Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser nemi., att då Utsk. utgått från den grundsats, att endast Talmännens kostnader, i följd af tahnansskapet, borde betäckas, hav Utsk. icke iakttagit rätta förhållandet, då det är allmänt kändt, och måste vara sjelfskrifven alt Hr Landtm, i och för sin befattning måste vidkännas betydligt högre kostnader, än den Talman, som är boende i Stockholm, äfvensom Talmannen i BondeSt.; i följd hvaraf jag, då ersättningen endast afser kostnadernas betäckande, anser en orättvisa vara begången emot 'Hr Landtm., och således reserverar mig emot det af R. o. Ad. fattade beslutet. Föredrogs ånyo Allm. Besvärsoch Ekon.Utskrs den 26 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. JM:o 2, i anledn. af väckt motion, ang:de särskilda bestämmelser i afseende på grunderna fö ibefordran lill embeten och tjenster. Begärdes ånyo på bordet af Hr Palmcrantz, Johan Mauritz, samt Ilr Rosenqvist, Fredr. Leonhard. Frih. Hamilton, Hugo, uppläste följande: 1809 års Ständer, förclysande deruti, som de flesta andra ämnen, sina efterföljare, tullade med hvarandra om alt pä fäderneslandets altare hembäia gärder af oegennyttig upp - D c n 29 Februari c. m. offring af egna fördelar, för att derigenom bereda det helas återuppblomstrande ur det försvagade tillstånd, hvari tvänne envålds-regenters mattande regerings-systemer och olyckliga krig försatt det älskade Sverige. R. o. Ad. föregick på denna, som förut på stridens hana, med sitt exempel, och afsade sig sina vigtigaste företräden.
Ridderskapet och Adeln af Herr Friherre Fredric Ridderstolpe att, efter upphörande af det an« slag, 700 R:dr, som Vesterås Lazarett fordom erhållit af Seraphimer-Ordens-Gillet, öfverskott å 3-sk:s-afgiften tillflutit Lazaretts - „ Wisby „ Wenersborgs „ Östersunds „ Nyköpings samt Uddevalla do 234: 21. 6 d\o 6639: 6. 8 d:o 2943: Hassan, Statso. Bevilhi. TJtsk. Betänkande N:o 87. 17 Cassan, och att Länets Pröfnings-Comité, i anseende till Cassans behof, bestämt den-* na afgift att fortfarande utgå med 5 sk., hvarförutan Lazarettet ej skulle kunna underhållas ; och af Herr Gustaf Hjerta: att nödvändigt vore efterse , det de af Rikets Ständer sista Riksdag föreskrifna vilkor för afgiften till Curhusen blifvit iakttagne, bland hvilka Motionairen ville minnas, att ett varit, det Lazaretts-fonden skulle lenina bidrag i tnon af antal sängar å Sjukhusen och att, om sådant iakttagits, ingenting vore att anmärka ; men Utskottet, i annat fall, borde till Rikets Ständer inberätta förhållandet ; samt hos Hedervärda Bonde-Ståndet, af Petter Pehrsson från Calmare Län: att han väl toge för gifvet, att Curhus-afgiften borde och måste fortfara, men funne, att förändrade före-* skrifter i afseende på användandet och förvaltningen vore behöflige, helst denna förvaltning för Landet och Städerne varit gemensam, ehuru obestridligt är, att Landets afgift vida öfverstiger Städernas, fastän tvärtom från de senare skola varit å Curhusen intagne ett vida större antal sjuklingar än från Landet , hvartill ingen rättvis anledning {örefunnes, utan yrkade Motionairen, att af Curhus-medlen mätte inrättas serskilda fonder för Städerne och för Landet Bihl tili Rikt-Si. Pro t, I8zS och 1829, 4 Sami. 1 Afd. i, 4ide H:t. zaira Bd. i}> Statso. Bevilln.
