Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har egentligen uppträdt, dertill uppkallad af Gr. Frölich, och får nu, sedan Hr Frih. o. Landtm, upplyst, att så väl de af Frih. Sprengtporten, som Hr von Troil väckta frågor, rör:de en adress till II. M. Konungen och ett särskildt Utsk:s bildande för ett sådant ändamål, komma att hvila på bordet till nästa föredragning, till Gr. Frölich ställa det yttrande, att till dess D e n aG F c b r u a r i f. m. lärer Hr Gr:n finna, att vi böra uppskjuta frågan: om och livart remitteras skall. Nu hafva vi intetannal att företaga än BondeSt:s skrifvelse med inbjudningen; och deri anser jag, att grundlagen förhindrar R. o. Ad. att deltaga. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg öfverläggningen fulländad. Ropades i öfrigt ja, men Gr. Frölich anmälte sig och yttrade! Då jag sist anmälde mig, var det endast för alt få förklara, alt jag icke kunde fatta, huru den af Frih. Sprengtporten yttrade mening, att denna fråga skulle remitteras till Exped.Utsk., kunde vara en ny motion och derföre böra läggas på bordet. Att åter Hr von Troils förslag att tillsätta ett särskildt Utsk. efter 2 mom. 36 §:n Riksd.Ordn., är ett nytt förslag, derom är ingen fråga; men huruvida förslaget att behandla den nu förevar, adressen genom remiss till ett stående Utsk., kan vara en ny motion, förklarar jag mig icke kunna begripa, — icke heller har jag hört den värde motionären, då han sist yttrade sig, yrka, att hans förslag var en ny motion. — Jag får på sådan grund anhålla, att Hr Frih. o. Landtm, derom täcktes inhemta Frih. Sprengtportens yttrande. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då Frih.
jaoeMoofi vitt a ve e J ' 9f ^ fifott ' $ hvaz^oi - iiM i-uPsEanSe éånqefc 0Ctt oj-unga och jragett 3-tomma Set afc wM-tt mitt (9, gåfW * cj&lt; oång och Sfcovnmat, 3å votc atft 3ö3t och halltl P 3e66a å t afft omtttina j; ofc6onan3e natg jatagef! ge och gjuta in uti Ivj-ettat ert gCotmfla aj? fVJWt » ne, Gch uifj-en 3 | * ån titta taga j; töj,3an3eSfcom ocft * ång &amp; tagen, j a g •6e3efc, o c l i lifvet ifeåto m v a på oavnma gång! Erik Modin. ldun, erhålles ett gratlsexemplar for hela den tid, under hvilken abonnemcntet räcker. Äro de samlade abonnenterna färre än 5, torde prenumerahälles ett nummer I veckan under hela qvartalet. För hvarje 6-tal abonnenter, som samlas, och för hvilka afglften Insändes till Redaktionen af Hur skall en ung qvinna bäst utbildas till en god husmor? (Prisbelönt vid Iduns tredje pristäfling.) Der tillbringar hon en stor del a f d a g e n, sysselsatt nästan uteslutande m e d läsning o c h skrifning. F ö r att h o n skall vara riktigt fin, får hon icke ens lära att k l ä d a sig sjelf. S å fortgår det år efter år. All uppfostran måste börja tidigt; så äfven här. H ä r v i d bör hon föra förteckning p å alla utgifter, ty sådant fordrar ordning o c h sparsamhet. D e t nyttiga måste först o c h främst tillgodoses. D e t t a hindrar icke, att undervisningen k a n ordnas efter en sådan p l a n, att den utbildar skönhetssinnet o c h uppfinningsförmågan. H o n är l i k a nödvändig.
