Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I likhet med hvad vid föregående revision blifvit anmärkt, hafva Revisorerne funnit, alt denna kassa, som år 1833 utgjorde 417,315 R:dr 46 sk. 6 rit. och år 1843 endast 288,738 R:dr 38 sk. 8 rst., under åren 1844 och 1845 ytterligare nedgått till 202,868 R:dr 3 sk. 11 rst., oaktadt all vidare nybyggnad sedan år 1844 varit inställd; hvadan således är uppenbart, alt kassan befinner sig uti ett fortgående och betydligt aftaga lide. Härvid bör ock anmärkas, att från berörde 202,868 R:dr 3 sk. 11 rst. böra dragas dels 4,858 R:dr 28 sk., utgörande kassa'ns skuld vid 1845 års slut, och dels förskotter till nybyggnad och reparationer, 22,008 R:dr 23 sk. 4 rst., så att kassans verkliga behållning vid samma tid utgjorde blott 176,010 R:dr 38 sk. 4 rst. De dryga förvaltningskostnaderna för år 1845, utgörande, jemte pensioner, 11,145 R:dr 42 sk. 5 rst., stå till kassan i ett så stort missförhållande, alt densamma, redan oförmögen att uppfylla sitt ändamål, snart nog torde komma att helt och hållet försvinna. §. 4. Säkerhetshand Ungar ne befunnos vid anställd granskning, den 9 nästlidne Oktober, i god ordning; och ägde kassan vid samma tillfälle; utlånta medel, emot 6 procents ränta, 8,500: dito dito 5 dito 138,330: 45. 6. dito dito 3 dito, på grund af Transport 146,830: 45. 6. 143 — Transport 146,830: 45. 6. Kongl. Brefvet den 20 Juni 1845, till bestridande af tvenne boställens andelar i kostnaden för sänkning af sjön fåkern 643: 24.
Vid denna Riksdag hafva R. St. beviljat löne - Den 29 Juni f. m. 505 förbättring åt Ingeniör-corpsen, emedan man ansåg densamma såsom geni-eorps stå i jemnbredd med Artilleriet, och således böra åtnjuta samma förmåner. Härutaf finna vi, att hvarje förändring i det antagna systemet, merändels drager en annan med sig, och att man således icke bör se saken så ensidigt, som Hr Ribbing tyckes hafva gjort. För att nu återkomma till sjelfva frågan, så är det icke om nyttan och nödvändigheten af det ifrågasatta arbetet, man nu tvistar, utan man skall afgöra, huruvida det är skäl, att gifva understöd just ät Ystad, framför alla andra sjö-städer, hvars hamnar tor de behöfva förbättras. Förhållandet är således ganska likartad! med en löneförbältrings-fråga, ty i håda fallen kan man säga: ”låtom oss icke förhasta oss med anslags-beviljande, utan vänta och se till, huruvida icke andra tjenstemän (eller hamnar) kunna vara i ännu större behof af understöd.” Men en sådan jemförelse anställdes icke, då det var fråga om löne-förbältringar, och jag hoppas derföre, att R. ö. Ad. nu, dä det gäller industriella förelag, icke skall afklippa densamma, endast och allenast pä den grund, att anslagens beviljande skulle strida emot en princip, hvars giltighet icke är erkänd, och hvilken åtminstone ännu icke i praxis lyckats göra sig gällande. Hvad den ifrågavar:de hamn-anläggningens behöflighet vidkommer, instämmer jag i det yttrande, Hr von Troil derom afgifvit, och anser mig ej böra vidare yttra något deröfver, då ingen talare bestridt anslagets beviljande, på den grund, att detsamma skulle vara onyttigt. Om någon anmärkn. i sådant hänseende skulle under öfverläggningens fortgång framställas, skall jag ej underlåta, att den till besvarande uptaga. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag för min del har intet att anmärka, hvarken mot lagligheten eller nyttan deraf, att anslag beviljas, till följd af enskilda motioner.
