Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förbudet åsyftade och borde endast åsyfta: att hindra hvem som helst intränga i Bolaget; att förena ombytet af Bolagsmän med sådane vilkor och sådan tidsutdrägt, all, i fall Bankens soliditet, egentligen med afseende på den solidariska ansvarigheten, skulle förlora derigenom, allmänheten skulle hafva tillräcklig tid återtaga en motsvarande del af lior till Bancooch La "-Utskottens Utlåtande N.-o 4- 13 sitt förtroende, under hvilken tid den förra lottegaren stannade qvar jemte den nya i ansvar. Det finnes ingen contradiction emellan en begränsad och villkorlig rörlighet å ena, och resultatet af sådan öfverflytning 3 den andra sidan. 2:0 ”Att Bankens soliditet skulle förminskas, om en och annan af de rikare ftngo träda ur Bolaget.” svar: Ligen har ingen skyldighet att upprätthålla Bankens soliditet, endast att gifva allmänheten tillfälle bedöma soliditelens förändring •—. hvarföre ock årlig publication af delegares namn är anbefalld i 27 §., samt att, i den mon, genom dödande af några lotter, Bankens fonder skulle minskas — inskränka sin creditsedelrörelse —• (Se altern. förslaget §. 7.) En Lag, som har den egenskp att vilja stänga in rikt folk i BankBolag — ett Bolag på 20 års tid — lägger hinder i vägen för deras inträdande. I synnerhet då man ställt så till, som Utskotten i föregående 24 §., att dessa skulle, utan regress till meddelegare, annorlunda än genom inbördes öfverenskommelse!’ — hvilka ingen excutiv myndighet har att befatta sig med - blifva städse i första rummet blottställda, sedan Directionens lösa egendom blifvit medtagen. o © 0:0 ”Att Lagens imperativa biul om minimum af 5o Ledamöter skulle rubbas i fall en och annan egde tvinga Bolaget inlösa lottbref, dä han ville afträda.” svar: En hvar torde finna, att detta skäl hvilar på förutsättning, att Bolagets personal icke öfversteg minimum. Nå väl! må då Bolaget vid dess stiftelse tillse, att den får några flere Ledamöter än Lagen såsom minimum föreskrifver. —. Skälets rigtighet är märkvärdig i sitt slag.
Domstol instämma gäldenären och antingen söka sin betalning genom försäljning af gäldenärens egendom, eller ock visa bedrägeri i skuldsättningen och såmedelst befrias frän skyldigheten att bekosta gäldenärens underhåll i häcktet ; f) att, sorn » fh i 7 Cap. VtsökningsBalken bjuder, alt de, hvilka af Konungens Befallningshafvande i bud och ärenden nyttjas, skola vara edsvurne och beskedlige, men så kallade SlottsCancellieBetjente, om de än äro edsvurne, likväl inga« lunda, efter Motionciirens omdöme, kunna anses beskedlige; så borde en sträng lag stiftas till motande af dylike betjentes ilska och vinningslystnad och dem förbjudas att åtaga sig stä/nnings-commissioner, derigenom de blifva på en gång fördringsegare och verkställare ; /ivarföre en instruction borde för dem utfärdas, som bestämmer deras rättigheter och skyldigheter samt ålägger dem skickligt uppförande; äfvensom 1749 års Kongl. Förordning, om förbud för Betjente vid Domstolar att mål utföra, borde, hvad Öfver-Ståthållare-Embetets Cancellies Betjening serskildt angar, till kraft och verkan f örnyas ; |4 I.agZltsknttels Betänkande S‘.n 127. c) att samma formaliteter skola iakttagas i skuldfordrings/nål hus öfver-Ståthållare Embetets Cancelliet sam vid andra eXecillions såten, så att åtminstone 8 dagars förklaringstid jer gulde när en nid egd runi, samt h) att Taagens stadgande i 1 jf. 8 Cap. och 10 /.
