Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksstånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande N:o G, i anledning af gjorda anmärkningar emot vissa delar af Utskottets Betänkande N:o 4, i fråga om lagstiftning för enskilda Banker. Htigv. Prestc-slåndet liar afslagit Utskottets omförmälda Utlåtande N:o fi. med lillkännagifvande ali Slåndel funnit någon förändring tili lagstiftningen för enskilda Hanker för närvarande cj bura ega runi: hvaremot de öfrige Riks-slånden bifallit Betänkandet, med undantag af §§ 7, 14 och 21 uti det af Utskottet framställda förslag till förordning angående enskilda Banker, hvilka §§ blifvit endast af två Riks-slånd, nemligen Vällofl. Borgare-ståndet ocii Hederv. Bonde-ståndet,-godkände: hvaremot Häglof]. Ridderskapel och Adeln beslutat att samma §§ skulle erhålla förändrad lydelse. Då uti frågor af förevarande beskaffenhet tre Riks-stånds mening utgör Rikets Ständers beslut, och sådant beslut följaktligen blifvit fattadt ej mindre derom, att en Bih. Ull R. SI. Aho 7. ny förordning angående enskilda Banker bör utfördas, lin äfven derom, alt samma förordning bör erhålla den af Utskottet föreslagna lydelse, utom i ofvannämnde tre §§, åligger det allisa Ulskoilel, jemlikt Riksdags-ordningens 73 §, att afgifva förslag till sammanjemkuing, såvidt sådan kan ega rum, af de skiljaktiga beslut, hvaruti Ridderskapet och Adeln, å ena, saini Borgareoch Bonde-stånden, ä andra sidan, stannat i fråga om lydelsen af omförmälde 7, 14 och 2t §§ af deli beslutade Förordningen. § 7. Högloft.
Jag kan likväl icke pligtenligt deltaga i beslut, hvarigenom man skulle binda händerna på Bankslyrelseu att handla enligt dess öfvertygelse om Bankens sanna fördel. Jag förenar mig altså med Gr. Frölich, att alla detailföreskrifterna i 3:dje t. o. m. g:de punkterna ina utbytas mot en enda gemensam punkt, hvartill jag anhåller att få uppläsa förslag, hvilket torde blifva contraprppos. emot bifall Dc 11 Juli e. m. i5i till 3:dje punkten. ”Som Bancostyrelsen möjligen kan behöfva alt, till upprätthållande af Bankens metalliska cassa, genom köp eller annorlunda, på sätt Styrelsen i hvarje särskildt fall finnér lämpligast, bereda Banken ytterligare tillgång af vexlar eller silfver, berättigas Styrelsen att i första rummet til! större eller mindre belopp använda Bankens såsom grundfond innehafvande statsobligationer, och dernäst, om så skulle behöfvas-, pantsätta Bankens inteckningar i fastigheter, eller upptaga lån emot räntebärande obligationer. ” Gr. Frölich: Sedan jag förra gången hade ordét och sfgaf ett förslag lill contrapropos., som var nästan alldeles fullkomligt lika med det, den siste talaren föreslagit, hafva emot detsamma oell moliverna derför åtskilliga anmärkningar blifvit framställda, hvaraf jag ber att få upplaga några. Till en början har Frih. Cederström, som icke nekat någon af mina principer, likväl blifvit en fullkomlig afledare i frågan, då han gått vida längre än jag, i det han velat, att Banken skulle placera säkerheter på utrikes orter, för att derpå kunna draga vexlar och sälja sådana. Jag är visserligen bland dem, som önska, alt Banken må kunna icke blott hålla cassa här i landet, Utan ock taga en activ del i verldshandeln, i stället för alt begagna sådana creditutvägar, sorn inånga visserligen inse icke äro dc mest förmånliga. Jag skulle likväl tro, att Banken icke kommer i någon sådan ställning på den tid af 5 år, inom hvilken R. St. nästa gång sammanträda, och det torde således vara öfverflödigt att nu ingå i sådana beslämmanden. Denna Frih.