Sedermera , dä Friherre (löst erst röms Oictamen blifwit med Utskottet communiceradt och Kansli - Fördelningen i afseende dcrpä yttrat, att ofwannämde Beslut af ben 22 Juni borde blifwa orubbadt, samt saken dcrpä uti Ukstot - Den lz September. 367 Utskottets plenum kommit nieder ventilation, funnoS meni garnc delade, antingen uran boede hwitå w!b Kansti-Utskottcts betänkande, elle, , dä detta af nägra kj airsägs egentligen innefatta sivar pä RiddcrlkapctS och Adeli s Rcmi^, det wore Utskottets pligt, att, femte tillkännagifwande af silt redan fattade beslut, fb klara , huruwida de af Friherre Oel^trum till afgifwande fdlkflagna upplySningarne wörö af natur att kunna meddelas eller bbra häll s hemliga. Fräga vm votering uppstod säledes, och P oposttioncn, hwit» ken i anledning af de föregäende discurserne, af Herr Grefwe 6yIIar>b,c>rF framställdes, in eböll, att Ja bifaller Kansli-Utskottets tillstyrkande; Nej afslärdet; likwäl, märkom dctl med den förklaring, att om Nej winner, sörblifwer Banco - Urskottet äfrven wid desi Beslut alt i sin afgifwande allmänna Relation till Rikets Ständer en sadan berättelse om Realisationen bör inflyta, som Banco. Utskottet derom förut stadgat, med förklarande." Detta tillädes, för att fullständigt beswara RiddcrskapctS och Adelns fräga — "Att Handlingarne och protocoUen, sa wida de RcalisationSplancn anga, jemlikt det l ÄansliUtskottet deraf författade Sammandrag, icke innefatta hemligheter, sä att i grund deraf de böra allmän kännedom undandragas."
Utdrag den sjg Januarii 1830. tänkande, N:o 82, angående Bankens lånerörelse, vidtagna beslut, att den i Banco-Disconlen anslagna serskilda fond för lån på Actier och Documenter utan omsättning må, med den på upplåningar grundade lånefonden, sammanslås, men såsom reservfond disponeras, samt att, i afseende på dispositionen af denna reservfond, må gälla såsom allmän grund, att vid pass *:delar afses för Hufvud-Contoiret 1 Stockholm, |;del för Låne-Contoiret i Götheborg och T5:del för Låne-Contoiret i Malmö, Banco-Fullmägtige likväl sedermera förbehållet, att, efter sig företeende omständigheter, kunna jemka och förändra dessa proportioner» S. 35. Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 155,' Öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o QÖ, i anledning af åtskilliga motioner om ändringar i Kongl. Förordningen, den 24 Augusti i8»3, emot fylleri och dryckenskap, föredrogs å nyo; och fann BondeStåndet för godt att bifalla Lag-Utskottets Betänkande, med den förändring, dels att, i Stället för det föreslagna stadgandet, anden, för fjerde resan fylleri pliktfällde, skall , om han är myndig, ställas under förmyndare och stå under förmynderskap, till dess han gitter ;visa , att han från sin vanart så återkommen Bikt till Rikt-St.
Då således nya uttryck i detta hänseende bort väljas, har Utskottet icke tvekat att antaga de, nära till hands liggande, som klart och oförtydbart uttrycka lagstiftarens mening, och har derföre föreslagit att 1 §:ns början skulle lyda så: »Den, som, i afsigt att förmå annan lill affall från den rena evangeliska läran, utsprider lärosals, som deremot stridande är»; straffes med böter» etc. Häraf, och af hvad jag ofvan anfört, torde för en hvar, som icke är alltför pre venerad eller partisk, vara klart, att ifrågavarande Usta § icke numera är lämplig. Detta blir ännu mer ostridigt om man jemnför denna § med den redaktion till Usta moni. i Usla §:«, jag tagit mig frihet föreslå. Hvarken i gällande §, ej heller annorstädes uti ifrågavarande förordning, är föreskrifvet något, som, motsvarande det i 16 § Regeringsformen meddelade stadgande att »Konungen bör skydda »hvar och en vid utöfningen af sin (dess) religion, så vidt han derigenom icke stö»rer samhällets lugn eller allmän förargelse åstadkommer», — bestämmer ansvar för det sålunda påpekade möjliga brottet, nemligen att genom utöfning af sin religion åstadkomma allmän förargelse. Den af mig föreslagna redaktionen deremot svarar ordagrannt till nvssanförda stadgande, och utgör den kriminallag, sOm för detsammas fullständigande erfordras.
