Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Risellschöld, angående hans hemställan om en sadan förändring af 37 tz Regerings-Formen, att adeliga wärdigheten mätte till alla en Adelsmans barn utan ätskillnad utsträckas 699. Protocolls-utdrag till Riksdagsmannen Iohan Ericsson, i anledning af hans till Utskottet ingifna Memorial, rörande de under Riksdagen wäckte frågor om indragning af Biskopslönerne samt nädar för Staten af en del Presterliga och Civila embeten 700. XII Jnrlehällssörreckning: Sid. 10:o. Protocolls-utdrag till Herr Lagmannen Grefwe I. H. Gyllenborg, angående hans hos Utskottet anmälda förslag till ändring eller förklaring af åtskilliga ZZ i Regerings-Formen och Riksdags-Ordningen 701. 11:o. Protocolls-utdrag till Herr N. W. Sträte, med yttrande öfwer wissa af honom gjorda anmärkningar mot Tryckfrihetslagen 705. Protokoll, hållet uti Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskott den 12 Maji 1809. S. D. Sedan Riksens högloft. Ständer funnit Rikets nu warande Rcgerings-Lagar icke uppfylla deras wä fendt liga föremal, samt i anledning deraf bestutit att ät ett af deh medlemmar sammansatt Utskott uppdraga utarbetandet af förslag till en ny Regerings-form, som borde bewara allmänt och enskildt wäl, samt befästa samhällsbandet emellan Konung och Undersåtare; sä sammanträdde nu, efter behörigen skedt anslag, nedannämnde härtill utsedde herrar och män, nemligen: as högloft. Ridderskapet och Adeln: herr Expeditions-Secreteraren Friherre Mannerheim, herr Öfversten och Riddaren af Kongl. Mastts Swärds-Orden Friherre von Platen, herr Cancellie-Radet och Commendeuren af Kongl. Nordstjerne-Orden Adlerbeth, En bland de Aderton af Swensta Akademien, herr Riddarhus-Secreteraren Silverstolpe, En bland de Aderton af Swensta Akademien, herr Bergs-Rädet v.
Hvad åter beträffar den be - toen ty Mars f. rhi bestämda summali af 66 R:dr 3a sk.» så skulle sannerligen en entreprenad-auction för en så liten summa väcka åtlöje. Jag* som är Tjensteman här vid Riddarhuset, har visserligen förr hört» alt ett maximum skulle vara utsatt, hvarföre reparationer finge verkställas utan entreprenad-auction, men denna föreskrift har jag aldrig sett» Friherre Boje, Fredrik: Sedan Herr voll Hartmansdorff upplyst Ridderskapet och Adeln om den fara, hvilken enligt någre Byggmästares spådom förestått Ståndet, men den ej inträffat, har jag intet att tillägga. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å den utaf RiddarhusUtskottet föreslagne nya redaction af förevarande Moment» Ropades Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde» om Ridderskapet och Adeln, med afslag å den tillstyrkte nya redactionen, ansåg den nuvarande redactionen af ifrågavarande stadgande böra bibehållas oförändrad. Ropades Ja. a Art. 4 § 3 Moni. Om Concerters uppförande i Riddarhus Salen* Herr von Hartmansdorff', August: Jag får härvid hemställa, om icke sjelfva beslu 66 H. i5 22Ö Den 17 Mars f. m. tet angående Concerterne finge här införas i stället för att åberopa detsamma, emedan Instructionen vanligen tryckes genast efter Riksdagen, då deremot Protocollen icke torde hinna blifva färdigtryckte på längre tid, Hans Excellence Herr Grefven och DandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg nödigt, att de af Rodderskapet och Adeln den 16 Mars sistlidet år eftermiddagen för Concerters uppförande stadgade vilkor borde till deras fullständiga innehåll uti detta Moment införas. Ropades Ja. 3 Art. 5 §. Om innehållet af det Diarium, som under Riksdag bör föras, Herr von Hartmansdorff: Man har upptagit blott ett Formulär för enskildes motioner, och ett för Utskotts-Betänkanden.
