Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande det framställda ackords-anbudet har Diskont-direktionen yttrat, att, enär det icke lärer kunna antagas, att, i händelse af vägran dertill, Diskontverket skulle kunna på annan väg erhålla det belopp, som till förminskning af Björkenstams skuld till Diskont-verket blifvit under ofvanberörde vilkor erbjudet, samt då Verkets rätt till betalning af Hammarsköld är vorden betryggad genom det af honom afgifna, här förut omförmälda, särskilda förklarande, syntes det Direktionen vara med Diskont-verkets fördel närmast förenligt, alt ackords-anbudet antages. Och som Utskottet delar denna af Diskont-direktionen anförda åsigt, får Utskottet hos Rikets Ständer vördsamt hemställa, att, derest, i ytterligare afräkning å f. d. Ryttmästaren Fredrik August Björkenstams skuld till Banko-Diskont-verket, Femtusen Åttahundra Åttio Riksdaler Riksmynt inbetalas inom en månad från den dag, Assessoren Almqvist undfår del af Rikets Ständers beslut. Björkenstam må varda befriad från vidare betalnings-ansvar för Bauko-Diskont-verkets uti hans år 1850 inträffade konkurs bevakade fordringar. Stockholm den 1 Maj 1860. Hilt till H. St. Arik. lil! Exp.-Utsk. d. 8 Maj 18SO, kl. it f. m. Utlåtande, i anledning af ett utaf Handlanden t Göteborg C. A. Dahlgren gjordt ackords-anbud. Uti en till Utskottet ställd ansökning, öfver hvilken Låne-kontorets i Göteborg Direktion afgifvit infordradt utlåtande, har Handlanden derstädes C. A. Dahlgren anhållit om eftergift af upplupen ränta å ett af honom år 1842 hos nämnde Låne-kontor upptaget lån, hvarå för närvarande 700 R:dr Riksmynt återstå, emot det att berörde kapital-återstod af honom till Låne-kontoret inbetalas.
I enlighet med hvad nu blifvit yttradt, får jag härmed vördsamt föreslå, att ett låne-anslag, till det belopp och på de vilkor här ofvan hemställls, må, för att underlätta anläggningen af en jernväg för lättare lokomotiver mellan Dalkarlshytte bruk och Frövi station, beviljas att utgå, sedan för denna jernbanas utförande ett bolag af Svenska män blifvit bildadt, med skyldighet för detsamma att inom nästpåföljande trenne år bringa arbetet derå i gång, samt för dess ändamålsenliga fullbordande och statslånets återbetalande ställa sådan säkerhet som af K. M. kan varda godkänd. Till hvad jag nu anfört ber jag att få lägga ytterligare några ord. Som nemi. kostnadsförslaget till den först påtänkta betydligt både bredare och längre jernbanan först pä sednaste tid kommit komiterade till handa, och desse, efter en vid en så vigtig fråga ganska lofvärd betänksamhet, först för några få dagar sedan kommit till det definitiva beslut att inskränka sina förhoppningar och bemödanden till den mindre jernbana, för hvars utförande jag nu tagit mig friheten anhålla om biträde frän Statens sida, bardet varit omöjligt att åstadkomma något detaljeradt kostnadsförslag för denna mindre bana, utan har man nödgals att vid upgörandet häraf begagna det kostnadsförslag, som för den större banan blifvit upgjordt. Med anledn. häraf får jag anhålla, att Hr Gr:n o. Landtm, samt det Höglofl. Ståndet täcktes lemna mig tillstånd antingen att, sedan detta kostnadsförslag blifvit med största skyndsamhet ntarbetadt, få inlemna detsamma direkte till StatsUtsk., eller, om det skulle synas olämpligt att till Utsk. remitterades handlingar, af hvilka Ståndet icke fått del, att jag då, ehuru motions-tiden redan tilländagått, måtte få inlemna detta förslag jemte öfriga till saken hörande handlingar. Jag anhåller att denna min alternativa hemställan måtte vinna bifall, samt motionen blifva till StatsUtsk. remitterad. Begärdes på bordet. Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh., upläste följande motion:
