Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till stöd för detta yrkande är af motionären anfördt, att, sedan Slöjdföreningens direktion hos Kongl. Maj:t i underdånighet framställt behofvet af berörde anslag, i ändamål att kunna vid skolan inrätta en högre afdelning för undervis ning åt dem, som önskade inträde i teknologiska institutet eller annat högre tekniskt läroverk, och hvilken högre afdelning för öfrigt borde stå i samband med söndagsoch aftonskolan, så att eleverne kunde samtidigt från den ena besöka den andra, hade det afstyrkande utlåtande, som både föreståndaren för nämnda institut och Kommerse-kollegium afgifvit öfver denna direktionens underdåniga begäran, ledt derhän, att direktionens framställning blifvit i den nådiga propositionen sönderdelad i 2'ne frågor, nemligen en om söndagsoch aftonskola, och en om teknisk elementarskola, att, om statens tillgångar icke medgåfve, att på en gång inrätta båda dessa skolor, behofvet och rättvisan fordrade den förra skolan framför den sednare, som, ehuru den bure namnet af teknisk, dock icke mottoge dem, hvilka egentligen och närmast hade behof af denna undervisning, eller de, som redan vore sysselsatte i handtverk och fabriker; att dessa, i Stockholm utgörande, enligt officiel uppgift, 4,425 handtverksgesäller och lärlingar, egde rättvisare anspråk på statens omvårdnad och bekostande af en skola för deras räkning, än de, som ännu icke inträdt i näringarne och kanske icke eller komme att göra det, sedan de fått kunskaper, som vore nyttiga öfver allt i lifvet; att detta anspråks uppfyllande nu berodde på godtycket hos kommunen, eller kommunens förmåga, att bekosta en tillräckligt omfattande söndagsoch aftonskola, då deremot ynglingar, som icke kände behofvet af de tekniska kunskaperna, blefve af staten omhuldade med en skola, som kostade för 50 lika mycket, som en söndagsoch aftonskola för 200; att från hela riket besöktes Stockholm för att lära handtverk, hvadan följakteligen största behofvet här funnes att erhålla teknisk kunskap, efter inhemtande hvaraf och genomgångna läroår, största delen af denna ungdom sprede sig 20 Stals-Ulskoltets Utlåtande, M 87. åt landsorten, hvarigenom hufvudstaden icke mera hade någon tjenst af dem, men deremot landet i sin helhet uppheintade fördelen af den upplysning inom handtverksklassen, som genom slöjdskolor vunnits, liksom af det förbättrade jordbruk, som åstadkommits genom undervisningen i landtbruksskolorria,
Den menliga inflytelsen af dessa förhållanden var redan vid sistlidna riksdag märkbar och Rikets Ständer uttalade på grund deraf sin önskan, att lärareplatserna måtte endast med fullt kompetenta personer besättas, samt bestämde, att tillsättningen af de då nybildade lärareplatserna först efter en viss tids förlopp skulle ega rum. Till följd deraf äro ett stort antal af dessa vid sista riksdag beslutade lärarebefattningar ännu icke tillsatta och komma först nästkommande år att med innehafvare förses. Då vid sådant förhållande tillsättandet af nya lärareplatser måste, om ej väsendtliga olägenheter för undervisningen skola uppstå, tillsvidare så mycket som möjligt inskränkas, har det synts Utskottet vida angelägnare att de redan befintliga högre läroverken förses med tillräckliga lärarekrafter, än att nya sådana läroverk skulle nu bildas. Dessutom har inrättandet af högre elementarläroverk hittills i allmänhet endast egt rum efter nådig pröfning af de särskilda orternas behof samt derom af Kongl. Maj:t framstäldt förslag; och denna grundsats synes nu med så mycket mera skäl böra fasthållas, som antalet af dylika läroverk under de sista nio åren ökats från 15 till 30, så att tillfällena till erhållande af fullständig undervisning äro vida talrikare än förr. — Hvad särskildt angår de enda återstående på reala linien fullständiga läroverken i Helsingborg, Hudiksvall, Westervik och Luleå torde böra erinras, dels att, om än dylika läroverk icke motsvara alla anspråk, de dock måste för de orter, der de finnas inrättade, an ses såsom en stor fördel, i det de, utom meddelande af undervisning på båda bildBih. till BSt Prot. 1865 é 1866. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 1 Häft. 6 42 StatsUtskottets Utlåtande N:o 66. (.Fortsättning.) ningslinierna i likhet med de femklassiga läroverken, derutöfver på den reala linien lemna den undervisning fullständigt, som skolstadgan i sådant hänseende föreskrifver, och dels att för dessa läroverks utvidgande till fullständiga jemväl på den klassiska linien skulle erfordras större tillökning i lärarepersonalen, än motionären antagit.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3l Maj 1848. Preste-ståndet den 3l Borgare-ståndet den 3l Bonde-ståndet den 2 Juni — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i fråga om upphörande af s. k. liggetidsoch nådårs-besparingar vid tillträden af embeten och tjenster på rikets stat. (Stats-utsk. Uti., N:o 164.) S. A. K. Sedan, i anledning af förekommen fråga örn upphäfvande af nu gällande föreskrifter i afseende på de löne-innehållningar, hvilka under benämning af vakansoch liggetidssamt nådårs-besparingar ega rum vid tillträdet af de flesta militära och civila embeten och tjenster å rikets stat, E. K. M. inhemta t underdåniga utlåtanden af Dess och rikets Stats-kontor samt direktionerna för armens pcnsions-kassa, a mira 1 i te ts-kri gs manskassan och civil-statens pensions-inrättning, de sistnämndas åtföljda af uppgifter rörande beloppet af omförmälda lönebesparingar och dc ersättningsanslag, som, i händelse af dessa Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Uppå derefter framställd pfopos. biföll R. o. Ad. utlåt. i allt öfrigt, utom i afseende på den academiska jurisdictionen samt bergstingsrätterna. Efter uppläsning af PresteSt:s beslut lörtde undantaget för den academiska jurisdictionen, hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade instämma i detta beslut. Bifölls. Upplästes det förslog till beslut, som Hr Lagerhjelm nu skriftligen uppsatt och aflemnal, så lydande: ”De mål, som förekomma vid bergslingsrätlerna, skola hädanefter handläggas vid häradstingen på af domaren utsatt lid, hvarvid en bergstjensteman förordnas att deltaga i domstolens beslut." Frih. Hamilton: Jag hemställer till den värda ledamoten, som satt upp förslaget, 0111 han har något emot att dervid göres det tillägg, hvarigenom det kommer att heta: ”för att deltaga uti behandlingen af de mål, i hvilka teckniska eller scientilika upplysningar erfordras.” Hr Lagerhjelm: Det var äfven min tanke, då jag uppsatte förslaget, ty jag hade tänkt alt sätta; bergshandteringen rörande mål; men jag trodde, att denna mening skulle förutsättas af sig sjelf. Frih. Ridderstolpe: Jag skulle vilja föreslå, att för bergsmåh lis behandling bestämdes vissa dagar ul tinget, på tfo8 Den t4 November f. m. hvilka de uti bergsvettenskapen kunnige personeme skulle vara pligtige att vara tillstädes. Hr von Troil: Jag anhåller att Hr Frih. o. Landtm, först behagade göra propos. på denna punkt, sådan Utsk. föreslagit densamma, och i händelse den icke af Ståndet antages, vi då måtte få öfvergå till Hr Lagerhjelms förslag. Hr Lagerhjelm: Uti mitt förslag står: på af domaren utsatt tid. Jag hade tänkt att sätta: på af domaren utsatt dag, men fann det förra lämpligast, emedan det kan inträffa, att flera mål förekomma, än som på en dag kunna medhinnas. Hr af Uhr, Gustaf:
Manne detta för ett sådant verk som Götha canal kan vara nyttigt? Den vigtigaste delen af canalförvaltningen är vården om sjelfva canalens underhåll, att i lid de smärre åtgärder i delta hänseende icke försummas, som, uraktlåtne, i en framtid skulle påkalla de största uppoffringar. Hvar bar man mest att vänta denna vård, antingen genom högsta ledningens öfverlemnande åt ett sakkunnigt Statens embetsverk, såsom t, ex. styrelsen öfver allm. vattenbyggnader, eller genom att anförtro deiiåtombylliga botagsstämmomajoriteter, för hvilka beredandet af actieutdelningar lätteligen kan fä mera vigt än