Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och der misshandlingen sträckt sig ännu längre, har all vegetation försvunnit och det onda utbrutit till ett frätande kräftsår, flygsanden, som hotar att fördrifva plundrarne sjelfva.» 4 Lagsamt Allm, Besv.- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, M 29. »Westergötland ansägs förr för Sveriges ädlaste och fruktbaraste landskap; just dess fruktbaraste slättland lider nu på längre tid af en fortgående afmagring, oell dess fordom rikt skogbeväxla trakter hafva förvandlats till afrikanska stenöknar, benämnda med det varselfulla namnet: Svältor, emedan nu på dem knappt någon lefvande varelse kan linna näring. Äfven Hallands kala, fula, ofruktbara hedemarker voro i sagornas tidsålder beklädda af en yppig vegetation, och den utanför Warberg belägna väderbitna Getterön, der nu knappt någon fotsbög planta trifves, hade ännu 1396 stor och reslig ekskog, som nämnde år fälldes till palli — sader kring Warbergs fästning. Det var med sorglig känsla jag, botaniserande i dessa nejder, bland det nödväxta gräset fann blad och skott af ädlare växtarter, som nu aldrig komma till utveckling, utan blott qvarstå som sörjande minnesvårdar efter en lyckligare, förgången tidsålder.» »Grunden till dessa nedslående förhållanden är likväl icke alt söka i naturens aftynade produktionsförmåga, som man vanligen tror, utan först i skogarnas totala förstörande genom ofta förnyad svedjning och misshandling. Sedan dessa blifvit utrotade, infinna sig endast sådana växter, sorn kunna trifvas på den magraste jord, ljung, mossa och lafvar. Utan insigt i naturens lag, alt dessa intaga marken, endast då den ej förmår frambringa ädlare växter, fortsätter man ytterligare afsvedjandet och utmerglingen, till dess all matjord, alla närande ämnen för vegetationen blifvit förstörda eller genom elden ingått i olösliga föreningar.
Den, som kan göra ett sådant förslag, har dermed ådagalagt, att han aldrig utfärdat Fastebref, ty i annat fall hade han dervid fått lära, huru sådane bref höra Charteras, och således funnit sitt förslag omöjligt att verkställa, då köpeskillingens belopp bestämmer Chartans storlek, som efter 1823 års ChartaeSigillaUeFörordning och äfven ef - Den i April f. m. 79 ter den nu föreslagne, kan fordra sådane stämplar, som aldeles icke finnas, såsom lill exempel 15, 21, 27, 3o, 33, 3p, 42 och 43 sk., samt då de uppgå till Riksdalertalet, kan blifva till en Fasta 1 R:dr i5 sk., 2 R:dr 3 sk., 3 R:dr i5 sk., 4 R:dr 27 sk., 5 R:dr 45 sk., 6 R:dr 39 sk., och så vidare. — Sådane stämplar finnas icke’, hvarföre man måste sammanlägga flere, till dess den erforderliga valeuren träffas, och således kan till en Fasta fordras många Chartor, då inga andra Chartor finnas på skilling än 3, 4> 5, 6, 8, 9, 12, 16, 18, 24» 28 och 32 sk., samt på R:dr 1 j-, t|, if, 33\ — Vid sådant förhållande ville jag väl se, huru den värde Talaren skulle kunna verkställa sitt förslag att skrifva en Fasta på Chartan, då dess belopp icke möjeligen kunde hopjemnkas med mindre än 6 eller flere, och då hela Expeditionen vanligen slutas på tredje sidan af arket. Mera lärer väl icke behöfva sägas till vederläggning af det overkställbar projectet. Här har ock ytterligare blifvit sagt, att man icke trodde någon Domare finnas, som icke kunde ställa borgen. Det tror väl äfven jag; men jag tror också, att en rättskaffens
