Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det skulle vara att öppna dörren för de största förluster och de största vinglerier, just i den privatbanksrörelse, som under denna riksdag blifvit åsyftad, om sådana bankers sedlar finge intränga i allm. uppbörden, isynnerhet då förslag blifvit gjorda att tillåta privatbanker att utgifva sedlar på en r:dr riksg:s. Yi veta af erfarenheten, att den olyckliga gångbarhet, som filialdisconternas sedlar erhöllo, derigenom att de emottogos i allm. uppbörden, förorsakat betydliga förluster och tvungit R. St. att träda emellan med sedlarnas inlösen. Jag får förklara, att jag ej en gång anser tillräckligt att, såsom Utsk. föreslagit, stadga, att Bankens och inga andra sedlar skola uti ali Kronans uppbörd och i alla betalningar till staten emottagas lika med Rikets metalliska mynt, utan tror, att man, just för att undvika en alltför stor framtida utvidgning af enskilda bankers sedelrörelse, borde, i stället för ordet skola, införa ordet kunna eller må, för att icke lemna rum för strider, huruvida enskilda bankers sedlar i kronouppbörden skola kunna emottagas. Vidare anser jag, att i sista mom. såväl Constit.Utskrs som BondeSt:s förslag innefatta en stor bristfällighet, fastän med bästa välmening, derigenom att de inträdt på den blifvande bancolagens gebiet, medelst definitioner på de beslut, som skola erfordra 4 eller 3 Stånds bifall jemte K. M:s sanction. Jag inser visserligen, att, närde hinder upphört, som mött stiftandet af en bancolag, alla de hufvudgrunder, som afse Bankens förvaltning, böra inflyta i en bancolag, och att denna, likasom all annan civillag, bör, för att antagas, erhålla K. M:s sanction och 3 Stånds samtycke; men ehuru bestämmandet, att vissa frågor, såsom de, hvilka röra Bankens skuldsättning och förhållandet emellan sedelstocken och inlösningsfonden, erfordra K.
S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 12 dennes afgifne samt den 16 i sam - Prof. Utdr. d. 16 Maji 1818- '433 i samma månad på bordet lagde Utlåtande, I anledning af Herrar Fullmägtiges i Riksgäld-sContoiret lios Stats-Utskottet gjorde förfrågan, t afseende pa räntan å Högst-Salig Hans Maj:t Konung Caul XIII:s> uti nämnde Contoir innestå.’ ende Hemgifts-Capital, ansåg val Ridderskapet oell Adeln, Herrar Fullmägtiges hos Stats-Utskottet gjorde förfrågan hafva varit öfverflödig, men då Stats-Utskottet med hemställan derom till Riks-Stånden nu inkommit, beslöt Ridderskapet och Adeln att med gillande af Stats-Utskottets ofvanberörde Utlåtande, anmoda Utskottet, att gifva Herrar Fullmägtige tillkänna, det räntan å ifrågavarande Hemgifts-Capital, nu och hädanefter komme att utgå från Riksgälds - ContoireC med 5000 R:d Banko årligen, sorn borde Kongl. Majit i underdånighet tillhanda hållas, S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-, Utskottets den lista dennes afgifne samt den gide i samma månad på bordet lagde Utlåtande, angående medel af Staten till Casern åt Kongl.' Andra Gardes Regementet, in. m. fann Ridder-i skåpet och Adeln för godt, att samma Utlåtande till alla delar gilla, hvarjemte Stats-Utskottet skulle anmodas, att i anledning af Grefve Gyllenborgs^ Johan Henning, dervid gjorde Anföranden, meddela de af honom begärte upplysningar. F, 'än Hogvard. Pr este-Ståndet. S. D. Sedan Stats Utskottet uti 2:ne särskilta Memorial under Nio 222 och 224 tillkänna^ gifvit, att Utskottets förut afgifne och ifrån PrestStåndet återremitterade Utlåtanden, rörande l.reBihan^tiU Riki-St.
