Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta synes man ej eller hafva glömt, då onan be red t fristäder till de vansinniges emottagande, men i stället att utöfva det slags välgörande, som kunnat åsyfta desse olyckliges förbättring, tyckes man hos oss i allmänhet endast hafva varit Betänk anden. 385 varit angelägne att befria deras' lyckligare likar från den smärtade åsynen af dessa bevis på mensklighetens förnedring; oell ehuru vårt Land eljest gjort sig högaktadt genom utofiiingen af alla dygder, sorn upphöjt menniskan, har man likväl, i motsats af den tima omvårdnad, som i åtskilliga andra Länder blifvit skänkt de svagsinte, låtit llospitalerne i Riket förblifva i deras af ålder egande ofullkomliga tillstånd, hvars brister sjelfva den Ämbets-myndighet, under hvars högsta vård Hospitalerne nu äro ställda, eller Kongl. Seraphimer-Ortlens-Gillet, numera erkänt, då Ordens Gillet uti dess till Kongl. Maj:st den 3 December sistlidet år afgifne underdåniga Berättelse angående Läns-Lazaretterne i Riket och den så kallade Treskillings-afgiften, förklarat sig hafva , under fästad uppmärksamhet derpå, att allt för få anstalter varit vidtagne och allt för ringa möda använd till Hospitalshjonens botande och återställande till förnuft och hälsa, funnit flere förbättringar vid Hospitalerne och förändringar i den method, efter hvilken Hospitals-hjonen behandlas, vara oundvikligen nödige. Ekonomi-Utskottet, som i följd häraf ansett det utgöra ett vigtigt åliggande för Samhället, att söka bringa Hospitalerne till ett emot det numera erkända ändamålet med deras inrättande svarande . skick, bär för den skull till pröfning lorehaft sättet för 4 Sami. 3 B. 25 386 Stats-Utskottets åstadkommande af en nödig förändring härutinnan; och då Utskottet å ena sidan inhämtat, att Kongl.
Salbergs län. (I. A ) Genom Kongl. Majits den 9 September 1741 gifna nådiga »fastställelse å Sala »ilfververks transport till Bergslaget», är, enligt hvad högstberörde, under N:o 94 i lista samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens protokoll vid innevarande riksdag införde Kongl. Proposition innehåller, på grund af 6 § utaf denna författning, bestämdt, att Bergslaget, för Konststatens underhållande, skulle framgent åtnjuta och uppbära, bland annat, Grufvedrängs-hjelpen af Salbergs län. bestående af Sala, Möklinta, Kihla, Kumla, Norrby, Tärna, Löfsta, Enåkers, Nora, Wåhla, Harbo och Huddunge socknar, samt dagsverkspenningarne eller jordeboksoch mantals-dagsverken af de sex förstnämnda s. k. nedra socknarna i nämnde län, hvilka voro till verket arrenderade. Om dessa förmåners framtida tillgodonjutande till Konststatens och Hyttornas underhåll, eller af de så kallade konststats-medlen hade silfververket ytterligare erhållit försäkran genom det af Kongl. Kammar-kollegium den 20 September 1743 utfärdade perpetuela arrendekontrakt, enligt hvilket silfververket, äfven mot ett årligt arrende af 6,715 Daler sllfvermynt eller i Riksmynt, efter 4 Daler på en Riksdaler, 1,678 Ridr 75 öre, innehade rättigheten att disponera räntepersedlarna af de sex arrende - 4 Slats-btsnoltfls Utlåtande N:n 120. rade socknarne, med undantag: af hvad på nyssberörda sätt blifvit anslaget till Konststatens och Hyttornas underhåll.
Maj:t till Dess JustitiasCancellersKmbete öfverlemna Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse i ofvanomförmälte hänseende, och fann Kongl. Majit, i anledning af JustitiaeCancellersEmbetets, efter Directiouens hörande, derom afgifne Utlåtande, skäligt under den 3 luli 1816 slutligen i Nåder förklara: Att* ehuru Kongl» Majit, så väl af hvad Handlingarne innehöllo, Som JustitiseCancellersEmbetets underdåniga Anförande, i Nåder inhämtat, att Directionen öfvef Malmö Discont, vid förvaltningen deraf, öfverträdt den för Directionen utfärdade Instruction, likväl och som bemälte Direction af Vederbörande Autoriteter erhållit behörig decharge för DiscontVerkets Förvaltning och Räkenskaper för åren 1813 och i8t4\> och Riksens Ständer redan Vidtagit sådana anstalter, hvarigenom Anmärkningar af den egenskap, som de, hvilka mot Directionen då blifvit anrnäldte, för framtiden kunde förekommas; så hade Kongl. Majit funnit något tilltal mot Directionen, vid sådant förhållart^ de, då mera icke kunna äga rum» Till deltagande uti Revisionen öfver Malmö DiscontVerks Förvaltning och Räkenskaper för år I8l5> utsågs, på Bankens vägnar, Öfversten* nii mera Landshöfdingen m. m. Friherre Jacob Cetierström^ samt af de private Delägare, Öfverste^ Lieutgi Riks. St. Revisorers Berättelser. Ideutenanten m. m. Grefve O. Tholf, HofMarskalken Friherre F. Sijernbladh och Majoren A. Coyet.
