Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af de beviljade anslagen återstå således vid 1862 års början hvartill kommer den vid 1861 års slut hos Ofver-styrelsen befintliga kapital-tillgång, som tillhör Vestra Stambanan, 6,069,896 205,092 98 9 801,930 37 942,045 64 3,286,127 1 — Summa 35,741,889 — 1,762,479 — 2,740,632 11,855,000 — 52,100,000 — - 115 — velången och Flodasjön, samt öfver Södertörn mellan Stockholm och trakten vester om Södertelje, der tvenne tunnelar förekomma, den ena utanför Stockholm under Nyboda backe och den andra i närheten af Bränninge, fem åttondedels mil söder om Södertelje. Då jag förut fullständigt redogjort för dessa arbeten, vill jag här endast med afseende å den grund, som varit eller är följd vid valet emellan tunnel eller öppen sprängning, nämna, att då höjden af det berg, som måste genomgås, öfverstiger 40 fot, blir det mindre kostsamt att begagna det förstnämnda arbetssättet. Det är således för besparing i kostnad, och detta till ett ganska stort belopp, som de båda ofvannämnde tunnelarbetena blifvit företagna och utförda. Vårt af större och mindre vattendrag genomskurna land har naturligen nödgat till en mängd brobyggnader, isynnerhet i Westergöthland ; och torde särskildt böra nämnas, att jernbanan från Götheborg norrut, hvilken måst framdragas i Säfve-åns ådal, icke mindre än 9 gånger öfvergår sjelfva ån, och tvenne gånger öfver dertill stötande vattendrag, första gången i närheten af Götheborg och sista gängen vid Lagmansholm, 54 mil norr om denna stad, och att af de broar, sorn för detta ändamål blifvit byggda, äro de fem, som förekomma i passet vid Jonsered, så tätt belägna invid hvarandra, att afståndet emellan de båda yttersta endast utgör omkring 1,000 alnar.
Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Prest-Ståndet ogillat och afslagit Stats - Utskottets, uppå väckte Motioner uti afgifne serskildte Utlåtanden den 17 sisth Januarii och den 23 derpåföljde Martii gjorde tillstyrkande, att Talmäns Tafflarne borde indragas så snart gemensamt beslut derom af Riks-Stånden kunde fattas, men Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde - Ståndet, hafva åter bifallit Utskottets Förslag, roed tillägg af Vällofl. Borgare-Ståndet, enligt Utskottets sednare yttrande, att kostnaden till StåndsKlubbarne och öfrige oumgänglige depencer för den representation, sorn af Herr HandtMarskalken och Herrar Talmännen måste iagttagas, böra af Riksdags-kostnads-Sumrnan godtgöras. Vid detta förhållande, och då medlen till Riksdags-kostnadernes bestridande äroJansIagne att utgå af Riksgälds-Contoirets tillgångar, samt 6g §. uti Regerings-Formen stadgar, att frågor, sorn röra Riksgälds-Contoirets utgifter och inkomster, skola, enär 2:ne Stånd stannat i olika beslut med de andra tvenne, afgöras genom omröstning utaf det förstärkta Stats-Utskottet, har Utskottet skolat vördsamligen anmäla detta ärende, att till sådan åtgärd öfverlemnas; Hvarvid, i följd af de i visse omständigheter skiljaktige besluten, följande Voterings-Proposition torde böra framställas: StatsUtskottets Eetänkanden, 85 Den , som bifaller att Tal mäns - Tafflarne indragas så snart Riks-Stånden derom fattat beslut , och endast kostnaden till Stånds-Klubbarne och öfrige oumgänglige depenser för den representation, sorn af HerrLandt-Marskalken och Herrar Talmännen inå-ste iagttagas, godtgöras, voterar Ja; den det ej vill Nej, Vinner Nej, skall i afseende på Talmäns-Tafflarne förblifva vid hvad hittills öfligt varit.
