Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad led grefven då af samhet och sympati for den, som efter hvad för en hisklig sjukdom? » frågade hon. det sades räddat mitt lif. Jag hade plötsligt » Af lungsot. » förlorat spelet, utan att jag visste det. Och » Men inte kan väl lungsot smitta en frisk? » min medspelare tröstade mig med, att jag i stället Man trodde det knappast då för tiden; derför Stora teatern gifver i afton » Målaren och modelJag trodde det äfven — verkade underrättelsen ännu mer skakande. lerna », balettdivertissementet » Blomsterfesten i Genvunnit » lyckan ». ögonblick. Min mor var den, som zano » samt » God natt, herr Pantalon ». I morgon ett Men då doktorn öfverallt ansågs vara en uppföres » Lohengriu » med danska tenorsångaren Fr. väckte mig ur mina drömmar. Då jag för af våra skickligaste läkare, specielt i denna Brun i titelrollen, om söndag » Per Svinaherde », henne yppade mitt hjertas hemlighet, vägrade art af sjukdomar, lyssnade jag till varningen hvilken fortfarande drager goda hus, samt på måndag för sista gången under denna termin » Vermhon att gifva sitt bifall till den förbindelse och vägrade gifta mig med grefven. Man jag knutit. Denna underrättelse mottog min sade, att jag handlade oklokt, ty redan följande ländingarne ». fästman med vanligt lugn. vår dog min tredje tillbedjare, grefven — ogift, Hemma och ute. Teater och Musik. En koketts bekännelser. Skiss för Idun af M i a. (Forts.) Eftertryck förbjudes. " jIMIfin originelle tillbedjare, doktorn, » öfvade fes|sp * sig onekligen i tålamod » under hela sä- songen. Fast än ingen vecka förgick, då vi icke sammanträffade i societeten eller å teatern, gjorde han dock icke min af att återupptaga det ämne, som, att döma af hans förklaring den der balqvällen då tycktes ligga honom så ömt om hjertat. Och jag bekänner, att jag å nyo med den största likgiltighet skulle ha mottagit en för nyad bekännelse, oaktadt jag mer och mer intresserades af doktorns umgänge och spirituella konversation.
N:o 27 i anledn. af väckt motion, dels om anslag af allm. medel till låneunderstöd för dem, som inom Jemtland vilja tillhandahålla spannmålsupplag till utlåning emot samma vilkor, som districtmngasinen, dels om räntans förhöjning å försträckning i spannmål enskilda personer emellan, blef samma utlåt, af R. o. Ad. bifallet. Ånyo föredrogos och bi föllos Statso. Oecon.Utskms d> 20 dennes e. m. på bordet lagda belänkm: N:o 28. i fråga om förändrade grunder för fördelningen af båtsmanshållet Rikets städer emellan; N:o 3o. i anledn. af K. M:s nåd, propos., artg:de rote - Den 3o Octobcr f. ra. frihet för capellansboställen samt ersättning eller vederlag åt de capelianer, hvilkas boställen än vidare komma att i roleringen qvarstå, äfvensom rörande befrielse från öfverroteringen för åtskilliga hemman i Jönköpings och Kronobergs län oell i sammanhang dermed om vacanceafgift för ordinarie rotering underkastad jord, som icke presterar rotering in natura. Uppå begäran af Frih;na Rantzou, Joh. A Ib., och Carpelan, Carl Maur., blef Stals-o. Oecon.Utsk:ns d. 20 dennes e. 111. på bordet lagda betänk. N:o 2g, ifråga örn lindring uti den hemmansägarne i Jemtland åliggande roteringsoch rustningsskyldighet, ånyo lagdt på bordet. Statso. Oecon.Utsktns d. 20 dennes e. m. på bordet lagda ytterligare utlåt. N:o 3r i anledn. af väckt motion, rörtde åbooch besittningsrätten till kyrkohemmanen i Halland, lades till handina af R, o. Ad., som redan bifallit Utsktns första betänk. N:o 22, Företogs till pröfning LagUtsk:s d. 20 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 134 i anledn. af gjorda anmärkntr vid LagUtskrs betänk.