Genom konnossementet erkänner befälhafvare!) sig hafva emottagit godset och förbinder sig att i oskadt skick lemna det åt den, som i samma handling nämnes såsom lastemottagare. Enligt allt handelsbruk är konnossementet ett negociabelt papper, hvars öfvergång från en band till en annan anses medföra eganderätt till det gods, hvarå det lyder, och med anledning af konnossementets innehafvande ikläder sig konsignatarien ofta förbindelser, hvilkas åtagande är beroende af godsets öfvergång i hans hand. Derföre bör han ock erhålla en fullkomligt sjelfständig rätt till fullgörande af de förbindelser, konnossementet omförmäler, och befinner sig till konnossementets utfärdare i alldeles samma förhållande som, i vexelaftalet, indossaten till vexelgäldenären. På grund af dessa, genom handelsbruket införda förhållanden, ålägger ock förslaget (§ 100) befälhafvaren emot laslemottagaren en ovilkorlig ansvarsskyldighet enligt konnossementet, hvilken skyldighet endast upphör, när befälhafvaren förmår visa, alt utan hans vållande, omständigheter inträffat, hvilka gjort det för honom omöjligt att fullgöra hvad han i konnosscmentet sig åtagit (§ 103). Med fraktaftalet, som reglerar befälbafvarens förbindelsei' till befraktaren, har lastemottagaren naturligtvis ej det ringaste att skaffa, såvida ej detsamma gäller såsom ett supplement till konnossementet, hvartill dock erfordras att denna dess egenskap skall vara i konnossementet lillkännagifven. På fraktaftalet grunda sig befälbafvarens och befraktareus ömsesidiga rättigheter och skyldigheter. Men då konnossementet utgör ett fullsländigande af fraktaftalet, ja, understundom, såsom vid styckegodsbefraktningar, ersätter hvarje annat fraktaftal, så uppkommer på grund af denna handling ett rättsförhållande äfven emellan befälhafvare och befraktare. Deraf följer att, der särskildt fraktaftal föregått, deltas bestämmelser skola kunna genom konnossementets innehåll ändras, då åt konnosse mentet, såsom den sednare handlingen, bör gifvas företräde. Om detta allt hafva särskilda bestämmelser blifvit i förslaget intagna (§ 100).
Jag tror dessutom, alt man med säkerhet kan antaga, att, sedan Riksg.cont:s sedlar utgått ur rörelsen, till följd af den prescriplionstid som är stadgad, bör en vinst deraf tillfalla Cont. af minst 200,000 r:dr. Dessa af mig nu uppgifna summor, sorn visserligen kunna komma att nedsättas med 4 a 600,000 r:dr, i fall BancoUtsk:s förslag om discontrörelsens öfverllyIlning icke vunne Ständernes bifall, skulle, efter den beräkning jag nu uppgjort, uppgå till icke mindre än 3,800,000 r:dr. R. o. Ad. behagade häraf finna, alt tillgångar äro för handen, icke allenast för nu beräknade alla anslag, utan äfven vida derutöfver, såvida ej capilallillgäugar skola ytterligare, likasom förra riksdagen, samlas i Riksg.cont. Jag har endast velat meddela dessa upplysningar och anhåller, alt Utsk., i stället alt samla capitaler, mätte, på de statsekonomiska grunder jag anfört, taga frågan om Götha canals inköp under förnyad pröfning. Frih. Cederström: Det är i anledn. af Hr von Hartmansdorffs framställning, att icke återremittera, utan lill handlingarne lägga detta betänk, samt all förklara, att R. o. Ad. icke vill ingå i pröfning af några summors beräkning förrän StatsUlsk. vtlrat sig öfver anslagen, som jag har begärt ordet, anhållande, att, i händelse R. o. Ad. skulle deruti sig förena, hvaremot jag icke har något att invända, emedan det står i öfverensstämmelse med slutet af Frih.