Utlåtandet på besynnerliga grunder vederlagt och frän tråd t. Utskotten hafva egentligen endast afsett 1816 års Författning; men icke tagit i betraktande, att den föreskrift, som i 5:te punktens slut blifvit införd, och som ålägger Rolen, att beräkna hvarje uppfordringstour till 12 månader, just är sjelfva grunden för orättvisan, och en tydlig afvikelse från 1690 års Grund Författning, samt Contraclerne, hvilka aldrig omtala sådant, och blott länka sig sjelfva verkliga uppfordrings-tillfäUet. Följden af bifall lill Utskottens sednare Utlåtande skulle blifva åläggande af en skyldighet och tunga, som Båtsmanshållet förut varit befriadt från, då det på god tro ingått öfverenskommelse om Vacance-afgifls erläggande. Jag förnyar derföre yrkandet om afslag å detta Utlåtande. Den öfverklagade ojemnheten må man söka afhjelpa, när det en gång kan bli fråga om nya KneckteContracter; men för tillfället må man ej öfverskrida de gällande Contracterne, och såmedelst öka Båtsmanshällets förut nog dryga bördor. Friherre Cederström: Då Herr Hjerta, bland annat, äfven uppläst en del af samma Förordning, som blifvit af mig åbero - 5o H. Den 18 jN o ve ra ber e. m. pad, nemligen elen af år 1816, men behagat stanna just vid början af dervarande stadgande om Båtsmanshållets skyldighet att hvar tolfte månad prestera sine Båtsmän ny beklädnad under krig, lärer jag ej behöfva svara honom med annat, än hänvisning till detta stadgande.
Lanco-Utflottet har ock ej underlåtit, at, genast efter de irenne relpecNive Ständens til Laneo-Utflottet ankomne Bemils af det Hedcrwärda VondeStändets i fräga warande begäran, under den rg Maji nästledne, genom Hans Bxcellencs Herr Grefwen och Landt Marflalken, anmoda det Hrderwärda Bondc-StändetS Taleman, at -derom draga försorg, det alla de äfwen i det Hederwärda Ståndets ^relaiv förwarade Handlingar, hwaraf uti förewarande ämne fullständig ttpiysning, samt et wäl grundadt omdöme stodo at inhämtas, flulle blifwa BancoUkflottet meddelte, hwaröfwer, under den zr nästledne Maji, ifrän det Hederwärda Bonde-Ständets Lecrererare, et sa beflafsadt förklarande til Banco - Urflottel ankommit: "Ät det ^^Hedcrwärda Bonde-Stättdet icke har något wida"re i saken at anföra, än hwad desi afgängna Bro^tycolls Utdrag innehåller och tror det icke eller "behöfwaS, emedan inga senare Handlingar lära !2A «?S "giflvas, som ätertaga deri rättigheten, Bonv»» ^'Slondet är r668 rnes de öfrige Sränden und-> Det Hederwärda Bonde-Ständet grundar desi hos de »lenne retpsÄIve Stånden nrr anm lle begäran, at hädanesier i kanco Fvrnvauningen fa deltaga, pä följande stal: i:o Sä nida Kongl. Maj:! Nådiga lllständ, giswit Rilsens Ständer, lil a' taga Kanc^uLn under Sin förwalitning, under dea 17 Sepcenrder 1668, är gemensamt för Samtliga Rlst-'d S> riter, utan allt undantag: a den N.idiga Försäkran Kongl. Ma.:t
Jag tror att andemeningen med 1847 års författning är att den, som en gång på trettio år erhållet ett boställe på arrende, eger emot erläggande af det maximi-belopp, som af vederbörande myndighet fastställes, optionsrätt till arrendets bibehållande. Men jag tror ingalunda att meningen är den att, om en boställs-innehafvare, som länge varit i besittning af sitt boställe, nyss före indragningen deraf antagit en ny arrendator, så skall denne sednare erhålla optionsrätt framför boställsinnehafvaren. Sedan man infört bestämmandet af ett maximi-belopp, så händer det ofta att den, som bjudit maximum, inom några få år inkommer med begäran att få mot en bestämd afträdessumma öfverlåta sin rätt på annan person. Det kan således icke bestridas att ett sådant arrende är fördelaktigt, och månne ej i så fall den, som ansvarar för boställets vård och skötsel, är mera förtjent att erhålla optionsrätten, än den som tillfälligtvis är arrendator? Jag medgifver visserligen att arrendatorn genom enskildt kontrakt kan vara förbunden att ansvara innehafvaren för bostället, men det blir i alla fall innehafvaren som får stå K. M. och Kronan till ansvar. Jag anhåller om afslag på andra punkten af Betänk. Erih, Sprengtporten, Jak. Wilh: Så framt man antager att grunden för utarrenderande af boställen och Kungsgårdar i sig Den 7 Mars. 117 sjelf är rättvis, så hyser jag ingen betänklighet vid att utsträcka den optionsrätt, som 1847 års författning medgifver innehafvare af krono-egendom, äfven till den, som fått en Kungsgård sig donerad. Jag befarar likväl, att det ligger någon otydlighet i sjelfva författningen; ty jag tror icke att den klart uttrycker den meningen, att Kronan äger rätt att afhända sig sin jord. Författningen innehåller visserligen, att Kronan må vara berättigad att, efter arrendetidens slut, återtaga jorden, om Kronan behöfver den för något sitt ändamål, men jag tror icke att det är lika klart uttryckt, att Kronan kan återtaga denna egendom, för att afhända sig den ånyo.
