Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr v. Troil har, till bemötande af en anmärkning emot Utsk:s förslag, hänvisat till den latitud, som uti g:de punkten är lemnad åt Bancostyrclsen. Denna anse likväl många för ganska oroande. Jag förnyar mitt instämmande i Gr. Frölichs förslag. Hr Lagerhjelm, Pehr: Då vi beslutat, att betänk. Den 2 j Juli c. m. i59 skall punktvis föredragas, tror jag sådant hindra upptagandet för närvar, af Gr. Frölichs förslag. Dess discuterande nu vore således endast att förorsaka tidsutdrägt, enär det i alla fall icke kan komina under pröfning, förrän de punkter blifvit afgjorda, som deri äro sammanfattade. Jag instämmer altså med Hr v. Troil, Frih:na Rantzou och Boye m. fl. deruti, att hvarje punkt må för sig afgöras. Den, som vill fästa sig vid Gr. Frölichs förslag, har ju för sig öppet att icke fästa sig vid de öfriga. För min del vill jag antaga Gr. Cronhjelms förslag, sedan, såsom sig bör, afslag å Utsk:s först blifvit beslutadt. Gr. Frölich: Först får jag upplysa Gr. Horn, att Frih. Ehrenborghs och mitt förslag, sådana de nu ligga på bordet, äro alldeles enahanda. Jag kan icke erkänna den sats, som skulle R. o. Ad:s beslut, ang:de föredragningssättet, icke när som helst efter omständigheterna kunna förändras. Finner R. o. Ad. mitt förslag satisfierande, matte Ståndet deröfver få fatta beslut, utan hinder af grundlagen; men om R. o. Ad. ej instämmer uti att en bloc afgöra de flera punkterna, är det visst Ståndets rätt att få propos. på hvar och en särskildt. DA måste behandlingen blifva sådan, att de, hvilka vilja antaga mitt förslag, helt enkelt få säga nej till alla andra. Det är klart, att en förändring af Utsk:s förslag måste äga runi, såval i afseende på uppställningen som sjelfva saken, helst man medgifver, att nästan icke någon punkt kan antagas, sådan den är. Frih. Ehrenborgh:
Yl i noga öfvervägande tagit, och gifve Eder härmed till svar i nåder tillkänna, att då Förslaget till den nästan fullkomligen omarbetade RiddarhusOrdningen den 4 December år i8a3 till Yår nådiga stadfästelse af Ridderskapet och Adeln öfverlemnades, och pröfningen deraf således var inskränkt inom den korta tid af Riksdagen, som då återstod; ansågo VI mest förenligt så väl med ämnets vigt, som med det förtroende, allmänna stadganden böra medföra, och hvilket genom täta och väsendtliga förändringar alltid förminskas, att endast pröfva och antaga de §§., sorn icke innefattade några betydligare afvikelser från den förra RiddarhusOrdningen, samt att derjemte uppskjuta pröfningen af de vigtigare förändringarnc till en mera läglig tid, då tänkesättet om dessas nytta och nödvändighet vid Den 12 November f. in. Ridderskapets och Adelns nästa sammanträde, och i händelse då samma åsigter deröfver skulle yttras, hunnit närmare utveckla sig och stadgas. Detta grundade Vårt nådiga Beslut af den 18 December 1828, och VI håfve derföre ej funnit skäl, att lemna Vårt nådiga bifall till Ridderskapets och Adelns gjorde underdåniga anhållan, att antingen utsträcka den redan gifne stad fästeisen å vissa §§. af den nya Riddarhusordning^ till det hela af Förslaget, eller ock att, med upphäfvande af denna stadfästelse, anse RiddarhusOrdningen af den 1G Jul i i 1818, såsom ägande fortfarande kraft och verkan. Då Ridderskapet och Adeln till Oss framfört den underdåniga önskan, att VI vid nu öppnade Riksdag i nåder täcktes meddela Ridderskapet och Adeln skälen till Vårt afslag å de §§. af det nya Förslaget, som icke blifvit stadfästade, hade VI bordt förvänta, att äfven skälen, å Ridderskapets och Adelns sida, till en fullkomlig omarbetning af en af Oss vid slutet af 1818 års Riksdag gillad och med Vår höga underskrift utfärdad
