Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härvid förekommo följande punkter i Betänkandet N:o 151, och motsvarande delar af Utlåtandet N:o 238. Usta punkten, litt. d. , Lades till handlingarne. Samma punkt litt. e. Utskottets hemställan afslogs, och en summa af 66,666 R:dr 32 sk. beviljades årligen, för hvartdera af nästkommande tre år, till anskaffande af nya gevär. Samma puukt, mom. litt. f, g och h. Lades till handlingarne. 2:dra punkten, mom. litt. a. Utskottets tillstyrkan afslogs, och det årliga anslaget, för hvardera af åren 1855, 1856 och 1857, till Carlsborgs fästnings-byggnad bestämdes till 30,000 R:dr. Samma punkt, mom. litt. c. Lades till handlingarne. 3:dje punkten, sednare momentet. Det tillstyrkta anslaget af 27,333 R:dr 16 sk. för hvartdera af åren 1855, 1856 och 1857 till bevärings-manskapets beklädnadsoch utrednings-persedlars underhåll afslogs. Sista punkten, äfvensom den slutliga anmälan. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande N:o 240, i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 159, angående extra Stats-anslag till föremål, tillhörande Finans-Departementets handläggning. Med afslag å Utskottets tillstyrkan i första punkten af Utlåtandet N:o 159, angående ett anslag af 83,000 R:dr för ombyggnad af Nockeby bro, bifölls den Kongl. Propositionen derom ej i vidsträcktare mån, än att, till ombyggnad af vestra delen af nämnde bro, enligt uppgjord arbetsplan, anslogs en summa af 27,000 Rtdr. 384 Prot.-Utdrag den 9t och M8 Augusti 1854.
Men hvarthän styra de sin färd, alla dessa, som föJja samma väg dit bortåt utom staden, somliga till fots, andra åkande? Hastigt glider släden öfver nyfallen snö fram på vägen, som kantas af rimfrostgnistrande träd. Djupt sjunker foten i mjuk förrä- disk matta, men framåt alltjemt till målet — kyrkogården, som skymtar der borta i snöig skrud. När allting prydes till julens fest, smyckas också grafven derute af älskande bänder. Rösterna dämpas, minnet blott talar sitt stumma språk, medan blomstergärd lägges ned på hvitklädd kulle. Hur den mörka grönskan sticker af mot ändlös snöbädd, som skyddande bredt sig öfver slumrarne derunder. Så hemåt igen med dröjande steg, medan bjellrorna klinga och snön lyser hvit som förut. Redan börja flingorna falla och utplåna spåren efter lefvandes intrång bland grafvarnes frid, och innan qvällen ligger dödens stad lika tyst och ren som förut under snöhvitt täcke. Medan julljus tindra och julglädje råder, ilar mången tanke till baka till ödslig kulle derute, glänBer osedd en tår i vemodsfull blick — under julqvällens glädtiga fest. Aprilmolnet. S k i s s af Vilma Lindhé. af ett förbiilande moln. I trädgården utanför, hennes egen lilla trädgåd, svalde knopparna, medan bellis och perlhyacinther stucko upp sina små hufvuden och sneglade bort till krusbärsbuskarna, som redan gjort sig gröna och togo sig så bra ut i sin nya drägt. Bertha såg ingenting — hvarken solsken eller grönska — tänkte endast på, hur grymt det var att behöfva sitta instängd i staden, helst när Mina, hennes bästa väninna, som hon aldrig kunde låta bli att afundas, redan hyrt fyra rum och kök i Marstrand, hvilket hon berättat dagen förut. — Det värsta var, att hon sjelf oförsigtigt nog yttrat: att de också bestämdt sig för en lägenhet der. Med ett ryck slängde hon undan sykorgen — hade hon ej suttit och fållat åt rätsidan nu igen. Allt gick illa i dag.
