Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men när 1'ådgifvarepersonalen äger rättighet att reservera sig till Statsrådets prot. och Slatssecret. icke behöfver vägra sin contrasignation å en mot hans öfvertygelse stridande expedition; när grundlagen så anbefallt, är det, som jag icke kan se, att ett Gonstit.-Utsk. kan med all den kraft, som vederbör, tillämpa någon ansvarighetsprincip, der den borde tillämpas. Om man t. ex. finner, alt en sak af ganska vådlig natur är tillvägabragt och, såsom här är händelsen, hela rådgifvarepersonalen reserverat sig, samt Statssecret. likväl icke nedlagt sitt embete, men någon ansvarighet derföre likväl icke kan tillämpas, så är det vid ett sådant förhållande, hvaraf jag visserligen inser följderna, som jag vågat säga, att jag varit en constitutionel eller politisk dupe, då jag trott på möjligheten af en med närvar, förhållanden förenlig sann ministeriel ansvarighet. Jag tror, alt hvar och en förr eller senare skall komma till samma öfvertygelse, och att man skall finna, att det under närvar, former är omöjligt att ens begära att äga en Styrelse så stark och kraftfull, alt den kan motsvara anspråket på sann duglighet. Så länge det icke kan tiliräknas en minister såsom fel att reservera sig, så länge den collectiva ansvarigheten icke kan tillämpas och så länge man kan finna ursägter, der de icke borde finnas, så länge kan ej heller någon ansvarighet mot rådgifvarne tillämpas, utan att beträda en revolutionär väg. Men hvad jag i närvarande fall egentligen klandrar hos rådgifvande personalen är, att de så länge kunnat trifvas i sina platser; att de stödja sitt qvarblifvande på nedlagda reservationer är det, som jag egentligen velat lägga dem till last; äfvensom jag vill lägga Conslit.-Utsk. till last, att det icke sagt, hvarföre den constitutionella ansvarighetsprincipen icke kunnat tillämpas, Utsk. hade nemi. bort för R.
Det är anmärkningsvärdt, att en Näring, så urgam, mal och enlig med landets naturliga beskaffenhet, som dpnna, beflnnee i det ofördelaktiga skick, atf Utlänningen ännu måste tillitas. om dessa nödvändighets-varor, hvilka framför andra borde inom Diket kunna vara att tillgå i tillräcklig myckenhet. Qberäknadt den skadliga inflytelse på Uadugårds-skötseln, som ständigt omvexlande -författningar i afseende på Bran vins-bränningen ofelbart medfört, mäste orsakerna härtill äfven, lill 1 826 Den 20 Juni. till stor del igenfinnas uti det tvång och de inskränkningar, dem Landtmannen varit och ännu är underkastad i anseende till försäljningen a£ sina ladugårds-produkter, vid hvilkas afyttrande lian måste hufvudsakligen bero af dem, som hafva handeln med dylika varor sig förbehållen, likasom afsättningen på boskaps-kreatur i allmänhet måste sökas egenteligen i några få större Städer och der förnämligast inom ett inskränkt antal personer, som äro innehafvare af salu-slagtningen och i sin rörelse förbundne till efterlefnad af Taxor, vid hvilkas upprättande Landtmannen* rätt och bästa ej alltid rådfrågas. Hvad som i sednare tider ytterligare bidragit, att förlänga och föröka Jordbrukarens förlägenhet i denna del, är Utan tvifvel den cnncurrence vid dylika varors afyttrande, sorn , enligt hvad Utskottet redan haft tillfälle anmärka, blifvit Finland under förut gällande vilkor i anseende till Tull.3fgifterna i Svenska hamnar medgifven, äfven sedan detta Tand upphörde att lyda under Sverige. Före denna tid hade vanan att ifrån nämnde provins hämta victualie-varor och kreatur för Hufvudstadens och kustorternas behof tagit så öfverhand, att Ladugårdsskötsel i de sistnämde råkat i verket igt förfall. Innehafvarne af större egendomar funno isynnerhet för sig beqvämligt och äfven förmonligt, att i närbelägna Städer försälja betydliga foder-qvantiteter samt att köpa sina förnödenheter af victualier ifrån Finland.