Sedan detta ämne blifvit till Utskottet remitteradt, får Utskottet anföra, hurusom, i anledning af flere, vid 1815 års Urtima Riksdag, af åtskilliga Ledamöter inom Hedervärda RondeStåndet öfverklagade olägenheter vid KronoBrefbäringens utgörande, detta Utskott, uti afgifvet Betänkande af den .Bej», och llkoni Utsk. Maj nyssnämnde år, tillstyrkt, bland annat, att ingen lill KronoBrefbäring berättigad Person måtte af en sådan rättighet fa sig begagna vid andra tillfällen eller oftare än då ärendets vigt och angelägenhet sl oundgängeligen fordrade, och tillfälle till Brefs afsändande med Ordinarie eller Allmänna Posten icke gäfves: till hvilken ända noga och ordentliga Förteckningar på Brefvens antal och innehåll, samt tiden då de afgå, borde hällas utaf de Personer, som af Brefbäringen sig betjena: hvarefter sagde Förteckningar skulle vid hvarje års slut inlemnas till Konungens Befallningshafvande, för att undergå granskning i L.apdsContoiret. Detta Betänkande har af samtelig^ Respectjve BiksSlånden blifvit bifallet, i anledning hvaraf underdånig skrifvelse till Kongl, Maj:t från Riksens Höglofl, Ständer i ämnet afgått. Men då Kongl, Majit af orsaker, dem Utskottet ej har sig bekanta, ännu icke lärer hafva fattat dess Nådiga beslut härom, anser Utskottet någor? annan åtgärd nu icke kunna vidtagas, än att Riksens Höglofl, Ständer i underdånighet ingå till Kongl. Majit med ytterligare underdånig anhållan, att Nådigt afseende måtte hafvas på de i Riksens Ständers förra underdåniga Skrifvelse gjorda framställningar rörande KronoBrefbäringen; hvarvid Riksens Höglofl. Ständer torde finna för godt, att i Underdånighet tillika anhålla, det Kongl. Majit täcktes i Nåder förordna, att KronoBrefbäringen icke skall oftare än högst 129 Besv. ock Ekon. Uak.
R:dr; emot årlig återbetalning af 8 procent, med beräkning af 3 procents ränta, 13,360: — 13,360: — » dito af Hökaoch Böhle-sjöarne inom Skeda socken af Ostra härad, å 2,300 R:dr, emot årlig återbetalning af 8 procent, hvarvid 4 procents ränta beräknas, — 2,300: — » dito af Wisjön inom Svartarps, Lekaryds och Hakarps socknar af Tveta härad, å 2,000 R:dr; dito dito, — 2,000: — inom Jönköpings och Kronobergs län: för sänkningen af sjön Widöstern inom Ostbo och Sunnerbo härader, å 3,885 R:dr; återbetalas jemte krono-utskylderna, 3,884: 71. 3,690: 43 » aftappningen af sjöarne Drafven och Bolmen inom Westbo och Sunnerbo härader, å 22,275
HERRN.. flydde till England, öfvergafs af den sköna och började spela, med otur. När vi skildes om mor gonen, gjorde han intrycket af att vara en förlorad pen förde mig i er väg, sedan ett år passerat och människa. Och han tog löfte af mig, att om slumhan icke låtit höra af sig genom annons i Allgehonom som död. Och när jag råkade er, skulle meine Zeitung, som jag håller, skulle jag betrakta jag från honom kyssa er hand och er dotters panna, bedjande om: förlåtelse. (Han kysser Baronessans hand; Rosa synes i fonden på verandan och betraktar uppträdet med vilda blickar.) ­ 52 ­ BARONESSAN (uprörd). Han är död alltså! hans hälsning långt före detta, om icke både nam Ja! Och jag skulle naturligtvis ha framfört HERRN. net och mannen fallit mig ur minnet för länge sen! BARONESSAN (tummar på näsduken, tveksam). Känner ni er lugnad nu? HERRN. På visst sätt! Ja! Men så är också allt hopp ute! HERRN. BARONESSAN. len ... Hoppet om att få lida mer af de ljufva kva intresse som fyllde mitt lif så underligt, att man äfven skall sakna smärtan. Kanske! Näst mitt barn var min oro det enda BARONESSAN. sjuka, än er förlorade make! Jag tror, förlåt mig, att ni mer saknar er svart HERRN. band, som ännu höll mig fast vid denna gyckel Kanske! Ty min svartsjuka var det osynliga BARONESSAN. ­ 53 ­ bild ... Men nu när intet är mig kvar ... (Hon fattar Herrns hand.) Ni, som framförde hans sista hälsning, är mig som ett lefvande minne, och ni, som lidit detsamma som jag ... HERRN (orolig, reser sig; ser på Förlåt mig, men jag måste resa med nästa klockan). tåg! Jag måste! göra! Hvarför resa? Trifs ni icke här? Det är just hvad jag tänkte bedja er icke (Rosa aflägsnar sig.) BARONESSAN. dessa stormiga år, och det är med stor saknad jag lämnar er men jag måste ... Jag har i ert hus haft mina bästa stunder under HERRN. På grund af hvad som hände i går afton? HERRN.
