Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser, att ett sådant beslut, om det skulle blifva R. St:s, vore olycksbi ingande. Hvarföre vill man bibehålla en viss proportion emellan silfver och utelöpande sedlar? Det sades nyss af Hr von Hartmansdorff, att det vore till Bancostyrelseus efterrättelse, för att undvika hvad som hittills lärer hafva inträffat, att inom Den 16 April f. m. 423 Bancostyrelsen skulle blifva olika meningar i afseende pä Bankens behof af cassa och möjligheten att utsläppa sedlar, samt att det vore pluraliteten som bestämde detta, och att pluraliteten vanligen beviljar allt som begäres. Jag tror och anser det röna föga motsägelse, att föreskrifterna böra finnas, icke för Bancostyrelsens skull, utan för det allmännas. De böra bestämmas sådana, att de blifva lämpligast för det allmänna bästa. De föreskrifter i detta afseende, som BancoUtsk. har föreslagit, visa mycket förtroende för det emdöme, som skall leda tillämpningen af R. St:s beslut, och jag, som delar detta förtroende för Fullmäktige, instämmer i BancoUtsk:s förslag. Det är af Hr von Hartmansdorff sagdt, att han grundar sin mening egentligen på sin ifver för myntvärdets upprätthållande. Jag delar meningen om nödvändigheten af myntvärdets upprätthållande och äfven ifvern derför, ehuru min ifver uttrycker sig på ett annat sätt. Hvarigenom upprätthålles myntvärdet? Jo, det upprätthålles genom silfvervexlingen. Så länge silfver finnes alt vexla emot sedlar, så länge upprätthålles också myntvärdet.
St. rätt att lära känna förvaltningen af dessa besparingar, lika så skulle, i händelse R. St. nu biföl lo detta Utskotts afgifna utlåtande, Regeringen framdeles kunna åberopa detta såsom skäl att bibehålla accorderna för Landshöf - Den 7 April. *9 dingesysslorna. Jag anhåller derföre om återremiss af utlåtandet. Gr. Posse, Arvid: Ostridigt hafva accorder för Landshöfdingesysslor tillförne ägt rum; men hvarken Utsk. eller den värde ledamoten, som nu gjort anmärkning vid Utsk:s utlåtande, lärer kunna med visshet säga, om och i hvad mån de ännu äga rum. Under sådana förhållanden skulle det, efter min tanka, icke hafva varit riktigt handladt, om Utsk. tillstyrkt R. St. att till K. M. ingå med en und. skrifvelse, som endast grundade sig på gissningar; ty jag hoppas, att R. St. alltid uti sina inför thronen framburna önskningar skola stödja sig på visshet och säker kännedom i ämnet. Men jag vill som enskild antaga, att dessa accorder ännu äga rum; jag kan likväl, ehuru lifligt jag äfven för min del önskar, att de måtte försvinna, icke sträcka mina fordringar för uppfyllandet häraf ända derhän att föreslå åtgärder, som skulle medföra enskilda personers lidande eller till och med olycka. En hastig öfvergång från ett system till ett annat förfelar dessutom ofta ändamålet; och jag är öfvertygad, att ett stadgande, som innebar ovilkorligt förbud emot de ifrågavarande accorderna, skulle, om det nu på en gång utfärdades, genom det lidande, som bereddes för dém, hvilka för sina innehafvande embeten erlagt accord under de tider, då ingen anledning att tvifla på accordets återfående var för handen, förorsaka så mycket klander och en sådan missbelåtenhet i allmänna opinionen, att måhända den nu rådande oviljan emot accorderna skulle försvinna och de största missbruk med dem lika hastigt återkomma; ty ytterligheterna följa hvarandra. Den rätta principen är således att gå successivt till väga; och att Regeringen ser saken från denna synpunkt, saint redan vidtagit åtgärder i enlighet härmed, derpå hafva vi många bevis.
