Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sökanderne emellan synes böra på förhand äga rum, och större antal på en gång ej admitteras till Examen, än att en hvar som då ådagalägger fullt nöjaktiga prof på skicklighet och förvärfvade kunskaper, i följd deraf anses behörig ätt såsom Extra-Ordinarie vid Verket vinna inträde; då det vidare på hvars och ens uppförande, anlag och pålitlighet må bero, 1 hvad ordning, fortkomst och befordran inom Verket derefter kan för honom beredas. §. ao. I 1823 års Banco-Reglementes 5 Art. 1 §. fastställas intill närvarande Riksdag, de enligt tid efter annan gifne Resolutioner bestämda Utbetalningar och Anslag af Bankens Omkostnads-Räkning, dels qvartaliter, dels en gång om året; med tillägg, att Banco-Fullmägtige skola vid hvarje Riksdags början till BancoUtskottet anmäla sådane utöfver Stat anslagne Arfvoden, Gratificationer och Expenser, af hvad namn och beskaffenhet som heldst, med bifogadt yttrande om nödvändigheten af hvartderas fortfarande under perioden intill Rikets Ständers nästa Sammankomst. Till ?o Berättelse Till åtlydnad häraf, hafva Banco-Fullmägtige härigenom skolat till fortfarande anmäla: 1:0 Det uti påföljande 2 §. af samma Art. i Reglementet omnämnde Anslag, som af Bankens Omkostnads-Bäkning vid hvarje års slut, under benämning: Fullmägtiges DispositionsMedel, öfverföres på en serskild Räkning, till Julegåfvor för fattige och nödlidande dels inom Hufvudstaden, dels i Landsorterne R:ilr 2,000: 2:o Den i 3:dje §. vidare omförmalde årliga öfverföring af R:dr 3,000 från Bankens Omkostnads-Räkning på ett serskildt Conto, under titel: Fullmägtiges Dispositions-Räkning 1V.o 2 (derå såsom obegagnad behållning A nyssnämnde Conto äro följande årliga dispositioner af Rikets Ständer bestämde och i Banco-Reglsmentet föreskrifne, nemligen:
Men äfven i den händelse, att statens tillgångar för närvarande ansåges icke medgifva utförandet på en gång af denna st ambana, icke ens till Sala, utan banbyggnaden under nästa statsregleringsperiod skulle, såsom man befarat, inskränkas till Upsala, kan deraf, enligt min uppfattning, omöjligen hemtas något berättigadt motiv att föredraga den mindre ändamålsenliga bansträckningen till Örsundsbro. De äro alltför dyrbara dessa väganläggningar, och deras verkan på landets välstånd och förkofran tränger alltför djupt in i framtiden, för att någon afvikelse ifrån jernvägarnes äudamålsenligaste riktning kan eller bör af stunden underordnade skäl tillstädjas. Och den öfverkloka politik, som af farhåga för framtida större misstag tror sig berättigad att genom ett mindre ondt lägga band på efterkommandes fria pröfningsrätt, är i min tanke alltid lika förkastlig, frågan må gälla jernvägar eller hvilken annan samhällsangelägenhet det vara må. Om man för hvardera af de olika linierna Stockholm—Upsala—Sala och Stockholm—Örsundsbro—Sala med Örsundsbro—Upsala uppdrager en på samma grunder baserad och i Kommittéens betänkande närmare beskrifven banrayon, på sätt ock af bilagde karta närmare synes, samt antager segelleden emellan Stockholm och Upsala utgöra skillnad för hvardera banrayonen, samt vidare ej beräknar den för båda banorna gemensamma halfcirkelu vester om Sala, så visar sig följande resultater: För Stockholm—Upsala—-Sala faller inom dess banrayon 102,570 personers befolkning, 4078 mantal med 389990 tunnors spannmålsproduktion öfver hvad som inom banrayonen konsumeras; samt för Stockholm—Örsundsbro—Sala och Örsundsbro—Upsala falla inom dess banrayoner 100,453 personers befolkning, 3856 mantal med 392016 tunnors spannmålsöfverskott.
