Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De närmare föreskrifterna, rörande grunderna lör denna utredning och besagde öfverskotts bestämmande, har Utskottet trott egentligen tillhöra Banko-Reglementet. Efter den till nu ifrågavarande afdelning af de reglementariska föreskrif ” o O terna för Riksgälds-Kontoret öfverflyttade 78 §• i 1841 års Reglemente, handlande om förräntandet af Kontorets innestående kontanta behållning, har intagits en ny §., med ett hittills saknadt stadgande om de, för sådant ändamål uppköpta, räntebärande pappers realiserandeJemte det Utskottet ansett rättigheten och skyldigheten för Fullmäktige, att förränta Riksgälds-Kontorets kontanta behållning, hädanefter icke böra inskränkas inom någon viss del af Kontorets för förestående utgifter icke erforderliga kontanta tillgångar, har Utskottet tillagt Trollhätte nya Kanal-Bolags obligationer till de räntebärande papper, sorn hittills fått af Fullmäktige uppköpas, enär berörde obligationer, såsom säkra och lätt afsättliga samt ställda på kort uppsägningstid, synas för det ändamål, hvarom nu är fråga, serdeles lämpliga. Beträffande sältet och vilkoren för låns meddelande emot hypothek af sådana obligationer, sorn för Riksgälds-Kontorets räkning få uppköpas, så hafva samma föreskrifter, som i nu gällande Reglemente finnas meddelade, blifvit föreslagna att bibehållas, dock med iakttagande af några redaktionsförändrir.gar. 1 afseende på nummerföljden af de nu föreslagna §§. och dess ändrande samt lämpande efter numreringen af de §§., hvarefter desamma komma att i det nya Reglementet intagas, får Utskottet slutligen förnya sin i Memorialet N:o 313 uti enahanda hänseende gjorda erinran. Stockholm den 16 Maj 1845. STOCKHOLMLundberg & Camp., 1845. Hor till Ståts-Utskottets Memorial, N:o 315. 1 FÖRSLAG tili K£CiLf:MG^Ti: för Rikets Ständers Riksgälds-Contor.
Lucy var stark, men hon var blott menniska; hon var en ovanlig qvinna, det vill säga: den manliga riktningen i hennes karakter hade icke utplånat den enthusiastiska beundran för det ädla och det goda, hvilken ofta efter att hafva varit blott en allmän känsla slutar med att hänföra sig till en enda personlighet. Aldrig hade hon ännu till sig sjelf ställt den frågan: "älskar jag honom?" och svårligen hade hon kunnat besvara den om någon annan framställt den för henne. Kanske hade hon dock sagt: Då man gör sig reda för att en sträng vibrerar inom en vid åskådandet af ett konstens mästerverk, är väl detta kärlek? Då man förtröstansfullt höjer sin blick till det som man känner stå öfver sig, är detta kärlek? Det intresse man hyser att kunna uppfatta en annans idéer, lyckan att hafva funnit det ideal förverkligadt som man drömt sig, är allt detta kärlek? då älskar jag. XIV EN SVENSK JULAFTON I PARIS Oskar vistades i Paris för att på stället studera de återstående minnena af den tid, då franska revolutionen uppträdde som den första påskyndande stöten Europa erhöll på en väg, som det sedan denna tid fortfarande följer och hvars mål är frihet. Han höll sedan några år på med författandet af ett arbete, hvars syfte var att med historiska fakta bevisa verldens framåtskridande emot lösningen af det stora problemet: erkännandet af den individuella friheten. Vi sade redan att han ej var någon drömmare, han var en djup tänkare; hans naturliga gåfvor, hans sträfvan efter det goda inom möjlighetens gräns, jemte en grundlig uppfostran, hade utstakat den bana, längs hvilken hans lif skulle skrida fram. Lucy hade vid sin ankomst till Paris afsändt ett bref till sin fader, i hvilket hon öppet och logiskt utvecklade sin karakter och sina idéers riktning. Brefvet var ömt, och i varma uttryck framställde hon huru hennes inre var upproriskt, såväl emot att återvända till Abbey-Hall, som emot giftermålet med baroneten. På detta bref väntade hon nu ett svar och begynnte redan blifva orolig öfver att hon icke fått det. Hon hade nu vistats några månader i den hänförande staden och hade, tack vare Oskar Lejonstjerna, gjort några högst angenäma bekantskaper.
