Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapets och Adelns eget förordnande beror. 14 Om RiddarhusSecreterareSysslan emellan Riksdagarne blifver ledig, må Direction derom i allmänna Tidningarne kungöra till Sökandes underrättelfe, och sedan ibland dem genom omröstning till Protocollet utvälja den, Direction anser vara skickligast, samt honom genom Constitutorial i sysslan insätta tiil näslinfallande Riksdag, då valet underställes Ridderskapets och Adelns gillande, ändra de enligt fastatäld Stat för Riddarhusets Embetsoch Tjenstemän anslagna löner, arfvoden och hushyror, ej eller någon ny Syssla med eller utan lön tillika, emedan sådant af Höglofl. Ridderskapet och Adelns förordnande ensamt beror. 13 §• Om RiddarhusSecreterareSysslan emel" lan Riksdagarne blifver ledig, äger Direction derom genast i allmän.' na Tidningarne kun.; göra till sökandes underrättelse , att inom 56 dagar efter ledigheten med sine ansökningar och bifogade betyg inkomma, hvarefter Direction , genom omröstning till Protocollet, utväljer den, som anses vara skickligast, samt honom genom Constitutorial i Den 19 Juli i e. m. 431 Den som till Secreterare antages, må äga tillstånd äfven innehafva sådan publik tjenst inom Stockholm, som icke bland förtro, ende sysslor räknas, emot förbindelse, att vid hvarje Riksdags början inför RiddarhusDirection visa, att han erhållit behörig Permission för hela den förestående Riksdagen, ifrån dea Publica tjenstebefattning han innehafver; uragtlåter han det, åge Direction att affordra honom dess afskedgansökning och derefter förklara sysslan ledig, samt i öfrigt förfara efter ofvan anförde föreskrift. De öfrige Riddarhusets Tjenstemän äger Direction att efter godtfinnande antaga och genom Fullmagt eller ProtocollsUtdrag i sysslorna stadfästa, hvarvid endast iagttages, att så väl RiddarhusSecrete - sysslan insätter, til| näst infallande Riksdag, då valet underställes Ridderskapets och Adelns pröfning och gillande.
I afseende på trädvaror åter är föreslaget, att återföra tullen till samma afgifter, hvilka voro gällande till 1826 års slut, då Kgl. Maj:t, i afseende på minskad export, deri gjorde nedsättning. Såsom skäl härföre är anfördt: att de nu föreslagna afgifterna icke böra finnas tryckande i jemförelse med dem, som i Norrige äro gällande, och att de dessutom äro vida lindrigare än de fordom i Sverige, oaktadt en ymnigare skogstillgång, bestämda. Bevillningi-Utskottets Betänkande JV.o 27. 21 För att bereda mera stadga i Spannmåls-prisen, och att förekomma den svåra brist, som missväxt kan medföra, har General-Tull-Styrelsen trott lämpligaste medlet vara, att föreslå ett stadigt medelvärde med 5o procents tull; oeh äro slutligen föreslagna flera förändringar, i afseende på de reglementariska åtgärderna, hvilka böra införas i de vid Tull-taxan bifogade underrättelser. Detta förslag har Kgl. Maj:t täckts eommunicera med Kongl. Commerce-Collegium, som deröfver hört vederbörande Handels-, Fabriks-, och HandtverksSocieteter, samt derefter med eget underdånigt Utlåtande i ämnet inkommit. /o
Uppå begäran af Fiihtna von Schulzenheim, Dav., och Boye, Fredr , lades ånyo på bordet StatsUtsk:s d. 6 dennes på bordet lagda betänk. N:o 435 i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, angrde afsöndring af Barnarps prebendepastorat från rectorsbestäIIningen vid Jönköpings skola oell flera till löneregleringen vid Rikets elementarläroverk hörande frågor. Ånyo föredrogos och bifölls StatsUtskrs d. 6 dennes på bordet lagda memor. Nro 436, angrde fortfarande årligt understöd till afl. t. f. Commissarien vid Riksg.contrs creditsedelverk, Öfverkrigscommissarien Fr. Lindstedt efterlemuade 3 oförsörjda döttrar; och utlåt. Nro 437- * anledn. af erhållen återremiss å betänk. N:o 42°i i fråga om en årlig nådegåfva till förre t. f. Öfvercommissarien P. J. Åhman. Till handlrna lades StatsUlskrs d. 6 dennes på hordet lagda memor. Nro 438 i anledn. af erhållen återrerniss å Utskrs utlåt. N:o 419- Föredrogs ånyo LagUtskrs d. 6 dennes på bordet lagda memor. Nro 182 i anledn. af R. o. Adrs samt PresteStrs beslut öfver Utskrs memor. Nro 172 i afseende pä ändring i nu gällande lag för behandlingen af frågor 0111 oenighet makar emellan. Hr Stuart, Carl Gust.: Som detta memor. så nyligen till RiksStm inkommit, att det ännu ej hunnit bland R. o. Adrs ledamöter utdelas, så får jag anhålla, att Hr Ridd.secret. måtte uppläsa det af LagUtsk. framställda redactionsförslag. Underteckn. Ridd Secret.t Den af Utsk. föreslagna redactionsförändring, som upptages i det nyss upplästa memor.