Det lidande, som häraf för borgenären ostridigt uppkommer, kan domaren, med D en 3o Mars f. m. a65 flen bästa vilja i verlden, att dela rätt emellan folket, icke afhjelpa, då ingen lag stadgar ansvar för den på sådant sätt treskande gäldenären, som icke skäligen må till sin ursägt invända, att Borgenären genast kunnat utsöka sin fordran; ty ett så oförståndigt inkast tyckes kunna bemötas endast med den frågan: Ser du fördenskull så illa ut, att jag så goder är? Jag vågar derföre vördsammast hemställa, om icke Betänkandet bör återremitteras och Utskottet anmodas att, gemensamt med Lagutskottet, föreslå ett lagbud, hvarigenom Borgenären må kunna skyddas för det lidande, hvilket i annat fall, såsom jag uppgifvit, ensamt träffar honom, utan minsta känning för Gäldenären, som ofta samvetslöst fägliar sig åt, att på sådant sätt hafva kunnat skada den, som i nödens stund räckt honom en hjelpsam band. Att något häremot stadgas, synes mig vara med rättvisa öfverensstämmande. Min öfvertygelse härom styrkes vidare deraf, att Lagstiftaren medgifvit Disconterne rättighet, att icke allenast straxt afdraga räntan för de af dem utgifvande lån, utan ock att utfordra straffränta, om icke betalning på förfallodagen sker. Och med mitt begrepp om rätt och billighet kan det icke förenas, att den ena långifvaren har större förmåner och rättigheter, än den andra; ty det torde stå fast, att lagstiftaren, om Den 3o Mars f. m. han vill anses för rättvis, bör lika ömt och noga vårda allas rätt. I öfrigt får jag vördsammast förklara, det jag till alla delar instämmer uti de af Herrar Tham, Uggla, Nordenankar, af Billbergh, af Geijerstam, Petterson, Alund och Donner gjorda reservationer emot det af Utskottets Pluralitet fattade beslut, att alla löner, som öfverstiga 5o R:dr, och attalia Testamenten, som uppgingo till och öfver 5o R:dr, skulle vara underkastade be vi 11- ningsafgift. Hvad bemälte
De handlingar, som skola uti första och andra Samlingarna intagas, åro vål ej från början med Numer försedda; men sådana böra, för vinnande af ordning, desamma asåttas, i den mon de till Expeditions» Utskottet inkomma; och anmårkes i öfrigt, att alla i någon Afdelning af Samling intagna handlingar, böra tryckas i Numerföljd , serskild för hvarje Afdelning; samt att, hvad nionde Samlingen angar, under rubriken å alla i dess första Afdelning intagna handlingar, utsåtteshvad handling, som föranledt denj hvartill rubriken hörer. I öfrigt erinras jemväl hår - Expedit ions-U t skottets Memorial N.o 422, 13 stådes, dc Utskotts-Ledamöters namn ej böra i tryck utsättasjf under flera Memorial eller Utlåtanden, ån de, sorn borja och sluta hvarje Samling eller Afdelning deraf. g-) Ark-Si gnatUren» Delina lior för hvarje helt, halft eller fjerdedels ark å första paginerade sida upptaga Samling, Afdelning, Band, Häfte, jemte arkets numer» h') Pagineringen» Denna verkställes inom hvarje Häfte» i') Registret. Deraf hör för hvarje Samling oell dess Afdelning, der sådan finnes, upprättas och, vid slutet af densamma, fogas ett_, som efter numerföljden af de deruti införda Handlingar upptager endast Rubrikerna å samma Handlingar; och bör dessutom, i alfabetisk ordning, upprättas ett General-register öfver hela Bi hangel. Detta Register bör vara i möjligaste måtto fullständigt, upptagande i korthet innehållet af allt hvad i BihangetS serskilda delar finnes införd t, både rörande de uti hvarje handling förekommande frågor i allmänhet, och de serskilda detailernä deraf. 14 Expeclitions-Utskottets Memorial N:0 422. Ordningen derföre torde lämpligast ltunna föreslås sålunda, alt i Registret upptages : 1:0 En Hufvudrubrik. 2:0
