Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon hade ätit middag i hôtel de Périgord och hade, när hon kom hem derifrån och skilts från sin tant, blott gått rakt igenom sina rum och nedför den hemliga trappan, utan att ge sig tid att förändra det minsta vid sin drägt, utan att ens taga ytterkänger på. Också bar hon nu en toilett, som minst af allt egnade sig till promenader en vinterafton — en robe af Valenciennesspetsar ofvanpå en ljusgrön underklädning, och öfver pannan ett diadem af smaragder och perlor. Hon drog klädningen upp framtill och såg ned på sina skor, de voro genomvåta och fläckiga. Ännu hördes stämmorna lika ifriga derinne — det kunde vara länge! Hon började gå fram och tillbaka på golfvet — stampade en smula för att hålla värme i sina stackars våta, förfrusna fötter. Till slut kunde hon ej uthärda längre, klockan var ej mer än tre kvart på tolf, hon kröp ihop i den stora stolen vid kaminen, tog skor och strumpor af och drog fötterna upp under sina kjolar. Medan hon satt så, smög dagens trötthet sig öfver henne, och lullad af det otydliga bullret af rösterna, som stego och sjönko derinne, föll hon efter ett par minuter i sömn. Hon sof redan så hårdt, att hon icke märkte det, då dörren en liten stund derefter öppnades, och Förste Konsuln, åtföljd af Duroc, hastigt kom in. I samma ögonblick Bonaparte trädde öfver tröskeln, såg han henne. Han vände sig hastigt om, som för att slå dörren igen för Duroc, men det var för sent — han hade redan både sett och känt igen henne. Som ett trött barn, med handen under kinden, satt hon uppkrupen i stolen — den ena bara foten hängde nedanför kjortelfållen. I sin lätta, fina drägt med det uddiga, kronliknande diademet om pannan, närmast belyst af det röda eldskenet, liknade hon en sagornas prinsessa, som gått vilse i vinternatten och förirrat sig hit. De båda männen stodo ett ögonblick stilla framför henne. Så vände Bonaparte litet på hufvudet och såg från sidan på sin adjutant; hans ansigte hade ett uttryck på engång af tillfredsstäld, triumferande stolthet och brydd, förlägen skygghet.
Den, som, i enlighet med Utskottets, af tre Stånd gillade förslag, vill, alt handlingar, som inlemnas" till särskilda embetsverk och myndigheter, karteras på följande sätt: l.sta afd. 2:dra afd. 3.dje afd. Deduktioner och Kontra-deduktioner 2 R:dr 25 öre. Alla andra 20 öre — 25 öre, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer tarifen för dessa handlingars kartering att erhålla följande förändrade lydelse: lista afd. 2:dra afd. 3:dje afd. Handlingar som inlemnas: Deduktioner och Kontra-deduktioner 2 R:dr 25 öre. Alla andra ansökningar och förklarings-skrifter fria 25 öre — 25 öre. Bilagor fria fria fria Omröstningen har utfallit med 55 Ja och 62 Nej; och hafva Rikets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse med .^/-propositionens innehåll. Bevitlnings-Uts kottets Memorial N:o 122, 3 2: dr a omröstningen. Den, som gillar Ulskotlets, af tre Stånd godkända förslag, alt bibehålla rubriken Sjöpass, se certifikat och pass oförändrad, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Ne/, kommer rubriken att, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, lyda sålunda : Sjömansrulla, se folkpass. Denna votering har utfallit med 61 Ja emot 55 Nej;- hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. Salje omröstningen. Deri, som bifaller Utskottets, af tre Stånd godkända förslag, att skiljobref i äktenskap och trolojningar beläggas med stämpladt papper till belopp af 20 öre, röstar Ja; Den del ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, karle-afgiften för ifrågavarande skiljobref att höjas tili 25 öre. Som denna votering utfallit med 46 Ja emot 70 Nej, så hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionens innehåll. < 4:de omröstningen.