I öfverensstämmelse med denna min åsigt får jag föreslå, att 15 § måtte erhålla följande tillägg: ”Oberoende af den rätt, som i nästföregående § bankens borgenärer tillägges, äge innehafvare af creditsedel eller invisning, som ej inlöses, att genast, sedan Konungens Bef:h de lulit inställa bancorörelsen, erhålla qvarstad å en eller flera directionens ledamöters egendom, till lika belopp med fordrad creditsedel eller invisning, samt alt etc.” På delta sätt tror jag, att icke directeurerne komma i någon obehörig ansvarighet, ty om ett fallissement sker, så är det directeurerna, som närmast äro dertill skulden, och det vore ganska hardt för actieägarne, som icke deltaga i styrelsen, om hvar och en af dem skulle vara underkastad en dylik ansvarighet. Jag tillstyrker således bifall till 15 § med denna ändring. Hr Hjerta: Det påstående man här gjort, att privatban kerna icke skulle fä några directeurer, ifall man i främsta rummet af dem ulkräfde ansvarighet, förekommer mig något oförklarligt. Ty hvad är det för ansvar, som directeurerna genom denna § underkastas? Privatbankernas sedlar äro ju ställda alt betalas vid anfordran, och är det icke hvarje Svensk mans skyldighet, som utgifver en skuldsedel, att svara derför, eller_ i annat fall att genast och utan all omgång kunna lagsökas? Ar det icke ett åliggande för hvar och en, som påskrifver en borgen, att vara underkastad betalnings-skyIdighel, en för alla och alla för en? Hvarföre skulle icke då privatbankerna, som åtminstone skola sägas vara grundade på solidarisk ansvarighet, kunna underkasta sig denna förbindelse, då de, genom rättigheten att utgifva privalbankssedlar, erhållit en förmån långt utöfver hvad hvarje enskild Svensk man äger. Skall man nu äfven göra undantag från lagen lill deras förmån, vådligare i samma mån som allmänheten kan blifva mera lidande, och i samma mån som deras sedlar komma mera i den fattiges händer. Mig synes, att man handlar ganska obetänkt, om man icke ser till, att en solidarisk ansvarighet verkligen och icke blott till namnet kommer att äga rum.
Hvad i denna del nu finnes stadgadt, eller alt tillsyningsman äfvensom kronooell stads-beljent eger vid det uppgifne föi hållandet: ”den försvarslöse häkla och antingen försända till hemorten, då denna är närbelägen, eller hos Konungens befallningshafvande skyndsamt anmäla”, synes Utskotten hafva ett afgjordt företräde framför den ovilkorlig» föreskrift, soln, enligt motionärens förslag, borde finnas, och hvilken genom dit af honom yrkade utbytet af ordet ”skull” i stället lör ”ege” skulle uttryckas. Orsaken till en dylik persons afvikande från den väg eller ort, derå passel eller tillståndsbevisel lyder, kan nemligen tilläfventyrs vara att söka uti etL irAkadt sjukdomsfall eller någon annan omständighet, som af den ifrågavarande personen icke kunnat förekom mas; och del loide vid sådant förhållande åt vederbörande tillsyningsman eller kronobetjent böra öfverlemnas, att, med afseende å förekomne omständigheter, pröfva, huruvida den stadgade påföljden bör ega rum eller icke. En sådan pröfningsrält finnes medgifven uti det nu gällande stadgandet, och Utskotten, sorn anse densamma icke böra vederbörande betagas, få i följd deraf hemställa, att nämnde förslug må förfalla. Beträffande vidare herr doktor Bromans vikande om jemkning uti rättigheten för Konungens befallningshafvande, all bestämma viss stad eller socken, der försvarslös person under utsatt lid får vistas, äfvensom de af samma motionär i öfrigt framställde anmärkningar emot bestän melserne uti i r, 20 och 22 §§, så hafva Utskotten icke heller härutinnan kunnat inse behofvct af fö länd rade föreskrifter, helst några olägenheter af de nu gällande icke synes vara att befara, derest de i sammanhang härmed föreskri fnh kontroller behörigen handlrafvas.
