Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Arrende-Contractet om Ädelfors omnämnda Klefva Koppargrufva, Kpngh Maj:t förklarat denna Grufva, i händelse Innehafvaren densamma med arbete försvarat, vara att anse som en dess enskilda egendom; dock att den rättighet till skogsfång för Kopparsmältningen inom det förra Guldverks-districtet, hvilken varit honom, såsom Arrendator af Guldverket, enligt Arrende-Contractet medgifven, icke kunde, sedan arrenderätten upphört, Guld verket blifvit nedlagdt och de, rörande Skogarnas begagnande inom Guldverks-districtet, gällande Författningar i följd deraf förfallit, ega rum. De till målet hörande Handlingar varda liärhos öfverlemnade; och blifver det angeläget, att Rikets Ständer meddela Kongl. Maj:t deras svar, så fort sig göra låter, derest de åtgärder, som med ifrågavarande Hemman och Lägenheter komma att vidta - »4 Bit:.till K. M. jy.lrfiga. Propos N o 3o. »as, skola hinna föranstnllas, innan tiden ' il höst-utsädet nästkommande år inträffar» Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-Utskott med ali Kongl. Nåd och Ynnest välbevågen» Datum ut supra» CARL »IOHAN» M. G. Danckwardt. Utdrag af Proiocollet öfver Kammar* Ärenden, hållet in för Hans Maj:t Kon* ungen, uti Stats - Rådet på Stockholms ■ Slott den t3 November 1828. Närvarande: Justitiae StatS-MinisterÄ H. E. Hr Grefve Gyllenborg. Statsministern för Utrikes Ärendena H. E. Hr Grefve af Wetterstedt. Stats-RAden : H. E. Hr Grefve Rosenbladt H. E. Hr Grefve Mörner. Bil. ‘till K. M. Nadina Propos. JV.-o .Jo. i 5 II. E. Hr Grefve Löwenhjelm. Friherre af Nordin. Schwan. Grefve af Ugglas. Hof-Cäncelleren von Schulzenheim. Sfats-Secreteraren Danckwardt.
Beiänkanden, holms, och Abraham Jönsson från ÖsterGöthlands Län instämt. 11:0 Af Riksdagsmannen Per Benctsson från Halland är uti Memoria! anfördt, hurusom skyldigheten att bestrida fångars forslande är i betydlig nion känbarare, än Gäst * O 7 gifveriskjutsen och nied vida större ansvarighet förenad; i anseende hvartill Riksdagsmannen ansett billigt och yrkat, dels att Fångskjutslegan måtte fastställas lika som för Gästgifveriskjutseri, dels ock att författning mätte vidtagas, det till fångföringens bestri. dande ej må an lås sådane hemman, som äro mer än-gcdels mil från Landsvägen belägna. 12:0 Slutligen har Riksdagsfullmägtigen Lars Olsson från Calmare Län yrkat förhöjning, så väl i Kronosom Fångskjuts-legan med 50 proc. å dess nu vanande belopp eller 12 sk. Banco för milen å den förra, men å fångskjutsen tili lika belopp med hvad för Gästgi. veriskjutsen nu erlägges, eller framdeles kan komma att bestämmas. Då Utskottet, såsom en nödig förbere, delse till fullständigt besvarande af den i alla afseenden för Sveriges Jordbruk rich näringar vigtiga fråga: Om dess uråldriga Skjutsinrättnings bestånd eller möjliga förändring, med omsorg granskat, icke allenast de motioner, som i detta ämne vid innevarande RiksMöte blifvit afgifne, utan äfven dan behandling, som detta så ofta omtvistade föremål fått vidkännas vid de föregående Riksdagar; så har Utskottets uppmärksamhet först blifvit fästad på det mindre lugn, som alltid synes hafva åtfjijt dessa ofverläggnin - Besv, ock Ekon. Utsk, Betänkanden. 727 gar, och dernäst på de åtskilliga slutföljder, hvilka, till hufvudsaken alldeles icke hörande, likväl dermed blifvit oskiljaktigt framställda, och således betydligen försvårat omdömet i det hela; tvänne omständigheter, af hvilka, vid all slags öfverläggning, den senare merändels blifver en säker följd af den förra.
