Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För min del kan jag ej finna annat, än att, då hela den fond, som nu är samlad, eller 31,000 R:dr, icke på något sätt kan anses betrygga ifrågavarrde kommunikations uprätthållande, förefinnes det icke heller något skäl att för beredande af lättnad i ett förvaltnings-bestyr bevilja nedsättning af den ränta, sorn just blifvit lill ett visst belopp i och för sagde ändamål beräknad. I öfverensstämmelse med hvad Utsk. yttrar, finner jag icke heller, alt någon sådan förändring i allmänna penninge-räntan å sednare tider inträffat, att man ej mera kan fä penningar utlånta emot 5 proc. ränta, hvarföre jag, på grund af nu anförde och i Utlåt, mera fullständigt utvecklade skäl samt med erinran derom, att 2:ne Medstånd redan gillat Utsk:s hemställan, anhåller att jemväl R. o. Ad. måtte dertill lemna sitt bifall. Frih. Åkerhjem, Carl: Hr Bildt har redan så fullstän - 80 Den 4 Mars. digt ntredt ifrågavande ämne, att jag anser det vara alldeles öfverflödigt att ytterliga vidröra sjelfva saken, hvarföre jag ock endast begärt ordet för att uptaga åtskilligt af hvad Hr Montgommerie yttrat. Han har påstått, att R. St:r, vid beviljandet af afskrifning utaf Statsverkets fordran hos kanal-bolaget, såsom ett oeftergifligt vilkor äskat, att räntan å den fond, som för kanalens underhållande skalle samlas, blefve under hela den beräknade tiden 5 proc. Nu är förhållandet likväl icke alldeles sådant, som det blifvit af den värde ledamoten framställdt, enär räntefoten, såsom det ådagalägges genom sjelfva ordalydelsen i låne-reglementet, endast tills vidare bestämdes till sagde belopp. Man har således förutsett möjligheten deraf, att en ändring i räntefoten skulle kunna föranledas af i framtiden inträffande förhållanden. Hr Montgommerie har vidare yttrat, att det enda skäl, hvilket blifvit af motionärerne till stöd för deras yrkande anfördt, skulle bestå deruti, att räntenedsättningen komme att medföra en lättnad i kanal-direktms besvär för medlens utlånande.
Utaf de ännu icke förfallna 23,504 stycken obligationerna, hvilka således lyda å Th:r 7,834,600: innehar Rikets Ständers Bank obligationer å Th:r 1,055,500:—; kommande Banken att vid innevarande års slut, emot då förväntad godtgörelse, ytterligare erhålla sådana, ännu icke från Riksgäldskontoret utlemnade, obligationer å » 510,500:— » 1,566,000 : De för närvarande räntebärande och, så vidt kändt är, utrikes befintliga 41-procents obligationerna för sistnämnde lån lyda följaktligen å en summa af Th:r 6,268,600: Det hittills icke liqviderade beloppet af den andel utaf 1860 års jernvägslån, eller 2,000,000 Thaler, för hvilken 240.000 stycken premie-obligationer utfärdades, uppgår till Th:r 1,934,583: 10. — Som vid de verkställda 4 utlottningarne tillsammans 11,100 stycken sådana obligationer blifvit utlottade, så utgör, derest dessa obligationer vid eller efter deras förfallotid blifvit till inlösen vederbörligen företedda, det återstående obligations-antalet 228,900 stycken. För jernvägslänen utfärdade samt ännu utelöpande obliga• tionerna. — 60 — Utbetalda summor utaf anslag en till statens 'jernvägsbyggnader. Förräntning en och redovisningen af ligeida tionsoch amortissementsfonderna.