Men så vida detta icke är sant eller så vida Estrup “ förtolkar " landstingets eventuela omröstning i befastningssaken sålunda, att han kan qvarstanna, så stå vi inför en lång och hård parlamentarisk kamp, hvars omfattning ingen i närvarande ögonblick kan öfverskåda, en kamp som det är utomordentligt lätt att kasta oss in ' i, men som det kanske skall falla sig synnerligen svårt att få oss ut ur igen. Det, som står tingen emellan, är i år liksom förut tre tämligen obetydliga frågor, dyrtidstillägget, krigsfartyget och universitetet, punkter som, enligt hvad jag påpekat i en föregående artikel, icke hafva någon vidare ekonomisk betydelse, från statens sida sedt. Men folketinget är emot dem och vill icke låta sig påtvingas dem med finanslagen. Och då nu hvartdera tinget har en obestridlig grundlagsenlig rätt att säga nej till nya bevijlningar, i afseende på hvilka det ting som säger nej alltid måst vara det starkaste, så är det onekligen alldeles meningslöst att tala om öfvergrepp från folke-tingets sida, derför att det säger nej till dessa tre bevillningar. Ur Dagens Krönika. 4Man kan säga, att det är oförnuftigt att säga nej såsom man alltid kan påstå rörande en kammare, som nekar samtycka till genomdrifvande af en lag, att häri har den handlat oklokt. Men när lagen eller bevillningen blott angår mindre betydande saker — och icke en enda menniska har påstått att statens väl eller ve skulle bero af de tre punkterna — är det en absurditet att på denna basis ropa om “ Folketingsovergreb “, “ Hazardpolitik ", “ Folketingsparlamentarism “ och Gud vet hvad. Utomordentligt träffande tillropar den gamle högermannen Monrad sitt parti följande: “ Det svindlar för mig när jag hör, att det skall kallas folketingsparlamentarism, att folketinget fasthåller den lägre gränsen för dyrtidstillägget, och att folketinget skall beskyllas för att eftersträfva enväldet, derför att det icke vill gifva efter i denna fråga.
När nu äfven R. o. Ad. beslutat, att ingen minimisumma skall fixeras för acliebeloppet, så anser jag desto nödigare, att bankbolaget har säkerhet för hela den tecknade fonden; ty annars kunde hela författningen illuderas, i det rörelsen utsträcktes längre, än som motsvarade den verkliga fonden. Det förefaller mig ganska naturligt, att om ett bankbolag skulle vilja till den grad iMudera lagen, att det ville emottaga sådana förskrifningar, som vore af intet värde, så skulle bolaget riskera att vid första revision förlora förtroendet. Jag kan ej tänka mig ett sådant bolag, och om det kunde uppstå, så vo - Den 21 Mars e. ra. 46i re det bäst, att dess rörelse blefve nedlagd. Jag yrkar antagande af 19 §. Frih. Klingspor, Maur.: Jag är till det mesta förekommen af Hr Stråle och Frih. Boye, och anser denna § böra utgå; men det fägnar mig, att de Hrr, som äro så ifriga för befrämjandet af solidariska banker, 1111 ifra för, att acliebankerna skola prestera säkerhet. Jag hoppas, att de matte vaja af samma tanke, då frågan 0111 de solidariska bankerna förekommer och hoppas då kunna förena mig med dem. Hr Stuart: En värd talare, Frih. Boye, har påstått, ptt det nu ifrågavar. stadgandet skulle lätteligen kunna illudcras, emedan, vid öfverlätelsen af acliebrefvet fiån en person till en annan, ansvarigheten komme att förfalla. Jag kan ej heller i detta fall dela Hr Frib:s åsigt. Jag förmodar tvärtom, att derest någon förbundit sig att ansvara för hela actiesummans inbetalning, måste hans ansvarighet fortfarande gälla för den actie, hans förbindelse afser, actien må komma i hvilken mans hand som helst. Såvida man verkligen har någon mening med stadgandet, att delägare i acfiebank skall vara ansvarig för hela den tecknade actiesumman, måste något stadgande äfven linnas, på grund hvaraf han kan åläggas att fullgöra denna ansvarighet. Sedan nu, på sätt jag och Frih.
