Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Unga gossar ha förträffligt gjort mig reda för hela trakten. Menniskoslaget är stort och resligt. Skåne är ett herrligt land och lemnar, särdeles sedt, såsom nu, i den vackra årstiden, ett ganska angenämt intryck af välstånd, fruktbarhet och lycka. Med allt detta måste det financiella beroende, hvari detta land och i allmänhet den af naturen rikast begåfvade delen af Sverige, nemligen Götha rike, hålles af den aflägsna hufvudstaden kännas tryckande. Det visar sig äfven i småsaker, men som äro talande nog. – De trasiga, smutsiga, på sin långa vandring från Stockholm åt söder med dubbla kappråckar bepelsade sedellapparne, som bonden varsamt tar upp och utbreder, då det är fråga om att ge tillbaka en tolfskilling, när skjutslegan skall betalas, – den allt mer inträdande bristen på skiljemynt, (på slantar är öfverflöd omkring Stockholm, här måste man ge agio för att tillvexla sig några skilling), allt detta är tecken i smått af en förlägenhet, att i penningesaker komma ifrån hvarandra, som utan tvifvel i stort är ännu känbarare. – Här är ett ekonomiskt lif, hvilket det fattas representanter. Hufvudstaden har öfverflöd på representerande tecken af alla slag; – men hvad mer? Om redan enstaka lundar af bokträd hittills gladt mig, huru skulle ej ögat fägnas af bokskogarna! Den nordliga gästen känner att han beträder Skandinaviens söderland. – Christianstads-slätten – väl fruktbar, men ännu sandig – utbreder sig först för hans blick. Byggnadssätt, odling, träd, jord, allt påminte A*** och L*** redan om norra Tyskland. Denna slätt har i norr, vester och söder sina gränsor i aflägsna skogshöjder och är besådd med parker, i hvilka de Skånska herregårdarna gömma sig. Man nalkas slutligen den sydligaste af dessa höjder. Det är Skånes landhöjd, som går tvers, eller rättare på snedden, öfver landet och skiljer Christianstads och Malmöhus län. Ingen ting är behagligare än anblicken af denna höjd vid Wrams gästgifvargård, der man är under den.
Af alla dessa skäl yrkar jag återremiss, och hoppas, att Utskotten med frånträdande af sin mening, begagna detta tillfälle för att tillstyrka en underdånig skrifvelse af annan syftning än den, som sista Riksdagen afgafs, och dervid man, på sätt Herr Lefren yrkat, endast borde inskränka sig till begäran om ytterligare kontroller mot missbruken, bland hvilka i synnerhet bör räknas att kringföra gifter, hvilket länder till så mycket större skada, som. det lyckats inbilla Allmogen att Arsenik okar Bränvinets styrka. Gårdfarihandlande böra derföre vara underkastade en sträng visitation, men ingen inskränkning i rättigheten att försälja ortens varor. Skulle Betänkandet nu afslås, blef följden, att ingen ny skrifvelse kunde afgå. Den skadliga verkan af förra skrifvelsen skulle då qvarstå, och man kunde ej vänta utfärdandet af någon förbättrad författning emot missbruken. Den 4 Junii e. m. Herr Tham: Om icke min uppfattning af en värd talares yttrande missledt mig, liar han beräknat, att Marks Härads produktion ensamt kringföres af 1200 personer. Detta vore visserligen nog drygt; men Marks Härad producerar endast linneväfnader, och jag äger serskild kännedom, att de öfrige Häradernes Ylleoch Bomullsproduktion uppgår lika högt. Om man jemfördde sednare årens import af bomull med fabrikernas tillverkningar deraf, skall man väl finna, att StadsFabrikstillverkningen äfven i någon mån tilltagit, men icke på långt när i samma proportion, som bomullsimporten stigit. Största delen användes i de ifrågavarande Häraderne till tillverkningar, som sedermera spridas både inom och utom landet. Ty alsterne af deras konstflit stanna nu mera icke blott inom landet. Jag har mig bekant, att i synnerhet en betydlig del af deras vadmalstillverkningar går till Norrige och Danmark. Uti det uppgifne antalet af 1200 Handlande inbegripas äfven de från Borås och Ulricehamn; men om dessa missbruka sina rättigheter, bör sådant icke läggas Häraderna till last.
