Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sladsnämnden tillhörer ock alt pröfva antagligheten af arrendeanbud å staden tillhöriga fastigheter eller inkomstgifvande rättigheter; att yttra sig öfver förslag till taxor, som läggas på allmänna rörelsen, antingen dessa skola af Magistraten utfärdas eller böra högre myndighets pröfning underställas; samt alt, efter föregången pröfning, bevilja Magistraten nödiga medel å det enligt § 74 för oförutsedda behof anvisade förslagsbelopp. § 49. Nämndens sammanträden skola hållas å det ställe och å de tider, Nämnden bestämmer, och deremellan så ofta Magistraten eller Stadsnämndens ordförande finner det nödigt, eller då minst halfva antalet af Nämndens ledamöter derom gör framställning. Der Nämnden finner nödigt alt till samråd med Magistraten sammanträda, utsätte Magisrtalen, på derom genom Nämndens ordförande gjord anmälan, lämplig dag dertill. 40 § 50. I Stadsnämnden vare den ordförande, sorn sådan befattning hos Sladsfullmägtige innehar, men der Fullmägtige icke tillsatte äro, den, som dertill af allmän Rådstuga utses. Är ordföranden förhindrad att vid Stadsnämndens sammanträde sig inställa, ege Nämnden utse annan ledamot alt för tillfället lora ordet. § 51. För valbarhet till ordförande eller ledamot i Stadsnämnd, som af allmän Rådstuga tillsättes, galle hvad i §8 2 7, 28 och 29 om Stadsfulluiägtige sagdt är. § 52. Vid samma tillfälle, då ledamöter väljas, utses på enahanda sätt hälften så många suppleanter, eller, då ledamöternas antal icke är jemnt, det antal, som är närmast öfver hälften. För valbarhet till suppleant, gälle hvad i nästföregående § om ledamot sagdt år. § 53. Ledamot i Stadsnämnden fortfare i denna sin befattning så länge han, på grund af sitt dåvarande uppdrag, Stadsfullmägtig är. Äro Stadsnämndens ordförande och ledamöter å allmän Rådstuga utsedda, gälle om afsägelse, tjenstgöringstid och afgång hvad i §§ 30 och 51 om Stadsfullmägtig finnes stadgadt. Ledamot i stadsnämnden kan icke, emot sin vilja, i Nämnden ånyo inväljas förr, än så lång tid förflutit, som han näst förut i Nämnden tjenstgjort. § 54.
Sprengtpoi tens sista yttrande tro än mera anledn. vara för handen att afslå dessa voter:s-propositioner. Upplästes ett från PresteSt. ankommet prot.utdr. af denna dag, af innehåll, att Ståndet, på grund af 34 §m i inom. Riksd.Ordn., i afseende på denna i4:de punkt i StatsUlsk:s meni. N:o >01 funnit för godt afslå voter:s-propos:n, såsom innefattande ett villkor af ekonomisk och administrativ beskaffenhet, och på grund deraf, att i fråga derom i Stånd stannat emot 2. I afseende på sjelfva anslaget hade Ståndet förklarat sig vilja vidblifva sitt redan förut fattade beslut om bifall dertill, samt beslutat anmoda StatsUtsk. alt från Borgareoch BondeStm inhemta utlåt:n, huruvida äfven nämnda Stånd vilja i sakens så beskaffade skick anslaget bifalla; hvilket beslut PresteSt. inbjudit R. o. Ad. att biträda. Frill. Sprengtporten: Af det nu upplasta prot.- utdr. har jag funnit, att PresteSt. af-Jagit della villkor, men likvisst under den förutsättning ]ag (ramställt, alt det berodde af Borgareoch BondeStm att återkalla sitt bifall lill anslaget. Jag gör mig förvissad, att Hr von Hartmansdorff, till följd af en oriktig uppfattning af mitt yttrande, men icke för att misstyda detsamma, gifvit den tolkning deråt, som trodde jag att något Stånd vore berältigadt att återkalla - Den 16 September f. ra. 4' 7 kalla sitt beslut derföre, att icke dess åsigt vunnit i förstärkt StatsUtsk.; men jag har ansett ett Stånd vara berättigadt att återkalla dess beslut, då samma Stånds mening blifvit undertryckt till följe af ett annat Stånds beslut, och nekad att komma till den slutliga pröfning, som finnes i Reg.F:n bestämd, och hvilken utöfvas af Ständerna i förstärkta StatsUtskottet. Hr Ribbing, Bengt:
