Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
O111 man deremot lägger mera mildhet vid detta stadgande; om man öfverleiniiar åt församlingarna alt handla elter bästa för - Den io Februari e. m. 183 stand, så skall man väcka kai lek för folkundervisningen, kärlek för ljuset och för bildningen och icke skapa sig en opposition af |:delnr utaf församlingarna, sorn hellre underkasta sig utmätning än de låta tvinga sig att gå in på en så ömtålig punkt som den ifrågavarande. Jag önskar att R. o. Ad. icke måtte tyda detta yttrande, såsom härledande sig från bristande kärlek till folkundervisningen. Det förefaller mig som om man ville, liksom genom ett trollslag, vända om Svenska nationens tänkesätt i detta hänseende. Det later sig icke göra; ty den afkastning man vill skörda i framtiden, skall man låta växa upp från ett väl utlagdt frö. Svenska folket är ingalunda obenäget för emottagande af undervisning, men det vill icke forceras på ett sätt, som icke öfverensstämmer med locala förhållanden och dess ofta välgrundade omdöme om sakers beskaffenhet. Jag tillstyrker bifall till den medelväg, som K. M:s 'nåd. propos. innehåller. Man har anmärkt att bibehållandet af denna frihet skulle slå illa tillsammans med hvad som talare, hvilka hysa lika åsigler med mig, yttrat lörtde hemmansklyfning. Dervid får jag erinra, att emellan dessa frågor är en väsendtlig skilnad. Den ena ingriper icke i äganderätten. Allmogen äger sina hemman under villkor att fullgöra de dermed förknippade skyldig heter. 1789 års författning ang:de skatteköp säger bestämdt att hemmansutskyIdema skola utgöras, och någon rättighet finnes således icke för skattebonde!) att klyfva sitt hemman sä alt det blir omöjligt att utgöra utskylderna, hvilket innefattar villkoret för äganderätten. Jag ber om ursägt för denna episod, hvilken utgör svar på den anmärkn., som gick ut på att visa en inconseqvens emellan IJr von Hartmansdorffs yttranden i detta ämne och uti frågan angtde jords klyfning och afsöndring.
Som ej hesker öftperstödar as Betjening, ehuru betz göromål nu mot Letz sörsta inrättning äro mängdubbkls ökade. Detta Conroir aflönas Liwen af sin egen Fond, och /ill densamma inga jcmwäl räntor af de Krigsmans.-Huset anflagnc Bebesicie» Hemman. Om samma skal som /gälia för Husesyns <-Comoiret cj kunna lämpas till Krigsmans-Hus-Conrvirek, sä talar anda billigheten lika mycket för dem begge art sä rn Lönc-tillöknmg, i synnerhet dä äfwcn denna Fond tvunnit en ansenlig killwaxr, men da beräkning deras efter Svanncmäls-Räiitä för betta senare jlknlle stlifwa mycket inwecklad; sä kunde den enkla utwäg widtagas, rikt esker numerära beloppet i penningar as hwartderas bkikwande löner i Husesyns > Ceiucircr, samma Summa för lika tienstearad tillätes Wederbörände, svm af Krigsmans-Hu-.Ccht-m njuta lön. Skulle detta mitt ödmjuka anförande, forn jag, för akt nndwika widlösngher, >j kunnat giswa den fullständighet jag önskar, ända abraga sig ek benägit afseende, torde en Remis; deraf till Höglofl. SkaiZNtffottet icke mägras, och i ten förmodan will jag icke undandraga mig thil aflemna ds ytterligare up!ys« ningar, som till äswentyrs kunna paiordras. icke allenast för att upgöxa en efter göronrälenS olika bejlkaft fcnhet till någorlunda likhet jemkad Stat för begge dest, Contoircn, utan ock för m,t bestämma huru framgent sörhallas ffall med de löner som dels före och dels tvid Kongl. Krigs Collegii sista formation blifwik pa 7r4 D n i2 December. påförde Krigsmanobus ^ och Boställs-Cusiorne ända derhän, ett ock twönne Kammar-Ekrifware i Kongl.