Mantalsskrifning-, Provision ! Wo«gn-»r»-r och gr.pa^tioner z Kongl. Slottet i Stockh. D:o a Publike Husen i Stockholm och Landöorterne Dramatiste Spectaclet till Underhäll Till 220 Famnar Wed pä Förslag Jordbrukets uphjelpande i Skäne . EnstlftcS befrämjande i Skaraborgs Län Till Refoch Skattläggning i Wästerbotten och Wästernorrland Manittacturerms bedrifwande Till Böckers inköp och bindning för Kongl. Bibliotheket Ouarantaine» kostnader » ... Majit sunne för godr sädant i Nader anbefalla, och hvarföre han skulle undfå ett ärligt arft wode af zzz: 16:; men som hans befattning uphört; sä upföres pä enahanda grund som för OastaAli hans arfwode till indragning wid delta ars flut med ggz . Condncrenren Il^lanä, som blifimitan» tagen till Ritmästare likaledes 120 — Kammarljenaren Oardois Kostpenningar t2l Z2 Dito ^Imlöks D:o . I2t Z2 —. Städerskan och Twätterfkan /eimguist, som under lön äfwen haft under, hall för Pigor, sann Ljus, bör dä tjenstgöringen uphört icke kunna ätnjuta det, som för Pigors aflöning bestaltö och hwilket alksä indrages med 45 — —. Fjerde Bgnd. rssTransp. i,vZZ 5242 Den 22 November.
Att alla Kronans disponible Skogar och Allmänningar, med undantag af de för Flottornes eller andre Kronans behof nödige, samt sådane dertill antingen menigheten eller enskildte kunna äga nåeon laglig rätt, och sona genom behörig undersökning bör utredas, matte uppå öppen Auction till den mestbjudande under Skattemanna-Rätt försäljas, 2:0 Att årliga räntan bestämmes till minst Sex skillingar Banco för hvarje Tunneland Skog eller Jord, hvarunder det icke må försäljas; Och må någon annan Skattläggning härå till räntans bestämmande icke äga rum, ej eller någre frihets-år. 3:0 Att Skatte-köpeskillingen bör erläggas med 6 gånger den ränta, hvarå högsta anbud göres vid Auctionen för hvarje Tunneland Skog Stats-Utskotteta Betänkanden. *417 eller Jord; Och bör, ej mindre den ärliga räntan än Skatte - köpeskiilingen beräknas i Spanninål, efter ett medium af de vid köpet näst förflutne 10 årens iLänets Markegångspris; Börandes äfven nöjaktig säkerhet ställas, så väl för årliga räntans utgörande, sorn Skatte - köpeskillingens rigtiga erläggande. 4:0 Att Skatte köpeski!lingpn tnå fa u(betalas på ö år, eller ock kortare tid, allt efter omständigheterne, sorn duck bör ankomma på Kongl. Majus
Lika litet sorn det fordras någon erfarenhet för att inse att genom nedsättande af hästantalet afgifterne till entreprenörer skola nedsättas, lika litet kan det behöfvas erfarenhet för att inse att det skall underlätta entreprenadernes inrättande om entreprenören, derest icke något lagligt hinder förefinnes, jemväl får öfvertaga gästgifverirörelsen. Det har varit ett af de väsendlligaste hinder för entreprenaders inrättande, att den entreprenör, som varit bosatt på längre afstånd ifrån gästgifvaregården, likväl med högst dryga kostnader mäst ackordera sig till att öfvertaga gästgifverirörelsen, emedan det eljest varit honom omöjligt att fortfara med entreprenaden. Jag har sjelf erfarenhet härom i den ort, 3 H. 20 30(i Den 18 Mars. der jag är bosäll. Dessutom hafva bär inför R. o. Ad 3:ne landslur förklarat, alt de icke vilja motsätta sig betänk. En af dem bar dervid yttrat, hvad jag ämnade säga, nemi. alt, genom den föreslagna förändringen, ingenting annat afses, än alt bereda verkställighet al den redan utfärdade förordn:i>, eller