Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Däremot har jag många jämnåriga jämlikar, som jag kan bjuda både mat och kläder utan något slags parlamentering — ja, de kanske snarare skulle bli stötta af » preludierna » än af gåfvan. Ätt eder » fru Petterson » hör under annan kategori än mina fattiga är ju antagligt, men då eder artikel åstadkom litet missförstånd och split, hoppas jag ni förlåter min dristighet att gifva eder min lilla historia till lifs. Och ändå, inte sant, som ett undertryckt jubel, ett blekskärt skimmer af lycka? En gång hörde jag den visan, hvarur dessa ord äro hämtade, sjungas för mig — och jag kan icke säga dig, hur jag vardt till mods! Ögat blef fuktigt och kinden stod i brand — » en eneste g a n g », ljöd det för hågen — smekande, skälfvande, vemodsfullt klang det, det var som ett sus ur björkeskog om våren, det var som de fallande, guldröda bladens prassel om hösten. Och eko svarade dämpadt och sorgset: » og saa aldrig mer » — och det var mig som skulle jag velat gråta både af glädje och sorg, både af ve och lust. 1 Har den visan sjungits för dig en gång, ha dess sällsamt gripande ord nynnats för dig, då förstår du hvad jag kände. Kanske du äfven lefvat genom detta: » en gang, en eneste gang » — lefvat genom det en dag, när rödaste rosor bundo sin krans, när allt var som en dröm, när allt var ljust som hvitaste vårblom, rent som nyfallen snö — då, ja, då förstår du det än bättre! Då förstår och vet du, att detta vemodiga: » og saa aldrig mer » icke kan förtaga den jublande lyckan af det föregående, af det vackra minnet från svunnen tid. — Ack, min vän, det är däjeligt att ha ett sådant minne! Har det icke, säg, en förunderligt bedårande kraft med sig, en kraft att drifva undan dimmorna och töcknen? Kan det icke, som intet annat, göra blicken ljus och bevara sinnet rent?
189 fördubblade göromål , utan att den å stöfre belopp dem tillgodo komne Pro-Cent kan anses vara dem tilldeld i samma förhållande, sdtn värdet af nödvändighets-varor uppstigit; och det torde icke vara utan ändamål, att foran-; stalta det Tjenstemän, till hvilkas befattning och ansvar Statens nästan betydligaste intrad hörer, blifva med en, efter liderna ökad, aflöning, satte utur frestelse, att med tillgrepp af dessa medel göra sig skadeslöse för hvad de nödvändigt behöfva för sin bergning, men dem af det Allmänna förnekas; af sådana anledningar vågar jag till Rikefs Höglofl. Ständers öfverläggning lemna, om icke JLandt-Rentmästare måtte, ifrån och med detta års början, af Riksgäkls-Contoiréts medel fa sig tillgodo beräkna den förlorade halfva Pro-Cent,' eller lika med hvad för Höglofl, Stats-Contoiret dem bestås, och att i sådant afseende detta mitt Memorial mått.9 till Stats-Utskottet och den öfver RiksgäldsVerket tillsatte Fördelning remitteras.” ”Denna nu tillstyrkta och af billighet och rättvisa påkallade förhöjning utgör för hela Riket icke mera än 5000 R:dr på alla Rikets Landt-Rentmästare fördelade, i mån af hvarje Läns-Bevillnings-Summa, eller högst (i£) Ett och ett halft Runstycke för hvar Mantalsskrifven person i det hela.” Vid handläggningen af detta ärende, har Stats-Utskottet inhämtat, att sedan, uppå Nådig befallning, Kongl. Kamrriar-Collegium och Stats-Contoiret under dea 9 Januari 1778 i under - Dm 2,5 Juli. underdånighet insänd t en Förteckning pä samt' liga Land-Rentmästarenas i Sverige och Finland innehafvande indelta och oindelta Löner samt det re misse-Lage, som dem* efter tr* get medium af Tio år, dessutom årligen tillflutit, Kongl. Majit uti Nådig Skrifvelse af den 21 sistnämnde månad förständiga!
