Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Anledningen härtill har upplysts vara, att vederbörande ej förr än långt efter revisiorisärets. slut inkommit med reqvisitioner å de medel, som för samma år bort till dem utgå. Vid granskning af de utaf Folkskole-inspektörerne afgifna reseräkningar hafva de väsendtligen olika grunder, hvarpå dessa räkningar blifvit upprättade, ej kunnat undgå Revisorernes uppmärksamhet, om än det ena eller andra förfärandet icke kan anses stå i strid med resereglementets föreskrifter, och rättelser, ledande till eu önskvärd enhet, således icke kunnat vid medlens anordnande iakttagas. En del af dessa räkningar äro nemligen upprättade så, att den resande för hvarje iuspektions-förrättning tillgodo beräknat sig särskild skjuts från närmaste gästgifvaregård till och från förrättningsställena, utan afseende å det längre eller kortare uppehållet för förrättningen och om samma skjuts kunnat begagnas för framoch återresan, eller till resans fortsättande. En del åter upptaga såkallade »väntningspenningar» för skjutsens uppehållande under inspektionsförrättningen, men belasta ej med kostnaden för afhemtande af skjuts från närmaste gästgifvaregård till resans fortsättande eller för Inspektörens återvändande till samma gästgifvaregård. Andra upptaga slutligen blott resekostnaden för hela den under iDspektionsresan tillryggalagda väglängden, utan afseende på hvarifrån skjuts kunnat anskaffas; kunnande Revisorerne i anledning häraf ej undgå uttala det omdöme, att någon rättvisare och säkrare grund för ifrågavarande ersättningars bestämmande borde utfinnas, än att hänvisa till resereglemente!. Dessa räkningar hafva väl blifvit granskade i Kongl. Stats-kontorets Kammarkontor, men deremot icke undergått sådan åtgärd i Kongl. Kammar-rätten, af anledning att handlingarne icke blifvit bilagde verifikationerna till Kongl.
Äro vi sålunda fullt öfvertygade, att de här omnämnda sånger äro diktade af Messenius sjelf; så vilja vi derföre icke förneka, att folkvisor finnas i hans dramer; men dessa äro af Messenius sjelf uppgifna vara folkvisor och endast deras begynnelsevers är tryckt, emedan de antagas som allmänt bekanta. Så i Disa V. 2. I dramerna förekomma äfven två tyska visor. Den i ”Signill” består endast af tvenne vers, efter hvilka följer ett ”etc.,” hvarmed sålunda angifves, att de öfriga versarna såsom kända icke behöfva att upptagas. Denna visa är derföre icke af Messenius. Den andra tyska visan förekommer i ”Blancka Märeta” och är utan tvifvel i poetiskt hänseende det bästa i alla dramerna. Blott med ringa förändring skulle den kunna försvara sin plats bland alstren af en nyare tysk skolas kärlekslyrik; strofer finnas, som nästan påminna om Heine. Vi göra oss ett nöje af att här anföra denna sång. Schöns Lieb gedenck der Treue, Die du mir hast verpflicht, Und lass dich’s nicht gereuen Gereuen; Von Hertzen meine ich dich Hörstu was von mir sagen, Das dich in Zweiffel bringt, Da solst du nichts nach fragen, Fragen, Solst mir die Liebste seyn. Dir thu ich mich ergeben, Für alle Menschen Kind, Der jezt gewinnt dass Leben, Leben, Von Gott ergeben sind. Daran solst du gedencken, Hertz allerliebste mein, Mein Hertz thu ich dir schenken Schenken, Es soll dein eigen sein. Kein Mensch soll uns fort scheiden, Allein der getreue Gott, Der dich und mich all beyde Beyde, Zusammen gefüget hat.