För resten kan ju det oskedda ännu ske ... Är du trött, så är jag det också. – Fresta mig ej! Jag kunde taga dig på orden. – Seså, Carl, låt oss nu först taga sinnet till fånga! Vi ha bägge förifrat oss och haft orätt, derföre att vi bägge äro uppfyllda af sjudande harm. Men nu kan det vara nog ... icke sant. Carl vände sig om och gick utan att svara. – Skilsmässa ... mumlade Joachima ... aldrig! Jag älskar honom för mycket. Jag kan icke beherska honom, men älskar ändå. Och han blir väl i bättre lynne, då jag lyckats hitta på något råd, hvarigenom han kan göra den stolte herr Christoffer N. någon stor förargelse tillbaka ... Ack, ack, om jag redan hade ett sådant tillfälle! Men det vore ovärdigt att med mitt hufvud misströsta. Tillfället skall komma, om jag blott ger mig ro. Joachima ställer till stort fyrverkeri. År och dag efter den stora balen, som i staden väckte så djup sensation, emedan den blef signal till en oppositionsyttring, som det K:ska huset länge kände följderna af, år och dag efter denna märkliga tilldragelse satt herr Christoffer N. på sitt kontor, otåligt väntande tvänne gäster, hvilka först skulle med herr grosshandlaren uppgöra affärer och sedan intaga sin middag i herr grosshandlarens familj. Bordet stod redan dukadt med högbrutna serveter, förgyllda vinglas och de ädlaste viner, som herr N:s välförsedda källare kunde prestera. Den mäktige mannen, som ej i något afseende var van att vänta, brummade förfärligt, och i konsten att brumma kunde ingen öfvergå herr Christoffer. Sjelfva hans långa stångpiska tycktes deltaga i tungans rörelse. Men klockan skred och skred, sista affärstimman var förliden, bordstimman nalkades, och ännu syntes eller afhördes ej de tvänne norrmännen, hvilka dagen förut erbjudit grosshandlaren en ståtlig affär, som, rätt förstådd och bearbetad, kunde inbringa minst 30 procent Vid samma tid stod elden i högan sky i fru Joachimas kök.
Och dä denna ätgärd tillhörer icke Oeconomie utan Lagutskottet, sä lange missa Oeconomiska stadganden bland Rikes Lagar inbegripas, ansäg BondeStändet sig böra detta ärende till Lagutskottet äterförwisa, med anmodan, att öfwer lämpligheten af berörde Lagrum sitt yttrande meddela; Hwarom de öfriga Resp. Standen jemte Lagutskottet skulle genom ProkocollsUtdrag wördsamh och wänligen underrättas. Ut supra. Lx krotocollo 8. L. Irägärckk - Mraz z84 Den 4 November. Utdrag af Protokollet hällit hos BondeStän. det d. 20 Oct. 1809. S. D. Ett af polian klaZvus ^Veslln§ frän Westmanland ingifwit Memorial rörande KongsLadugärden Johannisberg remitterades till Statsutskottet; Hwilket de öfrige Resp. Ständen wördsamt och wänligen stuU tillkunnagifwas. Ut supra. Lx krotocollo 8. LIräZäräk. Utdrag af Protokollet hällit hos BondeStändet d. 23 Oct. 1829. S. D. Upplästes ett frän Wällofl. BorgareStändet ankommit ProtoeollsUtdrag för d. 21 i denna mänad, som innefattade det wälbemälte Ständ i anseende till den wid granskningen af 53 §, uti Rik» sens Högloft. Ständers ConstitukionsUtstotts Project till Riksdagsordning yppade fräga, huru föchällas borde när wid voteringar inom Riksstånd, likhet i rösternes antal inträffat, beftutat att till Utstottet Lfwerlemna att med utlåtande i denna del inkomma; uti hwilket beslut BondeStändet i alla delar instämde; hwarom de öfrige Resp. Ständen ställe wördsamt och wänligen underrättas. Ut supra. Lx ?rotoco!Io 8. L. Irägäräk.
A f z e l i u s, [2004] n ung flicka, som med goda betyg genomgått 8-klassigt läroverk samt vistats 1 | år i Schweiz och Tyskland för utbildande i språk, önskar till hö- sten plats i en god familj. Svar till » A. W. », Iduns byrå. C a r l E [2005] Malmbergs välrenommerade S o j a, Malda kryddor (garanteras oblandade) på bleckdosor med genomborradt lock. Uere gånger prisbelönade och fullt jämförliga med de bästa utländska fabrikat. Tillhandahållas hos Hrr specerihandlare. [13391 ung flicka önskar plats i familj att på längre eller kortare tid undervisa uti gammaldags väfnad, såsom: rödlakan, dukagång, krabbasnår och rosengång m. m \, samt är dessutom villig att deltaga i husliga göromål. Svar till » E. », Iduns byrå. Hvardagar ' / 23 — ' H. Behandlar företrädesvis Barnsjukdomar. [1343] Doktor Per Johansson Riddargatan 2. Hvaräagar ti. 9-10,2-3; söndagar 9-10. d^to I andberg tt fruntimmer, som som genomgått en fullständig kurs i dubbla bokhålleriet, önskar sig plats å praktiserar under sommaren kontor, eller i brist däraf såsom lärarin(15 juni — 1 sept.) i Marstrand. na för mindre barn eller värdinna i [1764] enkemans hem. Sökanden är musikalisk och af god familj. Goda referenser, pretentionerna små. Svar sändas Uti vacker trakt af Södermanland En ung musikalisk flicka af god fabenäget t. » H. A. 1890 », Iduns byrå. nära järnvägsstation emottagas tvänne [1984] inackorderingar på längre eller kortare milj, som med höga betyg utgått ur tid. Uppl. lemnas, då porto följer, af 7-klassigt läroverk och därefter i 6 år li anspråkslös flicka med god uppfru A. Keventer, Gnesta. år ägnat sig åt undervisning, dels i fostran, som inneh. pl. som guver(G.
