Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot kan jag icke finna frågan, om HofRätterne måge blifva flere eller färre, vara af den beskaffenhet, att den nödvändigt fordrar lika snar decision, eller att den äger ett alldeles åskilje aktigs §5 Den 5 Maj, « j aktigt sammanhang med de föregående. HofRätternes större eller mindre antal verkar icke, efter min tanka, på grunderna för det yttrande, Lag Comitéen gifvit, angående nödvändigheten af Härads Rätternes permaneriee, och undanröd, jande af de stora omgångar, Lagmans - Rättern© förorsaka. Då Hof Rätterne i alla fall, såsom Ofver-Do ro stolar,', kotntna att bibehållas, bl ifver Rät. tegångssättet enahanda, ehvad desse till antalet insktänkas eller okas, utom h vad , Eataliernas ut. sättande, hvilken ringa omständighet åter snart jon kas efter det beslut, som härutinnan tages, hvilket skedde ganska lätt, då Wasa Hof-Rätt inrättades och fick en del af jybo Hof Rätis juris* diction. Jag inser äfven nogsamt, för min del, vigten af en del af de skäl, sorn äro anförda för ett ökadt antal äf Hof.. R itterna; mea jag kan icke eller nu s k i * j a mig från åtskilliga be. tänkligheter deremot, hvilka ej synas nig tillräckligen vederlagdé i Betänkandet. Kostnader, ne blifva åtmindstone ofelbart större, och ehuru det visserligen är en Nations ovillkorliga skyldig, het att bestrida de utgifter, sorn erfordras för Inrättningar , hvarå hennes bestånd och säkerhet livi]a, är val dock nödigt, att, bland mängden af dem, som härtill fordras, omtankan rigtas der. hän, att de, med rn i mista möjliga känning-för Staten, uppfylla ändamålet.
Då vidare afgiftens erläg ■ gande förskottsvis innebär dels en säkerhet för Kronan att bekomma densamma, dels ett helsosamt band pä dem, sorn kunde vara hugade att försöka en handtering, hvilken de möjligen egde hvarken kapital eller skicklighet att sköta, tillstyrker Utskottet, att hvad motionärerne i ofvannämnda syftning yrkat måtte lemnäs utan afseende. Vidkommande deremot yrkandet, att tillverkningsafgiften må få erläggas hos Kronofogden eller anses erlagd, då bevis företes, att den blifvit under öppen rekommendation aflemnad pä postkontor, för att insändas till landtränteri eller landshöfdinge-einbete, så kan det icke bestridas, att ifrågavarande afgifts erläggande i ränteriet, på sätt nu är föreskrifvet, lör tillverkaren medför stora olägenheter, i det han för nämnda ändamål nödgas att antingen sjelf fara en ofta lång väg till länets re - 8 Sammans Bevillnings-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. 2. sidensstad eller ock derstädes anlita kommissionär. Begge dessa utvägar förorsaka besvär, kostnad och tidspillan och anlitande af den sednare utvägen skulle, utan afsändarens eget förvållande, kunna för honom medföra stora ekonomiska förluster. Att, pä sätt motionärerne yrkat, medgifva afgiftens erläggande hos Kronofogden skulle, särdeles i de större fögderierna, icke föranleda till anmärkningsvärd lättnad i besväret, helst denne tjensteman ofta befinner sig stadd på resor, hvarjemte denna utväg, i anseende till afgiftens betydliga belopp, synts Utskottet mindre lämplig.
Den kraftfulla värdighet, med hvilken Sveriges utländska politik leddes under de sednaste Europeiska krigsåren, och som var lika egnad att tillvinna sig nationens bifall som utländska makters aktning, skall Slats-Utskoltets XJttåtande N:o 236. 9 skall äfven fur framtiden, efter hvad man bör hoppas, fortfarande tillförsäkra Sverige det anseende och den grad af inflytande, som genom dess vigliga geografiska läge och verkliga makt med rätta tillkommer det. Men då Sverige likväl är en makt af endast andra ordningen och såsom sådan alltid utsatt för att vid minsta tecken till svaghet blifva förbisedd och med förakt behandlad af de starkare, ehuruväl dess ord, i rätta stunden uttaladt, ofta nog kau vara af stort inflytande vid strider äfven mellan makter af första ordningen, så är det af så mycket större vigt, att nationen med samvetsgran noggranhet vårdar sitt anseende och kraftigt understöder landets konung i hans bemödanden för detta mål. Om det nu å ena sidan synes svårt för ett land, att med framgång upprätthålla sin värdighet och bevaka sina angelägenheter, så länge det endast beror på en mäktig och maktlysten grannes vilja, alt, när han behagar, genom ett hastigt anfall besätta landets hufvudstad och sålunda tillfoga det ett sår af djupaste slag, så kan del å den andra sidan ej för svenska folket erbjudas något bättre tillfälle att, jemte afvärjandet af möjligheten till en dylik förödmjukelse, allvarligen uttala sin protest mot hvarje tänkbart försök af fremmande makt lill otillbörligt inflytande på Sveriges politik eller till vinnande af med Sveriges fördel oförenliga syften, än det, som nu blifvit beredi genom H. M. Konungens omsorg, då hau låtit fullständigt utreda frågan om Stockholms befästande och deröfver upprätta till alla detaljer utförda noggranua ritningar och kostnadsförslag.