åt densamma gifva en sä beskaffad tydning, att den måste efterlefvas. Om man jemför de pretentioner, som i de väckta motionerna blifvit gjorda med den ganska obetydliga jemnkning som Disk. tillstyrkt, sä tror jag alt R. o. Ad. skall finna att betänk, är med billighet och rättvisa öfverensstämmande, och jag anser mig på grund deraf böra tillstyrka bifall till detsamma. Hr Akerman, Fredrik: Det torde icke behöfva spillas många ord derpå, alt lika säkert, som det är på ena sidan all skjutsbestyret i vårt land i anseende till den glesa befolkningen icke kan göras till en stats-anstalt, lika säkert torde det vara pä andra sidan att de flesta jordbrukare anse detta bestyr såsom en svår tunga och att de, som icke göra det, borde anse det så, om de rätt förstode sina egna fördelar. I visst fall har visserligen 1844 års förordn. till ändamål att förändra detta förhållande, eller att lätta detta onus. Alt man i någon betydligare mån lyckats, det bet villar jag dock.
Denna dill eren ce härrörer från skiljaktig beräkning uti Inlands och Sunnervikens Fögderier, och äfven lill en obetydlig del uti Norrvikens Fögderi, men uti Götheborgs och Oroust och Tjörns finnes detta Stats-bidrag upplaget lill lika belopp som uti den förra Fem-Års-Tabellen. Clericie-statens inkomster äro i högsta måtto obestämde och beroende af tillfälliga omständigheter — derföre kan ock grunden för beräkningen 12 af samma Stats-underhåll icke blifva annan, än osäker. Uti den vid sista Forn-Års-Berättelsen bifogade Tabell, utgjorde kostnaden 38,991 R:dr 26 Skill. 9 rst., hvaremot den nu upprättade Tabellen upptager 34,567 R:dr 36 Skill. Detta onus skulle alltså hafva blifvit förminskat med 4>42^ R:dr 38 Skill. 9 rs(., och sådant måste vara riktigt under beräkning att Prester skapets Röning till större del utgår i Spannemål och andre persedlar, hvilka äro underkastade förändring i följd af gångbare pris. Likaledes är beräkningen ojemn och synes egenteligen hafva sitt upphof ifrån andre åsigter, än de som grundlaggt uppställningen uti förra Tabellen, ty differencen består deruti att underhållet blifvit ringare upptaget: Uti Oroust och Tjörns Fögderi med 3,265: 5. 9. uti Sunnervikens dito - i,4*4: 36.— uti Norrvikens dito 21:8. — Tillsammans R:dr 4>701: *• 9- hvarifrån afgår den tillökning som finnes upptagen för Inlands Fögderi - 277: !I* — återstår R:dr 4>423- 38. 9, Deremot -har detta Stals-bidrag icke undergått någon förändring uti Götheborgs Fögderi. Oaktadt så väl Presterskapet som deras Åhörare, genom Kungörandet af Eder Kongl. Majrts Nådiga Circulaire den 28 Maji i83o, blifvit uppmanade att afsluta frivillige Conventioner om Presträtligheternes utgörande, och ehuru välgörande sådane
Jag känner i medborgerligt afseende ingenting mera heligt än folkets rätt, och följaktligen ingenting mera dyrbart, än omtankan för garantierna deråt. I en tid, sådan som denna, då ropet 0111 folkets rätt inblandas i alla frågor och beständigt ljuder i våra öron, utan urskilning, om det äger, eller icke äger, något sammanhang med folkets väl eller folkets nytta; i en sådan tid anser jag vår skyldighet vara, att också använda förnuftets undersökning, för att komma till öfvertygelse, i hvad mån anledning funnits att åberopa folkets rätt. 1 H 14 Den 10 Februarii f. m. Uti förevarande fråga säger mig mitt förnuft, att folkets rätt fordrar, det vära förhandlingar