Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sällan päkallades Ridderssapet och Adekns uppmärksamhet i ett mä! som med hela wigren af der Allmännas fvldrlngar sä nära rörbe dettaStänd eussNbt, men äger wäl Adein nägvt enskildt, som de ej wid alla ltllsällen dä Fosterlandets wäl och Medborgares nytta det fordrat, gladt offrat wid foten as den Thron, dit Sweriges enhälliga rost kallade Wasars Stamfar, ber än en Ättling Desi blod och Desi dygder med rältwlja och mildhet styrer ett tacksamt Folk. I alla tider krafve utmärkta Förtjenster utmärkta Belvlstngor, t ett tidehwarf dä oupphörlig Härnad ivar en vundwiktig nödwändighet om Rikets gränsor skulle bioehauis emot roflvstne och inkränktande grannar, i en tld dä Rege„ten med otillräckliga m.del att be'vna, men stadiga behof uf pältlitga Trupper sku le med tacksamhet emottaga de Undersärares ntt, som sjelf',ve rustade sig kill Fäderneslandets förs var, war en naturlig följd att ersättntngar skulle lemnäs för gjorda uppoffringar, och Frälse-jord uppkom
För bestämmande af den kostnad, som af Arméens utsträckta vapenöfningar uppkommer, har jag från Krigs-kollegium infordrat och erhållit en kalkyl, utvisande, efter lä års medelpris, att för Infanteriets och Kavalleriets möten, sådana de nu blifvit föreslagne, skulle erfordras årligen, inberäknadt kostnaden för öfningsläger, en summa af 391,142 R:dr Banko eller 586,713 R:dr R:mt; och om härifrån afräknas hvad Riksstaten nu anslår Till indelta Arméens möteskostnader . B:ko R:dr 186,669: Till fouragering af indelta Kavalleriets hästar » » 33,940: Till exercis-sqvadronernes underhäll . » » 37,300: Samt dertill lägges anslaget till ersättning för utöfver markegångs-pris förhöjd betalning till inqvarterings-gifvare för dagportioner vid indelta regementenas marscher till och ifrån möten » » 6,000: i anledning hvaraf jag vågar hemställa att Eders Kongl Maj:t måtte af Rikets Ständer för ändamålet äska en förhöjning i rund förslags-summa af 200,000 R:dr Riksmynt; hvarjemte och då, enligt den nu ifrågaställa organisation of indelta Arméens vapenöfningar, alla dermed förenade underhållskostnader, så väl för manskap som hästar, lämpligen kunna utgå från samma anslag, jag tillika i underdånighet föreslår, att de här ofvan omnämnde, på 4:de Hufvud-Titeln uppförda särskilda anslag af tillhopa 264,109 R:dr banko eiler 396,163 '/a R:dr Riksmynt, måtte i stället tillsammans utgörande B:ko R:dr 264,109 eller i Riksmynt skulle årliga tillökningen blifva 596,165 ’/2 R:dr. 190,549 */2 R:drR:mt; utföras Bil. JVJ 5 t»7/ Kongl. Maj:Is Nåd.