undanrödjandet af framtida vådor för canalen? Till beder för Götha canalbolag börjag dock nämna, alt sä ej hittills varit förhållandet, och att under de sista åren ganska betydliga, och under de inträffade conjuncturerne kännbara omkostnader nedlagts på canalens förbättring genom ett tidigare utbyte af broar och slussportar af träd mot andra af jern, än anställda undersökningar visat oundgängligt. Men orsaken härtill torde sökas i det förhållande, att directionen inom sig äger medlemmar med — om jag så får kalla det — född kärlek till canalen, och deribland en öfvermekanicus, som sjelf byggt § af canalen, samt vid densamma och dess framtid sålunda fästat sitt namns ära. Men månne man alltid kan påräkna en sådan sammansättning, dä directionen till större delen tillsättes af bolaget och framtida öfvermekanici af deltas delegerade? För min del anser jag, på anförda skäl, det vara bättre att Götha canal öfvergår till en statsegendom *). Men skulle man icke vilja vidtaga denna i min tanka bätre utväg, återstår den andra, nemi. att, emot garanterande åt *) Än om under ett tillfälligt vanpris å eanal-actierne, ett större antal skulle öfvergå i utländska bänder, som frinno ett intresse att låta canalen förfalla och som vid bolagasstämmor lätteligen kunde vinna öfvervigt, då vanligen så få actieägare äro närvar.s’ 5,i i' Den ?5 Augusti. bolaget af en miuimiinkomst, förvärfva rältigUeten att efter behag bestämma taxan.
Då nu, enligt min tanka, åtskilliga af de efterföljande §§:na jemväl äro af beskaffenhet att böra till Utsk:t återremitteras, för erhållande af en förändrad uppställning, tager jag mig friheten anhålla om Hr Gr:s o. Landtrrus propos. på återremiss af denna §. Till ledning vid omredigerandet af förev:de § har jag uppsatt ett redaktionsförslag, som, i händelse återremiss beviljas, torde få till Utsk:t åtfölja densamma. Detta förslag lyder sålunda; »§ 5. Det för fortsättningen af statens jernvägsbyggnader, på grund af Rikets sednast församlade Ständers beslut och Fullmäktige meddelade uppdrag samt K. Kungörelsen den 13 Mars 1860 upptagna, fonderade statslån skall, enligt derom med Tyska bankirhusen Raphael Erlanger, Gebrilder Bethmann och H. J. Merck & komp. samt Nord-Deutsche Bank afslutadt kontrakt, samt de för detta lån under den 1 Maj 1860
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg öfverläggningen fulländad. Ropades ja. Hr Frih. o. Landtm, yttrade derefter, att då Hr von Hartmansdorff begärt frågans hvilande på bordet till nästa plenum, och R. o. Ad. aldrig vägrat en sådan bordläggning, ansåg Landtm, sig ej böra nu föreslå annat, än alt frågan till nästa plenum måtte hvila på bordet. Frih. Boye, Fredr.: Jag hade önskat, att den propos., som af några ledamöter blifvit gjord, kunnat framställas, och alt Hr Frih. o. Landtm, anmodat Hr von Hartmansdorff alt så kunnat få ske, efter hans begifvande, på det man måtte undvika, att den begärdes på bordet en gång till. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer med Frih. Boye deri, att om Hr Erih. o. Landtm, nu icke från listan framtager betänk, om Just.ombudsmannens berättelse; sä kan det hinder inträffa, att det i nästa plemim begäres yt - Den 18 Mars e. ra. terligare på bordet. Men oin det nu föredrages oell i sammanhang med inbjudningen bordlägges ånyo, samt åter företages i nästa plenum, — hvilket jag förmodar inträffar om Fredag, — så äro alla svårigheter undanröjda. Då kan Ståndet välja om Lördag, och vi hafva vunnit den fördelen att hafva iakttagit en nödig åtgärd, den nemi. att LagUtskts betänk, blifvit föredraget innan opinionsnämnden valdes. Mr Frih. o. Landtm, yttrade, att då på Ståndets bord nu hvilade omkring 84 oremitterade motioner, och derjemte omkring 28 dels ulskrsbetänk., dels andra mål, han harle ämnat låta utfärda anslag till plenum, till nästa Fredag förmiddagen, hvilket han ansåg sig böra tillkännagifva, i anleda, af de utaf Hr von Hartmansdorff m. fl. framställda frågor. I anledn. af Hr von HarttnanSdorffs och Frill.
