Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Voteringen har utfallit med 59 Ja och 60 Nej; och då Nej vunnit, är införselslullen å Filar bestämd till 6 sk. per skålpund. tit.te Noteringen (2:o) Den, som vill, att till coutrapioposmou i hufvudvoleringen om Linne - 4o Förstärkta Stats-Utskottets MemorialN :0 274> garn skall antagas Ridderskapet och Adelns beslut, att, med bibehållande af nuvarande fördelning i två rubriker, nemligen ofärgadt samt färgadtj bor bestämmas, för den förra, 1 R:dr 16 sk. värde och fö sk. intörselstull, samt för den sednare 1 R:dr 32 sk. värde och 20 sk. införselsafgift skålpundet, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, antages till contraproposition Borgare-Ståndets beslut, att, med bibehållande af fördelningen i två rubriker ofärgadt och färgadtj bor stadgas, för den förra, 1 R:dr 24 sk. värde och 24 sk. inlörselstull, samt för den sednare 2 R:dr 32 sk. värde och 36 sk. införselsafgift, allt per skålpund. Voteringen har utfallit med 44 Ja och 75 Nej; hvadan och som Nej vunnit, följande proposition blifvit antagen för dea m:te Voteringen (3:o) Den, som godkänner Utskottets af Presteoch Bonde-Stånden gillade förslag, att de under Linnegarn upptagna två lubriker böra sammanslås till en, nemligen ofärgadt och Järgadt, samt åsättas ett gemensamt värde af 3 R:dr ocb inföiselstull af 1 R:cti per skålpund, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, antages Borgare-Ståndets nyssnämnde beslut. Resultatet af omröstningen har varit 42 Ja och 76 Nej, samt f casserad sedel.
Majit äfven vill i Nåder förordna, att denna väsendtliga tillökning i indelta Armeéns befäl kan vinna fullbordan utan någon ytterligare gravation för staten och genom indragningar eller vacancer på vissa år underlätta Statens bördor, och fylla hvad som i följd af de långvariga krigen och derifrån oskiljaktig skakning i Statsverkets ställning samt den in. re välmågan, under den första tiden derefter måste brista: men att deremot sig företer ett större behof, nemligen den penninge-löntagande krigsmagtens förseende med förbättrade löne* och underhållsvilkor, hvartill fordras summor, som öfverstiga hvad Eders Kongl. Maj t anser sig af Rikets Ständer kunna fordra, hehlst så väl den värfvade Arméen, som sjöstatens och en del scientifika corpsers aflöning och under, håll nu befinnes alldeles otillräckliga, hvarförutan Rikets Sjörnagt kommer att undergå förändring och dess lönevilkor förbättras. Eders Kongl. Majit har härtill äskat fortfarande af den vid sisla Urtima Riksdag i Örebro till Eders Kongl. Majit öfverlernnade rättighet, att af Öfverskott och Besparingar på Stats-verkets inkomster och utgifter disponera och använda hvad som kan ännas öfrigt, sedan - 64 Den 23 Juli. dan den summa af 100,000 R:dr, sorn under n:de Hufvud-Tituln för Jordbruket, Handeln och Näringarna är anslagen, först utgått; ytterligare har Eders Kongl. Maj:t föreslagit, att utaf de på förra Expectance Staten resterande ytterligare besparingar måtte intill nästa Riksdag i Special-Stat uppföras 10,000 R:dr om året, för att deraf ifrån innevarande års början formera en Expectance Stat till lönlösa Officerares och andra Tjenstemän^ underhåll, som sig under sednast förflutna krigen utmärkt, och icke annorledes än efter hand vid yppande ledigheter kunna till Tjenster på Ordinarie Stat förhjelpas.