Jag vill derföre ej påstå, alt vederbör, pu skola anse sig nöjda med mitt förslag. Den som hoppa - Den 12 Mars. des det, visade sig icke känna nienniskan, oell huru förut fattade meningar inverka på dess omdömen; men jag är öfvertygad, att efter de fern årens förlopp skulle de fleste finna sig dermed belåtne, och återstoden bestå af sådana, som genom mitt förslag dock erhållit någon ersättning för ett näringsföretag, hvari de utan erforderliga villkor ingått, och som äfven med oförändrade tullagar skulle fördem medfört förlust. Hr Oxehufvud, Göran Adolph: Ehuru jag är förvissad, att ingen, åtminstone ganska få af Utsk:s ledamöter, låter vilseleda sig af Hr Lefre'ns anförande, att tro, att Svenska näringarnas utveckling skulle förhindras genom förbudens upphäfvande; får jag likväl, för den händelse att minsta tvekan hos någon ledamot skulle uppstå, anhålla, att det Utsk., som kommer att behandla ärendet, ville förskalfa sig underrättelse om orsaken, hvarföre silkesväfverierna i England år 1820 stodo på samma ståndpunkt, som 5o år förut, och att nu sidenfabrikater deremot utskeppas derifrån till Indien, ja till sjelfva Frankrike. Om Utsk. derjemte ville underrätta sig om hvad det var, som från år 1824 till 1828 förflyttade en mängd väfstolar från Lyon till Schweitz och England, och i samma förhållande ökade konstfliten der, som väfstolarnas antal i Lyon samtidigt minskades från 26.000 lill 15,ooo, så tror jag att all tvekan skulle undanrödjas. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Då någon är så öfvertygnd om sina medborgares blifvande lycka genom sina förslag dertill, som Hr Rosenblad nu yttrat sig vara; så är det ursägtligl, om han talar för åtgärder, hvilka han sjelf förutser skola, åtminstone för ögonblicket, ruinera andra. Men då är det ock förlåtligt, om den, som skall ruineras, äfven anför hvad han kan, för att icke förderfvas.
Sedan jag förgäfves väntat, att Besvärshandlingarne, efter vederbörande emellan föregången skriftvexling hos Konungens Befallningshafvande, på sätt Riksdagsordningens 19 § stadgar, skulle till Kongl. Maj:ts JustitiaeRevisionExpedition inkomma, och det emedlertid kunnat inträffa, att Besvären blifvit återkallade, ansåg jag nödigt att, i skrifvelse till Konungens Befallningshafvande den 5 Mars i835, infordra ytterligare underrättelse om detta mål och, derest det skulle hos Kongl. Maj:t fullföljas, omständlig uppgift af de hinder, som hade mött, att liandlingarne icke tillförene blifvit insända; i ( 55 ) anledning hvaraf Konungens Befallningshafvande, uti skrifvelse den 8 i samma månad tillkännagaf, att Gästgifvaren Ekboms underdåniga besvär öfver sistnämnda Utslag inkommo till Konungens Befallningshafvande den 16 October 1834 och då blifvit utsända, för att communiceras de flere, hvilkas förklaringar deröfver borde infordras, och att, sedan dels förklaringar, dels bevis, att alla vederbörande erhållit del så väl af Besvären, som af Konungens Befallningsliafvandes Utslag, inkommit den 4 Februari, Besvärshandlingarne nu (den 8 Mars) blefvo till Kongl. Majit, genom Dess JuslitiasRevisionsExpedition, i underdånighet öfverlemnade. Efter det handlingarne sålunda omsider den ii Mars ingått, föredrogs målet i Konungens Högsta Domstol den 16 i samma månad och afgjordes den 3 April, på sätt Kongl. Majit, i följd deraf, den 3 Juni expedierade Utslag *) visar, nemligen: att Kongl. Majit fann hvarken i Rättegången eller hufvudsaken skäl vara anfördt, som i öfverklagade Utslaget kunde verka ändring.