Saxar, andra slag; tullen derå nedsatt ifrån 3 r:drj 16 sk. till 36 sk. per skålpund. Knifvar, rakoch pennförtullas nu per stycke med 16 sk, för de förra och 8 sk. för de sednare. Utskottet föreslår en tull af 1 r:dr per skålpund, hvar igenom tullen nedsättes till omkring en tredjedel af dess nu varande belopp. Bih. lill R. St. Andra slag, samt gafflar ej specificerade; tullen derå nedsatt ifrån 1 r:dr till 24 sk. per skålpund. Gevär, alla slag; tullen å dem nedsatt ifrån 33 Vs procent till 23 procent. Filar; den nu låga tullen 6 sk. nedsatt till 4 sk. per skålpund. Slöjdevaror, i taxan ej nämnde; tullen nedsatt ifrån 33 V3 procent till 25 procent; samt anhålla att den nuvarande tullen måtte åtminstone å dessa, för smideshandteringen mera betydliga artiklar, bibehållas, med undantag af tullen å saxar, hvilken, nu utgörande 33 V3 procent af varans rälta medelvärde, torde böra nedsättas ifrån 3 r:dr 16 sk. till 2 r:dr per skålpund. Ehuru denna reservation redan växt till en för stor längd, måste jag ännu tillägga några ord. I samma riktning sorn utskottet började och fortsatte behandlingen af tulltaxan, slutade det äfven sitt verk. Utskottets sista beslut, vidtaget likasom det första med en rösts pluralitet, blef att den tull-lindring, som till förmån för den transatlantiska handeln hittills varit medgifven, härefter skulle med en tredjedel årligen upphöra. Jag har ej deltagit i detta beslut, och tror alt detsamma, om det af ständerna gillas, skall för våra skeppsrederier och för afsättningen af våra produkter blifva förderfligt, samt anser dessutom tidepunkten för denna åtgärds vidtagande vara synnerligen illa vald». Häruti instämde herr Prosten Sidner, till alla delar, och Eric Persson ifrån Gefleborgs län, i afseende å sista punkten. Af herr Westin, J. »Jag nödgas reservera mig mot åtskilliga Bevillningsutskottets i den nu utarbetade tulltaxan framställde förslag:
St:r att bevilja och anvisa medel till bangårdar, så är det klart att ett bestämdt beslut deröfver måste fattas. Om R. o. Ad. lägger punkten till handlingarne, så är det visserligen troligt att frågan för denna gång förfaller; men det skulle dock vara en möjlighet att StatsUtsk. i det blifvande sammanjemknings-Utlåt. kommer att hemställa, att R. o. Ad. måtte frånträda sitt förra beslut ora punktens läggande till handlingarne och fatta ett definitivt beslut i frågan, samt att sedermera, till följd af den flottanta majoritet som finnes inom detta hus, det slutliga beslutet komme att uttrycka en annan tanke än den som under dessa discussioner i jernvägsfrågan allmännast gjort sig gällande. Ora R. o. Ad. icke anser att något skall vidgöras i afseende å Stockholms bangårdar, så är det mera egentligt att rent afslå punkten Den 12 Juni f. m. 229 än att lägga den till handlingarne, och jag för min del förenar mig med dem som yrkat det förra. Gr. Sparre: Förekommen af Hr Hjerta kan jag fatta mig helt kort och säga, att jag finner afslag å denna punkt vara nödvändigt, men att ett sådant beslut desto mindre är bindande för framtiden och utesluter tanken på bangårdarnes framtida förening, som vi här endast hafva lätt eli förslag derutinnan. Men då meningarna om detta förslags antaglighet eller oantaglighet icke torde vara mycket delade, anser jag det böra afslås. Gr. v. Rosen: Jag vill blott yttra några ord. Hr Bildt har sagt, att den som byggt södra slussen äfven kan bygga banken öfver Mälaren. Jag får med anledning häraf nämna, att jag flere gånger till den som byggt slussen gjort den anmärkning, att slussen var för kort, så att en mängd större fartyg, serdeles ångbåtar, bevisligen icke kunde passera densamma. Jag har alltid fått ett och samma svar, nemi. att djupet vid slussen var så stort, att det varit omöjligt fylla detsamma för att göra slussen längre. Jag inser dock icke, hvarföre man ej kunnat bygga slussen längre, då man säger sig kunna bygga banken öfver Mälaren på et t lika stort djup lör den relativt obetydliga summa, som här nr föreslagen.