Som öfverväldigad af rörelse lade hon fingrarne öfver ögonen, reste sig och skyndade ut. Litet senare gick fru Hjelm upp med post till sin hyresgäst. Hon fann honom som vanligt utsträckt på sin soffa och fick plötsligt en obetvinglig lust att sjunga ut. — Min käre herr Malmberg — en så ofantlig korrespondens och allt det tröttande orgelspelet sedan — vore det inte skäl att i stället söka arbete, som gaf inkomst? Skräddaren såg upp, ytterligt förvånad. — Det är saker, som Gud styr om, inte jag, frun lilla, sade han nästan strängt. Vi få akta oss att handla på egen hand, det är djäfvulens argaste list. — Ja men ... — Jag kan säga frun en sak. En gång lät jag mitt eget arma förnuft styra — det var för ett halft år sedan, då jag var kurantare än nu till och med — och då en dag stod en annons om något jobb, och jag sa till mig själf: Malmberg, det är för dig. Jag skref in och fick löfte om’et. Och vet frun (Malmberg reste sig och talade vördnadsfullt och allvarligt): — Så dagen innan den dagen var jag i sta’n och förkylde mig och fick ligga i flere veckor ... Ja Gud vet att visa oss, Han, hur det går, när vi vandra våra egna vägar. Nästan triumferande kommo orden, och fröjdefullt lade han sig ned. Matilda stirrade. — Se’n hvilar jag så stilla och trygg, tills Herren visar, att han behöfver mig någon annanstädes. Med en suck ändrade Matilda samtalsämne. Hon vidrörde middagen, kunde det vara rätt att så där offentligt ... Nu satte herr Malmberg sig starkt upp, och i hans ögon kom åter det dunkla uttrycket. — Frun, frun, bedjom Herren, att vi måtte varda fulle af hans kärleks fullhet. Och han knäpte hop sina händer och slöt ögonen, öppnade dem därpå och vädjade plötsligt bekymradt, ödmjukt till Matilda: — Kanske var jag för hård, kanske var jag icke nog kärleksfull, ack, ack se nu — kanske den kära själen skrämdes bort från Ordet genom min ovishet ...
Smupersedlarne, obestämda till antal och beskaffenhet, men antagna att utgöra ett värde af omkring 144,000 r:dr årligen, eller nära 5 proc. af hela grundräntan, 2,900,000 r:dr, skola förvandlas, efter, ett, på grund af de nästföreg:de 20 årens markegång fastställdt medelpris, i penningar till visst belopp, som med öfriga i räntan ingående penningar sammanslås, i) att öfriga ränlepersedlar sammanföras eller förändras, efter länens olika beskaffenhet, till 10 eller 12, samt utgöras, antingen de äro indeldta eller kronan behållna, efter följande äfven för krono-lionde gällande grunder, nemi.: l:o att Mntetagaren frånträder sin upsägningsrätt till räntornas och liondens upbärande in natura, men erhåller för bäggedera 6 H, 10 2 42 Den 3 Maj. af räntegifvaren lösen i penningar, efter de 10 scdnaste arens medelmarkegång, och af kronan årlig forsellön. 2:0 att Räntegifvaren frånträder sin upsägningsrätt till räntornas och tiondens erläggande in natura, utan för ränteoch tiondespanmål, hvilken han får, på delta sätt, utgöra, när han det åslundar, och årets markegångspris understiger medelmarkegången, för de 10 sisla åren. Skillnaden mellan dessa pris skall han kontant betala; men från forsellöns erläggande befrias han i alla fall. 3:o att kronan cmoltager den spanmål och den mellangift, som räntegifvarne lemna, samt godtgör indelningshafvarne så väl medelamarkegångspriset, som forsellönen. För öfrigt ske liqviderna omedelbart mellan räntegifvarne och indelningshafvarne. Grunden till detta förslag är tidigare lagd, genom K. proposm, i delta ämne af d. 20 Dec. 1847. Ilen nu erhållna är, till sin åsyftning, fika, men till sin omfattning inskränktare. Konungen frånträder icke
Hr Giinther: Jag skall icke tvista med den siste värde talaren om beloppet af ifrågavar. anslag. Jag vet visserligen, alt han redan förra gången, då frågan var under öfverläggning, yrkade, likasom nu, alt det skulle till hälften nedsättas; men jag tyckte mig redan då linna, att pluraliteten af Ståndets medlemmar icke hyllade denna åsigt, och jag hoppas att R. o. Ad. ännu skall finna att man ingalunda kan göra någon nedsättning i den begärda summan, utan att den är den minsta, som kunnat äskas om man vill komma till målet, och om man vill bereda åt alla län, så fort ske kan, samma fördel, som redan är för många län beredd, nemi. att befrias ifrån de stora olägenheter, hvarmed våra gamla länshäkten äro behäftade. Jag begärde egentligen ordet för att i afseende på Hr von Hartmansdorffs sednasle redaklionsförslag anmärka, att man derigenom råkat för en motsatt olägenhet emot den förut anmärkta, i så måtto att man genom denna redaktion helt och hållet utesluter de egentliga ransakningshäktet, eller häradshäktena, och gör anslaget helt och hållet odisponibelt endast för länshäkten. Dermed skulle jag visserligen icke hafva skäl att vara missbelåten, enär jag redan förut yttrat, att jag för min del anser dessa häkten vara angelägnast, men det kan dock på ett eller annat ställe vara lika nödvändigt alt uppföra ett s. k. kronohäkte, d. v. s. sådane fängelser, som ehuru de icke kunna få namn af länshäkten, emedan de icke äro belägne i något länsresidens, likväl användas till både ransakningsoch straff-fängelse, lika som länshäktena. Vi hafva redan ett och annat sådant häkte, och de äro i sjelfva verket af alldeles enahanda beskaffenhet, som länshäktena.