Under förutsättning att de för åstadkommande af en kommunikationsled från de inre delarne af Jemtland till lämplig hamnplats vid Nordsjön erforderliga arbeten inom Norge blefve samtidigt företagna och fullbordade, anvisade Rikets Ständer vid 1856—1858 års riksdag ett statsanslag af 244,500 R:dr för utförande af sagda kommunikationsled mellan gästgifvaregården Bräcke och Norska gränsen; och sedan detta arbete, hvilket å Norska sidan fortsatts till Levanger, blifvit fullbordadt, ifrågakom vid sistförflutna riksdag att med statsbidrag understödja kommunikationsledens utsträckning från Bräcke till Sundsvall, för att sålunda sammanbinda Östersjön med Westerhafvet och bilda en genare, billigare och under alla årstider begagnelig handelsväg genom Norrland till de i vanliga fall hela året öppna Norska hamnarne. Enligt hvad sistförflutna riksdags Stats-Utskott, i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. 43 sitt den 14 Augusti 1863 under N:o 141 atgifna Utlåtande (pag. 4 och 5) upplyst, skulle detta företag utföras: a) genom anläggning af ny landsväg af 128,050 fots längd samt föi bättring af 45,000 fot gammal landsväg från Bräcke till Torpsjön i Torp socken, för en kostnad af R:mt 148,500: — b) genom inrättande af en 4,5 mil lång båtled efter Ljungaåns vattendrag mellan Torpoch Stödesjöarne medelst dels rensningar i elfven, dels en 2,500 fot lång kanal med två slussar förbi Edeforsen, hvarför kostnaden beräknats till „ 157,975: — c) genom byggande af en för ångkraft samt fyra fots spårvidd afsedd, 2 mil 15,600 fot lång jernväg mellan Stödesjön och Sundsvall, beräknad att kosta „ 1,540,000: — eller tillhopa R:mt 1,846,475:
Prof. 1840. 4 ‘Semi. 1 A/d. 8 haft. 2 Siats-Utskottets Utlåtande > N.-o 3t. slag, hvilka utgå i och för vidmagthållande af någon Statens egendom och för hvilkas användande afgifves redovisning, underkastad granskning af Rikets Ständer och deras Revisorer samt Kongl. Kammar-Rätten. Till den första afdelningen, benämnd Kongl. Idof Staterne j skulle, efter ofvan antydda grund , hänföras: l:o Kongl. Maj:ts Hofhållning, 2:o Ii. K. Höghet Kronprinsens dito, samt tillökning i anseende till ökade utgifter för Deras Kongl. Högheter ArlFurstarne, 3:o II. K. Höghet Kronprinsessans handpenningar, 4:o Möblers underhållande A de Kongl. Slotten. Detta anslag utgår väl egentligen tili underhållande af en Staten tillhörig egendom, och skulle således, i följd af hvad här förut blifvit yttrad t, ej vara alt hänföra till den l:sta afdelningen af Titelns anslags-behof; men Utskottet har dock trott sig böra i afseende härå inskränka sitt tillstyrkande dertill, att Rikets Ständer, jemte förklarande, att nämnde anslag för möblers underhållande är fritaget från revision, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t måtte låta för hvarje år upprätta och till vederbörande Embetsverk aflemna ett inventarium öfver de å Kongl. Slotten befintliga, Staten tillhöriga möbler, utvisande de förändringar, som under årets lopp kunnat inträffa. 5:o Kongl. Hof-Stallets utfodring. Då detta anslag nu blifvit hän tordt till dem, som ej äro underkastade granskning af Rikets Ständers Revisorer, anser Utskottet, att detsamma, som förut varit ett förslags-anslag, nu bör erhålla natur af ordinarie anslag; och föreslår Utskottet: att nämnde anslag, såsom sådant, må upptagas i Riks-Staten till dess förut bestämda belopp af 30,000