Liknöjdhet och glömska verka döfvande på forskaren. Yet han sig deremot vara föremål för en större allmänhets upmärksamhet, lifvas hans sinne och väckas hos honom krafter till förnyade ansträngningar. Dessa och flere andra omständigheter hafva också redan för några decennier sedan rigtat tankan på nyttan och nödvändigheten af Universitetens förflyttning till hufvudstaden, och om jag ej missminner mig, hafva motioner derom blifvit väckta hos RiksStm, men frågan har utan resultat förfallit. Den är dock af för stort nationelt intresse, att öfverlemnas åt glömskan; och är det af öfvertygelse härom, som jag funnit mig upmanad göra den till föremål för representationens öfverläggningar. Ganska stora och vigtiga fördelar skulle onekligen härflyta från en sådan förflyttning af Universiteten till hufvudstaden. Mycket, som nu är ofullständigt och otillräckligt, derigenom att det 78 Den 5 November. är splittradt pä olika håll, skulle, saraladt på ett ställe, kunna komina att utgöra något helt och fullständigt. För ett grundligt studium af flere utaf vetenskaperna fordras tillgång på instrumenter, apparater och samlingar; hvarförutan för alla vetenskaper erfordras bibliotlieker. Under närvarande förhållanden, då dessa samlingar här i Riket äro spridda på tre eller flera ställen, hafva de icke kunnat blifva annat, än i hög grad ofullständiga. Så finnas .t. ex. i Riket icke mindre än tre astronomiska observatorier, men jag betviflar, att något af dem är försedt med alla de instrumenter, som erfordras för verkställande af en fullständig observation. Så äfven i andra afseenden. Nu finnas redan i Stockholm flere lärda institutioner, såsom Vetenskaps-Akademien, Historieoch Vitterhets-Akademien, Carolinska Institutet m. fl. Om dessa institutioner tillika med båda Universiteten förenades till en enda, så skulle derigenom upkomma en institution, hvilken hade giltiga anspråk att benämnas Universitet. Samlingar och bibliotheker, förenade till ett enda helt, skulle då icke vidare utgöra något endast fragmentariskt. Underhållet och förökandet af dessa samlingar kunde lätteligen ske, då flere institutioners medel finge användas på ett ställe.
Raabs, Carl Adam, d. 10 dennes på bordet lagda motion, att med uphäfvande af allt hvad hittills linnes stadgadt angrde bedrägeri, 25 kap. i Lagberedningens förslag till Straffbalk, med ett dervid i 2 § 8 mom. af motionären föreslaget tillägg, måtte varda såsom lag antaget. Föredrogs och bifölls StatsUtskrs d. 10 dennes på bordet lagda Utlåt. Nro 4, i fråga om medels anvisande för år 1854 till Topografiska Corpsens arbeten, till fortsättning af pågående fästuingsbyggnader samt till anskaffning af Infanteri-gevär. Föredrogs Gr. Gyldén stolpes, Ant. Gabr., d. 10 dennes på bordet lagda motion, angrde val af en Suppleant för ledamoten af B. o. Ad. inom Direktrn öfver Lånekont. i Malmö. Gr. Lagerbjelke, Gustafr Föreskrift i fråga om sältet för utseende af ledamot i Lånekontoren saknas i Grundlagen, emedan desse kontor voro okände vid Grundlagens stiftande, och man kan taga för afgjordt, alt i annat fall val till denna personal i Lånekontrn blifvit föreskrifven att tillgå på samma sätt som val lill fullmäktige, pä hvilket sätt det äfven är vanligt att denne personal nu väljes inom Stånden; och jag hemställer derföre om icke lämpligast vore, att äfven vid detta tillfälle på samma sätt förfara. Ifrägavrrle valförrättning företagen i plenum uptager icke längre tid, än som kunde åtgå för bestämmandet af annan form för tillsättandet, och jag vågar derföre vördsamt hemställa att IL o. Ad. behagade besluta att företaga ifrågav:de val vid början af näst härefter inträffande plenum. Då härefter Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R, o. Ad. bifölle Gr. Gyldenstolpes förev:de motion, ropades starka Nej, blandade med Ja; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde om 11. o. Ad., såsom Gr.