Medger man denna obetydlighet, så kommer något betydligare en annan gång; och i sådant fall har den, som ärft eller köpt ett säteri eller ett rå och rörs hemman, blifvit bedragen i sin förväntan, d. ä. bedragen på sina penningar. Jag anhåller således att R.. o. Ad. måtte ogilla betänkandet. Frih. Cederström, Jacob: Det är icke genom adliga privilegierna, som fjerdingsmanna-bestyret kan anses vara fritaget från frälset. Numera är denna befrielse naturligtvis ett jordprivilegium, sedan R. o. Ad. icke uteslutande besitter något slag af frälsejord, utan det är hvarje Svensk mans rättighet alt förvärfva och innehafva sådan jord. Jordprivilegierna stå på sidan om stånds-privilegierna, de tillhöra en helt annan cathegori af förmåner än Ståndsprivilegierna, och således förfaller all fråga om ståndsrättigheter i detta afseende. Det är således nu fråga om, huruvida man får rubba jordprivilegier, utan att lemna innehafvarne af jorden full ersättning, och då säger jag, att jag ej för min del kan annat än afstyrka all sådan rubbning, intilldess manger in - Den i\ Octo ber c. ra. N:o 334, i anledn. äf erhållen återremiss å StatsUtsk:s utlåt. N:o 255; N:o 335, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o 275; N:o 336, i anledn. af återremis å utlåt. Då nu ånyo föredrogs StatsUtskrs den 7 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 33y, i anledn. af väckta motioner ang. upphörande af afgifter till handelsoch sjöfartsfonden, samt huru förhållas bör med de anslag, sorn varit å denna fond anvisade, blef samma utlåt, ånyo begärdt på bordet af Gr. Frölich, David, samt Frih. Tersmeden, Wilh. Fred r. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskis den 7 dennes på bordet lagda utlåt.
Under åberopande af 50 § i Regeringsformen, corn innehåller, att Riksdagarne skola hållas i Rikets Hufvud-Stad, enär vigtiga hinder ej göra det omöjligt, har Riksdagsfullmägtigen och Radmannen i Stockholm L. J. Lundgren, hos Vällofl. Borgare-Ståndet uti ingifvit Memorial vackt Stdts-Vtskolets Betdnkanden. 121,9 motion derom, att, emedan för flere år tillbaka, årskillige Stockholms Srad tillhörige Platser och Tomter vid Sjö och hamn belägne, blifvit försålldé, och de, af lika beskaffadt läge, som ännu tillhöra Stadens disposition, ärö alldeles otillräckligé för behofvet af nödige reseryoirer till snygghetens bibehållande, det måtte tillåtas Staden, att, till befrämjande af Police och Propreté, få för sagde behof begagna en Ladugårdslands Bränneri tillhörig tomt vid den så kallade Gréf-broen belägen, emot Utbyte af en bakom Bränneriet befintelig Staden tillhörig grund. Stats-Utskottét, till hvars utlåtande denria anhållan blifvit remitterad, får, efter de Underrättelser Kongl. Allmänna Magazins-Directionön meddelat, och de upplysningar Utskottet i öfrigt haft tillfälle inhämta, vördsammast anföra följande. Det å Ladugårdslandet anlagde, MagazinsInrätthingen tillhörige Bränneri, jemte Maga«- fciner, Mälterier, Pumpverk, Qvarnar, Eldbch Luft-Maschine samt andre åbyggnader och Tomter, är en af Magazins Inrättningens dyrbaraste och i afseende på localen mäst förmånliga Egendomar.
StatsCoutoiret, uti dess underdånig ”ga Berättelse om StatsYerkets tillstånd och ”behof, föreslagit, en sådan omflyttning af ”HufvudTitlarne må vid StatsRegleringen gö”ras, att Militairoch FörsvarsVerket till ”Sjöss upptages under den 4‘de och Clerecie”och LäroVerken under den io:de Hufvud”Titeln. ” Friherren har upplyst, att frågan blott angår, att byta nummer på 2:ne Titlar, hvilket icke orsakar någon villervalla, ulan synes så mycket lämpligare, som den nu för iorde kallade IIufvudTiteln tillhör samma SlatsSecrelcrares föredragning, hvilken har att skaffa med den 3:dje; hvadan jag, då denne Embetsman tillika är Ledamot af Ståndet, anser billigast, att Ridderskapet och Adelli bifaller Utskottets förslag. Herr von Hartmansdorff, August: Det kan väl synas likgiltigt, i hvilken ordning HufvudTitlarne stå, men då den rigtigaste ordningen alltid bör iagllagas, skola väl de begge Titlarne, som angå Mililaira beliofven, stå närmast hvarandra; den io:de således heta den 4;de, och tvärtom. Lämpligare anser jag dock det som föreslogs 1828, eller 011 allmän omflyttning af HufvudTitlarne, så litt de större anslagen komma först, och småplocket sedan. Jag kari icke eller Den r4 O elof)er e. tn. a 65 anse, att HufvudTitlarnes namn hafva någon sådan oförgänglighet, att villervalla genom deras förändring eller omflyttning skulle förvållas i StatsContoiret. Om vigtig ordning i StatsFörvaltningen skulle införas, borde hvar StatsSecreterare hafva sin Titel, och ej somliga Titlar omfatta flera millioner, och andra blott 3o till 5o,ooo R:dr. Ju förr man komme till en sådan ordning, desto bättre.