Jag kan icke antaga att någon af de män, som sitta i StatsRådet, kan hysa en önskan, att bringa sig sjelf ned till den aldra största möjliga nullitet, genom att på detta sätt tolka Grundlagen. På grund af den uttryckliga ordalydelsen i Grundlagen anser jag således, att StatsRådets medlemmar alldeles icke äro uteslutna från rättigheten, utan fast mera hafva ovilkorlig förbindelse att yttra sig öfver tillsättandet af alla tjenster och således äfven öfver förtroende-sysslor. Tager man vidare i betraktande 3 3 §:s båda afdelningar och skiljaktigheten dom emellan, skal! man tydligen finna att Grundlagsstiftarne med frasen »enär sådana sysslor, hvartill förslag blifvit uprättade», Den 18 Juli. 433 »pruttade», hufvudsakligen menat sådana sysslor, hvartill förslag på flere personer blifvit af underordnade embetsman uprättade och inkommit; men det gifves sysslor, der icke förslag på flere personer inkommit, utan der blott en promemoria eller något dylikt ingifvits till föredraganden, och jag inser ej, att icke föredraganden äfven till sådana sysslor skall finna det vara bäst att sättas i tillfälle att föreslå en efter hans omdöme lämplig person, likasom att att det skall vara Konungens intresse att öfverlägga med Statsltådet om hvilka personer som skola utnämnas till förtroende-embeten. Tager man i betraktande, att dylika embeten äro de vigtigaste i Riket, så är det icke svårt att finna att StatsRåden söka vindicera den största möjliga betydelse åt den konstitutionella rätten att i detta afs. yttra sig. Jag kan icke finna, att något Kongligt prerogativ härigenom skall på det aflägsnaste sätt förnärmas eller kringskäras. Hvaruti ligger detta prerogativ? Deruti att Konungen kan allena besluta; men det kan icke ligga något prerogativ deruti, att Konungen icke skall höra sina Rådgifvare, i synnerhet då man betänker, att Konungen är den som som sjelf utnämnt dessa Rådgifvare och som sjelf kan skilja sig ifrån dem. Han kan således icke deraf finna sig komprometterad.
Styrelsen öfver Fängelser och Arbetsinrättningar Sundhets-Kollegii räkenskaper Svartsjö Lustslotts dito Svenska Akademiens dito Sveriges och Norriges gemensamma fond för konvojafgifter Säkerhetshandlingar, upprättandet af en bok eller liggare öfver Särskilda Utgiftsräkningar, Länens, Teknologiska Institutet Telegraf-Inrättningen Topografiska Corpsens räkenskaper Tross-Passevolans-fonden Tullverket Ulriksdals Invalid-Inrättning , Lustslott , Trädgård Underhålls-Afdelnings, Krigs-Kollegii, räkenskaper Undsättningsanstalterna efter 1826 års missväxt Universitets, Lunds, räkenskaper Upsala, . dito Utgifter, Stats-Verkets, Utgiftsräkningar, Länens särskilda, Utrednings-Afdelnings, Krigs-Kollegii, räkenskaper, Wadstena Krigsmanshus-Kassa Vaktbetjenter, extra, Waxholms bestyckning Veterinär-Inrättningen i Skara „ i Stockholm Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-Akademien Vägoch Vattenbyggnader, Allmänna, Ystads Stalloch Magasinsbyggnader Öfver-Intendents-Embetets räkenskaper JSedaii den revision af Stats-Verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1842 och 1843, hvilken, i följd af 68 §. Riksdags-Ordningen, Rikets sednast församlade Ständer utsatt oell Kongl. Maj:t, den 15 nästlidne Juli, i nåder kungjort att taga sin början den 15 September innevarande år, blifvit utaf undertecknade i behörig ordning verkställd, få Revisorerne derom nu afgifva den, uti 7 §. af Instruktionen den 17 April 1841, föreskrifna Berättelse. Vid början af denna förrättning hafva Revisorerne fått emottaga Berättelser och Sammandrag från nedannämnde Verk om tillståndet och förvaltningen af de till vederbörandes disposition ställda anslag, nemligen: Kongl. Stcits-Kontoretj angående sjelfva Stats-Verket, Charta-Sigillata-Verket, Statens Spanmåls-förvältning, Kreditivfonden och f. d. Allmänna Magasins-fonden. Krigs-Kollegium.