Jemte meddelande häraf till Rikets Ständers kännedom för den åtgärd det sålunda anmälda förhållandet finnes föranleda, anser Kongl. Maj:t sig här böra tillkännagifva, att af det utaf Rikets Ständer vid sistlidne riksdag för Statens jernvägsbyggnader beviljade belopp, 20,000,000 R:dr, hafva blifvit disponerade: för Kongl. M(ij:ls Nåd. Proposition M 52. 9 för är 1857 dels den i nyssnämnda belopp inbegripna, vid 1857 års början återstående behållningen af 1853—1854 års riksdags jernvägs - anslag och dels särskildt anordnade för år 1858 . och för år 1859 5,180,000 5,580,000. 400,000. 7.000.000. 6.620.000. Summa R:dr R:mt 19,200,000. Således återstår af de vid sistlidne riksdag till Kongl. Majits disposition för jernvägsbvggnaderna anvisade medel ett odisponeradt belopp af 800,000 R:dr: dock är, enligt hvad Kommittéen tillkännagifvit, detta belopp icke inbegripet under de af Kommittéen uppgifna kostnadssummor, utan beräknadt att, jemte dessa, få till de föreslagna jernvägsarbetena användas; i följd hvaraf de af Kongl. Maj:t för nämnde arbeten nu äskade 25,000,000 R:dr erfordras utöfver berörde, å förra riksdagens anslag ännu återstående 800,000 R:dr.
Man har föreslagit Bränwins-afgiften, säsom i Stats-förstagen uptagen til zso,ooo Rd. Banco och som wid en ulwidgad Brännings-frihet kunde stiga ännu högre, men til län intrehen fordrades högst 880,600 Rd. Om en annan tilräckelig Skatt eller Bewillning erbjudes, sä mä det wara lika; men underpant är oumgängelig om förtroende stall winnås. Med all Respect för Riksens Ständer, sä äro de individeullement swära at krafwa, och til en stor del oiubytelige; Förra tiders händelser hafwa och minstatfortroendet. Man ar skyldig at staffa Lanta, gare all möjlig säkerhet. Jag är ej af penninge-mans antal, men de utgöra ock en högst nyttig ClaH af Medborgare, som forse cultiva. teuren, Bruks - ägaren och Slöjdemanncn med förlag, hwarförutan all rörelse aftynade. Om de ock nu biträda allmänheten med län, sä b-ifwa dehe penningar genast äter utspridde Lil Industriens ytterligare befordran. Grefwe körner, ^clolyh 6örsn; upläste et Dictamen sä lydande: Det Den 21 Augusts. 11Z1 Det har icke kunnat wara owäntadt, at det föreslagna Län-systemet stulle wäcka mänga twifwelsmäl och wara underkastadt mänga inwändningar. Det ar i sakens natur at hwad som är en nödhjelp stall medföra swärigheter, och det är onekeligt at det wore förmonligare flippa betunga Staten med Jntresie-betalningar om en bättre utwäg gäfwes. Men dä, ehuru jag öfwerwarit det upgjorda Förflaget, jag icke kan tillägga mig annan del deruti än at hafwa afhört kunnigare mäns upgifter och efter jemförelse deraf med Theorien för Stats-hushällning i allmänhet, hafwa derefter jemkat mitt omdöme, torde det tillätas mig at i anledning deraf fä för Högloft.