Dan 5 Juli. e. m. -g-}9 den min förmåga inedgifver, framställa de betänkligheter, som visa sig i min föreställning för projectets antagande i dess hela vidd; visserligen icke i en annan af sigt, än att genom mina inkast väcka upp märksamheten, för att skåda saken, så i anseende till de skäl som tala emot, som för projectets antagande. Den projecterade förändringen med. HäradsRäi fernäs Sessioner föranleder till dessas återfdrande efter den form de agde i äldre tider j då Ting skulle hållas en dag i hvar ,vecka, hvilket genom 1614 års Rättegångs Ordinanlie förändrades till tre gånger om året Att man först efter tvänne föi flutna åi hundraden skulle linna den nu varande Rättegångs-methoden för Rättegångarnes skyndesamma gång olämplig, blifva nödsakad åter gå till d;t i forntiden öfliga men afskaffade sättet, anser jag strida mot det tysta bifall, hvarmed ärenderna under denna långa förflutna tid blifvit behandlade. Visserligen här man stundom hört en och annan sak omtalas, såsom allt för långsamt framskridande på Rättegångsbanan; men detta har mindåe härrört af allt för få sessioner om året, än snarare af den Rättegångs-procedure, Lagen bestämmer för invändningar om Domstolens behörighet och om flera parters stämmande, stundom af en nästan vanlig benägenhet hos domaren, j 25» Den 5 Juli é, nt. första instantien att bevill ja uppskof, da endera parten nied mer elier mindre skäl vetat att af denna utväg sig begagna, stundom äfven af advocaters slughet, ej sällan af tillfälliga omständigheter och oöfvervinnerliga hinder för begagnande af medgifna Rättegångs-förmoner.
Vidare anmärkes, att för bibliothekets räkning blifvit inköpta böcker för ganska betydliga summor, nemligen: år 1842 1,027: 24. — » 1843 2,050: 11: — Samtliga Institutets utgifter, inberäknade de till böckers inköp, utgjorde: år 1842, då 148 elever njöto undervisning, 14,365: 19. — „ 1843, då 155 dito, . 15,949: 40. 10. Emedlertid hade icke mera än 7 elever det förra, samt 6 det sednare året erhållit gesällbref, §•4. ' Då det sätt, hvarpå Teknologiska Institutet i sednare tider förvaltats, ådragit sig Rikets Ständers uppmärksamhet, hvaraf blifvit en följd, att Kongl. Maj:t i nåder förordnat en Kommitté, för utrönandet af förhållandet i hela dess vidd, hafva Revisorerne, hvilkas tid är af så många andra göromål upptagen, ansett sig icke vidare kunna och böra ingå i granskning af förvaltningens tillstånd och hvad dermed äger sam - — 204 — manhang, utan trott rättast vara att afbida resultaterna af den anställda undersökningen. §• De bär ofvan i Tabellen upptagna ti/lgångarne vid 1843 års slut, utgöras af: kontant behållning i Rikets Ständers Bank, enligt attest, 2,800: — —- i kassan, Institutets ordinarie medel, 168: 13. 11. stipendie-medel 581: 18. 10. 749. 32.- 9. 3 54g. 32 Q samt fordringar till belopp af • 32: 40. — Tillsammans R:dr 3,582: 28. 9. re Köngl. Slottsbyggnad s-111 e tl 1 e n. Räkenskaperna äro i Kongl. Kammar-Rätten granskade för hegg åren utan anmärkning. år 184*. år 1843. Debet. Balans från föregående året: Uppbörd: Credit. Utgift:
Utdrag d. 29 Nov. 1817» Utdrag af Protokollet, hållet hos HögvördJ PrestStändet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 29 November 18 r 7. S. D. Medelst denna dag ankommen Deputation , inbjuder Vallöf!. BorgareStåndet sina MedStänder till deltagande uti det Beslut, att genom en stor Deputation underdånigst uppvakta Hans Maj:t Konungen, Hans Kongl. Höghet Kron-’ Prinsen samt Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland , för att så väl betyga den underh dånigsta vördnad och tacksamhet för. Kongl. Majrts höga och landsfaderliga omvårdnad för Riket och Hans Kongl. Höghet Kronprinsens outtröttliga bemödande att understödja Konungens nådiga afsigter, sorn ock ådagalägga sin underdåniga glädje deröfver, att Hans Kongl. Höghet ArfPrinsen upphunnit de är, då äfven Han blifvit ett nytt stöd för Svenska Thronen , tillstyrkandes Vällofl. BorgareStåndet derjemte, att TacksägelseAdressens uppsättande skulle till det blifvande ExpeditionsUtskouet öfverlemnas. Häruti instämde PrestSfåndet så mycket hellre, som Ståndet , icke utan de lifligaste rörelser af underdånig vördnad och erkänsla, erfarit den vishet och kraft hvarmed Hans Maj:t