IX. B. 580. A. 581. ■— N:o 98. i anledning af väckt motion, angående förtydligande af 12 Capitlet 7 § Arfda-Balken och 6 Capillet UtsökningsBalken. IX. A. 582. — N:o 99. i anledning af väckt motion om Magistraternes förstärkning vid handläggningen af mål, som tillförene upptagits af Hall-Rätterna och Skrå-embetena. IX. B. 597. A. 599. — N:o 100. i anledning af väckt motion om Förliknings-comi te'ers inrättande. IX. B. 597. A. 599. — N:o 101. i anledning af väckta motioner, angående dels bestämmelser i afseende på domares och polismyndigheters rätt alt häkta anklagad person, dels ock om skärpta eonlroller å häklnings-åtgärder. IX. B. 597. A. 599. — N:o 102. i anledning af'återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 86 öfver väckt motion öm upphäfvande af den Academiska jurisdictionen. IX. B. 597. A. 599. — N:o 103. i anledning af väckt motion om rättelse i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse N:o 160, med förslag till förordning angående inteckning i fast egendom. N:o 104. i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 58, öfver Kongl. Majlis Nådiga Proposition om antagande af ny strafflag med flere tillhörande lagbestämmelser. IX. B. 601. A. 602. — N:o 105. i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 92 öfver väckt motion om indragning af Bergstings-Rälterna. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden: — Nio 1. i anledning af väckt motion om rättighet för Commi nistrar i Annex-församlingar alt utfärda så kallade begrafnings bevis.
Herr Friherre Ån ekar swärd yttrar, sidan 62: "slit StatsUtskottet, vid Statsförslagets uppförande _, måtte denna gäng ingå uti försvarssystemets granskning till alla dess detailleratt en för försvaret af Scandinaviens sjelfständighet y säkerligen uppgjordj och det hela omfattande j defensionsplan måtte af StatsUtskottet granskas så i anseende till uppfattningen af det hela som till detaillens sammanhang dermed.” Här måste jag svara Herr Friherren alt StatsUtskottet, enligt min öfvertygelse, ingalunda kan befatta sig med uppgörandet eller granskningen af Sveriges försvarsplan, än mindre med Scandinaviska halföns, ty sådant tillhör uteslutande de båda förenade Rikenas Konung, i stöd af begge Folkens Grundlag. Att försvarssystemet icke blifvit åsidosatt och dermed gemenskap ägande planer icke försummats, bevittnas äfven deraf att Kongl. Maj:t, för längre tid sedan, för - i32 Den 8 December e. m. ordnad t att öfverläggningar borde företagas om livad dermed gemenskap äger samt med, tidens fordringar öfverensstämmer. Sedan, efter General Björnstjernas afresa, jag blifvit i Nåder kallad att i desse öfverläggningar deltaga, har jag öfvertygats att nyttiga Förslager blifvit uppgjorde, och hvilka föranledt de anslag Kongl. Majit af Rikets Ständer begärt. Jag har nyss utveckladt de skäl, hvar» för jag anser den för Riket uppgjorde försvarsplan, böra hemlig hållas, och icke allmänheten meddelas; och får blott ytterligare tillägga, att jag i dessa åsigter icke ledes af några skrämässigt uteslutande principer; och att lika litet som min företrädare Grefve Björnstjerna, under förleden Riksdag undandrog sig alt på ett liberalt sätt och med grundlig sakkännedom lemna de upplysningar, hvartill lian uppmanades, lika mycket önskar jag, att, i nion af min förmåga, kunna såsom bevis för de satser jag nu haft äran anföra, biträda med alla de uppgifter, som af StalsUtskottet möjligen äskas.