5 Afd. 3 §. 8 mom. af det vid sistförflutne Riksdag fastställde Reglemente för Banco-Verkets Styrelse och Förvaltning berättigar Fullmägtige att vid Banco-Discont-Verket antaga, constituera och med lämplige löner förse nödige Tjenstemän och betjening, kunna Fullmägtige, efter Utskottets omdöme, jemväl anses vara i åtnjutande af Eili till R. St. Prot. 1834■ 6 Sami. 1 Afd. 1 i5:de Häftet - 10 B unoo-Utskottets Berättelse N.o 21. rättigheten att meddela lämplig förhöjning å dessa Tjenstemäns löner, om och när Fullmägtige så nödigt finna. Vid undersökning alltså, om Fullmägtige, under antagande alt de dertill varit berättigade, bort vid ifrågavarande tillfälle bevilja BancDiscont-Directionens Tjenstemän tillökning i deras löneförmoner, på salt sorn skett, så, ehuru Fullmägtiges i denna del vidlagne åtgärd icke synes fullkomligen öfverensstämma med det af Rikets sist församlade
Maj:ts den 21 sistlidne Februarii aflåtne , samt den 26 i samma månad f. m. på bordet lagda Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Regleringen af Båtsmanshållet för Städerne i riket; 3:0 Kongl. Maj:ts den 27 sistlidne Februarii afgifne , samt den t dennes e. m. på bordet lagda Nådiga Proposition till Rikets Ständer, till förmon för LäroVerken i riket. BevillningsUtskottet: Kongl. Maj:t« den 13 sistlidne Februarii aflåtne , samt den 26 i samma månad f. m. på bordet lagda Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Förslag till förnyad taxa för tullafgifterne å inkommande och utgåen: de varor. Lag Utskottet: Kongl. Maj:ts den 5 sistlidne Februarii afgifne, och den 3 dennes e. m. på bordet lagda Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring uti 25 Cap, x §. Rättegångs. Fröt. Utdrag deri 5 Mars 18g9> Balken och, i sammanhang dermed, äfven uii 12 Cap. 2 §. 2 Mom. samma Balk, sådant det lyder uti Kongl, förklaringen den 10 September 1823. S. D. Föredrogos ånyo och gillades följande StatsUtskottets den 11 sistlidne Februarii afgifne samt den 23 i samma månad e. m» på bordet lagda Utlåtandens N:o 63; i anledning af vackt Motion J angående fördelningen af den , vid Auctioner å connscerade varor, utgående Fattiga procent. N:o 64 , i anledning af väckt fråga ont nedsättning I Bäman å lån ur publika Cassör* N:o 65, angående åtskilliga, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Remisser, till Rikets Ständer öfverlemnade Svenska Medborgares reclamationer i afseende på ersättning för lidne för*< luster genom Skepps uppbringningar. S. D.