Är 1859 anförde jernvägsundersökningskomitéen uti dess underdåniga betänkande af'den 8 November sagda år, rörande rigtningen af stambanorna norr om Mälaren att »bristen på spanmål i det bergsoch skogsbrukande distriktet jemte öfverskottet deraf söder om’ dess gränsor hafva af ålder gifvit spanmålsrörelsen ifrån Mälaretrakten sin rigtning ifrån söder till norr;» att »likasom spanmålsrörelsen har sm rigtning emellan norr och söder, så hafva ock bergsprodukterna sökt sig kortaste vägen ifrån norr till söder, för att med minsta kostnad träffa de närmast belägna hamnarne vid Mälaren, hvarifrån desamma billigast kunna föras till hufvudstaden, för export, eller till sådana konsumtionsorter, dit sjötransport erbjuder sig» — vidare att »samma rigtning ifrån söder till norr råder äfven för handeln med import ochfabriksvaror» och slutligen att då »hela den större rörelsens rigtning inom den del af landet, som den norra stambanan jemte föreningsbanan derifrån till den vestra skola genomskära och som begränsas af Östersjön, Mälaren och Hjelmaren, samt en linia dragen ifrån sjön Siljan rätt i söder jemte Gefle-Dala jernväg, går i norr och söder, så är det tydligt att berörde stambanor måste utläggas så att de, med iakttagande af denna hufvudrigtning, dels genomskära midten af det spanmåls-producerande landet, dels ock, särdeles med afseende å bergsbruket, på det sätt beröra dess distrikt, att de såväl kunna upphemta större qvantiteter för att aflemnas antingen vid Gefle, Strömsholms kanal, någon af Mälarens hamnar eller andra inre segelleder, som ock inom sjelfva distriktet biträda med transport af råämnen, malm och tackjern för grufvor och hyttor till förädlingsverkstäder.» Härjemte har Konungens Befallningshafvande i Stora Kopparbergs län, uti svar å de af jernvägsundersökningskomitéen uppställda frågor, och med afseende å Gefle-Dala jernväg samt Strömsholms kanal, yttrat: att »dessa transportleder uppfylla icke provinsens behof af lättare transport för spanmål, som årligen måste uppköpas från Westmanland och Upland, äfvensom för afsättning till sistnämnde provinser af
Hvarest ej depöt finnes torde man beställa direkt under adress i Sehutzengel-Apothéke des A. Thierry in Pvegrada bei Kohitsch-Sauerbrunn, Österreich, Franko hvarje poststation i Skandinavien kosta 12 små eller 6 dubbelflaskor kr. Mindre sändas icke. Sändas mot efterkraf. Kraft af den äkta T ETT TJÄNSTEMANNAHEM på landet JL önskas lärarinna för en 10 årig flicka i vanliga skolämnen samt språk och musfk. Sökanden bör vara enkel och anspråkslös samt kunnig i ofvannämnda undervisningsämnen. Möjligen blir det en elev till att undervisa. » Läsare » göre sig ej besvär. Svar med betyg och fotografi till Fru Lisa Hansson, Jensjöslätt. T. A. 61V60) och verkan engelska under-salvan. Engelsk undersalva är ett vid de svåraste, äfven gamla skador med det bästa resultat användt medel med utmärkt dragningskraft. Engelsk undersalva finner användning vid: ondt bröst hos barnsängskvinnor, stockning i mjölkflödet, förhårdnader i bröstet genom ros, vid allehanda gamla skador, öppna fötter eller ben, sår, eksem, svullna fötter, t. o. m. vid benröta, vid hugg-, stick-, skott-, snitt-, krossår; för utdragnrng af alla främmande ämnen, såsom: glas, träflisor, sand, hagel, törne m. m.: vid alla bulnader, växter, karbunklar, nybildningar, t. o. m. kräfta; mot fulslag, nagelbulnader, bläsor, onda fötter, alla slags brännsår, förfrusna lemmar, vid liggsår hos sjuka, svullnad i halsen, mot spikbölder, mot örsprång, vid hudlöshet hos barn m. m. m. m. Ju äldre den engelska undersalvan bllfver, desto bättre resultat! I hvarje familj bör alltid finnas ett förråd af detta enda hjälpmedel. Mindre än 2 dosor sändes ej; försändes endast mot förutinbetalning af beloppet eller mot efterkraf. Kostar med postporto, fraktsedel och inpackning m. m. kr.
