Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I allmänhet torde orsakerna till denna folkökning vara desamma, som finnas anförda i 1838 års berättelse, nemligen det fortfarande fredslugnet, hufvudnäringarnes fortgående förkofran, de tidiga giftermålen hos tjenstehjonsklassen samt mängden af oäkta barn. Ingen annan farsot än smittkopporna bar träffat Länet, och de personer som deraf dödt äro så få, att man icke kan taga dem uti någon särskild beräkning utöfver den vanliga mortaliteten. Sedligheten kan icke anses hafva undergått någon särdeles märkbar förändring under den korta tid denna berättelse omfattar, likväl kan man snarare anse att den förbättrats än försämrats, i synnerhet hvad bränvinssupandet angår, hvartill hufvudsakligen bidrager att det nu mera än förr anses såsom skamligt att vara af starka drycker öfverlastad. För landet finnas inrättade 81 fasta och 30 flyttbara folkskolor, hvaraf likväl 1 fast och 3 flyttbara skolor, såsom tillhörande Fellingsbro socken, äro gemensamma för detta och Örebro Län. I dessa lil skolor undervisas omkring 6,760 Länet tillhörande barn. I allmänhet skicka föräldrarne villigt sina barn i skolan och se gerna att de blifva undervisade, men skolornas verkan på folkupplysningen kan ännu icke bedömmas, då ännu inga af dem som genomgått desamma kunnat träda i verksamhet såsom fullväxta personer, och i öfrigt skolornas gagn så betydligt beror på det sätt, hvarpå den undervisning, barnen fått, begagnas under den vigtiga tidpunkt af deras lefnad då de beredas till den helida nattvarden. O 8 Några särdeles framsteg har icke näringsfliten gjort, ehuru den i allmänhet kan anses vara snarare i tilltagande än aftagande. På välmågan i Länet hafva miss väx terne åren 1844 och 1845 icke kunnat undgå att menligt inverka äfven för åren 1848, 1849 och 1850, då återbetalningarna af de lån, hvilka af Eders Kongl. Majit nådigst beviljades och då räddade provinsen, till en del sträckte sig äfven till dessa åren. Dertill kommer att skördarne under samma år varit ganska medelmåttiga och att potatissjukan varit iner eller mindre herrskande.
I sammanhang härmed beslöts och att de förut indelte sju skole-rotarne skulle samman dragas till sex, och att skolmästaren skulle uppehålla sig och undervisa barnen en månad i hvarje rota, hvarjemte det och bestämdes att barnaundervisningen skulle inom Rödöns församling taga sin början med den 1:sta september och fortgå under october och november månader, hvarefter den skulle upphöra till den 1:sta februarii och vidare fortsätta under loppet af denna och af mars och april månader, efter denna tid medgaf Rödö socknemän uppå begäran af Näskotts församlings boer genom dessa fullmägtig kyrkoverden och socknesktifvaren Nils Jonsson i Bjerte, att deras antagne skolmästare skulle i nyssnämnde socken få under loppet af 2:ne månader med barna undervisningen derstädes sig sysselsätta emot en nöjaktig med Näskots socknemän af honom sjef öfrerenskommen vedergällning. Till slut frikände Rödö socknemän och det befullmägtigade ombudet för Näskotts socken underteknad ordförande från all den möjliga skada och förlust som förr eller sednare på ett eller annat sätt kunde drabba församlingen till följe af dess nu mot Kungl. Maj:ts nådiga förordning af den 18 junii 1842 stridande beslut, hvilket de ej ryggade, oaktadt alla af ordföranden gjorde föreställningar att sig till efterrättelse ställa hvad ofvannämnda författning i allo bjuder; erkännes dag som ofvan In fidem J. E. Grahn past.adj. i Rödön Justerat den 30:de junii 1844. J. E. Grahn. Å samtelige socknemännens vägnar H. Larsson, Jonas Jonsson i By Johan Pehrsson i Wejmon. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 82–83, ÖLA.