Bifall till Stats-Utskottets betänkanden, angäende 1:0 gjord motion om tillökning i den Carlbergs Krigs-Academie anflagne stat, samt utwid gande - Den 8 August!. §ez gande af berörde inrättning; 2:0 wäckt fräga om pafernbyggnader i Carlscrona. Antagande af Lag. samt Allmänna Besrvärs» och Oeconomiä-Utstortens gemensamma betänkande, rörande beständet af ingängne arrende-conlracler. Af den 16 Julli eftermiddagen. Bifall till Allmänna Pesmärsoch OeconoMiä-Utstottets betänkande, rörande wäckt fraga om återställandet af enstifren i Skaraborgs län. Uf den 18 Julii, Bifall till StarS-U t stöttets betänkanden, an, gäende: i:o Allmänna Magazins-inrättningens förmalnina; 2:0 pension för Contoirsstrifwaren 8an> ; z:o frägan om gamla och söndriga Bancovch Niksgäldssedlars emottagande i upbörden; 4:0 tan af 42 L 52,022 R.dr till upbyggande af catzernbyggnader i Malmö; 5:0 författning om Discont - asiignationers emottagande i upbörden; -,0 befrielse för Tackjerns-bergSkagerne frän io:de eackjerns-afgiftens erläggande; 7:0 indragning till Kronan qf Ädelfors gultzwerk med desi tillhörighe. ler samt deras försäljande styckewis ä auction; 8:v stqtleköp ä Olstorps Kronosäteri-, 9:0 accords er, sättningar och exspectance-löner för reducerade Ossi, cerarne wid för detta östgötha Eavallerie - Rege» tnentet och Adelsfanan, Bifall till Lag-Ulstoftets hemställan om arfwode och tractamenle för extraordinarie Can zlisten Auditeuren LcftouZft.
V i rår ingenting, vi — usla jord kryp och maskar ä ' vi. » » Ja, kära vän, » sade pastorn; » det är j u godt, att vi ingenting förmå, ty, tro mig, om vi kunde ställa för oss i världen, så som vi ville, så skulle vi allt få det ändå mycket sämre. Det syns nog, när vi spjärna emot allt för mycket — det går för det mesta på tok då. » » Ja, ja, » sade klockaren, och så satt han tyst en stund och tittade med ena ögat i taket och med det andra i golfvet. » Ja, j a, » upprepade han slutligen och reste sig. » Pastorn är väl god och säger några ord om gossen nästa söndag, » tillade han; den gamla, kommenderande, själf belåtna tonen var alldeles borta. » Ja, jag kände honom ju, » svarade pastorn i vek ton, och de båda männens händer möttes i ett trofast och varmt handslag. Klockaren gick. Långsamt skred han öfver gården och mycket sakta stängde han grinden — icke med den lilla själfbelåtna smäll med klinkan, hvarpå man eljes alltid igenkände hans kommande och gående. När han sedan sträfvade uppför den branta backen, kom den blårutiga näsduken åter i dagen, och den högresta gestalten böjdes ett ögonblick. Ett fint blekt ansikte syntes ett par sekunder mellan myrtnarne i fönstret utåt backen, men försvann strax igen. Det syntes aldrig åter. Pastorn fick nä- sta söndag » göra tacksägelse » för både sjö- mannen, som hvilade i främmande jord vid stranden bortom hafvet, och hans bleka flicka, som sof under torfvan utanför den gamla, gulmålade kyrkan, där ännu några år den gamle klockaren på sitt gamla sätt » ledde » psalmsången. Men så kommo några oroliga nyhetsmakare och ställde om, att en orgel anskaffades. Den gamle blef öfverflödig, pensionerades och fick gifva rum åt en nymodig organist, och nu har också han hvilat på den lilla kyrkogården så länge, att det torde vara få, som ännu äro i lifvet och minnas hans sång och hans egenheter.