Dessa uppgifter, som tväfallt författas, skola noga upptaga aila de personer, hvilka till hvars och ens hushåll höra, med utsättande af namn, ålder, mer elier mindre arbetsförmåga, bräcklighet o. s. v.; äfven skall bestämdt uttryckas personens embete, tjenst eller befattning, den rörelse, näring eller handtering, han idkar, hans fastigheter, verk och inrättningar, äfvensom fartyg om fem svåra lästers drägtighet och derutöfver, samt ändtligen de hos hvar och en boende liyresmän, eller andra, hvilka dessutom, för sig och sitt folk, äro pligtige att enahanda förteckningar och uppgifter aflemna. Samma skyldighet åligger ock förmyndare, i afseende på sina myndlingar och dessas egendom, samt Styresmän af Bolag, Verk och Inrättningar, outredt sterbhus eller under concurs varande bo, förden egendom, en hvar af dem förvaltar och vårdar. Allmogen och mindre skrifkunnige invånare i städerna ega att muntligen meddela dessa uppgifter. §. 43. Underlåter någon, ulan anmäldt laga förfall, att personligen, skriftligen eller genom Ombud, vid Mantalsoch Skattskrifningen sig inställa samt alla nödiga uppgifter meddela, bote till socknens fattige En R:dr; och vare samma bot för den, som underlåter att anmäla de på egorne inhyses boende personer, skulle de än för afgift böra befrias. Hvaremot den, som antingen sjelf 58 Bil. till Bevillnings-Utskotlet Betänkande, N.o 12. Leträdes med ovigtig uppgift eller bidrager dertill, att någon utan skäl från skatt uteslutes, skall betala den skattskyldiges afgift och böta dess dubbla belopp; skolande dessa böter, som äro desamma, hvilka uti serskild Kongl. Förordning, angående Mantalsoch Skattskrifning, äfven finnas utsatta, tillfalla Faltig-cassan i den stad eller socken, hvartill den pliktfällde hörer; med iagttagande likväl, att nämnde böter icke utgå förr, än Konungens Befallningshafvande derom förordnat.
Ridderskapet och Adeln, yrkat stiftande af en ansvarighetslag för Domare och Befallningshafvande , sorn, under utöfning af sitt anlete , hegar brott och, i stället att, sin embetsed likmätigt, skipa Lag och rätt till medborga - lo LagUtskvtlets Uttänkande N:o iji« res hägn, sjef öfv rträ ler hagarne och hega gnar embetet tiil. medborgares skada och förderf ,• i hvilket afseende, och dä orsaken till det , efter Motinnairens tanka , stora missförhållande emellan brott och straff, som i omförmälde fall sig företett , vore den, att allmänna Lagen i 17 Cap. 37 § RättegångsBalken icke skall utstaka något ansvar för den Domare eller Befallningshafvande, sorn later någor till bekännelse pinas och plågas , utan endast stadgar, alt en sådan Domare eller Befallningshafvande må plikta, som saken är till, samt således helt och hållet öfverlemnar straffbestämmelsen ål vederbörandes godtycke, Herr Rosengvist föreslagit, att nyssberörde Lagrum tua erhålla följande lydelse: "Varder någor i brottmål bunden till saken med klara skäl och fulla bevis, äntå att han ej kan förmås till bekännelse; ther galle cj hans nekande. Ej må Domare eller Befallningshafvande låta någon till bekännelse pinas och plågas; gör thet någor och således bryter then frid, sorn Konungen svurit häfver att hålla undersåtare sina, straffes som för Edsöre med ett års fängelse å fästning , plikte ock dertill 100 R;dr Silfver till tväskiftes emellan then , som pinad blifvit och Socknens fattige; orkar han cj böta, sitte therutöfver i sex månader å f ästning och varde aldrig brukad i Konungens tjenst eller i värf, sorti LcgUtskottets Betänkande N:o l3i. 1 i medborgerligt förtroende medförer.