Deremot anser Utskottet det, utan ali kränkning af sådan grannlagenhet, kunna antagas, att den, sorn icke vill ingå i föreslagna entreprenad-vilkor, bör bestämdt uttala sin vägran och icke hindra öfverlägga ningen och besluten om en så vigtig angelägenhet, genom egen villigt uteblifvande från sammankomster, som för sådant ändamål blifvit behörigen kungjorde, och Utskottet tillstyrker således, alt de vid sådana sammankomster frånvarande böra ålnöjas med de närvarandes beslut. Då det sålunda ankommer på hvarje skjutsskyldig enskildt att, när fråga blifver om bidrag till entreprenad, antaga eller förkasta de vilkor, som kunna betingas, skall det utan tvifvel, åtminstone till en början, i4 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande > JY:o 26. vid mångå stationer inträffa, att, ensamt af denna anledning, skjutsningsbestyret icke helt och hållet kan åt entrepreneuren öfverlåtas, emedan man sällan torde kunna beting-a sådane vilkor, hvarmed alla tinna sig belåtna, för de ställen, der icke entrepreneuren åtnöjes med skjulslegari till det förhöjda beloppet, utan alla bidrag af de skjutsskyldige; men Utskottet anser icke sådant böra hindra införandet af den förändrade anstalten, så vida vilkoren antagas för så stor del af skjutslaget, att den ändamålsenligt kan till vägabringas, och för ett sådant ändamål anser Utskottet i allmänhet erfordras, att entrepreneuren öfvertager skjutsningen, åtminstone för halfva skjutslaget; dock kan, till följd af skjutslagens större utsträckning och serskilda locala förhållanden, äfven en mindre andel vara tillfyllestgörande, hvilket Utskottet anser böra bero på pröfning af Konungens Befallningshafvande, utan att likväl entreprenad någonsin må antagas för mindre, än en tredjedel af skjutslaget. — Der således entreprenad blifvit aftalad endast för en del af skjutsen, komma de skjutsskyldige, som icke deri ingått, alt fortfarande bestrida skjutsliingen i sin tour.
— Man bör nemligen taga i betraktande dels att de enskilda handlingar, såsom kontrakter, m. m., hvilka part företett, kunna inverka på vederpartens rätt, dels ock att den part, som fullföljer talan, kan vara nödsakad att, för rätt dertill, förete antingen borgen för ådömde böter, för den kostnad och skada vederparten kan komma att tillerkännas, för ådömd ersättning, eller bevis att han i vederbörlig ordning nedsatt omtvistade belopp, m. m. Att sistberörde slags handlingar aldrig må återtagas, så vida parten icke blifvit befriad från eller betalt de böter, eller ersättningar, eller annat, hvarom fråga är, lärer vara ostridigt; och egde part att i Hofrätt återfå handlingar af förstnämnde slag, utan afseende derå att Hofrättens beslut öfverklagas, kunde han sätta Högsta Domstolen ur till fälle att meddela den pröfning, som vederparten medelst ett måls underdåniga fullföljd åsyftar. Rättigheten att återfå handlingar af omförmälde art måste följaktligen, såsom hittills, bero på pröfning, desto heldre som det en och annan gång visat sig att dylika handlingar gifvit anledning till brottmåls-undersökningar, hvilka skulle göras omöjliga, derest parten tillerkändes en ovilkorlig återtagningsrätt. Men deremot anser Utskottet, hinder ej möta för part att i Hofrätt, oansedt talan fullföljes emot Hofrättens beslut, samt i Justitie-revisionen, sedan der bevakadt tjiiål är afgjordt, återtaga i målet ingifna protokoll och beslut jemte andra offentliga myndigheters handlingar. Ilan kan deraf vara i 'behof för bland annat utförande af sin talan i Högsta Domstolen och han sätter den andra parten derigenom icke ur tillfälle att, derest han påkallar Högsta Domstolens pröfning, kunna vinna denna pröfning. Med nu antydda modifikation understödjer således Utskottet motionärens framställning.
