Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det alock ett factum, mer och mer erkändt, att ett fortsatt uppfyllande af Bankens förbindelser beror vida mindre af den metalliska fondens arithmetiska förhållande vid någon viss tidpunkt, ari af kloka beslut om dess rörelse och förvaltning, samt dessa besluts kloka och rådiga handhafvande, H. Ex. Hr Gr, o. Landtm, framställde proposition till återremiss af BancoUtsk:s betänk. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Rosenblad: Af alla de skäl, som jag bär hört yttras emot mitt yrkande om bifall till betänk., finner jag endast ett enda vara giltigt, det nemi., att betänk, kommit att föredragas under det så få af R. o. Ad:s ledamöter varit Den 7 Maj. 4oi närvarande; och enär en opinionsyttring af så få ledamöter ej kan vara af vigt, vill jag inskränka mig tillen reservation emot det nu fattade beslutet. Hr Hegardt: Jag förenar mig i Hr Rosenblads reservation, emedan jag icke insett någon anledning till återremiss, enär jag i*cke finner något oskiljaktigt sammanhang emellan detta och BancoUtsk:s näst föregående betänkanden. Frih. Palmstjerna, Carl Otto, förenade sig med Hr Rosenblad. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | till 4 e In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Lördagen den io Maj 1834- Plenum kl. 9 f. m. Justerades ett prot.-utdr. för d. 7 dennes. Justerades pleni-prot:n för d. 28 sisth April f. och e. m. Frih. Åkerhjelm, Gust. Fredr.: Till mina föregående yttranden, rör:de lotteri-inrättningen, anhåller jag att, i sammanhang med den skedda protocollsjusteringen, få tillägga några ord, med begäran, att äfven detta yttrande får åtfölja den beslutade återremissen af StatsUtsk:s betänk, om lotteri-inrättningens upphäfvande. Med anledning såväl af gjorda reservationer som af de upplysningar, hvilka under discussionen öfver ämnet förekommit, har jag funnit mig böra öfvergå till den meningen, att ett classlotteri i stället för nuvarande nummerlotteri borde inrättas.
Silfverstolpes historiska Verk angående Banken; nedsättning af öfverräntan i BancoDiscont Verket; Särskilta Utskottets, i anledning af gjordt förslag till de Norrländska Länens sammanslående, Expediiioni-Utskottets, angående uteslutande af vissa handlingars tryck* ning i Bihanget, och förslag till 4 §. af Riks-» dagsBeslutet; BevillmngsUtskottets, angående 3:e Artikeln af BevillningsStadgan , med antagande af Utskottets till samma artikel framställdte första alternativa förslag; LagVt-skottets, i afse-, ende på vidtagande anstalter för att anhålla och tilltala såclane personer, hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige, samt derefter afvika till det andra; Lag-samt Allmänna Besvärsoch Ekonomis, Utskottens, om obehindrad rättighet för Skattehemmans ägare till svedjande å deras skog; Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomie Ut» skottens, angående bidrag från Allmänna Magazinslnrättningens fonder, tillförekommande af stegring i priset å groft bröd för hufvud* stadens obemedlade Folkclasser-, Statsoch BancoUtskottens, om Provincial CrediiCassors inrättande; förslag till reglemente för Riksens Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, i afseende på utredningen af FilialDiscontVerken, med antagande af en förändrad redaction af 3 §. 2 morn.; förslag till reglementariska föreskrifter uti vissa ämnen, hvilka tillhöra den af Riksens Ständer fastställda reglering af Rikets penningeväsende; behof af särskilta pen-J ningetiilgångar till upphandling af Spannemål, hvarvid Den 20 Jidit. 385 hvarvid BondeStåndet likväl ogillat det af Utskotten tillstyrkte lörbud oell inställande af bränvinsbränning uti de o'ter, som anmält sig till erhållande af spannemåls understöd; om Revisorers utseende till förrättande af nästa Revision af StatsBancooch RiksgäldsVtrkens förvaltning och räkenskaper, samt förslag i afseende på tiden för denna Revision. 2) Läggande till Hancllingarne af:
Resolutionen å allmogens besvär af den 29 Juni 1752, hade Kongl. Maj:t förklarat, att, emedan vid berörde landthamnar skedde utskeppningmed inhemska fartyg af åtskilliga öns producter, samt Kongl. Resolutionen den 22 April 1735 sladgade, att ”uti de ting, hvarest hamnegårdar belägne funnes oell ”dertill hörde, ålåge allmogen, såsom af gammalt brukligt varit, att för ”Strandridarne uppbygga och uppsätta, enär nybyggnad tarfvades, en stiina om 9 alnar i qvadrat, 2 kamrar vid de större segelbare hamnar och ”en vid de mindre, till 4J eller 5, och ett kök om 6 alnar i qvadrat, och ”en förstufva, 6 alnar lång och 3 alnar bred, allt under ett tak, jemte det ”allmogen, äfven på slik händelse, borde uppsätta en byggning af 12 a ”14 alnars längd lill stall och fähus;” någon ändring uti detta stadgande icke kunde meddelas, utan egde allmogen på Gottland att ställa sig detsamma lill efterlefnad. Vidare har, i anledning af den utaf Fullmägtige af Bonde-Ståndet från Gottlands Län vid 1823 års Riksdag väckta fråga, bland annat, derom, att uppbyggandet och underhållandet af strandridareboställen vid landthamnarne å ön icke vidare mätte hemmansegarne derstädes åligga, Kongl.
I ovanliga kändelser äter, dä inträlkad missvext, krig, bäminad export eller andra orsaker föranleda en större efterfrågan af metalliskt mvnt eller silfver, antingen till betalning af utrikes skulder eller emedan det för tillfället funnes vinstgifvande att det utföra — dä f>lir det Länkens ovilkorlig» sk^ldigket att äfven med uppoffring al liela sin vinst underkälla 8ilfverutvexlinge» vell, om det bekökves, använda sitt KrundLapital oek si» Lredit. Lek^mmersan, klefve utan tvifvel för Lanken, som för det Allmänna, en sadan sakernas ställning; men skadligare ock mera förstörande klefve för allmänna välståndet om under sädane omständigketer ingen Lank funnes eller om Lanken kunde inställa sin utvexlingssk^ldigket, för att undvika de uppoffringar som dess uppfyllande klöfver. I någon verklig till okeständ ledande förläge,dist kan en val inrättad Lank dock icke ens i detta värsta fall räka, ock knapt nägon annan förlust än under tiden saknad räntevinst deraf uppkomma; enär för alla utelöpande 8edlar mer an fullt motsvarande valuta linnes, dels i den samlade 8illverfonden, dels i realisikla fordringar ock elfecter, oell dä dessutom en ganska betydlig del al 8edelstocken nödvändigt mäste i rörelsen qvarblifva, livars värde just genom denna nödvändigliet — vid föröfrigt icke vägrad utvexling, ensamt upprättlialles.
Remitterades till Allmänna Beswärs - och Cco» nomie«Utskottet, hwarjemte Författaren erhöll tillstättd att detsamma med be öfrige Ständen communicera. Uplästes följande: Utdrag af Protokollet, hällct i Bonde» Ständels kleno den 26 September 1829. S. v. Enligt Bonde - StändetS under den» na dag fattade Beslut, skulle följande ingifne Wemy» rialer remitteras: Till Banco Utffottet. Ett af Riksdagsmannen ^cmss Mkanslon, frän Calmare Län, angäende nödwändighrten att utvidga Banco, Län pä Fastigheter. TM 1268 Den 4 Dctober. Dill Gtatö. Utskottet. Ett af Riksdagsmannen ?. Oxelberg, rörande Fö stag till Recoguilions - Skogars försäljning lill enskilde Personer, samt deras refning och skattläggning, m. m. Till Allmänna Beswärsoch Economie - Utstottet. 1:0 Riksdagsmannens O kl. 8c!rZrc8 m. fl. angäenbe uppgift af mede! att förekomma Sillfiskets aftagande; och 2:0 Riksdagsmannen 8ric Lricssoris frän WksteräS Län, innehällande fbtbehäll i afseende pä dilpo» sitionen af de under Sala Silfwerbruk anflagne Krono - Härads - och Sockne - Allmänningar. Hä^om skulle de öfrige Rcspcctive Med-Stän» den genom Protocolls - Utdrag wördsamt och wänligea underrättas. Ue iuxrs. Lx krotocolko. 8. IräAZrfikr - Utdrag ak Protocollek, häller lttr Bor» gare - Ständets klenum wid Riks dagtN i Stockholm den zo September 1809. S. O. Son de w d godkännandet af Högloft.