1 mark mjukt bröd för fångar Em mans dagportion. 14 qvarter Korngryn 4- mark torrt kött För ett helt hemman tillhörande Båtmans rotering 10 — - 10 — - 10 10 10 Elfsborgs Läns Lands-Kontor den 31 December 1842. A. Z. Kollinius. Ronm* jva^ts BEFALLNINGSHAFV ANDES UTI Skaraborgs Ii än TILL KONGL. BIAj:T i underdånighet afgifne FEMÅRS-BERÄTTELSE för Åren 1838, 1839, 1840, 1841 och 1842. TRYCKT HOS P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. Underdånig Berättelse om tillståndet i Statistiskt och Ekonomiskt hänseende inom Skaraborgs Län för åren 1838, 1839, 1840, 1841 och 1842, r -T aslän det skulle synas vara öfverflödigt, att här upprepa hvad föregående Femårs-berättelser innehålla, kan likväl sådant icke alldeles undvikas, så vida en någorlunda fullständig öfversigt af det hela skall vinnas. Länets allmänna beskaffenhet. Enligt hvad uti förra Berättelserna anmärkt blifvit, begränsas Länet i öster tif sjön Wettern, i norr af en bergås, kallad Tiveden, i vester af sjön Wenern och i söder af Elfsborgs Län samt till en mindre del af Jönköpings Län. —- Å mellanliggande jordrymden, som innehåller en areal af i,658,44° tunneland, finnas väl åtskillige berg och sandåsar, men större delen af landet kan antagas såsom jemnt och är i serskilde riktningar genomskuret af smärre sjöar, strömdrag och mossar. 1 2 Länets alla hemman utgöra, efter förmedling, 4>6p4| > hvaraf circa ^ anses tillhöra så kallad bergseller skogbyggden och slättbyggden. I afseende på folkmängden inom dessa trakter är proportionen ungefärligen lika; men hvad ägovidden beträffar, upptager skogbyggdens mindre hemmantal nästan lika stor rymd, som slättbyggdens.
Den nya räkne-enheten passar således, efter det nya systemet, in med vigtenheten och motsvarar sålunda bättre än den föreslagna Riksdalern den af Rikets Ständer uttryckta önskan om decimal-indelningens konseqventa och vetenskapliga tillämpning. Skulle man vilja låna namnet för den nya enheten Banko-Utskottets Utlåtande, N:o Ii. 17 enheten från denna omständighet, så ligger delta nära tillhands. Silfvermyntmarken delas, som man vet, i 100 ort; hvarje ort blifver således lika med den nya räkneenheten för myntet, eller 24 sk. R:gs. Ville man nu genom en särskild tillsats utmärka, att det vid orten såsom mynt är värdet och icke vigten, som man hufvudsakligen fäster sig vid, sä skulle man kunna kalla den nya mynt-enheten Riksort. Man vunne härigenom en annan fördel, den nemligen att man fick en benämning, som ännu finnes i vår grannstat Danmark, och, som jag tror, äfven i Norrige, och som uttrycker fullkomligt samma värde. En Riksort är nemligen lika med 24 Danska skillingar, hvilka åter äro lika med 24 Svenska skillingar R:gs. 2:o. När 24-skillingen antages till enhet, kunna alla de gamla silfvermynten oförändrade bibehållas, hvarigenom man både undviker den kostnad, som är förenad med en ommyntning af de nyss i rörelsen utlemnade 6 sk. R:gs, och tillika undviker det af Kongl. Maj:t föreslagna nya myntet på 10 öre, eller 4 sk. 9| r:st R:gs, som både lill sin halt och sin valör är så olika med de nu gångbara. Af kopparmynten fick man ett mindre än hvad Kongl. Maj:t föreslagit, och sluppe både det stora kopparmyntet på 10 öre, och tillika ett mynt på hälften af den lägsta enheten, eller halföret, "hvilket ingalunda passar in i systemet. Erfarenheten i sednare tider har ådagalagt att de större kopparmynten ej för allmänheten äro begärliga, utan utbytas gerna mot smärre silfvermynt. Antages 24-skillingen till enhet, borde följande mynt af silfver och koppar präglas: A. Silfvermynt. Ett st. af 1 R.dr silfver
