Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I denna trädgård en kilometer från Cuzco omgifven af yppiga palmer och blommor, der olika blommor täfla med hvarandra i färgrikedom och doft tillbringar kungen sina hvilodagar i tillbakadragen ensamhet, skild från hufvudstadens bullrande lif, och njuter smekdagarna med en eller annan nyvald hustru ... Hofpersonalen är inskränkt till det minsta möjliga. Allt är tyst derinne. Endast springbrunnens sorlande ljud, löfvets sakta sus eller qvittret af en sångfogels aftonsång bryter stillheten. Konungen har rest sig, han för en gyllene bägare, fylld med en svalkande dryck, till sina läppar och tömmer den i långsamma drag ... går ned ett par trappsteg till trädgården och längs med en af de smala, med gyllene sand beströdda gångarna, öfver hvilka löfträdens hvalf hänger djupt ned, bredande öfver trädgården ett dunkelgrönt, mystiskt skimmer, afbrutet endast af aftonsolens milda strålar, som här och hvar tränga genom löfverket och bringa sandens fina guldkorn att glimma med förökad glans. Upp för trädens stammar slingra sig växter med purpurfärgade blommor, som utsända en aromatisk doft; och mellan dessa växter hänga i klungor olikformade blommor, orörliga i vindens sus men med ett egendomligt skimmer. De finnas öfverallt: på de öppna planteringarna, i trädens löf, mellan blommor och stänglar, kring trädens stammar dessa egendomliga blommor, utan doft, silfverglänsande eller matt guldfärgade. De gifva åt trädgården dess säregna karaktär. Det är konstgjorda blommor af silfver och guld, gjorda af Cuzcos skickligaste metallarbetare. De slingra sig med sina fina silfverglänsande blad och förgyllda blommor och stänglar in mellan grenarna och skina der i matt silfverglans likt stjernor, som spegla sig i hafvet. På de dunkelgröna gräsmattorna, som här och der bilda små öppningar i trädgården, stå flockar af Vicunafår stela och orörliga, bevakade af en herde, som sitter på en sten ifrigt sysselsatt med att skära en flöjt af en trädgren.
Men jag vill ej begagna en sådan fint, utan önskar att hvarje annan måtte vara lika fri i uttalandet af sin öfvertygelse, som jag sjelf önskar vara det; och har ej ännu, ehuru klena utsigterne äro, uppgifvit hoppet att segra vid voteringen. —- I Utskotten voro mina motståndare så säkra på öfvervigten i röstetal, att en af dem skämtade med mig både på Svenska ochl Latin, angående de öfvervundnas osälla lott, oell tillstyrkte mig omfatta det klokare partiet, att hålla med de rådande. Men han bedrog sig, och så kunde det möjligen gå äfven inom detta Stånd. Herr von Heijnne, Georg: Det är blott med några ord jag vill förena mig i den åsigt, Friherre Boije yttrat. Jag anser den stund, då Rikets Ständer sammanträda, innefatta gränsen för RiksgäldsContoirets rätt att utgifva nya obligationer. Rikets Ständer hafva ännu Den i3 April* ännu ej fattat beslut om mesurerne i afseende på finance-regleringen. Intill dess vore det orätt, att gifva anvisning på Lånsystemet. I afseende på Herr von Hartmansdorffs rätt att föreslå Contra-propositionen; tror jag ej, att han äger rätt dictera den, men då den af honom foreslagne är rigtigast efter min åsigt, och det är hvarje Representants rätt att yttra sig öfver, och gifva förslag till, propositioner, yrkar jag bifall å Herr von Hartmansdorff förslag. Grefve Frölich: Jag har förut vindicerat den sidans rätt att framställa Contra-proposition, som ej är nöjd med Japropositionen. Det är således ej min mening att föreskrifva, hurudan iVey-propositionen skall blifva; men min erfarenhet, ehuru ringa den är, har sagt mig, att JVejpropositionen kan blifva sådan, att man genom den åstadkommer, hvad man ej genom Ja-propositionen kunnat åstadkomma. Så vidt detta äger rum, har jag trott det tillhöra mig, att bestrida alla andra, än ärliga iVey-propositioner. Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverläggningen fulländad.
