Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vällofliga Borgare-ståndet har tili Utskottet återremitterat Betänkandet N:o 75, hvarigenom Utskottet afstyrkt väckt motion om upphäfvande af skyldigheten att vara försedd med pass vid resor uti samt till och från Sverige; men som samma Betänkande, i anledning hvaraf Höglofliga Ridderskapet och Adeln beslutat underdånig skrifvelse i ämnet, blifvit af Presteoch Bonde-stånden bifallet, samt den väckta frågan således, jemlikt 75 § Riksdags-Ordningen, förfallit, kan återremissen icke föranleda lill någon vidare åtgärd. Stockholm den 8 Maj 1857. Bih. lill R. St. Ani. till Exp.-Utsk. den H Maj 1857, kl. 18 m. Betänkande, i anledning af väckte motioner om förändradl sätt för utgörandet af Presterskapets aflöning, m. m. De till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterade motioner, sorn afse detta ämne, äro väckte Inom Höglofliga Ridderskapet och Adeln af: Herr Grefve Posse, Arvid, Herr von Koch, Nils Samuel, Herr Gethe, Slen Erik, i Herr Grefve Anckarsvärd, Carl Henrik, och Herr Friherre Alströmer, Jonas; Inom Vällofliga Borgare-ståndet af: Herr J. Ödmansson, samt Inom Hedervärda Bonde-ståndet af: Nils Andersson från Christianstads län, Per Nilsson i Espö från Malmöhus län, Nils Hansson från Christianstads län, i två särskilda motioner, J. Andersson från Östergöthlands län, Ola Mänsson från Christianstads län, David Åndersson från Hallands län, Jöns Persson från Blekinge län, uti två särskilda motioner, Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 93.
LIV. U. 164. A. 258. — angående anslag af medel till Utgifter - 517 lies bestridande för H. M. Drottningens Höga Kröning. XLVI. B. xi 3. XLVIII. A. 2o5. L. E. 6g. StalsUlskoltets Belänkanden, Memorialer och Utlåtanden angående understöd till beredande af comraunication medelst Äng-eller TrampFartyg emellan Stockholm och Städerne vid Bottniska Viken. XLVI. B. ii3. XLVIII. L. E. 6g. — i anledning af väckt motion rörande underhålls-skyldigheten af Nyqvarns Bro. XLVI. B. 113. XLVIII. A. 205. ■— i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 75, rörande frågan om underhållandet af Hallnäs Bro. XLVI. B. 113. XLVIII. A. 206. — i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 209, rörande afskrifning af förra MagazinsFondens äldre fordringar, samt angående grunderne för dylika afskrifningar hädanefter. XLVI. B. ii3. XLIX. A. 104. LI. E. C4. •— i anledning af f. d. Kamereraren vid Götha CanalBolags f. d. DiscontContor i Götheborg C. A. Iggeströms till Utskottet ingifne ansökan, i afseende på dess uppbördsbrist. XLVI. B. 114. XLIX. Å. 260. LXI. U. 114. LXIL A. 87. — om verkställd granskning af i8a5 och 1826 årens räkenskaper öfver Hospitalsoch BarnhusFonden, samt Lazarettsoch Curlius-räkenskaperne för sistnämnde år. XLVI. B. 114. XLVIII. A. 206. L. E. 70. 5i8 LX. B. 37 6. LXI. A. 109.
