Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 17g, Med förslag till sammanjemkande af RiksStåndens beslut, i frågan om medel till kostnaderne för H. K. H. Kronprinsens förestående förmälning och verkställde utrikes resa. BevillningsUtskottetf: N:o 8. om antagande af en Vaktmästare. N:o 9, I anledning af Motion om ett förändradt Uppbördsoch Controllsätt å de Staten från Postverket tillflytande inkomster. N:o io, Om en föreslagen ny method till Bevillningens utgörande och fördelning samt Fastigheters värdering. N:o II, I anledning af en Motion om, afkortningslängdernes öfver Kronoutskylderne ingifvande till HäradsRätterne. L.3goch EkonomiUtskottens: N:o 62, I fråga om ny Lagstiftning angående stängselskyldigheten. N:o Trot. Utdr. d. 6 Junii 1823. 313 1 N:o 72, I fråga om Byevägars anläggning och underhållande. LagUtskottets N:o 63, om fullföljande från Fagmansrätt af frågor, angående hemmansklyfningar och besutenhet. N:o 64, om Expeditionssättet af Kong!. Maj:ts nådiga Resolutioner i Besvärsmål. N:o 65, Om ändring i 12 §. af Kongl. Förordningen den 13 Julii 1818> angående Inteckning i fast Egendom. N:o 67, Om yrkad ändring i 23 §. af samma Förordning. Angående föreslagen ändring uti författningen om Inteckning i Jord och fast Egendom å Landet. Särskildta Utskottets Af den 29 sistlidne Maji, angående åtskilige inom RiksStånden väckte frågor, dels om Bikung till R. Ut Hr. d. 6 Junii 1825. Löneanslag för visse Ämbeten och Tjensterj dels ock om indragning af sådana. Från Heder v. BonäeStandet.
Bank-Direclioncn åligger, att’ månadtligen lill Kongl. M.ij:t insända en öfversigt af Bankens ställning, samt dessutom ofördröjligen meddela alla de upplysningar, med undanlag af hvad som rörer enskildes förhållanden till Banken, hvilka af Kongl. Majit infordras; ställe sig ock Direetionen och Bolaget noga till efterrättelse allt hvad i denna Lag foreski ifves, och beror det i annat fidi af Kongl. Majit, att genom vite i penningar tillhålla Bolaget att det felaktiga rätta, eller ock privilegium upphäfva. 2 CapitlcB. Om Actie Bank. iS §. För Aclie-Banks stiftande fordras, att den af del egar ne tecknade summa uppgår till minst 750,000 Rdr Silfver Specie. '9 §• Aclie-Bank tillätes ej träda i verksamhet förr, än Bolaget, utom den contant» inbetalning, sorn för rörelsens början pröfvas nödig, insatt uti guld. eller silfver, eller sådan» Hypothek, sorn 1 Cap. 6 §• omförmäler, ett belopp, motsvarande minst en fjerdedel af hela det tecknade Actie - Trot. Utclr, den 21 Mars 183%. 43 eapi talet eller grundfonden, hvilken insats skall, lill Allmänhetens säkerhet, lili Landt-Känteriet eller annat allmänt förvaringsrum nedläggas i en cassakista med tväune las, hvartill Konungens Befallningshafvande förvarar den ma nyckeln oell Bank-Direclionen den andra. Öfver berörde* insats må Bol aget ej annorlunda disponera, medan Bank-rörelsen fortsattes, än att de nedsatte Hypolheken må utbytas emot andra, hvilka, efter pröfning på ofvan stadgadt sätt, anses jenmgoda med dem, sorn återtagas; men vid Bankens npplösning'och utredning må delegare återlylta Hypolheken i den mon de kunna ådagalägga, att depositionen öfverstiger beloppet af Bankens utelöpande och gällande förnindelser. 3 Capitlet. Om Solidarisk Bank. ao §. Solidarisk
Emedlertid må den sanningen här finna en plats, att, ehvad som beslutes i detta ämne, kan af den varmaste fosterlands-känsla cxxvi Statsoch Banco-Utskottens Utlåtanden. med likgiltighet anses, såsom saknande allkraft, orri ej det system, som heslutet innebär, förtjenar och tillvinner sig Kong!. Majlis erkännande och oafbrutna understödjande. Slutligen, och innan jag lemnar denna undersökning om Rikets verkliga behof af åt* gärder till den öfverklagade förlägenhetens afhjelpa rute ; må det tillåtas mig, att uppdraga en jemförelse -emellan de aine hvarannan motsatta och således uteslutande sätt att betrakta ämnen, som nu hörer till tiden» tecken. Dessa motsatser genomtränga alla menskliga undersökningar, och ämnets alfvar torde bereda mig en ursägt för uppehållet derigenom, heldst en sådan jemnförelse icke torde vara utan verkan till erhållandet af en skarpare urskilning i detta vidt omfattande ämne. Den ytterliga Liberalitetens Synpunct uppenbarar sig i detta ämne, såsom i alla, medelst ett upphäfvande af alla former, (band, förhållanden emellan hvilka begrepp som heldst, t. e. dem af Stat, å ena sidan såsom vårdare öfver möjefigheten för Näringar, ätt Rörelse-Capital m. m. finnes, och Näringsidkaren, å den andra såsom föremål för denna vård). Med medlidande blickar denna synpunct» Innehafvare ned på hvar och en, som ej önner sig belåten eller tillfredsstäld med det svar på alla frågor, att enskilda friheten skall göra allt, att realisationen skall göra allt, att öfverflöd och luxe äro deri enskildes ensak, att folkmassan skall försörja sig sjelf o. s. v. Vill man då veta, huru den enskilda friheten skall få förmåga, att ulfö - Statsoch Banco-Utskottens Utlåtanden, cxxvir ra sine företag, så svaras af Capifalisten, och Capitalisten kommer från Realisationen.
Följden deraf blef att spanmål och andra landtmannaprodukter nedföllo lill ett lågt pris. Det är sådana åtgärder som R. St. böra genom en ändamålsenlig penninge-lagstiftning förekomma och söka bereda trygghet åt landet i detta afseende. Utom det att R. St. jemväl böra söka bringa saken derhän, ali endast riksbankens sedlar blifva utelöpande. Det är i dessa afseenden jag tror Utsk:s förslag vara välgrundadt och af behofvet påkalladt. Den anmärkn. jag här gjort emot detsamma är visserligen af mindre betydenhet, ty jag tviflar sjelf derpå att man i de norra orterna kommer att önska någon privatbanks inrättande, men jag har ansett mig böra fästa uppmärksamheten derpå, ty då 12 Den 9 Juni. en allmän författning är gällande ronde privatbankers inrättande, finnes det enligt min tanke icke något skäl att stadga ett monopolium till fördel för de nurar. privatbankerna, hvilket det således enl. grundlagens föreskrift åligger 11. St. att förhindra, men icke befrämja. Jag har derföre ansett en sådan mening böra i skrifvelsen intagas, hvarigenom R. St. undvika att förorda ett sådant raonopolium för de nu existerande privatbankerna, men i öfrigt tillstyrker jag bifall till Utsk:s förslag. Gr. Gyldenstolpe: Hr von Rosen har ifrågasatt privatbankernas nytta och ansett att skrifvelsen kunde vara tjenlig för alt framkalla ett uttryck af Regeringens åsigt derom, huruvida privatbankerna voro till nytta för landet eller icke. Jag tror att K. M. i detta fall redan uttalat Sin åsigt i och med detsamma Han förlänade oktrojer ät de nuvar. privatbankerna, hvilket iian naturligtvis icke kunnat göra om Ilan ej ansett deras verksamhet nyttig för landet. Frih. Cederström har yttrat att R. St. kunna ingå till K. M. med framställningar, äfven i heskattningsfrågor, hvilkas afgörande dock är dem ensamt förbehållen och alt således intet hinder borde förefinnas för dem alt äfven i andra likartade frågor hos K. M. anhålla om förslags upprättande.
Dervid får jag anmärka, att ingen lifligare än Chefen för Utrikes Depart:tet kunnat beklaga, att våra tillgångar icke medgifvit att hålla ministrar på alla de ställen, der fäderneslandets tjenst kunnat det fordra, att man icke den ena dagen kan hafva en minister vid ett hof och den andra skicka honom till ett annat. Om vi också för öfrigt endast, hade en f. d. drogman som Chargé d’affaires i Constantinopel, så var detta likväl en person, som varit der i öfver 3 0 år, under hvilken tid han förvärfvat en sällsynt erfarenhet rörande Orientens angelägenheter och lyckats förskaffa sig så vidsträckta förbindelser, att de underrättelser han alltjemt är i tillfälle att lemna sin Regering, göra honom fullkomligt förtjent af det förtroende han åtnjuter. Gr. Anckarsvärd har ytterligare ansett vår neutralitetsförklaring hafva varit så mycket mera onödig, som denna de förenade Rikenas neutralitet, enligt hans tanka, troligen hade blifvit våldförd, om någon af de krigförande makterna hade ansett sådant vara med deras fördel förenligt. Jag anser icke detta påstående vara väl gruudadt. Man får icke tro, att de Europeiska stormakterna till den grad rådfråga endast sitt eget intresse, vid bestämmandet af sitt handlingssätt mot en mindre Stat, och erfarenheten har oftare visat, att de låta sig leda af ädlare grundsatser. Såsom en allmän regel torde kunna antagas, att de samvetsgrannt upfylla de förbindelser de ingått med en sådan mindre Stat, och derföre blef neutralitetsförklaringen afgifven, hvilken af alla Europas makter erkännes. K. M. ville derigenom på förhand bestämma Rikets ställning, på det ieke den ena eller andra krigförande makten skulle inleda Sverige i ett krig, som då syntes vara fullkomligt främmande för dess intressen. Gr. Anckarsvärd har vidare omnämnt Londoner-protma, och påstått att vi icke vid detta tillfälle bevakat våra verkliga fördelar. Denna sak är fullkomligt fremmande för närv:de öfverläggning, och jag tror mig derföre böra förbigå densamma.
I PresleSt., då frågan i gårdagens plenum först väcktes, börjades med afgörandet af principen, alldeles som jag yrkat att man på detta rum skulle börja att behandla saken, hvarvid, så framt jag fått riktig underrättelse, följande propos. framställdes: ”Den som godkänner Const.Ulsk:s åtgärd att hafva bibehålit Ståndsprincipen såsom grund för uational-representationen, röste ja; den det icke vill, röste nej. Vinner nej, har Ståndet såsom sin gemensamma tanke förklarat, att nationalrepresentationen bör på annan grund upföras”. Således har PresteSt. och dess Talman, hvilken ingalunda gerna vill stöta grundlagen för hufvudet, meddelat en sådan propos. Säger raan att det icke angår oss huru andra Stånd förfara, så ber jag att få erinra huru del gått lill inom detta Stånd viden föreg:de riksdag. Jag vill icke lala om 1840 års riksdag, endast påminna om huru ärendet behandlades vid riksdagen 1844. Då hade nemi. Const.Utsk. framkommit med ett förslag, som yrkade bibehållande af de nuvarande RiksSt:n och derjemte tillstyrkt ett femte Stånd, att inrymmas i BorgareSt. bestående af embetsmän och ofrälse fastighetsegare på landet. Det var således icke heller då fråga om fullkomlig förändring af våra grundlagar, likväl framkom Gr. Frölich med förslag till gemensam tanke, hvars syftning inhämtas af sjelfva ordalagen, hvilka lyda sålunda: ”valrätt äger hvarje Svensk, till myndige år kommen man, så framt icke, genom särskilde, af lagen bestämda undantag den activa medborgare-rätten blifvit förklarad för honom hvilande eller förverkad”. Jag tror mig icke behöfva upläsa mera af detta förslag, för att angifva syftningen af detsamma. Detta förslag blef likväl af dåvarande Landtm, framställdt lill öfverläggning och propos. var färdig att derpå göras då Gr. Frölich förklarade, med afseende på förut fattade beslut, sig icke anse det vara nödigt att längre drifva sitt förslag, och någon propos. kom derföre icke i fråga.
I den af Hr Wallmark utgifna Journal äro många stycken af mig författade, så väl af politiskt som statsekonomiskt innehåll; några af dessa skrefvos efter mig leinnade handlingar och för att upplysa allmänna förhållanden. Inga deraf äro likväl polemiska. I Anmärkaretij som några år efter 1822 utgafs af Nordforss, Stjernstolpe och mig, finnes en stående artikel, under namn af: Ekonomisk lagstiftning, hvari de ekonomiska författningarna af mig granskades. I Archiv för hushållning och näringarna, som jag sedermera i fem år utgaf, och derefter förvandlade lill månadsskrift under namn af: Archiv för landtman och trädgårds odlare , finnas flera original-afhandlingar af mig, isynnerhet i den sednare. Den ringa afsättning, som ekonomiska skrifter äga i Sverige, nödgade mig att efter två år dermed upphöra. Engelskt och Svenskt handlexicon. Historisk framställning af Napolcons återkomst från Elba. Vitterhet och dramatik. Äreminne öfver Sten Sture den äldre och öfver Ftikscancelleren Grefve Axel Oxenstjerna. Båda belönta af Sv. Acad. 4g6 Den i5 Mars f. m. Jorund, opera, som vunnit stora priset i Sv. Academien. Några mindre skaldestycken , hvaraf två blifvit belönta i Svenska Academien oell ett af Götheborgska Veltenskapsoch Vitterhels-samfundet. Carl Knutsons död. Tragedie, H. K. H. Kronprinsessan i underd. tillegnad. Freyas höglid; divertissement, uppfördt vid DD. KK. HIJ. förmälning. Skaldestycken, ett häfte. Dramatiska skrifter. Af de stycken denna samling innehåller, hafva tre blifvit i Stockholm uppförda, hvaraf Svante Sture och Marta. Leijonhufvud mer än 5o gånger. Andebesvärjningen gafs ro gånger första året; förflyttad till stora theatern har den icke lyckats. Den har blifvit öfversatt på Danska. Nyare dramatiska skrifter. Ferdinand Corlez och Preciosa, öfversättningar.
Blifvande Förtekning på förevarande Titels utestående fordringar jemte uppgift på livad i llänta och Capital-afljctalningar är 182g deraf påräknas inllyta, härjemte bilagd sub. Litt. A. Kommande, i följd af detta ytterligare utlåtande, anslaget å Nionde HufvudTileln att förändras ifrån n4,348: 3o. 6. till i34,348: 3o, 6. N:o 255, Utlåtande ang:de gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o i5i om Regleringen af Anslagen under RiksStalens Tionde llufvudTitel. (U.-A.) Sedan Utskottet å dess Betänkande N:o i5t ang:de regleringen af Anslagen under RiksStatens Tionde HufvudTitel, från samtl. RiksStånden, erhållit återremisser med åtföljande Anmärkningar, får Utskottet nu, i den ordning ämnena i berörde Betänkande förekomma, öfver desse Anmärkningar Utlåtande vördsamt afgifva. 1:0 Vid Utskottets Förslag, alt, i enlighet med K. Proposition, till Utgifter i oell för Båkoch Lotslnrcittningerij å RiksStatens Tionde IIufvudTitcl måtte få uppföras ett emot Bakoch Lots Af giftens under StatsVerkets Inkomster beräknade belopp svarande Anslag af 5o,ooo R:dr, med rättighet för K. M:t, att för ofvanberördc ändamål äfven använda dea den - 242 Stats-Utskottets 11a InkomstTitel uppkommande Öfverskotter, liar blifvit anmärkt, lios H. Ii. o. A.j af Hr Grefve Cronstedtj Clas och Hr Nordensköld, O. G./ att Danska. Fy rings
Och hvad serskildt angår redovisningssättet; så enar LänsLaz-sretten och Curhusen sedan år 1817 varit och hädanefter komma att förblifva underhvarje Ijäns egen förvaltning , samt antagas måste , såsom ledande till besparing i hushyror samt i aflöning till Läkare och Oeconomie-Betjening m, m. , att Cnrhusen böra sammanslås med Lazaretten J der deras anläggande på ett och samma ställe erfordras samt utrymmet sådant medgifvcr, i hvilket fall det skulle blifva svårt och ledande till en ändamålslös vidlyftighet att fördela kostnaderne i serskilda redovisningar för hvardera Inrättningarne , tror jag , olika med Utskotten, mera ordning och säkerhet derigenom befordras., att redovisningen f^r 40 lill, t. Stats-o, Etie. Utsi. Betänkande N;o 87, ILazareusoch Curhuskostnaden blifver gemensam för de ställen , der Inrättningarne äco sammanslagne. Genom denna enhet uti anslagen , förvaltningen och redovisningen vinnes trygghet för båda 3 nrättningarnes bestånd, minskad utgiftskostnad, lättnad i Förvalt ningsomsorgen samt en enklare och säkrare gransk ningscontroll.,’ H ärmed förenade sig Herrar Nordenanckar, birgin och Alund. STOCKHOLM, Elmeus och Granbergs Tryckeri, 1829 StatS‘Beviiln.s,A!lm.Eesv.-o.Oec-,Utsli.Eet,N:o 88. r N:o 88. Anjc. till Exp.’U(sk. d. 3 Nov, 182g, Betänkande, i anledning af väckta motioner Om en förbättrad Organisation af Tullverket m. m. T A ill Stats-, BeviUnmgssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens handläggning hafva följande Motioner blifvit remitterade: Ifrån Högloft.
Man kan och bör icke förneka den välmenta afsigt, sorn röjes uti målet för motionärernes framställning nemligen, att understödja jordbruket med nödigt förlags-kapital, mildra tryckningen af dess skuldsättning, genom beredande af stående lån mot amortissement, på samma gång, som vidare utländsk skuldsättning skulle undvikas, och de mångfalldiga nu gällande olika mvnt-representativer reduceras till blott tvänne myntslag. För min del vågar jag icke tillstyrka detta förslag, hvilket framkallar en så stor sedel-emission, att landets närvarande rörelse-kapital skulle nära tredubblas, då motionänerne föreslagit utgifning af 50 millioner hypotheksinynt. Tvifvelsutan kunde detta icke undgå att medföra vådliga följder genom ökadt egendomsvärde, varupriser och arbetslöner, äfvensom förledande till ett yppigare lefnadssätt, hvilket så lätt framkallas af en, på onaturlig väg, skapad öfverflödig penninge-tillgång, hvilken omöjligen kan till produktiva företag genast användas. Härutinnan anser jag de närvarande hypotheks-inrättningarnes största olägenhet vara, att de från utlandet indragne kapitalen, ej successive kommit hvarje låntagande fastighets-egare till godo; ty naturligtvis skola dessa föreningars ändamål vara, antingen att göra den redan skuldsatte jordegaren oberoende af uppsägning från Iångifvarens sida, eller att lemna den icke skuldsatte ett nytt förlags-kapital, som sätter honom i tillfälle, att företaga ändamålsenliga förbättringar af jorden och uppdrifva denna till en större fruktbarhet. Uti första fallet frigöres ett kapital, som redan funnits i landet; och hvilket ånyo skall bindas uti näringarne, på samma gäng som, under sednare förhållandet, den nya skuldsättnings-summan måste hafva ett produktivt föremål för sin häfkraft. Dä en hvar nogsamt känner, att ett på jordbruket nedlagdt kapital först efter flere år Statsoch Banko-Utskottens Utlåtande, N:o 2i.
XJnd.tria.niga värderings-beloppet icke bör ega rum förr, än egendomen minst å 2:ne Auctioner blifvit för samma summa förgäfves utbjuden: att, å ena sidan, uppskof med försäljningen i detta fall intill tredje auctionen skulle förorsaka onödig tidsutdrägt och oskäligt uppehåll af fordringsegarens betalningsrätt, men, å den andra, en ovilkorlig föreskrift om utmätc fastighets försäljning vid första Auctions-tillfället, utan afseende å beloppet af anbuden, icke billigt kunde förenäs med en öfverklagad allmän förlägenhet och deraf uppkommen brist på täflan emellan vederhäftige köpare, hvadan en medelväg borde sökas, hvarigenom de ömsesidiga anspråken varda förlikte: att, sedan allmänheten genom Kungörelser till första Auctionen blifvit underrättad derom, att egendomen är under försäljning, samt speculanter under tiden haft tillfälle, att både af värderingsinstrumentet och genom andre utvägar förskaffa sig nödig kännedom om egendomens beskaffenhet, en vida kortare tid för andra Auctionens förrättande kan utsättas, enär dermed endast bör åsyftas nödigt rådrum för Auctions-dagens kungörande, hvarom Författningarne ej eller innehålla någon föreskrift; samt ändteligen, att ett längre anstånd med köpeskillingens erläggande skulle, särdeles under närvarande penningeförhållanden, utan att rubba borgenärs rätt, mycket underlätta speculanters täflan. På grund häraf och till undanrödjande af de olägenheter, hvartill ofvan uppgifne brister uti hvad om Fast Egendoms utmätning och försäljning är vordet förordnadt , skulle föranleda , få hos E. K. M. Riksens Ständer i underdånig - 74 Underdäniga Skrifvelstrl hel föreslå, att genom allmän, Författning matte i. Nåder stadgas 1:0 Enär Fast Egendom, blifvit utmätt och i den ordning, Kongl.
Utskottet på nu anförda skäl anser våren vara lämpligaste liden för väglagningens verkställande, har Utskottet likväl icke förbisett de serskilda förhållanden, hvilka kunna göra undantag härifrån nödvändiga i åtskilliga rikets provinser, hvarest antingen klimatets hårdhet och en långvarigare vårkyla försvåra väglagnings arbetet, eller ock arbetet, om det skulle verkställas samtidigt med åkerberedning och såning, blefve för vägJottsegarne i högsta målto betungande, hvaremot det för dem kunde vara beqvämligare alt om hösten efter slutad skörd företaga väglagningen. Utskottet har derföre, med fästadt afseende å dessa förhållanden, ansett sig böra föreslå, att grusning och fyllning å allmänna vägarne verkställes antingen bittida om våren eller sent om hösten, samt att valet emellan de sålunda föreslagne terminerne får af väglolts-egarne sjelfve, efter deras hörande, bero; hvadan Utskottet tillstyrker, alt Pukets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla att, med ändring af Kammar-kollegii ofvanåberopade kungöielse, Kongl. Majit täcktes i nåder stadga, att Allm. Best), och Ekon.-Ulsk. Betänkande, N\o 50. 5 allmänna väglagningen och grusningen skall verkställas antingen bittida om våren, före den 24 Maj, eller ock sent om hösten emellan den 1 och 24 Oclober, samt att om sommaren ingen annan väglagning må ega rum, än den, som i anseende lill utskärningar och större tillfälliga brister kan vara nödig; börande valet emellan dessa båda terminer få af väglottsegarne sjelfve bero; i hvilket afseende Konungens befallningshafvande skulle ega att häradsvis låta höra de väghållnings-skyldige samt derefter bestämma den af förenämnde terminer, som pluraliteten af de inom häradet boende väghållnings-skyldige ansett med deras beqvämlighet och fördel mest förenlig, och alt i följd häraf vägsynerna skola verkställas så fort ske kan och sednast inom 14 dagar efter utgången af deri lör väglagningen bestämda terminen. Stockholm den 10 Mars 1848.
De förändringar, Utsk:t i l:a mom. af denna punkt föreslagit, antyda egentligen derpå, att Utsk:t önskat åt sjelfva grunderna för denna reglering gifva en utförlighet, som jag för min del ansett öfverflödig, emedan alla detaljbestämmelser i detta afseende borde, efter min tanke, inflyta i den särskilda författning, som i alla fall måste utfärdas till följe af beslutet om en sådan reglering. Bland sådana detaljbestämmelser är t. ex. den här af Utsk:t intagna, att vederb. ega rätt att i laga ordning besvära sig öfver fattade beslut. Det är ju klart att, då det är på sockenstämma de ifrågav:de besluten skola fattas, så gäller i detta afs. Soekenstämmoförordningen; och jag kan icke annat än finna det öfverflödigt och rent af oriktigt, att uti den ena förf:gen införa ett tillkiinnagifvande, att en föreskrift i den andra icke derigenom är uphäfd, likasom detta tillägg ingalunda kan räknas till grunderna för regleringen. Så till vida är det dock oskadligt, som det i sjelfva verket icke kommer att ega något inflytande, emedan besvärsrätten naturligtvis alltid qvarstår oförkränkt, den må här omtalas eller icke. Hvad beträffar Utsk:ts föreslagna tillägg på 9:de raden i första stycket af denna punkt, så har jag visserligen ingenting emot att detsamma här inflyter, ehuru äfven denna föreskrift kunnat lemnäs vid den särskilda förfigens utfärdande; men jag tror dock, att R. o. Ad. gjorde bättre uti att antaga hvad PresteSt. i detta afs. beslutat, emedan eljest, då regleringen skall upgöras vid inträffande ledighet, ingen komme att afgifva utlåtande å pastors vägnar. Utsk:t har äfven tillagt, att nämnden skulle yttra sig om behofvet af ny komministratur, och jag har häremot egentligen icke annat att anmärka, än att man i allmänhet oftare har skäl att klaga öfver onödiga komministraturer lin att yrka bildande af nya.
BevillningsUtskottets den i5 sistlidne Maji under N:o 25 afgifne, och den 29 i samma månad på bordet lagde, Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 16 förut meddeldte, samt den 21 sistlidne April f. m. af Ridderskapet och Adeln bifallne, Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga framställning, örn icke Barmbertighelslnrättningar borde från erläggande af Bevillning för deras egendomar af både hus och jord njuta befrielse. Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottens den i5 sistlidne Maji under N:o 28 afgifne, och den 29 i samma månad på bordet lagde, Utlåtande öfver gjorde an - Den 4 Ju n i i f. m. 65 anmärkningar vid Utskottens under N:o i5 förut meddelte, och den 3 sistlidne April af Ridderskapet och Adeln hifallne, Betänkande, rörande väckt fråga, dels om föreskrift för Konungens Befallningshafvande, att till JustitiasCancelleren och JustitiasOmbudsmannen insända exemplar af Kungörelser, som Konungens Befallningshafvande utfärda; dels om inskränkning i Konungens Befallningshafvandes obestämda rättighet, att kalla Länens innevånare till sammankomster och muntliga förhör, m. m. Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottens den 16 sistlidne Maji under N:o 3o afgifne, och den 29 i samma månad på hordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o i förut meddeldte, och den 16 sistlidne Mars e. m. af Ridderskapet och Adeln hifallne, Betänkande, rörande, IVJagistraternes i LandshöfdingeResidenceStäderne rättighet att utfärda Pass för desse Städers Borgare.