Denna motion har blifvit utan anmärkning från BondeStåndet remitterad till StatsUtskoltets Utlåtande; Riksdagsmannen Strindlund är sjelf Ledamot i samma Utskott; han har ej vid något Utskottets sammanträde varit borta derifrån; och han har således öfvervarit heslutet om ifrågavarande Utlåtande, Jag tar för gifvit, att om han hade hyst en stridig tanka mot hvad Utlåtandet innehöll, hade han icke underlåtit att gifva Utskottet sådant tillkänna. Herr Lefren, Johan Pehr: Såsom Ledamot på den Afdelning af StatsUtskottet, der Strindlunds ifrågavarande motion blif - Den 3 Februarii e. m. vit hufvudsakligen handlagd, torde jag få upplysa en omständighet, som hittills blifvit härstädes förbisedd. StatsUtskoltet har nemligen aldrig fått till sig remitterad från BondoStåndet någon serskild skriftlig motion i ämnet af Strindlund, utan endast ett ProlocollsUtdrag från BondeStåndet, som innehöll a:ne olika saker. Den första var Ståndets beslut i en enskild fråga, som ej behöfde remitteras, nemligen att Ståndets Medlemmar skulle prenumerera på Ståndets tryckta Protocoll. Men sedan detta beslut var fattadt, anmälte sig Strindlund och yttrade den önskan, att nämnde Protocoll måtte bekommas af Ståndets Ledamöter för nedsatt pris emot Boklådspriset. Denna sednare fråga fann Ståndet vara af den beskaffenhet, att den borde behandlas afStatsUtskottet, emedan öfrige RiksStånden jemväl ägde att yttra sig derom. Följaktligen remitterades denna sistnämnde fråga till StatsUtskottet, sora nu i det afgifna Utlåtandet tillstyrkt, att prenumeranterue bland BondeStåndets Medlemmar skola erhålla sine exemplar af ifrågavarande Protocoll för 33f procent bättre pris, än Boklådspriset. Strindlund har sjelf varit i Utskottet tillstädes, när detta beslut fattades, och har då dermed förklarat sig nöjd. Sedan har äfven BondeStåndet antagit Utskottets förslag; och Strindlund har förmodligen också härvid närvarit i Ståndet.
Äfvenledes hafva Riksens Ständer inhämtat, att Hålloch Reserve-Skjuts-skyldiglieten icke på afla orter i Riket är så jemt fördelad , att den drabbar de skjuts-skyldiga lika; hvar - JXsn 3 Augusti före Riksens Ständer få yttra den underdåniga önskan, det Eders Kongl. Maj:t i Nåder täcktes förständiga dess Eefallningshqfvande i Eänen, att i detta afseende anställ^ undersökningar, qeh derefter så föranstalta, att den ena, skjutsskyldige ej blifver mera besvärad än elen andra, samt att sedan sådana undersökningar skett, och vederbörande hörde blifvit, en sådan reglering af (kästgifvaregårdarnas afstånd från hvarandra matte ^nställas, atl > der sådant utan olägenhet kan låta sig göra, skjutshallen må förläggas till 2 mil, dock ej längre afstånd från hvarandra, äfvensom att, å de mindre befarne vägarna , Gästgifvaregårdarné må pa alla ställen, der det lämpligen ske kan, indragas, och de dit anslagne Hålloch Reserve-Eag läggas till de bibehållna Gästgifverierna, till lättnad vid skjutsningens, utgörande der - Riksens Ständer framhärda med djup un derdånig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernadigste Konungl Eders Kongl. Maj:ts underdånigste tropligtigste tjenare och undersåter På Ridd. och Adelns På Prest-Ståödets vägnar vägnar Carl Mörner. J• A. Lindblom. K t, Landtmarskalk, fl. v. Talman, VI Ben 3 Augusti Pä Borgare-Ståndets Pä Bondeståndets Vägnar vägnar H. Schwan. Lars Olsson h. t, Talpian. n. v, Taimaa. Uppläst hos samteliga Jliks-Stuiiden d. 3 Augusti Stormägtigste Allernådigste Konung ’ Me
sändes 1 (1375) Plissé- och Persiennefabrik gratis, _________ [1657] Jiujvudlonioz.-. Alla och f l returneras (dock genast) mot fraktkostnaden. Idun Tidningen kostar Annonspris: endast 1 kr. för kvartalet, med 35 öre pr petitrad (10 stafvelser). IdunsModeoch Mönstertidning F ö r » Platssökandeocli » Lediga platser » 1 kr. postarvodet inberäknadt. Utländska annonser 70 öre pr petitrad. Redaktör o c h utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas ä byrån kl. 10 — 11. A l l m. Telef. Byrå: Drottninggatan 4 8, 1 tr. Lösnummerpris: 15 öre Prenumeration sker i landsorten å postanstalterna, i Stockholm hos red., i boklådorna och tidningskontoren. (vid kompletteringar). Randel. peldynan. Till och med den väderbitne fiskaren, som med senstark arm vant sig att brottas med Vetterns ostyriga vågor, skall man under vinterkvällarne finna hafva utbytt fisknätets grofva maskor mot de jämförelsevis oändligt fina, hvilka mätas med omfånget af en knappnålsspets. Inga händer äro för grofva, och ändå är denna konst så fin; icke minst därför att den lemnar alla familjens medlemmar tillfälle att mer eller mindre bidraga till det gemensamma underhållet. De gamla klostren lemnade oss bland andra kulturarf äfven spetsknypplingskonsten. Den anses införd i landet omkring början af 1400:talet. I cellens dystra ensamhet blef spetsknypplingen en förströelse emellan fasta ocli bön, och den är ännu i dag de betrycktas stöd, på samma gång dess frukter äro världsdamens stolthet, vare sig en af dessa mästerliga spetsar pryder den väl parfymerade brudnäsduken eller genom hennes försorg, till den himmelske brudgummens ära, smyckar täckelset kring altarets rand.
