Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nidare har Utskottet af tillgängliga handlingar inherptat, att Majoren Stjernsvärd under innevarande år, jemte underdånig anmälan, att han ännu vore innehafvare af åtskilliga, genom hans försorg, verkställda förberedande arbeten och samlade materialier till oftanämnde Författnings-samling rörande armeen, dess styrelse och förvaltning, till inlösen för Statsverkets räkning i underdånighet hembjudit dessa materialier, hvilka vore nödiga för ett fortsatt utgifvande af omlörmälde Författningssamling och utgjorde frukten af ett mångårigt, mödosamt och med stor kostnad för sökanden förenadt arbete, hvars ersättande i någon män vore genom hembjudandet afsedt; — och har Kongl. Maj:t, efter inhemlande af Krigs—kollegii underdåniga utlåtande, genom Nådigt Bref den 12 sistlidne Maj, med afseende å ifrågavarande samlingars vitsordade användbarhet och värde för ett fortsatt utgifvande af Författnings-samlingen rörande arméen, dess styrelse och förvaltning, derom Krigskollegium redan erhållit befallning, i Nåder tillåtit att dessa af Stjernsvärd erbjudna samlingar (inge för Statsverkets räkning inlösas emot ett pris af 3,500 R:dr Banko. Sedan, på sätt ofvan är anfördt, utgifvandet af oftanämnde Författnings-samling, till följd af Kongl. Brefvet den 11 December 1849, blifvit instaldt, hade Majoren Stjernsvärd, uti uttagen stämning hos Stockholms Rådstufvu-rätt, yrkat det Kongl. Maj:t och Kronan måtte åläggas lill honom utgifva ersättning för den förlust, beräknad till 12,840 R:dr B:ko, som Stjernsvärd tillskyndats derigenom att han ej kunde utbekomma de honom tillförsäkrade exemplar af återstående, ännu outgifna titlar utaf Författnings-samlingen.
Medelst nådigst kommissorium af den 5 Maj J8J7 biet en kommission, bestående af byfogden Vogt, köpman Hauge, landtbrukaren Fauchald och Candidatus Juris Steenstrup, nedsatt för att utarbeta förslag till bränvinsbränningens beskattning efter mäskekarens rymd-innehåll samt den kontrollfäring öfver denna näring, sorn är erforderlig, äfvensom förslag öfver de omkostnader, som med sådan kontrolls förande kunna vara förknippade, samt desslikes att afgifva ett utlåtande, huruvida införande af ett dylikt beskattningssätt kunde vara lämpligt med afseende på tiden; hvarjemte det äfven varit kommissionen ålagdt att, i fall hon ej skulle anse beskattning af mäskekaren vara den mest ändamålsenliga, hon då tillika borde utarbeta förslag till ett annat beskattningssätt, hvilket vore lämpligare. Under den 28 sistlidnc Oktober har kommissionen ingifvit sitt betänkande till departementet, hvilket, tillika med de dertill hörande bilagor, är närvarande underd. föredragning vidfogadt. Då kommissionen ansett, att ett förändradt beskattningssätt skulle komma att göra nya lagreglor nödiga, har hon tillika utarbetat förslag till en ny lag, som är sålunda atfattad, att den kan användas under hvilketdera som helst af de beskattningssätt, om hvilka fråga antagligen kunde bli, äfven väl för den händelse, att ingen skatt blcfvc påbuden. Oaktadt kommissionen obetingadt förklarat sig för det beskattningssätt, enligt hvilket afgiften beräknas omedelbart för den färdiga, vid destillationen vunna, produkten, har hon likväl, för att uppfylla hvad i det Kongl ,kommissorium är befaldt, tillika utarbetat förslag till mäskebeskattning, samt för det fall, att hvarken denna eller produktbeskattningen skulle komma alt användas, jemväl utarbetat ett dylikt förslag till beskattning efter bränvinsbrännings-apparatens rymdinnehåll, under antagande af, att detta beskattningssätt då blifver det enda, som kan komma i fråga, men likväl så att de stadgar, som för närvarande gälla för detsamma, böra undergå förändring.
