Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som a n d a ~ r A e t med denna kurs ar att bibringa lararinnorna ej blott grundlig insilit och ofning uti de olika arbetssattens teknik, utan darjamte att meddela dem lagarna for hvarje somnadssatts natur och anvhndning, har undemisning hlruti liimnats genom muntliga framstiillningar: L o) Om det liniara eller geometrislia ornamentet, om det fran viixtviirlden hitrntade ornamentet; 2: o) Kort framstlllning om betydelsen af ordet stil och stilisering, detta med siirskildt afseende p&amp; den textila konstslojden. Sedermera for hvarje ny somnadsarts teknik; om de olika ornamentala motivens ursprung, sammansattning och anvandning med afseende p l den gammalsvenska konstslojden. Foreningen hoppas att pi % detta satt vacka intresse for kunskap om den fosterllndska handarbetsundervisningen. skilda Svenska sjukskiiterskornas allnllinna pensions !6rening, som den 4 sistlidne juni ho11 sitt andra Brsmijte. har utsandt sin tryckta bertittelse fiir 1897. Enligt densamma ar sgftet med fiireningen ftiljande: Pensionsforeningen ar en sjliilfhjalpsfijrening, som har till Sndarnil, dels att varo en sparkassa fiir de medel skoterskorna kunna undvara af sina mer eller mindre regelbundet inflytande inkomster, dels a t t genom tillagg af rlntor och arfsvinst befordra tillvaxten a£ deliigarnas kapital, dels ock slutligen att genom ranteafkastning fran en af gQfvor bildad fond (garantifonden) hoja pensionerna utofver det belopp, som delkgarna genom egna insiittningar kunna tillforsiikra sig. Under de sju minader redogorelsen ornfattar har intriide i foreningen beviljats Bt 16 sjukskoterskor. T7id irets slut utgjortie antalet delagare 66. Delaparncls insattningar under ofvannamnda sju mHnader uppgingo till Irr. 2.385; besparingsfonden till kr.
7) Om järnet, oaktadt det är väl varmt, kännes en af Waldteufels gudomliga valser framhviskar trögt, då man stryker, kan man smörja det med han, berusad af kärlekens doft, sin ömma fråga, litet vax eller stearin och stryka af detta på en den fråga du så länge väntat på, längtat eftrasa, innan man sätter järnet på plagget. ter 8) Om stärkelsen fäster vid järnet, bör man Dagen därpå byter du bouquet. Icke för att slipa bort denna med smergelduk hellre än att skrapa bort den med knif. du ej mera älskar, utan därför att du jublar. 9) Tillse noga, att ingen smuts under strykninOch när han gör sin förmiddagsvisit, doftar gen kommer på plagget; om detta händer, så torka hela din boudoir, hela din varelse af segerjubel bort det med en ren linnelapp, doppad i vatten, af — Victoria Essence! hvilket man alltid bör hafva tillhands. Jag afslutar härmed min lillaanvisning och är fullt öfvertygad, att om den noga följes, den skall tillfredsställa rätt stora anspråk. Iduns panoptikon. Parfymernas revolution. fjl|ära Ellen! jlJp^ Du lilla oförnöjsamma varelse! Du vill, att jag ständigt skall berätta dig något nytt, något pikant — och du vet ju ändå, att det ej finnes något nytt under solen. Men ändå! I dag kanske jag kan ge dig en nyhet, en verklig nyhet — någonting riktigt extra uppfriskande nytt. Du ser misstrogen ut! Nåväl, så h ö r — man har uppfunnit en ny sorts — parfymflaconer!! Bahj! — Var det något att berätta Vänta, vänta, min lilla! Det är icke hela nyheten. De nya parfymflaskorna öfverträffa alla hittills kända — de äro lefvande! Hvad säger du om det? Prat — Tst! Inga förhastanden, lilla Ellen. Idun narras aldrig. De äro lefvande, de kunna gå, Hvilken triumf för naturen, hvilket nederlag modisterna! Det är nu ej blott med och i dräkten kvinnan uttrycker sin karaktär, sina sympatier. Den högvälborna damen behöfver ej juvelernas glans och sidenets fras för att pointera sin höga börd.