Men för att skeppets handlingar skola vara fullständiga, måste äfven bcH. VI. 20 306 Den 16 September e. m. viset om hemort medfölja. Detta skall naturligtvis uppvisas vid lånets afslutande, och en sednare handling om förändrad hemort kan icke göra någon förändring i det förut träffade aftalet. Gr. Sparre: Jag mäste för andra gången bedja den värde talaren att han läster någon uppmärksamhet vid hvad jag säger. Jag sade att, om ett rederi är rätt försigtigt, så dröjer det med alt välja hemort och gör det först då det kan hafva någon nytta deraf. Det står icke i lagen när de skola välja densamma, och det lärer också blifva ganska svårt att säga när så skett. Jag har således icke sagt att de skola ändra den, utan endast att de kunna dröja dermed. Hr von Ehrenheim: Jag är ledsen att hafva missförstått Gr. Sparre, men kan icke ändra min mening. Dröjer rederiet alt bestämma hemorten, då har fartyget tillsvidare och intilldess fartyget erhållit en handling, sorn om hemorten lemnar upplysning, ingen hemort, och då stadnar rederiet, på sätt förut är anmärkt, i alla fall lör befälhafvarens förbindelse. Frih. Leijonhufvud: I afseende å den fråga, som varit föremål för R. o. Adis öfverläggning, instämmer jag med Hrr Rabenius och von Ehrenheim; och hvad åter angår det ämne, som varit föremål för diskussion mellan Gr. Sparre och mig, har han sjelf medgifvit att det icke hör till saken. Jag vill också endast bemöta en sak. Grefven har sagt, att jag skulle yttrat, att om rederi icke väljer någon hemort, så vore det lätt för domstolen att välja sådan för fartyget. Detta har aldrig varit min mening, och behöfves icke heller, ty lika väl som en domstol kan afgöra en tvist ang:de en icke mantalsskrifven person, lika väl kan domstol dömma i mål rörande ett fartyg, hvars hemort icke är bestämd. Frih. Armfelt: Denna diskussion har vändt sig omkring 3 frågor.
»Det är inte bra att tänka för mycket, Reinhold.» Han skakade på hufvudet. »Det förstår du inte. Det är det enda, jag har att lefva för.» »Arbetar du aldrig?» »Nej, det roar mig inte längre. Jag bara ser på stjärnorna ibland, när jag blir trött på att tänka.» Han pekade på tuben. »Man ser stjärnorna så vackert genom den där. Och jag ser inte bara stjärnor.» Jag såg på honom, och jag var långt ifrån att förstå, hvad han menade. Nu skulle intet af hans ord förefallit mig sällsamt. »Jag ser också människor,» fortfor Reinhold, »jag ser dem i stjärnorna. Människor, hvilka jag älskat i lifvet. Goda och vackra människor och sköna tankar. Jag tänker dem om igen, och jag tycker, att jag kan läsa i stjärnorna som i en bok. Och mycket bättre! Jag blir så trött af att läsa. Han suckade och tog sig åt hufvudet. »Det värker så förfärligt här,» sade han. Och i det han kastade en skygg blick omkring sig, tillade han: »Och så har jag så underliga drömmar.» »Det har du alltid haft,» sade jag, och jag önskade i min dårskap att förströ hans tankar. »Jag hade det i lifvet också,» svarade han. »Ja, men du lefver ju ännu, Reinhold,» sade jag, fortfarande behärskad af samma dåraktiga illusion. »Och du skall bli frisk igen och komma ut.» »Det där förstår du inte,» genmälde han. »Jag ser, att jag kan tro på dig. Men du förstår mig inte.» Han reste sig upp, och hans ansikte fick ett ansträngdt uttryck, som om han velat förklara sitt eget lifs hela invecklade problem. »Om man lefver eller inte, ser du, det vet man aldrig riktigt. Det finns många människor, som gå omkring och tro, att de lefva. De ha emellertid dött en gång, fast de ej kunna komma ihåg, när det skedde. Sådana människor ha haft stora sorger, och sorgerna komma, när ingen vet. Men en dag märker man, att det är mörkt rundt omkring, och att man inte har några vänner. Och då har man egentligen dött, utan att veta, när det skedde.» »Har du inga vänner?»