Konungen vare likväl obetaget, att, efter vederbörandes hörande, obetaget, att, efter vederbörandes hörande, eller uppå deras framställning, till lärareeller uppå deras framställning, till lärare - 6 k'omlilulions-Ulskottels Memorial N:o iS. befattningar vid Universiteterna, de theologiska lärare-tjensterna likväl undantagna, såsom ock till lärareoch andra beställningar vid andra inrättningar för vetenskap, slöjd eller skön konst, äfvensom till läkare-befattningar, kalla och befordra äfven utländske man af utmärkt förtjenst, de der den rena Evangeliska läran bekänna. Likaledes må Konungen kunna uti militära embeten nyttja utländske män af sällsynt skicklighet, men icke till Kommendanter i fästningarne. Konungen fäste, vid alla befordringar, afseende endast å de sökandes förtjenst och skicklighet, men icke på deras börd. Till civile Embetsmän inom Riket och till Domare må sådana män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran. Hvarje Dcpartements-Chcf skall föredraga och expediera alla ärenden, rörande befordringar, förordnanden, tjenstledighet och afsked, till och ifrån embeten och tjenster, vid de Verk och Stater, som under Departementet höra. 2:o Konungen eger att genom naturalisation — —■ af Stats-Rådet utnämnas. befattningar vid Universiteterna, de theologiska lärare-tjensterna likväl undantagna, såsom ock till lärareoch andra beställningar vid andra inrättningar för vetenskap, slöjd eller skön konst, äfvensom till läkare-befattningar, kalla och befordra äfven utländske män af utmärkt förtjenst, de der den rena Evangeliska läran bekänna. Likaledes må Konungen kunna uti militära embeten nyttja utländske män af sällsynt skicklighet, men icke till Kommendanter i fästningarne. Konungen fäste, vid alla befordringar, afseende endast å de sökandes förtjenst och skicklighet, men icke på deras börd.
BrickgömmaTag ett aflångt stycke oblekt rafvenduk, något större än den största bricka, man deri vill förvara, och fastsy derpå mindre och mindre bitar allt efter brickornas storlek, med öppningar på ena sidan, som fastknytas med band. En svarfvad käpp instickes på den ena korta sidan. Det hela döljes under ett broderadt öfverkast af javastramalj med frans. Ett tvinnädt snöre med stora tofsar fastknytes vid käppen. Gömman hänges på väggen som en karta. Detta arbete utgör en prydnad för matsalen och är dessutom mycket praktisk. Passande julklapp åt matmödrar. Finska. Fönsterträdgården. En mycket vacker och synnerligen dekorativ växt är sommarmnrgrönan. Utaf denna kan man få hvarjehanda. Jag har haft en, som jag kallade » triumfbågen », — och som verkligen var en triumf för mitt hem. Tvenne krukor — en vid hvardera sidan i fönstret — • och så en båge utaf rotting, stucken från den ena till den andra krukan, med en ända i hvardera och gående så högt upp som sjelfva fönstrets höjd. På en enda sommar var nu denna båge täckt med murgrönan på en bredd af l ^ qvart, och jag lät små vackra grenar mötas, bildande de små älskligaste » föreningslänkar ». Grönskan hölls dock i vederbörlig tukt genom att, civilisationen likmätigt, blott få följa vissa, utstakade gränser, genom att befrias från allt gult och murket samt genom att rätt ofta få vistas under bar himmel, ljus, luft och grundlig dusch — ty hela herrligheten var — med tvänne personers hjelp • — naturligtvis flyttbar, så att fönsterpolering, gardinrengöring m. m. obehindradt kunde försiggå. 1 En annan gång tog jag en mindre rotting, böjde den i bågform i en kruka och, då allt var grönklädt och vackert, hade jag en vacker prydnad för förmaksbordet, der den väckte mycken förtjusning. Öfver ståltråd, böjd i form af en krona, lät jag en annan gång sommargrönans rikedom slingra sig; äfven detta, helst då allt ännu var jungfruligt spädt, med godt resultat.
Det borde dessutom enligt min öfvertygelse vara en statsekonomisk åsigt, att söka befordra det lägsta möjliga tillverkningspris af vårt stångjern, äfvensom det möjligen skulle kunna ingå i denna åsigt, att snarare befrämja productionen deraf genom exportpremier, än att hindra densamma genom en beskattning. På grund häraf skulle jag visserligen vilja borttaga minimiiariffeu för bevillningen pä bruk; men inskränker mig dock lill de yrkanden, som i detta afseende blifvit af Hr Lagerhjelm framställde och tror, att 11. o. Ad. för närvar, icke kan komma längre, om det än vore R. o. Ad:s öfvertygelse att snarare befria jcrnhandteringen från minimilariffen, än att bestämma den till ,8 såsom 11 r Lagerhjelm det föreslagit. Detta blifver således hvad jag i detta fall kommer alt yrka. Frih. Åkerhjelm: Jag ber få upptaga några skäl, som blifvit anförde af en värd talare, hvilken hyser en åsigt, motsatt emot min. Den värde ledamoten har nemi., såsom skäl för afslag å Hr Lagerhjelm» motion, anfört, alt det här vore fråga om en direct skaltenedsättning för bruken, och att, genom bifall lill nyssnämnde motion, man skulle öka den möjligen blifvande statsbristsumman. Jag ber i anledn. häraf fä fästa uppmärksamheten derå, all här ingalunda är fråga om någon direet skattenedsättning, utan blott att bringa den 73 och 74 §§ i bevilln.förordn. derhän, alt det måtte blifva möjligt för taxeringseomite'erne att beskatta bruken efter deras verkliga värden, af hvilket äfven torde finnas, att detta af den värde talaren anförda skäl icke billigtvis kan antagas såsom verkande till afslag för ofvanomförmälde motion. Såsom ett ytterligare skäl för bifall derå, ber jag fä anföra ett förhållande, som för närvar, genom tillämpning af desse ofvan citerade §§ uppkommit.
