Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utbetaldte Anslag på Allmänna Bevillningen : Till Statsbehof vens fyllande.- Den, vid 1829 årsslut, på detta Anslag outtagneSumma af R:d 900,000: X afräkning på 1830 års anslag Till FörsvarsVerkets iståndsättande: Försvars-Verket i allmänhet Allmänna Garnizons-Sjukhusets fullbordande Andra Lif-Gardets Casern-Byggnad » . 1,227,200: 2,127,200: 210,000. 32,333. 16. — 55,000. 297,333. 16. — Ärliga Räntan till Hans Maj:t Konungen , Till Försvars-Verketl i Allmänhet, ytterligare • En del utaf Bankens, år 1829, till Riksgälds-Contoiret lefvererade Räntevinst för år 1828 . Till Extra Stats-Utgifter.- De, år 1829, från Kongl. Stats-Contoiret lefvererade Öfverskotts-medel på Stats-Verkets Förslagsvis beräknade Inkomster för år 1827 Afbetalning på Skuld-Capital samt Räntor: Capital. Räntors På Riksgälds-Contoirets äldre Lån mot 5 procents ränta . 600. 467. — Dito Dito mot 3 procents dito . 2,375. 154. 8. 6. Lifränte-Lanet —- 332. 44. "** Trollhätte Slussverks Lottsedlar 3,410. Högst-Salig H. M:t Konung Carl XlILs Hemgifts-Capital 5,000. Riksgälds-Contoirets Obligationer, utan ränta utgifne till ersättning förSvenske Medborgares, genom Skeppsuppbringningar, lidna förluster 110,351. 42. 8. 413,326. 42. 8.
Den föreslagna slaten har synts Rikets Ständer påkalla följande förändringar: a) Nuvarande arlvoden för de 5 hos General-befälhafvarne anställde Slabscheferne, utgörande 900 R:dr hvartdera, äro föreslagna att utgå med 1,200 Ridr, men i betraktande deraf alt dessa platser icke fordra ständig tjenstgöring; att deras innehafvare vanligen bibehålla sina löner vid de regementen eller korpser, der de äro anställde, och att de åtnjuta skjuts-ersättning för resor, som de i sin ifrågavarande egenskap företaga, hafva Rikets Ständer ansett beloppet skäligen kunna nedsättas till 1,000 R:dr Runt för hvardera. b) För Slabs-chefen hos Chefen för Lif-gnrdes-brigaden är arfvode!, nu utgörande 600 R:dr, i staten uppför dl med enahanda belopp, som för General-belälhafvarnes Stabs-chefer blifvit af Eders Kongl. Majit föreslaget, eller 1,200 R;dr; men med afseende å de ringa göromålen vid ifrågavarande befallning, samt då innehafvaren deraf, såsom tillika tjenstgörande vid ett af Lif-gardes-regemenlena, i ålit fall måste uppehålla sig i hufvudsladen, hafva Rikets Ständer ej funnit skäl bevilja någon förhöjning af nuvarande arlvodes-belopp; och hafva, af anförde anledningar, Rikets Ständer ej heller funnit sig böra bevilja den för en Stabs-adjutant hos förenämnde Brigad-chef äskade tillökning i arfvode från 500 lill 600 Ridr Runt. c) Slabs-chefen hos Kavalleri-inspektören är i staten uppförd till arfvode af 900 Ridr, i stället för 600 R:dr, som han nu innehar; men af enahanda skäl, som i fråga om arlvodena åt Slabs-cheferne hos General-befälhafvarne blifvit anförda, har arfvode! för denne Slabs-chef beslämls lill 750 Ridr Runt. I öfrigt hafva Rikets
Att för sådan orsak alla de i första punäen upräknade Werk skulle inom dan lista 576 Stats. och Lag-Utskottens Eetilnkandert* Augusti och den lista Februarii till Redadeuren insända ett exemplar af Författningarne, och de, söm endast äro skrifne, vara behörigen styrkte. 9:0 Att Redaöeuren för hvart är borde bilägga ett fullständigt Register. 