Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 3 Martii, 563 eller Utgiftsförslag för Flottorna som fortfar årligen till nästa Riksdag. Ledning i denna väg finnes redan i de documenter som Utskottet åger rörande Flottorne. Eln väl uppstäld Budget, år en redig och utförlig framställning af behofven och medlen för den tjenst den innebår och bt hofvet af en sådan år desto tydligare, då Flottornas kostnad i fredstid består synnerligast i uppköp af materialier för närvarande och tillbommande behofver och då uti ingen gren af allmän hushållning så mycket som i denna, en illa förstådd temporoir administration slutligen framtvingar en större betydlig kostnad. Till en Flottas material, fordras förberedelser af år; men då dess styrelse är inskränkt inom gränsen af årliga men osäkra anslag, hvaruppå följer kostsamma anskaffningsoch auctionspriser, jemte mistning af tillfällen till erhållande af effecter för godt pris så synes hushållningens kraf fordra, att detta blir hulpit och jag tror att det ej på annat vis kan hjelpas, ån genom det förslag jag vågat framlägga, N Grefve Cronjtedt, Claes: All utveckling till slutlig skicklighet och fullkomlighet fordrar en lärotid och deruppå följd bestämd och fortsatt öfning detta fordras i alia grenar, men säkerligen uti inges till den grad som i sjömetien. Af all publik tjenst är Marinen den, som förenar högsta behofvet och 56* Den 5 Martii. bruket af de flesta vetenskaper; utsatte priser i England af dess Longitudsbyreau till 20 000 Pund Sterling åt den som meu säkerhet kart bestämma såttet att finna Longituden inom en half grad på sjön, jemte mångå andra mindre pris, vittna tillräckligt om det råtta af denna slutkonst. Då det i följd häraf år nödtänr digt för SjöOfficern och Undei Officern alt äga betydligt utvidgade theoretiska kunskaper, år det af ån mera vigt att dessa, blifva val fortsatta i prä ctiskt hänseende.
"Före 1786, och innan Riksens Högloft. Stander anftogo en Summa af 50 tunnor Guld lill Magasiners inrättande hwaraf dock ej mera an en femtedel till Magasiners inrättande utrogs, war wisit, under flere pä hwarandra inträffande misiwäxt är, eländet ganska stort, men om ^ongl. Masist dä haft samma Fond som Skändcrne dertill sedan anflogo, manne icke detta elände till en del kunnat undwikas och genom LandshöfrinZarnes försorg i tid genom * Span - Den 5 Zebruarii. n? Spanmäls uppköp eller införskrifwande af Utländsk Spanmäl afhjelpa-; Och om sädane mitzwäxk är, sedan Spamnäls-Magasinerne blifivit genom den till» förordnade Direction inrättade, inträffade, manne eländet blifwik hulpit genom Penningars otillräckliga anslående och till Herrar Laudshöfdingar remitterande akt uppköpa Spanmäl till dä uppstegrade prifcr, om den warit att fä, som dä af de fattige och den mast behöfwande icke kunde lösas." "Kongl. Kammar-Collegii befattning sträcker fig till Rikets Allmänna Hushållning och Landshöfdingarne äro älagdc, att i lid lemna underrättelser om deras Läns tillstånd, bchofwer och ärswäxtens beskaffenhet, som, da ve sinna Spanmäls brist i ett eller flere Län wara att frukta, genast derom underrätta Regeringen, svin säkerligen, dä Fond dertill ar anslagen, genast anordna Medel till bristens afhjelpande^genom remitterande deraf till Landshöfdingarne och ordres till dem om Spanmäls uppköp inom Riket om den finnes, eller genom Spanmäls införskrifning frän Utrikes ort, i brist af egne tillgångar.