Pag. 324- Wesleys egna anmärkningar rör:de heliggörande tro: "Fråga:” Hvilken är den tro, hvarmedelst vi heliggöras, frälsas från synd och blifva fullkomliga i kärlek? 43a Den 39 April e. ra. ”Svar:’' Det är gudomligt vittnesbörd och öfvertygelse, 1:0 att Gud liar lofvat det i den Heliga Skrift. Tills vi äro derom fullkomligen öfvertygade, kunna vi ej göra ett steg vidare. Och man bör tro, att det ej behöfves ett ord mera, för att fulleligen öfvertyga hvarje förnuftig menniska i denna del, än det gamla löftet: "Då skall jag omskära ditt hjerta, och hjertat af din säd, att älska Herran ”din Gud af allt ditt hjerta och af all din själ.” Huru tydligen uttrycker ej detta fullkomnandet i kärlek? Huru kraftigt inbegripes ej frälsningen från ali synd? Tysa länge som kärleken intager hela hjertat, hvad utrymme finnes då för synden? ”2:0 Del är gudomlig öfvertygelse, grundad på bevis, att allt hvad Gud har utlofvat, ar Gud i stånd att uppfylla. Då man således medgifver, att det är omöjligt för menniskan, att af en oren sak frambringa en ren, att rengöra hjertat från synden och uppfylla det med helighet, så uppstår likväl härigenom i detta fall ej den minsta svårighet, ty vi se ju att med Gud äro ali ting möj I i 8 a-’’ ’’3o Det är grundad! på bevis och öfvertygelse, alt Han är mäktig att göra det nu. Och hvarföre icke? Är ej ett ögonblick för Honom detsamma som tusende år? Han har ej behof af längre tid, för att fullborda hvad som helst som är Hans vilja. Derföre kunna vi djerft uttala vid hvilken tid som helt, att nu är frälsningens stund inne. Se! all ting äro redo, kommen till bröllopet!” "4:o En sak bör ännu läggas lill den djupa tilliten, att Gud kan nu heliggöra oss, och den gudliga förtröstan och öfvertygelsen, att Han gör det. Det sker i samma stund. Gud säger till den innersta själen: ske dig som du tror!
På sådant sätt skulle dessa Den 2 November e. m. lii medel gagna mer, än genom ett lättsinnigt beviljande af de nu ifrågavarande anslagen; jag kallar det lättsinnigt, om man beviljar anslag till flere millioner, sedan de förhållanden upphört, hvarunder de af Konungen blifvit begärde, och utan att framlägga inför allmänheten något enda bevis på behofvet, eller någon garanti för ett ändamålsenligt användande. Jag fortfar på dessa skäl, att yrka återremiss. Herr Rosenblad: Till hvad Herr Franc Sparre yttrat om DefensionsDeputationen vill jag blott tillägga, att det på den tiden ofta bände, att planer, uppgjorde afsådanemän, som Virgin och Ehrenswärd, blefvo förkastade af Deputationen, ledd af Lagmän och afskedade Capitainer; men också hände det samma tid, att våra Fästningar vid fiendens första annalkande gingo öfver, eller måste sprängas i luften. Jag vill för öfrigt icke upptaga tiden längre, utan blott upprepa, att jag, endast för den långt framlidna Riksdagens skull, tillstyrker bifall till Utskottets Utlåtande, hvilket jag i afseende på uppställningen annars alldeles icke gillar, utan slutar mig till Grefve von SclivVerins sakrika reservation, som jag önskar åtminstone framdeles måtte tagas till mönster. Grefve Cronstedt, Claes: Herr Hjerta liar anfört i afseende på Sjöförsvaret, att ett vacklande system skulle råda i valet 112 Den 2 November e. m. emellan Flottans begge vapen; och jag anser mig i anledning deraf skyldig, att, i egenskap af Chef för Flottans materiel, förklara, att jag endast känner en plan för Sjöförsvaret, enligt hvilken begge vapnen komma att fortfara. Hvad beträffar den misshushållning med hittills anslagne medel, som man påstår hafva ägt rum, så hänvisar jag blott till Konungens i början af Riksdagen afgifne Berättelse om de fartyg, sorn blifvit byggde och reparerade sedan sista Riksdag.
