Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppbörden och dels genom direct realisering, utgjort ett sammariräknadt belopp af 3,515,269 R:dr 13 sk. 3 r:st, hvaraf, genom vederbörande EmbetsVerks benägna biträde, 1,350,000 R:dr kunnat åter sättas i omlopp, men återstoden 2,165,269 R:dr 13 sk. 3 r:st. har, med en häremot svarande Summa i Banco af 1,443. 5 l 2 R.dr 40 sk. lo r:st., verkat förminskning uti Contoi. rets Banco-tillgångar, hvarmed Utgifterna skoiat bestridas. I anledning af Herrar Fullmäktiges vid RiksgäldsContoiret hos Herrar BancoFullmäktige gjorde anmälan om nödvändigheten af ytterliga, re Lån.biträde från Banken, till bestridande af RiksgäldsContoirets Utgifter innevarande år I 8 t 7, hafva sistnärnde Herrar Fullmäktige begärt vår förklaring öfver rätta förståndet af Höglofi. Banco. Utskottets vid sist hållna Urtima Riksdag utfärdade Instruction, iden del, som angår RiksgäldsContoirets Disconträttighet i Banken; och håfve vi häröfver meddelt Utlåtande uti den Berättelse om BancoVerket, vi till Riksens Höglofi. Ständer afgifvit, och på hvilken vi, hvad som rörér detta ämne, få oss åberopa. Efter upprättade och behörigen verificerade Instrument och Liqvidationer, håfve vi undersökt och inventerat RiksgäldsContoirets Cassors Behållningar af CredilSedlar, tillika med Förråden så väl af det särskilta papper, hvilket nyttjas till CredilSedlar, som tryckta Formulairen till dylika Sedlar; jern väl håfve vi genomgått de Säkerhetsoch andra Handlingar, hvilka äro dels un» Riks. St. Revisorers Berättelser. 7 9 under Herrar Fullmäktiges och dels under Cornmissariernes särskildta vård. Och har allt be funnits uti behörig ordning.
Enligt allmänna Lagen må det, som tvist är om, å båda sidor skjutas under Gode märi, med förbindelse, att åt deras slut nöjas, Då saken förklarats vara af hemlig beskaffenhet i och dess handläggning vid Domstol skulle förutsatt publicitet, återstod ingeri annan eller tjenligäre utväg, än afgörandet genorii Compromiss; och det är dessutom troligt, om ej säkert,' att, då ersättnings-fordringarna grundades på ett Contract, sorn bevisligen från Kronaris sida häfdes medelst expeditionens inställande, målet vid Domstol erhållit enahanda utgång, som 1111 inträffat. Vidkommande den anmärknings-anledriing, att H. E. Herr General-Amiralens försummelse ooh afsteg lemnäts utan åtal och ansvar, så enär Konungens Rådgifvare ej feli. till Riks. St. Prot., 1828, 1829. 3:dje Sami i3:de Hätti 2 Cotistituttons-Vt skottets Memorial. N:o 29. åligger någon specielt controllerande, eller, i hvad form som helst, någon åklagare-befattning, men deremot de constitutionela controllerna å förvaltningen tillhöra Rikets Ständers Revisorer och Stats - Utskottet, hvilket senare jemväl, redan i utlåtande af den 8 nästlidne April, tillstyrkt Rikets Ständer att i underdånighet anhålla om nödiga åtgärder för utfordrandet af återstående köpeskillings-beloppen, finner Utskottet anmärknings - anledningen ej kunna godkännas. Slulligen och då Lilla Creditivet blifvit af Rikets Ständer anvist till högst vigtiga och angelägna behof, hvaribland ifrågavarande liqvidation måste räknas, och då, genom användandet af denna enda disponibla tillgång, åtminstone räntekostnaden besparades, anser Utskottet anmärkningsanledningen härvid desto heldre böra försvinna, som Stats-Utskottet tillstyrkt den lyftade summans afskrifning. Alla de öfriga anmärknings-motionerne angå förvaltningsoch verkställighetsmått, hvilka det ej tillkommer Constitutions-Utskottet att granska och bedöma. —•
