Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Var vild, var motsträfvig, var blott denna gång uppstudsig, följ blott denna gång ditt inres varnande röst. För icke din älskling till döden! Welam begaf sig följande morgon på väg, för att besöka sin mor. Han kastade sig på sin häst, men hans sinne var icke gladt och lätt, som vanligt. Det tycktes honom tungt att besöka sitt hem, nu ett fängelse för ädla qvinnor, och beherrskadt af en stjuffader, som han ej kunde älska. Han red framåt, utan att ge akt på den bekanta vägen, då hans häst skyggade, ryckte häftigt till och hade nära kastat honom mot en stenhop, om han varit mindre god ryttare. Härvid vaknade Welam ur sin tankfullhet och varsnade en liten gumma, som stod vid vägen och som med sina besynnerliga rörelser och kastningar med armarna, hade skrämt hästen. En ung riddersman ansåg sig stå så högt öfver en person af folket, att han knappt kunde tänka sig möjligheten af, det en sådan kunde våga försöket att retas med honom. Welam var redan förut misstämd, och att bli mål för en gammal gummas gyckel, var mera än hans tålamod kunde fördra. Med ett häftigt "ur vägen hexa", gjorde han en hastig sats framåt; men gumman, i stället för att gå ur vägen, räckte ut sin hand för att fatta i betslet och rycktes af hästen ned, föll omkull och tumlade i diket. Welam ägde dock icke nog af sin samtids förakt för den ringa, för att rida bort och lemna gumman åt sitt öde; hans harm svalnade genast, när han såg hennes missöde, och i detsamma kastade han sig af hästen, för att se om hon skadat sig. "Hi hi hi, si på Hufvestaherrn! Den fattiga rider han ned i diket. Han kommer nog sjelf med ännu. Jo jo, svarte Klas reste, han, men hela boet är qvar ännu! Men honom, som var mitt hjertas barn, honom ha de pinat och plågat till döds. Åh håh, så fager kind! Jo jo, den är god att smeka åt sotnäsans flicka! Men blodig hands barn, smeker med blodig hand."
Då, enligt hvad sålunda är vordet upplyst, det ringa anslaget af 1,000 R:dr, som till de lägre landtbruksskolorna utgått, icke varit tillräckligt för de sammas ordnande på ett fullt nöjaktigt sätt, samt nyttan och gagnet af dylika tillämpningsskolor, egentligen afseende bildandet af skicklige jordbrukare, allmänt erkännas, anser Utskottet sig böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till det af Kongl. Majit för de lägre landtbruksskolorna nu äskade anslag 10,000 Ridr, utöfver den förut beviljade lika summa, att utgå med högst 1,000 Ridrs tillökning för hvardera af ifrågavarande skolor, hvilka Kongl. Majit finner uppfylla ändamålet att lemna en fullt tillfredsställande undervisning åt minst 12 frilärlingar årligen, beroende af Kongl. Majit, att i händelse besparingar å detta anslag uppkomma, använda sådana besparingar för bildandet af ytterligare en landtbruksskola i något af de nordligare länen. 10:o. I sammanhang med detta ärende har Utskottet till pröfning förehaft en af riksdagsfullmäktigen Nils Larsson från Jemtlands län, inom Hedervärda Bondeståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, innefattande begäran att ett statsbidrag af 2,000 Ridr måtte beviljas för inrättande och underhållande af en landtbruksskola i Jemtland, hvarest beholvet synnerligen påkallade en dylik läroanstalt, emedan provinsens aflägsenhet af SO å 70 mil från de orter, der iandtbruksskolor funnes, förbjöde detta läns allmoge att besöka dessa, för jordbruket gagneliga inrättningar, i följd hvaraf nämnde allmoge vore inskränkt till kännedomen af det inom orten från ålder vanliga jordbruk, som, med få undantag, befunne sig på en mindre fördelaktig ståndpunkt.
R:dr för hvarje län; varande derjemte af motionären uppgifne de grunder, som för ifrågavarande arbets-inrättningars styrelse och förvaltning m. m. borde bestämmas. Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande, och föreställer sig, att det ändamål, som motionären åsyftat, icke uppnås genom de tvångs-inrättningar, som af honom blifvit föreslagne, emedan de deruti intagne personer icke utan svårighet, enligt Utskottets tanka, skulle kunna, på ett för deras olika kön och ålder lämpligt sätt, sysselsättas, samt sjelfva sammanförandet af dylika personer dessutom utöfva på dem ett skadligt inflytande. Utskottet får fördenskull afstyrka Rikets Ständers bifall till hvad i berörde motion sålunda blifvit föreslaget. Uti en inom Hedervärda Bonde-ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, har Riksdags-fullmäktigen A. W. Svartling från Östergöthlands län, med hvilken flere af Ståndets ledamöter instämt, föreslagit, att, enär till afvärjande af den årligen tilltagande fattigdomen och de i följd deraf ökade brotten, inrättande af arbetshus vore det verksammaste botemedlet, Rikets Ständer måtte intill nästa riksdag afsätta en lämplig summa såsom bidrag åt de fattigvårdssamhällen, som ville åtaga sig uppföra ändamålsenliga arbetshus; och af hvilka bidrag, enligt motionärens framställning, borde, efter uppgjord och granskad ritning med kostnads-förslag, tilldelas kommunen fen tredjedel af kostnads-sumroan. utan åter - Stats-Utskottcts Utlåtande, JW i66. 17 låna SO Pund sterling, emot pant af alla sina samlingar, hvilka ock förvaras i Kongl. Vetenskaps-akademiens hus till långifvarens säkerhet för kapital och derå upplupna iyra-åriga räntan. Hos Kongl. Majit gjorde Widgren sedermera underdånig ansökning att ifrågavarande växt-exsiccater måtte för en summa af 5,000 Rrdr af allmänna medel inköpas, till fördelning emellan Riksmuseum och Rikets båda universiteter, hvilket dock af Kongl. Majit icke bifölls, emedan bland Statsverkets tillgångar saknades medel, som kunde för ifrågavarande ändamål användas.
Vid jemnförelse emellan förra och den nu upprättade Femårs-Tabellen, finner man uti de upptagne Stats-bidragen, åLskillige differencer, egentligen uppkomne genom ofvannämnde orsaker; och öfver dessa differencer, der de äro af någon betydenhet, anser jag mig böra meddela följande upJysning: Tillökningen uti Bevillningen efter i Art. och Mantalspenningarne, utgörande den förra 902 R:dr 14 Skill, och de senare 624 R:dr 4o Skill., är en påtagelig följd af Folkmängdens tilltagande, enär Författningarne, om dessa afgifters utgörande, icke blifvit ändrade. JBränvinsbrännings-afgiften, hvilken uti förra Tabellen är upptagen med 9,829 R:dr 5 Skill. 7 rst., utgör nu icke mer, än 7,652 R:dr 43 Skill., hvadan en minskning uppkommit af 2,176 R:dr 10 Skill. 7 rst., hvilken ingalunda härleder sig från ett mindre begagnande i allmänhet af rättigheten till bränning, utan endast och allenast derifrån, att en sådan rättighet, under det tidskifte, som innefattas från 1828 års början till i832 års slut, varit 3:ne gånger inställd, nemligen under arne månader enligt Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 18 Junii 1829, under fyra månader, enligt Nådig Kungörelse den 3o April i83i, och under Åtta månader enligt Nådige Kungörelser af den i3 September 1831 och 10 Mars i83a. Att Jordeboks och Hemmantals-Räntorne blifvit minskade med i,53o R:dr 38 Skill., Krouo-Tionden med 2,009 h:dr i3 Skill. 9 rst. och Afraden med 1,184 b:dr 47 Skill. 9 rst., äger desto heldre sin grund uti de olika Markegångsprisen, som någre så beskaffade Räntor icke frångått Kongl. Maj:t och Kronan, utan tvärtom blifvit ökade genom tillkomsten af 6 stycken Tull-Mjölqvarnar.
7 Sand. 1 A/d. 32 Haft. 2 lo Lag-Utskottets Betänkande, N;0 122, mälkas är att densamma bordt bestämma utvägar för att få sådana afhandlingar allmännare kända, än som hitintills har skett, samt att ansvar måtte utsättas enär det befinnes, att en slik afhandling tillkommit allenast till tredje mans förfång, och jag får således, med bibehållande af Högbemälte Kongl. Förordning i sin oförändrade verksamhet, vördsamt föreslå efterskrifne tilläggningar, nemligen: l:o att då afhandlingar om lösöreköp ingifvas till Häradseller RådstufvuRätter, och dermed är i öfrigt sålunda förfaret, som Kongl. Förordningen den 9 Maj 1835 föreskrifver, de samma, efter hvarje Tings eller Rådstufvudags slut, kungöras på sådant sätt, att en förteckning af domaren författas, innehållande köpares och säljares namn och hemvist samt beskaffenheten och värdet på den försålda lösöre-egendomen, hvilken förteckning genast uppspikas på Rättens dörr och förblifver derstädes anslagen ett år från Tingets eller Rådstufvudagens slut; 2:o att en dylik förteckning efter Tingets eller Rådstufvudagens slut kungögöres inom en månad derefter, genom domarens försorg, från predikstolaine i Häradets eller Stadens kyrkor; 3:o att den eller de, som finna sig befogade klandra den uppgjorde afhand lingen, måge derom genom stämning till det allmänna Ting eller den Rådstufvudag, som infaller näst efter Sex månader från det Ting eller den Rådstufvudag derunder afhandlingen ingifvits, göra sin eller deras talan gällande; och 4:o att, om afhandlingen befinnes vara uppgjord till annans eller rätter fordrings-egares förfång, böra så väl köpare som säljare, jemte ersättnings utgifvande till den lidande, straffas med åtta eller sexton dagars fängelse vid vatten och bröd, efter domstolens pröfning.
4. — angående beräkning af kopparen i de från RiksgäldsContoret utgifne skiljemyntspolletter. 126. — i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Bref, angående afskrifning af de från Banken och RiksgäldsContoret till Hjelmare Canaloch Slussverks-byggnad lemnade låneunderstöd. LXIII. 126. ao5 Expeditioner till Konungen, Rikets Ständers, angående yrkad jemnkning i dea Provincen Skåne ålagde ordinarie Rotering. 127. — i anledning af Rikets Ständers Revisorers åren 1825 och 1827 afgifna Berättelser om samma år verkställde granskningar af StatsVerkets förvaltning åren 1822 med 1825. LXIII. 169. •— i anledning af verkställd Revision af KrigsfondsRedogörelsen från den 1 November 1822 till October månads slut år 1827. LXIII. —■ rörande charteringen af den förbindelse, som af Götha CanalBolag skall aflemnas och intecknas uti CanalVerket och dess ägande fastigheter. 169. — angående ersättning till Majoren Friherre C. G. Koskull för förlorade Löningsförmåner. LXIII. 170. — angående försäljningen af de 2:ne Krigsskeppen Tapperheten och af Chapman. 170. — angående ändring i Förordningen den ^4 Augusti 1813, emot fylleri och dryckenskap. 255. — angående regleringen af RiksStatens Tionde HufvudTitel. LXIV. 3o. — angående Tull å Hvete. LXIV. 78. — angående ett afgifvet förslag till bestämmande af Tull å Spannemål. LXIV. 78. —. angående Beklädnadsoch BeväringsDi - 20Ö rcctioners inrättande vid de så kallade JRusthållsRcgementerne. Expeditioner till Konungen, Rikets Ständers, angående Ledamöters utväljande i BeklädnadsDirectionerne vid de indeldte InfanteriRegeménterne.
Då emellertid, på sätt jernvägskomitéen i sitt betänkande äfven yttrat, de jernvägar, som i stort skola gagna bergshandteringen och trävaru-rörelser, hvilken sednare inom norra och vestra Wermland bedrifves uti ganska betydande utsträckning, måste anläggas så, att de kunna uppsamla största möjliga qvantitet af råämnen och Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 47. 27 produkter sä nära produktionsorterne som möjligt, samt såsom allmän grundsats antagits, att stambanornas lägen böra bestämmas jemväl med afseende derå, att genom bibanor med dem må kunna förbindas sådana aflägsna produktiva orter, som icke kunna af stambanorna omedelbart beröras, anser Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande dessa båda hufvudsyften fullständigare ernås, om den nordliga sträckningen öfver Norum—Nilsby antages, enär derigenom beredes möjlighet att med minsta kostnad åstadkomma en jernvägsförbindelse mellan bergslagen och stambanan, samt denna såmedelst, med undvikande af omvägen öfver Christinehamn, direkte tillföras alla de bergsprodukter, som nu på särskilda kommunikationsleder transporteras till länets vester om Clarelfven belägna jernverk, på samma gång som åt bruken och sågverken inom mellersta delarne af länet på närmare håll öppnas nya utfartsvägar, såväl åt Arvika och Norge, som österut åt Christinehamn och vestra stambanan. Ett ytterligare skäl för nordvestra stambanans utläggande i sådan sträckning, att banan så mycket som möjligt närmar sig de jernproducerande och skogbärande orterna, hemtar Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande äfven från den numera vunna erfarenheten, att fraktgodset å statsbanorna, förutom spanmål, till betydligaste delen utgöres af jernoch skogseffekter.
Råttegångs-Balken; angående väckt fråga om upphåfvande af Öfre och Nedre BorgRåtterne samt upphörande af RiksMarskals-Embetets befattning med SkuldfordringsMål; om upphåfvande af förbudet uti l3 Capitlet 7 §. Kyrko-Lagen emot Kyrko-musiks begagnande under Fastelags - tiden; angående upphörande af stadgandet uti 4 Capitlet 2 §. JordaBalken, om handstråckning vid Fastighets-köp Ridd. ©. Ad, Prat. IV. Band. 4o. iPen 27 Mftfi f, m, i Staden; rörande våekt fråga om förändring af tiden för SommarTingens förrättande* om Domares skiljande ifrån befattning med värdering å fastighet, sorn pantevis lagfares; rörande befrielse lör Parter att genom Ombud hos Kongl. Majjt, ÖfverRåtter och Collegier ingifva och uttaga Skritter och Besvär; om afvittrings bevis för efterlefvande Make i händelse af nytt giftermål; angående bestämdare ansvars-lag för slagsmål med doldt tillhugge af nycklar, dosor, knifvar m. m.; om rättighet för UnderDomare, att då någon Lag eller Förordning anses tarfva förbättring, sådant hos .TustitireO.nbudsmannen anmäla till nödig förklarings erhållande; angående HuseSyner å ÖfverOfficers Boställen; samt i anledning af vackt motion om förklaring af 9 §. uti Kongl. Förordningen den 5 Junii 1739 angående Prest val. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtfkottet:
Skulle man vilja fördyra denna vara genom att, tvertemot statsekonomiska grunder, försvåra denna varas produclion; så blefve föl|den just det moraliska onda, som den värde talaren sökt på en annan väg afskaffa, nemi. fösäljning af lurendrejad vara. Det är en redan känd sak, att brännvin utgör föremål för lurendrejeri; våra grannar på andra sidan Sundet känna nog vägarna för; denna varas inprakliserande bär i landet, Det är likaledes en icke mindre känd sak, att stora brännvinsfabt iker i närheten af hansestäderna förse Sverige med betydliga lager af denna vara, äfvensom alt ifrån Preussiska staterna årligen ganska mycket brännvin hit utskeppas. Huru kan sådant ske, om ej af den orsak all brännvinet står relativt ganska högt inom delta land? Visserligen kunde det vara en händelse, att ett mycket lågt pris å denna vara skulle föranleda till en ökad consumtion deraf, men jag tror, att den skadliga och största consuintionen egentligen grundar sig på husbehofsbränningen. Så länge det är möjligt att bedrifva Ii lisbehofsbränningen i bredd med brännvinsbränningen som fabriksrörelse, så instämmer jag i det yttrandet, att man åstadkommer ett än värre ondt än hittills, genom att uppmuntra näringen till fabriksrörelse; men jag tror att delta förhållande icke kan eller bör äga rum, såvida icke fabriksnäringen på en gång så högt beskattas, alt varuvärdet gör det möjligt för husbehofsbiännaren att täfla med fabrikanten. Den verkligen ekonomiska och moraliska sidan af frågan bör betraktas ur den synpunkt, att varan, tillverkad i smått, lika mycket genom sin qvalitet som genom sin qvantitet skadar. Det är egentligen från de smärre brännerierna, som den, att jag så må säga, förgiftade varan utgår. Jag medgifver, att den renaste sprit kan i moraliskt hänseende förorsaka samma förgiftning sorn en sämre tillverkad vara, men denna är dock ej så fysiskt mördande som den varan, hvilken frambringats af okunniga personer och odugliga apparater.
S. D. t*, mVid förnyad föredragning af Lag.- Utskottets den 10 dennes under N:o *26 afgifne samt den 12 derpåföljde em. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande öfver Kongl. Majtts Nådiga Proposition, angående upphäfvande af 8 $. i 1 Cap, Utsöknitigsbalken samt ändring af 2 5. i 45 Cap. Missgerningsbalken, och öfver->kriften till samma Cap. och Balk; fann Ridd, och A» deln att enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridd. och Adel» bifcllet, Utskottets ifrågavaran* '•de Utlåtande bord* lägga# till handlingarna Prat. Vtdr. d. 19 Nar. igrp. tSr Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. f. m. Återremitterades vid förnyad före. dragning StatsUtskottc-ts Utlåtande, N:o 600, i anledning af väckt Motion, om ersättning från Riksdagskostnads-Summan för Reparationskostnaden å Storkyrko församlingens orgelverk. s. D. f. m. Föredrogs 3 riyo och hiföllos nedannämnde från Utskotten inkotnne Betänkaiiden, nemligen från BancoUlskottet; N :o 72, rörande väckt fråga, huruvida för de fastighetshandlingar, hvilka i brist af Inne tillgång blifvit i Banken qvarliggandei lån af de nu anslagna fonder må företrädesvis meddelas. N:o 73, om utarbetande af ett sammandrag utur den af frami. BancoComrnissarien Fr. Silfverstolpe författade omständliga Historia rörande BuicbVet - I, t$a traf. Vtdr, d, ig Nov, lits. ket, jemte en ändamålsenlig fortsättning för den ef(er år 1S00 framflutne tid. N:o 74, om vidtagande af sådan förändring i myntordningen, att Slagskatt blefve uti sjelfva myntet inberäknad.
Se Lista. Bevillnings-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 1. om antagande af en Cancellist utöfver den i Riksdagsordningens 24 § bestämda Cancelli-personal. I. B. A. 140. — N:o 2. angående återlemnande af en utaf Riksdagsfullmäkligen Johan Jacob Rutberg, med flera, väckt motion i afseende å föreskrifterna om produktionsbevis för lax och smör, som ( 27 ) från Norroch Westerbottens Län till annan inrikes ort aflastas. II. R. 132. VII. B. 322. VIII. A. 128. Bevillnings-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 3. om antagande af tvä Cancellister. II. B. A. 133. — N:o 4. angående återlemnande af ledamöternes af Hedervärda Bonde-Ståndet, Magnus Månsson från Östergöthlands och Ola Pehrsson från Blekinge Län, motioner om ändring i nu gällande föreskrifter angående slämmoböternes fördelning. II. B. 132, 203. A. 218. — N:o 5. angående återlemnande af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition rörande befrielse för de vid Kongl. Maj:ts Beskickningar å utrikes orter anställde embetsoch tjenstemän från bevillning å den del af deras aflöning, sorn utaf Norrska statens medel bestås. II. B. 132, 204. A. 205. — N:o 7. angående poslbevillningen. III. B. 5. A. 79. — N:o 8. i anledning af såväl Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående Curhus-Afgiftens fortfarande, som Friherre Palmsljernas, C. 0., Herr af Grubbens, N. W., och Herr Westins i ämnet väckta motioner. III. B. 5, 79. A. 89. E. 331. — N:o 9. angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningen, samt föreskrifterna för deras tillämpning. IX. E. 600.
Detta sednare tror icke jag, och anser mig derföre böra högt ifra mot hvarje steg , sorn i större eller mindre grad kunde leda till denna Statsmakts upplösning. Mina bevekelsegrunder åro välviljans, mina Jrsigter kunna vara felaktiga, det år mycket möjligt; också åro de framställde utan något anspråk på ofelbarhet. Men så långe jag icke funnit mig vederlagd, kan jag icke frångå min öfvertygelse, och tror mig också böra yttra densamma i ett ämne äf så mycken vigt som detta. Uppfostrad under de liberala idéernas period och van att alltid hylla desamma, smärtar det mig„ att vid detta tillfälle nödgas yttra olika mening med en del af de Ledamöter , hvilka gjort sig kände såsom dessa idéers tolkaremen må det tilla.-* tas mig söka tillfredsställelse i en tanka , den s att om raan kan vara liberal såsom democ-rat, så kan man äfven vara det som aristocrat, och måhända år det misstagen mellan dessa båda nuapcer, som ofta verkat den aristocratiska maktens för stora inskränkning. Till följe af detta mitt vördsamma anförande, får jag således i allmänhet tillstyrka afslag å motionen; men som det icke strider emot de principer jag utvecklat, att bevilja inträde åt extra Capita, 44o Den 17 Martil, får jag i sådant afseende förena mig nied hvad Herr Montgommerie anförde, innan motionen remitterades till Utskottet. Flere yttrade hårtill deras bifall. Friherre Åkerhjelm , Gustaf Fredric'. Se. dan den dagen, då jag hade den åran våcka den motion, hvarom nu år fråga, och efter de debatter, hvilka i anledning deraf inom detta Hus ägt rum, har antalet af Höglofl. Ridderskap pet och Adelns Ledamöter blifvit nåra fördubbladt; och jag tror derföre det vara min skyldighet, att i Ridderskapets och Adelns minne återföra ämnet i dess första skick, hvarigenom de vårde Ledamöter, sorn ej förut öfvervarit öfverlåggningarne inhåmta kunskap derom, 1 följd håraf anhåller jag att få upplåsa följande; (Se Bilagan N;o 2.) Mångå yttrade hårtill deras bifall.
Slutligen får märkas, att då, till följd af hvad anfördt är, omdestillering icke kan göras fri från afgift, måste de apparater, som dertill begagnas, beskattas lika med dem, som begagnas till bränvinstillverkning af råänmen. Med hänsigt till ofvanstående tillåter sig derföre kommissionen att föreslå, att följande Beslut fattas om Bränvinsbränningens beskattning: -l:o. Afgift erlägges af hvarje destillations-apparat, antingen den begagnas till bränvinsbränning, klarning eller omdestillering, samt beräknas med -10 sk. per dygn för hvarje full pott af apparatens rymdinnehåll, uppmätt så väl för de apparater med tillbehör, som brukas till bränvinstillverkning af råämnen, som för omdestilieringsapparaterna, på sätt i § 2 af lagen af den d. å. är föreskrifvet. 2:o. För den tid, som öfverskjuter ett dygn, räknas afgiften för hvarje full timma. Med afseende på kontrollväsendet vill kommissionen derjemte anmärka, att kommissionen anser det vara af nöden, så väl vid pannbeskattning, som vid beskattning af mäsken 'och produkten, att öfverkontrollörer anställas, och komma kontrollutgifterna följaktligen att blifva omkring 4000 Spd om året, utgifterna för kontroll öfver lönbränning oberäknade. Då, såsom förbemält är, ingen kontrollör kommer att blifva tillsatt specielt för hvarje bränneri, blir det icke här, såsom vid mäskeoch produktbeskattningen, någon nödvändighet att fastställa en viss bestämd tid, under hvilken tid ett bränneri skall vara i oafbruten gång. Deremot linnes det, för att kunna åstadkomma ett fabriksmässigt bedrifvande af bränningen, eller en rörelse i den skala, som ofvan blifvit antydd, såsom varande mest önsklig, samma skäl att bestämma en viss tid för rörelsens oafbrutna fortsättning, och har kommissionen ansett det vara tillräckligt för reglering af rörelsen efter den skala man afser, om hvarje bränneri förpligtigas att erlägga skatt för en rörelse af 4500 potters daglig produktion under en tidrymd af 8—10 dagar för hvarje gång det sälte, i verksamhet.
Beslut rör:de för länet allmänna ekonomiska stadganden och inrättningar, äfvensom reglementariska bestämmanden, som med sådana hafva gemenskap, så ock de, som åsyfta förändring uti af K. M. Nådigst fastställdt Begbte, skola, af Ordflden samt 2:ne af Nämndens ledamöter underskrifna, genom K:s Befh:de till vederbörande Stats-Expedition insändas, för att Konungens pröfning och Nådiga beslut underställas. 22 g. Iiinnes af Nämnden fattadt beslut ej under dess sammanträde att justeras, updrage Nämnden åt 2:ne sina ledamöter, att jemte Ordfiden justeringen verkställa och beslutet underskrifva. 23 g. De bidrag, som af Nämnden, enl. 18 g:s 4:de morn., blifvit fastställda, upbäras och redovisas af Kronobetjeningen. Att föra de prot., som Nämnden anser behöfliga, så ock att upsätta Nämndens beslut och erforderliga expeditioner ombesörja, utses af Nämnden en Sekret, hvilkens arfvode Nämnden bestämma 25 g. Arbetsordning och ordningsstadga ege Läns-Nämnderna hvar för sig att upgöra. Sådant är det förslag jag till R. St:rs allvarliga och välvilliga behjertande öfverlemnar. En betänklighet, som under utarbetandet af detsamma hos mig upstått, anser jag mig dock icke böra dölja. Jag har nemi. icke kunnat förbise, att uti de nordligast belägna länen dessas vidd, svåra kommunikationer och glesa befolkning, äfvensom klimatiska förhållanden, hämmande på utvecklingen och företagsamheten, verkat och måste verka. Om uti dessa län en institution, liknande den af mig nu föreslagna, skulle införas, torde den möjligen med missnöje emottagas, enär, så länge alla dessa ofvannämnda förhållanden qvarstå, den nytta, som derutaf kunde skördas, törhända icke motsvaras af de besvärligheter och kostnader den medförde.