Konungen ware likwäl obetaget, att, efter wederbörandes hörande, eller uppå deras framställning, till lärare-befattningar wid Universiteterna, de theologiska lärare-tjensterna likwäl undantagna, såsom ock till lärareoch andra beställningar wid andra Inrättningar för wetenskap, slöjd eller skön konst, äfwensom till Läkare-befattningar, kalla och befordra äfwen utländske män af utmärkt förtjenst, de der den rena Evangeliska läran bekänna. Likaledes må Konungen kunna uti militära embeten nyttja utländske män af sällsynt skicklighet, men icke till Kommendanter i fästningarne. Konungen fäste, wid alla befordringar, afseende endast å de sökandes förtjenst och skicklighet, men icke på deras börd. Till presterligt embete eller till annan tjenst, hwarmed är förenadt åliggande att meddela underwisning i christendom eller theologisk wetenskap, kan endast den utnämnas, som bekänner den rena Evangeliska läran. Till alla öfriga Embeten eller Tjenster, med det undantag i afseende å Stats-Rådets Ledamöter, som i 4 § stadgas, må bekännare af annan christen troslära, äfwensom af den Mosaiska, kunna nämnas; dock må icke någon, som ej tillhör den rena Evangeliska läran, såsom domare eller innehafware af annan tjenst deltaga i handläggning eller afgörande af fråga, som angår religionswård, religionsunderwisning eller befordringar inom den Swenska kyrkan. Hwarje Departements-Chef skall föredraga och expediera alla ärenden, rörande befordringar, förordnanden, tjenstledighet och afsked, till och ifrån Embeten och Tjenster wid de Werk och Stater, som under Departementet höra. 2: o. Konungen äger att genom naturalisation till Swensk medborgare upptaga utländsk man i den ordning och under de wilkor, som bestämmas genom särskild lag, stiftad i den ordning 87 § 1 mom. stadgar. Sålunda naturaliserad utlänning njute samma rättigheter och förmåner, som infödd Swensk man, dock utan att kunna till Ledamot af Stats-Rådet utnämnas.
Hvad nu först angår frågan om bcvillnings utgörande, för do i 2 mohn. ©mförmälda aktie-bolag, jemte öfriga verk och inrättningar, af »årliga behållningen» i stället för, såsom hittills skett, af »utdelningen», så anser Utskottet »ig böra erinra, att då utdelningen kan både öfveroch understiga den verkliga vinsten af en rörelse, men denna vinst, hvilken bör ligga till grund för beskattningen, deremot rättast uttryckes med orden årlig behållning, Utskottet af sådan anledning och för att bereda rättvisa uti ifrågavarande hänseende, framställt förslaget, hvilket ock vunnit två Stånds bifall, hvadan Utskott&t anser sig böra vidblifva samma förslag. Då vidare det af herr Wallenberg föreslagna tillägg till 1 mom. om bairieise från bevillning af enskilda bankers reserv-fonder kornme att stå i uppenbar - Revitlnmy*- iiSskeUtli Uttänkande, N\o 21. 17 lim' strid så väl mot hvad momentet förut innehåller derom, att bevillningen af bemäld e banker skall be räknas af den årliga behållningen, som äfven mot Utskottets nyssnämnde förslag, att b elta Ilningen skulle läggas till grund för beräkningen al' den utaf bolag i allmänhet utgående bevillning, så hemställer Utskottet, att ifrågakomne. inom endast ett Kiks-stånd föreslagna, tillägg, ej matte antagas. * Beträffande sedermera herrar fVijks oell H allenbergs förslag om befrielse för aktie-bolag 111. 11. inrättningar från bevillning för så stor del af deras utdelning, sorn ej ölVerstiger fem procent, sä får Utskottet, med åberopande af dess i denna fråga förut anförde skäl, och under tillkännagivande,: att Utskottets afstyrkande hemställan blifvit af tre Stånd bifallen, samma hemställan förnya.