Vtsk. JSetclnP.andeiU ett Riksdagsbeslut, hvilket så val af Högvördigé PrcstStåndet, som de öfriga RiksStånden blifvit undertecknädt, onekligt bör vara det säkraste rättesnöret för beskaffenheten af de gjorda concessionerna; finnér Utskottet Cem> nistrarnes yrkade befrielse från SkjutsningSskyldigheten under krigstider väl ej vara lagligen grundad} Men detta oaktadt kan Utskottet ej annat än instämma i afseende på billigheten af de grunder, sorn för en sådan befrielse finnas i Memorialet upptagne* Och hvad för Öfrigt angår den yrkade hufvudfrågan, huruvida vid Expeditionen af Riksdagsbeslutet någon misskrifning förefallit, och i thy fall, om och genom hvilken Auctoritet en sådan misskrifning må ändras, derom anser Utskottet sig icke tillständigt att afgifva något Utlåtande, utan öfverlemnar detta till Riksens Höglofl. Ständers egen mogna pröfning och afgörande. Stockholm den 26 Januari 1818. N:r ig. Riksens Höglofl. Stänclers Allmänna Besvärs* och EkonomiTJtskotts Betänkande, i anledning af yrkad befrielse för flere KronoHeminan i Norra Halland ifr ån skyldigheten att aflemna Bränntorf till Var* bergs lastning. ^Jenom ProtocoilsUtdrag af den £:te den - Besv. och Ekon. Etsk.
Ex:s sist framställda propos. uppkomna discussion ej kunnat komma till annan öfvertygelse, än alt den enda åtgärd, som nu borde vidtagas, sedan H. Ex. ansett ofvannämnda propos, med öfvervägande ja af R. o. Ad. besvarad, vore att företaga den af Hr Dalman begärda votering. Upplästes till justering följande voter:spropos:n: Den, som bifaller, att afgörandet af såväl BondeSt:s inbjudn., att R. o. Ad. måtte frångå sitt rör:de mom:n litt. a, b och c i 5:te punkten af StatsUtskrs utlåt. N:o 3g3 fattade beslut, som af StatsUtskrs utlåt. Nro måtte uppskjutas, tilldess R. o. Ad. fattat sitt beslut, huruvida H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts motion skall remitteras, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer ofvannämnda inbjudn. från BondeSt. att genast vid början af denna dags eftermiddagsplenum för R. o, Ad. till afgörande föredragas. Gr. Frölich: I händelse R. o. Ad. skulle godkänna contrapropostn, vill jag blott, för min del, till prot. förklara, att derest R. o. Ad. hade antagit den af mig föreslagna contrapropos., hade det ändamål, som åsyftas, vua nits. Huruvida det nu går, lemnar jag derhän. Frih. af Nordin, Garl Joh.: Ehuru jag icke delta-s git uti discussionen öfver detta ämne, vill jag blott i korthet anmärka, att då japroposm innehåller, att den, som bifaller, att afgörandet af såväl BondeSt:s inbjudn. sorn StatsUtskrs utlåt, öfver Frih. Palmstjernas motion skall hvila, intilldess R. o. Ad. fattat sitt beslut, huruvida H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts motion skall remitteras, voterar ja, så följer deraf, att, sedan frågan om remissen är afgjord, inbjudn:sfrågan och Utskrs utlåt, skola föredragas, äfven om remiss af motionen beviljas.
Till sådana betraktelser föres man vid det allvarliga behjertande! af denna riksdags betydelsefulla tilldragelser. Dessa vittna om det gamlas omstörtning; om en framtid, som blifvit ett experimentalfält för något splitter nytt; att det förflutnas lifstråd blifvit afklippt; och att en ny historia skall börjas. Det är tungt att bära ansvaret för en framtid, som man icke har i sin hand. Man har väl aldrig framtiden i sin hand. Men den, som, under bön om, och förtröstan på Guds styrelse, i stilla verksamhet arbetar för samhällets väl; i tålamod och förhoppning är nöjd med dess naturliga, lugna utveckling, utan att för dagen mycket förnimma af den ständigt fortsättande tillvexten; han bär icke ansvaret för framtiden i större mån, än hans menskliga svaghets misstag och försummelser derpå haft inflytande. Och är han en sann kristen, då bortfaller äfven detta. Det är blott den, som vill göra samhällets framtid beroende af sina egna föreställningars stora och otåliga fordringar, som sjelfviskt genomririfver dessa, dermed sätter samhällets lif på spel, och grundar framtidens förhoppningar på en ögonblicklig egenviljas vulkan; blott han är det, som hvälfver på sig det tunga ansvaret för en framtid, hvars skickelser han icke bar i sin hand. Huru bestämdt och allvarligt detta ansvar är, finnes dock, äfven för honom, en möjlighet att blifva befriad derifrån. Måtte alla de, som bidragit att lägga en mer är 2000-årig historia ad acta, och försatt oss i förhållanden, som gifva anledning till grundade farhågor för framtiden, söka hjelp för sig sjelfva och för ett älskadt fosterland, der denna hjelp allenast står att finna. Då skulle äfven de stilla i landet kunna helsa ett nytt Sverige med glädje, och med lugn hysa förhoppningar om en fridfull framtid. Hvad nu sjelfva handelstraktaten och dertill hörande detaljfrågor angår, så är derom så tillräckligt taladt, att jag blott vill hufvudsakligen instämma uti Frilnne Schmidts och Klinkowströms yttranden. Men, anknytande denna reservation vid de få ord Den 10 Mars f. m.
