Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inflytandet häraf på skolornas skötsel vore lätt insedt. Om ock den första undervisningen vore mycket enkel hvad kunskapsfordringarne angick, så vore det dock angeläget för det moraliska intryck, som barnasinnet så lifligt emotloge, att lärdomarne meddelades med nit och kärleksfullt sinne. Äfven för den händelse att läraren vore en man med upplyst förstånd och värma för sin sak, skulle nitet säkerligen förslappas genom den tryckande känslan af brist på det nödvändiga. Ett verksamt botemedel häremot vore alt tillräckligen höja folkskolelärarnes löner; men med de stora fordringarne på löneförbättringar, som nu yppat sig, vore det, lindrigast sagdt, tvifvelaktigt om någon ting kunde blifva öfrigt till ökade anslag åt folkskolorna. Det lunnes emellertid en annan utväg att åtminstone förminska de skadliga verkningarne af de antydde olägenheterna. Det vore en erkänd sanning, att det uppvexande slägtels uppfostran och lörsta bildning till sedlighet och kärlek för det goda och ädla företrädesvis tillhörde qvinnan, såsom en af hennes skönaste bestämmelser. Ett i allmänhet mildare sinnelag, mera tålamod, en finare känsla af grannlagenhet, i förening med Sammansatta Stals-, Remlin.- samt Allm. Bcsv.- och Ekon.-Ulsle. Bet. 11 större snabbhet i uppfattning och aktgifvaride vore egenskaper, som qvinnan egde i högre grad än mannen och hvilka syntes hafva ät henne anvisat rättigheten att, blifva använd vid ungdomens undervisning långt mera, än som eger rum. Härtill komme den ekonomiska sidan af saken. En lön af 200 eller 300 R:dr, knappast tillräcklig till anskaffande af en ensam manspersons enklaste lifsförnödenheter och lemnande intet rum för tanken på att kunna försörja familj, skulle deremot utgöra ett önskningsmål för månget väl uppfostradt och bildadt fruntimmer, som vore i saknad af egen förmögenhet. Qvinnan hade vanligen långt ringare anspråk, än mannen, för lefnad«behofvens tillfredsställande. Ogift, vore hon i de liesta fall van att inskränka sig till stor tarflighet och att deri finna sig med mera förnöjsamhet än mannen.
Ånk. till Exp.-Uisk. den 8 April, kl. 4 e. m. Utlåtande> i anledning af de inom Riks-stånden gjorda anmärkningar vid Utskottets Utlåtande N:o 24, Samtliga Riks-stånden hafva den 4 nästlidna Mars till Utskottets förnyade behandling återremitterat berörda Utlåtande, uti hvilket Utskottet sig yttrat i anledning af Kongl. Majits nådiga proposition, angående serskilda jemkningar uti det af Kongl. Majit och Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag antagna mynt-system; hvarförutan Utskottet, i sammanhang dermed, latt emottaga en af Herr A. F. Erksson inom Vällofl. Borgare-ståndet, med stöd af 56 § i Riksdags-ordningen, väckt motion, innefattande den hemställan, att mynt-enheten måtte bestämmas till ett värde, lika med 1/8 r:dr specie, eller 1/2 ridr riksgälds, och indelas i 100 styfver, i enlighet med det af Friherre F, Wrede vid 1840—1841 årens riksdag framställda förslag. Vid öfverläggningarna inom Riks-stånden i anledning af Utskottets tillstyrkan^ att den utaf Kongl. Majit och Rikets Ständer vid sednaste riksdag antagna räkne - Banko-lltslcottets Utlåtande, N:o 47. 5 enhet, i varde motsvarande 1/4 r:dr specie eller 1 r:dr riksg., måtte oförändrad bibehållas 5 men i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga proposition indelas i 100 lika delar, hafva, på sätt de till Utskottet ankomna protokolls-utdrag visa, i väsendtlig mån skiljaktiga meningar och åsigter blifvit anförda.