Lakaresliol; iii i Calctitta vfigrade länge qvinliga elevers tillträde, nien frågan, hanskjuteii till guvernören, afgjordes af honoiii så; att iiämda lakareskola skulle fran och med Juni månad 1883 vara tillgänglig för qviiilign studerande, ~ I ~ ~ I infoddn CII hiwdiriskor. Exeni plct följdes. I detta ögonblick studera infödda qviiiiior dels Eurasiskor, dels Parser, hvilkii $ro mycket iiitelligeiita ocli tillgängliga för frisinnade Asigter, vid dc nicdiciiiska skolorna i Madras, Calcutta, Agra ocli Lahore '). Universiteten bjuda deiii efter slutade studier doktorsdiplomet. De kunna äfvcn aflagga deii lägre liccntiatexameii, hvilken berattiger till praktik, och under vissa forliållandcn lciiinar statcn fattiga och välbegåfvade qvinnor peiiriiiiguiidcrstöil, för att silunda underlätta deras studier. Frågaii om qvinliga Iakarc för Inclicn, säger Mrs Hoggan, ur hvars intressanta uppsats vi lienitat dessa meddelanden, liar sålunda, gillad af styrelscii, iiiträdt i ett nytt skede; och det skall bli af stort intresse att se, on1 den utvecklar sig derhän, att den kejserliga rcgcriiigeii, föl.iaiicle &lt;le lokala regeriiigarnes exempel, komma att bcrecla utmärktare qvinlige 1Rkare tillträde till niera fördelaktiga och hedraiidc befattningar, der d e kunna iitaii brödbekymmer egna sig åt sina fattiga och lidaiidc niedsystrar. ' Victoriasjukhuset för qrinnor i Jlndrrs har tills ridnrc öppnat sin verki) .mlig, ehuru ej fur (IndanAlet uppörd byggnad. samhet i cn Under tiden utmärka sig enskilda rika personer. sa v51 infödda som engelsmän, genom storartad välgorenhet. i d a sjukhus byggas och kliniker ordnas för d e fattigas sjuka qvinnor.
St., på grund häraf, hos E. K. M. i underd. anhålla, att, till iakttagande inom Rikets alla Landskap, utom i Wermland och Dalarne samt Provincerna norr om Dalelfven, i Nåder förordnas måtte, att den, som disponerar recognitionsskog, under det betet derå af annan begagnas, må, ehvad skogen är till skatte köpt eller ej, ega rättighet att, till ny skogs uppfredande, en tiondedel af skogens hela område i sender inhägna; dock sålunda, alt endast en tiondedel af skogen i sender får hållas instängd: att en sådan lott ej må vara inhägnad längre än tio år, efter hvilkas förlopp densamma åter bör utläggas: att hvarken mulbetes-egande hemmans fähode-ställen, eller mera än en tiondedel af det, som å hela skogsområdet anses utgöra bästa betet, må inbegripas i den trakt, som inslänges: alt inhägnaden så verkställes, alt hemmanens fria tillträde till begagnande af de återstående nio tiondedelar af skogen, och i synnerhet af deras fäbodeställen och vattentillgång icke förhindras eller i större nion försvåras; samt att, i händelse godvillig öfverenskommelse emellan skogs-disponenten och mulbetes-innehafvaren icke kan träffas, Härads-Rätt, uppå anmälan, må ega att bestämma, huru inhägnaden skall ske, sedan vederbörande blifvit hörde och undersökning hållits, hvarföre kostnaden likväl ensamt bör drabba den, som vill inhägnad verkställa; — äfvensom att, lill allmän efterlefnad, måtte bestämmas, att, vid utarrenderande af Kungsgårdsoch Boställs-skogar, skogs-innehalvaren, när betet serskildt upplåtes, bör förbehållas rättighet att, till nyskogs uppfredande, instänga en tiondedel af skogen i sender, samt jemväl vara skyldig att en dylik inhägnad verkställa. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 23 Mars i835. ilo Expeditions-Utskotlets Förslag till und. Skrifvelse N.o 313. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 19 Mars 1835.