Man bade måhända orätt, då man, efter fullbordandet af 180g års revolution, allmänt sade, att revolutionen icke kunnat företagas, derest icke kortsynte eller förrädiske rådgifvare hade förut förmått f. d. Konungen att utfärda det s. k. krigsgärdspåbudet, hvars innehåll var tillräckligt att hos Sveriges allmoge uppskaka en allmän farhåga, ett allmänt missnöje; men för mig synes det uppenbart, att om en politisk fraclion kunde förmodas, som, efter att hafva länge predikat revolutionära läror, kunde önska att "inom en mansålder” gifva åt Sverige ett annat statsskick, hvilket, om också åtföljdt af ”en kort tids anarchi”, dock innebar en förment större portion af frihet och lycksalighet, än Svenska folket nu anses äga; så skulle af förberedande anstalter till ett sådant ändamål inga kunnat upptänkas af mera säker verkan till passionernas uppskakande hos Sveriges allmoge, än antagande af förevarande brännvinsbetäbk., eller hos städernes fabriksidkare, än antagandet af Tul)-comite'ens betänk., som man säger oss också skall vara af vårt Bevilln.Utsk. tillstyrkt. Då man så ofta upprepar den sanning, att det Hederv. BondeSt. betalar nio tiondedelar af statsurngälderna, och derföre hör äga en motsvarande vigt i allmänna besluten; sä synes försigtigheten fordra, att icke lättsinnigt behandla den fråga, som Ståndet anser af yttersta vigt för sitt behof. Med allmogens rättsbegrepp skall aldrig det tillkonstlide beskattningsrätt stå att förena, som förevar, betänk, föreslår, och hvaraf orättvisan är, på det mest öfverlygande sätt, bevisad i flera reservationer. Men om man också tror, att antagandet icke skulle medföra någon politisk våda; så huru kan man förbise de moraliska farhågor, som ligga så uppenbara, eller, tror man väl, att då den fattige jordägaren, för hvilken detta beskattningssätt skall verka lika med ett bestämdt förbud, ser den näring, som honom fråntages, utöfvasafden rika, och göra denna rikare; tror man väl, alt den så behandlade fattige jordägaren skall deröfver känna intet missnöje, ingen harm?
Is förslag i ämnet samt af hvad i öfrigt under ärendets behandling förekommit, icke funnit sig äga anledning att tillstyrka någon afvikelse från hvad af Kongl. Majit blifvit rörande socker-tullen föreslaget, utan hemställer, att, i öfverensstämmelse dermed, tull-bestämmelserna för arliklarne Socker och Sirop må blifva, för Socker: Raffineradt, alla slag, såsom lopp-, kandi och kak-, samt krossadt eller pulve riseradt socker, äfvensom HavannaTerresoch dermed till sockerhalten lika slag 1 skålp. 13 öre inf.-lull. Andra slag 1 » 8 » — Sirop, alla slag .. 1 » 6 » — Härmed har Utskottet ock besvarat en af Riksdags-fullmägligen Nils Nilsson från Orebro län inom Ronde-ståndet väckt motion, deruti, under ovisshet huruvida frågan om tullens nedsättning å socker icke torde af en eller annan an ledning varda vid denna riksdag undanskjuten, yrkats att, i öfverensstämmelse med den vid sednaste riksdag antagne friare tull-lagstiftning i andra riktningar, vid bestämmandet af tullsalserna å lump-, havanna-lerressamt topp-, kandioch kaksocker, införsels-tullen derå må nedsättas med femtio procent af den nu gällande. Tullfrihet vid införsel af Spanmål, alla slag, malen eller omalen, är för närSpan mål. varande genom Kongl. Kungörelsen den 12 December 1836 provisoriskt medgifvén intill innevarande års slut, och Kongl. Majit har, i enlighet med kommitterades hemställan, föreslagit att denna tullfrihet äfven framgent må fortfara.