Enär Rikets Ständer hufvudsakligen med afseende å den i allmänhet numera ökade lefnadskostnaden funnit skäligt bevilja åtskilliga Statens embetsoch tjenstemän behöflig förhöjning i deras lönevilkor, anser Utskottet äfven billigheten fordra att lärarne vid Statens navigationsskolor komma i åtnjutande af slik förmån; och då behofvet af löneförhöjning för samtlige dessa lärare blifvit vitsordadt ej mindre af det embetsverk, som eger närmaste inseendet öfver berörda undervisningsanstalter, än Stats-Utskottets Utlåtande Al 99 101 ock utaf ofvanbemälde motionärer samt det torde kunna antagas att genom nu ifrågaställa, mindre betydliga uppoffring från Statens sida, det allmänna skal! kunna påräkna både att fortfarande få bibehålla och för framtiden förskaffa sig skicklige och duglige personer vid dessa ganska vigtiga befattningar, har Utskottet icke tvekat alt till bifall hos Rikets Ständer anmäla det förslag Kommers-kollegium härutinnan afgifvit, såsom omfattande både Kongl. Maj:ts och motionärernes framställningar i ämnet, likasom, då upplyst blifvit att anslagen för de materiela behofven vid samtliga ofvanberörda skolor numera äro för ändamålet otillräckliga och skolorna utan fullständig tillgång på nödig undervisningsmateriel svårligen lära kunna uppfylla siu bestämmelse, Utskottet ansett sig böra understödja de framställningar, som afse för höjning af dessa anslagsbelopp. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt hemställer Utskottet, att Rikets Ständer, jemte det de i allo bifalla Kongl. Maj:ts nådiga framställning i afseende å anslagsföi höjning för navigationsskolorna i Stockholm, Göteborg, Gefle och Malmö, tillika bevilja dylik förhöj ning för navigationsskolorna i Calmar, Hernösand, Westervik, Wisby och Carlshamn, i enlighet med Kommers kollegii samt bemälde motionärers derom framställda förslag, samt för sådant ändamål öka del å 6:te Hufvudtiteln uppförda anslag til! »undervisningsanstalter för bande! och sjöfart» med den härtill erforderliga summan, 9,461 R:dr 23 öre. 48:o.
M:s och Rikets Kammar-Rätt ställda serskilda R:visions-Contoir för allmänna Magazins-ärendena handläggas, att samma utredning inom slutet af innevarande 6o6 Expeditions-Vtskottels Förslag till und. Skrifvelse, N-0 269. år 1841 må vara fullbordad samt medlen, så vidt ske kan, indrifne eller, der sådant bör ega rum, till afskrifning i laga ordning befordrade; att derefter, med detta års utgång, berörde Contoirs befattning med återstående fordringarne må upphöra och öfverflyttas till det under Stats-Contoiret lydande Contoir för Magazins-ärenden; saint att sedermera förstnämnde RevisionsContoir må upplösas och den derför anvisade aflöning upphöra så snart, med iagttagande af derför stadgad tid, 1841 års Hufvud-Bok blifvit afslutad. 22:o Då, i afseende på redogörelsen för undsättnings-anstalterne efter 1826 års missvext, samma förhållande, som vid f. d. Allmänna Magazinsfonden, sig företer, få hos E. K. M. Rikets Ständer i underdånighet anhålla 0111 Nådig föreskrift till vederbörande att skyndsammast och, så vidt ske kan, inom innevarande års slul, vidtaga nödiga åtgärder för indrifvande eller afskrifning i laga ordning af Stals-Verkets i och för nyss omförmälde undsättnings-anstalter egande fordringar. 23:o Uppå af Revisorerne gjord hemställan, att Spanmåls-Creditiv-fondens vid 1837 års utgång oafslutade liqvider, den ena med Stats-Verket, rörande 6,562 R:dr 30 sk. 1 rst., och den andra med Skeppsholms Magazin öfver 1,393 R:dr 34 sk., måtte med första varda verkställde, få Rikets Ständer underdånigst anhålla om Nådig befallning till vederbörande att en dylik liqvid skyndsamligen besörja. 24:o