Utlåtande, sä väl i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, rörande en uti staden Wenersborg inträffad eldsvåda, som Kongl. Maj:ts sedermera till Rikets Ständer aftåtne Nådiga Proposition, angående lån-anslag till återuppbyggande af nämnde stad. (Rgs. A.) Uti förstberörde Nådiga Skrifvelse N:o 66, af den 8 sisth October, sorn från samtlige Riks-Stånden blifvit till Utskottet remitterad, bar Kongl. Majit i Nåder behagat Rikets Ständer meddela, att Kongl. Mairt, vid emottagandet af Dess Befallningshafvandes underdåniga rapport om den staden Wenersborg natten emellan den 4 °°h 5 i nyssnämnde månad öfvergångne eldsvåda, varit betänkt alt, till de första och mest trängande behofvens afhjelpande, förskjuta en summa af 5o,ooo R:dr Banco, att utgå intilldess Rikets Ständer hunnit stadga deras beslut om sättet och vilkoren för det biträde af allmänna medel, som lämpligt pröfvas; samt att, i afräkning på nämnde summa, skulle genast till Kongl. Majrts Befallningshafvande öfversändas 20,000 R:dr Banco, att, emot säkerhet för återbetalningen, efter Kongl. Majrts Nådiga föreskrift användas, äfvensom i sammanhang härmed Kongl. Majrt i Nåder behagat tillkännagifva, att, sedan Dess Befallningshafvande inkommit med de i Nåder infordrade utredningar och förslag, hvaraf förluster och behof kunna till belopp och omfattning beräknas, Kongl. Majrt ofördröjligen derefter ville deraf lemna Rikets Ständer del, för att läggas till grund för deras beslut öfver detta ömande föremål.
»Jag borde ha vetat, och jag visste, att ni skulle svara så. Men jag hade sagt er för mycket. Vi behöfva ej dölja det. Vi visste båda att vi älskade. Jag kunde ej resa och tiga. Hade ni velat det?» Hon lossade fingrarna från hvarandra, lade sin hand på hans arm och såg på honom. »Nej.» Då drog han henne till sitt bröst; hon lade armarna om hans hals och grät tyst. »Kristian, Kristian.» Han lyfte upp hennes hufvud och kysste henne. »Skola vi så skiljas?» »Ja.» Han tog hennes hand, sökte en stund efter ord, men fann inga. »Farväl, Agnes», sade han, och kysste henne på nytt. Hon tog sakta bort hans arm. »Farväl», hviskade hon. »Men gå nu. Vi måste.» När Agnes kom hem, var hon blek och andades kort. Mostern frågade oroligt, om hon var sjuk, men Agnes sade, att det betydde ingenting. Dagen derpå kom Grane för att taga afsked. Han skulle resa samma dag på aftonen. Fru Skogman gick ut ett ögonblick. »Tala om det, om ni vill», sade Grane hastigt. »Det skall lätta er.» När Kristian stängt dörren efter sig, gick Agnes fram till fönstret och såg efter honom. Han såg ej upp. Vid hörnet af gatan stannade han dock och vände sig om. Men då var han för långt borta för att kunna se henne. Agnes hade gripit med båda händerna i fönsterbrädet. Hon pressade läpparna tillsammans för att hämma tårarna, men det lyckades ej. De kommo ändå, en efter en, och hon bröt ut i en häftig snyftning. Mostern hade stått bakom och sett på henne. Hon lade sin hand på flickans skuldra och drog henne till sig. Som ett barn föll hon den gamla om halsen och grät. Och när tårarna sinat ut, talade hon om sin sorg. Middagen blef försenad, men det var ingen som tänkte därpå. Grane kom hem den dagen ovanligt vek. Gårdagen hade varit svår nog, men i dag var han lugnare. Det kom en nästan mild stämning öfver honom. Här skulle han taga afsked af sin far, som han nu skulle lämna ensam, och det hade varit så föga förtrolighet dem emellan. Middagen gick tyst.