Men jag torde dock i förevaride fall kunna med siffror visa, alt hans inkomstberäkning hvilar blon på en gissning och icke pä erfarenhel, hvaremot upgiften alt tullverkets utgifter upgå till minst 1,016,000 Ridr slöder sig på verkliga förhållandet. R. o. Ad. kan vara förvissad derom, att dessa utgifter skola snarare stiga än minskas, och då de nu äro beräknade lill endast 800,000 Ridr, kommer verkliga behållningen alt minskas med 200,000 Ridr. Till följe af den ställning, jag i samhället innehar, har jag ansett det vara min pligt, att deruppå fästa R. o. Adis upmärksamhet, och jag tror det vara R. o. Adis, samt R. Slis skyldighet att taga i betraktande, icke allenast hvad BevillmsUtsk. upgifver, utan äfven hvad Statsötsk. föreslagit, äfveusom att eftertänka de beslut, R. St. fattat, samt deras följder. Del torde väl kunna hända, alt Stats-Kont. vid statsregleringen erhåller ett öfverskott och att icke någon statsbrist upslår, men huruvida det verkligen blifver eli öfverskott är, enl. min tanke, en sak, som endast framtiden kan utvisa. Jag hoppas visserligen att inkomsten af bränvinsskatten kommer att lemna öfverskott, men det är dock ingenting säkert att bygga på. Visst är emellertid att å bränvinsinkomsterne för 1853 och 1854, som af R. St. blifvit beräknade lill 1,300,000 Ridr, blifver en afkortning af 1 millin, hvilken icke kommer att ingå, samt för år 1855 saknas i Slats-Konlit. Huru mycket som af tullmedlen inflyta, är äfven, på sätt jag förut nämnt, osäkert, men deremot ulgifterne bestämda. Jag befarar högeligen, alt, på det sättet statsregleringen nu upgöres, under vissa tidpunkter sådan förlägenhet för Stats-Kont. kommer alt upslå, alt liqviderna kanhända icke kunna uti vanlig ordning verkställas. Gr. Gyldenstolpe! Hvad beträffar den af Frih.
RiksgäldsGöntoirets öfvertagande af deras utredning; Statsoch BancoUtskottens Betänkande, IV 2. s 1204, hif. af Adeln, IX s 34o, af B011- gareStåndet, ix s 354, af PresteStåndet, IX s 369, af BondeStåndet, ix s 38o. om att deras Assignationer höra af Banken inlösas; Memorial derom, remi tt. till Statsoch BancoUtskotten af PresteStåndet, IX s 34. om inlöste Duplctter och Tripletter af på Banken dragne assignationer; Statsoch BancoUtskottens Betänkande, IV 2. s ia35, 1236, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX s 337, af BorgareStåndet, ix s 354, af PresteStåndet, IX s 368, af BondeStåndet, IX s 379. • — om ny praescriptionstid för betalandet af skulder till. Statsoch BancoUtskottens Utlåtande, IV 2. s 17^7—■ 1757, bif. af PresteStåndet, IX s 5oo, återrem. af BondeStåndet, ix s 514» af 73 BorgareStåndet, IX s 544, af AdelnIX, s 55^. Ytterligare Utlåtande, IV 4* s — 336, lagdt till Ilandlingarne af BorgareStåndet, IX s 862, af BondeStåndet, IX s 862, af Adelil, ix s 868. Discontlnrättningarne, Filial-, om förment origtig tillämpning af hvad i Reglementet stadgas med afseende på öfverräntan å förfallne Lån till.