Eger den åter detta anspråk, bör staden få detsamma upfyldt, utan att någon tillfällighet behöfver inträffa, såsom t. ex. ett dana-arf, och då hör staden få precist så mycket den bör hafva, hvilket icke blir händelsen, om den skulle få det tillfälliga belopp, som af ifrågavar. dana-arf kan vara att påräkna. Dessa frågor anser jag böra oberoende af hvarandra afgöras, och i fall Norrtelje stad eger anspråk på ersättning för de fattigvårdsomkostnader, staden efter faktoriets nedläggande fält vidkännas, bör fråga derom särskildt väckas och afgöras och på enahanda sätt bör förfaras med det ifrågavar. dana-arfvet. Man har vidare, åberopat såsom skäl för bifall till den Kongl, propos. att Statens rätt till dana-arf i allmänhet alltid efterskänkes. Det är en sanning men en talare har här, som mig synes ganska riktigt, anmärkt, att dessa efterskänkta dana-arf fallit efter sådana, hvars ekonomiska ställning i lifstiden gränsat till fattighjons. Helt annorlunda mäste förhållandet 90 Den 22 Februari. vara, då en förmögen person aflider, och att äfven i dessa fall fattigvårdssamhällen skola anse sig berättigade att få Kronans rätt till dana-arf på sig öfverlåten, synes mig föga billigt. Skulle man likväl antaga en sådan åsigt, synes det mig besynnerligt, att man icke ändrar lagens stadgande i fråga om dana-arf, så alt då någon person dör utan arfvingar, det samhälle, inom hvilket han dött, tillerkänaes hans efterlemnade tillgångar, han må hafva bott der en dag eller 10 år, men just derföre att man vill behålla Staten vid rättigheten till dana-arf har man bibehållit den nu gällande lagen och, såvidt jag kan förstå, har uti förevar, fall någon serskild anledn. icke varit för handen, att detta arf skulle tillkomma staden Norrtelje, ja! det är icke ens uplysl, att Enkan Sandelin varit inom staden någon längre tid bosatt. För min del anser jag Utsk:s beslut välgrundadt och anhåller om bifall till detsamma. Frih. Stjernstedt, Äng.- Wilh.:
Tvertom har erfarenheten hittills visat, att man på detta sätt har fått det mesta silfver Banken erhållit, och sådant med hans fördel. Jag fruktar icke eller för uttagandet ur Banken af det silfver, hvarom man har contraherat och dess återlemnande, i fall man iakttager den försigtigheten, som Hr von Hohenhausen yrkat, nemi. att ifrågavarande contract endast finge afslutas under den tid, då segelfarten är afbruten, och att silfret skulle lemnäs den påföljande sommaren. Om någon då toge ut silfver för att transportera det utrikes, så blefve transportkostnaden så dryg, att ingen kunde med fördel verkställa det. Men jag vill, på det att alla farhågor i sådant fall må kunna undanrödjas, hemställa till Hr von Hohenhausen, att han mätte införa ”början af December” i stället för ”November.” Under alla de föregående åren har segelfarten på Lybeck fortfarit under 9 H. C4 506 Den 18 April f. m. en stor del af November, hvilket väl äfven hädanefter torde komma alt äga rum. Hr Mannerskantz’ anmärka, vid redactionen anser jag vara riklig, och att man följakleligen bör införa den rättelsen uti den nya §. För öfrigt är jag i det hela af Hr von Holieuhausens mening och tillstyrker, att R. o. Ad. mätte densamma bifalla, Om i sådan händelse 2 Ständ stanna emot 2, så skulle jag tro, att något af de öfriga Stånden, som hafva förbjudit förskotts lemnande, möjligen torde, på BancoUtsk:s hemställan, ändra sin mening. Hr Akerman, Fredr.: Då så många talare yttrat sig för den meningen, att Bancofullm. skulle berättigas att få utlemna förskotter på silfver införsel, så har jag väl föga hopp om framgång för min önskan, att Ståndet mätte besluta, att sådane förskotter icke böra lemnäs. Jag anser mig likväl böra uttala skälen, hvarföre jag yrkar bifall till Utsk:s förslag. Jag kan nemi. icke göra mig klart på hvad sätt någon fördel derigenom skulle tillskyndas Banken.