DAMEN. men tala icke så högt... Haf obegränsadt förtroende för mig, hur illa det än ser ut... DEN OKÄNDE. Men han lemnar oss aldrig, den förfärlige varulfven, aldrig! LÄKAREN (ser på sitt ur). timmes tid. Hoppas Ni icke finner väntan för lång. DEN OKÄNDE. Jag är van att vänta på det, som aldrig kommer... LÄKAREN (till DAREN). (går med Dåren.) Cæsar, din lymmel, hitåt! så skall jag stänga in dig i källarn! Förlåt, mitt herrskap, men jag måste bort på ett besök en DEN OKÄNDE (till DAMEN.) är vänligt stämd mot mig; jag tror det, och likafullt kan han icke en syl .. och nu spelas denna sorgmarsch, den spelas verkligen... Hvad är detta! Hvem förföljer mig? Ni försäkrar att Er man öppna sin mun utan att såra mig. Hvarje hans ord stack mig som - och der har jag julrosen igen. Hvarför går allting igen... och AUGUST STRINDBERG lik, och tiggare och dårar och menniskoöden och barndomsminnen ... Kom härifrån, ut; låt mig vara Er befriare från detta helvete! DAMEN. skulle kunna säga att Ni stulit en annans hustru. Men jag måste fråga Er en sak: kan jag lita på Er? Det var derför jag förde Er hit, och äfven derför att ingen DEN OKÄNDE. Menar Ni rörande mina känslor... DAMEN. sättning, och de räcka så länge de räcka... DEN OKÄNDE. stående och jag behöfver endast skrifva eller telegrafera... DAMEN. nu rätt ut genom grinden der; följ sedan syrénhäcken så finner Ni råkar Ni mig! Då litar jag på det! Nåväl (stoppar virkningen i fickan). Gå Ni menar det materiela stödet! Jo, jag har stora summor uteDem tala vi icke om, emedan vi utgått från dem som förut en plankport. Öppna den och Ni har stora landsvägen. I nästa by DEN OKÄNDE (tvekar). honom midt på gården... Plankporten är ej i min smak; jag skulle hellre ha slagits med
2:o) Bolagsmännen böra, genom skeende aktieteckning, förbinda sig att af egna medel tillskjuta hvad utöfver det af Staten erhållna lån erfordras för jernvägens och dertill hörande anläggningars fullbordande samt all erforderlig transport-materiels anskaffning; och skall aktietecknings-summan utgöra samma belopp, som nyssnämnde lån, och således jemväl motsvara två tredjedelar af den beräknade kostnadssumman. Dock som hälften af det sålunda tecknade beloppet är allenast afsedd till Statsverkets betryggande för delta företags utförande samt de dertill anvisade medlens återbekommande jemväl i motsatt fall, så behöfva aktie-egarne, derest jernvägen, genom deras försorg, varder på föreskrifvet sätt och inom stadgad tid fullbordad, icke erlägga denna hälft af teckningssumman; kommande följaktligen aktie-egarnes ansvarighet för densamma att försvinna efter jernvägens fullbordande; hvarefter jernvägen, med hvad dertill hörer, bör utgöra säkerhet för ifrågavarande lån. — De handlingar, som innefatta aktie-egarnes förbindelser att fullgöra den, på grund af aktie-teckningen, dem Siats-Utskottets Memorial, N.-o 385. 7 åliggande inbetalnings-skyldighet å deras aktier, böra deponeras och förvaras hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Stora Kopparbergs län. 3:o) Bolaget bör vara bildadt och arbetet å jernvägen påbörjadt före den l:sla Juli 1856; skolande de vid jern vägs-anläggningen erforderliga arbeten sedermera oafbrutet fortgå och utföras, så att jernvägen varder fullbordad och för allmänna trafiken upplåten inom förloppet af den tid, Kongl. Majit, vid bolagets oktrojerande, kommer att bestämma; och kommer Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader att, genom särskildt af Kongl. Majit, på Styrelsens förslag, förordnade sakkunnige män, utöfva tillsyn derå, att arbetena varda i öfverensstämmelse med vederbörligen fastställda planer utförda, samt att vid verkställigheten godkända arbetsmethoder följas och fullgoda malerialier användas. 4:o)