Återstår så lunda blott det moraliska inflytande som Hufvudstädernes bibehållande utöfvar på folkets föreställningssätt, såsom anledn. att befästa dem: emedan deras stora omfång, deras och den kringliggande nejdens rikedom äro betänkliga förhållanden, då Staten äf venlyrar att vederfaras stora förluster, om de blottställas för ve dervärdigheten af en belägring. Om man derjemte tager i betraktande de oerhörda summor som fordras för deras ht fästande och för deras förseende med krigsförnödenheter, lifsmedel och an dra föremål för en stor Garnisons och för en talrik befolknings behof; så skall man komma till den slutsats, ätt Staten i allmänhet vinner ojemförligt större fördelar genom dessa summors användande på befästande af andra punkter eller genom förökandet af sin truppstyrka.» Jag tillåter mig ännu en citation, utur Consideralion sur Varl de la gucrre par M.r Lc Lieutenant General Vicomle Ragniat, Premier Inspecteur General du Gente. »Hvad Hufvudsläderna angå så föranleder vanligtvis vekligheten och sedeförderfvet hos deras talrika innevånare och dessas oförmåga att uthärda de försakelser kriget medför, ett oöfver vinnerligt hinder för deras försvar.» »Man bör derföre inskränka sig till försvaret af vägarne till Hufvudstaden genom Arméeeorpser, understödda af för tillfället upkastade förskansningar; och man bör icke allt för långt ifrån Hufvudstaden anlägga en betydlig Centralfästning, till en allmän arsenal för vapen, Artilleri, och förråder af alla slag.» Den tidpunkt torde icke vara aflägsen då man kommer till det tankeslut, att det hade varit mera välbetänkt och nyttigare om de kostnader, som blifvit nedlagde på Carlsborg, i st. blifvit använda på någon väl vald punkt emellan Grisslehamn och Stockholm. Anläggningen af Bomarsund hade bordt dertill lemna några anledmr. Men Svenska Kabinettets politik visade 1820 åt ett annat håll; och man synes först helt nyligen hafva uptäckt den politiska kompassens missvisning i denna del. 9-1 Den 24 Januari.
IVl:t stadkästade Utslag, egen försummelse oeb klera,ig uragtlätenbet, att gifva akt pä kärekomne varnings,v lag anser bonom köljagteligen böra gälcla allt bvacl konungens dom slägger bonom att betsla, vcb afskrifning icke böra beviljas för annat, an <le räntor ä allmänna meclel, bvilka sedermera^ upplupit uncler akvagtan pä It. 8t:rs beslut. litt gf öe skäl, pluraliteten anciragit för afskrifning ak clet ^///nännas fordringar, 29,000 b:dr, nemi. möjligbeten att derigenom freda enskr/eka kran förlusten ak deras ,4,5oo b:dr s^nes sta i en särdeles motsägelse med ett förut af rNa-ksocb /iaglltskotten tillstyrkt, samt ak b. 8t:r nyligen kattadt beslut, eller ack bevisa olika äsigter bos Utskotten, dä det blott är kraga om i allmänbet, oeb icke om /ler-so/r i szmnerbet.