F r i - Den 19 October.! 4455 Friherre /esta Isv är 6: Stats-Concret uppger wid hwarje Riksdag cu lLbieLU öfwer Stats - Werket, öfwer dest inkomster och utgifter. Deraf kan man blott se efter om allt blifwit rätt anwändt wid hwart Departement Jag har sjelf wid hen nu gjorda revisionen sett att SuMmor blifwit utatzigncrade, men ej till hwilka ändamäl. Sädant bör dock genom en revision kunna upptäckas, och derföre bchöfwcs att äga tillgäng till Oepartcmcnlcrnas räkenskaper. Hans Excellcnce Herr Grefwe juutti: Om meningen med en revision är att endast hastigt gerlomgä räkenskaperna, medger jag gerna att § mäste förblifwa oförändrad, med Friherre Rckelkvärcks föreflagna tillägg. Men skulle' meningen wara den, att Stats-Contoireks räkenskaper genom denna allmänna granskning wore tillräckligen reviderade, kan jag ej dertill samtycka. Cn vigtig revision deraf är omöjlig att pä korrt tid »verkställa. Jag hemställer' Medes om icke det wore bäst att Stats, Utskottet wäl finge tillgäng till alla afflutade räkenskaper, men att det oagtadt den wanliga Revisionen af Kammar - Rätten fortsätter, Grefwe Dels 6 ar 6 i e - anmärkte, ätt dä revisionen hwart annat är komme att anställas blcfwe det ej 5 ärs räkcnssaper att granffa.- Grefwe ^öevenkjelm: Till Hans Excellcnce Grefwe st.uucn8 grundcliga skäl wore föga att tillägga. Han trodde att det andra Momentet» sädant det nu wore omarbetadt, fullkomligen uppfyllde Friherre AäellvLrcks önskan, hwilken Utan twifwkl more, e) att ziffran skulle granskas, utan endast anord, bingarne. > Harri 4456 Den 19'Ortsbor. Hans Epcellence Herr Grefwe Ruotsi: Jag endast öberopa'- hwad jag förut an-fört.
De båda kontrahenterna hade nu dagligen varit tillsamman öfver en veckas tid, och Werenius hade verkligen funnit sig mycket intresserad utaf den glada, rättframma Bella. Denna tyckte rätt bra om honom och betraktade honom med en viss nyfikenhet, som var en följd af Claras förrådande af Claes ' plan, samt visade sin orädda karaktär genom att tämligen skarpt kokettera med den gode häradshöfdingen. Målningen framskred fort, sedan ändtligen resolution fattats, och snart stod skåpet färdigt uti sin nya glänsande skrud. Men nu började en diskussion om, hvarthän det skulle flyttas. Slutligen gick Bella segrande ur striden. I detsamma inträdde Claes och ögonblickligen fattande situationen, utropade han mera sanningsenligt än diplomatiskt: » Hallå Werenius, det var ju det jag skref till dig, att Bella visste, hvar skåpet skulle stå ». Tablå! Claes hastade ut, högst förlägen; Werenius fick plötsligen mycket att syssla med det omtvistade skåpet. » Hvad menar han väl? » frågade Bella oskyldigt. Hon förstod sammanhanget mycket tydligt och njöt utaf Werenius ' skuldmedvetna utseende. Claras inträdande med ett bref i handen räddade honom från att svara. » Här är en bjudning från Vråröd till middag i morgon. Jag har antagit för oss alla fyra. Ekenhjelm är återkommen från Egypten och är nu där på besök, hör du Bella », säger Clara med ett litet elakt småleende. Werenius spetsade öronen bakom sitt skåp. Han kände nog Ekenhjelm. » Den fördömde rikskurtisören, han skulle nog o. s. v. » mumlade han. » Det gläder mig verkligen att åter få träffa honom », sade Bella, som sett Werenius ' mörka min och naturligtvis var färdig att genast draga nytta däraf. * * * En stor sval matsal med mattbelagdt parkettgolf. Sommarsolen var utestängd medels tunga draperier och rummet upplystes dämpadt af spetsbehängda lampor. Luften var uppfylld af vällukten från den mångfald af Gloire de Dijon, som i låga silfverskålar prydde middagsbordet. Dinern nalkades sitt slut, och stämningen var mycket animerad.
