Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Albert gjorde Evelina ganska ampra föreställningar, om att det alldeles icke gick an, att så isolera sig, utan att förolämpa sällskapet; hade han trott, att hon skulle visa sådana kapriser, så hade hon fått stanna hemma. Evelina intog också sin plats, endast af fruktan; ty aldrig hade hon hört Albert yttra sig så bittert emot henne. Hon satte sig med svidande hjerta. Hon hade all möjlig möda att svälja sina tårar. Klockan slog tio. Evelina stod icke ut längre. Hon kunde ej, som de, skratta åt alla de historier och qvickheter de utbytte. För första gången såg hennes öga Albert i annan dager, än den som förut förbländat det. Hennes hjerta var färdigt att brista. Med innerlig glädje hörde Evelina att bordet dukades. Hon var nu säker om uppbrott, och då värdinnan slutligen bjöd dem att gå och taga en smörgås, var det som en sten fallit från hennes hjerta. Då de således kommit på fötter igen, närmade sig Evelina till Albert. «Lilla goda Albert,» hviskade hon, «få vi gå hem snart? här är grufligt tråkigt.» «Gå hem?» upprepade Albert, högt nog för att höras af alla. «Min söta vän, efter soupéen kommer just vår vira. Hittills ha vi hållit er sällskap, och spelat bara struntspel. Nu få ni roa er sjelfva. Om du tycker dig ha tråkigt, så är det ditt eget fel, min vän.» «Om jag kunde gå ensam,» sade Evelina, «jag vill visst icke störa ditt nöje. Du kan ju bli qvar ändå.» Evelina tänkte ingenting mindre än att så skulle gå. Hon var öfvertygad, att Albert nog skulle följa med hem, då han såg hur ledsamt hon hade. Albert såg sig rundt omkring. Han ropade slutligen till sig en af sina vänner. «Skulle du Eduard vilja visa mig den godheten, och följa Evelina hem?» sade han. «Hon finner sig icke road här, men jag tillstår, att jag gör det allt förmycket, för att så hastigt kunna bryta laget.» Herr Eduard bockade sig och försäkrade, att han gjorde det med största nöje. Tårarne stego Evelina i ögonen. Det var mer än hon kunnat ana. Albert skulle kunna bli qvar, och låta henne gå! hvad hade hon då gjort efter han visade henne så mycken likgiltighet?
Ler re mitteradt} men enär de uti Memorialet föreslågne voterings-proposilioner blifvit af liögvördige Preste-Ståndet och Välloflige Borgare-Slåndet under den 1 nyssnämnde månad godkände, samt Högloflige Ridderskapet och Adeln den 28 i samma månad antagit den af Ulskotlet gjorde inbjudning att förena sig uli Presteoch Borgare-Ståndens sammanstämmande beslut i förevarande fråga, samt genom Irenne Riks-Stånds enahanda beslut således är afgjordt, att Stämmoböter fortfarande böra ega rum, samt med hvad belopp samma böter böra erläggas, och huru de skola fördelas, anser Utskottet sig endast, liLl svar å Bonde-Ståndets ålerremiss, böra detta vördsamt anmäla. Stockholm den 11 Maj 184 * • Ank. till Exp. Utsk. ifan 11 Maj 1841, kl. 4 é. itt. Betänkande, angående beräkningen af Sjötulls-medlen, SaluAccisen, Post-medlen, Cllartce-Sigillatoe-aJgiften, Husbehof sbränner i-medlen, samt Tidnings-stämpeloch Kortstämpelafgifterne* Sedan Rikets Högloft. Ständer numera fastställt grunderne för bevillBingens utgörande under ofvannämhde beskattnings-titlar, får Utskottet härmed afgifva förslag till beräkning af de inkomst-belopp, hvilka, efter de af Bih, till R. St, Prot, 184.0 och 184.1, Sami, i Afd, H Band, i Haji, I % Bevillnings-Utskottets Betänkande^ 2V;o 50, Rikets Ständer vidtagne förändringar, Utskottet anser af dessa bevillningar årligen kunna påräknas. l:o. Sj ö tulls -medlen.