12 2 till och med ‘ kanna 100 st. 24 7 , deröfver, till och med i kanna . 100 st. — i 36 — 14 af större rymd 100 st. — 3 24 — 2 32 — fenster-, alla slag 1 lisp. 32 — 24 — * ljusk ron1 skålp. 4 — Gaze; se Väfnader. Genever; se Brännvin. Gentianarot, hånföres under Apoteksvaror. Gevär, alla slag, eller delar deraf; se Slöjdcvaror, ej specificerade. Gjutsten ar; se Sten. Glas, optiska, infattade; se Instrumenter, optiska, ur; se Glas, andra slag, ej specificerade. i 11 Tull värde. Bauko. Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko. R:dr sk. rist Glas: Ridr sk. rist 2 32 * optiska, lösa och oiiifaltade * spegel-, rå och oslipade, eller så kallade glasämnen . * slipade, ofolierade * folierade . 12 3 — slipade eller ritade 1 skålp. 24 — 7 — Glete eller glitt, alla slag 1 skålp. — 8 — 6 Grifflar, af sten 1 skålp. 1 6 * Gryn, alla slag utom af spanmål 1 skålp. 1 6 40 — * Gräsmattor och gräsrep Guld: 1 skeppal 4 20 * arbetadt 1 lod 1 — i 40 bok-, äkta 1 lod — 7 . ■ — 10 oäkta 1 lod 2 - 2 musiv-, pudereller unsen Gulddragarearbeten, af guld eller silfver : cantiiler, pailetter och tråd: 1 lod 12 — 40 äkta eller lialfäkta 1 lod —.— 8 25 oäkta fransar, galoner, gramaner och andra ej specificerade: 1 lod 5 ' 1 32 äkta eller halfäkta 1 lod H» I 1 — oäkta 1 lod 10 -1 Glaubersalt-, se Salt. Grains d1 Avignon; se Färger. Gramaner; se Gulddragareoch Snörinakarearbeten. Granatäpplen; se Frugter och bär, ej specificerade.
Majit tillika under den 23 Juli 1842 fastställt en längd å båtsmans-rotering som blifvit åsatt städernas inom länet privilegierade jord; Kongl. Majit efter det en förnyad längd derå sedermera blifvit aflemnad, hvaruti dock iitskillige extra rotering underkastade lägenheters beläggande dermed uraktlåtits, samt, till följe deraf, ytterligare en ny roteringslängd å den privilegierade stadsjorden inom länet blifvit upprättad, deruti Trelleborgs så beskaffade jord upptagits till 33/77 rote, under den 5 nästpåföljde September i Nåder förordnat, att sistnämnde längd skulle lända till efterrättelse, likväl, hvad Trelleborg anginge, endast tills vidare och intill dess i laga ordning blefve afgjordt, om icke der funnes mera privilegierad jord, än som redan förut blifvit till extra rotering upptagen, om utredande hvaraf Kammar-kollegium egde föranstalta; att, med anledning deraf, Förvaltningen af Sjöärenderna och Kammarkollegium hos Kongl. Majit anmält, att af köpingen Trelleborgs jord, 47 särskilda lägenheter, uppgifne till ett taxeringsvärde af 43,582 Ridr och till bevillning af 87 Ridr 8 sk. 32/s rst., hvarken blifvit extra eller ordinarie roterade, och att genom den anbefallda utredningen blifvit ådagalagdt och genom utslag, som vunnit laga kraft, afgjordt, att, utom förut till extra rotering för 33/77idels rote upptagne fem lägenheter, af de öfrige ifrågakomne 47 lägenheterne i Trelleborg endast en, M 103, såsom tillhörande kyrkan derstädes, vore af privilegierad egenskap och således borde extra roteras, men de återstående 46 af natur, att böra med ordinarie rotering beläggas, samt att extra rotering å berörde fem lägenheter sedermera blifvit i ett sammanhang af Roterings-kommissionen verkställd och derefter ny gemensam längd för ali extra roterad stadsjord i Malmöhus län under Bill. till R. St. 4 Samt. 2 Afd. 2 Haft. 2 6 Staissamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande.