Föredrogos och biföllos Stats-Uiskottets den J8 dennes på bordet lagda Utlåtanden: Prot.-Utdrag dm 23 Augusti 1864. 381 N:o 226, i anledning af väckt motion om upplåtelse åt staden Köping af en del utaf krono-lägenheten Hushagen; N:o 227, i anledning af väckta motioner, angående dels rättighet för krono-tiondeskyldige inom Uppvidinge och Konga härader af Kronobergs och Westra härad af Jönköpings län, att få leverera tionde-spanmålen in natura eller ock lösa densamma med penningar efter markegång, dels ock enahanda rättighet för räntegifvare i afseende å räntepersedlar; N:o 228, i anledning af väckt motion, angående rätt för tiondegifvare till ersättning af Statsverket i följd deraf, att Rikets Ständers beslut om upphörande af tiondegifvares forslings-skyldighet icke ännu blifvit till verkställighet befordradt; N:o 229, i anledning af väckt motion om förändrad reglering af kronoparken och allmänningen Mösseberg; samt N:o 235, i anledning af väckt fråga om understöd för Riksgälds-kontorets Enkeoch Pupill-kassa. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Stats Utskottets den 18 dennes på bordet lagda Memorial och Utlåtande: N:o 231, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 149 i angående väckta frågor om förändrade beskattnings-grunder för mjöloch såg-qvarnar samt om ödes-qvarnars befriande från grundskatt; och N:o 232, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 128, angående väckt motion om förändring i tiden för utgörande af den till Marstrands kyrka och skola anslagna kronobonden i Tjörns härad. Från Högv. Prests-Ståndet. S. D.
Det är en skildring af två års segling med kofferdifartyg, och s&amp; val, så enkelt ch flärdfritt %r berilttelsen skrifven, att man trots frinvaron af några egentliga afv vent yr w följer den med intreese. Hvilket htirdt och mödosamt lif sjömannens är, diiroin far man genom denna bok en klar förestillning. Boken k m rekommenderas Lt ungdom om 12 - 16 år. U j ongelbuken af Rrrdyard Kipli~g. Tvli delar. Ofvers. frbn engelskan. Pris 2,15 för h v a j e del. Boken innehiiller flere smärre berattelser eller snarare sagor, i hvilka författaren på ett i hög grad poetiskt s6tt skildrar djuron och deras lif i djungeln. Den förnämstri och omfångsrjkasto af dessa sagor handlar om en Liten vilsekommen hindugosse, Nowgli, soin uppväxer tillsammans med fy-ra unga vargar i en varghtila i djuugeh, ömt älskad och vårdad af vargfar ' och vargmor. Sedan han i vargamas rbdsf örsnmling blifvit högtidligt upptagen till inedlem af deras smfund, får han till lärare en gammal björn, hvillren undervisar honorr, i djungelns lag och i konsten att höfviskt urngils med skogens öfrjga inbyggare. Djungelns folk har niimligen liksom människorna sin etikett och sina lagar, hvilka äro lika nödviindign i det stora djursamhället som i det miinskliga samfundet, dival nar det galler upprätthAllandet a.f fred och endrakt som ett gemensamt försvar mot yttre fiender .. Af vargfar filr gosseu lära hvad ett skogens barn behöfver veta för att kunna reda sig i kampen för tillvaron, hvilken i djungeln är lika skarpt tillspetsad som ute i iuiinniskoviirlden. Björnen s m t en priiktig svart panter och en jattestor pytbonorm, hvilkas iilskling den lilla gossen blifvit, vaka öfl-er inanniskobarnet och radda honom mer %n en gång ur hotande faror.
