sjön till land-backen, och Hafs-frun förbytt till ett vanligt berga-troll. Berättelsens grund-drag äro följande: Det var en gång en konunga-son, som var ute om sommaren och plockade smultron. Då kom trollet, och lockade honom in i berget. Der träffade han en ung flicka, som likaledes var »berg-tagen», och suttit i sju runda år hos troll-käringen. Den unga flickan halp svennen i hans sysslor, och de lofvade att alltid älska hvarandra. En dag sade trollet till konunga-sonen: »du skall gå och göra rent i mitt stall; der har inte varit rensadt på fyra och tjugo år.» Då visste svennen inte huru han skulle bära sig åt, utan blef så ledsen, så ledsen. I detsamma kom tärnan gåendes. Hon sade: »gråt inte! Om du lofvar att du inte sviker mig, vill jag säga dig råd. Stig upp på den höga stenen, och ropa: Alla mors skotte-karlar komme fram! Alla mors sope-karlar komme fram! Prinsen gjorde så. Genast kom der fram en otalig mängd pysslingar, och de till att skotta och sopa, och vände inte åter förrän stallet var rent. När det var gjordt, sade trollpackan: »här har du en half-spann korn. Det skall du så ut i åkern; derefter skall du ärja och harfva, och sedan plocka upp hvart korn igen.» Då visste sig svennen ingen råd, utan blef så ledsen, så ledsen. I detsamma kom tärnan åter gåendes. Hon sade: »gråt inte!
Med bifall til! Utskoltettets hemställan å sidan 29, godkändes denna §. F) Bevillning af utländske handlande och handels-expediter. § 1 C. Godkändes. G) Bevillning af utländingar för konserter och dramatiska eller andra föreställningar. § 17. Godkändes. HJ Bevillning af gäfva, testamente, fideikommiss, arf och fynd. §§ 18, 19, 20 och 21. Med gillande af Utskottets yttrande å sidan 30. godkändes dessa §§. I) Bevillning för spelkort. § 22. Godkändes. K) Bevillning för tidningar och periodiska skrifter. § 23. Godkändes. Efter iemnadt bifall till yttrandet sidan 51, angående den af Friherre Creutz väekta motion, godkände Ståndet § 24. Föreskrifter, angående Allmänna Bevillningens påförande, uppbörd, afkortning och redovisning. A) Uppgifter rörande fast egendoms värde sami beloppet af hvarje skallskyldigs inkomster. § 2r. Godkändes utan annan ändring, än all Ståndet, med ogillande af Utskottets förslag tili stadgande uti 5:1e punkten under litt. b), antog för samma stadgande Prot.-Utdrag den 9 och 12 Maj 1860. 575 den lydelse, som i Herr Fdhrwi, /. F., reservation blifvit tillstyrkt, nemligen: n5:o af vederbörande Tullkammare summarisk uppgift d hvarje handlandes export och import af varor, till slag och myckenhet.” § 20. Förra delen af denna § under litt a) godkändes, hvaremot sednare dales under litt. b) återremitterades. § 28. Godkändes. % 29. Utskottets yttrande å sidan 55 i Betänkandet, angående Herr Hiertas och C. A. Larssons motioner, bifölls, hvaremot § 29 i förslaget till Bevillnings-stadga återremitterades. § 50. Godkändes.