N:o 1, ang:de grunderna för rättigheten att tillverka och omdistilera samt i minut försälja brännvin, äfvensom för beskattningen dervid. Då härvid först upplästes Utskms förslag, att It. St. mätta bibehålla stadga adena i II. förorda, d. 13 Juni 1845, ang:de vilkoren för tillverkning och f örsäljning af bränvin, med f örhöjning i af giften för bränvinsb ränning af 25 proc. för redskap, som drifves omedelbart med eld, och 33.', proc. för redskap, som drifves med ånga, saint med de nödiga ansedda förändringar och tillägg i öfrigt sorn bilagdt förslug till förordning, ang:de vilkoren för tillverkning och försälj ning af bränvin, utvisade, och hvilka i förslaget funnos med kursiv stil utmärkte, anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag anhåller vördsamt att Hr Gr. o. Landtm, må tillåta Ståndet att genast öfvergå till sjelfva §§:na för att pröfva dem hvar för sig. Om R. o. Ad. skulle genast besluta hvad som i denna punkt är öfverhufvud föreslaget så skulle Ståndet komma att binda sig måhända mera än vederborde. Det skulle kunna hända, dels att man icke godkände den tariff, som Utsk. föreslagit, dels också all man afveke i åtskilliga punkter ifrån det förslag som Utsk:n uppgifvit och dä skulle det kunna komma att stå i strid emot beslutet rörande någon redan föredragen punkt. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han ämnat föreslå och nu finge hemställa, att R. o. Ad. mätte förbigå den nu upplästa punkten i Utskms utlåt, för att §-vis till pröfning företaga Utskms förslag till författning. Ropades ja.
Desiderias dödliga frånfälle; N:o 132, med förslag till voter:s-propos:r i ani. af RiksStåndens skiljaktiga beslut i fråga om vilkoren för det till byggande af en jernväg mellan Köping och Uttersberg anvisade lån; N:o 133, ang:de fortfarande understöds beviljande för Riksg.- Kontorets enkeoch pupillkassa; N:o 134, i ani. af väckt motion om inlösen för statens räkning af det s. k. Köping-Hult-bolagets jernbana; H. V. 37 578 Den 25 Juli. N:o 135, i ani. af vackt motion om låneunderstöd till uppförande af ny kyrka i Åryds socken af Blekinge län; N:o 136, i ani. af väckt motion om statsbidrag för uppförande af ett kapell och anskaffande af boställe åt en kapellpredikant för en del af Augurums församling i Blekinge; N:o 137, i ani. af väckt motion om låneunderstöd åt Torrskogs församling för fullbordande af dess kyrkobyggnad; samt Banko-Utsk:ts Utlåt. N:o 43, i ani. af erhållen återremiss af åtskilliga punkter i Betänk:t N:o 35, ang:de låneoch kreditivrörelsen. R. o. Ad. åtskiljdes kl. j 2 e. m. In fidem, 0. Brakel. Lördagen den 25 Juli 1863. Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.-utdrag för den 22 dennes. Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Stats-Utskrt efter N:o 1033 Hr Hammarhjelm, Carl, 2:ne suppleanter i samma [Jtsk. efter N:o 392 Frih. Peijron, Gustaf Oscar, och N:o 213 Frih. Armfelt, Magnus, samt ytterligare 4 suppleanter derstädes; och befunnos hafva blifvit utsedde till Ledamot N:o 1708 Hr von Walden, fullm. Hr Blomstedt, Carl Reinhold; samt till Suppleanter N:o 2292.