Vid hvarje allmän Sammankomst utser Ridderskapet och Adeln d:o §. 37. en af sju ledamöter bestående Riddarhus Direction, genom val Rh3-0. särskildt till Ordförande och hans suppleant, och särskildt till Öfrige ledamöter jemte tre suppleanter; hvarvid å vallistorna jemväl särskildt utmärkes, hvilka väljas till ordinarie Ordförande och ledamöter eller till suppleanter. Denna Direction besörjer och förvaltar Riddarhusets angelägenheter, enligt utfärdad instruction, som äfven innehåller föreskrifter för Riddarhusets tjenstemän. d:°§.38. g. 31. Bhs-O. Med Riddarhus-Sekreterarens äfvensom Riddarhusets öfrige tjenstemäns tillsättande vid inträffad ledighet förhålles på sätt Ridderskapet och Adeln derom förordnar. g. 32. d:o §. 40. Till befrämjande af ordning vid Ridderskapet och Adelns Rhs-O. Sammankomster, bör en särskild stadga af Ridderskapet och Adeln uprättas och till efterrättelse i Riddarhus-salen anslås. Riddarhas-Utskottets Betänkande N:0 8. 15 g. 33. Best utes af Ridderskapet och Adeln ändring eller tillägg Motsv. uti denna Biddarhus-Ordning. öfvert emnås beslutet derom till Konungens nådiga stadfästelse och blifver, derest det oförändradt gillas, genast efter slutad Sammankomst gällande. Skulle Konungen icke finna för godt att förslaget i dess helhet gilla, utan förändringar eller tillägg i stället föreslå, eger Ridderskapet och Adeln, derest icke Konungens proposition antages, att nvit förslag till Konungen ingifva. Sker intetdera eller antager Konung-n icke Ridderskapet och Adelns senare förslag, blifver den förra Riddarhus-Ordningen oförändrad gällande. Reservationer. äro afgifna vid §. 6. Af Friherre Leuhusen, F. O.: Då ett af de förnämligaste föremålen för Ridderskapet och Adelns sammanträdande hädanefter är att öfverse och granska de under Riddarhus
I Kongl. Maj.ts nådiga Förordning om bränvinstillverkning den 26 Oktober 1860, § 28, stadgas: ”att kontrollör, som antages särskildt för hvarje termin, hvarunder bränvinstillverkning är tillåten, erhåller under tiden af Staten arfvode med minst Fyra IUdr och högst Atla R:dr om dagen, och af bränvinslillverkaren, utan ersättning, kost och eget, möbleradt, eldadt och städadt boningsrum å det ställe, der bränvinstillverkningen eller dislilleringen utöfvas. Att det sålunda utgående alternativa arfvodet, som i de flesta fall bestämmes till högsta beloppet, är alltför mildeligen tilltaget, bevisas bäst deraf, att under hvarje år, åtminstone i min hemort, eli mångdubbelt antal kontrollörer, emot bränneriernas antal, sig anmäla, och att till och med tjenstemän af ganska hög värdighet icke akta för rof att en slik befattning emottaga. Jemför man det arfvode en sådan kontrollör, jemte (ritt vivre, åtnjuter med hvad som bestås Svenska folkets Representanter, hvaraf flere ej lära halva mer än 4 å 5 R:dr om dagen, ehuru de måste dermed underhålla sig i hufvudsladen, så företer sig en ganska märkbar skilnad, hvars rättvisa ingen lärer vilja åtaga sig att försvara. Det lärer ej eller kunna bestridas, att riksdagsmannakallet ät minst lika så vigtigt samt fordrar lika stor sjelfständighet och redbarhet, som en kontrollörs befattning, och likväl lärer ingen riksdagsman, äfven af de bäst aflönade, hafva ett så högt dagarfvode som kontrollören, om man tager i beräkning lefnadskostnaderna, sorn ej kunna undvaras. Jag anser det hvarken orättvist eller obilligt att ifrågavarande arfvode något, 488 Motioner i BondeStåndet 1862.