icke hållas hemliga; men jag frågar: äro de hemliga, då en fri tillgång är lemnad åt en hvar att läsa protocollen, och rättighet är gifven åt hvem, som det önskar, att af protocollen utbekomma och till trycket befordra huru mycket han behagar? Eller trädes någon folkets rättighet för nära, om Grundlagsförslaget antages? Jag har ännu icke kunnat finna det; ty jag inser ej hvad nytta folket skördar deraf, att massan af de tryckta protocollen flyttas från boktryckaren till Riddarhusets vind, der de nedtynga bjelkarna och förvaras, Jästa af ingen, tills de multna; men att tryckningen gagnar boktryckaren och honom ensamt, det inser jag. Discussionen i detta ämne synes mig hafva något skridit utom sjelfva frågan; ty då grundlagsförslaget uttryckligen innehåller: '"att Ståndet är medgifvet att, pä sätt del lämpligast pro/var, låta dess protocoll, antingen fullständigt, eller i justeradt sammandrag, till trycket befordra f så blir det ju Ståndet alldeles icke betaget alt vid hvarje Riksdag låta trycka protocollet in extenso, om det så nödigt finner. För min del tillstyrker jag lagförslagets antagande, men vill blott tillägga, att af personer, som ifra för folkets rätt, är det ovanligt att höra någon frihetens inskränkning påyrkas. Detta förslag ger ju tvenne alternativ och är ju dä en frihet mera. Jag begär votering. Hr Dalman:
Om så kommer att ske vid nästa riksdag och sålunda Stånden komma att antaga sina valordningar, så är ju derigenom fullkomligen upfyldt hvad med Const,Utsk:s förslag i dessa §§ åsyftas. Det står nemi. uti ifrågavar:de mom:r: ”valen förrättas i enl. med den ordning, som af Ståndet antagen och af Konungen gillad och fastställd är.” Lika lätt blefve det att upfylla stadgandet om arbetsordningen, hvilken bör stiftas på sätt om civil lag är föreskrifvet. Sålunda finnes ingen lucka, emellan den nuvar:de och föreslagna nya grundlagen, men deremot om Frih. Raabs förslag antogs, hvarigenom 12 § 4 mom. skulle få följande lydelse: ”valen förrättas i enlighet med den Ridd.Ordn., som af R. o. Ad. samt Riksnämnden antagen, och af Konungen gillad och fastställd år”, så skulle det ju vara nödvändigt ali innan någon Riksnämnd funnes, i alla fall antaga den nya Riddarh.Ordn. Jag har icke ingått i någon ytterligare granskning af sjelfva saken, icke derföre att icke åtskilligt deremot kunde vara att säga, men derföre att jag anser i allt fall vara omöjligt atl bifalla detta förslag till gemensam tanke då det icke finnes åtföljdt af en serskild artikel hvilken visade huru dermed skulle tillgå. Frih. Palmstjerna: Icke heller jag kan finna att någon Den 31 Maj e. m. 421 brist förefinnes i Const.Utsb:s förslag, sora kan föranleda svårighet för verkställigheten deraf om det antoges. Jag ser icke behofvet af någon provisionel Riddarh.Ordn. för att första gången bestämma huru valen skola ske, hvilken ordning man sedan kunde tillintetgöra för att antaga en annan med Riksnämndens begifvande, och jag skulle icke anse denna åtgärd lämplig, enär den förutsätter de 3 öfriga Ståndens bifall till Adelns valordning. Det kunde möta många svårigheter att sammanjemka meningarna i sådant afseende, om icke Riksnämnden antog en sådan föreslagen valordning, och då stöde man der. Stånden hade en gång konstituerat sig. Församlingen hade börjat sina arbeten, valordningarna skulle godkännas, men då sade Riksnämndens majoritet nej.
Han stannade i dörren, när han såg Eleonore rak och charmant sitta i soffan och hålla domedag. — Precis som Jerichos murar, sade han i dystert högtidlig ton, sedan han hälsat på henne. — Hvad menar du? frågade hon skarpt. — Allt störtar tillsammans öfver ens hufvud, det ena är inte likt det andra. — Jag tycker tvärtom det varit mycket för likt. På Götha kanal FÖRSTA BREFVET. Min kära, snälla Ninni! Du, som ännu icke sluppit från pensionen, vet icke huru det käns då man för alltid lemnat den. Men jag, som slutat tröska med den s. k. bildade verldens alla språkläror, hackat igenom wiener-methoden, klottrat ner ristals med papper till kria-skrifning och mera dylikt, jag vet huru genomlycklig man är efter att ha utstått alla dessa vedermödor och betraktas och behandlas som en riktig menniska; eller, med andra ord, såsom fullvuxen flicka. Du, stackars barn, har ännu trehundrade och sextiofem dagar att lefva, innan du kommer så långt. Om jag undantager saknaden efter dig och några af kamraterna, tror jag bestämdt att den dag då min styfmor hämtade mig ur fröken R–s »edukationsinstitut» i Stockholm var den fröjdefullaste i mitt lif. Aldrig hade mitt barndomshem, det vackra Widingesjö, förefallit mig så underskönt, som då jag efter två timmars åkning helsades der af min far. Min förtjusning var så stor, att jag till och med fann Johans utseende mindre obehagligt än förr. Du minnes väl Johan, som jag så många gånger talat om? min fars f. d. myndling, medicine kandidat, mäkta rik och son till aflidne banko-kommissarien Lundström (ett nedrigt namn), min fars bästa vän. Allt ifrån Johans barndom och min födelse hade våra fäder uppgjort, sig emellan, att vi skulle blifva ett par. De glömde likväl att taga mitt medgifvande med i räkningen!
Men ehuru det, som sagdt är, tacksamt och till Tullstyrelsens ära erkännes, att beslagens antal betydligt ökats, hvaraf det skulle tyckas, som Lurendrägare och Tullförsnillare ej nu med absolut samma trygghet och säkerhet, som förr, kunde drifva sitt skamliga yrke; och ehuru det likaså erkännes att, för att öka Beslagens årliga antal, ännu oändligt mycket mera kan göras, om den grundsatts följes, att äfven tänka på personalen, och ej blott på ändringen af ofullkomliga, ja så rent af odugliga, författningar, som t. ex. sista FörpassningsStadgan och sista LurendrägeriFörord - Den a3 Februari i e. ni. 133 ningen; så mäste jag dock betvifla, att hitintills något väsendtligt uträttats genom dessa beslag till minskning af sjelfva Varukvantiteten j, som årligen i Tullförsnillningsoch lurendrägeri-väg inkommit och inkommer i Riket, åtminstone hvad manufactur-artiklar beträffar; tvärtom, på grund af gifna factiska förhållanden, kända inom liela Svenska Handelsverlden, och om hvilkas tillvaro Herr Friherre Åkerhjelm utan svårighet kan erhålla fullt tillförlitlig dels juridisk, dels moralisk, visshet, vågar jag tryggt påstå, att i trotts af det ökade beslagsantalet, som klingar något, men endast dårar den oerfarne, tullförsnillningen och lurendrägeriet de sisla åren ökats, i stället för att minskas, hvad varuqvantiteterne beträffar; att de fortfara att vara i stigande, samt. att, om äfven de sista i inkommande taxan på papperet paraderande förbuden utbytas mot införsels-afgifter, tullförsnillningen ej mera skall finna någon gräns, fördubblades ja tredubblades äfven antalet af beslagen. Jag har nämt, att det är på grund af gifne factiska, af handlande och fabricanter allmänt kände, förhållanden, som jag yttrat detta påslående, och jag tror mig skyldig att redovisa åtminstone för några af de mäst obestridliga deribland, ehuru Ridderskapets och Adelns dyrbara tid förbjuder mig att ingå i alla dc detaljer, som saken fordrade. 134 Den a3 Februarii e. m.