M;t i förevarande fråga sig yttrat, och Rikets allmänna Äreuders Beredning jemväl tillstyikt, ansett de sedan år 1810 ifrån Säterierne afsöndrade Rå och Rörs samt Insockne FrälseHemman icke hafva, genom en sådan afsöndring, deras friheter förlorat; dock finner Utskottet att de afsöndringar, som före den 6 April samma år ägt rum, icke kunna härå tillämpas. Tillstyrkande Utskottet, i händelse denna mening af R. St:r godkännes, att underd. svar på K. M:ts Nådiga Remiss i öfverensstämmelse dermed varder expedieradt. Utlåtande, i anledning af K. M:ts till Utskottet aflåtue Nådiga Remiss af Handlingarne i målet rörande Majoren von Steijerns underd. anhållan om evärdelig Skattemannarätt å 2:ne under Starby Kungsgård lydande Lägenheter Hallaslätten oeh HerrsjöÄngen. (i.-A.) Uti en den n December sistlidit år till K. M:t ingifven underd. ansökning har Majoren, Commendeu - 7*. Stats-Utskttet* ren och Riddaren H. von Steijern, i underd. anhållit, att, såsom någon ersättning ej mindre för de stora förluster, uppgående till ej mindre än 280,000 Dtr Kopparmynt, som Sökandens Fader i lifstiden fått vidkännas för bedrifvandet af den vid Wadstena anlag de LinneFabrik, än ock de uppoffringar Sökanden gjort för förbättrandet af den för underhållet af nämnde Fabrik under arrende npplåtne Starby Kungsgård, den tid han enligt Contract deraf varit innehafvare, och hvarigenom Kungsgårdens värde blifvit betydeligen förhöjd t, K. M:t täcktes bos R. St:r föreslå, det Sökanden mätte tilläggas evärdelig
Då det Norska StorThinget ännu icke beträdt en annan bana, anser jag det icke vara grannlaga, att Sverges Ständer, genom att bevilja den del af anslaget till Prins Oscar, som blifvit äskad af Den 22 November. 311 Sverige, under förutsättning, att Norge skall bevilja återstoden, likasom tvinga den Norska Riksförsamlingen att frånträda en princip, som den en gång fastställt till efterföljande. Jag får fördenskull förorda bifall till motionen och anhåller, att detta mitt yttrande måtte få åtfölja remissen. Hr Cederschiöld: Motionens förfäktare påstå, att det är riktigt att StatsChefen har hela anslaget och deraf lemnar underhåll åt sina barn, men de tiinka sig då endast det förhållande, att KonungaFamiljen består af föräldrar och barn, och ej af några andra medlemmar. Det har likväl blifvit framhållet att Konungen t. ex. kan hafva Farbröder, Kusiner eller ännu fjermare slägtingar bland Arffurstarne. Om det då icke vore bestämdt, huru mycket underhåll skulle lemnäs åt dessa Arffurstar, utan det berodde af Konungens eget skön, huruvida Han ville gifva dem t. ex. 100,000 eller blott 100 R:dr, blefve underhållet af sådane personer, hvilka en gång kunde komma att intaga thronen, allt för mycket beroende af en endas godtycke. Om man derjemte bibehåller de band, som äro lagda på Arffurstarne, icke allenast från Konungens, utan äfven från It. St:s sida, i det att dessa Furstar icke få hafva några civila embeten samt icke få gifta Sig eller blifva Kegenter i andra länder utan att förut dertill erhålla Konungens och, i sistnämnda fallet, jemväl R. St:s samtycke, så kan jag, för min del, icke finna annat, än att det är i högsta grad orätt att göra äfven deras ekonomiska existens helt och hållet beroende af Konungen. Vill man genomföra den af motionären framställda principen, så må man åtminstone först från Grundlagen borttaga dessa band på Arffurstarnes frihet och lemna dem öppet, att antingen här eller i andra länder söka sig utkomst.