Sterling; att en ännu större anomali finnes uti Engelska Tulltaxan, der det stadgas, att träd varor, (merendels af smärre bjelkar och sådana bräder, hvarpå Sverige eger öfverflöd) hvilka begagnas i Engelska grufvorne, skola åtnjuta en restitution af omkring |:delar af tullen, sä framt de liro af JYorrsk production, hvilket stadgande, efter motionärens förmenande, otvifvelagtigt grundar sig på ett redactionsfel i taxan, helst det icke låter tänka sig, att fördelar i England skulle inrymmas åt Norrige, hvarifrån Sverige, styrdt af samma Konung och egande samma Diplomati, skulle varda uteslutet. På grund af detta allt, har Herr Westman föreslagit, att Rikets Ständer måtte ingå till Kongl. Maj:t med underdånig anhållan: "att Kongl. Maj:t täcktes hos Engelska Regeringen söka ändring i dessa för Svenska trädvaru-handeln och sjöfarten högst menliga tullstadganden, på det Svenska bräder mätte, genom en efter trädets innehåll lämpacl tullberäkning, komma i tillfälle täfla med de Ryska och Preussiska, samt att Svenska, för grufvornas bruk, till England införda träd varor, måtte framdeles åtnjuta enahanda restitution, som de Norrska.” Uti berörde motioner häfva flere Herrar Ledamöter inom Vällofl. Borgare-Ståndet instämt.
B:ko förslagsvis å 128 sk.) Musikaliska Akademien Naturhistoriska Riks-Museum Institutet för Blinda och Döfstumma Fattigvården i Stockholm och landsorlerne 6,283: 8. — i allmänhet, Förslags-anslag 10,000: Lazarettet i Slockholm Hospitalers och Lazaretters underhåll Stora Barnhuset i Stockholm Frimurare-Barnhuset Barnhusen i landsorlerne Kyrkors underhåll Rese-Stipendier saint Läroböckers och lärda Verks ut gifvande Skrifmaterialier och Expenser samt Ved och Ljus, För slags-anslag Extra Utgifter Pennin gar. 395,649 25 4 1,200 9,000 _ 500 1.500 2,640 — 5,986 16 — 16,333 16 9,100 — 22,333 16 16,094 8 5,500 5,998 12 8 1,166 32 855 16 T18 16 — 10,400 15,296 54 10,000 — Indelta Räntor. Kronovärdi. Summa Banko. Indelt på förslag. Oindelt. Summa. Mått. Värde å 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde förslagsvis ä 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde. St. Pensions-Staten för Civile Embetsoch Tjenstemän Dito för deras Enkor och omyndiga Barn Dito för Militaire Émhelsoch Tjenslemäns samt Underofficerares Enkor och Barn Ersättning för minskade Löne-innehållningar Ersättning åt Pensions-Cassorne för Nådårsoch Begrafningshjelps-besparingar: Civil-Statens Pensions-Cassa 4,360: Arméens Pensions-Cassa 18,720: Amiralitets-Krigsmans-Cassan 1,720: Wadstena Krigsmanshus-Cassa (deraf ersättning för Hemrnansräntor och Kronotionde, Förslags-anslag 32,800) Amiralitets-Krigsmans-Cassan Invalidhus-Fonden:
Borgarslåndet har till Allmänna Besvärsoch Fkonomiulskottets handläggning remitterats ett af vice talmannen herr A. M. Brinck afgifvel memorial, hvaruti dels blifvit öfverkiagadt, alt svenska handlande och skeppsredare samt skeppare icke alltid och på alla de ställen i främmande länder, hvarest Svenska och Norska konsuler vore anställda, åtnjöte det biträde samt de råd och upplysningar, som desse tjenstemän, i följd af sin befattning, vore förbundne att meddela, dels ock anmärkts, hurusom konsulad-afgifter för Svenska fartyg utginge till större belopp, än som för anelia nationers och serskildt Norska fartyg erlades, såsom exempel hvarpå blifvit anfördt, alt, förutan den olikhet i lästafgiflen för Svenska och Norska fartyg, som uppkommer derigenom, alt de sednares kommersläster äro T:del drygare än Svenska svåra lästen, i Antwerpen icke någon afgift till konsuln erlägges vid anteckning å folkpasset angående förändring af besättning å Norskt fartyg, då deremot, för sådan anteckning vid hvarje inträffande förändring af Svenskt fartygs besättning, en afgift af en riksdaler hamb. banko betalas; att vidare till konsuln erlägges i r:dr hamb. banko för påteckning å Svenskt fartygs manifest, ehuru numera något sammandrag deraf icke erfordras, utgörande likväl lösen för sådant sammandrag, när det upprättas, i r:dr hamb. b:ko. Derförutan har motionären fästat uppmärksamheten på de för Svenska skepps-rederierna menliga följder af Svenskt sjöfolks snart sagdt obestraffade rymning, enär, om det lyckas någon af besättningen, alt öfvergifva det fartyg, hvarå han vore förhyrd, så funnes det Sik lill H. St. Erot. Besvärsoch Eliort.-Utskottets 8etänltande, N:o 89. personer, sorn hade för yrke, att dölja rymmaren till dess fartyget afsegla t, då lian åter framkomrue och ofta förledde sjömän å anika Svenska fartyg lill dylikt rymningsbrott.
