Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Föredrogos Kongl. Maj:ts nedannämnde Nådiga Proposition och Skrifvelse: l:o om ett ytterligare anslag af 4,000 R:dr årligen, till understöd för rustoch rotehållarne i Jemtland: Remitterades tillika med ett, i anledning af denna Kongl. Proposition, af Herr Petre lemnadt, anförande, till Stats-Utskottet; och 2:o, angående förslag till en ny Inqvarterings-ordning för Stockholms stad, samt andra, i sammanhang dermed, förekomna frågor: Piemitterades till Stats-Utskottet. S. D. Föredrogs ånyo och afslogs Banco-Utskottets memorial, N:o 7, om anskaffandet af militair-posler till bevakning vid Låne-contoren i Malmö och Götheborg. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets utlåtande, N:o 7, i anledning af väckta motioner, angående befordrings-författningarne för prester: Med förklarande, att ärendet tillhörer Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, lade Ståndet utlåtandet till liandlingarne. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Vid slutlig handläggning af Constitutions-Utskottets memorial, N:o 4, med uppgift å hvilande förslag till grundlags-ändringar, blef förslaget, N:o 13, angående rättighet för Constitutions-Utskottet att hos Riksens Ständer anmäla skäl till nedläggande af åtal, enligt Regerings-formens 106 §, af Ståndet bifallet. S. D. Prat.-Utdraga den 21 September 1844. 177 S. D. Under yttrande, alt anledning vore lill anmärkning emot så viii Föredragande Siats-Rådet och Chefen för Finance-Deparlementet sorn Konungens öfrige Rådgifvare, aflemnade Carl Ersson från Westerås Län en till Constitutions-UIskottet ställd förseglad rulla, hvilken lill samma Utskott remitterades. S. D. Till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekon om iUtskott en remitterades ett af Anders Göranssoji från Stora Kopparbergs
Utassignering eller insättning å kreditiv får icke ske å mindre summa än 1000 r:dr b:co och skall den förra genast aviseras. Ej eller må någon hypotheksförening, som i Banken äger kreditivrätt, på annan räkning utgifva assigneringar å mindre belopp än 500 r:dr b:ko. 7:o Räntan för de å dessa kreditiv dragna summor beräknas efter 4 proc. om året. 8:o Första folium af den löpande räkningen erhålles utan afgift, men för hvarje af de öfriga erlägges 2 r:dr b:co. 9:0 Bankofullmägtige äga rätt att genom särskildt ombud deltaga i den årliga revisionen af hypotheksföreningar, som äga kreditivrätt, men ehvad de sig deraf begagna eller ej, skall ett exemplar af revisionsberättelsen till Fullmägtige insändas. 10:o Upsäges hypotheksförening meddeladt kreditiv, skall skulden derå, inom 9 månader efter skedd upsägning, inbetalas dock, i fall upsägningen sker, emedan kreditivet blifvit af hypotheksföreningen missbrukadt, skall det samma inom 4 månader efter upsägningen vara inbetaldt och kan sådan förening icke utan R. St:s särskilta medgifvande erhålla nytt kreditiv. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.: I strid mot den talare, som näst före den sista yttrat sig, anser jag mig böra hembära min erkänsla för det förslag Utsk. framställt i afseende på medgifvande! af kreditivrätt åt Hypotheksföreningarna. Jag anser att Utsk. derigenom sökt godtgöra den orättvisa, för att icke säga något värre, som vid sisth riksdag vederfors dessa inrättningar, och tror derjemte, att Utsk:s förslag äfven under andra hänseenden är ganska välbetänkt. Jag hyser den öfvertygelse, alt hade dessa kredit! Den 14 April.