Efter uppläsande hvaraf Olof Carlsson från Upsala Län förklarade sig vara af enahanda tanka med Öxelberg. Secreteraren upplyste, det här vore nödigt, att frågorne åtskiljdes. Frågan om försäljning af Kungsoch Kungs-Ladugårdarne berodde på rätta förståndet af 77 § 164 Riksdagen 1810. Regerings-Formen. Huru Kongl. Maj:t i Nåder den samma förstått, sådant visade den Kongl. Propositionen. Flere af Ståndet voro nu af skiljagtig mening. Men frågor om förklaring af Grundlagen fingo ej i Ståndens Plena väckas emot 81 ock 83 §§ i Regerings-Formen. Frågan om salu af Kungsoch Kungs-Ladugårdarne kunde således ej nu förekomma till behandling, utan ägde den, som den samma vidare ville yrka, hos Constitutions-Utskottet bana sig vägen dertill genom sökt förklaring af samma §. Frågan åter om desse Egendomars förvaltning, hvilken ostridigt tillhörde Riksens Ständer och Kongl. Maj:t till deras gifvande föreskrift öfverlemnat, vore och blefve vid detta tillfälle ämnet för Ståndets öfverläggning. Redan vore anmärkningar härutinnan gjorde, som syntes fordra en återförvisning. Talemannen förmodade Ståndet vid närmare eftersinnande finna frågan om Kungsoch Kungs-Ladugårdarnes försäljning af beskaffenhet, att han ej kunde med densamma sig befatta: men Anders Joachimsson ansåg förvisningen till Constitutions-Utskottet onödig och obehörig; och då Talemannen sade sig vid sådant förevetande nödgas, enligt 55 § Riksdags-Ordningen, förklara denna fråga hvilande, med anmodan till ConstitutionsUtskottet att pröfva hans vägran, yttrade sig Jolian Longberg från Gefleborgs Län, det han likväl hört äfven denna fråga vara af Borgare-Ståndet remitterad till Statsutskottet åter. Talemannen i Bonde-Ståndet måtte väl, efter en och samma Regerings-Form, äga lika rätt med Talemannen i Borgare-Ståndet. Sedan förvaltnings-frågan på ofvan anförde skäl blifvit af Ståndet återförvist till Stats-Utskottets ytterligare behandling och beredning, förmälte Bengt Andersson från Elfsborgs
Sedan Stats-Ulskottet, uti sitt Utlåtande N:o 120, afstyrht bifall till så viii Landskamrerare!!, Kammar Rätts Rådet Lindbergs bos Kongl. Majit i underdånighet gjorda, och till Utskottet i Nåder remitterade ansökning om befrielse från återstående ersättningsskyldighet i och för en af numera aflidne Kronofogden Hofling åsamkad balance, som ock en i samma syftningväckt motion, har berörde Utlåtande blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln samt RondeStåndet, hvaremot, efter det Utskottet, i anledning af återremiss från de öfriga tvänne RiksStånden, under N:o 236 nytt Utlåtande, afgifvit och den förut yttrade åsigten vidhållit, Presteoch BorgareStånden, med alslag å Utskottets yttrande, beviljat Landskamreraren, KammarRättsRådet Lindberg eftergift fran all ersättningsskyldighet i och för den af Kronofogden Hofling åsamkade balance. Da frågan rörer oredovisad Krono-uppbörd, och således inverkar pi beloppet af sådana medel, som ingå bland Statsverkets uti Statsregleringen beräknade inkomster, synes berörde skiljagtighet böra genom votering i s Slals-Utskottets U l' alande , N:0 41.0. Förstärkt Stats-Utskott afgöras och i detta afseende föreslår Utskottet följande proposition: Den, sorn anser, att Landskamreraren , Karn mar Rätt sRå d e t Lin åbergs ansökan att, sedan Rikets Ständer vid sista Riksdag eftergifvit hälften af den honom ålagda ersättningsskyldighet, i och för numera aflidne Kronofogden HofUnijs balance, jemväl varda befriad ifrån ersättandet af den återstående hälften, hvilken, enligt uppgift, utgör 0,920 R;dr 44 sk. 8 r:st.