Vid fortsatt föredragning af StatsUtskottets Utlåtande N:o ai5, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 81, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Tredje HufvudTitel, stannade BondeStåndet i följande beslut:. io:de punkten >, rörande fyllnads-anslag för iöne-regleringen vid indelta Infanteriet; Bifölls. n:le punkten, Gottlands Na ti o na l Beväring; Utskottets tillstyrkande blef afslaget.. 13:te punkten. Anslaget för transport och förbakning af spanmåi; Betänkandet N:o 81 i denna punkt bifölls., 1 ::de punkten, LifBevärings Regementet; och i4tde punkten Hallands InfanLeriBataillon; Utskottets yttranden i dessa punkter blefvo af Ståndet bifallne.. i5:de punkten, CommendantsStaten Utskottets Betänkande i denna del lades till handlingarne.. 16:de punkten, Kongl. KrigsAcademien; Ståndet beviljade ett anslag af tillsammans 1200 R:dr till löneförhöjning åt trenne Lectorer vid KrigsAcademien,. med 4°o R:dr åt hvardera, TheologiaeLectorn och den yngste Lectorn undantagne. ij:de punkten, Anslag för Ca vallerieoch Arlillerie-hästars remonlering, , skoning m. m; Betänkandet i denna punkt blef lagdt till handlingarnei , \§\de punkten, om tillökning i årliga, anslaget för Armeens materiel, Ståndet afslog de i denna punkt föreslagna 70,000
Cirkuläret den 30 Oktober 1850 angående premiers tilldelande under vissa stadgade vilkor, frän skogsplanteringskassans medel, för trädplantors uppdragande, under loppet af åren 1856, 1857 och 1858 11,212‘so R:dr utbetalts till jordägare i 9 särskilda län för skogsodling å omkring 6,944 qvadratref. Genom de af Eders Kongl. Maj:t den 25 Maj 1860 utfärdade Nådiga Stadgar för Sko g släroverken i riket har undervisningen i skogshushållningen blifvit ordnad och erhållit en vida större utsträckning än förut varit fallet. De jemlikt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga beslut och på Statens bekostnad i Upsala, Ostergötlands, Calmar och Elfsborgs län inrättade Skogsskolorna, till bildande af skogsbetjente, hufvudsakligen för statens räkning, trädde i verksamhet den 1 Okt. 1860**). Med endast bidrag af allmänna medel hafva Skogsskolor blifvit inrättade i Södermanlands, Elfsborgs och Wermlands län ***). För alla dessa skolor redogör emellertid Kongl. Skogs-Styrelsens und. berättelse vida fullständigare än länsberättelserna, hvadan det ock torde vara lämpligast, att med hänvisning till den förra här förbigå vidare detaljer i ämnet. — Dessutom har Brukssocietetens Skogsinstitut, som under femårsperioden varit förlagdt i Nora, fortfarit i sin verksamhet, till dess det efter Jernkontorets beslut med den 1 Okt. 1860 upphörde. — I öfrigt har undervisning i skogshushållning lemnats vid landtbruksskolorna i Östergötlands, Blekinge och Norrbottens län. — Ar 1860 funnos sålunda, enligt femårsberättelsernas uppgifter, 10 län, Christianstads, Malmöhus, Hallands, Skaraborgs, Westmanlands, Stora Kopparbergs, Gefleborgs, Westernorrlands, Jemtlands och Westerbottens, inom hvilka hvarken skogsskolor voro inrättade eller skogsplantörer antagne, eller medel till premiers utdelande eller låns utlemnande i och för skogsodling anslagne. ')