Men när man besinnar, hvilka betydliga summor årligen blifvit till detta ändamål använda, och att af sisth Riksdags extra anslag 104,000 R:dr blefvo dertill särskildt afsakta, skulle man nästan förmoda, att behofvet åtminstone icke borde vara större, än att det kunde efterhand fyllas. Och månne man för öfrigt ej skulle kunna bereda gevären en större varaktighet genom pipornas och låsens färgning, så att de ej behöfde nästan dagligen sönderskrufvas, för att rengöras och poleras? För Carlsborgs fästning begares extra anslag af 300.000 11:dr. Men om denna fästning är', såsom jag hört påstås, det första försök, som blifvit gjordt att till någon del realisera en mer än 4°“årig theori, så torde extra anslag finnas mindre nödvändiga för detta slags experimentalfält. Stockholms avenuer till sjös fordra ovedersägligen stark befästning. Men huruvida de till lands behöfva och kunna befastas, är en sak, hvarom det icke höfves mig att yttra någon opinion. Jag vågar likväl nästan tycka, att innan en fiende kunde framkomma till Stockholm på landsidan, borde tillräcklig styrka kunna hinna sammandragas till dess motande. Ehuru stor summa 3oo,ooo R:dr föröfrigt i sig sjelf är, tyckes den likväl vara alltför otillräcklig till Stockholms befästning både till sjös och lands; och en alltför ofullkomlig befästning torde vara nästan sämre än ingen. Till virke för Carlsborgs lavetage begäres 23,o00 R:dr. Men för en fästning, som, enligt beräkning, icke lärkunna blifva färdig på 3o eller 40 år, torde val ännu kunna dröjas ett ellerannat decennium med anskaffandet af virket till lavetagen. Uthus för 2:dra Gardets casern, hvartill begäres 28.000 R:dr, torde hädanefter såväl sorn hittills kunna umbäras; och uthus för Garnisons-sjukhuset,' tiil en uppgifven kostnad af 35,000 R:dr, kan jag icke alls erinra mig behöfvas. Så vidt jag kan minnas, är sjukhuset redan försedt med tillräckliga uthus.
Dito dito (388 dagar) . 129 16 16 37 1 — 146 5 t 53 7743 29 5 Summa •— 835 150519 21 1 Summa Summarum — -I 1 ! -i ! 1 1 1 i-i1 1 i 1 1 1 1 2701 503011 14 5 *) Garnisonen, 1 Brigad Infanteri och 1 Bataljon Dragoner, är beräknad att ärligen ombytas den I Maj och 1 November; medium af marsch-dagarne ifrån Station lill Stockholm, och åter, är för hvarje garnisons-ombyte beräknadt till 34 dagar; således grundar sig den årliga kostnadsberäkningen för båda garnisons-ombytena på 365 garnisonsoch 68 marsch-dagar, eller summa 433 tjenstgöringsdagar, med afdrag likväl för de tjenstgöringsdagar och dem motsvarande kostnad, som de allmänna utgifts-labellerna uplaga. **) De, för hvilka några tjenstgöringspenningar icke finnas upförde, äro å de allmänna ulgifts-tablåcrna dylika för hela året tilldelade. Detsamma gäller om provianteringsoch beklädnads-kostnaden för Musikpersonalen och Handtverkarne. * T A It. 29. Gottländska National-Beväringens sammansättning till Personal, samt dess Aflönings-, Underhallsoch Beklädnads-kostnåd för ar. Grader oell Befattningar. Officerare Milltär-Befälhafvare (Öfverste) Jnfanteri-Befälhafvare (Majorer) lArtilleri-Befälhafvare (kommenderad Artilleri-Offlcer) [Staben 1 :ste Stabs-Adjutant (Kapten I I2:dre Stabs-Adjntanter (Subaltern-Offlcerare) . I ILiqvidations-Offlcer (Kapten eller Subaltern-Offlcer) [Förråds-Offlcer (Kapten eller Subaltern-Offlcer) (Kaptener Kompanicrno ] KjR>ten-Löjtnantei . i Löjtnanter (Under-Löjtnanter ! Sjukhus-Läkare Auditör
Maj:t efter taxans utfärdande redan, enligt allmänna kungörelser och cirkulärbref, vidtagna jemkningar, förklaringar och ändringar, eller ock för att vid berörda grunders tillämpning lemna någon uppmärksamhet åt de i afgifna motioner gjorda framställningar, samt för åstadkommande af ett ändamålsenligare förtullningssätt genom utbyte af värdeförtullning mot förtullning efter vigt eller annan grund; äfvensom Rikets Ständer i allmänhet biträdt hvad Kongl. Maj:t föreslagit i fråga om bibehållande till detta års slut af förut gällande bestämmelser rörande spanmålstullen, samt medgifvit att den tullinkomst, som för utländsk spanmål kunde