Inbjudningen, pag. 20, i afseende på beläningsgrund för Riksgälds-Contorets sedan sisllidne Riksdag utfärdade, eller framdeles utgifvande obligationer, med 5 procents ränta, bifölls, och voterings-propositionen, pag. 21, godkändes; 27:0 tillstyrkandet, pag. 21, att Riksgälds-Contorets obligationer, med lägre ränta, än 5 procent om året, icke må i Banken be lä nas till mera, än trefjerdedelar af vanliga försäljningspriset under de 3:ne näst före belåningen förliutne månaderne, bifölls; 28:0 inbjudningarne, pag. 22, dels i afseende på Armeens AccordsAmorterings-fonds obligationers belåning uti Banken, dels angående de i mom. c, af 23:dje punkten, om förmälda publika pappers belåning, blefvo icke gillade; i följd hvaraf Högloflige Ridderskapets och Adelns inbjudning i dessa delar äfven ansågs icke antagen; och voterings-prepositionen, pag. 22 och 23, godkändes; 29:0 hvad Utskottet lör öfrigt, pag. 23, yttrat, fordrade ej någon Ståndets åtgärd; äfvensom enahanda förhållande för närvarande egde rum , med hvad Utskottet, pag. 24, angående 24:de punkten, sig utlåtit; 3o:o voterings-propositionen, png. 2,4 och 25, godkändes; och 3i:o Utskottets yttrande, pag. 25, i afseende jpå slutperioden uti Utlåtandet N;o 16, bifölls. Från Fröt. 1834 Från Hedervärda Bonde-Ståndet.
RegeringsFormec, hufvudgrunderne i Indelningsverket kunna undergå jemnkning, men en sådan bör tillvägabringas t annan, än den önskningsväg, hvarmed Ecopomi-Utskottet tillkommer att ärender be» Den 21 Maji e, nu handla, och i alla fall måste väl RotehålU*> fes enskilta rättigheter i grund af medgifva och uppfyllte förbindelser godkände kunna bibehållas orubbeliga, så framt enskilt rätt Skall få förhlifva oförkränktKlen, pm ock så vore att Författnjngarne icke betryggade ernot Soldaternes användande till Arbetscommenderingar, saknade man likväl icke anledning förvänta att sådane borde tillstyrkas, då i öfvervägande kommer det lidande, som Hem-* mansbrukaren derigenom tillskyndas, och motionairerne rätteligen anmärkt, att nemligen genom Soldaternes lidande af desse ArbetsCommenderingar ej allenast uppkommer störfe svårighet att få leja Soldater, utan äfven Större kostnader, genom upphöjd lega, hvartill kommer det sorn genast och allmänt betungar Rotarne, att, genom Soldatens bortovarelse under sommartiden de nödgas ej allenast sakna det i KneckteContractet betingade arbetsbiträde, särdeles under bergnjngstiden, utan mäste äfven uppbärga Soldatens egen gröda vid Soldatrorpet, och verkställa åkerkörning och såning jemte de reparationer vid torpet som Soldaten, hemmavarande, är skylldig vidkännas. Om vid en föregående Riksdag EconomiUtskottets enahandabehandling som vid denna blifvit, yid saknad känne-i dom om särskilte förhållanden i särskilte KneckteContrakter af Riksens Ständer bifallen, så upphäfver detta bifall icke hvar och en provins partielle rätt, som beror af en partiel pröfning af hvarje provins, förbehållne rät* Betänkandet med desse anmärkningar mätte till Economioch BesvärsUtskottet återremitteras. Bilagor till PleniProtocollet för den 23 Maji, förmiddagen.
Banken ger 128 eller 127 sk. i nya sedlar för hvarje specie r:dr, som Ivan får in, ulan alt Bankens ställning i förhållande till sedelslocken försämras. Tvertom förbättras i det hela med hvarje ingående metallisk r:dr förhållandet mellan silfver och sedlar. Hr Nordenfelt förmodar ali jag talat om ett. mynt, som vore skiljdt från det vanliga bytesmedlet. Jag mätte hafva uttryckt mig otydligt. Min mening var alt önska, det vi, likasom Preussen, Frankrike och England, malte äga eli klingande mynt, hvilket i sig sjelf hade det värde sorn sedeln representerar. Funnes ett sådant mynt i tillräcklig myckenhet och ingen vore skyldig alt mottaga Bankens sedlar, då, säger jag, betydde Statsbankens bankrutt visserligen ganska mycket, men för eganderätten icke mer än om en privatbank störtar, hvilkens sedlar jag kan vägra att emottaga. Nu är det icke mitt eget fel ora jag blifver lidande på Bankens sedlar; ly jag måste väl taga dera emedan det är grundlagens bud och jag eljest hvarken får betalning sjelf, eller kan betala andra. Hr Nordenfelt har jemväl omtalat, att penningebrist kunde öka införseln. Jag förstår ej huru den, som har brist på penningar, kan köpa varor, utan att vara vinglare. Men hans rörelse må icke tagas till efterrättelse hvarken i fråga om förvaltningen af en Bank, eller, af redbare mäns angelägenheter. Jag förnyar min vördsamma anhållan att äfven om Ståndet godkänner Gr. Liljencrantz förslag röride serskilda proposrrs framställande, R. o. Ad. måtte afslå det föreslagna mom. och låta oss behålla Bankoreglemente! i denna § sådant det är. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Sedan Hr von Hartmansdorff nu sednast yttrat sig, har jag föga att tillägga.