Nio 425 af den 30 sistlidne September, till Preste-Ståndet aflåten inbjudning att instämma uti Borgareoch Bonde-Ståndens fattade beslut att godkänna 9 § af Bankooch Lag-Utskottens Betänkande Nio 1, i anledning af väckta förslag i fråga om ny lag för enskilda banker, hvilka utgifva egna kredit-sedlar, blef denna inbjudning af Preste-ståndet ick» antagen. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs och godkändes Bevillnings-Utskottets Betänkande Nio 15, i den del deraf, som angår införsel-tullen å vin. S. D. Hvar efter annan föredrogos och godkändes Stats-Utskottets nedannämnd* Utlåtanden: N:o 304, i fråga om fortfarande anslag för det inom Rikets Ständers hus inrättade Riksdags-arkiv; N:o 305, angående inlösning af ytterligare anmälda, först efter preskriptions-tidens slut, hos Riksgälds-kontoret företedde Riksgälds-sedlar; N:o 306, i anledning af Kongl. Majits nådiga Skrifvelse, angående vidtagna åtgärder till slutligt ordnande af försvars-verket inom Jemtland; och Nio 307, i anledning af Kongl. Majits nådiga Proposition, angående skatteförsäljning af åtskilliga lägenheter under Elfsborgs kungs-ladugård i Götheborgs och Bohus län. S. D. Vid föredragning af Särskilda Utskottets Memorial Nio 21, i anledning af återremiss å Utskottets Memorial Nio 19, med förslag till voterings-proposilioner i Förstärkt Stals-Utskott om beskattning å bränvins tillverkning och destillering, beslöt Ståndet, att med ogillande lägga detsamma till hand lingome.
Det har dessutom icke undgått Revisorernes uppmärksamhet, att då Långholmen tillverkar beklädnad för andra fängelser och lemnar denna till ett sedan länge bestämdt pris (t. ex. buldan å 11 sk. aln) oaktadt, genom rudimateriernas stigande, tillverkningsvärdet nu är långt högre, ett dylikt förhållande visserligen betydligt nedsätter vinsten å arbets-kontot vid Långholmen, men deremot kommer beklädnads-kontot vid ett annat häkte till godo, hvadan Staten således deraf icke torde hafva någon förlust. För öfrigt har, med afseende å arbetenas bedrifvande, förekommit, att år 1855 vid Götheborgs straffoch arbetsfängelse 218 LU. 12 il. öhäckladt lin vid förarbetningen lemnat affall till belopp af 41 LU. 5 U. 8 lod, men att under samma år vid Långholmen af 764 LU. dylikt förarbetadt lin affall uppkommit af endast 49 LM. 5 il. 22 lod; samt att vid straffoch arbets-fängelset i Malmö konto för buldans-tillverkningen år 1854 upptager inkomsten till 18,743 11:dr 32 sk. 5 rst och utgiften till 10,445 11:dr 47 sk. 2 rst, samt behållningen således till 8,297 R:dr 33 sk. 3 rst, men att för år 1855 samma konto visar en inkomst af 15,709 R:dr 2 sk. 3 rst ooh utgiften till ett belopp af 15,606 R:dr 34 sk. 11 rst, i fOlj< 1 hvaraf behållningen för detta år utgör endast 102 R:dr 15 sk. 4 rst. § 7. Revisorerne tro sig böra anmärka, att det olika bokföringssätt, som vid serskilda fångvårds-anstalter iakttages, icke obetydligt försvårar granskningsarbetet.
