Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då likväl ansökningsrätten allt ifrån folkskolornas första inrättning vaiåt fri, och då klockare-beställuingarne, med hvilka skollärai'etjenster ofta förenas, kunna sökas utan afseende på hvilket stift de sökande tillhöra, torde en så beskaffad inskränkning, som den föreslagna, numera svårligen kunna vidtagas, och får Utskottet derföre tillstyrka, att ofvanberörda förslag måtte lemnäs ulan afseende. 8:o Herr Prosten Klintberg har i en fran Högvördiga Preste-Ståndet remitterad motion, med åberopande af de olägenheter, sorn inom försa mlingarne och synnerligen för skolstyrelserna uppkomma derigenom, att folkskolelärare ofta söka flera tjänster på en gång, och, i händelse de blifvit på mer än ett ställe antagne, genast afflytta till det de helst utvälja, föreslagit, att folkskolelärare icke måtte tillåtas samtidigt söka flera läraretjenster; att Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 114. 11 vidare folkskolelärare, som sökt oell vunnit transport, icke malte ega rätt att från sin förra ijenst afflytta förr än 6 månader efter sedan officiel underrättelse ingått om den nya tjenstens erhållande, samt slutligen att den, som klagat olver tillsättningen eller förslaget till en folkskole!ärare-tjenst, icke matte vara berättigad, att söka en annan befattning, innan klagomålen blifvit till slut bragta. Hvad först beträffar rättigheten att söka flera skollärare-sysslor på en gång, anser Utskottet, lika med motionären, att, då ansökningsrätten är fri öfver hela riket, icke obetydliga olägenheter kunna uppkomma derigenom, att en skollärare möjligen på en gång söker flera serskilda befattningar, hvarigenom en församling, som i vederbörlig ordning antagit lärare vid sin skola, kati komma att ännu en längre tid sakna en ordinarie undervisare i densamma. Enahanda förhållande kan inträffa,om en sökande, som icke er hållit en förut sökt tjenst, men anfört klagomål, under tiden söker en annan befattning.
Att andra länders tulltaxor skola hos oss tagas till rättesnöre för tullagstiftningen, utan alt vårt lands industri dervid bör vinna afseende, är en lära, som jag förkastar och som icke heller kan drifvas af andra än frihandelssystemets, förfäktare, och hvad beträffar jemförelsen 1- -Sj D e n 2 J ii ni f. m. 15 emellan importen åren 1856 och 1859, så synes den värde talaren hafva glömt, att år 1856 fanns ett öfverflöd på penningar, som lockade till många onödiga företag, men att slika företag måj ste betydligen inskränkas 1859, såsom en oundviklig följd af den brist på kredit, som de tvänne nästföregående årens penningekris förorsakade. När man vill göra jemförelser, synes det mig vara billigt och rättvist, att man fäster afseende icke blott på de resultater, som framstått under olika perioder, utan äfven på de orsaker, som framkallat desamma, Jag anser mig icke på ringaste sätt vara vederlagd af Hr Fåhraeus, utan yrkar fortfarande att R. o. Ad. måtte förena sig med Hederv. BondeSt:t i dess beslut ang, artikeln väfnader. Gr. af Ugglas: Upkallad af Gr. Sparre* kan jag dock ej neka mig nöjet att svara Hr Printzensköld på hans anfall några ord. Uti vanlig ifver har han förebrått mig och med mig liktänkande, att vi undan för undan, riksdag efter riksdag, framhållit samma sats: »fabrikernas goda bestånd, industriens bättre ordnande och drift, med sänkta och måttliga tullsatser», eller, att begagna hans egna ord, »rida samma käpphäst.» Sannt. Men känner ej Hr Printzensköld en annan ryttare, som sadlat en käpphäst mycket olika den ofvannämnda, och på hvilkens schabrak med stora bokstäfver stått skrifvet: »fabrikernas, industriens undergång) en följd af det minskade skyddet.» Uti ett å halftannat tiotal af år hafva dessa ryttare kilat fram; men hvilken är väl närmast det mål, der erfarenheten utdelar priset. Månne ej
AKTIEBOLAGS BERÖMDA INTUBIKAFFE, SNITT TILL MODERAOM AF DE MEST FRAMSTÅENDE PROFESPUTSMEDLET C A] PRIS blott io ÖRE SAMT AFGIFFEN S TA PRISER. FINASORER OCH LÄKARE ERKÄNNES ATT SOM TILLSTE REKOMMENDATILL POSTEN, 2 0 ÖRE, ELLER TILLSAMSATS GÖRA KAFFET HÄLSOSAMT, BILLIGT, TIONER ÖFVER HELA DRYGT OCH VÄLSMAKANDE, OCH SKYDDAR LANDET. FÖRFRÅGBLOTT 3 0 ÖRE. OMGÅENDE. 2 KAFFE ENBART. DETTA INTUBIKAFFE SÄL— STOCKHOLM — J E S I H V A R J E V Ä L O R D N A D S P E C E R I - O C H SPECIALITET: DIVERSEHANDEL I PAKETER Ä 25 OCH Ä STOCKHOLMS10 ÖRE, MEN BÖR MAN AKTA SIG FÖR ALLA VÄRDELÖSA EFTERAPNINGAR, SOM GÅ UNDER NAMN AF ÄKTA, PRIMA ELLER ANDRA BETIDNINGEN NÄMNINGAR, HVARFÖR MAN BÖR EFTERSE BILLIGA PRISER.
