Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den, som auser, att Constit.-Utsk:s memorial. N:o io, ang:de Hr W. F. Dalmans anmärknrsanledning med afseende å förslaget till lag för Banken, samt N:o 11, angrde fullbordad granskning af de i Statsrådet förda protocoll skola återremitteras, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, komma Constit.-Utsk:s ofvannämnde memorial att utan återremiss till hufvudsakligt afgörande företagas. Den i Juli e. m. *09 Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sorn föijer: Ja — 65. Nej — 96. Gr. Cronhjelm: Jag anhåller att få till prot. reservera mig mot det beslut, Ståndet nu genom votering fattat. Jag finner det endast förklarligt genom den stora ömtålighet, som inom detta hus hos den stora majoriteten alltid finnes, då det blifver fråga om något tadel, som träffar Konungens rådgifvare. Jag beklagar blott, att äfven jag måste handla i denna majoritets interesse, då frågan slutligen afgöres, ty i anseende till den ringa liberalitet, majoriteten visar, då den ej låtit oss få saken mera utredd, borde, i fall annars samvetet ej satte sig deremot, minoriteten visa sig lika illiberal i sitt handlingssätt. Hr Dalman: Jag anhåller att få förena mig i den reservation, som af Gr. Cronhjelm blifvit anförd. Lika med honom anser jag majoritetens genom den vägrade återremissen ådagalagda illiberalitet innefatta en anledning för minoriteten att yrka propos., huruvida Rikets väl klafver, att Statssecret. Skogman må från sitt embete skiljas; men då, såsom jag redan förut anfört, jag icke kan anse öfverensstämmande med rättvisa, att en person skall lida ensamt för en handling, hvaruti andra, som gå fullkomligt fria, varit jemte honom delaktiga, afstår jag från yrkande af denna propos.m, och får jag vid detta såsom vid andra tilli fällen underkasta mig majoritetens beslut. Gr. Cronhjelm: Jag kan på intet vis gilla den sista delen af den siste värde talarens anförande.
Östra Wemmenhög. Skifvarp. Ljunits o. Herrestads. Nöbbelöf. Snårestad. Balkåkra. Bjeresjö. Stora Herrestad. Blekinge. Bräkne o. Listers. Östra och MedelAlla socknarne. stads. Alla socknarne. Calmar. Södra Möre. Alla socknarne. Norra Möre, StranDörby. da och Handbörds. Calmar Landtförsamling. Kläckeberga. Förlösa. 6 Län. Fögderi. Socken. Calmar. NorralMöre, StranÅby. da oell Handbörds. Ryssby. Ålem. Mönsteras. Döderhult. Tunaläus, Sefvedes och Aspelands. Misterhult. Norra och Södra Hjorthed. Tjust. Westrums kapell. Gladhammar. Törnsfalla. Gamleby.' Lofta. Loftahammar. Ed. Eds kapell. Ölands Norra. Tryserum. Alla socknarne. Ölands Södra. Alla socknarne. Östergötlands. Hammarkinds och Gryth. Skärkinds. Börrum. S:t Anna. Skällvik. Mogata. Lösings, BjörkeTåby. kinds o. Östkinds. Å. Östra Ny. Rönö kapell. Jonsberg. Häradshammar. Östra Håsby. Östra Stenby. Kungssund. Dagsberg. Styrestad. Norrköpings Landtförsamling. Krokek. 7 Län. Fögderi. Socken. Östergötlands. Lösings, BjörkeQvarsebo. kinds o. Östkinds. Finspånga, Bråbo Östra Eneby. och Memmings. Ovillinge. Södermanlands. Jönåkers, Rönö o. Tunaberg. Mölebo. Bergshammar. Nyköpings Landtförsamling. Allhelgona. Svärtuna. Tystberga. Bälinge. Westerljungs. Trosa Landtförsamling. Wagnhärad. Mörkö. Stockholms. Svartlösa o. Ökne. Ytterjärna. Tveta. Södertelje Landtförsamling. Grödinge. Nacka och Erstavik. Sotholms. Sorunda. Thorö. Ösmo. Westerhaninge. Muskö, Österhaninge. Ornö. Utö. Nämdö. Tyresö. Dalarö.