Äfven mot beslutet i sisla punkten får jag reservera mig, och anser att det tillstyrkta anslaget 100,000 R:dr Runt bordt, på sätt Kongl. Majit föreslagit, utgå endast som kreditiv.» Af Herr Murén: »Då den för befrämjande af en förbättrad skogshushållning af Kongl. Majit tillsätta kommitté uti sitt sakrika Betänkande, sid. 98—105, hvilket, jemte Kongl. Majits nådiga proposition i ämnet, blifvit till nuvarande Ständer aflemnadt, föreslagit och framställt allt hvad i afseende å särskilda förhållanden med skogarna i Rikets sex norra län kan anses nödigt och möjligt att tillgöra, så kon jag icke instämma uti det af sammansatta Utskottet med en rösts pluralitet nu fattade baslut., utan får mig deremot vördsammast reservera; hemställande att Rikets Ständer, utaf ofvanuppgifne anledning, ville förklara Herr Bodells motion icke kunna till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.» Af Herr Bodell: »Emot 1:a punkten erinras, att kronoskogarnes förvaltning af en central-styrelse i hufvudstaden innebär en betänklig rubbning i kameral-väsendet. Att ifrån lokal-myndigheterne (Kongl. Majlis Befallningshafvande och kronobetjeningen) under Kongl. Kamtaar-kollegii kontroll, öfverflytta denna förvaltning till skogs-styrelSen, skulle dels medföra den olagenheten, att jägeri-betjeningen i orlerne, tillsatt med afseende på forst-kunskap, iklädes egenskapen af förvaltare, uppbördsman och redogörare, samt på visst sätt intresseras uti en betydligare afverkning, dels kräfva en vida större personal i cenlral-styrelsen, än förslaget upptager, då man besinnar den mängd af ärender, som i och för berörde förvaltnings-bestyr med kronoskogarne för närvarande är fördelad på de särskilda läns-styrelserne och inför Kongl. Kammar - 20 Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv. o. Ekon.-Utskottets Utlåtande M 31. kollegium redovisas.
(Då) allt från ben stuuben scennen ^örföljbes af tjennes blicf; prinsessan robnanbe lybbes Ejan såg t) ennes ögon stråla ©11 talets odj stämmans smef, £mot sig, bcart än tjau gtcf. ITten stum oib sin strängabe luta Satt soennen, byster odj blef. De lyste Ijonom som facflor ©dj säfert, s o m natten nalfas, Sin lycfas solljus ban såg ITTeb blefnanbe strålar sjunfa Iteb mot förintelsens cåg. S o r t till tians scala bäbb, £jan brömbe om bem om natten ©d? oafnabe ocb, car räbb JTten frnftan smalt tjän t Iycfa, Här sommarens solsfen fom, Ijon oäjte boar bag till brottning, © d) scennen sjöng för priusessan £jan sjönf till en fattig scen. ©dj i bennes ögon Ijan läste: 3 lunben bagarne om. " Dt mötas albrig igen! " £jan sjöng om ben färlef, som täuber, Som bränner lift elb ocb, förtär; Då talabe fungen i salen: " 3 foäll ct smyeFe till fest! Dår botters trolofniug ci fire ITTeb ribbarn, oår böge gäst! £jan sjöng om ben färlef, som cärmer, S o m stärfer, lyfter odj b ä r. S å satt ban en afton inb lutan, ©et; parfen blef soal ocb. sfum, TTEen ännu till strängarnes flagan prinsessan lyssnabe stum. ITTirt page, big oill jag som forbom 3 afton oib lutan s e! Du sjunge oss oisor om färlef ©dj loife oss gråta &amp; d) kl " Då lät fjon meb ens f^elt safta Xutan Sin smala, snötjoita ijanb Sätt som ett blomblab falla ITten soennen soarabe stilla: p å strängarnes toinnabe banb. " ITTirt fonung, fåfängt bu ber!
7:de punkten i lånereglementel innehåller: ”Sednast efter 5 års förlopp, räknadt från d. lista Juli 1844, bör den byggnad, till hvars upförande lån erhållits, vara i så fullbordadt skick, att försäkring derå i städernas allmänna Brandstodsbolag, enl. de för denna inrättning gällande föreskrifter, må kunna vinnas, vid äfventyr, att länet i annat fall genast infordras.” Till försäkring i städernas allmänna Brandstodsbolag föreskrifves icke ovilkorligen, att husen skola vara tegelbeklädda, således kunde husen vara i det skick, att de kunnat vara försäkrade i städernas allmänna Brandstodsbolag före år 1849, ehuru enkan Ljungströms hus icke blifvit legelbeklädt förr än 1850. De lån, som för dessa hus äro beviljade, äro endast sådana, som för trädhus äro tillåtna, d. v. s. lån inom halfva värdet. Således då ett hus måste vara upfördt någon tid innan det kan tegelbeklädas, så ligger i den omständigheten icke någon, motsägelse. Att husen voro upförda före 1849 det är deremot påtagligt deraf, att lånehandlingarna före den tiden voro till Riksg:s-kont. inlemnade. Således var huset i det skick, att det kunde försäkras i dess dåvarande skick, nemi. såsom trädhus betraktadi, men låntagaren hade, just derföre att huset då var i detta skick, iklädl sig högre ränta. Sedan Rathan försatt sitt hus i det skick, att han var berättigad till lägre ränta, och detta skedde inom den tid, som för säkerhetshandlingarnas aflemnande till Riksg:s-kont. var föreskrifven. Enl. min tanka är i denna punkt alla vilkor noggrannt iakttagna, och jag får således anhålla att R. o. Ad. behagade bifalla hvad StalsUtsk. i denna punkt föreslagit. Gr. Lagerbjelke: Enl. Riksg:s-kont:s reglemente medde las lån på trädhus, då de icke äro tegelbeklädda, mot 4 proc., och då de äro tegelbeklädda mot 3 proc. ränta. Ifrågavar. byggnader voro, såsom Gr.
