Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Memorial af den 3 dennes, angående Herr Spaldencreutz^, Arvid, förslag till sådana ändringar uti Riksens Ständers Justitieombudsman Instruktion, att honom skulle åläggas att, under loppet af hvarje Riksdag, eftersa och granska, huruvida Riksens Ständers alla önskningar och beslut , så väl i de från Ständernas Utskott utgående Expeditioner, som i de ifrån vederbörande Embetsman emanerande Författningar blifva rigtigt uttryckta, så att ej Förordningar eller Stadganden , som motstrida Ständernas afsigter , må kunna utgifva?. 1 sammanhang hvarmed blifvit yrkadt, att det aldrig borde kunna förvägras Justitieombudsmannen, att få väl under Riksdagarne sorn sedan aga. m Den 5 Juli. e. m en fri tillgång till alla slags Handlingar* som på ett eller annat sätt kunna tillhör» detta ämne och leda till upplysningar, samt sluteligen att honom skulle åläggas, att ej allenast i den allmänna redogörelse, han enligt 100 §, af RegeringsFormen är skyldig att till Riksens Ständer vid hvarje Riksdag afgifva, utan äfven i den, efter slutad Riksdag, påföljande års Berättelsen uppgifva, om vid allt det förutnämnda tillgått rigtigt eller ej, hvarigenom Allmänheten skulle, äfven mellan Riksdagarne, upplysas, huruvida så väl dess Representanter som andra Vederbörande uppfyllt sina skyldigheter, ConstitutionsUtskottet hade ansett dessa förändringar blifva antingen öfverflödig» eller olämpeliga och derföre desamma afstyrka 9:0 ConstitutionsUtskottets Memorial af den g dennes, föreslående ett tillägg af nytt moment vid slutet af 81 §• Regerings* Formen, så lydande: Om vid Riksdag, då Grundlagsfrågor kunna afgöras, ytterligare uppskof föreslås , 7/iå det ej äga rum, utan Konungens och alla fyra Ståndens sammanstämmande beslut.
N:o 84, i anledning af väckt motion om bestämmande af ersättning åt Kronobetjent för försäljning af å landet utmätte lösören. Bifölls. 409 N:o 85, i anledning af väckt motion om skyldighet för åbo att borthugga skog, som står för nära annan åbos åkerjord. Bifölls. N:o 86, i anledning af väckt motion om makadamisering af de genom Norroch Roslags-tullar från Stockholm ledande vägar, samt i fråga om erläggande af afgift för samma vägars begagnande. Bifölls. N:o 87, i anledning af väckt motion om afskaffande af Fotmöten vid Skånska Kavalleriet eller deras ingående i regements-mötena. Bifölls. S. D. Föredrogos ån)o och biföllos Expeditions-Utskoltets Utlåtanden: N:o 7, angående bestämmande af dag för nästa lagtima riksdags början; och N:o 8, angående väckt fråga om utskrifning af ett exemplar till hvarje Riksstånd af Utskottets förslag lill underdåniga skrifvelse^ Den 22 och 25 Maj. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Beviltnings-UIskottets Betänkande N:o 23, angående tullbevillningen; hvarvid Utskottets hemställanden och förslag i Betänkandet och Tulltarifferna godkändes, med undantag af: i Införsels-tulltariffen celi hvad deremot i Betänkandet svarar: Artikeln Klorkalk, som bestämdes tullfri, och Artikeln Tidningar och Tidskrifter, i afseende hvarå återremiss beslöts ; och i Utförsels-tulltariffen: Artikeln Ben, andra slag, än elfenoch hvalfisk-, oarbetade, för hvilken artikel utförsels-tullen fastställdes till 25 öre för En Centner. Slutligen blefvo de af Utskottet gjorda meddelanden, som ej föranledt beslut, lagda till handlingarna. Bih. lill R. St. Den 23 Maj. Frän Högloft.