Enär delta allt blifwit iakttagit, samt ofwannämde Handlingar till RiksgäldsContoiret öfwerlemnade, komnier den Summa, hwilken af Kongl. Pomerffa Kammaren ärkän. yes wara desi Skulld wid 1309 ärs flut, att anses fäsom Consoliderad Capital Gälld och löpa med Kem procents Ränta ifrän den Första Januari innewarande är; hwarwid dockanmär. skes, att, i händelse Interesiet, hwilket hwarje Sjette mänad förfaller, icke skulle komma att ppdenteligen liqvideras, fär det icke tilläggas Capitalet, utan bör Interesiet samt Capital. Skuliden under särffillta Tittlar uti Räkenffa. Pexne Balanceras. Slu. Den 27 September. 73 Slukeligen och angäende den af Banquie. rerne Luis 6- Jencquel särffillt anmälte Fordran, stor 96,370 Mck. Hamburger Banco, fa dar hos Stats - UrffotUt blifwit uplyst, att denna Summa beror pä enskild liqvid emellan benMe Banquirer samt Herr Hof-Marskalken och Riddare-.' von Platen; Hwarföre ock desie 96,3.70 M k. Hamburger Banco icke kunna kommra uti fraga att uptagas ibland de öfrige För. bingarne, hwilka under här okwan föreflaqne wil kor genom R.kögälds. Contoiret ffulle liqvid-was. D tta allt warder dock Riksens Högloft. Ständers ompröfwande wördsammeligen underställt. Orebro den 27 September 1310. Hoglotl. KtääerilcLpers oclr ^.äelns I-eäamäters vägnar: C. l^smilton. PI VNlotlixe 8orA»re-8t§näetr l.eäsm§tsrs v!Zn»r: Lkr.
Om denna förftagswis antagna behållning, k händelse af Landt - Tullarnes återställande, således skulle komma ait till motsvarande belopp minsta den öfriga allmänna Bewillningen, med inberäknande as den särskildt atagne Landt-Tulls-ersättningen, utgörande 2,300,000 R:dlr, sa kunde med förstnämnde Summa af 350,000 R:dlr förswinna, no. beloppet af Landt-Tulls-ersättningen 150,000 R:d-, 2:0. de 122,000 R:dlr som i 4 Art. om afgift för öfwerftöd beräknade, och z:o. de 15,490 R:dlr 24 §., svin af den förestagne Koppstatten belöpa pa gemenskapen af Indelta Armeen, enligt Ucstoltets k denne del gifne förslag; warande den återstod, af förenämnde 350,000 R:dlr, som efter denne beräkning kunde uppkomma, icke betydligare, än att den bör qwarsta wid Bewillningen till desto mera sa, kerhel,att hwad paraknadt blifwit, med all möjelig wihhet kan utgå. Utstottet har icke nödigt harwid anmärka, att om netto behållningen, wid en Landt-Tulls-uppbörd, skulle af Riksens Stander antagas till högre belopp, an Utstottet wagat densamma betrakta, uppkommer deraf den naturliga följd, att än flere Artiklar af allmänna Bewillningen kunna antingen alldeles förswinna och utgå, eller förminstaö i mohn af Bihang. N?s rzz» m 2114 Den Z° Julik. en supponerad Landt, Tulls-afgifts högre Summa, lika som i fall de af Utskottet upptagne 350,202 R:dlr, deraf ej ssulle erhallas, den päräknade ned, sättningen, uti de omnämnde Artiklar, dä till en del eller helt och hållit förswinner.