I)å dess Secreterare nu åtnjöt endast 55g R:dr 24 sk., med derunder begripne 53 tunnor spanmål, men denna lön ingalunda motsvarade de honom åliggande göromål, hvilka påkallade serdeles noggranhet, har Kongl. Maj:t äskat, att lönen måtte höjas till 1,200 R:dr, utan något spannmåls -anslag; i sammanhang hvarmed är vordet begärdt: att Revisorns lön, nu uppgående till 3g5 R:dr 24 sk. med 37 tunnor spanmål, må ökas till 5oo R:dr, jemväl ulan spanmåls-anslag; att för erforderligt skrifvare-biträde en årlig summa af i5o R:dr måtte ställas till Commissionens disposition; att arfvodet till Vaktmästaren måtte bestämmas i ett för allt till 100 R:dr, expence-summan förböjas till 5oo R:dr, och såsom hushyres-medel för Commissionens Archiv uppföras 200 R:dr; hvarigenom Tabell-Verkets Stat, nu uppgående Lill 1,623 R:dr 36 sk. med 98 tunnor spanmål , skulle komma att uppgå till 2,65o R:dr och således ökas med 1,026 R:dr 12 sk., hvaremot den förhöjning, som egt rum, då Riksmarkegångspriset för spanmålen öfverstigit 7 R:dr tunnan, korinne att besparas, jemte det att anslaget lör skrifmaterialier och expencer befriades från berörde utgift af 200 R:dr husby res-ersättning. Utskottet, som medgifver angelägenheten af en efter tjensternes vigt och trägenhet lämpad tillökning i Tabell-Verkets Stat, får hufvudsakligen, i enlighet med hvad Kongl. Maj:t föreslagit, tillstyrka, Bih. till R, St. Brot. 1844, 4 Sand. 1 Afd. 13 Haft. I 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 3g. att densamma måtte bestämmas sålunda:
Betcinkanäen, 323 Utskottet icke inse, då dessutom vid samma Akademi icke finnas några med lön försedda lärare, hvilka skyldigheten till sådana Föreläsningars hållande kan ålaggas. Memorialets författare synes för öfrigt icke hafva rönt eiler ock ej erinrat sig ds Kongl. LandtbruksAkademjen Nådigst gifna Stadgar och Reglementen, hvilka vidare uppgifva förhållandet i afseende på Akademiens föremål och äro för anmärkningarnas besvarande tillräckeligen upplysande. Hvad för det andra vidkommer beskaffenheten af Akademiens Central-Verkstad, så känner Utskottet och kan med säkerhet uppgifva, att denna inrättning är helt och hållet ett privat företag af Directeuren Blom. Akadeänien är endast ägare till byggnaderna, dem hon till Entrepreneuren afstått, med vilkor, att han på eget ansvar skali efter lemnad modell förfärdiga och för egen risk försälja de redskap som requireras. Hela kostnaden, utgift och inkomst, äfven sorn behållning och vinst, om någon erhålles, blir för hans räkning. Akademien är icke säljare af något enda redskap, utan endast köpare, mot lika betalning som allmänheten. De redskap, Akademien således koper, täckes Kongl. Majit af eyde Hufvudtiteln i Nåder låta betala, för att skänkas åt Hushållssällskaperpa, hvilka enligt Akademiens yttrade begäran böra i Landsorterna anlägga egna Verkstäder, der samma redskap kunna tillverkas för ett lindrigt pris, som icke kan begäras i hufvudstaden, der jern och viike, men i syn - 324 Besy. och Ekon. Utsi;. Bctänkanden. nerhet bränsle samt arbetslöner, äro vicia Syrare än på landet. Utskottet, sorn om dessa redskapers allmänna kringspridande redan till Riksens Höglofl. Ständer aFgifvit sitt utlåtande, har sig äfven bekant, att i flera Landsorter, genom hushållningsSällskapernas försorg, Kongl.
