Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r oupphörligen lemna direkta bidrag för hvarje företag och till förmån för hvarje motionär, som lyckas att inom Stats-Utsk:t vinna gehör. Gr. Sparre: Då R. o. Ad. för en stund sedan, i likhet med hvad Utsk:t föreslagit, beslöt att ett belopp af 450,000 rdr skulle anvisas till väganläggningar, samt att det tillika skulle bero på K. M:s pröfning, till hvilka slags väganläggningar dessa penningar finge användas, frågar jag mig i afseende på denna punkt ovilkorligen, om det deri äskade anslag är af en så trängande beskaffenhet, att det ej har tid att undergå K. M:s pröfning. Jag anser för min del att så bör ske, och förenar mig med Frih. Tersmeden i anhållan om afslag å den af Frih. af Ugglas nu gjorda framställning. Den 5 September f. m. 175 Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Frih. af Ugglas begärt ordet och förklarat sig afstå från sitt under diskussionen gjorda yrkande, framställdes först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades flere nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med flera ja jemte några nej; och förklarades ja nu haft öfvervigten. 6:te—11 :te punkterna. Utsk:ts hemställanden biföllos. Hr Lagerstråle: Vid den tidpunkt, då motionen i detta ämne till Stats-Utsk:t öfverlemnades, egde äfven det förhållandet rum, att från K. Norska regeringen en Propos. afläts till Norska Stortinget ang:de anslag till väganläggning från riksgränsen till Glommens dal. I följd af dessa förhållanden har StatsUtsk:t nu tillstyrkt det erforderliga anslaget, under uttryckligt villkor, att fortsättningen af vägen å Norska sidan äfven komme till stånd.
Ståndet med sin röst eller bidrag ville gifva en upmuntran åt Hr Anrep, som med nit och håg önskar egna sig åt ett nog mödosamt, men för It. och Ad. gagneligt arbete. Den Adelskalender, som af Hr Anrep är utgifven, har redan visat sig nyttig, icke endast för R. och Ad., utan äfven för inånga andra, genom de uplysningar man derifrån kunnat hemta; och då denna Kalender derjemte utvisar Hr Anreps trägna, mödosamma och omsorgsfulla arbete, påkallar äfven detta It, och Ad:s så väl upmärksamhet som tacksamhet derföre, och gifver icke endast anledning, utan äfven upmanar hvar och en att gifva ett stöd åt Hr Anrep, som så ihärdigt och träget, med ospard möda, söker sin verksamhet i dessa nog enformiga och tröttande samt icke afuudsviirda göromål, hvilka särdeles äro egnade åt It. och Ad. Jag vågar derföre anhålla, att It. och Ad. måtte behjerta Hr Anreps motion, på ett för honom nöjaktigt sätt till målets vinnande, antingen det må komma från Itiddarhuskassan eller genom enskildta bidrag från Ståndet. Vinnes detta mål, som i motionen är uttryckt, har i detsamma äfven ett vackert och välgörande mål vunnits, då R, och Ad. underhjelper den arbetsamme; och skall detta alltid blifva en tillfredsställelse och belöning för den, som ser sig understödd i sitt företag och icke tvertom stängd eller nedtryckt i sin verksamhet. Lägger man nu härtill, att Ståndets representationsrätt har sitt stöd och hvilar endast på de genealogiska upgifter, som inom Riddarhuset, i ett enda exemplar, finnas att tillgå, hvilket lätt genom en eldsvåda kan omintetgöras, blifver detta ytterligare ett talande skäl, för att det i Hr Anreps motion tillkännagifna arbete kunde blifva af värde och till nytta, synnerligast om RiddarhusOrdmns 7 § och 7 mom. strängt iakttages. Jag anhåller derföre om återremiss på Riddarh.Utsk.-s Utlåt.