M. ej sanctionerar förslaget r detta afseende, så qvarstår kyrkorådet, såsom en gammal institution, och Utsktn trodde derföre att man borde utsätta begge delarna. I händelse förslaget om skolstyrelsen Iskulle vinna K. M:s nåd. sanclion, så blir det denna, som kommer att öfvertaga kyrkorådets åliggande i delta fall. Hr Ribbing, Bengt: Jemte det jag i allo förenar mig med Hr Gripenstedt om uteslutande af orden ”kyrkoherden och kyrkorådet’', så får jag äfven fästa uppmärksamheten på en mening, som tyckes mig, i conseqvens med hvad som finnes i första moni., böra alldeles utgå. Här står nerol.: ”vid tillsättande af folkskolelärarebefattning, som till en början icke blifver med klockaretjenst förenad.” Orden ”sora till en början icke blifver med klockaretjenst förenad” anser jag böra alldeles utgå, enär det kan hända att skollärnrebefattningen komme alt till - Den i3 F e b r a a r i e. m. 263 sältas vid tillfälle af klockareledighet,' och dessa tjensters förenande då genom dessa ords qvarstående vöre förbjudet. Den anmärka., sora blifvit gjord emot Hr Gripenstedt begäran, tror jag helt och hållet försvinner, då man betänker att dessa skolor väl måtte komma alt slå under någon styrelse, vare sig kyrkorådet, eller en särskild dertill förordnad styrelse, och om äfven kyrkoherden ensam skulle få inseendet öfver skolan, så är det han, som styr den och som utgör församlingens skolstyrelse. Således kan man saklöst borttaga de ord, hvilkas uteslutande Hr Gripenstedt föreslagit. Hr von Hartmansdorff: Jag är af samma mening, som Hr Gripenstedt och Hr Ribbing yttrat, men jag tillägger, för den händelse skollärareoch klockarebefattningarne förenades, att den förra alltid bör anses såsom en hufvudsak, och denne tjenstemnns tillsättning följaktligen rätta sig efter de föreskrifter, som gälla om skollärare, på det att man ej måtte underordna den vigtigare befattningen de föreskrifter, hvilka gälla för den ringare.
Delling har med Natt födt Dag, och han är väktare öfver Breidablik, dit intet orent eller ondt får komma. 7, 83, 125, 129. Diar (Díar), en gammal, nästan förgäten benämning på gudarne. Luftkretsen kallas »diarnes fjärd. I kristen tid har namnet antagits betyda tämpelföreståndare. Detta sedan mytologien blifvit historierad, och Oden troddes hafva varit en jordisk konung och de tolf asagudarne hans rådgifvare och offerföreståndare. Dis, diser (dís, dísir), kvinliga gudomligheter af högre och lägre börd. Närmast användes namnet om nornorna och deras tjenarinnor, fylgiorna, hamingorna. Dolgtraser (Dólgþrasir), dvärg. Dore (Dori), en af de under Dvalin arbetande konstnärer, som prydde Breidablik. Drasul (Drösull), Dags häst. Draug (Draugr), högbebyggare. Drome (Drómi), den andre af de fjättrar, som Fenrer sprängde, innan han vardt bunden med bojan Gleipner. Drott, Danps dotter, Sköld-Borgars maka, Halfdans moder. Sannolikt densamma som Tacitus omtalar under namnet Tanfana. Duf (Dúfr), dvärg. Durin (Durinn), äfven Durner (Durnir), densamme som Surt, underjordseldens personliga makt, fader till Suttung-Fjalar och stamfader till Suttungs söner. Han var i tidernas morgon gudarnes vän och samarbetare med Mimer; vardt därefter gudafiende och gömmare af Byrgers mjöd. Deltager i Ragnarökstriden, förer där Valandssvärdet och åstadkommer världsförbränningen. 6, 7. Dvalin (Dvalinn), Mimerson och en af underjordens förnämste konstnärer, sannolikt densamme som Sindre. Han, likasom Dain, bredvid hvilken han mer än en gång omtalas, fick i tidernas morgon smaka vishetskällans mjöd, som därför kallas »Dvalins dryck.»