A andra sidan har emot Juryns antagande blifvit anfördt: att inrättningens nyhet gjorde den i allmänhet uti vårt Fädernesland mindre lämplig; att i synnerhet svårigheter skulle yppas att finna personer, som ägde vilja och skicklighet att med ett sådant ärende sig befatta; att om Juryns åtgärd för vissa fall kunde anses tjenlig, vore den det likväl visserligen icke i alla eller i de flesta; att derföre dessa borde bestämmas eller till Domarens pröfning öfverlennäs att en Jury, när han så för nödigt funne, tillkalla; att för öfrigt Svenska Lagskipningens 408 Riksdagen 1812. tillstånd vore sådant, att, när den å ena sidan lemnade åt Domarens pröfning allt skäligt utrymme, skulle den å den andra tillräckligen försäkra både den oskyldiges värn och den brottsliges bestraffning, och att derföre intet skäl funnes att införa ett nytt och af erfarenheten ej bepröfvadt rättegångssätt. Då Constitutions-Utskottet nu således fullgjort sin pligt att dessa båda meningar till sina hufvudsakeligaste grunder framställa, får det härmedelst äran att pröfningen af så väl den ena som den andra till Rikets Ständer vördsamligen öfverlemna. Örebro den 20 Junii 1812. (De alternativa förslagen förekomma i bilaga A till Memorial N:o B, sid. 282 o. följ. bär ofvan). Memorial N:o !>. 409 N:o 5. Memorial angående det Utskott till hvilket höra hänvisas dels Herr von EchsUdts motion om erläggande af Passevolanceafgift i stället för rotarnes vid den Indelta Arméen förbindelse att förse soldaten med släpmundering, dels ock Friherre Stael von Holsteins motion angående jemkning af Knekte-Contracterna öfver hela Riket. Sedan Constitutions-Utskottet genom Protocolls-Utdrag från Högloft.
A. I staden Lund finnes, förutom högre elementarläroverket, en s. k. realskola, hvilken skötes af privatlärare och kan anses jemförlig med ett femklassigt elementarläroverk. Afven finnas enskilda flickpensioner i staden. I Landskrona bemärkes den s. k. Gjörloffska skolan, hvilken tillkommit genom en stiftelse af år 1808. Läraren, som har fri bostad och åtnjuter i lön 600 R:dr Runt, deraf hälften utgår från stiftelsen och andra hälften från staden, meddelar fri undervisning åt trettio gossar i alla de ämnen, som tillhöra en högre folkskola. I Landskrona finnas dessutom tre Jlickskolor, af hvilka den ena, som underhålles på stadens bekostnad, har 60 lärjungar. Tab. Litt. X. Kommunalutskylder i Luggude, Onsjö och Rönnebergs häraders fögderi. Aflöning till Prest och Klockare. Till Folkskoleväsendet. Riksdags mannaarfvode. Kronobrefbäringsmedel. Brobyggnadsmedel. Tingsoch fånghusbyggnadsmedel. Af Riksdagsmanna-arfvodet afser det för år 1858 utförda belopp 1856—1858 årens riksdag och det för år 1860 utförda belopp riksdagen 1859—1860. Tab. Litt. Y. K vnooch Kommunalskatterne i staden Malmö. Afgift till Kronoskatter. St adsskatt e r. Uttaxeradt fattigvårdstil) skott jemte sjukvårdskostnader. Kyrkornes reparation. Debiterade. Uppförde i restlängd. Afkortade. Debiterade. Uppförde i restlängd. Afkortade. Hypotheks-, Bankoch Pensions-inrättningar. 25 I staden Helsingborg finnes förutom folkskolan en aftonskola med fem lärare för handelsoch handtverkslärlingar samt en fruntimmer sslöjdskola med två lärarinnor. Staden Ystad äger en flickskola, hufvudsakligen inrättad genom enskilde bidrag. Der lemnäs af två lärarinnor undervisning åt 115 barn. Äfvenledes finnes i staden en slöjdskola med 40 lärjungar och en söndagsskola, för handtverkslärlingar.