"Nå, lika mycket hur dermed var, men det vissa är, att biskopen han stod på sig och försvarade sina gerningar, och herr Klas, som du vet ej har långt efter vrede, blef så ond, att han blef helt svart i syna. Nå han är nu just ej så ljuslätt eljest heller. Och han redde af biskopen så jag fruktade han skulle slå till honom. Men der voro många af adelsherrarne som ville komma åt herr Klas, och deribland någre hans fränder, som äro honom hätske, och de påstodo att förakt för god sed och religion utbredt sig bland folket, och att herr Klas icke borde vara den, som skulle hålla med folket i att illa bemöta presterna. Så kom der en som påstod att herr Klases ryttare hade kommit i delo med en prest, och så hade de kastat honom ut öfver kyrkogårdsmuren. Herr Klas for opp med knuten näfve, men satte sig åter ned och kastade nacken bakut och såg tankfull och ledsen ut. 'Sannerligen jag det kan hjelpa', sade han. 'Gjord gerning är gjord.' Ännu funderade han litet på saken, men sade sedan skrattande: 'Ja inte vet jag bättre råd, än att de kasta honom in igen samma väg, ty sannerligen jag kan annorlunda hjelpat.'" "Sådan gudsförsmädare", sade fru Metta och lyfte ögon och händer. "Nå inte var det så farligt heller! Men så började alla att påstå det herr Klas skulle straffa sina knektar. Om de finge medhåll vid sådant barbari, blefve snart hela landet en röfvarehåla och dylikt, och nu blef herr Klas så ond, att han sprang opp. Men vet J, mor, biskopen han är dock en dugtig man, ty han gick emot honom med alfvar och värdighet och utan all räddhåga och sade: 'Herr Klas Fleming', sade han, 'J ären en stor och mäktig man och förmår mycket, men derföre ligger ock på eder ett ansvar, större än på andra, som mindre makt hafva. Eder tillkommer att vaka öfver att i landet religion och god sed skyddas.
I anseende dertill, att de, under Götha Kanal-Bolags f. d. Diskonts Afbetalning fortsatta utredning, allt sedan år 1834» hdlulna medel blifvit på tfu lanken Diskont-utredningens särskilda Räkning i Banken insatta, utan att någon afbetalning under tiden skelt å Bankens förskott lill liqviderande af Diskontens skulder, hade, vid sistlidet års slut, bildat sig en på — 22 — denna Räkning inneslående behållning af 80,117 R:dr 21 sk. 8 rsl., utom den af Bankens egna medel, vid realisationens verkställighet, på samma Räkning afsatta summa af 10,000 R:dr för bestridande af sådana med utredningen förenade utgifter, hvartill inkomsterna icke lernnade tillgång. Denna behållning har dock numera, enligt Herrar Fullmäktiges beslut, blifvit till Bankens disposition öfverlemnad , såsom afbetalning å meranämnde Diskonts skuld till detta Verk. Härigenom har också samma skuld i verkligheten blifvit minskad till dess i inistlidet års räkenskaper upptagna belopp af 918,907 R:dr 4 sk. 1 rst., hvilken summa, med tillägg af Diskont-utredningens ännu utelöpande Assignationer å Banken, uppgående till ett belopp af 65 R:dr 1 1 sk. 10 rst., egentligen utgör Diskontens nu återstående hela skuld, alldenstund de öfriga, såsom skulder i räkenskaperna upptagna, poster endast utgöras af influtna medel, som ännu icke blifvit afförda å de fordringar, till hvilkas liqviderande de skola användas.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 Dec. 18SO, kl. 11 f. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Stander i fråga om ersättning till Handelsoch Sjöfarls-fonden för forskjutne medel lill slafvarnes friköpande ä St. Barthelemy. Gifven Stockholms Slott den 15 November 1850. Sedan Kongl. Majit uti nådig skrifvelse till Rikets sednast församlade Ständers Stats-utskott af den 31 Mars 1848, jemte meddelande af de åtgärder, som blifvit i och för friköpandet af slafvarne å ön St. Barthelemy vidtagne, till Rikets Ständer i nåder öfverlemnat att bestämma, huruledes Handelsoch Sjöfarts-fonden, 16 KonglMaj:ls Nåd. Proposition, M 18. sorn genom tillhandahållande af de för berörde ändamål erforderlige