Jag har redan varit i tillfälle förklara, att jag i afseende på önskan om uplifvande af 1848 års författning instämde i hvad Frill. Leijonhufvud yttrat. Jag har derefter fått anledning att göra samma förklaring, med anledning af ett yttrande, som Hr Carlheim-Gyllensköld haft. Men, mine Hrr, ehuru jag tror mig redan förut hafva yttrat mig i samma anda i afseende på 332 Den 16 Juni e. m. den föreslagna Komitén, som Hr Tersmeden nyss gjorde, så och då de åsigter, jag framställt, ieke förmått tillvinna sig så öfvervägande sympatliier inom R. o. Ad., att jag kan anse dem leda till något resultat, finner jag mig, på de grunder, som Gr. af Ugglas och Frih. Raab framställt, nemi. att det vore önskvärdare, att i denna fråga få ett uttryck af Ständernas tänkesätt, än att paralysera det hela, föranlåten afstå från det amendement jag begärt. Hr Tersmeden, Pehr Reinh.: Jag hade icke tänkt att i denna fråga anhålla om ordet för att upträda till försvar för Utsk:s Betänk., som enl. min åsigt fullt försvarar sig sjelf, och äfven af flere talare blifvit försvaradt. Men då flere värde ledamöter här upträdt med anmärkningar mot de grunder, på hvilka Utsk. stödt sitt tillstyrkande, anhåller jag, att med några ord få uptaga dem till besvarande. En talare har emot Utsk:s yttrande »att presterskapets inkomster, utan att ingå till Statsverket, böra i annan ordning än omedelbart ur den enskilde medborgarens händer komma presterskapet till godo,» invändt, att det skulle föranleda många svårigheter i afseende på upbörden, vare sig den uptages af kronans tjenstemän, eller också genom särskilda upbördsmän. I förra afseendet ansåg han, att kronobetjeningen redan hade tillräckligt många bestyr; men för den, som en längre tid lefvat på landet, torde det vara bekant, att denna kronobetjening icke af sina tjenstebestyr är förhindrad att åtaga sig en mängd enskilda updrag, auktioner och dylikt.
Som förut sagdt år, jag känner huru vågadt det år att yttra sig uti dessa ämnen, och icke deltaga i jubelkören öfver landets blomstrande tillstånd. Antingen stämplas man då som protektionist eller som en slags industriell ljussläckare, eller också vill man i de yttrade orden spåra manövrer, som kunna beröfva embetsmånnen någon del af deras redan knappa löner. Jag har i dylika invektiver en klandervärd terrorism emot ordets frihet; men jag emotser lugnt en äfven hår annalkande termidor. 39 I)eii 7 Januari. Jag är icke sjelf embetsman och åter icke af statBbudgeten och kan derföre i dessa ämnen förbehållsamt yttra mig. Om Staten skall lyckas tillegna sig större kapaciteter, år det ock Statens ovilkorliga skyldighet att så betala sina embetsman, att de ega en, icke öfverflödig, men lugn och tillfredsställande existens, annars tillegnar sig industrien dessa förskjutna förmågor och Staten står utan. Om representationen kan åstadkomma utmärkta lagar, så tjenar det till rakt ingenting, om det icke derjemte finnes en duglig administration, som kan handhafva och utöfva dessa lagar. Det år visserligen icke någon angenäm röle att stå hår och tala om hushållning och åter om hushållning. Man liknar då allt för lått kråkan, den der föraktade fogeln, som skriker för att båda den annalkande stormen och olyckan; men man får härvid icke fästa afs:de på obehaget. Hufvudsaken år, att hvar och en på den stora verldstheatern troget återger den röle, som blifvit honom tilldelad; och detta så mycket hellre, som det år den gudomliga försynen, som utdelar rolerna. Når sedan en gång skådespelet år slut, når ridån har fallit och kronan slocknat, så —, antingen man fått svänga sig på den höga kothurnen eller uptrådt som simpel kompars, kan man vara nöjd med sitt arbete, så vidt man vet med sig att man utfört sin rol con amore.