Men deremot, då tillåtelsen, att emot en bestämd Tull införa alla utländska varor, uppställes såsom en allmän princip., måste de undantag derifrån, hvilka Konungen måhända finnér nödiga, jemväl blifva allmänna och således icke förnärma, någon enskilt! utan alla Medborgare lika , äfvensom införsel-friheten för de articlar, hvarföre den. blifver bibehållen * måste medföra ett allmänt gagn, samt gifva an» ledning till både en nyttig täflan och Statens ökade inkomst utan enskildas betungande-. Också var det icke såsom ett erkännande af Konungens rättigheter, dem Utskottet hvarken misskänd? eller trodt sig behöfva särskildt erkänna, utan för att undanrödja farhågan för fremmandes skadliga intrång i Svenska Näringarne, som i Jtdje punk» 3go Jkevillnings - Utskottets Betänk unden.. ten af Betänkandet yttrades den öfvertygelse!* , att Konungen egde, genom'1 förändrande af den föreslagne Tull • afgiften eller genom införsel förbud* värna Svenska handeln och näringarns frim ali' skadande inflytelse af ut landningar. Enär sf. lunda Konungens rätt att från stadgandet orri en allmänt tilla ten varu införsel göra undantag, hvarken fordrade en undersökning eller ett öfverlemnande så vida hvarken Riksens Ständer kunna något häremot besluta, eller Ständernas önskan behöfves för utöftiingen häraf, med mindre än nit na. gon glömska måtte hos Styrelsen kunna förutsattas, kan BevillningsUtskottet ej inse beh.ofvc-t af en gemensam öfverläggning" i detta mål med Hög« lofl. Allmänna Besvärsoch Ekonomi - Utskottet* UVfed Ilandets osconomiska ställning rich foif.ittnin. gar har Utskottet icke befattat sig, det laar endast föreslagit den princip, hvarefter det ansåg Tull - Bevtllningen kunna lämpligast utgöras, och till följd deraf uppgifvit grunderna till dess fö indelning.
Frågan ansågs, i följd af Rikets Ständers beslut, böra förfalla. 35: o Angående en gratificalion af 1,333 Ridr 16 sk. till Professor Åkerman för Ortliopediska Institutet, samt om ett årligt anslag till detsammas yidmagthållande. Anmäld den 7 November s. å. Kongl. Majit biföll gratificationens utbetalning af öfverskotten å Stats-Werkets inkomster, men ville, innan frågan ©m det årliga understödet till slutlig pröfning förekom, hafva inhemtat Sta ts-Contorets utlåtande rörande tillgängarne och utgifterne å andra IlufViul-Titelns besparingar. Nämnde understöd har sedermera utgått af Andra Hufvud-Titelns besparingar för alla åren, i följd af Kongl. Majits derom för hvarje gång meddelade Nådiga beslut. 36:0 Angående den forsel-ersättning, sorn bör erläggas af de Räntegifvare, hvilka blifvit befriade från skyldigheten att till Hofstallet leverera Stråpersedlar in natura. Anmäld den 7 November s. å. och meddelad vederbörande lill efterrättelse. 0 0^7:0 Angående jemkning i föreskrifterna , rörande Banco-Diseonten 1 afseende på dess Gäldenärer å Gottland. Anmäld den 7 Nov. s. å. Kongl. Majit ville härom hafva försländigat Dess Befallningshafvande på Gottland, som egde att i ämnet utfärda Kungörelse. Bil. till R. St. Just. Qmbudsm. EmluBer, d, . 15 Jari. i834< 83 O Angående arfvodena för Wexel-Controieurs-befattiiingarné, nied anhållan, att de må, i Händelse dessa befattningar komma att fortfara, ulga af extra utgifls-fonden. Anmäld den 29 April i83o. Frågan fippsköts, för att komma under pröfning i sammanhang med förslagen till ny Wexel-stadga och Mäklareordning. %° Angående tillämpning af i8a3 års Bevillnings-Förordning i fråga om hemmansvärdets nedsättning i vissa Län. Anmäld den 7 November 1829.. Kongl.