Detta är orsaken, hvarföre jag tillstyrker §:s antagande, utan att jag likväl, i händelse den skulle afslås, skall besvärj, med votering, emedan jag å andra sidan inser de svårigheter, som med dess antagande kunna vara förenade.- Ilr Cederschjöld: Jag har vid flera riksdagar, särdeles vid denna, upplefvat så, många förunderligheter, att 368 Den 17 Mars e. m. tift icke mera förundrar mig, att en ledamot yttrat sin förundran deröfver, att en annan kan hysa olika åsigt med honom. Jag skall dock utbedja mig att få något ytterligare redogöra, hvarföre jag vågar hysa en med hans motsatt mening. Man har sagt, att Regeringen redan har rättighet alt moderera sedeltillväxten uti rättigheten att vägra inrättandet af dylika banker; men helt annat är denna rättighet och helt annat att kunna moderera eller förekomma missbruken uti begagnandet af den octroj, som bolaget erhållit. På 20 år kunna stora förändringar tima, och oaktadt en bank ansågs behöflig i början, kan likväl fara för myntvärdet sedermera uppstå, om den för långt utsträcker sin sedelu(gifning. Jag kan derföre icke finna, att det ligger någon obillighet eller orättvisa uti, att ett sådant vilkor fästes vid beviljandet af bankprivilegium. Regeringen förbehåller sig nemi., vid beviljandet af privilegium, rättighet att förekomma, att icke sedelutgifningen sträckes ända derhän, att landet skadas. Man har sagt, att om dem ålägges att röra sig med silfver, vore all fara förekommen. Förhållandet vore likväl då detsamma som nu. Så länge silfver funnes i statsbanken, vore det lika tillgängligt för privatbanker som bankens pappersmynt. Det är gifvet, att en större utgifning af dylika sedlar skulle verka på penningetillgången i allmänhet, att en beloppet af privatbankernas creditsedlar motsvarande mängd btcosedlar kunde blifva umbärlig i rörelsen och inkastas i Banken, samt silfver derför uttagas och utföras ur landet, för att hindra coursen att stiga.
Med de förbehåll samt betalningsvilkor, som i nedanstående 82 och 83 §§ finnas bestämda och emot vederbörande låntagares förbindelse att ansvara för fullbordandet af härmed understödda arbeten, hafva Rikets Ständer beviljat följande lånebidrag, nemi.: l;o till staden Westerås, för utvidgande och förbättring af hamnen vid nämnde stad, ett lån af tjugutusen Riksdaler; 2:o till staden Wadstena, för hamnanläggning derstädes, ett lån af trettiotvåtusen Riksdaler; 3;o till staden Warberg, såsom ytterligare understöd för dervarande hamnanläggning, ett lån af femtontusen Riksdaler; 4:o till staden Christinehamn, för uppmuddring af hamnen och segelrännan vid denna stad, ett lån af tjugufyratusen Riksdaler; 5:o till det för anläggning af en jernväg mellan Sjöändans lastageplats och Christinehamn bildade bolag, ett låneunderstöd af Sextiosextusen sexhundrasextiosex Riksdaler trettiotvå skillingar för utförandet of besagde företag; kommande i afseende på sättet och tiden för dessa låns utbetalning jemväl de i ofvan åberopade §§ härom meddelade stadganden att tillämpas. Stats-Utskottcts Memorial, N:o 533. o J\s 555. Memorial, angående öfverlemnandet lill Kongl. Mayl af det nya Reglementet för Riksgäldskontoret, (ltgs Afd.) Du det, med undantag af några §§, numera uppgjorda samt af Rikets Ständer gillade och fastställda reglementet för Riksgäldskontorets framtida rörelse och förvaltning, serdeles i afseende på verkställigheten af de å nämnde Verk anvisade utbetalningar, innehåller åtskilliga närmare bestämmelser, än Rikets Ständers härom beslutade underdåniga skrifvelse; anser Stats-utskottet angeläget, att Kongl. Majit erhåller kännedom om hvad uti detta reglemente rörande omförmäldte utbetalningar blifvit stadgadt. Men som, i anseende till Riksdagens förväntade snara afslutande, ett serskildt exemplar af besagde reglemente svårligen torde hinna att dessförinnan utskrifvas och till Kongl.