M e n för Guds skull, gör dig ingen Men uttalandet ger oss dock en inblick i » Du kan väl i alla fall inte sköta en egendom, olägenhet, då sörjer j a g döden på A i g. o c h slog armarna o m moderns hals. Den » Nej! » svarade modern sakta. » Jag harlefvat då h a n skickade ett bidrag af sina surt här, nergräfd i arbete, plikter o c h bekymmer. » Nej, lefvat Carolina Falks minne tacksamhet o c h heder, ty har j a g inte, bara existerat f ö r att tillfredsställa under sin krafts dagar verkade h o n ifrigt o c h ga hemmet. H o n innehade då jämte sin något Elin såg på sin mor, där h o n stod högrest, fin1828. yngre syster, fröken Ulrika Falk, gästgifveriet i lemmad o c h på samma gång kraftig, m e d det V a x h o l m, hvilket h o n utvecklade till den för ormörklockiga hufvudet tillbakalutadt o c h ögonen, ten betydande hotellrörelse, s o m ännu bedrifves s o m det tycktes, fastade p å en punkt långt b m t i d e n af henne 1854 — 56 uppförda hotellbyggnai fjärran. den. » Jag önskar m a m m a icke vore det! » na. sitt frånfälle 94 år gammal. med literaturhistorien förtrogne. Prinsessan Louise, Så. D e n store sympatier, offentliggör i danska tidningar följande sett u p p m e d beundrande kärlek, stolt öfver att enkla o c h hjärtliga rader: han valt henne — barnet — framför alla andra. A t t ständigt vara n u m m e r och kärlek tänkt på m i g m e d anledning af mitt vinna, hvilkens snart sagdt enda tanke var att bröllop o c h m i n afresa från mitt älskade fäderej misshaga d e n stränge härskaren. ligt tanklös, att detta ofta blir h ä n d e l s e n vågade visa sig eller tala v i d en manlig individ. Louise, Då de varit gifta i åtta år, sjuknade han, o c h m e d h e n n e. befriade d e m båda. Drottnågonsin o c h omöjlig att göra till lags.
Af denna sällhet under alla kommande år, tillönskar Ridderskapet och Adeln vördnadsfullt Deras Kongl. Ilögheter en förtjent och ständig fortsättning, med full förtröstan att Försynen skall under alla framtida skiften underhålla och föröka den glädje Deras Kongl. Högheter nu åtnjuta, och som för Deras Kongl. Högheters utmärkta förljenster blott är en rättvis belöning. Emottagen med nåd och välbehag, Högborne Furste och Furstinna, dessa okonstlade men uppriktiga uttryck af Ridderskapets och Adelns vördnad, trohet och tillgifvenhet, och Ridderskapet och Adeln anhålla i djupaste underdånighet att i Deras Kongl. Högheters fortfarande Nåd och Ynnest alltid få vara bibehållne. Hans ExceUence Herr Gref ven och LandtMarskalken hemställde, alt så väl Kongl. Majrts Nådiga tal till Rikets Ständer på RiksSalen, som Kongl. Maj:ts och de öfrige Höga Kongl. Personernes Nådiga svar till Ridderskapets och Adelns afskedsDeputation måtte uppläsas, för att i dagens Protocoll intagas. Bifölls. Härefter upplästes: 1:0 Kongl. Majrts tal till Rikets Ständer pu RiksSalen: 4if> Den 19 Mars e. m. Ehuru detta Riksmöte fortgått mera än ett år utöfver den i RegeringsFormen fastställda tid, liar det likväl bestyrkt orubbligheten af de grundsatser, på hvilka Nationen önskar, att oafbrutet stödja sina allmänna förhållanden. Med fullt förtroende lill sin Konungs ledning, liar den tryggat sig vid Hans grundlagsenliga tänkesätt. Den har i minnet bibehållit året 1810, och jemfört denna tidpunkt med den närvarande. Kallad att försvara Eder, insåg Jag genast de grundämnen till ära och sjelfbestånd, Riket ännu ägde, och det är på dem Jag byggde det system, som försäkrat Eder sjelfständighet. Under hotande politiska skakningar, haden J grundlagt Edert närvarande samhällsskick, men detta beslut beliöfde att genom kriget och segern befästas.