Eftersom de Städer, som hafva Adelsoch Frälsemän till Presidenter och Borgmästare i anseende till det ringa förtroende, de öfriga Stadsens Ledamöter till dem hafva för Ståndzens åtskilliga intressens skull underdånigst begära, att desamma må med andra goda Ijensler förses och Magistraten deras fria val tillåtas vid Borgmästare och Rådmäns tillsättande, thy lofvar H. K. Maj:t härmed att Nådigst vilja befordra ofvanbemälte Presidenter och Borgmästare derifrån till andra anständiga tjenster, när dertill någon öppning gifves; såsom ock att handhafva Städerne vid ett fritt val uti Borgmästare och Rådmäns tillsättjande, så vida dem efter lag och Priviligier tillkomma. Kongl. Resolutionen på Städernes Besvär den iy Juli i~ig. §'■ %4- Andraga Städerne, huru dem högst skadeligt vara månde, att Adelsoch Frälsemän på några orter äro blifne Presidenter och Borgmästare, hvilket orsakat stor oreda fär Ståndens skiljaktiga intressens skull; begärandes till bibehållande af godt förtroende emellan Magistraten och Borgerskapet, det inga Adelige personer måge antagas till Borgmästare i Städerne likmätigt Högstsalig Konung Carl Xis Resolution den 3 December 1680, så lärer Hennes K, Maj:t draga den Nådige försorg, så snart något tillfälle sig yppande varder, att kunna de personer till några andra dem anständige lägenheter befordra och förhjelpa, hvilka af Adelsståndet äro och för tiden uti någon 6tad kunna Magistrats-Embeten bekläda, Städerne då måge på det sättet i denna sin begäran blifva vilifarne, och således hädanefter komma att njuta den åberopade Kongl. Resolutionen af 1680 och flera tillförene gifne fullkomligen tillgodo. Hvarjemte slutligen Kongl. Resolutionen pä Städernes Besvär den 8 Juli 1J20.
Vidkommande frågan om de föreslagne fartygens bestyckning, så får jag i underdånighet föreslå, alt ångskeppen bestyckas med 50 till 56 canoner, ångfregatterne med 20 till 26, ångcorvetterne med 6 till 8, de seglande fartygen med 32 lill 52, corvetterne, briggarne med 10 lill 18, skonerterne med 6 lill 8 canoner, mörsare-fartygen, hvartdera med 1 mörsare, canonsluparne med 2 canoner, utom landstignings-sluparne, hvilka böra förses med 3:ne, samt canonjollarne hvardera med 1 canon. Den betydliga artilleri-effect, som åstadkommes af bomh-canoner, har föranledt den förändring i beslycknings-planerne, att dessa canoner nu måste utgöra en väsendtlig del af försvaret på fartyg af nästan alla certer; att ångbogserings-fartygen och alla canon-sluparne må förses med hvardera en bombcanon, anser jag af vigt. För att komma lill visshet derom, att den nu i underdånighet fö reslagna flotta kan med den tillgång på manskap, som finnes, vederbörligen bemannas, har jag uppgjort närlagde förslag, hvilket utvisar, att behofvet, om hela flottan utrustas, är 21,628 man, deri inberäknade såväl befäl som underbefäl. Tillökes denna summa med minst 6 procent för sjuke, samt vidare med omkring 1,100 man befäl och manskap, som fordras för bevakningen och tjenstgöringen vid stationerna, så uppkommer ett totalbehof af omkring 24,000 man, deruti inberäknade öfveroch underbefäl med flere.