Till Kongl. Majit underdånigst, angående Rikets Sländers Revisorers Berättelse om granskningen af Sallpeter-Fondens räkenskaper för åren 1829 och iS3o. C *9 ) Convoy-Commi isaria te Is underdåniga Berättelse till Kongl. Maj:t, i anledning af Rikets Ständers Revisorers år i832 afgifne Berättelse. Stormägtigste Alle rn ådig ste Konung] xLnlers Kongl. Maj:t liar, uti Nådig Remiss af den 12 sisLlidne Januarii, infordrat Convoy-Commissariatets underdåniga utlåtande öfver innehållet af Rikets Ständers sist församlade Revisorers Berättelse, rörande granskningen af Convoy-Cassans förvaltning åren 1829 och i83o. Till underdånig åtlydnad af denna nådiga befallning, får ConvoyCommissariatet nu öfver de af Revisorer ne anmärkte omständigheter afgifva följande förklaring, nemligen beträffande: 1:0 ”Att ehuru, genom Nådigt Bref af den 31 December 1829, Eders Kongl. Maj:t anbefallt afskrifning af en Cabinets-Cassans skuld till Convoy-Cassan, stor 60,000 R:dr Hamb. Banco, äro deraf, i samma års räkenskaper, likväl icke mer än 82,663 R:dr 3a sk. 2 r:st Svenskt Banco afskrifne; emedan skillnaden emellan sistnämnde belopp och fulla värdet af berörde 60,000 R:dr Hamb. Banco, evalverade efter Cours till Svenskt Banco, skall i föregående årens räkenskaper blifvit afförd.” Till följe af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 1 Juni 1820 ulbetaltes af Convoy-Cassan till dåvarande Cabincts-Secreteraren Friherre Lagerheim, emot dess qvitto., 3o,ooo R:dr Hamb. Banco, till bestridande af utgifter för afhandlingar om Rikets Handelsförhållanden med främmande Makter, hvilken Summa med 77,453 R:dr 6 sk.
Blom äberopade sig i underdänighet desi till Högste Domstolens Proto. eoll yttrade mening, i denna fräga. Justitiä.Rädet von Strokirch, som, när detta ärende wid senare tillfället i Högste Dom. stolen förewar, ej warit derstädes närwarande, uppläste efter Nädigst erhällen tillätelse följande skriftligen författade mening: Hela denna fräga beror egentligen pä Lagens rätta mening uti 7- Cap. RättegängsBalken om och huruwida en sökt Jntekning, utan Domstolens föregängne pröfning och fast. ställelse, skall kunna medföra en lika förmon och werkan wid yppande Concourser, som den hwilken i laglig ordning blifwit bewiljad? eller om 174 Deu 17 Aug. om det med Lagens mening och ändamäk kan förenas, att Jntekning meddolas efter en npvad Concours, uti en egendom, som ej meri tillhörer Gäldenären utan samteliae Borgenärerna? Jag har ansett mig böra bestämma min öfwertygelse efter Lagens bokstafliga föreikrift och den synes mig tydelig, att sä wida Läugifwa. ren will winna säkerhet uti fast egendom sä mäste han: iw göra ansökning om Jntekning. s:o communiccra den med Gäldenären, och z-.o erhälla Domstolens bifall. Finnes detta icke ffedt, sä är Lagen icke uppfyld och dä har jag ej kunnat tilltro mig att lemna den f^rmmmeftge Borgenären mera afseende än alla andre sökande, som icke iakttaga den ordning och föreskrift Lagarne utstaka. Lagstiftaren har mycket wäl sörjt för en Borgenärs säkerhet dä han uli ro. Cap Han. dels-Balken försäkrat honom om rättighet att utur Lösöre, pant njuta sin betalning och fast. stält förbindelse af borgen och LöftesmännenS betalningsskyldighet: uti 9 Cap. Jorda Balken införsel uti pantsatt fast egendom: uti 5. och 6.
