Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan 1857 års skjutsförfattning utkom, kan jag icke erinra mig att någon fråga blifvit väckt hos R. St:r örn att våra indelta officerare och andra illa lönade tjenstemän skulle få någon ersättning för den förhöjda skjutslega, som de måste betala. Denna omständighet bör icke förbises vid frågans behandling. Jag kan således för min del icke inse att, innan någon erfarenhet är vunnen om hvad som är vidare i ärendet att göra, det kan vara nödvändigt eller klokt att anslå en större summa, än som är erforderlig för att åstadkomma lättnad i tungan, der en sådan lättnad är af behofvet påkallad. Jag har i min motion föreslagit, att man för detta ändamål skulle anslå en summa af 60,000 rdr, men jag har ingenting emot att denna summa, såsom andra talare föreslagit, höjes till 100,000 rdr, utan förenar jag mig med Hr von Ehrenheim och anhåller om bifall til! det af honom framställda förslaget samt om afslag å Utsk:ts Betänk. Hr Nordenfelt, Leonard Magnus: Då jag icke kan instämma med de Hrr, som yrkat bifall till förev:de Betänk., utan anhåller oin detsammas återremitterande, så vill jag i största korthet angifva mina skäl derför. Skjuts-skyldigheten är otvifvelaktigt ett mycket tryckande och, hvad värre är, ett mycket vexlande onus. Denna tunga 364 Den 28 Mar» f. m. är mycket olika i olika delar af landet, och genom jernvägars och andra kommunikations-anstalters åvägabringande blir den allt mer och mer omvexlande, så att den ofta drabbar hårdt, der den förut nästan icke varit känd. Jag anser derföre tidpunkten nu, om någonsin, vara inne att vidtaga kraftiga åtgärder emot detta onda. Jag kan dock icke gilla Utsk:ts förslag, dels emedan kostnaden för skjutsen derigenom skulle blifva vida större än den nu är, och dels emedan tungan skulle öfverflyttas på personer, som förut icke haft någon påkänning deraf. Att, såsom Hr von Koch föreslagit, på samma gång han påstår det vara rättvist att staten öfvertager hela tungan, likväl låta den till större delen ligga qvar på jordbruket, anser jag vara principielt orätt.
Denna princip godkänner jag visserligen på det högsta, och så mycket hellre, som jag vid 182g års riksdag, under debatterna om den då nyss utkomna skiftesstadgan, var en ibland dem, som erkände dennas företräde framför alla de föregående Den 18 Mars c. m. 37i deri, alt den hänvisade skiftesmålen till judiciella myndigheters behandling; men ifrigt tadlade den derföre, att den ej sjelf stödde sin tillvaro på §. 87 RegF:n, utan på §. 89. Jag hyser samma tanke ännu, och anser det vara alldeles orätt, att principerna för en betydlig del af äganderätten till jord framställas såsom föränderliga enligt ekonomiska theorier, utan hela lagstiftande maktens bifall. Men just af denna orsak måste jag motsätta mig åtminstone en §. i nya lagförslaget, som går ett steg längre, än laga skiftesstadgans närvar, lydelse, och synes kunna bilda en fjerdedel af Sveriges historia i landtrnäteri-ärenden. Cap. 4 §:n 3 säger: ”.Nu äro ägor delade: har någon sin lott på fle ”ra ställen, och menar han, att den i färre skiften sam”mandragas kan, då må han nytt skifte söka, efter thy som ''särskildt stadgadt finnes, ändå att förra delningen laga kraft 19 •. 99 L ° vunnit. Om Konung och Ständer intaga detta i civil-lagen, hafva de med detsamma beredt möjligheten — för det fall, att ”hvad som särskildt stadgadt finnes” sedermera förändrasatt hvarje delägare i den by, eller den samfällighet, der skiftesman och ägodelningsrätt, vid någon af de otaliga mellan 1827 och 1840 verkställda laga skiften, ansett sig nödgade af locaiförhållanden , att, enligt laga skiftesstadgan, medgifva tvänne, trenne, eller i Rikets norra provinser, fyra skiften, när han ensam behagar, återbörjar hela skiftesprocessen, under förevändning, att han menar sammandragning i färre skiften nu kunna äga rum, och kommer till ett ändradt resultat, genom en ombytt landtmätare, en ombytt ägodelningsrätts-personal, och ombytta tidsåsigter.
4. __ inhamte dock, i de fall hår nedanföre stadgas, underrättelse och råd af ett StatsRåd, hvartill Konungen kallar och utnämner kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade infödde Svenske frälse och ofrälse mån af den rena Evangeliska läran. Alternativ. ___ __ inhåmte dock, i de fall hår nedan före stadgas, underrättelse och råd af ett StatsRåd, hvartill Konungen kallar och utnämner kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade infödde Svenske män af den rena Evangeliska låran. Friherre Cederström, Jacob: Det för sta alternativet i förevarande förslag till ändring af 4 §. RegeringsFormen, innebår skillnaden emellan orden och samt eller. Genom införandet af det förra eller ordet oc/z, skulle Konungens rätt till val af StatsRådsLedamöter blifva inskränkt i så måtto, att Konungen måste ditkalla både fralse och ofrälse män, ehvad Den 22 -April /, m. han ägde mera förtroende till den ena eller den andra. Jag skalle derföre tro, att det sednare alternativet i förslaget, som lemnar Konungen öppet, att välja sine Rådgifvare inom hvad 6tånd sorn hålst, och att hafva afseende endast på största skicklighet, år det lämpligastej och a£ sådan orsak anhåller jag om Herr Grefrens och LandtMarskalkens proposition till bifall af sistnämnde alternativ. Herr Rothlieb, Axel'. Jag år fullkomligt förekommen af Friherre Cederström, och anser det sednare alternativet i förslaget vara så rätt och billigt, att jag med honom på det högsta instämmer i tillstyrkande af bifall derå. Herr von Heijne, Georg: Jag anser för min del orden fralse och ofrälse böra så litet som möjligt nämnas i vår constitution, och jag förenar mig derföre med Friherre Cederström och Herr Rothlieb i tillstyrkande, att det sednare alternativet uti ifrågavarande förslag må af Ridderskapet och Adeln antagas.
Nsj:t8 Mäi^s ?ros>o8ition till Kilret8 8tänäer, i kräza om forre O6p3rtem6nt8-Lli6ferne8 i Oenersl1ull-8tvrel8en, l?re8iäenten «r/ FrV/öe/^/rL osli Lsn/äl-ksäet ^cr/e/'» dekriLt/r. ti// K. »5t. /'rot. 7 t§a/n/. ^ / ///c/., § //a/!. 2 anäe frän Zäömclk e,8rittn>n^8-sn8V3ii mälek, röranäs äen esker öslläns älppllöräs-lullsorvalkaren ^/>re> ^ppaäe balalice. >1-^:k i ^zxjei^illa osvanlleröräe sörslaZ oell besallke, akk, i enli^bek äermecl, ?ropo8ikion, 8ää3ii elen linnés krokoeollek bila^ä, skulle Ull liikeks 8känäer expeäierLS. Hx ll?rokoeoIIo. (4. /i. ä/u/rr/re. I^:o 36. ^,l^. Ilä esker annan basva i serskild-,. lanäsorker uppskäkk branäskoäsbola^, som be»ärk oell vuunik IxonZI. l^Iapks lVääiFa skaäsäskelse, vell ll vilkas bellöslizllek oell Zazn viksoräas ak äek alik rnera vexanäe förkroenäek för sääsna inräkKlliNZ3r. Ilmeälerkiä sorsväras oell inskränkes äeras änäanlälsenIiZa verksambek, §5 viäa e^3ie oell inneilafvare 3t'
Hög heterIKronPrinsen och Hertigen af Södermanland, inbjuder sina MedStänder , att förena sig om det beslut, att uti samma TacksägelseAdtess äfven må inflyta .Nationens underdåniga Tacksägelse för den af Kongl. Maj:t vidtagne Nådiga anstalt, om anstånd tills vidare med KronoSkatternas a£- bördande, beslöt PrestStåndet förklara, att ehuru S.åndet i underdånighet vördar den visa och Nådiga afsigt, som Kongl, Majit med Dess Når. diga författning härom åsyftat, Ståndet likväl, i betraktande af alla öfriga visa och landsfaderliga anstalter, sorn, Kongl. Majit, till befrämjande af Pikets välgång, i nåder behagat foga, forsin del icke tror det vara lämpligt, att framför alla dessa , uti den underdåniga Tacksägelse Adressen särskildta utmärka omnämnde nådiga författning. Från Hogv. PrestStåndet. S, B. Upplästes Höglofl. Ridderskapet och Adelns nu ankomna ProtocollsUtdrag af d. 2 v dea - Prof. Utdrag d, 4 Dec. 1817. 9 bennes, hvarigenom Högloft. Ridderskapet och Adeln underrättar sina MedStänder, att Ridderskapet och Adeln icke allenast instämt uti dessas beslut, att med en stor Deputation underdånigst uppvakta Hans Maj t Konungen samt Deras Kongl. Högheter Kronprinsen och Hertigen af Södermanland, utan ock för dess del ansett Riksens Stander böra uti den underdåniga Tacksägelse. Adressen tolka deras underdåniga tacksägelse, för det Kongl. Maj:t, vid denna utaf omständig-' heterna föranledda, bekymrnerfulla inre pennin, geställning, sammankallat siria trogna Ständer, för att gemensamt med dem undersöka det onda uti sin rot och deremot uttänka hjelpmedel.
De storartade framsteg konsttvättningen och skönfärgeriet på de de senare åren gjort och de allt mer och mer fulländade maskiner, som stå i deras tjenst, ' göra det möjligt för både damer och herrar att få sina drägter så att säga nya för andra gången. Möbelbeklädnader och gardiner af siden, schagg, heloch halfylle lämpa sig likaledes synnerligen väl till färgning och tvättning. V i hafva sett särdeles vackra prof på dylikt tvättoch färggods från Gust. G. Folckers skönfärgeri och konsttvättanstalt å Kungsholmen och kunna med godt samvete rekommendera nämda anstalt. Tvättning af y l l e. För husmödrar, hvilka ej hafva tid eller plats för att kunna efter tvättning af hvita ylleklä- der bleka dem så, som i n:r 11 af Idun står beskrifvet, rekommenderas det enklare sättet att slå några, droppar salmiaksprit i det väl ljumma tvåleller såpvattnet, hvari yllet tvättas. Sköljes sedan strax i ljumt vatten och uppbänges till torkning. Då 2 il 3 plagg tvättats, måste man på nytt slå några droppar af spriten deruti. Klä- derna bli renare och vackrare, om man endast tvättar några i hvarje lut och sedan tillagar ny sådan. Agnes II. Matlagning ". Kokt eller stekt kött skares i stora tärningar. En liten kaffekopp risgryn kokas (tills grynen bli svalda) i mjölk och få kallna. Smör och mjöl brynas lindrigt i kastrull, spädes med buljong och öfverblifven sås samt en sked grädde (och en d:o sherry). Peppar, salt samt en nypa socker tillsättes. Buljongen bör vara bra tjock. Köttet ilägges, omskakas, uppslås på karott och får kallna. Kisgröten bredes öfver köttet, bestrykes med skiradt smör, öfverhälles med en vispning af 2 hela ägg och ett par skedar mjölk eller grädde. Gräddas med öfvervärme och serveras teraligen varm. Cili. Bidrag i alla ämnen mottagas med tacksamhet. Goda köttbullar. Oxkött ur » fransyskan » hackas och bultas fint.
Palmstjerna, Carl Ollo: Det kan icke nekas, att Statens risk för de hos Kronofogdarne innestående medlen ökas genom bifall till detta förslag, likväl på ett temligen inskränkt sätt, ty hela den tillökning, i de förskott eller den redovisningsskyldighet, som Kronofogdarne genom detta förslag, skulle erhålla, kan aldrig upgå till högre belopp än 20 a 50 r:dr, med undantag af serdeles utomordentliga händelser, hvilkas inträffande man svårligen kan föreställa sig. Då torde R. o. Ad. väl finna, att Kronofogdens balans icke gerna kan beredas genom så obetydliga förskottsmedel, som dessa summor möjligen kunna utgöra. Dessutom är det notoriskt och måste af hvar och en, som känner förhållandet inom länen medgifvas, att en Kronofogde aldrig kan vara utan förskottsmedel, om äfven till ringa belopp, för att bestrida de utgifter, som kunna upkomma i afseende på kronotransporter och andra så beskaffade föremål, som icke kunna upskjutas, så vidt man icke vill fordra, att Kronofogden skall af egna medel sådana utgifter bestrida. Det enda tillfälle, då Kronofogden mäste vara utan någon skilling oredovist, är under tiden ifrån upbördens aflefvererande intill början af den nästföljande upbördsstäraman. Då mäste alla förskotter, som varit erhållna, vara redovisade, men för öfrigt •— den siste talaren må, såsom i besittning af stor erfarenhet, säga hvad han behagar — så kan Kronofogden, åtminstone i det län, der jag tjenstgör, aldrig vara utan förskottsmedel, men mäste alltid redovisa dem före slutet af hvarje år eller början af dét nästkommande, innan upbördsstämmorna börjas, och jag förmodar att förhållandet äfven är sådant in - Den 2 Augusti. 61 om alla de län, der transporter och kommenderingar understundom gå igenom, hvilka icke kunna uppehållas af sådan orsak, alt Kronofogden måste skrifva till K:s Bef:h:de för att få 20 r:dr till betäckande af utgifterna för de skjutspenningar, som erfordras.
» De enda fruntimmer, som ännu kunna med hela sin själ fästa sig vid en man, äro butikmamsellerna och de känslofulla, fattiga och olyckligt gifta små borgarhustrurna. D e äro öfverströmmade af känsla, men den är så vulgär, att den alls ej kan jämföras med vår. » * * * Det finnes alltså äfven varm tillgifvenhet, äfven äkta, sann kärlek? Tror Bourget på den? Han är en alltför fin iakttagare för att förneka dess existens. » Vanligen, » säger han, » är den kvinna, som är bestämd att älska med den kärlek, som för åratal, j a ofta för lifvet uppslukar sjä- lens lönligaste krafter, en kvinna, som börjat lefva tidigt, alltifrån sin barndom, lefva uteslutande med hjärtat. » » Det är sällsynt, att hon eger skönhet, denna strålande skönhet, som utgör ett ' slags absolut monarki, och som förderfvar sina innehafvare liksom all absolut monarki. Den kvinna, som lefver med hjärtat, är ej heller ful, - fulhet är nästan alltid liktydigt med afund. Hon är behaglig snarare än bländande, och hennes behag äro en smula journalier ' a. Hon har en vacker blick, som kärleken kan göra sublim, och ett ansikte, hvars fulla vältalighet först visar sig i ögonblick af den mest upprörda känslostämning. » » Det är troligt, att hon saknar konversationens esprit, och att hon i en salong gärna intar en blygsam plats. Hon eger hvarken den sinnets hårdhet, som är nödvändig för att duellera med spetsiga repliker, eller den fadda fåfänga, som döljer sig under de mest oskyldiga koketterier. » Med hvilken oändligt fin blick den är iakttagen, denna känsliga bild! Just därför att den är så enkel och så sann, skulle man vilja vända örat från författarens vemodiga slutanmärkning: Denna kvinna synes bestämd till att lida! * * * Vår egen moderna literatur har knappast mindre af pessimism än hvad vi vanligen möta bos Paul Bourget. (DUN 1891 Jag tror nu inte alls, att realisterna varit blinda för erotikens ljusare sidor. Själfve författaren till » Giftas » har ögonblick, då han målar den verkliga kärleken i färger, så varma och rena, som knappast någon annan mäktat göra det.
Den svarta, med en tunn ishinna täckta vattenytan återspeglade dess sken som en snörrät eldväg, längst bort vid synranden begränsad af ett isband, hvars ojemnheter i mörkret tedde sig som toppar af en aflägsen hög bergskedja. Temperaturen kändes i den fullkomligt dragfria luften mild, och termometern visade endast 2° under fryspunkten. Denna ringa köldgrad var dock tillräcklig att under natten betäcka hafvet med ett lager nyfrusen is, hvilket, såsom följande dags erfarenhet visade, på öppnare ställen visserligen endast kunde fördröja, icke hindra Vegas färd, men som dock sammanband de utanför kusten hopade drifisfälten så hårdt, att ett fartyg, äfven med tillhjelp af ångkraft, svårligen kunde tränga genom dem. Då vi den följande dagen, den 28 september, seglat förbi den udde, som i öster begränsar Koljutschin-bay, grundade den drifisfria, men med ny is betäckta vattenrännan närmast kusten hastigt upp. Djupet blef för ringa för Vega, som derför måste söka bana sig väg bland de utanför liggande grundisstyckena och drifisfälten. Nattens frost hade bundit dessa så hårdt tillsammans, att försöket visade sig outförbart. Härigenom nödgades vi lägga till vid en grundis, så mycket säkrare att vid första omkastning af vinden åter komma loss och kunna tillryggalägga de få mil, hvilka skilde oss från det öppna vattnet vid Beringssund, som hvalfångare flere gånger lemnat denna trakt först i medlet af oktober. Emedan amerikanska hvalfångare under de senare årtiondena utsträckt sin hvalfångst ända till norra Beringhafvet, vände jag mig nämligen före afresan hemifrån, dels omedelbart dels genom kongl. utrikes-departementet, till flere amerikanska vetenskapsmän och myndigheter med begäran om upplysningar rörande isförhållandena i detta haf. Öfverallt blef min anhållan upptagen med synnerlig välvilja och hänförelse för den tilltänkta resan.
Utskottet föreställer sig att, om Kongl. Majit, uppå derom skeende underdånig anmälan, skulle i nåder finna ifrågavarande undersökningar vara af den vigt att bidrag af statsmedel dertill bör användas, tillgång till bestridande af utgifterne härvid kunna beredas å anslaget för reseoch undersöknings-kostnader för allmänna arbeten, hvadan Utskottet hemställer, att några serskilda anslag i anledning af dessa motioner icke mätte af Rikets Ständer beviljas. 35:o Efter framställning af den skada och förödelse, som Ljusne eif årligen medelst utskärningar förorsakade å det Walla by i Färila socken och Gefleborgs län tillhörande, vid nämde eif belägna ego-område, hvaraf man befarade, att icke blott all byns åkerjord, utan äfven gårdstomterna för flera hemmansegare skulle, i eu icke långt aflägsen framtid, gå förlorade, har Riksdagsfullmäktigen från samma län Jonas Johansson, enär byamännen icke mägtade med egna tillgångar vidtaga åtgärder till afböjande af den hotande faran, uti väckt och till Utskottets behandling öfverlemnad motion anhållit, att ett statsbidrag, stort 2,000 R:dr b:ko, njåtte byamännen beviljas, för uppförande af nödiga ansedda förbyggnader i öfverensstämmelse med den plan, som derför blifvit uppgjord, och hvaröfver kostnadsförslag jemte karta funnits motionen bifogade. Utskottet anser betänkligt att tillstyrka Rikets Ständer beviljandet af anslag för berörda föremål, enär likartade fall förekomma uti många af Rikets provinser, och be viljandet af dylika anspråk skulle medföra oberäkneliga kostnader för statsverket. Utskottet hemställer derföre att ifrågavarande motion må lemnäs utan afseende. Bih. till R.
Om jag bara aktar mig för det straff, som synderna kunna draga efter sig i detta lif, har jag ingenting att frukta i ett kommande. Så antog ni den bekväma satsen och sökte så småningom efter bevis för att tillfredsställa ert tviflande förnuft. När ni studerade den mänskliga kroppen i afsikt att bli en god medikus – ack, att ni aldrig öfvergifvit den afsikten! – fann ni af och till någonting, som hade en viss likhet med bevis för er älskade mening, och ni tog fasta på det med glädje och höll det för ett oomkullkastligt och ovedersägligt bevis, eftersom det öfverensstämde med era afsikter. På så sätt har ni narrat er sjalf, min stackars vän! Från den stunden trodde ni, att ni kunde tillåta er allt, hvartill era begärelser lockade er. Hvarje lidelsens utsväfning var er nu medgifven, ni begick den med glädje och trodde er kunna triumfera öfver dygd och religion. Tanken, att ni ju blott var en maskin, söfde ert samvete, när det kanske någon gång rörde på sig. Icke underligt, att ni hade denna er grundsats så kär, eftersom den ju länge tjänat er till sköld mot alla samvetets angrepp. Så måste då slutligen jag, i min egenskap af er vän, som åtagit mig att sörja för er själs räddning, säga er, att den illusionens tid är förbi, att ni är mera än en maskin, att ni har en odödlig själ. Jag måste angripa ert system, ert eget förnuft kommer mig till hjälp, ni blir öfvervunnen: men ni vill icke ge vika. Den enda orsaken därtill är, att er mening har för djupa rötter i ert hjärta. Ni är den liksom tacksam för det den tillåtit er att tillfredsställa alla begär; men framför allt förutser ni, att ert samvete plötsligt skall vakna ur sin bedöfning, att ni skall betungas af en oändlig mängd synder och att bittra förebråelser skola sönderslita ert hjärta, så snart ni börjar anse er själf för en själ. För att undvika detta, fasthåller ni vid en falsk och farlig tanke, bekänner den och vill tro den till trots för er öfvertygelse.
Jag begär det intet af vissa Handlande och Bruksidkare: deras egna interessen ligga i allt för stark strid häremot; då det måste qvitta de förre lika, om de varor hvarmed de handla äro uteller inländska produeter, blott de hafva sin deraf påräknade vinning, och de sednare, utan bekymmer för andra näringsgrenars undergång, egentligen afse Bergverks -produeternes möjligen högsta pris, som igenom coursens uppjagning blifver en naturlig följd af en obegränsad införsel af utländska fabrikscali slöjdealster; men jag begär och yrkar det af hvarje interesserad och sansad Samhällsmedlem, som måste finna, att inhämska Fabriker och Slöjder äro näst Jordbruket pödvändiga och icke förnuftigtvis böra i én olik täflan med utlänningar lemnäs handlöst till spillo för en skenbar Stats-inkomst eller prunkande systémer, som ehuru sköna i theorien, hafva det olyckliga felet, att vara förderfliga i verkställigheten. Den 23 December. 343 Och, om icke förhållandet vore sådant, hvarför hafva då icke förenämnde Författares Fädernesland, England och Frankrike, hvarför hafva icke heller Holland eller NordAmerika, öfvergifvande det prohibitiv-systeme, som upphjelpt deras Fabriker och Slöjder till den höga ståndpunkt, hvarpå de befinna sig, omfattat och följt samme Skriftställares theorier? Man menar det tillhöra vårt förut nog fattiga Fädernesland, att ensamt våga ett försök på denna väg, då ingen annan Stat vågat eller velat det. Att igenom frigifven import af Utländske Fabrikater och Slöjdealster bereda en Stats-inkomst af den vinst lurendrägare!! förut delat med den utländske Assuradeuren är blott en grann fras. Ansvaret för Tullförsnillning är efter gällande Tull-lagar det samma som för införandet eller utförandet af förbudna varor; men onekligen måste det vara och förblifva lättare att tullförsnilla, än alt lurendräga, och hufvudändamålet, eller förekommandet af den inhemska industriens ruin, igenom främmande Nationers Concourance, förekommes åtminstone mindre igenom fri införsel emot åsätta Tullumgälder, än igenom införselförbud.
Lån , är , 45°>°00- Sist utgör behofvet för Stats-Verkets skuld till Banken å dess förskott till Krigskostnader och Underdåniga SkrifvelseH det Er 181* lyftade mindre Kreditivet uti ärlig Kapital-afbetalning och Ränta . 750,000. hvarå dock Riksens Ständer, för att undvika Bevillnin. gens förökning, be*lutit att Banken intill nästa Riksdag ma uppskjuta återfordrandet af 250,000. så att här endast utföres återstoden 500,000. Tillsamman R:dr 4,483,468. 9- 11. Riksens Ständer få dernäst i underdånighet tillkännagifva, att de vid denne Riksdag stadfästat Bevillningen på följande sätt : Sjö-Tullen beräknad såsom hittills till 5. dock med tillägg af de förut från Tull-Verket till K onvojKommismissariatet ingångne men nu till Försvars-Verket anslagne . 66,666.32. - 1,002,015.46. 5J Fyllnad i Land-Tull-ersättningen utaf f. d. Qvarntullen och Accis-Medlen till 30,000. ■“> Rost-Medlen med 25 procsnts förhöjning till *00,000. Underdåniga Siri fiel ser. Stämplade Pappers-Medlen beräknade till 250,000. — - Husbehofs-Branneri-Medlen beräknade till 4*5,000, — Samt AllmännaBevillningen, sorn skolat utgöra 2,576,452 B:dr 11 skill. 6 r., till jemnt belopp af 2,580,000. — - Tillsamman R:dr 4,487,015.46. 5, hvilka således utgöra den sammarilagde Bevillning, som Riksens Ständer här ofvanföre omnämnt.