Då emedlertid torde kunna antagas, alt flere af de föreslagna nya lagsladganden, som voro skil jagtiga från dem, sorn nu gällde, egde ett afgjordt företräde framför dessa senare, vore Kongl. Maj:t betänkt attj enär nja Lagen i sin helhet nu icke kunde komma under pröfning, så mycket tiden medgåfve, låta under tiu pågående Riksmöte afgå serskilda Propositioner, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de delar af nya Lagen, der Kongl. Maj:t funne sådant lämpligen kunna ske utan rubbning i den nu gällande Lagens hufvudprinciper; oell liar Kongl. Majit, sorn låtit tillställa Rikets Ständer den upprättade jemförelse-lableauen öfver Civil-lagförslagct, jemte de, på Rikets Ständers anhållan, å nyo lill trycket befordrade förslagen fili Civiloch Griminal-lag samt Högsta Domstolens protoeoll vid granskningen af Civil-lag-förslaget, i Nåder förklarat Sig vilja, så snart en sådan jemförelse tableau öfver Griminal-lag-förslaget inkommit, jemväl samma tableau till Rikets Ständer öfverlemna. "Vid denna Nådiga skrifvelses förediagning bos Riks-Stånden, af hvilka Höglo!]. Riddeiskapet och Adeln samt Väilofl. Borgare-Ståndet densamma lill Lag utskottet remitterat, men deremot de öfrige respective Riks-Stånden beslutat lägga Högstberörde skrifvelse lill handlingarne, hafva följande, till Lag-Utskottet öfverlemnade motioner och yttranden blifvit afgifne. Hos llöglofl.
Skrifvelse IS:o 197. 213 ders sida föranleda, hafva Rikets Ständer, enär det utan tvifvel är af högsta angelägenhet, ali det nva Hospitalet, hvars uppförande och yttre inredning snart torde vara fullbordad, sättes i tillfälle att så skyndsamt som möjligt träda i verksamhet, ecb i afseende på beloppet af de för detta ändamål af E. K. Maj:t begärda medel, annan anmärkning hos Rikets Ständer icke förekommit än den redan anförda rörande Danviks hospital till äfvenlvrs åliggande skyldighet att i vidsträcktare mån, än Direktionen sig åtagit, till den nya inrättningens underhåll bidraga, funnit sig böra, på sätt E. K. Maj:t äskat, dels för en gång anvisa en summa af 30,000 R:dr, alt användas till bestridande af utgifterna för ifrågavarande nya Hospilalsinrättnings första ordnande samt inköp af utredningspersedlar dertill; dels ock för nästa stalsreglerings-period bevilja ett. anslag å tillhopa 22,500 R:dr, att för inrättningens förvaltning och underhåll med J eller 7,500 R:dr under hvartdera afåren 1861, 1862 och 1863 utgå; dock med förbehåll af den godtgörelse för ifrågavarande utgifter, hvartill utväg möjligen kan beredas genom den af E. K. Majit i nåder anbefallda utredning angående Danviks hospitals inrättnings skyldighet ali till den nya sjukvårdsanstaltens uppsättning och underhåll yt terligare bidraga. 84:o. Af en annan till Rikets Ständer den 16 December nästlidne år aflåten nådig Proposition, angående anslag lör islåndsättande och förändring af luroverksbygg;- nadm i Carlstad', hafva Rikets Ständer inhemtal. att, sedan Konsistorium derstädes den 1(5 November 1857 hos E. K. Majit gjort underdånig anmälan om angelägenheten af nämnde läroverksbyggnads reparation och förändrade inredning, men E. K.