Rutström från Norrbottens län afgifvet memorial, deruti han omförmält huruledes förre Riksdagsfullmäktigen från nämnde län Johan Jakob Rulberg, efter att hafva bevistat nio på hvarandra följande riksmöten, slutligen under 1853— 1854 års riksdag aflidit samt efterlemnat sin enka i så bekymmersamma och ytterst torftiga omständigheter att hon måste till mannens borgenärer afstå hela boets egendom, i följd hvaraf hon nu, vid 65 års ålder, icke hade någon annan utväg, än att för sin återstående lifstid öfverlemna sig åt socknens fattigvård; hemställande, i anledning häraf, motionären, att Rikets Ständer måtte åt Rutbergs enka bevilja en årlig pension af 300 R:dr R:mt. Enär framlidne Riksdagsfullmäktigen Rutberg under en lång tidföljd egnat sin hufvudsakligaste verksamhet åt allmänna angelägenheter och under 10 på hvarandra följande riksmöten med nit och utmärkelse utöfvat representant-kallet för den ort. hvars förtroende han tidigt förvärfvat och sedermera städse bibehållit, anser Utskottet dessa omständigheter, tillika med den nödställda belägenhet, hvaruti hans efterlemnade enka vid öfver 65 års ålder sig befinner, förtjena att af Rikets Ständer behjertas; hvadan Utskottet tillstyrker, att aflidne Riksdagsfullmäktigen J. J. Rutbergs enka Brita Ulrika Granström må på allmänna indragnings-staten uppföras till åtnjutande af en årlig pension å 300 R:dr R:mt. 94:0.
Jag inser icke något hinder för R. o. Ad. att, med Konungens bifall, genom val bestämma hvilken, som vid hvarje riksdag bör anses för den främste ledamoten, när Landtm, är hindrad att föra ordet. 24 § handlar om alla Ståndens secreterare, utan afseende-på något prerogativ, men 26 § bestämmer R. o. Ad:s prerogativ att, vid riksdags öppnande, få åtfölja Konungens Den 28 December. 685 person. 28 § ålägger R. o. Ad. att välja genom electorer. 39 § förordnar bestämdt om R. o. Ad:s prerogativ alt föra ordet uti R. Sl:s Ulsk., dock icke efter nummerordningen, ulan enligt Ridd.- Ordn. 57 § lemnar eli prerogativ åt R. o. Ad:s arcliiv all förvara ett exemplar af prot.utdragen. 68 § lemnar alla Stånden lika rättighet att, ”i den ordning de lämpligast finna”, välja revisorer; och 79 § nämner särskildt R. o. Ad., endast för alt uttrycka det sjelfskrifven och vald riksdagsman, enligt denna §, anses uti samma predicament; och ytterligare hänvises lill Ridd.Ordn. •lag har nu uppgifvit alla de §§ i grundlagarne, som innefatta något särskildt stadgande rör:de R. o. Ad.; men häraf kan jag icke finna häntydning pä något prerogativ, som kan lägga hinder i vägen för val af Utskrs-ordförande inom R. o. Ad. Tvertom, mig synes, ali lagstiftaren sökt lemna R. o. Ad. tillfälle att, i fråga om representationen, kunna åstadkomma ändringar, ulan rubbning i grundlagarne, enär vid alla tillfällen Ståndets ordningsstadga, Ridd.Ordn., blifvit åberopad såsom lag.