På en, jemförelsevis emot hvad sadén fordrar, ganska inskränkt areal kan, i mohn afen LandtEgendoms storlek och derefter inrättad Eran» Den 24 Martn, e. *». 413 vanshandtefing, lätteligen erhållas det qvan. tum Potatoes, som erfordras* för att endast derutaf, under de åtta månadet afåret* hvilka dertill äro tjenligast, fortsätta Brännvinsbränning, utan annan tillsats af Säd , än en sjettedels tunna Malt till hvarje tunna Potatoes och hvaraf behållningen med säkerhet blifver enoch eri fjerdedels kanna Brännvin af hvarje Lispund Malt, samt 8 kannor af hvarje tunna Potatoes* Någon minskning af säden inträffar så mycket mindre härigenom, sorn den Obetydliga del af Åkerjorden, hvarå Potäterne produceras, kari utväljas af den för säden minst tjenliga, till exempel den magraste Sand-* eller annan Lättjord , om sådan finnes, såsom lör detta ändå* mål lika fördelagtig, och hvilken genom en dylik cultur äfven blifVet förbättrad, för att sedermera bära säd, om man så behagar. Hvad den öfriga Åkerjorden vinner i styrka och bördighet, genom de erhållande Pötäternes förvandlande till Bränvin på stället, kari hvaf Och en intyga, sorn thed alfvar gjört försök härutinnan. Drankeft , tillbörligen använd fö# Kreaturen, sätter en Jordbrukare i tillfälle, ått ej allenast år ifrån är betydligt föröka siri La« dugård, utan kan derjemte Underhållas ett mångdubbladt antal Svinkreatur, hvilket allt, då behörig hushållning iagttages, att med tjen4 lige ämnen af granris, torf, dålig halm, m. m* underströ Kreaturens spillning, deraf isytlnetr het den våta, genom Dranken till myckenheten befordras, i den mohn tillöker Gödsel-förrådet, att Sädesafkomsten, i följd derutaf, sna^t blifver fördubblad, och med hvarje år tillta-i 4M
I afseende för öfrigt å räkenskapernes förändring, har, efter det Referendarien Grapengiesserj under den 19 och 26 April samt den 17 Maj Berättelse af Banco-Fullmäktige. 6r i S38, förslag i denna del afgifvit, oell samtlige Discont-Verkens Directioner med serskilde utlåtanden deröfver till Banco-Fullmägtige inkommit, berörde förslag, under den 18 derpåföljde October, i afseende på Discontrörelsen, blifvit af Banco-Fullmägtige till efterrättelse från och med nasti. i83g års ingång antaget. Och har, genom desse åtgärder, jemte mera enkelhet och likstämmighet', äfven större ordning, säkerhet och controll vid Discont-Verken vunnits. En af bemälde Tjensteman, i sammanhang med nyssom förm alde förslag, jemväl gjord hemställan, i afseende på införandet af ett enklare Eecped it ion ssätt för Jerniel aningen ^ så val vid Låne-Contoret, beträffande utlåningen med dertill hörande räkenskaper, sorn uti Banken, i afseende på ankommande remissers expedierande, få Banco-Fullmägtige, uti serskildt utlåtande, Lill Ilöglofl. Utskottets pröfning öfverlemna. Sedan, enligt hvad här ofvan uti §. 2 omförmäles, Banco-Fullmägtige provisoriskt fastställt en ny Aflöningsstat för Banco-Verkets Embetsoch Tjenstemän samt Betjente, hafva Fullmägtige, den 21 Juni år 1808, anmodat samtlige Discont-Directionerne, att höra Tjenstemännen vid desse Inrättningar, huruvida de, på sätt uti §. 107 af Banco-Reglementet förutsattes, voro beredde att, antingen gemensamt eller för hvarje