Under dessa förhållanden, synes det svårt att förstå, huru den tanke, som innefattas i ordet sjelfständig stat, uti sin helhet skall kunna lämpas till de flesta af de smärre Europeiska staterna. En ovillkorlig tjelfständighet är för staten detsamma, som en oöfvervinnelig kraft, att emotstå ali annan kraft, som på ett eller annat sätt skulle söka hindra staten, uti den fria utvecklingen af dess förmögenheter till det allmänna målet för borgerligt samhälle, till samhällsmedlemmarnes högsta möjliga trefnad, lycka och njutning. Men, om historien oafbrutet visar oss, att denna oöfvervinnerliga kraft ej någonsin, eller någonstädes i Europa, annorlunda än villkorligt och under obestämda tider, funnits; om vi från erfarenheten inhemta, att denna oöfvervinnerliga kraft ej kail ega rum, annorlunda än i folkets öfvertygelse om tillvaron af ett lyckligt samfundslif, i vissheten att äfventyra, i stället för att vinna, vid någon hotande förändring utaf sam - 96 Den i December. hällsskick; om vi skulle komma till den slutsats, att folksenlhusiasmen är den enda oöfvervinnerliga kraft, för sjelfstandiglietens eröfring eller försvar; så lära vi äfven få medgifva, att Europas styrelseformer äro föga inrättade, att hos folken ingifva någon särdeles hänförelse för det slags sjelfständighet, som af styrelserna sjelfva merendels förklaras efter deras passioner, efter ej sällan ensidiga och ännu oftare svekfulla eller inskränkta regeringsläror och be grepp. Sjelfständigheten har, i stället för det mål, hvartill styrelserna för folkens hästa borde sträfva, blifvit ett irrbloss, hvarmed mängdens tankekraft förvillas, och sjelfständighet, detta för hvarje aning om menniskovärde välljudande uttryck, har blifvit ett medel i styrelsernas händer, att, under förevändning af försvarsanstalter, eller att, under namn af politikens fordringar, förslösa folkens skatter, och ej sällan blifvit vägen, att leda dem till fattigdom, och derifrån i slafveri.
Beträffande derefter frågan om nedsättning i det ansvar, som finnes stadgadt för Prest, som viger enkling eller enka förr, än afvittring skett, så enär ifrågavarande stadgande står i sammanhang med åtskillige andra nu gällande likartade straffbestämmelser, i bvilka förändring ej biifvit yrkad, samt 1 öreslagne nedsättningen ej kan anses vara af behofvet så påkallad, alt den partiell bör vidi agas i en tidpunkt, då till antagande är att förvänta förslag till ny brottmålslag, som, enligt hvad Utskottet har anledning förmoda, kommer att innefatta bestämmelser af ansvar för förbrytelser. af den art, som omförmälte; finner Utskottet sig vördsamt böra tillstyrka , att denna del af Herr Leclor Wallmans motion ej må till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 5 September 1841 Reservationer. Af Herr Friherre Stjernstedt: ”Uti förestående Betänkande, i hvad det angår frågan om förändring af de uti 12 Cap. 1 § Giftermåls-Balken och Kongl. Förklaringen den 15 Juni 1818 meddelade föreskrifter om hvad vederbörande Prest åligger att iagttaga, innan han, då enkling eller enka vill i nytt gifte ingå, må vigsel förrätta, liar jag instämt, men kan deremot icke förena mig uti Utskottets beslut att afstyrka all nedsättning i ansvaret för Prest, som viger enkling eller enka, innan barn eller andra ail vingar lagligen al vittrade äro. Uller mitt omdöme är Lagens ifrågavarande stadgande grundadt ensamt på omsorgen att, så vidt möjligt är, fö - 4 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 8. rekomma obehörig sammanblandning af den, efter den aflidne makan, arfvingarne tillfallne qvarlåtenskap, med egendom, som vid ett senare gifte kan vara i boet införd och deraf uppstående invecklade rättegångar.
B. 33. A. 87. XVIII. U. 71. A. 77. E. 118. — Wto i3g. i anledning af väckt motion, i fråga om de till Knnel. Majtt vid sista Riksdag framställde önskningsmål. XVII. B. 228. A. 406. — Wto 140. i anledning af återremiss å Wto i32. XVII. B. 228. A. 4°7- — Wto 141 • i anledning af återremiss å Wto 138. XVIII. B. 71. A. 77. E. 118. — Wto 142. med förslag till jemnkning uti RiksStåndens beslut, angående Skjutsväsendet och Forvagns-inrättniugar. XVIII. B. 117. A. 273. XIX. E. 2.5. — Wto i43. med förslag till sammanjemnkning af RiksStåndens beslut i en fråga rörande Bergsoch Jernhandteringen i Riket. XVIII. B... 162. A. 27/p XIX. E. 216, 246. — Wto 144* i anledning af väckt fråga 0111 förklaring af Kongl, Kungörelsen den 28 Augusti i834, angående närmare bestämmande af Landtmäns och Siädernes Handtverkares handelsfrihet. XIX. B. 213. A. 245. -— Wto t45. i anledning af väckt motion, om tillägg och förändring i nu gällande Quarantaines-Föifattningar, samt ( i5 ) om inrättande af en fullständig quarantaines-anstalt vid Rikets östra kust. XIX. B. 246. A. 3i8. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: N:o 146. i anledning af anmodan att inkomma med uppgift på mål som återstå att handlägga. XIX. B. 213. A. 246.
Då emellertid sådant icke syntes möjligt, örn löner och arfvoden fortfarande skulle belasta dessa kassor, men det deremot vore af vigt, att deras framtida bestånd betryggades, så mjrcket heldre, som slaten, i annat fall, måste åtaga sig de kassorna nu tillhörande förbindelser, hafva revisorerne hemställt, alt Rikets Ständer måtte taga i betraktande, huruvida icke de för oftanämnde kassors förvaltande behöflige embetsoch tjenstemän borde aflönas direkte från stats-verkel, och kassorna såmedelst oförrjmkta bibehållas för de med dem afsedda ändamål. Enär Rikets Ständer, på grund af Utskottets utlåtanden 11:0 73, mom. 8 och 22, samt n:o i4<> redan fattat beslut i denna fråga, lärer revisorernes hemställan, nu icke böra till någon åtgärd föranleda. Kong/. Krigs-Akademien. §. 46. (1847 ;,irs ^ev' ®erPa§‘ l‘*4* Förkl. pag. 378.) Enär uti hufvudböckerna för båda revisions-åren funnes till kapitalkonto ett supplement, benämnd! novo-konto, hvarest till utgående balanser i kapital - Stals-Ulakotteh Utlåtande, K.o 206. i kapital-konto blifvit lagdt värdet af fastigheter, materialier och krveutal ier, sådant det beftnmes vid årets slut, hade revisorerne, för att delta konto måtte vara fullständigt och upptysande, ansett detsamma i vanlig ordning böra upptaga en inbalanserad behållning från föregående år, tillkomst och afgång under året samt den behållning, sorn vid dess slut ntbalanserades, hvilket allt nu saknades. Som vederbörande utlofva! att för framtiden iakttaga hvad revisorerne sålunda erinrat, anser Utskottet revisorernes ifrågavarande framställning icke böra föranleda lill någon Rikets Ständers åtgärd. Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena. §. 47. •^_i845 års Rev. Ber. pag. 15 1. Förkl. pag. 3po. 1847 års Rev. Bei. pag. 166.
Till underdånig följd häraf, hafva, i mån af berörde låns utassignering, fristadens innevånare, genom deras Äldste, Drätsel-kammare och Magistrat, till Kollegium utfärdat behöriga skuldförbindelser å lånebeloppet, tillsammans utgörande 18,298 R:dr 20 sk. 1 rst. Banko. Om ställande af annan säkerhet eller särskildt hypothek för detta lån har Kongl. Majit icke i nåder förordnat, och, för sin del, har Kollegium ansett de afgifna skuldehrefven innefatta en fullt nöjaktig garanti för lånets behöriga betalning, hvilken garanti, i mån af ett under sednare åren tilltagande välstånd inom nämnde fristad, ytterligare ökats. Också hafva de hittills förfallna årliga afbetalningarne blifvit ordentligen fullgjorda, så att Manufaktur-Diskontens fordran numera är minskad till 11,874 R:dr 18 sk. 8 rst. Banko.
Ordet misshandel är dessutom ett ord, som förut icke vunnit häfd eller ens begagnats i vårt lagspråk; och i lagförslaget förekommer det derjemte i mångahanda betydelser, som lemna rum för mycken tvetydighet. Af "2:dra afdelningen, hvars rubrik är: r'Om såramål och ringare misshandel”, inhemtar man i 12 §, alt det är misshandel, om någon gjort annan svårt lyte och af 14 §, att det äfven är misshandel, ehuru af ringare beskaffenhet, om blott en skufning eller eU slag utan åkomma egt rum. Af rubriken till 5:te afdelningen: ”Om misshandel å föräldrar, maka eller förmän’', jemförd med § 37, som börjar med orden: ”Begär någon mord” etc. och den nästföljande §38, så lydande: ”Begår någon uppsåtligen annan misshandel” (nemligen än mord eller dråp) finner man deremot, att misshandel äfven betecknar dråp; jemföras härmed kunna ock orden i § 65: ”dråp eller annan misshandel.” Går man vidare till 6:te afdelningen i förslaget: ”Om väld ä annan i eller för honom anförlrodt offentligt värf; så ock om våld, hvarigenom fridsbrott sker”, anträffar man der orden våld (§§ 40, 49, 56, 57, 58) och våldsgerning (§§ 43, 44, 46, 50) utmärkande detsamma och kanske ännu mera än hvad i de föregående kapitlen eller afdelningarne är kalladt misshandel. Men hvad sorn ökar tvetydigheten är det alt i § 40 är våld släldt i motsats till misshandel, då der heter: ”Gör någon våld eller annan misshandel å embetsman” etc.
1 och för fullföljd af rättegången med Tracteuren Bjötkman, såsom arrendator af bro-afgiften vid de emellan Stockholm och Drottningholm belägne broar, hafva, eldigt Kongl. Brefvet den 22 December 1836, blifvit utbetalde 143 R:dr 18 sk. 8 rst., hvilka likaledes finnas å merberörde förteckning uppförde; men då, efter den upplysning, som blifvit Rikets Ständer meddelad, Under-Rälternes och Hof-R itternes beslut blifvit, genom E. K. Mts den 27 sistlidne April gifue Nådiga Dom, ändrade och ogillade, samt Björkman 445 Expeditions-Utskollcts Förslag till tind. Skri/velse, N.-o /pg. endast tillagd 52 R:dr 16 sk. afkortning i 1836 års arrende för Trallebergs bro, hvaremot de här förut omförmälde 143 R: Ir 18 sk. 8 rst. få af Statsverket återlyftas, hafva Rikets Ständer funnit afskrifning af sistnämnde belopp icke kunna medgifvas. Hvad slutligen beträffar den å Förteckningen upptagna ådömda ersättning till Brukspatronen af Uhrs enka, enligt Kongl. Brefvet den 28 September 1839, af 1,660 R:dr 15 sk, 7 rst.; så, enär handlingarne i detta mål blifvit af E. K. M. öfverlemnade till Justitiae-Canzlers-Embetet, hvilket derefter den 2 Juni nästlidet år uppdragit åt Advocal-fiskals-Embetet i E. K. M:s och Rikets Svea Hof-Rält att, till vinnande af ersättning för nyssomförmälda 1,660 R:dr 15 sk. 7 r:st., låta aclion emot vederbörande tjenstemän anställa, samt således medlens afskrifning, innan berörde aotion blifvit slutligen afgjord, icke lämpligen bör ega rum, hafva Rikets Ständer ansett densamma för närvarande icke kunna bifallas. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 20 Januari 1841.
De öfrige Stats-Expeditionerne genom Protokolls-Utdrag erhållit del af Rikets Ständers beslut angående Statsregleringens början med nästa år. 60:0 i anledning af Kongl. Majrts Nådiga proposition angående utrnyntningsgrunderne för Koppar-Skiljemynt och Ducaler. 1834 den 22 November i underdånighet anmäld. Maj ånyo i underdånighet anmäld. Nådig Kungörelse om det nya Koppar-Skiljemyntet samt förnyad Förordning om Myntfoten utfärdade. 6I.0 angående portoafgiften för Inrikes brefvexlingen. i834 den 11 November i underdånighet anmäld. Öfver-Post-Direktörs-Embetet anbefaldt att i öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut upprätta och inkomma med förslag till nya Post-Taxor för Rikets alla PostKontor. 62:o angående grunderne för ett nytt system för Rikets Silfvermynt. 1834 den 22 November i underdånighet anmäld; uppsköts. 1835 den 6 April ånyo i underdånighet anmäld; då Kongl. Maj:t ej fann skäl att för det närvarande bifalla Rikets Ständers framställning om räkneenhetens bestämmande i så kallade Riksdaler Kurant, utan förklarade att det gamla räknesättet i Riksdaler Banko borde bibehållas. Den enda åtgärd Kongl. Majit fann nu böra vidtagas för att komma till det mål, som Rikets Ständer syntes åsyfta, var att fastställa Silfvermyntets afdelningar och Bankosedlarnes valörer på ett sätt, som lättade bruket att räkna i Riksgäldssedel’, förmedelst deras sammanfattande uti lämpliga summor, med sistnämnde räknesätt; för hvilket ändamål Kongl. Majit ansåg nyttigt att hafva i omlopp sedlar på 32 sk. Banko, som svarade emot den förra Riksdalern Riksgäldssedlar, och så vidare. 8o Bil. till R• St. Just. Ombudsm. Emb. Ber. den 14 Jan. 1840.
Alt i de conquckterade Provincierne Skäne, Halland, Blekinge och Bohus-Län, som i Konung (uvsa-Lie den irstes tid wörö under Danskt herrawälde deltes Tionden i Z:ne delar, cn till Prästen, en till Kyrkan och cn till Konungen, Den 14 September. gerr, med hwilka rättigheter för Prcstcn. och Kprkorne heste Prvvincier afträddeS till Swensta Kronan; att ens, ligt den för Malmh, recest lagde grund äro de wid behr gamle rättigheter bibehälln^. och heMdpgdkt Att de widare äry stad fä stade, genom RoschildHa FredS-fördraget den, 26. Februarii 1658, som ytter liga re bekräftades uti FredS - fördraget wid Köpenhamn dcy, 27 Maji 1660^ Kongl. Resolutionen pä Adelns beswär den 1 Sept em, ber 1664- Malmö, recest af är 1662, Adeligc Priviles gierne af är 172Z, §. 8 sam-,Kongl, Befwct till Kanis, mar-Collegium^ G den, zo Januaris 1806. I anledning häraf och. hä Kysk or ye uti Skäne Halland, Bleki/ige och Bohus-,Län äga en uti RecHer och, Privilegier grundad ostridig dispssitions-rätt, öfwer Lj fräga wgrande Tionde, forn uti KyrkorneS räkenffas per uptages. och, rcdowiscs; samt, destc'räkenskaper jäms, yiäl utwjsa, att denna Tionde utgär till ätskilligc andre utom Kyrky.rncs behof, säsym Academi? - och Cles, recic-StatcnE aflöning-, till Communion-.Wjn och Bröd. ry. m. och den myista delen till Kpskorncs undcrhällan», de; sä an sä g Stats-Utskottet sig icke kunna tilstyrka nägon rubbning eller indragning uti
F. och 64:de §:n R. O., eger att döma, huruvida Högsta Domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas, eller om vissa af dem kunna anses böra från utöf - Den 17 Januari. 93 ningen af Konungens domsrätt skiljas; och befunnos följ:de genom de flesta rösterna hafva blifvit utsedde till Ordinarie ledamöter: Gr. Mörner, Carl, med 83 röster. » Liljencrants, Gustaf Fredrik, med 83 röster. Frih. von Köhler, fnllm. Gr. Wachtmeister, Axel Fredrik, med 82 röster. » Ehrencrona, fullm. Hr Björnstjerna, Johan Magnus, med 83 röster. » Sprengtporten, Jakob Wilhelm, med 83 röster. » Tersmeden, Wilhelm Fredrik, med 83 röster. » Paijkull, Johan Gustaf, med 69 röster. Hr Hammarberg, fullm. Hr von Hofsten, Carl August, med 80 röster. » Olivecrona, Samuel Detlof Knut, med 69 röster. » Brakel, Mauritz Gustaf, med 80 röster. » Björnstjerna, Roger Magnus Eugéne, med 80 röster. » Oldevig, Hans Fredrik, med 69 röster. Suppleanter: Hr Behnberg, Carl Gustaf, med 69 röster. » Walkendorff, lullm. Frih. Leijonhufvud, Carl Victor, med 68 röster. » Hammarskjöld, fullm. Gr. Taube, Henning Edvard, med 66 röster. » Sodenstjerna, fullm. Gr. Lewenhaupt, Claes Magnus, med 66 röster; sedan genom särskilda lottningar blifvit bestämdt, dels hvilka af de 4 ledamöter, som erhållit 69 röster, skulle ingå som ordinarie ledamöter och hvilken komme att blifva l:ste suppleant, dels ock i hvilken ordning de 2 ledamöter, som bekommit 66 röster, skulle såsom suppleanter inträda. N:0 60. Föredrogs ånyo Lag-Utsk:ts den 10 och 13 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 14. i ani. af K. Popros. till R.
Datum ut supra. OSCAR. C. A. Gyllengranat. Utdrag af protokollet öfver Sjöförsvars-departementet tillhörande ärenden, hållet inför Hans Maj'.t Konungen, uti Statsrådet å stockholms Slott den g JSoveniber 1847. Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsminislern Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena Herr Friherre Ihre. Statsråden: Friherre Stael von Holstein, Mant ho, Friherre Pejron, Silfverstolpe, kVmm. Fri herre Gjllengranat, Faxe, Fåhreeus. 6 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 4• Slutligen uppläste Departements-chefen, Statsrådet Friherre Gyllengranat till justering följande, i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, uppsatta förslag till nådig skrifvelse till Rikets Ständer, nemligen: l:o Angående löntillökning för lots-personalen; och täcktes Kongl. Maj:t, enligt Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla detta förslag, sådant det finnes protokollet bilagdt, samt bifalla, att, i öfverensstämmelse dermed, nådig skrifvelse skulle till Rikets Ständer expedieras. Ex Protokollo C. O. Vougt. JW 4. Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Dec. 1847, kl. 1 e. m. KONGL. MAJiTS Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om båtsmansbeklädnadens öfvertagande af Kronan, emot en viss afgift dertill af rustoch rotchällarne; gifven Stockholms Slott den g November i8fy.
Oftast rycktes han då med af sitt ämne och framställde den gamla tiden, hänförelsens och luftningens, i skarpaste kontrast mot den nya — håglöshetens och vindstillans. Depravationen hade börjat med representationsförändringen och sedan gripit omkring sig år efter år. Han var ingen vän af den nya tiden med dess krassa lifsuppfattning, der det icke fans rum för något af allt det som för honom var det högsta: tänkesättets adel, sinnets lyftning öfver den trånga hvardagsnivåen. Hur annorlunda hade icke allting varit förr och han tog fram de gamla minnena om den skandinaviska enhetstanken och dess tre heliga martyrer Leijonhufvud, Løvenskjold och Sommelius; hans röst blef mjuk, nästan skygg, när han nämde deras namn, med en ton af innerlig tillbedjan, som om han i tankarne knäföll inför dem, likt katoliken inför de helgon, han älskar mest. Han tolkade stämningarne från den tiden, då han sjelf var ung, och då det ännu fans menniskor, som kunde känna ungt och varmt. I bild efter bild lät han sina intryck passera förbi, och skildringen, späckad af tusentals anekdoter och hörsägner, när den, som oftast, rörde sig kring händelser, dem han icke sjelf varit i tillfälle att iakttaga, fick färg och glans af hans djupa sympati, som blifvit starkare och starkare ju fler hvita hårstrån det växt fram på hans hufvud, och ju mer kontrasten mellan nu och då tycktes honom skriande och förhatlig. Han talade om första och elfte bataljonen af Billows brigad, de tappre bussarne från Dannevirke; om general Schleppegrell och om Thestrup, kaptenen, som, orättvist förbigången vid tillsättandet af befäl öfver bataljonen, stupade mellan gärdesgårdarne utanför Dybböl — »bataljonens främste soldat». Han målade Dybböldagens röda solnedgång, och mot dess färgrika bakgrund framstodo de fallnes bleka ansigten utan något af den moderna målarkonstens realism, utan spår af dödens vidrighet, blott med dess djupa högtidliga allvar. Öfver valplatsen sänkte sig den nordiska sommarnatten, förskönande, försonande.
S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Vtskotlets Utlåtande, N:o 26, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i afseende på Betänkandet, N:o 21, angående skatt för Hundar, blef berörde Utlåtande lill handlingarne lagdt. S. D. Föredrogs å nyo Slats-Ulskottets Utlåtande, N:o 93, angående regle ringen af utgifterna under Riks-Statens sjette Hufvud-tilel. De af Stats-Utskottet gjorda hemställanden och förslag godkändes, med undantag af följande delar, i hvilket Ståndet beslöt, på sätt härnedan säges: Fjerde punkten, mom. litt. a och b. Ståndet biföll anslaget till Statistiska Central-Byrån, 9000 R:dr sålunda fördeladt, att Sekreterare derstädes undfår 4000 R:dr, och att hvar och en af de öfrige två tjenstemännen vid bemälda Byrå erhåller 2,500 R:dr. Tjugondeåttonde punkten, mom. litt. a och b. Återremitterades. Femtonde punkten. Lönen till Civil-Departementets chef bestämdes till 13,500 R:dr, och för hvar och en af de tre Statsråden utan Departement till 10,500 R:dr. Och femtiondeförsta punkten. Beslöts, att, med undantag af Landt-Staterna i Länen, Technologiska Institutet, Fahlu Bergs-skola, Kommers-Kollegium, Statistiska Tabell-Kommissionen, samt Bih. till R. St. Prot. 1859 $ 1860. 9 Sami. 56 442 Prot.-Utdrag den 30 Maj 1860. Civil-Departementets Expedition, för öfriga till Sjette Hufvud-tfteln hörande Embetsverk, och stater må uppföras definitiva aflöningsanslag. S. 1). Föredrogs å nyo Siats-Utskottets Utlåtande N:o 94, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Sjunde Hufvud—litel.