Jag vill upptaga det af tvenne talare gjorda inkast, att en nedsättning i trafikafgifterna icke skulle framkalla en större rörelse, emedan det, åtminstone här i landet, skulle hafva visat sig, att persontrafiken vore af större betydenhet än godstrafiken. Att sistnämnda förhållande hittills egt sin rigtighet, vill jag icke bestrida, men detta har kommit sig deraf, att för persontrafiken funnits en tillräcklig materiel, under det att t. o. m. tillräckligt antal godsvagnar saknats för den redan befintliga godstrafiken, — hvarom den, som det vill, kan inhemta upplysning vid nästan alla större stationer. Till följd af denna brist på materiel har det för trafikstyrelsen varit omöjjigt att nedsätta frakterna, icke derföre, att det icke skulle hafva burit sig, utan derföre, att man visste Den 15 Mars. 337 visste att för sådan händelse skulle tillströmma en sådan myckenhet gods, att det icke kunde utföras på banan. På grund af detta menliga förhållande har godsrörelsen icke kunnat nå någon synnerlig utveckling; men att den, sedan tillräcklig materiel blifvit anskaffad, skall vinna en ofantlig tillväxt, är klart, då man besinnar, att vårt land hufvudsakligen frambringar tunga varor, hvilka måste gifva betydligt större trafikinkomst än de fina, som icke väga mycket. Jern, malm, trävaror, ja granit m. m. äro varor, af hvilka en högst betydlig inkomst kan beredas, sedan dels materielen blifvit tillräcklig för deras befordrande, dels trafiktaxorna blifvit behörigen nedsatta. Jag tror derföre också, att derefter trävaror skulle komma att från Degefors fraktas till Göteborg pr jernväg, hellre än sjöledes, ty det torde blifva svårt för kanalbolaget att nedsätta slussafgifterna så betydligt att, när man beräknar fördelen att få varan oskadad till destinationsorten, det skulle löna sig att sända trävarorna sjöledes. Att Uddevalla-Wenersborgs-banan komme att nedsätta sina taxor för att draga till sig hela Wenernstrafiken, är antagligt, men då det kostar högst betydligt att omlasta de skrymmande trävarorna, förmodar jag att Statens jernbanor komma alt ändå besörja denna trafik.
Ett arfvode nf 16^ R:dr (ill Actuarien vid Ofver-SlåthållareEmbetets Cancellie, och ett arfvode å enahanda belopp till Registratoren vid Öfver-StåthållareEmbetet i Police-Arender, beviljade utaf Banco-Fullmägtige, efter anmälan från Bankens FiscalsEmbete, under d. 29 Aug. 1818, frir meddelandet af nödige upplysningar till Fiscals - Contoiret om Banco-Staten tillhörande personers förhållanden och conduhe utom Verket, Fiscals-Ernhetet har yrkat desse anslags fortfarande till Öfverföres 5,000 af Banco-Fullmägtige. 75 Öfverförde 5>ooo: —, nästa Riksdag, så vida nemligen nu gällande stadgar, i hvad de föranleda till forskningar om Bankens Tjenstemäns enskilde affairer och uppförande i allmänna lefvernet, lemnäs oförändrade. Fullmägtige anse för deras del nödigt, att denne anstalt än vidare bibehålles; hvadan ifrågavarande arfvoden utföras med tillhopa « # 33:16. Härnäst förekomma sadane utöfver Stat anslagna Arfvoden, Gratificationer och Expenser, som, enligt tid efter annan utfärdade Resolutioner och förordnanden äro bestämde att genom Bankens Comrnissarier directe anordnas och utgå från Bankens Omkostnads-Räkning, dels qvartaliter, dels en gång om året. Öfver desse har Bankens Corn* missariat till Fullmägtige aflemnat den Tabellarisk! Förteckning, som bär bilägges, jemte åtföljande Memorial af d. 11 nasti. October. I nämnde förteckning upptagast a) Anslag, som till beloppet för hvarje år ej kunna bestämdt uppgifvas, nemligen: Betalningen för smärre Sedlars skrifning, tillhopa R:dr 2: 40 sk. För annullerade smärre Sedlars sluteliga granskning och korssning af Commissarierne, å 42 sk, 8 r:st. per iooo:de, enligt samma §.
