Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Ridderskapets och Adelns inbjudning rörande nämnde fråga. VIII. 322, 325. — angående praescriptionslid för inlösen af dess sedlar å mindre valörer. Se Sedlar. — om anskaffande af ny ändamålsenlig byggnad för. IX. A. 26. U. 400. A. 408. — om förändrade föreskrifter i afseende på dess metalliska Kassa. Se Metalliska Kassan. — angående årlig revision af dess förvaltning i förening med BankoDiskont-Revisionen. Se Banko-Diskonten. — angående förändrade föreskrifter för dess depositions-rörelse. XIII. B. 110, 202, 205. A. 224. XIV. U. 48. A. 169. — angående förändring i dess sedelmynt. Se Sedelmynt. — angående förändrade föreskrifter för dess Vexlingsoch Kassarörelse. XV. B. 112, 120, 123. A. 136. U. 219, 221. A. 224. — Ridderskapet och Adelns inbjudning'i sistnämnde fråga. XV. 136. •— angående uphörande af begrafningshjelps aftjenande uti. XV. B. 121. A. 146. Banker, motion om stiftande af en fullständig lag för särskilda sådanas bildande och rörelse. II. 430. R. 432. XI. B. 315, 372. XII. 7, 40. A. 61. XV. U. 20. Banko-auktion, angående af Guldoch Silfverarbetaren Fernlund gjord ansökning om ersättning för å sådan inköpta panter, hvilka sedermera befunnits vara af oädel metallkomposition. Se Ersättning. — om ersättning lill Tapetfabrikören Johan Sandberg för en af honom å sådan efter silfvervärde inropad, sedermera origtig befunnen pant. Se Ersättning. ( 23 ) Banko-Diskonten, angående ett af Handlanden M. E. Bahr gjordt Ackords-anbud. Se Ackords-anbud. — angående Handlanden M. VV. Lindströms Ackords-anbnd.
Friherre Cederström, Jacob, erinrade, att i fall denna håga komme att hvila, borde ock RiddarhusUtskottets Memorial i öfrigt helt och hållet förblifva hvilande, emedan det icke skulle öfverensstämma med formerne att till pröfning upptaga en del, men låta en annan del af samma Memorial, hvilken uti den förra delen lätteligen kunde åstadkomma ändring, hvila. Hans Excellence Herr Grefven och Landtm Marskalken hemställde om icke, i anledning af Grefve Mörners anhållan, hvaruti flere Herrar Ledamöter instämt, RiddarhusUtskottets ifrå - JDen a Julli, 43 gavaran(3a Memorial finge till dess hela inne» hall intill nästa Plenum hvila på bordet. Bifölls, Upplästes PrästeStåndets ProtocollsUtdrag af den 29 sistlidne Junii, innehållande att PrästeStåndet åt Herr ÅrkeBiskoppen och TaJemannen uppdragit , att på sätt 81 §• Riksdagsordningen omförmäler, gemensamt med Hans Exceilence Herr Grefven och LandtMarskalken samt de öfrige Herrar Talmän hos Kongl. Mapt i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj t efter denna veckans utgång, hvarförinnan Riksdags göromålen förmodades Jeunna afslutas, låta aflysa Riksdagen och Riksens Ständer hemförlofva; och hafva de öfriJ ge RiksStånden blifvit inbjudne att hvar för sig enahanda åtgärd vidtaga. Hane Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde om icke, då åtskillige mål ännu berodde på Ridderskapet och Adelns slutliga handläggning, Präste-Ståndets ProtocollsUtdrag kunde tills vidare få hvila på bordet. Bifölls. 44 Den 2 Julli. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 2 Julii xStS. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmäna na Besvärs-och OeconomieUtskottets d. 27 sist!.