I öfrigt liar hvad Utskottet i förevarande ämne hemställt och tillstyrkt, blifvit af Rikets Ständer gilladt. Stockholm den 19 Juli 1860. Beservat i o n är anmäld af Herr Berger, beträffande Utskottets åtgärd med de återremitterade 57 och 40. Stockholm, tryckt iios Sam. K c ms te dt, 1800. Stats-, JBevilln.- samt Allm. Beseoch Ekon.-Utslottets Memorial N:o 22. 1 JW *8. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Äng. 1860, kl. 10 f. m. Memorial, i anledning af återremiss af BetänkandeI N:o 20, angående restitution af erlagd tillverknings-afgift för exporteradt bränvin. Ridderskapet och Adeln har återremitterat Utskottets i ofvanberörda Betänkande gjorda hemställan, att af Herrar von Mentzer, C. F., Friherre Silfverschiöld, C. 0. och Friherre Rehbinder, F. W., samt Riksdags-fullmägtigen Per Persson frän Wermlands län väckta motioner, i hvad de alse beviljandet af restitution utaf erlagd tillverknings-afgift för bränvin, som från Sverige erporteras, icke mätte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda; hvaremot samma hemställan blifvit af de öfriga Riks-Stånden godkänd; och som i frågor af omförmälda beskaffenhet tre Stånds mening utgör Rikets Ständers beslut, finnér Utskottet förutnämnda återremiss till någon vidare åtgärd icke föranleda: hvilket för Ridderskapet och Adeln härmed vördsamt anmäles. Stockholm den 10 Augusti 1860. Bih. till R. St. Fröt. Ank. till Betänkande, föranledi af älerremiss å Utskottets Utlåtande N:o 8, i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse med det af Kommitterade afgifna underdåniga Betänkande och förslag, angående skjutsningsbesvärets ordnande, dels ock väckte motioner i samma ämne.
Registraturets renskrifning syntes ock vara ett alldeles öfverflödigt arbete, då de med justerings—påskrift försedda original-koncepten, hvilka obestridligen måste anses mest tillförlitligt upplysande, kunde årsvis och i nummerföljd inbindas, för att, likasom protokollet, utgöra bilaga till diarium, hvilket sålunda, jemte dessa, komme att innefatta fullständig redogörelse lör alla af Under-styrelsen handlagda ärenden. Med iakttagande af den utaf Kommitterade föreslagna, förändrade prolokollsförings-method, hålla Kommitterade före, att de göromål, som nu åligga Understyrelsens två notarier, blifva så förminskade, att dessa göromål kunna åläggas en tjensteman att ensam besörja. Kommitterade, som förutsett att denne tjensteman vid vissa tillfallen, då mera invecklade frågors behandling hos Under-styrelsen kunde iöranleda till vidlyftigare diskussion och skiljaktiga meningar, skall blifva tillräckligt sysselsatt med de honom egentligen tillhörande bestyr; hafva likväl, i betraktande deraf, att, vid andra tillfällen, då ärenden kunde förekomma, som icke behöfde att i protokollet utredas, men deremot föranledde trägnare sysselsättning för sekreteraren, medelst författande af mera omfattande utlåtanden, än som han, jemte öfriga åligganden, kunde hinna att med nödig skyndsamhet fullgöra, ledighet för notarien skall uppstå att kunna biträda sekreteraren med uppsättning af utlåtanden och skrifvelser af enklare beskaffenhet, deslobellro ansett ett sådant åliggande böra bland notariens tjenslepligter upplagas, som det vore af vigt att denne tjensteman, hvilken, Banko-Utskottets Betänkande, Jfö 61. 29 enligt nu gällande stadgande, vore skyldig att, vid förfall för sekreteraren, bestrida dennes syssla, intilldess ordentligt vikariat hinner uppgöras, småningom inöfvades i sekreterare-göromålen, på det att han med dem icke må finnas obekant eller sakna öfning, då hans skyldighet inträdde att, såsom vikarierande, dem på egen hand besörja.
