Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit i Nåder till Uipfplysning om behofvet af den sålunda äskade tillökningen uti nämnde En Million för Försvarsverket, låtit tillställa Stats-Utskottet I a'o De utaf Kongl. Krigs-Collegium samt Kongl. Förvaltningen af Sjö - ärenderne afgifne Reqvisitions-förslnger å utgifterne, som för innevarande Sr blifvit till bestridande föreslagne , och hvilka Handlingar upptaga för Försvarsverket till Tands en Summa af 894,4,16: g. i. Och för Försvars-verket till Sjöss, utom Totseri-Staten f>55i975: 3°- — Tillsammans 15550,391: 3g. i. 2to Ett af Chefen för Ingenieur-Corpsen i underdånighet afgifvit yttrande och förslag till en Fästnings byggande i det inre af Riket i trakterne omkring Sjön Hjelmaren vid Arboga eller Örebro, och hvartill en kostnad af 100,000 Rldr årligen är föreslagen att användas. 3:0 Serskildte i Nåder förordnade Commiterades underdåniga utlåtanden, planer och förslager till en förändrad och förbättrad organisation af Rikets Flottor, och 4:0 Atskillige Handlingar angående Ekeskogarnes vård och förkofran, så att tillgång på inhemskt Ekevirke för Flottornes behof må beredas. m Sedan Riksens Högloft. Ständer, i anledning af Ståts-Utskottets derom afgifne alternativa för - Stats-Utskottets Betänlanden. l°47 slager, redan faststäldt en högre beräkning af Inkomst-Titlarne, hvarigenom tillgång vunnits för de flera nya utgifter, som under de öfrige Hufvud-Titlarna förefallit till anslående och efter en noga granskning af Stats-Utskottet blifvit tillstyrkte, samt de behof som tillhöra Tredje Hufvud-Tituln nu äro föreslagne till ordentlig beräkning i ziffran och uppförande
Alunbruk år det egentliga bruk i Lånet och har de sednare fem åren leinnat en medeltillverkning uppgifven till 1,906 |:dels tunnor alun, derföre värdet upptages med 22,87(3 Rdr 38 sk. 5 rst. Bko. Bruket sysselsätter 71 personer. Af de i öfrigt inom Lånet befintliga verk och inrättningar, sorn i tabellen åro upptagna, lörtjenar Pappersbruket Klippan flen mesta uppmärksamhet genom så vå! de olika papperssorters godhet, som de olika machiner, hvarmed arbetet verkställes. Detta Pappersbruk sysselsätter 100 personer och värdet af dess årliga tillverkning uppgifves lill 368,739 Rdr Bko. Antalet af arbetare, sorn vid bergsrörelse, fabriker, bruk och andra dylika näringar och verk sysselsättas, år 3og personer, hvarjemte värdet af deras tillverkningar kan uppskattas till 24o,igof Rdr Bko. 19 Binäringar: Sjöfart:, i synnerhet Från Bjere härad, hvars kustboar begagna denna utväg liii förtjenst. Be anses för dugligt och raskt sjöfolk. Från Länets östra och södra kuster göras ej obetydliga transporter af säd till Blekingska hamnar och bereda skutoch båtegare någon inkomst. Dessa återföra vanligen ved och andra skogselfekter. Fiske, hvaraf det i saltsjön är det mest lönande och sysselsätter många hushåll, hvilka deraf hafva sin enda utkomst. Jagt, som genom sin obetydlighet ej kan räknas som någon egentlig inkomst. Salpeterkokning, nu mera obetydlig och i det aflagande, att, då tillverkningen år 1835 uppgick till 2,034 Lisp., har den sedermera allt mer och mer minskats och år 1838 nedgått till endast 456 Lisp. Orsaken härtill kan återfinnas i Kronans nedsatta lösningspris och skogarnes jemna aftagande.
