Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Motionären har deremot hemställt, att då allt stagdande saknades i afseende på beskaffenheten af resande tillhöriga åkdon, hvilka en skjutsande kunde åläggas fortskaffa, ett sådant stadgande måtte gifvas. Mig synes denna begäran så billig, att Utsk:t kunnat med tacksamhet bilalla densamma, synnerligen då motionären icke önskat Den 28 Januari. 245 något annat, t. cx. alt de skjutsskyldige malle lielt och hållet befrias från hela besväret med postdiligensers befordrande. Sådant hade dock icke varit ovänladt, sedan man numera borttagit den ordinarie brofpostföringcn, och sedan man länge talat om rättvisan af skjutsskyldighetens förflyttande från jordbruket. Detta onus blir naturligtvis ännu svårare genom skyldigheten att med hålleller reserv-skjuts fortskaffa äfven de tunga diligens-vagnarna, hvilket efter mill förmenande endast bör ske genom frivilliga kontrakter eller så kallad entreprenad. Jag anhåller om återremiss, på det antingen motionärens framställning måtte bifallas, eller också andra lämpliga bestämmelser föreslås. Gr. Sparre, Erik: För min del anser jag det alltid tvif velaktigt, huruvida det är lämpligt att representationen inblandar sig i ärenden af den beskaffenhet som ifrågav:de, och så mycket mer som jag anser det helt och hållet öfverflödigt. Om aftal åstadkommas emellan egare af hästar och General-poststyrelsen, så är det ju likasom aila andra aftal en sak, som, der tvist uppstår, bör af domstol afgöras. Det tillhör hvar och en, som viii ingå på en sådan sak, att undersöka diligensvagnarnes beskaffenhet, samt huru många hästar han med afseende derå kan behöfva. Uppstår äter fråga om att begagna gästgifvare-, eller hålloch reserv-skjuts, så finnas deremot i gästgifveri-lörfattningen föreskrifter om, huru fort man får färdas och huru stort lass som får läggas på en häst o. s. v. Ty Gencral-poststyrelscn är i detta fall underkastad samma lagar, som gälla lör alla andra resande. Att således ingå till K. M. med en underd. anhållan om vidare föreskrifters meddelande anser jag olämpligt, och K. M.
Ständer skulle finna lärmpeligt, att stadgande derom vidtaga och genom tillägg vid åberopade Instruction utfärda. Revisorerne hafva nu sluteligen något närmare skolat upplysa och utreda förhållandet med ofvanberörde RiksHufvudbokslut, som blifvit Herr StatsCommissarien och Riddaren Widegren uppdraget , att efter dea af honom uppifna method utarbetas. Redan vid 1809-och 1810 årens Riksdag beslöto Riksens Hoglofl. Ständer, att en RiksHufvudbok öfver StatsVerkets alla inkomster och Utgifter, från och med åriftio, skulle upprättas, livart i 11 ock Kongl. Maj:t, uppå gjord underdånig hemställan härom , läcktes lemna Nådigt bifall samt verkställigheten häraf åt Kongl. StatsContoiret öfverlemna; — men, efter hvad Revisorerne 1813 inhämtade, hade sådana svårigheter dervid mött, att någon RiksHufvudbok dä ännu icke kunnat författas. Revisorerne an höllo då, genom underdånig skrifvelse den 15 December samma år, det Kongl. Majit i Nåder täcktes vidtaga sådana anstalter, hvarigenom hindren för detta maktpåliggande arbetes fullbordande måtte undanrödjas, och begärte i sammanhang dermed, i underdånighet, att en utredning ia6 Rikt. St. Revisoren Berättelser. ofver StatsVerkets ställning vid 1809 års slut till skulder och fordringar kunde blifva ombesörjd; hvaröfver Kongl. Majit i Nåder, genom Skrifvelse den 20 i berörde December månad, infordrade Kongl. StatsContoirets utlåtande. Detta underdåniga utlåtande af d. 19 Dec. (8J4> jemte Hr StatsCommissarien och Riddaren Widegrens dervid yttrade särskildta mening, och öfrige handlingarne i ämnet blefvo deruppå vid 1815 års UrJ tima Riksdag, genom Nådig Remiss, öfverlemrtade till Riksens Höglofl.