Sedan de, till bildande af en Pensionscassa för Civila Embetsoch Tjenstemän, bestämda fonder blifvit ställda under serskild förvaltning, och Embetsmanna-pei’so - Kongl. Maj.ts Nådiga Berätt. N.-o 1. nalén haft tillfälle att yttra sig i anledning af de förslag till nämnda inrättning, hvilka, på Nådig befallning, blifvit uppgjorda och i omförmäldta ändamål af trycket utgifna; så bar Kongl. Maj:t, under den 15 November i (Sa G, utfärdat Nådiga Reglementen, ej mindre för ifrågavarande, dels på allmänna bidrag och dels på årliga afgifter af Embetsoch Tjenstemännen sjelfve grundade, Inrättning till deras pensionerande efter erhållet afsked, utan äfven för en dermed förenad Enkeoch Pupill-cassa, som öfverlagd. ett årligt anslag af 10,000 R:dr utaf Riks-Statens Sjunde Hufvud-Titel, emot förbindelse, att för framtiden, i afseende på Civile Embetsoch Tjenstemäns enkor och barn, uppfylla den pensions-skyldighet, som, enligt Kongl. Kungörelsen af den 29 Junii 1798, förut ålegat Statsverket. Ett serskildt Reglemente är äfven vid samma tillfälle utfärdade angående lån ur Pensions-inrättningens fonder. De lill åkerbrukets och näringarnes befrämjande samt till understöd för allmänt nyttiga inrättningar anslagna medel hafva omsorgsfullt för sitt ändamål blifvit af Kongl. Muj:t använda. Hvad Åkerbruket beträffar, så innefattar den på senare tider tilltagande produ å - Kongl. Maj.ts Nådiga Berätt. N:o 1. f)5 % ctionen af spanmål, om än till en del liinledande sig från andra orsaker, ett tillförlitligt Levis på verksamheten af de till denna hufvudnärings förkofran vidtagna allmänna anstalter, hvaraf äfven blifvit en följd, att, efter 1826 års nog allmänna missväxt, bran vinsbränningen icke behöft inställas, och toll kunnat läggas på införseln af utländsk spanmål.
Nådig befrielse för Götheborgs Stads Handlande ifrån skyldighet att hålla ständigt salt-upplag, i Nåder frikalla jemväl Stockholms Rederier från fullgörande af berörde åliggande, eller åtminstone medgifva nedsättning af det fastställde ständiga salt-upplaget lill 8,000 tunnor, som, efter den beräkning, hvilken följdes vid salt-upplagets första bestämmande, af y/8:dels tunna per läst, ungefärligen motsvarade det år 1836 varande Lästetalet af Stadens fartyg; i anledning hvaraf Eders Kongl. Majrt genom Resolution den 14 April 1837 i Nåder bifallit, att åliggandetför Stockholms Grosshandels-Societet och Skepps-Rederier, att hålla ständigt upplag af salt, finge tills vidare upphöra.. Till Femårs-Berättelsen år 1833 uppgåfvo Minuthanclels-Classernej alt deras yrken, under då ifrågavarande år ansenligen aftagit och blifvit hragte till en vida sämre ställning än tillförene; och såsom orsaker härtill, anfördes hufvudsakligen penningebrist och menlig conjunctur för handel i allmänhet: saknad af ett Handels-Reglemente, som, lämpadt efter tidens behof och förhållanden, närmare och mera bestämdt utstakade hvarje Corporatious rättigheter, och, genom nödige eorrectiver, satte en gräns för den ena medborgaren att inkräkta på den andras område, och såmedelst betaga 46 den ringa vinst, som af yrket möjligen kunde hämtas: det intrång, som, i saknad af ett sådant Handels-Reglemente, gjordes af personer, hvilka dels icke voro till yrket lagligen berättigade, dels kunde, med anledning af Författningar, anses dertill berättigade, utan motsvarande utskylder: och sluteligen ett förmycket utvidgadt antal Ledamöter af en och samma handelsgren.