10:0 Att dä Redaöeuren ej erhölle något Arfvode, Arbetet ock skulle blifva hans egendom, men att, till understöd vid utgifvandet, han borde, emot laga .Borgen, undfä ett räntefritt Län af Nionde HufvudTituln, och 11:0 Att om Redafteuren ej skulle svara e>mot det honom visade förtroende, han derifrån skulle skiljas och vara skyldig, att det upburne Länet inbetala; dock att sädane hinder, dem han ej kunnat afvärja, icke blefvo honom tillräknade. Lagutskottet har i öfvervägande tagit hvad Herr von Engeström i ofvanberörde måtto till antagande framställt; och, ehuruväl Utskottet anser nyttan och jemväl nödvändigheten af Samlingar i fullständige Sammandrag utaf de uti hvarjehanda ämnen utkommande Författningar vara ostridig, finner dock Utskottet, att det för Allmänhetens uplysning icke skulle blifva tillfyllest att blott hädanefter få emottaga så beskaffade Samlingar af de Författningar, hvilka komma att utfärdas, utan att dertill jemväl fordras, att Allmänheten tillika äger tillgång af dylika Samlingar utaf dem, som hittills äro utgifne och ännu gällande. Utskottet tror det vara af erfarenheten bestyrkt, att Allmänheted haft en betydlig fördel af den, på Kongl. Majtts Nådiga Befallning, författade och år 1807 utgifne Samling - Statsoch Lag-XJtskottens Betänkonden. 5 7 jr lirig af då gällande Författningar och Stadgarj hvilka antingen ändra eller förklara sjelfva Lagen i åtskillige rum, eller ock angå ämnen, sorn. med dem äga ett närmare sammanhang, hvilken.
Någon lättnad i skatt för den som har stora skulder måste också kunna ges. Den som inte äger över 50 riksdalers värde eller jord blir helt befriad från skatten. För att kunna genomföra beskattningen kommer uppskattningskommittéer att finnas på landet och i städerna. De består av 8 ledamöter, 2 adel, 2 präster, 2 borgare och 2 från bondeståndet. De bör vara bofasta och ha den egenskapen att kunna väljas till riksdagsmän. Ridderskapet och adeln utser sina ledamöter, när befallningshavanden sammankallar dem i varje län. De kan sända fullmäktige eller rösta skriftligen. Prästerskapets ledamöter utses av Domkapitlet i varje stift. Borgerskapet i varje stad utväljer inför magistraten sina ledamöter. Sockenstämman i varje socken utser 1 eller 2 ledamöter, som i befallningshavandes närvaro väljs för det härad, tingseller skeppslag varunder socknarna hör. Finns en stad inom häradet sitter samma bondeledamöter i stadens uppskattningskommitté. Befallningshavanden är ordförande och sammankallande. Hinner han inte vara med i alla kommittéer anmäler han det till Oss och Vi förordnar någon i hans ställe. När kommittén sammanträder avlägger ledamöterna ed, att de efter bästa förstånd och utan mannamån skall fullgöra sitt verk. I alla mål som är uppenbara görs anteckningar eller protokoll av en person utsedd av befallningshavaren till betjänt. I fall där tystnad skall iakttagas får bara befallningshavaren och ledamöterna närvara. De deputerade från socknarna som inte valts till ledamöter kan få deltaga i överläggningarna, när det gäller deras ort och lämna nödvändiga upplysningar. Mantals och skattelängder samt jordeböcker skall finnas till hands liksom all annan kunskap som är nödvändig. Varje person som skall beskattas har rätt att närvara, när hans ärende föreligger. Han kan också bli kallad om man anser något vara oklart. Alla hemman på landet oberoende av status, som inte blivit befriade från skatt, skall uppskattas efter deras godhet, beskaffenhet och avkastning. Med bruksegendomar förfars så att allt som inte har med bruket att göra avskiljs. Sedan beskattas de efter hur mycket eget kol och tackjärn och mängden järn de producerar. Hus i städerna beskattas i likhet med brandförsäkringen. Husen bedöms efter värdet på orten och jämförs med oförsäkrade hus i samma stad. Tomterna bedöms efter storlek och vad ortens beskaffenhet uppskattas.