Utskotten få, i anledning häraf, erinra, att, enligt den af Utskotten antagna kostnads-beräkningen, det för Läns-fängelser föreslagna anslags-beloppet 900,000 R:dr motsvarar ett antal Celler af ungefärligen i,35o eller endast omkring s/3 af den nuvarande fångpersonalens vanliga antal, så att, äfven med beräkning af behofvets minskning genom de förhållanden, som i Utskottens Betänkande äro serskildt antydde att dertill föranleda, torde tillika behöfva beräknas den minskning af Cell-antalet, som kan uppkomma derigenom, att en del af fångarne kunna utan äfventyr förvaras flere gemensamt i ett rum. Detta torde dock foga kunna medgifvas vidare än för dem, som äro dömde lill Corrections-Inrättning eller Pionnier-Corps, hvilka visserligen lika väl kunna å Läns-häktet förvaras i gemensamt rum, som de äro i gemensamhet, under det de utgöra det ådömde tvångs-arbetet; men för alla, som å Läns-häktet utstå ådömdt straff, vore det visserligen önskligt och serdeles ändamålsenligt, alt de hållas afskiljde så väl från hvarannan, som från andra fångar, då äfven hos dem, som icke ådagalagt någon gröfre brottslighet, vanarten ofta alstras eller utvecklas genom samman» varon i ett oftast sysslolöst fängelselif. Om förslaget att inrätta ett Straff-fängelse efter Pensylvania-methoden, är anfördt, att, ehuru man erkände Penilentiär-systemets stora värde och företräde framför de hittills brukliga straff-ordningar, vore dock systemets utöfning och vilkoren för dess verksamhet ännu hos oss så okända, samt sjelfva fördelarne af de olika methoderna, den Auburnska och den Pensylvaniska, ännu öfverallt så litet utredde och pröfvade, att man stannar i villrådighet, om det för oss med våra små tillgångar vöre rådiigt att nu genast med någondera göra början. I andra länder äro redan ofantliga kostnader använda för att försöka dessa methoder, men uti intetdera landet skall man ännu vågat afgöra, hvilken är bättre än den andra, utan skall man i dessa länder begagna begge methoderna.
Revisorerne hafva härvid icke funnit något att erinra. Skogs-institut el. Af räkenskaperna, som uti Kongl. Kammarrätten undergått revisionsåren utan anmärkning, inhemtas: granskning för båda Debet. år 1848. år 1849 • Balans från föregående äret: Uppbörd: Kongl. — Observationsmedel Tillkommer inventariers värde.— Credit. - 49 — Transport: S:r Summa jijtcr: Aflöning - Hushyra — - Reparationer - — Inventarier Arfvoden för revision af skogskartor Rödjning m. m. — - Skrifmaterialier och expenser, ved och ljus Diverse utgifter - Afskrifning af inventariers värde S:r Balans till påföljande året: Någon anmärkning vid dessa räkenskaper har icke heller hos Revisorerne förekommit. Styrelsen öfver Ekeplantering arne. Räkenskaperna äro i Kongl. Kammarrätten granskade för båda åren utan anmärkningar och utvisa: D »ebet. år flS4S. år 1849. Balans från föregående året: Utgifter: Balans lill påföljande året: Summa 11,699: 21. 7. 12,962: 18. 10. Af Styrelsens till Kongl. Majit, den 26 April 1849 och den 30 April 1850, afgifna underdåniga berättelser, af hvilka Revisorerne erhållit del, inhemtas, att, år 1848, eksådd icke kunnat verkställas, emedan någon ollonskörd föregående hösten icke inträffade, hvaremot jord blifvit odlad för ollonsådd vid inträffande tillgång pä ollon, så att, inberäknadt den mark, som förut var i ordning, en areal af 170 tunland blifvit fullständigt beredd för ollonsådd. Dessutom hade under samma år blifvit utplanterade 5,700 stycken ekar, 18,800 stycken lärkträd, 1,990 stycken askar och 1,630 tallar. Hvad växtligheten beträffade, hade den, så väl å Wisingsö som å planterhagen Östra Malmskogen i Östergöthland, under året varit ganska vacker och lofvande, äfvensom den af Kongl.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, nedanuämnde den 18 dennes på bordet lagde Mern., nemi. från Stats-Utskottet: A? 346, i anledn. af erhållna återremisser å Utlåt. N:o 308, ang:de dels ett byggnadslån åt staden Jönköping, dels anslag och lån för ny tomtreglering derstädes; JVs 347, med förslag till stadganden i Reglementet för RiksgäldsKont., ang:de de under innevar:de Riksdag beviljade och till utgående från detta verk anvisade Stats-utgifter; Banko-Utskottet: Föredrogos och biföllos BankoUtsk:s den 18 dennes på bordet lagda Mern. och Utlåt.: M 85, med hemställan att begrafningshjelps aftjenande i R. St:rs Bank må nphöra; och M 86, i anledn. af ett utaf Magnus Svensson i Grimslöf gjordt ackords-anbud. Vid föredragning af BankoUtsk:s d. 18 dennes på bordet lagda Utlåt. l\:o 87, i anledn. af erhållen återremiss i vissa delar af Mern. M 66, ang:de Diskont-verkens organisation, blef detta Mein., på begäran af flere ledamöter, ånyo lagdt på bordel. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Utlåt:n, Betänk:n och Mern., nemi. från Stats-Utskottet: J\s 355, i anledn. af väckt motion om pension för Öfverste Löjtnanten Gr. A. E von Rosen.