St. att taga, är så till vida modifieradt emot hvad det beslut, som R. St. vid förra riksdagen fattade, att då beslöts alt undersökning borde ske i domstolsväg, då deremot nu är föreslaget, alt R. St. skulle hos K. M. anhålla, det han ville, på sätt han pröfvade tjenligast, låta verkställa en allmän undersökning. Jag tror dock, att en undersökning, i hvilken form som helst, förr eller sednare kunde rubba äganderätten, hvilken bör vara heligare i samma mån den grundar sig på äldre häfd. En dylik undersökning kunde visserligen vara ganska intressant i kameralisliskt hänseende, men jag tror icke, att den skulle vara fullt rättvis. Det enda rättvisa i denna fråga är det, som alltid står öppet, nemi. att Kronan må söka alt i enskilda fall styrka sin rätt framför kyrkan, der den så för godt finner. Men det enda sätt, hvarpå en sådan undersökning skulle kunna på ett rättvist sätt äga rum, vore i enlighet med det förslag, som Hr von Troil, Emil, framställde, då K. M:s propos. i ämnet skulle till StatsUtsk. remitteras. Till åstadkommande af jemkning i de olika arrendevillkoren, som åligga särskilda kyrkohemman i Halland, hemställde bemälde ledamot, att samtlige kyrkorne skulle behålla hvad de nu åtnjuta och samtlige hemmansinnehafvarne erlägga detsamma, som de nu Den 1 Mars f. m. 413 erlägga, men de arrenden, som äro alltför högt uppdrifne, nedsättas, och de deremot, hvilka nu äro alltför låga, i samma mån höjas, hvilken förändring borde gå i verkställighet allt efter som de bestämda arrendetiderna löpa till ända. Om någonting i det afseendet borde ske, så vore detta utan tvifvel det bästa. En undersökning, tillvägabragt från Regeringens sida, har alltid i allmänna opinionen en anstrykning af någonting förhatligt, isynnerhet då derigenom ifrågasättes en på gammal häfd grundad äganderätt. Jag instämmer i detta afseende helt och hållet uti hvad Just.cancellern år 1S40 yttrade, då han hördes i denna fråga, att nemi. ingen anledn. förefuunes att betvifla kyrkornas äganderätt till de ifrågavar hemmanen.
Hr von Plomgren, P. » 15, » Ribbing, G. » 2255, » af Pontin, F. » 2142, » Liljensparre, fullm. Frih. Hermelin, D. » 1988, » Adlersparre, R. » 189, » Rääf i Småland, fullm. Frih. Stjernstedt, A.; alla med 23 röster; sedan genom särskilda lottningar blifvit bestämd den ordning, i hvilken såväl de, som erhållit 25, som ock de, hvilka bekommit 23 röster, borde såsom suppleanter ingå. Föredrogs ånyo och bifölls Bevilln.-Utsk:ts den 30 och 31 sisth Maj bordlagda Betänk. N:o 17, ang. tullbestämmelserna för artiklarne Bränvin och Sprit samt Ättika. Den 2 Juni. 549 Föredrogs ånyo sammans. Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 30 och 31 sistl. Maj bordlagda Mern. N:o 19, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskits Utlåt. N:o 5, öfver Kongl. Maj:ts Nåd. Propos. ang. förändring i grunderna för beväringsinrättningen samt om bildande af en landstorm. Frih. af Ugglas, Grustaf: Jag tror, att vid upp ställandet af denna voteringspropos. ett misstag insmugit sig, ty 3 Stånd hafva förenat sig om en underd. anhållan hos K. M:t, att K. M:t täcktes till en kommande riksdags pröfning i sin helhet framlägga frågan, ehuru BorgareStåndet derjemte inlagt orden: »R. St:r anse sig icke böra godkänna Kongl. Maj:ts nu afgifna Nåd. Propos.»
Hvilken Comité hade gifvit Styrelsen magt, då den grundläde Upsala Universitet, denna vetenskaplighetens källa och grundlighetens snart sagdt enda fristad inom Skandiens landamären? Hvilken, då Styrelsen stiftade våra Gymnasier och Trivialskolor ? Eller hvarigenom har Comitéen gifvit Styrelsen denna magt? Manne dermed, att den besörjt correcturen under tryckningen af vissa till Hans Kongl. Höghet Kronprinsen ingifna och af Honom Comitéen meddelade Handlingar? Månne dermed, att Comitéen uppsatt och publicerat en embetsberättelse? Manne dermed, att Comitéen från alia Consistorier infordrat underrrattelser om alla inom hvarje Stift befintliga Undervisnings - S0« Den H Maj' anstalter, och alla Pedagogers anmärkning gar vid 1807 års Skol-ordning? Manne genom Comitéens framställning af elen offentliga Magtens ådagalagda omsorg om Under* visningsverket under de senare förflutna århundraden? Om det ”största vedermäle ’af denna den offentliga Magtens omsorg, 'sorn kan företes, då, vid upprättandet af ”ett nytt