Derföre hemställer jag, om icke man härå bör sätta en måttlig tull, när ej dispence kan äga rum. Den ig Augusti e, mi Hans Ex cell erne Herr Grefve Mörner: Jag får upplysa, att det varit såsom undantag för särskilte behof, som visse sorter varor blifvit någon gäng till införsel tillåtne. Men det är derföre, att Spiritusvini så lätt kan förblandas med bränvin, sorn det i allmänhet blifvit förbudet. Således önskar jag, att man måtte bibehålla den gamla tullen, om man ej vill hafva det helt och hållit förbudet. Herr Hjerta: 1 Fall, som jag tror, Sprit står under samma rubrik, hemställer jsg, om det kunde gå an, ått skilja dessa båda saker. Antingen måste man göra det, och då för Spiritusvini bestämma 50 procent, eller bibehålla hvad som är föreslagit. Hufvudsakligen är dett* ej af stor vigt, då det är möjligt för hvarje Apothekare, att tillverka spiritusvini. Herr Cederfchjöld: Jag för min del be tviflar, att spiritusvini kan af Spannemål tillverkas, åtminstone fullkomligt ren. Med säkerhet tror jag mig veta, att den af trädirukt erhålles bäst och lättast. Om man sätter så hög tull sorn 100 procent, går det med spiritusvini som hittills med vin, hvaraf ej mer lär hafva förtullats, än sorn kunnat åtgå till Communion-vin. Herr Tham: Såvida Spiritusvini göres af bränvin, hemställer jag, om det går an att hafva lägre tull än på Bränvin, ty annars kunde det hända att man finge in sådant under namn af sprit. Då Kongl, Maj:t för öfrigt äger rätt, Dtn if Augusti t. m». att nedsätta tullen, bör danna sak ej vara sigon tvist underkastad. Friherre Wrangel: Jag kan ej med säker; bet säga, om icke spiritusvini rectificatissimua göres »f vin, åtminstone säger namnet det; men då måtte den äfven af våra Apothekare kunga tillverkas. Således instämmer jag med demt. sorn yrka hög tull på denna artikel.
Visserligen måste, ehvad man stjäl mycket eller litet, detta dock i vetenskapligt afseende betraktas såsom stöld, d. v. s. olofligt tillgrepp; men lagen skiljer mellan stöld af ett värde, som öfverstiger 10 daler, och af ett mindre. Det förra benämnes stöld och det sednare snatteri. I öfrigt är §:n oförändrad. Den nu af Utsk. föreslagna Usta §:n bifölls. Den 30 Oktober. m § 2. Sedan Hr Gr. o. Landtm. uplyst alt R. o. Ad. hade bifallit 2:dra §:n af Utsk:s förra förslag med den förändring, att, i st. f. de deri förekommande slutorden ”utom i de fall här nedan sägs”, blifvit infördt: ”utom i de fall som i 3:dje, 4:de och 5:te §§:ne sägs”, yttrade Gr. Sparre: I denna § är R. o. Ad:s beslut iakttaget så till vida, alt 3:dje oell 4:de §tj:ne äro nämnda. Hvarföre deremot den 5:te §:n icke finnes åberopad, härrör deraf, att vid denna §, hvilket jag vidare skall omnämna, då den blir föremål för öfverläggningen, snatteri icke är i fråga. För öfrigt har §:ns ordalydelse undergått - en annan förändring, som varit en följd af den åsigt jag nyss nämDt, eller all lagen borde tydligen utmärka hvad som menas med snatteri. Fördenskull hafva också orden: "dä kallas det snatteri''' blifvit tillagde. R. o. Ad. biföll den nu af Utsk. föreslagna 2:dra §:n. § 3. Gr. Sparre: I denna § förekommer en förändring, för hvil ken jag utbeder mig att något vidlyftigare få redogöra.