Rene, ringsformen , endast på förtjenst oeh skicklighet , Konungen obetaget att bland camp et ente sökande , kunna nämna någon utom förslaget', Att competence endast bör kunna beräknas, mellan behörigen examinerade civila ämbetsmän ; Att ingen må utnämnas till någon sy sia} Utan att erhålla dertill hörande Lön’, Att, då inga tjenster på Stat för besörjandet af blott renskrifning böra finnas , den personal, sorn dertill vid hvarje ÄmbetsVerk kan anses nödig , må bland personer , som undergått föreskrifva ämbets-ex amen , antagas af nederbo' rande Chef, emot åtnjutande af arfvode , men titan någon tjenstårs-berdkning sins emellan till befordran, hvilket arfvode vederbörande borde ega , att för dem bestämma i mån af skicklighet och flit; Och skulle följägtligen vederbörande ämbetsmän inom hvarje Verk erhålla ett årligt anslag för renskrifningens besörjande, Copi ster i de särskilde expeditionerne af Konungens Cancelli skulle alltså jemväl upphöra att vara en tjenstegrcid på Stat och af Cancelli st” graden endast så mångå bibehållas, sorn för utskrifningen af hemliga eller eljest vigtiga handlingar samt för tillsynen å öfrig renskrifning och ansvaret får dess vigtighet, kunde, fordras; hörande denna grundsats tillämpas efter behof och omständigheter i Collegier och andra underordnande Verk: Att, efter skedd förbättring i ämbetsmännens närvarande lonings-vilkor , de får särskilde corn - 2I5 missioner och förrättningar väl tnä kunna erhålla , om så foräras och af dem önskas , ledighet fr fin vanliga ömhet s -göromål, men inga andra ar {voden eller traktamenten, än equip elingsbeskickningsoch resekostnader, enär sådant må erfordras; men att deremot hvar och en, som han förordnas i deras ställe, bör undfå sådan löneförhöjning , att hans inkomst af Staten alltid svarade mot lönen för det ämbete han utöfvade ; och om någon på samma gång förvaltade seine, borde han endast
Län uti dess ofvanberörda underdåniga Skrifvelse framställt, att den till ersättning för Taxeringsförrättningarne anslagna Procent af Bevillningens belopp i Länet lemnade en så ringa tillgång, att, sedan PröfningsComitens Ledamöters Skjutskostnads-ersättning deraf utgått, hvad HäTadsSkr ifvar ne fingo uppbära icke ens motsvarade deras contanta utgifter för resorna, funnit sig på enahanda grund, som, enligt 3 Art. 5 §. ix mona. i BevillningsFörordningen, inom Exp. Utsi. Förslag till und. Skrif o. N:o 214,215. Län 220 R:dr till Taxeringskostnadernes bestridande blifvit bestämda, böra för samma ändamål åt de Tjenstemän inom Westerbottens Län, som med BevillningsTaxeringarne hafva befattning, bevilja, till fördelning dem emellan, 200 R:dr årligen af inflytande Bevillningsmedel, oberUknadt den Procent, hvilken till nämnde Tjenstemän nu utgår. Hvad åter den af HäradsSkrifvarne i Skåne samt Kronofogden och Häradsskrifvare» i Strömsholms Fögderi af Westmanlands Län sökta löneförbättring beträffar, så, enär dessa Tjenstemän uti löner och resepenningar, jemte de dem tillagda provisioner och procenter, åtnjuta dels högreK dels lika inkomster med deras vederlikar i andra orter, hafva R, St. icke funnit skäl bifalla, att någon partiel löneförbättring eller tillökning i de å Stat nu uppförda resepenningar må meranämnde Tjenstemän tilläggas. Hvilket, till svar å E. K. Majrts ofvan högstberörda Nådiga Remiss, R. St. få i underdånighet meddela. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. o. gotik, hos Ridd. och Adeln d. 2 No v. 1829* Preste-Ståncfet d. 2 Borgare-Ståndet d. 3 — —- Bonde-Ståndet d. 3 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, an~ 508 Exp. Utsi. Förslag till und. Skri]v.