Ridderskapet och Adeln från deltagande med Borgerska. pet uti kostnaderne för sine Hus och Tomter i Städerne till Kyrko, Prest, Scholae, och Reciors-byggnader samt öfrige StadsEgendorriat ålagde utskylder; hvilka med ej mindre Herr Gabriel Kjellanders ofvanberörde den 4 December väckte Motion, att de onera, hvilka tillhöra Gårdsägare bland Städernes Borgerskap, måtte utsträckas till alle Fastighetsägare uti Städerne utan undantag, än ock Herr Cederborgs denne dag uti Ståndet muntligen gjorde tillägg till sitt ofvan omförmäldte Memorial, skulle remitteras till Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskott, med anmodan, att så väl utreda, huruvida Herrar Cederborgs och Jijtllanders i fråga varande yrkanden kunde anses innefatta allenast åsyftad verkställighet af de Concessioner , som Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högvördige PresteStåndet, vid 1809 och 18I0 årens Riksdag här i Staden beviljat, som ock fullständigt upplysa allt hvad rörande detta ämne blifvit vid Urtima Riksdagarne åren 1812 och 1815 tillgjordt, äfvensom att sitt Betänkande , i enlighet med sakens beskaffenhet, uti densamma, till hela dess vidd , afgifva. S. D. Till Riksens Höglofl. Ständers BancoUtskoit Remitterades ett denne dag uti Bor. gareStåndet uppläst Memorial af Herr J. Noréus, innehållande begäran om ett förökadt JLånebiträde utur Riksens Ständers Bank för Bergshandtering^ i Riket; och Remitterades likale - 438 ProtokollsTJtdrag d. 13 Dec. 1817. des till BevillningsUtskoltet, ett Memorial af Herr P, Fogelmarck, angåerule yrkad ändring Uti de nu gällande föreskrifter» i afseende på clarerandet af Stora SjöTullen för utgående varor, jemte allt hvad sorn blifvit i samma ämne dels den to uti innevarande månad och dels denne dag inom Vällofl.
Hvem vet icke, att äfven Protestantiska Kyrkan har sin hierarki? och att i denna Kyrka finnas organer, högt upsatte män, som icke känna Guds ord, utan till följd af en förvänd tydning deraf öfva mycket våld, och begå många förvillelser mot sanningens tjenare, hvilka förföljas, landsförvisas och straffas med vatten och bröd, ehuru de sådant icke förtjent. Jag är öfvertygad, att Statskyrkan, så väl i vår tid, som i Augusti, Poniii Pilati och Herodis tider har samma Den 21 Juni e. m. 383 osed att förfölja de trogna, 'att bekämpa Kristendomen, att icke tro på sanningen, utan förvända det ord, sanningens Herre oss gifvit. Der Statskyrkans på utvärtes Kristendom, yttre sken och effekt beräknade principer med alla deras misstag och förvillelser, blifvit allmänna, der linnas icke eller konventiklar, och hvad mehn för Kyrkans inre lif deraf blir en följd, hör ingalunda förbises. De allmänna väckelser, som tid efter annan uppenbara sig, stå i nära sammanhang med konventiklars tillvaro. Der så händer, att menniskor i massa börja inse tomheten och fåfängligheten i det denna verldens barn med så stor diktan och traktan eftersträfva, att de, som varit helt och hållet fördjupade i verlden, och denna verlds kärlek, i egenkärlek, och haft uti synden sin fulla öfning, börjat med fullt alfvar att söka vägen till lifvet, och icke nöjt sig med att lefva endast för tiden; der hafva väckelser upstått, och man har gemensamt insett nödvändigheten i, att söka denna väg. hvaruppå själens frälsning vinnes. Derunder hafva motsatserne i deras lif för dem blifvit uppenbara, och Guds ords fordringar hafva börjat gälla för dem, allt hvad det bör gälla, och de hafva icke fått frid, förr än de öfvergifvit den breda vägen, som Guds ord kallar den, och inträngt på den smala, som leder till det eviga lifvet. De hafva då blifvit fattade af den heliga eld, hvilken Christus kommit att tända bär på jorden, och hvilken Han önskar vara ständigt brinnande.