Ständer meddela sitt utlåtande öfver det ifrågavarande ämnet, He rr Brummer liar hemställt om icke mera ordning i de samlingar, Bihanget innehåller, skulle vinnas och ett tillfälle till Riksdagsärendernes mognare pröfvande beredas genom det hvarje Riksens Ständers Utskotts Betänkanden, Memorial och Protokolls-Utdrag trycktes serskildt och utgjorde serskilda Band för hvarje Utskott, aflemnades i en nummer-följd och befordrades till trycket strax sedan de till Stånden blifvit aflemnade, samt till hvardera samlingen bifogades sine Bihang, det ena innefattande i nummerföljd Riks-Ståndens Beslut i hvarje ämne, och det andra de i enlighet dermed expedierade Riksens Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Maj:t, i följd af hvilken Ridning äfven de Kongl. Propositionerne borde samlas i ett serskildt Band; -— Och Herr Silverstolpe, som instämt i Herr Brummecs mening, har dessutom tillagt, att, till Volumens och tryckningskostnadens förminskning, alla Protokolls-Utdrag för de fyra Riks-Stånden samt underskrifterne under Utskottens Memorial och Betänkanden kunde uteslutas och Utskottet auma - jo Expeditions-Utskottets Memorial. modas iakttaga de ytterligare förkortningar, som kunde ega ruin. Expeditions-Utskottet tror Herr Brummers förslag förtjena uppmärksamhet för de ändamål, han dermed åsyftat, rnen kan deremot icke tillstyrka afseende å Herr Silverstolpes tillagg enär 59 Rikdags-Ordningen uttryckligen föreskrifver, att alla de Handlingar, hvilka till samtliga Riks-Stånden aflemnas och deribland , utom Konungens Propositioner, Utskottens Betänkande samt de Protokolls-Utdrag, hvarigenom Stånden meddela hvarandra sina Beslut, skola uti Bihanget till tryck befordras. Med förutsättning, att äfven Riksens Höglofl. Ständer af åberopade §. finna sig hindrade att antaga Herr Silverstolpes tanka, vill Utskottet således, vägledt endast af det förstnämnda förslaget, vördsamligen underställa Riksens Höglofl.
Med glädje och stora förhoppningar skänkte han för knappast ett år sedan tryckfriheten åt folket; med sorg och svikna förväntningar ser han sig nu nödsakad att utfärda ett reskript, hvarigenom tryck-fräckheten inskränkes. Tung hänger himmeln öfver Hirschholm, och regnet strömmar. Öde står parken, trädens kronor ha gulnat och glesnat, gångarna äro öfversvämmade, och den sanka slottsholmen liknar ett vattensjukt kärr med sina öfvergifna kinesiska kiosker. I dag lurar ledsnaden i alla slottets vinklar och vrår, och Brandt känner sig som en fältherre, hvars uppgift det är, att tillintetgöra fienden. Ända från morgonen har hans ingenium arbetat. Kungen mötte honom gäspande, drottningen gäspade, hela hofvet gäspade. Uno von Trasenberg. Berättelse af Friherre Dolk Hur avancerar det med krafterna, frågade Hof-Medicus Kråke i det han inträdde till en af sina patienter. De tiltaga alt mer och mer, svarade den sjuka. Nu är jag nästan aldeles bra, det fattas endast sömn om nätterna. Det är lätt hjelpt med litet opium, – eljest fins det väl också en annan kur: skicka efter några af våra nyss utkomna romaner, vi ha så god tilgång på sådan sömngifvande lecture: Ottar Tralling t.ex., somnar intet Herr Baron vid den, då vet jag ingen hjelp. Den sjuka, tog orden til tro, och utsände sin Vakmadam, at ur en Snusbod på Köpmangatan hemta någon lecture. Den beställsamma gumman uträttade riktigt ärendet, och återkom med en stor bundt söndriga Romaner. Det var mycket för en Riksdaler, sade den sjuka. Nu har Madam väl fått bara strunt? Nej hvasstre! jag har et par rara böcker sade gumman, den ena heter Röfvarne eller Snällas förskräckeliga död, och den andra är Uno von Trasenberg Uno von Trasenberg, ropade den sjuka, är Madam galen? det är just jag det – Å Baron narras, sade gumman, Baron heter ju Baron Bisterlamb. Nej jag heter verkligen Uno von Trasenberg, låt mig se boken.
Räkenskaper för dito år i 58* Dito. 5:0 Vestra Arméens Venstra Flygels sednare General-Krigs -Commissariats diverse Räkningar för 1809, x8iö och 1811 4 Dito. eller tillsammans utgörande arbete för 179J Rivisons månader: och Fjerde Afdelningen, hvilken började Revisions-arbetet den x Januari 1812, har blifvit tilldeladt följande: 1:0 Örlogs-Flottans samtlige Räkenskaper för x808 och 1809, i uppskatning anset! Den 4 Mars. 75 sedde till 94^ månader. 2:0 Förvaltningens af Sjö Arénderna diverse Redogörelser för 1 8oö och 1809 3 Dito. 3:0 Stockholms Varfs - Artilleri och Commiss. Kammarens Rakning för 1808 - — 2 Dito. 4:0 Stockholms Escaders Cornmis»ariats diverse Redogörelser för 1808 och 1809 49J Dito. 5:0 Götheborgs Escaders dito för dito — ~ Dito. 6:0 Malmö Escaders dito för 1808 och 1809 -17 Dito. 7:0 Strålsunds dito Räkningar för dito år — - ti Dito. Eller tillsammans Revisions-arbete för - 171! månader. Jemte det Rakenskaperne sålunda blifvit med noggrannhet uppskattade och med hänseende till Skyndsamhet och ordning vid Revisionens fördelande, hafva Deputerade funnit magtpåliggande-, att medelst trägen tillsyn i afdelningarne, och efter anmälan eller forefunne omständigheter , vidtagne anstalteroch utverkade handräcknings-åtgärder, söka med ospard möda Revisions-arbetets säkerhet och drift befordra, hvarom särskildte, i sammanträde med de af Kongl. Kammar-Rätten utsedde Inspec to - 76
Den nti 41 §• af nu gällande Reglemente för Riksgälds-Contoret omförmälde liqvid med Rikets Ständers Bank,\ i afseende på Stats-Verkets återstående skuld till Banken för erLiqviden med Riket, hällne penninge-försträckningar till 1808 års krigskostfndlYpä* Sun-Verket nader, har redan i Junii månad i83o blifvit, på föreåterstående skuld tili skrifvet sätt, verkställd; oell i följd deraf RiksgäldsBaukcn Contorets Obligationer, efter det af Rikets Ständer stadgade Formulaire, å en sammanräknad summa af 4>400'°00 R'dr B:co utfärdade och till Banken aflemnade, i utbyte emot Stats-Verkets Skuldförbindelser, hvilka sistnämnde äro vordne till Kongl. Stats-Contoret återställde. Sedan emot slutet af nästfidne Mars månad det Riksgälds-Contoret» skuld*» kommit till Stats-Utskottels kunskap, att utgående £*, S.**' Capitalbalancerne uti 1833 års Hufvudbok då redan voro uppgjorde, och att, för bokslutets hoptagning, endast återstodo de vidlyftiga ränte-uträkningarne, lät Utskottet upprätta och trycka samt i RiksStånden utdela den här bilagdte Tableau Litt. C. öfver Riiksgälds-Contorets Skulder samt Fordringar och Tillgångar den 3i December år 1833, dassifcerade på lika sätt, som uti Bilagan Litt. A. Stats-Utsholtets Utlåtande N.o liS - Öfver förhållandet med Riksgälds-Contorets enskilda inkomster och utgifter under sistberörde år i833, bifogas ett Sammandrag, Litt.