Grefwe IVlörner,^6ols Loran, föresiog, at sedan Ridderssapet och Adeln Uköfwat sin rättig» het at desima om den förra Wargeringens uphäfwande, Ridderssapet och Adeln nu mätte i underdänighet upyraga ät Kongl. Majit, at wid inträffande behof kunna en ny Wargering upsätta. Swarades, at denna fräga wore ny och borde derföre hwiia. 424 Den 9 Mars ^usteraäes följande' Utdrag af krotocoUet, hället i HögloftRidderftapets och Adelns klenum den 8 Mars i8io. S. D. Föredrogs ä nyo Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Urffottets den 28 Februarii pa bordet lagda protocoils-Utdrag af den' 22 i samma manad, innehallande Utffottels utlärande öfwer den genom atffilliga remisser ifrån Niks-Ständen hos Utffotret wäcklg fraga om Matt, Mål och Wigt; och blef hwad Utffottet i afseende hara förestagir af Högloft. Ridderstapet och Adeln til alla delar gilladr och bifallit: hwarom de öfrige KespekUve Standen ffulle genom krotocolls-Utdrag wänligen underrättas. vt suxr». Utdrag af krotocollet, hållet i Högloft. R-dderssapers och Adelns klenum den 8 Mars i8io. S. D. Gillades StatsUltffotteks den 28 Februarii pa bordel lagda och nu ä nyo föredragna Memorial) rörande tilstandet och bessaffenheten af den under KonglCommerce <oIIe^ii (lisposition stående lVlsnulaiftur-konclen, jemte förftag at densamma af Riksens Ständers Revisorer öfwer StatsWerket framdeles matte komma at reviäeras; och ffulle de öfrige KespeLkive Standen genom Utdrag af krotocolicc häraf wänlig del lämnas, vt supra.
De äro: i Heliometeri sorn i Munchen kostar 1,4 3° Floreneiu i Cometsökare 468 — 1 Meridiancircel i,8oÖ I Achrometiskt Teleskop 692 .— 1 Pendelur — 35b Summa 4700 Florenerj eller efter nu gällande cours, ungefär lika Inånga Riksdaler Svenskt Banco, på stället^ transporten hit oberäknad. Föreslås alltså: Ätt Riksens Högloflige Ständer måtte till detta ändamål bevilja Kongl. Wetten skaps Academien, i ett för allt 5000 R:dr Banco, eller något öfver två tredjedelar af den summa, som blifvit Observatdtium i Chrir stiania beviljad. Hvarom Remiss till StatsUtskottet begäres. Herr von Franchen, Åugiift: Uti Herr Montgommerie# den 1% dennes Den 21 Februarii. 595 framställe önskan att Riksens Ständer skulle förändra Arméens nu varande organisation i Inspectioner och Brigader kan jag alldeles icke instämma, emedan jag anser det vara utom gränsen af Ständernes befattning, och då en alskad Konung aldrig vill göra några ingrepp i våra rättigheter j så böra vi vara så mycket hiera nogräknade att ej misstaga oss, på de rättigheter^ som tillhöra Honom och icke oss ■C e ~ V ' t ■ • '> , ^ 1 ' O, j . : . Om Herr Montgommerie trott sig äga skäl, att framställa saken ur den synpunkt ätt Indelningsverket rubbats genom åtskilige (ChefsBoställens söndring från de Regementet dit de en gång för alla varit anslagne, så skulle Herr Montgommerie iagttagit hvad 29 §i Riksdagsordningen föréskrifver emot Konungens föredragande i Comrnåndömål. Men som detta ej skéttj så lärer Herr Montgommmeries motion, så stäld den nu var, icke ens kunna upptagas.
D e föreställningar, som g e n o m uppfostran eller g e n o m erfarenhet ha fixerats i hjärnan, o c h som utgöra materialet för hela förståndsverksamheten, kunna g e n o m ett ingrepp utifrån brytas sönder eller däraf kunna smidas nya kedjor. M e n icke alla suggestioner uppnå sitt mål, många stranda på ett motstånd, o c h vi tala då o m en misslyckad suggestion. P å det att en suggererad föreställning må k o m m a till verksamhet, är det icke blott nödigt, att den inkommer i hjärnan, utan också att den där upptages, accepteras, bearbetas. Liébeaults lärjunge B e r n h o i m har klart belyst dessa förhållanden o c h påpekat, att en suggestion kan verka i två riktningar, antingen på hjärnan så, att utifrån kommande föreställningar antagas o c h fixeras eller o c k så, att föreställningar omsättas i förnimmelser, bilder eller rörelser eller dylika förhandenvarande upphäfvas. I förra fallet säges suggestionen verka centripetalt, i senare centrifugalt. Denna af B e r n h c i m så formulerade psykologiska lag kan bäst belysas g e n o m några exempel, hämtade från det alldagliga lifvet Såsom exempel på, huru en föreställning omsattes i en förnimmelse, kan det sakförhållandet anföras, att mänga människor erfara en klåda i huden, så snart detta ord namnes. Denna suggererade förnimmelse kan till o c h m e d omsättas i handling, så att en verklig rörelse med handen ufcföres för att stilla klådan. D e helt ofrivilliga rörelser, som utföras med läpparne, tungau etc. för att frambringa ljuden o c h hvarvid blott tanken, som utlöser dessa rörelser, faller inom I • ' Endast i förseglade paket. Hushållskaffe ä 1,25 pr paket ä Va kg. Fint kaffe ä 1,50 » » Finaste kaffe ä 2, — » » medvetandet, kunna också räknas hit. A t t en föreställning upphäfver cn rörelse, ser man däraf, att en människa kan fullständigt förlamas af skräck t. e x. o c h sådana psykiska förlamningar spela en stor roll vid den sjukdom, som kallas hysteri.
Emedlertid var det en af Riksg:s-kont:s Fullmäktige, som icke delade pluralitetens mening, utan tolkade ordet förslags-anstag såsom det vanligen förstås, eller alt, det var ett anslag till obegränsadt belopp, och ansåg derföre Fullmäktige vara ovilkorligen pliktige, alt utbetala den af K. M. genom Stats-kont. requirerade ersättning för derå upkomne brister. En sådan olika upfattniug af det ifrågavar. stadgandet önskar jag, att R. St. ville i det blifvande reglementet för Riksg:s-kont. förekomma. Ehvad R. St. äro af den mening, att summan 6,000 årligen bör betraktas såsom ett vanligt förslags-anslag, eller att lion är den högsta, som från Riksg:s-kont. bör utgå, och att, om beloppet icke för ändamålet årligen erfordras, besparingarna böra komma Riksg:s-kont. tillgodo, så bör väl sådant finnas bestämdt uttryckt i reglementet. Jag anhåller derföre om återremiss af denna punkt, på det att StatsUtsk. måtte komma i tillfälle, att upställa en redaktion, hvarigenom all tvetydighet må för framtiden varda undanröjd. Jag belviflar ingalunda, att den tolkning, Fullmäktiges pluralitet gifvit åt ifrågavar. stadgande i reglementet för Riksg:s-kont., icke kommer ali fränträdas, sålänge nuvar. Fullmäktige fortfarande ega lyckan att åtnjuta R. St:s förtroende, men händelser kunna inträffa, hvarigenom Fullmäktiges nuvar. personal blir ombytt, och då kan ett annat förhållande inträffa hvilket jag anser böra förekommas. Gr. Lagerbjelke: På sätt jag redan försökt visa, gör tvetydigheten uti det ifrågavar. stadgandet, hvilket den siste talaren än vidare utvecklat, en återremiss af denna punkt nödvändig. Då, såsom jag hoppas, R. o. Ad. bifaller denna återremiss, anhåller jag att jemväl få fästa upmärksamheten på en motsägelse, som förekommer i Utsk:s motiver. Utsk. säger nemi., att K. M. yttrat, att det visserligen kunde behöfvas ett förhöjdt anslag, men alt K.
Sandbergs samlingar och anteckningar rörande Svenska kameralväsendet 1,000: — Anslaget till inköp af boställe åt kapellpredikanten inom det till Gideå pastorat i Vester-Norrlands län hörande Trehörningssjö kapell-lag 4,500: — Anslaget till utvidgande af läroverksbyggnaden i Helsingborg 12,000: — Utaf anslaget, 70,000 R:dr, till uppförande af ny byggnad åt högre elementarläroverket i Orebro 35,000: — Anslaget till läroverksbyggnad i Fahlun 44,000: — Utaf anslaget ior tillbyggnad af Vetenskap s-akademiens hus 225,000: — Anslaget till uppförande af ett växthus i nya trädgården vid Lunds universitet 33,000: — Utaf det sednast beviljade anslaget, 380,000 R:dr, till fullbordande af nationalmusei-byggnaden och denna byggnads inredning 245,000: — Anslaget till fortsatt inredning af historiska museum och myntkabinettet 2,000: — Utaf 1861 års anslag, 2,000 R:dr, till aflöning för en Antiqvitets-intendent 1,000: — 1861 och 1862 års anslag, till utgifning från trycket af äldre, för Sveriges historia och offentliga förhållanden vigtiga skrifter och handlingar 3,000: — 1861 års anslag till fortsatt utgifning af Lithograf en G. J. Billrnarks i Paris utkomna arbete: ”Sverige, aquarell-lithografier och tontryck”, 800: — Utaf anslaget, 4,800 R:dr, till inköp af 40 exemplar utaf Artisten N. Mandelgrens arbete: ”Monuments Scandinaves du moyen åge’1'1 1,920: — « dito, 213,000 R:dr, till fortsättande och fullbordande af byggnadsarbeten samt anskaffning af inventarier m. m. vid Wexiö, Wadstena och Hernösands hospitaler 43,000:
Visserligen vore det sannolikt att, då Irenne seminarier blefve tillgängliga lör qvinnor, anlalet af lärjungar skulle i någon män till en böljan ökas, men då beloppet af de under nästlidne år beviljade stipendier endast utgjort 14,450 R;dr, borde det sednast för ändamålet beviljade anslag äfven för instundande statsreglerings-period blifva tillräckligt, äfven under förutsättning, ali de i E. K. Majlis nådiga Stadga angående folkundervisningen i riket, den 18 Juni 1842, bestämda stipendiebeloppen af dels 75 R.dr och dels 50 R:dr Runt, blefve något förhöjda, hvartill anledning kunde förefinnas dels i en ökad lefnadskostnad, dels i de längre resor lill seminarierna, som lör lärjungarne i vissa stift hädanefter blefve nödiga. Af de vid sisllidne rik-dag till anskaffande af undervisningsmateriel samt lill understöd för utgifvande af läroböcker, bartor rn. m. för folkskolorna beviljade 12,000 R:dr årligen eller tillsammans för tre år 36,000 R dr, hade hittills 20,467 R:dr 20 öre blifvit använda. Fortfarandet af ett anslag för detta ändamål vore ulan tvifvel af vigt, då endast derigenom blefve möjligt all hastigt sprida och bringa till allmänhetens kännedom sådana nyare undervisningsmedel, som befunnes synnerligen tjenliga, äfvensom att, dels genom understöd för utgifvande af för folkskolorna lämpliga arbeten, bereda sådane till eli lägre pris, dels genom belöningar för utmärkta läroböcker framkalla sådana i ämnen, hvari dylika ännu för folkskolan saknades. Då emellertid anskaffandet och underhållet af nödig undervisningsmateriel hufvudsakligen borde förblifva ett församlingarnes åliggande, funne E. K. Majit anslaget för delta ändamål ulan olägenhet kunna nedsättas till 10,000 R.dr årligen. Expeditians-F Iskallets Förslag till underd.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., remitterad lill StatsUtsk. Hr Ribbing, Arvid, uppläste följande 2:ne moliouer: 1. Af de prot., haline inför K. M. i Statsrådet, som K. M. läckts låta åtfölja Dess nåd. propos. om Statsverket och särskildt dess 4:de hufvudlitel, iuheintas, att fråga förekommit om åtskilige förbättringar vid indelta armeen och beväringen. Vid de förändringar, som i dessa afseenden kunna förestå, torde uppmärksamheten böra fästas vid ett mindre fördelaktigt förhållande inom indelta armeen, för händelse att det skulle kunna samtidigt afhjelpas. Soldaten antages ung, erhåller torp med inbergad gröda och i ordning att genast tilldytta. Att vara allena synes honom icke godt: han behöfver tro i huset, då han commeuderas hort: innan lian sjelf knappt är fullmogen, är han make, får och jordbrukande torpare. De dyra pligter, som åligga den ännu icke stadgade, oerfarne ynglingen, att vara en föresyn för sin maka, uppfostra sina harn och sköta sin hushållning och sitt jordbruk, varda ej vederbörligen uppfyllda; icke sällan kommer han pä obestånd både i hänseende till sin moraliska och ekonomiska ställning. För fylleri, vårdslöshet eller mindre godt rykte blir han afskedad, och församlingen, att icke tala om roten, har af honom en backstugusittare med en talrik familj, proletärer, pauperism och hvad denna tidens uselhet kallas. I detta olyckliga tillstånd har icke allenast de ofvannämnde kraftiga pröfningarne, hvarvid mannen ofta har svårt att beslå, försatt ynglingen, utan äfven öfvermodet, som hos honom alstras af alt genast, utan arbete eller annan förtjenst än att vara lång och storvuxen, äga hvad som är föremål för ynglingens förnämsta sträfvande alt såsom man en gäng erhålla: ett hus och eget hem: ett mål, sorn eljest aggar honom till verksamhet och välförhållande.
Stockholm den 17 maj 1820 Från och med nästkommande 1 september skall alla fartyg från utrikes ort, som ämnar sig till Stockholm, anlägga vid den nyinrättade tullstationen vid inloppet till Södertälje kanal och där visiteras enligt den utfärdade seglationsordningen innan resan genom skärgården till Södertälje fortsätter. Stockholm den 17 maj 1820 CARL JOHAN Kungörelse angående tullen på utgående svamp. Stockholm den 30 maj 1820 Tullen på all slags svamp är 12 skilling på 100 riksdalers värde. All skillnad upphör om utförseln sker med helfritt eller ofritt fartyg. Stockholm den 30 maj 1820 A N EDELCRANTZ Kungörelse om upphävandet av Jus Detractus eller sjätte pennings avgiften mellan Sverige och Kungariket Sardinien, Storhertigdömet Mechlenburg, Schwerin, Storhertigdömet Hessen Darmstadt, Hertigdömet Modena och den fria Riksstaden Bremen. Stockholm den 1 juni 1820 Det är tillåtet för svenska och norska medborgare att utan avgift få utföra arv från dessa makter och stad och förbudet i kungörelsen av den 9 december 1818 är upphävd. Stockholm den 1 juni 1820 L v ENGESTRÖM, G af WETTERSTEDT Universal angående bestraffning för andra resan inbrott. Stockholm den 5 juni 1820 På förekommen anledning har uppmärksammats att straffet för andra resan inbrott varierat i olika domstolar. Rätta meningen är Brevet av den 1 april 1773 och Förklaring däröver av den 30 april 1773, där den som ertappas med andra resan stöld döms till 2 års arbete, mannen på Kronans fästning och kvinnan på tukthus. Stockholm den 5 juli 1820 H A v STROKIRCH Kungörelse att dess högsta domstolsbeslut, där Kongl Maj: t icke deltagit, hädanefter komma att under Kongl Maj: ts Sekret utfärdas. Stockholm den 6 juni 1820. Vi förordnar med den rätt, som Vår käre Fader Carl XIII fastställde och av Oss antagna regeringsform tillåter, att Högsta Domstolens beslut, där Vi inte deltagit, kommer från 1 juli att utfärdas under Vårt Sekret. Stockholm den 6 juni 1820 CARL JOHAN