Län, olikheter i sättet för utdelningen af ifrågavarande medel egt rum, och det således lör vinnande af enhet härutinnan, är nödigt att Kongl. Majits samtlige Befallningshafvande erinras om iakttagande af det i berörde hänseende stadgade förfaringssätt, tillstyrker Utskottet Rikets Ständer att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes anbefalla Kongl. Serafimer-Ordens-Gillet, att uti aflåtande skrifvelse erinra vederbörande Kongl. Majits Befallningshafvande om iakttagande af de i afseende å fördelningen af nämnde uppfostringsmedel genom OrdensGillet meddelade föreskrifter. §• 38. (Rev.-Ber. pag. läll.) I afseende å det af Revisorerne omförmälda, al Kongl. Majit under den 6 Juli 1849, i nåder anbefallda utarbetande af nytt förslag till förbättringar af Ilospitalsväsendet, har Utskottet inhemtat, att den för sådant ändamål i nåder tillförordnade komité under den 21 Augusti sistlidet år till Kongl. Majit i underdånighet aflenmat uppgjordt förslag i ämnet; hvilket Utskottet ansett sig böra lill Rikets Ständers kännedom anmäla. Slals-Utskollels Ullålande, JY? 30 29 Danviks Hospital. %. 39. (Rev.-Ber. pag. 163. Förkl. pag. 236.) Med anledning af Revisorernes anmälan, att icke någon berättelse om Hospitalets förvaltning under revisionsåren blifvit Revisorerne meddelade, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det måtte Direktionen öfver Danviks Hospital undfå nådig befallning att, till ledning och upplysning vid framtida statsrevisioner, jemte räkenskaperna äfven afgifva Berättelse öfver Hospitalets förvaltning under de år Re\isionen omfattar Stockholms Allmänna Barnhus. % 40. (Rev.-Ber. pag. 168. Förkl. pag. 237.)
En orm och quinna ähre migh lijka, Ty moste iagh alltijd för dem wijka. Han undrar öfver att Jupiter så anordnat, att ”quinnor skola menniskior föda,” långt bättre vore det, om de rike, som gerna vilja hafva afföda, kunde med guld och silfver få köpa säd af Jupiter att dermed föröka slägtet. Han går in i Dianas tempel att offra henne en krans och en hare. — Sc. 3. Venus framställer sig för åskådarna. Förundrer eij mina wener kiär, Thet iagh så synligh kommer här. Venus, en gudinna, är iagh nämbd, I allo land och städer ähr iagh kiänd.” Hon vill straffa Pyramus och Tisbe, hvilka förakta henne, och hos dem upptända en häftig kärlek, hvilken skall få en sorglig ände. Hon kallar sin son Cupido och beder honom understödja hennes plan, hvilket han lofvar göra, endast hon vill leda honom. Hon ställer honom då vid Dianas tempeldörr. — Sc. 4. Pyramus kommer ut ur templet; han är hungrig och vill skynda sig hem för att äta, men känner plötsligen en häftig eld brinna i sitt bröst och går hem för att svalka sig. Cupido flyttas till Vestas tempeldörr; Tisbe kommer ut derifrån, vill skynda sig hem på det fadren ej må få veta något om hennes besök i templet, men känner plötsligen sitt bröst upptändt och går att söka hofmästarinnan. Venus triumferar och far med sin son till Elysium. Tredje akten. Sc. 1. Bonaventura, Ladislai tjenare, kommer för att berätta sin herre, att fursten skänkt honom Tisbes hand, men innan han frambär sin glada nyhet, begär han först en skänk. Ladislaus frågar om han fått reda på några nya skökor, ty deråt står hans håg. Länge vill han icke tro sin lycka att hafva fått Tisbe; men då Bonaventura ändtligen derom öfvertygat honom, ger han denne 1000 dukater i gåfva och bjuder honom anrätta ett stort gästabud.