Klar och ren steg studentsången upp till henne, och hon kände hvarje ton, hvarje ord, hon hade läst dem en lycklig sommar: » Gjemmer du Onsker dybt i din Sjsel, Saa lad dem mod Himlen hseves; Naar Stjernerne falde, daa ved du det vel — Da önsker man ikke forgjaäves. Se ud, se ud! Si Natten funkler med Stjerneskud. Onsk ikke tillbage den Tid, der for hen, Og Sommerens falmede Blommer, Onsk kun at de rödeste " Roser igjen Maa blomstre nseste Skjsersommer. Se ud, se ud! Si Natten funkler med Stjerneskud! » Den sista tonen dog bort. Ja, nu visste hon, hvad hon hade att hoppas på, hon visste, att hon icke arbetade förgäfves, hon visste ju nu, att » de rödeste Roser igjen » skulle » blomstre nseste Skjsersommer ». Hon grät så, som en ung kvinna kan gråta af lycka. En klar tår glänste i barettens hvita sammet, där den bortglömd fallit till golf vet. Iduns julklappsbazar. (Forts.) XXVI. Symaskinsväska. Vid maskinsöm såväl s o m vid all annan s ö m, blir en massa trådar och smålappar, s o m skräpa på bord o c h golf. Det är därför alltid lämpligt att hafva något gömsle för dessa nära till hands. Därtill tjänar nämnda väska, och kan den göras sålunda: Tag en pappbit ungefär 32 cm lång o c h 22 cm bred med afrundade hörn nedåt; kläd öfver den med linneväf eller säckväf. Klipp ett lika långt och något bredare stycke af samma tyg, förse det med broderi i korsslygn eller stjälkstygn, kasta det därefter intill pappet med några små veck i nedra kanten, dölj kastningen med ett veckadt band i samma färg som broderiet. Fäst sedan band eller snodder i väskans båda öfre hörn att med dessa fastbinda väskan i järnstället å en trampmaskin. Skulle öfvertyget bli väl vidt, bör en dragsko anbringas 3 cm från öfre kanten. E. N. XXVII. Trash orn.
Fyra; sammaledes »på landet hvar morgon och afton, som bärtil varit vanligt,» har möjligen från början härledt sig från nit för religionen och bemödande att väcka församlingen till andakt; inen numera är klämtningen endast ett foråldradt bruk, som icke tjenar till annat än onödigtvis förspilla tid och förorsaka kostnader. Klämtning begagnas mig veterligen icke annorstädes, åtminstone icke i protestantiska länder, i sådant sylte, och sjelfva ljudet, såsom i allmänhet användt att tillkännagifva eldsvådor, väcker väl ett hemskt men svårligen ett religiöst intryck. Finnas inga bättre medel att underhålla sann gudsfruktan, vore det sannerligen illa bestäldt med själavården. Då härtill kominer, att på många ställen, nästan allmänt på landet, man af en eller annan anledning sökt undandraga sig ifrågavarande föreskrifts verkställighet, men det måste vara högst otjenligt att bibehålla ett lagstadgande, som allmänneligen anses onödigt att etterlefva, föreslår jag att ofvannämnda 3 §. af 12 Kap. Kyrko-lagen måtte till all kraft och verkan varda upphäfd. Stockholm den 26 November 1862. F. A. Rinman. JW bixt" Herr lii Hill3 Ib Angående förhöjning af den Postdirektören i Stockholm S. A. Broman vid afskedstagande tillkommande pension. Då så väl Postförvaltarnes i allmänhet, som äfven Post-direktörernes i Stockholm och Götheborg hufvudsakligaste inkomster utgöras af sportler, äro ordinarie lönerne på 184 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. iS/s 87. stat för de sednare endast 1,800 R:dr Ernit, hvilket belopp de, vid uppnådde 65 års ålder och styrkt sjuklighet, äro berättigade att vid afskedstagande åtnjuta i pension. Att detta pensionsbelopp, i jemförelse med nuvarande löner äfven uti mycket lägre tjenste-grader, är alldeles för ringa för att gifva innehafvarne anledning att från tjensten kunna afgå, ligger i öppen dag; hvadan Direktören vid härvarande postkontor, postkamreraren m. m.