För mindre djupforskande ögon, vande att se bokslut med en enda kassaförvaltning, må den afskräckande vidlyftigheten möjligtvis hafva gifvit anledning till ett så oblidt omdöme, hvilket uppenbart strider, emot omdömen af de insigtsfull män, som deltagit i de ofvan anförde fördelaktiga yttranden, grundade på använd möda att närmare skärskåda Riks-Hufvudbokens många, men nödvändiga beståndsdelar. I de lill hundratal många kassornas Specialräkningar, upgjorde efter gifvet formulär, debiteras Inkomster, afföras Utgifter och uplagas Balanser under bestämda, med Riksstalen och andra regleringar öfverensstämmande Titlar, med sina underafdelningar, der sådane äro nödige, såsom en Inkomsts statistiska specificerande efter debileringsgrunderne samt fördelning i afkortade, behållna och resterande belopp o. s. v. Specialräkningarnes (ilelsummor sammandragas sedan i en Generalräkning för hvarje Verk, exempelvis en Sådan för hvarje län, nptagande Landl-Ränteriets, Fögderiernas m. 11. Specialsummor. Från Generalräkningarne ingå titelsummorne på Inkomst och Utgifts sammandrag, särskildta för hvarje Titel och, lill undvikande af mångdnbbladt antal, försedda med kolumner för Titlarnes Underafdeln:r. Titelsammandragens summor ingå derefter på Hufvudsammandrag, i hvilka Inkomster och Utgifter, så vidt de höra (ill Riksstalen, genom kolumner, äro jemförda med Riksstals-summorne, till utrönande specielt af Brister eller Öfverskolter å Inkomster och Brister, Besparingar eller Reservationer lill vidare utbetalning å Utgifter. Från Generalräkningarne gå Balancerne direkt lill ett Hufvudsammandrag öfver desamma. Slutligen nptager Kapitalräkningen Hufvudsammandragens summor af Inkomster, Utgifter och Balancer, särskildt för Statsverket och särskildt för andre Verk och Inrättningar. Att förslag till någon enklare Riksbokslulsmethod, som tillika är säker och tillfyllestgörande, skall genom det rundligaste löfte om belöning kunna framkallas, anser jag vara mer att önska än att hoppas.
För att hämdesvärdet icke skulle komma i obehörig hand, beslöt Mimer, att det skulle förvaras inne i själfva världsträdet. En gåta säger, att det gömdes »i det vattenbegärliga karet med nio omspännande lås». Det vattenbegärliga karet är asken Yggdrasil, som suger sina safter ur de tre underjordskällorna, och karets nio omspännande lås äro de nio årsringarna kring kärnan af trädet, som lefvat genom nio världsåldrar: Audumlas, Ymers, Trudgelmers, Bergelmers, världsdaningens och människoskapelsens, tidsåldern före Heimdalls ankomst till Midgard, guldåldern, kopparåldern och järnåldern. Här syntes det farliga vapnet vara i säkert förvar. Nattdiserna voro förvaringsrummets väktarinnor. Mimer hade, utom sina sju äldre söner, två, som ännu endast voro i gossåldern och ofta lekte vid stranden af den sjö, hvari Valands holme var belägen. De voro förbjudne att besöka holmen; men deras nyfikenhet var stor, och en gång, när de visste sig obemärkte, togo de båten och rodde dit. Valands örnham var då nästan färdig. Gossarne stannade på tröskeln och tittade in i smedjan. Valand tog vänligt emot dem. De frågade, om han ville visa dem klenoderna, som förvarades i den kista, som stod i smedjan. Han gaf dem nyckeln; de öppnade och sågo där de vackraste saker af guld. Valands ögon lyste styggt, medan piltarne fröjdade sig med åsynen af skatterna. Han sade till dem: »Kommen hit i morgon bittida, när ingen ser er; då skall jag skänka er af klenoderna. Men låt ingen veta att I varit hos mig.» Följande morgon kommo de åter till smedjan; men rodde icke tillbaka. Valand kröp till holmens strand och gaf den tomma båten en stöt, så att den for ut i sjön. De saknade barnen efterletades, men anträffades ingenstädes; man trodde väl, att de farit på sjön och drunknat där. Den vise fadern kände icke deras öde. Visdomskällans mjöd gaf honom inblick i de stora världsgåtorna, men ej i sådana ting.