Rotar af fittidö oroterab jörb af oprioifegierab natur; ocf jemte bet dongl. 59?aj:t färwib i Råber förorbnat fwab berörbe kommisioner, belö i åtffidige belar af kptra Roteringé* jemfningett fafwa att än wibare fullgöra, innan fängberne i ben* na Rotering funna af dottgl. 20?aj:t faftjlädaö, belo fwab be böra iafttaga i affeenbe på för(Tageit tid ben noa orbittarie fKo* teringen, innan befa förjlag funna tid Rifetö ©tänberö prof* ttfarrenbe* ringen af SIrntéens 25oflaiteu. Stoteriitgs* roerfet. ning öfwerlemnaö, pr $ottgf. 2ttaj:t, i fammanpng meb benna ftfåbiga pröfning, jemwäl förepft åt(?illtga fran Siifetö ©tanber tnfomna, 9lotcringö*werfet röranbe, färjfilbta unberbåittga fram* (fällningar; fåfom om föft roteringö*befrtelfe för alla meb orbt* narte rotering befwärabe £ape(lanö*öoffällcn, fornt om erfättning eller weberlag af rote*friptö afgift för be af bep boffäflcn, fjwil* fa fomnta att i Sioteringö*werfet än toibare qwarffå; om öfwer* flagab öfwerrotering i ^önföpingö £ätt; om jemfning i Elefin* ge Sånö ffänbiga 28åtömanö*fjåll, ocfj om jemfning i £8efferbot* tenö Sfegementeö (fänbiga $necfte*f;åll; ocf> (fola .fongt.
Qvicksunds eller i£«ttg\yöA/\y-passagerna i sådant fall icke böra lemnäs ur sigte, att, till lättnad för armens operationer, om möjligt, inom hvarje regionsområde, på transportvägarna, mindre befästade biförråder eller operationsdepoter, efter hand, borde anläggas, att det ställe vid Wiby kyrka, der alla vägar från Stockholm, Westmanland, Dalarna, Nerike, Wermland, Westergöthland, Södermanland och östergöthland förena sig, samt den punkt vid Jönköping, der vägarna från Österoch Westergöthland, Småland och, med ett ord, hela södra Sverige, sammanstöta, åtminstone så mycket borde befästas, att arnmns ekonomiska operationsbas derigenom blefve försäkrad, och fiendens framträngande till Wanås hufvud-depot tillika betydligen försvårad. 12 H. 20 3o6 Den ia Februari i e. m. Sålunda uppenbarar det sig tydligen, att afven jag hyllar det så kallade centralförsvaret, af hvars vetenskapliga benämning Friherre Anckarwärd sett så många förbryllas. Jag hyllar det af orsak, att det är det minst kostsamma, lättast verkställbara och ändamålsenligaste för ett fattigt land, hvaremot dess motsatts: peripherieller gränsförsvaret, fordrar ett så ojemförligt större antal fästningar och så stora armeer, att anskaffandet utaf endera af dem, mångfaldigt skulle öfverstiga Sveriges tillgångar; jag hyllar det af orsak, att det för alla länder, men synnerligast för Skandinavien, är det kraftigaste och säkraste, ty i samma förhållande som peripheri-försvaret sprider, i samma förhållande förenar centralförsvaret nationens både materiella och intellektuella fÖrsvars-styrka; jag hyllar det af orsak, att deri ovilkorligen ingår den defensiva principen, som så väl passar för vårt läge och våra behof; jag hyllar det af orsak, att centralförsvaret är så nära förenligt med Svenskars och Norrmäns urgamla sjelfständighetslynne, och jag hyllar det ändtligen af orsak, att detsamma helt och hållet öfverensstämmer med Skärgårdsflotta och NationalBeväring: dessa tvenne de minst kostsamma och mest nyttiga af alla våra försvarsanstalter.