Utskottet ådagalägga behofvet af ifrågavarande anslag, genom hvars beviljande fördelar skulle tillskyndas icke blott provinsen Jemtland, för hvilken hästafveln är af synnerlig vigt, utan ock för andra landskap, dit de Jemtländska hästarna genom försäljning spridas, samt det af motionärerne åsyftade ändamål synes vara af den allmännyttiga beskaffenhet, att det förtjenar med statsmedel understödjas hemställer Utskottet, a) att Rikets Ständer, till befrämjande i provinsen Jemtland af en god afvel af arbetshästar, måtte till Kongl. Majits nådiga disposition å Riksgälds-kontoret anvisa ett belopp af 5,000 R:dr, att på det sätt och under de vilkor, Kongl. Majit kan finna lämpligt föreskrifva, för berörda ändamål användas. Beträffande det begärda anslaget till fårafvelns förbättrande i nämnda provins, så finner väl Utskottet framställningen äfven i denna del förtjent af Rikets Ständers uppmärksamket; dock som det äskade anslaget är afsedt till inköp af både tackor och baggar af utländsk race, men erfarenheten torde hafva ådagalagt, att resultatet af utländska tackors införskrifvandc till landet i allmänhet ej utfallit särdeles fördelaktigt, anser Utskottet sig icke i vidsträcktare mån kunna understödja framställningen i denna del, än att Utskottet hemställer, b) det Rikets Ständer till förbättrande af fårafveln i Jemtland, genom inköp af baggar utaf en för detta landskap passande race och deras stationerande å lämpliga ställen i länet, måtte till Kongl. Majits disposition å Riksgälds-kontoret anvisa ett belopp al 2,500 Ridr, att på det sätt och under de vilkor, Kongl. Majit kan finna lämpligt bestämma, för ändamålet an vändas. 45:o.
Ja, där blef nu ett annat lif i det förut så enformiga och urverksmässiga hemmet. Glädtigt ljödo de späda rösterna genom rummen, och äfven, när väderleken ej var alltför afskräckande, ute på gården och i trädgården. Lille Karl Jakob, nu på fjärde året, hade snart blifvit så god vän med både kusken och rättaren, att han fick tillträde till bådas särskilda områden och visste snart namnen såväl på » farfars » hästar som på de vanligaste åkerbruksredskapen. » Farfar » — hvad det ljöd underbart i den gamle enstöringens öron! Det föreföll honom som en oförtjänt gåfva, detta namn, då det uttalades af dessa små rosiga läppar! Och detta ord blef äfven snart ett » Sesam », som för de små öppnade tillträde hvart helst de ville — det märkte de fort nog med barnasinnets snabba, instinktmässiga uppfattning! — det öppnade till och med » farfars rum », hvartill egentligen skulle vara » förbjuden ingång ». En dag satt kaptenen inne i sitt rum, upptagen af räkenskaper, då han fick höra ett sakta klappande på dörren af ett par små mjuka händer. » Fa ' - faM » lät det sakta utifrån. » Farfar » försökte göra som flickan i sagan och stoppa öronen till för den förledande rösten. Ett ögonblicks paus — så blefvo bultningarna något kraftigare af de små knubbiga knytnäfvarna. » Fa ' - fa ', öpp ' a! » lät det högljuddare. » Farfar » ville gärna afsluta sitt arbete och tillgrep den listen att hålla sig alldeles tyst och låtsa som om han inte vore inne. Men däri hade han missräknat sig! Ty nu upphäfdes ett sådant » indiantjut », att det trängde icke blott till » farfars » öron, utan ända till hans hjärta! Dörren kom upp, lillan kom in och alla siffrorna togo till flykten! Det första lilla Greta nu företog sig var att gå fram till bordet, där » farfars » snusdosa händelsevis var ställd, och i ett obevakadt ögonblick öppna locket, med dosan vänd upp och ned — och vips! låg hela innehållet utstjälpt på golf vet. — Jo, det skulle ha varit någon annan, som gjort det!