' R. o. Ad. biföll Ulsk:s först afgifne yttranden, rör:de ifrågastäld befrielse från bevilln. för fjerde-parts-egare i Fahlu grufvor oell bergsmännen vid Slöra Kopparberget, samt lade det derpå följande yttrandet om sämmansältningen af Fallin slads Taxeringskomité till handlingarne; hvarefter, i fråga om Utsk:s slutligen framstälde förslag till förändrad lydelse af 25:te §:n. Gr. Lagerbjelke yttrade: Den nnvar:de 25:te §:n i Bevilln:s-förordn:n är upstäld i enlighet med Otsk:s förslag om bevillnms beräknande. Del torde derföre vara lämpligt, alt R. o. Ad. fattar det beslut, att, med vidblifvande af sitt förra beslut i ämnet, afslå Utsk:s förslag i denna punkt. Uppå härefter framstäld propos. afslog R. o. Ad. den föreslagna förändringen med förklarande, alt R. o. Ad. vidblef sitt i ämnet förut fattade beslut. 17:de punkten, ang-.de §:n 27. R. o. Ad. biföll Ulsk:s yttrande ang:de ifrågastäld befrielse från bevilln. för Auktions-förrättare, samt lade Utsk:s öfriga i denna punkt afgifne yttranden till handlingarne. 18:de punkten, ang-.de §:n 28. Lades till handlingarne. J9:de punkten, ang:de §:n 33. Då härvid först förekom Utsk:s förslag rör:de utbyte af ordet ”utdelningen” emot orden ”ärliga behållningen” i 35:te §:ns 2:dra morn., yttrade Hr von Hartmansdorff: För min del anser jag rigtigare, att man bestämmer bevillnm för utdelningen, och icke för behållningen. Jag kan icke påminna mig, alt det var någon annan mening Ståndet yttrade förra gången, då denna punkt återförvisades. Frih. Palmstjerna, Carl Otto:
Det sednare vinnes endast med få, väl lönade, då för heder kände, allmänt aktade Embetsoch Tjenstemän. Ju mera enkelt Redovisnings-verket är sammanfattadt, grundadt på förtroende till den Redovisande och ej på Mängden af Controllerande; skall ett sådant Verk kunna handhafvas genom en ordentlig tillsyn, vida bättre och mera executift, än det nu möjligen kan ske. Jag anser samma Principe i RedovisningsControllen eller Revision, böra följas^ som vid all Garnizons-troupp borde iakttagas, nemligen Ambulante Garnizon, på det att Trouppen ej skulle bli för van och bekant med stället och derigenom ej med den noggrannhet iakttaga sina skyldigheter (af Consideration eller andra giltiga skäl), emot ställets Innevånare. Som all Revision eller Controll endast består i Quatuor Species och MultiplicationsTaflans rigtiga användande, jemte några Författningars iakttagande; så synes mig dessa Platser aldrig böra vara Fixa, utan med desto mer skäl ombytliga. 6:0 Ett lagom antal afpassadt Befäl och UnderBefäl anslagne denna Flotta: Detta bör aldrig vara för stort, aldrig med Personalen uppfylla halfva behöfliga antalet. Intet Land äger förmåga att i Fred underhålla dess fulla Krigiska Den 19 Januarii. 101 Försvars-beliof. Dessutom är Naturen af det Militaira en jemn öfning i sitt yrke, synnerligen hvad Sjömetien vidkommer, och ännu mindre äga vi förmåga att på Sjön öfva ett stort antal Befäl; men skulle kunna åstadkomma det för ett mindre. Ty Sjöyrket fordrar en jemn uppmärksamhet, ett jemnt fortfarande forskande öga, för att inge den köld, den Presence d’Esprit, den säkerhet och det djerfva i företagen, som Caracteriserar den rätt duglige Sjömannen. Jag anser således af högsta vigt för Staten att med största omtanka sörja för det Folk, som öfverlåtit sin verknings-förmäga åt detta Vapen, och noga söka deras bevarandenär de erhållits, samt med största om vårdnad uppmuntra med alla medel, som kunna bidraga till deras danande.