5D?cb attflag tid fåbant fammauträbe fört)åde§ fåfom örn anflag tid ©tånbettS ^3tena fagbt är. Xvi)cffvtl)oté^övorbntnrtcn. §. i 8:o 28 ib rättegångens början mare SSoftrtycfare ffi;lbtg att f örfattarenS namn» febel ttd 'sDomftolen tngifma. f annat fad fiåttbe t)att författaresanfmar, få framt tcfe författaren ftg fjoS domaren fjelfmant ttdfännagtfmer. Slngår rättegången ©agblab eder ^ertobtffa ©frifter, blifme UtgtfmarcttS namn af fufiittce ©tatSs Sdltniftern, t följb af ofman föreffrtfna anmälan, uppgifmet. ©Dinaren äger att genaft, febatt namn 9:o <8warje ©frtft mare författarens effer pattS rätts fagftga tmtcpafware3 egenbotn. SJlett få framt 3'örfattarenS arfwingar effer rättSstnnepafmare t cfc inom Sjugu år från patt3 bob utgtfntngS-rätttgffetcn begagnat, äfmettfom t pått* beffe ett fåbattt begagttattbe tcfe af bent tnont pwart Sjugonbe år fornt;a3, ftånbe pwar ocf) ett öppet att fyörfattarenS efterfemnabe ©frtftcr af trpefet tttgtfma. hwitfelt font cfjcft ©frtft trpefer effer eftertrpefer, utan g-örfattaren3 effer patt 3 rätt§
» Hvad skrattar ni åt? » frågade j a g häftigt. Min skarpa ton förvånade honom, han såg på mig ett ögonblick, och så k o m det ändtligen: » Jag skrattar åt människornas visdom. De tro, att man inte kan göra skada på annat sätt än genom att bryta mot tio Guds bud o c h Sveriges rikes lag, paragraf den eller den. D e veta inte, att man kan synda bara genom ett ord, som man inte säger, en min, som m a n inte behärskar. och då de se ett jordras, som anställt elände och förödelse, veta de inte, att det kan vara ett enda litet sandkorn, som är upphof till hela olyckan. Gustaf Hjälms fot har en gång kommit att rubba ett sandkorn — och därför sitter jag här. » Det blef tyst. Jag höll andan och väntade. Och efter en liten stund fortfor han, som o m han talat för sig själf: » Å, j a g minns den dagen, som o m det varit i går. Jag hade kommit ut ur fängelset kvällen förut, och ingen af stadsborna hade ännu sett mig. Jag hade tillbragt natten hos min stackars gamla mor, som hade gråtit af glädje öfver att se mig igen, och hon hade talat så uppmuntrande och tröstande till mig och målat ut framtiden för mig i så ljusa färger. H o n hade talat vid en handlande, som hon kände, att j a g skulle få plats hos honom, och om j a g skötte mig bra, skulle människorna nog snart glömma, hvad j a g felat, och låta mig Våra lärarinnors sommarferier. Tillfälle Redaktionen af Idun. ostörd arbeta mig upp igen, ingen skulle till sommarinackordering är, som af annons i dagens nummer framgår, i Stockholms Internatioha hjärta att visa mig förakt, j a g var j u nella Lärarinnehem, Kungsgatan 26, beredt för bara en vilseförd gosse, knappt tjugu år. lärarinnor och med dem likställda. Jag lofvade henne att göra mitt bästa. ' Helst skulle j a g dock ha velat lämna staden och försöka bryta mig en n y bana på Fröken Hulda Lundins slöjdkurs för utbildande af handarbetslärarinnor afslöts för våren helt annan trakt, där ingen kände mig, terminen sistlidna fredag i Klara skola.