under tiden inflyta, öfverlemnades till Kongl. Maj:ts disposition för att användas till undsättning åt inbyggare i de orter, som kunde blifva af missväxt hemsökte; och hade, bland förbudsbestämmelserna i 1841 års taxa, den mot införsel af otvinnadt och odubbleradt kardullsgarn eller så kalladt klädmakaregarn blifvit af Rikets Ständer till borttagande föreslagen, hvartill Kongl Maj:t ock, äfvensom till åtskilliga af de utaf Rikets Ständer i öfrigt gjorda jemkningar uti bestämmelserna i 1841 års taxa, behagade, vid utfärdandet af nu gällande tulltaxa af den 5 November 1845, lemna nådigt bifall. I sammanhang härmed anmälte föredragande departementschefen i underdånighet, att styrelsen för en i staden Gefle bildad så kallad handelsfrihetsförening till Kongl. Majit öfverlemnat dels underdånig skrifvelse af den 26 nästlidne Juli, innefattande redogörelse för de orsaker, som framkallat denna stiftelse och för de åsigter, som hos föreningen gjort sig gällande angående behofvet af en till mera frihet i varuvexlingen med utlandet ledande förändring i tullagstiftningen, och dels underdånigt förslag till tullafgifter för inkommande och utgående varor jemte bifogade förklaringar och motiver, till det afseende Kongl. Majit kunde finna detsamma förtjena; och hvilken underdåniga skrifvelse samt förslag till tulltarifer m. m., dem Kongl. Majit behagat låta tillställa chefen för Finansdepartementet, nu jemväl voro bland handlingarna befintliga. Kongl.
Hofrättens utslag, såsom efter bans förmenande oriktigt derutinnan, att bysättning, utan föregående utmätning’ blifvit ådömd för en skuldsedel med bestämd förfallotid utöfver tolf månader från utgifningsdagen; hvarföre gäldenären förmält sig önska upprättelse och ersättning för det honom öfvergångna lidande. Denna klagoskrift bar jag uti skrifvelse den 23 sistlidne December tillsändt Kongl. Hofrätten med anhållan om utlåtande deröfver; i anledning hvaraf Kongl. Hofrätten den 2C> Januari innevarande år uti skrifvelse sig yttrat, att grunden för stadgandet i de genom Kongl.
• starkt han tycktes affligerad af hvad Fru X. skulle hafva yttrat om Mars månad, var han dock mera engagerad aftanken på Annette och det förargliga träbenet, det vill säga baron Jakob Cederström, än af politiken och den fara som några extravaganta hjernor kanske spunno ihop mot majestätet, och F. ville helst blanda sig i intei under så fatala omständigheter, då man ingenting kände med någon visshet — således hade det troligtvis stannat vid det n&amp;ttliga tankeutbytet mellan de båda vännerna, om ej något inträffat som var dem totalt oförväntadt. De voro utanför Barnhuskällaren, hade kanske gått ett par steg förbi dörren och supponerade icke att någon gäst funnes derinne så sent på natten, då dörren hastigt öppnades och några personer, fem eller sex, kanske ännu flera, rusade ut och sprungo rakt på de båda vandrarne, hvilka, mycket surprenerade af denna, högst oväntade attack, ické hunno sätta * sig till motvärn förr än de kände sig fängslade af ganska hårda näfvar. Mörkret och häpenheten nekade de attackerade att se med ' hvad slags folk de hade att göra, men af angriparnes rop och skymford kunde F. märka, att han och hans vän togos för ett par af det sällskap som i samma stund ännu satt qvar på Mon ' Bijou och hvars före-hafvande F. så gerna önskat uppdaga. Bland angriparne var en man som talade mycket dåligt svenska, men han tycktes vara chef för de öfriga och kommenderade sina följeslagare7 att icke släppa tag utan föra. de fördömda kungamördarne — det var på ren svenska hvad han på sitt brutna mål ville hafva sagdt — ned till Kasten-hof eller vakten vid torget. F. trodde sig känna igen den kommenderande herrn och frågade, om det ej vore baron v. Bensheim, * hvilket den tillfrågade visst icke nekade, men sporde tillbaka hvad det vore för en kanalje, som nämde honom vid namn. Baron v. Bensheim hade egentligen ett annat-namn, men af orsaker, som icke voro kända, ville han helst heta Bensheim. Han var från Baden och hade i några år uppehållitsig i Stockholm.