S. D. Föredrogos ånyo och remitterades till Stats-Utskottet följande Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner: l:o al den 7 November 1865, angående pension å Allmänna Indragnings staten för Kommendanten och Direktören vid straffoch arbetsfängelset på Lång holmen, Majoren m. m. Frans August Tellander; 2:o af den 15 December 1865, angående kostnadsfri upplåtelse af kronomark för jernvägsanläggningen emellan Gellivara malmfält och Luleå eif; 3:o af den 21 December 1865, angående förändrade bestämmelser i fråga om upplåtande åt enskilde af kronans mark i Norrland och Stora Kopparbergs län samt om dispositionen af stubböresmedlen; 4:o af samma dag, angående afsöndring af jord frän Rönö kungsgård för utvidgande af Rönö församlings kyrkogård, m. m.; 5:o al samma dag, angående anslag af prostetunnor från Envikens, Malingsbo och Ludvika pastorater af Westerås stift: 6:o af samma dag, om anslag af prostetunnor från Bodarne och Skagershults socknar i Örebro län till prosten i Edsbergs kontrakt af Strengnäs stift; 7:o af samma dag, om beviljande af prostetunna för Ramsjö församling i Gefleborgs län till prosten i Helsinglands Vestra Öfra kontrakt af Upsala stift; 8:o af samma dag, om anslag för är 1866 till biträde vid handläggning al de i Ecklesiastik-departementet förekommande ärenden rörande lönereglering för presterskapet i riket; 9:o af den 29 December 1865, angående anslag till fortsättande af storskiftesoch alvittringsförrättningarne i rikets norra län under år 1867; 10:o af samma dag, angående pension å Allmänna Indragningsstaten, vid afskedstagandet, för Styresmannen vid afvittringsverket i Westerbottens län, Förste Landtmätaren derstädes m. m.
Pral. Utdrag den g Junti 1829, gifna och, den 29 i samma manad, på hordet lagda Betänkande, i anledning af väckta frågor rörande Närings - Friheten. S. D. Remitterades till Lagtamt Allmänna Be tv är t - och OeconomieUtskotten: Herr Lowén ströms, Johan Jacob, anföran* de, innefattande anmärkningar vid Utskottens, under N:o 27 afgifna och, den 4 dennes e. m., till Utskotten återremitterade Betänkande öfver väckta frågor, rörande den så kallade Gårdfarihandeln. Från Högvördige Preste-Stånclet. S. D. Bifölls, vid förnyad föredragning, Stats - Utskottets Utlåtande, N:o 112, öfver do hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högv. Preste-Ståndet gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N:o 16, rörande aflidne Karnereraren vid General-Sjötulls-Contoret Anders Petter Evers' Systerdöttrars remitterade underdåniga ansökning om befrielse från Sterbhuset ådörnd ersättning af bevillning, som af Evers i lifstiden icke blifvit behörigen beräknad och innehållen å f. d. General-Tull * Arrende Societetens FuIImägtiges löner och arfvoden; och beslöt Preste-Ståndet tillika, att vördsamt och vänligen inbjuda Prat. Utdrag deri g Junii 1829. 33 inbjuda Välloflige Borgare-Ståndet saint Hedervärda Bonde-Ståndet att uti den af Utskottet, uti ofvanberörde Utlåtande, föreslagna jemkoingen instämma. S. D. Vid förnyad föredragning, lades till Handlingarne Stats-Utskottets Utlåtanden : N:o ni, öfver de hos Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare - Ståndet gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 67, i anledning af Rikets Höglofl.