Februarii på Bordet lagde Memorial om ålerupplilvandet af KyrkoLagens föreskrift i 16 Cap. 6 §. rörande skyldighet för ma», kar, som skola tiUdtlas skiljebref, att for sådant ändamål personligen i DomCaphlet sig inställa s dervid Herr Öfver HolPredikanten Doctor Lilljenyvalldh uppläste följande skriftligen författade yttrande; ,’Då Hogiofl. Utskottet, vid anförandet af Kongl. Majit» Nådiga Bref till sarntelige Consistorierne, dsteradt den 12 November 1812, som suspenderat verkan af KyrlcoLagens förordnande 1 t6 Gap. 6 §, om äkta makars inställelse i DomCspitlet, när deras äktenskap mäste upplösas, ej har någon anledning att utlåta sig öfver de s tillkomst, hvars tvetydighet Herr Doctor Stenhammar i det remitterade Memorialet endast i förbigående nämner, inskränker ock jag mig blott derhän, att på det ömmaste och alfvarligaste tillstyrka, att hvad; KyrkoLagen häruti före-krifver må i sin fulla kraft varda bibehållet. Att äktenskapets högtidlighet och helgi för Samhällsordningen är af yttersta vigt, och att sale-, des allt, som kan försvaga och nedsätta den, bön undanrödjas, allt, sorn kan vi d ra a g thålla och stärka den, befråmjas, derom vantar jag mig bland Högloft. Utskottets upplyste Herrar Ledamöter inga skiljaktiga tankar. I befordringsmedlea ,dertill märker jag deremot desto större stridighet,. Jag tror för min ringa del, att ju mera man eftergifver i de stadgars kraf, hvari - Lag Utskotteets Betänkande». 59 genom våra fromma och kloka förfäder sökte vinna elt så värdigt och välgörande ändamål, desto vissare underhåller och utreder man ock den i sednare tider så bedröfligt tilltagande lättsinnigheten vid äktenskaps ingående, och den ofta af de uslaste småsaker, ofta af brottsliga och vanhedrande anledningar väckte benägenheten, att åter upplösa det.
1239 den pantförskrifne egendomen, och om samma egendoms så beskaffade natur att den med laglig påföljd må' kunna intecknas, samt fråga om undanrödjande af sådan förmånsrätt i Fast Egendom, hvilken, ehuru icke intecknad, kan leda till den intecknades eftersättande, hade, efter Herr Ehrenborgs tanka, bordt särskildt betraktas. X förra afseendet borde, på sätt ofvanberört är, Inteckningstagaren kunna trygga sig vid Domarens pröfning; men Domaren saknar ofta, eller kan åtminstone icke utan svårighet erhålla kännedom om Fastighetens natur; man har flere exempel på Kronohemman, hvilka, i egenskap af SkatleII emman blifvit uppbudne, samt lagfart derå beviljad och med Fastebref bekräftad; äfvensom inteckningar deri meddelade , innan det, efter lång tids förlopp blifvit upplyst, att samma hemman aldrig blifvit till Skatte löste, eller rätteligen kunnat disponeras annorlunda, än efter den Successionsordning, som för åboer å Kronohemman särskildt är stadgad; och samina förhållande har inträffat med FideiCommissegendom. Om nu ock detta härrört från mindre sorgfällighet hos Domare, att ex nobeli officio söka, eller ålägga vederbörande förskaffa de upplysningar, som i sådane fall varit erforderiige, men hos Domstolarne saknats; så synes dock Lagstiftningen böra vara omtänkt att de, till allmän och enskild säkerhet, måtte i ett sammanhang och utan omgång derstädes T >40 Lagutskottets Bttånkanden, blifva att tillgå, hvilket hufvudsakligeit skulle vinnas, om HäradsSkrifvarne åläg» gas, att tillställa Häradshöfdingarile full» ständiga JordboksExtracter, samt vid hvarje års slut meddela dem uppgifter å de genom Skatteköp eliev på annat sätt inträffade förändringar; äfvensom HofRätterne hos hvilka alla FideiCommissFörfattningar, såsom innefattande Adelns Testamentariske
Mina dagliga promenader vill jag ej heller inställa, och att i h e m m e t gå slarfvigt och mindre presentabelt klädd anser jag vara under min värdighet. H ä r m e d tror jag mig ha gjort reda för de fordringar jag ställer på mina klä- der. Nu till hvad jag får använda till dem och h u r jag använder detta. Under de senaste tio åren h a r jag i medeltal användt 160 kronor årligen, dock naturligtvis så fördeladt att jag det år jag skaffat mig en kappa, en finare klädning eller en ny uppsättning underkläder måst använda något mera. Så gick t. ex. mitt klädkonto ett år till 267 kr., men då fick det därpå följande ej öfverstiga 40 kr., och så hade det ena hjälpt det andra. Som materiel använder jag alltid riktigt goda tyger, och så är jag mycket noga med att få en på samma gång modern och för mig klädsam modell. Jag trifs därför sedan också i mina klä- der alldeles oändrade, så länge det goda tyget håller. När så sömmar och kanter börja se slitna ut, sprättar jag sönder den, tvättar tyget i på quillaiabark (finnes på apotek och hos färghandlare) kokad lut och får så med min sömmerskas hjälp snart åter min gamla klädning rätt fin igen. Nytt foder bör alltid bestås. Skor, handskar, band, spetsar och a n d r a små- saker väljer jag alltid af bästa sort och behöfver därför ej så ofta nya sådana, som fallet blir om man köper dessa saker af billig kvalité. Ar man händig och har tid att själf sy sina kläder, är detta naturligtvis bäst och billigast. Men som jag för min del hvarken har tid eller förmåga till klädsömmad, måste jag sy borta, och följer jag där samma princip som med afseende på materialierna, jag väljer det bästa, det vill m. a. o. säga, jag vänder mig till en skicklig sömmerska, ty får jag också där betala ett par kr. mer i arbetslön, har jag igen den många gånger om, då en välsittande och elegant sydd klädning varar mycket längre än en, som sitter illa.