Gåfvobref lil] lagliga arfvingar beräknas endast å det be* lopp, sorn öfverstiger arfvingéns egen arfsdel. Aktenskaps-förord . , , R:dr öre. 3: — § 5. Kartenia" af öppna Bref, Fullmakter, Köns tit ateria ler, Afsked in. m. fran Kongl. Mnj:ts Kansli, i hvilken kartering den fordna Kansli-gebilhrcn och sport/erne inom Kansliet samt sigit/pcnningarne äro inbegripna. å 56: 25. och afgift lill Wadå t i 2:’50, och afgifttill Wadå 225, och afgift lill Wad - Adelsbref (inbegr. Kansli-gebuhr siena Krigsmanshus 20 II:dr) Friherrebref (inbegr. Kansli-gebiihi siena Krigsmanshus 75: —) Grefvebref (inbegr. Kansli-gebuhr siena Krigsmanshus 150: —) Öppna bref, hvarigenom någon i Nåder tillägges de förmåner, hederstitlar och förelrädes-rättigheler framför andre undersåler, som Herrar Riksens Råd af ålder tillerkända blifvit: inbegr. 1 R:dr öre* 250: — 500: — ,000: ~ och afgift till Wadstena Krigsmanshus 50: Riddarebref af Kongl. Serafiiner-ordcn (inbegr. afgift Wadstena Krigsmanshus 37: 50.) Kommendörsbref af Kongl. Svärds-Or-. dens Stora Kors — af Kongl. Nordstjerne-Ordens Stora Kors — af Kongl. Wasa-Ordcns Stora Kors I 1 till af Kongl. inbegripen afgift en lill Wadstena Krigsmanshus 24: — inbegripen algi flen till Wadstena Krigsmans - Komtnendörsbref af Kongl. Svärds-Ordeu I — af Kongl.
I afseende på samtlige, här ofvan uppgifna embetsoch tjenstemäns samt vaktbetjenters göromål och öfriga åligganden, kominer den af Fullmäktige, under den 9 Ma rs 1842, utfärdade instruktion och tjenstgörings-ordning, med deruti sedermera beslutade ändringar oell tillägg, alt tjena till efterrättelse, under Fullmäktige likväl förbehållen rätt att, i öfverensstämmelse med deras, enligt § 241 erhållna uppdrag, rörande tjenstegöromålen vid Riksgälds-kontoret, under tiden intill nästa riksdag, meddela de nya eller förändrade föreskrifter, som med afseende å samma uppdrag, kunna anses erforderliga, § 247. Aftöningen för ftihsgälds-konlorets ijenstemanna-personal och paktbetjening utgår tills vidare enligt de af Rikets nu församlade Ständer för detta verk fastställda ordinarieoch interims-lönestater, hvilka icke få öfverskridas. Dock må, — till vedergällning för de nya eller ökade göromål, sorn, för verkställigheten af den under innevarande riksdag heslutade upplåning emot fonderade statsobligationer, jemte deraf föranledda bestyr, komma att åligga vissa tjenstemän vid detta verk, —■ särskilda, efter sagde göromåls beskaffenhet och trägenhet lämpade, årliga arfvoden samme tjenstemän af Fullmäktige tilldelas, under iakttagande, att icke någon tjenstemäns aflöning, med tillägg af det sålunda beviljade arfvodet, kommer att öfverstiga det sammanlagda belopp, som tjensteman af motsvarande tjenstegrad vid Rikets Ständers Bank, enligt do för Banko-verket nu fastställda löneoch supplementar?stater, eger att, i egenskap af lön och tjcnstgöringspenningar, åtnjuta. § 248. Till belöning för extra arbeten och till uppmuntran för extra-ordinarier, som ådagalagt synnerlig flit och skicklighet, må äfven hädanefter en summa af Sexhundrasexliosex R:dr 32 sk., för hvarje år, utaf Fullmäktige disponeras; dock får hvad häraf, under årets lopp, icke behöft utgifvas, under ett påföljande år ej för samma ändamål användas.