Borgare-Stän det - Den 8 Julik. 5l det genom nyligen inkomna och nu företedda Protoeolls Utdrag i detta ärende om deras tankar Mandet underrättat, och Stiftarens oegennyttigt ätagna samt sorgfälligt fortsatta berömliga ätgärd wara allmänt känd, stadnade Präste-Ständet i det enhälliga beslut, at dä wärdet och nyttan af denna inrättning är ostridig, borde Riksens Högloft. Ständers Statsutskott höras, huruwida nägra medel til understödjande deraf möjligen kunde blifwa at Ulga; hwilket genom Utdrag af Protocollet skulle de öfrige respective Ständen wördsamt och wänligen meddelas, ku suxra. Lx klvtocol!» s. dl. Almguist.
JM 45, med anledning af Biks-Ståndens skiljaktiga beslut, beträffande Utlåtandet JM 40, i fråga om skjutsningsbesvärets ordnande. Preste-Ståndet antog för sin del Utskottets å sidan 7 gjorda inbjudning och ansågs till följd häraf voteringspropositionen under litt. B) hafva förfallit. Voteringspropositionen under litt. A) godkändes. Den å sidan 8 förekommande anmälan Indes till handlingarne, och godkändes Utskottets vid slutet af delta memorial framställda förslag till voteringsproposition. 622 Prot.-Vtdrag den 29 September 1863. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskottets följande Utlåtanden och Memorial: JVJ 57, i anledning af väckt motion om inhemtande af upplysning, huruvida stadgandet i 6 § af Banko-reglementet, angående årlig inventering i Bankens kassor, blifvit iakttaget; M 58, angående ersättning till Konsuln /,. W. Olde, för kostnader i och för prof å ett af honom uppfunnet sedelpapper; JVs 59. angående föreskrifterna i 7:de artikeln af Banko-reglementet; och JV5 60, i anledning af ett utaf Bryggaren N. Hoberg och f. Kryddkramhand - laren J. C. Nording gjordt ackordsanbud. S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskottets Memorial, M 61, med förslag till ändring af åtskilliga föreskrifter i 4:de artikeln af Banko-reglementet. Härvid förekommo: Biföllos. Bifölls, med erinran allenast om rättelse af det tryckfel, hvarigenom å sidan 8, raden 8 nedifrån, ordet »Lånekontor» i Urte mom. influtit i stället för »Lånekontors». Biföllos. Bifölls, utan annan ändring, än att efter det i mom. 2 å raden 3 nedifrån förekommande ordet »fordringar», tillädes orden: »t afseende pä hvilka blifvit af Rikets Ständer särskildt föreskrifvet». Punkterna 9 till och med 23.
Samma är uppköptes för Ottenby räkning med 10,300 r:dr icke mindre än en hingst, 3 ston och 2 stoföl. Alla dessa hästar voro af i England särdeles väl kända fullblodsracer. Från dessa härstamma för närvarande alla de ädla hästar af denna race, som inom fäderneslandet finnas, eller åtminstone större de - 308 Den 12 Februari. len af dera. En och annan enskild landtbrukare har visserligen införskrifvit några fullblodshästar, men i allmänhet härstamma de i landet spridda ädlare hästarna ifrån de på ofvan anförde sätt tili stuterierna införskrifna. Om man icke kan bestrida, att i allmänhet dessa hästar äro af särdeles god beskaffenhet, så är det likväl naturligt, att dä afkomman genom flera leder härstammar från samma föräldrar, blifva de möjliga brister i byggnaden man hos förfädren kunnat upptäcka så inrotade hos deras afkomma, att man sedermera icke utan största svårighet och största uppmärksamhet vid parningen kan förekomma, att de blifva bestämda kännetecken hos de följande generationerna. Det är på grund deraf och för att kunna införskaffa ytterligare några ädla hästar, som i afseende på sin construction ägde just de delar företrädesvis väl byggda, vid hvilka man hos några af våra nuvarande liästracer har anmärkningar att göra, som Stuteristyrelsen ansåg det vara af vigt att föreslå detta anslag. Om man vill efterse huru tillståndet med hästafveln nu är i jemförelse med hvad den var för 20 ä 30 år tillbaka, så linner man, alt under'de 5 åren 1820 och 1824 införtullades, enligt Generaltullstyrelsens specialer, ifrån främmande orter, tillsammans 12,813 hästar, upptagne, enligt då åsatte medelvärde af 76 r:dr 32 sk. stycket, till ett sammanlagt belopp af 983,060 r:dr, eller för hvarje år i medeltal 2,563 hästar, värderade till 196,612 r:dr.