Hennes kinder blossade, hennes svarta barett hade bortsopats af en hängande gren; hennes upplösta hår fladdrade fritt under den häftiga ridten. Hon märkte icke, att hennes löddriga häst, som stegrade sig för sporren, hade vrickat sin ena framfot. Hvad nu, Caballero? fortfor hon, under fåfänga försök att sporra sin vackra, haltande andalusier uppför backen, där villebrådet försvunnit. Du vill inte, du? Men jag vill! Och hon lade en otålig, förnärmad herskarinnas hela tonvikt på detta jag. Åter stegrade sig andalusiern och denna gång så häftigt, att en mindre van ryttarinna blifvit ohjälpligt kastad ur sadeln. Den unga flickan gaf honom slag på slag med ridspöet, likasom hade sporren icke trängt nog djupt in i hans blödande sida. Men förgäfvet. Det ädla djuret skälfde i alla leder och kunde icke förmås att taga ett steg framåt. Hon steg af och höjde ånyo sitt smidiga spö, när ridknekten, som åtföljt henne trettio steg på sidan, närmade sig. Caballero haltar, han har vrickat sin vänstra framfot, anmärkte knekten vördnadsfullt. Det höjda spöet sänktes utan att slå, och ryttarinnan genmälde, skrattande för att dölja en känsla af blygsel: Haltar han? Mickel har tur i dag. Hela naturen har anlagt hans gula livré, och se, nu har han bitit min häst i foten! Hvar är kopplet? Och hvar äro jägarne? De följde hundarna, som drefvo upp haren, när nådig fröken såg räfven och vek tvärt åt sidan. Nådig fröken rider så, att ingen där lätteligen följa kan. Jag råkade vara närmast. Godt, Axelson. Hvad skola vi nu göra med Caballero? återtog flickan, i det hon räckte tyglarna åt knekten och kastade sig vårdslöst ned på en mossklädd sten, medan hennes barm ännu höjde och sänkte sig efter ridtens ansträngning. Herr Klas och jägarne torde hört skotten, genmälde knekten, men det töfvar allt, förrän de hinna hit. Vill nådig fröken vara så nedrig och rida min häst?
Vid hvarje Riksdag skola Riksens Vid hvarje Riksdag, sorn efter för Stiinder välja Tolf Ledamöter af hvarträttade nya val först sammanträder, skola dera Ståndet till en Nämnd, som åge att Riksens Ständer - döma, huruvida Högsta Domstolens samtlige Ledamöter gjort sig för t jente att i deras vigtiga kall bibehållas, eller om visse af dem, utan bevisligen begångna fel och brott, hvarom föregående § handlar, likväl kunde anses böra ifrån utöfningen af Konungens Domsrätt skiljas. Till Tryckfrihetens vård skola Riksens Till Tryckfrihetens vard skola Riksens Ständer vid hvarje Riksdag förordna Sex Ständer vid hvarje Riksdag, som efter för kunskaper och lärdom kände Män förrättade nya val först sammantröder, jemte Justitie-Ombudsmannen, som bland förordna Sex dem före ordet. Desse Kommitterade, af hvilka Desse Kommitterade skola väljas af Riksens Ständer, genom Sex af hvarje Stånd utsedde, samfält röstande Elektorer. Af —• samfält röstande Elektorer. går emellan Riksdagarne någon af de Kommitterade, välje de öfrige en behörig Man, alt det lediga rummet intaga. § 109. Ej må Riksdag längre räcka än Frenne Ej må Riksdag längre räcka än månader från den dag, då Konungen lå- Fyra månader från den dag, då Konuntit om Statsverkets tillstånd och behof gen låtit om Statsverkets tillstånd och beRiksens Ständer eller deras Stats-Utskott hof Riksens Ständer underrätta. 20 Konslilutions-Utskottels Memorial M 2. underrätta. Skulle likväl vid nämnda tids förlopp, Riksens Ständer ännu icke hafva Riksdags-ärendena afgjort, anmäle de det hos Konungen och äske, att Riksdagen måtte fortfara någon viss tid af högst En månad derefter, hvilket Konungen ej äge makt att vägra eller förhindra. Der sä oförmodadt hända skulle, att, vid den sålunda förlängda tidens utgång, Riksens Ständer icke hade Staten reglerat eller någon ny Bevillning till bestämdt belopp sig ätagit, då skall Konungen kunna Riksens Ständer åtskilja, och fortfare den förra Bevillningen intill nästa Riksdag.