Det har warit och förblifwer alllid deras pligt, an till Konungen frambära alla de swärigheter, som sig förete, sä wäl i afseende ä de medel och utwägar hwilka uppgifwas, som Banpuens kraf efter anda och ordalydelse i Statukerne, och wisserligen tages aldrig härwid en fritalighet onådigt. Det blir satedes efter desse vswikelige premisser, en hnfvudfräga: Är detta sullgjordt och arv BancoStatulerne följde? Jag har sagdt, och jag säger ännu en gäng, att jag med största stal hoppas lycklig utgång af den päbegynke Realisa ionen, i afseende pä alla möjeliga för ven, i narwarande lidepunkr inträffande conjunctuier; men dels wörö icke alla dessa werkliga, dä Fullnrägiige togo sitt beslut, dels fä ej stike affairer grundas pä Conjuncturer, dä fräga är om Ban. Den i4 November. 6r Banque. Den stall grunda sig pä blott werkeligherer, pä blott reel Fond, och det ester Staluterne. Defte förestriswa Banquen , s - e -res hwarmi icke probable Calculer fä inga, dä har blott är fräga om Reel Fond. Af de uplysningar jag kunnat inhämta, flulle wid Realisation e SF s O r . Jag kan dä ej möjeligen säga akt Statuterne i denna del äro iakttagne, och jag mäste, dä härwid lemna den anmärkning, att detta ma utsättas till nästblifwande Rewisorers ätgärd, efter sig dä företeende omständigheter, i händelse Banquen häraf någon stada eller förlust träffade. Herr Grosthandl-ren Wedelin hade, jemte en till närmare u lysning författad, och till Protokoll» ingifwen Calcul sig Mätit: med gansta goda flät, har jag dröjt att yttra mina tankar uti de grannlaga och wigtiga frågor, hwilka under Högloft. Ilkstottets sednaste sammankomst moro ämnen för desi Lfwerläggning.
Utskottet anser att uti en fråga af förevarande beskaffenhet några åtgärder från Rikets Ständers sida icke lämpligen kunna eller böra vidtagas utan att ärendet genom nådig framställning från Kongl. Maj:t kommit under Rikets Ständers pröfning; och som Utskottet föreställer sig att, derest för någon särskild trakt af riket ett anslag till ifrågavarande ändamål af Kongl. Majit, efter derom af vederbörande gjord underdånig anmälan, befinnes oundgängligen behöfligt, medel för en sådan anvisning skola inom hufvud-titelns tillgångar kunna beredas, hemställer Utskottet, att motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Reservationer: Vid lista punkten, förra momentet: Af Anders Eriksson från Elfsborgs och Anders Eriksson från Södermanlands län Samma punkt, sednare momentet: Af Matts Pehrsson från Stockholms, David Andersson från Hallands, Pehr Andersson från Gefleborgs, Anders Eriksson från Elfsborgs samt • Pehr Mattsson och Paul Hedström från Westernorrlands län, hvilka åberopade Utgifts-afdelningens förslag till yttrande, så lydande: »Hvad åter angår Statsråden utan departement, synes Utskottet, att nedsättning i den tillökning af 3,000 R:dr, som för dem är föreslagen, skäligen kan ega rum. Deras göromål äro nemligen vida mindre ansträngande än Departementschefernes; och då ifrågavarande Statsråd, ehuru taffelpenningar nu äro åt dem anslagna, icke egentligen hafva någon representations-skyldighet, torde en tillökning af 1,500 R:dr i deras nuvarande löne-förmåner kunna anses tillräcklig, hvadan Utskottet föreslår, att aflöningen för de 3 Statsråden utan departement förhöjes med 1,500 R:dr Riksmynt för dem hvardera.»