Jag klagade förstås för höga rätten, men höge herrar hacka inte ut ögonen på hvarandre, och de satte mig i stället hit. — Om du ljuger ett ord till, — inföll Anders otåligt och knöt handen mot henne, — ska' jag krossa din otäcka skalle mot väggen der, liksom du krossade ölkruset. — Ha, ha Sämre slut kan man få! — svarade hon skrattande. — Men vill du inte höra mig, gör du dig sjelf största otjensten. Samtalet tystnade för en stund, och hon såg än på honom än i taket samt började derpå hvissla en bekant soldatvisa, slående takten med händerna. — Om Elsa skall lida i dag, borde väl klockorna höras från kyrktornet? — sade hon för sig sjelf, då han reste sig upp och ville lemna henne. — Ja, det har du rätt i, Lisa! — Och än ha' de hvarken låtit bing eller bång! — Det qvittar mig nu lika när det sker. — Förstår du då inte, vackre gosse, att sker det inte i dag, har du ännu tid på dig att hjelpa henne ut! — Jag? Han såg förvånad på henne. — Hvem annars? Sådan förnäm man som du blir nog, när natten är öfver, förd till Gillstu'n, och är du då rapp på foten, lär icke den drönar'n Kinkel löpa fatt dig. — Sluta med ditt gyckel, Lisa, och tala om, hvad det var, du visste om Elsa? — Så du hänger läpp, stackars gosse, — svarade hon, härmande honom. — Tro mig, det gör ingen man, att taga sorg på hand. En aflägsen klockringning hördes i det samma, som kom Anders att häftigt spritta till. — I dag var det alltså, — utropade Fingerlisa, och hennes ögon glänste. Derefter böjde hon sig hastigt ned och trefvade i halmen. Anders hörde henne icke mer. Klockornas dofva klang verkade alltför våldsamt på hans tankar. Utom sig af smärta, lutade han sig mot muren. — Har du fått tofflorna på dig än? — hördes nu mäster Kinkels stämma från dörren, — eller ska' jag rappa dig hit? En så'n vacker gosse som du är inte för slikt qvinfolk!
E n af Prof. Kronberg komponerad matta med assyriskt motiv, bekant från hans stora tafla David och Saul på Nationalmuseum är Handarbetets Vänners hittills förnämsta arbete af denna art och är ett verkligt mästerverk; men äfven de här utstälda större och mindre flossaväfnaderiia väckte förtjent uppmärksamhet för smakfulla mönster och färger samt gediget utförande. Flere af ' dessa väfnader ha på senare tid med fördel imiterats i broderi och sålunda blifvit möjliga att åstadkomma äfven af i väfkonsten icke förfarna; åtskilliga kuddar, längder och dylikt utgjorde vackra prof på denna teknik. Konst sömnaden eller handarbetet i egentlig mening med nålen såsom verktyg i motsats mot den mera mekaniska konstväfnaden med väfstolen såsom medel är den andra stora afdelning af .. textilkonst som tillhör Handarbetets Vänners verksamhet. Afven här har föreningen utgått från nationela förutsättningar, upptagit gammalsvenska arbetssätt och begagcp 283 nat svenska mönster - jag påminner särskildt om den foriinordiska ornamentik som i början af H. V-s verksamhet var så godt som allena herrskande i dess sydda arbeten - men här ha de befintliga arbetssättens stora mångfald så väl som aktgifvandet på alla de historiska konststilarnes oändligt vexlalide formverld fört till en frihet, som ej längre synes följa andra lagar än skönhetens och ändamålsenli hetens. I de utstälda konstbroderierna hade man äfven tillglle att iakttaga, hurusom mångfaldiga skilda motiv från olika länder och tider blifvit tillämpade för moderna behof, och alla vittnade de om ett öppet öga för stilarnes egendomligheter och för deras möjlighet till användning i hvarje särskildt fall. Så- lunda såg man t. ex. en vacker lampmatta i Egyptisk stil med ett förträffligt arrangement af lotusblommor och knoppar, åtskilliga väskor, dukar o. d. i turkisk, arabisk, rumänisk m. fl. stilar. Af ytterst praktfull verkan var den stora bordduken i romansk stil med foglar och rankor i chattersöm på rikt röd botten, kom onerad af fru Winge, och ej mindre beaktansvärd var fr. Jrantings stora duk i korssöm med mörkare färger och orientaliskt mönster.