På samma sätt har jag vål erkänt principen af Norriges deltagande i utgiften; men i utförandet går det ej alltid an att så noga följa principen. Dervid möta så niånga svårigheter, att jag tror 1 _ » 320 Den ii April e. nr. det vara båttre, £om StatsUtskottet gjort, att blott i allmänna termer tala derom. När man * nu besinnar, att tiden så långt framskridit; når jag år öfvertygad, att alla syfta till samma mål; när tillrustningarne snart måste ske; hemställer jag om det ej vore båttre, att nu genast antaga StatsUtskottets Betänkande, om ock orjäet förskott bättre kunnat flyttas något högre upp i meningen, för att användas på bägge summorne. Anslaget måste gå ut, äfven om Norrige deruti ej skulle vilja deltaga. Om nu Betänkandet för den omständigheten skall återremitteras, så uppskjutes hufvudfrågans afgörande onödigtvis, och jag anser det således vara båttre, att utan denna omgång genast antaga StatsUtskottets Betänkande. Friherre Åkerhjelm, Gustaf Fredric-. Det är förnämligast för att afgifva nödig upplysning, i anledning af en framställning i StatsUtskottets Betänkande, rörande RiksgåldsContoirets ökade tillgångar, som jag begärt ordet. Utskottet synes anse RiksgåldsConfoiret, åga en disponible tillgång af 3oo,ooo R:dr B:co, genom den afbetalning af omkring 311,000 R:d B:co, som å Contoirets skuld, under åren 1820 och 1821 ägt rum. Att Riksgälden vid sistnämnde års slut var förminskad med denna summa år otvifvelaktigt, men en förminskad skuld, vid ett sådant skuldsatt Verk, som RiksgåldsContoiret, skulle ej kunna bilda en ökad Capitalbehållning, under annat vilkor, ån att, för Den 11 April e. m. 321 för hela primitiva skuldbeloppet) anslag vors bestämdt, och ett sådant anslag oförnnnskadt komme att ingå, oaktadt skulden blifvit nedsatt. Genom capitalalbetalningen har således ingen annan besparing kunnat vinnas, ,ån uti ränteutgiften.
Dä va ännsôm han skull vell rå å öfvertal sä sjôl att dä inge va te ha bekommer för, å så frest’en fäll å karsk opp sä, men så kom dä allt tebakas igän dä där mä jänta å så bynnt en å mommel igän ôm att dä va, langsenna å ingen sôm i all fall vest å’t äll kunn mins’e. Men når att en slog sä i tal mä’n, va’n i förstninga sôm e anna männisch å sa tock sôm ann fôlk sier. Men rässôm dä va, kunn dä händ, att’en ännsôm sack ihopp å ble sôm’en skull var esam. Å han stog ännsôm å lydd invartes å så bynnt’en å mommel för sä sjôl: »mässé, jo ve tvärvägen ôt Skoga,» sa’n — »dä kan fäll int var länsman sôm sa’t — åjo dä kan fäll allt var länsman i all fall — å den are kan fäll möjlivis var prästen — hm, hm, hm, så di taler — dä här kan vesst bli ledt för mäj dä — hm, hm, hm, töcker länsman dä — å nännä — ånä d’ä för langsenna. Å så vacktn’en ôpp å bynnt tal sôm ann folk igän. Men når en hadd gått iffrå’en ett stöck, kunn en allt hör att’en geck å grönna, ôm att’en hadd gjort nô sôm kunn förfall te var misstänkt. »Må tro pôjken kunn märk nô — ånä, dä kan fäll int sess uttapå så här langt ätter — för d’ä mang, mang år senna nu,» sa’n — »langsenna, langsenna, d’ä för langsenna,» môttra dä e lang stönn iffrå gôbben, senna en hadd skerts ve’n.
Jag är förekommen af Gr. Horn och anhåller endast att få förena mig med honom. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J till 12 om natten. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpes Den 4 Juli f. m. Fredagen den 4 Juli 1834- Plenum kl. 9 f. m. Justerades pleni-prot. för d. 20 sistl. Juni. Upplästes till justering och godkändes nedannämnda fran Exp.-Utsk. inkomna förslag till R. St:s und. skrifvelser till K. M., nemi.: N:o 58. i anledn. af verkställd undersökning om den s. k. prestetaxans upprinnelse och beskaffenhet; N:o 59. ang:de nedsättning i lösen för dagsverken till Wisingsborgs kungsgård; N:o 60. ang:de sammanfattandet af beskrifningar öfver anläggning och skötsel af rior eller torkinrättningar för spannmål; N:o 61. ang:de den s. k. Trolliska stipendii-fonden och räntan derå. Frih. Rantzou, Joh. Alb. uppläste följande: Då jag icke kunde föreställa mig, att R. o. Ad:s majoritet, i motsats till de åsigter, som gjort sig gällande vid tvenne nästföregående voteringar i måndagens plenum, skulle vägra återreraiss af decharge-betänk., i anledn. af hvilket så vidsträckta och vigtiga anmärkningar blifvit framställda och, å andra sidan, Jemnats utan något slags fullständig utredning, aflägsnade jag mig, efter att vid voteringen hafva afgifvit min röst, och saknade således tillfälle att då anmäla min reservation emot detta oförmodade beslut. Jag begagnar emellertid nu min rätt till en dylik reservation. Inom det constitutionella samhället är den ministeriella ansvarigheten en af de väsendtliga garantier för folkets frihet och sjelfbestånd, ett af de oundgängligaste vilkor för landets förkofran och dess invånares framskridande i bildning och industri.