Pä samma grund, om 20,000 skeppund stängjerns tillwcrkning räknas till wärde efter 3,000 R:dr per IOO:de skeppund, sou! är swarande emot närwarande conjuneturs niihfördclaktiga ställning, sä uppkommer en summa stor 600,000 R:dr, hwiiken i det närmaste öfwerensstämmcr med 204 hemmans wärde; hwarföre ock sunes wara billigt, att 20.000 skeppund stängjerns tiliwerkniug berättigar att wälja en Riksdagsman; det will säga att för diikets hela smide, 400,000 skeppund, böra 20 stycken Representanter fä utses. För rostberäkningen wid walen Lör ett wärde uppä hwar sorts tillwcrkning bestämnias; dock med afdrag af sä stor del, som icke belastar tillwerkarens sörlag; och om derwid ett skeppund stängseln räknas swara cniot cn röst, sä är lätt med utsättande af wärde derä, sa wäl som uppä alla andra productioncr, att fastställa en billig proportion till rättelse derwid. Jag torde erempclwis sä söreslä en Tariff, Expeditioner lill Riks-Stäuden. hwarefter åtskilliga kända och mest betydliga articlar kunna beräknas, sa wäl till wärde som rösträttighet, och till slut i anledning häraf uppgifwet Rcpresentanternes antal, soin ifrån en sadan Caleule bör uppkomma: Project till voteringsgrund wid Riksdagsmans»,al för Bruksägare, Jernmanufacturister och diverse Fabriksidkare. 8 Z Z"Z!
Rf. täcktes låta utfärda Dess Nådiga Stadgande derom, att dubbel eller förhöjd tjenstårsberäkning må i allmänhet upphöra, nuvarande innehafvares rätt dock oförkränkt; men att likväl ordinarie Lärare vid Rikets Lärdoms-Skolorj de ofvannämnde nya Skolorna undantagna, må tills vidare för ett tjenstår räkna ett och ett halft; dock att denna förhöjda tjenstårsberäkning endast tillgodokommer dem, som förete vederbörligt betyg öfver årligen utöfvad Presterlig tjenst, saint dessutom, efter erhållen befordran och afgång från Läro-Yerket* kommer att upphöra. Rikets Ständer framhärda &ew Stockholm den 29 September i834- Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelser IV.-o i38 och i3q art N:o i38. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adelö dea a5 Sept. i834- Preste-Ständet den 25 Borgare-Ståndet den o5 Bonde-Ständet den 29 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om upphäfvande af det i Skol-Ordningen stadgade ansvar för lärjunge_, sorn underlåter alt göra anmälan om slutad skolgång. (Uecon.- Utsk. N:o io5.) S. A. K» Uti irsta Seet. 7 Cap. 2 §. af 1820 års Skol-Ordning finnes stadgadt, att lärjunge, sora icke inom 14 dagar efter den termins början, som påföijer den, då han senast begagnade undervisningen, anmäler sig till entledigande ur Skola, skall derföre böta värdet af en fjerdedels tunna Råg; men sorn bö» ter i delta fall ieke synas vara lämplige eller ändamålsenlige, få hos E. K. M. Rikets Stäuder i underd. hemställa, att det i ofvanberörde §. af SkolOrdningen bestämda ansvar för lärjunge, som underlåter inom utsatt lid göra anmäla» om slutad skolgång, måtte till ali kraft oeh verkan förfalla.
Nya Förslagets. §. 65. <— * motsvaras af ■ <— §. 88. §• 66. d:o — §. 89. §• 67. — < d:o — §.90. §. 68. •—■ —. —• d:o ■—i §. 91. §. 69. —. —• utgår i Morn. 2, §. 77, samt hufvud påräkMdc Arbetsordningen, hvarom §. 73 stadgar. §. 71. ______ d:o §. 72. _ — - d:o — §. 92. §. 73. — • d:o ■— §.93. §. 74. * d:o •— i oförändradt skick — §. 94. §. 75. d:o —. •— —- — §. 95. §. 77. _ d:o ■ ■ |. 97. §. 78. d:o d:o §. 98. §. 79. — —• — d:o _______ §. 99. §. 80. —. d:o — §. 100. §. 81. — d:o — ioi. §. 82. —■ — •— d:o —• — —. •— §. 101. sista mom. &. 83. d:o 102. 84. _____ dm §.85. d:o •—. — §. 103. §. 86. d:o 104. 87. _ — _ d:o ______ §. 105. §. 88. d:o _ — §. 106. §. 89. _ d:o ______ §. 107. §. 90. d:o ______ §. 109.