Ständers före detta beviljade Låne-biträde af 25,000 R:d till iståndsättande af dess publika Byggnader, genom Innevånarnes gemensamt ansträngda krafter väl förmått småningom höja sig utur sina ruiner, så alt Staden nu, ehuru icke utan betydande hinder och öfvervundne svårigheter, blifvit enligt den af Kongl. Majit i Nåder fastställde Plan till hälften äter uppbyggd, samt äfven, uiöfver hvad förmodas kunnat, redan äger en Kyrka, som till allmän Gudstjenst kail begagnas; men att likväl denna kyrka, hvilken, i likhet med de öfrige Stadens byggnader, till det mästa blifvit upprest för andras medel, ännu saknar Klockor, Torn, Urverk, Orgelverk och Målning, samt dessutom häftar för uppsagde skullder af omkring 1 7,000 R:d, till hvilkas gäldande kyrkan för närvarande är i saknad af all tillgång och Församlingens Ledamöter, som redan befinnas öfverflödigt betungade 1 afseende på faftig-vård , tjenstemäns aflöning, och Stadens allmänna behof, äfven aro utur stånd att genom Taxering bidraga. Af desse mod flere - Banko-Utskottets Betänkandsn. 393 re anförde bevekande skäl, bär Herr Prosten Bobe anhållit, att ett Län i Rikeis Sländers Bank af 1 6,666 R:d 3* sk. måtte Uddevalla Stadskyrka beviljas, under ränte och betalningsvillkor såsom vid vanliga Banko-Lån, och emot erbudert. garantie af församlingens medlemmar en för alla och alla för en för Lånets återbetalande, samt Pantförskrifning derjemte af Kyrkans årliga intrader till ett belopp enligt vid Memorialet bi» fogad förteckning af 1,116 R.d 4 6 sk. 6 r:st. B:ko. Banko-Utskottet har, vid 1 etragtande ej mindre af den beklagansvärda olycka som öfvergått Uddevalla Stad, än af dess Innevånares bemödanden och uppoffringar för att inom den moje» ligaste korta tid densamma iståndsätta, funnit flere talande skäl för Pikets Höglofl.
Och i allt hvad han sade om henne fans samma underton af verklig, äkta tillgifvenhet, som i de dikter, han egnat henne. Men denna tillgifvenhet föreföll endast som en blek reflex af någonting, som varit, jemförd med den djupa, varma kärlek, han egnade henne — La Mouche. Hon tänkte derpå med en hisnande förnimmelse af stolthet och lycka. Ja! Ja! Så var det! Och denna älskvärda kvinna, som var hans syster, visste att så var, derför höll också hon La Mouche kär. Hvad behöfde hon då bekymra sig om den andras plumpa svartsjuka! Detta kärleksförhållande, fint och kyskt som det var, skulle stå fram för efterverlden i en långt vackrare dager än hans förhållande till henne, som var hans lagvigda hustru! Lilla Lotta hade fört solsken med sig, och de veckor, hon stannade der, voro de lugnaste, Margot upplefvat, sedan hon trädde in i detta sjukrum för första gången. Den ängslan, hon så ofta förnam, då hon satt ensam med den döende, var nu borta. Också märkte hon nu icke så ofta, som förr, uppflammandet af den vanmäktiga passion, som tycktes vilja fängsla henne vid sig för evigt, draga henne med sig ner i det svarta djupet. Han hade blifvit mera blid och stilla; mera lugn och mindre nervös. Men efter systerns afresa kommo de onda dagarne igen. Hans nervositet tilltog i en oroväckande grad. Han liknade ett naket instrument med fina, spända strängar, som dallrade för minsta fläkt af en vind. Han tycktes vara offer för en evig, växande oro. Han kunde icke ligga stilla på sin bädd, han genomfors af hastiga, omotiverade krampryckningar och han kunde spritta till vid minsta buller. Försummade Margot sig någon gång och kom blott ett par minuter senare än aftaladt var, kunde hon finna honom i ett nervuppror så våldsamt, som en hysterisk kvinnas. Och detta reagerade då alltid på hennes egna nerver; hon hade då att genomgå, steg för steg, samma nervkris, som han. Det ständiga tillstånd af öfverretning, som blef en följd deraf, tog hårdt på hennes krafter. Hon förlorade så småningom allt hvad hon vunnit med sin badresa.