Lades till handängarne. S. D. Vid föredragning af Banko-Utskottets den 18 och 29 sistlidne Augusti på bordet lagda Memorial N:o 36, i anledning af Riks-Slåndens beslut öfver Memorialet N:o 52, åter remitterades Utskottets förslag till voterings-propositioner rörande 5:te punkten i sistnämnda Memorial; och lades Utskottets öfriga yttranden lill handlingarne. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-Utskoltels den 22 och 29 sistlidne Augusti på hordet lagda Betänkande N:o 45, i anledning af väckta motioner om ändring i 11 Kapitlet 4 och 7 §§ Rättegångs-balken, i fråga om stämning. S. D. Vid föredragning af Stalssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets den 25 och 29 sistlidne Augusti på hordet lagda Betänkande N:o 23, föranledt af återremiss å Utskottets Utlåtande N:o 8, i anledning af dels Kongl.
Öfvergif henne icke, så skall hon behålla dig; älska henne, så skall hon bevara dig; Ty vishetenes begynnelse är, när man gerna hörer henne, och hafver klokhetena kärare, än alla ägodelar. Akta henne högt, så skall hon upphöja dig, och skall komma dig till äro, om du hafver henne kär. Hon skall ditt hufvud härliga pryda, och hedra dig med en dägelig krono. Så hör, min son, och tag vid mitt tal, så skola din år mång varda. Jag vill föra dig på vishetenes väg; jag vill leda dig på rätta stigen; Så att, när du går, skall din gång icke varda dig tung, och när du löper, skall du icke stöta dig. Anamma tuktan, öfvergif henne icke; bevara henne, ty hon är ditt lif. Kom icke uppå de ogudaktigas stig, och träd icke uppå de ondas väg. Låt fara honom, och gack icke på honom; vik ifrå honom, och gack framom. Ty de sofva icke, utan de hafva gjort illa, och gifva sig icke ro, utan de hafva gjort skada. Ty de föda sig af ogudaktigt bröd; och dricka af vrånghetenes vin. Men de rättfärdigas stig skin såsom ett ljus, hvilket framgår, och lyser allt intill fullan dag. Men de ogudaktigas väg är såsom mörker, och de veta icke, hvar de fallande varda. Min son, akta uppå min ord, och böj din öron till mitt tal. Låt dem icke komma ifrå din ögon; behåll dem i ditt hjerta. Ty de äro lif dem som finna dem, och helsosam deras hela kroppe. Bevara ditt hjerta med all flit; ty derutaf går lifvet. Låt bort ifrå dig en ond mun, och vrånga läppar låt långt vara ifrå dig. Låt din ögon se rätt fram för sig, och din ögnalock se rätt fram för dig. Låt din fot gå lika, så går du visst. Vik hvarken på högra eller på venstra sidona; vänd din fot ifrå det ondt är. Min son, gif akt uppå mina vishet, böj din öron till mina läro; Att du må behålla god råd, och din mun veta beskedlighet.