B:dr sk. r:st smidd, valsad eller gjuten: tråd: oförsilfrad . 1 skålp. — 8 -— försilfrad 1 skålp. 36 andra helfärdiga arbeten 1 lisp. 3 6 Kopparnickel 1 skålp. 36 Kopparskrotj eller gammal och brukad koppar, samt kopparaska 1 skepp:d 16 32 Korkar j skurne 1 skålp. —.— 6 Kort j spel-; med vilkor att de vid införseln, lika med inhemska, undergå bevillningsstämpling, mot erläggande af stämpelafgift 1 gross. 12 24 Kreatur: hästar (utom hingstar), af 3 års ålder och deröfver 1 stycke 10 af icke fyllda 3 år . 1 stycke 5 oxar . 1 stycke 8 kor och ungboskap . 1 stycke 4 kalfvar 1 stycke 2 12 svin, utom fargaltar, 1 stycke 2 andra fyrfotade 1 stycke 1 24 För kreatur, som med Kommerskollcgii särskilta tillstånd införas till racers förbättrande, erlägges fjerdedelen af deli i taxan utsatta tull. Krita: hvit, och kritsten: omalen 1 tunna —.— 3 — malen 1 tunna 18 Kopparrök •, se Vitriol. Korgar, af sammansatta eller såsom arbetade ej spe Kopparstickssvärla; sc Boksvärta. cificcrade ämnen; se Slöjdevaror, ej specificerade. Koppartråd; se Koppar. Korgmakarearbeten, ej specificerade; se Slöjdevaror, Korf; se Metvurst. ej specificerade. Kransögon, hänföras under Apoteksvaror. Z?<7. lill R. Sc. Fröt. 1847 och 1848, t Sami. 1 AJd. to Haft. 3 18 Qvantitet Införselstull. för tullberäkningen. R;dr sk. r:st Krita : röd och svart 1 skålp. 6 Krokar, till fiske 1 skålp. 8 — Krukmakarearheten, cj specificerade 1 skålp. 1 — Lakrits 1 skålp. 2 — Lakritsrot eller glyzyrhiza ...
