Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-, Bancosamt Allmänna Besvärso c h E k o n o m i - U t s k o 11 e n: Conrad Larssons, från Gothland, Memorial , angående Näringsfrihet och lindring i TJtskylder m. m. Statssamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: i:o Vice Talemannen Jon Jonssons Memorial, angående inskränkning i Mornäs Krono-Laxfiskeri-rättigheten. 2:0 Eric Svenssons, från Bohus Län, Memorial, angående vidtagande af nödiga anstalter i afseende på Institutet för Döfstumme. 3:o Carl Bergmans, från Gefleborgs Län, Memorial, angående öppnande af en Segelfart emellan en vik af Bottniska Hafvet samt insjöarne Södre och Norre Dellarnte. 4:o Nils Strindlunds, från Wester-Norrland, Memorial, angående tillökade frihets-år för Nybyggare i Ångermanland nr. m. Banco-Utskottet: Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående Lån-understöd, för Städerne Norrköping och Borås. Protocolls-lJtdrag. Maj:ts Nådiga skrifvelse, angående en förändring i 5 Gap. i §. MissgerningsBalken. Allm.
David Ramms nervösa känslighet, hans omväxlande uppsluppenhet och förtvivlan, hans ångest inför eländets hemlighet, inför vilken han aldrig lärde sig den prövade vises ro allt detta gjorde honom i högsta grad opraktisk. Detta själstillstånd kunde väl vara frukten av ett från barndomen kringflackande liv, ständig hemlöshet, alkohol, opium och tidiga erotiska förvillelser, men det var nog också arv. Ty om ej svagheten funnits hos honom från början, hade han då ens behövt falla i alkohol och opium? Och om han ej från början varit den ångestjagade man han var hade han då så tidigt behövt fly hemifrån? När han berättade mig det han visste om sin släkts historia visade han mig en underlig tingest, som låg avsides på en skräpvind nere i finnbyn. Det var en liten hammare eller mindre slägga av järn, omkring två decimeter lång och med avbrutet träskaft. Han höll den i handen och liksom lekte med den, knackade sakta mot en jordfast sten med den och tycktes liksom drömmande lyssna på klangen. Och han berättade följande: Bakom mäj tycks det bara ha varit fattigdom, tiggeri och vanvett. Hela sällskapet av mina förfäder liknar, tycker jag, en hop krälande kräk som alla trampar på och spottar på, och när något led i den där kräldjurssläkten trampas ner i leran, blir det bara bättre plats för dom andra. Men allihop av dom var mycket barmhärtiga mot sina medmänniskor, snälla och hjälpsamma Han lade ifrån sig hammaren och rätade upp sig. Aftonvinden lekte med hans hår, och jag såg att det börjat gråna vid tinningarna. Hans vita ansikte var mycket vackert, ögonen stålgrå och sorgsna på ett underligt behärskat sätt. Och han var bara tjugofyra år. Vi satte oss under en björk och lade hammaren emellan oss, och så tog han sig över pannan och fortsatte. Du skulle ha varit med mäj, bror, så hade det gått bättre många gånger, men vi fick ju aldrig vara tillsammans. Det gör detsamma nu jag har berättat min historia och du skall skriva den men nu skulle jag tala om släkten. Du skall ha den, och så den där hammaren liksom till inledning. Efraim Magnus Ramm, ser du, var soldat, drinkare och nästan alltid brödlös så fort tjänsten slutade.
hen promt vara hogudaktig bara för det hatt hen hinte springer hå 'ör på di der kolportörerna då? Di der förbaskade ... schenierna, som smiter homkring hå gör folk galna hi skalln? HANNA (häftigt). EN RÖST (för ifrån på afstånd). Fall Boman hä'... styre, annars går jag rätt igenom dig! åf, blind HANNA (lägger sin hand på hans arm, förskräckt.) Jesses då! Hångbåten! Det hä' ni som ska' väja för mej, hå hinte jag för her! RÖSTEN. BOMAN. BOMAN (lägger upp roret). Hingen fara! (ropar.) (En mindre bogserbåt kommer helt nära invid och möter skutan, samt kilar med rask fart från venster tillhöger.) om fästmön, när du kommer i land, rospigge, annars fastnar du på grund! Hangår det dig, det? te svara? HANNA. Tyst BOMAN (vänder sig om och skriker efter honom). STYRMANNEN (i förbifarten). Klappa Hakta dej du, din pråmboxare! Hvad säger du, rospigge? då, Boman! Hvad hä' det värdt Hej! Stopp! Hvad nu! Hjelp! KALLE (akterut skriker). VICTOR (likaså). sumpen! BOMAN (skrattande). Di Jag tror vi purrar! fick sej en svallsjö hin hi di fäll vakna, 'Anna hvad håtminstone! han sa'? HANNA (skrattar också). Då blir BOMAN (efter en paus, småslugt). 'Örde HANNA (låtsar inte förstå). BOMAN. BOMAN. HANNA (leende). Han på boxen! Hocken? Nä-ej, hinte det, hutan det handra. "Fall, blindstyre", sa 'an! 44 HANNA (som förut). "Hannars sa 'an. fastnar du på grund," sig emot henne) BOMAN (ifrigt, i det han fattar hennes hand och lutar Nej ... det första! Fjerde scenen. DE FÖRRE. ANNA.
Derför företog han sig författandet och utgifvandet af den bok, som egentligen skulle hafva utgjort första afdelningen af hans » Principles of Morality ». Den har titeln » The Data of Ethics » och är ett af de klaraste, kraftigaste och mest tilltalande verk, som flutit ur hans penna, dock med undantag af » The Study of Sociology », som täflar om platsen i popularitet och begriplighet för enhvar. Herbert Spencer säger i förordet till denna bok, att han var så mycket mera angelägen att åtminstone i huf-vuddrag behandla sitt ämne, som fastställandet af regler for ett riktigt handlingssätt på en vetenskaplig grund är étt trängande kraf i vår tid. Få företeelser, säger han, kunna vara mera bedröfliga, än ett reglerande system, som icke längre passar, innan något annat mera passande reglerande system vuxit upp till ersättning. De flesta af dem, somförkasta den ännu gällande tron, tyckas antaga att ersättningen deraf kan läggas å sido och att tomrummet kan lemnas ouppfyldt. De som försvara den gällande tron förklara, att i saknad af den ledning som denna skänker kan ingen ledning finnas; guddomliga befallningar tänka de sig såsom de enda möjliga ledarne. Mellan dessa ytterligheter ligger ett visst gemensamt område. Ena parten anser, att det tomrum, som lemnas genom förlusten af den öfvernaturliga etikens kodex, kan icke fyllas med den naturliga etiken, och andra parten håller före att det alldeles icke kan fyllas. Båda se här ett vacuum, som den ene önskar och den andre fruktar. Herbert Spencer framhåller nu, att de som i likhet med honom tro att detta vacuum kan fyllas och att det måste fyllas, måste äfven göra något for att fullfölja sin tro. Till detta mera spe-ciela skäl fogar han äfven ett mera generelt och påpekar, hvilken stor skada åstadkommits genom det afskräckande utseende som vanligtvis gifvits sedeläran af dess framstäl-lare. Han anteciperar de ofantligt välgörande inverkningarna af en framställning af sedelagens bud under den tilltalande anblick, som blifvit detsamma beröfvad af vidskepelse och asketicism.
Och då skolstyrelsen visade lämpligheten af, att bestämma en viss hyresumma för pastors beboende af skolhuset, hvari Åhs och Aspås borde deltaga, så öfverenskommo de, att den årliga hushyran skulle beräknas till 150 r.d. riksmynt, då pastor lofvade för nästkommande skolterminer, sedan gamla pastorsbyggningen blifvit nedrifven, kostnadsfritt upplåta drängstugu byggningen, der det likväl ansågs nödigt att af skolkassans medel anbringa ett nytt fenster. § 4 Byggnads committen skulle gå i författning om att medelst beting få sten bruten och uppförd till stenfot under nya pastors huset, hvars upptimring borde om möjligt ske frampå sommaren, samt om kalk-bränning, hvartill pastoratets gamla kornlada i prestgården skulle användas som bränsle, om öfverste ladan skulle nu först användas för detta ändamål. Rödö sockenstuga som ofvan. In fidem. J. Kerfstedt. Uppläst vid vidkändt i allmän sockenstämma d. 23 maj 1858, betyga å pastortsbornas vägnar. Jonas Pehrsson i Kroksgård, Johan Nilsson i Wejmon, Erik Zakariasson Wike, Jonas Ersson i Dille. Vid justeringen af ofvanstående protokoll erindrades om nödvändigheten att under innevarande sommar genom vederbörande sexmän af hvarje tunland skall uppbära 50 öre till bestridande af omkostnaderna för kalkbränning, stenbrytning m.m. J. Kerfstedt Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 198–200, ÖLA. Protocoll, hållet i allmän sockenstämma med Rödöns socknemän den 6 juni 1858. § 1 S.D. Efter i laga tid skedd pålysning sommanträdde nu socknemännen, för hvilka ordförande först uppläst kyrkoo. fattigcassa samt den såkallade arbetarfondens räkenskaper, 148 hvaraf befanns, att kyrkocassan egde en behållning af 487 r.d. 21 sk. b:co. Äfven skolcassans räkenskaper upplästes, hvars behållning uppgick till ett belopp af 235 r.d. och 24 sk. b:co. § 2
Dessutom har Kongl. Maj:t, till upplysning och vägledning i dessa ämnen, i Nåder låtit aflemna följande handlingar nemligen: 8 Bevilln - och Oec.-Utsh. Bet, N:o 22. 1:0 Infordrade Utlåtanden från samtliga liäns-Styrelserne, i anledning af så väl Rikets Ständers vid föregående Riksmöten gjorda underdåniga framställningar om Reglering af Postväsendet, som ock enskilda personers i samma ämnen gjorda ansökningar. 2:0 Ofver Post-Directeurens, under den 6 Julii r826, till Kongl. Maj:t afgifna, underdåniga Betänkande, öfver ej mindre Rikets Ständers och enskilde personers yrkanden i ämnet, än hvad Kongl. Maj:ts Befallningshafvande derom andragit. 3:0 Kammar-CollegiiochCancellie-Styrelsens gemensamt afgifna underdåniga utlåtande, af den j6 Mars 1827, öfver hvad Ofver Post-Directeuren hemställt och tillstyrkt; samt 4:0 Ofver-Post-Directeurens, den 16 sistlidne Mars, afgifna underdåniga förslag till en fullständig Reglering af Postgången i Riket, om afgifvande af hvilket generela förslag Kongl. Maj:t gifvit befallning, genom Nådig Skrifvelse af den 15 November 1826, deruti tillika icke allenast Nådigst blifvit föreskrifvet, att afseende borde i främsta rummet fästas derå, att en skyndsammare communication måtte vinnas emellan Hufvudstaden och Uandshöfdinge-Residencen, emellan dessa inbördes, samt emellan Stockholm , de förnämste Handels-Städerne och tGränseorterne, utan äfven åt Ofver-PostDirecteuren är vordet uppdraget, att föreslå alla de Bevilln.- och Oec.-Utsh. Bet.
Det iilm kriilade för jllusion och lifslögn var för oss icke siillan jiist det, som åt tillvaron ger kvalitet, doft, fiirg och fiigring, ar med ett ord: lifsviirdena. Att tingens regnbågsskinimer slocknat, - detta skimner, som för hvbje individ springer ut ur sjiilfva den omedelbara och naiva dsiften att lefva att andas, att ' iilska - det hade, i fall vi verkligen trott de realistiska cliktarne, kunnat ingifva oss en förestallning, att lifstriidet sjiilft var angripet af röta. Men nu revolterade sinnet mot hela tenclenseu och siittet att uppiaga vas a1sklingsförestillnin.g: en modern poesi. Och vi kände en poesi, som vi långt hellre ville hylla som modern - det var Viktor Rydbergs. Men om vi förut hos Rydberg betonat frihetsmannen, upplysningsmannen, förmen frain - s % faste vi oss nu särskildt vid - romantikern, idealisten. Här fanns, i samtidens största svenska personlighet, allt det af oändlighetslif som vi salmade i samtidens antydda diktning. H k lyssnade man ännu » ned i andens tirgrund efter svar^, som icke vor0 en banal reguln-de-trifacit. Har Iivifikado a.nnu skogen, drömde aftonrodnaden, och hviskningen och drömmen gälde den idealvärld, d e n obeskrifligt härliga och höga *, som diktartänkaren anade bakom tid och rum. Vi mötte sålunda har en ~ ä r l d, som ej blott var fysisk men religiös, etisk och estetisk. Vi funno en. trihrid mot det » osynliga, hvari det synliga lefvei., röres och har sin varelse,. Yi fiinno sjalfva motsatsen till den sällsamina cynism gent emot lifsviirclonn, som gripit s&amp; många bland de yngre, tendensen att fijrringu, a.tt desillusionera, att g&amp; nedat och bakat, att döma manniskan och Iiiilturen efter föregångna utvecklingsled och under iilinniskan f&amp; frrim apan och rofdjuret.
Maj:t vid innevarande riksdag behagat till Rikets Ständer öfverlemna, tillstyrka, att ofvanberörde motioner ej må tillnågon ålgård af Rikets Ständer föranleda. Slockholm den 17 Juli 1851. Statssamt Atlin Hesrörsoch Ekon.-11 sk. I flätande, N:o 28. la \:o S5S. Ank. lill Exp.-Ulsk. d. 18 Juli 1851, kl. 9 f. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om befrielse från den veckodagsheimnan i Götheborgs och Holms län påförda ordinarie rotering. Uti en af Riksdagsfullmäktige!» Johannes Nilsson från Götheborgs och Bohus län inom Hedervärda Bondeståndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion, deruti Olaus Eriksson från samma län instämt, har blifvit anfördt, att uti de härader af Götheborgs och B hus län, för hvilka motionären vid innevarande riksdag förde talan, ordinarie rotering blifvit många insockne frälsehemman ålagd ; att en sådan åtgärd dock skulle vara stridande både emot Rikets Ständers beslut vid 1810 års riksdag och Kongl, kungörelsen den 31 Oktober 1829, enär det förra stadgade, att endast sådan jord, som vore underkastad ständig rotering, borde dermed beläggas, men Bohus läns insockne frälsehemman aldrig varit ordinarie roteringsskvldighet underkastade, och den sednare icke ålade andra frälsehemman denna lunga, än de rå- och rörssamt insockne-hemman, sorn före den 6 April 1810 blifvit frånskiljde sine tillhörande säterier och de frälsehemman i Bohus län, hvarom här vore fråga, rätteligen icke voro af rå- och rörseller insockne beskaffenhet, utan skulle ifrån äldsta tider, såsom veckodag stiernman, haft frälse friheter och förmåner framför och utöfver hvad rå-och rörssamt insockne-frälset åtnjöte.
- » Greta och \ Vanda, kan i vårt tycke ej fullt mata sig ined denna. Förf. har ibland fått något » anstriingdt » i sin stil i bemödandet att vara barnslig och ursprungfig. Vi tro, att förf: s stil skulle vinna, om hon ej nyttjade så många utrop blandade med små fragor. Genom detta skrifsatt vinnes visserligen en viss liflighet och rörlighet i stilen, men d e ~ a förlorar den jiimnhet och det lugn, som ar s&amp; önskligt i böcker för smfi barn. Och hvarför har förf., särskildt i början af berättelsen, anvandt ordet, rysligs en eller par gånger på hvarje sida. Språket i barnböcker bör ju vara så enkelt och tydligt, att det lästa lätt uppfattas, men det bör ocksa vara god svenska och ej öfverflöda af allt för hvardagliga ord. Flere af de i år utkomna s. k. ' indianböckerna iiro med ett enda undantag af den beskaffenhet, att de tvinga oss att på det allra allvarligaste uppmana förddrar att taga reda p&amp; innehållet i böcker af denna art, innan de låta dem komma i sina barns händer. För att visa huru nödvändigt ett dylikt försiktighetsmått är, vilja vi framdraga några episoder ur den samling af griisligheter, som bär titeln. Halfindianen. Berättelse fran nordamerikanska viistern af Balduin Blöllhausen. Ofversättning. Pris 3 h. Hjältinnan i berättelsen, en ung flicka vid namn Fransiska, hvars far råkat i ekonomiskt betryck, viinder sig med beggran om hjälp till en gammal advokat. Denne, som blir alldeles bedårad af den unga flickans skönhet, passar på tillfället att göra henne ett anbud, som uppjagar blygselns rodnad på hennes kinder och drifver henne att gråtande och skälfvande störta ut p&amp; gatan Advokaten ger dock ej spelet förloradt, han skaffar sig hjiilp af en zförtappad varelses, som förf. kallaz henne, hvilken i S: t Louis ar kand imder namnet miss Sally. Hon och advokaten uppsöka tillsammans ett par beryktade förbrytare, miss Sallys vänner, hvilka åtaga sig att röfva bort Fransiska från hennes hem och föra henne till miss Rallys etablissement.
P ?Trt - cr J-' 2- j re re äg. 5 Centner. Ärliga utgifter och behållning efter cr trafik-inkomst af 500,000 R:dr It.-mt, erhållen genom förde 1,000,000 centner 10 mil å 0,05 It:dr per centner, persontrafiken oberäknad. Driftoch underhållskostnad, antagande densamma vid banan JVg 1 till 45 % af bruttoinkomsten. B. o cn !~a. S-S» deraf 25 °/0 oberoende af spårvidden. R:dr R:mt. 20 % förhållande sig sorn medeltalet emellan bruttolasten och antalet tåg. R:dr R:int. Summa. Pj *? ^B R:dr R:int. cd 3. re «tre p D 05 5. 05 05 B Om banan är bibana tillkommer omlastning af 1,000,000 centner å 1 öre B R:dr. R:dr. R:dr R:mt. R:dr dertill skulle erfordras. Från denna summa har först afdragits något mera än hälften, eller 3 25,000 H:dr, för sådana poster såsom administration o. d., hvilka äro oberoende af spårvidden. Hvad åter beträffar öfrige af spårvidden och banans mer eller mindre solida beskaffenhet beroende kostnader, såsom utgifterna för underhållet, hvilka, enligt erfarenhet vid vanliga jernvägar, hufvudsakligen bero på den sammanlagda tyngd som passerar desamma, samt trafikkostnaderna, hvilka vexa ungefär sorn antalet tåg; så har jag, enär fullt'jrigtig jemförelse ej kan göras med existerande jernvägar, för att erhålla en för alla lika beräkningsgrund, som, så nära det i cn aproximativ kalkyl kan vara möjligt, motsvarar verkligheten, tagit medium af relativa förhållandet emellan antalet tåg och bruttolasten och, med antagande af den mera vanliga banan JVS I till utgångspunkt, derefter beräknat de skiljaktigheter i driftoch underhållskostnaderna, som vid de olika banorna skulle uppkomma.
Friherre Lasterktrom, fa co lo: Det char alldrig warit min tanke att bestrida nägot bestut eller hindra betz werkställighet. Det är ej stridande prat Ridderskapet och Adelns bestut, att föreskrifwa en form huru Riksens Ständer mä kunna förena stg i Riksdags»Ordningens antagande. HerrGrcfwen och Landt»Mar» .skalken förcstälde' att genom votering allenast tid förlorades. Friherre (festsrttrom yrkade ä nyo nödwändigheten af en forms bestämmande för StändenS förening till ett resultat. Otto krestric: Jag char ofta och äfwcn nu hört anföras säsom det wigtigaste skälet till förestagna befluts fattande, att man derigenom mätte winna tid, jag hemställer huru wida - 4ZZ3 Den 18 Dctober. rvida icke genvm en votering endast tiden förloras och tvi ändä äterkomme pä samma punkt. Herr Gretwei, och Landt-Mar. sk alf en frägadc VM icke de, som begärt votering, derisrän wille afstä» men ^ Friherre Legerström förnyade sitt pästäende bervin. Grefwe körner, Astolf 6örsn, trodde ej, att i följe af det förut fattade beflutet, det kunde nekas Ridderssapet och Adeln, att innan ventilationen punktvis företogeS, bestämma grunderna för öfwcrlägqnlngssättet, och sättet akt förena Ständcns meningar. För att nndwika tids utdrägt wille ban bock föveflä ben medelwäg, att granssningcn punktewis pl, genast företogcs och man sedan bfwerlade om berörde grunder. Hans Exceklence Herr Grefwe Kuut K och G-e^we Os is Lsrsiis conformerade sig Härj med Grefwe körner. ^rs5,^re Lsstsrktröm, fscok: I denna medelwäa kan iaq icke inaä.
s 4°—'43, bif. af BorgareStåndet, IX s 46, af BondeStåndet, IX s 4g > af PresteStåndet, IX s 5o, af Adeln, IX s 52. Underd. Loström, angående anhållan af Casseuren. P. M., att återbekomma 2000 R:dr mot särskildt Recipisse till en Bankens Casselli' aflemnade. BalicoUtskottets Betänkande, VI 2. s 21 ■—25, bif. af Adeln, IX s 1022, af PresteStåndet, IX s 1023, af BorgareStåndet, IX s 1029, af BondeStåndet, IX. s io43. Lotsoch Båkinrättningar, Författningar om, I 1. s 5a, 53. —. afgifternas nedsättning och användande, om. StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s 1516—i523, bif. af BondeStåndet, IX s 427> återrem. af BorgareStåndet, IX s 445# bif. af PresteStåndet, IX s 474. i—• om, för Ångfartyg. Ekon. Utskottens Betänkande, VIII s I2i5 — 1225, bif. af PresteStåndet, IX s 875, återrem. af BorgareStåndet, IX s 876, bif. af BondeStåndet, IX s 881, återrejn. af Adeln, IX s 900. Återremisserne å båda Betänkandena i8o besvarade i Statsoch Ekon. Utskottens förenade Betänkande, IV 5. s 870 — 872, Lif. af Adeln, IX 3. s 117, af PresteStåndet, IX 3. s 123, af BondeStändet, IX 3. s i3q, af BorgareStåndet, IX 3. s 160. f" Underd. RiksdagsBeslutet, §. 43.
December remitterad samt af Utskottet godkärid amärkning, åsyftande att de Ståndens ProtocollsUtdrag , sorn är o föranledda af Utskottens föregångna Betänkanden icke må tryckas dermed i Nummerföljd och, i Samma afdelning eller Samling, emedan i sådant fall lika manga ProtocollsUtdrag, som serskilttt ämnen, mäste uppsattas och med sina rubriker betydligt och onyttigt öka Bihang et, i stället att eljest beslut öfoer rnångfalldiga ämnen kunna i ett enda Protocollsutdrag upp • tagas, Jag vill då genom en ny Titel för Den 29 Janvarii, 97 den första af de 2:ne Bilagor till Utskottens Betänkanden, jag föreslagit samt ett bifogadt formulair göra mig tydligare: Titelo skulle kunna blifva: Anteckningar af samtelige RiksStåndens Beslut öfver Constitutions(StatsBe• villningsetc.) Utskottens Betänkanden. formulair. ExpeditionsUhkottetr Memorial år 1823. N:o r. angående Redaction af de Riksdagshandlingar, som utgöra Bilagor till samtlige RiksStåndens Protocoll. Af Ridd. och Ad. den 8 Febr. gilladf. PresteStåndet dan 7 bifallit. BorgareStåndet den 1 Märs återremit teradt med följande anmärkningar, (införes). ; «_ BondeStåndet deö 7 Febr. bifallit. Den 2’dra af de 2:ne föresiagne Bilagor till Utsköttshandlingarne skulle innefatta särskilt för hvarje Utskott en Samling af Riksens Haglöf. Ständers underdåniga fri! v ds ev till Kongl. Majit i anledning af Ut/kottets afgifne Betänkanden. N.B. Under Betänkandets nummer. Grundlagens föreskrift hindrar "mig att
Ridderflapet och Adeln lärer således upplyst finna, huru nödvändigtdet är, att åtminstone för dnr pryvinsen bestämma nägon wist Hemmansdel, som frilallar frän ffyldighctcn, att bland Förstärkningsmanflapct läta sig inflrifwas, och jag sär dä föreflä en scrtondedel af ett helt Hemman, en klyfningtgrad, ftin i de flesta Socknar ar tilläten, ehuru den tick oandligheter öswerflrides, men som inga sammanhängande Hemman gifwas eller nägon wist jprd till hwarje Hemman är anflagen, utan det endast beräknas j efter grundräntan, som utgär i kol till 26 stigar, sä borde den, som r flätt för sin jord icke utgör stig icke frikallas säsom Hemmans-ägare fran utflrifning. I anledning härafhcmfläller jag till Herr Grefwens och Högloft. Nidderffapets och Adelns högsiupplysta ompröfwande, om icke blott till denna saks reglerande betänkandet kunde blifwa till Höglofl. Oeconomie - och Bcswars-Utskottet aterförwist, att i anledning af besia utaf mig kemnade upplysningar, göra den ändring det finner nödigt. Friherre sk ^Vetterstedt, Oustsk, anförde munteligcn: Det är endast wigten af den fräga, som nu utgör ämnet kör Höglofl. Ridderflapets och Adelns öfwerläggningar, som föranleder mig att äfwen wid detta tillfälle höja ruin röst, utan annat anspråk dertill, efter de flera wärda Ledamöter, som redan yttrat sine tankar, än dct jag hoppas hämta, Mine Herrar! af eder öfwerseende godhet.
KammarCollegii den 14 November 1845 afgifna underdåniga utlåtande, angående de förändringar i Jordeböckerne och Kronoräntornas beräknande, som kunna anses erforderlige i följd af det antagna nya myntsystemets införande. 19:o. Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Jemtlands Län underdåniga framställning om skatterätts öfverlåtande, utan lösen, åt åboer å kronohemman, med KammarCollegii den 17 Julii sistlidet år deröfver afgifna underdåniga utlåtande. Äfvensom Comiterade undfått del af följande äldre handlingar: 20:o. KammarCollegii, StatsContorets och Allmänna MagazinsDirektionens underdåniga skrifvelse den 8 December 1817, i fråga om lösen af kronotiondespanmålen och dess leverering vid närmaste magazin. 21:o. KammarCollegii underdåniga skrifvelse den 8 December 1828 med förslag till räntepersedlarnes förändring och reducerande till färre antal. 22:o. KammarCollegii underdåniga skrifvelse den 17 Juni 1830 med förslag till föreskrifter i afseende å räntepersedels-reductionens verkställande i Södermanland. 23:o. Krigsoch Kammar-Collegiernes underdåniga utlåtande af den I I Maj 1831, i anledning af Rikets Ständers underdåniga hemställan, om indragning af indelta räntorna. 24:o. Nyssnämnde Collegiers serskilda underdåniga betänkande af samma dag, angående väckt fråga om förändring i sättet för hemmans räntors och tiondes utgörande 25:o. KammarCollegii underdåniga utlåtande af den 21 Augusti 1835, i fråga om grunderne för markegångssättningen, kronotioudens och afradsspanmälens utgörande samt hemmansräntornas förenkling. 2Ö:o.