Jag skulle tro, alt om man hyste sådana åsigter, som dem hvilka uttryckas uti ifrågavar:de reservation, sä hade rätta tillfället alt göra dessa gällande, varit det dä StatsUtsk. framställde sina äsigter lör Ständerna; men när sä icke skedde, skulle jag tro det nu icke vara lämpligt och anser det alldeles öfverflödigt att bifoga denna reservation, hvarföre jag förnyar min anhållan alt den måtte läggas till handlingarne. Hr Printzensköld: Det begrepp Hr von Troil gör sig om Exped.Utsk:s verkningskrets, vittnar, att han icke der varit ledamot, och således icke gjort sig reda för hvad Exped.Utsk. har att göra eller icke. Hr von Troil synes vara okunnig derom, alt redaktionsbestyret tillkommer Exped.Utsk. Till detta bestyr bör att upställa skrifvelserna uti sådana ordalag och i sådana former, som äro förenliga med verkliga förhållandet och Ständernas värdighet, äfvensom att icke ändra ett enda ord af de utaf Ständerna fattade beslut. Jag har ännu icke hört omtalas att här göres propos. på bifall till de motiver, som i ett betänk, förefinnas, utan endast på det beslut hvartill Utsk. kommit; men deremot har jag mer än en gång, ja mångfaldiga gånger hört den satsen med mycket skäl försvaras, att, för det att Ständerna bifallit det slut, hvari Utsk. slädnät, så hafva de icke derföre gillat de moliver, hvarpå tilleller afstyrkandel blifvit grundadt. Det händer icke sällan att man får frän de respektive Utskrn betänkm, som i afseende på deras upställning snarare väcka löje än allvarsam betraktelse och deruti rent af osvenska förekommer, och detta allt skulle man kanske också, för att följa Hr von Troils äsigter om Exped.Ulsk:s skyldigheter, vara nödsakad att införa, så att de underd. skrifvelserna skulle komma till K. M. i det skick, alt man svårligen kunde af dem inhemta hvad Ständerna menade.
Domstol, af någon hos honom i slikt ändamål omedelbarligen anmäld skrift, om qvarstad derå förordna, och sådant icke heller utan Hof-Canzlerns eller hans Ombuds föregångna hörande och tillstyrkande, (Se 5 §. 8 morn. 7 p.) 4:0 Bil. till C oris t i t.- Vtsh:s Memorial, N:o 5i. a5 4:o I följd af enskilt mans begäran må qvarstad å tryckt Skrift icke läggas, med mindre lian föieter antingen Hof-Canzlet tis eller bans Ombuds reqvisition , eller ock vederbörlig Domstols beslut, detom, med påtecknadt intyg att, för beslutets v erk.ställigliet, intet binder, eber denna Lag, möter, då, i begge fallen, Executor, vid ansvar, letnne behörig handräckning. (Nytt förslag.) 5:o Ej må, bos Bokhandlare eller annan Försäljare, qvarstad å någon inom Riket utkommen Skiift begäras, så fiamt ej styrkas kan, att Skriften är i tryckningsorten med qvarstad belagd, eller ock Ski ilten ej blifvit, enligt 12 §. 2 morn., till Hof Canzlern eller hans Ombud inlemnad (Se 5 §, 12 mom,) 6:0 Qvarstad eller confiscalion galle ej för större del af eli Skrift, än det eller de blad, häften eller torner, hvaremot åtal göres; Äfvensom något mer af confiskerad Skrift ej må af trycket å nyo ufgifvas, än det Domstolen, hvilken sist i målet dömt, för brottsligt icke ansett. (Se 4 S , q mom, samt 3 §■ slutmeningen.) 7:0
Den tillfälliga omständigheten, att enahanda fråga, som motionen innefattar, blifvit alternativt framställd uti ofvanberörde förslag till Lag för Banken, synes icke heller böra betaga Rikets Ständer rättigheten alt pröfva denna motion, och, i anledning deraf, besluta en med de, Svenska folket uti Regerings-Formens 16 §. tillerkända rättigheter och de i Rikets allmänna Lag gällande grundsatser förenlig förändring uti den för Banken stadgade 4 Bancooch Lag. Utskottats Memorial Nio 6. serskilda rättegångsordning. Jag anser mig derföre böra tillkännagifva, alt jag icke med min röst bidragit till det Utlåtande, de förenade Utskotten nu afgifvit.” Uti denna Reservation hafva sig förenat Herrar Valley och Rubin. Ankom till Exp.