Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta arbete, som till en början stod i förening med fråga om vägförbättring inom Gudmundrå och Högsjö socknar, och för hvilken frågas uppkomst och fortgång jag i min förra underdåniga femårs-berättelse *) redogjort, står nu ensamt, sedan anslag för den ifrågavarande vägförbättringen, enligt hvad jag här ofvan haft nåden nämna, blifvit bifallet; men ny undersökning om lämpligaste stället för öfverfarten torde vara af behofvet påkallad. 2:o Vägen emellan Graninge och Forsse bruk, hvars omläggning Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förordat, och hvarom frågan, enligt Kongl, brefvet den 3 December 1845, blef uppskjuten, till dess anslag beviljades för vägs anläggande utefter Gesundsjön i Jemtland; men sedan anslag för sistnämnde väganläggning erhållits, upptog Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader denna vägförbättring bland andra klassens arbeten på general-förslaget till 1850 års riksdag för ett statsanslag af 3,500 R:dr **). 3:o Väg från Borgsjö sockengräns till Holmsjö strand i Haverö socken, beräknad att kosta 7,057 R:dr 15 sk. 4 rist. Banko.
Län icke flera än ett grundadt klagomål, och det endast mot en tillförordnad Länsman egt rum; varande Härads-Rätters Protocoll och Domböcker på alla de ställen, hvarest Archiven funnits tillgängliga, jemväl af mig genomsedde och i ordning befunne. Sjukvårds-anstalterne i berörde Län hafva under de senare åren vunnit de förbättringar: att i Piteå är, genom besparingar å Curhusmedlen, ett Lazarett och Curhus vordet uppfördt, och, sedan den i i Maji 1827, färdigt till patienters emottagande i goda och tillräckliga rum med 9 sjuksängar och fullständig attirail; att i Carlstad den förra Hospitalsbyggnaden af sten blifvit till Curhus köpt och inrättad med utrymme för 3i sjuksängar, till hvilka kostnaders bestridande den indragna Arbetsoch Correctionshus-fondpn är vorden använd; och att i Örebro, sedan Seraphimer-Ordens-Gillet till Länets Lasaretts-Direction afslått och för 4-0°° R;dr Banco sålt den fordna Hospitalsgården, med tomt och alla åbyggnader, ibland hvilka de bägge stenhusen då voro mycket förfallna, så hade dessa under de 2:ne sista åren blifvit försatte i fullt färdigt skick, med rymliga och sunda sjuksalar, samt mindre rum, försedde med nödig attirail för Lazarettsoch Curhus-patienternes behof. Allmänna Fängelsena hafva befunnits försvarligt underhållna; dock saknas all verkställighet af de före sista Riksdag beslutade, högst nödvändiga tillbyggnader å Länshäktena i Carlstad och Gefle, hvaraf jag funnit mig föranlåten att åter upptaga den uti skrifvelse under den 10 Julii i83o till Konungens Befallningshafvande i Gefleborgs Län uppgifna oeh i Embetsberättelsen för det året omförmälda frågan, om anläggandet af ett serskildt Kronoeller Landsfängelse i Hudiksvall, och att i detta ämne inhemta nödiga underrättelser, hvilka, uti en till Kongl.