Utlånta medel. bordrinfraf. Rhedinska dito — 150: — 4: 50. Denna räkenskap saknar register, verifikationsfolier till specialräkningarne och relation öfver stipendie-fonderna; hvilket Revisorerne ansett sig icke böra lemna oanmäldt. — 255 — Konsistorium i Kalmar. Räkenskapen är med anmärkning granskad i Kongl. Kammar-rätten, Revisorernes sida icke föranledt till någon erinran. Inkomster oell utgifter som nedanstående tabell visar: Debet. Balans från år 1857: Tillgångar: Kalmar högre Elementar-läroverk 6,258: 86. Uppbörd: Kalmar högre Elementar-läroverk 2,416: 59. Oscarshamns lägre dito 171: 50. Balans till år 1859: Skulder: Konsistorium: Bygguads-kassan 785: — Kalmar högre Elementar-läroverk: Premieoch fattig-kassan 209: 68. Balans från år 1857: Skuld: Konsistorium 775: Kalmar högre Elementar-läroverk 431: 76. Utgifter: Kalmar högre Elementar-läroverk 1,987: 23. Oscarshamns lägre dito !26: 25. Balans till år 1859: Tillgangai : Kontant Utlånta „ , . c Konsistorium: behållning. medel. Fordnngar. Summa. Kontant behållning. Transport — Emeriti-kassan 510: 56. Folkskolelärare - seminarium 42: 79. Stipendier för folkskolelärare - elever 50: — Stipendie-kassan 294: 65. Lindbäckska och Grotteska dito 41: 84. Kalmar högre Elementar-! äro verk : Premieoch fattigkassan — Bibliotheks - kassan 604: 44. Oscarshamns lägre Elementar-läroverk: Premieoch fattigkassan 13: — S:r 45: 25. Konsistorium i Carlstad. Med anmärkning granskad i Kongl. Kammar-rätten, upptager denna räkenskap inkomster ooh utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1857: Tillgångar: Carlstads' Skuld : Konsistorium:
Hön gick till sin biktfader och bad honom hjelpa sig och ej spara på penningar, om det fordrades.Vicomten begaf sig till Blache något lugnare än förra gången, ty hans förnuft hade sagt honom, att om man ej är den starkaste, måste man vara den listigaste. Han underhandlade länge med Blache och slutade med att lofva honom 2,000 frcs, om han kunde hjelpa honom att återfinna Justine. — Så fort hans hustru kom hem, gick Blache ut för att göra efterfrågningar i grannskapet. Under tiden kom markisinnans biktfader för att fråga, om det var der M: lle Justine bott. — Ja, min herre, men hon är död. — Jag vet det. Elaka menniskor ha spridit ut dåliga rykten om henne, men jag kände henne och vet, att det var ett aktningsvärdt fruntimmer. — Ja, mycket aktningsvärdt. Man har till och med skrifvit till oss, att vi få behålla hennes möbler. — Mycket riktigt. Hon hade insatt hos mig tusen frcs, och om hon inte återfinnes, tillfalla de naturligtvis er. — Ack, hon kan icke komma tillbaka, då hon är död. *:, r — Naturligtvis icke. Och detta är således allt hvad ni har att svara dem, som fråga efter henne. Makame Blache anförtrodde hvarandra om aftonen dagens händelser. De hade bort vara nöjda med en affär, som i alla händelser utlofvade dem en säker vinst, men man är ju aldrig nöjd och, genom att vända saken på. alla sidor, slutade de med att uppgöra en mycket egennyttig plan. De skulle behålla möblerna samt kassera in både Vicomtens 2,000 och Abbéns 1,000 frcs. Dagen derpå infannsig Blache hos Vicomten och sade förtviflad, att det inte mera fanns något hopp omatt återfinna Justine, ty en kyrkoherde, som kände henne, hade kommit och sagt, att hon var död. — Det var ledsamt, sade Hugues, ty om hon återfunnits, hade jag tänkt att erbjuda er en plats som portvakt i ett stort hus vid boulevard Poissonnière. r « — Ah, ännu är inte allt förloradt, jag har icke mycket förtroende för prestema och skall söka vidare.
De hafva förklarat detta inför Sveriges allmänhet; ty det är på grund af Rikets Ständers derom gifna befallning, som ett exemplar af Reglementet blifvit till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnadt, och som, jemte Lagen angående Myntbestämningen och Lagen för Rikets Ständers Bank, Reglementet blifvit tili trycket befordrad och lill salu hålles allmänheten tillhanda. 7° Berättelse af Banco-Fullmägtigs. Reglem. sid. i83 och 184. Att, för verkställigheten af de vidtagne heslut, svårigheter skulle kunna mota, och hinder, som Rikets Ständer icke kunnat förutse, ansågo de såsom möjligt. Men de hafva i afseende på desse oförutsedde svårigheter och hinder yttrat, det de tillförsågo sig ”hos de af dem utsedde Fullmägtige den erfarna rådighet, den försigtiga omtanka, det verksamma nit, att de välgörande påföljder, sorn med de af dem vidtagne författningar varit åsyftade, mätte i verkligheten ernås, — ej hämmas, ej omintetgöras.” Reglem. sid. 4- Öppet var det mål angifvet, hvartill Rikets Ständer syftat med sina beslut; och öppen var den fullmagt, som de utfärdade åt dem, som emottogo uppdraget att hesluten utföra. Lika med den fullmagt, som 1823 års Ständer utfärdade för den styrelse, sorn då tillsattes, är den fri från alla småaktigheter till förbehåll och vilkor , som utmärka en secret politik och sorn förråda tillvarelsen af secreta syften. Andemeningen, som låg i den Fullmagt, som af 1828 års Ständer utfärdades, var denna; ”Vi vilja ej binda Eder genom föreskrifter; Yi kunde möjligen derigenom skada det goda, som Yi önska tillvägabringa; här se’n J hvad det är Vi önska; handlen!” Och andemeningen i den Fullmagt, som utfärdades af 1829 års Ständer, huru lyder den?
Krigs-Kollegii Advokat-Fiskal bevakad uti bemäite Åmarks och hans löftesmäns konkurser. Återstoden af förskotterna, 267 R:dr 42 sk. 8 rst., är under år 1846 redovisad. 102 — Fortifikations-Af delning en (Ordinarie Statsanslaget.) Räkenskaperna äro för båda revisions-åren granskade uti Kongl. Kammar-Rätten utan anmärkning och utvisa: Debet. är 1844, år 1845. Balans frem föregående år: Uppbörd: Af statsanslaget till försvarsverket i allmänhet 50,000: 50,000: —• Balans till påföljande år: T Credit. Balans frän föregående är: Öfverlefverering .. 44: 32. — Utgifter: t — 103 — Balans till påföljande år: Enligt räkenskapen bilagd balansrelation, utgöras de till år 1846 balanserade fordringar och förskotter af följande poster: Hos Kongl. Stats-Kontoret innestående statsanslag. 12,000: Fordran för reseoch traktamentspenningar till Forti fikations-Olficerare 1,181: 1. 10. Dito för pontontrainen och bryggan .. 37: 31. 6. Dito af framlidne Majoren Bergenstråhles konkursmassa, beroende på afskrifning, 400: 36. — Utestående arrendemedel för lägenheter vid Kalmar f. d. fästning 548: 8. 4. Förskott till Advokat-Fiskalen Lindberg. , 66: 32. — Dito till åtskilliga Fortifikations-kassor, tillsammans . 5,509: 42. 9. Låneförsträckning till stallbyggnaders uppförande i staden Ystad 4,424: 44. 4. f. d. Fortifikations-Kassören Hallströms proprie-balans. 1,741: 39. 8.
Vid förnyad föredragning, lät Borgare-Ståndet nu bero, vid Banko-Utskottets Utlåtande N:o7i, i anledning af den väckte motionen, angående afbetalning i Silfver pa Bankens Fastighets-Lån. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 145 uti frågan om Höglofl. Ridderskapets och Adelns deltagande med Borgerskapet uti Borgare-Onera. Prot, TJtdr. d. a Julii 1818- 73S Utlåtande N:o 146 om Götha-Canal jfrbetets inskränkning emellan, Wenern och Wettern. O ° • S. D. Återremitterades Statsoch Banko-Utskottens Memorial N;o 323 med project till Reglemente för fullmäktige i Riksgälds-Contoiret i afseende på utredningen af Götha Canal-Bolags, Malmö och Götheborgs Diskont-Verk. S. D. Vid föredragning af StatsUtskottets Hemställan N:o 327, angående Riks-Ståndens beslut, i fråga örn Riksens Ständers Revisorers ratt att indraga creditivet å Banken för Magazins-Inrättningen; samt Hemställan N:o 328 i frågan derom, huruvida det för Manufaktur-Diskontfonden ställde Creditiv å Banken må kunna af Riksens Stan-, ders Revisorer indragas; biföll Borgare-Ståndet, som i öfrigt förblef vid dess förut fattade beslut,' de-föreslagne Voterings-propositionerne, i händelse målen till slutligt afgörande uti det förstärkta Stats-Utskottet förekomma. S. D.