Då Utskottet, för den händelse, att Stockstraffet komme att upphöra för fremmande religions-förvandt, som bordt sådant undergå, i stället för uppenbar kyrkoplikt, hemställt, att den felandes namn älvensom brottet skulle kungöras från predikstolen i kj^rkan, vid hvilken Stockstraffet skolat verkställas, har sådant skett derför, att Stockstraff i detta fall egt rum för brott af svårare beskaffenhet; och enär dels någon lämpligare påföljd, som i berörde afseende kunde sällas i stället för Stockstraff, ej blifvit uppgifven, dels en otillbörlig straffskärpning skulle uppkomma, derest ett dylikt kungörande utsträcktes till alla andra fall, der Stockstraff bordt ådömas; anser Utskotlet de i andra och tredje anmärkningspunkterne omförmäldte yrkanden icke böra till någon åtgärd föranleda. I fråga om straffbestämmelse för den, som med vilja förderfvar annans skogsplantering, med mera, synes tillbörlig uppmärksamhet böra lemnäs deråt, att detta slag af brott, för det skamliga i bevekelsegrunden, i allmänhet fordrar strängare bestraffning, än annan skogs-åverkan, men att detsamma understundom kan begås mera af oförstånd än ondska, samt följagtligen icke bör ovillkorligen med urbota straff beläggas; och Utskottet tror sig hafva å dessa omständigheter fästat nödigt afseende, då Utskottet i sitt förslag tillstyrkt icke allenast fördubbling af de förut derför utsatte böter, utan ock, att fängelse vid vatten och bröd alternativt må kunna ådömas, efter som uppsåtet och ondskan hos den brottslige varit till, hvilken föreskrift, den der öfverensstärnmer med grunderne i Lag-Coinitéens förslag till allmän Criminal-lag, hvarest i flere fall för ett och samma brott utsättas både böter och fängelse, jemväl medverkar dertill, att den, som är bemedlad, ej kan lättare, än den fattige, försona förbrytelsen, livad ser - X Lag-Utskottets Utlåtandej N.-o 69. 3 slulclt beträffar
103 på sednare tider undergått, besöket i kyrkorna derigenom försvåras, samt att förandet af ordentliga kyrkoböcker vid nuvarande förhållanden är i de liesta församlingar nästan omöjligt, utan ätt dessa merendels bestå af afskrifter ur mantalsförteckningarne, äfvensom saköreslängder icke heller till presterskapet aflemnas; och Få Rikets Ständer på grund af hvad sålunda förekommit, bos E. K. M:t i underdånighet anhålla, det E. K. M:t täekles anbefalla de undersökningar och åtgärder, som för en förbättrad själavård i hufvustaden kunna finnas erforderliga, samt att E. K. M:t dervid täcktes taga i nådigt öfvervägande, 0111 icke för detta ändamål företrädesvis bör afses: l:o att allmänna kyrkovisitationer hållas i hufvudstaden, liksom i öfriga svenska församlingar 5 2:o att det ordinarie presterskapets lön bestämmes genom konventioner: 3:o att de extra ordinarie presterna erhålla ett skäligt arfvode, så alt derigenom tillfälle och åliggande kunde gifvas det yngre presterskapet att i vidsträcktare mån, än som nu är fallet, deltaga i församlingarnes andliga vård; 4:o att pastorerne i möjligaste måtto befrias från de för deras egentliga kall främmande göromål; 5:o att barnens undervisning äfven under den tid, som förflyter emellan utgången från folkskolan och nattvardsberedelsen, må blifva en offentlig angelägenhet; G:o att busförhören, enligt deras ursprungliga bestämmelse, må hållas, icke i sakristian, utan i busen, och förhörsrotarnes antal ökas; 7:o att llyltningsförhör med tjenstehjon allmänt anbefallas; oell 8:0 att gudstjeusttiderna förändras till närmare likstämmighet med nuvarande lefnadssätt. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 26 April 1851. 104 Expeditions-Utskottcts Förslag lill und. Skrifvelse, N:o 61. Uppläst och godkänrit hos Ridd. och Adelil den 26 April 1851.