jer annrn rättelse i Projectet härom tarswgs, än ens bast urwivgande deraf i fä mätt»,. s» Onver^Srakhägaren, Landshöfdingen eller bet Kronär»; Ombud som. Taxeringen bewistar, ma dä någon kan befinnas wara för lage taxerad, jcmwät äga i fadaut fall begära Compremgs; hwar:öruran U>bo:tec i listäggningcn wid samma §. uppgifwik huru förhastas skall, berest jäs stg yppar emot någon af Compromissarierne. Äfvenledes bör icke obemält lemnäs, dek kill Ut» skottet bliswir ingifwik ett Memorial af innehall, att den om Hösten pabjudne UpbördSttrmin, såsom för Allmänheten högst skadelig i det ds berak nödsakas för hastigt afyttra dess Spannemäi och G^öda, samt den tiden hofwa åtskilliga andra känbara ukgisrer, jcmce det hwarjehanda befwärlighercr al wägelag och annat da in räfsa, borde förflyttas rist wintren eller Februorii manad; samt tillika att uppbörden, till und, wikande af oredligs uppbördsmans stundom inträffande prejerier och gröfwa balancer, hädanefter stug? besörjas genom aine af hwarje Socken dertill Deputerade personer, som genast etter dek medlen, för hwilka Socknemannen alltid kjelfwe' anönarade, wörö infam» lade, aflsswererade dem i Landl»Ränteriet, men blott de blifwande restancierne feverurera af Krono-Betjeningen mdrifwas.
Län ”lefvererades att till Eder Kongl. Majrts ”Hofstall transporteras, dels ock nyttjas för ”Stuteriets räkning till sjukstall; dock kom”me StatsVerket, att från all reparations”och underhållskostnad å berörde Byggnad ”fritagas och densamma att bestridas, såsom ”RiksMarskalksEmbetet anfört, till ena halfäten af Strömsholms och Kungsöhrs Slotts”Stat af de till reparationer bestådde medel ”och tillden andra af Strömsholms Stuleri”Cassas tillgångar/’ ”Sedan den förändring med RänteHö”ets och Halmens utgörande till Eder Kongl. ”Majrts Hofstall derefter blifvit, likmätigt ”Eders Kongl. Majrts Nådiga Bref af den i3 ”Augusti i8a3, vidtagen, att Räntegifvarne ”äro befriade från lefverering in natura, ”emot det de derföre erlägga lösen, hvarigenom behofvet af emottagningsoch för”varingsrum för dessa Räntepersedlar uppfört, samt, efter hvad Öfverstyrelse!! för Den 19 December e. m. ”Stuteriernaupplyst, ofvanberördeStallbyggnad icke eller nu mera är för Strömsholms ”Stuteriinrättning behöflig, enär derstädes ”finnes ett särskildt, från de öfrige Stallen ”afskiljdt, sjukstall; så anser ock StatsCon”toiret sig böra i underdånighet tillstyrka, ”att förra Lifstall-byggnaden å Kungsöhr, ”såsom alldeles umbärlig, må, till besparan”af den derå erforderliga underhållskostua”den, försäljas, och de derför erhållande ”medel ingå till StatsVerket, i ersättning ”för den, till följd af Eders Kongl. Maj:ts ”Nådiga befallning i skrifvelse den 4 Maj ”1814, derföre utbetalta, förutnämnde Sum”ma af 3oo4 R:dr 20 sk. 4 r:st.; och då ”denna Byggnad med särskildt begifvande ”af Arrendatorn utaf Kungsöhrs
Direetionen öfver segelfarten emellan Wenern och hafvet, alt afgifva dess under den 16 Maji 1827 infordrade yttrande, rotande verkningarne på segelfarten å Wenern af sjöns sänkning samt hvad anstallter för segelfurlens obeliindrade gång kunna finnas nödige. lytO Ökadt anslag å stat för Bergsskolan i Fahlun af 1000 Rldr årligen, såsom lön för en ständig Lärare i Mathematik och Physik. Bil till R. St. Just. Omlnåsm, Emb. Ber. den ,i5 Jon. 1834- Under den 3o Augusti 1S29, har Kongl. Majrt anbefallt Bergs-Collegium inkomma med förslag lill besättande af denna tjenst', hvartill äfven Nådig utnämning sedermera blifvit gjord. 18.O Vilk oren för eonipetence till lediga sysslor inom Postverket. Vid underdånig föredragning häraf den - 18 Julii 1829, bär Kongl. Majf förklarat Sig icke kunna Uifalla hvad Rikets Ständer härutinnan hemställt. 19 -O Hemmansdelars med olika numer sammanslående under en rök eller .en hemmansdel. Genom Nådigt Bref den 19 Junii i83o, har Kongl. Maj:t anbefallt K ininiar-Collegium att om Kongl. Maj:Ls fattade Nådiga beslut i detta ämne allmän Kungörelse utfärda. 20 0 Indragning af Landsfiscalstjenslerna vid nu varande June.- liafvares afgång. Under den 3i Julii 1829, bar Kongl. Majrt, i likhet med hvad Kongl. ■Maj;t, i anledning af Rikets Ständers vid i8a3 års Riksdag gjorde enahanda begäran, förklarat, ansett Sig till denna hemställan icke kunna lemna Nådigt bifall. 2l!0 Tillåtelse i vissa fall till bropenningars uppbärande.