De inom hvarje termin inkomna Lånhandlingar upptagas på en gång till pröfning; å dem, som befinnas fullständiga, beviljas lånen att utgå efter lånsummornas. belopp, på det sätt, att ansö.kningar om smärre hafva företräde framför ansökningar om större lån, men lika lån beviljas i den ordning fullständiga Handlingar för desamma inkommit.—■ Skulle likväl, vid någon låntermins förlopp, tillräckligt an - 184 Exp.-Utsk. Förslag till tind. Skrifv. N.o 448. tal sökande icke hafva anmält sig att, på ofvannämnda vilkor, lån undfå; ege då Riksgälds-Contoirels Fullmägtige att, tili undvikande af ränte-förlust, meddela lån, utan inskränkning till beloppet, endast fullgod intecknings-säkerhet derföreerhålles. 8:0. Den, som utöfver förfallotiden uteblifver med ränta eller capital-afbetalning, bör, för hela den tid de förfallna medlen således för Riksgälds-Contoiret saknas, serskildt å dem erlägga 6 procents ränta. Om ränta eller capital-afbetalning uteblifver 6 månader utöfver förfallotiden, lagsökes Låntagaren så väl derföre, som derutöfver för en tiondedel af primitiva capitalet, hvilken genom ett sådant dröjsmål hvarje gång tillika anses förfallen. Låter någon på detta sätt lagsöka sig Irenne gånger, vare hela capitalet tredje gången, utan vidare uppsägning, förfallet till betalning. 9:0. Intecknings—> förnyelse och alla aflagsökning följande kostnader bör Låntagaren ■vidkännas; och skall intecknings-säkerhet äfven derföre, i den afgifvande förbindelsen, utsättas. 10:0 Å Riksgälds-Contoirets sida eger någon uppsägning af lånen icke rum; men Låntagaren skall, efter 6 månaders upp - Exp.-Utsk. Förslag till lind. Skri/v. N.o 448. i85 sägning, vara berättigad, att länet sig afbörda.
Det är på sådan grund, som jag anser, att man bör hafva lika mycken omtanka att förekomma brist på salt som på saltpeter, och att man således icke bör tillintetgöra de försigtighetsmått, sorn i detta afseende blifvit vidtagna i hänseende tili saltet, åtminstone så länge man vidhåller dem, som finnas rörande saltpetern. För öfrigt skall jag till besvarande upptaga blott en enda framställning af den siste värde talaren, nemligen den, att man på försök kunde borttaga saltupplagen för någon tid och, om olycka derigenom inträffade, återställa dem. Men härvid får jag erinra, att de olyckor, som i brist på salt kunde uppkomma, kunde vara så ofantligt ingripande, t. ex. svåra sjukdomar, att de sedermera icke blefve så lätt afhulpna. Det är blott dessa anmärkningar, jag velat göra, hvilka jag anhåller må få åtfölja återremissen. Hr von Hohenhausen: Frågan kan visserligen be handlas ur tvenne synpunkter. Den ena afser då enskild vinning för handeln eller de trafikerande och den andra Rikets invånares fördel, och hvad som ur den ena synpunkten kan betraktas såsom nyttigt, finnes då vara skadligt ur den andra. Hvad som blifvit yttradt ang:de spannmålsupplag i Den i5 April f. na. nj5 de norra provinserna lunde äfven sägas om districtmagasiner; men man bör dock påminna sig provinsupplagen. I afseende på saltupplagen bör man påminna sig, då man hemtar exempel från Norrige, att det var en tid, då saltet endast genom tillverkning inom landet kunde erhållas, hvilket derföre blef otillräckligt för den ymnigare tillgången på fisk, hvaraf en stor del följaktligen gick förlorad. Genom cn hämmad communication kan ett sådant förhållande derstädes lätteligen åter inträffa; men, utan afseende på sådana oförmodade hinder för saltimporten , kan äfven i Norrige på de orter, der icke en ständig fiskfångst gör en större salttillgång nödvändig, brist på denna vara lätteligen yppas, emedan de handlnhde icke förse sig med större saltlager, än för ett, högst i år.