» Men brackorna förstå icke att uppskatta mina taflor efter förtjänst. » — Liksom kejsar Nero vid sin bortgång ansåg han sig kunna utbrista: » Hvilken konstnär förlorar icke världen genom mig! » Till köpare af sina arbeten pressade han vanligen hjälpsamma affärsmän och godmodiga källarmästare, de senare icke sällan mot betalning i matpoletter. Han beklagade sig öfver svårigheten att existera på alstren af sin pensel och instämde skrattande, då en af oss skämtsamt föreslog, att han borde byta med sin betande get, som aldrig saknade föda; » men, » tillade han omedelbart, » kan ni tänka er så oförskämdt: när jag härförliden utbjöd en tafla till handtverksmålaren ' Zätha vid Y-gatan tillrådde han mig sluta med landskapsmålning och taga arbete i hans verkstad. Han kunde gifva mig mycket att göra med ångbåtars och vagnars uppfiffande, utom allt annat. Det var klart att jag afspisade honom med besked. Det vore just snyggt att nedsöla sig m e d att bli plankstrykare. » Magarne började nu pocka på sina rättigheter. De bägge artisterna inbjödos till en sexa med oss å den närbelägna källaren Iduna. Häremot hade de ingen invändning. Jag hade denna dag fått en inblick i konstnärslifvets både ljusare och mörkare interiö- rer. [DUN » För kvinnan, som värdar hemmet » utbragte h. m:t konungen en skål vid den middag, som gafs i Klubbhuset i Sandhamn vid Svenska segelsällskapets kappsegling i söndags .. Okynnestelefonerandet. Då jag i Idun för en tid sedan läste Verus ' inlägg i » pianooch pinofrågan », kom jag så osökt att tänka på en annan pinofråga, som hitintills blifvit förbigången med tystnadens vältalighet, — jag menar okynnes-telefonfrågan eller okynnestelefonerandet — om det tillätes mig konstruera ihop ett sådant namn.
De franska psevdoklassici, som trodde sig äga ett kriterium på snille och smak i Boileaus Art poétique kunde icke vara mer dogmatiska än vi, uppfödda som vi äro med travestier af alla slag och skolade i åttiotalets upplopp. Skillnaden är endast den, att våra fördomar äro de rent motsatta. Till och med angående smärtan spelar den germanska subjektivismen första fiolen, så att vi anse det svagt och ointressant att likt vissa romare utan en muskelryckning kunna låta handen förkolna öfver elden. I stället gå våra snilletäflingar ut på att skrika och den, som skriker värst, är störst. Alltså: det obehärskade har blifvit föredöme, barbariet har blifvit upphöjdt till fälttecken. När världsstriden mellan klassicitet och germanism flämtar som rödast, vaknar för minnet den gamla sagan om giganternas härnadståg mot Zevs. Denna gång äro dock de glödande ekar, hvilka slungas öfver Olympen, från Harz och Thüringen och klippstyckena från Seveberget, och det mullrande jordskalfvet kommer från det stora heidelbergska vinfatet, hvilket de anfallande rulla framför sig. En af de forna giganterna hette Alkyonevs, hvilket nära nog leder inbillningen mot det forntyska mansnamnet Alkuin, och det var det sällsamma med denne rese, att ingen kunde öfvermanna honom så länge han stred på sin födelsebygds mark. Månne han icke lefver än i dag med sin kärlek till den fäderneärfda torfvan och med germanskt blod i ådrorna, och först bunden och bortförd till de klassiska ländernas konstskatter, mister han till en tid sin styrka! Dock berättar sagan slutligen oraklets spådom, att endast en dödlig skulle kunna rädda gudarna, och snart skymtade också genom röken Herakles’, tuktarens, blankslitna och af nattdimman ännu fuktiga klubba. – Hur länge skola vi denna gång vänta dig, Herakles? Aldrig mötte lyrans gud en makt, hvilken så helt förintade hans stränghet och hans heliga allvar som humorn. Hvad är då denna humor? – Dålig smak! svarar Aiskylos och vänder sig i sin graf.