För öfrigt får jag förklara, det jag gillar de betänkligheter den Den 9 J a n 11 ar i i. siste värde Talaren framställt, och vill dervid, blott tillägga ännu en annan. Oin man nu helt enkelt bifaller ConstitulionsUtskottcts förslag till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, och derigenom, erkänner, att Grundlagens stadgande i i\. §. RegeringsFormen är otydligt och tarfvar förändring; men detta förslag sedan till äfventyrs förkastas i något Stånd; så har man förvärrat saken och erkänt Konungen äga rätt att nämna BondeStåndets Notarier. Jag anhåller således om Utlåtandets återremiss till Utskottet, för att ändras, icke egentligen i afseende på sjelfva tillstyrkandet, utan blott i afseende på framställningen deraf, i öfverensstämmelse med den mening minoriteten i Utskottet redan yttrat. Herr Tham, Wolrath: Jag tror, att denna fråga första gången förekom vid 181S års Riksdag. BondeStåndet, hvars Notarier Konungen då tillsatte, ingick till öfrige Stånden med begäran, att de måtte understödja BondeStåndet i hemställan hos Kongl. Maj:t om rättighet för Ståndet att tillsätta sine Notarier. Ridderskapet och Adeln samt ett af de andre Stånden svarade derpå, att någon sådan hemställan ej behöfdes, emedan Grundlagen tydligen medgaf Ståndet den ifrågasatta rättigheten, och Ståndet kunde begagna densamma. BondeStåndet underlät likväl detta; och dess No - Den 9 Januarii. Notarier utnämndes åter af Konungen vid 1823 urs Riksdag. Då förnyade BondeStåiulet hos MedStånden ofvannämnde begäran om hemställan hos Kongl. Majit; hvilket af Ridderskapet och Adeln äfvensom öfrige Stånden hifölls; i anledning hvaraf skrifvelse härom till Kongl. Maj:t afgick. — Min öfvertygelse i denna fråga är, att Grundlagen häri är fullkomligt tydlig; och i den delen förenar jag mig med Grefve Frölich.
Elementar-läroverken. Den omfattande förändring i organisationen af rikets elementar-läroverk, — afseende hufvudsakligen utvidgning af förut befintliga läroanstalter samt inrättande af nja, — som vid sistlidna riksmöte beslutades och hvartill Rikets Ständer beviljade en årlig förhöjning af 526,707 R:dr 80 öre uti elementar-läroverkens anslag, har sedermera, efter hand och i den mån förhållandena inedgifvit läroverkens beslutade utvidgning, kommit till verkställighet; äfvensom, med anledning af de utaf Rikets Ständer uttalade åsigtcr beträffande undervisningens ordnande och läroämnenas fördelning, Kongl. Majit, sedan en särskild tillförordnad Kommitté i detta hänseende afgifvit underdånigt betänkande och förslag, under den 29 Januari nästlidet år, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med berörda förslag, låtit utfärda förnyad nådig stadga för rikets allmänna läroverk. Yid nuvarande riksdag hafva dels uti Kongl. Majits Proposition angående statsverkets tillstånd och behof blifvit i nåder meddelade åtskilliga förslag, rörande elementar-läroverken, dels ock uti samma ämne flerfaldiga motioner inom Riks-Ståndcn väckta och till Stats-Utskottets handläggning öfvcrlemnade, — för hvilka framställningar Utskottet nu går att redogöra. — 36:o. Rikets sednast församlade Ständer hade uti sin underdåniga skrifvelse
