Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af samma skäl får jag nu förklara mig anse detta Embete böra afskaffas, men om Pluraliteten skulle vara för dess bibehållande, vore min önskan, att det af Herr Borgmästaren Egge föreslagne tillägg i dess Instruction blefve vidtaget. Herr Baron Adlerberg, Riksdagsmännen Anders Aberg och Lars Israelsson instämde med Herr Borgmästare Norström. Beredningens Pluralitet stannade i det beslut, att, med bufvudsakeligt afslag å Herr Grefve Löwenhjelms Motion, tillstyrka antagandet af det Förslag, som under öfverläggningen härom uppkommit, till ett sådant tillägg i 14 § af Justitise-Ombudsmannens Instruction, hvarigenom Justitia-Ombudsmannen ålägges att med sine Diarier vid början af hvarje Riksdag till Constitutions-Utskottet inkomma. I händelse af Utskottets bifall till denna hemställan, vore Beredningen af den tankan, att anmälan härom hos Riksens Ständer genast borde göras, för att om det föreslagne tillägget i Justitise-Ombudsmannens Instruction vid denna Riksdag besluta. 3:o. Anmärker Herr Grefve Löwenhjelm, att OpinionsNämnden är en heterogen beståndsdel af en för vår tid utgifven Lag; att inrättningen ej skall hålla profvet af användbarhet, utan medföra den skada, som alltid skall uppkomma, då förtroendet till Regeringen och dess Organer rubbas, utan att det uppkastade tvifvelsmålet upplöses i visshet om den anklagades brottslighet eller oskuld och åtföljes af dess offenteliga bestraffning eller rehabilitation; samt vara stridande emot den grundsats, hvarpå vår Statsförfattning hufvudsakeligen hvilar, att Bilaga B till Exped. N:o 8. 615 Domare-Embetet skall vara oberoende. På hvilka skäl föreslås, att 103 § i Regerings-Formen må utgå.
Majit af Rikets Ständer äska följande anslag: 1) till undersökningar, inspektionskostnader och expenser för allmänna arbeten 2) till aflöning för Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader samt dess tjenstebiträden såväl i hufvudstaden som i landsorterna 3) till arvode för Civilingeniörers undervisande vid Mariebergs artilleriläroverk eller den läroanstalt, som i följd af väckt fråga om denna undervisnings förflyttande kan framdeles i nåder bestämmas 3,000: —• samt till stipendier för elever, som genomgå den för Civilingeniörer bestämda kurs 3,000: — Summa Rant R:dr 986,000: — 5,000: — 150,000; — 100,000: — 50,000: — 20,000: _ 30,000: — 32,800: —, 6,000: — 1,379,800: — Kongl. Majds Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. Enligt livad Kongl. Majit nu föreslagit skulle såsom ordinarie anslag för sjette liufvudtiteln under år 1867 utgå Kunt R:dr 3,987,739: 50. och dessutom till föremål hörande till Civildepartementets handläggning erfordras tillhopa Runt R:dr 1,379,800: — Sjunde Itu friid titeln, innefattande anslagen för Finans-departementet, hvilka anslag i nu gällande riksstat utgöra: Penningar Runt R:dr 5,524,198: 20. Indelta räntor, förslagsvis beräknade enligt markegång » » 25,600: — Indelt spanmål 967 kub. fot 4 kannor, värderade efter 2 R:dr kubikfoten till » » 1,934: 80- Oindelt spanmål 283 kubikfot 5 kannor, värda efter enahanda beräkningsgrund » » 567: — Tillsammans R:mt R:dr 5,552,300:
Man har jemförelsevis med södra Sverige lemnat dessa provinser så ur sigte, att man icke en gång bestämt sig för, huru jernvägarne inom dem skola komma att gå, utan man har lemnat dem åt framtiden under tillkännagifvande, att »i en icke mycket aflägsen framtid» ett jernvägs-system der skall anläggas. Hr Ericsson har medgifvit, att Rörelsen f. n. är starkare på vägen norr om Mälaren, än på den södra vägen, men han säger, att detta förhållande skall uphöra och rörelsen komma att draga sig den södra vägen, emedan den blir kortare; detta är möjligt hvad fråga om transito-farten angår, men icke i något annat afseende. Dessutom, om jag utan att fästa afseende pa den fingervisning, sorn den redan befintliga rörelsen lemnar i fråga om jernvägarne, upställer förslagen örn deras sträckning, under förklaring att rörelsen skall nödgas gå denna väg; hvad innebär detta system att gå till väga annat än detsamma förmynderskap för industri och näringar sorn under föregående århundraden och till en del äfven under det nuv:de blifvit användt? Om lagstiftningen säger: »Jag erkänner visserligen att rörelsen för det närvtde går denna väg, men jag vill heldre, att Den 6 December f. m. 403 den skall gå en annan», hvad Sr det om icke att lägga band på, i stället att underhjelpa rörelsen? men om nu industrien gör lagstiftningen det sprattet att alldeles icke infinna sig, der den saknar fotfäste, om den aldrig infinner sig på de folktomma och ödsliga trakter, der Hr Ericsson föreslår, att sammanbindnings-banan mellan vestra och södra banan skulle komma att gå, nemi. södra delen af Westergöthland och Nerike; trakter, hvilka, jag vågar försäkra det, hvar och en, som besökt dem, aldrig skulle ansett företrädesvis vara förtjenta af jernvägar. Jag ber, att i detta afseende få citera ett yttrande af den nyligen afträdde Landshöfdingen i Nerike, hvilken under 20 års embets-förvaltning i detta län, lärt känna detsamma; han har yttrat, att under det den norra vägen gagnar största delen af länet, gagnar deremot den södra endast 8 å 9 större jordägare.
Ä Norrbottens Hästjägare-sqvadrons fond. Ä Volontärvakansmedels-fonden. Summa Summarum. Antal man. Kostnad man. Regementen eller Kårer. Kavalleri: Lifgardet till häst Husar-regementet Konung Carl XV Artilleri: Svea Artilleri-regemente Göta dito Wendes dito Gottlands Nationalbevärings artilleri-kår Fyrverkare-kåren S:gr Infanteri : Svea Lifgardet i Andra dito Wermlands Fältjägare-regemente ... Ingeniör-kåren S:gr Diverse utgifter för värfvade Arméen i allmänhet Summa Summarum Ä anslaget: Artilleristaben. Å anslaget: Allmänna Garnisonssjukhuset. Å anslaget: Konungens värfvade Husar-regemente. Ä anslaget: Svea Lifgardet. A anslaget: Andra Lifgardet. A anslaget: Wermlands Fältjägareregemente. A anslaget: Lega för hästar till Artilleriets exercis. Ä anslaget: Fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar. Å anslaget: Spanmålsupphandlingsoch bagerikostnader. o A anslaget; Extra1 utgifter. Ä Fortifikations-afdelningens andel i anslaget för försvarsverket till lands i allmänhet. Ä Intendentsafdelningens andel i anslaget för försvarsverket till lands i allmänhet. Ä anslaget: Inqvarteringskostnader i Stockholm. A anslaget: Inqvarteringskostnader i landsorten. Ä anslaget: Ved och ljus för fästningsoch garnisons-orter. Bilagan Litt. R. till 1865 ars revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 77. Statistiskt Generalsammandrag af samtlige bestridda kostnader för Beväringen å riks-statens 4:de hufvudtitels ordinarie anslag år 1863. Beväringsmanskap: Å anslaget: Lifbeväringsregementet. o A anslaget: Gottlands Nationalbeväring. o A anslaget: Hallands Beväring. o A anslaget: Westernorrlands Beväring. o A anslaget:
I frågan om en ändämålsenligare gatulysning i hufvudstaden har, sedan hufvudstadens röstägande innevånare, hörde å allmänna socknestämmor inom de särskilda territorialförsamlingarne, yttrat sig öfver framställda förslag i frågan, och delta ärende, deruti församlingarne stadnat uti skiljaktiga meningar, blifvit, jemlikt Kongl. Förordningen den 16 Mars 1847, till Sockenslämmonämnden hänskjutet, Socknestämmo-nämnden den 9 Oktober 1850 beslutat att en förbättrad gatulysning i Stockholm skall verkställas genom gas i löpande rör inom Nicolai, Clara och Jakobs församlingar, med afledning, så vidt och snart sig göra låter, till de öfriga församlingarne, der emedlertid en likaledes förbättrad gatubelysning bör äga rum, hufvudsakligen med Argandska lampor, samt för öfrigt med små lyktor, lysande antingen med olja eller portativ gas, och att kostnaderna härför böra bestridas af så väl fastighetsägare som icke fastighetsägare, och att hufvudstadens invånare åtaga sig tills vidare och för en tid af 30 år för en förbättrad gatubelysning: l:o Stadens husoch tomtägare en årlig afgift af 16 sk. för hvarje tusende riksdaler af husens och tomternes taxeringsvärden; 2:o Stadens husoch tomtägare en årlig afgift af 5 sk. å riksdalern af den för hus och tomter utgående bevillning enligt 2:a eller motsvarande artikel uti Bevillningsförordningen; 3:o Stadens invånare, både fastighetsoch icke fastighetsägare, en årlig afgift för embete, tjenst eller pension af 2 sk. efter 2:a eller motsvarande artikel i Bevillningsförordningen; för näring och rörelse eller sådan handtering, hvarför bevillning erlägges, af 4 sk. å riksdalern efter 2:a eller motsvarande artikel uti Bevillningsförordningen; 4:o De Stadens invånare, hvilka bebo lägenheter emot hyra, öfverstigande 200 R:dr B:ko, men ej i Stockholm betala bevillning för faslighet, embete, tjenst eller pension eller näring och rörelse, en procent af hyressuminan.
621 i afseende pä denna, wilja draga den slutsats, att rikedomar äswen borde medföra en särskild rättighet i röstberäkningen, hwaraf en jemnförelse kom att äga rum emellan penningewärde och mennifkowärde, anser jag innebära en detta sistnämnde djupt förringande »vådlig princip, hwilken kunde leda till glömska af det, som bör wara förnämsta ögnamärket för all Lagstiftning: hwarje enskild persons lika rätt, såsom enda sanna medlet att befordra allmänt wäl. Dä jag här nämnt en wist stadgad älder, såsom ett nödwändigt wilkor för att kunna blifwa Ledamot af Lagstiftande Corpsen, bör jag erkänna, att jag alldeles förglömt denna omständighet i mitt förra anförande. Den är likwäl af högsta wigt, och ju mer man eftersinna»-' tidehwarfwcts och den uppwäxande ungdomens lynne, destomera lärer nödwändigheten wisa sig att, genom utsättande af en mognare älder för rättigheten att deltaga i Lagstiftningen, mota en till wädliga följder för menniskorätt och friheten ledande rigtning i tänkesätten.
