Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har med förundran hört, att namnet af monopolium gifvits åt den åtgärden, att genom högr® tull-afgift å utländska Stenko! gynna afsättningen af de inhemskaDå de Engelska Stenkolen, ehuru endast såsom barlast införde, likväl äro till priset dyrare, 523 Den 29 Maji. än de Svenska, så frågar jag, om man icke bör göra allt för att uppmuntra de inhemska näringarne, och sådane företag, hvilka bereda en allmän nytta, och sålunda förekomma, att icke penningar må utgå ur landet för sådant som der inom kan produceras. Af dessa skäl får jag ödmjukeligen hemställa, om icke Betänkandet må bifallas, tillika med det af Herr Munck af Rosensköld föreslagne tillägg, att Riksens Ständer måtte hos Kongl. Majit göra underdånig anhållan, det Kongl. Maj:t i nåder täcktes höja tullen å utländska Stenkols införande, i den mon som Kongl. Maj.t pröfvar omständigheterne kunna fordra. Herr Munck af Rosensköld: Jag förmodade, att Utskottets Betänkande för andra gången här förevar, ty då Riksdagen är så nära sitt slut, hade jag ej kunnat tro, att Utskottet så länge dröjt med dess Utlåtande. I alla fall utgör mitt förslag en anmärkning, som vid målets återförvisande kan blifva ett ämne för Utskottets pröfning. Jag utbrder mig att få besvara hvad Friherre Cedetström emot mitt förslag behagat anföra. Det mesta, i stället för att vederlägga, talar för detsamma. Friherre Cederström påstår nemligen, att utom de redan anlagde, troligen flere Fabriker skola inrättas och drifvas med Stenkol. Jag frågar då, om det ej är rigtigt och angeläget, att upprätthålla vårt Stenkolsverk; helst, i fall af krig med Eog-, land, våra Fabriker, utan tillgång pä inhemska Den 29 Maji. 523 stenkol, nödvändigt mäste gå linder. Friherre Cederlröm har vidare invändt, att det vore så godt köp på Spannemål i Skåne, att, om Stern kolsverket det oaktadt ej bär sig, detsamma icke försenade, att af Staten understödjas.
— Såsom exempel på lärarnes i Akademien ovanliga intresse för sin konst, må nämnas att en lärare för några år tillbaka bildade en ny klass med omkring 40 fruntimmers-elever, hvilka han i tvänne års tid undervisade, utan anspråk på ersättning, äfvensom att åtskilliga af lärarne gifva flera lektionstimmar i veckan, än hvartill de äro skyldige. Man behöfyer endast bevista de offentliga musik-historiska föreläsningarne för att blifva öfvertygad om detta lärarnes varma intresse; ty de snart sagdt täfla med hvarandra uti bidrag med musikaliska illustrationer, hvilka de icke hafva någon förbindelse att ombesörja. Jag skulle icke våga med så bjerta färger teckna denna läroanstalt, om jag icke under en längre tid, i egenskap af Direktions-ledamot, haft tillfälle taga närmare kännedom om dess verksamhet. Jag slutar mitt anförande med en vördsam anhållan, att denna min motion må blifva remitterad till vederbörligt Utskott. Stockholm den 28 November 1862. Knut. Bonde. X:® 14?. Af Herr af Oiireii; Didrik Pontus angående statsanslag till fullbordande a/ Kinda båtled i Östergötland. Långt innan Göta kanal påbörjades, hade fråga uppstått att från norra ändan af sjön Rengen, ungefär lj mil från Linköping, anlägga en kanal till Roxen och vidare till Östersjön samt, i sammanhang dermed, öppna en båtled genom de med lith. tilt R. St. N:o 147. hvarandra sammanhängande sjöarne Jernlunden, Åsunden, Erlangen, Juttern och Krön, hvilka sträcka sig frän Rengen till trakten af Wimmerby. Den del af denna kanalsträckning, som skulle sammanbinda Roxen med Östersjön, har genom Göta kanals anläggning redan i 30 år varit trafikerad. Den öfriga sträckningen är deremot ännu ofullbordad, ehuru mera än ett sekel förflutit, hvarunder, med större och mindre mellantider, denna fråga blifvit bearbetad. Sålunda bildade sig redan år 1801 ett af Kongl. Maj:t den 2 Juni nämnde år oktrojeradt bolag för ifrågavarande kanalarbetes utförande.
