Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ank. till Exp.^Utsk. den 17 Juli 1860, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende d de rusthållare åliggande skyldigheter dels dä manskapet beordras till fångbevakning, dels under krig. Hedervärda Bonde-Ståndet har till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet re mitterat en motion i förestående ämne, väckt af Riksdags-fullmägtigen C. A. Larsson från Östergötlands län, med hvilken J. Andersson, A. Andersson, C. G. Cederskog, Lars Magnus Knutsson, J. Carlsson, N. F. Andersson och Nils Jansson frän samma län sig fös enat, och hvaruti anföres, att ehuru fångars vård och underhäll inom riket vore ett besvär, som rättvisligen borde drabba alla lika, inträffade dock, till följd deraf att rusthålls-regementena delvis beordrades till utgörande af bevakning öfver tångarne vid rikets fästningar, att enskilde rusthållare finge för reparationer å bevärings-beklädnadsoch utrednings-persedlar under vakttjenstgöringen betala ända till femtio Riksdaler och dessutom vid grenadierens återkomst finna en stor del af munderingen utsliten, utan att bekomma någon motsvarande slitningsersättning. Väi hade, genom Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse den 26 Januari 1858, kungjord genom Kongl. Krigs-kollegii Kungörelse den 2 Mars samma år, en ganska välgörande kontroll blifvit stadgad, hvilken satte de rustande i tillfälle att erfara huru deras penningar blifva af vederbörande använde.
På grund häraf anhåller jag att punkten måtte till Utsk:t återremitteras. Frih. af Ugglas: Med anledning af den siste värde talarens anförande, ber jag att få erinra, att han vid öfverläggningen i Ståndet rörande denna fråga yttrat, att sedan 2 Stånd bifallit Utsk:ts förslag, det berodde på B. o. Ad., huruvida ifrågav:de hemställan skulle blifva B. St:rs beslut eller icke. Frih. Klinckowström ansåg således då, att tre Stånds beslut i förev:de fäll utgjorde B. St:rs. Genom uttalande af en sådan åsigt, har också Frihrn erkänt, att frågan icke är af bevillnings natur, ty hvad tre Stånd besluta i bevillningsfrägor, undertrycker icke det fjerde Ståndets mening, utan föranleder votering i förstärkt Bevilln.-Utsk. Hr Frihm har således för några få dagar sedan, rakt i strid emot hvad han nu 328 Deu 15 Maj. anser, förklarat, att denna fråga icke är en bevillning® fråga, oell deri har också Hr Frihm, i min tanke, alldeles rätt. Hr Frili:n Ilar icke heller nu kunnat visa, att frågan berör grunderna för bevillningen, eller sättet för tillämpning af sådana grunder och icke heller sjelfva bevillningens fördelning till utgörande. Jag ber att få erinra 0111 förfaringssättet med afseende å en likartad fråga vid sistlidne riksdag. Bevilln.- Utsk:t föreslog en underd. skrifvelse till K. M:t med anhållan om tillsättande af en tullkomité. Rörande denna fråga fattade tre Stånd ett beslut, sorn af det fjerde icke biträddes, men Utsk:t förklarade icke desto mindre, att, som frågan icke kunde anses beröra grunderna för bevillningen, utgjorde tre Stånds beslut R. Sfers beslut; och detta förklarande blef af R. Sfer godkändt. Den skrifvelsen kunde dock med mera skäl anses beröra grunderna för bevillningen, än den nu förev:de, ty i denna är fråga endast 0111 den form, hvari ett R.