-Utsk. den 2s April. Memorial, med förslag till samman jemkning af de inom Riksstånd en fattade skiljaktiga beslut vid f örehaj vande af Utskottens under N:o 4 afS'fna Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet lY;o 2, med förslag till Lag för offentliga B olags-B anker. Då endast Högvördige Preste-Ståndet och Välloflige Borgare-Ståndet yttrat sig öfves Ulskottens lagförslag, i den ordning, hvari ämnena der förekomma, hvaremot Höglollige Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet uppgjort serskilda förslag, både till form och sak betydligt afvikande så väl från hvarandra, som ock från Utskottens , och då således någon fullt noggrann jemförelse punktvis emellan alla de olika meningarne icke är verkställbar, finna Utskotten sig föranlåtna, atl här nedan uppta ga b vartdera Ståndets beslut ordagrannt och i dess helhet, under åberopande tillika af den sammandragna Tableau, som för meddelande af en lättare öfversigt efteråt bifogas. Ridderskapet och Adeln har för dess del beslutat en så lydande För-* fattning: ”Lag för enskilda Sedel-B anker.” i Gap. Allmänna bestämmelser.
Ad. icke skall finna denna utgift för stor, i förhållande till det ändamål, som dermed bör vinnas, och förnyar min anhållan om bifall lill Under-Styrelsens förslag. Frih. Tersmeden: Utsk. har här icke kunnat biträda Under-Styrelsen åsigt, att det skulle behöfvas ett särskidt anslag för den Bankens tjensteman, som förrättade Kammererarens tjenst, medan denne upgjorde bokslutet, utan anser, att Kamereraren, utan tjenstledighet från de öfriga göromålen, kan förrätta detta arbete, helst de s. k. löpande göromålen, som tillhöra Kamererarne i läne-afdelningen betydligen förminskats i följd deraf, att Banken icke numera emot utfärdande obligationer uptager lån af allmänheten, samt att belåningen af guld och silfver jemväl kommer att uphöra. Komiterade hafva äfven hyllat den åsigt, som i Utsk:s förslag finnes uttryckt, och de skäl, Hr von Hartmansdorff deremot anfört, synas mig icke vara af beskaffenhet att böra föranleda R. o. Ad. att frångå Ulsk:s hemställan. Hr von Hartmansdorff: Min medfullmägtig, Gr. Gyldenstolpe, påstår, att BankoFullm:ge icke biträdt UnderStyrelsens ifrågavar:de förslag. I en medhafd upsats har jag endast antecknat, att Fullm:ge tillstyrkt förslaget, men sjelfva deras yttrande får jag icke rätt på. När jag således icke med tillförlitlighet vet, om det förhåller sig så, som Gr. Gyldenstolpe säger, kan jag icke annat än vidblifva mitt förra yrkande. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, framstälde Hr Gr. o. Landtm, att Frih.
Lades till handlingarne Kongl. Maj:ts denna dag till Ståndet öfverlemnade Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af deras underdåniga förnyade framställning, i fråga om ett förändradt myntsystem; derom Expedilions-Utskottet skulle underrättas. Den 3 Juni 184 rFrån Höglo fl, Ridderskapet och Adeln. S. D. Lades till handlingarne Stats-Utskottets den 2 dennes på bordet lagde Memorial; N;o 546, i anledning af återremiss å Memorialet N;o 5jo, med lörslag till en voterings-proposition; N:o 547, i anledning af återremiss å de i Memorialet N;o 4^4» föreslagna reglementariska föreskrifter för Riksgälds-Contorets framtida förvaltning. S. D. Ånyo föredrogos och biföllos Stats-Utskottets den 2 dennes på bordet lagde Memorial; N;o 544, med lörslag till ytterligare föreskrifter att intagas i Reglementet för Riksgälds-Contorets framtida förvaltning; N;o 545, med förslag till Expectanceoch Pensions-stater vid Riksgälds-Contoret. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottels den 2 dennes jå bordet lagde Memorial N;o 116, med förslag till ändring af Riksdagsordningen §. 22, Lief den i detta Memorial föreslagne Grundlags-förändring af Ridderskapet och Adeln anlagen att hvila till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. 5o8 Prot. Utdr. den 3 Juni 1841 • S. D. Lades lill handlingarne Förstärkta Stats-Utskotlets den a dennes på Bordet lagde Memorial: N:o 563, om inträffadt hinder för votering, rörande extra Stats-regleringen; N:o 564, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Slåndens skiljagtiga beslut, rörande ett ifrågaställdt anslag för uppbyggande al ett straff-fängelse efter Pensylvania-melhoden.