På de bemödanden, som sålunda i detta hänseende visa sig, grundar jag den förhoppning, att ladugårdsskötseln, denna vigtiga del af landthushållningen, skall inom en icke allt för långt aflägsen framtid resa sig ur sitt hittills varande förfall och gifva resultater, fullt motsvarande de rika medel, som naturen här i orten lemnat till denna närings utvecklig och förkofran. Enligt de från fögderierne inkomne uppgifter skall antalet af underhållne kreatur hafva varit följande: Af dessa uppgifter vill det synas, som skulle en betydlig minskning hafva uppkommit i antalet hästar och ungboskap, men en ännu större ökning hafva ägt rum i afseende på antalet af oxar, kor, får och svin. Skiljaktigheterna äro för stora för en så kort tidrymd och kunna svårligen förklaras med annat än uppgifternes oriktighet. Om emedlertid på uppgifterne för åren 1851—55 grundas en jemn fördelning emellan Länets 3,365 hemman, så befinues, att af de underhållna kreaturen skulle på hvarje fullt hemman ungefärligen belöpa omkring: 29 6 Hästar, 10 Oxar, 19 å 20 Kor, 8 Ungnöt, 31 å 32 Får, oell 11 Svin, hvilken beräkning synes vara snarare för hög, än för låg. Länets produktion af ladugårdsalster har hittils, betraktad i sin helhet, knappast fyllt det egna behofvet och åtminstone lemnat föga öfrigt till afsalu åt andra orter. Det är väl sannt, att icke så obetydliga qvantiteter ull samt äfven smör och ost årligen från Länets stapelstäder, köpingar och landlhamnar afsändas lill Norrköping och Stockholm, men om från sammanräknade värdet af denna skeppning af drages det belopp, som här i Länet årligen utbetalas för viktualier, hitförda från Kronobergs och Jönköpings Län, så skall troligen föga eller ingen behållning qvarstå. Markegångsvärdet å ladugårdsprodukter har, beräknadt i Bankomynt, varit följande : År 1852 År 1853 År 1854 oo Ot -1 Ctt I medeltal R:dr sk. R:dr sk. R:dr sk. R:dr sk. R:dr sk.
– Med Saxon syftar VB troligen på tidningsmannen Johan Lindström Saxon (1859–1935). År 1880–84 var han red. i Arboga tidning och 1885–86 i Jämtlandsposten. Han skrev oftast under sign. Saxon, och 1901 antog han detta namn. År 1929 grundade han med några släktingar Saxon & Lindströms förlag. Edvard Brandes naturalistiska skådespel Et Brud, om till dygd förklädd sinnlighet, kom ut 1885. – 1887 gifte sig Edvard Brandes med Ingeborg Charlotte Thaulow, f. Gad (1852– 1908). Det var EBs andra äktenskap, och hustrun hade tidigare varit gift med den norske målaren Johan Fredrik (Frits) Thaulow (1847–1906). Cul de sac, fr. – Julhistorien är sannolikt ”Herr Tobiasson”. Löp är en scanism. Passagen från: ”Jag sade honom att” till ”Jag vet det icke ännu” förstreckad i kanten. – Rosmer Haj, åld. – bêtise, fr. – Det nittende Aarhundrede var en månadsskrift för litteratur och kritik som gavs ut av Georg och Edvard Brandes 1874–77. Ämnet för GBs föreläsningar denna höst var tysk och dansk romantik. Denna gång talade han om von Arnim och Brentano. Jmf s. 105. Især, da. – snærpet – Om Hans Jæger och Fra Kristiania-Bohêmen se SB II, s. 346, 378 och not 375. – drille, da. – fröken Mohr – Gefion hette hjulångaren som gick mellan Malmö och Köpenhamn från 1874 till 1931. Hallberg – enl. VBs almanacka hette han Sigurd Hallberg. Den 24 nov. läser man att hon träffat ”den dödsdömde unge Hallberg”. – beckplåster – en blandning av vax, terpentin och beck som ströks på svullnader för att få dem att gå ner. – Rosmer – se not 89. – Janne
Tio Ridr allt banko; hvarjemte och enär det af länsmannen, till stöd för hans rättighet att utfärda stämning, åberopade uppdrag af domhafvanden i orten ■att i domsagan meddela stämningar icke lagligen kunnat utsträckas derhän, att honom jemväl vore tillåtet utgifva stämningar i mål, deruti han sjelf förde åklagaretalan och således vore att anse såsom part, Härads-Rätten förklarade den af länsmannen utfärdade stämning icke kunna anses gällande samt till följd deraf, angående fördelningen af de ådömda böterna, stadgade att af boten för sabbatsbrott, som treskiltades, en tredjedel och af öfriga bötesbeloppet, som lill en tredjedel tillädes socknens fattiga, två tredjedelar skulle tillfalla den andra åklagaren. Kongl, Hofrätten öfver Skåne och Blekinge, der länsmannen anförde besvär, utlät sig i utslag den 24 Oktober 1853, att, som, enligt