LandtMarsAalken gjorda proposition till bifall å StatsUtskottets förevarande Utlåtande. Ropades starka Ja och Nej. Herr von Hartmansdorff begärde votering* Herr Grefven och Landtmarskalken framställde derefter följande voterings-pioposition: Den som bifaller StatsUtskottets Utlåtande i Mga om pension för Landshöfdingen Järta, voteras Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses nämnde Utlåtande hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslaget. Hvilken voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln gillades, samt anslogs. Sedan 43, 4,4, 45 och 46 §§. i Riddar husOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan half till åtta eftermiddagen, och befunnos jjpd voteringens slut kl. tre qvart till 9 om aftonen, Den 16 September e. rtu 77 sedan en volerings sedel blifvit undantagega och förseglad, samt de öfrige voterings-sed larne öppnade» rösterne hafva utfallit, som följen Ja — 63. Nej — 52. I följe hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Lan dt Mar skalk en förklarade , att StatsUtskottets Utlåtande således blifvit af Hidderskapet och Adelen bifallit. Herr Hammarsköldjag anhåller, att emot pluralitetens beslut fa min reservation uti Protocollet antecknad: öfvertygad, att framtiden skall likaså val göra rättvisa åt mina åsigter i detta fall, som allmänna opinionen redan gjort det §t den olycklige Oxelberg. Föredrogos å nyo och biföllos följande från nedannämde Utskott inkomrie samt den 9 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden: Frän StatsXJtskotteti Af den 3 dennes. Ofver väckt motion om ändring i tiden till redovisningen för Statens inkomster.
Med fiistad uppmärksamhet å tillståndet af salpeter-näringen inom landet och angelägenheten deraf alt tillverkningen utaf salpeter icke motarbetas, utan i stället, så vidt möjligt är, uppmuntras, håfve Rikets Ständer icke förbisett de olägenheter, som äro förenade med det i 19 §. af Reglementet för förvaltningen af salpeter-ärendena i Riket föreskrifna och nu brukliga sätt att pröfva halten och beskaffenheten hos den salpeter, som för Kronans samt krutbrukens räkning mottages, hvilket pröfningssätt dessutom lemnar rum för godtycklighet hos den, som verkställer pröfningen; Och få Rikets Ständer, med anledning häraf, i underdånighet anhålla, det E, K. M. täcktes låta 2i6 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, IV:o 122. inhemta upplysningar om det säkraste och lämpligaste sättet för salpeters pröfning och derefter i Nåder meddela de föreskrifter i afseende derå, som E. K. lil kan finna bäst och tjenligast. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 October 1840. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i4 Oct. 1840. Preste-Ståndet den i4 Borgare-Ståndet den 17 Bonde-Ståndet den 17 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om upphäfvani de af Förordningen den 27 Jpril 1742 och Förklaringen den 4 Juli *14$ > angående förbud emot guldoch silfvermynts utförande ur Riket samt nedsmältande. (Bancooch Lag Utsk. Bet. N:o 2.) S. A. K.