summor fått vidkännas en utgift af tillsammans 119,760 r:dr 19 sk. svenskt banko, måtte för detta förskott undfå ersättning; men Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 21 Juni samma år till svar härå anmält, att sorn statens, för det då närvarande disponible tillgångar, icke medgåfve godtgörandet af ifrågavarande betydliga förskottssumma, Rikets Ständer funnit densamma böra uti räkenskaperne balanseras intill nästföljande Riksdag, då Rikets Ständer finge tillfälle att rörande ersättandet, deraf sig vidare utlåta; har Kongl. Maj:t nu velat detta ärende ånyo till Rikets Ständer| i nåder öfverlemna; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. A. P. Sandströmer. Utdrag af •protokollet öfver Vinans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet å Stockholms Slott den 15 November 1850. Närvarande: H. E. Justitie-Stats-Ministern, Herr Grefve Sparre. H. E. Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne, Herr Friherre Stjerneld. Stats-råden:
Hans Excellence Herr Grefven ock LandtMarskalken yttrade att Utskottets anmälan, i afseende å denna punkt, icke för närvarande erfordrade någon åtgärd. 27:de InkomstTiteln, Nummer Lotter iemedlen. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln förblef vid dess, i afseende å NummerLotteriets upphörande, redan fattade beslut. Ropades Ja. 1^ anledning hvaraf Hans Excellence hemställde om Ridderskapet och Adeln god« kände de af StatsUtskottet, rörande NummerLotteri-Inrättningen, föreslagne voterings-propositioner. Bifölls. InkomstTitlarne N:o 29. Danska fyringsmedel och N:o 3o. Ersättningar. Herr Hjerta: Jag föreslår så mycket heldre bifall till förslaget, att Ridderskapet och Adeln måtte förena sig i BondeStåndets beslut, som jag anser, att dylika titlar, hvilkas belopp beror af serskildta omständigheter, också bör förblifva under Den 12 Junii e. rn. 55 serskildta rubriker. Jag medger att jag, under de förra öfverläggningarne härom, yttrade att man borde sätta in dessa medel under en gemensam rubrik: Ersättninningar. Men jag har sedan insett, att denna afgift snarare bör stå under serskild rubrik, emedan just dessa medel äro ett bevis på nödvändigheten för Rikets Ständer, att undersöka sina InkomstTitlar. Dessa Fyringsmedel hafva nemligen uti flera års Riksstat varit bortglömda och blefvo först år 1818, om jag mins rätt, återfunne afStatsUtskottet. Jag anhåller derföre om proposition derpå, att Fyringsmedlen måtte under serskild rubrik uppföras, Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedtj Gustaf: Jag yttrade mig äfven förra gången, då fråga om Danska fyringsmedlen förevar. Jag gör det nu å nyo, i synnerhet som jag icke kan instämma i det yttrande, att desse medel så till sägande blifvit påfunna. Deras uppbärande blef af kriget afbrutet, men de ingingo sedermera till deras primitiva årliga belopp.
Den ersättning skall gäldas, pä >-ätt i § 26 foreskrilves. ^ ^.o .?7- 23 §. 23. lifter det, genom trälbud öfverenskommelse eller serskilda Nämndens, s>ä sätt I 18 sugs, ^urterne meddelade beslut, ersättningsbeIos)s,et bestämdt blifvit, bora, inom en munud, sä vid-, jorden eller lägenheten redun ur ulträ<ld, medlen till den, 8o,n vederbör, utgilvus eller bos konungens Lefulluingsbafvunde nedsättas. Xr icke jorden ellsilägenheten redun afträdd, vare den, 8vm användandet ^rkat, skyldig utt, inom den tor gstrudandet utsatta tid, medlen utgifva eller nedsätta, ester hvad nu ssgdt är, eller ock, dere8t summa yrkande nedlägges, härom, inom sex veckor, ifräu det lXämndens beslut mecldelades, men inom aftrudestiden, ilerest den förr infaller, gifvs veder^arten bevislig underrättelse, eller ock inlewnu skriftelig anmälan till hätlen eiler Oomhafvundeu; och skall, sä snart betulning eller nedsättning uf belo^svet inom stadgad tid skett, veilerborunde hafva rättighet att, utan hillder af talan, som efter 20 och 2! förås kun, joiden eller lägenheten genast tillträdu.