— N:o 57. angående verkställd omröstning i anledning af de hos RiksStånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 21, i anledning af framställda anmärkningar emot nämnde Utskotts under N:o 7 afgifna Betänkande öfver ej mindre Kongl. Maj:t,s Nådiga Proposition om förnyad författning rörande utskrifnings-sättet och inrättningen af Allmänna Beväringsmanskapet, än ock enskilda motioner i samma ämne: B. XI. 5, 119, A. 119. E. 3. Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottet, angående särskildt arfvode åt den person, hvilken i egenskap af Sekreterare biträdt Utskottet: B. XI. 338, 355, A. 355. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N.o 1. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse med öfverlemnande af förslag till tvenne årgångar nya prediko-texter och till ny kyrko-handbok: B. III.
Anläggning af jernväg för lokomotiv emellan Gefle och Fahlun genom Wahlbo, Ofvansjö och Thorsåkers socknar i Gestrikland samt Sundborns och Wika socknar i Dalarne. hvartill beviljats lån af statsmedel till ett belopp af 1,600,000 R:dr Banko, är under arbete, och förslag till jernvägsanliiggnmgar emellan ej mindre Söderhamns stad och sjön Bergviken i Södra Helsingland, än Hudiksvalls stad och vattendraget inom Forssa socken i Norra Helsingland äro uppgjorde, men ännu icke beslutade. t i JP® léiis ii 'f 'tetin ing. Antalet'af hemmanen i Länet, hvilkas olika natur är uti Tabellen upptagen, har under sistförflutue fern år icke blifvit ökadt med mera än Af-yg mantal; men icke något hemman har förfallit uti ödesmål eller blifvit af öde åter upptaget. Antalet af krono-nybyggen har blifvit ökadt med 63, af krono-torp med 3, af tullmjölqvarnar med 7, af lull-sågqvarnar med '120, af husbehofs-sågqvarnar med 71; hvaremot antalet af husbehofs-mjölqvarnar blifvit förminskadt med 60. Fem större sågverk för tillverkning af bräder till afsalu hafva blifvit anlagde. Skattläggning af lägenheter å Ugglebo jernverkens samt Elfkarleö och Mackmyra Bruks rekognitions-skogs-allmännmgar har blifvit verkställd, men, i anseende till deremot anförde besvär, ännu icke fastställd. Statsbidragen, hvilkas belopp är uti Tabellen upptaget, hafva utan betydliga restantier ingått. Skatteförenklingen har blifvit med mycken belåtenhet af räntegifvarne emottagen, hufvudsakligen derföre att rättigheten för räntetagare att in natura, fordra indelning och kronotionde upphört och den allmänt öfverklagade olikheten uti lösningsprisen försvinner.