Då härtill lägges hvad som är i Nor - Ben j 7 Martil, f. m. rige, Dannemark och Tyskland circa 3 Millioner, blir penningebristen lätt förklarad. Disconterne hafva icke befordrat denna Myntets utvandring. Neji Disconterne hafva endast uppehäilit någon tid penningebristen. Det är Stockholms nu mera för Riket olyckliga Handel med Finland, som skadat Riket, och icke Disconterne. Det är denna förödande Importhand i, som utsopat BancoSedeln, och nu gör att Näringsidkaren till underpris får oftast sälja dess Förlag, för att med hög ränta försöka i det längsta freda hus och jord Då man nu känner att hela Banquens Sedelstock blott utgör 21 Millioner med RiksgäldsSedlar, så blifva knappt 8 öfver, och då går ändock icke inn i beräkningen den stora vinst Banquen årligen har af genom eld och vatten m m förstörda Sedlar. Således då Statsverkets Inkomster stiga nära till 6 Millioner , blifva tvenne öfver, som ofelbart stadna i Penninge-karlens hand, att der sökas för hvad köp som hellst, af den Allmänhet, hvilken tvenne gånger om året behöfver mera än dessa 2 Millioner, för att inbetala hvarje gång en femtedel af de 13, för hvilka Allmänheten häftar i Disconterne , och hvarföre dessutom Räntan skall inbetalas; när man detta eftersinnar, så har man också davén gifven till penningebristen och äfven utsigten till det tillstånd, sorn förestår oss, om vi skola ännu mista 5 å 6 Millioner ur RörelseCapitalet. Det later väl, att Banquen vill liqvidera FilialDiseontReverserne; men då det skall ske på 5 Den 17 Martti, f. m. 119 år och utan Ränta, samt på lika tid alla FilialDisconternes Fordringar skola indrifvas, jernte Räntan för dem; så afhjelpes icke penninge-nöden , utan tvärtom den blir större i Landsorterne. Och genom det man beröfvar aflägsnare Provincer deras förut ägande
För öfrigt vittnar förslaget om föga förutseende hos dess upphofsmän, enär det obestämda i begreppet handtverk, otvifvelaktig! skulle, om förslaget vunne framgång, föranleda att de flesta handtverk framdeles komme att hänföras till fabrik. Utan att vilja förneka den goda afsigten med Utskottets förslag, att i § 46 af ofvanberörde Nådiga förordning inrymma ett stadgande, enligt hvilket frågor om underlätet iakttagande af de förbindelser, som handtverks-idkare samt deras arbetare ömsesidigt åligga, skulle, innan sådana tvister finge vid domstol anhängiggöras, hos handtverks-förening anmälas, för att om möjligt förlikas, måste jag likväl reservera mig häremot, bland annat, på den grund, att jag anser högst betänkligt att för en särskild samhällsklass inskränka den hvarje annan medborgare tillförsäkrade lörman, att kunna, utan hinder och tidsutdrägt, söka i laga ordning göra sina rättsanspråk gällande. Dessutom skulle genom 32 Allm. Bete.- och EkonUtskottets Betänkande■, y.-o 128. ett så b esk affart t stadgande handtverks-föreningarne tilläggas en vidsträcktare myndighet och betydelse än med dessa lo ren ingars inrättande varit afsedt. De af Utskottet i öfrigt föreslagna förändringar uti Fabriksoch Ilandtverks-förordningen, hvilka synas vara af mindre betydenhet, har jag icke heller ansett mig böra biträda.» Häruti instämde hr Törnebladh, C■ 0-, och hr Wahlström. af hr friherre Hierta, Fr.