Kärleks: lycka i kärlek; begrafnings: nyttig försigtighet; bröllops: belåtenhet; någon bjudnings: onyttiga utgifter. #Bin.# Betyder penningar. Om man tycker sig bli stungen, blir man bedragen af en wän. Om man dödar dem, kommer man att förlora något; sätta de honung, betyder det anseende och lycka; gå de in i huset: olycka åt ens owänner. #Biscuit.# Winst och hälsa. #Biskop.# Mäktiga gynnare. #Björn.# Förföljelse, om man anfalles; lycka, om han springer. #Blad.# Sorgliga tecken. #Bleßyr.# Af swärd: wälgerning; genom en okänd: sorg; af en warg: trolöshet; förbinda: bewisade tjenster illa belönade; tilldela någon: orättwisa mißtankar. #Blind.# Tro sig blind: bedrägeri eller förlust af ett barn; se en blind: träta. #Blixt.# Oenighet. #Blodbad.# Förlust af barn eller penningar. #Blod.# Smärta; se sitt eget: arf; förlora sitt blod; smärta. #Blodkorf.# Göra: smärta; äta: owäntadt besök. #Blodskam.# Ryktbarhet. #Blomkål.# Ära utan gagn. #Blommor.# Se, hålla i handen eller lukta på: kärlek och nöjen; se hwita blommor under oläglig tid: hinder i planer; äro de gula: olycka i företag; röda: friskt mod; plocka: winst; emottaga: kärlek. #Blåklint.# En ung flickas oskuld. #Bländning.# Farliga förslager. #Boll.# Kasta: penningar; se den flyga: dröjsmål med penning-remißer. #Bom.# Hinder, som man stöter på, men besegrar. #Bord.# Serweradt: öfwerflöd; afdukadt: blottställd förmögenhet. #Bordkärl.# Af tenn, lera eller porslin: lycklig existens; af silfwer: se Silfwer. #Borgenär.# Goda affärer, men oro. #Bock.# Brottslig kärlek. #Brand.# Fara för döden.
Den 22 September. 689 Uppisa Ko; 8.66, ock Xäsln ilen ry 8spt, l8ro. kreAs-8r^n<ist ry 8ocxrre-8t^näsr gen 4 Oct. Lonäe - 8iSnäer gen LA 8ext. - Wördsamt Memorial. v^enom RemiH af den 20 i denne mänad, har Högloft. Ridderskapet och Adeln, behagat infordra Banco-Utskottets utlätande, öfwer Herr Ryttmästare» H. I. Sahlefeldts, för Delägarne i Äbo Discont-Contoir, gjorde pästä.nde, att, i anseende till Discont. WerketS iräkade obesiänd, och, före Octroyens flut, med Delägarnes förlust förestäende upplösning, af Banken, emot dest Transport-Sedlar, ätcrfä det Silfwer, eller Silfrets belopp i Speciemynt, som Actie-ägarne, till winnande af delaktighet i Werkst, uti Banken inlemnat. Öfwer de flere i allmänhet af Herr Ryttmästaren omnämde considerationer, och till bifall äberopade motiver, kan, utan inhämtad fullständig upplysning i det ena och andra, nägot bestämdt yttrande nu icke äga rum: och hwad i synnerhet angär den pretentions-talan emot Banken, som Herr Ryttmästare», ä meranämde än icke upplöste Discont Bolags wägnar, yrkat, finner Banco-Utskottet densamma, under ämnetS nuwarande outredda skick, och sä länge stut. liqvid, samt Bolagets upplösning, icke föregätt, wara af sä obestämd beskaffenhet, att Utskottet icke kan uti öfwerwägande deraf ingä; men äfwen wid detta tillfälle, kan Banco UtBihang.