"Genom detta beslut kommer oredan och äfventyrligheten af Bankens sammanblandning med Riksgälds-Contoret i större moa att fortfara, äfvensom derigenom misstroende skall väckas till Ständernas uppsåt att betala skulden till Banken, och med detsamma misstroende till Bankens förmåga att fortsätta sin lånerörelse." Ankom till Exp.-Utsk. deo 24 Januarii Betänkande, i anledning af väckte motioner, dels att Kongl. MyntVerket ofördröjligen måtte ställas under Kongl. Bergs Collegii Öfver-Styrelse, dels ock att Kongl. Mynt-Verkets ställning i alla dess delar må genom trycket of fentliggöras.
Att då den, på den erbjudne, och nu genom beslut bestämda Köpeskillingen 655 R:dr blifvande årliga räntan 3q R:dr 14 sk. 5. r:st. lägges till den nu antagna årliga af giften 65: — 24 sk. — så blir endast och allenast 104 R:dr 38 sk, 5 r:st. den årliga revenu, som Staten erhåller för dess frånträdda ägande rätt till PihlUdden; en summa, som efter all sannolikhet vid arrende-årens utgång till dubbelt belopp, i anseende till Lägenhetens närhet till HufvudStaden, i ärligt arrende kunnat påräknas, utan att hafva gjort Carlbergs Kungsgård oftanämde Lägenhet PihlUdden förlustig. Föredrogs ånyo och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUlskoltens f 256 Den i3 3ulii e. m. den 25 sistlidne Junii under N:o 40 afgifne, och den 3 dennes på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga om indragning af Strömsholms Stuteri. Företogs till pröfning Herr Rosenqvists, Fredrik Leonhard, den 3 dennes på bordet lagde hemställan, att StatsUtskottet måtte förständigas att innan den 24 dennes afgifva Utlåtande öfver de hos RiksStånden gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande i frågan om Skeppshandeln. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: Jag får anmäla, att målet redan är handlagdt af Utskottets afdelning, och skulle kunna inkomma till den föreslagna tiden, så vida Boktryckaren hinner lemna sitt biträde. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken frågade, om Ridderskapet och Adeln behagade instämma i Herr Rosenqvists berörde hemställan. Ropades Ja och Nej. Herr Tham, Wolrath: Efter den upplysning Ordföranden i StatsUtskottet lemliat, hemställer jag, om något föreläggande af tid är af nöden. Jag föreslår således afslag å Motionen. Hans
— Äfven sedan den under arbete varande jernväg emellan Mälaren och Wenern kommer till stånd, bör det blifva en förmån för de trafikerande att kunna välja hvilkendera af de begge hamnarne vid Mälaren som befinnes erbjuda de största beqvämlighelerna. En täflan i detta hänseende måste alltid lända till det allmännas fördel. Då jernvägens sträckning är bestämd att beröra Arboga, synes jemväl härutinnan en anledning förefinnas, att icke lemna denna punkt utan tillräckligt understöd för ett ändamålsenligt vidmakthållande och en erforderlig utveckling af vilkoren för ifrågavarande farled. Frågan om understöds beviljande för upprensning af Arboga-ån bör skiljas i 2:ne delar. Om man betraktar denna å såsom kommunikationslinea, så består den nemligen af 2:ne delar; linien från Arboga till Grafudden och den från sistnämnde ställe till Kungsör, åns utlopp i Mälaren. Den förstnämnda delen, eller 28 Siats-Utskotlels Utlåtande, M 1S8. den emellan Arboga och Grafudden, är af jemförelsevis mera lokalt intresse, emedan den endast utgör transportiinien för Arboga oell den visserligen ej obetydliga landsbygd, som i denna stad har sin afsättningsort; men den andra delen eller Arboga-än från Grafudden till Kungsör utgör deremot en kommunikationslinea för en större del af landet, emedan den, derigenom att vid Grafudden Hjelmarekanalen inlöper i ån, upptager hela den betydliga rörelsen från Hjelmare sjödalen. Statsverket synes derföre ej på annat sätt än genom lån böra bevilja understöd för de arbeten, som erfordras för segelfartens vidmakthållande emellan Arboga och Grafudden, till hvilket ändamål 20,700 R:dr Banko för åns uppmuddring å denna sträckning följaktligen torde böra i egenskap af låneunderstöd anslås, äfvensom i enahanda egenskap ett belopp af 20,000 R:dr Banko anvisas för anläggningen af den, så väl för lastageplatsen erforderliga, som för upprensningens fullständiga gagnelighet nödiga hamnoch kajbvggnad vid staden Arboga.