hvad ett af länsmannen vid besvären fogad t intyg af domhafvanden utvisade, länsmannen utan inskränkning erhållit uppdrag att å domhafvandens vägnar utfärda stämningar i mål, som anhängiggjordes vid domstolarne inom domsagan, samt länsmannen genom stämning, hvilken blifvit utfärdad och den tilltalade delgifven förr, än ansvarspåstående emot denna af den andra åklagaren framställts, beredt sig rättighet att i fråga varande åtal utföra, förklarade Hofrätten, med upphäfvande af Häradsrättens utslag i ölverklagade delen, länsmannen berättigad tillgodonjuta åklagareandel uti de i målet ådömda böter. I anledning af häröfver anförda underdåniga besvär meddelade Kongl. Majit nådigt utslag den 9 Maj 1855 af innehåll, att enär i fråga varande böter blifvit på förbemälta andra åklagares åtal ådömda, funne Kongl. Majit samme åklagare vara till de åklagare tillkommande andelar i nämnda böter berättigad samt pröfvade förthy rättvist att med ändring af Hofrättens utslag, fastställa det slut, hvaruti Häradsrätten stannat.
I öfverensstämmelse med den af Utskottet anförda åsigt om hvad som med Bankens Reserv-fond rätteligen bör förstås, har i efterföljande förslag till föreskrifter, angående denria fond och densammas användande, Utskottet, under förutsättning att Rikets Ständer bifalla Utskottets i det föregående gjorda framställningar, upptagit och beräknat å ena sidan de tillgångar, som till Reserv-fonden höra efter hand öfverfors, och å den andra de anvisningar, som derå komma att ega rum och af hvilka anvisningar en del är af ovilkorlig beskaffenhet och de andra åter böra hero på Reserv-fondens ställning och allmänna rörelsens behof, på sätt hittills varit i 174 § af Banko-reglementet stadgadt; varande det förslug till föreskrifter, som i detta afseende till Rikets Ständers pröfning och godkännande nu hänskjutes, af följande lydelse: 51:o Det belopp, hvarmed Bankens till sedelutgifning användbara tillgångar öfverstiga de af Rikets Ständer derå anvisade förbindelser, upptages i Bankens räkenskaper såsom en särskild fond, benämnd Bankens Reserv-fond. Jemlikt den af Banko-Utskottet vid innevarande riksdag i Betänkandet N:o 25 lemnade utredning uppgick Reserv-fonden vid 1859 års slut till R:mt 8,193,923: 59. Till Reserv-fonden skola från och med 1860 års början öfverföras l:o inbetalningarne å det vid 1856—1858 årens riksdag Kongl. Mynt-verket beviljade räntefria lån, stort 50,000 R:dr, hvaraf V10 Banko-Ulskotlets Betänkande Al 25. 76 skall årligen erläggas från och med år 1860 räknadt; 2:o inbelalningarne å utestående lån lill skiften och odlingar, till städer och korporationer samt på äldre Låne-banko-obligalioner; 3:o af fonden till belåning af fast egendom å landet 125,000
Föredrogs ånyo Lag-utskottets utlåtande N:o 66, i anledning af skedd återremiss af Utskottets betänkande N:o 36, öfver väckta motioner om förändring af lagens stadganden om testaments-friheten, samt af 8 kap. Jorda-balken, angående rättigheten att bortgifva jord, hus eller tomt. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens utlåtande N:o 76, i anledning af väckt fråga om nedsättning i räntan för äldre qvarnar, som genom nya qvarnars anläggning lidit eller lida minskning i mältafkastning. Bifölls. S. 1). Föredrogs ånyo och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens utlåtande N:o 71, i anledning af väckt förslag, att hvarje moderkyrka och annex i riket må förpligtas inlösa ett exemplar af den psalmhistoria, som af komministern Joh. Wilh. Beckman utgifves, under titel: J’Den nya Svenska Psalmboken, framställd uti försök till svensk psalmhistoria.” Från Vällofl. Borgare-standet. S. D. Föredrogos ånyo Banko-utskottets memorial och utlåtande: N:o 97, med förslag till föreskrifter, afseende kontroll å Diskontverkens ombudsmäns uppbörd och göromål. Bifölls., med undantag af andra punkten, som återremitterades; och N:o 98, i anledning af Bokhandlaren J. S. Salmsons ansökning om eftergift af öfverränta å diskont-lån. Bifölls. Hederv. Bonde-ståndet. S. D. Föredrogs Banko-utskottetssedan den 23 dennes på bordet Bih. till B. St. Brot. 1847 och 1848. 0 Sami. 84 666 Prot.-utdrag den 26 Augusti 4848. hviiande memorial N:o gy, med förslag till föreskrifter, afseende kontroll å diskont-verkens ombudsmäns uppbörd och göromål.