»Åh, fy, Berta, – hvarför skall du alltid vara så stygg? Fastän det icke gör dig nöje, så kan det ju likväl roa mig.» Hon sköt ut underläppen – den darrade som på ett litet barn, som skall till att gråta. Berta såg det i spegeln. Hon reste sig genast upp. »Käraste», sade hon mildt, i det hon böjde sig ned och kysste Ester på kinden». Så tag honom då, när du tycker om honom.» »Bevars så högtidligt!» Ester brast ut i skratt – de djupa smilhålorna i de röda kinderna trädde tydligt fram. »Det är väl icke så allvarsamt heller – vi ha ju icke sett honom mera än en gång. Stackars karl! – om han visste så du testamenterar bort honom.» Berta Funcke hade ett sätt att se på folk, som en och annan hade gifvit akt på och talade om. Hon drog först ihop ögonbrynen och kisade litet – koncentrerade blicken. Så vidgade sig ögonen småningom, blefvo mörkare – medan blicken dröjde. — Det låg något magnetiskt tjusande deri. Så hade hon sett på Åke Kalm en gång – under en koncert i Musikaliska Akademien. Han hade mött denna blick – och på Värmlands gilles bal, några dagar derefter, hade han låtit presentera sig för fröken Funcke. Hon helsade på honom – artigt och förnämt, som hennes sätt kunde vara – och han gick litet flat efter att ha fått löfte om en fransäs. — Ljus, mycket ljus. Ljus ifrån gaskronor och lampetter, som speglar sig i det blanka, bonade golfvet; ljus, som glider in mellan palmgrupperna i hörnen och de smärta granarne, ljus, som återkastas från de purpurröda draperiernas inväfda guldblommor och från väggarnes spegelytor. Ljus öfver hvita skjortbröst och svarta frackar, öfver uniformer och sidensläp. Man hade hunnit till tredje turen i fransäsen – långa kedjor parallelt med hvarandra tvärs öfver golfvet. Det var seconden, som dansade – på premiern stod man och pratade. Somliga af paren sutto och hvilade på sofforna och fåtöljerna längs väggarne.
Mörner, Carl Göran Detlof: Till det af Frih. Armfelt väckta förslag torde det tillägg böra göras, att besvärstiden för den häktade parten icke skall räknas från anslagsdatum. Frih. Armfelt: I afs:de på hvad Gr. Mörner yttrat, får jag endast nämna, att i händelse några förbiseenden vid motionens framställande inträffat, Lag-Utsk:t vid frågans bepröfvande och innan det öfverlemnar densamma till R. St:rs afgörande, nog skall deri göra de tillägg och förändringar, som blifva behöflige. Gr. Mörner: Då man föreskrifver att utslag skall utfärdas på samma sätt som i andra mål,; och icke något tillägg göres i den syftning, jag nyss omnämnde, skulle man kunna tro, det motionärens afsigt vore, att samma föreskrifter skola gälla för den häktade parten som för den andra. Frih. Armfelt: Mitt förslag innehåller att besvärstiden för part, som vistas på fri fot, bör beräknas från den dag, utslaget elter anslag är utgifvet. H. I. " 16 242 Den 29 November e. m. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef motionen jemte yttranderne remitterad till Lag-Utsk:t. Hr Lagerberg, Pontus, uppläste två motioner, nemi.: ?i:o 195, ang:de upphäfvande af 29:de §:n i 17:de kapitlet Rättegångs-Balken; och N:o 196, ang:de antagande af det utaf Rikets sednast församlade Ständer beslutade tillägg till 15:de kap. 2:dra §:n Rättegångs-Balken, i fråga om fullmägtigskap. Dessa motioner remitterades till Lag-Utsk:t. Upplästes en af Hr Bildt, Didrik Gillis, inlemnad motion, N:o 197, om understöd till en skola för döfstumma barn. Remitterades till Stats-Utsk:t. Gr. Ehrensvärd, Albert, uppläste en motion, N:o 198, ang:de anslag till pensioner och stipendier åt vitterhetsidkare. Remitterades till Stats-Utsk:t.
Röstratt for kvinnor hade ej ännu blifvit något allmänt kändt beliof, till och med ' blland de närmast intresserade, bland kvinnorna sjalfva, vore det långt ifrån pluraliteten, som fordrade rösträtt. Den nödvändiga följden af att kvinnor erliölle ' '. ' ' ' ' ' s, O rösträtt till parlamentet blefve, att de skulle få sate och stamma därstädes samt ratt att bekläda statsambeten. Vidare uttalar Gladstone sin fruktan för att kvinnans indragande i de politiska striderna kunde demoraliserande inverka på den kvinliga karakteren. Denna skrift fr %n de liberales högt aktade ledare verkade som en tandande gnista på både vänner och fiender till förslaget. Petitioner uppsattes, namnunderskrifter i tusental anskaffades, möten, daraf några mycket stormiga, höllos. Så val till frågans anhängare som dess motsthndare inom underhuset utskickades 3whips~ (kallelser), hvari de uppmanades att punktligt infinna sig vid sammanträdet den 27 april ocli rösta respektive för eller mot sir Albert Rollits bill. Dessa d i p s voro undertecknade med flere af de bhda stora parlamentariska partiernas främsta namn. Klockan fem minuter öfver 12 middagen den 27 april tog debatten sin början. Gladstone hade samma dag hterkommit till London efter påskferierna f ö r. att nuvara vid sammanträdet. Han anshg dock förrr !odligen, att lian i sitt bref till Samuel Smith tillriickligt angifvit sina skäl emot förslaget och lämnade darföre %t denne och andra billens motståndare att bekämpa den. Och det gjorde de afven med känsla och öfvertygelse. De anförde mot förslaget inånga af Gladstones skal ocli många andra dessutom. De framställde billen som det mest revolutionära, förslag, som förekommit i vår tid, som en början till den britiska nationens förfall. D e anförde citat ur den heliga skrift, ur Gibbons romerska historia, nr Miltons %Förlorade paradisip. De skildrade i mörka färger de yttersta konsekvenserna af billen, huru kvinnor skulle sitta i parlamentet, blifva ministrar, domare, biskopar.