Och medan hon låg der, skulle tryggheten strömma igenom henne, och hon skulle känna, att det, som han lade in i denna lena strykning, var något helt annat, än hvad som derute i verlden gick under det fadda namnet kärlek, något varmare, fast mindre häftigt, något djupare och starkare, fast mindre uppbrusande i sitt uttryck, derför att uttrycket just mildrades i sin form af känslans innerlighet; något i slägt med religionen, med det, han känt för Gud i himmelen den tiden, han trodde, något, som kom nerverna att darra och blodet att rysa; en förnimmelse, blandad af alla sinnens finaste förnimmelser: solsken och värme, toner i luften och en doft i vinden, som af nyutslagna skogsvioler. »Träffas vi igen, tror du?» frågade hon med sitt vackra småleende, då hon räckte honom handen till afsked. »När far du?» »Snart. Jag längtar hem.» »Jag kan förstå det», sade han. »Helsa till det, kära Christinelund.» »Hvar skall du tillbringa julen?» »På gatan. Hvar eljes?» »Res med mig hem.» Det lyste till ett ögonblick i hans ansigte; men strax derefter mörknade det åter. »Jag kan inte nu», sade han. »Men till våren kommer jag.» »Till våren. Det är långt till våren. Jag törs knappt tänka så långt.» Hennes röst skälfde, men munnen och ögonen logo, i det hon åter räckte honom sin hand. En känsla af tacksamhet kom öfver honom, så stark, att den drog allt annat med sig. Den strök igenom hans inre som en mäktig, ljum vind, för hvilken allt böjde sig eller rycktes med — han kunde ha kastat sig ner för hennes fötter, att ödmjukt kyssa en flik af hennes kjortel. »Tack för det du var vänlig mot mig», sade han. »Jag är inte förvand med det.» De hade stannat på trottoaren utanför det hus, der statsrådet von Rosenberg bodde. Nu öppnades gatdörren, och statsrådet trädde sjelf, promenadklädd, ut på trappan. Uttrycket i den unges ansigte stelnade med ens. Allt det mjuka och veka, som funnits der nyss, var förbytt i hårdhet och trots.
Desse gäldenärörs ofta inträffade oförmåga att vid förfallotiderna inbetala deras skulder, har försatt de mindre bemedlade borgenärerna i förlägenhet vid de dem åliggande liqvider, och ej mindre härigenom än i följd af de med utborgningarne förenade förluster hafva konkurser inträffat. Till delta på handeln menligt inverkande utborgnings-system, hvilket i Länets alla städer ägt rum, har ock kommit att allt för många egnat sig åt handelsyrket, och således dels minskat för hvarandra vinsten deraf, dels för anskaffandet af kunder nödgats gifva den vådliga utsträckning åt handeln på kredit, som ofvan blifvit förmäld. Onekligt är ock alt den bruksägarne förunnade rättigheten alt försälja sill och salt, men sorn sannolikt ofta utvidgas till hvarjehanda andra varuartiklar, minskar i betydlig mån afsättningen för städerues handlande. Af den stapelstadsrätt som år 1840 blifvit staden i nåder förunnad, bafva härvarande handlande sig ännu icke begagnat; måhända torde sådant dock inträffa sedan ombyggnaden af Trollhätte slussverk blifvit fulländad. Sjöfarten har varit idkad med 16 fartyg om 390* lästers drägtighet och dervid hafva 44 personer vari t sysselsatta. Förtjensteu deraf kan beräknas till 2,000 R:dr årligen. Sjöfarten bedrifves nästan uteslutande på Götheborg, dit ortens hufvud produkter, jern och träd varor fraktas, för att derifrån utskeppas. I och för spannemålshandeln befraktas äfven, under sådana år då skörden inom Länet slagit mindre väl ut, fartyg från Westergöthland och Östergöthland. Stadens jordbruk bedrifves för produktion icke blott af säd, utan ock hufvudsakligen af foderväxter. Odling af salu-växter såsom tobak och hampa tillåter hvarken klimatet eller den i allmänhet mindre bördiga jordmånen. Inom staden finnes en klädesfabrik samt tvenne tobaksoch snusfabriker; vid den förra hafva varit sysselsatta årligen tolf fullvuxna personer och fyra barn, samt vid de båda sednare 18 fullvuxna personer och 13 barn. Carlstads sparbank har under sin 2l-åriga tillvaro vunnit ett ständigt tilltagande förtroende.