ViceTalemannen Jon Jonssons Memorial, med förslag tillen förändrad HypotheksLag rn, m. Herr Hjerta, Gmtaf: Jag finner väl. att Ut. skottet handlat ganska försigtigt, dl det icke föreslagit några hufvudsakliga förändringar i InteckningsLagen, emedan det är bäst att vänta till nya Lagen utkommer; men jag trodde likväl, att matt hade kunnat begagna det förslag, som en redan förstörd Credit päfordrar, att nemligen söka skaffa inteckningar en osviklig rätt framför alli tysta företräden Afven hvad barnarf beträffar, hade Utskottet icke handlat olärnpeligt, om dd kunnat uppge ett sätt att gifva mera kraft åt inteckningar, utan att betaga omyndiga deras rätt. Jag skulle viga föreslå ett sådant. Man kan icke blifva förmyndare mer än i tva fail , antingen har man sin egendom intecknad förut, eiler efteråt. I förra fallet är det en tydlig orättvisa, att barnarf skall taga företräde framför en redan existerande inteckning. I sednare fallet åter, är det ingen orättvisa, arr inteckningen skall stå efter. Men säkerheten hvilar ila endast pä allmängörandet af kännedomen om förmynderskapet. Om detta allmängörande icke blott skedde vid Domstolen i orten, utan i allmänna Tidriingarne, så vore det nödiga correctivet häruti vunnit, emedan då alla dc, som äga fordringar hos en För. mvidare, hade tillfälle att i tid uppsäga dem; och då kunde Förmyndaren inteckna de omyndigas medel i sin egendom att utlösa dessa för - Ven 9 October f. ni. öringar. Om åter förmyndaremedlen aro förut in. tecknade, ser hvar och en, att egendomen redan är graverad, och utlånar icke mer än han kan vara säker att återfå. Således är ett offentliggörande i Tidningarne det säkraste och enda cofrectivet i detta fall. Det är hufvuds.kligen på denna punkt jag velat fästa uppmärksam heten. Det är möjligt, att jag bedrager rriig i resultaten, men mig synes förhållandet klart.
Besv. o. Oec.Utsk.TJtl.N'.o 79, indragning samt mera ändamålsenliga och mindre kostsamma anstalters vidtagande för samma ändamål, kunna till omkring 300,000 R;d nedsättas, denna afgift, hädanefter som hittills, bör utgå af Rustoch Rotehållare; samt att, i följd deraf, hvarje Rustningsoch Rote-nummer, för att njuta en nedsättning, ungefärliligen svarande mot dén af 30,000 R.*d på det hela, bör, för karlens underhåll vid ofvanuppräknade tillfällen, årligen erlägga endast 7 .R:d Banco, men Rusthållarne serskildt, för hästens utfodring, enahanda afgift, som hitintills, antingen i persedlar eller penningar, blott med den förändring, att höet beräknas endast till 50 # på Lispundet, och hvilket jemväl, i händelse af penningars erläggande, bör iakttagas; att en tid af 15 år för Contractens ingående å nyo lämpeligen må utsättas, och från och med 1830 års början beräknas; samt att med revision af Räkenskapen mi förhållas i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majst uti Dess till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Proposition om Instruction för Rikets Ständers Revisorer föreslagit. Kongl. Maj:t har slutligen behagat försäkra Rikets Ständersatt den omsorg, som Kongl. Majst städse ådagalagt för Rustoch Rote A - Statssamt Allm.Besv. o.Oec.Utsk. Uti. N:o 72. 5 hållarnes väl, äfven hädanefter skall oförändrad fortfara; att Kongl.
Under samma lid, eller sednast föiflutne fem år, hafva Ett Hundrade serskilde Byar och Hemman, tillsammans utgörande i25x Mantal, blifvit i Laga Skifte fördelade. 16 Pä satt Tabellen utvisar äro Hemmanen i Länet värderade sålunda: R:dr. Pudr. i o5|- Mantal Frälse Säterier till 654,o36 3a clIer hemman till 6, 2 2 C) 54 d:o Berustade d:o „ 256,457 —■ „ „ „ 4>74.9 — q d:o Pil och Ivor ••••••■•• , 2p,io3 16 , , * , 0,2 33 • 4!4(;| d:o Frälse „ i,6i5,025 32 „ „ „ 3,57424 2/jfd:o Bergs d:o „ 101,958 16 „ „ , 4>246 — 225^ d:o Frälse Skatte „ 875,703 — , „ „ 3,892 — 12-ii d:o Krono „ 30,990 —■ „ „ „ 2,582 24 263x42. d:o Bergsmans d:o „ i,ii4,54o 32 „ , „ 4,237 24 1 o-äx d:o Krono Rusthåll „ 29,794 — » » » 2,979 -— 242 d:o Augments Hemman.. „ 7,4°o — „ » » 3,700 — 4o3|i d:o Krono Skatte d:o .. „ 1,454,273 — „ „ „ 3,36o — 44'^VVt^ d'0 d:o Bergsmans d:o .. „ 1,852,64a — „ „ „ 4>201 — 00974 d:o d:o Skatte Rusthåll.