På grund af hvad jag således anfört, finner jag de gjorda anbuden genast böra förkastas.” Herr Kammarherren Rosenblad’. ”De af Herr Presidenten von Hartmansdorff' gjorda invändningar emot nu ifrågavarande silfverköp, hänföra sig under följande 4> af Herr Presidenten framställde frågor: 1:0. Få Banco-Fullmäktige under närvarande förhållanden köpa silfver? Att det i Banco-Reglementets §. 112 nyttjade uttryck ”när coursen håller sig öfver pari,” såsom en tidpunkt, då Banken icke får köpa silfver, är fullkomligt synonymt med att Banken får köpa silfver när coursen står vid eller under pari, finner man tydligt, när man läser Banco-Utskottets i Utlåtandet N:o 16 vid 1834 Riksdag, under puncterne 5 och Banco-UIskottets Utlåtande, N\o 27. 27 6 intagna och af Rikets Ständer bifallna förslag, hvilka utgöra grunden för det i §. 120 af i835 års Banco-Reglemente och 112 §. i det närvarande intagna stadgande. De lyda som följer (se nämnde Utlåtande sid. 82 och 83): 5:o att Banco-styrelsen, då den så tjenligt finner, må ega att förstärka Bankens metalliska Cassa, medelst inköp från främmande länder af guld och silfver, dock att silfverköp för Banhens räkning icke bör ifrågakomma, när kursen håller sig öfver pari. 6:0 att då coursen står vid eller under pari sådane köp må BancoStyrelsen tillåtas under förbehåll etc. (Dessa förbehåll äro de i 112 §. intagna).
R:dr, få intill 1860 års slut endast utbetalas 225,000 R:dr, och utaf dessa 225,000 innestodo vid sistlidne års utgång 150,000 R:dr). Anslaget till utgifning af planchverk öfver färnsåker och historiska märkvärdigheter samt medeltids-sigiller 6.000: — Utaf dito för år 1859, 2,000 R:dr, till fortsatt utgifning af Svenskt Diplomatarium — 1858 och af 1859 års anslag till fortsatt utgifning af äldre, för Sveriges historia och offentliga förhållanden vigtiga skrifter och handlingar 3,000: — Utaf 1858 års dito, 3,000 R:dr, för utskrifning af felande registratur inom de särskilda afdelningarne af Kongl. Maj:ts Kansli 2,000: — 1858 och 1859 års dito till stipendier för genomgåendet af lärokursen vid Gymnastiska Oentral-institutet 2,000: — Utaf dito dito, tillsammans 315,000 R:dr, till afslutande af byggnadsarbetena för hospitals-inrättningen å lägenheterna Hedvigsberg och Konradsberg invid Stockholm 23,750: Anslaget till uppförande af ny byggnad för Götheborgs hospital 190,000 Dito i'6x jLito vid allmänna institutet för döfstumma och blinda 157,500 1858 och 1859 års anslag till löneförbättringar vid vissa stadspedagogien och dessa skolors utvidgning 30,000: Utaf gratifikationsanslaget, 960,000 R:dr, till förbättring af den i Statens tjenst anställda personals löne vilkor för år 1857 217,900: — 117,900 För folkundervisningens befrämjande:
Ridderskapel och Adeln remitterad motion, har Herr Kuylenstjerna, C. F., begärt att Herr Heilborn, en medlem af Judiska Nationen, som, medelst en af honom till vÉiga brag t soppkokningsanstalt sökt, äfven med egen uppoffring, gagna de fattigare samhällsklasserne, och nu på sin ålderdom befinner sig i en utblottad belägenhet, matte, såsom en uppmuntran för sitt nit för allmänt väl, tilldelas en pension af 5oo R:dr årligen; men Utskottet, som icke tilltror sig alt bedöma i hvad moa Herr Hedboms bemödanden medfört verkligt gagn, eller förorsakat honom förluster, anser sig, på grund af hvad sålunda till hans förmon åberopats, icke kunna tillstyrka bifall till motionen. 23:0 Genom remiss från Höglofl. Ridderskapet och Adeln, har Utskottet fatt emottaga en af Herr Reutersvärd, P, j4 , väckt motion, om ett årligt understöd af 5oo R:dr för f. d. Secreteraren vid Kongl. Musicaliske Academien Pehr Frigel; och, ehuru bemälde Frigel redan förut å Allmänna Indragnings-Staien åtnjuter 333 R:dr årligen, utgörande lön vid en arman förut innehafd tjenstebefattning-, har likväl, vid betraktande deraf, att han, enligt hvad bos Utskottet blifvit upplyst, efter att hafva under en. verksam lefnad, så väl i Statens tjenst, som i serskilde honom upp» dragne befattningar, med sällsynt nit och skicklighet, men mot ringa ersättning, gagnat det Allmänna, nu, vid uppnådd 90 års ålder, befinner sig uti en utblottad belägenhet, sjuk och oförmögen att sjelf bidraga till sitt uppehälle, och att sålunda berörde 333 R:dr icke kunna vara tillräckliga för en nödtorftig bergning under de få dagar, som ännu kunna honom återstå, Utskottet ansett sig böra tillstyrka, att ett belopp af 200 R;dr årligen få för Frigelj såsom f. d.