Angående dessa val stadgas uti Kyrkolagens 24 kap. 50 § följande: ”organisten väljes af kyrkoherden och församlingen, som honom lönar, allt som the theröfver kunna förenäs;” och i samma kap. 31 § heter det: ”klockare skall i lika målto af kyrkoherden och församlingen väljas;” likasom det uti Kongl. Maj:ts nådiga Stadga, angående folkundervisningen i riket, den 18 Juni 1842, § 6 mom. 2 föreskrifves, bland annat, rörande val] af skollärare: ”mellan de på förslag uppförde anställes derefter val af församlingens å sockenstämma samlade röstegande ledamöter, hvarvid rösterna beräknas likasom vid klockareval och ordförandens i skolstyrelsen röst gäller lika sorn kyrkoherdens vid klockareval.” Huru denna lag: ”klockare skall i lika måtto af kyrkoherden och församlingen väljas,” bör förstås, inhemtas af Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär den 20 November 1786, § 22 samt af Kongl. Resolutionen den 20 Juni 1794. Enligt dessa nådiga resolutioner skall kyrkoherdens röst vid klockareval, följaktligen äfven vid skollärareoch orgelnistval, beräknas till hälften mot försam - 430 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 288. lingens afgifna röster, det vill nied andra ord säga, kyrkoherdens röst utgör tredjedelen af de afgifna rösterna eller så, att när en församling t. ex. å 100 hela hemman har 100 röster, så har kyrkoherden 50. Denna röstberäkningsgrund tillämpas öfverallt, utom vid klockareval i Skåne, Halland, Blekinge och Bohuslän, hvarest så förfares, som Kongl. Resolutionen den 17 December 1734, § 78 närmare bestämmer. Det torde väl knappast behöfva sägas, att en sådan röstberäkningsgrund. som den ofvan beskrifna, icke är tidsenlig eller tillfredsställande för församlingen, som dessa tjenstemän lönar.
Institutets ändamålsenliga verksamhet nödiga utgifter, än äfven till underhåll på Institutets fond af ett större antal fri-elever, det årliga statsanslaget af 45,000 R:dr numera vore alldeles otillräckligt tiil underhåll af det ökade antal elever, eller 180, som den nya lokalen vore afsedd att inrymma; hemställande af sådan anledning bemälde motionärer, det Rikets Ständer, för alt bålla Institutet skadeslöst för nämnda ränteförlust, ville bevilja en tillökning af 15,000 R:dr i det för denna inrättning nu utgående statsanslag; samt likaledes c) inom sistnämnda Riks—Stånd af Riksdagsfullmägtigen Sven Rosenberg från Christianstads län, N;o 221, som, då han ansett det vara samhällets oafvisliga pligt att vid ifrågavarande anstalt bereda utrymme åt så många sorn möjligt af dessa nödens barn, hvilka ingen afgift kunna erlägga, samt med /'åstadt afseende å den sämre ställning, i afseende å löner och trygghet för framtiden, som Institutets lärare-korps innehade i jemförelse med lärarne vid Statens elementarläroverk, föreslagit l:o att Rikets Ständer måtte öfvertaga de intelleklueia lärarnes vid Institutet aflöning, mot förbindelse lör Institutet alt mottaga så många ytterligare fri-elever, som motsvarade beloppen af lärarnes nuvarande löner; 2:o ali ursprungliga lärarelönerna, enligt nuvarande praxis vid Institutet, bestämmas till 800 R:dr, med rättighet till löneförhöjning i samma proportion somför rikets elementarlärare är bestämd; 5:o att tili en Direktör anslås en årlig lön af 1,500 R:dr; 4:o alt för detta ändamål och för de ytterligare lärare, som efter Institutets utvidgning lära blifva alldeles nödvändiga, anvisas ett årligt statsanslag af 15,000 R:dr; samt 5:o att såsom vilkor bestämmes, det hvarje lärare, efter ett års oförvitlig tjenstgöring, af Direktionen förses med behörig fullmagt.