2 Art. af nu gällande BevillningsFörordning, • 14:o Herr Anderssons motion, angående förslag att praemium af 16 skillingar banco må beviljas för hvarje lunna bevisligen exporterad Svensk spannmål, i5:o Herr Hahns milion, om exportfi ihet'för alla Norroch Westerbottens produeter, för import af säd , om nederlagsrätt för Städerna Umeå, Piteå och Luleå, och derom, all tull för i Norrland till utländsk man försålde eller för dess räkningbyggda fartyg må upphöra, 16:0 Herr Frodells motion r angående yrkande af förhöjning uti inkommande tull å dels alster, sorn af Svenske jordbrukare produceras, dels utländska handtverkerivaror, - 17:0 Herr Mcllbins motion , .om fortfarande af den uti 166 §. af nu gäjlande BevillningsStadga Östersunds Stads Borgare medgifne lindring uti béviilningen, T 18:0 Herr JVijks motion, rörande reglering af bränvins-bränningen och beskattning derå, så alt den ovilkorligen och bestämdt må verka till bränvinsprisets betydliga förhöjning, So Trot■ Utdr. d. 3 Murs i8]4- 19:0 Herr Bööks motion, om befrielse ifrån så kallad Skeppare-afgift för sådane Storbåtar i Roslagens skärgård, som tillhöra Allmogen och endast begagnas för forsling af deras hemmans-producter till Stockholm. 20:0 Herr Santes&ons motion, om förändring i vissa föreskrifter uti nu gällande RevilInings-förordning, • ^ , 21:0 Herr TVijkmans motion, örn upphäfvande af den uti nu gällande Bevillnings-förordning föreskrifna classification, så vidt den har inflytelse pä Borgares taxering, 22:0 Samme Ledamots motion, rörande bränvins-bränningen, S. D. Remitterades till Banco Utskottet: 1:0 Herr Lakes motion, angående Realisationen, (jemte hvad, i anledning af samma motion, är vidare inom Ståndet yttradt,) 2:0 Herr Hahns motion derom, att ett Bancolän af 3ooo R:dr mot första inteckning i Umeå Stads nybyggda Rådstufva må beviljas, 3:o Herr Wcerns motion, angående afskrifning utur Bankens och Riksgälds-Contoreis räkenskaper af inom linien , såsom en Bankens äldre fordran, af Riksgälds-Contoret balancerade 4’°i4>000 Rtdr, 4:o Herr Totties motion, om fortfarande intill nästa Riksdag af JernContorets creditiv i Rikets Ständers Bank, (och skulle, hvad uti detta ämne vidare blifvit yttrad t, remissen åtfölja,) 5:o Herr Grapengiessers motion, angående Realisationen, 6:0 Herr Santes&ons motion derom, att den i Rikets Ständers Bank gällande ordning, att en bestämd del af visse Banco-Verkets Embetsoch Tjenstemän skola vara af frälse och de öfrige af ofrälse
Nådig proposition framställda, förslag, angående myntenheten och dess fördelande i hundradelar. böra förenämnde portosatser utsättas i öre, så nära söm möjligt motsvarande ofvannämnde belopp i skillingar banko; 4:o att vid inlemnande af bref å postkontor, postexpedition eller annan postanstalt, det må ankomma på inlemnaren att erlägga porto antingen med penningar eiler med ett eller flera frimärken, i hvilket sednare läll brefvet bör 16 Kongl. Maj'.ts Nåd. Proposition, N:o 72. rara försedt med dylika märken till ett värde, som motsvarar det stadgade brefportot: 5:o att bref, sorn inläggas i de breflådor, hvilka, efter General-poststyrelsens föranstaltande, böra pä Postverkets bekostnad, anbringas vid alla postanstalter, äfvensom å andra tjenliga ställen, der posterne färdas förbi, såsom jern vägsstationer med flere, ovilkorligen skola vara försedde med frimärken, i värde motsvarande det bestämda portot; 6:o att å diligencer och ångbåtar, som befordra passagerare och på bestämda tider gå emellan vissa orter, skola finnas, genom Postverkets försorg anskaffade, breflådor, hvaruti bref emottagas.