Ullproductionens afnämares credit är sålunda försvårad, men deras rörelse är hufvudsakligen grundad på betydliga försträckningar af rudimaterier, så att den, som t. ex. tillverkar för 100,000 r:dr b:co, måste negociera ett betydligt belopp råämnen, hvilket sker genom reverser; mende äro icke ställda på 6 månader, och således kan denna rörelse icke draga nytta af handels-disconten, utan nödgas klädesfabrikanterne discontera på privata händer. Denna discontering är försvårad genom den skakning, ifrågavar. industrigren lidit af de orsaker, jag redan har nämnt. — Jag tror derföre, att den propos., hvaruti K. M. föreslagit tillökning för manufactur discont-fonden, står i sammanhang med propos:n N:o 3y, angrde tillökning uti det för beläning af (Svensk ull anvisade creditivet, och i sådant fall borde N:o 36 snart handläggas.' De ställen, der klädesfabrikation äger rum, äro hufvudsakligen Stockholm och Norrköping, och enligt hvad jag tror mig känna, har crediten på båda dessa ställen blifvit störd genom de sednaste tilldragelserna; om derföre Ständerne, till fördel för ullhandeln, skulle vilja öka manufactur-discont-fonden, så borde sådant ske snart, och innan marknaderna inträffa. Denna ökning är så mycket billigare, som, genom den i sednare åren ökade produclionen inom klädesfabrikationen, procenten, som numera får lånas, betydligen minskats. Jag tror, att den icke går mer än till 18. K. M. har uti sin propos. föreslagit, alt fonden matie ökas, så att vissa näringsgrenar kunde erhålla ända till 3o proc., oell bland dem, som skulle blifva delaktiga af en sådan förmån, är klädesfabrikationen. På de af mig nu anförda grunder, hemställer jag, om icke R. o: Ad skulle finna lämpligt, att anmoda StatsUtsk. att snart inkomma med utlåtande öfver K. M:s nåd. propos.
§ 1 Den anslagna summan delas i 60 enkla premier om 100 riksdaler var och 20 dubbla om 200 var. § 2 Varje lantbrukare som inom 1822 års slut anlagt någon torkinrättning, ria, torkmaschin eller torkhus, där 6 tunnor säd kan torkas per dygn, är berättigad till ett enkelt premium. § 3 Den som anlagt en större torkinrättning, som kan torka 12 tunnor säd per dygn skall erhålla dubbelt premium § 5 Ansökningar skall inlämnas till Befallningshavande i orten som inhämtar Lanthushållnings sällskapets yttrande genom utsedda deputerade. Stockholm den 10 oktober 1821 CARL JOHAN Cirkulärbrev angående rätta tillämpningen av Kongl Kungörelsen den 6 juni 1820, rörande stängseldelningar. Stockholm den 22 oktober 1821 Kungörelsen från förra året har uttytts så, att när stängselfördelningen skett i samband med själva jordens anordnande i vissa lotter, jordägare emellan, stängning borde genast och utan hinder av klander mot själva ägodelningen försiggå. Men när stängselskyldigheten i allmänhet inte kan åläggas i annat än gillade och fastställda eller eljest ostridiga anordningar och ingen tvist vid rågångsoch ägoskillnadslinjer kan ske, skulle en förändring vara utan ändamål och till jordägarens lidande. Som en följd av denna förut gällande grund har Kongl Maj: t funnit att stadgandet inte kan tillämpas vid frågan om stängning i andra än lagligen gillade och fastställda eller eljest ostridiga rågångsoch ägoskillnadslinjer jordägare emellan. Stockholm den 22 oktober 1821 SALOMON LÖFVENSKIÖLD Kungörelse angående inrättande av en Hovrätt i Kristianstad, under namn av Kongl Maj: ts och Rikets Hovrätt över Skåne och Blekinge. Stockholm den 27 oktober 1820 Vi har funnit för gott att inrätta en Hovrätt i Kristianstad, att sammanträda en 4 juni 1821. Den skall ha domsaga över Kristianstads, Malmöhus och Blekinge län och utöva samma domsrätt som förut tillhört Jönköpings Hovrätt. Vi misskänner inte den sistnämnde Hovrätten, men då rättegångsmålens mängd och vidlyftighet ökat, har de inte kunnat avslutas med den skyndsamhet, som allmänheten fordrar.