Alt binda den, såsom nu är fallet, vid jorden och vid de tillgöranden, hvilka delaktighet i hyttelaget medföra, alstrar betydliga svårigheter och hinder i näringens förkofran. Jag skulle derföre trott, att Utsk. bort mera behjerta det verkligt behöfliga, som kan förefiunas i och för tackjernsblåsningens frigörande. Man har visserligen deremot anmärkt, alt en mängd Bergsmäns bestånd skulle derigenom kunna sättas i våda. Detta skäl bör naturligtvis verka hvad det kan, men icke bör det verka derhän, alt för näringens förkofran alldeles ingenting skulle (illgöras. Vill man betrakta saken ifrån alla sidor och trygga näringens bestånd på samma gång som man lemnar den erforderlig frihet, för att nå den högre utbildning, hvaraf den är niägtig i vårt land, der kanske Den 9 September. 307 de rikaste Och bästa malmtillgångar i hela verlden finnas, så är det väl icke skäl att lägga hinder i vägen för utvecklingen af en näring, som för oss är så naturlig. Jag anhåller derföre alt R. o. Ad. måtte återremittera delta Betänk. Jag får tillägga, att, enl. hvad jag har mig tillförlitligen bekant, så har BorgareSt. denna förmiddag med afslag af Utsk:s Betänk, bifallit motionen. Frih. Rehbinder, Fredr. Wilh.: Jag skulle visserligen helst önska, att Utsk:s förslag må blifva af Ståndet bifallet och vågar således hos Ståndet anhålla om bifall till detsamma. Jag vill likväl icke för min del hålla mycket derpå. Jag har sjelf varit ganska tvehågsen om det beslut jag bort fatta, men efter de uplysningar, jag erhållit, ätt man i Bergslagen är mycket rädd för framgången af motionen och befarar alt en stor del af Bergslagen skulle deraf röna mycken skada, så förenar jag mig slutligen med dem, som rösta för afslag å motiouen. Frih. Cederström, Rud.: Gr. Lagerbjelke utgår från den förutsättningen att en fullkomlig frigörelse från nu gällande band skulle förmånligt inverka på bergshandleringen. Jag är icke i förevar:de fall af hans tanka.
Warnande efterdöme» hafwa bort hos alla Nationer genom sednare tiders händelser djupt intrycka wigten af 604 Expeditioner till Riks-Ttänden. äganderättens helgd, och alla tiders erfarenhet, sä wäl som sakernas nödwändiga förhållande, bewisar, att ingen Nation dessförutan kunnat uppstiga till wälmagt och ära. Det är säledes ej blott för enskildas, men för Samhällets allmänna wäl svin deltagandet i Statens Lagstiftning mäste till en wiss grad rättas efter deltagandet i Statens allmänna bördor; det är pä dessa grunder som rösträttigheten och rättigheten att kunna komma under omröstning böra uträknas ej blott efter Folkmängden, men efter den afgift hwar och en erlägger för Samhällets beständ. Det är pä sädant sätt som de twänne grunder uppkomma som böra iakttagas wid röstberäkningen, nemligen: Folkmängd och Bewillning. Dä denna sednare närmare uttrycker förmögenhetens förhällanden och dessutom är lättare att beräkna, torde det böra blifwa denna som wid beskattningsbcräkningen endast bör komma i fräga. Dä wid all omröstning i det förra afseendet röstberäkningen skulle ske efter jord, men minimum och maximum deraf endast utgöra en röst, ester hwar och ens personal?, och hwar och en »besuten mans rösträttighet wara Lewarad, sä snart han erlade skatt i jemnförelse till ett fjcrdedels eller ett halft hemman, men antalet af Representanter uträknas i förhällande till Mantalskrisne personer, sä wore äfwen hwar och ens enskilda rätt derigenom iakttagen. Men för rättigheten att rösta i afseende pä den andra beräkningsgrunden skulle erfordras en wiss Bewillningsafgift; sä att walrättigheten icke skulle sträckas ntöfwer en utsatt gräns, äfwensom antalet af Representanter skulle uträknas blott efter ett wisst förhållande till Bewillningssumman.