Den 5 Augusti t. ttt. 8:0 Från samma Utskott, af den 3 Augusti, i anledning af gjorda anmärkningar vid TJrskbR tets, den 17 Juli afgifna, Betänkande öfver väckt fråga om jemkning uti Extra Roterin gen> . ■ gro Från Expeditionsutskott, af dennl dag, med förslag att i den projecteradé underdåniga skrifvelsen' till Kongl. Mafft, rörande SpanntnålSiVlagaxinsInrättningen, mätte efter orden v ett Lån af Femhundrade tusende Riksdaler, ’ in* föras följande tillägg: ”samt Slutligen att Maga1 zinslnrättningen vid inträffande ymnigare skörd', och deraf förorsakadt öfverflöd på inländsk spannmål, må, i händelse Eders Kongl. Majit äfven , efter StatsRådets hörande, i Nåder skulle finna nödigt att, till inhemska Jordbrukares eljest oundvikliga förlägenhet för saknad afsättning, större uppköp för Kronans räkning bora göras, än ytterligare, emot Discontviikor och 3 procent i Renta, i Banken kunna disponera 500,000 R:dr, då derjemte ofvanbcrörde 500, 000 R:dr, eller tillsammans 1,000.000, till omföl mäldta behof kan användas; hvarvid, förän* damålets vinnande ,Riksens Ständer pröfvat nödigt att för den spannmål som Magaxinslnrättningen vid sådana tillfällen låter uppköpa, betalningen bör erläggas efter det å hvarje sädesslag i orten gångbara pris.” 182 tom f Augusti e. m. Upplästes följande från RiddarhusUtskottet inkomna Hörsamste Memorial: Sedan RiddarhusUtskottet, under den 3i:sta nästlidne Juli, afgifvit dess, utaf Höglofl. Ridderskapet och Adeln infordrade , Utlåtande öfver Herr Professoren Eberhard Munck af Rosenschöld*, den 28 i samma månad, å Riddarhuset väckta motion om förändring i den nu varande Bänkmanslnrättningen, har, vid föredragning af detta RiddarhusUtskottets Yttrande, Höglofl.
Utskottet tror således att någon anledning till tvekan vid antagande af den förhöjda skjutslega, som Utskottet kommer att föreslå, ej bör hemtas från det förhållande att densamma öfverstiger det belopp, som skjutslegan, under sednare decennier, i Sverige utgjort. Utskottet öfvergår nu till granskning af Kommitterades ofvanberörde förslag till reglering af befordringen utaf post och resande samt till gäldande af den derför erforderliga kostnad, hvilket förslag börjar pag. 44 i det underdåniga Betänkandet. Vid detta förslag har Utskottet ej funnit anledning till andra anmärkningar än följande: Sammans. Slatssamt Allm. Besvoch Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 8. 15 Vid § 2. På disponibla tillgångar lärer böra bero i hvad mån ä de vägar, hvilka såsom postvägar anses, må kunna åstadkommas sådan befordring af post och resande, som för dessa vägar blifvit föreslagen, helst i annat fall omöjlighet uppstår att, innan erfarenhet genom försök i mindre skala blifvit vunnen, med någon grad af säkerhet beräkna hvad kostnad detta befordrings-väsende kan för Statsverket medföra. Några ovilkorliga bestämmelser om ordnande af ett sådant befordringssätt lära således ej böra meddelas, utan torde efter orden »postvägar, å hvilka», böra inflyta följande ord: i den män tillgångarve sådant medgifva, och denna § således erhålla följande lydelse: De vägar, hvilka för post eller skjuis-befordring begagnas, indelas uti: a) Postvägar, ä hvilka, i den mån tillgångarne sådant medgifva, medelst kontrakt antagne postbållare skola dels besörja ordinarie postbefordring, hvarmed post och resande på bestämda tider gemensamt fortskafläs, och dels, efter beställning, åt posten och resande tillhandahålla extra poster; samt b) Bipostvägar, å hvilka genom kontrakt antagna entreprenörer, så väl efter beställning fortskaffa resande, som ock tillhandahålla den skjuts, som för poslbefordringen ä dessa vägar kan erfordras. Vid § 12.