Således vill jag icke antaga en så stor afverkningsförmåga vid fråga om beskattningen, som detta försök utvisar, utan jag håller mig till hvad Utsk. föreslagit. Delta åter är måhända något mindre, än hvartill man rättvisligen kunde hafva bestämt averkningen, men jag tror det vara bättre i detta fall, att laga lill den något för lågt än att taga den för högt. Således kommer jag för min del att rösta för bifall till hvad Utsk. föreslagit. Frih. Raab: Jag bekänner ett förbiseende af mig sjelf, då jag instämt med Hr von Hartmansdorff om föredragningsordningen, och jag inser nu och beklagar, alt vi skola nu afgöra frågan om pannans afverkningsförmåga, utan att vi hafva bestämt, huruvida vi vilja göra någon begränsning i pannans form. Jag ser nu här till min lycka Frih. Wrede, och lian är väl bäst i tillfälle att afgöra huruvida formen på pannan kan hafva något väsendtligt inflytande på dess afverkningsförmåga. Således hade önskligt varit, att det varit afgjordt huruvida någon förändring skall ske i formen, innan vi öfvergingo till frågan om afverkningsförmågan, men då vi nu hafva öppet för oss och verkligen kanske också bifallit hvad Utsk. föreslagit, nemi. att icke begränsa formen, så fruktar jag till och med alt jt är för liten afverkningsförmåga och vill icke våga alt göra en nedsättning deri. Om det vore möjligt att här göra något vilkor om huru beslutet kommer att bli vid 7:de §:n, då skulle jag 6 H. 33 514 Den 27 April f. m. vara böjd för den concession att gå ned till |:delar; men som detta icke kan ske, så nödgas jag tillstyrka jiidelar. Jag gör det älven derföre att jag är fullt öfvertygad derom att icke mängden af allmogen skall förstå att åstadkomma så god redskap och tillmäskning som hädanefter behöfves för att drifva näringen såsom fabrik, samt att de då i stället skola ställa sin beräkning på bränviustillverkning med små pannor, hvilka då kunna blifva farliga redskap. Derföre är det skäl att heldre antaga, hvad som här nu är föreslaget.
Kan någon känna, hvem som stannar för budet å en öppen auction? 302 Den 16 Mars f. m. Vidare anmärkes, att beslutet att förändra arcbitecturen af Domkyrkans tak var fattadt och till en stor del utfördt, innan Motionairen var född. I detta fall besvärar lian sig öfver de döda. Det skulle vara upplysande att få veta, hvarest de Göthiska spiror suttit å Domkyrkan, som Motionairen omtalar vara nedrifna. Ännu märkvärdigare vore att känna, huru många iooo R:dr blifvit använde på målning af alabaster och marmor, som ej borde målas, då det är en gifven och uppenbar sak, att på de stycken å Predikstolen och Altartaflan, hvarå alabastermålning är anbragt, ingen punkt blifvit målad, som icke förr varit det. Med yttersta noggrannhet iakttogos de gamla fbrmerne och prydnadssättet, för att undvika den med skäl klandrade contrasten emellan det gamla och nya. Motionairen tillstyrkes att först undersöka, innan han uppgifver ett förhållande, som han icke känner. Herr Rosenschöld uppgifver, att hemman äro bortarrenderade emot i5 kappar tunnelandet. Kongl. Brefvet den 27 Augusti 1817 föreskrifver, att minimum nödvändigt måste vara 27 kappar tunnelandet öppen jord. Maximum är och måste vara högre. Herr Munck af Rosenschöld; Eberhard: Jag får först betyga min förbindelse Den 16 Mars f. m. 3o3 hos den siste Talaren derför, att han genom sitt anförande gifvit mig anledning att närmare upplysa ämnet, och att gå in i bevisning af de facta, hvarpå jag byggt min motion. Denna bevisning kan icke nu vara fullständigt till hands, men jag förbinder mig att lemna den sådan, att den icke blott skall uppfylla den värde Talarens, eller dens som uppdragit åt honom att tala, önskan, utan äfven mer än de önskat.