Jemför man malm-uppfordringen och lackjerns-tillverkningen, så enär till produktion af 1 Sk# tackjern anses åtgå 1 tunna malm, som öfverhufvud häller 50 procent och väger 2 Sktt, skulle till de producerade 78,000 Skepp, tackjern hafva blifvit använde 78,000 tunnor malm, inen malm-tillgången är endast upptagen till 74,000 tunnor, och har denna skillnaad otvifvelaktigt uppkommit genom en för låg beräkning vid plock och vask-malmens reducerande till bruten malm. De mekaniska förbättringarne vid tackjerns-blåsningen hafva hufvudsakligen bestått i anskaffandet af starkare och bättre biås-machiner, varmapparater för blästerns upphettande och på några ställen rostugnar. Att sådant medfört stor fördel synes bäst deraf, att blåsningsdygnens antal förblifva nära oforändradt, under det tillverkningen betydligen ökat sig; och att tackjerns-tilIverkaren under de ifrågavarande åren med ett medel-försäljningspris af 8 R:dr 16 sk. Banko för Skeppundet, haft vinst på sin vara, kan lika litet betviflas, som att en ännu större behållning stadnat hos grufägaren, då malmpriset Varit 3 R:dr till 3 R:dr 16 sk. samma mynt för bruten malm. Kol-åtgången för tackjerns-blåsningen torde väl icke kunna antagas högre än till 12 tunnor för Skeppundet, i följd varaf årliga kol-konsumtionen bestigit sig till 78,000 läster, men denna qvantitet kunna dock Bergslagens skogar sannolkt icke i framtiden lemna, hvarföre kolbesparing, genom förbättringar i rostugns-methoden, är nödvändig, så vida den höga tackjernsproduktionen skall hädanefter kunna fortfara. Den vid tackjerns-tillverkningen angifne arbets-personal utgöres endast af de ständige bytte-arbetarne, men kolning och malmforsling till hyttorne sysselsätter åter allmoge och arbetare från många socknar. Vid de fleste hyttor bedrifves ännu malmbokningen för hand, och hvarigenom ett stort antal personer under blåsningarne erhålla en icke obetydlig förtjenst; dock öro desse arbetare i orten boende och hafva vanligen derjemte andra yrken.
För öfrigt får jag förklara, att då flere Talare, hvilka åsyftat samma resultat i saken, som jag, förenat sig i anhållan om den af Herr von Troil och Herr Munck af Rosenschöld föreslagne proposition, och skillnaden emellan den och min ligger endast i orden, så är jag ej emot att milt förslag ändras i enlighet dermed, ehuru jag ej finnér de af mig nyttjade uttryck vara för skarpa; men framförallt måste antydas den omständighet, att det icke är i följd af ExpeditionsUtskottets förslag Ridderskapet och Adeln fattar beslut om tiden för nästa Riksdags början. Herr Munck af Rosenschöld; Jag har visserligen yrkat, att Ridderskapet och Adeln måtte, utan afseende på de Tre öfrige Ståndens beslut i denna fråga, ogilla ExpeditionsUtskottets Memorial; men jag Den io Februari i f. m. 155 vill visserligen icke, att något sådant yttrande, om hvad MedStånden beslutit, skall inflyta i Proposition. För min del är jag nöjd, om Ridderskapet och Adeln förklarar sig helt enkelt ogilla ExpeditionsUtskottets åtgärd, det må ske i de ordalag Grefve Frölich projecterat, eller med andra uttryck. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt: Då Grefve Frölich sjelf medgifvit, alt han kanske under discussionen låtit undfalla sig det uttryck, att Memorialet borde läggas till handlingarne utan afseende på de tre andre Ståndens beslut i saken, torde Ridderskapet och Adeln finna det förlåtligt, att jag trodde Grefvens mening vara, alt detta uttryck skulle inflyta i propositionen. Nu har jag funnit, att det ej är intaget i det nyss upplästa förslaget till proposition, hvilket jag ej har något emot, blott Grefve Frölich ville derutur borttaga den om Utskottets Memoriel införde mening: ”såsom ej i Grundlagsenlig form tillkommet.” Jag skulle icke tro denna mening behöfvas. Grefve Frölich:
13 den 24 Februari 1857 betänkande afgifvit, deruti Kongl. Krigs-kollegium i underdånighet afstyrkt Kongl. Majit, att bifalla det af förstnämnde kollegier uppställda förslag till ett förändradt sätt för indelta räntors och krono-tioude-spanmålens uppbärande, så vidt det rörde Arméen, emedan detta föreslagna förändrade uppbördsoch aflöningssäft vore, i Krigs-kollegii tanke, hvarken behöfligt, tillfyllestgörande, gagneligt eller önskvärdt. Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, hvartill förenämnde motioner blifvit öfverlemnade, har tagit desamma, jemte hvad för öfrigt i detta ämne förekommit, uti öfvervägande och får nu sitt utlåtande deröfver meddela. Att det skulle vara förmånligt för en del indelningshafvare att genom Kronans uppbördsman få sina indelta räntor och tionde spanmål uppburna samt att å vederbörande Landt-ränteri qvartalsvis under årets lopp utbekomma den derför erlagda lösen, torde icke kunna bestridas, men huruvida ett sådant förändradt uppbördssätt af de till militieu anslagna räntor och (ionde-spanmål är för dessa indelningshafvare önskvärdt, derom torde meningarne vara delade. Då, enligt hvad Utskottet har sig bekant, Kongl. Majit ännu icke hvarken resolverat öfver förenämnde af enskild person gjorda underdåniga ansökning, hvilken, på sätt förut är vordet omförmäldt, föranledt infordrandet af ej mindre Kongl. Kammar-kollegii och Kongl. Stats-kontorets, än äfven Kongl. Krigs-kollegii utlåtanden i frågans hela vidd, eller till Rikets nu församlade Ständer allåtit Nådig skrifvelse i ämnet, saknar Utskottet kännedom om huruvida Kongl. Majit för Dess del anser det ifrågakomna förändrade uppbördssättet af indelta räntor och krono-tionde spanmål böra ega rum samt i följd deraf alla indelningar eller lösen derför utbytas emot kontant ersättning att från Kronans kassa utgifvas.
Ridderskapet och Adeln linna detta mitt anförande förtjena någon uppmärksamhet, torde det få åtfölja Friherre Wet. terstedts till RiddarhusUtskottets pröfning, för att sedan, jemlikt RiddarhusOrdningens 52 §. först vid nästa Riksdag blifva gällande; imellertid torde Riddarhusoch StiftsDirectionérna kunna få sig uppdraget, att i mån af Cassans tillgångar, till mer eller mindre del, sätta den föreslagna löntillökningen i verkställighet. Undertecknad Silverstolpe utbad sig få, i afseende på den gjorda motionen, att Ridd. o. Ad. Fröt. 127. 128. ion Den 21 luti e+ m. samma grunder leande för Lönförhö juingen vid Riddarhuset antagas, som^de, hvilka Riksens Ständer godkännt för Kronans Embetsman, gima den erinran: att dä förslaget, i afseende på de sednare blifvit nppjordt efter spannmåls beräkning för halfva beloppet, enär Kronan verkligen ägde en spannmåls tillgång, alltid att räkna på, syntes honom denna tilldelningsgrund deremot icke rådJig att antaga för ett Verk, som agde endast penningeinkomster, och icke någon i spannmål, ej heller ett sådant ärligt öfverskott, som på längd kunde uthärda med blotta penningeutbetalningar efter med tiden mer och mer stigande markegångspris på spannmål. Dessa 4 yttranden remitterades till RicldarhusUtskottet. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskildes klockan 9. In fidem Protocolli A. G. Silverstolpe, Den ii Juli f. m. roiS Lördagen den 22 Juli. Plenum kl. 7 f. in. Justerades Fleni-Protocollet för den li Juli f. 111. / Grefve Gyllenborg, Johan Hemling, anförde skriftligen: Då OeconomieUtskottets af Ridderskapet och Adeln antagna Betänkande om
