Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
från förf: s manuskript af M — r. En rörelse har växt upp i England, åt hvilken man egnat allt for liten uppmärksamhet och om hvilken äfveu många framstående medborgare äro alldeles okunniga. Det är den rörelse, som kallats » lokala parlament » och som lofvar att blifva ett uppfostringsmedel af nationel betydelse för att bilda politiskt tänkande samhällsmedlemmar och sålunda skapa en allmän opinion, värdig engelska folkets frihet. Rörelsen är en laglig följd, det nödvändiga korollariet af de folkliga segrarna år 1832 och 1867, och att förbise dessa amatör-parlament är att anse källan till en flod icke vara af vigt för dem som lefva vid början af dess lopp, och att, då vi finna den vara en väldig ström, fråga hvarifrån vattnet kommer. Det har blifvit sagdt, att tal i parlamentet aldrig i verkligheten utöfva något inflytande på skiljaktiga åsigter, att tal på hustings * aldrig bestämma ett val. Med tiden har den offentliga diskussionen utvecklat så mogna frukter, de använda krafterna hafva blifvit för starka att kunna kontrolleras. Men då nya idéer börja arbeta i tänkande mäns hjemor, då de fortfarande äro föremål för allmän diskussion endast för sitt eget värde och ännu icke äro hopblandade med personlig äregirighet och sjelfviska intressen, som hastigt samla sig kring bestämdt formulerade förslag, hvilka redan råkat inom den praktiska politikens område — då är det just den tiden * Hustings, plats, der val af parlamentsledamot hålles. Öfv. anm.då dessa idéer trnrde vara mest intressanta för framsynta iakttagare. Dagordningarna for lokala parlament visa tillräckligt att, (lå män tala om saker, som verkligen intressera dem, och framkomma med motioner, hvilka representera verkliga åsigter och icke endast några af stundens komplicerade intriger, många frågor, som tidningarna ännu icke börjat att allvarsamt behandla, äro gängse och att forslag, hvilka stå i förening med dessa frågor, ståndaktigt arbeta sig fram till utförbarhet Under debatterna i många lokala parlament kunna vi redan lyssna till argumenterna for och mot vigtiga åtgärder, som några få år härefter skola i stor skala slå verlden med för • våning, då de plötsligen befinnas hafva öfvergått — man skulle trQ i ett ögonblick — frän det extravagantas till det oundvikligas omrade.
Omsåar, vet jag icke hinder, hvarföre icke Courirkostnaderne, lika sorn alla de öfrige, kunnat äfven så gerna uppgått lill 10 gånger så mycket, efter allt hvad som är utgifvit, anses för rätt, och föreslås böra af Staten betalas, blott för att det är utgifvit. Skola sådane maximer t få gälla och antagas, så vet Gud allena, när en gräns skall blifva satt för alla utgifter. Interessant vore det likväl få veta, hvarifrån i ali synnerhet den nära tredubhla Courirkostnaden gjvid Hans Kongl. Höghet Hertigens af Upland födelse härleder sig? Hvad de stora summorj.beträffar, hvilka åtgått till resor, Committeer, och Committerade, så, och enär totalsumman derå uppgår till ej mindre än 102,772 R:dr 3g sk. 3 r:st Jkco, och ännu intet nyttigt resultat deraf visat sig till Statens förmån, föreslår jag, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t ville anhålla, det så beskaffade resor och Comittéer måtte till så ringa antal, som möjeligt är, anbefallas, Dea 19 Jutiii sa. I anledning af den afskrifning å arrén» det, som Arrendatorn af Eldgarns Kronoäng år 18ig erhöll; föreslår jag att den nogaste undersökning hädanefter måtte göras, innan slike afskrifningar varda tillåtne, och anser jag Utskottet höra upplysa, huruvida en legal undersökning föregått ifrågavarande afskrifning af 8i2R:dr ask. 11 r:st. För att vinna denna med flere andra högst nödiga upplysningar, anhåller jag, att Memorialet måtte varda återremitteradt; och att dessa anmärkningar må fa åtfölja. Friherre An kar swärd, Carl Henrik: Jag hyser antingen ett alltför oriktigt begrepp om öfverskottsmedlens natur, eller ock har StatsUtskottet på ett alltför otillräckligt sätt upplyst deras disposition. Utskottet säger:
IDUN 420 När sjukdom var å färdc, hvilket ofta nog inträffade, ej minst hvad den äldste sonen angiek, lämnades de ej i läkarens, uppvaktningens och betjä- ningens händer, utan då satt modren vid deras bädd och gick, då två eller flere samtidigt voro sjuka, från bädd till bädd ej blott under dagen, utan ock under nattens timmar. Genom vistelse vid universitetet i Ilpsala och genom resor » fullbordades », som en oegentlig term lyder, de kungliga sö- nernas uppfostran. Att hvarken de själfva eller deras höga föräldrar ansågo den fullbordad, därom vittna sönernas alltjämt fortgående studier på egen hand, hvar och en i sin genre. De äro nu alla vuxne män, konungaparets söner. En rik frukt hafva föräldrarne själfva i den hängifvenhet och förtroende, livarmed deras barn söka återgälda den uppoffrande kärlek, den trogna omvårdnad och omsiktsfulla uppfostran, som kommit dem till del. En rik frukt hafva de ock däri, att deras söner äro sådana, att de kunna tjäna till efterföljansvärda exempel för hvarje uppväxande yngling i de förenade rikena. Deras lif bär ej njutningslystnadens, utan arbetsifverns prägel. De äro, som sagdt, vuxne män nu och hafva redt egna hem. Det gamla hemmet är dem dock fortfarande kärt. Räcker tiden ej till, upptagen som den är af arbete för dem alla, för längre sammanvaro mellan föräldrarne och barnen, så är dock, då de befinna sig i hufvudstaden, hvarje söndag anslagen därtill. Familjemiddag intages då af hela kungliga familjen, än i det gamla hemmet, än hos någon af prinsarne, hvarvid äfven de yngsta medleinmarne äro närvarande. Fortfarande stå alla. konungens söner fadershjärtat lika nära, men naturligt är, att samvaron med kronprinsen upptager jämförelsevis längsta tiden, i det konungen städse med honom såsom tronföljare öfverlägger om sina regeringshandlingar. Varmt och innerligt äro deras ma jcstäter fastade vid sina barnbarn. Och med anledning af kronprinsessans vistelse utomlands, i följd af hennes sjukdom, har så väl konungen som drottningen kärleksfullt intresserat sig för vården om sina sonsöner.
BorgareStåndet, Herr CommerceRådet Santesson väckt motion om upphäfvande af stadgandet uti K. Placatet d. 27 Augusti 1723, enligt hvilkethvart tionde Skeppund eller tunna af den tillverkning som hemtas från Grufvor eller Malmstreck på Kronooch Kronoskatte-grund, måste till K. M:t och Kronan erläggas, då för sådana tillverkningar å Frälse grund endast hvart 3o:de utgöres. Jemte erinran derom, att hvarje medborgare numera äger rättighet att förvärfva sig besittning af jord utaf hvad natur som helst, och, så fort Staten eller enskilte derigenom icke förnärmas, får densamma, såsom för godt synes, bearbeta, samt att, enligt den af R. St:r år 1809 stadgade grundsatts, alla lofliga medel och tillgängliga förmåner må begagnas för näringsflitens utveckling, hafva motionärerne sökt visa de olägenheter och förluster så väl för Staten som för den enskilte, hvilka uppkomma genom åberopade Författnings tillämpning, i det att rika tillgångar af dyrbara råämnen måste lemnäs obegagnade endast i följd af den jordens natur åtföljande dryga beskattning, då de deremot, rättvist och billigt belagde, kunnat bereda sys - n8 Stats-Utskottets selsättning åt en talrik personal och blifva föremål för en lönande export, hvarigenom Statens directa inkomst äfven befrämjats.