Äfven mot insattandet af det bibliska uttrycket &gt;De t u skola varda ett kött », höjdes protester och yttrades många finlc&amp;nslipa och vackra ord af de kyrlromötets högsinnade man, som den 1 6 okt. 1893 förde den svenska lcvinnans talan. S&amp; yttrades bland annat af en talare, herr Staaff, att han i det nu begagiiade formuliirets uttryck lagt betydelsen » ett hjbrta och en sjal)). e11 &amp; sikt, som äfven ginge igen i psalmen s ord: ~ N i i blott för världen två, För Gud ett lif, en anda, De hulda inakar g&amp; Att sina öden blanda,. Som ett gmska markligt tidens tecken måste prof. Rudins hematallan betraktas, huruvida det icke vore lämpligt att hafva olika vigselformulär, eller t. o. m. i vissa fall kunna hänvisa brudpar till den borgerliga vigseln. Denna, hemstallan af den samvetsömme teologen afshg narmast det fall, då, en franskild önskar ingå, nytt äktenskap, och torde vara val vard att af ett följande kyrkomöte upptagas. För det reaktionära förslaget ~ p p t r a d d e afven itskilliga talare och, ehuru afven p&amp; den sidan förekomno talangfulla anföranden, var försvaret p&amp; det hela ti-imligen matt. Det hjalpte ej att biskop Ullman helt maliciöst hant$de pk » vissa 1metsa.r inom hufvudstadens damviirld:. att prof. Bring varnade för % upproriska kvinnor B sisom nigoniting rida värre an tyranniska man, att prof. Komby med vanlig slrii ' pa ljungade mot D kristendomens f örvärldsligande B &amp; er i bevekmde ordalag skildrade kvinnans sköna lott crtt vara mannen nudergifven i allt, eller beskref offervilligheten sisom kvinnans adel och styrka eller talade om hvad den ErirleB förmar, som tiger och lider. Förslagets dom var %Ud, och det föll, ehuru med endast två rösters öfservikt, 2 7 rtister mot Y 5.
Preste-Ståndet och Ilederv. Bonde-i Ståndet tili alla delar gilladt; Ridderskapet och Adeln har äfven godkändt denria punct, med det tillägg, att Riksens Högloft.'Ständer bordé till KorigL Maj:t i underdånighet Öfverlemna, att i händelse Kongl. Maj:t, efter ett års förlopp oell vederbörandes börande, skulle finna andra utvägar, erfördeidige till befordrande af eri Ökad säkerhet och Cöntroll, samt Statens dermed förenade interesse, Kongl. Maj:t då skulle ega vidtaga de åtgärder * Han för ändamålet kunde finiia vara de tjenliga* sté? Hvaremot Vällofl. Borgare-Ståndet, sorn ansett de grunder för Tull-Bevillnirigen, hvilka nu gällande Tull-Taxa bestämmer, dels efter mått, mål och vigt, dels ock efter va* ruvärden, äfven vid den nya Tull - Taxäiis upprättande böra användas, förbehållit, att den upprättade Tull-Tariffen, hvilken af Borgäre*Ståndet blifvit godkänd, med undantag af vissa ändringar, jemnkningar och tillägg, skulle till Kongl. Maj:t i underdånighet in* Betänkanden. gifvas, med anhållan, det täckles Kongl. Maj:t, efter nämnde Tariff och med tillämpning af nu gällande varuvärden, låta utarbeta en Taxa, som efter beräkning i Hamburger Banco ber stämmer Tuli-afgifterne å inkommande och utgående varor, dels efter mått, mål och vigt, dels ock efter varuvärde, på sätt nu gällande Taxa föreskrifver. Med den anmärkning, att om också Tull - Bevillningen intill nästa Riksdag bestämmes efter varors nu egande värde i Hamburger Banco, denna Bevillning efter hvad förut närnndt är, dock kommer att erläggas i Svenska Banco-Sedlar, får Utskottet till afgörande af denna på BevilJningsSummans belopp verkande fråga, föreslå följande Voterings-Propositioner, att till Hög-, lofl. Förstärkta Stats-Utskottet aflemna?: g Propos.
