Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
SweNlka Allmänheten har bäde med glädjs och crkänstu emettägit Bergs - Rädet Friherre k!erme iins - Den 16 October. 4205 lins Geographista Charte-arbeten, och jag är förwissäd, att dä kännedomen om Fäderneslandet utgör grundläggningen för nyttiga Hushälls - författningar, Högloft. Ridderstapet och Adeln jämte de öfrige Res spective Riks »Ständen, äfwett med ynnest och wälwilja täckes omfatta denna wärdige Medborgaren, soM om LaNdets widd och täge lltbredt ljus och kunstap. Det är omöjcligt akt bestrifwajhwnd bcmödanbe och Ihärdighet Friherre kermelin anwändt pä sine Charte, arbeten, hwaruti oan äkwen gätt sä längt, att han af egna medel dertill uppoffrat öfwer Rid. Banco» De Chartor hatt redan Utgifwit, utgöra tiis tigt bifogade desi Förteckning 26 stycken, och med Char, torne öfwer ^östergöthland pz ett blad samt öfwer Jön« köpings, Kronobergs och Blekinge Läner bcksä pä ett blad, svin redan äro Under gravering och snart blifwa färdige, utgör heta antalet 28 särskilda Chartor. För en fullständig Atlas öfwer Swerige fattas säkedes kl» däst Chartor öfwer CNkmare Län och öfwer bägge de Skällsta, som Friherre bkekmeiin ocklä redan lätik . sammandraga och kunna sedan de blifwit I orterne Närmare öfweksedde, snart Utgifwas och Allmänheten Meddelas. Utom besia Geografiska Chartor har Friherre kermelin samlat och lätit rita en gansta stor mängd särskilda Chartor öfwer Härader, Sochnar, Sjöar och Wattudrag samt Ortcrnes Phyststa belägenhet, inbundr ne dels i fjorton stora Dolumer, dels Uti tärstilda Convoluter förwarade. _ Äfwenledes har Friherre lstermelin med dryg kostnad ifrän England förskaffat stg steke tilt GeoTredje Band.
December 185 7, lät Ståndet vid nämnda Betänkande bero, med undantag af hvad Utskottet i anledning af Herrman Öboms motion tillstyrkt, nederst å sidan 44, rörande en underdånig Skrifvelse med begäran om en Förordning angående hägnads borttagande (inder vintertiden, hvilket tillstyrkande af Ståndet afslogs. S. D. Då nu ånyo föredrogs Sammansatta StatsLagoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 3 4, i anledning af väckta motioner om dels understöd af allmänna medel, dels förändrade lagbestämmelser, till befordrande af skiftes-verket på Gottland, godkändes Utskottets hemställan i 1 momentet, hvaremot Ståndet afslog hvad Utskottet uti 2alra momentet hemställt. Med anledning al del sålunda lättade beslut, biel Högloil. Ridderskapet och Adelns uti Protokols-utdraget N:o 484, gjorda inbjudning lagd till handlingarna. S. D. Vid skedd föredragning antog Ståndet en från Höglotl. Ridderskapet och Adeln uti Protokolls-utdrag N:o 485 gjord inbjudning, att Rikets Ständer, så vidt ske kunde, skulle å morgondagen den 29 i denna månad genom eli minnestals hållande bra 500:de årsdagen af Konung Gustaf Wasas dödliga frånfälle. 766 Prat-Utdrag den ■2 Oktober 1860. ilen i Oktober. Frän Högloft. Riddcrskapet och Adeln. S. D. Börjades behandlingen af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 161, i anledning al Kongl. Majlis nådiga Skrifvelse nied det af Kommitterade algifna underdåniga Betänkande och Förslag angående Koinmunal-Styrelse, dervid förekom. Förslaget till Förordning om Koinmunal-Styrelse pä landet. § 1 och 2. Biföllos. S 5. lista momentet bifölls, enligt Kommitterades förslag, och det 2idra momentet, enligt Utskottets. 8 4. Bifölls, enligt Kommitterades förslag. §§ 5 och 6.