Lag eller förmenar förklaring af nu gällande vara nödig, sä till förekommande af att denna tystnad, hvarmed jag åtminstone icke trott mig misshaga, skulle, såsom underlåtenhet vid ärendets närmare granskning anses; får jag tillkännagifva, att jag hämtat anledningen till Motionen, ifrån ett Mål af egenskap att icke kunna hänföras till Police-mål under de kände rubr querne för sådana, der furledit år flere Vittnen blefvo af Landshöfdingen i Orten afhörde och kostnaderne vid Vittnes förhören till flere hundrade Riksdaler af Statens allmänna Medel godtgjorde. Af anförde skäl anhalt-r jag vördsammeligen att Utskottets Betänkande matte återremitteras med dessa Anmärkningar; yrkande jag det Utskottet måtte antingen såsom en ovidrörd, eller ny Motion, upptaga de framstälde frågor, hvartill jag äfven i sednare afseerrdet är i grund af y6 § Kiksdags-Ordningen obestrideligen berättigad. Skulle åter, i händelse de öfrige R»ks Stånden Betänkandet bifallit, Lag Utskottet anse sig icke vidare åligga att Motionen upptaga, &å får jag erindra att jemlikt 49 §. Riksdagi Ordningen anser jag mig äga rätt att vänta ett Betänkande, sorn upptager och veder* Den 4. April. lägger de af mig nu framstälde skäl, men icke blott ett tiilkännaoifvande af de andra RiksStändens åtgärd dervid, som äfven Protocolls Utdragen ifrån de andra Stånden upplysa, hvarigenom Lagstiftarens föreskrift lemnäs ouppfylld. Uppå derom af Herr Grefven och LandfMarskalken gjord Proposition, blef Lag Utskottets Betänkande, i anledning af Grefve Gyllenborgs dervid gjorde Anmärkning, till Utskottet återförvisadt.
Ej må utträde beviljas, eller större än fastställda årliga albelalningar å hufvudstolen medgifvas, utan så är, att Styrelsen, under noggrann! iakttagande deraf, att den säkerhet i jordegendom, som för de å föreningen häftande lån och deraf härflytande förbindelser ullofvad blifvit, ej må förminskas, finner sig kunna de äill inbetalning erbjudna medlen utan ränteförlust emottaga, eller mot enahanda vilkor, som tillförene, använda. § 17- Önskar delegare, som lån ej sökt, frän flen förening han tillhörer, utgå tidigare, än i § 15 sägs, gore derom tillsägelse bos föreningens Styrelse ett år förut, och ege sedan sina insättningar med derå lill ulträdesdageu upplupna, i räkning påförda räntor utbekomma. Exp e di zionsl! Is kol.tets Förslag till under d. Skrifvelse N:o 200. 259 Försummar sådan delegare att föreskrifven inbetalning på bestämd tid fullgöra, varde del så ansedt. som hade han om utträde tillsagt. § 18. Delegare vare för föreningens förbindelser ansvarige, en hvar i mån af sin delaktighet; dock må af delegare, som endast, insättningar gjort, denna ansvarighet ej kunna ulkräfvas utöfver det kapitalbelopp, som, då sådan ansvarighet skulle ifrågakomma, för en hvar af dem finnes vara i föreningen insatt. § 19. Hypoteksförening, som efter utfärdandet af denna förordning hildas, vare pligtig ali såsom deltagare i Allmänna Hvpotheksbanken ingå och, i fråga om sina upplåningar, sig i alla delar lill efterrättelse ställa hvad derom uti den angående nämnde bank ulgifna nådiga Förordning af denna dag finnes sladgadf. Detsamma gälle ock för redan befintliga Hypotheksföreningar i afseende å de upplåningar, som hädanefter af deras ändamål påkallas. § 20. Hypoteksförening, som hädanefter bildas, ege ej rätt att annan utlåningsrörelse bedrifva, än som består uti de för dess räkning af elier genom Allmänna Hypotheksbanken upplånta medlens fördelning på föreningens lånsökande delegare.