Sålunda är det genom vitén och böter, som Prosterier, Härader, med mera, tvingas att representera vid våra Riksmöten. En annan väg är öppnad för den administrativa Magten. Den lönar sine biträden, och den må det vara obetaget att genom tillfälliga belöningar godtgöra visade tjenster. Jag tror icke man gerna skulle se den administrativa Magten i stället använda tvångsmedel. Man skulle ock befara, att gränsen mellan Statsmagterne rubbades’, om den andra delen deraf, Folk-elementet, til - 64 Den 22 Januari i f. m. lät sig afvika från den satts, atl för Representanten bör pligt mot Fäderneslandet vara enda driffjadern till bans handlingar, och att belöningar här icke äro på sitt ställe. Jag medgifver att äfven i detta fall gäller* att ingen regel är utan undantag. Öppet erkänner jag, att de mödor 1827 års Revisorer använt, äro utmärkta och berömvärda. Men annat är att enskildt tänka och erkänna detta; annat åter att Rikets Ständer skulle förklara det offentligt och formligt. Tadlet är enhvar fritt; och den, sorn beträdt den offentliga banan i Statens tjenst, måste underkasta sig det, ehuru smärtsamt det mången gång kan vara. Så är ej med rättigheten att berömma ; den tillhör ej Folkelementet ; en sådan förklaring af Rikets Ständer, som Grefve Horn föreslagit till beröm för nyssnämde Revisorer, skulle blifva en förolämpning för alla andra, som icke blefvo med dylikt loford ihågkomne. Jag har alltid skattat mig lycklig att vara Representant; men aldrig har jag haft den förmätenheten alt uppträda såsom försedd med särskildta uppdrag från Folkets sida. Dock har jag ofta frågat mig, huru skulle väl Folket handla i den eller den händelsen, om det finge personligen besluta? Så har jag ock gjort i förevarande fråga, och svaret har blifvit: må FolkRepresentanterne handlägga allmänna ärenderne så, att Riksdagen en gång kan slutas; må de icke befatta sig med Den 22 Januarii f. ra. 65 med sådane förslag, som detta, utan öfverlemna åt Folket allena att bedöma Representanternes förljenster.
S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottels memorial, N;o 1, angående antagande af serskilde tjenstemän hos Stals-Utskoltet, S. D. Eli af Herr Schartau, om ersättning till Riks-Slåndens Herrar Ordförande för deras riksdagsskostnader väckt motion, jemte serskildte dervid gjorde tillägg och yttranden, remitterades till Ståts-Utskottet, S. D. Föredrogs Kongl. Maj:ls denna dag till Rikets Ständer öfverlemnade Nådiga Skrifvelse, angående förordnande för en Ledamot af StatsRådet, i afseende å handläggningen af vissa uti 36 och 42 §§ af Riksdagsordningen omförmäldte Riksdags-ärenden, hvilken Kongl. Skrifvelse till handlingarne lades; äfvensom Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, angående ett lånebidrag för Götheborgs hamnbyggnad, föredrogs och till Stats-Utskottet remitterades. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. I). Remitterades tili Stats-Utskoltet: l:o Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående Stats-Verkets tillstånd och behof; och 2:o Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående ett lönebidrag för Götheborgs hamnbyggnad. S. D. Till Ranco-Ulskotlet remitterades Johan Olssons från Stockholms Län motion, att af Bankens behållna räntevinst må användas
Ropades Ja. r Hans Excellence Herr Grefven och Landt-*, Marskalken tillkännigaf, att Stats Secteteraren Quiding inlemoat ett Memorial, men dä målet redan syntes vara tillräckligen utredt, och sä många Ledamöter deruti sig yttrat, hemställde Hans Excellence om berörde Memorial skulle behöfva uppläsas. Ropades Hej. Herr Munck af Rosensköld: Sorti jag åtti ser Egendoms-rättens helgd af vigt, anhållet jag, det propositionen, sorn Hans Excelknce Herr Grefven och Landt-Marskalken ämnat göra, angående StatsSecreteraren Quiding, må blifva sådan, att anmärkningen må förfalla ernt dast pä grund deraf, att Rikets väl cj krälvef någon vidare åtgärd. 463 Den 27 Maji. Harn Exeellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemsiällde, om icke, enär Rikets väl ej kräfde den i 107 §■ RegeringsFormen omnämnde årgärd, all påföljd å den emot Herr Stats-Secreteraren B. C. Quiding väckte an? märkning finge förfalla. Bifölls. Herr Grundelstjerna, Axel: Herr Quiding* ifrågavarande Memorial torde innehålla vigtiga upplysningar rörande de omständigheter, uppå hvilka Constitutions-Utskottet grundat sin emot honom gjorde anmärkning, och får jag derföre anhålla, att samma Memorial måtte varda uppläst, för att i Protocollet åtminstone kunna intagas. Hans Exeellence Herr Grefven och Landt Marskalken anmärkte, att Ridderskapet och A-, deln ej ansedt någon uppläsning deraf nödig, samt att saken redan vore afgjord. Herr Munck af Rosensköld begärde äfven, att StatsSecreterarens Quiding* Memorial måtte uppläsas, emedan annars Herr Quiding kunds med skäl klaga öfver samma behandling af Ridderskapet och Adelil, som Sundell fått rö. na af Herr Quiding, då han blef dömd, utan att blifva hörd. Friherre Wirsen, Gustaf Fredric:
Ehuru jag icke kan annat än gilla i princip de skäl, som här af flere talare anfördes för återremiss af Betänk., med afs. på de förbisedda förmånerna för redan afgångne, pensionerade militärer, kan jag likväl icke finna annat än att då frågan kommit i den ställning, att 2:ne Stånd afslagit Sep t em b er. 3tt7 K. M:s Propos., och de 2 öfrige fattat ett olika beslut, jag och de, sorn önska framgång åt det ändamål, som med den K. Propos. hufvudsakligen är beredt, eller att bereda en fortfarande tjenstbarhet genom högre pensioner för de framdeles afgående pensionsberältigade för att icke båda ändamålen skola förfelas, böra upskjuta till en kommande Riksdag frågan om de redan afskedade militärernas pensionering, som bör sättas i andra rummet. Jag tillstyrker således bifall till Utslcs förslag. Hr Björnstjerna: Denna fråga kan man betrakta ur 2:ne synpunkter, deltagandets och möjlighetens. Skulle man endast se den ur deltagandets, så må hvar och en vara öfverlygad att jag, lika väl, som hvarje annan, ömmar för de afskedade militärernas belägenhet, hvilka befinna sig i ganskaknappa omständigheter; men då icke, efter mitt förmenande, dess pensionsbelopp kunna genom de föreslagna åtgärderna förhöjas, anser jag det vara skäl att antaga hvad möjligheten bjuder, nemi. att åstadkomma för framtiden en bättre och billigare pensionsreglering. Att nu ingå i en vidlyftigare utredning i detta afs., tjenar till ingenting; men jag vill dock icke underlåta att nämna, att för den händelse redan afskedade militärer kunnat hafva någon förhoppning att vid denna pensionsreglering komma i fråga, hade härom bordt väckas särskildt förslag, och åstadkommas pä annat sätt, än genom den återremiss, som förra gången blef beslutad. Hr Stjernsvärd: En talare, en med pension afskedad Kapten, Hr Hjärne, har begått ett eget slags misstag, då han förklarat den Kongl. Propm endast innehålla moliver till förhöjning af hädanefter afgående militärers pensioner. Ett af den Kongl.
Visserligen kunna olägenheter en och annan gång häraf uppstå; men den misstro till lagens kialt, som deraf kan blifva en följd, är i allt fall underordnad det misstroende till rättvisan, som är ali befara, derest man kunde, på grund af lag, beröfvas hus och hem, hvartill man sedermera finnes hafva varit berättigad. Det är derföre som Utskottet vördsamt a/styrker bifall till ifrågavarande motion. Stockholm den 16 November 1854. VI Nov. 185.5, kl. 5 e. m. 1 Belänkande, i anledning af väckt motion om lifgifvande af Konungens Befallningsltafvandes Utslag ('fler anslag. Herr Prosten Arosenius, P. C., har uti ett af Högt. Prestc-Ståndet ingifvet och till Lag-Utskottets behandling hänskjutet memorial föreslagit, det måtte i lag stadgas: att Konungens Befallningshafvandes utslag skola samma dag de lättas utgifvas till parterno samt anslås i förstugan lill embetsrummet, äfvensom att besvärs-tiden bör derifrån beräknas, utan skyldighet för den vinnande att med vederparten särskildt kommunicera utslaget. Ett stadgande i denna syftning vore, elter Herr Prostens förmenande, både nödigt och rättvist. Föreskriften för den, som vinner hos Konungens Befallningshafvande, att gilva sin motpart del af utslaget innan det tager till sig laga kraft, förorsakade nemligen den förre alltför mycket besvär och kostnad samt öppnade för den andra tillfälle till en mängd chikäner; och då den skrift eller ansökan, hvarmed ett ärende hos bemälde myndighet anhängiggöres, blifvit af sökanden kungjord vederparten, syntes denne derefter sjelf böra göra sig underrättad om ärendets utgång, likasom svarandeparter vid domstol, hvilka mäste, för sin talans bevakande, iakttaga den lid, som genom anslag bestämmes till utslags utgilvande.