Beredningsoch Taxeringslängd, hvari upptecknas Gästgifveriet, Värdshus och Krogars samt Itskillige Personers Bevillning efter Andra Art, uti N. N. Socken för år 18 Husbondens eller EgendomsÄgarens Hamn, Öfversten N. N. Boningsställe. Stjernborg Personers Namn och yrke samt näringars benämning. HusPresten d^org Informatorn Ljung Fogden Berggren Kammar - Jungfrun Ståhl Snickaren Berg Trädgårdsmästaren Grön atneöfverflödige Betjenter - mS CTQ OJ -E o 3 3- < O* u 5 TT BeredningsCommittéens åtgärd. td n < 95 I a 3 X <J/1 n £1 •BO"' ra 9 CO ® g ro 8 II TaxeringsCommitréens för rät t ni ng. Bevillning efter 2 Art, O s-“: c (K JQ o ? *5 r-, s O . CT5 < W fö: O S -d"0 ewa. 3 c w S» M a ro g fö O o ar <-3> - • (T) 'T : o< » o i £. «"> 1 03 i 3 o 3 a' w* • o «, 3 “ 3 fö co O £ C -« — Cu ir. in pt 3- n M cr 3 n> £ 3 ** >20 cr " ro 3 ^ "B.®; £>< “ fö o O CTQ 3 o ro Ä c •T3 25 .o. 25 2 ?, 3 a ro'H 3 w " X t» -9 o 5' CfQ £ ° O O (Lit* L* till Nir 17 i Bihang tili RiksSt* Prot, 1817—i8iR« ftte Sami.) N:o <5- Summarisk Uträkning öfver Personlig Afgift efter I Art. af 1818 är3 Bevillning*- Förordning uti N. N. Fögderi, för år IS Mågar, Söner och Drängar.
Härwid meddelades de uplysningar at Belänkandet i ?ro.oco1ien jämte Lon8citutionon kommer at inflyta, och at bemälte Ämbetsmän sjclfwilligt dragit sig ifrån Ridderssapets och Adelns öfwerlägg ningar. Justerades följande: Utdrag af protocollst ballet i Hoglofl. Ridderskapets och'Adelns ?lenum den 16 Junii 1309. S. D. Uppä Herr Grefwens och Landtmarskalkens propo8iton, beflöts at at Riksens Ständers Lon8titution8-Utskott updragas mätte, at utarbeta och til Ständens plona inkomma med Förslag til en Instruktion för Riksens Ständers su8titiD - Ombudsman: uti hwilket bestut de öfrige re8pectivs Ständen skulle genom Utdrag af?rotocollet wänligen anmodas, at med Ridderffapet och Adeln instämma, vt. supra. Utdrag af?rotocoUst, stället t Hoglofl. Ridderflapets och Adelns plenum den 15 Junii 1809. S. D. Uplästes och remittera6e8 til Almänna Beswärs och Oeconomi^ - Utskottet följande - Den 15 I"nir. 791 sande Memorial af Herr Grefwe körner, Larl 8te11->n. (se detta Memorial PLA. 729). Hwilket Memorial Högloft. Ridderffapet och Adela ansäg wara af dea wigt, at det borde genom särskildt commnnication til de öfrige r68psctive Ständens upmärksamhst öfwerlemuas. dit su^iL. Herr Grefwen och Landtmarffalken anmälde at han ärnade tills i morgon eftermiddag sammankalla Ridderffapet och Adeln-nxle. no, och at den dä blifwande sammankomsten endast til kiotocoll8-^n8terinA work älNNNd.