Discontvåg uppbara högre proCent af sina tillverkningar , ån den de för år .18185 såsom ordinarie låningsrått åtnjöto, och att dem följaktligen ej borde tillgodokomma den större andel, hvilken, i mån af det till Discont-Fondens förstärkning af Rikets Stånder anviste ytterligare anslag, kunde, efter uppråttad fördelning, på öfrige till lån berättigade idkare sig belöpa; Att Kongl. Maj:t, med Nådigt bifall till hvad Rikets Ständer framställt, rörande vilkoren för Glasbruks-egares rättighet till Lån af Manufactur-Discont-Fonden, förordnat, att den för detta behof af Rikets Ständer tills vidare afsatta Summa, 100,000 R:dr, må emellan samtlige* Glas-tillverkare, som till Låns erhållande i behörig ordning sig anmäla , fördelas vid den vanliga Discont-rcpartitionen, efter allmänna grunder i män af tillverkningarnes värde; och att, i anseende till svå - Revisorers Berättelse. 151 righeten för Glasbruksegare, hvilkas tillverkningar merendels endast uti smärre partier kunna föryttras, att såsom Hypothek anskaffa köpares Reverser för den försålda varan, det i stallet må vara dem tillåtet, att, jemte deras egne Reversal, för lånen stalla 2:ne personers proprie borgen; dock att, om Glasbruks-idkare skulle åstunda att, i likhet med andra Låntagare, få, såsom hypothek för lån i Fonden, aflemna Reverser för försålda varor af egen tillverkning, sådant må vara dem oförvågradt, enar Reverserne i dessa fall befinnas med vederhäftig och godkänd borgen af en person försedde:
Utskotten, som dock anse, att, under krigstid, rotehållarne böra ersätta fulla värdet af båtsmännens beklädnad, få derföre tillstyrka Kongl. Majits förslag, att kronan må öfvertaga båtsmans-beklädnaden, emot det att rustoch rotehållare erlägga i fredstid en kontant ersättning till kronan, svarande emot fyra femtedelar af kostnaden för de beklädnads-persedlar, hvilka kronan består, efter medium af sednaste tio års markegång i hvarje län, men i krigstid full ersättning efter enahanda grund. Vidkommande härefter det förslags-anslag, som Kongl. Majit för ändamålet äskat, eller tjugoåtta tusen ridr biko, så få Utskotten först upplysa-, alt indelningsbåtsmännen utgöra 2,301 och roterings-båtsmännen 3,393 man; att för denna styrka, tillsammans 5,694 man, en fullständig beklädnad skulle, efter ett pris af trettiotvå riksdaler per man, uppgå till en kostnad af 182,208 ridr banko; att likvist en sådan summa icke skulle vara för närvarande behöflig, enär endast omkring en tredjedel af båtsmanshållet i fredstid uppfordras, så att blott en tredjedel af hela kostnaden behöfver årligen anskaffas eller för 1,898 man ett belopp af 60,736 ridr banko, att, enligt hvad förenämnde komiterades utlåtande vid handen gifver, för åvägabringandet af den föreslagna förändringen skulle, utom rustoch rotehållares årliga bidrag med fyra femtedelar af den egentliga beklädnads-kostnaden, hvilka bidrag, beräknadt efter markegångsprisen för åren 1834 till och med 1843, utgöra tillsammans 32,558 ridr 6 sk., erfordras en summa af omkring 28,000 ridr banko.