Jag fäster mig egentligen wid den framställning af denne sak, som skulle Ridderstapet och Adelns fattade beslut leda till c!, instränkning i Riksens Ständers ratt. Jag kan ej se hwarf denna instränkning skulle bestå, och jag fruktar r detta afseende ej Nationens granskning. Wara handlingar, som läggas för desi ögon stola sätta henne i tillstånd, art döma, hwilka de warit, som med mästa nit och renaste afsigter förswarat och yrkat Folkets rätt och basta. För öfrigt är det ej om sjelfwa beslutets beskaffenhet wi nu funna discutera. Enda frägan här blifwer, huruwida Ridderstapet och Adelns beslut i Protocolls - Utdrager rigtigk är upptaget. Friherre eecier8tröm, jaeol). Jag instämmer fullkomligen med Herr Silverstolpe, att någon öfverläggning icke om sjelfwa bestulet, utan blott om Protocolls-Uldragets enlighet dermed, här kan äga runi. Hwad angar tilläggningen af förbehållet rörande Subdivifions-trtlarne, har jag egentligen ej något emot, att den äfwen i Protocolls Utdraget ma göras, emedan Ridderstapets och Adelns rättighet, att om dem öfverlägga är obestridlig och medgifwen; men torde hända wore det Ridderstapet och Aoeln mindre wärdigt att kungöra de andra Ständen , hwilka för sig enskilt willor de fästa wid sina bestnk. H44 Den ez Zebruarii. Friherre Uiljsncrant? polian ^Vilhelm. Utan att ogilla sjelfwa saken, förundrar der mia, att nn höra fräga wara om justerande af ett Beflut, som jag anser aldrig wara i wederbörlig ordning fattadt. Dä jag förleden gårdag, ester slutade göromål i Riksgälds-Contoiret unot kl. 2 uppkom pä Niddarchuset, war Höglofl.
Vid förnyad föredragning af ej mindre BevillningsUtskottets, den 16 dennes under N:o 20, än StatsUtskotteis den 18 dennes, under N;o 312 afgifne samt den 19 derpå följde e. m på bordet lagde Memorial, det förra rörande de olika beslut hvaruti RiksStånden stadnnt i afseende på grunderne för den blifvande Beviiiningen, samt det senare angående frågan om inköp af Astronomiske Insrrumenter för Observatorium i Stockholm, fann R. o A. för godt, att med godkännande af de utaf Utskotten föreslagne voterings propositioner, öfverlemna de uti berörde Memorial upptagne frågor till Förstärkta Utskottets afgörande. S. D. f. m. Då nu ånyo föredrogs Statsoch BancoUtskottens den 21 sistledne Junii under N:o 31 meddeldte samt den 28 i samma månad e. m. på bordet lagde Betänkande, i anledning af Kongl. Majfts Kådiga 554 Trot. tftdr. ä. ii Julli 1825. skrifvelse, rörande Inrättningen af ett HandelsLåneContoir i Götheborg; fann R. o. A. att samma Betänkande endast borde läggas till handlingarne. * S, D, e. m. Då nu ånyo föredrogs Bevill* ningsUtskottets, den 21 dennes, under N;o afgifne och i förmiddags Pleno på bordet lagde ytterligare Memorial, angående en utvidgad Fribrefsrätt för Städernes Magistrater; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att med godkännande af de utaf BevillningsUtskottet föreslagne voterings propositioner, öfverlemna denna fråga till Förstärkta StatsUtskoitets afgörande. S. D. e. m.