Men att han dock ej gick så helskinnad ur detta nederlag som han vill göra troligt, visa ett par vredgade epigram, i hvilka han låter fröken von Bohlen utropa: Qu’ importe à moi tous les discours que le public tient en ce jour, car depuis ma tendre jeunesse, j’ai rendu mille amants contents. J’ai bien profité de ma faiblesse en rendant heureux tant de gens. Låtom oss hoppas, att denna och dylika elakheter ej kommo vidare än till hans dagbok, och att han själf förmådde bevara den ofelbara hofmannens hållning, med ett dubbeltydigt småleende som sin enda hämnd. Det är ett namn som ständigt kommer en på läppen, när man läser alla dessa sidor af dagboken, och det är Marivaux. Claës Julius är alldeles en af hans markiser, skygg, misstänksam, egenkär och kärlekssjuk. Hans känsla är skiftande som ett siden under en fests kronljus, den är sammansatt af tusende skimrande ingenting, och det behöfs blott att en af dessa oändligt små storheter försvinna, ett leende, en min, ett väntadt ord för att hela räkningen skall blifva meningslös – och såpbubblan brista. Som de färgade glasbitarna i ett kaleidoskop växla stämningarna och intrycken, dag från dag ingå de nya kombinationer; ett ansikte kallt och liflöst i går kan i morgon plötsligt belysas af den erotiska drömmens ljusstråle, och med ens bli alla drag förskönade och förandligade. Äfven Claës Julius’ upplefvanden kunde bäst rubriceras under Marivauxska titlar: »Kärlekens och slumpens spel», »Den dubbla trolösheten», »Kärlekens öfverraskningar», »De falska förtroendena» – hur passa ej alla dessa namn på det erotiska hoflif hans dagbok skildrar! Konstant är i detta galanta stämningslif blott en sak: egenkärleken, det är den, som gifver musiken själfva de öfvertoner, af hvilka melodiens klangfägring beror.
Anders Danielsson från Elfsborgs X/än, uti till Bonde - Ståndet ingifvet Memorial, yrkat: 1:0 att, i afseende på StatsRegleringen, som ansågs i första rummet fordra underhållet till Statsbestyrets vanliga gång, Stats - Utskottet mätte anmodjs att, sist inom 14 dagar, till Riks-Stånden inkomma med ett sådant förslag till Stats-Reglering, sorn blott upptoge de anslagssummor, hvilka vid sista Riksdag under de serskilde Titlarne beviljades, med undantag af hvad sorn på öfverskotten för 3tdje och io:de Hufvud-Tklarnes förstärkande anvisades, och med iakttagande endast af den tillökning, som under 8 Hufvud-Titeln be - Fröt, U(Hr, d. 15 Jan. 182g. G3 gäres i och för Fångar* skjuts och underhåll, hvilket förslag borde, i följd deraf, innefatta summan af deri Stats-brist, som, vid ett sådant förhållande, komme att genom Allmän Bevillning fyllas; att derefter, i den nion tiden medgåfve inkomma med de öfrige med Stats - Reglerirr gen gemenskap egande Betänkanden , och att, då
N:o 29, i fråga om hemmansägares å Gottland befriande från skyldigheten att underhålla strandridare-hoställen; Allm. Besv.- och Ekon.Utskottet: N:o 131, i anledn. af återremiss af Utsk:s betänk. N:o lil, angrde ifrågaslälld förändring i författningarne rör:de mätt, mål och vigt; N:o 132, i anledn. af återremiss utaf Utsk:s betänk. N:o 99, ronde ifrågaställd försäljning af Kronan tillhöriga, användbara persedlar och effecter; N:o 133, i anledn. af RiksSl.-ns beslut om betänk. N:o 84, ang:de upphörandet af rättigheten att använda Finska och Åländska fartyg till fraktfart från de norra länen: N:o 134, i anledn. af återremiss af betänk. N:o 109, ang:de presterskapets löneinkomster, m. m.; och N:o 135, i anledn. af väckt motion om revision af bergsförfattningarna. H. R. o. Ad. åtskildes kl. -J lill 12 f. m. In fidem protocolli, albert Munck. Mån - Den 17 Mars f. m. 393 Man dag ön den 17 Mars 18 45. Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.utdr. för d. 15 dennes. Upplästes till justering och godkändes följande fran Exped.- Utsk. inkomue förslag till R. Sl:s tind. skrifvelser lill K. M.: N:o 139, ang:de åtskillige afskrifningar af uthetalte statsmedel ; N:o 140, med förklarande i afseende å det f. d.