Faller den tid å Helgedag, gån”ge derom, som i a 5 Capitlet 23 §. sagdt är. I vex”eloch sjörätts-sak, vare tiden hälften kortare.” Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. CARL JOHAN. L. Herm. Gyllenhaal. Proposition om Hofr. of v. Skäne o. Blekinge. 723 Protocoll öfver Justitia: - Ärenden, hälft på Stockholms Slott den 21 Martil 1823 inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet. I närvaro af: Justitia StatsMinistern Hans Excellens Herr G1 efve Gyllenborg. Stats - Ministern för Utrikes Arenderne Hans Excellens Herr Grefve von Engeström. Deras Exceljenser Stats-Råderne: . Herr Grefve Rosenblad. Herr Grefve Fleming. Hof - Cancelleren Hans Excellens Herr Grefve af Wetterstedt. Deras Excellenser Stats-Råderne: Herr Grefve Cederström. Herr Grefve Sköldebrand. Herr Grefve Mörner. Stats-Rådet Grefve Löwenhjelm. Justitias-Råderne Poppius. Friherre Kurck. Tillförordnade Justitia - Cancelleren Revisions-Secreteraren Bergenschöld. Tillförordnade Föredraganden Assessoren Gyllenhaal anmälte i underdånighet: t timo. Att sedan Just i t i se Caucellers-Ämbetet hos Kongl. Majit i underd. gjort anmälan, att, då Kongl. Majit, af de anledningar Dess under den 7 October 1820 utfärdade Kungörelse innehåller, funnit för godt, att inrätta och for - 7 a 4 Proposition om Hofr. of v. Skäne b.
En dag då Hebla åtagit sig något litet hushållsgöromål i det yttre rummet, så att fru Ebba och Karin voro ensamma i det inre, förde den förra talet på Welam de Wyk och sade: "Mig synes icke godt, att denne unge man så ofta besöker oss. Man skall berätta derom, det är icke bra. Men ännu mera misshaga mig hans täta besök af andra skäl. Denne unge man är icke ett passande sällskap för mina döttrar." "Huru så, morkär", frågade Karin rodnande. "Behöfver jag väl säga min dotter, att det icke är krigare, sådana som slutit sig till upprorets sak, hvilka vi böra värdera och hylla! Karin, min dotter, du fäller blicken, rodnad flyger opp på din kind. Gud bevare dig, mitt barn, för att icke hafva betänkt, hvem han är, hvem du är! Mitt barn, låt icke denne ynglings fagra yttre och älskvärda väsende finna en väg till ditt hjerta. De ungas hjertan rådfrågas sällan, vid frågor om de högättades giftermål, och dock är detta ofta sorgeligt. Det synes de ungas hjerta ofta svårare än döden, att försaka den hjertat fäst sig vid. Derföre, min dotter, vill jag varna dig. Var vaksam, besegra ditt hjerta i tid, innan det fäst sig så, att det icke kan lösslitas." Gråtande lutade sig Karin till sin mors bröst och gömde sitt hufvud emot henne i det hon sade: "Min mor, min mor, det är för sent, det kan icke mera besegras." "Äfven denna sorg skulle då icke vara oss besparad! Välan, Katharina Fleming skall och måste kunna besegra sig sjelf! Att öfvergifva sin ungdoms dröm är tungt; men med bön till Gud om styrka, skall det dock innan kort lyckas, och troget skall din moder stå vid din sida och stödja dig i striden. Gud hjelpe dig, mitt älskade barn!" "Min mor, är det då så otänkbart, att jag en dag kunde bli Welams maka? Skall icke min mor, för sin dotters lycka, vilja försaka den högre börd, som hon kunde fordra af den, åt hvilken hon ville gifva sitt barn?"