Handeln med Landtmannavaror är visserligen befrämjad genom de i Länet bestämde Landtmarknaderne, hvarförutan landtmännen till städerne afsätta potates, bränvin, ved med flere virkessorter. 4:o. Politisk Författning. Kammarverk. A den till denna Berättelse hörande Tabell finnes upptagen naturen af de inom Länet befintliga hemman och af åtskillige andre lä O DO 7 genheter. Hemmans-klyfningarne hafva mycket tilltagit de sednare åren och medföra betänkliga följder, då de icke på ett verksamt sätt inskränkas till besutenheten jemte säkerhet att fullgöra de små hemmansdelarne åliggande onera. Skiftesverket fortgår till allmän nytta och belåtenhet. Synnerligast inom Bräkne och Listers härader omfattas tillfället att få sin jord delad. Under sistförflutna fem åren hafva 76f$ mantal undergått Laga skifte samt sådant blifvit begärdt, men ännu ej fullbordadt för 65ff mantal; och befinnes inom detta Län endast 328p^:dels mantal, för hvilka någon delning ännu icke blifvit ifrågasatt. Stats-Bidrag å landet af hemman och lägenheter uppgår enligt Tabellen till 278,852 R:dr 42 sk. 1 r:st och öfverstiger alltså det belopp, som min sednaste berättelse upptager med 16,716 R:dr 10 sk. 11 rst. Såsom skäl till detta öfverskott åberopas förhöjda Bränvinssamt Rotevacance-afgiften. Arrendatorers och Brukares antal uppgår till 483. Till Posthemman äro anslagna lCbVdels mantal och 6||:dels mantal utgöra Gästgifveri. Politie. Utom ännu gällande Byordning äro, angående allmän ordning och sedlighet, tid efter annan af Konungens Befallningshafvande kungörelser utfärdade. — Sistlidet år hafva tillkommit 3:ne Krono-Länsmän med lön och särskilda distrikter, så att dessas antal nu utgör nio, hvilka, jemte underlydande Krono-Fjerdingsmän, sortera i första rummet under Länets båda Kronofogdar. På landet finnas endast inom Jemshögs och Hoby socknar Lankasterskolor.
Från V ä 110 fl. Borgare-Standet. S. D. Föredrogos ånyo; 1:0 ExpeditionsUtskottets Memorial N:o 7, lill Hedervärda BondcSlåndet, med svar å återremiss af Utskottets Memorial jNfro 6, angående anslag i och för correcturläsning m. m.; Lades till handlingarne, och 210 samma Utskotts Ulålande N:o 8, till Höglofl. Ridderskapet och 6 i P/of, Uiclr. d. 6 Muji 1834 Adeln, i anledning af väckt motion, rörande verkställigheten af tryck ningen utaf Lillänget till RiksStåndens Protocoll samt utskrifningen af manuscriptet dertill. S. D. Till ExpeditionsUtskottet remitterades ett af Herr Helleday denna dag ingifvet memorial derom, att beslut må fattas af Rikets Stander, att den person, hvilken erbjudit sig att på entreprenad# öfvertaga tryckning af Bihanget lill samtliga RiksStåndens Protocoll vid innevarande Riksdag, men sedan frågan derom förfallit, icke åtnjutit någon ersättning för hvad han förskjutit, under den lid besagde tryckning verkställts genom hans försorg, matte en sådan ersättning utbekomma. Från Hedervärda Bonde-S landet, S. D. Till StatsUtskottet öfverlemnades: i;o Daniel Danielssons från Örebro Län anförande, i anledn ing af den lill Utskottet, återremitterade fråga, om NumerLotteriels upphörande; och 2:0