20 Presidenten James A. Garfields lif af W. M. Thayer. Häft. eller Harrys Fader Häft. ; Föreliggande arbete innehåller en särdeles intresseväckande skildring från Ryssland under den väckelse, som för åtskilliga år sedan begynte i detta land genom den äfven här i Sverige väl bekante l o r d E. F ö r dem, som hört lord B. och sett på närmare håll de verkningar Gud fått åstadkomma genom detta sitt redskap, k o m m e r boken säkert att hafva någonting särskildt tilltalande. hörnen. Hvaije sida måste med sömsmån vara en half aln. Jag har gjort flera sådana till såväl syskon som vänner, och hafva de blifvit mycket omtyckta. Blekingsflicka. Vedbärare. Jag har till en sådan köpt 2 alnar alnsbred säckväf och sytt på yttersidan en bård af blått och rödt garn. Bården är rätt bred och ej för tät. Sedan fållas en bred fåll på de två kortsidorna, och sättes en rund käpp i hvarje fåll. Om man vill kan man fodra den med grått foder. Det är en billig och nyttig julklapp. Blekingsflicka. Lutad fisk. Torr rotcher blötes omkring 8 dagar i vatten, tills den blifver så mjuk, att den kan skorras längs med fisken, då man har i ordning lut af god aska. Till 20 9 fisk tages 4 kannor aska samt 1 | kanna hvit kalk, som röres ett par timmar, ställes så att klarna, då den klara luten slås öfver fisken, som dermed får stå 3 ä 4 dygn. Lägges så i kalkvatten öfver 3 ä 4 dygn, der efter i klart vatten, är färdig då den tages ur tredje vattnet. Ett andra recept, pröfvadt och som aldrig misslyckas. Fisken blifver hvit, fast och ej geléartad. Härtill användes stockfisk, längor och gråsidor. All fisk, som skall lutas, bör vara ljus i köttet, annars får man den ej ljus i lutningen. Tag 10 &amp; fisk, bulta den på skinnsidan, hugg den i 2 ä, 3 bitar, lägg dessa i en balja med kallt vatten, ömsa vatten 3 gånger med 2 dagars mellanrum, skåra med en skarp knif i skinnet, så att luten tager igenom.
Och enär, genom hvad ofvan utredt blifvit, det är ådagalagdt, *tt den för Farsoters och smittosamma Sjukdomars botande nu varande anslagssumma, hvilket, efter medium af de 5 sista åren, årligen uppgått till mera än 5oo R:dr utöfver den af K. M:t nu begärda tillökning i anslaget, finnes för ändamålet otillräckelig; tillstyrker Utskottet: Det R. St:r måga bevilja det af K. Mit föreslagne, således icke för högt beräknade belopp af 3ooo Rdr, såsom tillökning i Anslaget för Farsoters och smittosamma sjukdomars botande, så att samma Anslag å Stat må intill nästa Riksdag blifva 9000 R:dr. 93 e) Under denna dag liar Utskottet afgifvit serskildt Utlåtande: N:o i3o ofver Herr Bråkenhjelms P. B.., äfvensom Anders Anderssons från Skaraborgs Län m. fl. Ledamöters af BondeStåndet motioner, om fortfarande af redan beviljade, samt anslag af ytterligare, medel för den i Hufvudstaden varande Veterinärinrättning; och Hr Frih. Cederströms, Jacob, samt tillika med P. P. Lundströms m. fl. RiksdagsFullmägtiges af BondeStåndet motioner om nödigt anslag till Iönevilkor för enDjurLäkare i hvarje Län; hvarjemte Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskolten tillstyrkt årligt anslag för flere ProvincialLäkares aflönande. Bifalla B. St:r hvad af Utskottet uti desse Utlåtanden blifvit föreslagit, så förekommer vidare vid MedicinalStaten: 1:0 Att såsom anslag för Veterinär-Inrättningen, intill nästa Riksdag komma att fortfara: de år 1823 för 8 Elever till denna Riksdag beviljade R:dr 960: Hyresmedel för en Hage „ 25o: till Extra Utgifter 1000:
De ojemn heter och det missnöje, som, i händelse en större eller mindre monopoiisering af bankrörelsen skulle komma att ega rum, biefve följden af den ifrågavarande pröfningsrättens utöfvande, behöfva icke befaras, när densamma med urskiljning begagnas endast såsom ett medel att förekomma missbruk eller öfverdrifter; och Utskottet anser fördenskull i den lag för enskilda banker med rätt att utgifva egna banksedlar, hvilken Utskottet nu för Rikets Ständer föreslår, böra stadgas, att tillåtelse till inrättande af dylik bank meddelas af Kongl. Maj:t, efter pröfning huruvida bankinrättningen finnes vara för landet nyttig eller icke. Att ansvarigheten för ingångna förbindelser icke inskränkes allenast till bankbolags grundfond och öfriga egna tillgångar, utan deremot att bolagsmännen skola vara ansvariga, en för alla och alla för en, för Bankens samtliga förbindelser, innebär, genom att bidraga till förtroende från allmänhetens sida, för Banken en fördel, och för allmänheten ökad säkerhet uti den enskilda förmögenhet, hvilken bolagsmännen kunna ega. Visserligen förekomma å andra sidan mot den solidariska ansvarigheten anmärkningar, hvilkas betydelse icke torde kunna förnekas; men då tillämpningen af dylik ansvarighet med all sannolikhet bör blifva ytterst sällsynt, synnerligen när det tillika föreskrifves att i hvarje bank skall bildas en reservfond och att den bank, som gjort så stora förluster, att reservfonden och en viss mindre del af grundfonden gått förlorade, skall ställas under utredning, lärer ett upphäfvande af nämnda ansvarighet, i hvad angår banker med rätt att utgifna egna banksedlar, så mycket mindre böra nu ifrågasättas, som detsamma knappast skulle af det allmänna tänkesättet godkännas. Deremot tror Utskottet en dylik ansvarighet icke vara behöflig för bankbolag, 4 Sammansatta Bankooch Lag-Utskottets Betänkande N;o 1, Lagförslaget § 3. Lagförslaget § 9. sorn ej vilja utgifva egna banksedlar; hvarom Utskottet i sitt betänkande angående sådana banker vidare skall yttra sig.
Maj:ts nådiga beslut den 10 sistlidne Juni blifvit infordrade, har, enligt hvad Högsta Domstolens protokoll för den 21 och 22 i samma månad innevarande år utvisa, lem nat ofvan intagna förslag utan anmärkning. Efter föredragning häraf yttrade Herr Justitie-Statministern: «Ehuru den vid sednaste riksdag, genom nådig proposition till Rikets Ständer, väckta frågan om ändring af lagens straffbestämmelser mot affall från den evangeliska 10 Kongl. Maj:ts Nåd, Proposition N:o 38. läran oell utspridande af villfarande lärosatser, förföll i anseende till yppade betänkligheter mot det då framlagda förslaget i ämnet, blef likväl inom representationen behofvet af en förändrad lagstiftning, härutinnan allmänt erkändt. Frågans återupptagande har ytterligare blifvit på k alla dt af erfarenheten under den tid, som efter sista riksmöte förtlutit, hvarigenom till fullo blifvit ådagalagdt, att berörde föråldrade lagbud, som påtryckt nationen en oförtjent pregel af ofördragsamhet, icke motsvara sitt syftemål. Vid utarbetande af de nu i underdånighet framlagda förslagen, af hvilka det ena innefattar ändringar i brottmåls-lagen och det andra är afsedt att utgöra en special-lag lör främmande trosbekännare, har behörigt afseende blifvit fästadt å de betänkligheter, som framställdes mot det till Rikets Ständer vid sednaste riksdag allåtna nådiga förslag i samma ämne. Det torde dock böra anmärkas, att främmande trosbekännares kyrkliga och borgerliga förhållanden icke ensamt genom de stadganden, som nu, föreslås, fullständigt ordnas, enär ur ifrågavarande lagförslag, så vidt ske kunnat, blifvit uteslutna alla föreskrifter, som ligga inom omfånget för den lagstiftningsrätt, som genom 89 § Regerings-Formen är Kongl. Maj:t Ensam förbehållen, äfvensom man ansett lagstiftningen vid behandlingen af förevarande ömtåliga frågor böra inskränka sig till sådana förhållanden, som redan äro förhanden eller såsom sannolika måste förutsättas. I den föreslagna författningen angående främmande trosbekännare och deras religions-öfning, har jag, efter förslagets granskning af Flogsta Domstolen, funnit anledning att föreslå en mindre ändring.