Man bör besinna, att de ifrågavar. dagsverkena äro inbegripna i hemmanens ordinarie räntor, såsom motsvarande mantalsräntan; och ehuru hemmanen på ön må vara mindre förmånliga, tror jag likväl ej, att de kunna anses så svaga, att de behöfva en så betydlig lindring i berörde ränta. K. M:s Bef:hde, som närmast måste anses känna förhållandet i denna del, har ock, likasom KammarColl:m, tillstyrkt nedsättning i lösningspriset för dagsverken endast till halft markegångspris, och detta synes mig vara nog. Hr af Ström: Jag har ingen ting annat att tillägga, än att, i händelse Utsk:s förslag bifalles, skola de dagsverksskyldiga säkert alltid begagna sig af den medgifna lösuingsrätten, hvaraf följden blefve, att då nödiga dagsverken för ekplanteringarna icke kunna erhållas annorstädes än på ön, skall Kronan antingen komma att prejas på en öfverdrifven betalning för de dagsverken, som erhållas, eller ock tvingas att sköta Kungsgården med egna drängar, som kosta mera. Jag förnyar derföre min anhållan om den förut begärda ändringen i Utsk:s förslag, som fordrar så liten möda, men befriar från allt äfventyr för framtida stridigheter. Gr. Cronhjelm, Otto Aug.: Jag förenar mig till alla delar med Hr Danckwardt i den mening, att den nedsättning, Utsk. föreslagit, är för hög. Jag har af Utsk:s betänk. sett, att de auctoriteter, som blifvit hörda i ämnet, tillstyrkt losen af de ifrågav. dagsverkena mot halft markegångspris; och då jag icke funnit, att Utsk. på något sätt motiverat sin tillstyrkan af en ytterligare nedsättning , anser jag mig böra sätta större tillit till auctoriteterna, samt begär på denna grund återremiss af betänkandet. Uppå derefter framställd proposition blef StatsUtsk:s utlåt, N:o 28 af It. o. Ad. återremitteradt.
N:o 136, innehållande följande yttrande: Sedan Utsk. öfver vägat, att, en i. äldre stadgar och författningar, ali jord af Kronoskatte och Frälse natur der vara unerkastad ständig rotering, har Utsk. trott sig finna, att bland undantagen af en extra rotering all så beskaffad jord borde innefattas, hvarföre Utsk. förestår, att all sudan oroterad jord, mätte underkastas ständig Knekteoch Båtsmanshåll emot vakans-afgift.” Detta l)tsk:s tillstyrkande om den oroterade jordens ordinarie rotering, blef likväl af lie RiksStånd ogil/adt och betänk, återremitterades, hvarefter och sedan IJtsk. i sitt förnyade betänk. N:o 188 frånträdt delta tillstyrkande, men likväl ansett nyssnämnde slags jord böra uteslutas från extra rotering; samt alla fyra RiksSt:n bifallit Utsk:s sednaste betänk., Exp.Utsk. på följande sätt upfattade R. St. beslut: att i betraktande deraf, ”att efter hvad ge”nom R. Sl:s år 1810 fattade beslut varit åsyftadt, extra roterin”gen endast borde träffa s. k. privilegierad jord samt alt derifrån ”således äfven borde skiljas alla hemman och lägenheter af krono-, ”skatteoch frälse-nalur, hvilka enligt författningarne, äro,” (d. v. s. såvida de äro) ”underkastade ständig rotering, R. St. anse, ”att vid de blifvande rotejemknings-förröttningarne dessa hemman ”böra frän nptagande i extra roteringen uteslutas etc.” Det var detta uti en meltanmenfng af R. St:r afgifna yttrande, sorn gifvit anleda, till det påstående, alt utsockne frälsehemmanen, redan enl. R.
I anledning af hvad sålunda förekommit samt i betraktande jemväl deraf, att andre personer, hvilka, lika med majoren Krook, varit anställda vid f. d. regementet Royal Suéedois, nemligen öfvgrste-löjtuanten de Mottoni och majoren Friherre Koskull, tillförene, enligt Rikets Ständers vid riksdagen 1828—1830 fattade beslut, undfått ersättning för de löneförmåner, hvarafde, genom regementets upplösning, blifvit förlustige, har Kongl. Majit i nåder velat förevarande ersättningsfråga härmed till Rikets Ständers Stats utskott öfverlemna, i ändamål, att Rikets Ständer må åt sökanden, majoren Krook, medgifva den godtgörelse för förlorade löneinkomster, som synes af billighet på - Kongl. Maj-ls Nådiga Skrifvelse , N.-o 7 5. J3 kallad och hvartill förefinnes tillgång å besparingarne på det å allmänna in~ dragnings-staten för expectans-aifvoden uppförda anslag af 10,000 r:dr årligen; skolande handlingarne i målet serskildt varda Utskottet tillsände. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-ulskolt med all Kongl, nåd och ynnest välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. Gust. Peyron. Utdrag af protokollet öfver Landtförsvars-ärenden hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet ä Stockholms Slott den 1J Mars 1848. Närvarande; Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Stats-ministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre; Stats-råden; Friherre Stael von Holstein> Munthe j Friheire Peyron j Silfverstolpe , Waern t Friherre Gyllen granat, Faxe , Fåhraeus.