Och Utskottet lärer icke underlåta att såsom förslag tillstyrka deras antagande, om Utskottet skulle befara att genom 8:de Momentets borttagande dörren för sjelfsvåld skulle öppnas. Delar Utskottet ej denna farhåga, så vet jag ej hvarföre vi nu skulle oroas öfver de förhållanden, som först fem år härefter kunna inträffa. Vi kunna i lugn afbida hvad sinnesstämning och opinionen då kan tillåta eller icke tillåta. Grefve Morna', Carl Stellan '■ Med anledning af hvad jag under discussionen fattat, och då hvar och en af Ridderskapet och Adeln lår vara angelägen att Grundlagens bokstafveliga innehåll blifver följdt, samt Grefve von Platen så fullständigt upplyst , att målet enligt Grundlagen bör återförvisas till ConstitutionsUtskottet, så får jag underställa, om icke propo - Den 21 Maji f. M. sition i följd häraf må af Herr Grefven och Land t Marskalken framställas. Hans Excellence Herr Grefve af [Hallerstedt , Gau af: Jag hade ej tänkt höja min röst i detta ämne, och anledningarne dertill torde lått inses, men den fråga Herr Hjerta gjordt, år orsaken hvarföre jag begärde ordet. Efter den förklaring Herr Grefven och LandtMarskalken lemnat, ser jag att all ytterligare å min sida, år öfverflödig. Någon ledning att bedöma mitt handlingssätt torde likväl kunna finnas , om det åberopade 8 Momentet i TryckfrihetsLagen låses till slut. Hvad i öfrigt angår Herr Hjertås befarade farhåga i afseende på utöfningen efter Riksdagen af indragnings-magten , så öfverlemnar jag densamma till hans och hvarje annans rättsinniga pröfning, och bibehåller blott för mig sjelf samma öfvertygelse, som hittills ledt och hädanefter också skall leda mina handlingar i detta afseende.
Det är tvenne vagnar med sex hästar. (Han går.) Det är säkert de Herrskaperna ifrån Medevi, som hade sitt förbåd här i morse. Vingren, gå att ta emot dem. (Vingren går.) Nå Frun skall tro, det är besynnerligt Herrskap. I den ena vagnen satt en Herre, tjock, fet, trind i ansigtet, såg ut som sjelfva helsan, något till åren, inte gammal ändå, och med honom en ung Fröken, helt simpelt klädd, men väcker, fryntlig och höflig; och i den andra vagnen en gammal Fru, men så grann. Hon har en röd hatt, med så mycket blommor, så mycket flor, och en helt ljusgrön klädning, alldeles som den unga Grefvinnans som kom hit i somras ifrån Stockholm; och med allt det har hon i sin vagn så många knyten, och pappaskar, stora och små, runda, aflånga, utaf alla slag, så att hon knappt har rum sjelf, och hennes jungfru måste sitta på en liten pall framföre. Jag vet inte hvar hon fått rum för sinat fötter. Komma de inte snart? Det blir goda gäster. De ä' rika, de lära betala bra. Åh Gud vet. Åtminstone har hon för månLASSE. MARIA. LASSE kommer in igen. MARIA. LASSE. 312 ga askar med sig, att synas mig vilja göra sig någon stor kostnad. De Fruar som äro så granna, pläga mest vara de niskaste. Men se der kommer Herrn. Gå, och skaffa mig att veta deras namn. Ja, jungfrun säger mig väl det. LASSE. MARIA. FEMTE SCENEN. DE FÖRRE. HERR LEJONQVIST. FRU LEJONQVIST. Tack skall ni ha, min kära Herre; ert hus synes snyggt och vackert. Jag är inte svår att herbergera, bara ni skaffar min hustru en god och glad kammare, och en stor kammare med ett kabinett åt min syster. Hon är den svåraste att logera. Om hon inte får rum med alla sina knyten, är hon inte nöjd. Jag hoppas att nådig Herrn skall bli nöjd. Jag kan ge nådig Fröken en stor vacker kammare innanför den der (visar åt fonden) och Hennes Nåd, när hon kommer, kan få det främsta rummet.