Den skulle vara ett minnesblad från den internationela kongressen i Berlin, sept. Den unga kvinnan på titelbladet, hvilken håller en fackla, står ibland törnen — skall detta månne vara en anspelning? Ett ymnighetshorn håller hon i sin hand, o c h därur ramla tofflor, kokbok, barnskor och slefvar. På hennes hjärta siktar gnd A m o r. E n skämtsam o c h något hämdlysten okänd herre hade äfven skrifvit en » Styrmansvisa » tillägnad damerna på skeppet » Frauenkongress ». m e d önskan att de snart måtte få landa i fridens hamn. Den var mycket k v i c k o c h rolig m e d åtföljande teckningar och väckte stor munterhet. Kongressens allra sista akt utspelades på teatern söndags middag d. Kvinnokamp hette stycket, s o m där gick öfver tiljan, och s o m i samlade drag visade alla de svårigheter en ung kvinna har att kämpa med, då h o n under fattigdomen vill bevara sin dygd o c h grundlägga sin själfständighet. Salongen var m y c k e t upprörd, damerna gräto o c h en bars ut afsvimmad. Dagen därpå spriddes de flesta af mötets medlemmar åt olika håll o c h ett välbehöfligt lugn inträdde. Man har tillfälle att samla minnen af angenämaste art o c h ordna de intryck, s o m det afslutade mötet lämnat. Man frågar sig själf, som läraren brukar göra m e d gossen i skolan: hvad lärdom hämtar du häraf? Framtiden k o m m e r att gifva ett för många kanske oväntadt svar på den frågan. Augusta Guldbrand. &amp; Missuppfattningar. Skiss af Erny. » » Nå, du milde! » Fru Eggert slog ihop händerna. herr. » » A f s k e d. » Nej, » svarade Karin. » Herr direktören väntar anmälde en ordonnans. » Jaså. herr Eggert, j a visst, j a. » h m. » Jaha, fastän kaffekokningen icke ingår i d e t. Farfars m o r! Viveka — Sen till, tidning att Idun finnas Lang. * Iduns Modealla e d r a bekanta! och hos * Iduns läkarartiklar. (Eftertryck förbjudes.)
I fråga om utdelningen af bihanget till Riks-ståndens protokoller, eller de af Utskotten afgifna betänkanden samt från riksstånden expedierade protokolls-utdrag jemte Expeditions-utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse^ har Stats-utskottet erhållit den upplysning, att utaf de 1350 exemplar, som upplagan af nämnde bihang under denna riksdag utgör, aflemnas: till Ridderskapet peli Adeln 500 exemplar. » Preste-ståndet 70 » » Borgare-ståndet . ., 75 » » Bonde-ståndet 125 » » Utskotten, m. II 50 » hvarförulan till utdelning inom Utskotten efter särskilda reqvisitioner äro afsedda . 90 » och öfverlemnas till Riksgäldskontoret, för att prenumeranter tillhandahållas ' -40 » Således uppgår antalet af de under riksdagens lopp utdelade exemplaren till 950 » samt den ännu odisponerade återstoden till 400 » tillsammans 1350 exemplar. Hvad nu beträffar de återstående 400 bihangs-exemplaren, så får Utskottet hemställa, att Stats-Utskoltets Utlåtande, N:o 229. Ank. till Exp. Utsk. den 1 Juli, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om inrättande af ett Arkiv i Rikets Ständers hus. (Rgs-Afd.) Till undanrödjande af det hinder för riksdagsärendenas behandling, sorn förorsakades deraf, att inom det hus, hvarest 3:ne af Riks-stånden och alla Utskotten, utom Banko-utskottet, holle sina sammankomster, icke funnes någon för dem gemensamt tillgänglig samling af Svenska författningar och Rikets Ständers vid föregångna riksdagar fattade beslut samt Bihangen till Riks-ståndens protokoll, har Prosten C. G. Berlin, uti en hos Högv.