Ersättning till en Norrsk Församling, för lemnadt understöd åt en Svensk Lapp . ... , ,. .. — -■— 33:4o. — Skrifvare.- och Vaktmästarebiträde åt Kommissionen för uppskattning af Kronans hus i Stockholm , , . 53: 16. «•— Till af Kongl. Majit kända Lehöf , 4-366: 3a. — 6,733: 16. — Ersatt brist å usta Hufvudtiteln . 600: 3q. 6. Summa 103,662: 6. 4- 105,137: 23. 3. öbs. Hvad sorn uti ofvanstående summor E,fver6tigit 100,000 Rdr, har utgått af reserverade behållningar å anslaget sedan föregående år. § 13. 'Vid granskning af anslagen till Publika Hus och Byggnader i Stockholm, hafva Revisorerne funnit, att till ränta och kapitalafhetalning å lån, upptagna till bestridande af kostnaden för Lejonbackens ombyggnad, blifvit af Byggnadsanslaget för Kongl. Slottet använda: år i838 10,000: — 1— „ 1839 , . ,. 6,730: 4*1- 4- Revisorerne hafva vidare inhämtat, dels att Stats-Utskottet vid i834—35 arens Riksdag, i Berättelsen N:o 3a4 den \ November 1834. enligt hvilken, vid 1833 års slut, återstoden af de upptagna lånen utgjorde 125,969 Rdr 44 9 rst-« granskat redogörelserna för anslaget till Lejonbacken för åren i83o, 1831, i832 och 1833, och ansett desamma ej till någon åtgärd föranleda, hvilket Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse N:o sJft den i5 December i834, hos Kongl. Maj:t anmält, samt dels att, enligt uppgift i Kongl. Stats-Kontoret, ofvanherörde återstående skuld den 3o December 1839, genom successiv amortering, nedgått till ett belopp af 86,3o3 Rdr.
Mm gflertgHnq^lÖiieiiWj^t Ceijteas ^betalande i uppkom emir 3uadeiMtii> rlen fp*- sedlar <MM» ej bljfua lUij&pqi^df^ hörtill Jordägaren uppsägningsduigeii «jl®Theth.r laq„ efter den betalning9^niadyjj,i mf seende1 pa ,valeuren„ sorn i dattfr yttrande1'framdel les näjjinas skall,. r na isll» iaaq »gild moa ■ <vpl öbnrnfin 3 b , arstad 1JB sibv naböa*.irxx .^.Fijr att befardra; :iniij;l|gh®feert!'»F Co«* troUspt^på dea oa uppsägnings n bör-vid rfce-: delns ingifvande på.isedlarii afvara iofördt.sS väj gårdens namn,* förrh vilken de krm tip-, gifu-e, sorn det Län och Socken* hvarifdekwl samour är belägen, ifjäjå. sedeln uppsägéspf bör J Riksg.ldsContoiretii densamma are^ tecknas uppsägningsdagen, och befeiappBärgsa bingen med en stämpel på : sedeln£(jatv»idasj% samt Landtmannen derom, genast underrätte) tas. Inteckningarne böra med den noggran» naste granskning och stränghet foandJrafvas, ocji framför allt ej några Sedlar slås) säkerhet i ren Egendom, sorn ej^ för deradbelopp kan prestera första inteckningen: os.! i Ma it)» g i n»m ;re'ålid i JnsDoil s I brist aF godvillig betalningnefter 6 månader från förfallotiden, bör -med Den St) Juli f. m.
Om detta belopp mjöl reduceras till säd, enligt den grund att 1 centner mjöl motsvarar 2$ kubikfot säd (eller 12jf lisp. pr tunna), så uppkommer ett qvantum af 4,570,000 kubikfot, hvilket, jemfördt med det förut uppgifna öfverskottet på omalen säd, lemnar det slutresultat, i afseende på denna spanmålssort, att importen under dessa 10 år visserligen något öfverskjutit exporten, men endast med 873,000 kubikfot eller det relativt obetydliga beloppet af omkring 13,800 tunnor om året. i st. f. de fruktansvärda siffror, som reservanten genom en välberäknad uppställning kunnat anföra. Men jag ber nu äfven att, såsom motstycke till den dystra skildringen ang:de rågen, få omnämna, huru det förhåller sig med alla de öfriga sädesslagen. Om man då på samma sätt som nu skett med artikeln råg, efter reduktionen af malen spanmål till omalen, jemför de qvantiteter, som blifvit inoch utförda, så blifver slutresultatet, att under de sista 10 åren den överskjutande exporten utgjort: Deu 27 Maj f. m. 507 af hvete. » korn och malt » trindsäd m. m 2,193,000 kub.-fot, 11,631,000 » 520,000 » » hafre 41,755,000 » hvilket således, sedan nnderhalansen på råg blifvit afdragen, visar ett totalöfverskott i export af tillsammans 55,226,000 kubikfot spanmål, eller nära en million tunnor om året. Att under sådana omständigheter framställa vårt jordbruk såsom svagt och tynande, kan jag för min del icke finna befogadt, utan tror jag tvertom, att Utsk:t haft fullkomligt rätt, då detsamma, i likhet med föregående riksdagars Bevilln.-Utsk., åberopat jordbrukets förkofran såsom skäl för bibehållande af tullfrihet för dess produkter.