Man bör härvid ihågkomma, att det nu vanliga förhållandet med inteckningar är, att de äro lemnade för capital och 3 års ränta ä 6 procent, eller tillsammans för iiS procent af det erhållna lånet. Den inteckning, sorn skulle komma att lemnäs lill Hypotheks-föreningen, för alt derstädes kunna erhålla ett lån, svarande mot egendomens halfva värde, komme således att öfverstiga den inteckning, som nu är vanlig för ett lika. stort lån, endast med 7 procent eller 3§ procent af hela taxeringsvärdet, som, t. ex. för en egendom af 8000 R:drs taxeringsvärde och belåningsrätt för 4ooo R:dr, skulle komma att utgöra 280 R:dr. Utskottet anser dock, att den tillgång, som härigenom beredes för Föreningarne, bör i alla händelser blifva tillräcklig, och får dervid erinra, att då lån mot 6 procents ränta och sådan säkerhet, som en Ilypotheks-förening kan godkänna, för det närvarande, utan svårighet, när som helst kunna erhållas, lärer ingen finna skäl att ingå uti en Hypotheks-förening, som toge högre ränta än 5 procent; tre års ränta utgjorde följaktligen i5 procent, och 10 procent återstode, efter sådan beräkning att betäcka möjliga capital-förluster; men då det bör vara ett åliggande för Hypolheks-föreningarnes Directioner, att skyndsamligen indrifva alla förfallne räntor, bör den händelsen sällan eller aldrig kunna inträffa, att 3: ne års ränta på något lån är utestående. Då räntorne förfalla succes - 4 Stals-Utsiottets Memorial JS:o 424‘ sive under alla årstider, bör Föreningens sammanräknade ränlefordringar på en gång aldrig komma att uppgå öfver 5 procent af sammanräknade capital-fordringarne, och till betäckande af förluster å desse sistnämnde återstår sålunda en tillgång af 20 procent eller en femtedel; en hvar torde medgifva, att så stor förlust på ett betydligt sammanräknadt belopp af så beskaffade intecknade fordringar är i det närmaste otänkbar. I allmänhet ökas en Hypotheks-förenings säkerhet i samma nion, som den omfattar ett större egendomsvärde.
Nidderssapets och Adelns mänliga inbjudande, genom Protoeolls,Utdrag af densi i denne mänad, förenade sig Borgar Ständet om det bsflut, att genom en ffrifwelsc, undertecknad afLandt-Marskalkea och Talcmänne» , förklara Enkefru Grefwinnan 0),Uensyerrio född friherrinna Kiddi-N-, hwilken för framtiden a isaz t sig rättigheten till des af Stats-Medlen bitt-ls upburna'Pension, Nikftns Ständers gemensamma högaktning och erkänsla, vt svprs. S. D. Hwad Höglofl. Stats-Utskottet, uti Memorial af den r7 dennes, innehäilandc upgift af bortförpantade Kronogods, Hemman och Lagenheter, hemställt, klef af Borgnre-Ständet gilladt. vt sugrs. SD Wid föredragningen af Höglofl. Stats-Utskottets under den 15 i denna menad, med affende pä bilagan till Stats-Ncgleringen L!t. E, innefattande Militaire Ctaierne tid Lands, gillade Borgare-Ständet i alla delar hwad Utskottet förefill,-it, med det undantag för rolle Punetc», som Ständcts beslut om äterrcmisi af Ukffottets särskilta betänkande, rörande Krigsmanhus Casian, medför. vt sugrs. ^ S. DBiföll Borgare-Ständet till alla delar hwad Höglofl. B willningssamt Allmänna Besvärsoch Oeeonomic-Utffotten, i afgifwit Betänkande underben >8 dennes svrrflagit, rörande Post-inrättningen i Riket, vt zup-s. S. D> Borgare Ständet biföll bwad Höglofl. StatsUtskottet, uti Memorial af den 19 bennes anfört, beträffar, 734 De» i?