Såsom bevekande skäl för Tunells underdåniga anhållan om understöd, anföres hufvudsakligen, att han, uppå de mäst ogrundade misstankar om delaktighet uti afledne Casseurens vid Riksgälds Contoiret M. Tavtlinsar 1800 yppade Balance, skall-, efter de då varande Fullmäktiges i Riksgälds - Contoiret tillställning, blifvit kr. ad i fängelse samt Lönen honom äfven fråntagen: att han fyra och ett halft år derefter väl skalf blifvit filkand från all medvetenhet och delaktighet uti berörde Balance, men icke dessmindre, med oriktig tillämpning af Kongl. Förordningen den 21 Martii 1735, blifvit af Domstolarne till ansvar fälld; och ändteligen, att han, efter flere försök samt, oaktadt vid 1809 och 1810 årens Riksdag hos Riksens Ständers Stats-Utskott andragne klagomål, icke kunnat vinna någon upprättelse för det honom öfvergångna lidande. Af Herrar F'ullmäktiges i Riksgälds - Con~ toiiet häröfver infordrade Utlåtande) inhämtas, Stats-Utskottets Tettlnkanden'. 1751 att Kongl. Maj:t, i anledning af Lanells i underdånighet anförde Besvär, genom Utslag af den 5 Februarii 1805 i Nåder gillat Kongl. Majis och Rikets Svea Hof-Rätts den 20 Augusti 1804 meddelte Beslut, hvarigenom Kgl, Hof-RätPen, efter fulländad Ransakning, angående den Balance sorn den 21 April a8oo blifvit inom Riksgälds - Contoiret yppad uti den derunder lydande Cassa N:o 5, hvilken Casseuren M.
Regerings-Formen må läggas orden: »och minst två beklädt domare-embete.» 4 Konslitutions-Ulskottets Memoria<, N:o 31. Till efterkommande af Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets sammanstämmande anmärkningar, att Konugen borde ega två röster i Regerings-Rätlen, föreslår Utskottet denna förändrade lydelse af Regerings-Formens 21 §. »Konungen eger tvenne röster i de mål, hvilkas föredragning och afgörande Han för godt finner att i Högsta Domstolen eller i Regerings-?'(ilten öfvervara. Alla frågor om förklaringar öfver lagen skola hos Konungen anmälas och Dess röster deruti inhem tas och beräknas, änskönt Han icke i Högsta Domstolens öfver läggningar derom deltagit.» DO O O I fråga om Borgare-Ståndets anmärkning, -alt det föreslagna stadgandet i 2:a momentet af 24 §. Regerings-Formen, om Departements-Chefs rätt att i Regerings-Rät tens öfverläggningar deltaga, borde utgå, får, under vördsamt åberopande af hvad Utskottet i motiverna för detta förslag anfört om den stora viglen af ett genom samma stadgande bibehållet samband emellan den lagstiftande och den lagskipande makten, Utskottet till Borgare-Ståndet hemställa, om icke detsamma ville låta denna af annat lliks-Stånd ej biträdda anmärkning förfalla. I afseende på Borgare-Ståndets anmärkning att 103 §. Regerings-Formen borde ändras så, att den deruti omlörmälda Nämnd jemväl skulle afse Regerings-Rättens ledamöter, får Utskottet, som uti memorialet N:o 11 anfört grunden för sin åsigt, jemväl hemställa lill Borgare-Ståndet, att förevarande an märkning måtte förfalla.