När sade jag nej till en förströelse? (Kokett, med (bugar sig för Saima). jag har haft ett förskräckligt besvär med musiken. DIREKTÖR BRUHN. Det blef ändå en dans till och den är min. Men Har du komponerat den? STENSTRÖM. Nej jag menar musikanterna. DIREKTÖR BRUHN. Ja, dem har du väl inte... STENSTRÖM fortsätter). (fnyser till, otympligt; jag dem att spela en galoppad för att hålla dem vakna. De höllo på att slumra in vid sista valsen. Nu satte 41 DIREKTÖR BRUHN. Så länge det varar ja! (Stenström och Saima gå ut, arm i arm.) SÖRLING heten af fru Bruhn och betraktar henne med smäktande ögonkast). (stryker omkring i när DIREKTÖR BRUHN. Nå, dansar ni inte, herr Sörling? SÖRLING. Tackar inte nu! DIREKTÖR BRUHN. ut i balsalen.) Nej, det ser jag. (Gar förbi honom och gör ett slag SÖRLING af att bjuda upp fru Bruhn). RÖNNE (går fram och gör min (träder till). Nej, min gosse, fru Bruhn är uppbjuden. SÖRLING (förlägen). Jaså ja-a hm! Ursäkta! (Går.) FRU BRUHN (skämtsamt). Hvem ger er löf att disponera mina danser? RÖNNE. kares rätt. Ingen. Jag begagnar mig emellertid af den star 42 FRU BRUHN. Det kunde ha misslyckats. RÖNNE. sinnigt. Det kan misslyckas för er, ifall ni dansar så van FRU BRUHN. Hvem frågar efter det! RÖNNE. Det är att spela tärning om sitt lif. Med ert hjärtfel... FRU BRUHN. spela högt? Än sen? Det är stil i det. Vet ni hvad det är att RÖNNE. Det är vansinnigt. Och jag skall säga åt er man. FRU BRUHN (själfsvåldigt). honom i armen; då hon ser mannen komma, med forcerad liflighet).
I följd af hvad Rikets Ständer sålunda beslutat, och då uti öfriga denna Hufvudlilel tillhörande anslag någon förändring icke funnits böra ega rum, hafva Riksslatens Första Hufvudtilels anslagssummor alltså blifvit fastställde alt, från och med år 1861 och intilldess nästa statsreglering vidtager, utgå på följande sätt, nemligen! Kongl. Hotoch Slotts-Staterne. o Kongl. Hennes Majit Enke-Drottningen Desiderias Hofhållning^ Ridr Riml 630,000i — „ 120,000: - „ 120,000: - Transport: Ridr Rimt 870,000: — Bilt. till B. St. Fröt. Skrifvelse N:o 122. Transport R:dr R:ml 870,000: H. K. H. Hertigen af Östergötland „ „ 10(5,000: Deruti inbegripne handpenningar för H. K. Höghets Gemål. H. K. H. Hertigen af Dalarne „ 36,000 H. K. H. Pri nsessan Eugenie „ „ 18,000 Möblers underhållande å Kongl. Slotten „ „ 12,000 Kongl. Holslallets utfodring „ „ 45,000 Polis-, lysoch renhållning vid Kongl. Slottet och Arf-Prinsens palats , „ 22,500 Rosersbergs Slott „ „ 3,000 Ved och kol för de Kongl. Hofven „ 50,000 Säger R:dr Runt 1,162,500 Kongl. Slotten: Reparationer å Stockholms Slott med flere för de Kongl. Hofven upplåtne byggnader R:dr R:mt 63,000:
Arbetet börjades år 1857, på uppmaning af Possessionaten Adolf Thunberg på Mälby, och har, under hans ledning och med uppoffring af mycken både tid och mödafrån hans sida, fortgått under åtskilliga terminer hvarje år genom körslor och arbete in natura af de deltagande socknarne, men är ännu icke i allo fullbordadt; likväl är sjelfva backen i det närmaste borttagen, och man kan hoppas att inom kort hafva planeringen färdig. Uti nästa femårsberättelse blifver det således tillfälle, att lemna en detaljerad beskrifning om detta arbete och uppgifva kostnaden derför, hvilken varit så kännbar, att utan Thunbergs ihärdighet arbetet troligen afstanna!; 5) Den så kallade Oxbacken, belägen vid vestra utfarten från Westerås på stora landsvägen emellan Stockholm och Göteborg, samt de närmast derintill liggande backarne utom denna tull, hafva blifvit sänkte till en lutning af 1 på 20. Detta i synnerhet för den allmänna landttrafiken högst vigtiga arbete har kostat 16,186 R:dr R:mt, hvartill statsmedel erhållits till ett belopp af 2,500 R:dr, socknarna i Snefringe och Tuhundra härader, med undantag af Ramnäs, bidragit med omkring 1,937 R:dr, samt staden Westerås bekostat återstående belopp. I sammanhang med ombyggnaden af Strömsholms kanal, och då uti planen för denna ombyggnad ingick, att större fartyg med fasta master borde kunna passera densamma, i stället för mindre lastdragare med master, gjorda att vid hvarje bro öfver farleden nedfällas, hafva rörliga broar blifvit anbringade å alla ställen, der vägar korsa kanalen eller dess utgångspunkt. Dessa broars anbringande och underhåll bekostas af Strömsholms kanalverks medel. I öfrigt äro inga större broar hvarken fulländade och afsynade, eller nyanlagde och ombygde, då icke härtill torde böra räknas det underhållsarbete, som årligen måste användas på alla större broar, för att förekomma deras förfall och de olägenheter för allmänheten, hvilka alltid uppstå då större broar mäste helt och hållet ombyggas eller undergå större reparation samt den allmänna farvägen således måste för längre tid aflysas.
Så snart någre myntbare Metaller blifvit upphandlade , skola de till Banken allefvereras , emot Banko - lTullmägtiges derå afgifvande qvittence. 5. Så ofta Kongl. Maj:t i Nåder fö'r godt finner , skall liqvid med Banken öfver uttagne Banko-Sedlar och till Banken aflefvererade myntbara Metaller göras; dock minst en gång om året, äfven i den» händelse hela anslaget för det året icke blifvit disponeradt. 6. Till grund för denna Liqvid lemnäs Banko-Fullmägtige sådan del af Räkenskapen för de upphandlade Metallerne, som verificera! Coursförhållandet eller Upphandlings-kostnaden; Och hvilken liqvid sålunda lander till efterrättelse, i afseende på Kongl. Majus Höga rätt, att anslaget för ett inträdande nytt år i Nåder disponera. 7. Speciella Redogörelsen för denna Förvaltning afslutas sednast 'Frenne (sme) Månader 692 Stats-^oeh Banko-Ut sköttens Betänkanderil efter hvarje års utgång; Vid hvilken Redogörelse böra vara fogade behörige Courant-Räkningar och andre Verificationer , hvilka upplysa, huru medlen blifvit disponerade och villkoren, mot hvilka' anskaffningen af myntbara Metaller kunnat veikstallas. Denna Redogörelse låter Kongl. Maj:t af Dess och Rikets Kammar-Rätt, eller af serskildt utnämnde Revisorer granska , hvarefter den samina Riksens Ständer eller Deras Revisorer, idet af Riksens Ständer fbreskrifne ändamål, tillhandahållas.