[190G] personer bepröfvadt medel mot liktornar, vårtor, hudhårdnad och nagreltrång. och O " b 3. alltid denna inregi42 är 2-dra dragningen i Kulturhistoriska Föreningens lotteri på konst-, industrioch slöjdföremål. värde. Lottsedlar till 2 och 3 kr. säljas i alla boklådor. [1939] CO cd 1 Ännu På W i l h e l m B i l l e s förlag: Huru männen Se den större annonsen i n:r 3 för i år. [1434] Den ödesdigra frågan med dess svar af A g n e s S t e v e n s. [1736] finnas några få p e r m a r kvar till I d u n 1 8 8 9, dels i rödt och guld, dels i blått och guld. Priset är endast liaiiiiios, Flyglar &amp; OrplGUSTAF HOLMBLOM S KAPPFABRIP från de bästa svenska och utländska fabriker. Största lager! Billigaste priser! Fullkomlig garanti! Liberala betalningsvilkor! OBS! Äldre instrument tagas i utbyte. J. 25 öre, som torde insändas i förskott medels poslanvisning eller i sparmärken (ej Iduns Stora STyg-atan l e. Expedition. CD °CÖ CD Den, som önskar fin och god anjovis, bör hos herrar handlande efterfråga Benj. G. Mollen &amp; C:os i Lysekil och i synnerhet Mollens » Victoria-Anjovis », hvilken är non plus ultra. (G. 2093) [1784] 1SOO års Frö-priskurant utdelas SVENSONS Lilla cd gratis, sändes fränkov Nygatan Fröhandel 17, CD Stockholm. För porto tillkomma 30 öre. [1359] Ärade läsarinnor I Allslags inbindning af böcker, såväl musikalier som literatur, verkställes ordentligt och till moderata priser hos C. A. Appelgren, Bokbindare, Svenska Lösenoch Tjänstefrimärken köpas ända till 1,000,000 st. Prisuppgift jämte antal, af valörer och sorter till » Rolf », adr. S. Gumailii Annonsbyrå, Stockholm. (G.
J7 5, hemställas till Rikets Ständers bedömande. *1 måste äfven Herr Grefven hemställa, hvar Tjenstemsnnens säkerhet funnes, hvar säker, het för de contracters helgd, sorn Bolaget el. ler dess Ombud uppgjorde, och sist, hvar Statens säkerhet funnes P emedan, om Herr Grefven kunnat afsätta det capital, som honom an* ginge, för den händelse att Ständer»® funna detsamma böra återbäras, hvar och en annan af Bolagets Tjensteman dock icke vore i belägenhet att gora ett sådant offer, om det gälde. I öfrigt och för att fästa uppmärksamhet på den allmänna principen, samt hvartill det skulle leda, om en controllerapde autoritet in-* ginge i detaiiler, der dagligen sådana magta förekomma, är af Herr Grefven exempelvis framstäld en händelse, angående uppkommen fråga, om anläggning af en verkstad till anskaffande af flere mechanislcs inrättni ngar . hvilket ämne dock ej har gemenskap med eller utgör föremål för närvarande granskning.
Men jag anser som ett fe! i nuvarande ConstitulionsUtskotts redaclionsåtgärd, alt icke förslaget sid. 25 blifvit upställdt framför förslaget sid. i4; ty i den ordningen inkommo förslagen vid förra Riksdagen, så att dåvarande ConstitutionsUtskotts Memorial N:o 54 angår förändringen af ordet äge till vare berättigade, och N:o 55 förändringen till Ordinarie Professorer i stället för Professorer frän de verldslige Faculteterne. Jag skulle derföre tro det vara riktigast, om Herr Grefven och LandtMarskalken först framställde till afgörande förslaget sid. 25. Hvad Friherre Cederström anfört, att PresteStåndet ansett ordet äge betyda detsamma som skola, liar jag mycken anledning att draga i tvifvelsmål, emedan jag bestämdt vet, att Upsala Academie skickat blott en fullmägtig, men säkerligen blifvit af PresteStåndet ålagd att skicka tvänne, i fall äge bordt tydas med skola. Herr Rosenquist, Fredrik Leonhard: .lag anser frågan, om en förändring af i3 §. Riksdagsordningen vara af den beskaffenhet, att med dess afgörande gerna kan npskjutas, till dess de vid denna Riksdag 202 Den 26 Februari i f. m. väckte frågor om en allmän representationsförändring förekomma. Grefve Frölichj David: I anledning af Herr von HartmansdorfFs begäran, att man skulle upskjuta afgörandet af den nu ifrågavarande delen af nya redactionen till i3 §. Riksdagsordningen, intilldess den andra delen deraf, som finnes pag. 25 blifvit afgjord, får jag förklara, att jag icke anser detta vara rätta methoden. Ty, på sätt här redan af flere Talare blifvit anmärkt, angår den nu under öfverläggning varande redactionen endast frågan, huruvida alla Ordinarie Professorer kunna väljas, eller blott de, som tillböra de verldsliga Faculteterne, oell denna fråga är helt och hållet skiljd från den andra, huruvida man vill ändra ordet äge i §:n till vare berättigade.