Apothekare i Riket tillåtas, att förpliarmaceutiska behof, utan serskild afgift, betjena sig af destillerings-pannor till högst tjugu kannors rymd, och der Apolheks-rörelsen gör bruket af flere pannor af nöden, må likväl ej öfver två sådane nyttjas, nemligen en på 20 och en på 12 kannor, utan allt afdrag för kokrummet. §. 34. En procent af den summa, som genom bränvins-bevillningen inflyter, skall innehållas och till Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Contoir ingå, för att, enligt hvad af Kongl. Maj:t, efter Pröfnings-Comiteens underdåniga förslag, för hvarje Län fastställes, användas lill ersättning för det ökade besvär och de kostnader, hvilka med debiteringen och redovisandet af denna bevillning äro förenade. §. 35. Bränvins-brännings-afgiften erlägges förskottsvis5 och må icke under annat vilkor bränyins-bränning utöfvas. *4 Mevillningssamt Allm, Bese,- och Ekon.-Utslottens Utlåtande} IV-o 5. F or mn laire lill Mätningsoch Slämplings-bevis a Bränvinsbrännings-redshapen Nio Enkel O'. P: Xn ^ M £? Cfq Q-» C/3 -C5r“ . P I CfQ C% 3 ■w o r-“ B O Bt p* o a cr O: B —. B Z5 B. B B B aq £T. _ £ -i B ^ •«2 ^ t—4 B B I •P CTQ r* C O -pr* vO •-i Vo ° C Conisk ■» hatt med oo tums Cylindrisk J ångrör. (Enkel Dubbel rectifications-apparat, fästad vid hatten, att sättas emellan pannan ochafkylningsredskapen. ool oo oo oo i st. oval af 6' it. diam. i -st. rund af i i t. diam. år. år. Mäskvärmare
Regeringen yttrade meningar, visar sig oemotsägligt, att dessa beslut äro stridande emot Rikets Ständers redan omförmälda, vid sistlidna Riksdag meddelade förordnanden, dels angående sjelfva allöningsstaten, hvilken Rikets Ständer, efter pröfning af Kongl. Majrts nådiga Proposition om tillökadt anslag derför, velat utan någon förändring eller tillökning bibehålla vid det tillförne fastställda beloppet, dels angående dispositionen af de å Riksstatens Hufvudtitlar uppkommande besparingar, hvilka dädanefter ej lingö användas till några bestämda lönanslag på stat, helst till sådana anslag måtte kunna hänföras icke blott anordnad aflöning för ett nytt embete, oaktadt anslag dertill blifvit af Rikets Ständer alldeles vägradt, utan äfven de för andra embeten och tjenster, ut - 27 99 99 99 99 öfver den af Rikets Ständer prof vade och fastställda staten, tillökade löninkomsters fortsatta anordnande, åtminstone så länge förmodade tillgångar dertill funnos. Härvid förekommer dessutom, att icke ens detta vilkor blifvit åberopadt, så vidt Protokollet för den 9 December 1836 föranleder, i afseende å tillstyrkt aflöning efter nya staten för då utnämnde Presidenten i Ivammarllätten, och att för öfrigt alla utöfver fastställda staten ökade lönanslag blifvit anvisade till utgående af Andra Hufvudtitelns besparingar, ehuru ingen tillgång å denna hufvud titel befunnits, utan öfverassignering derå ägt rum, hvilken, eldigt Rikshufvudböckerna, utgjort: för år 1832 R:dr 18,246: 32. 6. „ „ 1833 „ 40,181: 16. 9. Jemte en i Rikets Ständers år 1837 försam lade Revisorers berättelse omtalad summa af R:dr 4,696: 37. 2. 4).