In fidem, O. Brakel. Thorsdagcn den 10 September 1863. Plenum kl. 2 e. m. Justerades ett prot.-utdrag för den 9 dennes. Föredrogs ett från Vällofl. Borgare-St. ankommet prot.-utdrag N:o 403, innefattande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden 216 Den 10 September. att förena sif; i Borgare-Stts beslut, att Stånden skulle sammanträda till gemensam öfver läggning rörande sammansatta Bankooch Lag-IJtsk:ts Betänkt» Ntris 1, 2 och 3. Propos. på antagande af denna inbjudning framställdes och besvarades med ja. Föredrogs oell Indes till bandlingarne I(onst.-Ut«k:ts den 9 dennes borillagde Mein. N:o 15, angtde Talmannens i Bonde-St. vägran af propos. på ett inom Ståndet framstäldt förslag om föreläggande för Exped -|!lsk:t att, inkomma nied afskrift af protokoll, hållna vid åtskilliga förstärkta Stats-Utsk:ts sammanträden. Fiiredrogs Sfats-Ulsk:ts d. 9 dennes på bordet lagde Utlåt. N:o 150, i ani. af erhållna ålerrernisser å Betänkt! N:o 89, i fråga om anskafTande af medel till jernvägshyggnader. Delta Utlåt, begärdes af (lere ledamöter ånyo på bordet, hvarjemte anmälde sig och yttrade Frih. af Ugglas, Gustaf: Sedan detta Betänk, nu för andra gången blifvit bordlaedt, lår jag vördsamt hemställa att R. o. Ad. måtte besluta att detsamma måtte föredragas nästkommande Onsdag, äfvensom att det då uppföres främst på föredragnings-listan. Propos. på bifall lill detta förslag framställdes och besvarades med ja. Föredrogs och lades till bandlingarne Bevilln.-Utsk:ts den 9 dennes Imrdlagde Mern. Nto 23, i ani. af verksläld omröstning angtde tullbestämmelserna för artikeln bränvin och sprit.
Jag måste likväl bekänna, att genom vår opposition meningar och tankar blifvit bragta i omlopp bland allmänheten, hvilka kunna, om ej celebrera personerna, åtminstone fästa uppmärksamhet vid dem, och jag kan ur denna synpunkt icke annat än lemna min hyllning åt det första försöket, jag från denna sida förnummit, att öfvergå från de stora klingande orden, för att lemna en på facta grundad skildring af Styrelsens handlingssätt. Jag säger likväl uppriktigt, alt jag tror denna Hr Gr. Cronhjelms framställning hafva kunnat vara mera sakrik och mera bindande i bevisningen; men såsom det första försöket är den i alla fall högst förtjenstfull och berömlig. Hr Tham har högligen fördömt, att man, utanalthafva läst Statsrådsprotocollen, här vågat yttra, hvad man hört sägas om den rådgifvande personalen, och han har kallat detta för sqvaller, en odygd, som vid den tid, Hr Tham uppfostrades, var allmänt afskydd. Jag tror emedlertid det vara både lofligt och nödvändigt att yttra, hvad man i ett eller annat ämne angrde Konungens rådgifvare hört, då man ej från Constit.Utsk. kan framtvinga protocollen öfver dess granskningsåtgärd. Dessutom har jag ej i Gr. Cronhjelms skildring funnit annat, än hvad som kan bevisas genom tryckta acter, eller innefattar allmänt kända händelser, hvilka hvarken böra eller kunna undandöljas. Men äfven om man skulle nödgas förlita sig på blotta berättelser om hvad som passerat inom Administrationen, och således någongång äfventyra ett misstag, — hvems är skulden, om icke deras, som undanhålla upplysningarna i officiel väg?