Utskottet fullkomligt godkänner tvigten af de nyttiga föremal för allmän omtanka, dem Herr Mannerstam i sitt förslag äsyftat, tror Utskottet likwäl icke att ändamälet pä detta sätt bör sökas eller kail winnås. Lcdamöternes ringa antal i TryckfrihetsCommitteen förbjuder, helst i början af dcfi tillwarelsc, att, igenom älagde mångdubblade omsorger, hindra densamma att fullt uppfylla des första och angelägnaste. De personer, som kunna wara skicklige, upplyste wärdare af Tryckfriheten, mäste wara wcrklige Litteratörer, hos hwilka icke alltid, kanske äfwen sällan, finnes den slags erfarenhet, som fordras för att pröfwa och bedöma oeconomiska uppgifter, upptäckter och rön, med deras anwändbarhet i särskilde orter af Riket. Detsamma gäller till äswentyrs i mänga srägor om Lagar, Författningar, inrättningar och deras tillämpning. Att utur utkomne eller insände skrifter kunöra ofwau omförmälde nyttiga utdrag, det will säga utgifwa en Journal öfwer Juridiska, Occonomiska och Statistiska ämnen, lärer icke eller böra äläggas en för helt andra afsigter sammansatt Committee. Utskottet wägar tro, att det nyttiga ändamälet bäst och säkrast minnes, dä genom en stadgad Tryckfrihet den enskilda uppmärksamheten pä ämnen af allmän inflytelse blir wäckt, liswad och underhällen; dä genom stadgandet af allmänna Riksmöten hwarje man af naturlig fallenhet eller hog för deltagande i allmänna ärender skall känna sig uppmuntrad att genom samlande af kunskaper bereda sig kill dessa ärendcrs behöriga wärdande, och dä en wis Regering, ät hwilken Grundlagen uppdragit magtcn att besörja och afgöra om allt, som till Allmänna Hushällningcn hörer, icke lärer underläta att sträcka fin Memorial N:v 24. 381 Oeeonomiska undersökningar, genom htrilka säkra uppgifter och bestämda grunder för desi midtagande anstalter och författningar endast kunna crhallas.
Den föreslagne tillåtelsen för Banco Styrelsen att, äfven i dylike fall, så vida lägenheten under tiden skulle hafva öfvergått i annan persons händer, kunna bevilja om 564 Banco•Utslotttts Betankandtrt, sättning, det vill säga: Att Banquen efter föregången behörig pröfning, såsom full liqvid antager den nye Innehafvarens Skuldsedel och Documenter, i stället för de contante penningar, sora i utsökningsväg ej ulan kostnad och möjlig förlust slcolat indrifvas; finner Utskotiet ej vådelig, utan så mycket heldre kunna ega rum, som under förutsättande af behörig noggranhet vid de erbudne nye Lånebandlingarnes pröfning, Banquen destomindre kan förlora eller äfventyra på. utbytet, ju osäkrare och försumligare deri förre Gäldenären varit. Och bör det efter Utskottets tanka äfven tagas i beräkning att, utom det Banquen sålunda fredas för de förluster, sora af forcerade indrifningar äro att befara, vinnes ock på det hela den fördel, att på begyndte Odlingsföretag fullföljas af den, sorn ikläder sig ansvarigheten för det utgifna Lånet, i stället att, såsom annars vore en följd, upphöra och afstadna, hvarje gång en Odlingslägenhet antingen genom dödsfall, försäljning eller af hvad anledning sorn heldst öfverginge tili annan person än den, sora Lånet först upptagit. Banco-Utskottet, som på desse grunder förblifver vid dess afgifne tillstyrkan, får tillika vördsamt anmäla; att Utlåtandet i detta ämne blifvit af 3:ne Biks-Stånd bifallet enligt ProtocolIs-Utdrag från Höglofl. Bidderskapet och Adeln den 4:de Vallöf!. Borgare-Ståndet den y:de ock Hedervärde Bonde-Ståndet den 3:dje förlidnc April, Stockholm den i8;de Julii 18? 3, BancofUtskottets Betänkanden. 5«i! JAnkom|.len 24 Julli 1323- Betänkande till Rikets Högloft.'