lVlajit i underdänigbet anmäla; sä bakva Ilikets 8tänder, uti serskild underdånig bkrikvelse ak den i8 sistlsdne December, tili svar bärL meddelat: att Ilikets 8tänder kunnit ostridigt» det ordinsrie embetsoskr tjenstemän saint betjening vick lVumer-Dotteri-inrättningen, eburu endast körsedde med sä kallade öppna brek osli körordnaiiden saint coustitutorial, likväl innebakt tjenster pä 8tat, vick bviikas bibebällande de egt att trygga siA sä länge de sins tjenstsk^ldigbeter bsbörigen uppfyllt, osli icke körverkat 8st dem lemnads körtroende; att, vick säclant körbällande, bade rättvis» oski billigbet päkallade, att bemälde personer icke insrs, än andrs 8tatsns ordinarie r^6N8t6män, bvilkas bekattningsr indrsgits, blikva bsrökvacks sina enligt 8lat egande lönekörmoner; att Ilikets 8tänder cksrkörs prökvat skäligt, att lVumer-Dotteriets ordinarie embetsoski tjenstemän inä, vick inrättningens uppbörande, ä allmänna Indragnings-8taten uppköras tikk åtnjutande ak sins uti 8tat bestämda lönekörmoner, med undantag endast ak ^esreterarens sportler, Ombudsmannens lolk procent ä indrikna balansernedel oelr Oasssurens missräknings-penningar, samt under körlieliäll, dels att ifrågavarande läne-ersättningar, uppgående, enligt ak llikets Ständer r underdänigbet ökverlsmnad serskild förteckning, till ett sammanrsknadt kielopp ak io.ol l Iliksdaler, skola minskas osli korsvinna, i den nion innekiakvarne undkä ak allmänna medel bögre aklöningskörmoner, än de vick inrättningens indragning uppbära, dels att de biumer-Dotteriets embetsoeli tjenstemän, som ak läner ä Indragnings-8taten komma i åtnjutande, böis ombesörjs den akslutning ak verkets räkenskaper med klera göromäl, som i osli kor inrättningens upplösning osli slutliga utredning erkordras; att Ilikets Ständer deremot, i afseende pä de arkvoden, som lVumer-Dotteri-Directionen egt kor bvarje serskild dragning tilldela sädane extra ordinarie tjenstemän, som dervid begagnats, kunnit, att desse arkvoden, eburu de kortkarande Ltnjutits sk till it, äga varande tjenstgöring antagne personer icke utgöra läne-körmoner vid ständiga pä 8tat uppkörda tjenster, bvaclan Ilikets 8tänder ansett bemälde extra ordinarie ij^ nstemän icke vara berättigade att meranämnde arkvoden ä Indragnings-8tat uppbära: varande doek medgikvet, att de vid l>sumer-Dotteriet, mot arkvoden kör bvarjs dragning, anställde extra ordinarie tjenstemän oob betjente ma, emot sk^Idigbet att lemna det biträde, som vid de ak