Det besynnerliga företräde, man gifvit»*åt Brpks-Harrdteringen och Manufacturerne framför Jordbruket, ett företräde, som man söker dölja derigenom att man, i bredd med de nya Lånebiträden, som man föreslår åt Bruken oeh Manufacturerne, påminner om de två millioner , som utgör Magazins-Directionens Creditiv; liksom detta sednare banade Lånebiträden åt Jordbruket, eller någonsin kan, i förhållande af nytta till Jordbruket, äga jemförlighet med annat, än de Effect-Lån, som Banquen dessutom bevilja Bruken; utgörande båda en lättnad för Productionen, sedan den är åstadkommen , men icke Förlag till den. Företrädet består just deri, att då man hågkom. mit de förstnämnde Näringarne, med förökning i de serskildta Lane-tillgångar till Förlag, som dessa Näringar förut haft; så har man deremot icke allenast glömt, att gifva någon sådan åt Jordbruket; ty för sådan kan man näppeligen anse det obetydliga anslaget till Odlings-lånen; utan man har i den mohn förminskat Jordbrukarens Låne-tillgång i Banco* Disconten, tillgänglig för alla Näringar och äfven för hela Embetsmanna. Classen, som man, genom borttagande af alla andra Disconter, gjordt concurrencen i Banco-Discooten större, än den hittills varit. Fastighets-Lånen tillhöra icke blott Jordbrukaren, utan äfven Bruksägaren och Stadsboen; samt kunna säle - 496 Den 15 April. des icke anses vara någon serskilt fördel för Jordbruket. 2:0
Palmstjerna har yttrat, att jag borde inse hvilken fördel, som möjligen kan vinnas deraf att röret ledes några alnar öfver mäskvärmaren, sedan det passerat detsamma, men då jag uppgör en ritning deröfver, kan jag icke finna någon vinst af en sådan inrättning, och jag uppmanar Frilen alt med blyertz och papper visa huru det skulle gä till. Jag torde derjemte få erinra Frilen ali ängrören icke fä ledas i en uppåtgående riglning, hvarigenom, om röret vore 10 alnar långt och aldrig sä bredt, någon fördel deraf icke kan erhållas. Deremot tror jag, att, om man antager Frilens förslag utan mitt tillägg, man mera skadar än gagnar, enär i sådant fall mäskvärmarens begagnande göres omöjligt, emedan utrymmet blifver allt för myckel inskränkt. Frih. Palmstjerna: Huruvida Frih. Raab eller jag har rätt, beror på det begrepp man gör sig om hattrör. Man har sagt, 442 Den 3 Juli. att R. o. Ad. beslutat att ångrören icke få hafva en uppåtgående rigtning, men deremot så länge de benämnas hattrör få de hafva denna riktning. Om nu röret går genom mäskvärmaren och sedan fortsättes vidare, kan man med allt skäl påstå, att allt detta är hattrör, så länge hatten finnes, och då dessa rör, som kunna innehålla betydligare rymd än sjelfva pannan, få ledas i en uppåtstående riktning, inser man ganska lätt följderne deraf. Hr von Hartmansdorff: Såvidt jag kunnat fatta, åsyftar Frih. Palmstjernas förslag en närmare bestämning, af redskapens form, hvarföre jag anhåller, att Ståndet ville detsamma ogilla. Frih. Raab: Jag får erinra derom, att R. o. Ad. redan bestämdt hvad, som förstås med hattrör, då man sagt, att hatten beräknas jemte röret intilldess att mäskvärmaren eller kylaren vidtager. Jag kan således icke se annat, än att saken är bestämd. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då det förslag Frih. Palmstjerna framstält, blott utgjorde ett tillägg till den af Frih.
Jag tror, att man ej bör så ifra för de skjutsandes rätt, att man förglömmer alla deras, som måste resa; och det är ej endast embetsman, utan många andra menniskor, som äro tvungna att begagna skjuts. Jag anser orättvist, att beskatta dem för hästar; men, efter man så vill, kunna vi votera derom en gång till. Frih. von Stedingk, Styrbjörn: Jemte det jag får anmäla min reservation emot R. o. Ad:s nyss fattade beslut, anhåller jag att få instämma i den propos., Frih. Cederström gjort, hvarigenom man åtminstone till någon del kunde vinna, bvad Utsk. åsvftat. Hr von Hartmansdorff: Jag skulle önska, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes för Ståndet förklara, huruvida Hr Gr. o. Landtm, finner, att, sedan r morn. af detta betänk, redan blifvit afslaget, vi kunna komma att ånyo votera öfver frågan om skjulslegans förhöjning. I händelse någon omröstning skulle ske, får jag yttra, det jag anser Frih. Cederströms förslag till propos., föranledt, såsom han säger, af realisationen, vara en ny motion, hvilken jag begär på bordet, på det den må blifva i sin ordning behandlad af vederbörligt Utsk, innan vi derom besluta. Hr Hjärne: Jag hade ej tänkt att yttra mig öfver Frih. Cederströms nu väckta motion, emedan jag hade den öfver16 II. 24 i86 Dcu ij Kovember e. m, tygelse, att begge de meningar, som uttalat sig vid den förra voteringen, skulle förena sig om att votera omkull Frih. Cederströros förslag; men då jag hört en af de ledamöter, som önskat, att ja vid förra voteringen hade blifvit segrande, instämma med Frih. Cederström, har jag trott mig böra framställa mitt skäl att icke instämma med Hr Frihtn. Jag tror nemi., att en förhöjd skjutslega skulle lägga ett öka dt hinder för införandet af ett förbättradt skjutsningssystem.