af dessa skäl, till hvilka skulle kunna läggas ännu många andra, hvilka högt tala för stiftandet af en lag, hvarigenom en konstnärlig industri, som nu till konstens skada är både obehörig och försummad, skulle kunna förvandlas till en allmännare anlitad och för konstnärer och publik lika välkommen tjenarinna åt konsten —, af dessa skäl och då litteratörens eganderätt till alsterna af sin penna är skyddad af tryckfrihetslagen, och industri-idkarens upfinningar äro af patentlagen skyddade mot plundring, och då de länder, som gå i spetsen för konstodlingen, redan tagit ut steget, för att genom lag bereda garantier mot den artistiska eganderättens våldförande, vågar jag föreslå E. St:r, att till K. M. ingå med underd. framställning om!nedsättandet af en komité af sakkunniga män för utarbetandet af förslag, till lag ronde förlagsrätten till originalarbeten i bildande konst af inhemska artister, för att till behandling vid näst sammanträdande Kiksdag företagas ; och anhåller jag att denna motion måtte till Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:t remitteras. Lades på bordet. 48 Den l December f. m. Gr. Hamilton, Malcolm Walter, upläste följande motion : En bland de få export-tullar, som ännu qvarstå i tulltaxan, är den å ved. Det är mig obekant hvilka förnuftiga skäl vid sista Riksdag kunde förmå det förstärkta Bevilln.Utsk:t att mot 3:ne stånds beslut låta denna qvarstå. Enligt mitt förmenande är emellertid saken i hög grad obillig, såsom endast afs. att, till fördel för åtskilliga stadsinnevånare, på en del skogsegares bekostnad, priset å ved skall hållas lägre på vissa orter, än det, export-tullen förutan, skulle vara. En gifven följd häraf är dessutom att, till skada för landet, i sin helhet skogarne icke så vårdas och tillvaratagas, som ske kunde och skulle, om ej en af deras hufvudprodukter genom lagstiftning hölles i underpris och vanvärde. Jag får för den skull vörssamt föreslå: att R. St:r uphäfva export-tullen å ved. Om remiss till Bevilln.Utsk:t anhålles.
St. under loppet af de sednare 20 åren; och icke blott under den mera aflägsna tiden, ulan äfven vid sistförflutne riksdag hafva R. St. lemnat bifall lill llerfaldiga så beskaffade ansökningar. Beträffande sjelfva saken, är förhållandet ingalunda sådant, som Frih. Cederström behagat uppgifva; de sökande hafva aldrig begärt något lån, utan genom Landshöfdinge-embetet anmält behofvet af ett anslag, med begäran om undersökning af detta stora arbete, samt att berörde anslag måtte lemnäs till lika stort belopp som det sökanderne sjelfve till företagets fullbordande tillskjuta. 1840 års StatsUtsk. beräknade summan till 90,000 r:dr b:eo, och 45,000 r:dr utgjorde alltså delägarnes behof, för att kunna utföra det af Konungen fastställda arbetet. Frih. har vidare anfört, alt det icke kunde hänga tillsammans, att delägarne i arbelsföretaget först under Sept. och Nov. månader nästl. år fått del af landtmäteriförrättniugen. Jag hänvisar Hr Frih. i detta fall lill de handlingar, hail som Fullm. i Riksg.eont. bort känna, i st. att Den 27 Å ugujsti. 597 framkomma med oriktiga uppgifter. Ar 1839 uppgjordes de jordtaxeringar, hvaröfver vissa strandägare yttrat missnöje, men det var först i slutet af sistl. år, sorn koslnadernes fördelning på de särskilda delägarne blifvit af landtmätare fullbordade. Frih. säger, alt sedan contractet blifvit faststäldt, vore det icke passande att deruti söka ändring. Man begär icke eller någon ändring i villkoren, annorlunda än att desse må bli förmånligare, på det att contractet må blifva uppfyldt, hvilket ibland annat innehåller, alt om arbetet icke blir utfördt, uppstår som följd deraf för delägarne, att penningarue skola återbetalas lill Riksg.cont., tillika med derå löpande ränta, för all den tid de varit från Conl. utclemnade.