Detta kunde visserligen förekommas sålunda, alt ordet färg utbyttes emot ordet färger, men sådan är icke afsigten med Utskins förslag. Dessutom anser jag del vara ganska nyttigt, att hvarje Privatbank har sin särskildta färg å sedlarne. Om alla banker skulle hafva samma färg på alla sedlarne, så kan sådant medföra olägenheter. Vi, veta, att hvarje enskild banks sedlar endast invexlas inom den ort, der banken är belägen. Om nu alla sedlar få lika färg, kan det hända, att den mindre bildade allmogen, genom att ej så noga gifva akt på hvad som står skrifvet på de till utseendet aldeles lika sedlarne, blifver mera besvärad med främmande Privatbankssedlar, än som för när vande är fallet. Det är således för den stora allmänhetens skuld nyttigare, att hvarje bank har särskild färg å sina sedlar. Andra olägenheter kunna äfven upkomma. Om t. ex. det befinnes, att en Privatbanks sedlar blifvit förfalskade, så kan denna upptäckt lätt föranleda till det beslut af bankbolaget, att sedlarnas färg skall förändras, men som denna lag säger, att alla sedlar skola Den 16 September f. m. 31 hafva samma färg, kan detta beslut ej verkställas annorlunda, än att alla Privatbankerna ändra färgen på sina sedlar, hvartill de dock, emot deras bestridande, icke torde kunna tvingas. Hvar och en inser, alt många olägenheter och tvistigheler häraf kunna tipkonima. På grund af hvad jag nu i korthet anfört, hemställer jag, huruvida icke ordet färg borde ur mom. utgå, eller föreskriften ändras sålunda, att endast hvarje serskild bank ålägges, att hafva lika färg pä alla sina sedlar. Hr Aminoff: Man har anfört mot Ulskrns förslag, att färgen på sedel-blankellerne borde vara olika för hvarje enskild bank, emedan man då lättare kunde skilja lill hvilken Bank de egentligen hörde; detta medgifves, men den egentliga nyttan och fördelen häraf kan jag icke finna. Vill man dock veta, till hvilken enskild Bank sedeln hörer, så igenfiones sådant af Provinsens vapen derå, orten hvarest sedeln år utgifven och Direktörernes underskrifter.
Den Tyska invandringen i Sleswig, se der grunden till alla de olyckor, som drabbat detta land. När ett rike uppmuntrar inflyttningen från en angränsande, 20 gånger starkare folkstam, måste detta slutligen medföra det lilla folkets nationella undergång. En verklig orimlighet är det deremot att, såsom en talare bär gjort, förespegla några vådor för vår nationalitet af den beröring, hvari vi, mer än 4,000,000 Svenskar, kunna komma till 2 millioner Danskar, de der dessutom, säge hvad man vill, icke för oss äro några främlingar. Danskarne hafva samma ursprung, samma språk, samma tänkesätt, samma vanor, samma kärlek till frihet och oberoende som vi. Sjelfva blodet i våra Den 31 Januari e. m. 245 ådror säger oss, att de äro våra broder, och likväl vill man här behandla deni såsom Kineser eller Ryssar. Man har under Utsk:ts hemställan velat söka politisk skandinavism. Jag anser deremot den sak, vi nu afhandla, alltför underordnad för att bringa en så vigtig fråga som skandinavismen till tals. För egen del anser jag dock för en heder att förklara, det jag till själ och hjerta är skandinav, fullt öfvertygad, att på denna idé beror icke blott vår, utan hela Nordens framtid. Politisk skandinavism. Mina Hrr! rätt förstådd, förutsätter dock icke, som man här framhåller, en sammansmältning af, utan snarare ett läst förbund emellan de Nordiska folken. Jag vågar således anse antagandet af Utsk:ts förslag endast vara en klokhets-, en billighetsåtgärd, icke någon politisk handling. Ett afslag deremot vore ett bevis på eri skuggrädsla, som jag icke tror att R. o. Ad. hyser. Jag tillstyrker bifall. Ilr af Klint: Man har temligen skarpt klandrat mig för det jag fört frågan in på det politiska området; jag skulle beklaga detta och finna mig föranlåten att bedja om ursäkt derför, om jag icke trodde och hade anledning att tro, att det just är inom nämnda område, som frågan bör hållas. Om jag någonsin varit i villrådighet om, hvar jag egentligen borde söka denna fråga, så har diskussionen i dag lärt mig, hvad som ligger under densamma.