Nämnda skäl hafva på mig verkat öfvertygande; och får jag derför tillstyrka bifall till Utsk:ts förslag. Gr. Cronstedt, Fredrik: Jag anhåller att få fö rena mig med dem, som yrka afslag å nu föredragna punkt. Utsk:t har, såsom förnämsta skälet för sitt tillstyrkande anfört, att »flertalet af de vid landstinget förekommande frågor så öfvervägande synes angå jordbrukets angelägenheter, att dess derigenom företrädesvis afsedda intresse jemväl rättvisligen torde böra för dess innehafvare med - <>16 Den fl Juni. föra en i samma förhållande utsträckt andel i landstingsskattens utgörande». — Emellertid torde de af Husets ledamöter, som deltagit i landstingens förhandlingar, hafva gjort den iakttagelse, att dervid icke företrädesvis förekommit ärenden, sorn afsett jordbrukets intressen, ty de allmännaste ärendena hafva angått sjukvården, undervisningen och anslag till skarpskytteväsendets befrämjande, och hafva bort intressera alla samhällsmedlemmar i lika hög grad. Visserligen har man sökt att utsträcka deliberationen jemväl till föremål, sorn höra till nationalrepresentationens gebit, samt velat åstadkomma förändringar i väghållningsoch skjutsskyldigheten m. m.; men som dessa ärenden legat utom landstingens befogenhet, har man icke med afseende derå kunnat komma till något resultat. Då nu ett annat förhållande eger rum inom de särskilda kommunerna, ty der förekomma frågor, sorn mera specielt intressera jordbruket, kan man icke säga, att konseqvensen fordrar, att landstingsskatten skall utgå efter samma grunder som kommunalskatterna. På grund häraf och under åberopande af de skäl, som utaf flera andra talare blifvit anförda, anhåller jag att punkten mätte afslås. Hr von Koch: Jag anser visserligen, att beskatt ningen bör stödja sig på samma grund som rösträtten, men ber att i anledning pf hvad Hr Nordenfelt i detta afseende anfört få erinra, att städerna välja landstingsman med dubbel rätt emot landkommunerna, och då i städerna finnas fastigheter, som rätteligen borde skatta i likhet med landfastigheter, men sorn icke göra det, är förslaget obilligt, hvarföre jag fortfarande yrkar afslag. Hr Nordenfelt:
De förbättringar i stadgan, som vid sistl. riksdag vidtogos, torde under närvar:de förhållanden, i allt hufvudsakligt, temligen uppfylla billiga fordringar. Något högre skatt tror jag näringen kunde tåla; men önskar inga våldsamma förhöjningar. Om ett eller annat korrektiv mot eluderingar kunde med lätt hand i författningen inpassas, utan att rubba grunderne, eller föranleda betydlig omgörelse af redskapen, besvär och kostnad för ägarne, bör sådant måhända ej tvert afslås; jag yrkar likväl ingenting särskildt i detta afseende. Den 30 December c. m. 343 Att ett och annat mindre tillägg, eller rättare sagt förtydligande, som jag t. ex. i Hr Gr. Lewenhaupts nyss uplästa motion tyckt mig finna vara åsyftadt, icke må lemnäs utan förtjent upmärksamhet, äfven med hufvudsakligen fästadt afseende å mitt förslag, derest det finnes värdi godkännelse, bör villigt å min sida inrymmas. Dock önskar jag, på grund af hvad förut anfördt blifvit, och med hänseende till en hedervärd och talrik samhällsklass mig bekanta åsigter och åstundan, så vidt jag dem rätt upfattadt, det man med all försigtighet må tillse, om de tillägg, som kunna ifrågasättas, rubba grunderna och egentliga innehållet af författningen; jag måste i sådant fall önska deras afböjande. Remitterades till BevillmsUtsk. Frih. Cederström npläste vidare en sålydande motion: Huru ytterst skadliga de, likt en periodiskt påkommande frosssjukdom, riksdagligen återvändande omskakningarne af Tulltaxan åro för landets affärsförhållanden, utgör en salts, hvars sanning svårligen lärer bestridas. — Den är så klar, att mången lärer finnas, som, hyllande ett frihandelns, mer eller mindre fullständigt rcaliseradt, system, ändock skulle vilja afsäga sig alt f. n. derpå arbeta, endast man icke behöfde kämpa emot en motsatt åsigts inträngande.