Men Valentin Janson kom tillbaka och intog lugnt sin plats i ortens omdöme, nästan som om ingenting passerat. Kanske var han dock en liten, liten smula tyst och sluten i början. Med sin goda blick för huru alt stod till och borde ställas, varsnade han snart en viss stelhet i det sätt, hvarpå han i många fall bemöttes. Fröken Kärr sneddade fodersammast öfver gatan, när hon befarade ett sammanträffande. Och doktor Mylläri måste hälsa knapphändigt, eller icke alls, så ofta frun var i släptåg. Då ändrade kaptenen helt hastigt taktik, sade att han inom kort skulle skaffa sig en tjänst, samt att han varit mycket, mycket sjuk. »Samvete» förekom rätt ofta i hans fruntimmers-konversation; till och med ordet »gudsfruktan» anbragtes en och annan gång — som förgyllning eller för att motivera några vinnande, blödiga tonfall. För fru Hilleström berättade han tårade sagor från barndomen, utan att begära tysthetslöfte. Margit brydde sig icke det ringaste om hvad som pratades. Någonting bestämdt kunde ju ingen uppgifva, och hon ansåg det så fegt, så fegt att lämna en nödstäld vän i sticket — eftersom de numera värkligen blifvit vänner. Att våga umgås med mannen som förut, väkte dessutom sensation. Och hon hade ingenting emot att bli omtalad som fri och själfständig; det var hon van vid från tidigaste år. Af Valborg ombads hon ofta att genom sitt inflytande söka ge stadga åt kusinen: denne ägde i grunden ett så godt hjärta. — Däremot hade herr Edvard hört just samma fröken Valborg högt uttala ett beklagande öfver den kvinna, som blefve Valentin Jansons hustru. — »En fint, liten», genmälde Behr.»Bara en grof spik, som kanske drar på det håll, som afses.» Ett visst ogeneradt förhållande mellan Margit och kaptenen kunde numera icke förnekas. Ja, det var nästan naturnödvändigt, att om båda skulle gå någonstädes, så kom kaptenen alltid efter henne. Det fans i hans väsen ett älskvärdt grunddrag af envis, rättfram närgångenhet. Och än åt han middag, än frukost bos Schrowes.
Jag tror att det är rättast att vid en frågas bedömande endast söka faktiska upgifter, samt att särskildt uti förev:de fall icke taga den så mycket omhandlade frågan om norra och södra Sverige till utgångspunkt för diskussionen. Hvad man, enl. min åsigt, endast och allenast bör hafva till ögonmärke, är landets allmänna nytta samt att ingen sker orätt, — men icke tala, den ene för norra, den andre för södra Sverige. — Ingen sker orätt, om man bifaller hvad Utsk:t föreslagit. Likväl och då man här så oaflåtligt talat om norra Sverige samt att denna del af landet får stå tillbaka för den södra, — det har blifvit nästan en modsak att så säga, — tillåter jag mig fästa upmärksamheten deruppå, att Utsk:t, för att borttaga t. o. m. skenet af en sådan orättvisa, tillstyrkt både denna och efterföljande punkt, samt dessutom förordat särskilda anslag för vägförbätlringar, Den 5 September e. m. 55 kanaler och flodrensningar i Norrland, på samma gång som en mängd motioner om understöd för jernvägar m. m. i södra och mellersta delen af riket blifvit afstyrkta. I öfrigt är min öfvertygelse att det är mycket fördelaktigare för vårt lands politiska sjelfbevarelse, samt, i och med detsamma, jemväl för Norrland, att södra och vestra Sverige, så snart som möjligt, erhålla jernvägar, än att Norrland skulle få jerubanor och de förutnämnde delarne af landet tills vidare vara dem förutan. Detta förhållande osfsedt, måste det väl vara påtagligt, att, då Norrland har en mindre befolkning än rikets öfrige delar, Norrland icke skäligen bör kunna hafva så stora anspråk på landets tillgångar som rikets iner befolkade provinser; äfvensom en hvar torde inse att, då den nu tag och som icke står i något samband med stambanorna, detsamma icke kan förtjena att omhuldas på samma sätt som t. ex. Boråsbanan. Jag bar blifvit tvungen att yttra mig i detta ämne för bemötande af de så ofta framkastade påståenden, att det norra Sverige städse får stå tillbaka för det södra. Gr. Taube:
Stånd äro i hufvudsaken ense, nemi. att en skrifvelse i ämnet skall till Konungen afgå, i thy att Uisk:ns förra förslag blifvit af Borgareoch BondeStånden gilladl, samt af R. o. Ad. likaledes, som likväl dervid ansåg, alt skrifvelsen borde vara af något modilieradt innehåll. Jag kan således icke biträda den åsigt, som skulle den föreslagna voteringen vara olaglig. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: Att anställa vote ring öfver denna fråga anser jag både ändamålslöst och obehöflig!: ändamålslöst, derföre att af de få dagar af denna riksdag, som återstå, skulle användas en half till väljande af ett förstärkt Ekon.Utsk., utom den tidsutdrägt, som förorsakas af sjelfva voteringen; obehöfligt, derföre att om frågan är af vigt, så lärer nog Konungen i alla fall, äfven om den ej i önskningsväg till honom framställes, draga försorg om behofvets uppfyllande på ett eller annat satt, helst vi nyss hört af den siste talaren, som sagt sig hafva handlagt delta ämne, att det redan utgjort föremål för Styrelsens omsorg. Dä således jag endast alser ändamålet att icke bifalla Utsk:ns betänk., kan det vara mig alldeles likgilltigt, antingen voter.propos. förkastas eller inbjudningen antages. Mig synes ganska klart, att om också votering skulle äga rum, så komma ovillkorligen de 3:ne Ståndens ledamöter att utgöra pluralitet, så att i alla fall R. o. Ad:s propos. icke vunne, hvarigenom således intet annat åstadkoms än tidsutdrägt. För den händelse, alt Ilr Gr. o. Landtm, anser sig böra göra propos. på Gr. Gyldenstolpes förslag, så har Den 7 Maj e. m. 407 jag deremot ingenting att säga, men skulle den med nej besvaras, < så anhåller jag om propos. till antagande af inbjudningen. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Innan jag vidare yttrar mig, vågar jag hos Hr Gr. o. Landtm, förfråga mig, huruvida Hr Gr. o.
Då härefter förekom Utsk:s hemställan ang:de hela den erforderliga fyllnaden i anslaget för OfverKommendantsExpeditin i Stockholm, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att sedan E. o. Ad. med tillsammans 430 Rdr Ernt förhöjt de af Utsk. föreslagna arfvodena för 2:ne Adjutanter, så, borde äfven slutsumman af anslagstillökningen förändras till 3,422 Rdr 50 öre, i st. f. 2,092 Rdr 50 öre Ernt; hvarefter Utsk:s ifrågav:de hemställan med berörde förändringar bifölls. 7:de punkten, ang:de anslag för Kommendantsstaten Mom. litt. a, ang:dc aflöningen för Kommendanten samt en PlaceMajor och Adjutant å Waxholm. Härvid förekom först och bifölls Utsk:s hemställan rör:de arfvodet för ifrågav:de Kommendant. Beträffande sedan Utsk:s förslag rör:de arfvodet för PlaceMajoren och Adjutanten, yttrade sig Hr Lefrén: Jag vågar vid denna punkt göra samma anmärkning, som jag förut gjort vid frågan om KommandoExpedit:n i Stockholm. De föreslagna beloppen synas mig vara allt för ringa tilltagna. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Då R. o. Ad. bestämde arfvodet för andre Adjutanten i Stockholm till 73 0 R:dr, torde samma ziffra böra bestämmas för nu ifrågav:de PlaceMajor och Adjutant, hvarpå jag anhåller om propos. Efter först till bifall å Utsk:s ifrågav:de förslag framstäld propos. som besvarades med starka Nej, blandade med Ja, hemstälde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade, såsom Gr. Mörner föreslagit, bestämma arfvodet för PlaceMajoren och Adjutanten å Waxholm till 730 Rdr Ernt, och ropades härvid starka Ja jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg
Tullsats. Tullsats. Tullsats. Bil. till Tull-Komitéens Betänkande. 5* XXXIV Fr. o. m. 1825 Fr. o.m.d. 061826 Fr. o. m. 1831 Fr. o. m. 1836 till den V6 1826. t. o. m. 1830. t. o. m. 1835. t. o. m. 1841. Tråd: kopparoch messings-: Tullsats. Tullsats. Tullsats. Förb. 33} % 331 % andra slag, äfvensom snickareoch stolmakarearbeten: af furu och gran Förb. Förb. 331 % 331 % af alm, ask, björk, bok, ek och andra inhemska träslag Förb. Förb. 331 % 331 % af mahogny, jacaranda och andra utländska träslag I Taxan icke nämnde. 2) För ”Bomullstråd, alla slag”. xxxv Fr. o. m. 1842 t. o. m. 1845. Fr. o. m 1846 t. o. m. 1848. Fr. o. m. 1849 t. o. m. 1851. Fr. o. m. 1852 t. o. m. 1854. Fr. o. m. 1855 t. o. m. 1857. Fr. o. m. 1858 t. o. m. 1860. et^ i* o o m. 1861 m. 1863. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Vitriol: Tullsats. Tullsats. Tullsats. Tullsats. 1 grön Förb. Förb. R:dr fasonerade genom tryckning eller pressning Förb. Förb. Förb. 1 tt 9: 75 inkommande direkte från Ostindien 5) 2) 2) 2) andra slag, ej mindre släta och enfärgade, än genom väfnadssättet eller olika färgadt silke fasonerade Förb. Förb. Förb. Förb. Halfsiden:
Således för trenne kompanier eller 360 man För materialier, underhåll af verkstäder och instrumentalier m. m. till öfningarne 97,814: 10. 3,000: — Summa Rdr 136,564: 10. 2) kostnad för en gång (uppsättningskostnad) anses kunna bestridas af första årens underhållsanslag. 191 Bil. D. Förslag till uppsättning af cn sappör-bataljon oni 360 man, fördelade i 3 kompanier å 120 man livartdera, derutaf 312 man indeld trupp, genom förändring af östgöta och Norra Tjust båtsmans-kompanier samt 48 man värfvade, jemte uträkning å kostnaden. 1) årlig kostnad: Bataljons-staben. 1 Major, Bataljons-ehef, lön å Ingeniör-corpsens nya stat 4,000: i Kapten af andra klass, Regements-qvartermästare, lön å Ingeniör-corpsens nya stat 2,000: i Löjtnant, andra klass, Adjutant, » » » 1 Regements-skrifvare och Auditör » » » 1 Förste Rataljons-läkare, lön å Fältläkare-corpsens stat 1 Bataljons-predikant, arvode å Ingeniör-corpsens stat 1 Under-konduktör af första klass, Bataljonsadjutant och Väbel 600: 4,000 — 2,000 — 1,000 — 1,200 — 1,500 — 450 — 600 — 0,250: Kompani-staten. 3 Löjtnanter, första klass 3 Löjtnanter, andra klass 3 Under-löjtnanter 3 Konduktörer eller Fanjunkare 3 Under-konduktörer eller Sergenter, första klass 6 Under-konduktörer eller Sergenter af andra klass . 6 Förste Korpraler 12 Korpraler 18 vice Korpraler 54 Handverks-soldater lön efter 3,000.
Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Jan. indo. 1'reste-Ståndel den 14 Borgare-Ståndet den 18 Bonde-Ståndet den 18 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående befrielse från rotering för hemmanet Ansätt i Jemtlands län. (Stats—Utsk:s Utlåtande Nio 16.) S. A. K. Sedan vid näslförflulne riksdag fråga blifvit väckt om befrielse för Ansätts kronohemman i Fölinge socken af Jemtlands län från åsatt rotering samt Rikets Ständer med anledning häraf, uti underdånig skrifvelse den 20 Februari 1858, på anförda grunder anhållit, att E. K. Majit täcktes, efter verkställd undersökning och så vidt skäl förefunnes, meddela nådig framställning till Rikets Ständer, att nämnda hemman tills vidare måtte af en sådan befrielse komma i åtnjutande; så har E. K. Majit den 27 Oktober sistlidet år behagat härom aflåta nådig proposition, deraf Rikets Ständer inhemtat att, efter det undersökning i ämnet blifvit af vederbörande Afviltrings-landlmätare med biträde af gode män, i krono-ombuds och hemmans-innehafvarnes närvaro, den 9 September 1858 på stället förrättad samt instrumentet deröfver af E. K. Majlis Befallningshafvande i länet, tillika med eget utlåtande och öfriga erforderliga handlingar röBih. till R. St. Fröt. i859 §• 1800. 40 Sami. 1 A/d. 3 18 Ex/) e d iliansUts k o liela Förslag till underd.
Enligt hvad af R'. o. Ad. lörut är beslutadt, skall R. o. Ad. sammanträda den 15 Februari och först 6 dagar derefter kan Riddarh -Utsk:t lörsta gången sammankomma för att börja denna revision, som äfven omfattar läsning af Riddarh.-Direktms prot:r, hvilket arbete jemte 138 Den 11 April f. m. berättelsens uppsättande och justering samt Direktms utlåtande ej kan, äfven om (Jtsk:t arbetar på afdelningar, medhinnas på mindre tid än 6 arbetsdagar; först efter 12 å 14 dagar från mötets början är det således som R. o. Ad. kan till bordläggning få emottaga detta Utsk:ts Betänk., hvars behandling och afgörande sålunda inträffar på tredje veckan från mötets början. Under hela denna tid af väntan skulle R. o. Ad. således vara tillsammans utan att ha några ärenden att behandla; skulle deremot min mening vinna understöd, erhölle R. o. Ad., genast efter verkstäld konstituering, något att sysselsätta sig med och skulle sannolikt vara färdig att, efter slutadt arbete, åtskiljas vid den tid då arbetet enligt Utsk:ts förslag egentligen skulle taga siu början. På grund af hvad jag anfört, får jag yrka återremiss på ifrågavarande mom. Medan jag har ordet, får jag äfven påpeka en oegentlig ordställning; här står på första raden; »sedan ordförande under sammankomsten vald är», det bör val vara: »sedan ordförande är vald.» Jag anhåller att äfven detta, vid en möjligen blifvande återremiss, måtte tagas i öfvervägande. Frih. Klinckowström: Jemte det jag instämmer med den siste värde talaren deruti att ordet »under sammankomsten» på första raden böra uteslutas, får jag anhålla att »allmän sammankomst» måtte utbytas mot »lagtima adelsmöte». Jag skulle äfven instämt i hans yrkande om val af revisorer, men har frångått detta på den grund att jag vid § 21 ämnar föreslå några ändringar, och i hopp att dessa blifva a K. o. Ad. antagne, tror jag man kan godkänna 18:de §:ns Usta mom. Frih.
Kan du t. ex. föreställa dig att ryktet stämplat just samme kammarjunkare som din egen beundrare – ja, jag har till och med hört hviskas att, om de dunkla skogsdungarna vid Henrikslund förmådde sqvallra, de kunde förtälja saker, som, så lugn vår beskedlige Patrik än är, skulle sätta hans blod i starkare svallning än som vore helsosamt för husfriden.” ”Åh, det der är högst skändligt, högst nedrigt! Dock: jag behöfver icke försvara mig mot något så orimligt.” ”Det är sant – det vore att öfverflödigt nedsätta dig; och jag nämde ej saken af annan orsak, än endast för att visa dig huru lätt och framför allt hur oskyldigt ett stackars fruntimmer kan råka i förtal.” Nu var Henriette drifven dit, der hon måste stanna. Hennes hjerta var färdigt att qväfvas, hon flämtade efter luft – hon hade aldrig så lifligt som nu känt sig hata Blenda. ”Hör på, min lilla svägerska”, återtog den lugne svågern i förändrad ton: ”jag har en bön till dig!” ”Låt höra du vet väl, att, om jag kan, jag vill vara dig till nöjes.” ”Om så är, så neka ej att med det snaraste bjuda hit min kusin och hennes mor!” ”Hit?” ”Javäl!” ”De ha aldrig varit här! Nej, gode Johan, detta blefve för obehagligt. Deras högmod har ej under två månader kunnat förödmjuka sig att bedja om mitt beskydd, och jag skulle bjuda dem!” ”För min skull, Henriette!” Han tog hennes hand och såg på henne med en öfvertalande blick. Med en häftig, feberaktig rörelse lossade den unga qvinnan sin hand ur hans. ”Nej, nej”, utbrast hon, ”jag vill det icke hör du, jag vill det icke!” ”I så fall måste Patrik vilja det! Jag finner nog utväg att i mammas namn öfvertala honom dertill. Du vet att jag förmår något öfver honom Skall jag strida mot ditt välde, eller går du in på att sjelf föreslå det de hitbjudas om söndags middag? Välj hvilketdera du behagar!”
Hvarföre det, vid sådant Den 16 Jannar!. 89 förhållande skall inflyta i skrifvelsen till K. M., är en sak som ligger utom min förmåga att kunna begripa. Jag förnyar följaktligen min begäran om återremiss och skall icke underlåta att medverka dertill, att skrifvelsen skall så affattas, att den kommer att innehålla allt hvad i densamma rätteligen bör inflyta, men också ingenting derutöfver. Såsom gammal domare är det Gr. Mörner nogsamt bekant att man i en expedition aldrig skall införa annat eller mera, än hvad som strängt hör till saken; äfven jag har lärt mig detta, och derföre är jag också ytterst angelägen att alltid noggrannt följa denna ganska nyttiga regel. Frih. Cederström: Sedan en ledamot af It. o. Ad. föror dat aflåtande af Exped.Utskis förslag i dess närv:de skick, anser jag det vara min skyldighet, att ytterligare med några ord beröra detta ämne. En f. d. ledamot af Lagoch sedermera af StatsUtsk., nu mera en af Konungens Rådgifvare, föreställer jag mig icke skall hafva svårt att vid närmare eftersinnande finna, huru betungande och ytterst tidsödande det skulle vara först för R. St:r att åhöra och granska, samt vidare för Regeringens ledamöter att inhemta, om Exped.Utsk. i sina af R. St:r justerade skrifvelse-förslag skulle uprepa allt hvad ett beredande Etsk., i sitt föregående Betänk, till uplysning för Ständerna vid frågans behandling anfört. Till vinnande af nödig enkelhet och korthet är det derföre både ändamålsenligt och snart sagt nödvändigt, att Exped.Utsk. i motiveringen och reciten af sina skrifvelse-förslag icke uptager något annat eller mera, än hvad som har ett direkt sammanhang med det definitiva beslutet. Sådant förfaringssätt har Exped.Utsk. också i allmänhet iakttagit, och det har vid de allra flesta tillfällen vunnit R. 8t:rs godkännande. Här är frågan, icke om huruvida de Gefle-Dala bolaget tillförene ålagda vilkor skola försvinna eller icke, utan om huruvida en från StatsUtsk. till R. St:r uplysningsvis meddelad förutsättning och förhoppning i frågan må införas i den till K.
Det är uppenbart, att om destilleringen får serskildt verkställas under annan än den för bränvinsbränniug tillåtna lid, uppstå, sedan skatten blifvit så betydligt förhöjd som nu skett samt lockelsen lill oloflig bränning derigenom ökats, stora svårigheter för möjligheten af tillräckliga kontroller. Den enda ändring som i § bör göras, är, enl. milt förmenande, den af Hr Braunerhjelm föreslagna, på det att icke nuvarande Destillalorer må tvingas att lägga sig lill större bränneri eller nedlägga sin rörelse. På grund af alla dessa skäl anhåller jag om bifall till ölsfc:s förslag med det af Hr Braunerhjelm dervid framställda tillägg. Gr. Posse: Sedan jag sist hade ordet, tror jag, alt skäl för återremiss tillkommit, om jag så må säga personlighetsskäl, utom dem som redan i sak blifvit anförda. Jag har tyckt mig finna, alt R. o. Ad. är nära nog öfverens om, alt man verkligen vill bereda en fördel för dem, som åstadkomma renadt bräpvin framför dem, som tillverka finkel^ men att meningarne egentligen åro delade om sättet för verkställigheten deraf. Före mig hafva Gr:ne Lewenhaupt och Lagerbjelke yttrat sig. Den förre är, enligt hvad 572 Den 29 April f. m. man sagt mig, delegare i deu största och bäst anlagda spritfabrik i riket, och hvad Gr. Lagerbjelke beträffar, tror jag visserligen, att han kan förslå sig på hvad som är spirituell, ulen hvad som är spirituöst, tror jag icke, att han har mycken insigt i. Når nu den, som har kännedom i yrket begärt återremiss och den, sorn saknar en sådan kännedom, icke vill hafva återremiss, så tror jag, att del är eli personligt skäl, som tatar för återremiss. Beträffande nu sjelfva saken, så tior jag, ali distillering af bränvin är af så stor vigt, att man behöfver använda all omtanka derpå, och att man derutinnan icke kan förfara ena dagen så och den andra dagen annorlunda, emedan deraf upstär något halft, som bör undvikas.
J a g talar nu ej om fint kliidda kvinnor, hvars l r ~ r ~ k n i n g a snart r lopa npp till tusen kronor och mer - 11t.a~ endast om en arbetande t. ex. i limbetswrlr anstiilld kvinrln nr medelklassen, hvillren omojligen kan h &amp; l h sjg ~ i i l och ordehligt lrliicicl for sainma summa., som en man ur hennes klass. Gl vi sB ijfver till veder1: livickelser: musikntbjen, teater, fiirclasningw, sport ellor en resa, sB iiro dessa lika dyra fiir kvinnnn, som for mannen, dA han hiller sig inom samma gra.nser. Talet om cle mindre behofven och s o n foljd daraf de mindre liincrna torde diirfore betydligt bora jiiinkas, s.edt ur riittvisans synpuuld. For ijfrigt, skulle en Irvinna. geno~u att fiirn ctt mer fi; rsakazlde lif iin mannen lyckas s a d a en sparyenniug ur sin li511, yore viil detta nlgon olycka for samhdlet? Deuna sparpenning Iconmior mlhanda Siter ... i form af don hemgift hon mcdfiir till sin ' tdifvande man. Hvarom iclre Iran man vara~nlldelcs siiker 1x3, att den tjiinar s o n understod till fattiga slbktingar eller eljest att bildn ctt litet hem, d i r en mor cller annan anhorjg f i r sin trygga 5lderdo1u. Detta R att vicl mera frnmsln.iclna ii.r lrunm skapa sig ett eget litef heni, iir g Iivinnan soln for mannen. ju en onslcan lilsa loflig och n a t ~ ~ r l i for &amp; !en dennn onskan ar hardt nSir en omojlighet att realisera ' mecl de sviiltloner, som i dlmanhet betnlas for icvinligt arbete.