Reservationer: af Herr Grefve Horn, Herr af Tannström , Herr Prosten Rosén, Herr Doctor Bexell, Herr Prosten Mittag och Herr Professor Grubbe, som, med åberopande af de i Betänkandet N:o 27 anförde skäl, yrkade afslag å den här ofvan tillstyrkta lagförändring, samt af Herr Bååth, som häruti instämde jemväl på de grunder han inom Borgare-Ståndet angifvit. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, 1835. Lagsamt Ålim, Besv. och Öåcon.-Utskottent Betänkande N:o 54. i N:o 54. Ankom till Exp.-Utsk. den 11 Mars. Betänkande} i anledning af väckta frågor rörande Fattig-försörjnings-anstalterne. Till nedannämnde Riks-Stånd hafva blifvit ingifna och derifrån, dels till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten gemensamt, och dels till sistnämnde Utskott serskildt remitterade följande Memorial och deraf föranledda yttranden, nemligen: Till Ilögloflige Ridderskapet och Adeln: 1:0. af Herr Friherre Jacob Cederströmj som anfört, aLt Författningarne rörande fattigvården och, i sammanhang dermed, stadgan denia rörande tillfällig undsättning tarfvade rättelser och ny lagstiftning; åberopande Motionairen i afseende på detaljerne, som af honom tillstyrkas, Kammar-Collegii underdåniga Utlåtande öfver ett förslag lill Faltigvårds-Reglemente för Jemnshögs och Näsums församlingar i Blekinge Län. Detta förslag, sådant detsamma af Kammar-Collegium blifvit hos Kongl. Maj:t till fastställelse i underdånighet anmäldt, är uti icke bestyrkt och icke undertecknad afskrift motionen bifogadt, och innehåller hufvudsakligen föreskrifter i följande ämnen: 1:0. Om Fattigvårds-Styrelsens tillsättning, verkningskrets, beslutanderätt, och klagomål öfver dess beslut.
Är och dag som förr ffrifwit stär, Pä befallning K. krööelrus. Anmäk» Den 22 September. 759 Anmäldes vch infördes en Deputation frän dek Wällöf!. Borgare - Ständet, anförd of Riksdags - Fullmägtigcn frän Malmö, Advocat - Fiscalen kslkman, hwilken pä sitt Ständs wägnar förklarade, att Stän. det med en sann glädfe emottagit tidningen om fred, och derwid beflutit, att inbjuda sine Med - Ständer att förena sig till en stor Deputation för att hos HanS Maj:t Konungen betyga sin werkeliga tilfrcdsftällclse öfwer denna för Nationen sä wälkomna nyhet. Deputationen afträdde pä öfligt sätt beledsagad. Herr Grefwen och Landt - Marsk alken föredrog derefter ben ifrän Borgarc-Ständet meddelade Proposition. Herr Landt-Marskalken förestälde, att tillfället worc glädjefullt, och att han worc öfwertygad, det Ridderskapct vch Adeln deri deltoge med samma känflor som den öfrige delen af Nationen, men att, dä anmärkningar blifwit gjorde, att den tidning Ständernc blifwit meddelad saknade ännu nögot af officiel form, dä deri omtalades ett klenum Iflanorum, hwarigenom Ständernc skulle erhälla närmare underrättelser om fredens beskaffenhet; och man nu ej kände huruwida Konungen en Deputation wille emottaga, torde Ridderskapet och Adela, innan ett beslut toges, finna för godt att taga detta inbjudande i ett närmare besinnande. Grefwe körner, Larl 6abriej, understödde denna Herr Landt - Marskalkens föreställning af det skjäl, att underrättelsen ännu icke annorlunda, än genom en handbillet ifrän Stats-Ministern wore Ridderffapet och Adeln meddelad. 760 Den ss September.