Bettini anden. innehålla, hafva Utskotten funnit sig äga full anledning att instämma i det yttrande, förra Riksdagens Ekonomi-Utskott i förenämnde måtto afgifvit, dertill, hvad serskildt beträffar Herr ÖfversteLLeutenanten Oxehufvtids Förslag om rättighet för Afrads - och Tionde-Gifvare, att antingen I närmaste Krono-Magazin lefverera sin Tiondeoch Ränte-Sipannemål, eller ock hos KronoFogden få den samma med penningar efter markegången lösa, Utskotten äfven hämtat skäl deraf, att sådant skulle leda dels till Krono-Magazinernes utvidgning och antagande af en större Magazins-Betjenlng, hvilket den för Allmänna Magazins-Inrättningen anslagne Fond icke medgifver, dels till förökande af Kronö-Fogdarnes förut trägna göromål , söm odeladt fordra deras hela tid och uppmärksamhet; Och få Utskotten, som i följd häraf anse sig icke kunna tillstyrka bifall å de väckte motionerne, derföre så mycket halldre föreslå, att äfven hädanefter må förblifva vid hvad Kongl. Förordningen den 23 Tu 1 ii 1803 jemte öfriga i afseende på sättet till Afradsoch Krono-Tionde - Spannemålä samt andre Ränte-pérsedlars utgörande utkomne Författningar föreskrifva, som å ena sidan stadgandet ig §. af Kongl. Förordnigen den 20 September 1815, efter Utskottens ölvertygel. se, lämnar tillräcklig säkerhet för Räntegifvare emot godtycklig behandling af Räntetagare vid ofvannämnde Spannemåls uppbärande, och å den andre, ej mindre den af Herr Öfverste-Lieutenant Oxehufvud uppgifne händelse , att Räntegifvare vid Afradens afbördande vanligen anvisas flere lefvererings-ställen, är ett missbruk Statsoch Besvän-Vtskottens Bétänkancteni ilo7 å Räntetagare® sida» soto i 3 §* af 1813 års Kongl. Förordning blifvit förbudit, och. hvar* uti Räntegifvare, genom anmälan af förhållandet å Vederbörlig
Hvad serskildt motionärens förslag, att de nya gevären måtte förvaras uti regementenas magasiner, beträffar, så kan Utskottet ej finna detsamma lämpligt, enär dessa förrådshus dertill äro för trånga. En nödvändig följd deraf blefve, att nya och vidsträcktare dylika måste uppbyggas, hvilket åter skulle förorsaka en ny och betydlig kostnad. Denna skulle ytterligare komma att ökas med utgifterna för gevärens utoch intagning, samt för den speciella vård om dem, som uti större förråder måste ega rum. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 53. 7 Slutligen beträffande det af riksdagsfullmäktigen Anders Gustafsson vid motionen gjorda tillägg, att gevärspiporna, för att kunna undvara skurning, borde öfverdragas med någon tjenlig färg, till deras skyddande för rost, finner Utskottet, att denna fråga ej torde böra bland Rikets Ständers öfverläggningsämnen förekomma, utan lemnäs till Kongl Maj.ts omedelbara nådiga ompröfvande. På grund af hvad sålunda är anfördt, hemställer Utskottet, alt denna motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 14 Mars 1848. >:© >:i. I Ank. till Exp Utsk. den 15 Mars, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, om förändring i stadgandena, rörande vården af mundering s-persedlar. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har blifvit remitterad en uti Hederv.
Desse, missnöjde säga högt, att d t ser ut, som hade Norrmännen eufrat Sverige„ och att det icke är Norrige , sorn vunnits af Sverige, Den första meningen innehåller en corn tradiction , den sednare en verklig osanning ; den Allmänna Opinionen måtte grunda sig på Svenska Folkets tänkesätt och yttranden, och huru skulle då den Allmänna Opinionen godkänna denna förening, örn den ej värderades af Svenskarne, och ganska säkert existerar ingen sådan medlem af Svenska Adeln, som kan tycka att våra broder Norrmännen blifvit beviljade allt lör stora friheter och större företräden, än vi sjelfve äga, eller om de också vunnit dessa fördelar, skulle deröfver känna något^ afundsjuka. Nej, sådana tänkesätt f Den 29 Mars. 215 äro ej förenliga med Svenska Riddersman: De kunna väl för en vördad Konung, som så ofta varit Rikets säkraste stöd, samt till upprätthållande af ett älskadt Fosterland göra betydliga uppoffringar af sina prioriterade rättigheter, äfven kanske någon gång utan jemdeladt biträde; men de kunna ej utan föregången anledning återtaga hvad de gifvit , mindre fordra något större utvidgande. När vår dyrkade och så allmänt älskade Kron1'rins, både som Hjelte och Statsman, beredt Sveriges väl och grundlaggt Svenska och Norrska Folkens framtida och synbara lördelar, så vore det intet tänkbart, mindre möjligt, och ovärdigt, att någon Svensk hvatken tänkt eller yttrat sådana menliga omdömen. Då jag under nuvarande lyckliga Regering upplefvat den fjerde, och då jag under de föregående ofta öfvervarit det ej misskänneliga missnöjets förtrytelser öfver osäkerhetens, våldets och oförståndets verkningar, så är det för min annalkande ålderdom den ljufvaste känsla, att se mitt fädernesland , under den lyckligaste och visaste Styrelse, nu vara kommet till målet för sin ära och sin gräns : måtte vi alltid i tacksamma hjertan förvara helgade minnen af vår Konungs, alltid Svensk, odelade tänkesätt , samt af vår KronPrins’s kraftfulla så fullkomligt utförda storverk.