Ehuru Utskottet icke kan annat än erkänna, att den afskedade soldatens vilkor, till följd af varuprisens stigande, blifvit i sednare tider i betydlig mån försämrade, och att åtgärder följaktligen synas böra vidtagas för att häri söka åstadkomma någon förbättring, saknar likväl Utskottet tillräckliga materialier och upplysningar i detta ämne för att kunna bedöma så väl det belopp, som med hänsigt till de på olika lefnadsoch tjensteår beroende högre eller lägre pensionerna skulle för ifrågavarande ändamål erfordras, som ock i hvad mån Wadstena Krigsmanshus-kassa, utan att dess C ' bestånd äfventyras eller grunderna i dess förvaltning rubbas, må medgifva någon förhöjning i nuvarande gratialist-understöd. För att härom erhålla tillförlitlig kännedom och vinna det med motionerna afsedda ändamål, erbjuder sig, i Utskottets tanke, för närvarande ingen annan utväg, än att hos Kongl. Majit göra underdånig framställning om utredning af alla hithörande förhållanden och lämpliga åtgärders vidtagande för ett bättre ordnande af pensionsväsendet för gemenskapen af arméen. Utskottet får derföre hemställa, att Rikets Ständer, jemte förklarande, att, i sakens outredda skick, något anslag uti ifrågavarande hänseende icke kan beviljas, måtte besluta Stats-Utskottets Utlåtande M 167. 25 besluta en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, med begäran, det Kongl. Maj:t täcktes låta i detta ämne verkställa erforderlig utredning samt med anledning deraf vidtaga de åtgärder, hvarigenom pensioneringen af arméens manskap må på ett lämpligt och verksamt sätt ordnas. 45:0. Ridderskapet och Adeln har till Utskottet remitterat en af Herr Grefve von Platen, Ballzar, väckt motion om anvisande af ett förslags-anslag till förbättrande af pensionerna för gemenskapen vid Kongl. Majlis Flotta. I denna motion anföres:
I fråga om besvärs anförande öfver beslut angående sökt rättighet att utöfva bränvinstillverkning hänvisar denna § till nu gällande Fabriksoch Handtverks-ordning; men dä det i allmänhet icke är lämpligt att i en författning meddela hänvisning till bestämmelser i en annan, med hvilken hon för öfrigt icke står i något sammanhang har här nu blifvit utsatt, hvarest och inom hvilken tid dylika besvär må anföras. § «• 1 afseende pä denna §, har hos Rikets Ständer, blifvit yrkadt, att liden, inom hvilken bränvinstillverkning skall anmälas, måtte bestämmas till en månad förr än tillverkningen skall börjas; och som det stundom kan vara svårt för en bränvinstillverkare att sex veckor på förhand bestämma tillverkningens myckenhet samt det numera utan svårighet torde låta sig göra att på en månads tid anskaffa erforderligt antal kontrollörer, hafva Rikets Ständer, i enlighet med hvad hemsläldt blifvit, ansett tiden, inom hvilken tillämnad tillverkning skall anmälas, kunna bestämmas till trettio dagar före de terminer, under hvilka tillverkaren vill handteringen företaga. § 15. Expediti ons-Vtsko Hets Förslag till underd. 1 denna § är stadgad!, att den minsta tid, hvarför någon må sig till bränvinsdistillering anmäla, skall vara en half månad; men då någon olägenhet icke kan uppslå derigenom, att distillering under kortare tid sker, hafva Rikets Stander ansett berörda stadgande lämpligen kunna ur författningen utgå. § 22. Uti t mom. al denna § har hos Rikets
Jag finner väl, alt många möjligen kunna önska, att så nära likhet som möjligt mätte komma alt etableras emellan behandlingen af hvad man kallar ett vanligt upplopp och ett uppror, emedan det är klart, att hvarje större folkmassa då i och med detsamma skulle, vid hvarje skymt af buller eller oordning, vara lagd under sabelns och bajonetternes välde; men jag tror, att lagstiftaren, som bör bevara rättigheten till lagens skydd äfven åt sådana individer, som kunna hafva förgått sig och som bör göra detta i den mån, som brottet kan vara mera tillfälligt än förberedt, ej bör gå en sådan önskan till mötes. Jag hörde en talare på f. m. säga, att man ej så noga kan stifta lagar för alla sådana tillfällen, utan att man måste öfverlemna åt de agerande personernes urskiljning, att vid hvarje tillfälle rätta sig efter omständigheterna; men jag ber herrarne vördsamt att dervid få göra den erinran, att ett sådant försvar i lika män kunde gälla för hvarje, äfven det mest despotiska godtyeke. Det är just för att ej behöfva öfverlemna åt dem, sorn för tillfället hafva styrkan och makten, att i hvarje fall handla såsom dem godt synes, som lagar stiftas; vore allt väl gjordt med ett sådant öfverlemnande, då behöfdes inga lagar. Det är således just för sådana fall, då de, som hafva makten, snarast skulle kunna finna sig retade att missbruka denna makt, som man måste äga bestämda lagar, hvilka för deras myndighet sätta en gräns, som de icke få öfverskrida, och bestämma controllen mot missbruket. Hr von Rosen, Georg: Jag har trott det vara en hufvudsak i denna författning, att noga bestämma när offentlig myndighet skall äga rätt att tillsäga en folksamling att skingra sig. — Utsk. har i första §:n hänvisat derpå, men likväl, i min tanke, gjort bestämmelsen alltför inskränkt, Den 17 October e. m. då Utsk. sagt: ”Samlar sig menighet eller annan folkmängd ”offentligen tillhopa och lägger det uppsåt å daga, att med ’’förenadt våld salla sig upp emot verkställighet af offentlig myndighets bud” etc.
Det vore äfven R. o. Ad. föga värdigt att så handla. Den förste talaren föreslog alt man skulle utsätta en viss tid för arbetets fullbordan, och likasom ställa det på beting eller ackord; men pä de af föreg:de talare utvecklade skäl, anser jag delta högst olämpligt. Vi hafva dessutom en temligen säker borgen för arbetets skyndsamma afslutande deruti, att det ligger uti Regeringens eget intresse att så mycket som möjligt påskynda detsamma, för alt en gång få detsamma färdigt och i skick att kunna underkastas 11. St:s pröfning. Och då StatsUtsk. dessutom i sitt tillstyrkande särskildt föreslagit II. St. att fästa K. M:s uppmärksamhet pä nödvändigheten af all möjlig skyndsamhet härutinnan, kan jag af alla dessa förenade skäl icke annat än på det högsta tillstyrka R. o. Ad. att bifalla Ulsk:s förevar, utlåt., hvarom jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhåller om propos. Frih. Cederström, Jakob: Jag har begärt ordet egentligen för att besvara några af II. Ex. Hr Gr. Posse och Hr Gripenstedt emot mitt förra yttrande riktade anmärkn:r. Dessa Hrr hafva ansett mitt förslag, att bestämma viss tid för arbetels fullbordan, såsom ett villkor för anslagets beviljande, vara detsamma sorn att vilja ställa lagberedningens verksamhet på beling, såsom eli vanligt handtverksarbete. Så var ingalunda min mening. Mine Hrr! med fullkomligt erkännande af de mäns skicklighet och lämplighet, som Konungen utsett till ledamöter i lagberedningen, är jag öfvertygad att om de använda sin förmåga såsom sig bör, kunna de långt före den termin jag föreslagit hafva fullbordat hela sitt arbete. Det var väl då icke af njugghet, som jag föreslog ali de i allt fall skulle få uppbära sina arfvodcn till 1849 års slut. Men i händelse arbetet dä icke vore färdigt, borde de också återbära hvad de under dessa är åtnjutit. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rud., uppläste följande: Mine Hrr!
K:glBrefwel den a 6 Juli 1805 - - 18: —. Enkan klaria Llis. l^önn xren 16: 32: —> Den 5 Februari!- 159 Framlidne Landshöfdingen och Riddaren af K:gl. Rordstjerne Orden (Zeorgii efterlemnade Enke-Fru enligt Kongl. Brcfwet dea ^809. Zzz: r6- __ 0^, Summa 2288: 40: ^ Stockholm af Kongl. Allmänna Magasins Dircclious Kammar Conior d. 7 October 1309. L.. e. k. L. VValrlberA. Likheten med Originalet bestyrker Lx OMcio k5- Netgel. l.it. L. Förteckning pä de nya Expectance Löner, som komma att utgä, utöfwer Kongl. Allmänna Maga» sins Directions förra Exspectance och Pensions Stak, i händelse Riksens Högloft. Stander bifalla Statsoch Oeconomie Utskottens förftag till indragningar tvid nyftnämde Werk. Directisnens Cancelli. Banco. ? Prvto Norane rZs: — r No - ,6c> Den A Zebruarii. i Notarie 125: —. i Cancellist 50: — Adwocat FiscalS Lontoret. 1 Vice Advocat Fiscal ' - 7Z: — Rammar Lontoret. 1 Kammarförwaldt 125: — 2 Kammarstrifware, när äldre Boksluten blifwit färdige ivo: — Revisions Lontoret. 1 Revisions Commisiarie 166: 24: 2 Revisorer, sä snart äldre Revisions Arbetet hunnit siutas 200: — Magasins Betjening. Stockholms Slotts Magasin. s Magasins Drängar 24: 16: Upsala Bränneri Magasinr Wakt Dräng 24: — Linköpings Magasin. > Magasins Förwaltares
De enskildheter, hvilka här ofvan blifvit anförda, angående länets indelning samt oregelbundenheterna uti densamma, torde kanske af någon anses öfverflödiga; men då denna berättelse är den första, som afgifves efter nytt formulär, har jag förmodat, att det för mången af berättd ens läsare kan vara angenämt att på ett ställe få i möjligaste måtto sammanförd länets indelning uti administrationens alla olika delar. Uti kommande berättelser behöfver då denna blott åberopas uti allt, som under femårsperioden icke undergått förändring. Den första karta öfver Westmanlands län, som förtjenar att nämnas, är den, som utgafs af framlidne Bergsrådet Baron Hermelin i sammanhang med hans kartor öfver Sveriges öfriga län och provinser. Den ägde mycket värde för sin tid och i synnerhet då man tager i betraktande de tillgångar till upplysningar, som kunde stå en enskild man öppna; men den första karta, som väl fyller sitt ändamål, är den som af Kongl. Topografiska Korpsen blifvit utgifven, affattad i 2:ne olika skalor, och dels med, dels utan utsatta bergsoch åssträckningar. Den är utgifven både i ttjuWi af naturliga storleken, och i Tödnira deraf, samt för städerna i otJot skala. Öfver städerna och deras områden äro dessutom, på föranstaltande af Komitén för undersökning af grunderna för städernas beskattning, författade och utgifne kartor i af naturliga storleken, och särskildt, för det bebyggda stadsområdet, i ttf&ott af samma storlek. Socknekartor äro upprättade, men icke utgifna, öfver Sala och Kärrbo socknar samt öfver den Barkarö socken, sorn är belägen inom Tuhundra härad. Af Professor Erdmann hafva i de södra och sydostliga delarna af länet geologiska undersökningar blifvit hållna, men någon karta eller beskrifning deröfver har ännu icke kommit till allmänhetens kännedom. Kongl. Landtbruks-Akademiens Agrikulturkemist Professor Alexander Miiller företog år 1860 på Hushållnings-Sällskapets Förvaltnings-Utskotts begäran en resa genom åtskilliga delar af länet, hufvud - Westmanlands län. Länsbeskrifningar.
Ett enkelt tack till Artur Hazelius för hvad han verkat. för de svenska hemmen och dess ungdom, ett tack för hvad han skänkt oss och hvad han lärt oss. Gurli Linder. * • Elisabeth-orden. om Idun redan förut berättat, har kejsar Frans Josef, till åminnelse af den så sorgligt bortryckta kejsarinnan Elisabeth, instiftat en orden, uteslutande afsedd för kvinnor och bä- rande namnet Elisabethorden. Vi äro i dag i tillfälle att meddela en afbildning af denna kvinnoorden, hvilken helt visst bör intressera våra läsarinnor. I kejsarens handskrifvelse af den 17 september till grefve Goluchowski, den nya ordens kansler, heter det om dess ändamål: » Den saligen hädangångna eftersträfvade under hela sitt lif att göra godt och att lindra sina medmänniskors lidanden, så må ock den nyinstiftade orden hafva till uppgift att belöna förtjänster, som gifta eller ogifta kvinnor nedlagt inom skilda lefnadsvärf eller för öfrigt på religiösa, humanitära eller filantropiska områden. » Enligt ordensstatuterna består Elisabethorden af tre grader: storkors och första och andra klass. Ordenstecknet för storkors och första klass är ett gyllene, rödemaljeradt kors med hvita emaljstrålar i midten af korsgrenarne. Det guldoms Ringar, Broscher, Armband, Kedjearmband, ramade, hvitemaljerade midtelfältet bär på framsidan den heliga Elisabeths bild i guld, omgifven af en gloria och med ett litet kors sväfvande öfver hjässan. På baksidan hyilar initialbokstafven E på en gren med blomstrande rosor. I de fyra korsvinklarne framspringa äfven rosengrenar, medgrönemaljeradeblad ochi emalj utförda blommor. Öfver korset en bandrosett i guld, vid hvilken ordensbandet fästes. Detta senare är ett bredt, hvitt och vattradt sidenband med körsbärsröda längsgående ränder. Ordenstecknet för andra klass liknar till storlek och form de båda högre graderna, men är af silfver i stället för guld.
Jag upfaltade nemi. min grannes ord orätt, då jag sade, att tre Stånd redan fattat beslut i frågan, i st. f. att det endast lärer vara två. Sedan härefter underl. Riddarh.-Sekret, uplyst, att prot.-utdr. ankommit, som utvisade, att Borgareoch BondeStm bifallit förevar:de Utlåt., men att underrättelse om PresleSt:s i ämnet fattade beslut ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelad, yttrade Hr von Troil: Jag har begärt ordet, endast med anledn. af Frih. Cederströms sista yttrande. Han har velat låta påskina, att StatsUtsk. vid sista Riksdagen afgifvit ett undvikande svar på denna fråga. Detta öfverensstämmer icke med verkliga förhållandet. Utsk. åberopade blott i sitt afgifna Betänk, de skäl, som af föreg:de StatsUtsk. blifvit anförda, och inlät sig för öfrigt icke i någon närmare granskning af frågan. Hr Bildt har yttrat, alt han ansåge roteringen i Halland vara laglig, men alt han .dock på billighets-skäi ifrade för en lättnad i densamma. Jag har icke bestridt, alt de ifrågavar:de socknarne i Skåne äro juridiskt pligtige alt utbetala helgonskylden, på sätt nu sker. Men jag har sagt, att afgiften är obillig och omoralisk samt äfven i vissa afseenden orättvis; och det är derföre, som jag yrkat dess uphörande. Hr Gr. o. Landtnäs härefter först till bifall och sedermera till återremiss af förevar:de Utlåt, framstälde propos:r besvarades med blandade Den 22 Juni. 433 blandade Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg sin sednast lill återremiss framstålda propos. hafva blifvit besvarad med öfvervägande Ja. Efter härvid af Hr von Troil begärd votering upläsles till justering samt godkändes följande voterrs-propos.: Den, som bifaller SlatsUtsk:s Utlåt.
— Dislrictchefen äger ju således, enligt min tanka, endast i årlig löneinkomst 15oo rtdr. — Ilr Gyllenhaal medger sjelf, att år 1839 uppgick ett Hofi’.råds löneinkomst till 1912 rtdr 2/; sk. btco och District-chefens inkomst till i5oo rtdr; således ägde ju ett Hofr råd, enligt denna calcul, 412 r:c^r 24 sk. mer löneinkomst än District-chefen, och ej som Hr Gyllenhaal påstår, att District-chefen skulle äga 400 r’^r mera om året än ett Hofr.råd; — detta är ju klart och tydligt bevisadt, hvilket jag lofvat. — Den värde motionären säger vidare: ”att denne tjensteman (nemi. Distr.chefen) bor "hela året på sin landtegendom 4 m'I från Jönköping, besöker staden allenast några få gångor om året på 2 eller 3 da”gar, gör — mig veterligen — aldrig några resor i och för ”tjensten, och hans tjenstgöring i öfrigt skall — efter mig ”meddelade tillförlitliga upplysningar — vara ytterst lindrig ”och maklig.” Mycket illa för Hr Gyllenhaal att vara så oriktigt underrättad om rätta förhållandet, isynnerhet då man vill jemföra en sak med en annan; och en man, så allmänt aktad och upplyst som Hr Gyllenhaal, borde väl icke framkomma med insinuationer, stödda på så osäker grund som "ett veterligen” och genom dem kasta skugga på en aktad embetsman, som frånvar. icke är i tillfälle att sig försvara. — Det kan visserligen äga sin riktighet, att District-chefen ej besöker Jönköping så många gångor, men han har ju dessutom flere andra stationer, om jag ej missminner mig, uti 6 a 8 särskildta län att inspectera; huru kan Hr Gyllenhaal dä veta, huru ofta han besöker de öfriga stationerna.
Vid förnyad föredragning af StatsUtSkottets, under N:o 235, afgifna Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 124, i anledning af några i Kongl. Majits Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof förekomna allmänna frågor, fann Bonde-Ståndee samma Utlåtande icke föranleda" till någon åtgärd, eller något beslut från Ståndets sida, utan böra läggas till Handlingarne; dock ville BondeStåndet, till beredande af möjligheten utaf ett framtida lönereglering, inbjuda sina respective Med-Ständer att med Bonde-Ståndet förena sig i det beslut, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att uti de Fullmagter på Embeten och Tjenster, vid Civile ochMilitaire Staterne, sorn hädanefter utfärdas, det vilkor må bestämdt utsättas, att den lön, som med Embetet eller Tjensten är förenad, må af innehafvaren åtnjutas, endast till dess en allmän Lönereglering kan blifva verkställd, och då 86 l‘rot. Utdrag den a5 Sept. 182g. den lön, som Embetet eller tjensten lör framtiden åtfölja bör, kommer att bestämmas. S. D. Expeditions-Utskottets Memorial, N:o I80, angående en af Rikets Ständer till åtskillig© personer beviljad belöning för införda förbättringar i Väfnadskonsten, föredrogs oell remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten, att i anledning der af med yttrande inkomma. S. D. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 23,6, i anledning af Utskottets Betänkande, N:o 125, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Första Hufvud-Titel, med dertill hörande Utlåtanden, Nrris 126 och 127, föredrogs å nyo; och fann Bonde-Ståndet för godt att, i stället för de af Stats-Utskottet tillstyrkta 5,400 Rdr till reparationer vidStrömsholmsKongl.