Att i början af ett Betänkande säga, att en utvidgad DiscontRörelse är skadlig, och sedermera tillstyrka, att hvad som tillflyter Banquen i årlig inkomst skall i Discontväg åter utsläppas, är en motsägelse, men jag har en gång yttrat, att Utskotten blott synas conseqvenla i ovilja emot Fastig - 522 Den i5 April. hetsÄgare och belåning på det säkraste Hypoteque i verlden, Fastighet. Såsom bevis på denna inconseqvence må vidare anföras, att man säger, det LånRörelsen på korta terminer försvårat tillgången på stående Lån. Sid. 4 och på flera ställen i Betänkandet yrkar man en lifligare rörelse och omsättning i Disconterna. Man säger att indragningar af Sedelmyntet äro skadliga och göra Nationen fattigare, samt gifva icke ersättning åt dem som förlorat; men Sid. 38 yttras den tvetydiga sattsen, att PenningeStocken icke permanent får ökas eller minskas; och då Creditiverna, Sid. i4, sägas vara periodiska, är ju tydeligt, att SedelStockens periodiska minskning icke allenast är möjlig, utan äfven oundvikelig. Sid. 18 yttras, att brist i penningens stadga gör Penningeförlägenhet. Sid. 28 säges, att Banquens operationer icke gå ut på Coursoperationer, men för att bevara sina Sedlar emot ytterligare försämring och Agiotage, hvilket vidare motsäges af i:sta Puncten Sid. 3g, der det yrkas, attVäxelFonden, när Silfver ej kan inköpas, bör åter utgifvas, hvilket måtte betyda CoursOperationer. Sid. 37 säges, att SedelMyntets Silfvervärde ej skall bestämmas, men sid. 34, att Silfvervärdet bör bestämmas till ett Maximum; men hvar hafva vi ett Minimum? och hvar finnes gränsen för Myntets förbättring? Den i5 April. 523 och kan man kalla sådant att införa stadga? Sid. 3i säges, att man ej bör uppmuntra att på Discont-vägen återkomma, och likväl tillstyrker man Riks-Discontens utvidgning.
Efter föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, JY3 2, i anledning of Herr Ditzingers motion, om ett förslagsanslag å 10,000 R:dr till aflöning åt instruktörer i militära öfningar vid städernas läroverk, lades delta Memorial till handlingarne med förklarande, att Ridderskapet och Adela ansåg motionen tillhöra Stats-Ulskoltels handläggning. S. 1). Efter föredragning nf Lag-Utskottets Utlåtande, JYS 4, i anledning af väckt motion, angående en revision af lagarne om edgång, lades delta Utlåtande till handlingarne med förklarande att Ridderskapet och Adela ansåg molioneu tillhöra Allmänna Besvärsoch Ukonomi-Utskottels behandling. S. D. Föredrogos och biföllos Banko-Utskottets nedannämnda Utlåtanden, nemligen: JYS 5. i fråga otn afskrifning af Lånekontorets i Göteborg återstående fordringar hos afvikne förre Ombudsmannen ]V. M. Stenberg; JYS 4, i fråga om afskrifning of åtskilliga vid Lönekontoret i Göteborg upptagna diskontlån, äfvensom af derstädes balanserade ölverräntor å dylika lån; JYS 5, i fråga oro afskrifning af 2:ne vid Låuekontorct i Malmö upptagna diskontlån; samt JYS 6, i anledning af förre Vaktmästaren J. Johanssons ansökning om understöd från Bankens pensionsstat. S. D. Efter föredragning af Vällodiga Borgare-Slåndets Protokollsutdrag, JV3 86, med kommunikation af en utaf Herr Witt väckt och till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion, JYS 54, om åtgärder för en förbättrad skogslagstiftning, lades detta Prolokollsutdrag jemte motionen till handlingarne; och skulle ett of Herr Arbin, Axel Meleher, öfver motionen ufgifvet yttrande till ofvannämnda Utskott remitteras.
2:o att från de, enligt Utskottets utlåtande N:o 45 vid innevarande riksdag, under Irsta punkten beräknade ständiga inkomster uti ordinarie eller grundränta må afdragas å den Kronan behållna delen 100,000 Rrdr. På den indelta anparten af ordinarie räntan skulle vä! också böra afgå i rundt tal ett belopp af 30,000 Rrdr, hvaraf äter blefve en löljd, att mänga indelta anslag å de flesta Hufvud-titlarne måste med motsvarande summor minskas och kontanta ersättningsbelopp i stället förslagsvis uppföras; men då vidtagandet af en sådan åtgärd, som dessutom nu är förenad med stora svårigheter, skulle föranleda dertill att ett och samma anslag blefve delvis bestämdt och delvis förslags-anslag, samt ifrågavarande 30,000 Rrdr uti indelta qvarnräntor i allt fall icke utgöra mera än omkring en procent af den på tjenstemän, inrätt ningar m. fl. indelta anparter af ordinarie räntan; så och enär härtill kommer, att Rikets Ständer redan, angående vissa Hufvud-titlar, fattat definitiva beslut, anser Utskottet att i detta afseende Riks-staten icke behöfver undergå någon rubbning; lärande deremot, vid nästa riksdag, sedan förhållandena blifvit närmare kända, berörde förändringar i Riks-staten möjligen kunna vidtagas. Vidare föreslår Utskottet: 3:o att till ersättande af de förluster, indelningshafvare genom förändringen komma att vidkännas, ett förslags-anslag af 30,000 R:dr om året måtte för åren 1861—1863 å Riksgälds-kontoret till Kongl. Maj:ts nådiga disposition anvisas för att, i mån af behof, i berörde ändamål utgå. 4:o att Kongl. Maj:t må ega meddela nådiga föreskrifter om de åtgärder i kameralt hänseende, som för verkställighet af de Slals-Vtskotlets Utlåtande N:o i OS. 7 utaf Rikets Ständer för sin del beslutade förändringar i afseende å beskattningsväsendet af mjöloch sågqvarnar, kunna vara af nöden ; och torde Rikets Ständer derjemte 5:o till vederbörligt
Yi hafva icke saknat sådana innehafvare af professorsplatserna inom denna fakultet, som utgjort en heder för landet, och jag hoppas, att vi icke heller hädanefter skola sakna sådana personer, så framt man icke, derföre att det juridiska studiet ej f. n. bedrifves på ett riktigt sätt, företager sig att förrycka hela institutionen, lösrycka den från don filosofiska fakulteten, med hvilken den står i ett så nära Den 15 Juli f. ra. 337 nära samband, och ställa den isolerad här i Stockholm. MA man tillse, att Professorerne bättre sköta sitt undervisningskall, att öfvergifva den odrägliga lexläsningen och att de i stället söka odia sina lärjungars förstånd! Om så sker, tror jag fullt och fast, att den juridiska fakulteten i Upsala lika väl hädanefter som fordom skall upfylla sitt ändamål samt att fäderneslandet skall erhålla fullt skickliga personer för utöfvandet af det vigtigare domarekallet. Jag tillstyrker således bifall till punkten. Hr Dalman: DA jag förra gången hade ordet, kände jag ej, att föredragningen af detta Betänk, skedde punktvis, hvarföre jag då yttrade mig anguie den stränga nödvändigheten af den juridiska fakultetens förflyttande till hufvudstaden, ehuru detta ämne egentligen tillhör den nu föredragna punkten. Jag har med mycken tillfredsställelse förnummit, att Gr. Sparre delar min åsigt i detta fäll, och jag vågar nästan antaga, att, med undantag af den siste värde talaren, det icke finnes någon af Ståndets jurister, som ej hyllar samma åsigt och hyser samma önskan. Den siste värde talaren har sagt, att det icke är institutionens fel, att det juridiska studiet f. n. på ett felaktigt sätt bedrifves, utan de nuv:de lärarnes, samt att man derföre ej bör uphäfva sjelfva institutionen. Ingen har här ifrågasatt hela institutionens uphäfvan de, men man har velat förbättra den och, såsom Hr Printzensköld sjelf yttrat, ingjuta nytt lif deri genom de juridiska lärostolarnes förflyttande från en ort, der ingen praktisk undervisning i juridi ken kan meddelas, till en ort, som erbjuder rikligt tillfälle dertill.
De båda öfriga Stånden hafva bifallit Utskottets förslag. »Bomulls-: alngods: andra slag, ej specificerade, färgade.» Införsels-tullen härå, af Utskottet föreslagen till 28 sk. skalp:det, har af Bonde-Ståndet blifvit fastställd till 32 sk. De' tre öfriga Stånden hafva godkänt Utskottets förslag. »Bomulls-: alngods: andra slag, ej specificerade, tryckte eller pressade.» Ridderskapet och Adeln har bestämt införsels-tullen härå till 1 R:dr och Bo?ide-Stå?idet lill 36 sk. skålp:det. Utskottets af de båda öfriga Stånden gillade förslag upptog denna tull till 32 sk. skålp:del. »Bomulls-: Shawlar, Shawletter och andra dukar, äfvensom genom fasonering till förkläden utmärkte tyger.» Införsels-tullen å denna artikel har af Ridderskapet och Adeln blifvit anlagen lill 1 R:dr skålp:det, hvaremot de tre öfriga Stånden bifallit Utskottets förslag, att bestämma densamma til! 36 sk. skålp:det. För sammanjemkning af dessa olika beslut får Utskottet härigenom inbjuda: < 36 Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 16. Helsiden Felb. Flor. andva slag. Shawlar. Ridderskapet och Adeln att, i afseende på »Helsiden-alngods; andra slag», med frånträdande af sitt omförmälde beslut, förena sig med de öfriga Stånden att bestämma införsels-tullen härå till 4 R:dr skålp:det; samt Ridderskapet och Adeln att, beträffande »Halfsiden-alngods:
Herr Grefven och LandtMarjkalken yttrade, att då vid föregående Riksdagar, det alltid varit vanligt, att genast efter första uppläsningen af ExpeditionsUtskottets insände förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelsér till Kongl. Majit, utan någon bordläggning; företaga de samma till granskning och afgörande, hålst de sedermera borde till justering hos de öfrige RiksStånden skyndsamméligen circulera, hade Herr Grefven och LandtMarskalken äfven trott sig böra följa den, till tidens vinnande, sålunda antagne praxis; hvarje Ledamot dock obetagit, att, om han så åstundade, begära hvil - Den i4 April, 367 ken expedition som hålst på bordet,- men sedan Herr Landt Marskalken således tillkännagifva anledningen till sitt förfarande, ansåg Herr Grefven och Län dt-Mars ka! ken sig böra hemställa, om Ridderskapet och Adeln fann hödigt, att uti Herr Cederschjölds gjorde förslag instämma. Ropades Nej. Härefter upplästes till justering och godkändes följande Expedilions-Utskottets insände föislag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Maj:fc: N:o 21 , angående den af Calmare Stads KyrkoRåd gjorde anhållan, orii medel till verkställande af en å dervarande Domkyrka erforderlig reparation. N:o 22, rörande tryckning, före hvarje Riksdags början, af Kongl. Maj:fs Nådiga proposition angående StatsVerkets tillstånd och behof. N:o 25, angående Riksdagens förlängande på en månad. N:o 24, i anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga proposition, rörande de uti Hallands Lån belägna så kallade Schlegelska Köpegodsen. N:o 25, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådi - 563 Den 14 AprA, ga remiss, angående understöd för uppmuddring af Landscrona hanan. N.o 26, i anledning af Kongl. Nå diga remiss, uppå Provincial-Medicus
Då Banco Disk. första gången gjorde sitt förslag i detta ämne, hade Utsk. fästat synnerlig vigt vid den proportion, som vid såsta riksdag beslutades, nemi., att reella fonden borde utgöra delar af sedelstocken vid utvexlingens början. Utsk. föreslog i sitt förra betänk., att metalliska cassan efter utvexlingens början ej skulle få nedgå under £:delar af sedelstocken, och uppå deremot gjorda anmärkningar har detta förhållande blifvit nedsatt och ansetts ej böra få blifva lägre än 1 till 3. Jag får äran anmärka, att det är en stor skillnad emellan det beslut, R. St. vid sista riksdag fattade, och det beslut, sorn nu är i fråga. Vid sista riksdag hade Ständerna till föremål att bestamma i hvad förhållande sedelmassan l>orde vara till silfverqvantiteten, på det Banken skulle kunna göra luce mot den första påkänningen. Af mångå skal, som det vore öfverflödigt att nu framställa, är det förhållande, sorn nu är i fråga, helt olika. Sedan Banken har den qvantitet silfver, som man anser tillräcklig, och börjat sin rörelse, samt de tillfälliga påkänningar blifvit gjorda, som äro följder af nyhetsbegäret och några andra i böljaa Den 24 Juli f. m. förekommande omständigheter, hvilka måhända skola blifva mindre verkande, än man tror, återstår endast att gifva Banken samma grad af säkerhet, som är vanlig för alla andra banker under rörelsens jemna gång. Denna säkerhet synes vara tillräcklig för Sverige, då man betraktar dess local och de förhållanden, som endast existera här, att nemi. hela rörelsecapitalet utgöres af btcosedlar och således är fästad vid rörelsen med hela kraften af dess behof. Ett sådant förhållande äger ej rum uti andra lander, ulan största delen af rörelsecapitalet derstädes är icke statens mynt; men dä förhållandet är sådant för Sverige, ser jag icke skal, hvarföre man skall begära, att silfvercassan skall stå i sådant förhållande, som Utsk. föreslagit. Det vore öfverflödigt af det skäl, jag nyss haft äran nämna, och det vore skadligt af ett annat skäl, som jag nu ber att få framställa.
Också visa dagböckerna vid Barkarby och Rotebro för 1855, som Komitéen granskat, en betydligt mindre skilnad i antalet af utgångna hästar, nemligen 2.956 vid den förra och 3,814 vid den sednare gästgifvaregården, ehuru Komitéen, sannolikt af misstag, uppgifver, att »förhållandet i detta afseende öfverensstämmer» med beräkningen å de ofvan omförmiilda ställena, som utvisar »mer än dubbel så stor trafik» öfver Rotebro, som öfver Stäket. Skillnaden här förklaras af det äfvenledes vid mötet i Upsala uplysta förhållande, som Komitéen förgätit att meddela, att just under vintermånaderna, då trafiken är starkast, en stor del af densamma från Upland och Westmanland går öfver isarne förbi Barkarby, men deremot isvägen för den öster om Sigtunafjerden går öfver Rotebro. Då otillförlitligheten af detta, så vidt jag förmår inse, enda skenbart giltiga skäl för vägens dragande öfver Upsala, sålunda torde få antagas ådagalagd, så återstår, efter min åsigt, intet emot de redan anförda för den raka rigtningen. Hvad Komitéen yttrar derom, att möjligheten af jernvägens täflan med vattenkommunikationen till Upsala, minskas i samma mån som dess längd ökes, kan nemligen med alldeles samma skäl anföras till stöd för den rakare rigtningen, att, helst till de orter, som på längre eller kortare afstånd komme att af denna väg beröras, är lika stark sjökommunikation underhållen af icke mindre än 6 särskilda ångfartygs-bolag, sora på Upsala. Jag får således vördsamt föreslå: att R. St:r åt det bolag, som bildat sig för anläggandet af en jernväg från Stockholm till Sag-ån, måtte bevilja ett låneunderstöd till 2/3 af den beräknade kostnadssumraan, eller 4,776,525 rdr, mot enahanda vilkor, sora blifvit Gefle-Dala Jernvägsbolag medgifna, eller ock att R.
Har Banken brustit i betalning af någon ostridig skuld, af hvad namn den vara må, ege borgenären genast, för hela beloppet, lagsöka en eller flere af Directionens Ledamöter, med samma rätt, att använda utmätningsoch bysättnings-tvång, som Lag i allmänhet emot gäldenär medger; börande härvid Bankens tryckta eller graverade invisningar och credit-sedlar anses i likhet med skuldebref, hvilka lyda å bestämd förfallotid, och jemväl i öfrigt äro af den mest e.xecutiva beskaffenhet, g §. 2 mom. är jemväl af Borgare-Ståndet gillad t, men icke af de öf - a» Biwcooch Lag-Vt skottens Memorial N:o 6. lige Stånden, som, livart för sig, fattat skiljaktiga beslut. De, som närmast synas kunna sammanjemkas, äro Presteoch Bonde-Ståndens, och Utskotten finna sig deraf ega anledning hemställa, om icke, då de stadganden, hvaruti nämnde 2:ne Stånd äro ense, fullständigt upptagas i den af BondeStåndet beslutade redaction, det ifrågavarande 2 mom. kunde, i enligliet dermed, antagas så lydande: Vare det ock, när Banken brustit i betalning, hvar och en af Bankens borgenärer obetaget, att väcka fråga om Bankens försättande i concurs-tillstånd, derom anmälan bör ske hos Konungens Befallningsliaf vande, som genast undersöker Banketts hela ställning: Gitter Directionen då icke visa, att den inträffade oför mågan härrört af en skyndsamt öfvergående tillfällighet, och att Banken alla sina borgenärer förnöja kan, å/igge det Konungens Befallningshafvande, att låta inställa Bank-rörelsen och öfverlemna målet till Domstol, som beslutar, att Banken till concurs skall af trädas) hvilket stadgande komme att utgöra 2 mom. i den blifvande ir §.