Lagmännens och ZäradshöfdingärneS Boställs» Räntor under Swea Zof-Rätt. 1829 ärs Ordinarie Stat uptager: Indeldt 244 32 — Oindeldt 96 32 — Ror Z4I. 16 — 1812 ärs projecterade Stat uptager samma Summa emedan någor icke funnils att härwid erinbra. Götha 1264 Den 22 November. Götha Sos ° Rätt r8»9 ars Ordinarie Stat »pläger n,6z6 Extra Ordinarie dro . 2,155 26 Akt pä Allmänna UtgifkS-Staten blifwit upförde: Till Skrifmaterialier samt med med andre nödige utgifter för Hof-Rätten « i,oas 2:0 Pä Allmänna Jndragnings-Staten: Den enligt Kongl. Brefwet den 4 April 1797 Presidenten Grefwe koste bestädde Hushyra 55 26 8 Hof-Rätts-Rådet kisel! säsom tjenstfri med desi lön - 620 — > 655 26 8 Z:v Atr med detta är sörfwinna, såsom redan Utbetaldre, de pä inncwarande ärö Stat till Begrafningshjelp för Kammereraren Svanbeck Upförde , Zo — Rdr 1,705 26 8 Stats - Werkst kommer för nästa är att widkännas en tillökning af 150 R:dr i sine Utgifter i och Dm 22 November1265 och för denne Stat, som härleder sig derifrån, akt pä Allmänna Indragnings - Staken, blifwit flyttad Hof-Nätts-Rädet kitells lön 6O0 R:dr som först med hans afgäng blir en besparing för StatS-Werket. U,i flere är, som senast genom Kongl. Bref, tvet af den 18 Februarii innewarande är blifwit sancnoneradt, har denna Hof. Rätt uppä Extra Stat under namn af Adjunctions-Medel åtnjutit en summa af looo R:dr om äret till göromälens sä mncket snarare bestridande. Sedan Hof-Rätten genom
Men hvar förrän nu. (Bugar sig för Emilie.) Var det inte du, En sådan nyhet! Det var den största tjänst han är lilla fru Leonora? Jag har nästan inte saknat henne Kally, som sade, att du hade mött henne med löjtnant Bruun? (Hans går plötsligt öfver tröskeln in i sitt eget rum och slår igen dörren efter sig. Schwarts-Hansen ser sig förfärad omkring. Till agenten.) Men hvad står på med Haxton kan någon begripa det? Hvad har jag då gjort honom? 71 BUNSEN (också altererad). de så att säga mest strålande nyheter. Jag förstår inte. (Vänder sig till Katrine.) KATRINE (nådigt och öfverlägset). Jag förstår inte. Jag kommer hit med de bästa, kallt.) Jag förstår också er, herr Schwarts-Hansen. Jag förstår, herr Bunsen. (Till Schwarts-Hansen, SCHWARTS-HANSEN (mer och mer nervös). jag jag försäkrar, att jag pretenderar inte alls att Förstår? Men bevare oss gud, fröken! Jag bli förstådd. Det är ingenting hos mig, som man kan förstå ingenting alls, det försäkrar jag på min ära. Men låt oss tänka öfver situationen: det är en socialist... KATRINE (strängt, med eftertryck). Hansen, som förfärad igen vänder sig till Bunsen.) Just det! Det är en socialist. (Stirrar på SchwartsSCHWARTS-HANSEN (halfhviskande). De tro, gud hjälpe mig, att jag är socialist! FRU (reser sig, myndigt afbrytande). hvarken herr eller fru Haxton, så... Ja, efter som vi inte tyckes få det nöjet att se KATRINE (lamt ursäktande). SCHWARTS-HANSEN Min svägerska blir nog ledsen... (De taga afsked.) KATRINE (till Bunsen). jag gå strax och så kunna vi följas åt. Jag vill nog Vänta ett ögonblick herr agent. Min syster och 72 höra litet utförligare både om socialisten och inregrad. missionären. De båda herrarna intressera mig i hög FRU SCHWARTS-HANSEN