Beträffande förslaget, att theologisk-filosofisk examen borde berättiga till 2 tjenstår, anser jag, i likhet med Gr. Sparre, det icke vara lämpligt att K. St:r, sedan en Kongl. Förordning nyss utkommit, påyrka en förändring, helst frågan, innan K. M:t fattade sitt beslut i ämnet, utgjort föremål för pröfning af auktoriteter. Under sådane förhållanden kan jag icke annat än anhålla om bifall till Betänkt, ehuru jag lifligt erkänner, att önskvärdt vore, att en förändring i anmärkta hänseenden blefve vidtagen. tu Unn 2 Maj. Hr von Schéele: Det är hufvudsakligen, för att rätta ett misstag, som jag begärt ordet. Den förste af de talare, hvilka mot mig uppträdt, har nemi. såsom skäl för bibehållandet af den närv:de bestämmelsen om endast ett års prestei'1 ig tjenstårsberäkning på grund af aflagd theologisk-filosofisk examen anfört, det K. M:t efter behörige myndigheters hörande utfärdat ifrågav:de förordning, sådan som den förefinnes. Jag får upplysa den ärade talaren att Konsistorium Academicum i Upsala, som här var behörig myndighet, tillstyrkt, icke ett, utan 2:ne års befordrings-merit af denna examen. Således är det ej i enlighet med, utan i strid emot vederbörandes förslag, som K. M:t fastställt nu gällande nådiga bestämmelse af hvad skäl, vet icke jag. Påståendet, att alla väl visste, att de önskade en förbättrad prestbildning, men ingen gjort sig reda för hvari denna förbättring skulle bestå eller huru den skulle åstadkommas, var något förhastadt. Jag både vet mycket väl, hvad jag härvid önskar, och har tänkt mig ett visst sätt för dettas förverkligande. Jag vill sanningens framdragande i ijuset, hvarhelst den må finnas. Vägen härtill är grundliga studier, och jag fordrar derför, att endast den, som gjort sådana, skall få såsom prest föra den högsta sanningens talan. De ökade studier, jag af presten begär, måste vara både humanistiska och theologiska.
Finge ynglingen i skolan grundlig undervisning i de s. k. realstudierne, skulle lian, efter 118 Don 17 Oktober. fulländad lärokurs, besitta den grad af bildning, att det stöde honom fritt välja bland yrken, som hade att erbjuda en mera lockande framtid än prestembetet. Derföre, och för att förekomma den olyckan, att landet icke vidare blefve öfversvämmadt med mer eller mindre okunniga prestämnen, skulle undervisningen så ställas, att den verkliga kunskapen vid skolorna blefve så ringa och så litet fruktbärande som möjligt. Ynglingen skulle icke få för vidsträckta och djupa insigter, ty då läte han möjligen icke intvinga sig på den bana man önskar. Uplöses ofvannämnde yttrande i dess elementer, skall man häpna deröfver; och troligen hafva de, hvilka fällt yttrandet, aldrig klart gjort sig reda för dess innehåll. Berörde sats innebär i sig först, att uplysningen skall hindras; oell hvarföre? Jo, på det man må erhålla uttolkare af Guds ord och predikare af hans bud. Och då Gud är källan till allt ljus, till ali uplysning, skola hans tjenare framtvingas genom att förhindra uplysningens allmänna spridande. Vidare förutsattes, att inträdet i det heliga prestembetet bestämmes, icke af inre drift och kärlek att förkunna Herrans storhet och godhet, utan endast af de större eller mindre jordiska förmåner, embetet har att lemna. Och ligger icke häri möjligen orsaken till den indifferentism, man tillvitar vårt miv:de presterskap? Folkets behof af religiös undervisning och tröst kan icke tillfredsställas af herdar, som icke af andans drift och kärlek till hjorden öfvertagit dess ledning. Då menigheten tydligen sett, att herdens omsorger haft mera egna timliga fördelar, än hjordens andeliga väl, till föremål, har vördnaden för och förtroendet till honom mer och mer försvagats. Folket mäste likväl hafva sitt religiösa behof tillfredsstäldt, och blir således ofta offer för fantaster och bedragare, hvilka inleda det på hvarjehanda religiösa irrvägar. Frågas slutligen ; hafva icke de schismatiska rörelser, som nu i så oroande grad upkommit, sin orsak i ofvannämnde förhållanden?