Utskolten anse sig på dessa skäl böra tillstyrka att den af Herr Roos väckte motion md utan afseende lemnäs. Hvilket dock till Rikets Ilöglofl. Ständers närmare pröfning öfverlemnas. Stockholm den 18 Junii 1834- Lassamt Allm. Besv. och Oecon.-Utsk. Betänkande N:o 6. 5 N:o G. Ank. till Exp. Utsk den 39 Jami. Betänkande, i anledning af före slagne förändringar och tillägg till Kongl, Maj:tv Nådiga LegoStadga för Husbönder och tjenstehjon} den a3 November i83J. Till Utskottens gemensamma behandling hafva blifvit ofverlemnade nedannämnde motioner, och i anledning deraf afgifne yttranden, Från Högvördige Preste-StÅxdet. 1:0 af Herr Doctor Hasselroth. Från V ä 110 fl. Borgare-Ståndet. 2:0 af Herr N. E, Justelius) i anledning af hvars anförande följande Ledamöter sig yttrat a) Herr Rydin b) Herr Langenberg cj Herr Petré) med hvilka Herrar Frodell och Per LVinblad sig förenat. Från Heder v. Bonde-Ståndet. * 3:o Johan Ericsson från Stora Kopparbergs Län, med hvilken åfskillige Ledamöter sig förenat, och i anledning af hvars memorial Olof Olsson från Östergöthland sig utlåtit, 4:o Nlls Månsson från Malmöhus Län. 5:o Daniel Danielsson från Örebro Län, med hvilken Eric Ersson från Westerås Län och Carl Gabrielsson från Östergöthland sig förenat. Öfver dessa motioner, hvilka i afseende pa ämnets beskaffenhet mäst i ett sammanhang behandlas, gå Utskotten nu att Utlåtande afgifva, I ämnet hafva sig yttrat: 1:0 Johan Ericsson från Stora Kopparbergs Län, hvilken, under anmärkning derom, att 2 Art. G §. i Legostadgan, som ålägger Husbonde, att låta vårda och sköta sjukt tjenstehjon, icke uttryckligen tillåter den 6 , Lagsamt Allm. Bcsv. och Occon, Utsi.
Härmed förenade sig Herr Friherre Hamilton, Herr Räfelt, Herr Stjernsvärd, Herr af Schmidt, Contracts-Prosten Herr Doctor Björkman, ContractsProsten Gumcelius, Contracts-Prosten Sylvan, Herr Professoren Grafström och Herr Wallander. Af Herr Ribbing, A.: ”Det tillstyrkta anslaget var, att börja med, ämnadtåt ett Institut; men har, genom delningen mellan tvänne, blifvit otillräckligt. Jag yrkar derföre i:o att anslaget måtte med minst en tredjedel förhöjas; G Statssamt Allni. Besv.- och EkonUt slottens Betänkande, N:o io. 2:0 att till Kongl. Maj:! mätte öfverlemnas att bestämma, ej mindre stipendismes antal än belopp, samt om vissa malle blifva mindre, andra större; 3:o att den, som åtager sig inrättande af ett slikt Institut, försäkras icke allenast om 5, utan om 10 sådane stipendier, om än lärjungarnes antal blefve mindre, hvaremot han skulle vara pligtig, mot lika villkor, som för hvarje stipendiat här ofvan äro bestämde, emottaga minst ro lärjungar från enskildte, som sjelfve ville bekosta utgifvande af ofvannämnde stipendiebelopp. Bland skälen för inrättande af 2;ne i stället för en Skola, har ingått, att, då skepps-byggnad af ek vanligen eger rum i södra och af fur i norra orterne, så borde tillfälle beredas att inhemta säLtet eller konsten att bygga så af det ena, som af det andra trädslaget. På det att undervisningen vid hvardera Skolan för sig måtte blifva så fullständig som möjligt, bade, efter min tanka, bordt i Betänkandet yttras, att byggnad åtminstone af ett ekfartyg vid den norra, och ett af fur vid den södra Skolan skulle jemnt förehafvas för nödig undervisnings bibringande i båda byggnads-sälten.
De små äro ej utan sin ganska stora iakttagelseförmåga och se de, att mamma nöjer sig med trasiga möbler i barnkammaren, och få de vänja sig att fara fram som vildar med dem, så bry de sig sannerligen 117 ej om att så noga akta möblerna i de öfriga rummen heller och få för öfrigt ett ganska dunkelt begrepp om mammas ordningssinne i allmänhet. Nej, gif barnen en enkel, men treflig trämö- bel. Låt måla den, helst i hvitt med röda eller blå ränder, håll hela rummets dekorering därefter. Ljusa tapeter, lätta gardiner, en treflig korkmatta på golfvet, en stadig hänglampa i taket och en hörnhylla att sätta upp deras finare småsaker på. Skaffa dem äfven några glada, vackra taflor i ljusa ramar med ämnen ur barnens egen värld, och de ha i mitt tycke en idealbarnkammare, som uppväcker dina barns skönhetssinne samt kärlek ti !l ordning och snvgghet. Hvad lifvet på landet beträffar, så gif dem så mycken frihet, sol och luft som möjligt. Låt dem lefva bland blommor och djur och äfven ha sådana att själfva sköta och vårda, och lär dem att älska naturen. Där ute kommer man bäst underfund med sina barns olika anlag och kan genom noggrant aktgifvande på deras lekar få många nyttiga vinkar, som sedan vid deras framtida uppfostran kan komma väl till pass. Till sist skulle jag gärna, trots » Lovisa Petterkvists » välmenta råd att ej använda några böcker om barnuppfostran, dock vilja på det lifligaste rekommendera en nämligen: » Pedagogiske Fragmenter af d:r P. Ii. Ritter », hvilken jag funnit i alla afseenden utmärkt. E. * Skaldernas kvinnor. Små studier för Idun af Emil Linders. Verner Von Heidenstam.