Pag. 4, talas nemligen om Län Knskiidt emellan, dem man ansett bora vara stående, utgörande verkliga behållningar, placerade mot stadig säkerhet, att deraf d raga en jamn re venn, men publika Diskont-Lån (pag. 38) arn af en hel anmm natur: bora vara löpande, tillgänglige, att lor tillfället komma Näiingarne till hjelp, men hafva en bestämd omsättning. Sådan har Utskottens mening varit oell sådan fdrblifver den. När de enskildte Irapsactionerne blifvit reducerade till Län på korrta Terminer, så visar det ett vacklande penninge-tiiistånil: När en .Sedel-Banks rörelse blifvit förvandlad till stående Län, i stallet for diskontering, så bevisar det ali - Stats, och Banko-Utskottens Betänkanden. 457 alldeles detsamma; om nemligen det sällsamma fall icke inträffar, att Banken eger reel behåll» ning utöfver hvad i diskontering upptages. Så motsägande detta än må anses, är det likväl en sanning. Man kan dessutom derpå åberopa flere Staters exempel, Penninge-tnärmen i England placera sine fonder hos Regeringen, utan att kunna dem någonsin återfordra; och sålunda de mest stående af alla Lån: men Engelska Banken diskonterar aldrig på längre tid, än Två Månader: der ser man alltså de begge ytterligheterne af den sats, Utskotten anfört. Mart har anmärkt, att Utskotten klandrat deri Utsträckta Diskont-Lané-rörelsen, men tillika tillstyrkt Banko-Diskontens utvidgande; och man har vidare erindrat, att det ej Core bestämdt uttryck:t, att hvad i af betalningar å Filial-Diskont”■( di tiven ingari skulle ater utlånas. Till besvarande häraf, torde Utskotten få anföra, att, om fråga vore om inrättande af nya
Herr Tham, Ifolrath: Vid Herr Hammarskjölds motion om förändrande af lagens stadgande angående bysättning, anhåller jag få anmärka, att dess grunder dertill tyckas ensamt Vara hämtade af förhållandet inom Stockholm. Jag känner icke, men finner mycket beklagansvärd t, om procenteri der tagit så Öfverhand, som Herr Hammarskjöld förutsätter; Landsorterne äro då i detta afseende mycket lyckligare, ty detta onda är der, oagtadt verklig penningebrist, föga kändt mera än till namnet; creditert och allmänna förtroendet äro dock på landet likasom i Stockholm nog allmänt förstörde, och upphäfvande af lagens bud om bysättning skulle än mer skada dem; jag känner af flera händeldelser att bysättningstvånget ar ganska nyttigt, och skulle kunna skaffa bevis derpå, att oredeliga Gäldenärer, för att undvika utmätning, för Kronobetjeningen uppgifvit, att deras egendom varit såld, bortskänkt eller borttestamenterad, och på sådana skäl erhållit Kronobetjeningens bevis öfver bristande tillgång, men ej långt derefter, genom verkställd bysättning, kunnat förmås betala den skuld, hvartill ej tillgångar men redlig vilja felade. Jag för min del anser der-r före högst nödigt, att detta lagbud bibehålles, ehuru jag vet högakta och värdera de tänkesätt, hvilka grundlagt de modificationer Herr Grefve Lövenhjelm deruti föreslagit, och får för öfrigt till aila delar förena mig med hvad Herr Ehrenborg i ämnet anfördt. 468 Den 12 Februarii, Herr von Francken, August: I hvad Hr Tham yttrat emot Herr Hammarskjölds anförande, får jag till alla delar instämma, samt derjemte förklara, att i en tid, då allmänt klagas öfver mindre förmånlig credit, anser jag Herr Hammarskjölds annars välmenande project ej tjenligt; ty hvar skall den, som ej kan lemna annan säkerhet Un sin person, kunna få låna penningar om bysättningstvånget upphör, och då accorder nu äro mera i till Un aftagande, skulle många tjenstemän, hvilka äro nödsakade att accordera, derigenom få stanna vid de platser de innehafva.
Till hvad jag förut anfört, anhåller jag blott att få, i an. ledning af hvad Herr von Hauswolff yttrat, tillägga, att han skulle handla consequent, om han väckte en motion om upphåfvande af den Författning, som föreskrifver, att målen skola mellan vederbörande Referenter lottas, emedan detta stadgande äfven förutsätter en möjlighet af mannamon, och ett behof af controll. Friherre Boije, Ludvig'. Det förslag Herr Ehrenborg uppgifvit, att hvarje gång en adjungerad Ledamot inträdde, ny lottning borde ske, ej allenast af målen på dess rotul, utan äfven af de öfrige Ledamöternes mål, skulle åstadkomma den största oreda och tidsutdrägt. Det förberedande arbete, som en Referent bör lemna åt sine mål, skulle knappast af någon medhinnas, innan ny lottning gjorde det utan nytta, då en ny Referent finge samma möda; och det är ej svårt att förutse, det HofRätterne icke ens skulle medhinna en tredjedel af hvad de nu med - ZJen ra Julii f. m. hinna; och för parter skulle denna utväg blifva särdeles svår, emedan uppehållet drabbade dem. Herr Ehrenborgs förslag skulle således, långt ifrån att tillskynda parterne någon hjelp, snarare vara för dem menligt, och Herr Ehrenborg sjelf skulle säkerligen blifva den första, som, sedan förslaget blifvit verkställdt, skulle betacka sig för en slik anstalt. Aldrig har jag hört missbruk äga rum i frågor om adjunctioner; men om man föreställer sig dem sorn möjlige, så vöre deremot ett annat correctif. På sätt nu förfares vid Ordinariers tillsättande, efter förslag af HofRätten på Irenne sökander, kunde ju också förfaras med adjunctioner; och man vero då viss, attcabalen, om en sådan fanns, vore undanröjd derigenom, att Konungen af trenne föreslagne, utnämnde en till adjunctionen. Herr af Ekenjiam: Friherre Boije har vältaligt vederlagt och ifrat emot ett sätt, som vi alla längesedan hafva erkändt icke vara användbart, och således ej mera sättes i fråga.
St:r genom afslag å en i samma syfte inom riksdagen nyligen väckt fråga ådagalagt en obenägenhet för tillsättande af särskilda Utsk., lill hvilken jag likväl icke insett den grundade anledningen , så tager jag mig friheten till R. o. Ad. vördsamt hemställa, om Ståndet icke skulle finna för godt, att till de respektiva Stats-, Lagoch Ekon.-Utskm aflåta en vänlig begäran, att de, så fort ske kan, behagade tillbehandling företaga de uti min motion rörande skiftestadgan och landtmäteristaten, omfattande ämnen, så att R. St:r kunde blifva i tillfälle, att derom öfverlägga och fatta beslut, medan den jordegande delen af R. o. Ad. ännu vid riksdagen är någorlunda talrikt representerad. Och det är härom jag anhåller om Hr Gr:s o. Landtnäs propos., ankommande på R. o. Ad. att derjemte bestämma, huruvida en inbjudning till de öfriga Stånden, att uti beslutet deltaga, bör ifrån R. o. Ad. utgå. Flere ledamöter begärde detta anförande på bordet, hvarjemte anmälte sig och yttrade Gr. Björnstjerna, Garl Magnus: Med anledning af Gr. Anckarsvärds nu väckta förslag, tror jag mig böra upplysa att Hr Gr:ns motion redan blifvit föredragen uti sammansatta Stats - 260 Ben 31 Januari. och Ekon.-Utskm; men då Lag-Utslr.t äfven torde böra i frågan deltaga, är ett sammanträde med nämnde Utsk. begärdt. Jag tillåter mig tillägga, alt då motioner i allmänhet böra företagas i sammanhang med de hufvudtitlar, till hvilka de närmast kunna hänföres, torde Ur Gr:ns förslag icke ögonblickligt böra till pröfning företagas. Stats-Utsk:t är f. n. sysselsatt med 4:de hufvudliteln; det sammansatta Utsk:t har derföre ansett sig böra först besvara de motioner, som med denna hufvudtitel ega sammanhang. Gr. Ankarsvärds motion kommer deremot att företagas, då 6:te hufvudtiteln i Stats-Utsk:t förekommer.