Äfven uppå; den delen af Canal-Linien, sorn är ämnad att genom Boxens förening med Östersjön sluta arbetet, äro, efter hvad Utskotten haft tillfälle att inhämta, redan nedlagde betydliga kostnader, hvilka genom en inställelse lill vidare af allt arbete derstädes; till stor del skulle göras onyttige, likasom ock hvarje afbrott, sorn för någon tid inställer ett förut oafbrutet, fortgående arbete, för att framdeles, åter företagas, nödvändigt skall medföra, eljest undvikeliga förluster, , vid upphörandet, samt ökade kostnader och svårigheter vid det förnyade påbörjandet. Att med nästa år fullborda föreningen emellan Vettern och Boxen, skall dessutom, enligt Birectionens uppgifter, hvaraf Utskotten ej funnit skäl att betvifla rigtigheten, innefatta en omöjlighet, äfven med användande af hvad kostnad och arbetsstyrka sorn hälst. Utskotten hafva icke heller funnit anledning att frångå den förr yttrade öfver - joo Stats-Utskottets Betänkan den. tygelsen, att arbetets fullständiga utlärdande å den möjligen minsta tid äfven skall medföra den möjligen minsta kostnad, och föl jack teligen äfven lika mycket orsaka en minskning af Statens uppoffringar, sorn det fortskyndar möjligheten af den åsyftade allmänna nytta, hvilken såsom den väsendteligaste ersättning derföre kan vara att påräkna.
För min del anser jag dessa concessioner böra undvikas, och jag anhåller derföre om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, att Högloflige Ridderskapet och Adeln måtte, såsom deras gemensamma tanka, förklara Grundlagen böra i ofvannämnde §§ blifva oförändrad. 65 H. io* 148 Den 9 Mar* f. m. Herr Crusenstolpe 3 Magnus Jacob: DS jag först läste detta Memorial om (utl ade jag det med den förkärlek, som du fleste Talare bär gjort. Men jag har sedan förändrat tanka, och funnit åtskilliga betänkligheter dervid. Delta är likvisst icke min egen merit, utan min uppmärksamhet blef fästad derpå af en gråhårsman, en vördnadsvärd öfverlefva sedan 1809. Han frågade mig, vill Ni på en gång hafva Riksdag efter 1809 års Grundlag och 1789 års Säkerhetsact? Vill Ni, med ögonen öppna för alla missbruk, hafva händerna öppna för att kunna afhjelpa dem? Vill Ni ställa Styrelsen i tillfälle att vid Lagtima Riksdag ej göra något enda förslag af vigt och afslå allt hvad Ständerna begära, men deremot oupphörligen harcellera Folket med Urtima Riksdagar? Jag erkänner, att dessa frågor verkade starkt på min öfvertygelse, och alt jag tror en orm ligga fördold under de blomster, ConstitutionsUtskottet velat utströ. Lika med Friherre Cederström afstyrker jag således helt och hållet förslaget, och tror, att ingen hjelp finnes för detsamma. Jag förklarar, att jag vidare ej deltager i någon förklaring eller omröstning härom för denna gången; men skall deremot nästa gång, d, v. s. vid nästa Riksdag, söka efter min förmåga verka till förslagets förkastande. Grefve Frölich: Sedan nu Friherre Den 9 Mars f. m. Cederström anfört sina skäl emot förslaget, vore jag visserligen i tillfälle att besvara (Jern, om jag icke trodde, att Herr von Schulzenheims anförande innefattade en tillräcklig vederläggning deraf. Det bar sedermera af Herr von Troil blifvit erin-s rädt, att dessa anmärkningar skulle uppskjuta utvecklingen af den constitutionella principen. Jag tror dock, att här ej är fråga om att förkorta eller förlänga tiden mellan Riksdagarne.
Då innevarande riksdags Konstilutions-utskott, i anledning af derom inom Utskottet väckt motion, ånyo framträder med förslag till förändring af hithörande grundlags-stadganden, anser det sig lill en början böra meddela en kort öfversigt af de hufvudsakliga tvistepunkterna och de förslag, som tillförene i afseende å dem blifvit till Rikets Ständers profning aflemnade. Hufvudpuokten angår frågan, huruvida förslag till ändringar i stadgad grundlag, tillkomna genom Kongl. Maj:ts derom afgifoa propositioner, kunna behandlas på alldeles enahanda sätt, sorn sådane förslag, väckta inora Konstilutious-utskottet, antingen genom enskild riksdagsmans motion, eller i kraft af den rätt, som i 1 mom. 8l § regeringsformen är Utskottet tillagd. Då Konslitutions-ulskottet af år 1812 uti memorial af den 1 Augusti motiverade de föreskrifter, rörande behandlingen af grundlags-ändringsförslag, som på riksdagen år l8l5 af Rikets S änder godkändes och sedan uti regeringsformen under 2 mom. 56 § infördes, yttrade detsamma: ”Då alla ståndens enhälliga röst är nödig till grundlags-stadgande, har "XJ skottet varit sorgfälligt att så ställa formerna, att det ylteista beslutet ge’’n«m proposition, stäld på ja eller nej, måtte kunna fattas. Dertill föredra des, att ali sammanjernkning af meningar, i fall de, vid pröfningen af Bih. tili R. St Fröt 1S47 och tS4$i 3 Samt. :a Haft. 1 2 Konsli utions-Uiskottets Memorial, tV.o sr. ”det första förslaget, skulle hos R i ks-st ån deri blifva skiljaktige, borde föregå ”det definitiva beslutet, hvilket ej kunde innehålla annat än ett fullkomligt ”gillande eller rent alslag. Utskottet har derföre trott, all denna jemkning ”borde ske vid samma riksdag, då frågan väckes och iägges på bordet, så att ’den lill afgörande med ja eller nejj vid den nästföljande, måtte vara ”fullkomligen beredd.