Med godkännande af denna revisorernes yttrade åsigt och då gällande författningar, angående ålderstigne civile einbetsoch tjenstemäns berättigande att efter afskedandet i egenskap af pensioner bibehålla sina å stat innehafvaiule löner, icke medgifva en dylik rättighet i afseende å de med tjensterna förenade serskilda arfvoden, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att vid framdeles förekommande frågor om pensioner för embetsoch tjenstemän, sorn åtnjuta arfvoden från manufaktur-diskontens medel, något undantag från hvad gällande författningar i allmänhet stadga, angående pensionsbeloppens bestämmande, icke måtte beviljas. 1 Ivad revisorerne, under granskningen af ifrågavarande fonder och memedel, i öfrigt anmärkt eller till framtida iakttagande föreslagit, hafva Rikets Ständer ansett böra förfalla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 27 Maj 1848. Expedilions-Ulskotlels Förslag lill und. Uppläsl och godkändt hos Ridd och Adeln den a4 Maj 1848. Presle-ståndet den 24 Borgare-ståndet den 27 Bonde-ståndet den 27 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående förändring uti beräkningen af s. k. straffränta för lån utaf manufakturdiskontfonden. (Stats-utsk.
I öfrigt får jag förklara, alt jag icke kan inse alt StatsUtsk. förtjena!- förebråelse, derföre att det till tidens vinnande framställt voterts-propositioner, för den händelse all BondeSt. icke skulle instämma med R. o. Ad. samt PresteSt., i hvilket fall frågan om votering kommer att förfalla, utan förenar sig med BorgareSt., då votering kommer att äga rum. Utsk. har nemi. dermed endast velat undvika långsamhet uti ärendenas behandling och båticke föreslagit någon åtgärd, sorn enl. Utsk:s uppfattning af dess åligganden rörtde statsmedlens användande är grundlagsvidrig. Reg.Fm innehåller, att statsmedlen skola användas på sätt R. St. föreskrifva; och tvifvelsutan ingår deruti sjelfva sättet huru de skola administreras. Det är min åsigt, och det har äfven varit StatsUtskottets. R. o. Ad. må uppfatta saken på annat sätt; men för att icke vara vidlyftig uti andra frågor, som kunna förekomma af samma beskaffenhet, har jag ansett mig böra yttra detta såsom en reservation mot ett annat sätt att uppfatta dylika frågor. Frih. Cederström: Den tolkning, som Frih. Sprengtporten velat gifva åt grundlagen, för att öfverflytta på förstärkta StatsUtsk. rättighet alt utun konungamaktens medverkan difinilivt besluta uti frågor, som bero på R St:s och konungamaktens gemensamma afgörande, sålunda att Ständerne endast i önskningsväg kunna saken hos K. M. anmäla, ur af en särdeles märkvärdighet.