Nådiga godtfinnande, användas till förefallande utgifter, som under RiksStatens öfrige Titlar ej kunna hänföras; samt härtill äfven kommer att Riksens Ständer vid sednaste Riksdag, i anledning af de år 1817 församlade Revisorers anmärkningar om å origtige Titlar anviste Pensionsbelopp, uti underdånig skrifvelse den 18 Junii 1818 anhållit, att Pensioner och Gratificationer ej mätte under andre, än de här ofvannämnde 2:ne Titlar, meddelas; så finner Utskottet visserligen, lika med Revisorerne, det ofvan anmärkte, åren 1817 och 1818, gjorde dispositioner å Allmänna Indragnings-Staten icke bordt ega rum; likväl och enär Riksens sist församlade Ständer, på sätt nyss är anfordt, i enahanda fråga inskränkt sin åtgärd till begäran af rättelse för framtiden, samt öfverflyttningen af ifrågavarande pensioner till behörig Titel, skulle åstadkomma alltför mycken rubbning i derå redan skedde anvisningar; har Utskottet skolat tillstyrka, att vid hvad härutinnan förordnadt blifvit för denna gång må bero, men att Riksens Ständer derjemte ytterligare hos Kongl. Maj:t i underdå - ao8 Stats-Utskottets JBetänkanden. nighet anhålla, det utgifter af slik beskaffenhet hädanefter ingalunda måga å andra, än dertill bestämdt anslagne medel, anvisas. Härnäst förekommer Revisorernes hemställan, att Kongl. Stats-Contoirets Memorial-Böcker, jemte Kongl. Ränte-Kammarens Hufvud-Böcker, måtte den i November hvarje år vara afslutade, för det nästföregångne året samt vid denna tid för blifvande Revisorer finnas att tillgå; men sorn denna fråga står i oskiljagtigt sammanhang med den om sättet för en Riks-Hufvud-Boks uppgörande; i afseende hvarpå Stats-Utskottet här ofvan förbehållit sig att utlåtande framdeles afgifva, så komma dessa bägge ärender på en gång till Riksens Ilöglofl. Ständers pröfning och afgörande att af Utskottet anmälas.
1,537 » 8 » 6 » » d:o af pastors boställe och folkskolehuset 1,537 » 8 6 » Afjordens afkastning utgå: » underhåll af rådhus och publika byggnader 593 » 22 » 9 » samt af personer hufvudsakligen följande: Kurhusmedel » 27 » » Brandvaktsafgift » 28 » 6 » Afgift till stads-pastoratet » 19 » » Öretalsafgift » 16 » » 15 Afgift till handelskassan Folkskoleafgift Afgift till stadsläkares aflöning För ungdomens undervisning finnes en lägre lärdomsskola med 4 ordinarie lärare och 3 duplikanter, uti hvilken, under sistförflutne 5 åren, medeltalet af lärjungarne varit 104 och högsta antalet samtidigt 116. Vid Kongl. Maj:ts Flotta: artilleri-, styrmans-, konstruktions-och skeppsgosseskolorna; dessutom en barnhuselier folkskola för amiralitetsförsamlingen och en särskild folkskola för stadsförsamlingen, den förra beräknad för 400 och den sednare för 200 barn; hvarjemte en småbarnsskola för 90 barn underhålles genom särskild donation och bidrag, så att, med beräkning af eleverne i lärdomsskolan och skeppsgossarne, som utgöra 280, tillfälle gifves till allmän undervisning för 1,086 barn och yngre personer, hvartill komma en söndagsskola för handtverkerilärlingar m. fl. och ett skeppsbyggeri-institut på Kongl, skeppsvarfvet med (vänne lärare. Sjukvården besörjes för Kronans manskap å flottans sjukhus och för staden, som saknar sjukhus, aflönas tvänne läkare. Patienter, hvilka i hemmet ej kunna erhålla nödig vård, intagas äfven på Länets lasarett, dels emot och dels utan särskild ersättning. Fattigvården. Stadens bidrag härtill utgör omkring 9,500 R:dr årligen och erhålles derutöfver af statsverket såsom ordinarie bidrag 3,000 R:dr; hvarjemte för sistlidet år beviljades ett extra anslag af 3,500 R:dr, allt Banko. På stadens fattighus, beläget å s. k.