rörande remisser: af Herr af Ekenstams memorial angående förändring i Kongl. Förordningen den 28 April 1819, 0111 Exclusive Privilegiers meddelande; »af Herr Ankarsparres memorial om rättighet för jordägare i allmänhet, att fritt begagna de å deras ägor växande Ekar; af Herr Reutersvärds memorial angående ändring i Författningarne, rörande Vattenverks anläggande; af Friherre Wrangels memorial om förändring i fångföringssättet; af Friherre Wrangels memorial om inställande af Publike Cassors lagsökningar, intilldess Finance-regleringen blifvit uppgjord. P. 283. —■ om remisser: af Herr Lagerhjelms motion, angående förändring af Författningarne rörande utmätning af fast egendom; af Herr Lagerhjelms motion, angående fastställande af en liqvidationsgrund emellan långifvare och låntagare; af Friherre Ridderstolpes memorial om nödvändigheten af Arbetsdomars återinförande; af Grefve k Gyllenborgs memorial, rörande ändring i nu gällande lag, angående brandstodsförening; af Herr Königs memorial, om vissa föreskrifter i afseende på extra Domares förordnande; af Herr Ehrenborgs memorial, angående ett föreslaget tillägg uti 24 §• af nu gällande inteckningsfÖrordning; af Herr Sabelfelts memorial, om en lag till förekommande af procenteri; af Herr Wulfraths memorial, om skärpning i 315 straffet för skogsåverkan. P. 284. •— om remisser: af Herr Lagerhjelms motion angående näringsfriheten; af Herr von Heynes motion, angående afskaffande af guld och silfver på vissa uniformer; af Friherre Ridderstolpes memorial, angående medel lill befordrande af upplysning och sedlighet hos Allmogen; af Friherre
Stockholm den 27 Juli 1854. 1 , STOCKHOLM, t <k Schul t*» » Boktryckeri 18»4. Lag-Ulskotlets Betänkande, M 18. 1 M 18. Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Juli 1854, kl. 12 m. Betänkande, i anledning af vackt motion om förnyelse af stadgandet i 52 § af Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär deh 29 Juni 1752, angående rättighet för Allmogen att till rikets städer få lill försäljning afföra den afvel och de varor, dess hemman af sig kasta. Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion, som blifvit till LagUtskottet remitterad, har Riksdagsfullmäktigen Eric Johan Hudberg från Calmar län anfört, att, ehuru genom ofvannämnda Kongl. Resolution allmogen blifvit bibehållen vid friheten alt få till hvilken inrikes stad, de vilja och de af ålder varit vane att besöka, antingen landvågen, eller på sine vid sjökanten boende med bröders båtar, till försäljning afföra den afvel och de varor, deras hemman af sig kasta, samt detta stadgande blifvit upplifvadt dels genom Kongl. Kungörelsen den 20 November 1766, angående den landmannen i gemen förunnade seglationsfrihet inom riket till dess varors och afvels afsättande, dels uti 4 §. af Kongl. Maj:ts försäkran och stadfästelse å allmogens frioch rättigheter den 23 Februari 1789, dels ock genom 1832 års Seglationsordning, hade dock denna, allmogen tillförsäkrade, frihet blifvit under sednare tider pä ett och annat ställe inskränkt medelst utfärdade vitesförbud och deremot stridande förmåner som blifvit personer förunnade; i anledning hvaraf motionären yrkat, att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes omförmälda föreskrift förnya, med förklarande, att alla i strid deremot utfärdade påbud skulle vara utan kraft och verkan.
1 April 1823. $} S. D. Såsom icke fordrande vidare åtgärd, sedan öfrige Trenne RiksStåndens Beslut redan blifvit fattade, lades ad acta StatsUtskottets Utlåtanden: N:o 67, öfver de i BondeStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande, om de så kallade Schlegelske Köpegodsen i Halland, och N:o 68, i anledning af en likaledes hos BondeStåndet gjord anmärkning vid StatsUtskottets den 14 sistl. Febr. afgifne yttrande, angående väckt fråga om publike byggnaders upplåtande till Sessionsrum för de 3:ne ofrälse Stånden, samt för Rikets Högl, Ständers Utskott, m. 111. S. D. Bifölls LagUtskottets Memorial N;o 17, om ökade antal Betjening. d. 1 April 1823. Frän Högloft, Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets d. ia sistl. Martii, under N:o 46 afgifne och d. 19 i samma månad e. m. på Bordet lagde Utlåtande, i anledning af RiksensStänders Revisorers Berättelser, angående Prot. Utdr. d. i April 1O23. den, så val ig20, sorn sednast år 1822 förrättade granskning af RiksgäldsVerket och General AssistanceContoiret. S. D. Vid förnyad föredragning af LagUtskottets den 18 sist). Martii afgifne och den 21 derpå följde på Bordet lagde Memorial, angående tillåtelse för Utskottet, att få antaga ytterligare en Cancellist samt att arfvode för honom må från d. 18 sistl. Martii beräknas; blef samma Memorial af Ridderskapet och Adeln bifallit. S. D. e. m. Föredrogos ånyo och biföllos StatsUtskottets den 21 sistl.