Han tog upp ett samtalsämne och sökte därom säga sin mening. Men han hade knappt kommit till hälften i sin andra sats, förr än damernas konversation redan fladdrat öfver till ett helt annat ämne. Han ansåg sig vara skyldig att upprepade gånger göra om försöket med andra frågor. Men alltid samma utgång, — damernas lättfotade idé- associationer löpte ständigt från h o n o m; och hans ord stannade halfutsagda, han måste åter tystna och litet förvånad se sig omkring. (När jag nu efteråt läser igenom mitt kåseri, får jag ett intryck af, att jag varit för sträng mot parisiskorna. Det kan se ut, som om jag snarare velat kritisera än karaktärisera dem. Och mellan raderna läsa ni säkert, att jag trots all den parisiska gracen tycker, att svenskorna äro mycket mera verkliga kvinnor. Men har Iduns publik rättighet att förebrå mig denna partiskhet? Felet är icke mitt, ärade läsarinnor! Paris i januari 1898. Esse. * " Familjemeddelanden ". Under rubriken » Familjemeddelanden » ha vi anslagit en bestämd plats på andra sidan i vår annonsbilaga för s. k. legala annonser och för dem fastställt ett pris, som rätt mycket understiger vårt annars beräknade annonspris, eller för födelse-, förlofningsoch vigselannons kr. 1: 50 och för dödsannons inom ram hr. 5: — ett pris som måste betraktas som synnerligen moderat, då hänsyn tages till vår upplagas ovanliga storlek och den jämna och utbredda spridning tttlkänrui (, ifvandet därigenom erhåller. Redaktionen af Idun. IDUN 1898 Skaldernas kvinnor. S m å studier för Idun af Emil Linders. Inledning. £ n af de skämtsamma historier, som tid efter annan synas i all världens tidningar, lyder så här: Den unge författaren: Herr redaktör, skulle ni kunna använda min afhandling: » Hvad skalderna sagt o m månen »? Bedaktören: Min herre, jag skall använda en afhandling af er, om ni väljer ett annat ämne, t. ex. » Hvad månen sagt om skalderna » -. Till en del som det hände den unge författaren i denna historia, har det händt mig.
Friherre Leijon hufvud, Sten Erik Gabriel, Kapten. » 44. » Wrede till Elimä, Fabian Casimir, Hofrätts Assessor. » 45. » von Liewen, fnllm. Friherre Cederström, Claés Arvid Bror, Ofverste. » 48. » Creutz, Stefan, Kapten. » 49. » Fleetwood, Georg Wilhelm, Öfverste-Löjtnant. » 57. » Posse af Säby, Carl Fredrik, Öfverste-Löjtnant. » 59. » Rålamb, Claés Gustaf, Öfverste-Löjtnant. » 62. » Mörner af Morlanda, fullm. Grefve Mörner, Carl Göran Detlof, f. d. Stats-Råd, President. » 64. » Duwall, Carl Gustaf, Bankokamererare. » 69. » Uggla, Evald Ebbe Julius, Öfver-Inspektor. » 76. » Kruuse till Verchou, Henrik Malcolm, Ingeniör. » 77. » Rehbinder, Helge Edvard Reinhold, Kammar herre. » 88. » Lowisin, Gerdt Adolf Ulrik, Under-Löjtnant. » 97. » Fägerskiöld, Victor Casimir, Stations-Bokhållare vid Statens jernvägar. » 99. » Hamilton till Hageby, Hugo Adolf, f. d. Gene ral-Post-Direktör. » 105. » Strömfelt, Carl Adam Fredrik, Kapten. » 110. » Taube, Carl Evert Bernhard, Possessionat. » 119. » Lybecker, fullm. Grefve Lewenhaupt, Adam Casimir, Öfver-Kammarherre. » 123. » Palmqvist, fullm. Grefve Mörner, Carl Robert Stellan, Aktuarie. » 133. » von Schwerin, Jules, Possessionat. » 135. » von Diiben, Gustaf Wilhelm Johan, Professor. » 139. » von Duben, August Gustaf Henrik, Ingeniör.