M. med någon und. skrifvelse i ämnet, emedan KM. i allt fall ej lärer underlåta alt lemna det äskade tillståndet; men då en enskild man 14 dagar der - Den 7 April. 21 efter gjorde underd. ansökning derom, fick han den resolution, att Konungen då icke mera än förr fann skäl att till ansökningen lemna bifall. Mig synes således verkliga anledningar vara för handen till den farhåga, Hr Cederschjöld yttrat. Hr von Troil, Emil: Det finnes få factiska förhållanden, om hvilkas tillvaro allmänheten tror sig vara mera säker, än om accorderna till Landshöfdingeplatser; och sedan R. St:s uppmärksamhet genom den ifrågavarande motionen blifvit fästad på detta förhållande, måste R. St. deröfver yttra en opinion. Om man således nu låter frågan förfalla, förklara R. St. derigenom, att de anse förhållandet bra sådant det är; önska de åter ett annat, böra de besluta en underd. hemställan i ämnet till K. M. För min del tror jag det nuvarande förhållandet hvarken vara nyttigt eller enligt med grundlagarna. Jag anser tjensteaccorder i allmänhet skadliga och särdeles dem, som angå förtroendeposter; ty grundlagen har gifvit Konungen rättighet att, när som helst, skilja de högre embetsmännen från deras embeten, och detta är nyttigt, emedan Regeringen närmast omkring sig behöfver personer, till hvilka den hyser förtroende; men genom accordet får Konungen äfven magt att beröfva dessa embetsmän en del af deras egendom, hvarigenom de göras vida mer beroende af Regeringen , än grundlagen åsyftat. Jag säger likväl icke detta med hänseende till nuvarande förhållanden, ty ingen bland hvarken vännerna eller motståndarne till nuvarande Regering lärer lägga den till last någon öfverdrifven stränghet emot högre embetsmän; men jag anser saken vådlig för framtiden och tror, att Representationens uppmärksamhet med skäl blifvit fästad på detta ämne.' Jag yrkar derföre återremiss af Utsk:s utlåtande, med anhållan, att Utsk, ville tillstyrka R. St. att ingå med en und. skrifvelse, deri de begära, att K.
Till vinnande af större tydlighet i afseende på syftemålet med och omfattningen af föreskrifterna i nuvarande Usta och 2:dra momenten af 9 §, har Utskottet ansett nödigt att åt dessa momenter gifva en något förändrad redaktion, hvilken torde godkännas. Uti motionen N:o 23 hos Borgare-Ståndet har Herr Lindstedt anfört, hurusom det i 9 § 2 momentet af Bevillningsförorduingen befintliga stadgande, att bevillning enligt 2:dra artikeln skall påföras ”fabriksegare, handlande eller annan näringsidkare, der fabriken är belägen eller handeln eller yrket eller näringen idkas”, inom vissa orter ansetts böra tillämpas äfven på skeppare och öfrigt handelsflottan tillhörande sjöfolk, hvilka seglat från annan plats än deras mantalsskrifningsort, hvaraf mycken oreda i debiteringen skulle uppkommit, då nemligen dessa personer till följd deraf stundom blifvit påförda bevillning på två ställen och stundom äfven helt och hållet undgått bevillning. Då likväl rättast vore, att skeppare och sjömän i allmänhet påfördes inkomstbevillning inom de kommuner, der de voro boende, äfven med afseende derpå, att dessa kommuner, hvilka det ålåge att, i händelse af behof, lemna dem fattigvård, i annat fall skulle beröfvas förmånen att af dem åtnjuta någon kommunalskatt, under den tid de vore i stånd att bidraga till fyllande af samhällets behof, så har motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte till Bevillningsförordningens 9:de §, eller den §, som i ny Bevillningsstadga kan komma att bestämma ordningen för bevillnings påförande, besluta ett tillägg, så lydande: ”Skeppare och andra sjömän påföras bevillning af kapital eller arbete, der de äro mantalsskrifne.” Kongl. BevillningsUtskottets Betänkande N:o 3.