Hr Löwenström, Joli. Jacob, hade ingifvit följande: Då jag uttog min pollett vid denna riksdags ingång, var det med den förhoppning, att nationen skulle, genom besparingar från Regeringens sida, vinna lindring uti sina skattebördor, hvaraf den är i så stort behof; bedragen i detta hopp sedan budgeten numera inom delta Hus Ur beviljad till ett så högt belopp, hvaremot jag förgäfves sträfvat, återstår ej mera för mig än reservera mig mot Ilusets beslut i afseende å alla hufvudtitlarna, ifrån och med den första till och med den sista jemte allm. indragn.staten. Det vore visst mycket att säga om StatsUtsk:s omåttliga frikostighet, hvilken vore högst förvånade, om det ej haflén sådan ordförande som det haft, men alt de flesta of anslagen vida öfverstiga hvad StatsUtsk. föreslagit, derför har nationen att tacka Hr von Hartmansdorff el consortes. Det torde väl frågas, hvarföre man ej begärt votering vid hvarje anslag, som man varit emot; derå svaras: alt man har tillräckliga exempel af dem som förevarit, ty då Hr von Hartmansdorff sagt sin allsmäktiga vilja, hvilken man med benägenhet alltid inväntar, så är och förblifver det alltid en lag för Ståndet. Men medan jag har ordet, torde det benäget tillåtas mig föreslå, att de herrar, som ropat på Ständernes snålhet och bidragit tili dessa öfver mattan höga anslag, med egna medel ersätta det de yrkat och voterat öfver hvad StatsUtsk., öfverflödigt i många fall, föreslagit. Detta Hus skall alltid ropa på högre och högre anslag, så länge det till det mesta utgöres af ännu i tjenst varan - 4 Den iJ Augusti. de embetsman, som dervid hafva liela fördelen; — derföre en annan representation! Gr. Anckarsvärd, Carl Henr., hade inlemnat ett anförande, som upplästes, så lydande:
I03 na Regeringars skadeliga inflytande på Bankens förvaltning tillräckligen blifvit rättfärdigad, och nian således mäste medgifva att Bankens styrelse tillkommer Riksens Ständer; så måste man val ock medgifva hvarje Riksdagsman möjlighet och tillfälle att förvärfva sig de kunskaper och den erfarenhet, förutan hvilken hans välvilja måste stanna vid blotta fromma önskningar för sitt Fäderneslands bästa. Då vidare Riksdagen, för att behörigen representera nationen måste utgå ur Nationens sköte, så är det till hela mas^ san af folket som denna kunskap och denna erfarenhet måste spridas. Man må således ej invända att Rikets Ständer genom sina BancoFullmägtige och BaneoUtskott göra en sådan erfarenhet och kunskap till sin fulla kraft gällande; ty antalet af dessa Fulhnägtige och af Ledamöterne uti detta Utskott, är så inskränkt, att ej hela Nationen kan genom dem anse sig Representerad uti en sak, som dock så nära rörer hvarje enskilt man, hvarförutan det förefaller mig Orimligt .att BancoUtskottef under den korta och af många andra göromål upptagna tiden af en Riksdag , skall kunna ur Bankens archiv studera sig till de kunskaper, som det för utfärdandet af instruction för BancoFullmiigtige har af nöden; då Utskottets Ledamöter innan de blefvo admitterade tji! denna ordens hemlighet måste hafva ansett för sin pligt, att derom stanna i den djupaste okunnighet. Här tycks ett nog öppet fält vara Iemnadt åt slumpen, och jag finner nästan intet som skiljer de föreskrifter Riksens Ständer kunna sägas gifva för Bankens förvaltning, från ett blindt magtspråk.