Jag hade ämnat framställa några anmärkningar i anled - Den 2 Joni f. m. u3 ning af det afslag, som StatsUtsk. tillstyrkt å min motion ang:de vexelundervisningssälskapets normalskola härstädes; men jag finner mig med fägnad vara förekommen af flera värda talare och öfvergår derföre, utan att uppehålla mig vid ifrågavar. ämne, till io hufvudiitelns i3 morn., hvari finnes anfördt, att Utsk. icke kunde tillstyrka bifall å Hr Ekströms motion, rör:de ett årligt anslag af 5ooo r:dr till reseunderstöd för utmärkta vetenskapsmän. Rikets undervisningsverk, särdeles de högre, hafva från längre tid tillbaka blifvit frikostigt ihågkomna, men vetenskapernas framsteg och omfattning kräfva ytterligare bidrag. Sådana hafva dels blifvit erhållna och dels begärda; men härvid är af vigt att tillse, det undervisningen omfattar ett system, ett helt. Vetenskapsmannen må uppskatta huru högt som helst en förfluten tids litterära skatter; den närvar. tiden med dess tillgångar förtjenar också all uppmärksamhet. Ett vilkor för vårt lands lärda, i och för ett vetenskapligt föreningsband med andra länders lärda, utsträckt till den möjligaste utveckling, äro resor eller, rättare, vistande vid academier, instituter o. s. v.; och för mången mindre bemedlad befinnas resestipendier vara af största vigt. Jag tror mig tryggt kunna påstå, att det ifrågavar. anslaget, i fall det beviljas, skall, ehuru ringa, i en framtid visa sina goda verkningar såväl för flera våra vetenskapsmän, som för den studerande ungdomen.
Förvaltning af Krigsmanshus-verkets ärender. Anskaffande af förplägning åt sammandrggne trupper och af fourage vid möten, exercitie-esqvadroner m. fl. commenderingar, samt för värfvade troupper, äfven då de ligga på deras stationer. Armeens aflöning i fred besörjes hädan - i $6 efter af Utredningsoch Underhålls-Fördelningen, såsom hittills af Stats-Contoiret. Krigs-Collegii befattning med indelningsverket bör öfverlemnas till det Collegium , som erhåller förvaltningen 'af Statens fasta egendom i allmänhet. Således skulle MilititeIndelningsoch Husesyns-Cor.toiren i KrigsColiegium öfverflyttas på KammarCollegium. i afseende på förvaltningen af de Cassör, Krigs Collegium har om händer, vill Utskottet under Drätsel-Förvaltningen sig yttra. Hvad som, rörande Invalid-inrättningen och Arméens Civila ämbetsmän i ett af de afgifna förslagen förekommer °), har Utskottet funnit vara af beskaffenhet, att, utan närmare kännedom af detaillerna i desse delar, något bestämdt yttrande deröfver icke meddelas kan; dock har Utskottet trott sig böra anmärka, att inskränkning i Mönsterskrifvarnes antal, och betydlig förminskning i den vid Underhålls-commissariaterne anstälde personal, samt indragning af Krigs-presterne vid de indeldte Regementerne synes kunna göras, hvarom Kongl. Majit, efter närmare undersökning, i Nåder lärer föranstalta.