N:o 98. 223 Sekreterarebefattningarne derstädes komma likväl att blifva särdeles betungande, enär de omfatta, utom en mindre del af Krigs-kollegii Aktuaries åligganden, äfven större delen af de göromål, hvilka nu besörjas af fem tjenstemän i nämnda Kollegium, nemligen Sekreteraren med 3,500 Riksdaler och fyra Notarier, hvardera med 2,200 Riksdaler i årlig lön, eller tillhopa 12,300 Riksdaler. Arméeförvaltningens Sekreterares uppsätt.ningsskyldighet jemte andra sekreteraregöromål blifva, om ej större, åtminstone fullt jemförliga med Sekreterarnes i Statens öfriga embetsverk, hvarförutom dem åligger en särdeles dryg protokollsföring, hvilken i de flesta andra embetsverk ombesörjes af särskilda Notarier. Då Sekreterarne uti de administrativa embetsverken i allmänhet åtnjuta 3,500 Riksdaler och Notarierne 2,200 Riksdaler i årlig aflöning, synes billigheten fordra, att Sekreterarne i Arméeförvaltningen, som förena begges åligganden, skola erhålla åtminstone 3,500 Riksdaler, eller lika belopp med alla andra Statens civile tjenstemän i samma grad. Orsaken, hvarföre en lägre aflöning för dem blifvit äskad, är sannolikt den, att Rikets sednast församlade Ständer, vid medgifvandet till aflåten nådig Proposition om Krigs-kollegii ombildning till en Arméeförvaltning, tillkännagifvit att, i händelse Kongl Maj:t funne lämpligt före nästa riksdag gå i författning om inrättande af en Arméeförvaltning, Rikets Ständer medgåfve, att nu varande anslag till Krigs-kollegium må för ändamålet användas, dock under förbehåll, att Statsverkets utgifter icke derutöfver må ökas till följd af anspråk från de der nu anställde embetsoch tjenstemän. Men detta förhållande torde likväl icke vara en giltig anledning för Rikets nu församlade Ständer att bestämma meranämnda tjenstemäns aflöning till lägre belopp, än deras vederlikars, helst
Förordningarne den 5 Maj 1855, om ansvar för stöld och snatteri samt rån, äfvensom om afskaffande af spö- och ris-straff samt kyrkoplikt; b) den 21 December 1857 om ansvar för misshandling af djur samt om straffarbetes och fängelsestraffs verkställande i enrum, c) den 7 September 1858 om förfalskning, så ock om bedrägeri och annan oredlighet, samt d) den 29 Januari 1861 angående mord, dråp och annan misshandel. 15:o. Kongl. Maj:ts den 23 September 1862 beslutade till Rikets Ständer sistlidne riksdag aflåtna nådiga Proposition, N:o 37, om antagande af ny Strafflag, med dertill hörande förslag till sådan lag, äfvensom protokoller i Högste Domstolen och i Stats-Rådet. 16:o. Lag-Utskottets dels den 9 Juni 1863, N:o 35, afgifna ”betänkande i anledning af omförmälda förslag”, samt enskilda motioner rörande brottmålslagstiftningen; dels den 8 September nämnda år meddelade utlåtande, N:o 55, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid behandling af betänkandet N:o 35, dels ock, den 10 September och den 22 samt 29 Oktober samma år, N:is 56, 74 och 78, samt diskussionerna inom Riks-Stånden i anledning af dessa betänkanden. 17:o. Rikets Ständers den 23 eller 27 November 1863 aflåtna underdåniga skrifvelse, N:o 185, i anledning af ofvanberörda nådiga Proposition. 18:o. Högste Domstolens och det i Stats-Rådet inför Kongl. Maj:t förda protokoll vid föredragning af sistberörda underdåniga skrifvelse. 19:o. Högste Domstolens protokoller och beslut i mål, som på grund af nya Strafflagen blifvit afdömda, så vidt af dem kan vinnas upplysning, huru Högste
K:(lr B:ko. Medel, sorn bero af Bankens egen Styrelses disposition .. 54,293: 35. 9. 2ulra Klassen: Kreditiv eller Förlag af Banken . . 2,924,625: 37. 6. 3;dje Klassen: Staten samt dess Allmänna Verk och Kassor tillhöriga medel 916. 4,229,680: 35. 6. 4: de Klassen: Medel, tillhörande de under Stockholms ' stads styrelse lydande Embets-Verk och Kassor, jemte åtskilliga allmänna Inrättningar, Välgörenhetsanstalter, Konkursmassor m. fl 1,441,525: l. 4. 5: te Klassen : Medel, tillhöriga stiftelser och bolagsföreningar, grundade med beräkning på vinst för den enskilde, äfvensom enskilde personer 2,226,648: 22. 3. S?^ Öle! 10,876,773: 36. 4. Under tiden fran sistnämnde dag till 1856 års slut uppgingo insältningarne till 2,038. 