samhällsskick, Riksens Ständer i ”sjelfva Grundlagen stadgat, det vården om ”allmänna Uppfostran, jemte den om Religionen, skulle vara anförtrodd åt en sär. ”skild föredragande inför Regenten,’ Se Uppf. Corn. Berättelse, sid, 4. Hvad Sten Sture, hvad Gustaf Wasa, hvad Carl IX, hvad dess store Son, hvad ilere andra af Sveriges stora Konungar gjort för Nationalbildningen och för vetenskapernas förkofran i Sverige, vore icke jemförligt med detta vedermäle af den offentliga Magtens omsorg •— ”då denna vård, sålunda skild ifrån ”sm fordna, icke naturliga gemenskap med ”den 0111 Rikets Drätsel, Hushållningsoch ”Kamnaar-ärender, för första gången i en ”Svensk Grundlag blifvit ansedd, ej såsom ”ett Rihangs föremål för en välsinnad
Att nu mera återhålla den öppna diskussionen deröfver, skulle väl tjena att minska, men icke att återställa förtroendet; och om förslaget skulle framläggas, uLan alt hafva fullständigt undergått den granskning af sakkännare, som Rikets *) Borttagen nemligen för så vidt den kunde till gagn användas. **) Uppehållet skulle dock troligen icke behöfva att blifva betydligt, om ens något, i fall de icke ständige Ledamöterne genom förut erhållna exemplar af de förslag, som af ständiga Ledamöterna blifvit upprättade, sattes i tillfälle att bereda sig för slutliga öfverläggningen, i hvilken allena de komme att deltaga och som i allt fall troligen för sig går. R. St. Just. Omhudsm. Emb.-Bcrältelse för år 1848. 77 Ständer genom Lagberedningen velat tillvägabringa; så torde misstroendet fruktansvärdt derigenom stiga vida mer, än genom alla de anmärkningar, som öppet uttaltes. En aulorilet, hämtad från den del af Lagberedningen, sorn ensam var i verksamhet, kunde med ingen behörighet åberopas, att i förväg afgöra värdet af de öfriga Ledamöternes omdömen, i fall desse blefve hörde; och den skyndsamhet, som vunnes genom deras förbigående (om än för någon del verklig) kunde med arbetets möjligen vunna fullständighet ®) icke godtgöra dess obehörighet, när derom en gång klefve fråga. Hvad åtgärd som, i anledning af denna underdåniga hemställan, kommer alt äga rum, har ännu icke visat sig. Skulle intet afseende fästas vid de underdåniga förslag, jag gjort, och således ej heller någon återgranskning af lagförslagen i de delar, jag i fråga ställt, blifva företagen; så är min föresats att i nästa berättelse upptaga de vigtigare af mina anmärkningar vid dessa delar af förslaget, hvilka genomgått Lagberedningen under den tid, mig ålegat att följa dess arbeten, så vidt mina öfriga tjensleåligganden medgifvit. En önskan, som jag i sådan händelse måste hysa, blir jag deremot kanhända icke i tillfälle att utföra.
- _ —- — > ■- -_ — * _ a ' 1( 1( 2( — 13' ___- 66 70 120 — 951 25 8 41 4 •- 1 ty »v 10,747 Uppskattad värde. 95.000 387,650 223,000 132,975 109.500 33,200 1,100 117.500 5,042,225 33.500 587,005 276.750 6,439,200. Ii. U. P. Normelli Berättelse öfver Stockholms Län för Uren 1843—184T. inom Stockholms Län för Åren 1843—1847. S a s B a Bevillning efter 1841 och 1845 års Förordningar. Efter 2:dra Artikeln. Summa. Ständiga Räntor. Jordeboksoch HemmantalsRäntor. Krono bonde. Afrad. Gernings Ören. Sumr Stats-Bi na drt Arrendemedel. Kostnad för Rustning och Rotering. Pastorers. Kapellaners. Kyrkobetjenings. Summa. Fattigförsörjning. Skjuts. C S 99 3 §r M ■< O O 53 090 ep O 3 HS »r 99 Blandsäd. Potatis. Skjuts. Väghållning. Diverse Onera och allmänna besvär. Berättelse öfver Stockholms Län för åren 1843-1847. / KONGL. MAJ:TS BEFALLNINGSHAFVANDES 11 uköpings £ ii n till fiOIGL. MAJ:T i smiler dunighet nfgifne FEMÅRS-BERÄ T T EL SE f«r åreu 1843, 1844, 4845, 1846 och 1844. C?^(j£)(§bCTf\>—- STOCKHOLM, 1850. V. A. NORSTEDT & SÖNER, Kong!. Boktryckare» — Underdånig