Cecilia skulle just börja uppläsa bordsbönen, när man i detsamma öfverraskades af att se Johan inträda. Cecilia var färdig att ropa till i glädje, men varsnade i detsamma att ett moln låg öfver Johans öga. „Se, broder Johan,“ sade fru Catharina, „det är oss en stor fägnad att bror på denna heliga afton skänker oss glädjen af sin hitkomst.“ Sedan helsningar och några få ord vexlats, fortsatte hon: „det var väl att vi i afton, såsom ett undantag från den vanliga regeln, hålla vår måltid sednare, så kunna vi få se broder Johan med oss vid bordet. Låtom oss nu börja vår måltid; varm mat passar efter en kall resa.“ Cecilia började nu bordsbönen. Sedan man satt sig, sade Johan : „det är väl oartigt att komma så här sent, men oförmodade budskap vållade att jag ej kunde resa så tidigt jag ernade, och jag ville ändå ej försaka det nöjet att få tillbringa helgen här. Jag hoppas dock att få förlåtelse både för min sena ankomst och för att jag kommer objuden.“ Vänligt svarade fru Catharina: „en kär gäst är välkommen alla tider af dygnet och är alltid bjuden. Medför han goda tidender, är han det dubbelt.“ Johans blick mörknade så, att det dystra uttrycket, som Cecilia ensam hittills varsnat, nu äfven märktes af de begge andra fruntimren. „Broder Johan, ditt anlete bådar icke bud, fröjdefulla, som julaftonens böra vara. Hvad det än är, låt det hvila till dess åtminstone bordets helgd ej störes deraf.“ De begge unga flickornas hjertan klappade af oro, och de fulla faten bortfördes nästan orörda. Endast fru Catharina syntes ostörd och underhöll samtalet, som eljest lätt afstannat. „Och nu, broder Johan,“ sade fru Catharina, sedan alla efter måltiden intagit sina platser, „vore väl lämpligast att ej störa julfreden med nya bekymmer, dock som det alltid är bäst att se hvarje sak rakt i ansigtet, så börja. Hvad budskap medför du? „Sorgliga tyvärr för vårt arma land, stora och vigtiga. Konung Carl den XII:te är död, skjuten vid Fredrikshall, och fredsunderhandlingarne äro afbrutna.
För bädn g a l e r den gamla regeln: om tvd nrbctsgif.are söka cncr en arbetare. s i stiger Iönïn, och tvärtom, om tvi nrbctnre söko rnininn nrbctigifvnrc. XILinernns förment bristindc goda vilja etc. att a prkatta qvinnonrbctet Pr ej orsaken till cxempel dertill, att folkskolcll (nrinn~. Si \ .iill jag vet. ligger orsnkcn dcri, att cn Ismrinneplats, trots lönens ringa bclopp. alltid finner dugliga iöknndc .. Skullc m m h l l a p i oridet att uthjuda en Ilmreljenst med Ilmrinnelön, blefve misstaget snart nog Ildagalngdl s i tydligt. att Ilfvcn Syrler sklllie utan vidare förklaring inse grunden derlill. Syster uttmlar nYen följande rats: konkurrensen bör inskränknstill ritt naturHvnd hlrmed hvftns kan, iae - ei, föntll lian omr&amp;ie. hvilket Sr nrbetstillcånwn. " u&amp; närnia&amp; förklaring. I syntmrbet i noden, hmrs fabriksindustri iir föga betydande, har qiinnrn knappt b ö j a t uppträda sisom mnnncns medtäflarc om arbete och dens lön. Vore det ej underligt, om mmnnen ögonblickligen, kanska si sjelf till skada, skulle lemnr väg öppen i t den nya konkurrenten. S e j l Hvnrför skulle mannen d i bcmöta sin qrinliga konkurrent niinorlunila? Idun Stockholm, N; r 49 (520) Prenumerationspris pr å r: Idun ensam _ _ kr. 5 Iduns M o d e t -, fjortondagsuppl. » 5 Iduns Modet., månadsuppl » 3 Baxn arderoben .. __ » 3 0 r Fredagen den 10 december 1897. Redaktör och utgifvare: B y r å: F R I T H 10 F Klara södra kyrkog.
Till innehafvare af vexel, som, godkännaren veterligen, gjort cession:, må den senare icke, ulan Domstols dertill lemnade bifall, vexelskuid utbetala; vare deremot skyldig nedsätta beloppet i taka händer för borgenärernes räkning. % 37- Har vexel förkommit, innan den blifvit godkänd, då kan betalning utkräfvas på grund af annat vexelbref; men är det godkända brefvet förkommet, då är godkännaren icke skyldig erlägga betalning aunorlunda in mot nöjaktig borgen eller pä grund af laga dom. §. 38. Vid förnekande af betalning på grund af näst förestående §., kan egaren till bortkommen vexel, medelst protest, bibehålla sin vexelrätt till fullföljande i laga ordning vid vederbörlig domstol. §. 39. Den i §. 37 omförmälde borgen, som någon kan hafva iträdt, förlorar all kraft ocb verkan, derest den inom ett år efter dess iträdand* icke utsökes. §. 40. Egare till bortkommen vexel bar rättighet fordra af samtlige öfver(åtarne deras biträde, om så behöfves, till utbekommande af nytt vexelbref från vexelgifvaren, emot det han sjelf dervid vidkännes alla omkostnader. §. 4». En för vägrad betalning protesterad vexel kan inlösas af mellankomraande peison, antingen till heder för vexelgifvaren, eller för någon af öfverlåtarne, hvarom anteckning då skall ske i protesten, §. 42. Den, som sålunda betalar vexel, inträder i innehafvarens rättigheter och skyldigheter. Erlägges betalningen för vexelgifvarens räkning, då blifva alla öfverlåtarne från ansvar frie. Sker den åter för en af öfverlåtarne, då blifva endast de senare öfverlåtarne frie. Lag-Ut skottets Betankande tf:0 1JQ. i« §. 43.
Å nyo föredrogs och lades till handlingarna Förstärkta ConstilutionsUtskottets den 17 dennes, under N:o 78, aflåtne, och samma dag eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, angående förloppet af en inom ConstitutionsUtskottet anställd votering öfver ett tillägg vid 14 § Riksdagsordningen. Företogs till pröfning Välloflige BorgareSlåndets den 17 September sistlidet år aflåtne och den 17 dennes eftermiddagen på bordet lagde, ProtocollsUtdrag, hvarigenom BorgareStåndet inbjudit Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet, att med BorgareStåndet förena sig uti anmodan till PresteStåndet, att afgifva den förklaring, som BorgareStåndet vid sistlidne Riksdag begärt, men icke erhållit, öfver Kongl. Kungörelsen den 6 April 1810, i hvad densamma rörer skyldigheten för Ledamöter afPresteStåndet, att för deras jord, hus och tomter i Städerne deltaga i allmänna åligganden; i sammanhang hvarmed äfven upplästes ej mindre BondeStåndets ProtocollsUtdrag af den 18 September sistlidet år, deruti BondeStåndet förklarat sig ej finna skäl antaga BorgareStåndets inbjudning, än ock PresteStåndets ProtocollsUtdrag af den 26 sistlidne Februarii, innehållande att PresteSlån - 3i6 Den 18 Mars f. m. det ansett något svar ej konna å BorgareStåndets framställning meddelas förr, än den af BorgareStåndet vid denna Riksdag föreslagna, alla RiksStåndens privilegier rörande, af PresteStåndet icke bestridda undersökning kommer att i Grundlagsenlig väg för sig gå. Friherre Cederström, Jacob: Utskotten hafva upplyst, alt det ej är ett enskildt Stånd medgifvet att gifva förklaringar öfver hvad vid 1809 och 1810 årens Riksdag af samtelige Riksens Ständer beslutades i afseende på concessioner, och hvilket beslut af Kongl. Maj:t sanctionerades. Dessa concessioner innefattas i 9 § af Riksdagsbeslutet den 2 Maj 181 o, och hvaraf slutmeningen lyder sålunda:
Beredning mä bringas till werksiällighet och i Reg«rlngsFormen siadgas; Hwilket de Respective Med-Ständcn wördsamt och manligen ffulle tillkannagifwas, vt suprs. S. D. I anseende till Formulairsrne för redowisningcn af Upbörden wid Allmänna Bewillningens utgöran» de förblef Borgare-Ständet, för sm del, wid desi yttrade bifall till Högloft. Bewillnings-Utffottcts, rörande denne omständighet, upgifne Förflqg; Hwilket, r anledning af Högloft. Ridderffapets och Adelns Protocolls-Utdrag af den 2:dra dennes, angående de af Häradsskrifware» dlE projekterade Formulairer, härigenom ffulle de Respective Med-Ständen wördsamt och »vänligen tillkännagifwas. vt ruprs. Ilx ikrotocolln ck. H. peterson. Utdrag af Protokollet, hältet ut! Borgare-Ständcts Plenum wid Riksdagen i Stockholm den iZ April igro. S. D. Uppä Högloft. Ridderffapets och Adelns inbjudande, i Protocolls»Utdrag af den t l dennes, instämde Borgare-Ständet uti det förklarande!, att, iemte Lagens oförändrade bibekällande i 2. §. 19 Cap. Erfda-Balken, angäende Mös omyndighet, bör med bipence-rättighetenS utöfning af Konungen fortfara, pä sätt förut warit wan - 5o4 Den 17 April. manligt; skulle de Nespec?ive Mcd-Ständer» wörksamt och »vänligen härom underrättas. v» supra. S. D. Bcflöt Borgarc-Ständet, att den, i Riksens Högloft.
Spannemåls-behofvet för Stockholms Stad, måtte af Friherre Wrangel från det Öfriga af kiljas, och serskilt lag. gas på Bordet; anmälte undertecknad Protocollsförande, att Friherre Cederström, Rudolph, som i dag af sjuklighet vore hindrad, att vid Protocollsjusteringen vara närvarande, anmodat Undeitecknad att till Protocollet förbehålla Friherre Cederström dess rätt, att framdeles fä ofvannämnde del af Friherre Wrangels Anförande besvara. Fortsattes Justeringen af PleniProtocollet för den 30 sisth December intill slut. Företogs till pröfning Statsutskottets den jq sistledne December aflätne, samt den 30 i samma månad på Bordet lagde Memorial, angå* ende rätta förståndet af önsta i Regerings-’ Formen. Herr Grefven och Landt Alar sk a'k en hemställde, om icke, enär nyssnämnde stadgade, huru med den redan antagne Bevillnirgens fortfarande intill dess den nya blefve af Riksens Ständer fastställd, förhållas borde, den i detta afseende uti Statsutskottets ofvan berörde Memorial gjorde hemställan måtte anses öfver, flodig och böra förfalla. 122 Den 5 Januarii. Bifölls. Upplästes till Justering och godkändes följande från Expeditionsutskott^ inkomne Förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse! till Kongl. Mattiro Angående KronoUppbördens verkställande för sistledit år. 2:0 Angående Medel till Riksdags; utgifternes bestridande. 3:0 Angående kostnaden till tryckning af RiksStåndens Protocoll med dertill hörande Bihang och 4:0 Angående tryckning af Riksens Ständers Revisorers och Justitia - Ombudsmannens Berättelser för förledit år.