Friherre Cederströms, Thure Fredric, den 7 dennes på bordet lagda motion om anslag åt Capitainen Baltzar Cronstrand, för utgifvande af ett arbete öfver Egyptens fornlemningar; Herr af Dalströms, Gustaf Jacob, den 7 dennes, på bordet lagda motion om ersättning för Herr Landt-Marskalkens och Herrar Talmäns Riksdagskostnader; Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Friherre Cederströms, Anders, den 7 dennes på bordet lagda motion om uppmuddring af sundet vid södra Stäket; Prot.-Utdrag, den 10 Augusti 18 44- 29 Bevillnings-Utskottet: Herr Prytz’, Lars Adolf, den 7 dennes på bordet lagda motion om åtskilliga förändringar i tulltaxan; |Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, Herr Tornerhjelms, Rudolf, den 7 dennes på bordet lagda motion om fastställande af en Drawback å i Sverige tillverkadt bränvin, som från Svensk hamn exporteras; Banco-Utskottet :• Herr Bildts, Knut, den 7 dennes på bordet lagda motion, om rättighet för Wisby Sparbanks Direction, att på Rikets Ständers Bank utgifva assignalioner; Lag-Utskottet: Herr Freidenfelts, Fredric Daniel, denna dag väckta motion om förändring af 19 Capillet Ärfda-Balken; hvilken motion derjemte communicerades de öfriga Riks-Slånden; Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: Herr Bildts, Knut, den 7 dennes på bordet lagda motion om förflyttande af Landshöfdinge-Recidenset i Götheborgs och Bohus Län ifrån Götheborg lill Uddevalla, jemte Grefve Löwenhielms, Carl Gustaf, i anledning deraf samma dag afgifna anförande; Herr Prytz’, Lars Adolf, den 7 dennes på bordet lagda motion om upphäfvande af nu gällande Förpassnings-sladga samt återgående till hufvudbeslämmelserna i Förpassnings-stadgan af den 28 November 1835. Från Ilögv. Prestk-Ståndet. S. D.
I Staden finnas för närvarande blott två Handlande, hvaraf den ena aäses redan hafva samlat en förmögenhet, som på detta ställe endast kunj*at uppkomma genom särskilt fallenhet för yrket och godt hushållsvétt, pudels varorna förskrifvas från Stockholm, Götheborg, Carlshamn och ^°n köping. Handtverkerierne bedrifvas af 22 Skråmästare, i5 Gesäller och 14 ^rlingar. Stadens inkomster uppgå till 218 R:dr 39 sk. n r:st. och dess admi^strationskostnader till 4$° R-dr Banco. Fattigvården är gemensam för Stadsoch Landsförsamlingen och fat*'§cassans behållning är 910 R:dr Banco Någon allmän sjukvård finnes icke, men en oexaminerad. Bataillons^kare är här stationerad. Städernas gamla klagan öfver intrång i näringarne fortfar. Man anock för dem menlig den lätthet hvarmed nästan en hvar, som sökerj Eftner burskap. Sådana ansökningar afslås väl ofta af Städernes Magister, men efter anförde besvär hos Eder Kongl. Maj:ts Commeree-Colegium bifallas de inerändels. Ett annat förhållande skulle ock inskränka y täflan i näringarna, och den måste vara, sage hvad man vill, nyttig och '^dvändig, så vida icke consumentén skall helt och hållet bero af produktens välbehag, i afseende på produetens både godhet och pris. Eli *!°§§rann undersökning om burskapssökande personers förmåga att etablera s'§> vore dock måhända af nöden, serdeles i anseende till sådana liandtkk, som icke kunna drifvas utan förlag. Gesällen, missnöjd med sin Mäfare, blifver nu lätt hans jemnlike. Han börjar med intet, gifter sig, får bar« och snart stort hushåll, finnér sina förhoppningar felslå och‘— tryckt * omsorger, söker han snart förströelse på Värdshus och Krogar, dit GeS;'u-lefnaden måhända vant honom — och sådan är oftast serien af handtYrkarens lif, då det börjas utan förlag och kapitaler. Det är svårt ett säga hvilka handtverk som bäst löna sig.