(Forts.) F r å n Iduns läsekrets. » I n:r 29 af damernas egen tidning fick mau nö- jet att läsa några tankar angående » småbarn i kyrkan ». Den ärade insändaren (eller insändarinnan) förklarade helt sonika, att barnen hafva intet att göra i Guds hus och därför böra hållas därifrån. Men jag frågar: Hvem vågar försvara ett sådant påstående gent emot som honom säger: » Låter barnen komma till mig och förmener dem icke, ty sådana höra Guds rike till! » Den som dristar sig härtill, gör sig ovillkorligen till de lärjungars efterföljare, hvilka, efter hvad bibeln berättar oss, en gång i blind ifver vill förmena barnen att föras fram till Herren, men då af honom erhöllo ofvan anförda skarpa tillrättavisning. Jag vill påstå, att barnen hafva en alldeles särskild hemortsrätt i Guds h u s. Han, som under sin vandring här nere så ofta framhöll just de små, som så ofta kärleksfullt tog dem upp i sin famn, skulle han icke också vilja möta dem i sitt tempel, att där i bildlig bemärkelse välsignande lägga sina händer uppå dem? Och kunna de små än icke förstå allt af församlingens gudstjänstsfirande, så skall dock något fästa sig i deras sinnen, nå- got litet frö, som i sinom tid kanske skal! spira upp och bära frukt. Dessa besök i Guds hus skola föda goda tankar i deras barnahjärtan och göra dem mera öppna och mottagliga för allt godt, stort och ädelt. Och dessutom, när de söndag efter söndag få komma till kyrkan, skola de slutligen där känna sig helt hemmastadda och ej vilja för någon del undvara dessa små kyrkobesök, och hvilken hjälp detta skall blifva dem en gång, när de komma ut bland världens frestelser, det ligger för en och hvar i öppen dager. Alltså, I föräldrar, tagen edra små med Eder, när I gån till Herrens tempel, fören dem frimodigt fram till den store barnavännen, han skall förvisso icke kasta dem ut! Förhållen dem ej denna deras barnarättighet i församlingens gudstjänstsfirande och betänken Eder, innan I sägen, att de däraf icke kunna draga någon som helst nytta!
Stan gjerns-til lverkningens understöd användes, emedlertid för Tackjerns till verkaren , då han örn hösten, vid bristande afsättning, dertill egde tillgång, klefve af mycken betydenhet och nytta; heldst Eörlagstillgången för Bergsmannen jemnfortisevis vore mycket knappare, än för BruksPatronerne, och de vilkor, hvarpå Förlag erhålles, långt mera betungande; hvaremot den föreslagna beläningsrätten skulle hafva till följd, att utvägarne och vilkoren i detta afseende Liefve lättare och billigare, jemte det den stora fördel dessutom vunnes, att priset på Tackjern, som så ofta, höst och vår, är underkastade betydliga förändringar, blefve jcrånare. Enligt förenade Statsoch Banco-Utskottens till Rikets Ständer afgifne Utlåtande N:o 2 7, lutt. G. angående .Banque ns utlåningar på Guld och Silfver, Metaller och andra varor, liar frågan om beläning å Tackjern, hvilken redan vid flere förflutna Riksmöten blifvit .vackt och met| mer och mindre deltagande af JBanto • Utslöttets IBetSnhandin. Rikets Ständer behandlad, (dock utan att nå. gon beläning å denna produet. hittils kommit ti 1 verkställighet) äfven utgjort ett ämne för sammansatta Utskottens öfvervägande. Utskotten hafva, jemte generelt afstyrkande af beläning från Banken emot pant af sådane varor, hvilkas egentliga förbrukning
AXEL. Som jag. Jag intog genast min ställning som Hvad tyckte din hustru om det? CARL. att döma efter utseendet så fann hon det alldeles på sin plats. blir det folk tillockmed af fruntimmer! AXEL. Vet du det glömde jag att fråga henne! Men De ska ha rigtiga karlar bara, så Men magten skulle väl delas åtminstone. CARL. befalla. Antingen du eller jag! Jag föredrog jag för du, och hon fick finna sig. AXEL. Magt kan inte delas! Antingen lyda eller Jaja! Men hon hade ju pengar! TREDJE AKTEN CARL. matsked af silfver. Men hon begärde paktum på Inte alls! Hon förde inte mer i boet än en den; och det fick hon. Hon var principmenniska, så är jag också snäll mot henne. Det är roligt så rysligt god mat! ser du! Men hon är snäll, så snäll, ser du, men att vara gift tycker jag, hva? Och så lagar hon ÅTTONDE SCENEN. DE FÖRRE. Fröknarne AXEL. HALL (från höger). fröknarne Hall. Får jag lof att presentera! Löjtnant Stark, CARL. Det var roligt att få göra fröknarnes... (igenkänningsmin) bekantskap. (Fröknarne HALL förlägna; niga och gå ut i trädgården). CARL. Hur ha dessa damer kommit hit? AXEL. det är första gången de äro här. Känner du dem? CARL. Hur så! Det är väninnor till min hustru, och Jo, något! AXEL. Hvad vill du säga? KAMRATERNA CARL. Hm! Jag träffade dem i Petersburg en natt! AXEL. En natt! CARL. Ja! AXEL. Är det inte ett misstag! CARL. mycket bekanta damer i Petersburg! AXEL. Neej! Det är inte något misstag. Det var Och Bertha släpper in dem här i mitt hus! NIONDE SCENEN. DE FÖRRE. BERTHA (inrusande). BERTHA. Hvad betyder detta! Ha ni skymfat flickorna? AXEL. Nej... men... BERTHA.
En värklig, lifslefvande poet hos oss, Jockmockar? O! en så’n tur. En så’n lycka! Men jag hann inte glädja mig annat än som en blixt, ty i detsamma trädde till min fasa Ruffen och Holmen in, båda bra röda, och Holmen dessutom med mig — d. v. s. med min bok »I Stockholm» under armen. Jag kände det! Han tänkte skvallra! Jag blef fullkomligt vek i benen. »Poesi är bara smörja», sa Holmen. »Hva Petterkvist?» »A-ku-rat min åsikt», sa Ruffen. »Hä hä!» »Nej tacka vet jag då den här», sa Holmen och gaf mig en dask på sidorna, så det lät riktigt obehagligt. »Akurat min åsikt», sa Ruffen. »Och — och — mångas». Det var ingen annan råd: jag måste svimma! »Äsch, den där smörjan», sa fru Enberg föraktligt. »Hva falls?» sa jag, nu så utan förmåga att svimma, att det inte ens skulle ha lönat bjuda till. »Ja, nog är den bra tarflig», sa helt blygsamt vår yngsta fru, som jag hittills ansett vara en riktig söt människa. »Och dum», sa en ann. »Åtminstone tycks den då vara läst», sa jag med darrande hakpåse. »Ja, Petterkvist har ju lånat den åt både kreti och pläter —» sa Malina Ekeberg på sitt säfliga vis. »Ja, det måtte han värkligen ha gjort —» sa jag med enerschi. »Värst är det ändå med den där äkta mannen», sa Axan och drog fram sin förfärliga stickning — »som inte skäms att ha inte en utan tio varietetsmamseller till älskarinnor.» »Så står det inte!» sa jag eldröd af harm, för nu anföll de Gustaf, men så kom jag ihåg mig och stack in näsduken i mun för att inte narras att blottställa mig vidare. »Ja, han borde riktigt läggas på byken», sa fru Laxén med sin milda röst. (Ruffen, läggas på byken!) »Att ta upp tiden med något så utan all lyftning», sa Fanny Flax svärmiskt — »när herr poeten — —»