Fru Grefvinna, hälsa Sophie ifrån mig, och bed henne å mina vägnar emottaga detta garnityr. ( Tar ett etui af bordet ) Jag önskar hon ville bära det i morgon på Drottningholm, der jag ämnar anställa en fest till hennes ära. G r e f v i n n a n . Jag skall med största glädje uppfylla Ers Maj estäts uppdrag. Tillåt att jag g enast skyndar till Drottning en. G u s t a f . Gå min Gref vinna. Hu r angenäm er närv aro än är för mig, vill jag inte l ängre beröfva henne nöj et deraf . Vi återse hvarandra i morgon afton. ( Han följer henne till dörrn. Grefvinnan går. ) ELFTE SCENEN. EN KAMMARHERRE. GUSTAF. Ah , redan! Bed h errarna stiga in. ( För sig ) Menniskan måste återigen försvinna och Diplomaten intaga hans plats. ( Sätter sig till ven ster. ) TOLFTE SCENEN. FERSEN. PECKLIN. GUSTAF. Välkomna mina Herrar. ( Räcker Fersen handen .) Ni mötte viss t er svägerska, Grefve Fersen, hon har nyss skänkt mig nöjet af si tt besök. ( Till Pec klin ) Hu r befinnner sig er älskvärda Friherrinna, General Pecklin, hofvet h ar alltför länge saknat hennes närvaro. Oh, jag smickrar mig med att lika litet glömma bort det sk öna och goda i mi tt land, som jag skall förgäta det stora och utmärkta. F e r s e n . Det är nogsamt k ändt, att Ers Maj estäts konungsliga hägn omf attar allt hvad som är värdigt dets amma. G u s t a f . Gifve Gud, att min goda vilja också kunde uträtta något för Rikets bästa, men hvart j ag ser omkring mig, finner jag blott nya anledningar till sorg och o ro , och j ag har derföre kallat er hi t, för att i trogna undersåters hjertan få nedl ägga mina bekymmer. P e c k l i n . Vi förstå och dela dem uppriktig t. 38 G u s t a f .
Alm, Ask, Bok, Björk, Ek och andra ej specificerade sådane trädslag som växa inom landet Furuoch grantimmer: otillhugget eller sågblockar tillhugget, ej specificeradt 100 R:dr v. 100 R:dr v. 100 R:dr v. lo 25 10 Bandstakar 100 stycken i Bräder och Plankor, sågade af ek och ask . Enträd och Enstafrar 100 R:dr v. 100 stycken 10 12 Gevärsstocks-ämnen 1 dussin 12 Handspaks-ämnen 1 dussin 4 Läkter, huggne eller täljde 1 tolft — 10 sågade 1 tolft — 0 Master, Bogspröt och Spiror: af 40 tums omkrets och deröfver, 10 fot från storändan 1 stycke 2 af 20 till 40 tums omkrets, 10 fot från storändan 1 stycke 1 slycke 20 12 derunder Pump träd, oborrade; se Master och Spiror. Ribbor, längre eller kortare 1 tolft 9 Anin. Vid export af Ribbor bör behörigen styrkas, att de äro fyrkantiga och förfärdigade genom söndersågning af större timmer; i hvilket afseende betyg öfver nämnda förhållande skola vid Tull-journalerne bifogas. Sparrar af furu och gran af mindre tjocklek än 8 tum midtpå 1 stycke 8 Anm. Sparrar af furu och gran kunna utföras både liksidiga och platta. Dimensionen af deras tjocklek bestämmes efter fjerdedelen af deras total-omfång midtpå, så att t. ex. en Sparre, som på två motsatta sidor innehåller 10 tums tjocklek och på de öfriga endast G tums, kommer att vid lullklarering behandlas lika med en hvars alla fyra sidor tvärtöfver innehålla hvardera 8 tum. Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 197. 593 Qvantilet för tullberäkningen. Utförselstull. Banko. R:dr sk. rst. Trädvaror:
2:o) Pensioner, gratifikationer, som afskedade tjenstemän eller deras enkor, m. fl., erhålla eller andra personer njuta af allmänna fonder, lifassuranser etc. 3:o) Bidrag, som andliga stiftelser, kloster etc. erhålla af staten, offentliga fonder eller kommuner. 4:o) Alla här ofvan under litt. é, f & g omförmälda, från näringsskatt befriade personer, eller: skriftställare och bildande konstnärer, läkare, kirurger, veterinärer, barnmorskor, lärare i städer och kommuner med under 4,000 invånare. Ilbo Räntor af lån eller stående skuldfordringar, lifräntor eller andra ett kapitals räntor motsvarande fördelar. Befriade från inkomstskatt äro: i Lsta klassen: idkare af yrken och handteringär, hvilka i fråga om näringsskatten äro ställda i lägsta klassen och der icke erlägga mera än 2 fl.; i Il.dra klassen: officerare och soldater uti aklif tjenst i och för deras tjenste - aflöning, de inkomster, som fromma stiftelser, skolor, hospitaler etc. njuta af allmänna eller enskilda fonder, och hvarje årsinkomst inom Ihdra klassen, icke öfverstigande G00 fl. (920 rdr); i III:dje klassen: räntor för i sparbanker insatta kapitaler. Bevisar någon, att han icke eger en lotal årsinkomst, som, utan afdrag för skulder, öfverstiger 300 floriner, så kan han fordra att blifva från inkomstskatt och från den gäldenären genom lag medgifna rättigheten att afdraga 5 procent från räntan befriad samt att återfå afdraget, om det dessförinnan blifvit erlagdt. Inkomstskatten grundas på ,de af den skattskyldige lemnade uppgifter (Bekenntnisse, Fassionen). De ingifvas skriftligen, antingen personligen eller genom befullmägtigadt ombud, hvilket i sådant fall ikläder sig ansvaret för uraktlåtenhet eller underslef (tredubbla skattebeloppet). För minderåriga eller myndlingar har fadren, målsmannen eller förmyndaren att inlemna uppgift; för handel, fabriker etc., den eller de, som leda affärerna, att fullgöra detta åliggande. Uppgifter af I & II klasserna omfatta följande 6 rubriker:
Deras anhällan såsom det ägnade dea underdäniga wördnaden för en Konung, af hwars eget »välbehag berodde akt pä saluma anhällan göra afseende eller ej. Uti intetdera fallet, och ehwad bemärkelse halst antagcs, kan Urfelt,! anse sig haswa felat till den grad akt förtjena cn säde:: direct alalan, anstäld uran att Högloft. Niddcrskapet och Adckn ens hade Srg bekant, hwanirän det förmenta felet härrörde, em dek war'«p:'Zms eller onpmärksamhetens, till^ kon.Mit genom mchlydtiiur eller Mltzjftrifning. Emedlertid skall Utstoinr tröstas af sine afsig» ters renhet och af dek wstrdiga behaNdlings-sätt Utstokter rönt af de öfrige R. lpective Riks Stånden, hwilka rättwisat och godkanr Utffosrers akgärv. Sllitclrgen auhalier Utlleottek wörbsammeligcn att »indfä del in exrenso af der hos Högloft. Ridderff'apel och Adeln i asilevning af det ätaladc CrpeditionS Försiagct den 22 sistledne hällne Piotocoll. Stockholm den 2; Nowember 1809. 6u8tsk O',älb>eä^kl. W. Oar^slan. 6. 8ras! v. kkolskern, L. 8>Ivsr8ko!pe. (sasp. W. Lbrenhvr^. stacad ^äjsrlrsrk. borner. Ixlicolans Oar6sl!. L. ^l. loivia. 83m.kr.2liLrvo^e!. Lsr! l^r. borström. Wa8e!!. ^enclers OlossLvn, - Ian fansson. OäValerius.
P. U. 73o. — i 38 §. V. B. 652. A. 692. P. U. 730. — i 14 §. V. B. 652. A. 691. P. U. 73o. — i 29. §. V. B. 656. A. 691. P. U. 838. — i 68 «. VI. B. 116. A. 122. P. U. 186. Riksdagspredikan vid Riksdagens början, invitation till afhörande af. I. 19. — hållen I. 26. — vid Riksdagens slut, invitation till afhörande af. VI. 257. — hållen VI. 290. Riksdagsrelationer, om uppgörande af. lil. 313. B. 748. Å. 779. P. U. 799. IV. U. 661. V. A. io3. P. U. 144. E. i347. Riks-Discont-Verket, att dess utlåningsbelopp måtte blifva oberoende af hvad Götha Canal på dess anslagna Lånbiträde begagnar. lil. B. 811. IV. A. 98. P. U. 116. — om upphäfvande af några stadganden för. IV. B. 475. A. 532. P. U. 537. 92 Riksgälds-Contoiret, angående conlrollen å de till detsamma från Länen inkommande redogörelser. V. B. 3o7. A. 498. P. U. 519. E. 663. om Reglemente för. VI. B. 115. A. ia3. P. U. 186. angående aflöningen vid. V. B. 1333. Å. 1507. P. U. 1564* VE U. m. B. 115. A. 175. P. U. 187. berättelse om revision af, år 1813. I. 16. 20. R. 99.