En bok, (en bok är en resande ut i verlden), en bok behöfver alltid ett recommendationsbref. Antingen vid dess början, då Auctor i sitt företal träder blygsamt fram och ber „hålla till goda“; eller vid dess slut, då Auctor i sitt eftertal gör sin bockning, och ber om ursäkt för det lilla han kunnat bjuda; eller ock är boken sitt eget recommendationsbref, hvilket är det aldrabästa. Billigt fruktande, att detta här ej torde blifva fallet, skyndar man att i aldraförsta början införa en liten billet, som, till Svenska Publikens öfverseende mildhet, på det varmaste recommenderar så väl denna lilla bok, som dess lilla Författarinna. AXEL och ANNA, ELLER CORRESPONDENCE EMELLAN TVENNE VÅNINGAR. LITEN ROMAN I BILLETTER. AXEL OCH ANNA, ELLER CORRESPONDENCE EMELLAN TVENNE VÅNINGAR. Axel till Anna. Må fritt Februari-stormen ryta vid mina fönster, – slå dem ut, – tränga in i rummet, draga iskappa öfver mig och allt hvad redbart utom mig der finnes; må fritt Farbror dundra och svärja, pigorna gräla, hunden tjuta, Pappegojan skrika, – i mitt hjerta är vår, – verlden är Eden, menniskorna englar, och jag salig, – Anna älskar mig! O säg mig det om än en gång – är det ock verkeligen sant; är det möjligt? – Anna älskar du mig? Anna till Axel. Jag var på bal i går, dansade, hörde musik, hörde artigheter, – intet roade mig. Hvarföre? Axel var ej der! Är detta ej svar på din fråga Axel? Axel till Anna med en Ros. Denna ros, – försmå ej den: Se din afbild, sköna flicka, Och en bild af kärleken Äfven i dess purpur blicka! Dock vår kärleks conterfej Skall jag den ej länge kalla; Rosen vissnar, bladen falla, Och vår kärlek vissnar ej. Vet, se’n Adams tid, min vän, Skillnaden är tecknad vorden: Rosen dotter är af jorden, Kärlek son till himmelen. Anna till Axel.
Michaelsson och Benedicks till undersökning vid ControIlContoiret aflemna! en mängd arbeten, som på Wiertz ansvar och tillsyn, åren I810, 1811 och 1812, hos dem blifvit tillverkade, af hvilka en betydlig del funnits mer och mindre underhalltige, men försedde med vidlödde delar, som varit ful Ilia 11 ti ge och förut, under form af Ringar, Ordensspännen, Kråsnålar, Urnycklar m. in. blifvit i ControllContoiret uppviste och stämplade; har dock Verkmästaren Wieriz, sorn enständigt nekat , hvad Michaelsson och Benedicks icke eller kunnat påstå, att han, vid tillverkningen af desse underhalltige arbeten åsyftat någre egne fördelar, eller haft för afsigt att skada hvarken Michaelsson och Benedicks, eller dein , som till dessa arbeten kunde blifva köpare, på desse och flere dylika skäl blifvit af KämnersRätten befriad ifrån det uti ControllStadgan , för sådan förfalskning stadgade ansvar: Att ehuru HofJouve* lerarne Michaelsson och Benedicks, sorn egentligen borde ansvara för alla deras arbetens hallt och godhet och följaktligen icke , utan tillbörlig tillsyn , bordt anförtro deras Fabriks styrelse till bemälte Verkmästares fria förvaltning , genom sådan derasi underlåtenhet gifvit anledning till öfverklagadt underslef, hafva dock, enär de varit okunnige om Verkmästaren Wiertz’s förhållande med de i fråga komné arbeten och efter upptäckten deraf, sjelfve icke allenast anmält det till I,aga undersökning, utan ock till utrönande af desse arbetens beskaffenhet aflemnät .dem till ControllContoiret, der deras underhalltighet blifvit upptäckt, samt enligt Kongl. justitiaOmbudm.