Eders Kongl. Maj:t har i Nåder täckts låta tillsända Länsstyrelsen modeller lill sågar för Skogsfällning, och dessa hafva på försök blifvit utlemnade till Liths församlingsboer, hvarefter dessa sågar derifrån vidare för samma ändamål tillkomma Ragunda och öfriga trakter af Länet. Någon uppgift om resultatet har dock ännu ej kunnat erhållas. Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse af den 23 Februari 1842, är äfven anstalt fogad om spridande i Länet af den utkom lie Handboken för Skogshushållning samt allmän kungörelse i ämnet utfärdad. Ännu är dock för tidigt, att om verkan af denna åtgärd någon på erfarenhet grundad anmälan skulle kunna ega rum. Pottaskeoch Tjäru-tillverkning, m. m. De af Eders Kongl. Majit i Nåder beviljade och under 3:ne af nu förflutna åren begagnade lån ä 3 proc. för befrämjande af Pottaske-, Terpentinoch Harts-tillverkning hafva icke medfört åsyftad verkan, alldenstund ännu en fullkomlig obekantskap med praktiska behandlingen af dessa bi-näringar är rådande, hvadan de också numera ingenstädes inom detta Län bedrifvas. Det direkta Stats-anslag, Eders Kongl. Majit nyligen för samma ändamål i Nåder anvisat, torde måhända för en framtid kunna bereda ett önskligare resultat, så vidt naturförhållandena här medgifva. Tjäru-tillverkningen drifves med mindre sakkunnighet och svagare afkastning än på flere andra orter, men då Eders Kongl. Majit tillåtit, att af ofvannämnda Nådiga Statsanslag en praktisk undervisare äfven dertill må anskaffas för de östligast belägne Socknarne, hvarest Tjära till afsalu med fördel kan beredas, så kan man i denna del med temlig visshet emotse ett förändradt och förmånligare förhållande. Linneoch Ylle-väjnader. Några större framsteg i afseende å Linne-väfnader hafva icke försports. Gröfre och finare Ylleväfnader förfärdigas egenteligen till husbehof och endast några gröfre, såsom Vadmal, ehuru till obetydligt belopp, afsättas utom Länet.
Nådiga tillåtelse, som för undsåttningstagare i allmänhet fortfarit till Martii månads utgång och för en del Låns till Maji och Junii månaders slut innevarande år 2iö Riksens Ständers 1822, har medfört den följd, att undsättningsskulderne, som vid 1819 års slut, enligt hvad förut underdånigast anmäldt blifvit, uppgingo till 1,446,880 R:dr 45 sk. g rst. Banco, utgöra nu för närvarande omkring 305,261 R:dr 1 o sk. 3 rst. oberåknadt Inrättningens fordringar för utborgad Säd åt Innebyggare i de Norra Lånen, efter sistlidet års svåra missväxt derstädes; Och ehuruväl under åren 1820, 1821 och 1822 en qvantitet af 34,060 Tunnor Spanrtemål till Upplags-magazinen sålunda ingått, å hvilket partie Spannemål anskaffad under åren l8l7> 1818 och 1819, då Sädén var uppdrifven till högt pris, förlust för Magazins-Inrättningen uppstå skall vid jemförelse emot Sädens nu mera fallna värde, har likväl denna Landsfaderliga omvårdnad varit för Eders Kongl. Maj ts trogne undersåtare välgörande, och af den verkan, att Gäldenärerne sett sig i tillfälle att kunna skulder betala, som annars om desse till sitt fulla belopp i penningar skulle hafva utfordrats, medfört mången idog medborgares undergång, och ändock ej, efter hvad erfarenheten visat, kunnat till någon betydligare del indrifvas. Utskeppningen af Hafra till London verkståldes i October och början af November månader år 1820, hvarigenom från Magazins-Inråttningens förråd, å Rikets Södra och Vestra kuster, 18*415 Tunnor 7J Kappe af detta Så - Revisorers Berättelse. 217 desslag utgingo.