Ekron med dess döttrar och byar. Ifrån Ekron och intill hafvet, allt det som räcker intill Asdod, och dess byar. Asdod med dess döttrar och byar, Gaza med dess döttrar och byar intill Egypti bäck, och det stora hafvet är gränsan. Men uppå berget var Samir, Jathir, Socho, Danna, KiriathSanna, det är Debir, Anab, Estemo, Anim, Gosen, Holon, Gilo. Det äro ellofva städer, och deras byar. Arab, Duma, Esean, Janum, BethTappuah, Apheka, Humta, KiriathArba, det är Hebron, Zior. Det äro nio städer, och deras byar. Maon, Carmel, Siph, Jutta, Jesreel, Jokedam, Sanoah, Kain, Gibea, Thimna. Det äro tio städer, och deras byar. Halhul, Bethzur, Gedor, Maarath, BethAnoth, Elthekon. Det äro sex städer, och deras byar. KiriathBaal, det är KiriathJearim, Rabba; två städer, och deras byar. Men i öknene voro, BethAraba, Middin, Sechacha, Nibsan, och den saltstaden, och EnGedi. Det äro sex städer, och deras byar. Men de Jebuseer bodde i Jerusalem, och Juda barn kunde icke fördrifva dem; alltså blefvo de Jebuseer med Juda barnom i Jerusalem allt intill denna dag. Och Josephs barnom föll lotten till ifrå Jordan, in mot Jericho, allt intill vattnet vid Jericho ifrån östan, och öknen, som går uppifrå Jericho genom det berget BethEl; Och går ut ifrå BethEl till Lus, och går igenom den gränson ArchiAtaroth; Och drager sig nederåt vesterut, till den gränson Japhleti, allt intill den nedra BethHorons gränso, och allt intill Gaser; och dess ände är vid hafvet. Detta fingo nu Josephs barn till arfvedel, Manasse och Ephraim.
485 det inom viss tid, dels om skafteller tertial tiondens förvandling i Spannmål» dels om äldre löre 1810 afslutade conventioners bibehållande, de till vinnande af dessa ändamål erfoderlige åtgärder redan blifvit af Kongl. Majit i Nåder föreskrifne, linner Utskottet nu någon ytterligare åtgärd icke vara af nöden, att i detta ämne bos Riksens Höglofl. Ständer vördsamt föreslå. Hvad särskildt angar frågan, om befrielse från skyldigheten, att för skördar å utmarks egor, som ömsom utoch igenläggas, gifva tionde, så förekommer väl å ena sidan, att Högv. PresteStåndet i 18x0 års Concessioner eftergifvit rättigheten till Sädes Tjondens upptagande af nybyggen och nyodlingar, af förut icke bärande mark under de innehafvarne förunnade frihetsår; men, som angående Skördar å andre utmarksegor, hvilka icke äro att anse såsom nybyggen, derå frihetsår kunna erhållas, något icke blifvit föreskrifvet, finner Utskottet frågan derom lika med de öfrige, rörande sättet och grunderna för Tiondes utgörande till Presterskapet, böra bero på överenskommelser emellan vederbörande. Hvilket dock vördsamt Riksens Höglofl, Ständers egen upplysta pröfning underställes. Utsh. Betänkande/i, N:r 90. Ankom den 21 Maj 1825? Betänkande, i anledning af väckt fråga, att Norrska skepp mätte i Svenska hamnar behandlas lika tued Svenska skepp, Från Vällofl. Riddersfeapet och Adeln har, till detta Utskotts åtgärd, blifvit remitteradt ett Memorial af Herr Grefve von Flaten, hvaruti, med fästadt afseende å nödvändigheten af ett ömsesidigt och ifrigt bemödande, att på allt sätt stärka och fullborda Sveriges och Norriges förening, såsom grundvalen, hvarpå Scandinaviens välgång och trefnad hvilar, Herr Grefven föreslår, att, då, enligt redan gällande, efter rikenas förening utkomna författningar, Svenska skepp hafva i Norrska hamnar alla de frioch rättigheter, som Norrska skeppen der ega, Riksens Högloft.