Af 48 punkten uteslöts sednare delen, innehållande: vFilial-bank ege icke att beräkna högre ränta, än fem procent eller högre krediliv-afgift än en half procent ä det beviljade kreditivets belopp.'1'' Uti 52 punkten nedsattes summan 4,681,000 R:dr till 3,681,000 R:dr och summan 7,000,000 Benämningen ”Bankens reserv-fond”, som på åtskilliga ställen i detta Betänkande förekommer, ansågs böra ändras till ”Bankens reserv-fond för tåneoch kreditivrör elsen.r Beträffande 53 punkten ville Ståndet hafva erinrat, att med den å 71 sidan, rad. 3 nedifrån åberopade 52 punkten afses berörde punkt till lydelsen sådan den genom Ståndets beslut blifvit bestämd, hvarjemte Ståndet återremitterade första stycket å sid. 72, innehållande denna föreskrift: ”dels lill kreditiv ät Filial-banker, som redan äro eller kunna varda inrättade, hvarvid må antagas, att under vanliga förhållanden högst hälften af total-summan af de ät samtlige Filial-banker beviljade kreditiv kan blifva pä en gäng lyftad.'1'1 Betänkandet i alla öfriga delar blef af Ståndet gilladt och bifallet. Frän Vällofl. Borgare-Ständet. S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskottets Betänkande N:o 57, med förslag till reglering af Bankens låneoch kreditivrörelse. Biföllos. Hvad dernäst, pag. 3 och 4, upptages. Lades till handlingarne. 4—13 punkterna. Biföllos. 14 punkten. Utskottets förslag afslogs och nuvarande Banko-reglementes 162 § bibehölls oförändrad, endast med summans utförande i Riksmynt till 2,700,000 R:dr. 15—21 punkterna. Biföllos. 22 punkten. 1 mom. bifölls och 2 mom. återremitterades. 23 punkten. Godkändes, med förbehåll att framdeles besluta, angående benämningen af Bankens här omförmälda reserv-fond. 24—29 punkterna.
M:s nåd. propos. om anslag till återuppbyggande af genom eldsvåda nerbrännda residensbyggnader , dock under erkännande af den grundsats alt Slaten bör anskaffa tjenliga byggnader till landscancelli, landscontor samt landtmätericontor, jemte nödiga archi ver, bland annat anfört, att Utsk. ”saknade all ledning för att etc. (se betänk, pag. 51.) Om Utsk. tagit kännedom i Finance-expeditionen af de handlingar och kostnadsförslag, hvarpå K. M. grundat sin nåd. propos. i afseende på anslaget till residensbyggnaden i Wexiö, så hade Utsk. fäll erfara, att allt hvad sorn i upplysningsväg äskats innefattades i den af Majoren vid Ingenieur-corpsen Hjelm med Konungens nåd. tillstånd upprättade ritning och kostnadsförslag, hvari finnes afskiljd kostnaden särskildt för läneresidensbyggnad med nödiga uthus, och särskildt för hvardera af de a:ne flyglar, som innesluta embetsrum, archiver, ränterioch landtmätericontor. Någon ytterligare proposition i ämnet, åtminsione livad Wexiö beträffar, lärer sålunda vara öfverflödig, och jag är öfvertygad, att, när Utsk. tagit kännedom af berörde kostnadsförslag, som är med all möjlig besparing upprättadt af en utmärkt skicklig arehilect, Utsk. icke afstyrker en utgift, som är i flera afseenden nödvändig. Upplysningsvis bör jag nämna, dels att, vid förändrad tomtreglering eller den staden Wexiö sednast öfvergångna eldsvåda, K. M. tillät att förra residenstomten fick utbytas mot annan jord straxt utom staden, der läget gör antändning från stadssidan omöjlig, dels ock alt förslaget till residensbyggnads uppförande upptager att kostnaden beräknad för stenhus, såsom i alla hänseenden varaktigast, skulle min* skås med yooo r:dr, om sjelfva bostadshuset blef uppfördt af träd, hvarom allt handlingarna närmare upplysa.