Ägare af mindre lyftpannor hafva, till följd af detta sednare stadgande, icke fört sina afkylningsredskap till förseglingsmölet, hvarefter de blifvit tagna i beslag och ägaren dömd att böta 33 r:dr 16 sk. b:co. Mig synes onödigt alt försegla någon afkylningsredskap, enär förseglingen anbringas på panna, hatt och reetificator. I afseende på tiden för verkställande af förseglingen, bör Landshöfdinge-embetet, på kronobetjcningens reqvisition, bestämma dagen, afpassad efter kronobe!jeningens ledighet, för lyftpannornas försegling uti utfärdade tryckta kungörelser, hvilka böra uppläsas minst i4. dagar före bränningsterminens utgång. De inmurade pannorna förseglas, der de, enligt 8 §:n äro uppgifna att linnas, för hvilka förrättningar de uti 10 §:u föreskri Ina förteckningar må tjena till ledning. Vidare bör uti denna § eller 26 §:n tilläggas: Skulle ej alla uppgifna lyftpannor blifva framlemnade till försegling den pålysla dagen, böla den uteblifne 32 sk. b.co, och utsändes derefter vederbör, att på pannc-ägarnes bekostnad verkställa försegling å da pannor, sorn å den utlysta dagen icke blifvit till försegling framhafda. Skulle anmäld inmurad eller lyftpanna blifvit försåld, eller såsom bränrivinsredskap onyttig gjord under bränningstiden, skall förseglaren derom underrättas, emot bevis, vid utlyst förseglingsmöte. Sker det ej, ersätte den, hvilken den uraktlåtna skyldigheten ålåg, förseglingsmannen dess resekostnad, derest lian till försegling af sådan redskap sig infinner. Hvad derefter sjelfva hufvudsaken angår, så får jag i allo förena mig uti hvad Frih. Hamilton yttrat. Jag anser det vara enda sättet för brännvinsbrännarne att komma till det mål, hvartill vi syfta, och dit vi icke komma, om vi fortfara alt tillverka denna vara efter gamla systemet.
Som likväl, under iakttagande af de åsigter angående belägenheten, hvilka Rikets Ständer yttrat, Öfver-lntendents-embetet förklarat sig icke kunna, för uppförandet af en ny Riks-arkiv-byggnad, föreslå någon lämplig plats, om ej tillfälle dertill, genom inköp af någon passande, bebygd eller ohebygd, tomt på Riddarholmen eller i staden emellan broarne, kunde beredas; och då, under sådana omständigheter, uppbyggandet af ett nytt hus för Riks-arkivets behof måste komma att medföra ganska betydliga kostnader; hade det af Öfver-lntendents-embetet, redan i underdånigt memorial af den 1 Juli 1856, framställda förslag om Riks-arkivets • i • inrymmande i det numera till Kronan inköpta s. k. Geijerska huset, N:o 1 i qvarteret Riddarholmen, kommit under iornyadt öfvervägande. 76 Expeditions-Ulskottels Förslag lill underd, Skrifvelse N:o /92. I detta hänseende innehåller den nu aflåtna nådiga Proposition, alt, när Rikets sednast församlade Ständer, genom underdåniga skrifvelsen af den 12 Februari 1858, anvisade 140,000 R:dr R:mt för inköp af sistnämnda fastighet med dertill hörande tomt och åbyggnader, hade sådant hufvudsakligen skett för att hindra ett derstädes tiliämnadt byggnadsföretag af det omfång, att den närbelägna Riddarholrnskyrkan skulle kommit att till stor del undanskymmas.