An påstår man, att man tagit ut steget för litet, än att man begärt så mycket, att derigenom ingenting kunnat ernås. Då Gr. Posse hos E. o. Ad. väckte sin motion om förändrad reglering af sättet för presterskapets aflöning, uttalade han, enligt min öfvertygelse, en stor sanning, hvilken, om han hållit sig blott till den, måhända lättare än hvarje annan numera kunnat leda till ett önskvärdt resultat. Han föreslog nemi., att E. St:r skulle till K. M. ingå med en underd. anhållan, det en terminus ultimus måtte utsättas, inom hvilken lönekonventioner borde inom hela Eiket vara upgjorda. Men härvid begick lian, efter mitt förmenande, det misstag, att han bestämde denna terminus allt för kort, emedan på så kort tid en allmän lönekonventions-reglering svårligen skall kunna åstadkommas. Han föreslog sedermera ytterligare, att E. St:r skulle hos K. M. begära, att ifrågav:de lönekonventioner skulle vara gällande i ,100 år. Afven härutinnan tror jag att motionären begick ett stort misstag, emedan en konvention lika gerna kan leda till skada för lönegifvarne som för löntagarne. Tiden hade derföre bordt inskränkas till 30, eller på sin högsta höjd till 5 0 år. Emellertid har Ekon.Utsk:s pluralitet gått ännu längre än Gr. Posses motion innehåller. Etsk. har nemi. grundat sitt Utlåt, på den motion, som Hr v. Koch liktidigt väckte, såsom ett slags bihang till Gr. Posses. Utsk:s pluralitet bar verkligen föreslagit E. St:r, att hos K. M. i underd. skrifvelse anhålla, dels att en komité af sakkunnige män måtte i Nåder tillsättas, för att, med hufvudsaklig ledning af ofvanangifne grunder, så skyndsamt sorn möjligt upgöra förslag till allmänt ordnande af presterskapets aflöning, samt att berörde förslag derefter måtte varda E.
Hof*Rätterne för mången blefve förenadt med mycket besvär och kostnad; -— att för öfrigt underrättelserne icke kunde blifva tillfyllestgörande, med mindre tillika beslutades den lagförändring, att förmynderskap, äfven om det innehades af föräldrar och närmaste skyldeman, aldrig medförde förmonsrält, så vida det icke grundades å förordnande af Domstol och således vore intaget i förmyndare-protocollet, hvilken förändring, åter är af högst ömtålig natur, emedan den sannolikt skulle lemna en mängd omyndige ulan det skydd, som förmonsrätten lill förmyndarens egendom innebär; — alt det af Peter Pehrsson föreslagna stadgandet, att serskildt förmyndare-förordnande borde utfärdas, då fader eller moder sjelf ålager sig förvaltningen af gods, Lag-Utskottets Utlåtande 2V.-0 112. 5 sorn tillfallit omyndigt barn medan förJldrarne lefva, 3r alltför litet omfattande, så vida man dermed vill förekomma, att förmynderskap innehafvas utan Domstols förordnande, samt dessutom har emot sig åtskillige betänkligheter, dem Utskottet, till svar å ett nära lika beskaffadt förslag, närmare utvecklat, i sitt Utlåtande N:o ifo; och alt de åtgärder Peter Pehrsson föreslagit, för att, i vissa fall, gifva tillsatte förmyndare underrättelse om förordnandet, kunna af Domstolen lämpligen beslutas och vidtagas med nödige förändringar efter omständigheterne, utan att sådant beböfver genom Lag stadgas. Att fullständigare bemöta de vid Betänkandet N:o 73 gjorda anmärkningar, tror Utskottet vara destomindre nödigt, som Utskottet redan tillstyrkt upphörande af omyndigs förmonsrält framför inteckning, genom hvilket förslags antagande, grunden för Herr Lefflers ifrågavarande motion och hvad dermed står i sammanhang synes förfalla; och får Utskottet alltså nämnde Betänkande oförändradt till Rikets Höglofl. Ständers ompröfvande ånyo öfverlemna. Stockholm den 9 Augusti 1S34• N:o ua. Ankom till Exp -Utsk. den 17 Augusti.