Då genom förut åberopade nådiga Skrifvelse af den 28 Augusti 1811, de kapellansbord, som blifvit förvandlade till skolmästareboställen, undfå en mot roteringskostnaden svarande ersättning af Statsverket; synas också sådana hemman, som blifvit af enskilda personer skänkte och donerade till skolmästareboställen, böra befrias från roteriugsskyldighet på det sätt att de erhålla motsvarande ersättning af Statsverket, så vida inga närbelägna oroterade hemman finnas, på hvilka roteringsbördan kan läggas. Af sådan anledning skulle jag vilja föreslå, att Rikets Ständer ville besluta en författning i sådan syftning; under afbidan på hvilken jag inskränker mig att yrka befrielse från rotering för det till skolmästareboställe donerade ett halft hemman Wrigstad Månsgård i Wexiö stift på grund af härbos bilagde donationshandliugar och Kongl, försäkringar, hvilka i vidimerade afskrifter bifogas och torde få åtfölja den remiss till Stats-Utskottet, som det Högvördiga Ståndet ville bevilja. Stockholm den 26 November 1862. J. M. Almqvist. JWsO 83. Af Komminister A. E. Afzelius: Örn föreskrift derom att straffad person efter vissa års förlopp, derunder han visat ett förbättradt uppförande, må erhålla anmärknings fritt prestbetyg. Länge bar man insett och ofta beklagat det olyckliga förhållande inom vårt fädernesland, att en person, som, om han också blott en enda gång, brutit mot samhällslagen på ett svårare sätt, sedan i hela sitt lif skall i sitt prestbetyg vara brännmärkt för en dylik förseelse, om han också djupt ångrat densamma och under en följd af år visat ett förbättradt och godt uppförande. Ett sådant förhållande kan redan inför förnuftets domstol icke försvaras, ännu mindre inför religionens i ett samhälle, der man bekänner en hög, en helig lära, som just i afseende på sina bekännares samlif på jorden, fordrar idel kärlek, öfverseende och förlåtelse.
Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, Hans Excellens, Herr Slals-Minislern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim. Siats-Råden: Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou Almqvist och Friherre af Ugglas. Departements-Chefen föredrog derefter i underdånighet: 4:o. Kongl. Maj:ts Befallningshafvåndes i Elfsborgs län underdåniga skrifvelse af den 23 Augusti 1856, hvaruti, sedan S. Forssén på Tydjesäter, Kyrkovärden Anders Jacobsson i Lommelanda och Christoffer Mikaelsson i Manstad, enligt erhållet uppdrag vid Sockneslämma don 5 Juni 1854, å Lerdals socknemäns vägnar, anhållit, att till utvidgning af församlingens kyrkogård få inhägna lOj kappland jord från f. d. Sergeanlsbosiället vid Veslgötha-Dahls Regemente, Lerdals Slom N:o 1 i nämnda socken och Wahlbo härad, Kongl. Maj:ls Befallningshafvande, efterdet vederbörande blifvit i ämnet hörde, jemte öfverlemnande af handlingarna i målet, anfört, hurusom af dem inhemtades, att den del af boställets mark, som skulle till socknen alstås, irmehöile, enligt Landtmätares intyg, i areal 10£ kappland jord, samt att Chefs-Embetet och BoslällsDireklionen vid Regementet tillstyrkt bifall till sökandernes anhållan, emot ersättning för den förlust bostället genom afsöndringen komme att vidkännas, hvilken ersättning Boställs-Direklionen föreslagit alt till innehafvaren af bostället utgöras med 16 kappar råg att in natura af vederbörande den 14 Mars hvarje år ä bostället levereras; vid hvilket förhållande och då den begärda tillökningen af kyrkogården syntes vara af behofvet påkallad samt den ifrågasatta obetydliga förminskningen i bostället Stommens 8 Kony/.
Beklädnads-, Remtygs-, Utredningsoell Remonterings-kostnad. för hvarje person. 1 Summa Summarum 1 Summa Summarum. Ingeniör-Brigaden. Ärlig lön. Tjenstgörings-penningar. sk. brödet inberäknad t.) |Proviauteringskost Inad, (portion a 10 Fourageringskostnad för befälets hästar. Summa för äret. Stora Monderingen. o o. 2 B 09 cn O B Q. *ict> p En sjettedel af c/2 05 QS-. <-d ~ P E. “ 5’ p* 05 X irr '£■ O sa C/2 gg 5" a> g o p En sjettedel af Mindre Monderingens underhållande. Remontering, Skoning och Sadelmondeting. Summa för året. per dag. per är B ® . i Cj 2 5* i r:dr. sk. rst. r:dr. sk. rst. r:dr. sk. rst. r:dr. sk. rst. r:dr. sk. rst. r:dr. sk. rst. r:dr. sk. rst. rrdr. sk. rst. r :dr. sk. rst. r:dr. sk. rst. r:dr. sk. rst. r:dr. sk. rst. r:dr. sk. rst. Personer. r:dr. sk. rst. Chef och Inspektör för Ingeniör-Brigaden och öfver Rikets Fästningar Upta ge n i Ge ne ralite tet S Aflö ni ng s-Stat — . — —- 1 Chef för Stabs-Expedltionen Stående Härens Beväpuingskostnad *) för år. Vapen och Grader. Beväpningens kostnad. Summa Sunimarum. l:o) Infanteriet. r:dr. sk. rst. Antal Personer. r:dr. sk. i-st. (Indeldt och Värfvad!.)
För att besvara Herr Lefrehis yttrande, att man icke borde eftersöka den tid, som var emellan 17 19 och 1772, får jag blott anföra, att Sverige hade under den tiden så kloka och upplyste män, att vi nu icke äga större; och i sådant fallkan jag ej finna det vara föraktligt att, till stöd för sitt påstående, åberopa en sådan epok. Herr Lefre'n: Då jag bade den för mon att första gången sätta min fot inom detta Hus, var det med den öfvertygelse, att i hvilken vrå eller från hvilken plats man bär talade, Ridderskapet och Adeln endast skulle öfverväga, om det, som sades, var klokt eller icke. — Allt fjäsk, det må komma ifrån en person som sitter på Läcktaren, eller annorstädes i Salen, är obehörigt och dåligt; och jag kan icke neka dertill, Den p November. 329 att jag finner anmärkningen, att vilja kornma frän Läcktarcn, minst sagt, oväntad. Friherre Toll^ Gustaf Philip: Jag anser denna fråga vara af liten vigt. Äfven jag vördar minnet af förfäders förtjenster inom fäderneslandet, och tror att dessa lika värdigt från hvarje punct eller ställe inom detta rum kunna och höra upplifvas; dock finner jag, att, då så få af Ridderskapet och Adeln 1111 äro tillstädes, och det likväl nära rörer livar och en, det vore ädlare, att icke nu afgöra denna fråga, utan uppskjuta öfverläggningen derom, hälst man ser, att minoriteten är gifven, och dessutom äfven ifrågavarande motion är ny. 4 Herr Gref ven och Landt - Marskalken yttrade, att då flere Ledamöter begärt, att förevarande ämne måtte till nästa Plenum uppskjutas, ansåg Herr Landt-Marskalken en slik anhållan icke kunna, enligt 49 § Riksdags-Ordningen, förvägras. Herr Bergman: Då förevarande §. redan blifvit discuterad, tror jag icke, att den ytterligare kan hvila till öfverläggning vid ett annat tillfälle, utan anser att den nu bör afgöras. Herr Grefven och Landt-Marskalken uppläste 49 §•
Men om endast den unga kvinnan så tillämpar de lärdomar hon i folkhögskolan i n h ä m t a t, att hon som h u s t r u och moder sköter sitt hem, sig själf och sitt barn en hårsmån b ä t t r e än föregående släkten gjort, h a vi rätt att hoppas på framtiden, och långt in i framtiden får fru Alström se för att skönja frukterna af sitt arbete. Amanda Leff / er. Serenad. (ngmön sofcer. Ljusa drömmar huldt besmycka hennes ro. Månen silfcertrådar sömmar i den skönas atlassko. ö / oer galans nötta sienar sållas körsbärsblommens skatt från de rika trädens grenar i balsamisk juninatt. Smeksam, vind på rutan klappar med en hand, oändligt mjuk, gränslös rymd en stjärna tappar då och då från prickig duk. Plötsligt under slummern stilla jlickan sång i drömmen hör: invid löfomhägnad villa klingar vekt en dubbelkör. Drömmens fina bindlar Serenadens melodi vågar sig med välljud in i^hennes fantasi. brista. lista Slummerdrucken ån hon skjuter undan sångens tyllgardin, sångarskarans hyllning njuter som ett ljuft, förtrolladt vin. » Undrar just, om det går för sig att vid fönstret stå en stund f. Bara mamma inte rör sig, vaknar ur sin lätta blund! » Nej, stig upp ur bädden, flicka, i din kyska skönhetsskrud, låt ditt tjusta öra dricka serenadens älskogsljud! Lijss till rytmens mjuka vågor, göm dess språk i hjärtat väl! Det har svar på alla frågor, som bestorma ömt din själ. Där bo vemod, aning, längtan i tenorens melodi, där finns väckta känslors trängtan, där finns doft och poesi! Lyssna, lyssna, väsen, unga! (lammal blir ock du en gång. Då kanhända andra sjunga för din dotter samma sång. Då skall hon, hälft barn, hälft kvinna, stå som du med kind i brand. Dig ett eko blott skall hinna, svagt som från ett fjärran land. Ernst Högman. 1894 I Den moderna kvinnodräkten — ett hinder för själfständighet. F ö r e d r a g hållet å Dräktreformföreningens sammanträde den 2 0 dennes af fru Maria Bolin.
Detta är emellertid både oklokt och falskt. Det har gifvits år, då det 6 veckor i följd så godt som oafbrutet regnat; skulle man kanske derför under så lång tid ej taga sig någon rörelse i det fria? Ett sådant afbrott i den dagliga friluftsmotionen skulle tvärt om medföra allvarsamma rubbningar i helsan. Derför: ett par täta skodon på, paraplyet i hand, och man frågar ej längre efter vare sig ur eller skur! Doktorinnan. Huskurer. Emot tunn hårväxt har jag med god framgång pröfvat följande medel. ' / « liter kornbränvin fick under 2 dagar stå och dra på 2 flnt sönderskurna rödlökar. Utaf denna vätska ingned jag sedan en tid bortåt min hufvudsvål hvarje afton innan jag gick till sängs. Nina. Tvätten. Att tvätta yllefiltar. Man gör sig en lösning af 10 liter vatten, 3 — 4 matskedar terpentin och lika mycket salmiaksprit samt 2 teskedar borax. I denna lut tvättas filtarne grundligt och spolas derpå i rinnande vatten. D e bli särdeles vackra. Ylletröjor och strumpor, som blifvit hvad man kallar filtiga, behandlas äfven med fördel i denna lut och blifva derigenom spänstiga som nya. S * * * Bakning ". Mammas » Snibbar ». 1 " ffi smör, ' / 2 " 8 socker, 1 ägg och 2 S mjöl blandas och arbetas, till degen blir smidig. För att lättare handteras, delas den i 4 eller 5 rullar. Hvarje rulle utkaflas ' tills den blir lagom tunn — ungefä, k linie — och skares med lineal ochr sporre i aflånga snibbar. Gräddas i lagom varm ugn. Linnea. Köket. Särdeles goda våfflor, hvilka kunna hålla sig flera dagar, beredas på följande sätt: 12 hela ägg, 375 gram smält och klaradt smör och 500 gram krossadt socker röras ' / » timme till samman, hvarpå det rifna skalet af en citron, 500 gram siktadt mjöl och 2 matskedar rom tillsättas. Denna massa gifver 30 stycken i femdelad hjertform bakade våfflor. Annika. Drycker.
Utskottet kommer att iakttaga denna förändring. 8:o Ehuru Rikets Ständer vid föregående riksdagar ansett sig icke kunna bevilja af Kongl. Majit då äskade anslag till inrättande af Instruktions-kömpanier för lndelda infanteriet, har Kongl. Majit likväl funnit sig böra för berörde ändamål ånyo äska, till personalens underhåll, befälets aflöning deri inbegripen, R:dr 37,500: lill vidmakthållande af nödiga sängoch husgeråds-persedlar mm2,500: 40 000. samt tillika begärt, att kostnaden för nyssnämnda persedlars anskaffande, uppgående till omkring 2 i,000 R:dr, måtte af första års-anslaget för Instruktionskompaniernes underhåll få bestridas, på det att särskildt anslag dertill icke skulle blifva behöfligt; hvarjemte Kongl. Majit fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, då afgången af manskap inom vissa regementen af lndelda infanteriet och följaktligen äfven antalet rekryter under de sednare åren i allmänhet varit större, än tillförene, underhållsberäkningen måst derefter rättas, ehuru det begärda anslaget derigenom utfallit något högre, än som vid föregående riksdagar varit ifrågasatt. Som behofvet af Instruktions-kompaniers inrättande vid lndelda infanteriet måste anses obestridligt, så framt detta skall kunna uppfylla sin ansvarsfulla bestämmelse att vara en i vapenyrket kunnig och i följd deraf säker ledare för den nära nog oöfvade talrika beväringen och icke, i saknad af berörde egenskaper, äfventyra att i farans stund sätta fäderneslandets välfärd på spel, samt angelägenheten af dylika bildnings-anstalter onekligen måste ökas i samma mån, som, under en långvarig fredstid, den del af arméens personal, hvilken varit i tillfälle att genom deltagande i fälttåg bereda sig praktisk bildning, småningom afgår, har Utskottet funnit sig ega all anledning tillstyrka, att de af Kongl.
Om detta medelporto derjemte sattes lågt, skulle begagnandet af telegrafen otvifvelaktig! i betydlig mån förökas och en stor fördel derigenom beredas så väl allmänheten, som telegrafverket sjelft. Ett dylikt medelporto funnes ock infördt inom Schweitziska Edsförbundet, hvarest en enkel telegraf-depesch af 25 ord, inberäknadt adress och underskrift, icke kostade mer än 1 franc. Följden af denna enkelhet och billiga kostnad hade varit den, att telegraf-brefvexiingen derstädes så fullkomligt ingått i folkbruket, att den blifvit för en och hvar nästan lika nödvändig, som den vanliga brefposten, hvadan man också behöft och kunnat utgrena lelegraf-linierna i nästan alla riktningar ända upp pä alperna. Vidare har motionären ansett den indelning af telegraf-depescher, som i 31 § af gällande Reglemente för telegrafverket inom Riket är antagen, böra förenklas. Då en depesch af till och med 25 ord derstädes benämnes enkel, en af till och med 50 ord dubbel, så finge en tredubbel innehålla ända till 100 ord, men en fyrdubbel åter ej mer än 125, och en femdubbel ej mer än 150 ord, o. s. v. Men denna indelning vore Sammans. Siats-, Ben.- samt Allm. Besv.- oeh Ekon.-Utsk. Utlåtande N:o 22. 5 vore för den stora allmänheten icke så lätt att fatta eller ihågkomma, hvadan motionären troil att undantaget till fördel för tredubbel depesch borde bortfalla, samt“dessulom stadgas, att i ord-antalet skulle inberäkuas adress och underskrift och för öfrigt allt hvad afsändaren i eller vid sin skrifvelse tecknar. 1 enlighet med hvad sålunda blifvit anfördt har motionären hemställt, att, i stäl let för nu gällande fyra särskilda taxor för afstånd af 25, 50, 100 och Öfver 100 mil, portot för telegraf-depescher inom Biket mätte, ulan afseende på afstånd, bestämmas till 1 R:dr
Ifrån denna bergsrygg, som bcfinnes oduglig lill odling, utlöpa fyra större elfvar, nemligen: l:o Ängermanelfveu, som löper igenom Åsele Lappmark, af hvilken eif t vän ne stora grenar stöta tillsammans vid Wilhelmina kyrka, faller, efter att hafva genomgått en del af Åsele socken, inom Wesler-Norrlands län; Löjdeån, Gideån och Lajksjöån äro mindre vattendrag i nämnde Lappmark; 2:o Uman i Lycksele Lappmark, till hvilken stöter det betydliga vattendraget Jugtån; 3:o Windelelfven, hvarmed Laiselfveu förenar sig en mil norrom Sorsele kyrka, och hvilken eif sammanstöter med Uman två mil ofvanför Umeå stad; Ohrån och Gargån äro mindre vattendrag i Lycksele Lappmark, och 4:o Skellefteå eif, som först löper igenom Piteå Lappmark och sedermera igenom Skellefteå socken, inom hvilken den utfaller i Bottniska viken. Med tillförlitlighet kan ej bestämmas huruvida klimatet förändrats, eller i någon mån haft inflytande på kulturförhållandena, enär landels bättre eller sämre skördar hufvudsakligen bero af väderleken och olika jordmån. Hvad särskildt Lappmarken beträffar, synes klimatet derstädes, under en lång följd af år, hafva mildrats, hvilket i synnerhet förmärkes å Stöttingsfjellet, som fordom varit beväxt med nästan odugliga granskogar, de dero under de tvänne sednaste decennierne till större delen förstörts af skogseldar. A denna Ijelitrakt, der hemmansåboernc förut hemsöktes af nästan ständiga missväxt-år, har kornulsädet sedermera haft nära nog lika god framgång, som i den öfriga delen af Lappmarken; och under torra somrar, såsom de tvänne sist förflutna, hafva dessa fjellboer erhållit herrliga skördar. Skogarna förminskades väl, men jorden upptorkades och blef sannolikt mera lämplig för odling, så att Stöttingsfjellet numera hyser en mängd välmående åboer, i stället för att der tillförene endast fanns en utfattig befolkning.
Men det biter inte på honom att tala derom med honom; några tiotusen i skulder mer eller mindre spelar ingen roll för honom, säger han. Du skulle bara sett sällskapet; men du kommer ju aldrig till Lund. De äta middag samman, derpå ger han dem kaffe och punsch, men så kör han dem till arbete, svär och lefver, och herre jesus som han skäller ner dem, när han kommit under fund med, att de skolkat och suddat. Och som han sjelf gnor! Biter tänderna samman och pluggar. Doppar hufvudet i kallt vatten för att hålla sig vaken om nätterna och ha tankarne rediga. Men det går inte länge på det viset: nerverna äro redan åt helvete. Änskönt der är åtskilligt att nöta på; jag är visserligen en björn, men den lille vige djefvulen rår på mig. Armar som släggor; jag har sett dem hamra på brackor.» «Det var före min tid.» «Ja, det var före din tid. Jösses, jag känner ju Bror från skolan. Han har nu alltid varit så ettrig med fruntimmer; den som bara hade de pengar, han kastat på fruntimmer. Han bodde hos sin gifta bror, länsnotarien; svägerskan var gudlig; men han tog gladeligen flickor upp till sig på sin vindskupa och skrattade henne upp i synen, när hon beskärmade sig. Slägten är olycklig: ack, herrejesus, bara Bror ville stadga sig; men nu kommer den ena rännande med ett barn, som hon säger är Brors, och så kommer den andra rännande med ett barn, som också är hans, och så vidare utan ända. – De äro naturligtvis förbannade på honom – om det åtminstone vore måtta med det, jemrar svägerskan, men man vet ju snart inte, hur många han har –; men de kunna ju inte för allvar vara onda på honom, om de aldrig så gerna ville. De ha respekt för honom, – och man kan ju inte bli arg på honom; ingen kan ju neka Bror Malm nånting, när han sätter den sidan till. Men han är nu också ibland för djeflig. T. ex. – när hans mor, professorskan, ännu lefde, bodde han ju hos henne derinne i Lund. Gumman hade en piga från landet, en stor bred kanonkvinna.