I afseende på inköp af persedlarne eller material dertill, Contractens afslutande, effecternes emottagning och besigtning, deras nyttjande, så hemma i Landet som under möten och fälttjenst, deras iståndsättande och cassation, med» lens uppbörd, anordning, redovisning, granskning och decharge, må till efterrättelse lända Je i detta ämne gifne Kongl. Resolutioner, och de delg allmänna, dels för särskilda Corpser utfärdade Beklädnads-Reglementer, jemförde med Kongl. InStructionen den 16 November 1819 för de Generalspersoner, hvilka i Nåder förordnas, att förlätta General-mönstringar med Indeldta Cavalleri-Regementerne samt med det till Infanteri förvandlade Cavallerier, och hvad som för ifrågavarande fall kan tillämpas af KonglFörordningen den 30 December 181g, angående Indeldta Infanteriets beklädnad samt Instructionen den 11 Junii iSaa för Beklädnads-Directionec vid Indeldte Infanteri-Regementerne. Beträffande frågan om medels anskaffande till bestridande af kostnaderne för Karloch Häst-munderingen, sa hafva Riksens Ständer, till ledning för deras omdöme om hvad dertill kan erfordras, inhemtat uppgift och uträkning på kostnader, för ett år, vid hvarje Indeldt CavalleriCorps eller från Cavallen afsutet Infanteri-Regemente, till Karloch Häst-mundering med remtyg och beväring, efter gällande pris med antagen dubbel slitningstid för persedlarne emot hvad Staten för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Hussar-Regemente består, då troupen är Cavallen, samt emot E. K. Mus Eget värfvade Bihang lill Bikf-St.
Riksens Högloft* Ständers EevillningsUtskotts Utlåtande, i anledning af gjorde Anmärkningar ei?iot dess Betänkande, angående Pöst-Inrättningen och deraf till Statsverket inflytande inkomster. TI Rikets Höglofl. Ständers' BevillningsUt«r skotts Betänkande under den 1 dennes angående Postinrättningen och deraf till StätsVef: BevillningsUtsk. Betänkandenl 311 ket inflytande inkomster, förekom till afgörande hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högvördige PresteStåndet , hafva åtskillige Herrar Ledamöter af dessa Ständ sökt framställa de hinder för den inre Brefvexlingen , hvilka skulle härflyta deraf, att, genom der. af Utskottet föreslagne förhöjning i PostTaxan, af 25 Procent, en Bevillning lades på Communicationen , hvilken skulle vara för Landets Industrie den mest skadliga , emedan bibehållandet af en lätt Comrnunication män emellan synes lika nödvändig , som den genom TryckfrihetsLagen Medborgare försäkrade frihet i tal och skrift, och derjemte anfört: att en ytterligare förhöjning af PostTaxan är t högsta grad olämpelig , så vida inrättningen redan bär sig, och ännu mera om oen till och med aflemnar ett öfverskott åt StatsVerket, samt utan dess serskildta betungande derutöfver bereder en fri Comrnunication för Statens serskildta Auctoriteter ; att de till fyllnad af Statsbehofven utgående utskylder böra mera allmänt fördelas, och den både nyttiga och nödvändiga brefvexlingen ej betungas med större afgifter , än som svara emot fördelen af Inrättningens begagnande * helst i annat fall hända kunde , att den Ökade afgiften hindrade Correspondencen och således beredde ej allenast minskning i nu påräknade tillgångar Ulan kunde äfven föranleda till missbruk af de utdelade Fribi efsBöckerne m. m. ; att den härigenom förorsakade beskattning icke är jemt fördelad, då den drabbar den redan förut mest beskattade Classen af Medborgare, eller EmbetsmannaClassen; och slutelig 315 JSeviUningsVtsk.