Och enär K. M:t på underd. ansökning af Borgerskapet, att, med undantag af serskild för Stadens utvidgning begärd mark af KungsLadugårdens område, få bibehålla arrendet af den öfriga Marken, i Nåder förklarat sådant ej kunna bifallas, då Kronans gods ej fingo disponeras och åt privat man upplåtas annorlunda än efter utlyst och förrättad arrendeauetion, har å Eskilstuna Stads Borgerskaps vägnar Motionären anhållit om R. Strrs förord hos K. M:t, att Staden måtte vid instundande Fardag, emot skäligt arrende, få tillträda, om ej hela den del af Eskilstuna Kungsladugård, som återstode, sedan den jord som till Byggnadstomter och Begrafningsplats blifvit till upplåtande föreslagen, afgått, åtminstone så stor del deraf, som erfordrades till framfödande af Kreaturen, i synnerhet Hästar, hvilka, jemte nödvändiga till deu betydliga Gästgifverioch Fång-skjutsen, äfven voro 26 Stats-Utskottets för varors transporterande till Lastage-platsen vid Thorshälla oumbärlige. Grundande Motionären i öfrigt berörde anhållan derpå, att K. M:t, på lika skäl sorn af motionären voro åberopade genom Nådigt Bref den 22 Maji i8o5 Kungsladugården mot fortfarande arrendevilkor ytterligare till Staden upplåtit. Af högstberörde Nådiga Bref har Utskottet inhämtat, att K. M:t, på den grund att Staden Eskilstuna, i saknad af egen jord, skulle genom ifrågavarande arrendes upphörande låka i mycken förlägenhet, i synnerhet som en betydlig skjutsning Staden ålåge, har, till förekommande deraf att Stadens folkmängd, som från början af Kungsgårds-arrendet ökat sig från 5oo till 2000 personer, skulle genom förlusten af arrendet aftaga till minskning i Kronans inkomster, i Nåder tillåtit Staden Eskilstuna, att på 25 års tid från laga fardagen år 1806 få emot ioo T:r Sp:ml årligen och öfrige stadgade vilkor bibehålla arrendet af den hälft af Eskilstuna Kungsladugård sorn Staden då innehade.
För öfrigt får jag anmärkningsvis nämna, att då Hr Frih. o. Landtm, lillkännagaf sin öfvertygelse, alt dess aflagda ed hindrade honom att framställa propos. i sjelfva saken; så förekom icke något omnämnande af skyldigheten att iakttaga grundlagarna, hvilka jag tior Ilr Landtm, hafva besvurit lika väl som Ridd.Ordn. Gr. Lewenhaupt, Mauritz: Jag anhåller blott att få till prot. antecknadt, att jag i allo instämmer i det yttrande, som nyss afgafs af Hr Cederschjöld. Frih. Boye, Fredr.: Vi hafva nu kommit så långt i denna discussion, att det synes ganska svårt, att fullkomligen formenligt komma utur densamma; men sedan Hr.Frih. 36 D c n 20 Januari. o.Landtm., på den grund, att, enligt i8§:n Ridd.Ordn., lieja 11. o. Ad:s antecknade antal skall fördelas i 25 liänkmisafdelningar, förklarat sig ej kunna meddela propos.; så skulle jag dock tro, att ett annat, än det af Gr. Anckarsvärd föreslagna sätt, linnes att vinna ändamålet, enär jag, och livar och en af de till dessa 25 bänkm:s-äfdehiingar hörande ledamöter, äga ovillkorlig frihet-, att lemna våraröster åt hvem vi behaga. Vid sådant förhållande ser jag intet hinder, hvarföre icke, då detta blott är en ekonomisk sak, det skulle gå an, att Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. förenar sig derom, att icke till bänkman välja någon af de i Riksd.Ordms 4* § nämnde personer. Gr. Anckarsvärd: Jag nödgas vid Frih. Boyes förslag göra den anmärkning, att, om också, såsom jag tror, R. o.