Bristerna varda i Besigtnings-Instrumentet värderade och i penningar utförde, äfvensom deruti skall utsättas den tid, inom De,n 12 Jun ii e. m. hvilken bristerna böra, genom den byggnadsskyldiges försorg, vara afhulpne. Den, som är med BesigtningsFörfattningen missnöjd, tillkänna gifve sådant vid besigtningen, och läte då å Besigtningslnstrumentet anteckna, att han vill rättelse söka, samt anmäle derefter, inom 3o dagar från den dag han af Besigtningslnstrumentet erhållit del, hos vederbörande Domare sitt missnöje , med anhållan om laga sjn till rättelses vinnande. Der detta uraktlåtes, och den byggnadsskyldige icke inom den förelagde tiden byggnadsskyldigheten fullgör, anmäle Prosten sådant skyndsammast hos' Consistorium, som har att vidtaga de åtgärder, hvilka prof vas nödige för boställets och efterträdarens rätt, antingen medelst begäran hos Konungens Befallningshafvande, att genom dess Embets-åtgärd bristerna må blifva för lego, å den byggnadsskyldiges kostnad, afhulpna, eller att hos den byggnads-skyldige må sökas för husröte-bristen immission i hans lön eller annan fullgod säkerhet. Bifölls. Sjette Punkten: Dä Prosten fullgör hvad i Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den iy Mars 1824 och ytterligare här ofvan är såsom hans åliggande stadgadt, vare han befriad från vidare Besigtningar å Kyrkoherde-bo stål - I 10 Den 12 Junii e. m. len , som i Kongl. Kyrko-Ordningens 2 4 Cap. 1g §. äro honom Alagde. Denna punkt blef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Om redbarhet, oegennyttig verksamhet och redligt upfvliande af sina pligter äro värda någon belöning, så hafva få menniskor gjort sig mera förtjenta deraf än han. Enkel och anspråkslös i sin lefnad, outtröttlig, vänlig och välgörande såsom läkare nämnes Doktor Idströms namn med aktning af hans fordna embetsbroder och med kärlek af det samhälle, som han i flera och trettio år gagnade med sina mogna insigter och sin sällsporda skicklighet. Få grund af hvad jag i korthet haft äran anföra, och med stöd af de betyg jag tager mig friheten bifoga, vågar jag vördsammast föreslå: Att R. St:r behagade tilldela en årlig pension af 400 R:dr nmt åt Med. Doktorn Anders Fredrik Id - Den 8 December e. m. 231 ströms enka, Fru Johanna Wilhelmina Idström, född Sandberg, och hans omyndiga harn. Jag anhåller om remiss till StatsUtsk. Dessa motioner begärdes på bordet. Gr. Taube, Henning Adolf, hade inlemnat följande motion : Det är en allmänt känd sak, att skifteshandlingar och isynnerhet kartor, som af Landtmätare till vederbörande Domhafvande ingifvas, ofta illa bandteras, — stundom till någon af de tvistande parterna utlemnas, — och i de flesta fall mycket sent återställas Landtmätaren, för att icke säga, att dylika handlingar ibland rent af förstöras, •—• utan att Landtmätarne, såsom del nu är släldt, hvarken kunna förekomma sådant eller bevisa hvem, sorn till det ena eller andra är skuld, och derföre bör ansvara eller gifva ersättning. Häraf vållas de största olägenheter, först för Landtmätaren, men sedermera och värst för Skiftestagaren. Så var det ock i äldre tider, hvilket föranlät ÖfverDirektören vid Landtmäteriet, att i skrifvelse till K. M. af d. 18 April 1807 föreslå åtskilliga utvägar till berörde olägenheters förekommande. Slen sedan K. SL d. 29 påföljde Oktober svarat, att, »som K. SI. inhemlat, att 81 § »uti K.