Grefve Cronhjelm, Polycarpus: Enligt formen borde väl detta Memorial hvila på bordet till nästa icke fortsatta Plenum; men då det möjeligen kan föranleda till någon ny åtgärd för Riddarlius-Utskottet, och de andre Riks-Stånden derigenom icke förnärmas, så anhåller jag, att detsamma nu genast må företagas till pröfning. Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln önskade, att nu genastföretaga Riddarhus-Utskottets ifrågavarande Memorial till pröfning och afgörande. Ropades Ja. Den 51 December f. m. Friherre CederströmJacob: Ja g kan ej med Riddarhus-Utskottet instämma deruti, att Ridderskapet och Adeln skulle till Kongl. Maj:t låta afgå en sådan skrifvelse, att, om Kongl. Maj:t icke ville sanktionera hela den af Ridderskapet och Adeln föreslagne nja redaction af Riddarhus-Ordningen, Kongl. Maj:t då täcktes tillåta, att den gamla RiddarhusOrdningen linge fortfara att vara gällande. Våra Grundlagar stadga, att Riddarhus-Ordningen skall behandlas på det sätt, att då förslag till ändring göres, skall det underställas Konungens sanction, och när Konungen medgifver ändringen, sä är det Lag, men om Konungen afslår det understäidte förslaget, blifver det gamla gällande. Således och då Riddarhus Utskottet icke gittat uppgifva, att någon af de utaf Kongl. Maj:t sanctionerade §. står i stridighet med de §.
R:dr 1,200, hvarförutan såsom understöd åt välfrejdade fiskare, som intygats hafva genom förlust af båtar och fiskredskap blifvit satte ur stånd att utan sådan hjelp fortsätta sitt näringsfång, under nämnda år af berörde anslag utgått tillsammans 4,000 R:dr. Så vigtigt, det är för fiskeri-näringens befrämjande att omförmälde premieanslag varda fortfarande att påräkna, är det dock icke alt vänta en hastig fortkomst ensamt genom detta medel. Lika angeläget tarfvas en kraftig handledning äfven på den moraliska vägen. Den fattiga skärgårds-allmogens inrotade vana att lefva för dagen och dess lika inrotade begär efter starka drycker hafva nemligen nog allmänt försatt den i ett slags träldomstillstånd under några förlagsman och gjort den liknöjd för all förbättring, men att dock förbättring äfven på denna väg är möjlig är lyckligtvis ådagalagdt genom undantag. Såsom ett sådant framstår förnämligast Smögens fiskeläge, hvarest, i följd af en invånarne emellan för några år sedan träffad öfverenskommelse, bränvinsförsäljning icke får äga rum, och der numera fiskeri-näringen, bättre skött, gifver en större behållning, fattigvårds-besväret lättats och i allmänhet det ekonomiska välståndet synbart går fram i bredd med den moraliska förbättringen. Sjöfart utgör en vigtig näringsgren för Länets kustboer, hvilka för detta yrke äga den utmärklaste skicklighet. Den sysselsätter en icke obetydlig folkmängd den tid af året, som yrket kan bedrifvas. Inom riket idkas den mest emellan närmaste kustorter och ä Wenern; utom riket ske befraktningarne vanligast på Norrige och Danmark, men äfven på England, Holland, Frankrike och Ryssland. Till största delen begagnas härvid inom orten byggda fartyg och båtar. Under åren 1848—1850 voro dock omständigheterna mindre gynsamma för denna landtmannanäriug än de nästföregående åren.