Till stöd för de föreslagna tullnedsättningarne äro anförda hufvudsakligen samma skäl, som vid sistlidne riksdag föranledde då varande Bevillnings-Utskott att framlägga det förslag Herr Murén såsom sin motion nu upptagit. Dessa skäl äro att Svenska skeppsbyggeriet, fullt sysselsatt för inhemsk och utländsk räkning samt i godt anseende för sina tillverkningar, icke vore i behof af så högt skydd mot utländsk medtäflan, som nu gällande tullbestämmelser å utländska fartyg inneburo; och att dessa obehöfligt höga tullbestämmelser lade ett nästan oöfvervinneligt hinder i vägen för begagnandet af de få tillfällen, då Svenska handelsflottan skulle med fördel kunna förstärkas genom inköp af utländska fartyg. Att dessa skäl fortfarande tala för en billig jemkning af de nu gällande alltför höga tullsatserna synes Utskottet ovedersägligt; men då en så betydlig nedsättning, som den af Herr Rosenblad i allmänhet och af Herr Murén för vissa fall föreslagna, från 25 till 15 procent, icke torde böra på en gång vidtagas, helst Utskottet funnit betänkligt att å de (lera fabriksoch bandtverksalster, hvilka ingå i fartygs tillbehör, tillstyrka motsvarande lullnedsättning, får Utskottet, som tillerkänner den af Herr Rosenblad föreslagna redaktionen företrädet framför taxans nu varande lydelse, men anser frågan om utländska fartygs upptagande till helfrihet utgöra ett för tulltaxan främmande ämne, hvarföre någon anmärkning derom icke lärer böra i taxan inflyta, vördsamt hemställa, att artikeln »fartyg» må erhålla följande redaktionsoch tullbestämmelser: - Bevillnings-Utskoltels Betänkande, M 5. 21 Fartyg och, Bätar med tillbehör, för hvarje 100 R:dr af köpesumman, bestyrkt af Svensk auktoritet eller konsul 20 R:dr. Strandade och såsom vrak salda äfvensom sjöskadade, hvilka genom vederbörligt besigtningsinstrument förklaras så odugliga, att de med vrak kunna jemföras; för hvarje 100 R:dr af den vid offentlig auktion erhållna bruttoförsäljningssumman 10 R:dr.
Snart kan hon dansa som en EN ANNAN. Kanske stannar du då bland oss. DEN FÖRSTA. gum. Inte sant, Speranza? Det vill hon inte. Hon vill tillbaka till sin brudSPERANZA. mig, skall jag hjärtligt tacka er för all er vänlighet; men stanna ibland er nej! Jo visst. När min brudgum kommer och hämtar 50 SANNINGENS VÄGAR FÖRSTA ÄLFVAN. Du tror då ännu på att han älskar dig? SPERANZA. inte inom mig själf? När man älskar, älskar man för alltid. ÄLFVADROTTNINGEN. Ja, när man älskar den rätta. SPERANZA. rätte, den ende för mig? Och är inte jag den rätta för honom han den ÄLFVADROTTNINGEN. Och när du insett ditt misstag, skola vi strax föra dig åter till din faders borg. SPERANZA. Och då skall jag träffa min Salvator? ÄLFVADROTTNINGEN. Salvator borta. Och ändå skall du där finna lyckan sannare och skönare än du drömt den. SPERANZA. Men hur skall jag finna lyckan utan min brudgum? ÄLFVADROTTNINGEN. Du skall finna din brudgum. Ack, älfvadrottning, jag ville så gärna tro dig. Du skall finna din faders slott i spillror och din Ännu denna natt skall du vakna ur din villa. Hur skulle jag kunna tvifla? Känner jag det TREDJE AKTEN 51 - SPERANZA. de andra älfvorna.) Kom låt oss dansa igen. Jag är så glad! (De taga åter i ring, sjungande. Speranza sjunger med.) Lifvet är skönt, Sommarn är lång, Ser du! Hvarför vill du då bedröfva mig! (Till Och älfvorna de känna inga sorger. Dansen bland grönt Vid älfvors sång, Natten är så fager. Och fjärran äro människornas sorger. ÄLFVADROTTNINGEN. Gå du, människobarn, och blanda dig bland dina likar. som fira midsommarnatten här. Här skall ändtligen sanningen uppenbaras för dig. dimman i bakgrunden sjunker.) Nu är det emellertid tid för oss att försvinna. Går till ljusan dager,