Genom Nådig Remiss af den 21 sisth Martii, har E. K. M. till Stats-Utskottet öfverlemnat Götha Hof-Rätts, i underdånig Skrifvelse af den ist förutgångne Februarii, gjorde hem - Z/nderdänigc Skrifvel ser. ställan, att, då en längre tid, på Svea Hof.Rätts Stat, 2:ne Hof-Rätts-Råds-Löner för hvarje af Hof-Rättens Divisioner varit anslagne, samt, vid den, i senare tider, inrättade Hof-Rätt öfver Skåne och Blekinge, ehuru blott utgörande en Division, jemväl 2:ne sådane Löner bestås, fyra nya Hof-Rätts-Råds-Löner för Götha Hof-Rätt måtte varda på Stat uppförde, och således de, endast med Assessors-Löner försedde, fyra HofRätts-Råd erhålla skillnaden, efter fastställande årlig Stat, emellan Hof-Rätts Rådsoch Assessors-Lön. Och som all möjlig sparsamhet med Statens medel är af omsländigheterne högt påkallad , hafva Riksens Ständer å Götha Hof-Rätts förrberörde framställning desto mindre kunnat afseende fästa, sorn, i händelse densamma bifölles, andra Innehafvare af högre grad, än den, för hvilken de njuta Lön, skulle sålunda berättigas, att af enahanda förmån få sig begagna. 2o:o.
N:o 64* Ank. till Exp. Utsk. den 26 Aug. 1851, kl. 5 a. ra. Betänkande, i anledning af väckta motioner om verkställighet af utmätning. Uti serskilde till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifna memorial är föreslaget, 1:0 af Riksdagsfullmäktige!! Anders Olofsson från Elfsborgs län;;”att, med ändring af nu gällande stadgar rörande utmätning, Kronofogdarnes befattning och åliggande dervid må öfverflyttas på Sockne-nämnderne”; och 2:o af Riksdagsfullmäktige!! Nils Larsson från Jemtland: dels att Länsman må vara berättigad på fordringsegares begäran, utan ordres från Kronofogde, verkställa utmätning inom sitt distrikt, i hvilken händelse dock hvarje Länsman borde ställa borgen för minst 500 rdr banko af den uppbörd, honom kunde komma att anförtros; dels ock alt närmaste tillsyn deröfver att icke Länsman i förberörde hänseende något underlät, skulle tillhöra fordringsegaren sjelf, ehuru det borde åligga hvar och en länsman att qvartalsvis insända utmätnings-diarierne till Lands-kansliet. Efter öfvervägande af dessa till Lag-Utskottet remitterade motioner, får Utskottet, hvad först angår förslaget om utmätningsverkets öfverflyttande från Kronofogdarne till Sockne-nämnderne, förklara att Utskottet ej, lika med motionären, kan föreställa sig, det en dylik öfver flyttning skulle leda till exsekutions-väsendets förbättring. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Bevillnings-TJtskottets Betänkande, N:o 10. 9 rättande lill rusthållshemman i allmänhet blifvit utsedde de bästa hemman, som voro att tillgå, och hvilka, jemte åtskilliga andra förmåner, erhållit befrielse från hemmantalsräntan, samt der denna icke uppgick till viss bestämd summa, som ansågs motsvara rustningsbesväret, fått sig anslagen räntan af så kallade augmentshemman.