Ofvan antydda olägenheter skulle, utan förbiseende af den skatt skyldiges fördel, undvikas om 83 § erhölle följande lydelse: med undantag af skattskyldigs hustru och hemmavarande barn samt andra till hans hushåll hörande eller hos honom skattskrifna personer, som icke skola utgöra bevillning för inkomst af kapital, rörelse eller befattning, bör livar och en skattskyldig erhålla särskild debetsedel; men vid ansvar såsom för tjenstefel får icke mera än en debetsedel utfärdas för de skattskyldig inom samma taxeringsdistrikt åliggande bevillnings-afgifter, såvida de icke utgå lör fast egendom, i hvilket lali debetsedel för hvarje sådan utskrifves. Husbonde eller rörelseidkare vare likväl berättigad alt, efter derom gjord begäran, undfå särskilda debetsedlar för de hos honom Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 405 skattskrifne och på hans debetsedel uppförda tjenstehjon eller arbetsbiträden. Jag anhåller vördsamt att detta mitt anförande måtte till Höglofliga Bevillningsutskottet varda remitteradt. Stockholm den 29 November 1862. P. F. Mengel. Af Jf. O. Sandgren från Stockholms län, att 13 § i Kongl. Förordningen den 20 Januari 1824-, angående öfverflyltning af ränta elier andra allmänna skyldigheter från vattenverk, som ulrifves eller frän den del deraf, som genom försämring bortgår, pä den jord, för hvars båtnad sådant verk rifves eller försämras, må upphöra att vara gällande. Då det flere gånger handt att, på sätt bifogade Kammar-kollegii skrifvelse till Konungens Befallningshafvande i Stockholms län närmare utvisar, skatllagde qvarnar måst utrifvas i anseende til! bristande vattentillgång, uppkommen derigenom alt sjöar blifvit för tillämnade odlingsföretag uttappade elier sänkte, så har likväl den å den utrifna qvarnen hvilanda ränta icke blifvit utur Kronans räkenskaper afskrifven, u'an i stället öfverflyttad på de egendomar som af sjö-uttappningen eller sänkningen haft fördel, ehuru det vill synas såsom skulle Kronan gerna kunna afstå ifrån den utrifna qvarnens ränta, helst
En radikal tillämpning af frihandel på jernhandteringen i våra närvarande förhållanden vore mera än ett fel, det vore att utan fördel för det allmänna uppoffra stora och vigtiga enskilda intressen. Vi hafva förut tillräckligt angifvit orsakerna dertill för att behöfva vidare här Bih. till It. St. N:u 66. genomgå deniDock vilja vi ännu framhålla ett skäl till för våra åsigter af stor vigt för denna rörelse, nemligen endast kommunikations-väsendet. Huru olika dyra äro icke forsellönerna här, hvarest våra malmer oell jernproduktioner forslas på kärra långa vägar, än i England, der det fullkomligaste jernvägsnät, sorn verlden vet att uppvisa, underlättar transporterna. I Föienta Staterna beräknas i medeltal på jeruvägarne passagerare-afgilten per nul för person 5 Cent och för Touni-frakt 7 £ Cent (se pag. 144 1 Del, Die voreignigten Staaten von Francis Wyse). Märkvärdigt förefaller det, att våra förnämsta export-artiklar fallit i pris på verldsmarknaden; att producenten långt ifrån att med konsumenten dela de fördelar, som härflyta från lörbättradt fabrikationsoch forslingssätl, så litet synes draga fördel deraf, att det endast är den sednare som kommit i åtnjutande af dessa fördelar; och ännu mera att producenten får ätnöjas med allt jemt mindre penningar för samma qvantitet vara. Vi kunna ej förstå annan orsak härtill än den som vidlåder de origtiga och skadliga åtgärder, hvarmed frihaudelssystemet hos oss gjort inträde med tliy åtföljande penningebehof, åtgärder, hvilka vi anklaga för det myckna onda, hvaraf hela vår industri så väsendtligt lider. Hvad åter angår läbriks-iudustrien må såsom regel uppstälias, att den måste köpa sina nödvändighetsvaror för godt pris, för att kunna sälja billigt. Deri erkänna vi Irihandelus syfte. Derigenom möjligheten att konkurrera med utlandet, su framt för öfrigt förhållandena i de respektive länderna någorlunda lika gestalta sig. Det är en total omskapning af prohibitiv-systemets industri, i hvilken man mäste tillverka dyrt till följd al de höga skydds-tuilarue.