Likaledes har Kongl. Maj:t, med afseende å behofven vid de nya skolorna, föreslagit, att anslaget för lärare i musik och sång äfvensom i teckning vid de lägre elementarläroverken måtte förhöjas med 1,050 R:dr; och får Utskottet. jemväl med iakttagande af den tillökning, som bör blifva en följd af de utaf Utskottet härofvan tillstyrkta förändringar i afseende å läroverken i Arboga, Enköping, Arvika och Skellefteå, hemställa, att anslaget för lärare i musik och sång äfvensom i teckning vid de lägre elementarläroverken måtte med 1,550 R:dr förhöjas. 47:o. Sedan boksamlingarne vid de större elementarläroverken dels genom gåfvor och dels genom inköp icke obetydligt ökats och dessa boksamlingar börjat alltmera anlitas äfven af personer utom läroverken, hade, enligt hvad af Statsrådsprotokollet inhemtas, de för bibliothekariebefattningarne nu anvisade arfvoden befunnits i allmänhet alltför knappa i förhållande till den tid och möda, som dessa befattningar taga i anspråk, hvadan ock framställningar blifvit gjorda dels om ökande af de nuvarande arfvodena, dels om anvisande af sådana för läroverk, der arfvode för bibliothekets vårdande och tillhandahållande åt allmänheten hittills icke funnits att tillgå; och har i följd häraf Kongl. Maj:t begärt, att det i nu gällande Riks-stat upptagna belopp till arfvoden åt bibliothekarier vid de högre läroverken, 3,000 R:dr, måtte med 1,000 R:dr förhöjas; och då den begärda anslagstillökningen synes vara väl behöflig, tillstyrker Utskottet, att Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning må af Rikets Ständer bifallas. 48:o.
Skrifvelse, IV.-o 1Q2. mensamma för alla medel, såsom uppbörd, afkortning, anordning, leverering m. m., samt å hvartdera af de på detta sätt bildade lumti eller räkningar sammanfatta hvad från de serskilda medlen dit kunde hänföras, hvarigenom på dessa kathegoriers konti spriddes hvad som borde finnas förenadt på konti för de serskilda fonderna, så att på uppbördens konto upptoges alla de serskilda medlens uppbörder, på afkortningens konto alla förekommande afkortningar för samtlige medel o. s. v.; under hvilka förhållanden det icke blefve möjligt att öfver någon serskild fonds ställning vinna en öfversigt, om ej från kathegoriernes konti utdroges hvad fonden tillhörde och sålunda, utom riksliufvudboken, bildades en räkning öfver fonden; hvarjemte revisorerne funnit, hvad stats-medleu anginge, att under denna benämning sammanfattades flera fonder, hvilka hvar för sig borde på serskildt konto framställas. Instämmande i föregående revisorers mening, hafva Rikets Ständers år 1847 församlade revisorer, ansett planen för rikshufvudboken böra undergå förändring, dervid dock de omförmälda kathegorierne borde bibehållas och åskådliggöras uti serskilda, boken åtföljande, tabeller; hvarjemte likaledes blifvit af revisorerne anmärkt, att, under benämningen statsmedel, inbegrepes flere sinsemellan skiljda fonder, hvilkas ställning, hvarje för sig, ingenstädes utreddes, emedan sjelfva planen för rikshufvudboken icke medgaf en sådan utredning.
Alt kasta oss tillbaka till 34 §:n 2 mora. RiksJ.Ordn , för att tillse om förevar, ämne är ett önskningsmål, innefattar en invändning, hvars syftning man lätt kan finna; ty när händelsen gjort att två Stånd stannat ernot två uti en sak, som ligger en om hjerta t, så är det enda utvägen att vinna ändamålet. Detta är så öppet, alt det är fåfängt att vilja dölja det; och då det icke blifvit rent utsagdt, så bör man lemna tillfälle att uttala det. Denna afsigt kan likväl icke anses klandervärd; ty en hvar nyttjar naturligtvis grundlagen så godt hart kati; för att vinna sina afsigler; men hvart kommer man, då man vill vinna afsigter på sådant sätt? man kommer dit, att det märkvärdiga phenomen visar sig, att två Ständ förklara det de icke vilja gå in och votera i föstärkta StatsUtsk. med dé två öfriga Stånden. Jag hemställer hvarthän ert sådant skall leda , och sedan jag förklarat att jag anser Ståndets förfarande icke blott oriktigt utan äfven vådligt, hvarföre jag äfven på det kraftigaste protesterar deremot; så skall jag icke vidare deltaga i diseussionen härom, utan kastar ansvaret derför på deras axlar och samveten, som velat sä ställa till. Frih. Cederström: Den siste värde talaren liar bör jat med att förklara, att del sätt att behandla denna fråga, soni jag och andre talare tillstyrkt, skulle innefatta ett försök alt på sidan örn grundlagen införa ett beslut eller rättare alt tolka grundlagen. Den Värde ledamoten kan i grundlagen förnimma form och ordning för huru förklaringar af griiiidlagen skola införas, och fråga derom kan således icke väta föremål för öfverläggning hos oss. Samme ledamot har påstått, att fråga nu vore att rubba ett beslut. Vöre något beslut faltadt, så kunde ingen rubbning deraf ifrågakomma, men just derföre att något beslut icke är taget, har fråga uppstått att besluta genom förstärkt StatsUtsk.