— N:o 10, i anledning af väckta motioner angående ändringar i gällande föreskrifter rörande hemmans-klyfning; B. V. 245, 297, 344, A. 344. — N:o 11, i anledning af väckt motion om ändring af 28:de kapitlet l:sta §:n Byggninga-Balken, i fråga om afståndet mellan gästgifvaregårdar: B. V. 245, 297, 344, A. 344, E. 547. 92 — L — Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtande: — N:o 12, i anledning al väckt motion om ändring af 28:de Kapitlet 7:de §:n Byggninga-Balken, i fråga om ansvar för försummelse att utgöra skjuts: B. V. 442, 458, 507, A. 507. — N:o 13, i anledning af väckta motioner om förändring af gällande föreskrifter angående tiden för fullföljande af besvär i ekonomiska och administrativa mål: B. V. 443, 458, 507, A. 507, B. 592, 622, A. 622, E. 701. •—■ N:o 14, i anledning af återremiss af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 3, öfver väckt motion om antagande af ny Kyrko-Lag: B. V. 443, 458, A. 458. — N:o 15, i anledning af återremiss af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 6, öfver väckt motion om vissa ändringar vid de för prester föreskrifna examina och lärdoms-prof: B. V. 443, 458, A. 458. — N:o 16, i anledning af väckta motioner angående skogs-hushållningen i riket: B. V. 441, 446, 452, A. 457.
Skulle då den periodiska fördelningen af den kommunala jorden, i hvilken kommunens högsta eganderätt fått sitt uttryck, kunna förhindra jordens olikformiga fördelning? Frågan om den allmänna delningen har under loppet af några år, från slutet af 1870-talet till böljan af 1880-talet, varit föremål för en hårdnaokad partistrid i tusentals byar i Rysslands mellersta distrikt. Från Peter den stores tid brukade hvart J2: te — 15: de år en registrering eller » revision » af Rysslands skatt * skyldiga befolkning ega rum, i afsigt att likformigt fördela skatten mellan alla befintliga » revisions-själar » af mankön utan af * seende på ålder. En halfårs gosse och en åttioårig gubbe beskattades med lika » själs-skatt ». Vid samma tillffclle brukade bönderna äfven verkställa fördelningen af jorden, hvarvid de fördelade den mellan de befintliga » Revisionssjälarne ». Förändrin-garne i den manliga befolkningens antal och förhållande från den ena revisionen till den andra framkallade många olikformigheteri egandeförhållandena, som rättades genom de partiella fördelningarna, det 8. k. » bortkastandet ocb inkastandet af själar ». De jordlotter, som tillhört döde eller utvandrade församlingsmedlemmar, s. k. » döde själar » 1 och » afgångna själar », öfverlemnades enligt kommunens beslut St de familjer, som under tiden tillväxt i antal. Den sista X: de revisionen verkstäldes 1858. I de fria bondekommunerna genomfördes detta år och i de förut lifegna strax efter reformens genomförande 1861 och sedan jordlotter blifvit anvisade en allmän fördelning. Men nästan samtidigt med bondereformen tillsattes 1858 en komité för att utreda frågan om skattereformen på samma gång som frågan att afskaffa » själs-skatten » framstäldes, hvarmed revisionernas nödvändighet undan-röjdes. Resultatet af komiténs 25: åriga verksamhet blef, att » själsskatten » afskaffades 18832 samt deijemte, att man lemnade å sido vidare revision3. Af denna orsak uppstod i hvarje by en hårdnackad strid.
Ombtns Emb.-Ber. cl. 4 Nov. 1828. nyo borde octroyeras eller ej, hvarjemte Förvaltningen af Sjö-Ärendena och Commerce-Coll egium emedlertid skulle anbefalla att med möjligaste skyndsamhet och efter vissa grunder, som nu i Nåder fastställdes, utarbeta en plan för bergnings-anstal * terne å Rikets kuster, för att Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning underställas. 33. — af den 7 November, rörande häst-vacance afgiftens utgörande vid Smålands Regementes Infanterie - Bataillon. 1824 den 21 September föredr.; och fann Kongl. Majit skäligt, att de Rustande så väl i Jönköpings som Kronobergs Län, oaktadt sådant å Contractet med Rusthållarne i det förra icke blifvit medgifvet, finge ifrågavarande häst-vacance-afgift antingen in natura, då de derom i laglig tid sig anmäla, eller med penningar sig afbörda; hvarom vederbörande skulle till underdånig efterrättelse förständigas. 34. — af den 10 November, angående fråga om rättighet för Extra Roteringsskyldige, att för sine nummer anställa legning inom Beväringsåldern. 1824 den i3 Januarii föredr.; då Kongl. Majit, som fann den åstundade rättigheten för Bil. t. B. St. Just. Omb:ns Emb.-Bev. d. i\ 25 för extra Rotehållare, att inom Beväringsåldern få verkställa legning, leda till förminskning af de stridandes antal, och i samma mon påkalla ett större antal Beväringsskyldige ynglingars utcommenderande i behofvels stund, vid slikt förhållande icke pröfvade skäligt bifalla den derom gjorda anhållan. 35. — af den 7 November, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Lieutenanten C. M. <v.