172,993,295: 45. 10. Då härifrån afräknas summan afundersamma tid assignerade 2,754. 175,342,413: 34. 7. visar sig alt Räkningshafvarne vid 1856 års slut egde hos Banken inneslående: 29 200. Usta Klassen . 7. assigneringarne inom de serskilda klasserna hafva lista 2: Under de tvänne år, som förflutit sedan den 30 Juni 1855 hafva bö-öfwrassigneter för iifoerassignering å fem publika Verks och Korporationers räknin” s gar i Depositions-Afdelningen blifvit, efter derom hållna undersökningar, af Under-Styrelsen ådömda; men någon öfverassignering å enskild persons räkning i nämnde Afdelning har, under samma tid, icke egt rum. § 27.
Jag skulle derföre vilja föreslå, att den af mig nyss antydda strofen måtte, der den står, helt och hållet utgå, och att i stället ett tillägg gjordes till det sist på sidan 4 förekommande morn., som egentligen talar om bevillningsgrunder och som börjar med orden: »Inkomst genom bruks-, fabriksoch handelsrörelse, sjöfart, handtverk eller annat yrke, etc. etc.» Till detta mom. ville jag vid slutet foga en mening, så lydande: ”Har under året näst före det, för hvilket bevillning skall påföras, sådana särkildta förhållanden inträffat, antingen i afseende å gjord betydligare vinst eller större förlust för skattskyldig, att det löpande årets inkomst icke derefter skäligen kan beräknas, eller har den skattskyldige näst föregående året icke drifvit lika beskaffad rörelse, då skall taxering ske efter hvad en rörelse, jemförlig med den skattskyldiges, anses i allmänhet afkasta.» Hvad vidare beträffar den på midten af sidan 4 förekommande punkt som lyder: ”Förluster, af hvilka kapital drab bats, afräknas från egarens kapitalförmögenhet etc. etc.”, så förefaller den mig äfven stötande, mea när man går till 21 § af Utskits förslag till Instruktion för taxeringsförrättningarne, så ser man hvad TJtskit menat, och att det är blott fråga om beräkningsgrunderna. Jag anser denna § af instruktionen vara så redigerad, att om densamma bibehålies, man mycket väl kan låta utgå den af mig nyss påpekade punkt af TTtskits 7:de § lista mom. i förslag till Bevillms-Stadga. På grund af dessa skäl, anhåller jag, att den ifrågavide §:n måtte blifva återremitterad. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: I afseende å den nu föredragne § är jag i väsendtlig mån förekommen af Hr von Koch.
Prog. N:o 20. 5 befallning, den 11 Oktober 1819 aflåtna Cirkulärbref, civil löntagare bör, för att kunna erhålla pension, hafva icke allenast uppnått en ålder af 70 år, utan ock i minst 30 år oafbrutet tjenstgjort, samt i afseende på Isberg förekommer, att han väl i mer än 31 års tid tjent staten eller från den 24 Mars 1812, då han i nåder utnämndes till fändrik, till den 19 December 1818, då han från nämnde beställning undfått nådigt afsked, samt vidare från den 1 Januarii 1826 intill närvarande tid, såsom dels extra-ordinarie, dels ordinarie Lands-kanslist i Gottlands län, med denna hans tjenstetid varit afbruten något öfver sju år, har vid sådant rörhållande Kongl. Majit funnit hinder möta för nådigt bifall tili dess Befallningshafvandes ifrågavarande framställning, och vill af denna anledning samt med hänsigt till ofvanupptagna omständigheter, härmedelst i nåder föreslå Rikets Ständer, att Isberg må förklaras berättigad att från och med månaden efter afskedstagandet från Lands-kanslisttjensten, å allmänna Indragnings-staten uppbära en mot lönen svarande årlig pension af Etthundraåtta R:dr B:ko, med tillökning efter riksmarkegångsmedelpris för åtta tunnor spanmål. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra OSCAR. ./. F. Fåhreeus. 6 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 20. Utdrag af Prolocollel öfver Civ il-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Slals-Rådet ä Stockholms Slolt den 20 December 1850. Närvarande: Hans Excellens Herr Justitiae-Statsministern Grefve Sparre, lians Excellens Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Stjerneld, Statsråden: Fåhreeus, Sandströmer, von Hohenhausen, Wallensteen, Gunther, Genberg, Gripenstedt och Grefve von Platen.