Men, fortfar Domkapitlet, om man också emot författningens syfte i öfrigt, emot intyget af Kongl. Brefvet (Res.?) den 20 November 1786 ändock vill inlägga i orden : »Forum för religionsprocesser blifver allt framgent utan förändring Kongl. Maj:ts och Rikets HofrätCSh) så vidsträckt betydelse, att derunder skulle förstås åtal emot prester 76 för fel i deras lära, så är det åtminstone, enligt Domkapitlets tanka, ostridigt, att detta stadgande omöjligen kan upphäfva föreskrifterna i ett sex år derefter utfärdadt Kungabref, innehållande, att Consistorierna äro förpligtade att ställa sig i § af Kongl. Brefvet den 21 Augusti 1786 till efterrättelse. Domkapitlet anmärker derefter, att Kongl. Brefven den 15 December 1762 och den 23 Juni 1752 icke innehålla någonting på förevarande mål tillämpligt; att Kongl. Brefvet till samtlige Consistorierna angående villfarelsers förekommande den 2 Maj 1751 stadgar i 3:dje punkten: »Börandes på den händelse att någon under edert (Consistorii) inseende hörande prestman för sådant (villomeningars hysande och spridande) skäligen misstänkes, den samme genast inkallas till behörig examen hos Eder och så mycket strängare med honom förhållas som han brutit sin ed och är ett långt skadligare verktyg än en annam>; hvilken författning sålunda skulle ålägga Consistorierna att alfvarsamt utöfva den åt dem genom Kyrkolagen uppdragna domsrätt öfver prester, i afseende på fel i läran; att Kongl. Brefven angående forum för prest, som försummar sockenbud, af den 16 Augusti 1749 och den 12 December 1741 blott röra ett specielt fall af erabetsförseelse; att Kongl. Maj:ts nådiga Stadga och påbud den 20 Mars 1735 endast har afseende på lekmän och att 3 och 4 §§ i 1 Kap. Missgernings-balkeu innefatta borgerliga föreskrifter, hvilka icke tillhöra Domkapitlens domsrätt.
Jag tro r att Anna är ledsen, hvad fattas henne? Fru B Ä C K ( sakta). Du skall ej f råga så, min kära gosse. E R I C ( lika). Jaså ... det gamla vanliga ... stackars lilla Anna (klappar henne på hufvudet). A N N A (lika). Tack, Eric, du är god emot mig som vore du min egen broder... Ack , om jag hade en eg en broder! E R I C ( lika). Du har ju mig, lilla Anna. (högt) Hvar håller munsiör Alfred hus i qväll? B Ä C K . Vete hin hvar h an finns han h ar så många jern i elden den pojken, men han stadgar sig väl med tiden. K N O R R . Nå, hur är det ... får h an bli student, sonen din? 20 B Ä C K . Han får så katten heller! Inte har jag varit student och då beh öfver inte han bli det heller. E R I C . Men fordring arne äro olika nu emot förr. B Ä C K . Såå ... men någ on student blir han då icke ... hvad skulle det tjena till ... skulle all a mina pengar stryka till punsch och sexor och studentupptåg ... nej tack vac kert! E R I C . Men hvem har s agt att så skulle gå? Att en ung man är li tet glad, det skadar inte. Farbror ser på mig ... jag har varit i Upsala och kommit oskadd derifrån. B Ä C K . Jo, jag tackar jag... Har du inte f ått h ufvudet fullt af galna idéer om f rihet och Gud vet ej af hvad för snick-snack... E R I C . Kors, farbror kan väl inte tvinga hvark en Alfred eller mig att gå in på de der g amla åsi gterna. Jag hatar alla sk råo rdningar och monopolier ... frihet och brö d åt alla, som vilja arbeta. K N O R R .