Majit måtte hos Rikets Ständer göra Nådig framställning om beviljande dels för en gång af det, enligt Ofver-Jntendents-embetets ofvanberörda förslag, till reparationer och nybyggnader erforderliga belopp af tillsammans 108,854 R:dr, dels särskildt till inventarier 2,000 R:dr, dels ock slutligen, i öfverensstämmelse med uppgjord ny stat, ett ökadt årligt anslag af 8,570 R:dr, allt Riksmynt. Då emellertid förberörda underdåniga hemställan icke skett förr än Riksdagen redan långt framskridit och inrättningens stat blifvit år 1855 uppgjord, på grund af Rikets Ständers vid sistförflutna Riksdag beviljade anslag, hade Kongl. Majit ansett sig icke kunna för det dåvarande bifalla Direktionens anhållan i hvad densamma angick ifrågaställda anslag för nybyggnad eller till löneoch arfvodes-förhöjningar, hvaremot Kongl. Majit anbefallt Direktionen uppgifva huru stort belopp, som kunde erfordras till de mest nödiga reparationer å inrättningens byggnader, äfvensom för de oundgängligaste behofven i afseende å inventarier vid densamma. Sedan Direktionen derefter uti underdånig skrifvelse den 2 Juni detta år be - Slals-Ulskotlels Utlåtande M 148. (Fortsättn.) 57 gärt, att nödiga medel måtte, i enlighet med Öfver-Intendents-embetets förenämnda kostnads-förslag, anvisas till följande reparationer, nemligen: till stora stallets iståndsättande B:ko R:dr 1,998: — » provisorisk reparation af röda trähuset (föreslaget att rifvas) » » 500: — » reparation af småstallarne » » 1,533: 16. » d:o å bostadshuset för elever, laboratorium, anatomi-salen, m. m » » 5,686: — » planering och stensättning å anatomi-gården ... » » 600: — » reparation å magasinet » » 1,296: 52. » d:o å d:o på anatomi-gården
N:o 247, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om jordafsöndring från Eskilstuna Kungs-ladugård, till utvidgande af Eskilstuna, Klosters och Fors’s församlingars begrafningsplats, Bifölls; N:o 248, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående jordafsöndring från Carlbergs Kungsgård till utvidgande af Stockholms stads nya kyrkogård samt plats för ett dödgräfvare-boställe derstädes, Bifölls; och N:o 249, om beviljande af en gratifikation åt Ofver-kommissarien N. A Fredin, för af honom uppgjordt förslag till formulär för Riks-hufvudbok efter ny method, Bifölls. 1 S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Statssamt Bevillnings-Utskotlens Utlåtanden: N:o 11, i anledning af väckta motioner om den personliga skyddsafgiftens använ^ dande för kommunala behof; N:o 12, i anledning af väckt fråga om krono-brefbäringens bekostande af postmedlen; och N:o 13, i anledning af väckt fråga om nedsättning i afgiften till Handelsoch Sjöfarts-fonden samt indragning af Konvoj-kommissariatet och öfverflyttande af dess göromål på Kommerse-kollegium. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Efter nu ånyo skedd föredragning af Statsoch Bevillnings-Utskottens Utlåtande, N:o 11, i anledning af väckta motioner om den personliga skydds-afgiftens användande för kommunala behof, blef samma Utlåtande till Utskotten återremitteradt, med dervid under diskussionen i Ståndet gjorde anmärkningar. S. D. Föredrogs Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 20, i anledning af väckta frågor om ändring i de angående Fattigvården i riket gällande föreskrifter; dervid Utskottens yttrande i afseende å föreslagne förändringar i Kongl.