December 1833 har Kongl. Majit ansett frågan om högre lösningspris för desse kolräntor böra förfalla. 5^:0 Ett af Stats-Verkets öfverskotts-medel beviljadt belopp till ombyggnad af Lejonbacken vid Stockholms Slott. Genom Nådigt Bref den 29 December 1829 har Kongl. Majit härom vederbörande underrättat.. >8:0 Fråga om upphörande af Skinskattebergs Bergslags privilegier. Sedan Kongl. Majit, genom Nådigt Bref den 29 Januarii i83o, tillåtit Gunilbo och Heds Socknar, inom denna Bergslag, att med vissa vilkor bibehålla deras Bergslagsfrihet, och, i afseende på Skinskattebergs Socken, förordnat, att undersökning skulle af Bergmästaren i orten hållas; så har, sedan. Bergs-Gollegium med protokollet öfver denna undersökning och eget 43 Bil lill R, St. Just. Omhudsm. Emi. Ber. den i5 Jun. 1834. utlåtande inkommit, frågan under den 12 April i83a blifvit remitterad till Kammar-Collegium, som ännu icke dess utlåtande afgifvit. 5qo Vården öfver de under Kammar-Collegii inseende hittills ställde Kronans lius och byggnader i Landsorterne. Genom Nådigt Bref den 21 December i83o har Kongl. Maj:t, uppå anförde skäl, förklarat Sig icke kunna bifalla Rikets Ständers begäran, att den Kammar-Collegium uppdragna befattning med Kronans ifrågavarande hus och byggnader skulle öfverlemnas till Öfver-Intendents-Embetet, och anbefallt Kammar-Collegium att öfver dessa lius och byggnader anskaffa ritningar och beskrifningar, samt öfver dem, med alla deras tillhörigheter, upprätta en hufvudbok, hvari sedermera alla skeende förändringar tid efter annan skulle antecknas. ÖOO Utskylder till Staden Nyköping af LandsliÖfdinge-Residen cet derstädes, äfvensom äfgifter till Städerne i allmänhet för Kronans dervarande egendomar.
Gottlänningen älskar vällefnad och en viss beqvämlighet, men när så behöfves är han färdig lill ansträngningar och inskränker sig tiil det nödtorftiga utan jemmerlåt. Bruket bland allmogen, innan åldern deraf gör behof att till sina barn upplåta husbonde-väldet öfver fastigheterna och oftast äfven ägande-rätten dertill, mot visst betingadt lefnadsunderhåll i natura-persedlar, som bär kallas levision, fortfar oförminskadt, ehuru erfarenheten visar att täta missämjor och olyckliga tilldragelser derigenom uppslå. Oaktadt den anförda böjelsen för vällefnad och beqvämlighet, är folket i allmänhet oförskräckt i faror och härdigt i köld och oväder på sjön. Fårskinnspelsar, så allmänna i Rikets öfriga provinser, brukas här icke. Gottlänningen har i allmänhet mycken lätthet att fatta och dess mekaniska fintlighet visar sig synnerligast vid inrättningar, som lätta arbetet. Genom de i allmänhet goda årsväxter, Gottland åtnjutit sedan sista Femårs-BeräHelsen afgafs, har välmågan hos allmogen icke blott upprätthållits ulan synes jemväl tilltagit. Lagsökiiingarnes antal under dessa fem år häfva varit: År 1838 3,962. Jordbruket nr i allmänhet inrättadt i treskifte, dock på en del gårdar oell vid staden, för Potatis-odlingen, i fyrskifte. — Fullständigt circulationsbruk är ingenstädes utom af 2:ne Jordägare utaf en del af Wisby stadsjord i n förd tHöstsäden utgör den vida betydligare delen och beslår mest af råg samt hvete, hvilket säde synes vara i tilltagande; vårsäden åter mest af korn och något blandsäd, litet ärter och lins, men icke i allmänhet bafra; potatis odlas deremot ganska betydligt. På sämre jordmån nyttjas tvesäde, eller rättare sagt, åkern är lagd i tveskifte, hvilket ock alltid är förhållandet med de af kalkstensklappern bestående åkrarne, der endast råg leifves.