Meden äfven bordt i Anslaget för Båkoch Lotslni ättningen ingå, tilläggande Hr Nordensköldj att sådant säkerligen, ehuru ej specielt nämndt, uti K. M:ts Kådiga Proposition varit åsyftadt, emedan Danska FyringsMedlen, ehuru uppburne i Helsingör, dock äro en afgift i och (för underhållet af Fyrbåkarne> Nidingen, Kullen och Falster, hvadan desse Medel så mycket häldre borde till K. M:ts Nåd. disposition öfverlålas, som den uppförde Lotsoch BåkMedelsSumma, 5o,ooo B:dr, så litet öfverstiger hvad hittills till detta ändamål blifvit användt, eller omkring 48,000 R:dr, att föga båtnad är i förbättringsväg att förvänta, samt hos V. BorgareStåndet af Hr Santesson: att man ännu ej kände, hvad effect den förändrade Taxan för Sjöfartens Afgifter till Lotsoch Båklnrättningen komme att hafva på Inkomstens förhöjning, och således icke kunde beräkna, om den af R. St:r Lots-och Båklnrättningen tillerkände användningsrätt af dess hela belopp, äfven utöfver i Stat calculerade 5o,ooo R:dr, kunde blifva tillräcklig för ändamålet; samt att den nu gjorde förändring med Lotsoch Båklnrättningens skiljande ifrån allt bidrag af io:de HufvudTiteln , men tillika betagande den de 35oo R:dr H. B:co Danska FyringsMedel, sorn ovedersägligt rättvisligen tillhörde den, skulle blifva, i stället för nyttig, högst menlig för Lotsoch BåkVerket, samt dymedelst äfven för Betänkanden, NIo 248. 243 vår handel och sjöfart; hvadan Hr Santesson yrkat, att delta förhållande, så mycket sorn möjligt, måtte närmare undersökas. Med hänvisning till K. M:ts Nåd.
Till denna anhållan lemnade R. o. Ad., uppå framstäld propos., sitt bifall. Vidare upplästes ett af Gr. Sparre, Erik Theodor, inlemnadt Mern. af följ:de innehåll: Af enskilda göromål hindrad att vid riksdagen närvara, får jag vördsamt anhålla att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig den plats såsom suppleant i Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t, hvarmed, till följd af Hrr Elektorers förtroende, jag varit hedrad. Sedan R. o. Ad. jemväl härtill samtyckt, anmodade Hr Gr. o. Landtm. Ståndets Hrr Elektorer att utse dels en ledamot i det särskilda Utsk:t för sjölags-förslagets behandling, efter Ilr af Ström, och dels en suppleant i Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t, efter Gr. Sparre. Hr Tersmeden, Nils, hade inlemna! ett skriftligt Mern., som nu upplästes och lydde sålunda: Redan vid denna riksdags början hedrad med R. o. Ad:s dyra förtroende att vara en af dess Elektorer, har jag dock derefter ej kunnat, som sig bort, fullgöra detta uppdrag. Som jag ej heller ser mig i stånd att framgent kunna något trägnare vid riksdagen närvara, anhåller jag att härmed få afsäga mig samma uppdrag, under vördsam begäran att varda vid min riksdagsmannarätt fortfarande bibehållen. Bifölls. Hr Gr. o. Landtm, lät uppläsa en från K. Akademiens för de fria konsterna prajses aflåten skrifvelse af följ:de innehåll: På K. Akademiens för de fria konsterna vägnar får jag äran anhålla att Hr Gr. o. Landtm, behagade för Höglofl. R. o. Ad. låta tillkännagifva att exposition af elevernas arbeten under sednaste undervisningsåret hålles i Akademiens hus vid Rödabodarne öppen för R. St:rs ledamöter nästkommande Söndag och ,252 Oen 21 Mare. Måndag d. 22 och 23 dennes, Söndagen kl. 12—3, samt Måndagen kl. 11—3.
34» att nemligen de slutsatser jag dragit ifrån de af mig upstälda praemisser, och hvarpå jag grundat mittafstyrkande ifrån all myntbestämning, uphöra alt vara slutsatser m. m., att mine premisser, och derpå grundade slutsatser, stå orubbeliga, samt att, med afseende å hvad jag här ofvan om Herr Grefve Schwerins upgifter anmärkt, jag skulle följagteligen lätt kunna återvända till Herr Grefven samma raisonnement, som han emot mig sig tillåtit. igo Den 19 Februarii e. m. Vidare finner Herr Grefve Schwerin en irring att rätta i mitt yttrande pag. 3/j, att Bankens, genom utrikes lån och egen vinst samlade förmögenhet förlorades, och ehuru omdöme om detta yttrande alldeles icke ingår i hufvudfrågan, och alldeles kunnat förbigås, nödgas jag likväl yttra mig deröfver, med förklarande att jag alldeles icke erkänner någon irring i detta afseende, hälst jag kände ganska väl, och har icke yttrat, att Banken lånt penningar utrikes till sin rörelses bedrifvande, utan blott, att de utrikes lånte penningar förlorades genom realisationen, sorn Banken fått af Staten, till Riksgäldssedlars inlösen, emottaga. Sedan jag fullgjort, hvad jag ansett mig endast åligga, att nemligen bevisa, det Herr Grefve Schwerin i flere delar saknat anledning till omdömet örn irring i mine upgifter, som jag icke erkänner, anser jag mig icke böra öka vidlöftigheten af detta anförande, med vederläggning af hvad Herr Grefve Schwerin i öfrigt om mine åsigter yttrat, öfverlemnande till allmänna omdömet, att pröfva, huruvida jag blifvit vederlagd, sorn jag likväl icke bör förmoda, och jag anser mig böra så mycket mera iakttaga detta förhållande, som yttrandesättet i vederläggningar och omdömet om af Herr Grefve Schwerin ogillade åsigter kunde möjeligen i gensvaret föranleda lill yttranden, som jag vill och bör undertrycka.