J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe. Härmed följa 2 bilagor (A, B). Bilaga A till Mern. N:o 10. 857 Bilaga A lill Mern. Välborne, Adle och Välbördige, Ärevördige, Vördige, Vällärde, Areborne, Förståndige, Välalctade, Hedervärde och Redlige Gode Herrar och Svenske Män! Uti underdånig Skrifvelse den 27 sistlidne April håfven I, Gode Herrar och Svenske Män, anmält Edert, i anledning af Constitutions-Utskottets förslag vid sistförflutne Riksdag, nu vidtagna enhälliga beslut, att 14 § i Instructionen för Justi tise-Ombudsmannen skulle hädanefter blifva lydande som följer: »Justitim-Ombudsmannen åligge vid hvarje Riksdag till Riksens Ständer aflemna en allmän redogörelse för sin förvaltning af det honom anförtrodda Embete samt deruti utreda Lagskipningens tillstånd i Riket, anmärka bristerna uti Lagar, Författningar och Allmänna Hushållningen samt uppgifva förslag till deras förbättring. Vare han ock skyldig att emellan Riksdagarne årligen ett utlåtande öfver dessa ämnen genom trycket kungöra. Äfven bör Justitieombudsmannen vid hvarje Riksdags början till Riksens Ständers Constitutions-Utskott inlemna de öfver dess Embetsförrättningar sedan sista Riksdagen hållna Diarier, för att af detsamma granskas; Justitieombudsmannen åligge äfven att vid hvarje Riksdag för Riksens Ständer uppgifva, hvilka af deras vid förflutnc Riksdag fattade beslut och gjorde hemställningar blifvit af Konungen gillade, utfärdade och i verket ställde.» Och jemte det I, Gode Herrar och Svenske Män, i underdånighet anhållit om Min Nådiga Sanction till detta tillägg uti Justitise-Ombudsmannens Instruction, håfven I dessutom i underdånighet tillkännagifvit, att, i det fall Mig skulle täckas i Nåder bevilja berörde Sanction, Constitutions-Utskottet borde med sitt på den anbefalde granskningen grundade yttrande vid hvarje Riksdag till Riksens Ständer inkomma, innan nytt val till Justitise Ombudsman anställes.
Då det nu visat "sig, att den frihet härtill, som blifvit domaren gifven, annu fortfar att begagnas, och sålunda exempel förekommit, dels att en person, sorn lörut undergått bestraffning för stöld, och derefter befunnits innehafva en falsk nyckel, derlor blifvit dömd, ej allenast till nio dagars fängelse vid vatten och bröd, utan ock att, såsom med itererad vanart beträdd, under ett års tid hållas till arbete vid allmänna stråhoell arbetshuset a Aorrmalm, dels att en annan för begången stöld andra resan fått sig ådömdt aderton dagars; långelse vid vatten och bröd med tillagdt tre års allmänt arbete vid korrektions-inrättningen a Långholmen, samt dels att en tredje för förskingring af anförtrodt gods till belopp al 16 B:dr .16 sk. är dömd alt böta C R:dr 42 sk. samt för fylleri och sabbatsbrott 6 Kalr 62 sk. allt banko, och att derjemte, enär han tillförene lidit straff lör förskingring af anförtrodt gods, nu såsom ånyo beträdd med grof vanart, försändas till allmänna stralfoch arbetsfängelset å Långholmen, för att derstädes ett år till allmänt arbete hållas; lärer det finnas tillräckligen ådagalagdt, atl den rättelse, som kan pröfvas skäligen äga rum, är af behofvet påkallad. För min del tror jag skäl vara att den olämpliga föreskriften, åtminstone tills vidare, utan ersättning afskaflas. Jag vet icke, huruvida, såsom jag hört sättas i fråga, någon ting annat erfordras, än ett ärendes upptagande i Justitiä-Ombudsmannens berättelse, för att göra detsamma hos Rikets Höglofl. Ständer anhängigt.