Jo, man har trott sig gifva stadga åt myntvärdet genom realisationen, men man har utfört den så, att man har icke lyckats att gifva stadga åt något annat än åt silfverpriset. Silfret, mine Hrr, tror man skall i, vår Bank gifva stadga åt sedelmyntet; men sättet huru denna ide' har blifvit realiserad, visar, att man icke har lyckats häri. Ty all stadga i landets rörelse är försvunnen, ehuru det, så länge man har råd att fylla de tömda fjerdingarne i Bankens hvalf, må vara sant, att man emot bancosedlar kan få köpa silfver till visst lågt pris. Detta sätt att uttrycka sig måste förefalla H:rrne högst parodoxt, derföre att man i den allmänna meningen anser, att fast silfverpris för sedlar och stadga i myntvärde nödvändigt måste vara identiska termer. Dessa begreppen skulle vara indentiska, om det representativa systemet här blifvit i sin fullkomlighet utfördt, äfvensom om det någonsin här i landet kunnat utföras och bibehållas, så länge de eviga undantagen taga ut sin rätt. Det representativa systemet fordrar likväl, hvad som icke kan här inträffa, nemi. att guldoch silfvermynt, på hvilket sedlarne äro fun I - Den 18 December f. m. 457 funderade, skulle löpa i bredd med sedlarne, så att de sednare just genom sammanlöpandet blifva i värde assimilerade med metallernas värde, hvilket icke kan ske eudast genom vexling. England är det enda land, som kan skryta med att hafva detta system fullt utveckladt, ty vi kunna icke tala om hvarken den Norrska eller den Danska Banken, hvilka ännu icke äro fullt skilda från variation emellan bankcurs och börscurs, och icke eller om den Belgiska och den Franska Banken, der proportionen emellan de kringlöpande sedlarne och guld och silfver är sä mycket till metallernas fördel. Vi skola dä hålla oss till den Engelska Banken, som skall vara ett non plus ultra. Hvad är dä händelsen med England? Jo, bancosedlarue plus privatbanksedlarne, tillsammans ungefärligen 30 millioner, stä der i förhållande till metallerne såsom 30 till 40.
Hr Mannerskantz, Carl Axel: Anledningen dertill, att jag i en sådan fråga som denna, i hvilken jag icke har någon speciel sakkännedom, begärt ordet, är den, att Hr Rrakel i sitt sednaste anförande oförstäldt tillkännagaf, att hans afsigt endast vore att tillfoga den nuvarande chefen för sjöförsvarsdepartementet ett moraliskt nederlag, det vill med andra ord säga, att han önskade, att R. o. Ad:n genom det votum, som R. o. Ad:n efter hans åsigt borde afgifva, skulle uttrycka brist på förtroende till Gr. v. Plåtens förmåga att ordna vårt sjöförsvar. Jag hoppas, att R. o. Ad:n icke skall uppfylla denna Hr Rrakels önskan; hvar och en af oss, som skall afgifva sin röst i denna fråga, bör väl taga i betraktande, att, så länge vi minnas, ingen chef för sjöförsvarsdepartementet har af Svenska folket genom dess representanter erhållit sådana bevis på förtroende, som Gr. v. Platen, samt att, sedan han blifvit sjöminister, R. St:r beviljat större anslag, så viii till materielens utbildning som personalens öfning, än någonsin förut, och detta derföre att de funnit, att Gr. v. Platen utan några konsiderationer och med allvar i viljan velat af vårt sjöförsvar göra det bästa som med små tillgångar kunnat göras. Den stora allmänheten och äfven den största delen af representationen har icke tillfälle att ingå i pröfning af speciella fackförhållanden, Den 3 Mars e. m. 113 fackförhållanden, utan måste uppfatta en sådan fråga som den om vårt sjöförsvars ordnande ur allmän synpunkt, och just ur denna allmänna synpunkt hafva äfven K. St:r tillika visat sig vara fullt öfvertygade derom, att den nuvarande Chefen för sjöförsvarsdepartementet, med de tillgångar vårt land kunnat anvisa till sjöförsvaret, sökt af detsamma göra det bästa möjliga, och derföre hafva de äfven lemnat honom sitt mest obetingade förtroende, både genom att ställa de summor han begärt till hans disposition, och genom att ej lenina några bindande föreskrifter för deras användande. Enligt min öfvertygelse, kunna vi icke nu heller göra något bättre än fortfara på samma sätt.