Hos II. R. o. Ad., hvars ära lefver i Sveriges häfder och uppmanar till ädla beslut och handlingar för Sveriges framtid, skola de vigtiga samhällsfrågor, som vid delta riksmöte komma under ompröfning, säkert med upplyst fosterlandskärlek bedömmas och afgöras. PresteSt., som icke eller för sina önskningar och bemödanden har annat syfte än fosterlandets väl, hoppas att i H. R. o. A:ds medverkan dertill finna ett stöd, och utbeder sig, med dessa tänkesätt, att i H. Hr Gr. o. Laudtm:s samt H. R. o. Ad:s fortfarande ynnest få vara inneslutet. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, svarade: Den helsning Hr Doctorn och Biskopen samt Hrr Deputerade nu framfört från det Högv. PresteSt. emoltager R. o. Ad. med den utmärkta aktning, som tillkommer det RiksSt., hvilket, rikt på kunskaper och erfarenhet, har det sköna kallet sig anförlrodt, att anvisa vägen till det mål, der man, i medvetandet af uppfyllda både andliga och verldsliga pligter, njuter lönen för sitt handlingssätt. R. o. Ad., öfvertygadt att religionen är den sanna dygde-läran, skattar högt det Högv. PresleSt:s bestämmelse; och för R. o. Ad. är det en tillfredsställelse alt begagna detta tillfälle, för att försäkra det Högv. PresteSt. om fortf arande aktning och tillgifvenhet. Den 19 Juli f. m. 15 Depulationcn afträdde och ulbeledsagades, hvarefter H. Ex. IIr Gr. o. Landtm, anmodade Gr. Frölich alt med R. o. Ad:s Deputation till de öfriga Stånden afgå. II. R. o. Ad. åtskildes kl. 11 f. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Fredagen den 19 Juli 1844. Plenum kl. till 12 f. m.
Diverse omkostnader Lagsöknings-kostnad Revisions-kostnad Reparations-kostnad Innestående vinstmedel „ medel för afslagne omsättningar Värdet af låne-kontorets hus . Kassa-behållning Behållning på räkning i Depositions Afdelningen Utestående lån Förskjutna lagsöknings-kostnader . „ sedelvexlings-kostnader „ omkostnader vid postre miss-rörelsen . Värdet af låne-kontorets hus . Inventarier Summa R:dr Balans inom kolumn: Osäkra lån Distrikter: Götheborgs stad Götheborgs och Bohus Län Skaraborgs Län Elfsborgs d:o Hallands d:o Transport I Malmö. I Wisby. Antal. R:dr. t 54 Mandelsoch NäringsDiskontfonduns fördelning. I Malmö. I Wisby. Antal. R:dr. Antal. R:dr. Antal. R:dr. - Transport Malmö Stad Malmöhus Län Christianstads dlo Blekinge d:o Fabriksidkare I den genom 151 § af reglementet bestämda fördelning på de serskildta Diskont-Verken af Handelsoch Närings-Diskontfonden är förändring ej vidtagen, hvadan deraf tillhandahållas: 55 Banko-Diskont-Verket R:dr 6,700,000, — Låne-kontoret i Götheborg „ 3,250,000, — eko i Malmö „ 1,150,000, - d:o i Wisby „ 225,000, - Den förstärkning af fonden, sorn, enligt §§57 och 65 i 1859 års Revisions-berättelse, blifvit från Bankens Reserv-fond hänvisad till Banko-Diskont-Verket med 500,000 R:dr, är till Reserv-fonden återlenmad; hvaremot Låne-kontoren i Götheborg och Malmö ännu bibehålla de summor, tillhörande Reserv-fonden, hvilka bemälda Låne-kontor, jemlikt åberopade Revisions-berättelse, då redan innehade, eller Götheborgs Låne-kontor 650,000 R:dr och Malmö Låne-kontor 290,000 R:dr.