» Nej, det gör jag inte. » » Hvarför det, om man törs fråga? » &gt;Hvarför? Jag inser inte hvad det skall tjena till. » » Men om jag ber er, bönfaller er. » » Sådan tokig begäran! » » Föreställ er, min nådigaste, att vi befinna oss på maskeradbal och att det hela blott är ett fastlagsskämt » » Nå, låt gå då i Guds namn. » » Ni vill verkligen uppfylla min önskan? » » Fråga ni och jag skall svara. » (Forts.) Ett hittills okändt poem af Bengt Lidner. Att i forntiden vetenskapliga och literära arbeten gingo förlorade för efterverlden, var som bekant mindre att undra öfver; ty innan boktryckerikonsten var upptäckt, var det ja endast möjligt att sprida en bok i ett fätal exemplar, p&amp; grund af den tids-utdrägt, som var förenad med dess afskrifvande ocb det höga pris p&amp; böcker, som deraf blef en följd. Men att ett af en redan vid författandet känd skalds största poem, tryckt och utde-ladt vid en akademisk festlighet för föga mer än hundra &amp; r sedan i flere hundra exemplar ät en nästan uteslutande literärt bildad publik, kan till den grad blifva bortglömdt redan af hans samtid, att hvarje spår af detsamma under nära ett sekel blifver utplå-nadt och hela upplagan till den grad fullständigt förintas, att troligtvis endast ett enda exemplar ännu finnes i behåll, det hör utan tvifvel till de största sällsyntheter i poesiens historia. Ett sådant öde har likväl drabbat det poem af Bengt Lidner, hvilket vi här nedan återgifva. Af alla de literaturhistorici, hvilka behandlat denne skald, har ingen oss veterligt omnämnt hans år 1775 vid aderton års ålder diktade ode öfver magister-promotionen i Lund, förr än d: r Karl Warburg i sin literator-historiska studie öfver Lidner. Men äfven han omtalar detsamma i sådana ordalag, som gifva vid handen, att han aldrig sett det, utan vid sitt karakteriserande af detsamma endast stöder sig p&amp; hörsägner.
I60« ■ R:dr. sk. kannor. Tillökning på de Större Pannorne R:dr 6,3 59: 16. Litt. C, Uträkning öfver Afgift för Brännvins-bränning, enligt det af HÖglofb Bevillnings-Utskottet antagne Project. Pannors antal. Kannetymd. Afgift för hvarje panna. Kannerymd. Afgift för hvarje panna. s l Summa. Åf de inom Respective RiksStånden beslutna ändringar uti den, för TullBevillningeiis utgörande för inkommande och utgående varor, af R. H. St:rs Bevillningsutskott upprättade Tariff samt de af nämnde Utskott nu föreslagne jemnkningar. Enligt Utskottets Förslag. Enligt H. Ridderskapets och A. delnä Beslut. En|igt Vällofl.Bör. gareStåndets Beslut. Jemriknings F örslag. Inkommande, Utgående. Inkommande. Utgående. Inkommande. Utgående. Inkommande. d CJd po O 3 a t Agat mer och mindre arbetad. 1 5 85 Då en högre Tull skulle, i förening med varans lätthet att transportera, föranleda till försnillning, anser Utskottet böra förblifva vid. 1 r Alabaster dito ; . ; ; 26 2 5 I anseende till minskadt behof och Prfirphyr-nrbetets .uppmuntran t i 11st yrkes hvad BorgareStåndet beslutit, 1, i Anis . « U 85 s ö Då 3:ne Stånd gillat hvad Utskottet, i likhet med förra Tulltaxan, förslagit, torde dervid lå förblifva. L f Apelsiner , 10 85 Till vinnande af lika Tull som för Citroner föreslås en förhöjning till iÅrrak 60 60 30 I likhet med Utskottets sednare förslag, och då för låg tull på Årrak kan förorsaka brännvins-införsel under denna rubrik, föreslås på sätt 3me Stånd beslutit. \ 1.0 1 1 Aska, pott, raffinerad och cal\ cinerad .5 i5 i io i Som 3:ne