Utskottet icke ansett sig kunna med ifrågavarande ärende taga vidare befattning, än att för Borgareoch Bonde-Stånden tillkännagifva det hinder, som sålunda mött för ärendets slutliga afgörande i den ordning Grundlagen föreskrifver. I anledning häraf och då vid jemförelse af Regerings-Formens 87, 60 och 64 §§•> annan rättsenlig och följdrigtig tolkning icke kan gilvas åt ordaförståndet af dessa Grundlagsbud, än att Rikets Ständer hafva hufvud-dispositionen öfver de Stats-inkomster, som, under namn af bevillning, i 60 §. äro uppräknade, utan annat vilkor, än att Ständerne äro skyldige att hålla Kongl, Maj:t tillhanda de årliga Statsanslag, som, enligt Riks-Statens vid hvarje Riksdag fastställde Hufvudtitlar, pröfvas nödiga lill Stats-verkels behof, för att af Konungen till sådane ändamål användas, vid hvilket förhållande det jemväl måste vara en af Ständernes dispositionsrätt ofelbar följd, att ensamt ega förordna om sältet och ordningen för Stals-anslagens anordnande lill den Andra Statsmagtens förvaltning; fann Bonde-Ståndet, för sin del, det vara ostridigt, att förevarande fråga , eller huruvida de af Utskottet omförmälde Statsmedel böra till Stats-Contoret directe ingå, eller till Riksgälds-Contoret och derifrån, i 4 3o ProtUtdr. den i I, 12 Maj 184 * • öfverensstämmelse med Riks-Staten , till Slatsverket utassignera?, vara en bland dem, livilka i det lall, att två Riks-Stånd stanna mot två, böra jemlikt 69 §. Regerings-formen, genom omröstning i Förstärkt Stats-Utskott slutligen afgöras, oell att i följd deraf Utskottets åtgärd alt bei eda ärendet till en sådan omröstning står i klar öfverensstämmelse med nyssåberopade paragraph.
Deraf inhemtas , att dels i förra EinanceComiténs Betänkande, dels i flera motioner och handlingar, den hufvudorsak till JO en i 5 Julii e. m. 863 penninge-vasendets mindre fasthet, blifvit uppgifven , att det sedelmynt, som af Svenska Ilanken utställes , utan nödvändigt afseende på metalliska garantier, odeladt bestämmes af Riksens Ständer ; hvadan alla penninge-förhållan» den blifva beroende af Rikets inre eller yttre ställning för ögonblicket, samt af dess Ständers tillfälliga åsigter. Utskotten erkänna, att denna olägenhet är betydande. För mxn del tror jag (och hoppas mitt frimodiga yttrande vara ganska förenligt med djup vördnad för Lagstiftande Maglena rättigheter) för min del är jag öfvertygad, att denna olägenhet är den största af alla, eller kan åtminstone i framtiden blifva det. En Statsmäjgt, hvilken sorn helst j hvars rättighet är att genom ett indirect, men alldeles oundvikligt, inflytande, bestämma, samt således efter behag minska Statsborgarens enskilt a förmögenhet, är visserligen en ovanlighet. Afven om den aldrig missbrukade detta sitt omätliga inflytande, är det naturligt att den enskilte medborgaren, med all vördnad och lydnad för lagbudet, likväl skall känna en farhåga för egande-rättens säkerhet , då dess grundsatser kunna bero af ett alldeles diseretionairt handlingssätt. I frågor rörande eget intresse fruktar man ej endast dtt troliga t man befarar äfven det Ilott möjliga. Den hufvud-orsak, hvarföre Utskotten icke trott sig kunna understödja något visst förslag peri 15 juli i e. m. till vinnande af garanti i detta hänseende, detf nemligen , att fen sådan måste söta? i sjelfva Grundlagen, med förändringar af hvilken Utskotten ingen befattning aga, bör jag visserli. gen icke bestrida.