Hon visste, att don Antonio ej skulle vara nöjd, innan han hade åter sin egen publik, innan han hade sina egensinniga, älskade pojkar att spela för. Plötsligen hörde hon en storm eller en åska. Dörrarna upp på vid gafvel, alla in på en gång! Det var pojkarna. De slogo sig ned på sina vanda platser med en trygghet, som om de dragit in i sitt hem. De sågo på hvarandra, smått skamsna. Men det hade varit omöjligt för dem att se den ena gamla gumman efter den andra gå in på deras teater och se hvad som spelades för dem. Det hade varit rakt omöjligt att se hela gatan full af gamla sländspinnerskor i makligt tåg mot teatern. Och så hade de rusat på. Men knappast hade de unga människorna kommit på sina platser, förrän de märkte, att de kommit in under en tuktomästare. Ack, Det gamla martyriet, Det gamla martyriet! Det uppfördes icke så som i Aci och i Castelbuoco. Det spelades ej så som på operan i Palermo, det spelades endast af arma marionetter med orörliga ansikten och stela kroppar, men det gamla skådespelet hade ej förlorat sin kraft. Donna Micaela märkte det redan i andra akten under nattvarden. Pojkarna började hata Judas. De ropade hotelser och skymford in till honom. Då lidandeshistorien fortgick, lade de af sig hattarna och knäppte händerna. De sutto alldeles stilla med sina vackra, bruna ögon vända mot scenen. Då och då kommo ett par tårar pärlande. Då och då knöts en näfve i harm. Don Antonio talade med tårar i rösten, donna Emilia låg på knä i utgångsdörren. Don Matteo såg med ett mildt leende bort till de små dockorna och mindes det härliga skådespelet i Palermo, som hade gjort honom till präst. Men då Jesus fängslades och pinades, blygdes de unga öfver sig själfva. De också hade kunnat hata och förfölja. De voro som dessa fariséer, som dessa romare. Det var en skam att tänka på. Måtte don Antonio kunna förlåta dem! Damen med järnringen. Donna Micaela tänkte ofta på en fattig liten sömmerska, som hon sett i sin ungdom i Catania.
Prot.-Utdrag den i Februari 1860. 215 S. D. Föredrogos ånyo Stals-Utskottets nedannärnnda Utlåtande och Memorial: N:o 45, i anledning af väckt fråga om ersättning af allmänna medel till innehafvaren af Komministers-bostället Riddaretorp för af samma boställe utgående roterings-afgift. Bifölls. N:o 46, med anmälan om Ridderskapet och Adelns remiss lill Stats-Utskottet af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, med förslag till ordnande af Biskoparnes löneinkomster. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ett ineddeladt Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protokoll denna dag, innefattande dels bemälda Riks-Stånds beslut, i anledning af Statsutskottets Utlåtande N:o 45, Bil. Litt. A., i fråga om upphörande af Landttogsgärden, dels inbjudning till de öfriga Riks-Slånden att i samma beslut sig förena; men Presle-Ståndet fann ej skäl att denna inbjudning antaga, ulan lade, med vidblifvande af sitt i ämnet fattade beslut, ofvanberörda Protokolls-utdrag till handlingarne. S. 1). Föredrogs ånyo Slats-Utskotlets Utlåtande N:o 45, angående beräkningen af Statsverkets inkomster. Härvid lörekommo: Utskottets tillstyrkande nederst å sidan 2. Bifölls. Ordinarie eller ständiga inkomsterna. l:o. Ordinarie räntan. Ståndet gillade Utskottets yttrande i mom. A), biföll det i mom. BJ omförmälda, särskildt bifogade Utlåtande Lill. A, i anledning af väckt motion om upphörande af Landttogsgärden, lade mom C) till handlingarne, samt godkände de i denna punkt föreslagne beräkningar. 2:o. Tionde-sy anmålen. 3:o. Tionde-spanmäls-lösen. 4:o. Arrende-medel af Kungsgårdar och andra Krono-lägenheter. 5:o. Silfver-lionde, Myntare-lön och Slagskatt. 6:o. Koppar-räntan.