Alldeles utan hjelp är hon väl icke heller, ty rättvisan fordrar det erkännandet, att hr (hsteg ren som prins Pedro, hr Svedberg som Claudio och i någon mån hr Ring vall som Antionio sköta sig mycket bra. Afven hr Fristedt som Borachio har sina förtjenster. Det hela har emellertid en prägel af matthet, som gör, att man icke far någon föreställning om hvad Shakspeare egentligen åsyftat med » Mycket väsen för ingenting ». Tillägges slutligen att Djurgårdsteatern, sedan Ziguenar-baronen » gått 25 gånger, utan att dock gifva det resultat, som man väntat och som kunde hafva motsvarat de stora omkostnaderna, återvändt till en gammal kärlek och å ny o upptagit » Jorden rundt », som den sista tiden gifvits for fulla hus och med rikligt bifall, så har det förnämsta berörts af det som å teatrarne förekommit, medan man väntar på säsongens nyheter.Musikalisk Revy. Stora Operan i Paris och Stora Operan i Stockholm äro, sa underligt det kan tyckas, ej utan sina märkvärdiga likheter. Den förra får 800,000 francs om året. Sa mycket far ej den senare, men den ekonomiska ställningen är dock ej mer glänsande för den ena än för den andra. Pariser-operan har en trappa, som ådrager sig alla främlingars uppmärksamhet. Var opera har icke en utan flera sådana, hvilka också ådraga sig resandes uppmärksamhet, 8ärdeles om de försett sig med en något mer framträdande embonpoint Pariseroperan hade en utmärkt bassångare vid namn [- Gail-hard} -] {+Gailhard} +} som med stort bifall sjungit sin Marcel, sin Mefisto, sin Bertram. Svenska operan hade en dito dito vid namn Willman % som med stort bifall sjungit sin etc. etc. som ofvan. Gailhard blef direktör och dekorerad, vâr gaillard, jag menar Gailhard, hr Willman blef desslikes både det ena och det andra. Begge söka de lyckan genom att ta upp flera nyheter än förr, begge öka de sina teatrars speldagar, begge raka de ut för en och annan förarglig succès d ’ estime.
Bifölls. 3:o Stats-Utskottets, N:o 8, angående sättet för bestridandet af kostnaderne i och för innevarande Riksdag. Bifölls, 4:o Stats-Utskottets, N:o 9, angående ersättningen för Herr Landt-Marskalkens och Herrar Talmännens Riksdags-kostnader. Bifölls. 5:o Stats-Utskottets, N:o 10, angående aflöningen för den hos Riks-Stånden och Utskotten anställda Canzli-personal och vaktbetjening. Bifölls. 6:0 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets, N:o 2, i anledning af väckt motion, angående serskilda bestämmelser, i afseende på grunderna för befordran till embeten och tjenster. Återremitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, med föreläggande, alt öfver de uti Herr Ekholms förrberörde motion förekommande ämnen, jemte tillägg dervid af Herrar Petre och Bagge, hufvudsakligen sig utlåta. S. D. Till Constitutions-Utskottet remitterades en, jemnlikt 29 §. Riksdags-Ordningen, af Herr Petré emot Konungens rådgifvare anmäld anmärknings-anledning. S. D .e. m. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtanden: N:o 3, i anledning af väekt motion, att roterings-skyldigheten må upphöra , i anseende till öfverskridande eller åsidosatt iagttagande af derom afslutade contract. Återremitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, med föreläggande att de uti förrberörde motion förekommande ämnen hufvudsakligen behandla. N:o 4, i anledning af väckt motion, dels om minskning af roteringsbesväret inom Elfsborgs Län, dels om förändrad indelning af de inom Länet förlagde 2:ne Regementen samt passevolance-afgiftens och beklädnads-cassornas upphörande. Ståndet ansåg omförmälda motion tillhöra Stats-Utskottets behandling.
Palmstjernas förslag, R. o. Ad , utan att godkänna de motiver Utsk. anfört, behagade bifalla BankoUtsk:s hemställan, att af Bankens sedan 1848 års början uplupna behållna vinst, ett belopp af 700,000 r:dr b:co årligen må, vid slutet af hvartdera åren 1851, 1852 och 1S53, från Banken i och för Statens allmänna behof till Riksg:s-kont. aflemnas; förbehållande sig R. o. Ad., att framdeles, vid pröfning äf Utsk:s afgifvande förslag, besluta om återstodens användande på det sätt, som är mest öfverensstämmande med allmänt bästa, eller behofvel att försäkra Bankens orubbade bestånd och myntvärdets uprätthållande. Denna propos. besvarades med starka ja, blandade med åtskilliga nej, hvarefter H. Ex. förklarade det han härvid funnit ja öfvervägande, H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ] till 4 e. m. In fidem protoeolli, Albert Munck. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 2:ne prot:s-utdr. för denne dag f. m. samt pleniprot. för d. 1 dennes. Öpnades Hrr Elektorers listor vid val af Utsk:s ledamöter under permitterade ledamöters frånvaro; och befanns alt dertill blifvit utsedde i Constitutions-Utskottet att inträda under den ordinarie ledamoten N:o 245. Frih. Lagerfelt, Israel Carl Adam, beviljade 3:ne veckors ledighet från och med d. 17 dennes räknad; N:o 293. Frih. Falkengren, Fullm. Gr. Hamilton, Malcolm. Bevilluings-Utskottet: att inträda under den ordinarie ledamoten N:o 105. Gr. af Ugglas, Ludvig, beviljade 8 dagars ledighet från d. 17 dennes räkDad; N:o 7. Hr Sparre af Rosswik, Fullm. Frih. Leijonhufvud, Carl.