Arlilieln Fisk, saltad, Sill: Den af Utskottet i fråga om denna Artikel gjorda inbjudning afslogs, med förklarande, alt Ståndet vidblef sin förut yttrade åsigt om tullfrihet för denna vara. Koppar, Kopparnickel och Kopparskrol: Ståndet, som vidhöll sitt yrkande om införsel-tull å dessa artiklar, ville dock Idla bero vid Utskottets anmälan. Potatismjöloch Stärkelse: Med förklarande, alt Ståndet vidblef sin, vid återremissen af Utskottets förra förslag angående dessa artiklar, tillkännagifna åsigt, och i följd deraf beslöt, att artikeln Potatismjöl icke borde under serskild rubrik i Tulltaxan upptagas utan hänföras under rubriken Stärkelse samt sålunda, lika med denna sednare, draga en lull af 6 öre pr skålpund, afslog Ståndet, för sin del, den i afseende å förstnämnde artikel till Presteoch Bonde-Stånden framställde inbjudning. 524 Prot.-Utdrag den i3 Juli i860. Tidningar och Tidskrifter: Utskottets hemställan under denna rubrik bifölls. Trävaror: Den i afseende å berörde artikel gjorda inbjudningen antogs. Ättika: Utskottets förslag bifölls icke; utan antog Ståndet i stället hvad Herr Prosten Sondén, uti dess, utlåtandet bifogade, reservation föreslagit, och beslöt allt så, för sin del, alt tullen å Attika borde utgå med 8 öre pr U:d, äfvensom att Attika, blandad med så mycket bränvin, alt den icke är tyngre än vatten, bör förtullas sä, som holle den halfva sig vigt alkohol. II. Tarifen för Ulförsel-lullen. Inbjudningen, att i afseende å utförsel-tullen Sparrar, täkter och annat dylikt vilke af smärre dimensioner biträda de öfriga Riks-Slåndens beslut, lief af Ståndet antagen. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Ulskotlels den 7 dennes bordlagda memorial N:o 28, i anledning af Riks-Slåndens skiljaktiga beslut angående tullbevillningen.
Dahlsland äro grundade på stockfångst från egne skogstrakter, eller från skogarne i öfra delen af landet; men de vid Götha Elf belägne sågverk, alla grundade på köpelimineiv förses dermed från andre orter och egentligen från Wermland. Till så vidt export åsyftats, har sågverksrörelsW under detta qvinqvennium bedrifvits med någorlunda fördel. De med beräkning på orternes behof, eller på afsättning inrikes, tillkomne mindre saluoch legosågarne hafva bedrifvits snararemed tilltagande; än aftagande, i; rörelsen. Efter branden i Wenersborg har byggnadsvirke af alla slag funnit god afsättning derstädes. Skeppsvarf äro inrättade vid Trollhättan och Gamla Lödese, för fartygs, och båtars nybyggande eller reparation. Det på förstnämde ställe belägna, sorn är försedt med dockbyggnad vid Kanalen, har drifvits med någorlunda! fördel.. Tegelbruk. Af sådanefinnas inom Länet 20 stycken, dervid omkring, 100’ arbetare blifvit sysselsatte under arbetstiden; och utgjorde tillverkningarnes sammanräknade värde under detta qvinqvennium 15 a 16,000 R:dr om året. Pappersbruk. Tre sådane finnas, af hvilka de 2me varit i gång, med 10; arbetare, och tillverkat papper för omkring 4,000 R:dr årligen. Glasbruket vid Limmared, i Kinds härad, har hållits i jemn gång, med’ omkring 30< arbetare, och tillverkningen' af glasvaror derstädes; utgjort i värde ungefärligen 20,000 R:dr om året. Lerkärils och Kakelugns Fabriker. Tre sådane,. med sex arbetare, hafvai tillverkat varor för 7 å 800* R:dr årligen. Mechaniska Spinnerier, i synnerhet för Bomull, finnas vid Kullen och! Nääs i Wädtla härad och Sjuntorp i Flundre härad, på hvilka; ställen närai 300; personer, mest barn; till arbete begagnas..