Nåväl, så skall jag göra hvad du icke ville: jag skall icke låta af att predika den nya läran förr än folket har stenat sina falska profeter! Nu börjar reformationen och det är jag som gör den! Scen IX. GERDT, OLOF. Så skall man tala, Olof! Nu förstår jag dig! GERDT (som stått vid dörren). OLOF. GERDT. OLOF. GERDT. OLOF. Tvekar du ännu att ingå i gillet? Hvad vill gillet? Reformationen! Den stora frigörelsen, det nya riket, alla martyrers reformation? Ja den! Jag tillhör er! GERDT. OLOF. GERDT. Ingen återgång sedan eden är gifven! GERDT. (Musik ock trummor utanför). Behöfver vår sak sådant? Kan hända! Hvarför jublar folket? OLOF. GERDT. Derför att kungen bjuder på öl och dans utanför Norreport i anseende till reformationens genomförande! Och de veta icke att han gifvit dem svärd i stället för ris! Veta? Om de visste! GERDT. OLOF. OLOF. Arma barn; de dansa efter hans pipor och gå till döden efter hans trummor! Skola då alla dö, att en må lefva? En skall dö, att alla må lefva står det ju! Gerdt! OLOF (häpen). GERDT. GERDT. Nu gå vi att börja vårt arbete; jag kom för att hemta dig, ty just nu är sittning i gillet. Och jag trodde att det var slut! Olof, gå icke nu! Kommer du? OLOF. CHRISTINA (inifrån). GERDT (i dörren). OLOF. Jag kommer! I Herrans namn, som tillförene och alltid! (Går med Gerdt.) _________ Mäster Olof. 9 AKT IV. Ett rum hos Fru Margareta. ett bord med flaskor, timglas, lampa, krucifix o. s. v. Nere på scenen ett bord. I fonden en sängalkov med förhängen, der Modren föreställes ligga sjuk. Der invid Scen I. LARS och CHRISTINA. LARS (vänder på timglaset).
Den anmälan, Utsk. gjort, att kostnaderna till läktarens inredning för främmande åhörare och till bänkarnas i riddarhussalen förseende med nytt kläde blifvit af riksdagskostnadsmedlen dels ersatta, dels bestridda, fann R. o. Ad. ej erfordra någon handläggning. Slutligen, och i öfverensstämmelse med Utsk:s i sista punkten af dess mentor, gjorda hemställan, beslöt R. o. Ad. att förklara Ridd.direct. sin tillfredsställelse öfver det sätt, hvarpå ridd.-ärenderna sedan början af sista riksdag blifvit af Direet. handhafda. Ånyo föredrogs Ridd.Utskrs d. 21 sisth April på bordet lagda mentor, öfver förvaltningen af Wadstena Adliga Jungfrustifts ärender sedan sista riksdag, m. m. R. o. Ad. beslöt, att detta memor. skulle punktvis pröfvas. 1 $■ Denna §. fann R. o. Ad. ej erfordra någon åtgärd. 54 Den 1a Maj e. m. 2 §. Frih. Boye, Fredr.: Jag torde böra upplysa R. o. Ad. om grunden, hvarföre Direct. ansåg ifrågavar. fröken böra till inskrifning antecknas näst före de jungfrur, som den i Maj i83o undergått lottning, hvilken var den, att, då hon föregående året ansetts icke kunna komma under lottning af det skäl, att inskrifningspenningarna 24 timmar för sent blifvit insatta, fadren likväl medgaf, att penningarna kunde få stå qvar, hvarigenom en förmån sålunda tillskyndades cassan. Likväl förföll frågan, emedan fadren återtog penningarna, och dottern dessutom afled. Gr. Strömfelt, Hans Fr ed r.:
Dfwer* ©tåthållaren utfattet tiDen till fj3cöfning<5-£ommitteené fammanträDe, od) gälle allt, forn tillämpad fan, fywaD om ^cöfning&gommittö i lanDöotterna blifwft fötotDnaDt. ■i §. 121. ?ill foftnaDcrä beflrtDanDe wiD De Ipallne tapertngarne, fåfom fot ttpcfte formuläret, JDäraDé* od) Sänö-fammanDrag öfwer 53cmillmngen, fjut& od) ttac* tamentö-penningat för SeDamötec i ^töfningé^ommittäen, arfwoDe för proto* oolBiforanten DetftäDeö, äfwenfom till uppmuntran för fiäDetneé uppbörDömän, äpäraDg|rrifmare od) öfrige tjenfUntän, !)Wilfa wiD matualöfrifning od) tapeting genom flit od) noggrannhet gjort ftg Deraf förtjente, anflåö <£n och en treDjeDefS procent af hela Säneté föewillning&fununa, [>vr>ilfen af ^röfningé-^ommitteen, innan Den åtjfiljeö, förDelaö.