M. gjorda underdåniga framställning om ändring af Förfallningarne, rörande mutsedlar och jordegande-rälten till grufvor, hittills icke föranledt annan åtgärd, än att BergsCollegii Utlåtande deröfver i Nåder blifvit infordradt, hvilket dock ännu ej lärer vara afgifvet, och olägenheter i flere afseenden visa sig såsom följder af ofullständiga föreskrifter i detta ämne, få Rikets Ständer ytterligare hos E, c 66 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelsej N.-o 352. K. M. göra underdånig framställning om denna angelägenhet, och anhålla, att E. K. M. täckes deråt egna Nådig uppmärksamhet. Beträffande slutligen hvad uti E. K. M:s Nådiga Skrifvelse förekommer, rörande den beskattning, som hädanefter bör erläggas för stångjernssmidet och den gröfre jernförädlingen i Riket, skola Rikets Ständer serskild skrifvelse derom i underdånighet afgifva. Hvilket allt, till svar å E. K. M:s i dessa ämnen gjorda Nådiga framställningar, Rikets Ständer få härigenom underdånigst anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 Juni 1841. Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ändringar i Ansvarighets-lagen Jör Stats-Rådets Ledamöter. (Lag-Utsk. Bet. N:ris 127 och 179.) S. A. K. Sedan hos Rikets Ständer framställning blifvit gjord derom, att, enär uti nu gällande Ansvarighets-lag för Stats-Rådets Ledamöter af den 10 Februari 1810, åtskilliga brister förekomme, bland andra att i samma
Våra vänner på tältplatsen voro genast till reds att hjelpa oss, i synnerhet qvinnorna Aitanga och den tolfåriga, något bortskämda Vega-favoriten Reitinacka. De sprungo som yra och lekfulla barn af och an för att ställa nätet i ordning och anskaffa allt hvad som erfordrades för fisket. Vi hade från fartyget medfört ett 9 meter långt och 1 meter djupt nät. I dess öfre kant voro flöten anbragta, på den nedre fastbands en lång stång, vid hvilken fästades fem käppar, hvarmed stången ett stycke från stranden sänktes till lagunens botten. Några i det kalla vattnet vadande infödingar framsköto derpå nätet mot land med käpparne och stången, som lätt gled fram öfver den gräsbevuxna sjöbottnen. För att hindra fisken att simma undan vadade qvinnorna på sidorna om nätet med högt uppskörtade päskar, skrikande och stojande samt då och då stannande för att genom en våldsam darrning gifva till känna, att vattnet var mycket kallt. Utbytet blef rikligt. Vi fingo i hundratal en svart, för oss alldeles okänd fiskart, af en typ, som man snarare skulle väntat finna i eqvatorialtrakternas sumpar, än här uppe i norden. Fisken kördes i en hundsläde till fartyget, der den blef dels för zoologens räkning spritlagd, dels stekt, ej utan protest från vår gamle kock, som tyckte, att den svarta, slemmiga fisken såg märkeligt otäck och stygg ut. Men tschuktscherna hade rätt: det var en verklig läckerhet, till smaken i viss mån liknande ålen, ehuru finare och köttigare. Dessa fiskar voro för öfrigt seglifvade som ålar. Efter att hafva legat 1½ timme i luften, simmade de nämligen, om man lade dem i vatten, lika raskt omkring som förut. Huru denna fiskart tillbringar vintern, är mera gåtfullt än insekternas vinterlif. Lagunen har nämligen intet utlopp och synes helt och hållet bottenfrysa. Den vattenmassa, som om hösten funnits i lagunen, låg derför ännu till större delen qvar som ett osmält och ej lossnadt islager, hvilket var täckt med ett flere fot högt lager af flödvatten, som öfversvämmade de närliggande gräsmarkerna.