Resultatet af mina resor är, att det vore orättvist att glömma dem, och ett fel emot sund politik att glömma deras rättmätiga anspråk, såsom man hittills gjort. Jag är långt ifrån att vilja bestämma vilkor för gjorde anslag till Regeringens disposition, och hatar ingenting högre, än detta handlingssätt inom en representatif Stat, öfvertygad att det är genom dylika stipulationer, som det constitutionella sinnet förstöres. Till bevis för denna min åsigt får jag åberopa min reserva - ao6 D en 8 Januari i 3'. m. iion vid Betänkandet om anslag alt användas, i händelse af missväxt. Jag har blott velat bäfva den stipulation, som Utskotten gjort, då de säga: att de an slagne medlen icke inå användas till annat än communicatianers förbättrande, öppnande eller lättande å de ställen, der de prof vas vara af behof vet synnerligen påkallade, och för elen allmänna rörelsen medföra största nytta. Genom denna stipulation är bela norra delen af Sverige skiljd ifrån alt få ett öre af anslaget. Det förslår hvar och en, att, på handelsvågen, väga de fördelar mera, sorn kunna härflyta af lättade communicationer med Wermland, än de som kunna påräknas af åtgärder lill befordrande af större lif i de norra provinserne, men man bör ej inskränka sig allenast till det, som verkar på handelsvågen, och kommer framtill tellen samt ger inkomst. Om man ville raisonnera så, borde inga medel anslås till afvittringar i de norra provinserne; det vore då bättre, att använda anslaget i Skaraborgs Län tili enskiften. Men hvad blir det för kropp af Sverige, om den ena delen tillväxer i styrka deli frodighet, under det den andra delen förblifver i vanmakt? Det tillhör en Styrelse att tillse, det delarne harmoniskt utveckla sig. Då allenast blir en gemensam anda, och ett gemensamt forsvar möjligt. Grefve Mörner har yttrat .<jig om Elfvarnes tillstånd i de norra ortérne. lian anser ingenting mera böra gö - Den 8 J a n u a r i i f. ra. 207 ras, sedan man kommit i erfarenhet deraf, alt ved icke derifrån kan föras.
Uti en inom Bonde-Ståndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 154) har Riksdagsfullmägtigen Andreas Eskilsson från Blekinge län, med hvilken Riksdagsfullmägtigen Per Andersson från samma län instämt, bland annat anfört, hurusom, efter det Jemshögs församling i Listers härad af nämnda län blifvit fördelad i tvänne serskilda församlingar, Jemshög och Kyrkhult, den sednare församlingen, utgörande 35 x mantal, varit nödsakad att uppbygga egen kyrka, inköpa och bebygga pastorsboställe, anlägga vägar till kyrkan, m. m. Efter afräknande af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. (Fortsättning.) 39 moderförsamlingens bidrag och hvad genom enskilda gåfvor influtit, återstode för församlingen att utgifva 50,175 R:dr, hvarförutan till kyrkobyggnaden utgjorts 18,000 dagsverken; och då församlingen ej förmådde utan understöd vidkännas nämnda betydliga _ utgift, har motionären anhållit, att Rikets Ständer måtte bevilja Kyrkhults församling dels ett anslag af 10,000 R:dr utan återbetalningsskyldighet och dels ett amorteringslån af 25,000 R:dr, att under de för liknande fall bestämda vilkor återbetalas. Vid pröfning af de särskilda framställningar om anslag för utförande af kyrkobyggnader och kyrkoreparationer, som vid föregående riksdagar blifvit gjorda, hafva Rikets Ständer städse ansett det böra åt den kommunala omtankan och verksamheten öfverlemnas att bereda utväg till och verkställighet af dylika företag. Visserligen har undantagsvis en eller annan menighet i särdeles ömmande fall erhållit låneunderstöd för fullbordande af kyrkobyggnader, men ett sådant understöd torde i förevarande fall så mycket mindre böra ifrågakomma, som, enligt hvad motionen bilagda handlingar utvisa, arbetena å Kyrkhults församlings kyrka redan äro afslutade. Utskottet hemställer alltså, att Riksdagsfullmäktige!! Andreas Eskilssons förevarande motion måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Stockholm den 9 April 1866. R eservationer: