Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att så verkligen är fallet, visas af följande, så vidt jag kunnat finna, fullständiga utdrag af allt, som säges om sjökon, i den enda originalberättelsen om ryssarnes första fångstfärder till de Aleutiska öarna, hvilken utgafs i Hamburg och Leipzig 1776 under titel: »Neue Nachrichten von denen neuentdeckten Insuln in der See zwischen Asien und Amerika, aus mitgetheilten Urkunden und Auszügen verfasset von J. L. S** (Scherer).»108 I denna bok omtalas sjökon på följande ställen: »Ivan Krassilnikoffs fartyg afseglade först 1754 och kom den 8 oktober till Beringön, hvarest alla för hafsutterfångst på de aflägsna öarna utrustade fartyg pläga tillbringa vintern för att förse sig med tillräckligt förråd af kött af sjökor» (anf. arb. s. 38). »Höststormarne, eller snarare önskan att intaga förråd af lifsmedel, nödgade dem (ett antal af köpmannen Tolstyk utsända fångstmän under befäl af kosacken Obeuchow) att anlöpa Kommendörsön (Beringön), hvarest de under vintern, till den 24/13 juni 1757, icke erhöllo något annat än sjökor, sjölejon och stora sälar. Hafsuttrar infunno sig icke detta år» (ibid. s. 40). »De (ett ryskt fångstfartyg under Studenzow, 1758) landade på Beringön för att döda sjökor, såsom alla fartyg pläga» (ibid. s. 45). »Efter det Korovin 1762 (på Beringön) försett sig med tillräckligt förråd af kött och sjökohudar till sina båtar seglade han vidare» (ibid. s. 82). År 1772 öfvervintrade Dmitri Bragin under en fångstresa på Beringön. I den på begäran af Pallas förda resejournalen uppräknas de på ön förekommande stora sjödjuren, men ej ett ord nämnes om sjökon (Pallas, Neue nordische Beyträge, II s. 310).
» rösten kväfdes af tårar. Marina kastade sig i Sonjas armar och lutade hufvudet mot hennes bröst. » Ämnar ni följa med till Italien? » utbrast frö- ken v o n Rathen. » Det må j a g säga var uppoffrande, både kostnad o c h besvär. » Sonjas ögon sköto blixtar. » Tala icke o m en sådan bagatell! Om vi skulle gå hela vägen eller rida på strutsar, då skulle det vara besvärligt och uppoffrande, men att åka b e - kvämt i en kupé och sofva hvar natt på hotell, däri finnes ingenting märkvärdigt. » Så lutade hon sig ned till Marina, o c h jag hörde henne sakta hviska: » Min egen älskling, trodde du j a g skulle låta dig fara ensam ut bland is o c h snö, » — och hon smekte sin sjuka vän, som o m hon hade varit ett litet svagt barn, medan ett outgrundligt djup af kärlek lyste ur hennes mörka ögon. Det varade ett ögonblick, därefter var hon sig själf igen. Hon gick nedför trappan, tittade i förbifarten in genom köksdörren till Katharine och sade lugnt: » Ni behöfver icke duka till frukosten åt mig, Katharine. » » Och du vill ännu icke följa mig, Sonja? » » Nej, Paul, j a g kan icke, vänta icke på mig. » » Så länge lifvets gnista icke slocknat, väntar jag på dig. » » Nej, res hem till Ryssland, där har du ditt allt, där gå dina dagar lätt och fort. » » Jag kan icke, Sonja, jag fryser. » » En ryss bland s n ö? » » Sonja, det är icke min kropp, som fryser, utan mitt hjärta. » » Och därför värmer du dig vid de parisiska eldbrasorna. » » Grönländaren uppe i norden kör hunden, ty hästen trifves icke h o s honom. » » Du har rätt, Paul, huru ofta få vi icke lefva på surrogat. » Hon följde h o n o m med ögonen, så länge han syntes. Så vände hon sig plötsligt o m. Idun Stockholm. Prenumerationspris pr ar: ldun ensam kr. p l ... » H y r »: 5: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr. Allm. Redaktionssekr.
Husens fullständiga vård och renhållning i allmänhet; eldstädernas vidmagthållande, så till kakel och murarbete, som till spjäll, pipor, dörrar och luckor, samt sotning; rummens, förstufvors och trappors inre stånd och således dörrar, dörrkarmar och foder, nycklar och lås samt luckor med deras beslå"; fönsterkarmar och bågar med deras glas och beslag samt fönsterfoder och smygar; tak af gips eller kalkrappning, taklistor, panelnmear, golf och trösklar; tapeter, som rummen åtföljt samt hvitlimning och målning; stenfriser och kakelugnseller spiselplaner, skorstenar samt trappsteg och ledstänger.” . , ... T Dessa motioner, af hvilka den förstnämnda blifvit remitterad till Vågsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten och den sednare till LagUtskottet ensamt, men af detta Utskolt ansedd jemväl tillhöra Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets pröfning, hafva Utskotten i öfvervägande la„it; och hvad först angår den af Anders Andersson och Henrik Andersson föreslagna lagförändring, så hafva Utskotten icke tvekat att Godkänna de skäl, på hvilka Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ltskotten vid 1834 och 1835 årens Riksdag afstyrkl då gjord enahanda hemställning i ämnet, nemligen: ”att Kyrkoherdarnes rättighet att erhålla och forsanibngarnes skyldighet att bygga vissa hus å prestgård, utan tvifvel varit beräknad ocb måste betraktas såsom en till presternes aflöning hörande förmån, hvilken äfven från urminnes tid preslerskapet tillkommit, och till hvars borttagande och derigenom skeende förminskning i nämnde em-. betsmäns löner gällande skäl icke vore för handen”; hvarjemte Utskotten, i afseende på det af motionärernc till stöd för framställningen åberopade förhållande, alt, i Skåne, skyldigheten att bygga och underhålla prestgar. darne åligger boställsiunehafvarne sjelfve, anse nämnde förhållande, som, enligt 4 § i Kong!.
Tvätta hufvudet grundligt två gånger i veckan med grönEn förträfflig metall-putspomada kan såpa och varmt vatten. Fortfar härmed flera man, enligt en utländsk facktidskrift, veckor. Nej. Låt en tandläkare erhålla genom uppvärmande af 40 delar sköta edra tänder — det är bästa medlet. D o k t o r A. Afzelius fet rysk eller amerikansk mineralolja, 4r). Hufvudsaken är naturligtvis, att det sit10 delar amerikanskt svinflott och 50 ter löst och ej inkräktar pä andningen eller Lilla VatUigatan 24, 9-10 oeh 2-3. bröstkorgens form. Från hvilken fabrik det delar engelskt rödt (Caput mortuum). kommer är sedan likgiltigt. Företrädesvis magoch hudsjukdoSedan dessa ämnen väl blandats, fylles den ännu varma massan i bleckaskar. Pomadan kan göras välluktande med någon billig parfym, t. ex. nitrobenzol. N Berest lärarinna (fil. kandidat i språk) önskar inackordering mot 2 timmars tjenstgöring. Adress å Iduns byrå. och pudra kinden flitigt med potatismjöl, En lärarinna — 22 år — önskar försatt med 10 % rdnkoxid. Detta hjelmed första plats att undervisa i vanpes ej med. medicin, utan är af rent psykisk natur. — Är ni i öfrigt nervsvag, vore dock liga skolämnen (icke främmande språk) en stärkande allmänbehandling på sin plats. samt musik. Den sökande, hvilken 5 gånger dagligen) helst med tillsats af litet opium eller morfin. I öfrigt bör ni naturligtvis af läkare, som haft tillfälle att undersöka er, inhämta nödiga hygieniska föreskrifter. A LEDIGA PLATSER. A — t Munsår stå oftast i samband med någon rubbning i magens funktioner. Skulle således er mage pa något sätt vara i oordning bör ni således i första rummet söka bot mot detta onda. Nosen. R meddelas af vant och kunnigt fruntimmer. Närmare underrättelser å Iduns byrå, expeditionstiderna. [5551 CD LO CD — S Helsingborg i september 1888. JSi. P. Jensen. [522] • A A A ^ A,. A A A A ... A A.
Allmogen nödgas alltid skaffa sig fullmägtige för att bevaka sina mål i hofrätten, och det kan ej begäras, att hvarje bonde skall stå i sådana förhållanden på en främmande ort, att han har tillgång på rättegångsombud i hofrätten; måhända skulle mången rättsökande nödgas stadna vid första instansen, äfven om han hade den rättvisaste sak, blott för denna omständighet och af brist på medel att ligga i förskott för kostnaderna, om än dessa slutligen skulle återfås. Jag vill emedlertid icke bestrida, att lagmansrätten såsom fjerde instansen kan vara öfverflödig; men om den borttages, anser jag alldeles nödvändigt, att flera nya hovrätter i stället inrättas, med ett visst mindre district för hvarje, <Hler ock att någon åtgärd vidtages, hvarigenom rättsökande må kunna, medelst K. M:s Bef:h:des försorg få sina handlingar inskickade till Hofrätten, utan att behöfva sjelfva der inställa sig. Det rättaste torde likväl vara, på sätt jag förut nämnt, att lagmansrätterna bibehållas, och att lagmansting hållas flera gånger om året. Jag yrkar återremiss å betänk. Frih. Boye: Jag har af en ledamot, Gr. Frölich, blifvit missförstådd, och jag är derföre skyldig att förklara mig. Då jag af Hr Dalmans personliga anfall hänfördes längre, än jag ämnat, taladq jag väl om ett parti, det sig så kallande liberala partiet — ty sjelf kan jag icke erkänna dem såsom liberala, hvilka ej vilja veta utaf liberalismens första pligt, som är tolerans —; men min mening var ingalunda, att detta parti hade den sansade opinionen för sig, ulan endast hopens. För öfrigt vill jag nu blott tillägga, att jag icke heller tror, att advocaternas tillväxt i någon betydlig mån skall omedelbarligen verkas genom lagmansrätternas borttagande; men jag anser denna fråga endast såsom preliminär, till införande af häradsrätternas permanence, och då skola vi få se träl lystnaden och advocaternas antal i l ikt mått tillväxa.
På grund af hvad anfördt blifvit, vid besvarandet af de emot 1 och 3 punkterne af Utskottets Betänkande gjorda anmärkningar, har Utskottet ansett den i förevarande punkt gifne föreskrift, om en viss proportion emellan metalliska Cassan och Sedelstocken, före hvars öfverstigande sedelstocken ej må ökas, och vid hvars försämrande tjenlige anstalter böra af Bancn-Styrelsen vidtagas till samma proportions återställande, böra bibehållas; men, i öfverensstämmelse med den uti 2 punkten gjorde jemkning, funnit proportion jemväl å detta ställe böra bestämmas, att blifva såsom 1: 3. ' Äfvensom Utskottet, med fästadt afseende å den af ålskillige Ledamöter yttrade nödvä'ndigheten, att meddela någre bestämmanden för Banco-Styrelsens rättighet, att öka rÖrelsecapitalet, i händelse metalliska Cassan finnes slå utöfver det bestämda minimiförhållandet, trott sig böra tillstyrka, att Banco-Styrelsen ej må ega, på grund af ett sådant fördelaktigt förhållande, vidtaga någon åtgärd till rörelse-capitalets ökande i annan väg, än medelst utlåning mot pant af guld, silfver, koppar, jern jemte öfrige ejffecter, uppräknade i Banco-Reglementets 4 -drt, 4 ■dfd. 10 — 15 Qpug. gy och gg').
Det är möjligt, att de der emottagas af uppböidsmännen, men sådant kan dock ej åläggas dem; och örn de ej emottogos, skulle betydlig olägenhet uppkomma, antingen genom ågio eller vederbörande förorsakade resor till länsresidenset, för att invexla brcomynt. Då på detta satt ej blott btcosedlarna utträngdes ur rörelsen, utan äfven kunde bända, att silfret ginge ur landet, är det desto vigtigare att söka förekomma sådant. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han först ansåg sig böra underställa R. o. Ad:s beslut den preliminärfråga, som under öfverläggningen uppstått, nemi. om det ställe i lagen, der stadgandet borde införas. H. Ex. hemställde altså, om R. o. Ad. behagade, på sätt föreslaget blifvit, besluta, att det minimum för sedelvalörerna, som af R. o. Ad. stadgas, skall införas i 1 mom. af den §, hvilken motsvarar den 7:de i Gr. Frölichs förslag, och alt Utsk:ns 22 § således skulle helt och hållet utgå. Bifölls. H. Ex. yttrade derefter, att under öfverläggningen flera meningar om beloppet af den minsta sedelvalören sökt göra sig gällande. Hr Stråle hade först begärt dess bestämmande till 10 rsdr cour., men bade under diseussionen med - Den ai Mar» f m. 4^7 inedgifvit nedsättning deraf till 8 r:dr cour. Hr v. Troil har yrkat minimibeloppet till 4 r:dr cour. Hr von Troil: Jag får erinra, att beloppet, i stället för cour.-myrit, bör bestämmas i silfver specie. H. Ex. Hr Gr. o. Land tm. hemställde, om R. o. Ad. ansåg, att creditsedlarnas minimibelopp borde bestämmas till 2 r:dr silfver specie. Ropades ja och nej. Frih. Cederström och Hr Gunther begärde votering. Hr von Troil: Jag får anhålla, att contrapropos:n må upptaga mitt förslag.
Genom dessa föreskrifter, alldeles egna för Gottlands län, häfva skyldigheter, helt och hållet främmande för hans vederlikar i öfriga länen, blifvit ålagde Lands-Sekreteraren, som ock med framställning af detta förhållande, och då denna tillökning i de förut nog trägna göromålen påfordrade särskildt biträde, hos K. M. i underd:het sökt någon ersättning derför; men hvilken ansökan icke lyckats vinna Nådig npmärksamhet. Då emellertid onekligt är, att genom ifrågavar:de för Gottlands län särskildta stadgande, en icke obetydlig expedition, hvarmed ingen af Lands-Sekret. i de öfriga länen besväras, blifvit ålagdt Lands-Sekret. i det mig nådigst anförtrodde län, utan att någon ersättning derföre kan, i brist af stadgande i nu gällande expeditions-taxa, parterna påföras; då allmänt kändt är att Landtstats-tjenstemännens lönevilkor i Gottlands län äro bland de minsta i riket, hvilket ock föranledt R. St:r, att föromkring 25 år sedan bevilja Lands-Kamereraren en lönetillökning af 300 R:dr b.ko; samt då de tillökade göromål, som nu drabbat Lands-Sekret. i lä - 224 Den 29 D ecembc r. net, blifvit honom ålagde i följd af R. Stms derom gjorda begäran, anser jag en skyldig omvårdnad om underhafvande tjenstemäns bestånd fordra, att hos R. H. St. vördsamt föreslå, att såsom ersättning för det biträde LandsSekret. måste förskaffa sig för fullgö randet af det honom särskildt ålagda besvär med enskildta parters besvärshandlingar, måtte beviljas ett årligt anslag af 300 R:dr b:ko att från 1852 års början utgå. Till denna min vördsamma framställning linner jag ytterligare skäl i K. M:s nåd. propos. om Statsverkets tillstånd och behof, hvaruti någon lönetillökning för LandsSekret.
Ank till Exp.-Utsk. den 5 Mars, kl. 6 e. m. Memoria/, i anledning af äler remiss å Utlåtandet, N:o io. Detta Utskottens utlåtande, afgifvet, angående väckt fråga om inköp för Statens räkning af framlidne Amiralen Gustaf af Klints Sjö-chartae-verk, bär af Höglofl. Ridderskapet och Adeln blifvit återremitterad!; men som detsamma är vordet bifallet al Ilederv. Bonde-Ståndet den 16 samt af Högv. Preste-Ståndet och Yällofl. Borgare-Ståndet den 20 November förlidet år, i anseende hvartill frågan, jemnlikt 75 § Riksdags-Ordningen, är genom 3:ne Stånds beslut afgjord, så kan, någon vidare behandling deraf å Utskottens sida icke ega rum. Stockholm den 4 Mars 1845. Ank, tilt Exp.-Utsk. den 5 Mars,'kl. 6. e. m. Memorial, i anledning af återremiss å Utlåtandet, JS:o 17. Från Hederv. Bonde-Ståndet har Utskottens berörde utlåtande* Bih. till R. St. Besvoch Ekon.-Utskottens Memorial, N:o 58, 57. rörande väckt motion om indeldta soldatens befriande från ärbets-commenderingar för allmänna eller enskilda bolag m. m., blifvit lill Utskotten återremitteradt; men då, enligt ankomna protocolls-utdrag, utlåtandet blifvit bifallet af Högv. Preste-Slåndet den 9, af Höglofl. Ridderskapet och Adeln den 11 och af Vällofl. Borgare-Ståndet den 14 December förlidet är, hvadan, jemnlikt 75 § Riksdags-Ordningen, frågan är genom 3me RiksStånds beslut afgjord, hafva Utskotten funnit någon åtgärd i anledning af den erhållna återremissen icke vara att vidtaga. Stockholm den 4 Mars 1845. Ank. lil! Exp.-Utsk den 5 Mars, kl. 6 e. m.
K. kamm.-collegii på detta K. br. grundade kungörelse af d. 4 Augusti samma år är ock tydlig derutinnan, att K. bef:de böra höra vederbör, häradsboer i fråga om de årstider, de anse för väglagningen vara tjenligast. Den värde talaren har äfven rätteligen yttrat, att der vägarne lagas höstetiden, äro de gemenligen alltid i godt skick, hvaremot grusningen om våren gör dem nästan ofarbara, ty när sommarvärmen sedermera inträffar, ligger gruset ofvanpå och vägarne blifva sedan under sommarmånaderne dåliga. Då den värde talaren yttrat, att öfverenskommelser om liden för väglagningen äro i enlighet med nu gällande författningar, så frågar jag, hvartill en und. skrifvelse till K. M. nu skall tjena. Hr von Schantz har tillstyrkt bifall till betänk., men jag afstyrker bifall just på grund af hans anförda skäl. Gr. Posse, Fredr. Salomon: Det är mig obehagligt att uppträda i motsatt rigtning med 2:ne personer, med hvilka jag i allmänhet tänker lika; men ämnets vigt fordrar likväl, att jag uttalar mina tankar. Behofvet af vägarnes lagning känna vi alla, äfvensom att detta måste ske under de tider af året, som dertill äro de lämpligaste för de olika orterne. Frih. Cederström, J., har yttrat, att hösten vöre mest passande, men jag känner en ort, der förhållandet icke så är, utan våren i stället lämpligast. Skulle väglagningen fortgå ända till d. 1 Juli blefve följden endast den, att man har dåliga vägar nästan hela året om. Jag kan således icke finna annat än ändamålsenligt Utsk:s förslag att, efter häradsboernes hörande, antingen hösten eller våren bestämmes för vägarnes lagning, och då jag icke kan inse, att Utsk. möjligen kunnat lemna någon latitud åt väghållningsskyldige eller någon auktoritet, som dermed har att bestyra, så anhåller jag, att Ståndet måtte bifalla betänk. Frih. Raab, Adam Christian: Jag är verkligen förekommen utaf Frih. Cederström, Jakob. Jag har denna gång den tillfredsställelsen att i allo kunna instämma med honom.
Erkännande således alt Hr von Hartmansdorffs förslag till redactionsförändring af delta moment är mera bestämdt och omfattande än milt i andra delar, hemställer jag likväl till honom, om han icke ville fästa någon uppmärksamhet vid de betänkligheter jag i afseende på sednare delen af hans förslag nu framställt och utesluta samma stadgande. För öfrigt finner jag ganska nödvändigt, i händelse ett beslut skulle fattas af Sländerna i den syftning Hr von Hartmansdorff och jag önskat, att itt anslag för detta ändamål bör på liksstaten uppföras. Hr Printzensköld: Till alla delar förekommen af Frih. Sprengtporten i hvad jag ämnade anföra, får jag endast tillägga, att jag anser vådan af den pröfningsräft, som Hr von Hartmansdorff ansett böra tillåtas Konungens Bef;h:de, vara så mycket större, som ett af länsstyrelsen i detta afseende fattadt beslut jemväl vinner laga kraft, om det icke öfver'klagas, oell sedermera mäste gå i verkställighet samt K. M. och Kronan utbetalar medlen. Delta beslut kan äfven varu af den beskaffenhet, alt det innebär den största orätt - 5a4 Dc n i5 Mars /. ni. visa emot K. M. och Kronan, och då lärer väl en hvar finna att så icke bör tillgå, sorn Hr von Hartmansdorff föreslagit, utan att K. M., åt hvilken den högsta vården om samhällets angelägenheter är anförtrodd, bör, sedan vederbörande blifvit i ämnet hörde, bestämma ifrågavar. bidrags belopp, såsom Frih. Sprengtporten yrkat. Hr Liljenstolpe: Det är i anledning af det förslag till redaction af detta moment jag framställt, som jag begärt ordet. Hr von Hohenhausen, som synes vara af samma lanke sorn jag, har tillkännagifvit — och flere andre ledamöter tyckas dela denna åsigt, — alt Ståndet vore på sätt oell vis bundet i afseende på della moment, derigenom att detsamma blifvit af de 3:ne öfriga Stånden godkändt. Jag skulle dock tro Högt.
St linders StatsUtskotts Betänkande, angående några vid Boutredningen efter Högst* salig Hennes Majit EnkeDrottnin. gen Sophia Magdalena förekomna frågor. Jemte det Kongl. Maj:t uti dess Nådiga Proposition af den 1 sistl. Mars angående Statsverkets tillstånd och behof förklarat, det Kongl. Maj:t ämnade till Riksens Ständers bedömande i vissa delar öfverlemna hvad som förekommit och borde iakttagas i afseende på qvarlåtenskapen efter Högstsalig Hennes Majit EnkeDrottningen Sophia Magdalena, har Kongl. Majit genom Remiss af den 15 i samma månad, i Nåder låtit tillställa SfatsUtskottet Handlingarna i detta ämne. Enligt det deribland meddelta och härhos i afskrift bilagda Utdrag af Erotocollet i StatsRådet inför Kongl. Majit den 6 Juli 1814, har en af Rikets Herrar, Justiti®.Stats-Ministern m. m. Herr Grefve Gyllenborg, såsom förordnad, att hafva inseende öfver Boutredningen efter Högstsalig Hennes Majit EnkeDrottningen, till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning anmält följande dervid uppkomna frågor, nemligen: 17® Den 2 Juth I:o Att de i följd af Heijratlis Contractet emellan Högstsalig Konung Gustaf III och Högstsalig EnkeDrottningen Hennes Majit, såsom Brudskatt från Danmark, tillagde och hit till Riket influtna 100,000 R:d.
Bland sådana anmärkningsvärda stadgande!), utom åtskilliga andra i samma ämne förekommer Kongl. Förordningen af den 29 November 1825, angående auktionssättet till försäljande af utmätt fast egendom, hvilken härjemte i afskrift bifogas. (Se bilagan A.) Häraf synes alt försäljningen skall ske medelst uppoch al slag, hvarpå såsom exempel må anföras: En egendom utropas för 40,000 Riksdaler, hvilken summa genom öfverbud på vanligt sält ökas till 45,000 R;dr, hvilket kallas uppslagssumman. Derefter tages ett belopp i. ex. 5,000 R.dr, som benämnes afsiagssumman och tillägges förenämnde uppslagssumma 45,000, hvarigenom ett belopp af 50,000 R:dr uppkommer, hvilket sedermera afslagsvis d. v. s. genom fortgående nedsättning utropas, ända tills någon ropar: mitt — Om då un der afslagsutropen tvänne eller liera på en gång ropa: milt vid t. ex. 46,000 R:dr, få endast desse, men inga andra, sedermera täfla genom att bjuda öfver hvarandra på vanligt uppsiagssält. Till della invecklade och för den stora allmänheten vilseledande försäljningssätts begagnande har det ej lyckats åtminstone mig att uppleta en rimlig förklaringsgrund. Att det är särdeles svårlätliigi, visar sig bland annat deraf, att Kongl. Förordningen den 17 Februari 1748 stadgar alt: til! förekommande af ali irring vid sjelfva utropet, skola de der närvarande noga och tydligen underrättas om sättet och råtta förloppet vid försäljningen genom uppoch afslag. I Cariéns handbok i Svenska lagfarenheten yttras derom hvad i bilagan B innehålles. -—Af allt detta synes det i sanning högst besynnerligt all sådant inkrångladt försäljningssält så länge kunnat bibehållas, helst som någon fördel dermed på intet sätt vinnes. — Erfarenheten gifver tvärtom vid handen alt egendomar genom uppoch afslag, bortgått lill långt lägre pris än genom det vanliga försäljningssållet, endast och allenast af den orsaken Motioner i Bonde-Ståndet 1862.
Boställen, hvilka bebotts af Indelningshafvarne sjelfve, eller icke ombytt innehafvare så ofta, som SubalternOfficerarnes, varit bättre skötte, och mera afkomstgifvande, än desse; och hvad de bortarrenderade boställena angår, äro de i allmänhet i så måtto försam - Den 9 Februarii e, m. i43 rade, sorn, i fall nya arrendeContract om dem skulle upprättas, arrendet nödvändigt finge lof att nedsättas, der ej sådant alldeles försvunnit, i anseende till ruin af skogen, nedrött åbyggnad, vanhäfd samt utfattiga Arrendatorer och borgesman. Sedan man kommit till dessa resultater, med att Rikets Ständer ohördan rubba Indelningsverket, har man till och med hört vissa Motionairer omtala, det man ämnade af Rikets Ständer söka skadestånd derföre. Man har vid denna Riksdag klagat öfver, att år 1809 upphäfdes åtskilliga af Carl den XI:s inrättningar, till hvilka man nu med dryg kostnad för Staten måste återgå, för att åter upprätta dem, såsom händelsen är med Stuterierna. Och ändå synes man vilja fortgå på samma bana. Grefve Brahe anser allt lättsinne hafva varit skiljdt från dessa ändringar och förslag med militairens indelningar, men för att bibringa öfvertygelsen, att de äro väl beräknade, fordras åtminstone, att inga ersättningar begäras till fyllande af de genom åtgärderne uppkomne brister. Militairen fick en gång sitt anslag i viss andel af sjelfva jorden, som inom vårt fädernesland utgör hvad som egentligen »ifver invånarne deras näring. Finnes nu militairernes jord-anpart otillräcklig att föda dem, så uppstår ju samma förhållande med »44 Den 9 F e b ru a r i i e. m. den öfriga jorden och dess åboer. Af dem fordrar man emedlertid, att de skola icke allenast nära sig och de sina, utan gifva ökade skattebidrag till militairen, och bruka deras jord, emedan den sjelf i fredligt lugn saknar sysselsättning.