När slutligen hafvet åter frös till, öfvergåfvos fartygen, och man lyckades till sist, utmattade af hunger, skörbjugg, arbete och köld, nå land vid Indigirkas mynning. Berättelsen om Buldakows resa är så till vida ytterst märklig, som deri omtalas ett möte med tolf kotscher, fylda af kosacker, handlande och fångstmän, bestämda att resa, dels från Lena till floderna längre öster ut, dels från Kolyma och Indigirka till Lena, ett förhållande som visar huru liflig samfärdseln då var inom den ifrågavarande delen af Sibiriens Ishaf. Detta bestyrkes ytterligare genom en berättelse af Nikifor Malgin. Medan knes Iwan Petrowitsch Barjatinsky var wojwod i Jakutsk (1667–75), reste Malgin tillsammans med en handlande, Andrei Woripajew, sjöledes från Lena till Kolyma. Under denna färd fäste lotsen alla mans uppmärksamhet på en ö, belägen långt ut till sjös, vester om Kolymas mynning. Vid ett samtal härom, efter Malgins lyckliga framkomst till Kolyma, berättade en annan handlande, Jakob Wiätka, att en gång, då han med nio kotscher seglat mellan Lena och Kolyma, hade tre af dem blifvit af vinden drifna till denna ö, och att män, som blifvit sända i land derstädes, funnit spår af okända djur, men inga inbyggare. Alla dessa berättelser tyckas dock icke hafva tillvunnit sig full tilltro. I början på sjuttonhundratalet anstäldes derför nya undersökningar och nya färder. En kosack, Jakob Permakow, berättade, att han under en resa mellan Lena och Kolyma utanför Swjatoinos sett en ö, om hvilken han ej visste huruvida den var bebodd eller ej, och likaledes att utanför Kolymas mynning funnes en ö, som kunde ses från land. För att vinna visshet om uppgiftens sanningsenlighet utsändes en kosack, Merkurej Wagin. Tillsammans med Permakow reste han i maj månad 1712 i slädar, dragna af hundar, öfver isen från Swjatoinos till den midt emot liggande, af Permakow sedda ön.
Med Mffotten äter är förbällandet alldeles hufwudsakligen olika: i:o samlas der alla fpra Ständens utsedde i en kammare, och icke i fyra; L:o kan deruti et närmande til lika antal för hwart Ständ lätt antagas; emedan Z:o det witzerligen är Ridderskapets och Adelns fullkomliga rättighet at nedsätta antalet af sina Ledamöter, utan at nägon Constitutions-rubbmng deraf följer. Följ. 143 Den 14 Julik. Följden af detta olika förhällande är den möjlighet (som Ständen sjelfwe emellan ej kan . existera) at inom Utskott antaga et annat voterings-sätt, än Ständwis. När omöjligheten häraf är afgjord, sä blifwer den enda återstående frägan : är voterings-sattct per capita tjentigare, än voterings-sättet Ständwis. Dä möter genast, rörande det sednare sättet, samma olägenhet, som inom Riks-Ständen sjelfwa, at mindre än hälften af Ledamö. terne kunna öfwerrösta de öfriga. Om, til exempel, et Utskott bestär af Ledamöter, 6 af Ridderffapet och Adeln, och z af hwardera af de öfriga Stånden, och Adelns Ledamöter lemna 6 Ja. Prastc-Ständct i Ja, 2 Nej. Borgare-Ständcts - i Ja, 2 Nej. Bonde-Ständets - i Ja, 2 Nej. Nej. sä öfwerröstas 9 Ledamöter af alla SLä riden, utaf 6 inom de z:ne ofrälse Ständen. Om äter Adelns Ledamöter lemna 6 Ja. Summa ii Ja, 4 Nej. sä stadna twä Ständ emot twä, och Borgare, och Bonde-Standens 4 Nej Åstadkomma dessa pa - Den 14 Juiri. 149 paria vota Ständswis, emot Adelns och Präste-Ständets 11 Ja.