R:dr årligen, för anläggning af nya samt förbättrande elier omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar » det särskilda anslaget, 15,000 R:dr, för vägs anläggning mellan Westeroch Oster-Dalarne genom Öije kapell-församling inom Stora Kopparbergs län » anslaget, 67,500 R:dr, för vägs anläggning mellan Öfoer-Torneå och Pajala socknar i Norrbottens län » 1858—1860 arons anslag, 20,000 l’:dr årligen, till mindre hamnbyggnaders och å-rensningars understödjande » anslaget, 12,850 R:dr, för hamnbyggnad vid Färjestaden i Thorslunda socken på Öland Anslaget för dito vid staden Falkenberg Utaf anslaget, 60,000 R:dr, till kostnader för verkställande af förenkling i beskattning sväsendet samt de nya jordeböckernas afslutande och granskning 29.786: 68. Anslaget till inlösen af Kamreraren C. Sandbergs samlingar oell anteckningar rörande Svenska kameralväsendet 5,000: — 1858—1859 årens anslag till nämnde samlingars förökande samt ordnande och vårdande 1,000: — (Besparadt, enligt Rikets Ständers år 1860 fattade beslut.) Anslaget till förre Landskamreraren, Kammarrätts-rådet S. Lindberg, för den händelse han kommer att ersätta arrendemedel, som af Stats-rådet J. D. af Wingårds sterbhus blifvit inbötalde 1,500: — Utaf anslaget, 30,000 R:dr, för Wadstena slotts yttre iståndsättande 20,000: — » dito, 37,500 R:dr, för vidmakthållande af Kalmar slott och åtskilliga dervarande rums restaurerande 23,500: — Anslagen till en kapellbyggnad vid Mouonionalusta och ett bönehus med begrafningsplats vid Turtola by samt inköp af ett boställe åt kapellpredikanten inom Pajala socken af Norrbottens län 13,800: — Anslaget till uppförande af nya skolhusoch gymnastikbyggnader i Götheborg 150,000:
Denna garanti finnes nu hos de bosatta, burskapsägande mästare, som icke allenast ansvara för arbetarnes utskylder, utan äfven sjelfva lill staten och staden erlägga betydliga skattebidrag; säkerheten derför skulle upphöra i samma stund, som dessa yrken lemnades fria att utöfvas af hvilken lös person som helst. Slutligen tror jag mig böra anmärka, att det här ifrågasatta upphäfvandet, efter min tanka, strider mot Borgerskapets privilegier, hvilka icke till större eller mindre del kunna inskränkas utan dess eget begifvande, hvilket svårligen lärer vinnas, så mycket mindre, som den småningom skeende upplösningen af handtverks-embetena slutligen skulle utplåna BorgareSt. ur Nalional-representationen. För öfrigt synes det mig vara lika obilligt som orättvist att med ett penndrag vilja beröfva ledamöterna af muroch byggmästare-embetena deras i laglig väg erhållna rättigheter, hvarpå de grundat och ännu stödja hoppet om framlida bergning för sig och sina familjer. Det är på dessa skäl, jag vördsammast anhåller, att betänk, äfven i 3:dje punkten må blifva afslaget. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Det torde vara få yrken i vårt land, hvari erforderlig skicklighet så mycket saknas, som uti murmästare-, byggmästareoch timmerrnanshandtverken. Till det exempel, Hr Estenberg anfört om en Kronans byggnad, som ramlat, får jag lägga ett annat, nemi. att taket på en kyrka i Linköpings stift nyligen instörtade tillika med en del af de nybyggda murarna, allt till följd af de byggandes oskicklighet. Dessutom händer det i mål, ang:de kyrkobyggnad, hvilka till min handläggning inkomma, att kostnadsförslag, uppgifter och attester utfärdas af personer, som vederparterna visa vara torpare eller inhyseshjon utan erforderlig insigt i ämnet. Om någonsin kunskaper erfordras, är det i detta afseende, såvida icke menniskor skola genom byggnadernas nedfallande äfventyra sina lif och allmänheten äfvensom Kronan förlora ofantliga summor. Således, om ingen ordning i detta hänseende funnes, borde den införas och författningarna skärpas i stallet för att upphäfvas.