Omkring kl. 9 intågade sällskapet under tonerna af en festmarsch i stora salen under sina standar, o c h från tribunen, s o m var rikt dekorerad m e d bladväxter, hälsade stormästarinnan, fru Klara Sundgren, sällskapet o c h alla gästerna välkomna samt erinrade o m den utveckling o c h verksamhet sällskapet har att skåda tillbaka på. Sällskapet utgöres af 276 medlemmar, fördelade på fem grader. Sällskapets kassakapital uppgår till 6,519 Matinén å Vasateatern i söndags, hvarvid till förmån till herr Gustaf af Geijerstam uppfördes dennes folklifskomedi » Per Olsson o c h hans kä- ring », blef till en vacker framgång såväl för författaren s o m för de sceniska tolkarne af hans verk. D e t är helt visst en ovanligt äkta o c h natursann folklifsskildring, författaren här åstadkommit, där visserligen de mörka sidorna ur allmogelifvet med realistisk, ofta uppskakande kraft omutligt framställas, m e n där ock de goda o c h veka, liksom de humoristiskt försonande dragen i bondekaraktären k o m m a till sin rätt. » Per Olssons käring » är en sniken bondhustru i andra giftet, hvilken, förhärdad af sin girighet, icke skyr några medel, vare sig uppenbara lögner eller de gröfsta brott för att kunna tillförsäkra gods o c h gård åt sin son till förfång för en rättmätig medarfvinge. H o n tvingar m e d p o c k o c h elakhet sin beskedlige Per att skrifva under ett testamente, hvari han öfverlämnar hela sin gård åt deras g e m e n s a m m e son Erker, medan hans son i förra giftet, Olof, s o m gifvit sig till sjös undan st3 ' fmodern, blir arflös. Olof k o m m e r emellertid helt oväntadt h e m som en glad o c h lustig sjöman, full af förhoppningar; n u skall han stanna h e m m a för att efter faderns d ö d öfvertaga sin andel af gården o c h där sätta b o m e d sin barndoms älskade, den vackra Lisa.
En samling af de mest förtjusande och lätta små möbler af alla slag, i en stil som måhända uppstått bland de rika plantageägarne därborta i Västindien, ty materialet till samtliga möbler utgöres hufvudsakligen af bamburör, rotting och säf i utomordentligt fina flätverk. Se blott på dessa eleganta soffor, byråar och bekväma hvilstolar, hvilka isynnerhet lämpa sig alldeles för träffligt för edra sommarvillor. Se, t. ex., på denna lilla fullständigt inredda barnkammare — kan man gärna tänka sig något täckare. Att denna vackra fabrikation slagit an på allmänheten, märkes väl af den långa rad af lappar på hvarje pjäs med ordet så:dt. De gå ofta upp till ett hundratal på hvarje liten utställd möbel. Konungen har också vid fabriken beställt några af dessa täcka möbler såsom present åt prins Carl och hans unga brud. Gemla leksaksfabrik ligger alldeles tätt invid, och när man kommer in i den lilla kiosken, är det, som om man befann sig i en af barnen själfva väl ordnad leksaksask. Här är naturligtvis isynnerhet de smås paradis. Här ha vi hela städer med grönskande avenyer, bygglådor, trähästar, kärror, barnoch dockvagnar, kägeloch krocketspei, med ett ord allt, som förhöjer barnaglädjen. Också är det leksaker, som icke så lätt förstöras, ty allt är tillverkadt af våra skogars sega trädslag och därför hållbart. Om vi så till sist skulle göra en liten titt in och se allt hvad hafvet har att bjuda oss. Det är icke min mening att här tala om själfva fisket eller båtar och redskap, ty utrymmet i Idun tilllåter det icke. Jag ber istället att för våra snälla husmödrar få påpeka en del konserver och läckerheter, som så väl och flitigt användas i hemmen och på våra bord. I den svensk-danska fiskerihallen finna vi alltså en rikedom af tilltalande montrer med alla slags konserver, isynnerhet från vår västkust. Skall jag nämna några särskildt, så vore det G. J. Sundberg i Lysekil med sin välkända anjovis, kryddsill, preserverad makrill och anjovissås samt Aug. Lysell, också i Lysekil, som har att erbjuda delikat ostronanjovis jämte kaviar och den kända kryddsillen.