Banco, såsom någon ersättning för de kostnader, han enskildt vidkänts för inrättandet af det Orlopediska Institutet, utan ock trott sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E. K. M., af uppkommande besparingar på 2:dra IIufvudTiteln, ville, för samma Instituts vidmagthållande och utvidgande, i Nåder anvisa årligen, intill nästa Riksdag, i5oo Rd. Banco, till redovisning af Institutets Föreståndare inför Kongl. SundhetsGollegium, som i sådant afseende torde undfå Nådig föreskrift att derefter underdånig berättelse om berörde medels användande till E. K. M. årligen afgifva. Rikets Ständer framhärda etc. N:o i/\.y. Uppl. o. godk. lios Ridd. och Adeln d. 1 Sept. 1829- Preste-Standet d. 7 Borgare-Ståndet d. 7 Bonde-Ståndet d. 10 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse^ med anhållan om undersökning i afseende på 348 Exp. Utsk. Forsing till and. SlriJreise N:o 147. möjlig nedsättning af Skepp suni gä Ider ä Svenska fartyg. S. A. K. Genom en inom Borgare-Ståndet väckt Motion har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fä- ^ stad å de Författningar, som, genom handelssjöfartens för dryga beskattning, fjettra handeln, i hvilket afseende blifvit omförmäldt, huruledes, genom Sveriges med andra Stater vunna reciprocitet, väl åstadkommits nedsättning uti Svenska fartygens omkostnader i dessa länders hamnar, men hvaremot de Svenska hamnarne nu skola kunna med större fördel beseglas af främmande Nationers, än af våra egna fartyg, enär dessa senare äro belastade med följande dryga afgiftcr, nemligen:
Borgare-Bref för dem, som i Stockholm och Götheborg »vinna Burskap pä Grosthandel, Tolf Riksdaler, andre Handlande, Atta Riksdaler, Fabrikörer Acta Riksdaler, Skrahandtwerkare och Ma, nufacturister. Fyra Riksdaler, samt andre Borgare som ej höra under Skrä, Tre Riksdaler. I Städerne af Första Llatzen. Grosthandlare, Ätta Riksdaler. Andre Handelsmän och Fabrikörer, Se>' Riksdaler. Skrahandtwerkare och Manufacturister, Tre Riksdaler. Andre Borgare, frm ej höra under Skrä, Twä Riksdaler. I Stö -8;z Den ?8 Augusti. finnes hafwa häremot brutit, honom, likmätigt Kongl. Brcfwen den 24 Nowemder l?57 och den -o Maj i8vz qwachaila och pa sätt här nedan, angående Skepps-Documenter förordnadt ar, Kronans rätt utfordra och derföre rcdowna. Inrikes Pak utom Länet för Husbonde eller Hustru med Barn och Fock, Aderton Skilltngar Gesäller, Nio Sk-limgar hwardera. För Allmogeri, samt Corporaler wid Infanteriet, Dragoner, Röktare, Soldater och Batsman, Tre Skillingars Charta. Tertifteater och S>öpa§ för de till Utrikes Orter gående Jnhcmffe Fartyg Tolf Skillingar, för Utländske Tiugusyra Skillingar. Connvihementer pa Gods med Jnheinske Far, tyg till Utrikes Orter, Tre Skillingar; för Utrikes Fartyg. Sex Skillingar. Eiloch Mätare, Bref a Inrikes Fartyg, Tjugusyra Skillingar, Utrikes dito, En Riksdaler. Sjö, Asturance - Bref: till och med Ett Hundrade Ncksdalerv belopp och deröfwer Twä Skillingar, för Twä Hundrade Riks, daler och deröfwer En Skilling för hwarje Hundrade. Ccrtepartier eller Hyres-Contractcr om Får, tyg till Utrikes Orter, i proportion af Hyres, summan, nemligen:
192 Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 96. i\:o »a Af Prosten A. F. Sonden: Om Farmaceutisk!! institutets Jörvand ling till ett Statens läroverk. Den farmaceutiska undervisningen i vårt land bestrides för närvarande af Farmaceutiska institutet, hvilket underhålles till hälften på Apothekaresocietetens, till hälften på Statens bekostnad. Då det förra, som är ett vilkor för det sednare, åtminstone till största delen beror af Apothekarnes frivilliga åtagande tills vidare, är institutet i den ovissa ställning att när som helst vid slutot af en statsregleringsperiod blifva i saknad af medel för sitt bestånd ocb till följd deraf upplösas. Följden deraf skulle naturligtvis blifva den, att hela denna undervisning måste återfalla till den skråöfning, hvarifrån den gemensamt med andra näriugsyrken utgått, då deremot Kongl. Maj:t i nådigt Bref den 26 April 1861 anbefallt Sundhets-kollegium inkomma med ett sådant förslag till ordnande af Farmaceutiska institutet, att det deltagande i Apothekareexameu, som tills vidare måste tillhöra det Karolinska institutet, må kunna upphöra. Då således fråga är att höja det Farmaceutiska institutets verksamhet, och såsom längre fram skall visas, derjemte institutets medel inom kort befinnas otillräckliga för dess närvarande behof, har dess Styrelse i skrifvelse af den 30 Juni detta år till Sundhets-kollegium framställt den anhållan, att kollegium hos Kongl. Maj:t ville förorda ett förslag till dels dess utvidgning dels öfvertagande af Staten ensamt. Kollegium vågade dock icke ifrågasätta att Apothekaresocietetens bidrag skulle upphöra, och öfverlemnade derföre Styrelsens förslag till det afseende Kongl. Majit täcktes derå fästa.