En fullständig granskning af lagen i alla dessa afseeuden skulle blifva en vidlyftigare afhandling, än som här kunde finna utrymme, och kräfva mera tid, än mina öfriga göromål rnedgåfve att derpå använda, örn än förmågans otillräcklighet icke toges i betraktande. Inom vida trångare gränser måste mitt yttrande inskränkas; och det skall stanna vid några mera allmänna reflexioner. Föremålet för en tryckfrihetslag, så vida det består af tankens produkter, kail genom sin natur icke vara lätt åtkomligt. Och svårast att utkomma är just det, sorn häst behöfde straffas. För att börja med enskilda förnärmelse!’, så äro de, som kunna träffas af straff, just de, hvilka vålla den förnärmade minsta skadan: öppna anfall och beskyllningar, hvilkas sanning eller grundlöshet i allmänhet bör kunna undersökas och bevisas. Att på dessa stadga tillbörliga straff, låter sig lätt nog göra, äfvensom att i lagskipning tillämpa dessa straff; och de äro oftast temligen öfverllödiga för den angripnes upprättelse, hvilken i allt fall, om den behöfves, sällan derigenom vinnes. Vida svårare lider den enskilde genom sådana anfall, hvari han onämnd utpekas och der smädelsen, skickligt begagnad, har fritt fält att använda en 6 It. St. Just. Ombudsm. -Emb.-Berätt else för år 1849. mångfald af sätt att eludera, på hvilka ingen strafflag kan passa, mot hvilka åtalet alltså i allmänhet är omöjligt, trien som, der det kunde synas möjligt, dock måste, i anseende till obestämdheten, med ganska få undantag, undslippa bestraffning, eller mot hvilka åtalet, äfven lyckadt, skulle blifva lika fruktlöst i afseende på den förnärmades upprättelse eller sanningens hämnd. Också torde, när man rätt förstår sig sjelf, den stora svårigheten, hvaröfver man beklagar sig, i afseende på personliga oförrätter, föga vara någon annan, än svårigheten alt anlita lagen, huru beskaffad denna ock mätte vara. Men da skulle ej heller en lagförbättring i detta afseende blifva af synnerligt gagn.
Han har klandrat det framställda förslaget, men icke uppgifvit något sätt, hvarpå bristerna kunde afhjelpas. Om jag minnes rätt, anmärkte Hr v. Hartmansdorff såsom bevis på olämpligheten af förslaget, att en person inom K. M:s Cancelli, som erhållit exped.secret.-fullmagt och gjort denna tjenst, men åtnjöt prot.- secret.-lön och förrättade registratorstjensten, enligt förslaget skulle erlägga bevilln. för sin exped.secret.-fullmagt. Härvid får jag erinra, att han, enligt i morn., icke erlade någon bevilln. för den tid han förrättat exped.secret.-tjensten; men att sedan han upphört att förrätta tjensten, skulle han erlägga bevilln. för en fullmagt utöfver den tjenstegrad, han på stat innehade. Jag vill icke påstå, att detta är billigt, men att det är rätt efter det framställda förslaget. R. St. hafva anbefallt en karaktersbevilln. En norm måste bestämmas för uppgörandet häraf, och Utsk. har trott ilen framlagda bäst leda till målet. Jag skulle derföre önska, att, till ledning för Bevilln.Utsk., de ledamöter, som aGa Den 21 Oclober. Handfat förslaget och känna förhållandet bättre, än man kan pretendera af hvarigenom man kunde komma till den lämpligaste förändringen. Hr von Hartmansdorff: Jag vet icke, huruvida jag varit tillstädes, då R. o. Ad. fattade sitt beslut öfver det betänk., hvarigenom bevillnrs erläggande för karaktersfullmagter tillstyrktes. Jag tror det icke; ty jag skulle då icke underlåtit att göra anmärkningar deremot. Men när nu saken är afgjord och grundsatsen skall verkställas, får jag förklara det åligga Bevilln.TJtsk. eller den, som framkommit med ett sådant project, att sjelf säga, huru det skall verkställas. Constit.Utsk. har sig ålagdt att icke framkomma med andra grundlagsändringsförslag, än som äro möjliga att verkställa.