Att fördela fiscalsgöromålen emellan flera personer skulle vara i högsta grad vådligt, emedan den ena af dessa personer litade på den andre, att göromålen blefve bestridda, hvarigenom kunde hända, att fatalier förlorades och på så sätt småningom capitalen försvunne. Ridd.Utsk:s memor. blef af R. o. Ad. afslaget. Ånyo föredrogos Hrr Lagerhjelms, Pehr, och Nordenanckars, Fredr. Wilh., d. 1 dennes f. m. på bordet lagda motioner, ang:de dispositionen af Bankens odisponerade behållning utöfver grundfonden för åren t. o. m. i834* Ilr Nordenanckar, Fredr. Wilh., uppläste följande: Af bilagde redovisning inhemtas, att R. St:s Bank under loppet af åren i83o, 183r och i832, dels genom reservation af vinstmedel, dels genom bokföringssättet för silfverfastighetslånen och dels genom en i BaucoUtsk:s tanka misstagen tillämpning af i83o års riksdagsbeslut och deraf följande innehållning af medel, hvarom Utsk. i ett särskildt, snart inkommande betänk, yttrar, att de böra komma Riksg.- Den 4 Augusti c. ra. cont till godo, oell slutligen genom andra tillfälliga vinster, efter afdrag af gjorda förluster, uppbringat sin capilalbe hållning till 5,4o3,n5: 2. 5. hvilken summa, med förbigående af tillfälliga mindre vinster eller afkortningar, under loppet afi838 och i834, sedan dessa års bokslut kunnat fulländas, kan påräknas vara ytterligare ökadt med omkring 533,333: 16. - S:ma b:co r:dr 5,986,448: »8. 5. öfverskjutande den år i83o stadgade grundfonden med icke mindre än 1,536,448: 18. 5, eller den nu beslutade 5 millions grundfonden med 986,448 »”dr 18 sk. 5 r:st. b:eo. Genom bifall till vissa delar af BancoUtsk:s betänk.
Jag har dock uti min motion nu icke föreslagit någon omfattande lag i ämnet, utan endast att 11. St:r måtte hos K. M. i und. anhålla, »att Regeringen måtte tillse att dess tjenstemän och underlydande myndigheter måtte i sina offentliga förfoganden, så vidt möjligt är, iakttaga söndagens helgd, så att under dem lydande icke tvingas eller förledcs att bryta emot sabbatsbudet, utan alla. i Statens tjenst varande denna dag kunna få åtnjuta hvila och sabbatsfrid; samt att. i synnerhet måtte iakttagas, att alla bantåg om söndagarne inställas å de jernvägar, som Staten anlagt, eller hvilka medelst understöd ifrån statskassan blifva upbygde.» Detta förslag innebär alltså ingen ny lagstiftning, utan endast en administratif åtgärd. Då vid förra riksdagen betänkligheter framstälts emot en revision af sabbatslagarne, så har jag inskränkt mig till den fordran, att, om ock Staten i afseende på sabbatens helgd icke vill lägga band på den enskilda friheten, så måste den dock öfverallt, der den sjelf upträder handlande, genom sina offentliga organer iakttaga ännu H. IV. 9 130 Den 14 Mars f. 1$. gällande lagbud. Om detta fortfarande underlåtes, så är gifvet, att Staten derigenom på det kraftigaste bidrager att tillintetgöra aktningen för både gudomliga oell mensklig» lagar. I en tid, hvilken, såsom Utsk:t sager, är »uprörd af religiösa stridigheter, på samma gång som det verldsliga sinnet högt ropar på det timliga förvärf* vets och sinnesnjutningens obundna frihet», är det högst vådligt, om de offentliga myndigheterna, i stället för att, så vidt möjligt är, förhindra laglösheten, sjelfva gifva det mest omfattande exempel (såsom genom söndagsresorna å Statens alla jernvägar) på och förleda till en dylik »obunden frihet.» Vid denna riksdag förekommer åter frågan om en utvidgad religiös frihet. En sådan frihet är tillbörligt att medgifva, på det ingen må tvingas att tillhöra en bekännelse, hvilkens sanning han ieke erkänner.