Dessa förhållanden, hvartill lägges nödvändigheten i händelse af krig, att kunna för trupper och transporter äga ett tjenligt och säkert öfverfarisställe, hafva föranledt den underdåniga framställning lill Eders Kongl. Maj:t, som sisllidue år af mig gjordes om öfver,- 7 fartens förläggande en mil högre upp i elfven, der densamma, formerande 2:ne strömfåror pä hvar sida om den midt uti belägna Sandön, endast innehade en sammanlagd bredd af 1100 alnar, ocb der antingen bro å ömse sidor, eller bro ä ena och färga å andra sidan örn1 ön borde till vägabringas. Deir lokal-undersökning, jemte upprättande af kostnadsförslag, som kiders Kongl. Majit i anledning häraf Läcktes förordna, att på Statens bekostnad ega rum, har sedermera börjats och såvida fortgått att planen visar sig vara i allo verkställbar, och så snart undersökningen nästkommande år hinner fullbordas, skall jag hafva INåden göra ytterligare underdånig framställning i detta ämne. Såsom fortsättning af de arbeten, som förut ägt rum för att upprensa Indals-ellVen och göra den flottbar för skogseffekter, bar under åren 1841 ocb 1842 på allmän bekostnad eli större arbete företagits och utförts ej långt från Elfvens utlopp vid den såkallade Rösåslekan. Till fullbordande al' hvad som återstod af dylika arbeten i Ljunga Elfven, beviljades vid sistledne Riksdag eli anslag al 3000 R:dr Banko. På kiders Kongl. Majrts Nådiga befallning hafva iunebyggarne i Hafverö socken, inom hvars gränsor arbetet skulle ske, blifvit lilllrågade, huruvida de vilie åtaga sig delsammas utförande, emot lillgodonjutande al nyssnämnde anslag; men Socknemännen, ehuru angelägne att få saken verkställd, hafva likväl, då kostnaden för arbetets utförande icke var kalkylerad och de således ej kunde beräkna vidden af deras åtagande, icke tilltrott sig ali på förslaget ingå. §. 2. Innevånare. Enligt uppgifterne till detta års Mantalsoch Skattskrifning, utgjorde antalet af Länets Innevånare: På Landet boende:
Jag känner icke, hvaruti denna senfärdighet består, men jag förmodar att, för att kunna följa med uppfmningarne, det ej fordras annat än att vederbörande taga kännedom om dem, helst vi icke numera behöfva klaga öfver brist på snabba kommunikationer, som hindra underrättelserne om de nya uppfinningarne att kunna i rätt tid hinna hit. Jag får för min del säga, att jag anser det vara Chefens för landtförsvaret skyldighet att anbefalla arméförvaltningen att taga notis om och pröfva de nya uppfmningarne, för att sedermera inkomma med förslag till de förbättringar, som kunna finnas goda och nödvändiga. Om vi, i fråga om den militära organisationen, stå i något fall tillbaka, så måste det väl vara i afseende på aflöningssättet för armén, då en stor del af dess tjenstemän äro hänvisade att taga sin aflöning in natura, antingen genom förvaltande af dem anslagen jordegendom eller genom uppbärande direkte af de skattskyldige utaf räntor eller tionde, utfallande först efter tjensteårets slut. Den siste talaren har sagt att staten likasom löntagaren befinner sig väl af detta aflöningssätt. Jag tror att, om man ser till hvad löntagaren har i netto inkomst, och icke hvad honom tilldelas i brutto, skall han finna sig icke hafva särdeles skäl till belåtenhet med den stora lönen på papperet. Det kan dessutom med detta aflöningssätt ofta inträffa, att den besvärligare tjensten är knappare allönad än den mindre besvärliga. Ofverensstämmer detta aflöningssätt med statens värdighet och dess tjenstemäns anspråk, då irrar jag mig; men om jag deremot har rätt, är kanske denna institution nu mera icke mycket värd att lofordas. Jag yttrade, då jag förra gången hade ordet, att de 3 särskilda afdelningscheferne, då de icke hade någon förmedlande chef öfver sig, skulle komma att kifvas om hvilkendera af dem borde hafva företrädesrätt, när hvar och en helst skulle se till godo det fack af arméförvaltningen, som blifvit honom anförtrodt. Häremot har af en föreg:de talare blifvit erinradt, att det icke skulle blifva större kifvande nu, än som inträffat under den hittills varande collegiala formen.
Somlige fäder t. ex. låta, af svaghet eller andra skäl, sina barn få hvad de behaga. Följden deraf blir den, att då barnen blifva gamla, äro de sina fäder ingenting mindre än tacksamma för den upfostran, de erhållit; andra fäder deremot äro allvarsamma emot sina barn och npfostra dem i. tukt och Herrans förmaning. Dessa föräldrar hafva att vänta mera gjädje af sina barn. Så är förhållandet med all kärlek, som bär något godt med sig, men att förleda personer till en sådan slags bosättning, som här är i fråga, är, efter min öfvertygelse, en kärlek, som jag anser icke vara önskvärd. Frih:n undrar vidare, hvad jag skulle yttra i händelse det blefve fråga om åkerlagarnes införande. Jag ber alt få upskjuta mitt yttrande deröfver lill dess frågan förekommer, viss derom, alt Hr Frilen nog på förhand vet hvad jag derom kunde hafva att säga. Gr. Sparre: Då en talare förundrat sig öfver, att jag ansett det tillständigt att yttra mig om Konungens Justiti;e-Canzler, får jag erinra den värde ledamoten, att han kunnat hafva spart sin vrede, om han nogare gifvit akt på mitt yttrande. Jag båticke ansett det oriktigt, att Konungens Justitiae-Canzler yttrade sig öfver en af K. M. utfärdad författning, utan jag har sagt, att det förundrar mig, att Just.-Canzleren nu yttrar sig på delta sätt om ifrågavar:de författning, då en föreg:de Just.-Canzlers yttrande legat till grund för Komiltéens arbete och det R. St:rs beslut, hvarpå K. M:s författning sig stödjer. Sådant var mitt yttrande och jag hoppas att prot. derom bär vittnesbörd. Då, Den 24 November. 193 Då, i fråga om LagUtsk:s verksamhet, en talare yttrat, alt Ötsk. liemtat åtskilligt från Lagberedningen, ber jag att få erinra, att af denne talares yttrande här på Riddarhuset synes hvad jag för några dagar sedan påminde honom om, att, ehuru han varit ledamot af Lagberedningen, känner jag denna berednings arbeten, bättre än han sjelf.
Jag påminner mig ganska väl att efter diskussionen öfver Hr Gyllenskjölds förslag, som åsyftade representationsrätt för embetsman i allmänhet, beslutade R. o. Afl. genom votering, alt embetsman i allmänhet icke skulle inrymmas i representationen. Om således R. o. Ad. bifaller Gr. Mörners förslag, som afser vinnande af representationsrätt åt i städcrne bosatte Den 31 Maj f. m. 403 embetsman, vore detta ju ett nphäfvande af Ståndets en gång fattade beslut, och jag tror således, att en votering härom är föga öfverensstämmande med formen. Ofverläggningen ansågs härmed vara fulländad. Då härefter, innan propos. blef framställd, Gr. Mörners förslag ånyo uplästes, yttrade Gr. Liljencrantz: Om Hr Frih. o. Landtm, icke linner något hinder derför, skulle jag anhålla att Hr Gyllenskjöld mätte förklara, hvaröfver R. o. Ad. skall votera. Enl. min åsigt har den föreg:de voteringen sammanhang med denna och det torde derföre vara nödigt, att den förra voter:spropos:n blifver upläst. I anledn. häraf uplysle 11. Ex. Hr Frih. o. Landtm, att Hr Carlheim Gyllenskjölds nu omnämnde förslag var sålydande: ”att åt ofrälse embetsman och tjenstemän med K. fullmakt bör förunnas representationsrätt, utan vilkor af fastighets innehafvande under egande eller fideikommissrätt.” Hr Lagerhjelm: I den af Hr Gyllenskjöld föreslagna proposm var inskränkning gjord till dem, hvilka innehaft Ijensler. Derutinnan skiljer sig hans ifrån Gr. Mörners. Gr. Lagerbjelke: Jag får vördsamt hemställa, om icke diskussionen är förklarad slutad. Då nu II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke antoge Gr.
Uti afgifne Utlåtanden N:s 58 och 1 o3 tillstyrkte LagUtskottet vid sista Riksdag hufvudsakligen, att Bevillnings-taxerings-värdet, i allmänhet, borde tjena till efterrättelse vid fördelningen å serskilda fastigheter af ansvarigheten för gemensamma inteckningar; men häremot anmärktes med skäl, att då erfarenheten visade, huruledes taxerings-värdet sällan öfverensstämde med egendomarnes verkliga, den af Utskottet angifna utväg kunde leda till förnärmande af så väl inteckningshafvares som serskilda egares rätt; och framställdes i stället de förslag, dels att de serskilda fastigheternes värde efter laga uppskattning, och dels att detta värde säkrast borde utfinnas genom fastigheternas utbjudande på offentlig auction. Dessa senare alternativ medförde äfven sina olägenheter; och ehuru Motionairen ansåg laga värdering böra ega rum i alla händelser, då den af inteckningshafvaren eller fastighetsegaren äskades, ville Motionairen i öfrigt icke på förhand afgöra, hvilket af de anförde sätten för den uppgifna frågans besvarande må vara mest ändamålsenligt; utan yrkade han blott, att vederbörligt Utskott måtte anmodas 8- Lag-Utskottets Bet. JY.-o 118. inkomma med förslag till en sådan förklaring af berörde ig §_, hvarigenom bestämdt uttryckes, att detta lagrum icke är lämpligt till fet fall, att de samfäldt intecknade fastigheterna kommit under olika personers ego, samt derjemte jöreskrijves en allmän grund för bestämmandet af sådane fastigheters ansvarighet för skuldj derföre de blifvit gemensamt intecknade ^ innan besittningen på flere händer delades. Uti det memorial Riksdagsfullmägtigen Anders
En af Hedervärda Bonde-ståndets ledamöter har nemligen väckt en motion, deruti han, under förmälan, att åtskilliga personer i hans ort skola, på grund af 4 Kap. 2 § Handels-balken samt Fabriksoch Handelsordnmgen den 22 December 1846, blifvit under år \ 859, för utöfvad försäljning af hembryggdt dricka, dömde till 40 Daler böter och varans förlust, hemstält, att då^ denna näringsgren syntes oskyldig, 139 vanligen utöfvades af mindre bemedlade personer och beredde dem någon inkomst samt aldrig kunde medföra skada och förargelse, men deremot bidraga till nykterhetens befrämjande, Bikets Ständer måtte för sin del besluta, att hembrygd af öl och svagdricka äfvensom försäljning deraf skulle, ulan anmälan hos Konungens Befallningshafvande eller annan myndighet, vara å landet tillåten. Höglofl. Ekonomi-utskottet, dit motionen remitterades, yttrade derom att då, så vidt författningarne föranleda, det icke kunde anses vara någon förmenadt, att efter den anmälan hos vederbörande, som upprätthållandet af nödig ordning må kunna kräfva, å landet utöfva tillverkning och försäljning af maltdrycker, hemstälde Utskottet att berörda motion icke borde till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda; hvilken hemställan af Rikets Ständer bifölls, på det sätt, att tre Riksstånd godkände densamma, men Bondeståndet beslöt återremiss, som dock vid nämnda förhållande, icke kom att hafva någon påföljd. Häraf måste, enligt min tanka, den slutföljd dragas, att Rikets Ständer ansett en alldeles obetingad frihet, i afseende på tillverkning och försäljning i allmänhet af maltdrycker, hvarken vara eller böra vara medgifven. Så mycket mindre kunde det antagas att Rikets Ständer förordat en dylik frihet, då försäljning af nämnda drycker idkades på ett sätt, som kunde hänföras till värdshusrörelse.
Allmänna Besvärsoch Ekono m i - Utskotten: N:o 55, Angående Pian-penuingars utgörande. N:o 56, Angående lämpligaste tiden till Allmänna väg arnes grus ning'. Från ffögl. Ridderskapet och Adela. S. D. Remitterades till Statssamt Ali m. Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Herr sStjernstolpes, Jonas Magnus, Memorial, innefattande anmärkningar vid Friherre Björnstjernas, Magnus, den i5 dennes f. m. , till bemulte Utskott remi tterade Anförande, i anledning af Herr Montgomerys, Bikx-Ständens Gustaf, Motion, angående upplösning af KrigsAkgdemien m. m. S. D. Remitterades till Lagsaint Allm. Besvärsoell E k o 11 om i -U tsk o t ten Kongl. Maj:ts , den iG dennes allåtne, samt den 21 derpå följande f. m., på Bordet lagdc Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, angående offentlighet vid Ståndens öfverläggningai;; med anmodan till Lag-Utskottet, att uppgöra ett fullständigt Förslag, så väl till en Lag för ordningens Bibehållande Bland de fremmande Åhörare, hvilka kunna komma att öfverläggningarne Bevista, som till Bestämmande af det ansvar, hvarmed öfverträdelser deraf Böra Beläggas; samt till Ekonomi-Utskottet, att författa de Reglementarisk e föreskrifter, sorn för offentlighetens verkställighet Blifve nödige, och som ej mindre med Lagstiftningen i allmänhet, än hvarje Medborgares rätt, Böra vara öfverensstämmande. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Uppå gjorde Anmärkningar, Blef Statsoch Lag-Utskottens Utlåtanden N:o i 5o, angående Hof-Rättens öfver Skåne och Blekinge ställande på Indragnings-Stat, samt upphörande af en Advokat-Fiskalen i Götha HofRätt tillagd ersättning för förlorade Sportler, till Utskotten återremitteradt.