Begår någon mord å skyldeman i rätt uppstigande led; miste lifvet. Gör man dråp, som i 5 eller 4 § sägs, å så dan skyldeman; håfve ock förverkat lifvet: är dråpet sådant, som i 5 § sägs; dömes till straffarbete på lifstid; dock må, der omständigheterna äro synnerligen mildrande, straffet kunna nedsättas i förra fallet till straffarbete på lifstid och i sednare fallet till sådant arbete från och med åtta till och med tio år. Sker dråp å maka, stjufeller svärföräldrar, fosterföräldrar, förmyndare, husbonde eller annan, under hvars lydnad man står; varde den omständighet såsom synnerligen försvårande ansedd, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Lag-Utskottets Memorial N:o 46. 13 Vinner Nej, anses Rikets Ständer hafva beslutat, att ifrågavarande § skall erhålla denna af Bonde-Ståndet derför beslutade lydelse: Begår någon mord ä skyldeman i rätt uppstigande led eller å siri maka; miste lilvet. Gör man dråp, såsom i 3 eller 4 § sägs, å person, som nu nämnd är; håfve oek förverkat lilvet: är dråpet sådant, som i 5 § sägs; dömes till straffarbete på lifstid; dock må, der omständigheterna äro synnerligen mildrande, straffet kunna nedsättas i förra fället till straffarbete på lifstid och i sednare fallet till sådant arbete från och med åtta till och med tio år. Sker dråp å stjufeller svärföräldrar, fosterföräldrar, förmyndare, husbonde eller annan, under hvars lydnad man står; varde den omständighet såsom synnerligen försvärande ansedd. B) För den händelse att, vid omröstningen öfver l:sta och de dermed i sammanhang ställda §.§, nej-propositionen segrat: Den, som vill att 37 § uti ifrågavarande förordning skall erhålla följande af Ridderskapet och Adeln derför beslutade lydelse:
Sedan vi alla skakat på hufvudet, harklade han sig igen, och så läste han i den vackraste värstakt: »Hvad Är Min Sång? Ett vattusprång, Som kväller upp och snart försvinner; Det stupar ned I ensligt led,» »Ursäkta», sa jag, »hvad är det som stupar ned?» »Vattusprånget det, förstås», sa Holmen med eftertryck. »Nå, men hvad gör sången den, då? under tiden», sa jag stött, för jag tål inte att folk rättar mig i det gramatikaliska. »Han sitter antagligen bredvid och svalkar sig», sa Holmen med en af sina små blinkningar, som gör att man inte vet, om han skämtar eller talar allvarsamt. »Jaså, jaha, då begriper jag fullkomligt», sa jag med värdighet. »Det är otroligt vackert? Tycker ni inte, barn? Men fortsätt, herr Holm! För all del fortsätt!» Och så fortsatte Holmen: »Det stupar ned I ensligt led, Där månen blek i skyar brinner,» »Tänk bara, sa jag och nickade, att kunna se hur en blek måne brinner! Det fordras allt skaldeblick till det! Men vi ska inte afbryta! — Det finns inte något värre!» Det lät presis som om Holmen fått något i halsen, men så harklade han sig »Tyst!» sa jag och lyssnade. »Var det inte — —?» Vendla Ax’s röst, tänkte jag säga, men som väl var, hörde jag miste. Och nu läste Holmen igen: »Det (Vattusprånget, förstås, upplyste jag) stupar ned I ensligt led, Där månen blek i skyar brinner, Och strålar strö På vågens snö » »Ursäkta», sa Beda blygt, »hvem var det som strödde strålarna?» »Månen, förstås!» sa gymnasisten. »Nej, vattusprånget», sa Fanny. »Nej, månen», sa Ada. »Naturligtvis är det vattusprånget», afgjorde jag. »Eljest vore det ju inte en smul originellt!» »Men vill nu inte herr Holm —» »Kanske fru Petterkvist vill läsa själf?» sa Holmen, som såg obeskrifligt arg ut.