Utsk. reisen och Kongl. Kammar-Collegium, anbefallt, att Konungens Befallningshafvande i Vesteroch Norrbottens Län skulle, efter föregången öfverläggning med hvarandra i ämnet, inkomma med underdånigt yttrande, om och hvilka vidare eller förändrade Stadganden och föreskifter än de, ofvanberörde Afvittrings-Stadga d. 10 Febr. 1824 innehåller, kunna vara af nöden för afvittringens ändamålsenliga och lämpliga verkställande samt nybyggens anläggande inom Lappmarkerne. Vid detta förhållande och då Utskottet dels funnit meranämnde Afviltrings-Stadga, jemte det serskildta Kongl. Brefvet den 10 Februarii 1824 innefatta föreskrifter, som hufvudsakligen äro öfverensstämmande med hvad Motionairen i 1 och 2 Mom. af dess förslag yrkat, angående grunderne för afvittringarne och sådane förrättningars verkställande på Statens bekostnad, samt dels gör sig förvissadt, att, i händelse genom vederbörande Landshöfdingars infordrade underdåniga yttranden skulle upplysas, att, i anseende till de i Lappmarkerne mot i nedra Landet varande skiljaktiga förhållanden, nödvändigheten kunde fordra några närmare och serskilda föreskrifter Desv. och Oecon. Utsk. TJtlclc. N.o Sn g i fråga om afvittringarne i Lappmarkerne, Kongl. Majit täckes i nåder sådane föreskrifter meddela, anser Utskottet sig så mycket mindre böra, i anledning af nyssberörde delar af Motionen, tillstyrka någon åtgärd af Piikets Ständer, som Utskottet icke är i tillfälle att med säkerhet bedöma i livad mer eller mindre mon de, om afvittringarne i allmänhet uti Norra provincerne, redan gifne Stadganden kunna vara för Lappmarkerne tillämplige. Hvad åter angår den i i Mom. äfven väckta fråga om Nybygges-Lägenheternes inhägnande samt höfodrets förvarande i Lador; så har Utskottet bordt vördsamt upplysa, att, i anledning af Nybyggarnes i åtskilliga Lappmarks-Socknar, inom Vesterbottens
För att kunna med säkerhet bedöma, huruvida, genom nu föreslagna förändring i sättet för utöfning af de inre förvaltningsbestyren, de Bankens Understyrelse tillhöriga åligganden må kunna dels till annan myndighet öfverflyttas och dels besörjas af Fullmägtige, deras deputerad och Kontors-cheferne inom Verket, har Utskottet ånyo ingått i granskning af arten och beskaffenheten af berörde åligganden samt dervid stadgat sin öfvertygelse derom, att Under-styrelsen, såsom kollegial myndighet, bade kan och bur upphöra. I det följande hoppas Utskottet komma i tillfälle ådagalägga, att de högst få egentliga förvaltnings-bestyr, som på Under-styrelsen bero, kunna öfvertagas af Fullmägtige, deras deputerad och Kontors-cheferne, utan att derigenom hvarken Bankens säkerhet i något hänseende äfventyras, vare sig, såsom följd deraf, att Fullmägtige af ärenden öfverhopas eller att någon kontroll förlamas, och ej heller, att tjenstemännens »legala garanti» i någon mån förringas. De ärenden, hvilka förekomma i Under-styrelsens diarium och protokoll, utgöras, med få undantag, af sådana, som icke böra behandlas kollegialt, enär desamma ej förutsätta någon föregående pröfning af Under-styrelsen.