Koppar 1 Centner 25 öre, Andra slag * 1 Centner 50 öre, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Tinner Nej, antages till kontraproposition Preste-Ståndets beslut att, i afseende på artikeln Malm, utan all förändring bibehålla Utförselstarifens nuvarande bestämmelse. b) i hufvudsaken: 27:o. Den, som bifaller Utskottets af Borgare-Ståndet antagna förslag, att utförselstullen för malm, rå och osmält, i Införselstarifen ej specificerad, bestämmes till 25 öre por Centner, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej: Tinner Nej, antages (huta alternativet). Bonde-Ståndets beslut. (2:dra alternativet), Ridderskapet och Adelns beslut. (3:dje alternativet). Preste-Ståndets beslut. I afseende på artikeln Trädvaror, hade Utskottet för underafdelningen Tirke, Trä-varor, oarbctadt, sågudt eller tillhugget etc. jemväl föreslagit nedsättning till hälften af Virke. ^varande utförselstull, eller till 5 R:dr för 100 R:drs värde. Detta förslag har blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden bifallet, men Preste-Ståndet har beslutat bibehållande af nu gällande utförselstull. BevillningsUtskottets Utlåtande N:o 28. 23 För den händelse Preste-Ståndet icke skulle vilja frånträda detta beslut och instämma med de öfriga Stånden, föreslås derföre följande omröstning: 28:o. Den som, i enlighet med Utskottets af tre Stånd godkända förslag, vill, att för Yirke, oarbetadt, sågadt eller tillhugget: alm, ask, bok, björk, ek och andra ej specificerade sådana trädslag, som vexa inom landet, utförselstullen skall nedsättas till hälften af dess nuvarande belopp, eller till 5 R:dr för 100 R.drs värde, röstar Ja; Den det ej vill, röstar
Herr Thams, Wollrath, den 24 dennes, på bordet lagde Motion, att Herrar BancoFullmägtige måtte anmodas begagna den nu varande låga Coursell till upphandling af Silfver för Bankens räkning; jemte de af Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus, Friherre Kantzou, Johan Albert, D e'n i D e c e m b e r. 5 oell Herr Lefren, Johan Pehr, rörande samma ämne, nyssnämnde dag, afgifne yttranden. Lagutskottet: 1:0 Herr Rosenqvists, FredricLeonhard, den 25 dennes, på bordet lagde Motion, angående Vederbörande Domares åliggande, att, å första Rättegångsdagen vid HäradsRätterne, söka förmå Parlerne till förlikning. 2:0Herr Rosenqvists, Fredric Leonhard, den 25 dennes, på bordet lagde Motion, att inga förskrifningar, stälde till Sedelhafvaren, eller till viss Man eller Ordres, hädanefter må få utgifvas; jemte det af Herr Ribbing, Arvid, i anledning deraf, denne dag afgifne yttrande. Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten: Herr Ribbings, Arvid, den 22 dennes e. m. på bordet lagde Motion, om ändring i Författningen, angående Bran vinsförsäljning. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Statsutskottets den 24 dennes under N:o 1 aflåtne, och följande dagen på bordet lagde, Memorial, innefattande hemställan örn tillokt Betjening. Ut Supra. 6 Den i December. Sedan 4l> 42» 43 och 44 §§• i Rid darhusOrdningen blifvit uppläste, företogs Val af Bänkman för nedannämnde Bänkmansafdelningar; och befunnos, efter Valförrättningens slut, följande Herrar genom de fleste rösterne hafva blifvit till Bänkmän utsedde: För i4-'de Bänkmansafdelningen: Efter N:o 358. Friherre Lagerbring, Gustaf Olof, N:o 366.