I öfrigt och jemte det jag förbinder mig (vi förbinda oss} att ersätta Cassan alla de kostnader, den kan i afsseende på Inteck ningsförnyelser, Lagsökningar eller hvad annat, i och för, det meddeldte Lånet, få vidkännas, pantsätter jag (vi) äfven härmed all min (vår) öfriga Egendom, till säkerhet för hvad uti den intecknade pan^ ten möjeligen kan brista; och äger Höglofl. Riddarhus-Directionen, under hvars vård och förvaltning förenämnde Cassa (fond) är ställd, att göra Cassans rätt emot mig (oss) gällande, derest jag (vi) brister uti något af hvad vi Den 19 Julii e, m, deruti för Cassans räkoss härigenom förbunning af oss Iemnad och dit; äfvensom att detta af NNRätt beviljaSkuldebref mig (oss) de Inteckning, enligt ohördan å annor man nedan påskrifne bevis* transportera. Vi försäkra ock på vår heder och ära, att vi af denna pant äro ensamme ägare och kunna den lagligen pantsätta, samt icke hafva uppbörd, förmynderskap eller barnaarf om händer, eller häfta för någon skuld af hvad namn den vara må, som kan lända Cas* san till förfång i dess inteckningsoch förmånsrätt. Sluteligen förpligte vi oss att noga iakttaga och fullgöra allt hvad Kongl. Reglementet om Lån utur de under Höglofl. Riddar* husDirections disposition ställde Cassör och Fonder föreskrifva, och att, derest vi uti något af det, hvartill vi oss härigenom förbundit, brista skulle, undergå Till yttermera visso har jag (hafva vi) detta Skuldebref i nedanstående vittnens närvaro erkändt, egenhändigt undertecknat och och med brukligt Insegel försett. Ort, dag år. N. N. N. N. Sigill. Sigill. Ben 19 Julii et mi 495 allt hvad högstberörde Reglemente, Lag och Författningar förmå, så att äfven i händelse Cassan genom försäljning af den pantförskrifne
I salongen märkes dock ett tredje hof, icke det kungliga svenska, hvilket öfvcrsättarens otympliga taktlösheter säkert förefalla mindre inbjudande, utan ett annat hof, osynligt som kejsarens nya kläder men medförande för de i salongen möjligen varande dcltagarne i den senaste k. Marstrands-resan starkt doftande och stämningsfulla minnen. Läsaren har säkert luktat sig derlill? Bet är Sillhofret! Ah! Vasateatcrn har skänkt fristad åt Hammerska tabernaklets populäre styresman, hr August Warberg. som icke uppträdt på operett teater i bufvudstaden sedan den famösa afton då Stockholms s. k. jeunesse dorée bokstafligen ref ned den dödsdömda teaterminiatyrens väggar. Han egde då en mycket både seoch hörvärd operett-trupp, upplyst af stjernorna Anna de Wahl, Gerda Grönberg, Sofie Cysch. Nu är det endast hr W. sjelf som jemte fru Jensen återstår af denna glada konstellation, som uppslukats af döden, Göteborg, äktenskapet och andra Stockholmsteatrarnes fiender. Emellertid gjorde hr Warberg sig åter påmind hos vår operettpublik genom en kreation, som lände honom till största heder. Hans Kapten Fracassa var den mest genuina och stilfulla operettprestation, som på lång tid här åsetts. Särskildt har Vasateatern på svärdsidan aldrig uppvisat maken, såvida man icke till svärdsidan vill räkna frk. Anna Petterssons illusoriska älskarpartier (Den våta Amor, löjtnant Wladimir, Boccaccio, Bébé m. m. ), hvilka ju ha svårt att inrangeras på spiunsidan. Huf-vudstadens operettartister kunna af hr Warberg lära kuplett-konsten, han är der förträfflig och sedan Arlberg och Holmqvist gnolat slut f. n. deri unik. Af den ganska vanliga och ickealltför tacksamma rolen hade hr W. gjort ett riktigt litet mästerverk, som högst lyckligt iovigde hans sejour. Operetten sjelf står och faller med hr Warberg. I sig sjelf ftr den en obetydlighet: alldaglig libretto och förr hörd kapellmästarmasik n la Wien.