Hr Bohnstedt, Theodor Ludvig: Att den i nu föredragna lista punkten uttalade princip, nemi. att skjutsningsskvldigheten må lyftas från jordbruket, måtte vinna R. St:rs bifall, är min lilliga önskan. Då det är obestridligt att de resande sjelfva böra betala för sin fortkomst och att det ej bör åligga jordegaren att göra en tryckande uppoffring för att forsla dem, som vilja lärdas i landet, så är det äfven rättvist att skjutslegan för entreprenörerne, som öfvertaga detta åliggande, förhöjes så mycket, att den motsvarar besväret, dervid dock staten, för att bereda öfvergången, i början torde böra bidraga med en bestämd summa. Att det i alla fall fordrar någon tid, innan de lokala hinder, som på sina ställen försvåra införandet af entreprenader, kunna öfvervinnas, är naturligt, hvarföre den till ändamålet anslagna summan bäst ställes till regeringens disposition, för att, med ledning af den erfarenhet, de utlysta entreprenad-auktionerne gifva, ordna dessa förhållanden. Om postvagnarnes turer klokt ordnas och skjutslegan sättes åtminstone så hög, att den enskilda spekulationen kan täfla, så skall, enligt min öfvertygelse, den lill förändringen erforderliga summa ej behöfva vara särdeles stor och äfven succesive kunna indragas. Vi äro alla ense om att den nuvide skjutsningsskyldigheten är byggd på en orättvis grund och genom sin ojemna och omby tliga fördelning äfven är i högsta grad tryckande för jordbrukaren. Dess indirekta inverkan på landets modernäring tages dock sällan i betraktande, hvarföre jag tillåter mig behandla denna del af frågan. Att genom skjutsningsbestyret. i synnerhet hålloch reserv-skjutsen, millioner dagsverken årligen förspillas för jordbruket, helst det finnes hållskyldige, som hafva 3:ne mil och deröfver till gästgifvaregården, der de stundom få vistas 24 timmar, utan att någon resande tager deras tjenst i anspråk, är en stor misshushållning; hvad skulle ej med denna arbetskraft och på denna arbetstid kunna uträttas, landet till nytta?
Efter intagandet af recinolja är det mycket bra att genast äta en tesked brändt och målet kaffe. Zuleima. Medel mot hosta. 1 kvarter linfrö samt ' fe thesked anisfrö, kokas i 3 kvarter vatten i 45 minuter. 4 lakrits och 4 lod bröstsocker kokas i ' fe kvarter vatten i 30 minuter. Sedan slås båda blandningarna tillsammans och slutadt, blott här och der stod ännu en låg vattenpuss i den grå, smetiga jorden. Det var just vid solnedgången, folket hade redan lemnat arbetet, der var stilla och öde som i en öken. Då fick hon långt bort ögat på en enda varelse, som gick fram emot dämningen, hän emot dem. » Det måtte vist vara ingeniören, » sade öfversten. Figuren kom närmare. Solen föll honom i ryggen så ansigtet var helt i skugga; det var som om han blefve mörkare allt som han växte. Filippa hade stödt sig på faderns arm. Hon tyckte, att hela hennes lifs öde nu skulle afgöras, och hon kunde knappt hålla sig upprätt. Så hörde man ljuden af den kommandes steg, hon for samman, grep fastare om fadern och sjönk derpå ned för hans fötter. I nästa sekund var den främmande vid hennes sida, lyfte henne upp, tog henne i sina armar och böjde sig öfver henne. Snart derpå slog hon upp ögonen, de mötte hans, mötte dem så, som de en gång förr hade gjort. » Henrik! » jublade hon, » det är du! Det är du som har hemtat upp skatten! » Han drog henne närmare intill sig, såg henne i ögonen och hviskade; » Ja, nu har jag hemtat den! » R e do visning. Följande kontanta bidrag hafva genom oss öfversändts till de brandskadade i Sundsvall och Umeå: S — M — 20 kr. ; F. d. lärarinna i Upsala 50 öre; Onämd (L-k-e poststämpel) 10 kr. ; X (Gtbg) 10 kr. ; Onämd (Sthlm) 5 kr. till Umeå; Onämd (Gefle) 5 kr. Dessutom ett paket till Umeå från » Hagen », Hjo. Bidrag mottagas ännu en vecka och insättas genast i Skand. Kreditaktiebolaget för de brandskadades räkning. Red. af Idun.