Måttligt arbete förstör ingen, och ehuru den indelta arméens soldater ofta varit kommenderade på större allmänna arbeten, har jag aldrig hört att deras duglighet häraf lidit någon olägenhet eller att någon af denna anledning velat nedsätta arméens värde; jag anser den föreslagna skrilvelsen öfverflödig och afstyrker densamma. Hr Brakel: Som bevis på det olämpliga uti att uppfordra båtsmän till varfsarbete, ber jag blott få anföra att en sådan båtsman Dan 18 April e. m. 561 båtsman kostar 100 rdr mera årligen än en ordinarie varfs* arbetare. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkats dels bifall till Ulsk:ts hemställan och dels af Hr Brakel, att R. o. Ad., med afslag å samma hemställan, måtte för sin del besluta, att R. St:r skola hos K. M. i urid:t anhålla, det K. M. täcktes, när omständigheterna lämpligast dertill inbjöde, låta anställa, i stället för till varfsarbete uppbådade båtsmän, ordinarie varfsarbetare å flottans varf, samt till denna arbetarepersonals aflöning och underhåll i första rummet använda de besparingar å hufvudtiteln, som uppkomma till följd deraf, att båtsmän i allmänhet icke vidare varda till varfsarbeten uppfordrade. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utskits hemställan och sedermera propos. på afslag derå och antagande af Hr Rrakels olvanberörde yrkande, hvilka båda proposrr med blandade ja och nej besvarades; hvarefter förnyad propos. på bifall till Utskits hemställan gjordes och, sedan svaren derå utfallit med många ja, blandade med nej, förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Brakel begärde votering. Uppsattes och justerades följide votens-propos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan uti 7:de punkten af Utlåtit N:o 81, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o.
S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets den 5 dennes aflåtne sarnt den 9 i samma månad på bordet lagde Memorial, i anledning af yttrad önskan örn handlingarnes tryckning i anmärkningsmålet rörande de genom föredraganden af Commando-Ärenden för Arméen utfärdade General-Ordres om vilkoren för approberandet af Recriiter vid sådane Regementet, der Rotehållare ej samfällt ingått beting pm Soldatbeklädnaden; beslöt Ridderskapet och Adelil att hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, huruvida Kongl. Maj.-t täcktes i Nåder tillåta tryckning af de öfver Cotnmando-Ärenden den 24 Maji, den 26 Augusti, och den 30 September 1817, i berörde fråga hällne Protokoll; och skulle Expeditions-Utskottet anmodas, att, underdånig skrifvelse härom till Kongl. Maj.t, uppsätta; om hvilket beslut de öfrige Respective Riks-Stånden skulle vänligen underrättas. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets den 5 dennes aflåtne samt den 13 i samma månad på bordet lagde Memorial, i anledning af Ridderskapet och Adelns yttrade önskan om tryckning af Handlingarne i Målet, rörande en af Herr Schonstrom, Pehr, mot Herr Ktäts-Ministern för Utrikes Arendana gjord anmärkning, fann Ridderskapet och Adeln , att samma Memorial endast borde läggas till Handlingarne.
Det Lan visserligen vara försiktigt att så nära Riksdagens slut öfverlemna målen till så knapphändig handläggning, som möjligt; men då man hyser en sann värme för Grundlagens helgd, låter man icke förvilla sig af dylika framställningar. För min del anser jag det vara angelägnare, att de i denna fråga yppade villomeningar i lid blifva vederlagde, än att målet innan Riksdagens slut hinner afgöras. Jag nitälskar sannt och ärligt för sjelfva målet, men ännu mera för dess Grundlagsenliga behandling; och jag skall derföre försöka att utreda frågan, så vidt jag förmår. Det gifves Grundlagsenlig! blott två sätt att väcka frågor om ändring af Grundlagarne: det ena, genom Kongl. Propositioner, det andra, genom enskilde Riksdagsmäns motioner hos ConstitutionsUtskottet. Det synes väl, som äfven ett tredje sätt skulle finnas, nemligen genom en af Utskottet sjelfmant gjord framställning; men de tvänne senare sätten sammanfalla i sjelfva verket till ett, emedan en framställning af Utskottet likaledes härrör från enskild Riksdagsman, då den härrör från någon individ af Utskottets Ledamöter. 53 § Regel ingsFonnen säger väl, al Constitutions-* a5o Den ii Mars f. in. Utskoltet äger att väcka och upptaga frågor, rörande förändringar i Grundlagarne; men detta ordet väcka liar endast blifvit ditsatt derföre, alt nian i annat fall skulle kunna tro, att en Ledamot i ConstitutionsUtskottet icke ägde samma rättighet att väcka dylika frågor, som hvarje annan Riksdagsman. Det är således samma sak, om frågan blifvit vackt af någon Riksdagsman inom eller utom Utskottet.