Majit täckts lemna Nådigt bifall, och mel Dess höga välbehag ansett de Scholor, hvilka i Församlingarne blif-, yit stiftade. jfuttitiasOmbiidm. Fatt.gVärd. Sedan Kongl. Majit till det för Upsala Län inrättade InvalidArbetsoch CorrectionsHus i Nåder förärat 5000 Ridr, har Kongl. Majit under d. 12 April I8I5, meddelt Dess Nådiga Stadfästelse å det för denna lnrättntng i underdånighet föreslagne Reglemente. Till iståndsättande af den år 1808 i Nyköping påbegynte Arbetshus-Inrättning , har Kongl. Majit under den 4 Junii innevarande år, i Nåder anslagit 3000 R:dr Banco. Under den Io September 1817 , har Kongl. Majit jemte Nådig fastställelse af det för en Arbets-, och Corrections-Inrättning i Skaraborgs Län i underdånighet föreslagne Reglemente, täckts till samma Inrättning i Nåder anslå 3832 Ridr 16 sk. Likaledes har Kongl. Majit, under sistnämnde dag, täckts i Näder förunna 5000 Ridr till organiserande af ett Invalidoch Corrections-Hus för Wermelands Län, och kommer Reglemente för det samma, att i behörig ordning utfärdas. Till en Fattigvårds-, Arbetsoch Corrections Inrättning i Uddevalla Stad har Koagl. Majit Nådigt förärat 4000 Ridr, och under den 29 September innevarande år för densamma fastställt ett Reglemente, äfvensom Kongl. Mnj:t samma dag lemnat Dess höga Stadfästelse å ett för en Fattigvårdsinrättning i Fahlun i underdånighet föreslaget Reglemente. Kongl. Majit har ock i Nåder bekräftat de Fattigvårds-Stadgar för enskildte Församlingar , 360 ffustitiwOmbtidsm.
Både folket och herrskapet hade spisat klockan tolf; drängarne hade klockan fyra fått sin halfkaka bröd med istersmör, och ej förrän klockan åtta skulle de åter visa sig för att få sin portion mjölgröt med mjölk, som året om utgjorde deras kvällsvard. Fruntimren hade således god tid att laga till så mycket som på förhand kunde kokas och stekas af de väldiga förråd af mat, man under helgen behöfde, Stina var rapp i vändningarna, och snart puttrade det och fräste i alla grytor och kittlar. Efter en kort öfverläggning beslöts, att kött och korf också skulle nedläggas i den ofantliga kopparkitteln och upptagas, när det var färdigt, hvarefter skinkan fick koka » så mycket hon orkade », sade Stina, och så skulle man hafva » så ledigt i spiseln » sedan och slippa mer än nödigt » draga ned » de nyskurade kokkärlen. Sedan dessa order blifvit gifna och utförda, drog sig prostinnan med sin smördeg in i handkammaren, ty smördegen skulle ju kaflas i kallt rum; jungfrurna skötte ugnen och brödgräddningen, och mamsellerna vispade grädde och ägghvitor, skalade mandel och stötte socker och lagade till småbröd och bakelser, som gräddades efter smörtårtan, och hvilket allt ej var slutadt före klockan elfva. På ett i den rymliga handkammaren uppslaget bord uppställdes nu ofantliga fat, belastade med kokt och stekt kött; stora klädkorgar och tråg med nybakadt bröd af alla slag inburos, och när allt var på sin plats, hade prostinnan med lugn kunnat utfärda en inbjudning till ett helt regemente att hos henne intaga juldagens middagsmåltid. Bakelser och tårtor inställdes tills vidare i väfkammaren, och så gingo fruntimren in i salen för att öfverlägga om, i hvilken ordning denna massa af matvaror skulle förtäras. Men därute i köket skurades kopparkittlar och golf och klistrades de i uddar utklippta pappersremsorna upp på hyllorna, allt i hopp om den utsökta förfriskning, som litet » påkok på sumpen » med tillägg af en matsked kaffebönor skulle skänka.
Delta ämne har af Stats-Utskottet blifvit närmare undersökt och hvarvid är befunnet, att då Bonde-Ståndet vid 1809 och i8ro Årens Riksdag, genom dess Taleman i underdånighet anhöll, att i anseende till Stats-Utskottets Betänkcinden. 097 den stada och förlust, som tillskyndades Allmogens egne Hemman och Jordbruk, genom skyldigheten att till Kongsgårdar och Boställen eller Löntagare med Indelning, och stundom till Rusthåll, som ega Augmenter, ofta på flere mils afstånd utgöra dagsverken, de dagsverksskyldig^ Hemmans Egare måtte i Nåder förklaras berättigade, att med penningar efter Markegångs-Taxan få lösa sig fria från utgörandet af sådane dagsverken, som andre bade'rättighet att af dem fordra; så bar Kongl. Majrt, sedan samtlige dess Befallningshafvande hörde blifvit, uti Nådigt Bref den 3 Dec. 18ta förklarat, hvad först angår de indeldte RänteDagsverken, att dermed skulle förblifva vid hvad genom i sednare tider vidtagne författningar blifvit om dylika Dagsverken stadgadt, att nemi, Indelningshafvarne ega rättighet, att af de Räntegifvare, sorn bo 2.*ne Mil nära Ränte tåg a rens Boställe och rätta hemvist, utfordra de Indeldte Dagsverken in natura, för hvilka Räntegifvare», i händelse han efter behörig kallelse de samma försummar att utgöra, är skyldig betala hvad de efter gångbart pris gälla; dock att Räntetagare» icke må utan Räntegifvarens begifvande under den brådaste Åudetiden affordra alla Räntegifvare» åliggande dagsverken, utan böra de utgöras på de tider, som genom Kongl. Brefvet den 4 Fehr. 1811 blifvit utstakade. 3q<8 StatsUtskottets Betänkanden.
Jag för min del år öfvertygad, att hvilken ökning af sedelstocken som helst, ej skall komma att verka betydligt på rörelsen inom landet, ty så långe myntet ej år bestämdt, skall penningen komma att ligga i ro och hvila, når den kommit till den, som ej år skyldig, och ej nödvändigt behöfver utbetala den. Jag har likväl sluteligen i Utskotten varit bland dem, som tillstyrkt ökningen, af det skål som jag nu framställt och som år af vigt för opinionens beriktigande till nästa Riksdag. Jag anhåller, att afgörandet af saken måtte få ske i den ordning Utskotten framställt; de sårskilte punkterne åro en sammanhängande kedja, hvilken det år vigtigt att följa, och det år efter mogen och mödosam pröfning de på detta sått Den II September /, m, 399 blifvit framställde; ty om vi nu först företaga den 12 punkten, och sedan ej antaga den n, så stå vi uti den ställning, att vi håfve upphåft vårt förra beslut. Hvad angår de 1,200,000 Riksdalerne till jern-belåningen, så vet jag ej hvarföre man skall frukta, att de skola minska rörelse-capitalet, då det ej år beslutadt, att de viss tid på året skola inbetalas, och man vet, att motioner åro gjorde, hvaröfver BancoFullmåktige redan blifvit hörde, samt deras vördsamma tillstyrkan lemnat, att jernbelåningen hädanefter ej skall ställas som hittills, utan komma att för sig gå hela året igenom; då det ej blir fråga om att denna summa tvånne månader af året blir inne i Banken. Jag anhåller således, att Herr Grefven och LandtMarskalken, oberoende af de önskningar, som hår blifvit framställde, att vi måtte råtta oss efter BondeStåndets framstållan, täckes följa den ordning, hvaruti målet af Utskotten år framstålldt. Friherre Wrangel'.
Från vestibylen leder en bred trappa, hvars steg bestå af väldiga slipade marmorblock, upp till första våningen, af hvilken prinsen af Montefiori och hans familj knappast bebodde tredjedelen. De många präktiga salarne med sina antika möbler och gallerierna, hvilkas väggar pryddes af en mängd målningar, till en del af stort värde, voro sedan flera år tillstängda, och familjen åtnöjde sig med några smårum, belägna åt gården. De öfre våningarne stodo alldeles obebodda. Morgonen efter promenaden på Monte Pincio vandrade prinsen af och an på golfvet af det rum, som han nyttjade till sängkammare. Han var tydligen vid dåligt lynne, att dömma af hans häftiga rörelser, mulna panna och sammanbitna läppar. Allt emellanåt frammumlade han några afbrutna och osammanhängande ord, under det han stannade framför kaminen, öfver hvilken familjen Montefioris vapen var anbragt i upphöjdt arbete. Derpå återtog han sin promenad med ännu hårdare steg, tilldess han uttröttad kastade sig på en stol. Prinsen af Montefiori hade ännu icke uppnått trettio år och tycktes likväl vida hafva öfverskridit denna ålder. Ansigtet, hvars drag voro fina och buro spår af en nästan veklig skönhet, var något blekt, och den svaga rodnad, som för ögonblicket färgade det, härrörde ögonskenligen af en häftig sinnesrörelse. Läpparne voro tunna och nästan färglösa, den höghvälfda pannan hade djupa rynkor. Håret var glänsande svart och lent som silke, men sparsamt och glest. Ögonen voro vanligen matta och sänkta mot marken; någongång lyftades de upp, och en olycksbådande eld flammade då från de stora mörka pupillerna. Utan att egentligen för tillfället ha någon särskilt anledning till dåligt lynne, hade prinsen denna morgon vaknat missnöjd med sig sjelf och hela verlden. Måhända kom det sig af den jemförelse han ofrivilligt måst anställa mellan de bägge främlingarnes ställning och hans egen.
Stunders egen pröfning vördsamt underställes. Betänkande, rörande väckt fråga om förändradt sätt att insamla Stamboksoch Collect-medel. Högvördige Preste-Ståndet har, genom Protocolls-Utdrag den 22 sistlidne November, till detta Utskotts yttrande remitterat Contracts-Prosten Sivertssons derom gjorda motion, att insamlingen af Stamboksoch Collect-medel för Kyrkors uppbyggande icke hädanefter, såsom hittills, må åligga Socknarnes Sexmän, hvarigenom besvär och tidspillan skall dem förorsakas, utan dermed förhållas i likket med hvad vid debiteringen och uppbörden af Curhus.afgifterne inom Länen eger rum , sålunda nemligen, att Pröfnings-Comitccrna skulle be - Sesv. och Oecon. Ut sk. Bet.cle. N.o 5. i3 sluta huru mycket hvarje mantalsskrifven person horde till den ifrågavarande Kyrkobyggnaden utgöra. Utskottet, som tagit den sålunda väckta frågan i öfvervägande, anser Stamboks-och Collect-medel, såsom utgörande frivilliga gåfvor, beroende af gifvarnes eget godtfinnande, för hvarje serskildt tillfälle, icke kunna förvandlas till bestämda afgifter, på sätt motienairen åsyftat; och att följakteligen det af honom föredragna uppbörds-sätt, till likhet med hvad i afseende på Curhus-afgifterne tillgår, icke eller blifver å ifrågavarande medels incasserande tillämpligt. Skulle de uppgifna olägenheterna af Stamboksoch Collect-medlens insamlande genom Sexmännen påkalla en förändrad åtgärd dermed, tror Utskottet det böra ankomma på vederbörande Pastor och Församling att i ämnet rådpläga och om lämpligaste sättet för ändamålets vinnande öfverenskomma ; hvilket Rikets Höglofl. Ktänders egen pröfning underställes. Stockholm den 2 Jan. 1829. *4 Besv. och Oecon. Utsk. Betsele N.o (>.
Grefwe lVIö rne x, Aäolk 6öran. Höglofl. Ridderskapet och Adeln sa wäl som de öfrige Riks-Standen hafwa bestämt Bewillningen til en Summa af 2,500,200 R:d. De grunder, hwaresrer Bewillningen stall utgöras, aro wisterligen goda och billiga, men de äro obepröfwade och af natur , at ej kunna wara fullt bestämda. Del ar en möjlighet ar vfwerstott kan upkomma, en möjlighet at ej hela Summan upfylles. I det ena fallet skulle Regeringen sakna medel til nödwändiga utgifters bestridande, i det andra faller de skattdragande betala öfwer sin skyldighet. Jag stulle derföre hafwa tron, at Bewillninas-Urskottet gjort wäl, om det förblifwir wid sit första förslag, ar ät Fullmägtige i öangucn och Riksgälds-ttomoiret updraga den rätt Praste-Ständer vem nu tillagt. En sadan 528 Den 9 Mars. e. m. ratt inskränker alsintet Riksens Ständers Dm förutsätter, at Fullmägtige förskaffat sig en fullständig upgift öfwer den influrna Bewillningen, och at derom för Allmänhelen tydeligen redowisas; hwaraf sedan följer en blott meLbaniff, operatinn, at höja eller sänka Bewillnings-procenten efter de grunder Riksens Stander sjelfwe fastställt. Da detta star under kublicitetens Lontloii, är det ej underkastat missbruk. Jag sär således hemställa Nidderffapet och Adeln, om den icke wille förena sig i Praste-Ständets i detta ämne redan fattade beslut, under de wilkor som i Bewillningsckltffottets första förslag innefattas. Friherre kckannerbeim instämde til alla delar med Grefwe bäörner. Awa af ec kunde inträffa, antingen erhölls Staten för mycket det wore stridande emot Undersatarnes rätt: eller erhölle Staten för litet da upkomme brist för Regeringen. Grefwe ve la 6 ar llie.