Hon satt vid det stora, aflånga bordet midt i rummet och stödde armarne mot den mörka skifvan af florentinsk mosaik; ansigtet hvilade i händerna. Klockan fattades några minuter i elfva. Hon kände sig till mods nästan som en medeltidsförbryterska väntande den hemliga rättens män. Hon visste, att han skulle komma; hon visste, att hans vilja motstod intet, hvarken lås eller riglar. Hon väntade honom, som Semele väntade Zeus — hon höll sig för ögonen för att icke bländas af gudens dödsbringande åsyn. Hvad der föregick i det öfriga huset, visste hon icke och brydde sig icke heller derom. Då hon strax efter middagen kommit hem från Junots, hade hon, efter att flyktigt ha helsat på sin tant, strax gått in i sina rum och sedan icke lemnat dem. De hade för denna afton aftalat att gå i Feydeauteatern tillsammans med Caseaux’ för att se Madame de St. Aubin i ett nytt stycke, men då Madame de Châteauneuf sände in och bad henne göra sig i ordning, lät hon svara, att hon var trött sedan frukosten i Tuilerierna och icke orkade mera. Ett ögonblick hade hon i sin ångest tänkt på att följa med — men hvad kunde det tjena till? Blott väcka hans missnöje, och det var hon i sitt innersta hjerta tusen gånger mera rädd för än detta farliga, underbara obekanta, som hon visste skulle träda in i hennes lif på samma gång som han — ensam, stark — trädde in öfver hennes tröskel. Hon hörde sin fasters vagn rulla öfver gården. Sedan dess — det var länge sedan — hade hon suttit, som hon satt nu, orörlig, väntande. Alla vaxljusen i den stora kronan öfver hennes hufvud voro tända — de brände stilla i rummets varma, rena luft. Pendylen på kamingesimsen mellan de femarmade ljusstakarne slog elfva — långsamt med späda, fint silfverklingande slag. Der gick en lätt skälfning genom henne, men hon rörde sig icke. Plötsligt gick dörren upp bakom henne — hon hörde den låsas igen, försigtigt, men brådskande. Derpå ett par hastiga, bestämda steg öfver golfvet, och hon kände sig bakifrån gripen om hufvudet af ett par starka, kalla händer.
Maj 1835 finnes i anmänhet bestämde ocb med remedium i vigt af delar öfver eller under per if. viclualievigt samt alt lills vidare och intilldess annor lunda kunde varda i Nåder föreskrifvet utmyntning af ifrågavarande silfvermynt icke må ega runi till större belopp än som motsvarade en summa af 40,000 R:dr Banko; så och efter det sig visat att Allmänheten med synnerlig begärlighet Lill växlade sig omförmälde myntsort, har Kongl. Maj:t, uppå Banko-Fullmäktiges, uti underdåniga skrifvelser af den 5 Augusti 1852 25 och den 23 Juni innevarande år, gjorda hemställan, huruvida Kongl. Majit täcktes i Nåder anbefalla vederbörande att af denna myntsort låta utmynta och lill Banken aflemna så stort belopp, som kunde komma alt motsvara vexlings-behofvet, genom Nådiga Bref af den 28 November 1852 samt den 19 nästlidne Augusti anbefallt ytterligare utmyntning till sammanräknadt belopp af CO,OOO R:dr Banko. Af öfriga myntsorter har utmyntning skett i mohn af behof i och för vexlingens oafbrulna af nyaste prägel den 29 sistiidne Oktober: uti Hela Riksdaler, . » Halfva d:o » Fjerdedels d:o . » Ättondedels d:o . * Sextondedels d:o » Treliotväendedels d:o fortgång, och utgjorde förrådet uti Silfvermynt 113,700 70,050 92,700 309,750 88,650 300 Summa Silfver-R:dr 675,150. §. 37.