Enfin, du medgifver sjelfbevarelse-principens rättmätiga användande af Republikanarne i statslifvet, men du nekar Republikanarne dess användande i deras enskilda lif. Du har gillat, såsom dina motståndare bruka emellanåt förekasta dig, morden på Rossi, Lichnowski, Averswald, Latour och Lamberg, och deruti har du ofelbart rätt, så vida desse män verkligen stodo i vägen för det godas seger; men dervid stadnar du, och skriker öfver missdåd, vid försöket att undanrödja en von Schewen, hvilken du dock ganska väl känner. Du vet likaväl som jag, fastän vi icke ansett för precist nödigt att offentligen erkänna det, att nyssnämnde statsmän hörde till de allra ädlaste i samtiden, och dessutom till dem, som ville och arbetade för reformer, väl blott på öfvertygelsens väg och inom de gränsor, der de ansågo sådana för praktiskt möjliga. Men om en von Schewens lif antastas, – så, Gubevars! då gastar och ropar du. Så långt, min Bror, får du ej sträcka din partiskhet för en penningemenniska. Nej, svarar du, jag skiljer mellan politiska dåd, som, utöfvade i ren välmening för mensklighetens och frihetens sak, böra vara strafflösa, och enskilda brott, begångna för blott en enda individus fördel och vinning. Men, värdaste Bror, om ett mord öfverhufvud är ett brott, så förändras icke dess egenskap det ringaste, antingen det utöfvas af en folkmassa, af ett revolutionstribunal, eller af en individu, antingen motivet derföre är allmän eller enskild vinning. Lägg till den ledsamma erfarenheten, att alla revolutioner i äkta anda ha hittills slutat med att litet förr eller sednare införa Cæsarismens och bajonettens välde, så att våra vänner, revolutionärerne, tills dato haft den fatala otouren att endast arbeta för träldomen och brutaliseringen. Men jag låter detta argument fara, ty man måste aldrig misströsta om det godas seger, utan ideligen minera och revolutionera, göra om experimentet för tusende gången, fastän det förut misslyckats 999 gånger. Derom äro vi ju alldeles ense? Men återkommom till skiljepunkten. Eftersom
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets Utlåtande, N o 123, i anledning af de inom Respeclive Riks-Stånden gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o Prof. Utdrag den 24 April 162g; g5 54, angående beräkningen af Stats-Verkets inkomster, blef sistnämnde Betänkande, med de förändringar och jemkningar i beräkningen af vissa Inkomst-titlar, som förstnämnde Utlåtande innehåller, af Preste-Ståndet bifallet, utom hvad Stats-Utskottets tillstyrkan,' att Nummer-Lotteri-Inrättningen borde bibehållas, angår; i afseende hvarå Preste-Stån-j det' stadnade i följande beslut: att denna Inrättning må af6kaffas, samt såsom grunden för verkställigheten deraf stadgas, att spelning gen å ifrågavarande , så kallade Genuesiska Lotteriet må bestämdt upphöra med 1833' års utgång; samt att det årliga arrende-be^ lopp 500 B:dr, sotn Seraphimer-Lazarettet hittills påräknat för öfverlåtelsen af dess innehafde privilegium å ett Lotteri, från och med 1834 å Stat uppföras; att derjemte bos Kongl, Maj:t i underdånighet anhålles, dels att något privilegium å Lotteri-spel hädanef-j ter icke må utfärdas, dels att kraftiga con^ trollér mot sådane spehinrättningars införan* de i allmänhet må vidtagas; samt dels att do Vacancer, sorn inom Nummer-Lotteri-Ver^ kets Embets* och Tjenstemanna-personal yp* pas måtte, så vida återbesättning är nödig j endast genom provisionel förordnanden till* sättas. gi Prof. Utdrag dtn 34 April 1899.' Från Vällofl* BorgareStåndet S. D.