De trenne första åren, eller åren 1828, 1829 och 1830, som dessa ängar af Kongl. Slottet disponerades, uppläts bergningen deraf genom entreprenad-auktion åt den minstbjudande, och betaides derföre, på sätt räkenskaperna för nämnde 3:ne år utvisa, första året 206 R:dr 37 sk., andra året 233 R:dr 16 sk. och tredje året 250 R:dr Banko. Då derefter entreprenörer började fattas samt någon enda, som sig anmälde, fordrade ännu mera och så mycket för denna bergning, att hans anbud ej kunde antagas, så fann jag med Slottets fördel och säkerhet öfverensstämmande att antaga dåvarande Kongs-ladugårds arrendatorns erbjudande att verkställa bergning och införande af höet emot en tredjedel af afkastningen; dermed har sedan, år för år, efter särskild ansökan för hvarje år, fortgått, utan att någon annan person anmält sig till erhållande af bergningen på samma och ännu mindre på billigare vilkor. Icke heller har det lyckats mig att få bergningen, af samma arrendator verkställd emot nedsatt andel, utan har jag, genom hans beviljade tillfälliga fortfarande med berörde höbergning ansett en större säkerhet för dess jemna gång vunnen, enär det dessutom varit med nämnde arrendators egen fördel förenadt, ej allenast att ängarne hlefvo väl slagna, utan äfven att höet, som till stor del är af grof sort, sorgfälligt ansades och bergades, då han ej annorlunda, än efter lottning bekommit sin tredjedel af hvarje äng. Då jag nu inför Eders Kongl. Majit haft nåden att utreda förhållandet, som bliivit anmärkt; då mitt bemödande fortfarande varit att söka tillskynda Siottskassan de fördelar, som stått att vinna, och då, i händelse tillfälle yppas, som kan bereda en större, men säker inkomst af ängarne, jag ingalunda ämnat förbise detsamma; så hemställer jag till Eders Kongl. Maj:ts nådiga ompröfvande, huruvida för närvarande kan fästas afseende vid den gjorda anmärkningen. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar, Stormäktigste, Aller nådigste Konung!
Och k m du en siinkild &amp; g icke finna den. 88 hKll blott n k o, vngcnl. ' fast rtd att vin uppriktig och s i n n h i i g i dina ord och handlingar, och du Hmri4 I l r r h. skall se. n11 vlgen ligger rätt framför dig. p 1 ' SIöke ' j Sik eller siker v - Hiltlelse: sid. 40, rad i nedifrän st&amp; Cmse, läs Cmus Till Sveriges q vinnor. l svenska pinna! Hat~ rar~dats, dagen, E d Upp,. jaga somnen ur ö p v r h! Den tid iir korl~rne~~: den t i ~ ~ z r r r slagrn, c Soin länge bidades fierrnn frR / r. Och /; g du fiettrad i bojor h ~ l g a, Upp, helsa frilzetens dag, den unga! Din dag de: ar. Forspill d didiös dili tid i dröilzittnr, I ~ I I I I lii~~gtnn, M som ej fzr ro. S f i upp! Kölm krnffet~ dzg, ~er~or~~strötlrr~~ar, Och börja sjevpb ditt 71h-f att tro. &amp; h vill du segra, far sjev h strida, Soin yk / f ditt lidairdr du fltt lilla I finga ar. Och jarde~~s, fordor,rrns täta slöja Ueslutsniir frin diia ögon slit. Liir dig att sta och rj blott dig boï ' an Och fast och lugn till di11 rätt huf lit. Sjev plocka fr~~ktcn, man för7 dig riickte, Di# andrs vingar, sonr fön r; r m stick. Spänn fritt till $j@! FrntAt i stride^^ uud höj /; bankr! Ert land har riktat sin blick p i Eder: I spiim ' fo ' rbidffn p i karnprit ser.