Alier *'Ej heller må Konungen Statens i n k o m stei fö r pa k t a , eller, till vinning för sig och Kronan eller enskilde Personer och C o r p o r a l i on e r n A g r e M o n o p o 1 i e r fa s t s t ;i 11 a” Men dä uti nästföregående Statens Or* dinaire samt de rinder namn af Bevillningar inflytande Inknmster omtalas och desse sednare uti Co uppräknas, såsom Tull-Post, Chai tfe-Sigillatar-medel m. fl. samt den förstnämnde, S.taIs-Verkets betydligaste inträd, efter hvad nogsamt är kändt, förut varit på Arrende öfveriåten till ett enskildt Bolags förvaltning; Så liar det förekommit Utskotten, sorn skulle man genom det vid slutet af Co § införde, här ofvan citerade stadgande, egentligen sökt förebygga sådane för S'ats-Verkets behof till visst bestämdt belopp påräknade -»Inkomst-källors vidare skiljande från Stals-Föi valliiingen på det hebo Alt nämnde §. lili förevarande fall icke ijr tillämplig, derom hafva Utskotten än iner Stafdal «in öfvertygelse af den anledning. 45 6 Stats - U t sk o 11 e t s ■Betänka n ci en. tilt flere mcil Dykeri-Inrättttitigen likartade på vin.sl ucli förlust ingångna Associationer, f;l.soin Assurans - Compaguicrne , längre lid funnits etablerade saint med Kongl. Majlis Rådiga Reglementen försédde, tilan alt desse Inrättningar, sorn äfvert lara boredt Delegarne en icke ringa vinst, ansetts böra af Staten öfveiiagäs eller vara lillkomne i sirid med Regeringsformens öftanäinnde 60 §., hvilken allisa, efter Utskottens öfvertygelse, icke lägger binder i Vtigen för Dykerl-V erkels ånyo upplåtall . de lii! eli enskildt Bolag.
Stats-Utskottet, som redan i ofvan omförmälda utlåtande uttalat sin tanke röra nde förevarande ämne samt dermed gemenskap egande frågor, har ansett sig ega så mycket mindre anledning frånträda sina derom då yttrade åsigter, som Rikets Ständer sedermera, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med det af Utskottet framställda förslag, angående en vidsträcktare utlånings-rätt för Riksgälds-kontorets innestående kontanta behållning, beslutat att en del utaf de för Svenska statens räkning å utrikes ort till allmänna rörelsens underlättande upplånta medel skulle användas såsom »omedelbar försträckning till sådana inom Riket befintliga penninge-förvaltande verk »och inrättningar samt större bolag och föreningar, som af Fullmäktige (i Rikets »Ständers Bank) ansåges erbjuda fullkomlig säkerhet.» Beträffande de vid föregående riksdagar meddelade stadganden rörande inköp för Riksgälds-kontorets räkning af Hypotheks-föreningarnes samt Arméens Ackordsamorterings-fonds och Trollhätte nya kanal-bolags räntebärande obligationer, fortfar Utskottet jemväl att hysa den i Utskottets förra framställning tillämpade åsigt att, under nuvarande förhållanden, några ouppsagda obligationer icke böra till förräntning af Riksgälds-kontorets kontanta behållning uppköpas, enär den i sådant fall, efter en kortare tids förlopp, nödvändiga uppsägningen eller offentliga försäljningen från detta verks sida af ett större antal dylika obligationer sannolikt komme att medföra flera betänkliga olägenheter. Enligt denna åsigt har Utskottet derföre i sitt här nedan framställda förslag till reglementariska föreskrifter rörande ifrågavarande ämne icke upptagit de stadganden, som nuvarande reglementes 195 och 196 §§ innehålla, angående räntebärande obligationers uppköpande samt försäljning eller uppsägning till inlösen.
