Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndet rättighet, alt ändra sina beslut, men derom har jag icke nämnt ett enda /rd. Hvad Frih. Alströmers yttrande åter beträffar, går det utom ämnet, ty pension, som utgör cn helt annan fråga, kan rätta sig 264 Den 3 November f, m. efter lön och lill följe deraf pensionen bestämmas lägre än lönen, om man så skulle finna för godt. Det synes mig således icke vara något skäl anfördt, som kan föranleda lill inbjudningens antagande. De härefter först lill antagande af Utskis i denna punkt gjorde inbjudning, och sedan till vidblifvande af R. o. Adis förut i ämnet fattade beslut, samt godkännande af den derom föreslagna volerrsproposm, framställda proposine besvarades med blandade Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. behagade antaga Utskis inbjudning, samt, då svaren härvid åter lil föl lo med Ja och Nej, förklarade det lian ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Gr. Gyldenstolpe begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voleris-propos.: Den som antager BankoUtskis inbjudning i fråga om Bankens embetsoch tjenstemäns, samt vaktbetjentes löne-inkömsters fördelning i lön och tjenslgöringspenningar, löstalja ; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, vidhlifver R. o. Ad. sitt förut i ämnet fattade beslut, samt godkännes den derom föreslagna voteris-propos. Vid voteringens sint befunnos röslerne hafva utfallit sålunda: Ja — 17. Nej — 22. 7:de punkten, ang:de Utsk:s i öfrigt rör:de aflöningsstaten och dess tillämpning gjorde förslag. Lades till handlingarne. 8:de punkten, ang:de vilkorligt åtnjutande å indragningsstat af lönerne för de Bankens tjenstemän, som innehafva konstitutorial eller förordnande, och icke på den nya staten komma i åtnjutande af lön till samma eller höqre belopp, än de f. n. upbära. Hr von Hartmansdorff: Jag hemställer ali R. o.
M:t ville taga i öfvervägande, om icke en vidsträcktare indragning af prebende-pastorater. än den som redan egt rum, eller i sammanhang med regleringen af biskopslönerna blifvit anbefalld, lämpligen kunde ske;» och dels slutligen, att Betänkt måtte af R. o. Ad. afslås. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Betänk:t och sedermera propos. på antagande af Hr von Ehrenheims ofvanberörda förslag, hvilka båda propos:r med blandade ja och nej besvarades; hvarefter och sedan propos. på afslag å Betänk:t blifvit gjord och jemväl med ja och nej i blandning besvarad, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Gr. Björnstjerna begärde votering. Hr Gr. o. Landtm, yttrade nu, att R. o. Ad. egde att afgöra, huruvida bifall till Betänkit eller antagande af Hr von Ehrenheims förslag borde utgöra kontraproposm viri den begärda voteringen; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde först propos. derå, att bifall till Betänk:t skulle innefattas i kontraproposm, hvartill svarades många både ja och nej, samt sedermera propos. på upptagande af Hr von Ehrenheims förslag i kontraproposm, då svaren likaledes utföilo med många ja och nej i blandning; och förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Gr. Björnstjerna begärde votering om kontraproposms innehåll. Upplästes och godkändes följ:de voteringspropos: »Den som vill, att vid blifvande votering om afslag å Allm. Besv.- och Ekon.-Utskds Betänk.
Ridderskapet och Adeln i anledning af Grefve Horns, C. F., gjorda anmärkning att, då Grundiagarne icke på något ställe stadgade att J uslilite-Ombudsmanneus Suppleant skulle inträda i någon befattning så länge JustitiaeOmbudamannen lefde, och Rikets Ständer ej skola tagit något deremot stridande beslut, ordalagen i det föreslagna förordnandet ej vore med Grundlag öfverensstämmande; samt från Hedervärda Bonde-Ståndet, till följd af ett yttrande af Riksdags-Fullmägtigen Botvid Jonsson från östergöthland, innefattande följande anmärkningar: i:o) att det skulle vara origtigt, alt i förordnandet utsätta det Juslitiae-Ombudsmannens Suppleant skulle efterträda Jusi itiae-Ombudsmannen, äfven i den händelse a*t Juslitise-Ombuclsmannén af laga förfall hindrades att sitt Embete sjelf utöfva, utan borde det heta i öfverensstämmelse med 25 § af Justitias-Ombudsmannens Instruction, att, då Juslitiee-Ombudsmannen vore af svår sjukdom eller annat laga förfall hindrad, den utsedda Suppleanten skulle tjernsten under laga förfallotiden förrätta; och 2:o) att, då förrberörde §, enligt d-ess ordalydelse, endast syntes afse de fal), då Juslitiae-Ombudsmannen, af omförroälde anledning, någon viss lid vöre hindrad från Embelets utöfning, och således icke den Expeclitions-UCskottets Mern. N.-o 77. 5 händelse, då han genom jäf vore föranlåten att afhålla sig från handläggning af något serskildt mål, så horde i Förordnandet jemväl intagas att, då Justitias-Ombudsmannen vore af laga jäf hindrad att till något serskildt inål lemna åtgärd, detsamma horde af Suppleanten handläggas.
Uti hvilka reservationer, sig förenat Herrar Heykensköld, L. D., Nordenfeldt, O., Herr Biskopen Doctor Wallenberg, Herrar Prostarne Grevillius, Östberg, Heurlin, Hasselroth, Rönbeck och Hteggblad, Hur Lundgren och Eckerman samt RiksdagsFuIlmägtigen Anders Nilsson från Malmöhus Län; hvarjemte Herr Lefre'n, J. P., som vid beslutets fattande ej tilIstädesvar vid justeringen af Utskottets ofvanberörde Utlåtande, förklarat sig uti förenämnde reservationer deltaga. Bil. F. Utlåtande, angående dels ersättning för Godsoch Fartygs-ägare vid olyckor, som genom Lotsars förvållande inträffa, samt dels om användande af inflytande Lotsoch Båkafgifter. Till StatsUtskottets Utlåtande, har Vällofl. BorgareStåodet remitterat nedannämnde Memorialer och Anföranden : 1:0 Af Herr C. J. Ekerman, att, ehuru genom K. Förordningen och Reglementet, angående Båkoch Lotslnrättningen i Riket af den 16 Maji 1827, sjöfarandes alia skyldigheter, så väl i afseende å ålagd förbindelse all begagna sig af Lotsar, som ock å dessas Betänkande n. 219 godtgörande för leinnad tjenst och handräckning, saint erläggandet af Båkoch Fyr-afgifter, på det nogaste äro föreskrifne, har likväl den ersättning, som godsoch fartygs-ägare, enligt naturlig rättsgrund , böra tillkomma, då sjöskador möjligen kunna uppkomma genom Lotsars mindre skicklighet eller ock vårdslöshet, icke blifvit nog försäkrad genom det ansvar i3o §. i samma Reglemente för Lotsars försummelse stadgar, eller genom den uti 5i §. deraf LotsDistrictsCheferne i allmänhet ålagde förbindelse, att ansvara för fullgörandet af de under dess district varande Lotsars skyldigheter; med anledning hvaiaf Herr Ekerman hemställt, om icke vid inträffande olyckor, som af vederbörlig
Jag trodde, att vi redan förut resonnerat tillräckligt om detta ämne för att ej vidröra det. Du mins, för två år sedan. Då var du den enda på hela Guds gröna jord, som trodde på min oskuld. En enda fattig stackares öfvertygelse mot hela verldens misstankar. Vet du, det vägde allt bra ojemnt. Fallen?! – ja, om man så vill, om det nu är alldeles nödvändigt att man i afundsjukan skall kasta mig något i ansigtet, fast mitt enda fel egentligen är att jag råkar att vara vacker. Vore jag ful, tyckte du så lagom om mig, och verlden skulle svärja på min dygd om jag än vore sämre än den värsta gatslinka. – Fallen?! – Nå ja, jag har förlorat min så kallade dygd. Än sedan? Vet du hur jag uttrycker samma sak? Det kunde vara nyttigt för dig att veta; ty du behöfver verkligen litet polityr på dig till dina snygga kläder. Inte ens jag behöfver höra dina grofheter. Arnold teg. – Jag har funnit min »guldfågel». Jag har nådt mitt mål. Nu är jag lycklig och önskar ingenting mera. Nora var stött, allvarsamt stött och under vredens inflytande märkte hon icke att hon sjelf »duade» sin för detta granne. – Emellertid, fortfor hon, är det bra, att du nu vet allt. Det är bra både för dig sjelf och mig. Du är ännu ung och kan glömma. Om någon tid har du funnit den, som bättre passar dig än jag; ty jag skulle ju aldrig kunnat lära mig älska dig. Jag skulle tvärt om pinat ihjäl dig med min nyckfullhet och mitt slöseri. För mig skall det kännas som en verklig lättnad att blifva befriad från din efterhängsenhet. Ty jag kan ej annat än föreställa mig, att du med din småstadsmoral gerna afbryter all förbindelse med en – hur var det du uttryckte dig nu igen? – en fallen varelse. – Detta var då uppvaknandet från min ljufva dröm! sade Arnold i låg ton. – Du kan då inte förebrå mig för att hafva sjungit några vaggvisor för dig. Om jag varit fullt uppriktig mot någon, så har jag varit det emot dig. Kan jag hjelpa, att du emot min bestämda vilja intalat dig en mängd dumma förhoppningar?
I anledning af återremiss, uti frågan om anslag af Allmänna Medel till repa ration s-kostnader å Kongl. Svea EifGardets C assern. Ofver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut tneddeldte Betänkande, angå* ende de för beklädnaden vid Nerikes Regemente anslagne Hemmans>räntorne, Frän Statsoch Bevillnings-Utskotten: Af den 20 dennes: I anledning af väckt fråga om alla Tullumgälders liqviderande i Svenskt Mynt. Frän Stats• samt Allmänna Besvärs• och OeconomieUtskotten. Af den 20 dennes: N:o 484. I anledning af gjorde anmärk* ningar vid Utskottens förut meddel te Betanleande, öfver frågan om förseglade anbuds afskaffande vid Entreprenad-Auctioner. Ridd. och Ad. Fröt. VIII Sand* £6 Den 2 7 September e. m. Af den 15 dennes: N:o 486. I anledning af väckt Motion, örn ändring uti de, angående Mörums KronoXiaxfiske, utfärdade Författningar. I anledning af väckte Motio ner om upprensning af Clara sjön. I anledning af väckt Motion,' om utgörande af Stora Barnhusets i Stockholm anslagne KronoTionde. I anledning af väckte Motio ner, rörande Indelta GavaJleriets, samt RoteBåtsrnännens beklädnad, Eqviperirig m. m. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Jjagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 27 September *823. S. I). Vid förnyad föredragning af Constitu* tionsUtskottets den 17 dennes under Nhs 51 och 52 afgifne, samt den 25 derpåföljde eftermid* dagen på bordet lagde, a:ne Memorial, innefattande, det förra föreslagne tillägg i 7 Momentet x § och 4 Momentet 2 §. Tryckfri hetsFörordningen, samt det sednare förslag Den 27 September e. ni. 403 till ändring i 63 §.
Den andra lyder sålunda: ”Svenska representationen skall fördelas på tvänne kamrar.” Om dessa ord skola ligga på bordet till nästa riksdag, så frågar jag hvar de skola inflickas, i hvilken § af grundlagen de skola stå, — eller skola de onuinererade införas efter grundlagen. Svårigheten att besvara dessa frågor torde bevisa att grundsatser utan tillämpning icke kunna Irda till någon påföljd. Skulle deras bordläggning vid denna riksdag och antagning vid en nästkommande leda derhän, att ingenting annat af grundlagen, så vidt den rörer valbarhet och representation, stöde qvar; så blefve våra stadganden derom inskränktare och obestämdare än de Franska grundlags-§§:ne under revolutionen. Om R. o. Ad. särskildt eller Ständerne samfäldt antagit samma grunder för nationalrepresentationens oinbildning, nemi. samfällda val, så följer deraf alldeles icke att just det sätt för deras verkställighet, som Const.Utsk. föreslagit, vore det bästa. Det kan gifvas i5 och hvarföre icke i5o andra sätt dertill utom det Const.Utsk. uppgifvit. Hvarföre skulle det vara Ständerne förmenadt alt antaga något annat? Hvarje särskildt samhälle, som har en vallag, har den uppgjord på annat sätt än vår. Det är således möjligt att bestämma helt andra föreskrifter än dem Utsk. framställt. Vi veta t. ex. att det funnits medlemmar af Const.Utsk., som ansett qvinnor böra äga valrätt, jag tror t. o. m. valbarhet. Om Utsk. , vid tillämpningen af den allmänna grundsatsen af samfällda val, hade föreslagit att vi skulle få valqvinnor och riksdagsqvinnor, månne då Ständerne skulle vara förbundne att antaga detta förslag, derföre att de antagit grundsatsen af samfällda val? Hvad jag nu anfört om vallagen, gäller äfven i afseende på kamrarnes bildande. Visserligen finnes icke något land med representation på 2 kamrar, hvarest dessa bildas så, som Utsk. föreslagit.
Kullman vidare föreslagna stadgande, att spelmän på landet, som hafva en årlig inkomst af minst 700 Hulr, betala derför, utan afseende derpå, alt de för annat yrke kunna vara särskildt taxerade, 2 R:dr, har Utskottet af enahanda skäl, som det nyss här ofvan anförda, eller att en oviss och ofta tillfällig bi förtjenst, som en fattig person lyckades förvärfva sig, skulle kunna komma att drabbas af en jemförelsevis bård beskattning, ansett icke heller böra uti Bevilinings-Förordningen intagas. Äfven vid nuvarande 28 §. har Herr Kontrakts-prosten Kullman föreslagit den förändring, att orden »och, genom utdrag af taxerings-längderne, Pröfnings-kommittéen underställas», såsom ledande till alldeles onödigt besvär, dä Taxerings-komniitléens protokoll ändock vid Pröfnings-kommittéen föredrages, måtte uteslutas. Då likväl, genom föreskriften om insändandet tiil Pröfnings-kommittéen af särskildt utdrag öfver Taxerings-kommittées i §:n omnämnde åtgärd, den dubbla fördel vinnes, dels att Pröfnings-kommitéens uppmärksamhet blir med mera säkerhet fästad å sådane åtgärder, dels att samma kommittée besparas det tidsödande besväret att utur samtlige Bevillnings-Ulsltottels Betänkande, N:o 4. 17 samtlige taxerings-längderna utleta livad i berörde afseende der kan förekomma, anser Utskottet Herr Konlrakts-proslen Kullmans omförmälda förslag icke böra bifallas.
Det Amerikanska kriget och den deraf föranledda oerhörda stegringen i bomullspriserna hafva till den grad nedtryckt denna industri, att den under den tid, som förflutit från det jernvägen öppnades för trafik, kan sägas hafva nästan legat neder. Deraf har blifvit en följd, att trafikinkomsterna af jernvägen icke kunnat uppgå till beräknadt belopp. Trafikinkomsterna för år 1864 utgjorde 86,909: 83. förvaltnings-, driftoch underhållskostnad 51,127: 36. ränta och amortering å statslånet 71,800: — 122,927: 36. således brist, som af bolagets medel måst fyllas 36,17: 53. Trafikinkomsterna för 1865 beräknas förslagsvis till 102,000: — förvaltnings-, driftoch underhållskostnad, hvilken något ökats, dels till följd af ökad trafik, dels ock hufvudsakligen till följd af vunnen erfarenhet om nödvändigheten af större personal, då den personal, som, anställd vid anläggningsarbetena, jemväl biträdde vid trafiken, blifvit förafskedad, beräknas förslagsvis till 68,000: ränta och amortering å statslånet 71,800: 139,800: — således brist att af bolaget fyllas 37,800: — Det är uppenbart, att ett bolag icke i längden kan stå ut med att årligen ut betala 36,000 Riksdaler öfver sina inkomster. Det är likväl att förutse, att, om trafikinkomsteroa ökas så som nu, oaktadt de ogynnsamma konjunkturerna, skett, med 15,000 Riksdaler årligen, bolaget efter loppet af tre år, under hvilken tid andra jernvägsbolag fått åtnjuta räntefrihet af Staten, skulle kunna gälda ränta och amortering till Statsverket. Frågan är således: om detta bolag visat sig förtjent af att åtnjuta samma rätt som andra jernvägsbolag fått åtnjuta. 384 Motioner i Borgare-Ståndet 1865.
59 förra rätt att tillsätta dylika beställningar, och genom den anmärkta åtgärden skedde i afseende på regala pastorater ingen annan förändring, än att tillsältningsrätten, enligt berörde §, öfverflyttades från ett till ett annat gäll, och då föredraganden, innan åtgärden vidtogs, i ämnet hört Stiftets dom-kapitel och Konungens befallningshafvande i länet, anser jag honom äfven hafva uppfyllt den i 10 § Regeringsformen honom åliggande skyldighet att inhemta nödiga upplysningar.’'’ Häruti hafva instämt: Herr Friherre Lagerfelt, Herr Friherre af Ugglas, Herr Trofessoren Lindgren, Herr Doktor Broman och Herr Kontrakts-prosten Tegnér, i allo; samt Herr Grefve Lagerbjelke, Herr Friherre Stjernstedt, A. W., och Herr Biskopen Butsch, så vidt frågan angår tillämpning af Presterskapets privilegier. Vid 3:dje punkten: Af Herr Grefve Lagerbjelke, med hvilken sig förenat Herr Friherre Lagerfelt, Herr Friherre Stjernstedt, Herr Friherre Cederström, Herr Stjerngranat, Herr Biskopen Butsch, Herr Professoren Lindgren, Herr Doktor Wallin, Herr Doktor Broman och Herr Kontraktsprosten Tegnér: ''Anmärkningens grunder skulle hafva varit sanna, om med författningarne öfverensstämt, att den Arméns Pensions-kassa tillkommande vakans-besparing af Landshöfdinge-lönen skolat beräknas från och med månaden näst efter den, då embetet blef ledigt, eller med November månäd 1851; men nu förekommer, att Kongl. Brefvet den 2 Febr. 1842, kungjordt genom Stats-kontorets cirkulär den 22 April samma år, innefattar uttrycklig föreskrift, ”att tillgången till liggetidseller vakans-besparingen, hvilken äfven till vederbörande Pensions-kassa utbetalas, sedan tjenslen blifvit åter tillsatt, skall börja att å lönen beräknas med sjunde månaden efter vakansens öppnande.” Till följd af delta uttryckliga stadgande och hvad författningarne i öfrigt innehålla, angående disposition al lönen för de sex första månaderne i yppad vakans, förfaller den grund, hvarpå anmärkningen hvilar.
Rikets Ständer hafva likväl ansett det böra betraktas såsom Svenska nationens gemensamma angelägenhet, att förekomma del en bland rikets dyrbaraste och mest vördnadsbjudande minnesvårdar af förfädernas ihärdiga arbetsamhet och beundransvärda ansträngningar samt framfarna tiders byggnadskonst icke genom vanvård eller åsidosatt underhållsskyldighet råkar i förfall, hvadan och på det att ifrågavarande kyrka, måtte kunna återställas och framgent bibehållas på ett sätt, hvarigenom nutidens aktning för den tidsålder, derunder hon uppstått, samt omvårdnad om denna åldriga byggnad ådagaläggas, Rikets Ständer, dertill hemtande ökad anledning af den officiell vitsordade samt jemväl allmänt erkända skicklighet och omtanka, hvarmed reparationsarbetena under sednare åren blifvit bedrilna, pröfvat skäligt medgifva, att det för dessa arbetens fullföljande under sislförflulna riksdag i egenskap af lån beviljade och under år 1855 från Riksgäldskontoret utbekomna statsbidrag af Tjugolem Tusen Riksdaler Banko må förvandlas till anslag utan återbetalningsskyldighet lör samma ändamål. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer etc. Stockholm den 12 Februari 1858. Expeditions-Utskottets Förslog tilt underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. oell Adeln den 10 Febr. 1858. Presle-ståndet den 10 Borgare-ståndet den 10 Bonde-ståndet den 12 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående aflöning för den person, som bestrider ordinarie tjenst, Jr än hvars utöfning innehafvaren är, i egenskap af Justitie-Ombudsman, förhindrad.
M:s nåd. befallning om extra-statsmedlens förräntande vid andra än de tillfällen, då speeulanter å till leverering utbjudna effecler erbjuda sig att, emot villkor af borgen och räntas erläggande, förskott å den fordrade betalningen emottaga; och är det Riksg cont., men ingalunda Krigs-colllm, som under den i3 Aug. 1835 erhållit E. K. Mis nåd. tillåtelse att, emot 3 proc. ränta, få göra fruktbar den odisponerade behållning af extra-statsanslaget, 81,507 rldr 4° sk., hvilket ännu i Riksg.contis vård innestår.” Den 27 M a j f. m. a53 ”1 den händelse Krigs-coll:m, i stället att, såsom skett, och med en omtänksam hushållning varit förenligt, hafva lill oundvikliga ordin.utgifter under kolt tid anlicipalionsvis användt under händer ägande extra-statsmedel, sökt, genom trägna påminnelser, förmå Stats-cont. alt de ordin.anslagen inom de af E. K. M. i nåder bestämda terminer till collini aflemna, hade Stats-cont. sannolikt sett sig föranlåtet att, i samma mån, anlita Riksg.contls tillgångar, då verklig ränteförlust för statsverket måst uppkomma, så framt dessa påskyndade levereringar icke annoi lunda än genom nya Iåns upptagande kunnat beredas. Det administralionssätt, som af Krigs-colllm i detta fall blifvit iakttaget, hade fördenskull, vid närmare skärskådande , förljenat att af R. Sils revisorer, helt annorlunda än nu ägt rum, uti berättelsen vidröras och bedömmas.” Jag öfvergår nu till 117 §:n anglde levererings-lerminernas förlängande utöfver hvad coutracten derom bestämma.
om undei hållet deraf, hade de närmaste sucknarne, Voxna, Ofvanåker och Alfta, blifvit dertill förpliglade. Dessa socknar, sorn räknade från 3 ända till iu mil fram till början i ller slutet af denna nya viig, hade dock, 'häpna öfver en börda, sorn Klefve dem omöjlig alt bära, tillgripit deri enda för deni möjliga utväg lill lättnad, den, alt söka hvå^llva underhållsskyldigheten älven på de öfrige sucknarne i Södra Helsingland. Rättegång härom hade uppstått, och komme troligen att räcka i så många år, att jemväl denna, med mycken möda och konst anlagda väg, komme att förfalla. Allm, Besv. och Oecon, Ut, k. Betänkande N',o 124. 7 PS dessa och flere skål, bär Herr Död or Ruus föreslagit, ntt Rike!* Högloflig© Ständer malle hos Kongl'. Majit framställa (leii underdåniga anhållan, till, !i vai lien genom nya vägars anläggande, ej hi ller medelst andra företag på Sia (ens bekostnad, ökade bördor malle tillskyndas, jordbrukaren, ulan hans eget medgifvande. i sammanhang hamid! liar Ulskollel äfvenledes från Ilögvördige Prestc-Slåndet fått emottaga eli af Herr Prosten Senelly lil! Ståndets Protocolli för den atdra sisi Sidne Junii, afgifvet anfoiande, hvaruti Herr Prosten, efter en framställning af den stora kostnad och de olägenheter, som, genom underhållandet af sisi berörde nva väg, i dess sträckning, frun tless början ofvanom Rättviks socken ända lill gränsen af Helsingland, redan i mångå år tillskyndats de dertill utsedde Ivaline socknar,.
Transport: 80,600: 13,400: 800: 800: 1,000: 2,070: 1,130: 325: 17,000: 7,000: 7,500: 5,900: 2,900: 8,400: 2,500 1,400: 1,260: 6,800. 5,000: 165,785 — 93 — Transport: 165,785: — för utdikning af åtskilliga myrer på Botsmarks bys ägor inom Säfvars socken R:dr 3,500: — hvaraf utbetalts 1,166 R:dr. för utdikning af 2:ne mossar på Grafmarks bys ägor inom samma socken » 600: — hvaraf halfva beloppet utbetalts. för utdikning af myrer vid byn Graffors, jemväl inom samma socken, » 1,000: hvaraf hälften, 500 R:dr, utbetalts. inom Norrbottens lån: för utdikning af 3 å byn Lappträsks område i Karl Gustafs socken belägna myrer » 6,000: — hvaraf utbetalts 1,500 R:dr. för utdikning af Storoch Palomyrerna vid Korpilombolo by inom Korpilombolo socken » 1,540: — hvaraf utbetalts 800 R:dr. för utdikning af sjöarne Hemtråsket, Lillgodsträsket samt Kottis och Bredträsken jemte dertill stötande myrer inom Hemmingsmarks område i Piteå socken » 11,000: — Tillsammans
I öfrigt får Stats-kontoret i underdånighet åberopa de särskilda underdåniga utlåtanden, som denna dag afgifvas och nu underdånigst bifogas, rörande de punkter af Ilevisions-berättelsen, som dels tillhöra Landtförsvarsoch Civil-departementernas underdåniga föredragningar, dels angå Myntoch Kontroll-verken samt magasins-ärenderna. Remissakten åtföljer, och Stats-kontoret framhärdar, med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, P. WESTERSTRAID. C. E. ir TUNELD. Th. NYSTRÖM. A. V. KOCK. C. W. GRÅÅ. Stockholm den 22 Februari 1850. 0. F. af Sillén. G. IV. af Donner. 24 - 186 — Kongl. Stats-kontorets underdåniga Utlåtande, angående vissa, i Rikets Ständers år 1849 församlade Revisorers Berättelse förekommande ämnen, som tillhöra Landtförsvars-departementets underdåniga föredragning. Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor får, till följd af nådig remiss, härmed afgifva underdånigt utlåtande öfver de delar af Rikets Ständers, nästlidet år församlade, Revisorers berättelse, hvilka bero på Eders Kongl. Majlis Landtförsvars-departements underdåniga föredragning.