Varda åter rösterna så de - 40 Kongl. Maj:ts Nihl. Skrifvelse, N:o 85. lade mellan flera, att sådan full pluralitet för någon icke eger rum, anställes ny omröstning med slutna sedlar till antagande af den, som de flesta rösterna erhållit, eller, om han icke antages, af den, som näst honom utaf de flesta valmän blifvit' kallad, o. s. v. Inträffar den händelse, att två eller flera personer, öfver hvilka röstas bör, undfått lika röstetal, skall först votering företagas om den ordning, hvaruti de böra till omröstning framställas. Skulle, sedan alla omröstningarne sålunda försiggått, likväl ingen hafva erhållit ofvan föreskrifna pluralitet, bör ny omröstning anställas öfver alla dem, som vid den första blifvit satte i fråga, och skall den, som dä erhåller de liesta rösterna, anses behörigen vald. Enär någon af de i denna ordning under omröstning ställde blifvit af valmännens pluralitet antagen, upphör valförrättningen, och varder han af Riksförsamlingen förordnad. Den, åt hvilken detta embete blifvit anförtrodt, kan vid följande riksdagar i nu föreskrifven ordning dertill åter väljas. Valmännen böra vid samma tillfälle, då justitioe-ombudsroan utses, och på enahanda sätt, välja en man af de egenskaper, som hos denne embetsman erfordras, för att honom efterträda, i fall han, innan nästföljande lagtima riksdag, skulle med döden afgå. I händelse justiliae-ombudsmannen vid samma riksdag, under hvilken han blifvit vald, afsäger sig det erhållna förtroendet, eller med döden afgår, insätter Riksförsamlingen genast i embetet den man, som blifvit till hans efterträdare utsedd. Skulle justitim-ombudsmannens utsedde efterträdare, under påstående riksdag, afsäga sig det erhållna förtroendet, eller i justito-ombudsmansembetet insättas, eller med döden afgå, utväljes, på ofvan 6tadgade sätt, en annan behörig roan i hans ställe. Inträffar något af dessa fall mellan Riksdagarne, skall riksförsamlingens rätt härutinnan genom dess fullmäktige i Banken och Riksgäldskontoret utöfvas. % 137.
Lod och Lödjor öfver 1 skeppunds vigt stycket till „ 3: — „ „ Hällar af l£ tums tjocklek och derunder till och med L tum, Lod och Lödjor lill vigter af 1 skeppunds vigt och derunder till , 2: — „ - „ 2:o af Herr Grefve af Ugglas, Ludvig. »Emot Utskottets beslut, att såsom tullsats vid export af tackjern bestämma 1 R:dr Banko pr skeppund stapelstadsvigt, nedlägger jag min reservation. Redan under flera riksdagar har fråga blifvit väckt att borttaga del förbud, som nu hvilar öfver denna export; men denna fråga har städse fallit för den Ulliga oro den väckt hos de jernverks-egare, hvilka med köpt tackjern drifva sina tillverkningar. Denna oro må vara öfverdrifven. Nekas kan dock ej, att en, om ock snart öfvergående, förlägenhet kan uppstå derigenom, att en eller annan tackjerns-lillverkare skulle försöka att genom export betinga sig högre priser. De som ifra för förbudets borttagande anföra: l:o, att den allmänna principen af förbuds borttagande konseqvent mäste genomföras. 2:o, att denna tillåtelse till export endast blefve illusorisk, enär ingen export skulle inträffa; samt 3:o, att då import af tackjern för våra gjuteriers utveckling är behöflig och nödvändig, en reciprocitets-billighet fordrar export-förbudets borttagande. Emot det första af dessa argumenter vill jag anmärka, det jag tror ingen slats-ekonomisk princip stå så fast, att den ej behöfver en praktisk fingervisning. Det andra skälet är af rent negativ natur, och talar åtminstone icke för nyttan och nödvändigheten af åtgärdens vidtagande. Det tredje skälet är det enda vid hvilket vigt kan fästas. Dock är den billighet, det framhåller, mera skenbar, än verklig.
Pir Cederschiöld, Gustaf: Ehuru Hr Olivecrona redan updragit en jemförelse emellan Adjunkterne vid Akademierne på ena och vid Tecknologiska Institutet samt ElementarLäroverken på den andra sidan, anhåller jag få fästa upmärksamheten på en omständighet, som enligt min åsigt mest talar för bifall till här framstäldt förslag, att lönerne för Akad.Adjunkterne skola bestämmas till 2,500 Edr, nemligen, att man genast efter slutade studier vid Akademien kan blifva Adjunkt vid Teknologiska Institutet och Gymnasierne, men icke så vid Akademierne, der man först måste genomgå Docent-graden, innan man kan blifva Adjunkt. Jag anhåller, att lt. o. Adur måtte fatta hufvudsakligt beslut och icke återremittera frågan. Hr Olivecrona: Jag beder om ursägt, att jag ånyo up tager E. o. Ad:ns tid, men jag måste genmäla Gr. Lagerbjelkes yttrande, att Akad.Adjunkter böra fitnöjas med 2,000 Edr i lön, och att de hafva rik tillgång på böcker uti Universitets-Bibliotheken. Om än en Akad.Adjunkt skulle genast erhålla 2,000 Edr, är likväl denna befordran förenad med kostnad genom specimina och han vinner icke denna befordran med mindre han varit en lönlös Docent i flere år. I afs:de på bibliothekernes förråder på böcker får jag uplysa, att desse hufvudsakligen innehålla äldre böcker och att en vetenskapsidkare alltså måste af egna medel köpa sig böcker i den moderna litteraturen. Dessutom får jag erinra att mot en lön af 2,000 Edr erhållas inga Adjunkter inom de Juridiska och Medicinska Fakulteterne. Desse Adjunkturer hafva redan länge varit obesatta till följd af otillräckliga löner, och vid Universitetet i Lund har någon Adjunkt icke kunnat erhållas emot 2,000 Edr i lönen, hvilket är så mycket naturligare som Borgmästarens i Lund lön blifvit denna höst bestämd till 4,500 Edr, och en illiterat Eådmans till 3,000 Edr.