Bättre skulle det varit för de stackrarne, om de alls inte blifvit födda, än att de kommit hit att pröfva verldens sorger. Den som inte är född, känner inga qval och erfar ingen hunger. Mari tryckte åter andra handen mot hufvudet. Tankarna hade blifvit så tunga, att de stelnade derinne liksom till en klump. Hon kände ingen plåga, men en underlig tryckning i hjernan och på samma gång en förfärlig oro. Ingen klar tanke uppstod mer hos henne, hon förmådde inte tänka, fast hon nog hade velat. Hon försökte bedja. Förskjut mig inte, käre fader, förbarma dig, kom till min hjelp... Men det kändes, som om Gud försköt henne från sitt ansigte och kastade henne ned i mörkret... Sedan började någon ond ande anfäkta henne. Den kom liksom bakifrån och hotade henne. Hvad ville den? Lilla Anni att gå och qväfva henne ... och strypa henne vid halsen ... de andra ... och sedan sjelf ... hoppa i en vak... Herre Kriste, hjelp mig ... bevara mitt förstånd... Hon tyckte sig falla ned vid korsets fot och der ropade hon Herren till sin hjelp. Men de onda andarne kommo i allt större antal omkring henne, de refvo och sleto och rådbråkade henne, och hon klämde båda armarna kring korset och skrek... Mari, hör du! Hur är det med dig? Hvarför skriker du? Holpainen skakade henne, men då han inte fick henne vaken, sökte han tändstickorna från golfvet och drog eld. Maris ögon voro öppna; hon var således vaken, fast hon skrek. Holpainen höjde upp lampan, för att bättre kunna se henne. Hvad felas dig? Se så! Han skakade henne vid skuldrorna, och nu kom Mari ändtligen till sig sjelf. Men hon såg skrämd ut och ögonen sväfvade oroligt omkring. Hvarför skrek du? Inte, inte så hårdt, hviskade hon, att de inte komma tillbaka. Hvilka? De, de samma. Hon såg skrämd bakom sig till yttersta ändan af rummet, dit den dåliga lampans ljus inte nådde.
Kramer, Anders Robert, yttranden. I. 234, 245, 251. III. Kreatur, om anslag till premier för utmärktare. Se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 158. Kreaturs-ben, angående beviljande af ett för 10 år räntefritt lån af 20,000 R.dr banko för anläggande och bedrifvande af en fabrik i hufvudstaden eller dess granskap för bearbetande af. I. 290. II. R. 3. VI. Kredit-väsendet och Låneanstalterne i Riket, Särskilda Komiterades afgifna underdåniga Förslag och Betänkande i fråga om ordnande af. I. 49. R. 127. Kreditiv, angående rättighet för Jernkontoret alt fortfarande intill och med nästkommande riksdag begagna sådant å Rikets Ständers Bank. II. R. 74. Se vidare Banko-Utskottets Memorial N:o 34. ■— Kassa, å Rikets Ständers Bank af högst 50,000 R:dr banko, angående beviljande af ett sådant för Stockholms Allmänna Barnhus, under enahanda vilkor som för Sparbankernes krediliv-rält äro ( 105 ) 5ro fastställde. II. R. 78. Se vidare Banko-Utskottets Memorial N:o 34. Kreditiv, Kassa-, å Rikets Ständers Bank för Stockholms Stads Justitia Collegium till belopp af 100,000 R:dr banko. II. R. 78. Se vidare Banko:Ulskotlels Memorial N:o 34. — å 500,000 R:dr banko för Associationer, sora på större handelsplatser kunna bildas för upköp eller belåning af Svensk spanmäl. II. 299. III. — Kassa-, i Rikets Ständers Bank, om beviljandet af sådant för Svenska Hypotheksföreningarne. II. R. 300. Se vidare BankoUtskottets Memorial N:o 34. •— angående erforderliga medel för utbetalningar af berörde kreditiv.