Genom bibehållande af de i della hänseende vid 1834—1835 års riksdag fastställda grunder, nödgas nu dessa embetsoch tjenstemän i stämpelafgift för fullmagter och förordnanden m. m., utöfver de 5 procent af lönebeloppet eller Iöne tillökningen, som vid befordringar skall af alla embetsoch tjenstemän utgöras, betala förhöjning i stäinpelafgiften, motsvarande dels sigillpenningarne, 1 R:dr 50 öre, dels kansligebuhren eller 7j procent af lönen, hvadan de som erhålla E. K. Majlis fullmagter och förordnanden fä i stämpelafgift för fullmagten eller förordnandet erlägga tillhopa 12.] procent af lönebeloppet, då deremot alla andra embetsoch tjenstemän endast erlägga 5 procent deraf. Detta förhållande har synts Rikets Ständer innefatta en orättvisa, som desto hellre tarfvar rättelse, då man besinnar att den, som tillträder en tjenstebefattning, i allt fall får för fullmagten vidkännas utgifter, sorn medtaga en icke obetydlig del af första årets löneinkomst. Då likväl de, som från Rikets embetsverk och andra offentliga myndigheter erhålla fullmagt, konstitutorial eller förordnande å embete eller tjenst, äro skyldige att erlägga lösen för sjelfva expeditionen, hvilken lösen, enligt riu gällande expeditionstaxa, utgår med 2 Ridr för expedition från embetsverk tillhörande första afdelningen och med 3 R:dr för expeditioner från embetsverk af andra afdelningen, hafva Rikets Ständer ansett att, derest stämpelbeloppet för fullmagter, konstitutorialer och förordnanden, som från E. K. Majits Kansli expedieras, nedsättes till likhet med hvad för fullmagter m. m., utfärdade af rikets embetsverk, finnes stadgadt, ett lämpligt belopp bör, i stället för expeditionslösen, såsom stämpelafgift utgå för hvarje dylik expedition; och har detta belopp blifvit lill 6 Riksdaler bestämdt.
Sålunda hafva från Berlin inkommit 8,000 infanterikaskar å 4 R:dr 33 sk. 10 r:st stycket; 10,000 keppis ä 4 R:dr 18 sk. 6_r:st stycket, samt 9,500 omgångar renslar samt bandoler med remmar, för hvilka sistnämnde Sersedlar, jemlikt Kongl, brefvet den 9 Mars 1855, anvisats ett belopp af 143,500 ,:dr, men hvarför kostnaden endast utgjort 108,235 R:dr 32 sk. eller tillika med frakt, umgälder m. m. 11 R:dr 22 sk. 4 r:st stycket. Från Berlin hafva derjemte blifvit införda kläden af olika slag, hvaribland ett parti grått af omkring 41,700 alnar, ä 2 R:dr 9 sk. 1 rtst per aln, samt för sjukvårds-materielens kompletterande ett parti linneväf af 79,386 alnar å 10 sk. 5 r:st per aln. Från Frankrike äro till riket införda 1,000 stycken reserv-sadlar med tillbehör ä 28 R:dr 41 sk. 11 r:st; 500 stycken dito k 30 R:dr 39 sk. 7 rist samt 500 st. oklädda sadelbommar. Slutligen hafva från Hamburg blifvit införda och till tyg-förrådet öfverlemnade 2,000 lans-stån<rsämnen af ask, hvilka icke inom landet kunnat anskaffas och hvarför kostnaden utgjort tillsammans 959 R:dr 15 sk. Priset å förenämnde artiklar, upphandlade inom riket, utgjorde: för en kask 7: „ „ keppy 5: 8. — „ „ rensel samt bandoler med tillbehör 13: 16. •— „ lärft, per aln — 22. — , grått kläde af gröfre ull än det Preussiska klädet, per aln 2: 12. — § 8. Utaf det vid 1855 års hufvudbok fogade sammandrag öfver krut-räkningarne inhemtas, att behållningen af krut i Kronans förråder vid revisons-årens slut utgjorde: