Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vara alltför stor, i jemförelse med det anslag, hvilket Rikets Ständer förut för samma företag bestämt; af Riksdagsfullmäglige Jonas Johansson och Anders Johan Sandstedt från Jönköpings län samt Pehr Pehrson från Örebro län. Bih. till R. St. Pral. eS.fjf4 Sunil., l Afd , 26 Haft. 4 STOCKHOLM, Ecksteinska boktryckeriet, 1844. Stats-Ulskottels Memorial^ N',o 98, 1 N:o 98. Ank. till Exp.-Utsk. d. 6 Dec. kl. 1 e. m. Memorial, med förslag i afseende på aflöningen för den hos IliksStåtiden och Utskotten anställda betjening. (R:glds-Afd.) Då innevarande Riksmöte redan uppnått den i gällande grundlagar utsatta termin för Riksdagarnes fortfarande, och då Stats-Utskottet numera ej allenast uppgjort sina förslag till den nya stats-regleringen, utan afven besvarat de häremot inom Riksstånden framställde anmärkningar; torde Utskottet icke böra längre uppskjuta med föreslåendet af den vedergällning, som, jemlikt Riksdags-Ordningens 34 §•> tillkommer den hos RiksStånden och Utskotten anställda Canzli-betjening. Ulskottet får således nu afgifva sitt förslag i detta hänseende, dervid Utskottet anser sig böra anmäla, att Utskottet, vid detta förslags uppgörande, i allmänhet bibehållit samma aflöningsbelopp, som under alla de sednare Riksdagarne varit nämnde betjening tillerkända. Lika litet som Utskottet funnit sig ega skäl alt för närvarande tillstyrka en hvarken påräknad eller af omständig heterna påkallad förhöjning uti ifrågavarande aflöning; lika lilet har Utskottet trott sig böra föreslå någon allmän nedsättning af de arfvoden och tractamenten, som, under en längre tidrymd, med oförminskadt belopp utgått.
Vid pröfningen af Justitias-Ombudsmannens ifrågavarande förnyade förslag, hgr jag, med instämmande uti Utskottets tillstyrkande, att 7 § i ofvan - 6 Lag-Utskottets Betänkande, N.-o 24. nämnde Capitel och Balk måtte ändras, yrkat, att, i afseende å jordegares ratt att till sin säkerhet qvarhålla landbos egendom, Utskottet tillika måtte till Rikets Ständer framlägga ett lag-förslag i samma syftning, som det vid förra Riksdagen beredda; men enär någon motion ej blifvit väckt, rörande en dylik rätt för jordegaren, har Utskottet ansett sig vara afgrundlagen hindradt att något stadgande derom uti förslaget införa. Jag skulle likväl tro, att då ett sådant stadgande vore en följd af, och stode i sammanhang med det tillsty ikte bifallet a Justitiag-Ombudsmannéns hemställan om upphörande af jordegares rättighet, enligt 7 §. åberopade Capitel och Balk, att sjelf föra rymd landbo ocli hans gods åter, samt icke innefattar någon ny fråga, utan egentligen endast afser antagandet i viss inskränkt mobil af hvad Justitiae-Ombudsmannen hemställt, Utskottet varit berättigadt att om berörde stadgande göra framställning. Alt ett dylikt stadgande jemväl bör betraktas såsom fullt rättsenhgt, torde ej heller vara tvifvel underkastadt, då jordegaren skulle derigenom, i fråga om qvarhållande af landbos gods, blott erhålla samma rätt, som, likmätigt gällande lag, redan tillkommer hyresvärd i stad, i afseende å hyresgästs egendom. För att möta det inkast, som möjligen skulle kunna göras emot ett förslag af alldeles lika lydelse, som landboens skåda missbruka ifrågavarande rätt, anser jag dock ^det I vl'Cl iwvnt Iww.l.r.. II. .11 I .. ('■ . 1 I n ' oundgängligen erfordras, alt fordringen är ostridig och till betalning förfallen.
De nyss omförmälda brefven från Schröder & Komp. gåfvo emellertid anledning till det antagande, att desse icke delade ofvanberörde uppfattning af saken, utan ansågo Fullmäktige redan hafva erhållit valuta i den fästa andelen af lånet, samt således ingenting i denna sak vidare återstå, än att utbyta de tillsvidare lemnade scrips emot motsvarande belopp i de obligationer, hvilka Schröder & Komp. redan för den fast öfvertagna låneandelen innehade. Med anledning häraf beslöts den 20 Oktober, att, på det, i händelse en origtig uppfattning af vilkoren för ifrågavarande obiigationsutbyte möjligen egde rum å Schröder & Komp:s sida, rätta förhållandet snart måtte för dem blifva utredt, ett förslag till svar å Schröder & Komp:s skrifvelser skulle uppsättas och Fullmäktige underställas. — 61 — ' Efter bordläggning vid det följande sammanträdet af det uppsatta förslaget, beslöts den 29 i samma månad, att svaret skulle inskränkas till en anmälan, att Fullmäktige nu önskade verkställa indragningen af valutan och till begäran om erforderlig upplysning rörande den tidpunkt, då densammas indragning genom Riksgälds-kontorets på Schröder & Komp. utställda vexlar finge ske. Då emellertid ännu den 15 December något svar å Fullmäktiges sist omförmälda skrifvelse icke ingått, och då redan lång tid förflutit sedan långifvarne lemnat obegagnad sin optionsrätt, gjordes åter hemställan om någon åtgärd för erhållande af valutan för meroinförmälde obligationer eller scrips å 45,000 .£, samt om meddelande åt Schröder & Komp. af en bevisning rörande Riksgälds-kontorets rätt i denna sak; men äfven denna hemställan fick för tillfället förfalla, då, enligt hvad protokollet innehåller, Riksgälds-kontorets rätt ansågs obestridlig och först, om ock när den ifrågasattes, en bevisning vore erforderlig, samt för öfrigt ingenting genom ett uppskof ginge förloradt. Den 16 Januari 1865 anmäldes, att kontokurant rörande Schröder &
Uti Cassa-räkenskaperne öfver Manufacturmedlen hafva Revisorerne funnit crediterad en arrendeafgift till belopp år 1833 af 196 R:dr 42 sk. 6 r. och år i83d af 189 R:dr 25 sk. 11 r. för den plats vid Frescati, hvarå den Staten tillhöriga Blekeri-inrättning blifvit anlagd; men då uti debet icke upptages någon afkastning af inrättningen, hafva C ^3 ) Revisorerne deraf föranlåtits att förskaffa sig nödiga upplysningar rörande den å berörde Blekerioch Appreteringsverk hittills nedlagda kostnad och i hvad mån densamma svarat emot det dermed afsedda ändamål, hvarvid Revisorerne inliemtat, att sedan Blekeriets anläggning genom särskilde Committerade blifvit af allmänna medel utbe talda: för canalgröfn. och hlekeriplatsens aplerande 700: 4- — för de derstädes tid efter annan uppförda byggnader 15,349: 36. — för verkställda reparationer 855: 13. g ^ för anskaffade machinerier och inventarier 7,572: •—. — i arrende för blekeriplatsen under åren 1822— 1835 2,764:21. 6. arfvode till den, för chemiska blekningsmethodens införande, från Skottland inkallade Manufacturisten G. Cumming från och med October 1818 till samma tid 1823, å i,5oo R:dr årligen 7,500 samt derifrån lill och med Januari i83o, å 600 R:dr årligen 3,800. j j Summa R:dr 38,541:26.io. äfvensom att inrättningen, hvilken först förestods af Cumming i egenskap af verkmästare och derefter af honom enskildt öfvertogs emot åtnjutande af sistberörde årliga arfvode och skyldighet att med che misk blekning betjena allmänheten samt, efter Cummings år i83o inträffade död, varit under vissa i contract stadgade vilkor upplåten till Professoren Fr.
Hon vill genom er söka och vinna ett samtal med sin far; jag hoppas, att äfven hon skall få smaka den himmelska glädjen, att hvila vid ett försonadt fadershjerta. I detsamma inträdde Robert P. åtföljd af sin hustru. Några få ord af komministern upplyste Johanna om förhållandet med systern. Under tiden voro Emilias blickar uppmärksamt fästade på Johanna. Hennes ögon hvilade bönfallande som en engels på den allvarsamma systerns drag. Hon ville i dem söka det systerliga hjertat, hvarom den andlige gifvit henne förhoppning. Den ädla Johanna, som förskräckt afhört komministerns förklaring af förhållanderna, såsom ock underrättelsen om att fadren var sjuk, talade några ögonblick med sin man och båda hastade derefter att med hjertiighet omfamna Emilia. Ida kom äfven ut och förestäldes Johanna. Imellertid gick jag till den gamle, som låg orörlig likasom i en dvala. Emilia inträdde skönare än någonsin, upprörd af de händelser, som inom så kort tid timat. "Hvar är min son?" pustade den gamle, hvilken återfått sansen. Utan omsvep upplyste jag då, att han var tillstädes, men jag tillade att återseendets rörelse skulle öka faran af hans tillstånd. Gubben aktade ej min varning, utan befallte Emilia kalla in Axel. Ynglingen inträdde, kastade en ångerfull blick på den döende fadren, störtade, utan att kunna framstamma ett ord, fram till sängen och tryckte hans iskalla hand till sina läppar. Högt snyftande slöt fadren denna son till sitt hjerta, som han engång så omenskligt öfvergifvit, och utbrast endast: "min son Axel!" Stum af smärta betraktade jag denna scen, utan att störa den heliga tystnaden. Nu inträdde äfven Johanna och knäföll vid sin brors sida, under det komministern upplyste, att äfven hon vore hans barn. "Jag känner dig Johanna, mitt dyra barn. Ja, mina barn, denna dag är en redogörelses dag; I skolen stanna qvar här, jag vill upprätta mitt testamente. Komministern torde vara god och sätta sig ned för att skrifva." Herr kapten, svarade komministern, doktor Hamster kanske skrifver och jag skall bevittna.
Förutom det att förhållandet är sådant som jag af Utsk:s betänk, uppläste förra gången frågan här förevar, att Utsk. alldeles ej utsatt det här föreslagna stadgandet, att Bankofiillm. i förevar, fall skulle afse det befintliga förhållandet emellan sedelstocken och den metalliska valutan; så får jag fästa uppmärksamheten derpå, att, om uti en epok, sådan som den närvar, t. ex., en privatbank föranlåtes att draga in sin rörelse, så skulle ett stadgande, som ålade Bankofullm. att då anskaffa en serskild metallisk valuta, blifva nästan overkställbart, eller åtminstone icke utan en högst onödig uppoffring; ty att dä anskaffa metallisk valuta kunde endast ske derigenom, att man köpte upp den och hade förlusten gratis. Då jag för min del ej kan annat än gilla den grundsats, som 1844—45 årens BankoUtsk. följde, och som är grundad af en utaf Europas största statsmän, och af honom samt Engelska parlamentet är antagen; sä kan jag för min del ej medgifva ett sådant tillägg, som det Gr. Gyldenstolpe här föreslagit. O Hr Akerman: Jag skall ej besvära R. o. Ad. med att söka vederlägga hvad som här är anfördt; serdeles dä jag bland mine värde motståndare här finner bankens gamle vän och försvarare Hr v. Hartmansdorff. Jag skall endast bedja att få fästa uppmärksamheten på dc förändringar i bankoreglementet, som skulle blifva nödvändiga i fall ett sådant beslut fattades, som det nu här föreslagna; och att, ehuru det är bestämdt att bankens sedelstock, utöfver hvad som Den 17 Juni. 159 motsvarar den metalliska valuta, ej får gå öfver 20,000,000, så skulle likväl detta af af II. St. bestämda maximum komma att öfverskridas, i händelse förevar, förslag antoges. Gr. Gyldenstolpe har äfven föreslagit, alt den metalliska valutan i sådant fall skulle ökas, och nog går det an alt sätta uti reglementet att det skall anskaffas; men att i verkligheten utföra det, torde under nuvar. förhållanden blifva ganska svårt — jag tror nästan omöjligt. Hr von Hohenhausen:
Indelta Kantor, enligt markegång på förslag. S p a n m å 1. Indelt på förslag. Oindelt. Mått. Värde å 2 K: dr ' Mått. kub.-foten. Värde förslagsvis å 2 R:dr kub.-foten. Odliugshjelp m. m. för Krono-nybyggare, Förslags-anslag Jordförluster genom Kanaloch Väg-anläggningar, Förslags-anslag: Penningar: såsom i 1858 års Riks-stat Indelta Räntor: d:o d:o d:o Indelta Spanmålen uteslutes och samma qvantum uppföres såsom Oindelt Spanmål, 252 kub.-fot å 2 R:dr . 2,700: _ 3,689: 23. 504: — Skrifmaterialier och Expenser, Ved m. m., Förslags-anslag: Nuvarande beloppet Tillkommer: Öfverflyttning från Statistiska Tabell-Kommissionens anslag 1,000: — och Afgå: Tali. Litt. E. Sjette Hufvud-Titeln. 1858 års Riks-Stat anslår: Penningar. Spanmål. Indelt, på förslag. Mått. Värde förslagsvis å 2 It:dr kub.-foten. Nuvarande anslaget 44,100: — Afgår: Minskning, se Tab. Lill. A 1,500: — Kommerse-Kollegium Statistiska Tabell-Kommissionen: Nuvarande anslaget 27,000: — Afgår: Minskning, se Tab. Litt. B 800: — Landtmäteri-Slaten: Penningar: Nuvarande beloppet 71,537:91. Tillkommer: Förhöjningar i anslagen till: skrifvarebiträde vid General-Landlmäleri Kontoret 400: — gratifikationer åt e. o. tjenstemän och vaklbetjente vid d:o 925: — samt i stället för de åt Förste Landtmätare anslagna, numera lill Kronan indragna, Indelta Räntor . 16,082: 10. 17,407: 10. 88,945: 1. Indelta Räntor: Nuvarande beloppet 17,387: 9.
The ögon, som så täkka Mäd sit kysk-klara skijn kund' Venus-stiernan släkka Ok trossa solen siälf, är uthan något liuus Ok liggia uthan skijn i dödens mörka huus. The öron, them så kiärt Guds helga ord at höra, Är hörsel-löös' ok vet' ey, hvad nu maskar giöra. The läppar aff corall, aff roser ok rubin Är döö-blåt öfverklädd' ok hafva mist sit skijn. Then snabba hand, som förr med Pallas kunde kämpa Ok i hand-konstig värk Arachnens klookheet dämpa, Är stälnad lijk som steen, lijk marmor ok kristall, För mehr än marmor hvijt, nu meer än marmor kall. The fötter, som så vijgt then trånga dygd-stijg trådde Ok genom olyks-törn ok tistel cronan nådde, Nu the i döden ey mehr någon krafft förmå, Måst til sit hvijlorum med andras fötter gå.» Sedan följa fyra utmärkta förmaningsstrofer i kort trokeisk vers. Vi anföra de två första som prof: »Menniskia, tänck hvem tu äst! Inte ok een blotter gäst. Är thet tå ey under, At tu vilt så fåfängt troo, Thet tu ävigt här kan boo, Som döör alla stunder? Haar tu för tit ögne-måhl Högheet, makt ok svijkfult pråhl, Tänk, at alt är inte! Förty döden, som tig taer Ok tog tin fahr-fahr-fahrs-fahr. Gillar inte mynte.» Slutligen anslås en lenare tonart på strängaspelet. Vi citera de sista raderna: »Begråten thenna värden! Rättferdigheetens sool lys henne, vij haa flärden. Hoon är frij, trälar vij. Vij ligge, ok hoon står. Oss brenner sool ok kiöld, hoon haer en ävig våhr. Vij stå ännu i strijd, ok hoon haer seger-vunnit.
Åklagare och målsägare, som böra öfvervara ransakningarna, och vittnen, som behöfva dertill kallas, få oftast längre resor att göra; hvarföre billigheten kan fordra, att deras ökade kostnader, så vidt ersättning för dem hos den tilltalade ej kan vinnas, blifva af staten godtgjorde. Om vid bestämmande af en sådan ersättning den grund antages, att parter och vittnen i mål af denna beskaffenhet böra på egen bekostnad färdas en viss väglängd, svarande mot sådana resor i allmänhet inom häradet, t. ex. två mils väg, och godlgörelse erhålles endast för hvad man rest derutöfver; så kan visserligen icke destomindre ofta ett betydligt ersättningsbelopp upkomma; men sammanlagda synas mig alla dessa ersättningar dock icke kunna gå upp emot allt, hvad derpå är att qvitta, dels uti de redan omtalta besparingarna af fängelsebyggnader och fångvårds - 47 kostnad, och dels i fångforsling, hvilken nu kostar staten så myckel, och äfven genom realiserande af förslaget om fångarnes förvarande vid underrätt under ransakningstiden ej skulle kunna nedsättas till ett belopp, som icke vida öfverstege, hvad denna kostnad koni me att blifva, när fångarne genast insattes i länshäktet och der qvarblefve, tilldess de vore slutligen dömde. Vid underrätterna kunde de nemligen, i allt fall, icke längre qvarstanna, än ransakningen der påginge; hvarefter de, vid alla händelser af besvär eller underställning, måste afsändas till länshäktet, och derifrån vid inträffande återförvisningar, till underrätterna återkomma; äfvensom de alltid, efter erhållen slutlig dom, hvarigenom fängelsestraff blifvit ålagd t, måste försändas till länshäktet dels för straffets undergående derstädes, och dels i åtskilliga fall för vidare afsändande till fästning eller annan straflort. All denna forsling imellan underrätt och länshäkte försvinner, då länshäktet blir länets enda ransakningshäkte. Men jag tror mig bafva största anledning att befara, det skillnaden blir ännu mycket större eller nära enahanda som skillnaden med nuvarande förhållande.
Af samma berättelse inhemtas, att kostnaden för en fånges underhåll, beklädnad och sängkläder utgjort: (se bilagan Litt. S.) §. 5. Till upplysning huru tillämpningen vid de nya länsfängelserna af Kongl. Maj:ts för dem i nåder fastställda utspisningsstat utfallit, bifogas följande, i Styrelsens berättelser jemväl meddelade, sammandrag öfver medium af fångportions-kostnaderna vid detta slags fängelser under revisionsåren: — 94 — Från den 1 April till den 1 Oktober Från den 1 Oktober 1850 till den 1 Från den 1 April 1850 till den l AFrån den 1 April till den 1 Oktober Från den 1 Oktober 1851 till den l Från 1 Ar 1851 den 1 den »lii till A1850. 7,75 Gefleborgs län Wärmlands d:o Kopparbergs d:o Skaraborgs ' d:o Stockholms d:o Linköpings d:o Christianstads d:o Kronobergs d:o Elfsborgs d:o Blekinge d:o §. 6. Ofver de vid arbets-fängelserna utspisade portioner jemte utgjorda dagsferken och den derför redovisade inkomst, få Revisorerne, efter förenämnde berättelser, meddela följande tabellariska sammandrag: (se bilagan Litt. T.) §• 7. Angående nedannämnde, till en del från längre tid tillbaka, i räkenskaperna balanserade fordringar, hvarom jemväl i sednaste revisionsberättelse förmäles, hafva Revisorerne utaf balansrelationen till 1851 års hufvudbok inhemtat: att utaf aflidne redogörarens vid korrektions-inrättningen å Norrmalm, Assessoren A. Wallbergs, propriebalans, utgörande vid nyssnämnde års slut 18,720 Rdr 42 sk. 4 rst. en summa af 500 Rdr år 1852 influtit, samt att återstoden berodde på balansens slutliga utredning; att utaf förre redogörarens vid korrektions-inrättningen å Långolmen, Kamreraren P. I.
Bland de åtskilliga anmärkningar, som, både förra Ple-; ni-dagen och nu, blifvit gjorde af Herr Prosten Grefve Schwerin, i anledning af Herr Rector Silverstolpes här afgifna Memorial, inskränker jag mig vid att endast söka besvara hvad nyssnämnde värde lc-datnot Herr Grefve Schwerin i dag yttrat i afseende på ett från StatsUtskottet afgifvet och af Höglofl. Ridderskapet och Adeln redan bifallet Betänkande, om förbättrande af en del SkolLärares lönings-villkor. 2 Den n Maj• Herr Grefve Schwerin har sagt, ”att då ”detta Betänkande blifvit af Ridderskapet ”och Adeln bifallet, fastän Herr Grefven ”dervid gjort anmärkningar, som i dess tan* ”ke bort föranleda till återremiss; så anser ”han, art Ridderskapet och Adeln till detta ”Beslut låtit förleda sig af RiddarhusSecre. ”teraren Kammarherren Silverstolpes välta, ”lighet.” En sådan anmärkning öfver ett i laglig form fattadt Beslut måste förefalla hvar och en högst oväntad. Det är icke något nytt förhållande , att Betänkanden från Utskotten blifvit inom RiksStånden bifallne, fastän en eller annan Ledamot dervid gjort anmärkningar. Den förtrytsamhet Herr Grefve Schwerin nu tillkännagifvit deröfver, att dess anmärkningar, och Nb. de af honom endast gjorde anmärkningar, icke verkat till återremiss af StatsUtskottets förslag, tyckes åtnöndstone vara en öfverflödig åtgärd, sedan frågan är afgjord; men då derjemte blifvit yttradt, att Ridderskapet och Adeln låtit förleda sig af vältalighet, är denna anmärkning allt för långt utsträckt, och förefaller åtmindstone mig mindre passande. Ridderskapets och Adelns förtroende för deras Secreterare är en följd af de många bevis vi äge af hans kunskaper, arbetsamhet och oafbrutna bemödanden att medverka till allmänt väl. Detta förtroende hoppas jag vara grundadt på för goda skäl, att kun - Den 11 Maj. na rubbas genom en sådan emot honom gjord anmärkning, som den, hvilken i dag blifvit framställd.
svenska bokhandeln, genom hvilkas försorg det är omöjligt, att få en bok försänd ifrån Enköping till Stockholm på den tid hon skulle behöfva för att komma från S: t Petersburg till Rom, tager jag mig friheten pr posto öfversända ett exemplar af Tegnérs “ Axel *, öfvertygad, att den i dig skall finna ej mindre en varm beundrare, än en upplyst gynnare. Skada att den tid, af kärlek, kraft och mod, som skalden sjunger, numera endast blomstrar i sången; men det är dock lyckligt, att sedan storhetsanden sjelf blifvit bannlyst, vi ega och vörda dess bildstod, som fordom det otacksamma Athén gjorde med sina hjeltar. Måtte Frithjofs bard ännu länge få anföra chorsångerna till dess lif! Han är den omistligaste svensk, jag i detta ögonblick känner. Få äro väl, som inse, huru mycket hans snille kan skapa och sammanhålla i det stora hela; men jag hoppas att försynen, som ser bättre än sina jordiska representanter, skänker honom kraft och håg, att verka ännu någon tid för sitt fosterland. Jordiska missöden och sjukdom och armod anlita väl hans själsstyrka, men han måtte deraf hafva tillräckligt, för att ej blifva försatt ur den jemnvigt som fordras till uppfyllande af hans vigtiga bestämmelse. Efter denna apostrof till författaren af “ Axel “, borde jag ej bifoga, hvad min enfaldiga sångmö, i första känslan af heimes himmelska systers senast anslagna toner, vågat framstamma till hennes lof *. Jag gör det dock för att * Vid läsningen af Tegnérs romans ” Axel ”. En ijerran främling lik, som tröttad hinner Till grafven, der Pompeji uppväckt står, Och ibland tempel, torg och vårdar finner Ett romarlif, en utdöd andes spår: Så hamnar själen vid de forntidsstränder, Dem du har upptäckt bort i tidens haf, Och der du vårdar med de vigda händer Den glömda flamman på vår storhets graf. Ej mer, som förr, vid slutade bedrifter Stängs ättens chor och nyckeln muras in; Två äro nycklarne till nordens griftert Den ena dödens och den andra din.
Att wij dhe gambla kläär få slijta än paar åhr. Wij lofwa Ehr till löhn then sköneste Princessa, För hwilken Astrild reen sin Pijhl begyner hwessa, Af lagring o c h af ätt, af alla Seeder stoor Och uthaf dygder lijk Ehr makalösa Mbhr. Eders Kongl. Maijtz AUerunderdånigste Ondevsåtare - o c h Tienarimior, Fruntimbret i Stockholm. Resoldio Kongl. Maij:tt hafvver I Nåder uptagit Fraentimbretz begiäran o c h will här medh prolongera på ett åhrs tijd det Placat o m förbudne Sijdentygs bärande. 1896 Från Iduns läsekrets. En allvarsdig-er » kvinnofråga ». Då Idun nyligen i sin artikel från årets riksdag fört den allvarsdigra frågan o m fosfortändstickorna o c h fosforförgiftningarna på tal, bedja vi inträngande de svenska kvinnornas organ att — till den kraft o c h väckelse det hafva kan — öppna sina spalter för följande upprörande, m e n behjärtansvärda rader ur Malmötidningen » Skånska Aftonbladet ». » Under loppet af de senaste dagarne hafva tvänne unga flickor blifvit införda till härvarande sjukhus, hvilka båda hafva erkänt att de tagit in forsfor (af tändstickor) för att fördrifva sitt foster. Båda hafva under svåra plågor aflidit samma dag de k o m m o in. Den ena var tjänsteflicka, den andra fabriksflicka, båda i sin ungdoms blomma. Det skulle blifva en förfärande statistik o m man lyckades få reda på alla fall af fosforförgiftning o c h död, i stad och på land, som förorsakats af dessa fosforstickor. De användas allmänt för fosterfördrifning. Afven från Tyskland har man klagat öfver de svenska fosfor stickorna, som äfven där användas i samma brottsliga ändamål. Huru länge skola de då få finnas?