Majit anser billigt, att Kronan, som understödt och befråmjat tillvägabringandet af Strömsholms kanal-anläggning, jemväl i fråga om afstående till Kanalbolaget icke allenast af den i äldre tider åt detta bolag upplåtna jordrymd utaf Strömsholms kungsladugårds egor, utan ock af den tillökning deri, som, sträckande sig fyratio fot på hvardera sidan om kanalens nuvarande område, finnes å Friherre Kruses merberörde plankarta upptagen, och hvilka områden, efter afdrag af sjelfva kanalens arealinnehåll 3 tunnland 15,4 kappland, eller 19 qvadratrefvar 50 qvadratstänger, utgöra tillsammans 12 tunnland 30 kappland eller 72 qvadratrefvar 53 qvadratstänger, medgifves bolaget enahanda fördel, som blifvit för flera dylika företag beviljad; och då fullbordandet af detta, för det allmänna vigtiga kanalarbetet i allt fall redan medfört för bolaget kännbara uppoffringar; har Kongl. Majit härmed velat föreslå Rikets Ständer, att nyssberörda kronojord måtte, under det af expropriations-nämnden för öfrigt föreskrifna vilkor beträffande afloppsdikens upptagande på bolagets bekostnad i kanal-områdets yttre gränslinier med nödigt affall för vattnet, öfverlåtas med full egandeoch nyttjande-rätt till Kanal-bolaget, utan skyldighet för detta bolag att erlägga den derför bestämda lösen af 6,270 Ridr 48 öre Riksmynt, men med förbindelse för bolaget att till kungsladugårdens arrendator, från 1858 års början till nuvarande kontraktstidens utgång, årligen utgifva i ersättning för förlorad höafkastning å den jord, som den utarrenderade delen af kungsladugården afhändes, sex procent årlig ränta å det kapital af 3,938 Ridr 49 öre, hvilket ansetts motsvara denna jords expropriationsvärde. De detta ärende rörande handlingar skola till vederbörligt utskott aflemnas. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med ali Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Ar och dag som ofvan. CARL. ./. A. Gripenstedt. Bih. till R. St.
Majit i nåder vidtagit, icke kunnat jordegarne tillskyndas, — hvarjemte Kongl. Majit uti en med samma skrifvelse till Rikets Ständer öfverlemnad nådig Proposition förklarat, bland annat, att, hvad beträffade beloppet af den afgift, som borde erläggas utaf ordinarie rotering underkastade, men till sådan rotering icke indelade, heipman och lägenheter, så, enär de i knektehållet qvarstående kapellans-boställenas hela kostnad för roteringsbesväret borde till fullo godtgöras af hemman, som, för aflägsenhetens skull eller af annan orsak, undsluppe öfvertagandet in natura af samma besvär, ansåge Kongl. Maj:t alla sådane hemman derefter böra, icke, såsom ditintills, erlägga rotefrihets-bevillning med 12 Rdr för helt hemman, utan en vakans-afgift till det belopp, som motsvarade knektebesväret, efter de i hvarje Län gällande roteringsgrunder, hvilket belopp, såsom Länen emellan olika och föränderligt, borde vid markegångssättningarne specificeras och uträknas samt i taxorna årligen utsättas; och funne Kongl. Majit en sålunda förhöjd rotefrihets-afgift desto mera billig, som all jord af lika natur borde, oansedt tillfälligheten af en olika belägenhet, draga lika besvär, samt Rikets Ständer sjelfve förklarat, att all i riket befintlig oroterad jord af krono-, skatteoch frälsenatur borde, enligt Rikets Ständers beslut, vara till knekteoch båtsmanhåll indelad.