Ridderskapet och Adeln, redan i förleden October n.änad, om jag rätt minnes, ganska enhälligt beflurat: akt icke företaga till afgörande näqra srägor om Skatters och Taxors förhöjande, Bewillningen eller annat dylikt, förrän »vederbörande Utskott afgifwtt Betänkande öfwer de flere inkomne projecker till Indragningar och Riksens Högloft. Ständer sig deröswer yttrat, kan Högloft. Ridderskapet och Aoeln ännu hwarken fastställa det projecrexade StatSFörflaget eller determinera Bewillningssumman. Sunda förnuftet säger dctzutom, alf Bewrllnings-bchofwet icke kan rätt utrönas, innan man upgjorr Staten och detta kan ej ske förr,j än man wet i hwad mer eller mindre mohn den igenom indragningar och besparingar kan lisas. Jag förestår derföre öbmjnkeligen, att 552 Dm 12 December. ött fräqsrne om indragningar nu först mätte afgorad Hrr Landt< Mar skalken erindrade att det redan lör tt"re daaac sedan wore killsagdk, att SlalSrealermaen i d,g ffulle företagas, och att någon särskild p'opotlt-0'1 i anledning af Herr I-erZKmanL påminnelse »u icke kunde göras. Herr^otlilisb, 0 ari k reZri!c, yltrade stg rrv att just genom desse ämnens föredragande nu, ibland hwi-ka äfwen indragnings frägorne moro inbegripna, skulle Herr BsrAnm-ins önskan rliswa fullkomllgeu u^syld. Ropades Derefter upropades Grefwe ve la 6sräie ^scob, som till Protocollek upläste följande: Dä wid Slats-llt^sttekS betänkande medföljt en ehuru ej tilt personale men till summ» npgifwsn caltule öfwer den sä kallade pensio-iS och nä''
Jag anser afskrifning vara ganska vådlig, och instämmer i öfrigt med de Herrar, som emot detta Utskottets beslut sig reserverat; af Herr Doctor Ruus_, Herr Prosten Svedelius samt Riksdags-fullmägtige Hans Jansson från Elfsborgs Län och Anders Andersson från Skaraborgs Län, som instämde med Herr Prosten Astrand.. Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 36. 5 N:o 36. Antom till Exped.-Utskottet d. 4 April, kl. 3 c. m. Utlåtandej i anledning af väckt motion, att Kronohemman må kunna försäljas och gä till gälds betalning, samt att äldste Sonens företrädesrätt framför andre syskon till besittning derå måtte af skaffas. (I. A.) Ilos Bonde-Ståndet liar Riksdags-Fulhnägtigen Johan Wiklund från Westerbottens Län, uti afgifvet och till Utskottet remitteradt memorial, andragit, att, då de stadganden, som hittills för Kronohemman i allmänhet varit gällande, icke kunnat, serdeles i de norra Länen, medföra det dermed åsyftade dubbla ändamål:
Besvärso. Ekon.-Utskottet: JY} 101, i anledn. af väckte förslag om vidtagande af förändringar inom den ekonomiska förvaltningen vid Universitetet i Upsala; A? 102, i anledn. af RiksSt:ns olika beslut, i fråga omförändrade föreskrifter, ronde åtgärder till förekommande af kolerasjukdomens införande och spridande i Riket m. m.; JYi 103, i anledn. af väckt motion, ang:de transito-handel emellan Sverige och Norrige; JYs 104, i anledn. af RiksSt:ns olika beslut om utvidgning af de Mosaiska trosbekännarnes rättigheter; JY} 105, i anledn. af väckt motion om ändring i 12:te punkten af Instrukt:n för Postmästare den 16 Febr. 1707; Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskottet: JY} 4, i anledn. af dels K. M:s Nåd. Propos. om antagande af Decimal-system för mått och vigt, samt dels trenne serskilde hos Vällofl. BorgareSt. och Herderv. BondeSt., ang:de mått och vigt, väckte motioner. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag förmodar, att plenum nästkommande Onsdag kommer att uptagas af ett annat mål, som redan är upfördt på föredragnings-listan; och hemställer derföre, om icke Ståndet ville besluta, att frågan om tiotals-räkningen sättes främst på föredragnings-listan för Lördagen d. 8 nästkommande Juli? Uppå Hr Gr. o. Landtm:s i anled. häraf framställda propos. biföll R. o. Ad. att Lagsamt Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s nyss för andra gången bordlagda Utlåt. N:o 4 skulle upföras främst å föredragnings-listan för Lördagen den 8 dennes. Den 1 Juli 43 Uplästes ett af Rosensvärd, Joh. Henr., inleinnadt sålydande Mern.:
Under sådana kända förhållanden skulle det visst icke hos någon annan än Järta kunnat uppstå en föreställning om, att en med Malmström i meriter till första klassens pastorat på intet sätt jemförlig extra sökande, * rektor Forslind, genom enskilda föremälen, huru mycket än dessa vägde, skulle vid utnämningen blifva föredragen den, som efter regeringens beslut intagit första rummet å förslaget,. erhållit församlingens kallelse och tillvunnit sig konungens bevågenhet. Men just då frågan efter valet var fullt klar för alla andra, böljade Järta en häftig agitation mot utnämningen. Vi hafva redan anfört om hans hotelse till exc. v, Engeström, för den händelse utnämningen skedde, och han skref härom äfven till Rosenstein och andra män med inflytande. Men märkligast och oformligt nog äfven i den tiden var, att han skref i ämnet ett af Landssekreteraren kontrasigne-radt bref till konungen personligen. I detta bref, som finnes vidfogadt ansökningshandlingame, förekomma många insidiösa anmärkningar mot Malmström. Deruti uttalas äfven farhågor, att han genom befordran till St. Tuna skulle sättas i tillfälle att uppväcka oro och splittring inom provinsen. Utan att på grund af förordningen den 5 juni 1739 yrka ansvar å Malmström, hem-stälde han dock » huru det borde anses, att han låtit i Tuna utdela, dels den tryckta skriftvexlingen i förslags-frågan, dels sina egna predikningar vid de ’ extra guds-tjenster ’ han i Sköfde hållit för att fira kronprinsens födelsedag. » Omedelbart efter Malmströms utnämning till kyrkoherde i St. Tuna inlemnade Järta sin afskedsansökan * Detta var deremot en annan extra sökande, den utmärkte matematikern, professorn, teologie doktor O. Hi Forssell, kyrkoherde i Hudiksvall, presidenten Forssells farfar.och denna beviljades samma dag som Malmströms fullmakt utfärdades, den 26 mars 1822. I den proposition k. maj: t aflät till riksens ständer den 25 jan.
Härwid stall den ordning följas at uprop ster efter en, pä alla lefwande Atler författad Matrikel och börjas med Grefwarne, derefter Friherrarne och sedan Riddersoch Adelsman - rz8§ Den 29 Mars. e. m. man efter den ordning de pä Riddarhuset sate agada hwar och en wid npropet framträder later upteckna sig til förnamn och corner. eller tilgranffning aflemnar sin erhallne Fullmagt, hwarefter ho» nom tildelas en med Ripdarhusets 8i°ill pätryckt kollet, med påskrift af Attens numer och namn, med den antecknades förnamn samt numer pä den Bänk, der hans ställe ar honom anordnad!. Ej ma någon til anteckning anmälas, som sig wid Riksdagen icke personligen infunnit eller bollet för honom urgifwas. Den, som ej instält sig wid första upropet, kan anmäla sig wid der andra, som genom anslag kungöres. §. i?. Dagen förr än Konungen i Räder kallar Ständerne pa Rikssalen, sker äfwen en dylik anteckning med twänne uprop, dock ej under pästaende plenum. Sedan ma ingen anteckning tillatas förr, än Riddarhus-Ulskorret är förordnad!, hwil ker genast ske bör, sa snart LleÄorerne walde äro. Detta Utskott bör ock endast för anteckningar sammanträda en half rima före hwarje utfatt kleoum efter Riksdagens utblasande. Ej ma nägon afRiddarhus Betjeningen, wid answar, enskildt och utan Riddarhus-Utskottets samtycke, lil nägon, eho der wara ma, koller utgifwa; börandes i öfrigt noga rilses, ar den som koller ordentligen erhåller, äfwen genast och ofelbart warder i Uprops-listan antecknad. §- i8. Ingen äge rätt, hwarken såsom Hufwudman ^ör egen eller såsom Fullmägtig för annan Att a Niddarehuser Sate intaga förr, än han fyllt 25 ar.