Åkerhjelm sanningsenligt anfört, förbättringar i flera afseenden blifvit gjorda under de sednaste tiotalen af år, återstår dock, såsom komiterades underd. utlåt, nogsamt utvisar, i alla delar mycket att göra, och det vid alla Hospitalerne, icke ens det bästa af dem, eller det vid Wadstena, undantaget; hvilket Utsk. ock kan inhemta af den dervid anställde, af Frih. Åkerhjelm med rätta berömde hospitals-läkaren Hjertstedts till mig ställda mern., som i sådant ändamål blifvit, såsom bilaga intaget i de lill R. St. utdelade tryckta handlingarne. Hvad åter beträffar det anslag, som blifvit begärdt till fyllande af hospitals-fondens behof för löpande utgifters bestridande, så är jag visserligen öfvertygad om tillvaron äfven af detta behof, ehuru jag icke kan grunda denna öfvertygelse på en speciel kännedom derom. Huru för framtiden enahanda beklagliga förhållande må kunna undvikas, hafva komiterade i sitt underd. betänk, sökt visa. Beträffande i öfrigt de flere frågor, hvilka, enl. komiterades förslag, stå i sammanhang med reorganisationen af Hospitalerne och utgöra väsendlliga, ehuru icke de första, vilkoren för denna administrationsgrens behöriga ordnande, så är de flesta bland dem af beskaffenhet att helt och hållet bero af K. M:s egen höga pröfning, hvadan desamma icke behöft i den K. proposin uptagas. •—• Flötningen har dessutom i flera delar icke, före dennas afgifvande, kunnat medhinnas, så vida R. St. vid denna riksdag skulle blifva i tillfälle, att å sin sida göra något för hospitalsväsendels förbättrande; hvarförutan reformen, i flera delar, endast i den mån lokalerna hinna fullkomnas, kan i verket sättas.
Af fastigheter, hvilka ansåges afkasta blott 4 procent, toges i bevil ning för hvart tusen af egendomens uppskattade värde, eller af 40 R:drs inkomst, 1 U:dr, hvilket utgör 2'/2 procent af inkomsten. Detta vore ock den procent man nu i allmänhet äskade af inkomst utaf näring och rörelse. Emellertid hade, såsom antydt blifvit, till följd af en myckenhet undantag från den allmänna regeln, äfvensom flera fe! vid dess tillämpning och utvexter å systemet, tillkomna dels såsom förmodade botemedel mot brister, dels genom tillfälligheter under strid mellan olika intressen, det förhållande i verkligheten inträdt, att för närvarande knappast annat än på papperet något qvarstode af grundsatsen: jemnlik skatt af all inkomst. Kommitterade hade således, såsom redan blifvit anmäldt, funnit sin uppgift vara, icke att uti vårt beskattningsväsende införa några nyheter, utan fastheldre att, vid blifvande en under nära ett halft sekel vid hvarje riksmöte uttalad, fullt riktig grund, söka undanrödja hindren för denna grunds tillämpning, borttaga de talrika undantagen och utfinna några få enkla och icke motbjudande kontroller för att ernå regelns faktiska tillämpning. Bland de afvikelser från grundsatsen af lika afgift, hvilka innefattades i hittills gällande Bevillnings-förordning, hafva Kommitterade exempelvis erinrat derom: att af fast egendom i allmänhet utginge 2l/2 procent; af frälseräntor (21 g), vissa »fiskerier» (52 <§), äfvensom, efter det vanliga uppskattningssättet, af qvarnar, sågar, tegelbruk m. m. 2 procent. Den, som till jordbruk eller annan vinstgifvande rörelse använde upplånadt kapital, skulle för sin inkomst deraf betala bevillning till Staten med 2V2 procent. Denna af låntagaren, såsom det heter, förskottsvis erlagda bevillning vore långifvaren, när räntan blifvit bestämd till mer än fem för hundra, skyldig att återgälda med dubbla beloppet. För bevillning af inkomst genom ränta, som icke öfverslege fem för hundra, egde låntagaren deremot icke rätt till någon ersättning af långifvaren.