PASTELL. En stalldräng från Visbyholm kom ridande med brefvet. Då han lämnade det till Lisette, nådig grefvinnans kammarjungfru, utbytte de båda en menande blick och ett småleende, och när Lisette trippade uppför trappan till öfre våningen, förde hon instinktmässigt brefvet upp till ögat som en kikare. Men hon lyckades ej se något af skriften. Brefvet var ej gjordt för att genomskådas. Det var skrifvet på tjockt, ogenomskinligt papper och skickligt sammanviket: sigillet af brunrödt lack, i hvilket en signetring intryckt ett adligt vapen, häftade stadigt tillsammans de många vikningarna. — Ett bref från baron Cronskiöld till nådig grefvinnan. Kammarjunfrun presenterade brefvet på en silfverbricka och lade på samma gång märke till att hennes ord framkallat en skär rodnad på hennes nåds kinder. Först sedan Lisette försvunnit, bröt grefvinnan sigillet och började läsa brefvet. »Visbyholm den 29 Mai 1795. Min nådiga Fru Grefvinna!» Midt framför soffan, på hvilken hon satt, stod ett marmorbord med underrede af förgyllda gripar, uppbärande en starkt framåtlutande spegel, som hade en fint ornamenterad ram i matt förgyllning och till öfverstycke en fruktfylld korg i starkare guld. Spegeln återgaf allt i det runda kabinettet. Det tudelade glaset afspeglade den hvita möbeln med det blå, brocherade öfverdraget och den ljusa mattan med den breda, färgrika blomsterbården. Där återgafs också den spensliga boulemöbeln, på hvilkens blankpolerade skifva solstrålarna dansade, allt medan de bröto sig i de briljanterade snusdosorna, i de små sirliga damurens pärlkanter, i de större klockornas rikt ciselerade urtaflor och vapenprydda dubbelboetter, i de blanka medaljerna och mynten, i hela samlingen af preciösa, som var uppställd där.
Sedan båda boställena blifvit i vederbörandes närvaro behörigen uppskattade till egor och öfriga förmåner samt dervid befunnits, att hemmanet Svensbohl rätteligen uppskattats till 7 R:dr 38 sk. och Höjdebråten till 7 R:dr 36 sk. 11 r:st Banko Stats-Utsköttets Utlåtande N:o 48. ränta, men att värdet af åbyggnaderna upptagits vid det förra till 2,596 R:dr 67 öre, och vid det sednare till blott 1,771 R:dr 67 öre R:mt, så och efter det ej mindre Komministern i Rudskoga och Nysund L. Edgren på de af sökanderne framställda vilkor förklarat sig nöjd med det ifrågaställa hemmansbytet, än äfven Chefs-embetet vid Nerikes regemente och Carlstads stifts konsistorium äfvensom Landshöfdinge-embetet i Orebro län och Konungens Befallningshafvande i Wermlands län förordat ansökningen; hafva Kongl. Krigsoch Kammar-kollegierna uti infordradt, gemensamt underdånigt utlåtande den 6 Maj 1861, af anförda orsaker, till ansökningen tillstyrkt nådigt bifall, dock med vilkor icke allenast för Nysunds församling att, enligt sitt åtagande, med 825 R:dr R:mt, för en gång, ersätta Komministern skilnaden emellan det lägre fibvggnadsvärdet å Höjdebråten än å Svensbohl, hvartill en af församlingen för kapellans-boställets tlvttning bildad fond lemnar tillgång, utan ock för Komministern att å sin sida vid blifvande ekonomiska besigtningar redovisa denna ersättningssummas användning till det nya kapellans-boställets nytta; äfvensom, enär af Höjdebråtens ränta äro Kronan behållne boskapspenningarne 8 sk., men af Svensbohl dagsverkspenningarne|.24 sk.
Afbrändes wid den Staden öfwergängne eldswädan, men entrepreneradt till äter uppbyg. gande, och behöfligt till upplag för Norra delen af Götheborgs och Bobus Län, äfwen för .Ränte. Spannemäl derifrän. Det endal Länet utom Krono. ^Bodarne och ansedt oundgänge. ^'igt för undsättningar i mist. (rväxtär. ' Anlagt pä Ulltuna Kongs, gärds ägor, och nödigt, dä stör. re upplag behöfwes i mistwäpt. < är, än som de i Slottet för Allmänna Magazins Inrättningens räkning apterade mindre .rum kuyna inrymma. Spannemäls intägten sker i Slottets Magaziner, och har Magazins.Jnrättningen här icke nägot serskildt Magazinshus, men nödigt är att i de förra samla upplag för Jönköpings ^ Län och angränsande mindre sä - Wadstena Warbergs Wennersborgs Westerwiks Den iZ September. 475 sädesgifwande delen af Neriket, samt äfwen för Skaraborgs, och enär den tillernade commu. nieationen med Östersjön och Wennern blifwer öppnad i flera afseenden angelägit. Är inrättadt i Fästningen, hwarest är utrymme bäde för ^ det Brödkorn, som för Garni, sonen beböfwes, och till upplag för undsättning i den delen af Länet som deromkring är belägen. - Detta Magazin är emotta. git frän Stats-Werket och blif. wer i synnerbet nödigt att bi. behälla, om utgörare af Krono. Tionde. Afravs. och Ränte. ^ Spannemäl till Kronan hädan, efter fä aflemna den inom Lä. net, dä antingen Kronan för. drar den, eller de ästunda afbör. da den in natura, äfwen ock för .upplag wid ofred med Norrige.