Utskottets Utlåtande, VIII s 31Ö 32 1, återrem. af Adeln, IX s ij 9, af PresteStåndet, IX s 187, af BorgareStåndet, IX s 191, af BondeStåndet, ix s 195* Ytterligare Utlåtande, Vill s 1006. 1018, bif. af PresteStåndet, IX s 602, af BorgareStåndet, IX s 660, af Adeln, IX s 835. Underd. Skrifvelse, X i. s 831, 832» — Vacance-afgift, Skånska Infanteriernas, I i. s 838. • — af Bergslagerne i Nerike, I 1. s 838. Runstycken af gamla Pregeln, brist på, II s 725» —• om pregling af nya; BalicoUtskottets Betänkande, VI 2. s 3 — 7, bif. af PresteStåndet, IX. s 921, af BondeStåndet, ix s 927, af BorgareStåndet, IX s 954» af Adeln, IX s 967. Underd. Rustningsskyldigheten, angående jemnkning j; Motion, remitt. till Statsoch Ekon. Utskotten, II s 1245. Utskottens Utlåtande, IV 3. s 189, 190, Lif. af PresteStåndet, ix s 582, af BorgareSlåndet, IX s 584> af BondeStåndet, IX s 595, af Adeln, IX s 639. — —• om lindring i, för södra delen af BohusLän; Statsoch Ekon. Utskottens Betänkande, IV 4- s $5— 87, bif. af PresteStåndet, ix s 742, af BorgareStåndet, IX s 807, af BondeStåndet, IX s 833. —, — qm utgörande af, under Krigstid; Statsoch Ekon. Underd.
Laegen oversender hver tredie Maaned Extracter af disse Protocoller, med Afskrift af de deri gjorte Anmaerkninger, samt ved hvert Aars Udgang en Generalberetning om Asylets Virksomhed til vedkommende Controlcommission, der har at indsende dem til lligets överste Medicinalbestyrelse, samt at ledsagé Generalberetningen med en Oversigt över Asylets oeconomiske og materielle Tilstand. § 7. Den specielle Control med hvert Sindssygeasyl i Riget skal föres af saerskilte, dertil af Kongen i Naerheden af ethvert Asyl anordnede Commissioner, bestaaende af 3 Medlemmer, hvoriblandt idetmindste een examineret Laege. 'Ved dette Hvervs Udförelse bave de at rette sig efter den Instrux, som maatte blive dem meddeelt; ligesom de for den dermed forbundne Umage ere berettigede til en passende Godtgjörelse, der bliver at udrede af Statskassen. Forövrigt kunne samtlige Asyler inspiceres ved dertil for hver Gang udnaevnte Maend, saa ofte det af Kongen matte findes nödvendigt. § 8. Intet af de nu existerende Sindssygeasyler eller Localer, hvori Sindssyge ere optagne og forpleies, maa laengere end eet Aar, efteråt denne Lov er emaneret, beholde de nuvaerende eller optage nye Patienter, medmindre kongelig Autorisation til at fortsaelte dets Virksomhed erhverves. For at denne Autorisation kan meddeles, skal det dog ikke kunne (ordres, at nye Bvgninger opföres eller de nuvaerende udvides. Andet Capitel.