(Rgs Afä.) Enligt Stats-Utskottet tillhandakömmet protokollsuldrag af den 12 nästlidne Mars, har Borgare-Ståndet återremitterat Utskottets utlåtande, i anledning af väckt motion om inagistratspersoners ersättning för eller befrielse från deltagande i ränteri-inventeringar; men som detta utlåtande blifvit af de 3:ne öfriga Riks stånden godkändt, så kan, emot Riksdags-ordningens 75 §., den af BorgareStåndet beslutade återremiss icke till någon vidare åtgärd föranleda. Stockholm den 25 April 1851. Bi/i. lill R. Ank. lill Exp. Utsk. den 28 April 1851, kl. 6 e. m. Memorial, i anledning af återremiss å Utlåtandet, JY:o 65. (Rgs A/d.) Borgare-Ståndet har, med anledning af de inom samma Stånd framställde anmärkningar, till Stats-Utskottet återremitterat ofvannämnde Utlåtande, angående ett föreslaget lån å 150,000 R:dr för anläggningen af en jernväg mellan Götheborg och Mölndal; men då de öfriga Riksstånden, enligt Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag, bifallit detta utlåtande, så måste frågan om samma låns beviljande, jemlikt Riksdags-ordningens 75 §., anses vara af Rikets nu församlade Ständer afgjord; vid hvilket förhållande Borgare-Ståndets återremiss icke kan till någon vidare åtgärd föranleda. Stockholm den 25 April 1851. Ank. till Exp. Etsk. den 28 April 1851, kl. 6 e. m. Memorial, i anledning af återremiss å Utlåtandet, N:o 70. (Rgs
Sedan Hr StatsRådet blifvit utbeledsagad, upropades ånyo Erih. Bonde: 1 Sverige är det en vana att för bankernes lombard-rörelse begagna skuldsedlar med borgen, hvaraf dessutom de flesta äro fingerade och således äro s. k. accomodations-papper eller på engelska Kites, accommodation bills; i utlandet ar det deremot regel, att så fort personer använda dylika papper, krediten genast för dem afstänges. I England är det exportörens vana, att alltid betala kontant hvad han koper, eller tillochmed lemna förskott på sina reqvisitioner; i Sverige deremot införskrifves allt på kredit, och ofta upbär man af utlänningen förskott på hvad man ännu icke tillverkat. Af detta förskott mot dryga vilkor lemnar t. ex. jernoch trävaruexportören sin andel åt brukspatronen och sågverksegaren, och deraf kan man väl ana huru tungt en sådan kredit måste trycka på Svenska handeln och industrien. Hvad kostar t. ex. blancokrediten ? Jag måste dock först förklara, att denna kredit i sig sjelf icke är något kiandervärdt, utan först då den urartar till vexelrytteri, eller då man börjar skaffa sig dylika krediter på olika bankplatser för att betacka med den ena dragningen den på annan ort förfallna, och att man således derigenom har, hvad på Tyskt börsspråk kallas: gesattelte Pferde. Vexeln hr en öfverlåtelse af en fordran, eller ursprungligen ett bevis på en fordran öfverlörd (vexlad i annat mynt på annan ort) att på andra stället betalas. Blancokredit grundar sig på särskildt aftal om lån, som kan erhållas mot i tysthet prekära assignationer, upstälda i form af vexlar. Hvad kostar då vanligen denna blancokredit? l:o t/2 proc. acceptprovision eller med fem omsättningar (fi7 d.d.) — Zl/2 proc.; stämpel och porto, som det heter, äfven */2 proc. eller 5X'/j