Anders Tunell; A:o angående förändrade bestämmelser i fråga om upplåtande åt enskilde af Kronans mark i Norrland och Stora Kopparbergs län. samt om disposition af stubböresmedlen; 5:o angående kostnadsfri upplåtelse af kronomark för jernvägsanläggningen emellan Gellivara malmfält och Luleå eif; 6:o angående afsöndring af jord från Rönö kungsgård för utvidgande af Rönö församlings kyrkogård, m m.; 7:o angående anslag af prosletunnor från Envikens, Malingsbo och Ludvika pastorater af Westerås stift; 8:o om anslag af prostetunnor från Bodarne och Skagershults socknar i Orebro län till prosten i Edsbergs kontrakt af Strengnäs stift; 9:o om beviljande af prostetunna för Ramsjö församling i Gefleborgs län till prosten i Helsinglands Vestra Öfra kontrakt af Upsala stift; 10:o om anslag för år 1866 till biträde vid handläggning af de i Ecklesiastik-departementet förekommande ärenden rörande lönereglering för presterskapet i riket; lito angående ersättning för hushyresmedel åt fyra lektorer vid elementar läroverket i Strengnäs; och 12:o angående ett årligt anslag af 500 Riksdaler till hushyres-ersättning åt rektorn vid högre elementarläroverket i Westerås; äfvensom Kongl. Majtts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer angående vackt fråga om öfverflyttning på Kronan af bestyret med anskaffning och underhåll af båtsmännens kappsäckar och s. k. småpersedlar. S. D. Remitterades till Bevillnings Utskottet Kongl. Majlis nådiga Propo sitioner: l:o angående ändringar i gällande förordning om vilkoren för bränvinstill verkning. tillika med åtskilliga i anledning deraf afgifna yttranden; och 2:o angående fortfarande årlig kurhusafgift. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, i fråga om förändrad grund för utgörande al fjerdingsmans aflöning. S.
Maj funnit sig antecknad säiom den der anmält sig at tala wid tilfälle af Riks-^cu-n<; justei n§, anhällandes han nu, at, säsom nägon sädan anmälning af honom icke blifwit gjord, denna anteckning i berörde prococoll mätte i Lrococollet för denna dag anmärkas säsom et misstag» Bifölls. "" " Jur» L44 Den zo Maj. su8tera6e8 Nwick-krotoLOllern? föl' hen 1^, 18, 19 och 2Z Maj, samt följande Utdrag af?rotocollm i Högloft. Ridderffapets cch Adelns klenum den n^rdje S. D. Ansäg Ridderffapet och Adeln för sin del nödigt och rättwist, at del mätte f. d.
S i franiställer Iion i den vackra romanen &gt;Mirtala », dar liaiidliiigen ar förlagd till Vespasiaiii tid, flere ädla judetyper och teck1ia.r karaktersstyrkan ocli patriotismen hos denna föraktade och förföljda ras. Nan fragar sig ovillkorligt vid läsandet af de gripande skiliiringarna i in: ine Oïzeszkos judeberiittelser, oni det ej är sjllfva iiinnets analogi med förli5tllandena i hennes eget fiiderneslaiid, som här inspirerat henne. Hör ej den polska nationen afven till de förföljda? Alla de patriotiska känslor, som en polsk diktare maste sluta inom sitt eget bröst, soin lian ej högt f l r itttala, har hon ej i » M i r t d a ~ lagt dein i B !ieiiocliims, i Joiiathans mun: 3 Ofta förlägger lion scenen för sina berattelser till landtinaiiiiens ringa boning. En. förträfflig psykologisk studie af bondkarakteren ä r silunda e.n af liennes sista roiiinner, ~Chaniw, Iivilken haft en iitoin; ordentlig frarngitng, och hon skattar i denna roman mer 5t nutidens realistiska riktning $n Iioii gjort i nigon af sina föregående arbeten. Den sociala frågan i alla dess faser iitgör grundelementet i inme Orzeszkos skriftställarskap. Den erotiska kärleken, eljest en outtömlig källa, hvariir romanförfattare hanita sitt stoff, spelar i hennes roinaner en sekundlr roll. Karleken ar hos henne den giildtråd, som är iiiväfd bland det dagliga lifvets gr8 ocli svarta tridar, ilen ar solstrålen, som upplifvm och förgyller lifvets mörka c2agar, men maii glöminer för den aldrig sin plikt, sin bestiiminelse som manniska. I .m: me Orzeszkos talrika arbeten finner man framför allt en sann teckniug af den polska kvinnan. Inga s t h k, - och klassförlihle.