Jag har derföre trott mig böra underrätta mig om dess innehåll, hvartill jag fått tillfälle i Riddarhus-Cancelliet. Vid genomläsande af detta Dictamen, i saknad af det nöje, och således äfven fri från den illusion, sorn uppkommer af en verklig talang i uttal och declamation, har jag kunnat fästa mig vid sjelfva meningen och syftemålet. På detta sätt har jag funnit, att den värde Talaren, ehuru nitisk för det Allmänna, likväl misstagit sig om medlen dertill. Och sjelfva det bifall, han såsom Talare vunnit, gör det af 204 Den 8 December. stor nödvändighet att afhölja och bevisa hans misstag. Talaren börjar med ?it framföra en allmän klagan öfver nöd och förlägenhet. Att ordet nöd oriktigt är användt, lärer redan af andra vara tillräckligen bevist. Han tillskrifver detta onda, icke den omständigheten, att jorden i flere år nekat oss full gröda — icke den, att Handeln, som under ett långvarigt Krigstillstånd i Europa, tagit utomordentliga, men vid allmänna Freden hastigt tillslutna vägar, nödvändigt måste för en tid fä en ofördelaktig vändning för alla Nationer, och längst för dem, som icke genom en öfvervigt af egna Producter, snart kunde bana sig nya vägar till vinst och förkofran, — icke vissa nyss inträffade händelser, till hvilkas möjlighet en grund var lagd i sjelfva inrättningen af de Verk, der de uppstått m. m. Han erkänner icke, hvad Sveriges belägenhet vore, om dessa omständigheter icke inträffat, eller hvad den kan blifva då de en gång upphöra, sedan den tärande utländska skulden är betald; sedan vår vestra Gräns möter ett med Sverige förenadt Rike , i stället för en fiende, som alltid hindrade oss att med hela vår styrka motstå farligare anfall, med flera fördelar, oss förvärfvare af den hand, hvars välgerningar erkännas af Nationen, och ej böra behöfva nämnas af en Embetsman.
Genom den af Herr Grefve C. F. Posse vid liqviden medgifna rabatt, kunde naturligtvis icke hans från år 1860 utbalanserade fordran, 326 R:dr 90 öre, afföras till sitt fulla belopp, utan endast med 326 R:dr 57 öre, såsom af hans under litt, 232 räkenskaperne för år 1861 bilagde qvitto utvisade; ty i motsatt fall skulle ifrågavarande 33 öre kommit redogöraren till godo. Ottenby den 16 December 1863. C. J. Berger. (Transsumt.) CAMIL JOHAM etc. etc. Wår ynnest etc. etc. Hos Oss har Chefen för Flyinge och Dahlby kungsgårdar samt stuteri-inrättning, Hof-staltmästaren C. A. Ehrengranat i underdånighet anfört besvär deröfver, att Wår och rikets Kammar-rätt, med anledning af dess Ofver-revisions-departements tredje Contoirs vid 1832 års redogörelse för nämnde stuteri-inrättning gjorda anmärkningar, genom utslag af den 19 December 1834, bland annat, förklarat — Uti hvilket beslut klaganden, på anförda skäl, nu i underdånighet sökt ändring; hvaröfver, sedan vederbörande Revisions-kontor fått sig i underdånighet förklara, V'åre och rikets Kammär-rätt, Stals-kontor och Krigs-kollegium med serskilda underdåniga utlåtanden inkommit.
Drottningholms kungsgård blifvit anfordt, de till Gripsholms slott anvisade indelta räntor, med kronovärdie af 33 r:dr 16 sk. och beräknade efter forslags-markegång till 231 r:dr, måtte utbytas emot förhöjning i kontanta anslaget af 230 r:dr samt att de till Strömsholms slott anslagne 67 tunnor oindeld spanmål, likaledes indragas emot tillökning uti det kontanta anslaget, hvilken tillökning, enär samma spanmåls värde i medeltal för tio år utgjort 525 r:dr 12 sk. 1 rst, beräknats för anslagets jemnande till 530 r:dr. I öfrige, under denna Hufvudlitel förekommande utgiftssummor hafva Rikets Ständer icke funnit skäl vidtaga någon förändring; och hafva alltså Första Hufvudlitelns anslag blifvit fastställda att, intilldess nästa statsreglering vidtager, utgå som följer : Kongl. Expeditions-Utskoltets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 117. 225 Kongl. Ilofoch Slotts-staterna 1: o Kongl. Hufsta!s-anslagen Kongl. Maj:ts Hofhållning Hans Kongl. Höghet Kronprinsens dito H. Kongl. Höghet Kronprinsessans handpenningar För J)D. Kongl. Högheter Arlfurstarne H. Maj:t Enke-Drottningens Hofhållning Möblers underhållande å Kongl. Slotten Kongl. Hof-stallets utfodring Polislysoch renhållning vid Kongl. Slottet samt Prins Gustafs Palats Rosersbergs slott Ved och kol för de Kongl. Hofven ” Sä[ 2:o Kongl. Slotten Reparationer å Stockholms Slott m. fl. för Kongl. Hofven upp låtne byggnader Brandväsendet och yttre lysbållningen å Kongl. Slottet Drottningholms och Svartsjö Slott Gripsholms Slott Ulriksdals Slott '. Haga Lustslott och Park Strömsholms Slott S:r Summa B:ko R:dr Rikets Ständer framhärda ete. Stockholm den 5 Augusti 1851. St. Skrifvelse, N:o 118.
Kongl. Mast har äfwen wid detta tillfälle ansett lämpligt, att säsom ett ämne, hwilket äger oskiljaktigt sammanhang med hushållningen af Kungsgäcdarne, till Riksens Ständers pröfning öfweilemna den förfrågan, hwarwed Kongl. Majus och R^etS Kammar-Collegium till Kongs. Majit i underdånighet inkommit, i afseende pä färhällandet med de under Kungsgä-darne hörande samt ät Arrendatorerne af berörde KungSgärdar, emot tvist penningeafgift upplätne dagsverken, hwarwtd KammarCollegium i underdånighet hemställt, antingen om det oförändradt bör förblifwa wid hwad Arrende-Conrrorterne innchälla om stike dagswerkens nyttjande emot deN utsatte betalningen, eller om denna betalning bör reduceras till SpannemLl, ester lika grund som Riksens Ständer fastställt för Kungsgärdarne. Kongll Maj.t förbliswer samkelige Riksens Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest wälbewägen. Orebro ben Z Sept. -8 ro. H. körtrsll. Den 6 Sept.. 129 Protokoll Mit inför Kongl. Maj:t uti StatS-Rädet ä Lugnet wid Orebro den 6 Sept. 1810. Närwarande: Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne Herr Friherre von Engeström. Hans Excellens Justitiä-Stats Ministern Herr Grefwe Gyllenborg. Stats Räden Friherre Rosenblad. Friherre von Platen. Friherre Adlercreutz. Hof-Cancelleren Friherre af Wetterstedt. Stats-Secreterare» Börtzell.
Bevilja vi undantag för dem, böra vi äfven göra det för många andra. Jag tillstyrker bifall å Utskottets förslug. Herr Puben, Carl TVilhelm: Jag kan ej dela den siste talarens öfvertygelse, att lotsarne böra förvägras den befrielse, som för dem blifvit ifrågasatt. I motsatts af Herr Hjerta, tror jag ej, alt det finnes några personer, som i elände och knappa inkomster kunna jemförus med dem. Med undantag af några få i det Vestra, och ännu färre i det Norra distiictet, finnes ingen plats, der man kan begripa, huru de kunna föda sig. Också äro de de fattigaste i vet Iden. Det finnes likväl ingen befattning, hvilken medför sådana vådor, som de, för hvilka de äro utsatte. Då soldater äro befriade från Bevillning, böra lotsar vara det med ännu mera skäl. Jag förenar mig i den åsigt Herr von Hartmansdorff yttrat, och önskar befrielse för Lotsarne. Herr Tham: Jag utbeder mig blott att få lemna den upplysning, att den i Författningen utsatte Bevillning för lotsar uppgår högst till 1 R:dr 32 sk., och minst till 16 sk. Banco. Jag hemställer, om den Bevillning, hvartill de blifva taxerade, är 198 Den 26 October e. m. sådan, att den bör föranleda till ett beslut, som är rakt stridande emot de öfriga Slåndens, och hvarigenom frågan skulle gå till Förstärkt Statsutskott. Den obetydliga Bevillningen är orsaken, hvarföre Utskottet ej kunnat tillstyrka befrielsen, och hvarföre den blifvit afslagen i de andra Stånden. Grefve von Rosen_, Axel: Då denna fråga i BevillningsUtskottet föreyar, instämde jag med dem, sorn yrkade, att befrielse ej skulle äga rum, och jag har ej af discussionerne fått anledning att ändra denna öfvertygelse. Det kan möjligen finnas undantag för vissa localer af kusten, men för den vestra skulle det göra en elak verkan, om de blefvo befriade, enär den minsta bevillningen ej är högre än 16 skillingar.
När nu förslaget om entreprenader blifvit ogillådt, tror jag, att äfven denna punkt af R. o. Ad., bör ogillas; ty då den gamla skjutsordningen bibehålies, inser jag ej, att någon olägenhet för de resande kan uppkomma derigenom, att fogel, ostron och hummer fortskaffas med gästgifvarskjuts, Hr Stuart: Äfven jag tillstyrker bifall å. första punk* ten af detta förslag; ty det förhållande, sorn hittills ägt rum, att man såsom skjutsande begagnat barn och qvinspersoner, anser jag vara ett stort oskick. Jag tror det vara såväl för dc resande som de skjutsningsskyldiga nyttigt, att endast sådana personer skjutsa, som kunna ej allenast vårda hästarna, utan äfven förekomma de icke ovanliga olyckshändelser, för hvilka den med skjuts åkande är blottställd. Hvad aldra, punkten vidkommer, tillstyrker jag äfven bifall derå. Jag vet icke, hvarföre någon undantagslag skall finnas, sorn förnekar gesäller rättigheten att, lika med andra menniskor, begagna gästgifvarskjuts, då de kunna betala den; och jag tror, att deras kringstrykande i landet, som ofta är förenadt med bettlande, skall lill en betydlig del upphöra, om ifra* gavar. rättighet blir dem förunnad. Jag kan ej gilla un-, dantagslagar, då de ej af högsta behof äro påkallade, och tillstyrker derföre äfvenledes bifall till 3:dje punkten. Ena-, handa rättighet, som man velat lemna ostronoch hummerfiskare samt fogelskyttar eller forslarne af dessa varor, borde med samma skäl lemnäs forslarne af andra matvaror. Här är icke fråga om att skicka en koffert, den må innehålla ostron eller hvilka varor sorn helst från den ena orten till den andia, utan örn rättigheten att med skjuts afsända lass, hvilket i allmänhet är förbjudet.