— Ej nog at den förutsägs och bewisades, icke med tomma ja eller nej, utan nied uplysande och staiskloka stäl; wi weta at den motarbetades med yttersta förmäga af allmänna mai färdens ofcrsträckta wanner. — Jag nämner den oförgätlige Rädsherren, Grefwe Lxcg 1-Eisen, hwilken )ag hörde in illLuo utropa: elosia ill dor, men Swerige lefwer. — Jag nämner med wördnad deste odödlige man, klle, rnanssoner, en Diellric Dufvall, en ^clolk llllaiyickon, eN Larl I)s 6eer, eN L aes I^rist^k^, en aitjErngranatli, en §pa! lencreut^ med ftere. Dcsta sanningens bjeltar äro bortgängne ifrän ost, men ware deras namn alltid i en helgad åminnelse hos Ridderffapet och Adeln! Bewisen as F-stcrlands-kärlek at förr wälja fängelser, än at wika frän medborgerliga tänkesätt, ma ewigt wara djupt intryckte i alla Swensta bröst, som hysa en warm känsla för Fäderneslandet! — Helgom wära saknade patriotiske medbröders minnen pä denna dag genom en lika endrägt i beslut, som den klara uplysningen, grundad pä närwarande och framfarna tiders erfarenhet bör bestämma. — Det är den adla maktägande llarinonien som utgör Ridderstapets och Adelns styrka. — När för Lo är sedan wi moro enige at emotstä en Oon8titutions-^ct, hwarmed wi öfiverrumplades, - och dä, när inga stags wapen kunde besegra wär ständaktighet,—huru wore det möjeligt, at nu, när wi hafwe ingen strid hwarken emot waldets eller listens inflytelser, wi skulle strida mot egna delade opinioner, eller sjelfwe mistfirma wärt förtroende til wältänkande och up - 5^8 Den Z ^junrr'.'
Hvarjemte Herr von Stahl inlemnade ett af Friherre C. L. Stael von Holstein till trycket befordradt sammandrag af allmänna Utskylderne vid ett helt SkalleHemman af medelmåttig godhet i Östra Nerikes Fögderi, hvilket med 10 Tunnors årligt utsäde och 5o å 60 Lass Hö, blifvit per medium taxerat i värde till 4ooo R:dr Banco, bestigande sig omförmälde TJtskylder till en Summa af 255 R:dr 17 sk. 6 r:st. Banco, och tilläde Herr von Stahl munteligen, det han jemväl instämde uti hvad Grefve Gyllenborg och Herr von Törne anfört, samt yrkade återremiss af Utskottets Betänkande. Friherre Wrangel; Henning, anförde skrifteligen: Vid det sammansatta Bancooch StatsUtskottets Betänkande rörande PenningeVerket och Myntvärdets upprätthållande, anhåller jag att få afgifva följande anmärkningar: Sid. 4, säges: Att Rörelsen underhölls vidare genom inträffade Handelsförhållanden på continentenj samt de Speculationer_, hvilka derifrån hämtade sin upprinnelse. Fastighetsköp och vidsträckta Odlingsföretag komma dernäst i ordningen. g 10 Den i5 April. Utskotten synas ej vara älskare af odlingsföretag, då de sätta dem i bredd med äfventyrliga speculationer. Yäl har man hört en och annan ifra emot den förderfliga odlingslusten, men oväntadt är det, att ett Riksens Ständers Utskott hänförer den till de skadliga speculationer, som ökat oredan och förlägenheten i Rikets PenningeVerk. De Skånska Enskiften, som omöjligen kunnat verkställas utan Lånebiträden, och hvilka genom af Regeringen utfärdade tvångslagar, blifvit föranledda, böra då äfven sättas i främsta rummet af ruinerade Landtmannaföretag, och den Nationela vinst, som genom den ökade Productionen uppkommit, anses för en obetydlighet, emot den oreda, som dessa obetänksamma Odlare åstadkommit, genom en utvidgad Creditrörelse.
Sjelf sparade han sig icke, då det gällde att upplysa Sveriges allmoge i så väl religiösa, som andra för densamma maktpåliggande frågor; äfven gudstjensten antog i hufvudsaklig mån en undervisande karakter, så att kyrkan blef den egentliga folkskolan för undervisning i kristendomen. Detta var ock det enda lämpliga på en tid, då endast få af folket kunde läsa i bok, och man ännu knappt kunde tänka sig möjligheten att åt alla meddela en sådan kunskap. Dermed var äfven bättre sörjdt för den kristliga kunskapsodlingen, än medeltiden förmått göra. Men det svåraste för Gustaf var att skaffa sig dugliga redskap för utförande af sina afsigter, och öfver bristen på sådana klagar han ständigt. Så vidt man genom tidernas mörker kan skönja, var det föga bevändt med undervisningsverken de sista åren af unionstiden; och den brytning, som med reformationen inträffade, var till en början icke mycket gagnelig för lärda värf. Förändrade tidsomständigheter ställde på skolorna högre fordringar än förr, och i bredd dermed gick svårigheten att uppfylla dem. Man har klandrat att Gustaf indrog klosterskolorna, men utom det, att de voro omöjliga att bibehålla, så låg deras verksamhet vid denna tid nästan nere. Och vid Gustafs död funnos dessutom skolor så väl i alla de städer, der fransiskaner och dominikaner — andra förtjena ej nämnas — fordom haft klosterskolor, som ock i flera andra, bland hvilka den i Gefle, af Gustaf anlagd, prisas som synnerligen utmärkt. Domkyrkoskolorna bibehöllos, och anslag anvisades åt skolemästaren. Men det var ej nog med att skolor funnos; konungen hade äfven att sörja för att de besöktes och ordentligen sköttes. Redan det första hade sina svårigheter. Allmogen tvekade att sända sina söner till skolan af flera skäl. Gustaf brådstörtade nemligen ej med reformationsverket; den nya läran skulle genom sanningens magt besegra den gamla, och dertill tarfvades tid.
Yi böra äfven erinra oss, att vi nyligen godkänt en författning, Skiftesstadgan, som ej allenast utgår från principen af utmarkens uppodling, utan äfven nödgar en hemmansägare att på sin lott emottaga sin granöes förstörda skog i stället för sin egen sparade. Yore det då billigt, sedan man utgått från Lagstiftningsprinciper, som gynna misshushållning med skogen och straffa den omtänksammare vården, att äfven fråntaga denne hemmansbrukare den rätt han haft, att från Allmänningen blifva hulpen, då lian i följd af denna författning ser sig skoglös. Sluteligen får jag fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att frågan, så vida man icke kan tolka i8o5 års Författning annorlunda, än att alla skola ingå i delningen, kan sägas vara afgjord genom Rikets Ständers Beslut vid i8a3 års'Riksdag, enär de äskat, att samma delningsgrund, hvilken i i8o5 års Författning för Sockneallmänningarne är antagen, skulle följas. Jag öfverlemnar för öfrigt åt hvar och en af Ridderskapet och Adeln att finna sig öfvertygad af Utskottens skäl, eller af de Herr Danckwardt anfört, och anser mig hafva sagt tillräckligt för att motivera min begäran om proposition till bifall å Utskottens utlåtande. .44 Den io September e. m. Herr Danckwardt: Det var icke underligt, att jag fästat mig vid hvadUtskotskotten anfört om dea uppenbara misstydning af Utskottens beslut, sorn de ansett vara en följd af den tydning, jag gifvit detsamma. Det var endast i det afseendet jag yttrade, alt jag ej trodde en misstydning kunna med skäl mig påbördas, då Utskotten sjelfve funnit ett tillägg till samma beslut, i likhet med hvad jag uppgifvit, vara behöfligt. Hvad Grefve Posse yttrat om sin erfarenhet i förevarande afseende inom Skaraborgs Län, vill jag ej bestrida; men jag bör dock fästa bans uppmärksamhet derpå, att här icke är fråga om Kronopnrker, utan om Allmänningar, och någon reglering med dem liar inom nämde
Handels-Balken, ansedd lika med den, som tager högre ränta, än Lag bjuder. §. 34. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG till Puks-Stånclens Protokoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm 1317 och 1313. 8:de Samlingen, Innehållande Riksens Ständers Allmänna Besvärs* och Ekonomi-Utskotts Betanhanden och Förklaringar, OCCOOOOOOOOOÖOOOCVOC ©öoo O 00®® oocoooooöoooo©oo STOCKHOLM, iflig, hos Zacharias H a e 'g g s t r ö m. (Stora Nygatan, 3:e Huset till venster frSn Kornhamn} ■oooocoeooexwootxxeecicsieoeooooeodoooaoie N.T i, (Fordsemit Memorial! Sedan Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet* till vinnande af erforderlig skyndsamhet i behandlingen af den mängd olikartade mai* som till Utskottets åtgärd remitteras, funnit lämpeligt* att i likhet med hvad vid föregående Riksdagar skett, inom sig utvälja 5ne Berednings Divisioner, der Målen böra utarbetas* innan de till Utskottets sluteliga ompröfvande förekomma; och Utskottet, på sådan grund, enligt hvad RiksdagsOrdningens 2/j. §. medgifver, antagit gne Kanslister* hvilka, hvar ööh ert titi sin Division, komma att, i egenskap af Notarier, tjenstgöra; så får Utskottet Vördsamligen anhålla hos de Respektive RiksStånden, att, då desse Notariers trägna befattning icke medgifver dem någon tids upptagande med renskrifning* Utskottet mätte tillåtas antaga, utöfver hvad Riksdagsordningen föreskriiver, fyra Kanslister med ett deremot svarande arfvode, hvilka äga att Sekreteraren och Notarierne i Renskrifningsgöromålen till handa gå, Stockholm den 12 December 1817* 4 Besv, och Ekon TJts!;., Betänkanden A Höglofi.
Jag anser, att man ej på Depositions-räkningeu bör få insätta så små valeurer, som 100 R:dr, ty hela rörelsen blir då att öfverflytta från Cassa till Cassa; och Banken risquerar att andra dagen få utgifva, hvad den infått dagen förut. Då man insätter större summor, tager man icke ut dem dagen derpå. Det är då bättre, såsom Herr Hjerta föreslagit, att insätta i2Ö R:dr på Obligations-räkningen, ty på densamma är det bättre att Banken är skyldig åt många, än åt få, då penningarna skola utlånas åt andra; hälst Banken risquerar mera, då stora Obligationer utgifvas och uppsägas, än då små Obligationer utgifvas, hvilka circulera i rörelsen såsom myntrepresentativer, och det måtte vara just detta ändamål, hvilket vi önska uppnå, ty annars är det ett sorts cacalorum, som vi inrätta. Den som voterar för en dubbel upplånings-räkning, men ej afser att vinna nya myntrepresentativer, vet ej hvad han voterar för. Om Friherre Boye nekar, att myntstocken förökas, så har han orätt, ty den gör det verkligen, och Friherren kan försvara den - *44 Den 4 December e. m. na åtgärd på grund af näringarnes behof. Kunde jag ett ögonblick blifva öfvertygad, att detta vore så grufligt farligt för Realisationen, skulle jag ej understödja det. Jag kan måhända misstaga mig, men jag kan ej se sådane spöken. Jag anhåller om proposition derpå, att minimum å Afskrifnings-räkningen må blifva 5oo R:dr, och på Obligations-räkningen xa5 R:dr. Herr Rosenblad: I anledning af hvad Herr Hjerta nämde, får jag fästa hans uppmärksamhet derpå, att ordet upplåning kan användas likaså väl på Obligationssom på Afskrifnings-räkning, och att man visserligen kan inbegripa båda i ett beslut; man kan då införa, att ingen anvisning å Afskrifnings-räkningen må tillåtas mindre än 100 R:dr.
Ingen kan påstå , att Fältmätningscorpsen är talrikare än Arméens General - Stabs-Tjensts bestridande oundvikligen fordrar. Den 2 Januarii. 83 Utan att vara Militaire, inses lätt att Artilleriet ej är talrikare än behofvet nödvändigt kräfver. Säkert är ingen, som ej minnes hvad vår Skärgårdsflotta redan gjort , som ej deraf slutar till hvad hon än kan göra, och som ej hellre ökade än minskade ett Vapen, till hvil ket vårt National • bestånd och vår Vapen-ära stå i så höga förbindelser. Med lika tacksamhet och med Nationalstolthet påminna vi oss ÖrlogsFlottans lysande Epoquer, då dess styrka stod i förhållande till dess mod och dess skicklighet. Men sedan ärorika Drabbningar och bristande underhåll nedsatt dess materiella förmåga , har dess totala Reduction ofra blifvit omtalt. jag vågar ej ens vidröra en så vigtig fråga dertill fordras djupare och mer Omfattande insigter än mina men beklaga måste jag, att denna fråga, så länge och så ofta framställd , ej kommer till afgörande Sådan ovisshet är i alla fall skadlig: I det af bibehållandet är mycken tid förlorad för återställandet till behörig styrka : I det af total Reduction , mycken kostnad förlorad på ändamålslöst underhåll. Cavalleriet står i en ganska svag proportion, äfven till en mindre Armée än den, oin hvilken i något fall kan för oss bli fråga. Infanteriet, det värfvade, är så föga talrikt, att minskning deraf ej kan bli lönande. 84 Den 2 Januaris. Det Indelta åter utgör Hufvudstammen af vår stridsstyrka. Mig är ej obekant , att den tanka börjat sprida sig, att genom ett betydligt antal Rotars indragning mot Vacance-afgift och begagnande af motsatt antal BeväringsManskap, ungefär på sätt Wermlands jägare äro organiserade, kunde en betydlig besparing utan Arméens minskning vinnas. Utan minskning ? Ja 1 Utan försvagande ? Nej ! Jag har sjelf varit förledd af denna idée, mea är det ej mera.
Sändes till landsorten mot insänb e g ä r a n gratis och franco från A x e l dande af 1 kr. i frimärken till J. Stockholm. Säljes genom Hrr Apotekare och Handlande. A. W. Friestedt, Stockholm. O B S. Vtlatan.de om Mellins Food. H. B. Ax. Lennstrand, Gefie. — Efter hvad jag hittills funnit, synes preparatet vara ett godr, ja i några fall ett u t m ä r k t godt födoämne för späda barn. De erhållna profven äro ännu ej slut och skall jag vid behof hafva nöjet vända mig till Eder för vidare rekvisition. sändas franko. t erhålles genom att begagna Inreg. varum. Inreg. varum. Nissens Manufacturing Mästersamuelsgatan 6 5, Stockholm. Garanteradt utan klor eller andra skadliga ämnen. Fås i alla bättre minutaffärer. (S. T. A. 55427) Wf~ med samt hos alla finare Parfymhandlande i riket. • 1• 1111111•11111111111111111•11111111111111•11111111111111111111111111111111111 Dessa dikter utgöra dels urval ur de olika diktsamlingar, hvilka allt sedan början af 80-talet utkommit, dels består det af en alldeles ny dylik, förr icke i bokform utgifven. Skalden har själf sammanfört alla dessa dikter af skiftande innehåll under rubrikerna: Stockholm, Utifrån, Skiftande toner, Från Haf ocn Skär, I Gult och Blått, Kärleksdikter, I de] jusa Nätter, Ur Lifvet, Skuggor, o fl. Fbrsäljes i vara butiker fiegeringsgatan — Vesterlång^atan A. T. A. T. GULDMEDALJ i Utbetalt: Syren THEA-ROS-PARFYM af c:a 2 UTSTÄLLNINGSTVÅLAR: Viol, Valda bikter f o n d e r: ^ 2 KONGL.
Det årliga arfvodet för nämnde lärare, hvilka böra hafva aflagt de prof, som för adjunktseller kollega-befattning vid Elementar-läroverken erfordras, har blifvit bestämdt till 1,000 Ridr, och synes den utvidgning, ifrågavarande skolor endast tills vidare erhållit, fortfarande vara behöflig, såväl med afseende på undervisningens omfång, städernas folkmängd och lärjungarnes antal, som på vissa städers läge i närheten af större Elementar-läroverk, hvilkas lägre klasser redan äro öfverbefolkade. Då emellertid Statens bidrag för inrättande af högre folkskolor å landet icke utgör mer än § af kostnaden, hvaremot vederbörande skoldistrikt äro förpligtade att tillskjuta den återstående tredjedelen, synas äfven de städer, som i saknad af Elementar-läroverk vilja inrätta nya, eller utvidga förutvarande högre folkskolor utöfver hvad de vid innevarande statsreglerings början voro, eller ytterligare förhöja Pedagogernes löner utöfver de belopp, hvilka Kongl. Maj:t funnit skäl att utan vilkor af bidrag från städernas sida i nåder bevilja, icke böra undandraga sig att, i samma förhållande som skoldistrikt å landet, i kostnaden deltaga. Under denna förutsättning anser Kongl. Majit, att sammanlagda beloppet af det årliga anslag, sorn under nästkommande statsreglerings-period är behöfligt till löneförbättring vid och utvidgning af stads-pedagogierna och pedagogien i Avesta ej öfverstiga1 24,000 Rich' R:mt. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, föreslår Kongl. Majit Rikets Ständer, att jemväl under instundande statsreglerings-period, samt med iakttagande af de vid sistlidne riksdag för vissa anslag bestämda vilkor, till folkundervisningens befrämjande anslå den personliga skyddsafgiftens halfva belopp, uppgående efter sannolik beräkning i medeltal till omkring 260,000 Ridr, att efter följande grunder fördelas, nemligen: till uppmuntran för småskolors inrättande och till understöd för exa - minerade folkskolelärare