— Det är just hvad många, ja, hvad de allra flesta konstnärer göra. Undantagandes de som äro i en sådan ställning, att de kunna sätta sig öfvef allt samman. Missnöjda äro de flesta. Med eller utan skäl, men missnöjda äro de. För att få frågan bragt på tal har jag tagit mig före att nfedskrifva ofvanstående. Då man skrifver sådant, hoppas man ju att bli vederlagd eller åtminstone att bli motsagd, att väcka meningsutbyte. Minst af allt anser man sina egna åsigter såsom de enda rätta. Juli 1884.Om konsten att författa realistiska romaner. Ett utkast af Christer Swahn. Man klagar öfver, att vi här i Sverige jämförelsevis hafva brist på modern originallitteratur och visar på Danmarks Draqhmann, Schandorph och Jacobsen, Norges Ibsen, Björnson och Kielland, Frankrikes Zola, Daudet och ' Ohnet. Denna klagan är.berättigad, och det är derför jag i min ringa mån vill söka afhjelpa denna brist genom att angifva, huru lättast och bäst realistiska romaner skola fabriceras. Det är en öfvervunnen ståndpunkt att anse någon särskild begåfning af nöden för att blifva framstående realistisk författare. Förr i tiden talade man om skaldeinspiration och diktaryra, framstälde författare såsom en klass för sig och gjorde klyftan mellan jorden och parnassen himmelsvid. Nu deremot kunna alla blifva författare, icke minst sådana, som blifvit underkända i studentexamen i modersmålet, ty hvad pedanter kalla språkrykt och logik behöfva icke realismens alster. Tvärt om skola s. k. språkfel räknas till författarens egendomliga stil, oafslutade meningar och omkastade satsdelar ai^ses såsom älskvärda friheter hos en obunden ande. De realistiska romanerna förete vissa egenheter, hvilka äro af den beskaffenheten, att de måste respekteras, ty i arinåt fall kunna icke alstren räknas till ifrågavarande skola, och dermed är deras fall gifvet. De tongifvande inom litteraturen äro alla realister, och om man vill hafva deras hjelp inom pressen för att få arbetet lanceradt, måste man följa de gifna reglerna.
Ad. vid sista Riksdagen beslöt, att nämnde befattning icke får innehafvas i förening med någon Statens tjenst, anser jag Ridd.Secret:s lön, hvilken för närvarande icke utgör mer än 600 R:dr B:co årligen, vara alltför ringa; och jag tror, att man förgäfves komme att försöka att emot ett sådant arfvode erhålla någon skicklig person. Af sådan anledning och med kännedom derom, att Ridd.-cassans tillstånd är sådant, att densamma under åren i83i och i832 förkofrat sig med omkring 2000 R:dr B:co under hvartdera året, föx-eslår jag en förhöjning i den blifvande Ridd.Secret:s lön till 1,200 R:dr, i stället för 600 R:dr B:co. Å denna min motion begär jag remiss till Ridd.Utsk. Slutligen uppläste Hr Bråkenhjelm följande anförande : Öfvertygad derom, att de arfvoden , som Ridd.Directrs ledamöter åtnjuta, äro alltför ringa för dem af Direct:n, sorn uti förvaltningen af Riddarhusets angelägenheter hafva sig någon vidsträcktare detail uppdragen, samt att Ridd.-cassan icke medgifver någon förhöjning af dessa arfvoden, tager jag mig friheten för H. R. o. Ad. vördsammast föreslå, att de nuvarande sex arfvoden, hvartdera af 200 R:dr, må sammanslås till 3:ne, hvartdera ä 4°° R;dr; af hvilka ett borde tillfalla den biand Direct:s ledamöter, som hade vården 9* Den 10 April e. m. om de genealogiska tabellerna, det andra den ledamoten, som ägde närmaste tillsynen öfver räkenskaperna, samt det tredje den ledamoten, sorn ägde vården om sjelfva Riddarhuset fried dithörande byggnader. Man kan visserligen invända mot denna föreslagna förändring, att då förvaltningen af Riddarhusets angelägenheter allt hittills af Direct. på ett för R. o. Ad. tillfredsställande sätt varit besörjda, vore ej skäl att i dess organisation göra någon förändring.