Prot. 1847 och 1848. 6 Sami. 1 Afd. 3 Haft. 2 6 Banko-Utskottets Memorial, N:o 5. jemte öfriga till 1844 års slut upplupna diskontvinster; så anser jag det, enligt 5 § i instruktionen för Utskottet, hafva ålegat detsamma att genom föreskrift till Banko-Fullmäktige bringa till verkställighet Rikets Ständers beslut, utan att besvära Rikets Ständer med särskild framställning i ämnet. För öfrigt åberopar jag, såsom ytterligare stöd för Utskottets åsigt i hufvudfrågan, den reservation, som vid dess afgörande hos Banko-Fullmäktige Herr Presidenten von Hartmansdorff afgifvit” Uti denna reservation hafva Herr Akerman, Fredrik, oell Herr Prosten Ljungdahl instämt. Af Herr Doktor Lyth: ”Emot Utskottets fattade beslut , att till Rikets Stän der ingå med ofvanstående förklaring, rörande från föregående år reserverade summors öfverlemnande till Riksgälds-Kontoret, måste jag reservera mig, alldenstund jag anser, att Banko-Fullmäktige af ordalagen i 228 § Banko-Reglementet varit fullt berättigade att samma medel till Bankofondernas förstärkande behålla." Herr Doktor Sandberg har häruti instämt, med tillägg, att, i händelse Banko-Fullmäktige till Riksgälds-Kontoret öfverlemnat ifrågavarande reservfonder, de likväl, på grund af ofvanåberopade §:s otydlighet, varit lika utsatte för klander, som om denna åtgärd icke vidtagits, hvarjemte Herr Doktorn trodde, att med anmälan af detta förhållande hade kunnat anstå till dess dechargebetänkande! och förslag om bankovinstens användande kommer alt ingå lill Rikets Ständer. STOCKHOLM. Östlund & Banko-V Ishotlett Memorial, N:s 6, 7. i N:oG. Ank. till Exp.-Ut«k. d. 15 Jan., kl. 1 e. m. Memorial^ med återlemnande af Riksdags-fullmåktigen Jöns Jönssons motion; angående beskattning å Privat-banker och Ilypotheks-föreningar, m. m. Hederv.
I öfverensstämmelse med denna åsigt och då uti 16 §:n 5 artikeln af högstberörda nådiga stadga föreskrifves, att den, som utbjuder till salu i stad eller på land, eller inför i stad under förbuden tid sådant fridlyst vildt, som han icke kan lagligen styrka vara i lofgifven tid fangadt, skall böta såsom den der jagt under förbuden tid föröfvat, och villebrådet vara förverkadt till angifvaren, samt Rikets Ständer funnit den, som köper olofligen fangadt vildt och såmedelst i detta hänseende befrämjar lagöfverträdelse, ej mindre än säljaren vara uti öfverträdelsen delaktig, få Rikets Ständer hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, att till 16 §:n af 5 Expeditions-Utskottets Folkslag till und. Skrifvelse, N:o 72. 129 af 5 artikeln i Jagtsfadgan må göras följande tillägg: Las; samma vare om den, sorn ander förbuden tid tillhandlar sig dylikt villebråd, hvilket icke bevisligen blifvit fäldt eller fångadt å den lid, då sådant varit tillåtet. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 17 Maj 1851. Uppläst och godkändt hos Kidd. och Adeln den 14 Maj 1851. Preste-Ståndet den 14 — —- Borgare-Ståndet den 14 Bonde-Ståndet den 17 — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående stals-anslag för beredande af tillfälle för ett antal industri-idkare och arbetare att besöka industri-expositionen i London. (Stats-Utsk. Uti. N:o 126.) S. A. K. Uti en den 11 nästlidne månad till Rikets Ständers Stats-Utskott allåten nådig skrifvelse har E. K. M:t behagat tillkännagifva, hurusom, efter det ett större antal industri-idkare och arbetare från åtskilliga trakter af riket på anför da skäl i underdånighet anhållit, att E. K.