Utskottets förslag i afseende å den under artikeln Knifvar förekommande rubriken "andra slag, samt gafflar, ej specificerade”, att, med frånträdande af nuvarande förtullningssätt efter värde med derå till 331 procent beräknad införselstull, taga vigt till grund för förtullningarne och bestämma värdet till 3 R:dr 16 sk. och införselstulleu 1 R:dr per skålpund. Ridderskapet och Adeln har väl gillat den föreslagna vigtberäkningen, men dels i sjelfva rubriken tillagt orden gjutne eller smidde, och dels antagit tullvärdet till 2 R:dr samt införselstullen till 32 sk. skålpundet. Borgare-Ståndet åter har, med ogillande af Utskottets förslag, bibehållit nu gällande bestämmelse. Så vida icke Ridderskapet och Adelil samt Borgare-Ståndet, afstå från dessa deras sinsemellan skiljaktiga meningar och instämma i Presteoch Bonde-Ståndens beslut, blifva för frågans afgörande följande omröstningar om contra-propositionen och i hufvudsaken af nöden: 69:o. Om contra-propositionen: Den, som anser, att till contra-proposition i hufvudsakliga voteringen om den vid artikeln knifvar förekommande rubriken "andra slag, samt gafflar, ej specificerade”, skall antagas Ridderskapet och Adelns beslut, att vid denna rubrik skola tilläggas Bevillnings-Utskottets Memorial, N-.o 3o. 59 orden ”gjutne eller smidde” samt tullvärdet bestämmas till 2 R:dr och införselstullen till 32 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer contra-propositionen alt utgöras af BorgareStåndets beslut, att bestämmelserna i 1841 års Tulltaxa, eller 33 R:dr 16 sk. införselsafgift på hvarje 100 R:dr uppskattningsvärde, böra bibehållas. 70:o.
BéSv, och Ekon., Utsk.1 Betänkanden. Herr Prosten, Lector Fröberg, sorn in« stamt med Herr Professor Agardh. Herr Professor Thyselius, som afstyrkt den af Utskottet föreslagna allmänna visitationen, såsom icke tjenlig till ändamålet, så framt den icke flere gångor förnyas. Herr Biskopen Friherre Doctor Mörner, som ansett Utskottets förslag vara båda sårande för anständigheten, blygsamheten och personliga friheten, och jemväl öfverflödigt, emedan nu gällande författningar, om de med noggrannhet efterlefvas, innehålla alla för ändamålet nödiga och tjenliga föreskrifter, så framt eljest något ändamål kan vinnas, dä man icke har tillräckliga Lazarettet och Curhus, samt Läkare och medicamenter. Deremot hafva, med varm känsla för saken, med anförda bedröfliga exempel af Veneriska smittans tilltagande uti vissa Sock, nar på Landet, och med lifliga framställningar om nödvändigheten af kraftiga och verksamma åtgärders vidtagande till det ondas hämmande, Herrar Prostarne Säve, Hagberg, Grandelius, Ek, Almqvist och Ekvall samt Herr Professor Forsell talat för bifall till Betänkandet5 med tillägg af Herrar Prostarne Hagberg och' Säve, att, om någon rättelse i Betänkandet skulle anses oundgängelig, den då måtte bestå endast deruti, att, i stället för att Pastor och Kyrkorådet skulle afgöra om visitationen borde ske allmänt, öfverenskommelse och beslutet derom måtte fattas af Församlingen. Besv. och Ekon, TJtsk. "BetHnkanHén. Utskottet har tagit i öfvervägande hvad i öfvanberörde måtto blifvit anfördt och. yrkadtj och, ehuru det vid första påseendet vill synas, som skulle de af Utskottet'uti dess Betänkande förealagne medel till den veneriska smittans utrotande, i verkställigheten och i vissa fall mötas af svårigheter och betänkligheter, torde likväl, vid en närmare granskning af detta, så många tusende olyckliga menniskors välfärd rörande ämne, dessa svårigheter icke vara så stora, alt ju den veneriska smittan icke medförer vida större.