Mindre. i ^Stockholms Stad Hyra för Källare under Kongl. Slottet och Oxenstjernska samt in de Betouffa Husen 4 Kronoflsten uti Frötuna Socken Arby eller Hebpkärret och Björkmäsen 2:ne Angar Kongsohrs Kongs Ladugärd SwintunaskärS Kronofiske « « - Lttenbp Kongs Ladugärd med derunder lydande Schäfierie-ängar samt Ottenbylund Lureforst Laxfisi^ för den del som ligger i detta Län - , Mörrums Lax^ke som tager sin början med I näsv.mmanve är i8iz Uranienoorgö Kongs Ladugärd Kronofiske» efter i8n ärs Markegäng - rstrLiZir - 18^1 1812 1812 1812 I 1812 r8rz 1812 'i r8r? Rrdt st. r. Tmor K. T:nor K. kixp. M. Litzp. M. T:nor M. T:nor L:p M. kifp. M. T:nor L:p tttzp. Mällösa Hofstall-äng (ny Arrende-Auction i Näder förordnad Upsala Hofstall-äng , » ! - i 7 örebro -en 10 Junit isis. Olof lekisens. (Bihang E.) i, . ,' - Lik. Ofwerflag i som tvisar Riksgälds - LontoirctS Inkomster och Utgifter istän i zzo ärs början till Mars mänads flut 1812. Debet. Inkomst.
Desse 31,226 £li hö ärö alldeles icke påräknade till utfordringen för det antalhästar, hvilka efter faststäld Stat böra vid Strömsholn underhållas, och den i Calculen der« före påräknade Summa, hvilken i sin mohn bidrager till det mindre gynnande resultatet lärer således derifrån böra utgå med R dr Banco 5,204.: — —- 2:o Anser jag beräkningen af ett medelpris till 5 R:dr Banco för en Tunna Hafre vara för högt Upptagen Och bör nedsättas till 4 R:dr, hvadan en ytterligare minskking i Summan upkomrner af * i>3°7 2:0 Ar väl sant, att Stuteriets beteshagar utgöras af 764 Tunland, inen då deribland flere im - 12 80 Siats-Utskottets Betänkandett* pedimenta af* Skog beväxtä och stenbundna backar finnas, kvilka icke titti afkastning kunna skattas lika sorn elen öfrige Jorden, tror jag det vara öfverclrifvit att beräkna dessa i händelse af utarrendering till 40 6f£ på Tunn-1 landet; jag styrk»-s så mycket mer i denna öfvertygelse då ärfarenheten visar att nu varande Arrendatorer af ängar, Icke komma ut med de af dem ingångne vilkor af dels 40 €tt» dels ock endast 35 £t£ hö, och 8 kappar Hafre på Tunnlandet, utan antingen råka i obestånd, eller nödgas af egne tillgångar fylla bristen. Af denn anledning anser jag dessa lägenheter icke kunna beräknas högre än till 30 ftt på Tunnlandat, deraf åter en minskning i den påräknade Summan uppkommer af - * 1,273: — —'* •
Jag är verkligen tvehågse, huru Jångt man bör gå i denna discussion, då frågans undersök» ning synes tillhöra mera en medicinsk facilitet, än ett Riks» Stånd. Man bar sagt, att militärcordonner icke skulle uppfylla ändamålet, emedan de icke gjorde det i Ryssland. Jag kan icke (inna, att detta exempel innefatta)' någon positiv bevisning; och fastän jag erkänner, att alla spärrnjngsanstal» ter medföra stora olägenheter, tror jag dock icke, att det pr nöjaktigt utredt, till hvad grad dessa olägenheter öfver» vägas eller icke af de möjliga fördelarna; oell längre antili medgifvande af fri communication till lands kan jag icke gå, Jag tror ock, att erfarenheten har visat, att spärrnin» garna till sjös gjort sin stora nytta och för åratal utehållit farsoten. Det blir också alltid en skyldighet att försöka utestänga sjukdomen från de orter, der ändamålsenliga hin» der verkligen kunna emot densamma uppställas, utan att det allmänna deraf för mycket lider. Det är hittills oför» sökt och sålunda oerfaret, huruvida sjukdomen icke kan Utestängas; och jag tror, att man icke kan göra de orter, hvilka icke ligga j behof af en oundgänglig communication med de smittade, en större tjenst, än om nian låter dem slippa en sådan communication. Skulle sjukdomen i alla fall ankomma, har man åtminstone icke något att förebrå sig. Jag skall icke tillägga något vidare och är fullkomligt likgiltig, om mina yttranden medfölja remissen eller icke. Gr. Frö) ich: Det visar sig vid delta såväl som vid hvarje annat tillfälle af mepjngsstrider, ätt: quot capita, tot sensus; och då hvar och en skall uttala sin tanka, samt denna åter skall underställas ytterligare pröfning, och ärendet sålunda j ali möjlig omständlighet behandlas, inträffar i frågor af be» skaffenhel som denna, att de icke hinna afgöras, förrän det 366 Den 49 Augusti f. ra, är för sent. Jag vill likväl, då jag derom finnér mig ent sam, icke vara envis i mitt yrkande, att motionen, ulan att * afvakta discussionens uppsättning, må afgå till Utsk. oell * der pröfvas.
Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Sandströmer uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Majits förut fattade beslut, uppsatt förslag till Nådig Proposition till Rikets Ständer, angående uteslutande ur Kronans jordeböcker och räkenskaper dels af fisken, som åtfölja vissa hemman, dels af sådana till utarrendering afsedda Kronofisken, å hvilka vid flera förnyade auktioner arrende-anbud icke kunnat erhållas. Kongl. Majit behagade i Nåder gilla berörde förslag, samt befallte att Nådig Proposition skulle i enlighet dermed, till Rikets Ständer afgå, sådan den finnes protokollet bilagd.j Ex Protocollo, C. Hallberg. Nio h. Kongl. Maj:ls Kihl. Proposition, N:o 5. 9 N:o 5. Ank. till Exp. Utsk. den 9 Dee. 1850, kl. 10 f. m. KONGL. M\J:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, i anledning af Nya Trollhätle-Kanal-Bolags-Direktions underdåniga ansökning att få till Skatte lösa Gamla Slussen vid Lilla Edet med tillhörande område; Gifven Stockholms Stolt den 15 November 1850. Uti cn till Kongl.
Ridderskapet och Adeln gillat Sfats-Utskottets yttrande och Förslag om den Stimma , som för Statsoch Riksgälds-Verkens samfälta behof erfordras att genom Allmän Bevillning utgöras, med tillägg att, om vid Allmänna Finance -Regleringens bestämmande utvägar framdeles skulle finnas, hvarigenom den nu antagne Bevillnings-summan kunde till någon del minskas, på sätt att de af Riksens Ständer fastställde Stats-anslag likväl komma att fyllas och med säkerhet utgå, en sådan minskning af Bevillnings-summan, titan hinder af det nu fastställda belopp, då rr.å komma alt äga rum, fann Prest-Ståndet för godt att uti berörda tillägg med Höglofl, Ridderskapet och Adeln instämma. S. D. Foredrogos ånyo och biföllos neri anskri fne på bordet h vilande Beiänkanden, nemligen: Bihang till Riks-St. StatsUtskottets N:o 235, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss angående Reglering af Post-Verkets Aflönings-Stat; Lag-Utskottets: N:o 100, öfver gjordt Förslag till förändringar titi nu gällande Lego-Stadga för Hus-bön der och Tjenstehjon; N:o 104, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande i frågan att de Publike Auctoriteter, som å Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar afsluta Gontracter eller Afliandlingar med Enskildte, ej må äga att vid tvist om uppfyllande och tolkning der* af sjelfve deröfver dömma; jlill manna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets: N:o 103, om friare handel med Svenska Skogsg produkter; N:o 105, om Tabell-Formulär för Herrar Lands höfdingars berättelse om årsväxten; Nro 109, om delning af Ölands Allmänningar* Marker. S. D.
Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten är ådagalagdt, huru Rector vid Hudiksvalls Skola är den ende Rector vid någon högre Lärdomsskola i Sverige, som har sig anslagne blott 100 tunnor spanmål i lön; huru detta förhållande tillkommit genom felaktiga åsigter vid Skolans tillernade förvandling till lägre Lärdomsskola, och sedan fortfarit genom långvarig glömska af löntagarens magtpåliggande befattning, dagliga skolarbete och tunga bekymmer för sin och de sinas lifnäring; huru följden af detta olyckliga förbiseende varit, att Hudiksvalls Skola inom 6 år haft 4 ordinarie och 2 vicarierande Rectorer, och att den nuvarande, sorn den 1 sistlidne Maj tillträdde sysslan, redan sökt och vunnit förslag till ett ledigt Pastorat; och huru under dessa täta ombyten af läroverkets styresman undervisningens gång och disciplinens handhafvande nödvändigt måste lida — Allt detta är af -den värde motionären klarligen framstäldt, af berörde Läroverks högste Ephorus, H. II. Erkebiskopen, vitsordadt, och af ingen för - Statssamt Allm, Besv.- och Ekon.-Utskoltens Utlåtande > N\o ^2. 3 nekadt, men af Höglofl. sammansatte Utskotten icke, såsom mig synes, nog allvarligt behjertadl. I thy fall hade en hastigare hjelp kunnat beredas, och Ilöglofl. Utskotten föreslå Rikets Ständer att genom en underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t i Nåder ville åt berörde Rector anslå en summa, motsvarande 40 tunnor spanmål, lill lönefyllnad af det reservalions-anslag, Rikets Ständer till Elementar-Läroverken och sådane partiella behof, som i afseende derå kunde finnas nödiga, å Riksstatens 8:de Hufvudlilel anvisat.’’ Af Herr P. O. Norin: ”Sedan Ilögjofl.
Ledamoterne af Hedervärda Bonde - Ståndet och Herr Borgmästaren Häradshöfdingen Bärthelsson, samt Herr Prosten Livin åberopade deras i Protocollet för den lytde dennes intagna särskilta meningar. Ut Supra. Ex Protocollo A. J. Wahlstierna. Dsn s(8 Juni. Transinnt af Protocollet, hållet uti Riksens Högloft. Ständers Lag-Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 7 jfuni 181S• Herr Lagmannen Mannerstam uppläste ett skrifteligen författadt, så lydande anförande Nämnden böt väljas utaf och ibland jordägare inom Domsagan, en eller tvänne från hvarje Socken, efter Socknarnas och Domsagornas storlek, så att då de flesta Domsagor bestå af 15 a 20 Socknar och derutöfver, till det inindsta ett lika antal Nämndemän må finnas. __ - — Nämnden bör ock hafva den Förbindelse, att på Parters begäran eller Domarens anvisning, såsom gode man bereda och afsluta förlikningar uti alla de mål, der de lagligen äga ruin. Jag anser ock nödvändigt, att uti hvarje Domsaga utses kunnige och edsvurne man, hvilkas skyldighet är att upprätta alla köpebref. Corti rac« ter, Testamenten, Bouppteckningar, arfskiften och andra afliandlingar, hvilka skola företes vid Domstolen eller tjena till framtida efterrättelse— —* _ Vid 1\:de B. Vid dessa Stads-Rätter höra, likasom vid Hä rads-Rätferna pä landet, alla brottmål och tvistemål, imellan hvilka personer och af hvilken beskaffenhet som heldst, upptagas och afdömmas, så att alla särskilta Rätter och Domstolar äfven i Städerna försvinna. De Städer, som icke hafva 2,000 Innevånaje, böra, efter min tanka, icke äga egen Domstol utan blott en Embetsman, som der vakar öfver ordningen. Sådana mindre Städer kunde derföre sammanslås med någon tillgränsande mindre Domsaga eller ock några Härader, hvilka vid Domsagornas reglering torde böra ifrån de större