Till att börja med, de bepansrade kanonbåtar, som finnas att tillgå, och, jag tillägger, alla de monitorer, hvilka icke behöfvas för det lokala försvaret af Carlskrona, såsom jag redan omnämnt, samt möjligen en eller annan, som måste qvarhållas i Stockholm. Att Gr. von Platen åtminstone år 1862 ansåg detta vara ett uppdrag, tillkommande äfven de djupgående fartygen, visar sig af ett hans yttrande till Statsråds-prot:t, så lydande: »djupgående, dock endast så mycket som nödigt är för att erhålla fartyg med de bästa medel nutiden erbjuder till skydd mot fiendtliga skott, utan att dem beröfvas möjligheten att med hastighet och lätthet röra sig i våra Iotsmansfarvatten», således i skärgårdarna, der ju de flesta af våra lotsleder äro belägna; och när Hr Gr:n önskade att monitorerna skulle kunna inom dessa röra sig med hastighet och lätthet, var det väl ej för att de blott i fredstid skulle kunna färdas genom dem, utan för att de derstädes skulle kunna begagnas under krig. Det är således med verklig ledsnad jag hört Hr Adlersparre uppgifva, att alla våra monitorer skola, såsom tillhörande vårt yttre sjöförsvar, placeras i Carlskrona, emedan de, i följd af sin storlek, voro mindre lämpliga att röra sig i skärgård. Men dessa monitorer, hvilkas förmåga att äfven i svårt väder reda sig på hafvet jag ingalunda vill förneka, äro dock i alla fall ej passande för krigföringen å öppna sjön, då de ej ega nog hastighet för att upphinna sin fiende.
Utskott gjort och att det skulle fordras så mycken tid för nya ledamöter att studera »ig in i ämnet, att ändamålet skulle genom tidsutdrägten förfelas. Det bästa sättet vore tilläfventyrs att alla de ledamöter stf Stånden, sorn hafhäfva anmärkningar att görs, kunde få företräde för Bevillningsutskottet, samt att äfven andra personer, som kunde hafva upplysningar att lemna, såsom handlande , fabrikörer rn. fl. blefvo tillkallade inför Utskottet. Men saken må blifva behandlad huru som helst, så anhåller jag, att få »öra några små tillägg. Jag finnér tullen på Ull ganska olämpelig. Den finare är belagd med 15 procent införsel, och 5 procent utförseltul!den gröfre med 2 procent införsel och 15 procent utförsel tull. Det lärer likväl vara en allmänt känd sak, att det här i landet är bättre tillgång pä fin än på grof ull, och att den sednares produktion således bättre behöfver uppmuntras. Det är ej. med 2 pro.- cents ioförselstull, som det kan. ske. Förhållandet borde vara tvärtom H. err l^éfrén, Johnn Pehr', jag utbeder mig apt korteligen få anföra de svårigheter sorn visa sig; Ben ig Augusti f. /ii. 5 e? för mig vid afgörande af förevarande fråga. Ridderskapet och Ådein har redan i ett föregående plenum beslutat, aäS upptaga saken i hela dess vidd. Genom detta beslut har ett stort hinder uppkommit för tillsättande af ett Särskildt Utskott, om cck det vöre förenligt med Grundlagen. Tillsättande af ett sådant förutsätter, att målet skulle hvila intill dess det ifrån detta Utskott åter inkommit, och Riaderskapet och Adeln skulle derigenom öfveraas dakasta dst beslut, som togs förledne Thorsdag. 71 §. Regeringsformen lemnar utväg, huru bevillningsfrågor skola behandlas, då ej Riksens Ständer enstämmigt antaga Utskottets förslag, men på det denna utväg må kunna vidtagas, måste hvart Stånd förut fatta sitt beslut.