Fortifiliationsbehof, om anslag till 1 4 i 84 43 Se Fjerde Hufv.-Tit:ns Extra St:sregl:ng. Fotgardes Hegimentena, om föreening till ett Regimente af de båda 8 100 b. 6 Juni b. 9 Juni b. 9 Juni g. 6, Juni Fotmöten, om afskaffande vid Skånska Kavalleriet af, m. m — 8 — 87 — b. 23 Maj b. 22 Maj b. 30 Maj g. 16 Maj Fredin, örn pension åt Enkan efter Ofverkommissarien N. A.. , . 4 i 152 50 Se Nionde IlufvudTiteln. 23 — F. Frejdcbetyg, angående stadgande,att, när sakfälid person linder 10 år, efter det brott blifvit af honom begånget, uppfört sig oförvitligt, förbrytelsen icke må vidare omnämnas i bans Frihetsbnf för jord och skogar, se Norrbottens Län. Frisocknarnes tjenst barheler. lill Dylta Svafvelbruk, om upphörande af, se Dylta. Frosta Härads östra distrikt, om hyresersättning åt Länsmannen i Frälseränta, om skyldighet att afstå dispositionsrätten till Ekeskog för egare af »var på återretniss Främmande trosbekännares religionsutöfning, se lteligionsutöfning. Fröberg, om pension åt Enkan efter Landskamreraren .1 Frösåkers och Olands kontrakt, om anslag tiil postetunnor inom, se Prostetunnor. Frösön, örn ulvidning af mötesplatsen å, se Westerhus. Fullmäktige i Batiken och BilssgäldsKontoret angående skedt val af Fullmäktigskap, om tillägg till Kap. 15 Rätlegångs-Ralken angående, se Rättegångs-Balken. Fyranläggningar, om anslag till åtskilliga » vid inloppet till Warberg, se Warberg. Fyroch Båk-afgiftcr, om nedsättning af Fångars rätt att förvalta sin egendom, m. ni. om lag till begränsande af. *! * ^ cg ZFt C3 w “ -• ? ^ ö 11. Ridd. o.
"Riksens Ständer, Riksgälds-Contoir förblifwer, såsom hitkils, under Riksens Ständers styrelse, inseende och förwaltning; och dä Riksens Ständer ätagit sig answar» för den Rikets gäld, Contoiret ombesörjer, sä komma Riksens Ständer, sedan Slats-Utskotter öfwer Contvirets tillständ och behof sig utlätik, att genom särskild besittning tillskjuta de medel, som för betalande af denna gäld till ränta och Capital, oumbärlige finnas, sa att BiketS Credit warder bibehållen och wördad De titt Riksgäldswerket hörande och dit an» singne medel, ma icke under någon förewändning, etter med hwad wilkor som halst derifrån ryckas eller anwändas till andra behof, än dem Riksens Ständer bestämt. Allt förordnande som deremot Frider ware kraftlöst Är älagd bibehålla och warda, och da detta ärende är aldeles Riksens Ständers orsak som ätagit sig answarel för galden, hwilken blifwit som Riksdags besinret 1789 innehaller frän Konungen och Staten öfwerflyttad pä Riksens Ständer som derom sedermera haft ensamt att bestyra, sa kunde ändring häruti icke annorlunda ske, an att handla twärt emot konstitution. Desiutom tyckes Staks-Utftotket lågt ert oöfwerwinnerligt hinder i wägen för utförandet af sitt project dä de förestå nytt län sedan de förklarar de förra creditorerne, sin ratt förlustige, oaktadt de haft de säkiaste förbindelser titt sin säkerhet som någonsin giswas kan, nemligen en redlig Nations garantie. Titt Stats-Ulskottets widare urarbetande, huru Hans Kongl. Höghets fordran, Den kz Julli.