Och när Jesus gick dädan, såg han en man sittandes vid tullen, som het Mattheus; och han sade till honom: Följ mig. Då stod han upp, och följde honom. Och det begaf sig att, när han satt vid bord i hans hus, si, der kommo månge Publicaner och syndare, och såto till bords med Jesu och hans Lärjungar. När de Phariseer det sågo, sade de till hans Lärjungar: Hvi äter edar mästare med Publicaner och syndare? När Jesus det hörde, sade han till dem: De helbregda behöfva icke läkare, utan de kranke; Men går, och lärer hvad det är: Jag hafver lust till barmhertighet, och icke till offer; jag är icke kommen till att kalla de rättfärdiga, utan syndare till bättring. Då kommo till honom Johannis Lärjungar, och sade: Hvi faste vi och Phariseerna så mycket, och dine Lärjungar fasta intet? Då sade Jesus till dem: Huru kan bröllopsfolket sörja, så länge brudgummen är när dem? Men de dagar skola komma, att brudgummen skall tagas ifrå dem, och då skola de fasta. Ingen lappar ett gammalt kläde med en ny klut; ty han rifver likväl kluten af klädena igen, och hålet blifver värre. Ej heller låter man nytt vin i gamla flaskor; annars gå flaskorna sönder, och vinet spilles ut, och flaskorna förderfvas; utan man låter nytt vin i nya flaskor, så blifver både förvarad. Vid han detta talade till dem, si, då kom en öfverste, och tillbad honom, och sade: Herre, min dotter är nu straxt blifven död; men kom, och lägg dina hand på henne, så blifver hon lefvandes. Jesus stod upp, och följde honom, och hans Lärjungar. Och si, en qvinna, som hade lidit blodgång i tolf år, gick bakefter honom, och kom vid hans klädafåll; Ty hon sade vid sig sjelf: Måtte jag allenast komma vid hans kläder, så blefve jag helbregda. Då vände Jesus sig om, och som han såg henne, sade han: Var vid goda tröst, dotter, din tro hafver hulpit dig.
Det faller dessutom af sig sjelf, att den som får förökade löneförmåner, afsäger sig ock med detsamma sina anspråk på förhöjd tjensteårsberäkning. Likväl, dä jag ej kunnat få min sats antagen i sin helhet, vill jag visserligen icke motsätta mig bifall till detta 4:de moment. Frih. Palmstjerna: Jag kan ej finna annat, än att orden i mom. 3 med den redaktion, som Utsk. föreslagit och R. o. Ad. antagit, på det bestämdaste föreskrifva, att ingen förhöjd tjenstårsberäkning i förevande hänseende kommer att ega rum; och att således - Den 29 Juni. 337 des den första delen af mom. 4 år af R. o. Ad. bifallen genom bifallet till mom. 3. Hvad den öfriga delen af mom. beträffar, i hvad den förmäler i afseende på ”annan löntur eller förmun”, så vet jag ej hvad dermed kan förstås, om icke något visst förbehåll, för att derigenom kunna tillbakasätta dem, som ej vilja foga sig efter de nya föreskrifter, som komma att utfärdas. Hr von Hartmansdorff: Man säger: det öfverflödiga skadar ej. I händelse så vore med tjensteären, på sätt Frih. Palmstjerna yttrat; så torde äfven i öfrigt det förhålla sig så, som Frih:n anfört. Men aldenstund efter hvad mig är sagdt, detta mom. skall vara insatt af en prestman inom StatsUtsk., hvilken väl lärer veta hvad härmed menas, sä förmodar jag, att det ej lärer vara utan skäl, som det blifvit infördt. När man i denna punkt ej säger annat än att den, som icke vill frånträda sin tjenstårsberäkning, ej heller har att påräkna någon fördel hvarken i ett eller annat hänseende, af den ifrägavande lönetillökning, så synes mig att han ej är för nära trädd. Detta var min mening med ordet oskyldig om förevande morn., hvilket lemnat den nekande alldeles i samma ställning, som han förut innehade.