Leijonancker haft den närmaste tillsyn öfver den mest maktpåliggande och med största svårigheter förenade delen af reparationen, eller den af grundmurar nes till Riddarhusbygguaden omläggning, har Utskottet ansett sig ega full anledning hemställa, att Ridd. o. Adeln icke blott måtte betyga Herr Ofverste-Löjtnant Leijonancker sin tacksamhet för den outtröttliga vaksamhet Herr Ofverste-Löjtnanten egnat åt utförandet af samma byggnadsarbete, utan äfven, såsom en gärd af Ståndets synnerliga aktning, låta till dela Herr Ofverste-Löjtnanten en på Riddarhuskassans bekostnad verkställd afprägliug i guld af Riddarhusets stora medalj. i § 11. (pag. 32—34 i Dir. Berättelse.) Då, beträffande den här afhandlade frågan om åtgärder för ordnandet af Riddarhusets gårdsplan, Utskottet begärt, men ännu icke fått emottaga, Direktionens närmare utlåtande uti åtskilliga till denna Irågas slutliga behandling hörande omständigheter, har Utskottet, för att ej fördröja sitt utlåtande öfver Direktionens berättelse i öfriga delar, ansett sig böra framdeles i serskildt memorial meddela sitt yttrande i detta ämne. §12. (pag. 35 i Dir. Berättelse.) Direktionen meddelar i denna § att, till efterkommande af Ridderskapets och Adelns beslut vid förra riksdagen, angående förfärdigande af Konung Gustaf II Adolfs bröstbild i öfvernaturlig storlek, Direktionen med Professoren C. G. Qvarnström träffat aftal om bröstbildens modellering och gjutning i brons jemte ciselering; hvarefter och sedan bysten, som blifvit gjuten i Köpenhamn sistlidne höst är vorden levererad samt en efter Professor Qvarnströms ritning huggen marmorpiedestal dertill anskaffats, den store Konungens bild blifvit uppställd å den af Högloft.
— N:o 5. i fråga om anslag för år 1854 till gevärsfabrikationen. I. B. 231. A. 233. II. E. 3. •— N:o 6. angående bestridandet af kostnaderna för nuvarande riksdag. II. B. 88. A. 106. lil. E. 101. — N:o 7. angående godtgörande af riksdagskostnaderna för Landtmarskalken och Talmännen. II. B. 88. A. 106. — N:o 8. angående förskott å aflöningen för den hos Riks-Stånden och Utskotten anställde betjening. II. B. 88. A. 107. — N:o 9. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 4. II. B. 88. A. 107. — N:o 10.' med ålerlemnande af en utaf Pehr Mattsson från Vester-Norrlands län väckt och af Hedervärda Bonde-Ståndet till Stats-Utskottet remitterad motion, angående anvisande af den åter - ( 171 ) slående hälften utaf skycldsafgiftea lill Folkundervisningen. II. B. 435. Stats-Utskottels Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden. — N:o 11. med återlemnande af 2:ne särskilda ulaf Anders Andersson och Johan Johansson från Östergöthlands län väckte och af Hedervärda Bonde-Ståndet till Stats-Utskottet remitterade motioner, angående anslående lill fattigvården af den återstående hälften af personella bevillningen. II. B. 435. — N:o 12. med återlemnande af en af Hr G. F. Asker väckt och af Vällofliga Borgare-Ståndet remitterad motion, innefattande hemställan, att folkskole-afgiften må hädanefter af kronans och städernas upbördsmän omedelbart levereras till vederbörande skolstyrelser. II. B. 435. III. A. 93. — N:o 13. angående