Potiphar. Min hustru, thet skal bliffua honom Lönt, Jagh skal honom j fängelset kasta, Mine tienare, låther idher hasta, Och förer honom j fängelset in, Aldrigh skal han komma för öghon min. Domina. Min Herre iagh haffuer sant påstå, Sin mantel kastade han sigh ifrå, Ty när iagh ropade, gaff han til flycht, Snarligh hadhe iagh dören lycht. Potiphar. Min hustru giff tigh til fridz, han skal få skam. Domina. Gudh signe tigh min käre Man, Som sådana skalkar straffua låther, Migh til tröst, som så mykit gråther. I förspråket berättas i korthet styckets innehåll. ”Beslutet” framställer på ett kraftigt och bevekande sätt styckets lärdomar och andas en varm och oskrymtad religiös känsla. Klemming anmärker, att man har en tysk komedi om Josef af en annan T. G. eller Thiebolt Gart, Strassburg 1540, samt en fransk Joseph le Chaste af U. de Montreux, tryckt i Rouen samma år som den svenska. Ingendera är dock original till den svenska, hvilken ”är allt för enkel att hafva någon annan förebild än biblen.” En latinsk Joseph af Corn. Crocus finnes tryckt redan 1586, en annan af Macropedius 1544, en tredje af A. Dietherus 1547, en fjerde af Æg. Hunnius 15 ..; dessutom minst lika många tyska232. ”Konungh Davidhz Historia ifrån thet han bleff smordh til Konungh i Betlehem aff Propheten Samuel, in til thes han kom igen til Jerusalem, sedhan Absalon dödher vaar. Nylighen uthsat på Rijm. Lustigh at Läsa. Ps. 119. v. Detta T. G:s andra skådespel är tryckt i Stockholm af Anund Olufson 1604 och åter upplagdt Det är, som ofvan blifvit nämndt, tillegnadt kronprinsen Gustaf Adolf, och på den nyttiga lärdom, han af detta skulle hämta, syftar det på titelbladet anförda bibelstället.
Ut/ätande, angående ersättning till personer, som åro förordnade att, i egenskap af krono-ombiul, hevillaingsstämptingen af spelkort öf vervara. (Rgs Afd.) Med anledning af en utaf raagazinsförvaltaren G. Röding i underdånighet gjord ansökning om ersättning för det uppdrag, han under 17 års tid innehaft, att vara närvarande vid den inför magistraten i Carlshamn verkställda kortstämpling, och med afseende å hvad som vid behandlingen af detta ärende förekommit, har Kongl. Maj;t, under förklarande, att Kongl. 6 Stats-Utslcoltcts Utlåtande, N:o 28, Maj* ansåge billigheten fordra, det d.e personer, hvilka af vederbörande läns-slyrelser förordnades att, i egenskap af krono-ombud, kortslämplingen i orterne öfvervara, för detta besvär erhölle lämplig ersättning, öfverlemnat till Rikets nu församlade Ständer, ej allenast att så beskaffad ersältning bestämma samt nödiga medel destill anvisa, utan. ock att äfven för den förflutna tiden åt magazinsförvaltaren Röding bevilja skälig godtgörejse. Stats-Utskottet, som från samtliga Riks-stånden eib ali i L remisser å Kongl. Maj:ts härom den 7 nästlidne December aflåtne och, under N:o 62, i l:sta samlingen al hillänget till protokollerna för innevarande riksdag införda skrifvelse, har af densamma, jemte Utskottet serskildt tillställda handlingar, inhemtat: att bemälde rnagazinsförvaltare redan år 1835 hos Kongl. Maj:ts befallningshafvande i Blekinge län anhållit om ersättning för fullgörandet af de, sedan år 1828 uti ifrågavarande hänseende honom af Kongl.