Under det Stånden samlas och innan Landtmarskalk och Talemän förordnade äro, före hos Nidderskapet och Adeln Ordföranden i RiddarhusDirectionen tills widare klubban, samt uti Borgareoch Bonde-Ständen de här oswannämnde Fullmägtige. 8 24. Uti hwart Ständ skall wara en Secreterare, som der före Protocollen och answare för wärdén af ingifne handlingar. Hos Nidderskapet och Adelil Niddarhus-Seereteraren, hos Presteoch BorgareStänden de personer, hwarom de sjelfwe öfwerenökomma, samt hos Bonde-Ständet en skicklig, lagfaren och i Landthttshällningen kunnig man af ofrälse 112 Expeditioner lill Riks-StLnden. Ständ, den Konungen dertill fvrordne. Hwarje Secreterare tillhör, att allt det som förefaller och beslutcs ordentligen och noggrant uppteckna och för Ständet justera saint, da antingen hela Ständet eller någon Ledamot in pleno det fordrar, Protocollet uppläsa; äfwensom i öfrigt alla Protocoll jemte Utdragen deraf underskrifwa; åliggande Secreterarcn för Bondc-Ständet särskildt att biträda Talemanncn wid malens behandlande och göra påminnelser, om något emot Grundlagarne stridande skulle försökas; dock utan att i Ständet äga röst. Sä wäl Ständens som Utskottens Secreterare, jemte den under Riksdagar biträdande nödiga betjeningen i Ståndens Canccllier samt Riksens Ständers Utskott, njute samma säkerhet med Riksdagsmän och erhälle wid Riksdagens flut en ester göromalcns wigt och mängd lämpad wedergällning af Statsmedlen, hwilken af Stats-Utskottet, ester öfwerläggning med Landtmarfkalken och Talemännen, söresläs och i sammanhang med den öfriga Statsregleringcn af Riksens Ständer bestämmes.
Maj.t täckes för ifrågavarande ångqvarns och bageriinrättnings tillvägabringande i nåder af Rikets näst sammanträdande Ständer äska den derför beräknade summa af 78,000 R:dr riksmynt., att såsom extra anslag under år 1861 för en gång utgå.» »I afseende på åtskilliga angelägna, såväl byggnadsoch reparations-arbeten, Äng. anslag som anskaffningar vid Flottans stationer hafva frän dessa till Förvaltningen 0^arbefen^m^ni Sjö-ärendena inkommit förslag, upptagande kostnaderna för berörda behof vid vid Flottans Carlskrona station, efter afdrag af hvad, såsom redan särskildt anmäldt blifvit, slalwnerbelöper för ång-korvetten Thors reparation och den nya ångqvarnoch bageriinrättningen till 869.990 R:dr, vid Stockholms station till 226,915 R:dr och vid Göteborgs depöt till 155,719 R:dr 65 öre, allt riksmynt; och har Förvaltningen, med anmälan af dessa förslag, tillkännagifvit att ordinarie statsmedel ej för de i dem upptagne arbeten och anskaffningar vore att påräkna, men att, i dess tanka, följande bland dessa borde i första rummet ifrågakomma att utföras och särskilda medel dertill beredas, nemligen 72 Bil. M 3 lill Kongl Majus Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1859. vid Carlskrona station: tili 2:ne nya vattenskutor af jern 38,000 » klensmed jans tillbyggnad 7,700 » stängselmurens pä Varfvets vestra strand uppförande lill 1,400 fots längd
Innan större eller mindre del af ofvanomförmälda lån får lyftas, bör Bolaget, genom sin Direktion, hafva till Biksgälds-konloret aflemnat eller der företett: a) för hela lånesumman, jemte derå upplöpande ränta, å Bolagets vägnar, utfärdad skuldförbindelse, som af Fullmäktige i nyssnämnde verk godkännes och antages; b) utaf Bolaget, genom Direktionen, ingånget samt af Kongl. Majit i Nåder antaget kontrakt om jernvägs-arbetets utförande och anskaffandet af all för jernvägens begagnande erforderlig materiel, i den ordning och inom'den tid arbetsplanen bestämmer; c) bevis, att aktieteckningen, äfvensom den i ofvanstående 6:te punkt stadgade deposition af deruti omförmälda handlingar, skett för ett belopp, som åtminstone motsvarar två tredjedelar af den föreskrifna teckningssumman; d) bevis angående behörig verkställighet af den första inbetalningen å alla, enligt punkten litt. c., tecknade aktier; e) vederbörligt intyg, att arbetet inom föreskrifven tid blifvit påbörjadt och sedermera, i öfverensstämmelse med arbetsplanen, fortsatt; samt f) särskild, likaledes å bolagets vägnar, utfärdad förbindelse, innefattande åtagande att, under all framlid och utan något ytterligare bidrag af allmänna medel, vidmakthålla bela jernvägen, med allt hvad dertill hörer, i sådant skick, att den kan för allmänna trafiken begagnas. Under iakttagande af dessa, jemte öfriga, för lånets utbekommande stadgade, vilkor, komma utbetalnings-terminerna att lämpas efter arbets-årens antal, så att, efter hvarje arbets-års ingång, motsvarande andel af låne-summan får lyftas; dock bör, förrän något utöfver lånets halfva belopp utbetalas, på förut stadgadt sätt vara styrkt, att hela aktiesumman är tecknad samt aktie-egarnes förbindelser i afseende på denna summas utgörande vederbörligen deponerade.