Om man t. ex. fortfore att truga de lärjungar, hvilka ej behöfva, och hvilkas målsmän ej vilja, att de skola läsa de gamla språken, att likväl göra det, så är det klart att åtskillige, som eljest skulle hafva begagnat de allmänna skolorna, måste gå derifrån och söka enskild undervisning. Derigenom blifva de allmänna läroverken otillräckligare, än de eljest skulle hafva blifvit, och sådant föranleder nya framställningar om äskade anslag. Det är bekant, att Statens skyldighet, lill undervisnings anskaffande ansågs till en början inskränka sig till embetsmäns och lärdes bildande. De som ej egnade sig åt embetsmanna-yrket eller vettenskapers idkande, fingo sköta sig sjelfva, bäst de kunde. Nu har man kommit ifrån den första föreställningen och som största delen af den skattdragande allmänheten ej egna sina barn ät embetsmanna-lifvet eller åt vetenskapliga studier, så har man alltmera sökt utvidga den s. k. medborgerliga bildningen, eller den som ej fordrar de döda språkens studium. Jag anser det ock vara en billig fordran så väl å deras sida som lemna medlen, som å deras, hvilka skola uppfostras, att R. St. åt dem öppnar tillfälle till för dem alla tjenlig undervisning. Det är detta tillfälles beredande, som jag afsett med de ord, jag föreslagit. Jag har gjort dem så vidsträckta de äro, på det man ej skulle för mycket specificera, men dock bestämdt uttala hvad man ville hafva för sina penningar. Jag kan ej annat än såsom en beklaglig fördom anse den me - 344 Den 29 Juni. ning, sora hfir af en talare blifvit framställd, nemi. att en grundelig allmän bildning ej kan vinnas utan genom klassiska studier d. v. s. utan att läsa de döda språken. Kan man föreställa sig, att menskligt förstånd och menskliga förmögenheter ej skulle kunna utbildas, utan att man läste ett visst språk ? Om vår Herre ej låtit de Romare någonsin komma till, skulle då ändamålet med menniskoslägtet, dess utveckling till dygd och kunskaper, hafva förfelats? Men man vill likväl att frän början, åtminstone skall, såsom förhållandet lärer vara i Tyskland, något latin läsas.
Det förra vore enl. min åsigt en skada, enär Staten derigenom beröfvas tillfälle att använda dem till andra, måhända ej mindre gagnande företag. Det sednare åter skulle blott föranleda större utgifter framdeles. Frih. Palmstjerna har ansett nödigt, att anslå förevande medel för vinnande af erfarenhet om jernvägars användbarhet i vårt land. Afven jag skulle redan ur denna synpunkt gerna se ett bifall till detta anslag, derest det icke förefölle mig, upriktigt sagdt, som om en jernvägslinea, vald så isoleradt som denna, icke medförde tillräckliga utsigter för framgång; men om företaget misslyckas, kommer det att åberopas såsom ett skäl emot jernvägars anläggande inom vårt land. Sådant ville jag undvika. En annan sak vore, om detta företag kunde sättas i förbindelse med någon större jernvägslinea från öster till vester; SlatsUtsk. torde ej saknat anledn. att härå fästa sin upmärksamhet. Till ytterligare beredande häraf tillstyrker jag alltså äterreraiss af Utsk:s nu föredragna betänk. Huruvida det må anses hafva skett ur den synpunkt, att det begärda anslaget må framdeles blifva bifallet eller afslaget, beror på den utveckling af frågan, StatsUtsk. behagar bereda; det tillhörer, i händelse af återremissens beviljande, en framlida öfverläggning att härom fatta definitivt beslut. Frih. von Stedingk: Jag delar ingalunda den siste talarens 240 Den 26 Juni e. m. farhågor, utan är tvertom öfverlygad, att den ifrågavar. jernvägen kommer alt bära sig ganska bra. Frih. Palmstjerna har yttrat, att de 75,000 r:dr vore visserligen en utgift, men att det likväl vore af vigt för Slaten att göra denna upoffring, på det att man må kunna vinna erfarenhet om lämpligaste sältet för anbringandet af jernvägar i Sverige. Jag kan likväl icke förmoda, att meningen med detta anslag endast varit att experimentera i detta fall, ty skulle meningen så vara, nödgas jag förena mig med dem, hvilka yrka afslag.