Lagsamt Allm. Besa.- och Ekon.-Utskotlcls Betänkande M 14. 33 ett medgifvande i afseende på tidsutdrägt, som icke af nu gällande föreskrifter kan framgå. Beträffande åter frågan om införandet i förevarande § af en bestämmelse derom, att landtmätare skall åläggas att verkställa föreskrifna ändringar i det af honom förrättade laga skifte på egen bekostnad, äfvensom utlemna protokoll derom och ny delningsbeskrifning utan lösen, anser Utskottet vidare föreskrifter, än som i detta hänseende redan finnas, vara dels olämpliga, dels öfverflödiga. Landtmäteri-Instruktionen, af samma datum som Skiftesstadgan, innehåller nemligen i 6 art. 54 §, att landtmätare skall i alla de fall, der han beträdes hafva i sin tjensteutöfning begått fel eller försummelser eller gjort orätt af vårdslöshet eller oförstånd, ersätta den »kostnad och skada, som genom hans förvållande uppkommer.» Enahanda stadgande återfinnes på åtskilliga ställen i Skiftesstadgan, såsom i 3 Kap. 7 §, samma Kapitels 15 § och 15 Kap. 3 §. Att deremot föreskrifva, det skiftesman skall på egen bekostnad verkställa äfven andra ändringar, än som föranledas af verkliga begångne felaktigheter eller af vårdslöshet eller oförstånd; hvarigenom en tjensteman, som efter bästa förmåga och samvete utförde sitt uppdrag, skulle frånkännas vedergällning för sitt arbete; kan icke anses förenliöt med rättvisa. C/ På grund häraf anser Utskottet äfven Cederskogs sislherörda förslag icke kunna (ill något afseende förordas. 18 Käft. 1 §. Anders Wilhelm Uhr har fästat uppmärksamheten derpå, huruvida icke tillsättandet af särskilda domare för handläggning af ägodelningsmål skulle »medföra oberäknelig nytta.» Anledningen till detta förslag måste sökas i den vigt, som ifrågavarande mål och ärenden äga för dem de angå, och i nödvändigheten af de särskilda insigter och den mera omfattande erfarenhet — äfven i ämnen, uti hvilka kunskap icke förvärfvas ensamt genom bokligt studium — som böra finnas hos de personer, hvilka i dessa angelägenheter sitta till doms.
Men det är också lika intygadt, att när denna tillväxt icke i vanlig ordning tillkommit, när derföre den måste upphöra, när var orna hinna stiga i pris, när således sedelroynte s värde förmindskas, isamma mån som derför erhållés mindre varor, så blir äfven känslar af brist så mycket lifligare, som man förut vant sig vid öfverflöd. Om då ovanliga omständigheter tillkomma, 6asom antingen felslagna uträkningar, genom saknade inkomster eller ökade utgifter, blir känningen så mycket starkare; och om utgifterna drabbat landtmannen, eller det är hans inkomster som isynnerhet slagit felt, blir verkan för honom så mycket mera tryckande, som han vanligen har mindre rörligt capital, och som han, i hopp om lättare penninge-tillgång, mera utvidgat sina företag. Ungefär på detta sätt har Stewart tecknat verkningarna af Law’s system pu Franska national välmågan; likaså Smith deri af Skottska Bankernes öfverdrifna discontering. Så ungefär har ändtligen Struensee afmåla!; den penning-förlägenhet, som, ehuru tillkommen af ännu flera andra orsaker, herrskade i, Schlesien efter 7.åriga kriget, i följe af det då utgifna underhaltiga myntet. Under kriget hade man haft öfverflöd på penningar; de nedsattes då till sitt rätta värde vid freden, och de under kriget tillkomna inkomster upphör-» de, under det att behofven hade blifvit ökade. IJv/irje ständ och hvarje menniska, säger Struensee, behof de penningar och sökte att beto nima deni: men de funnos icke. Sä mdsté följaktligen näringar och industri blott af brist 620 Den 28 Juni. pä krafter försmägta. Men ett falskt eller dåligt mynts nedsättning till sitt rätta värde, eller varornas stigande i förhållande till ökningen af sedelstocken, är i sin verkan ett och detsamma, ehuru olika i anseende till myntets beskaffenhet.