Vid nöjets altar sjöng, fördold i Atis’ namn! Hvars ömhet, sedan lärd att mot bekymren strida, Af känslor här ännu ej pröfvat den, att lida: O Creutz ! ack, om din vård utaf min hand engång Kan resas i den bygd som hört Camillas sång, Skall sorgen offra der bland Skaldemöjors gille; Och när af Dig förgäts allt annat, än ditt snille, Skall denna boning än bli ömma sinnen kär, Och skalden glömma sig och tro dig höras der, Och älskarn Daphne se, och målaren Naturen! Om Oxenstjernas snille, riktbegåfva’t som det var, skulle fullkomligare hafva utvecklat sig under andra, under sednare förhållanden? Kanske. Kanske icke. Det är åtminstone sannolikt, att hans veka väsende ej skulle uthärdat den från alla håll påträngande otrefnaden af ett tidslynne, hvars enthusiasm – i fall man skall antaga, att det äger någon – rigtar sig endast på kritik, oppositioner, negationer158. Mera troligt är, att han blifvit en större skald, om han varit född i ett syd-europeiskt land; ty i grunden var han en söderländsk varelse, som råkat förirra sig hit upp, der ”Adam i paradis åt rönnbär och sjöng Evas pris under ruggiga granar 159”. Meller tid dog han, såsom han lefvat, i Sånggudinnornas tjenst. Med rörelse läser man det vid ålderdomens annalkning skrifna ”Brefvet från Skenäs”. ”Jag besökte i går”, säger han der, ”den park, kallad Sundängen, som af alla trakter vid Skenäs var mig alltid kärast, och der jag under hela min ungdomstid diktade mina mesta verser. Jag lade mig på mitt gamla ställe vid sjöstranden, under samma ekar, utmed samma sten, mot hvars häll jag, för trettio år sedan, hvar afton uppskref hvad jag hade hoptänkt om dagen. Jag påkallade mina fordna gudamakter i samma ord ungefär, hvarmed jag tilltalade dem den tiden.
N:o 83, i anledning af väckta frågor, dels om Kongl. Theaterns indragning och utarrendering till enskilda, dels om rättighet för enskilda att anlägga theatrar i hufvudstaden, dels om upphörande af de afgifter, som fö» representationer i landsorterne erläggas till Kongl. Theatern, dels ock om den bevillning och de afgifter, som enskilda böra, för rättighet att gifva offentliga representationer, utbetala. Bifölls. N:o 84, i anledning af väckte motioner, om afskaffande af Helfrihetsbref och förändring, i följd deraf, i vissa delar af Kongl. Förordningen den 22 April 1829, angående passhandlingar för fartyg, hvilka segla till utrikes ort. Återremitterades. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets sedan den 11 dennes å bordet hvilande följande Betänkanden och Utlåtanden: N:o 88, i anledning af väckt motion, om förändrade föreskrifter, angåde sättet för stämnings delgifvande. Bifölls. N:o 89, i anledning af väckt motion, om skyldighet för köpai-e af fast egendom på landet att, i händelse säljaren innehar förmynderskap, tillse, att derföre genast varder redovisadt. 54^ Trot. Utdr. d. 22 Aug. 184°- N:o 90, i anledning af väckt fråga om ändring af sista momentet i 5 §. af 23 Cap. Ärfda Balken. Bijölls. N:o 91, i anledning af väckt motion om tillägg till 12 Capitlet ÄrfdaBalken. Bijölls. N:o 92, i anledning af väckta motioner om skärpning af straffet för åverkan. Bifölls. N:o 93, i anledning af väckt motion om förekommande af det missbruk, att bristande Utslags lösen till fängelse förvandlas. Bifölls. N:o 94, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande JV:o 35, öfver väckte motioner, angående så kallade undantags-contracts inin tecknande. Ståndet, som bifallit Betänkandet N:o 35, vidblef sitt beslut och lade Utlåtandet N:o 94 till handlingarne.