Preste-Ståndet d. 16 — Borgare-Ståndet d. 16 Serskildt Utlåt, af Bonde-Ståndet d. 7 Dec. — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsei anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Mätes-Passevolancen för Indelta Regementena S. A. K, Genom Nådig Proposition, af den 24 Februarii innevarande år, har E. K. M., med tillkännagifvande, att, sedan de Contract om MÖtésPassevolance för Indelta Armeen, hvilka, i anledning äf Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 19 Jolii 1812, blifvit för en tiel af Femton år med vederbörande Rustoch Rotehållare afslutade, dels med året 1827, dels ock år 1828 tilländalupit, E. K. M., genom CirculaireBref till Dess Befallningshafvande den 7 Nov, 1827, lemnat Rustoch Rotehållare öppet att, om de sådant önskade, med samma Passevolancevilkor fortfara under åren 1828 och 1829, intilldess R. St. sitt beslut i ämnet meddelat, och hvilket erbjudande af mer än fidelar bland Rustoch Rotehållare blifvit antaget och begagnadt, i Nåder föreslagit R. St.; att Indelta Armeen må under Möten, Mönstringar och Marcher under fredstid under - Exp. Utsk. Förslag till und.
Ett i öfverensstämmelse med Tab I i Bilagorna tiil Finans-Komiténs underdåniga berättelse af den 30 Juni 1860 uppstäldt sammandrag af den efter 1863 års bokslut upprättade, tryckta och med allmänna tidningarne utdelade öfversigt af Bankens hela ställning lenmar följande resultat: Debet. Redbarheter: Guld och silfver 17,276,741: 24. Meiel, använda till utlåning: Genom Diskonterna 22,147,454: 17. Fordran hos Kongl Myntverket ’ 25*000: — A kreditiv från Banken, begagnadt af Kommerse-Kollegium och Jern Kontoret 2,565,507: 05. försträckning till Filial-Hanker: Lån 4,130,000: — Kreditiv 3,420,350: 31 Lån mot fast pant samt på längre tid: Inteckning i fast egendom 7,544,917: 28. Skiftesoch odlingslån Obetalda räntor samt diverse föl skott, bokförda vården rn. m. Obetalda räntor Förskott, depositioner och bokförda värden 719,853: 42. 39,649: 93. Credit. Utelöpande Sedelstock: Sedlar 29,875,127: Depositioner: af allmänna verk och enskilda personer 9,138,982: 33. Öfriga skulder: Riksgälds-Kontorets andel af Bankens kapital-öfverskott 3,333,333: 34. Outtagna räntor och öfriga innestående medel 33,730: 17. Kapital-öfverskott: Upprättadt i enlighet med Tab. I Litt. B i bilagorna till berörde underdåniga berättelse, augifver ett omslut af samma öfversigt nedan upptagna resultat: Redbarheter: Guld och silfver .
de mede;. seni säkrast skulle bidraga, att åter förhjelpa Jordbrukaren till återvinnande af den behöriga andt t af rörelse capitalet, som under de sednare årep blifvit honom beröfvad och att jemväl göra det för honom möjligt, att öka dess production sfi val af säd och jordfrukter, sorn af alla Badugärds-afkastnipgar, kan således, efter Utskottets tanka, en alltid tillåten Bränvins-hränning med ?käl räknas, och följderna af en slik tillåtelse skulle ofelbart blifva ännu mer förmonliga i den man denna näring småningom rigtades derhän, att 3ktä nvins-bränning för Kronans räkning kunde upphöra och dess förnödenheter deraf uppköpas hos privata ljushållare, hvilka troligen ej skulle vägra att till Bränning emottaga eller köpa den f.pann,tRåI, spm stundorp undergår förskämning i K ro - Den' 20 Juni. 825 Kronans Magaziner, särdeles om dem vore tillåtet, alt i utbyte leverera Bränvin tili gångbart pris. I anseende tiil dessa skäl är der, eiler Utskottets öfvertygelse, för Dandtbrukets trefnac! beli förkofran af högsta vigt, att rättigheten till idkande af Bränvins-,brånning; med de vilkor i afseende på pannerymden, som för densamma stadgas, alltid må oförändrad fortfara, utan att blifva underkastad den osäkerhet, sorn är en o-, skiljaktig följd af vacklande lyushålls-anstalfer, saint att jemte det införsel af Utländskt Bränvin, på sätt Utskottet redan föreslagit, alltid må vara förbuden, utskeppning så viii af denna vara, sorn ulla sorter Spannmål tillätes, utom vid de. tilli fällen, sörn omständigheterna fordra, att importen af utländsk säd genom lindring i Tull-afgifterna underlättas. Att Svenska boskapsskötseln icke är hvad den .borde vara, derom vittna' nogsamt de stora qvantiteter af vietualie-varor, talj och rå hudar, goin årligen införskrifva» lian Utrikes orter.
Men så fattar han sig — däri ligger intet hinder, allt skall bli som förr. Men hon vägrar — nej, han har själf sagt, att allt är underkastadt förvandlingens lag, allt utom förhåilaudet mellan bror och syster, men nu äro de ej bror och syster vidare. Men icke deras förhållande förklarar han, hvarför vägrar h o n? Jo därför att, därför a t t. hon kan icke förklara det bättre, än hon redan gjort med förvandlingens lag. Man kan icke finare uttrycka ett kvinnligt bjärlas fruktan för en hotande möjlighet af en kärlek, som redan börjat gry rcli som kan växa. » Kom med till Rita, » manar Asta, o c h Allmers följer. Han förstår, och han följer, o c h läsaren känner något af religiös vördnad för dessa två, som ej vilja taga lifvets lycka med röfvarhand. Tredje akten visar oss först en kampscen mellan vägbyggaren och Asta. Hvarför, frågar denne, vill hon ej motta hans anbud? Lyckan ligger där, nåja, måhända först i framtiden pä andra sidan om äktenskapet, måhända skall den då först komma, men komma skall den. — Och tror hon, tror hon verkligen, att lyckan erbjudes så många gånger här i iifvel? Rita och Allmers uppträda. Rita är beklagansvärd, hon är rädd för ensamheten, och Asta, som ser hennes vånda, flyr från detta hem, där hon skulle kunna stifta olycka — nåväl ja, hon skall komma med vägbyggaren, svarar hon honom, hon förkunnar sitt beslut att resa samma vägled som han och reser. Dessa bada, Rita och Allmers, äro nu ensamma. Nu skall han alltså resa ifrån henne. Nåväl, så skall hon taga haud om de stackars förvildade tiggarungarne, som de så ofta förargat sig öfver där nere vid ångbåtsbryggan. De skola få leka med Eyolfs leksaker, titta i hans böcker. Allmers hör på henne misstroget. Hon? sådant duger hon ej till. — Ahja, så får hon lära sig. De förebrå- ende barnaögonen, som se mot henne ur djupet, skola kanske få ett annat uttryck då. — Allmers grubblar. Är Rita förvandlad, vill hon då sträfva hon o c k s å? Men då är icke lille Eyolf död förgäfves?
Revisorerne anse sig härvid böra tillkännagifva, alt reparationen af Nedra Verkhuset fortgått i enlighet med ofvanberörda kontrakt; alt, i stället för den utrifna qvarnen, blifvit på nedra bolten beredd plats för bykrum och på den öfra för valskistorna; att i den återstående delen af Nedra Verkhuset, som tillförene varit begagnad till Pappersbruk, nedra våningen vore ämnad till formoch limningsrum samt den öfra till skiljningsrum och packkammare; men alt till torkning annan plats icke synes återstå, än alt dertill inreda vinden; samt att Direktören Wallman, i afräkning å den för byggnadsarbetet betingade summa, uppburit, nästlidet år 12,000 R:dr oell under della år 15,000 R:dr, eller tillhopa 27,000 R:dr Banko. Beträffande de vidtagna afvikelserna från det af Högh Banko-Utskottet fastställda förslag för reparation af och insättning af nytt machineri uti Nedra Verkhuset, hafva Revisorerne, vid det förhållande, alt Rikets snart sammanträdande Ständers Banko-Utskott bäst blifver i tillfälle alt pröfva lämpligheten af desamma, derom icke velat uttala annat omdöme, än alt, genom förändringarne i förslaget, Nedra Verkhuset vunnit i användbarhet; men att qvarnen, som redan är flyttad och anlagd i det gamla af träd byggda kranhuset, med ditledd vattenränna från samma vatten-reservoir, sorn matar Nedra Verkhuset, torde, när delta sednare kommer i verksamhet, blott tidtals, då ymnigare vatten tillströmmar, kunna hållas i gång.