I Hofrätten 1 Hofrätten afgjordes saken den 21 Juli 1848 på det sätt, att enär upplyst vore, att redan under gifvarinnans lifstid den ena gåfvotagande fått emottaga ofvan omförmälte 2000 R:dr, samt att det belopp 500 R:dr, hvarå den andra gjort anspråk, stått under hennes faders förvaltning, men arfvingarne icke gittat styrka, att nämnde medel, hvilka vid gifvarinnans död icke funnits i hennes bo*), blifvit under annat vilkor eller i annat ändamål, än de åberopade gåfvöbrefven utmärkte, till första gåfvotaganden sjelf eller till den andras fader öfverlemnade, Hofrätten på dessa och de af Häradsrätten i öfrigt anförda skäl pröfvade rättvist Underrätternes domslut att gilla. Saken drogs under Konungens Högsta Domstol; och de tre af dess Ledamöter, hvilkas röster utgjorde pluralitet och bestämde domen, yttrade: det vore ostridigt, att de medel, hvarå arfvingarne gjort anspråk, vid gifvarinnans frånfälle innehades af den ena gåfvotagandes fader, hvilken sedermera, under rättegången hörd, förklarat, det samma medel, enligt af gifvarinnan i lifstiden gjorda gåfvor, tillhört de gåfvotagande, men att på det gifvarinnan, efter skedt förbehåll, måtte till sin död njuta årliga räntan å de gifna beloppen, skuldsedlarne, hvaruti de innefattades, under tiden varit i hans förvar öfverlemnade; detta förklarande kunde icke anses vara å arfvingarnes sida vederlagdt, helst bouppteckningen, deri skuldsedlarnefunnosupptagna bland qvarlåtenskapen, tillika innefattade anmälan om gåfvorna; någon närmare utredning af förhållandet i denna del eller bevisning, att depositarien under andra, än de af honom omförmälta vilkor, ägt medlen om händer, funnos icke hafva äf arfvingarna blifvit åstadkommen; och pröfvades alltså skäligt JJofriittens öfverklagade domslut att fastställa. I enlighet med denna mening utfärdades Kongl. Maj:ts Dom den 29 Januari 1850.
BetänkandeaNgätndi iNrättnio» gar för fattige barns upsödande, samt nidige anstalter till Veneriska smittans hämmandehar Bonde Skäne bet funnit flg iike kunna det samma godkännautan! anseende till hwarjcbandä deremot gjorde anmärkningar» frägan till Utskottets widare handläganing äter, fbrwist; hwarjemte Bonde Stänbrt, wid betragtande af den obehöriga sammanblandning af Gnkdfari hand» tande med ZigucNarr, Skojare och -Hästbytarefont Utskottet nyttjat wid framställningen af betz föresiagne inskränkning i tillätelsrn för wiste personekatt rrhälla hasttrott sig böra föreställa Utskottkt vlämpligheten af detta ekpeditionS-sätthälst en oförtjent skugga derigenom Iblifwit kastad pä de sä kallade Gärdfari - handlande - hwilka likwäl äro bofaste Bönder och Hemmans-ägaresamt fbljakteligen medlemmar af Swcrigcs Allniygesäsom hwarS Ombud Bonde-Ständrt ieke med liknöjd" het kunnat anse Utskottets berörde förfarande. Härom skulle dt öfrige Rcspcctivc Ställ bert Nördsamk och wänligen genom Protoeolls-Utdrag underrättas» tuxra» ^ krötöcdile) 8. 8» Utdrag af Hrolörollel, hället hos Bondes Ständet den iz September 1809- S. O. Biföll Bonbc-Stänkct Hwad Höglosl. Aklddekskapet oH Adeln uti nu föredraget Prvtocollss Utdrag den s deNneS bcstutit i afseende pä de 4 Millioner Riksdalerhwilka högstsalig Konung (-vsiäk' HI Tredje Band.