Utskottets förslag till nedanstående §§ uti Bevillnings-Sladgan, måste jag, med åberopande af hvad under discussionerne inom Utskottet blifvit yttradi, blott i korthet anmäla följande reservationer: vid § 22, så väl emot den deruti föreslagne förändring, sorn det, enligt min åsigt, mindre formenliga sätt, hvarpå samma förändring blifvit beslutad, enär densamma rörer en utskyld, hvilken alltsedan år 1810 i hvarje Bevillnings-Siadga varit rubricerad ”sås m af Grundskatts natur”; vid § 24, emot uppförandet i denna § af Höganäs Stenkolsverk; vid §§ 15, 22 och 29 emot arbetsfolks uppförande till bevillnings erläggande ; vid § 37, emot Utskottets beslut att icke i 3 mom. införa ett bestämdt undantag för surnuineräre Subaltern-OJTicerare; vid § 43, att icke alla deruti föreskrifne böter blifvit bestämde till samma belopp, som i Kongl. Kungörelsen af den 30 September 1812 stadgas; vid §§ 73 och 74, att Utskottet icke bifallit de af Herrar Lagerhjelm och Geijer väckte motioner, angående nedsättning uti de vid Bruksocb Bergverks taxering nu bestämde mximioch minimi-värden ; vid § 80, emot det dervid föreslagne tillägg; äfvensom jjg slutligen får anmäla, alt jag af sjukdomsförfall varit hindrad deltaga i Utskottets sammanträden ifrån den tid, föredragningen af § 121 slutades.” Herr Grefve Posse, Fr.: ”Emot de åsigter, som uti de afgifne grun derne för Bevillnings-Stadgau inom Utskottet gjort sig gällande, får jag i följande delar afgifva min reservation: Med Herr Printzensköld instämmer jag uti den reservation, han aflemnat emot införandet i 27 § af orden i behörig ordning antagne, vid frågan om Gerningsmän och Sockenhandtverkare, äfvensom jag med honom förenar mig i dess yttrande vid 1 mom.
Emot det sålunda angifna sätt för befordringen å bipostvägarne skulle möjligen det inkast kunna göras, att, då det ifrågaställda upphäfvandet af föreskriften om hästars tillhandahållande genast vid anfordran, eller inom kortare tid efter tillsägelse, skulle bereda tillfälle så väl för entreprenör, att mera allmänt kunna på billiga vilkor förskaffa sig skjutsningsbiträde af närboende hemmansägare, som äfven för dessa, att kunna gemensamt öfvertaga skjutsentreprenad, hvarigenom, enligt Komiténs tanka, dylika entreprenader flerestädes skulle kunna tillvägabringas med ganska ringa kostnad, naturaskjutsningen och dermed förenade olägenheter komme att på ett medelbart sätt qvarstå. Vid närmare betraktande häraf saknar dock ett sådant inkast giltig grund och torde endast behöfva bemötas dermed, att hvad, som är olägenhet, då det föranledes af tvång, icke har samma egenskap, då det tillkommer af frivilligt åtagande, samt att, hvad särskildt beträffar det nuvarande skjutsningssättets i sedligt hänseende menliga inverkan hvilken haft sin orsak icke egentligen i sjelfva skjutsningen, utan i det förhållande, att skjutsande, hvilka varit nödsakade att på gästgifvaregårdarne utan sysselsättning längre tid sig uppehålla, för att hafva medförde hästar i beredskap för möjligen ankommande resandes skjutsning, under sådant sysslolöst qvardröjande derstädes gjort sig hemfallne åt ett sedeförderfvande lefnadssätt, så beskaffade längre uppehåll icke behöfva ifrågakomma, om skjuts skall endast efter föregående beställning lemnäs. För öfrigt lärer icke rimligen kunna antagas, att skj utsningen öfverallt i riket skulle kunna uppehållas, om dertill blott skulle tagas i anspråk sådane hästar, som uteslutande voro för detta ändamål afsedda. För det fall, att befordringsväsendet i Riket blefve ordnadt i enlighet med de grunder, som i det föregående äro af Komitén angifna, torde inseendet deröfver böra fördelas sålunda att befordringen å postvägarne, på hvilka fullständigt ordnad postfart komme att äga rum, ställdes under General-Post-Styrelsens förvaltning, men befordringen å bipostvägarne fortfarande blefve lydande under Länsstyrelsernas uppsigt.