Sifroäl 01$ på Det Staten å ena ftDan må mara forfäfraD om en roij? minimi» beroillning, lifa få mai af 23ruf forn Sanbtegenbom, famt 23ruf Segare å an» Dra ftDan icfe må taperaS öfwer fywaD billighet forDrar, jtaDgaS härmeb, att i intet fall minbre än §:bel eller mera än |:Del må anfeS fåfom egarens? behåll» na roinft af hroarje få roäl pvtoilegieråbt jfeppunD åbammar|fattS»0mtDe, font äfroen för året roågförDt jfeppunD 9tecognitionS»0miDe, efter Det pris, Commit» teraDe, på fätt förut förorDnaDt är, för året fafijtällt. illigganDe Det Corn» mitteraDe oroilforligen, att, i enlighet meD De uppgtfne roärDeringS»grunDer, emellan fiftnämnDe troänne gräber beftämma egarens behållna roinft af hroarje ffeppnnD SmtDe, meD rättighet, att i De fall, Der Det prtotlegtcraDe Smibet anfeS gifroa (torre behållning än recognitionS»fmibet, till afgift roärDera hwart för ftg, Docf meD förbehåll, att Det jtaDgaDe mintmbroärDet icfe roiD något fall får unberftigas. (2Sinjten uträfnaS alltiD, på fätt förut fagDt är, till kapital efter §em procent, och af Detta Capital erlägges lifa beroillning, font af Sanbt»egénDomarS roärbe»fumma. §. 71. QfBiD De bruf, Der höla, eller en Del af fmiDet till
Af den större bilden, som framställer kolossen, liggande i Kronans docka på Galérvarfvet å Djurgården, få vi en detaljerad föreställning om däcket med dess master, pansartorn, väldiga skorstenar m. m. På det hela taget ter sig ju denne sjökrigets representant föga fruktansvärd, där han ligger orörlig i det stämningsfulla vinterlandskapet, med Skeppsholmens tysta alléer och Söders höjder förtonande i bakgrunden. Men granska vi de bägge småbilderna, af hvilka den ena återger fören med rammen samt den torpedoslungande tuben, medan den andra framställer aktern och de väldiga propellerskoflarne, kunna vi lätt bilda oss ett begrepp om fartygets omfång och om den betydliga kraft, det torde kunna utveckla i en sjöbatalj. Bilden af sjöofficeren, som placerat sig under tuben, och af mannen på dockans barriére, framhäfva ytterligare pansarkolossens dimensioner. TjW STATLIG MILITARBEGRAFNING firades i Jönköping den 20 dennes, då öfversten och chefen för andra Göta artilleriregemente Jacques de Laval fördes till den sista hvilan. Den i sin ålders bästa mannakraft så plötsligt bortryckte regementschefen hade genom sina dugande militära egenskaper och sin sällsynt älskvärda personlighet förvärfvat sig den vidaste popularitet, hvilken ock tog sig uttryck i ett synnerligen talrikt deltagande från befolkningens sida vid hans jordafärd. Vår fotografi, som är taI KRONANS DOCKA PA DJURGARDEN. gen af hoöotografen H. Holm i Jönköping, framställer det ögonblick, då den väldiga processionen passerade Hofrättstorget. Från alla byggnader vaja flaggorna på half stång och på torget stå uppställda två anspända batterier om fyra kanoner.^ Från Hofrättstorget bildade öfriga batterier af andra divisionen front ända fram till Kristinakyrkan. Hela regementet var klädt i stor parad och särskild uppmärksamhet tilldrogo sig de å Hofrättstorget stående batterierna, med samtliga sadlarne täcktamed » valtrapper », prydliga täcken i de svenska färgerna och med artilleriets vapen, en kreverande granat.