Sedan II. o. Ad, således ej godkänt såsom sin gemenr samina tanka Frih. Poyes anniärkning, föredrog H. Ex. Hr Gr. o. Landtm. Hr Lefrdns anmärkning samt hemställde, om R. oAd. hehagade fprklara den utgöra Ståndets gemenr samina tanka. Ropades starka nej, blandade med ja; hvarjemte voter ring begärdes af Hr Le fre'n H, Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum kpmme litt fortsättas på eftermiddagen kl. 5. Upplästes till justering och godkändes följande votertSr prpposm: Den, sorn anser att R. p. Ad., i anledn. af Constit.Utsk:s memor. fJ:o 35, bör förklara sorn sin gemensamma tänka, att R. p. Ad. öjnskar ett förslag till representationsförändring, grundadt på Svenska Folkets representerande vid allmän riksdag, på 2tne kamrar, hvardera sammansatt af ledamöter från de hufvudsakliga ståndsclasser, sorn j landet linnas, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anses R. o. Ad. icke såsom sin gemensamma tanr ka antaga ofvannämnda mening. Efter voteringens slut befunnps rösterna hafva utfallit sqm följer) Iq — 24. Nej — 109. H. Ex. Ur Qr. o. Landtm, föredrog derefter den af Hr v. Troil framställda anmärkning samt hemställde, om R, o. Ad. behagade godkänna den såsom Ståndets gemensamma tanka. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Hjärne begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande vqtertsproposm: Den, som anser, att R. o. Ad., i anledn. af Constit.r Utskts memor.
M:t i sammanhang med stats-reglcringen afgifvet, och då Thulin, som, i anseende till sin höga ålder af 71 år samt långvariga och trägna tjenstgöring, snart saknade förmåga alt på nöjaktigt sätt vidare bestrida ifrågavarande tjenst, således vid afskedstagande! derifrån icke kunde erhålla större pension, än den lön, för närvarande utgörande 455 R:dr 30 sk. 4 r:st. Banko, han på stat innehade, i underdånighet begärt, att från Allmänna Indragningsstalen komma i åtnjutande af pension, antingen till det belopp, som hans löne-inkomster, enligt de två sista årens bevillnings-taxering, utgjort, eller ock det, som för de 2 äldsta Nolarierne i Hofrätten eller för Regislratorer i rikets högre embetsverk och kollegier blifvit af E. K. M:t vid innevarande riksdag föreslaget. Sedan Statskontoret och Svea Hofrätt i denna fråga sig yttrat, har, med afseende å hvad sålunda förekommit, samt då den ringa ordinarie lön af omkring 450 R:dr Banko, som Thulin nu innehade och, enligt gällande författningar, vore berättigad alt vid afskeds - 136 Expeditions-lits kofle/.i Förslug till underd. Skrifvelse, N.-o 339. tagandel såsom pension bibehålla, synles vara alldeles otillräcklig lill egel och hans talrika familjs underhåll, E. K. M:t i nåder föreslagit, att Thulin, som år född 1787 och blifvit auskultant i Götha fiol'-räll. år 1807, samt således uppnått 70 års ålder, deraf han varit 50 år i Statens tjenst, måtte, såsom tillika varande obemedlad, tillförsäkras, att, vid afskedstagande! från regislrators-tjenslen, varda uppförd å rikets Allmänna Indragningsstat till åtnjutande af en årlig pension stor 2,000 R:dr Riksmynt; hvilket Rikets Ständer bifallet. 39:o.