Då nu emedlertid grundlagen endast talar om Statens reglerande, så kunna och få icke frågor som verka på någon annan än den statsreglering, hvilken nu skall uppgöras, begagnas såsom skäl, för att anticipera kommande beslut, och derigenom framkalla omröstningar öfver framtida Ständers göromål. Men, säger Gr. Lagerbjelke, jag kan anföra bevis pä riktigheten af min uppgift. R. St. hafva redan reglerat Staten, hvad nationalmuseum beträffar hvilket byggnadsföretag ännu knappt blifvit påbörjadt, än mindre fullbordadt. Till detta Gr:ns exempel kan jag lägga ännu ett annat: R. St. hafva vid denna riksdag lofvat anslag till jernvägar. Men hur.u förhåller det sig väl med dessa R. St:s förbindelser? De äro icke annat än skulder, hvilka R. St. för kommande tider sig åtagit. Huru dessa skulder skola betalas, och med hvilka medel, allt detta tillhör StatsUtsk. att föreslå, och R. St. att bestämma vid de riksdagar då om verkställigheten af dessa byggnadsföretag kommer i fråga. Men, säger Gr. Lagerbjelke vidare, detta beslut verkar genast på statsregle - Den 23 September f. m. 383 ringen, och jemväl på den, som gäller för åren 1849 lill 1851. Nej det gör den icke, då nian inskränker sig blott till lagstiftningar eller beslutet alt penningar skola lemnäs utan alt säga hvar de skola tagas, och huru de skola utgöras. Här, eller i afseende pä skattejemnkningen är första frågan den om grundräntorna skola betalas med penningar efter medel-markegången, för 20 är, emedan hvarken räntegifvare eller räntetagare fä uppsäga spanmålen, eller hvad det vara må, till att betalas med penningar, efter årligt markegångspris. Fråga om förändring i markegångssättningarne der sådana ännu blifva behöfliga, omtalas icke i 3:dje punkten, utan förekommer i den 33:dje och följande, lili den 3:dje punkten föreskrifves, att man skall betala med silfver. Sådant sker pä sitt sätt redan, ty banken lemnar silfver för sina sedlar. Nu t. ex., hafva R. St. på sätt Gr.
Deremot är det mig obehagligt, verkligen pinsamt att, mer än som nödvändigheten oundgängligen kräfver, sänka mig ned till det låga och triviala, som utgör de vanliga konversations-ämnena, hvilka snart trötta mig. Häraf följer, att jag hvarken imponerar genom min öfverlägsenhet eller intresserar genom denna känsla af jemlikhet, som erfordras för att man skall finna nöje i en persons sällskap. Jag har väl den förtjensten – hvilken man i allmänhet icke anser för en sådan – att ej tala och isynnerhet icke skrifva om det jag ej förstår, och att aldrig med egna tillsatser och efter mina hugskott utsmycka sanningen; men deremot, om jag någon gång tvingas att säga min tanke öfver ett ämne, säger jag den bestämdt, kanske något skarpt; och som min opinion ganska ofta står i strid med dagens, stöter jag denna för hufvudet. Om jag, såsom stundom händer, får rätt efteråt, mins man det icke, och vill ej minnas det, och om man gör det, håller man åtminstone icke mig räkning derför, ty ingen tycker om att minnas det man haft orätt. Jag skulle ofta önskat att jag kunnat vara annorlunda, icke för det jag bryr mig särdeles om hvad man i allmänhet tänker och känner om mig, men för saker, dem jag önskat bereda framgång. I synnerhet skulle jag gerna vilja ega någonting mer insinuerande i min personlighet; men det är ej möjligt för mig att skapa om mig. Framfor allt saknar jag fintlighet för ögonblicket och inser först en stund efteråt hvad jag både sagt och gjort. Detta är en stor brist, men hvilken – genom en särdeles försynens skickelse – icke hemsökte mig under en vigtig moment af min lefnad, under min bekanta process, då jag alltid var nog lycklig att finna ordet och tanken i samma stund jag behöfde dem, så att jag åtminstone icke dervid gaf mina fiender något hugg på mig. Kanske skulle denna brist också låta mindre känna sig, ifall jag befunne mig i mera storartade förhållanden, ty jag är tydligen bättre hemmastadd i dem och ser i dem vida skarpare och tydligare än i de små.