Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om åter-remiss till Expeditionsutskott^ af dess Memorial , angående förbättrad Rednction af Bihanget till RiksStåndens Protocoll för nu påstående Riksdag ; Af den jo December: Om bifall till Statsutskott tets Utlåtanden: 1:0 i anledning af Kongl Maj ts Remiss uppå Utredningsmännens i afledne RegeringsRådet von Schewens Sterbhus ansökning om utbekommande af en fordran hos Statsverket ; 2 o Uppå Kongl Maj:ts Nådiga Proposition angående erforderliga kostnader i och för upplåd tandet af Kungsholms KronoBränneri - Byggnader till Curhus för Stockholms Stad och Län; 3:0 I anledning af Herr L L. Edelbergs Memorial om underhållande af Landskrona Stads Hamn; samt * 410 Angående samma RiksdagsFullmägtigs Me-’ 133 Den 5 Januarii. morial om Arbets - och Correctionshuslnrättning i Malmöhus Län, Af den jo December: Om Remiss Till StatsUtskottet: 1:0 af Herrar Arfvidson?, Widerbergs och Leif lers Memorial, angående öfveröyttning å RiksStaten af kostnaderne till undtrhåiiande af i'olicelnrättningen i Götheborg* 2:0 Af Hr Tunells Memorial, rörande bevilljande af etf Lån utaf StatsMeölen åt Carlskrona Stad till understöd för åtskilige allmänna anläggningar derstädes. 3:0 Af Herr Winbergs Memorial om yrkad
Flaggan skall sakta hissas ned och hela garnisonen gifva sig på nåd och onåd. Que le diable emporte les femmes de chambre! Fru Verner måste mutas – men penningar, penningar! Om jag skulle låna af Bunge? Det kunde vara grotesque nog – vive Macchiavelli! Brita-Dorine vid sin toalett! Det är en dröm, så fraîche är hon, så lätt i sin peignoir med en valenciennes öfver en sjuttonårig, trumpet veckad panna, och en liten min af morgondåsigt svärmeri. Kinden rosig efter drömmens dufkutter, skuldrorna huttra litet – det är differens på klimat mellan november-Stockholm och Morphées Cythère. Jag känner mig generad öfver att vara en lång, grof karl. Jag ville ha vingar på ryggen och fladdra ikring som en Cupidon med puderask och vippa. Tvåhundrade årsdagen af armadans undergång och trehundrade af domens i Segovia invigning. Låtom oss diskret öfvergå till Kongl. Majestäts cancellichiffer n:r 4 för vid utländska hof accrediterade svenska ambassadeurer. Söta hjärta. Oncle Sparre hade blifvit hofstallmästare, och ingenting är amusantare än att se, hur han prutar och snålar på de hästlängder, han skall rida bakom majestätet. Befattningen gick länge i Sternbergska familjen. Men min far har tyvärr ej moyen att taga chargen. Och det skär mig i hjärtat, att se den dyre onclen ha entrée öfverallt och agera protecteur! Och den dumma Arvid har ändå kommit in vid drabanterna. Det lär ha gått genom m:e du Londel och Högst Densamme. Nu skall den kära tölpen också giftas med Marie Charlotte de Geer, för att få fickan full af Leufsta guld. Men med risk att själf bryta ryggen, dyre oncle, skall din ödmjuke tjänare och neveu försöka bringa smolk i den mjölken ... Jag är lycklig i dag. Ett vackert grönt blad har flugit in i min kammare. Jag vill gå utåt en ljus väg. Jag vill råka någon, åt hvilken jag får ge en almosa.
Wld betraktande af delta alt tror LagUrffsktet sig upsylla en rätkwisans ömare fordran, dä Utskottet understödjer Herr Prosten Doctor 8kenli3mmars hem» ställan; och sär således »Vördsammeligen föreflä, om icke den mildring i straffet för lägrad qwinna bör äga rum, akt hon för lagersmal första gången endast mä hemligen ffristas och aflösaö samt pligta Twä Daler S:mt till Kyrkan i den Församling der förbrytelsen flett, men om barn sramfödeS, der sädant inträffar, i brist af tillgäng till hwilken pligt hon kommer alk aftjena densamma med arbete kill Kyrkan, dä hwarje dagswerke räknas kill hälften mot det »vid uarkegän» gen för drängs dagswerke i allmänhet bestämda beloppBeträdcs hon härmed andra gängen, komrmr hon akt jämte hemliga skriften, erlägga till Kyrkan dabbel pligt eller aftjena den med arbete som sagdk är; Nen förser hon sig härutinnan flere gängor, bör hon dnföre undergå det answar, lagen hittills i stike fal stadgadt; dock att, i händelse en sadan qwinna efter den »lösliga beblandelse» födt barn och barnet lefwer, det fängelse wid wakten och bröd, som enligt ofvannämnde 3 §. i sg Cap. Mitzgernings-Balken cch Kongl. Vreswet den 14 Augusti 1784 för löuffiläge z:djr rch 4:de gängen wid saknad tillgäng till böker äger rum, icke werkställes förr, än ett ar efter der barnet söddcs. Slockholm den zs Nowember 1x09, IZ92 Den 2i December. Pä Högloft. Ridderskap?! och Aoelus Ledamöters wägnar,- I^uäv. delsnäsr^röm. Pä Högwördige Präste-StänvelS Ledamöters »vägnar, Okrisr. ^Vaklin. Pä Högtärade Borgare-StändetS Ledamöters »vägnar, ?. Orsivssmukl.
In fidem protocolli Carl Fr. Maneck 1798 d.(en) 5. aug.(usti) inkallades sochnmännen i sochnstugan och sedan det blifvit tillkännagifvit för dem, at sergeanten vid K. (ungliga) Söderm.(anlands) Infanterie Regemente H(er)r Carl Näsbom ärnade hos K.(ungliga) patriotiska sällskapet upgifva de förbettringar och planteringar han g(j)ordt på en aldeles oländig park, sedermera Fogelönäs kallad; så uplästes et ingifvit skriftel(ig)t betyg häröfver, bevitnat af 3ne ärl.(iga) män. Efter upläsandet häraf intygades af alle närwarande, at sergeant Näsbom med ganska mycket arbete och möda så förbettrat denna förr aldeles oländiga marken, som det ofwannämnde betyget innehollar, under önskan, at K.(ungliga) patriot.(iska) Sällskapet gunstigast taktes med någon belöning ihågkomma denna man, som ännu fortfar i sin annalkande ålderdom och under knappa villkor, at wara idog och flitig wid skötslen af åker, äng och planteringar. Slutel(igen) beslöts, det sochnstemmo protocoll häröfver skulle uprättas, för at til K.(ungliga) patriotiska sällskapet insändas tillika med det skriftel.(iga) betyget. Jn fidem protocolli C. F. Maneck Föregående Protocoller uppläste och ärkände Eric Carell A. Blomberg Carl Carls Son Högsiötorp Lars Nilsson Nämndeman 1798 d.(en) 7. Oct.(ober) hölls allmän Michelsmässo Sochn-stemma med St. Malms resp.(ective) församl.(ing). § 1. Sedan sisthollne protocoller blifvit upläste, vordo de godkände och underskrifne. § 2. Att usla och torftiga enkan Kerstin Jonsd(otte)r från Hartorp fått intaga det i fattighuset ledigt blefna rummet, hadde ingen at påminna emot. $ 3.
Utsk. föreslår, att man skall åtnöja sig med den gamla författningen och sprida kännedomen om densamma genom dess införande i Almanachorna, men Den 4 April f. m. 85 äfven om man på denna väg skulle kunna vinna ändamålet, så ligger likväl ett hinder härför i den omständigheten, alt i Almanachorna alltid brukar stå hvad som för ögonblicket är v ig t igast för allmogen att veta; så t. ex. står der f. n. en förklaring öfver decimal-systemet, och för ett pär år sedan stod der föreskrifter med afseende på choleran. Föregtde talare hafva tillräckligt ordat om fornlemningars värde för historie-forskaren, och jag vill derföre blott erinra om den sträfvan som förefinnes hos alla nationer, likasom hos alla individer, att äga minnen från sin barndomsålder. Till och med i Amerika, hvilket, som vi veta, bebos af en helt olika befolkning mot fordom, har denna sträfvan nått en stor höjd. Huru mycket lifligare bör den ej då vara hos oss, der allt kullurlif så nära sammanhänger med vår fordna historia? En omsorgsfull vård af fornlemningarne har äfven den stora fördel med sig, att den ger åt nationen en viss immateriel lyftning, hvilken ganska väl skulle behöfvas hos oss, der den egentliga bildningen ännu blott finnes hos de högre klasserna, utan att hafva trångt ned till de lägre. Derigenom skulle en finare bildning kunna spridas genom alla samhällsklasser ända ned till allmogen, och den immateriella riktning, som nationens bildning derigenom skulle få, skulle äfven bidraga att lyfta densamma i andra vetenskapliga frågor, ja — till och med indirekt förbättra dess moralitet. På dessa skäl får jag instämma i de af Hrr Landgren och Lallerstedt afgifna reservationer. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Om man först un dersöker hvad motionären har begärt, och derefter gör sig reda för innehållet af 1828 års författning, så tror jag att man skall erkänna, att Ulsk. icke gått orätt tillväga, då det framkommit med det förslag, som synes af Betänlct.
209 na medföra större olägenhet och skada * än Sorn kan befaras af de i Kungörelsen nämnde gropar och spår, hvilka genom färdandet midt på Vägen förmodas uppkomma, så vöre dock stadgandet om Föräldrars och Husbönders ansvarsskyldighet för, deras barns och tjänstehjons förbrytelser i berörde fall både i sig sjelf olagligt och stridande emot den allmänna Lag-regeln , att hvar skall sin sak ensam bota; Hvarjemte den anbefaldte fördelningen af Vitesböterne vore stridande emot Kongl. Brefvet den 26 Apr. I785 jemfördt rned Kongl. Förordningen den 30 Sept. 180!, hvaruti föreskrifves, att sådane böter, utan undantag af dem, som af Konungens Befallningshafvande ådömmas,och hvilka förut, likmätigt 10 Cap. 2 §• Utsökrt. Balken, Varit dess ensak, nu mera böra emellan Konungen och Åklagaren lika delas. Emot en annan af Välbemälte Befallningshafvande den 4 Mars nyssnämnde år 1814 utfärdad Kungörelse har jag likaledes anmärkt, att det deruti stadgade förbud emot så kallade Lekstugors hållande på Gottland, vid vite a£ Sex Riksdaler Tietiotvå Skill, för dert Husbonde eller Matmoder, sorn vid sin gård tilläto eller befordrade sådane Folksamlingar, och En Riksdaler Sexton Skill, Banco för hvarje person , utom Gårdsfolket, som dylika Lekstugor bivistade, hvilka böter för Utsocknesfolk skulle fördubblas, vore så mycket mera olämpligt, Som de vid Lekstugor uti Veskinde och Sjönhems Socknar förefallne oordningar, hvilka uti Kungörelsen uppgifvas såsom anledning till dess UtBihang till Riks-St. Proh 1S1 j och i 8lS. z:dra Sami, N:f 27,18. sio Justitia OmbtidstJl.
Direktion framställda anmärkningar rörande nämde inrättnings förvaltning, hafva sednast församlade Revisorer, som förskaffat sig del af Juslitie-kanslerns den 1 Juni 1854 lill Kongl. Majit afgifna underdåniga berättelse för nästföregående år, innefattande slutlig redogörelse för handläggningen af detta ärende, derutur meddelat en utförlig framställning af Juslitie-Kanslers-Embetets i målets vidtagne åtgärder; och ehuru Utskottet ansett sig vid detta tillfälle icke behöfva inför Rikets Ständer fullständigt redogöra för innehållet af Revisorernes ifrågavarande framställning, till hvilken Utskottet således, i afseende å nämnde frågas behandling uti dess särskilda omständigheter, får hänvisa, har Utskottet likväl trott sig böra omnämna, alt della vid flera föregående Statsrevisioner och Riksdagar afhandlade ärende numera blifvit slutligen afgjordt derigenom, att Justitie-Kanslers-Embetet förklarat sig finna grundade skäl och omständigheter icke vara för händer till åtals anställande emot Allmänna Barnhusets Direktion, för hvad i ena eller andra hänseendet blifvit emot dess förvaltning anmärkt och erinradt. Upsala Kongl. Universitet. % 54. (Rev.-ber. pag. 215.) Enär, bland de underdåniga utlåtanden och förklaringar, som åtfölja den tryckta och till Rikets Ständer öfverlemnade revisions-berältelsen, icke finnes någon underdånig för - Slats-Utskottcts Utlåtande N:o 18. 40 förklaring i anledning af de vid Upsala Akademis räkenskaper förekomne anmärkningar, har Utskottet ansett sig böra omförmäla, att en sådan förklaring är den 19 April innevarande år af Konsistorium Akademicum afgifven och af Kanslers-Embetet lill Kongl, Maj:t insänd samt derefter jemte revisions-berättelsen blifvit Utskottet meddelad; och som Utskottet af denna underdåniga förklaring inhemtat att hvad Revisorerne anmärkt, beträffande några felaktigheter vid dels Akademiens expens-medels-räkning och dels räkningen å bestridda utgifter vid ombudsmans-expeditionen, redan medfört åsyftad rättelse, torde ifrågavarande anmärkningar icke till någon vidare åtgärd föranleda.
— En sadan innehafware, säger jag, som pä förenämde sätt eller ock genom köpe-afhandling kommit i åtnjutande as en sä beskaffad Krono-lägenhet, bör i min tanka icke kunna räkna pa någon synnerlig säkerhet uti besitt» ningsräktcn, sa mycket mindre som denna sörman blott tillkommit genom Konunga-magtens enskildt» förordnande twärt emot Kongl. Brefwck af den 12 April 1748 pä Ständernas underdäniga tillstyrkan, att alla Kungsgärdar som moro cller blefwo ledige, jkulle Lorrtarrenderas genom auction, sä framt de icke wörö »vista Bnik eller Bertgwärk anslagne. Derjemte och i fall detta äberopade Kongl. Rescript icke skulle - Dsir i6 December. ivgr le wira lä allmänt kändt, lärer deremot icke kunna upsia någon okunnighet om Kvnunga-BalkenS 2 Cay. Landslagen, som säger art Kconogvdsen ej fä minskas eller abalieneras Kco-mn. Och ytterligare dä 1772 ars Regerings Form icke dertill ger anledning , icke en gäng siclfwa Säkerhet» acken, oaktadtall sin widstäckia omfattning, jynes den kunna lemna säkerhet ät Vefta besittningar; och hwarförs man icke heller i min tan» ka lärer kunna draga den slutsats alt Vefta arrende» förläningar äry löften, i Samhällets namn gifna af den som da ägde räll sörwalta desi egendom, helst en sadan förment rätt i alla sall icke kunde sträcka sig Uk« öswer dm tid den samma sjelf styrde land och Rike. k. Kurk. Herr Biskopp en Doctor IKn^ntaäius yttrade: I fräga» om perperuclla arrenden af Kungsgårdar och Kungs ladugärdar sörenar jag mig med de Respecuve Herrar Ledamöter af Högloft.
Ständers bepröfvande vördsamligen underställes. Stockholm den 8 ulii 1818. Stais-Utskottets Betänkanden. Riksens Högloft. Ständers Stats ■ Utskotts Memorial om några förändringar i Reglementet för Riksgälds - Contoiret. V id innevarande Riksdag äro af Rikets Höglod. Ständer åtskillige Reslut fattade, hvilka tora Riksgälds-Verket, och af sådan beskaffenhet, att dé böra intagas uti det vid 1815 års Urtima Riksdag af Rikets Höglofl. Ständer för Riksgälds Contoiret fäststäldte Allmänna Reglemente. Men, då detta Reglemente i allt öfrigt befunnits icketarfva någon ny redaction, samt fdrändringarne endast förekomma uti 2:dra och yrde Artiklafne; så har Stats - Utskottet låtit omarbeta desse 2.’ne Artiklar. Och torde, i händelse vid redactionert af de ställen, som skola undergå förändring, och hvilket af närlagde Förslag närmare inhämtas, något icke skulle vara ast anmärka, ifrågavarande 2.ne omarbetade Artiklar, i likhet med hvad som ske.tt vid 1812 års Urtima Riksdag i Örebro med alet vid *809 och 1810 årens Riksdag fasfstäUPte Allmänna Reglemente för Riksgälds-Contoiret, få utfärdas under benämning af Förändringur och Tillägg uti (let vid 1815 ars Urtima Riksdag af Riksens Ständer för Riksgälds - Contoiret utfärdade Reglemente, som i allt öfrigt blifver till efterrättelse gällande; gjorde och faststälde vid Urtima Riksdagen i Stockholm är 1818. Hvilket Rikets Höglofl Ständer» närmare bepröfvande vördsamligen underställe». Stockholm den 8 Julii 1818. Bihang till Riks-St, Frät. ig# j$t$. «o66 Ståts-Utskottets Bettini anderi!
M:t i Nåder föreslagna öfverflyttning till Första Hufvud-Titeln af 32,000 R:dr utaf det å Sjunde Hufvud-Titeln uppförda anslag till byggnader och reparationer i Stockholm, 62,000 R:dr, hafva Rikets Ständer, enligt hvad redan i den angående verkställd reglering af utgifterna under förstnämnde Hufvud-Titel aflåtna underdåniga skrifvelse är vordet anmäldt, bifallit, hvadan ifrågavarande anslag å Sjunde Hufvud-Titeln blifvit minskadt med ett motsvarande belopp, eller till 30,000 R:dr, Bih, till R. St. Prot. 1845. 10 Sami., t A/d. 22 iyo Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, No 8j. 9:o Då Rikets Ständer, af skäl, som i den angående regleringen af utgifterne auder Riks-Statens Andra Hufvud-Titel aflåtna underdåniga skrifvelse blifvit anförda, funnit sig icke böra bifalla dea af E. K.
De kallades ock hans naturliga barn, hvaremot de, som aflades med lös qvinna, hänfördes till oäkta harn i vanlig mening; och då de sistnämnde helt och hållet uleslötos från all lott i fadrens qvarlåtenskap, tillädes de förre vanligen en viss del deraf, som dock var olika i de olika landskapslagarne. Denna del var emedlertid alltid mindre än den, som tillkom äkta barn och arfvingar samt kunde ej eller tagas ur slägtjorden, från hvilken oäkta barn städse voro uteslutna, ehuru deras rätt i moders qvarlåtenskap i öfrigt nära nog var lika med äkta arfvingars. Men i samma mån som Kri stendomen ' djupare inträngde i, folkets tänkesätt, i samma mån, sorn denna läras högre uppfattning om äktenskapets sedliga natur gjorde sig gällande, inskiänktes de utom äktenskapet aliade barnens rättigheter; och slutligen erkände lagstiftaren endast de rent menskliga pligterna mot dessa barn, eller skyldigheten lör fader och moder alt dem föda och uppfostra tills de sig sjéllve nära kunna, på sätt 7 § i Ärfda-balkens 8 kapitel bjuder. Grundsatsen biglig aifsrätt allenast uppkommer genom lagligt äktenskap erliöll således härigenom sin fulla utsträckning i lagstiftningen. Man såg ock i äktenskapet enda grunden för familjen — slägten, och i tägten rolen lill arfsrällen; och derför kallades blott slag teus äkta medlemmar arfsborna. Emedlertid hafva våra lagar sökt att, utan kränkning af berörde grundsats, åt utom äktenskapet födda barn bereda de rättigheter, som de Lag-Utskottets Betänkande, N:o 14. 3 blott beviljat slägtmedlemmarne; och derhän syftar stadgandet, att ett i lönskaläge afladt barn är äkta om fadren derefter ingår äktenskap med modren eller henne äktenskap tillsäger. På så sätt blir barnet legitimeradt såsom en medlem af slägten. Enahanda grundsatser hafva ock i andra länder gjort sig gällande, om än i annan form. Men för att åtnjuta rätt i föräldrars qvarlåtenskap har offentlighet å föräldrarnes sida i allmänhet ansetts af nöden. Så finnér man hurusom hos de öfrige
Jemte det att Fransiska ar den mildaste, outtröttligaste hjelpare för sina fattiga patienter, har hon uppsökts af ett ratt stort an. tal vii1 bergade damer ur den högre samhällsklassen, hvilka betrakta det som en valgerning att ega en qvinlig läkare, i t hvilken de kunna anförtro sig. Doktor Hewiettc Tiburtius-Xirschfcfdt ar Berlins första tandlakarinna. Danska till börden, och född p5 den lilla hafombrusade ön Sylt, led hon bittert af danska krigets olyckliga utgang, var bosatt någon tid i Kiel och följde slutligen en 3 ' 35 vsninna till Berlin, dcr hon undcr sökandet efter utväg till sjelfförsörjning Toll på den tanken att utbilda sig till tandläkare. Efter förberedaiidc öfningar, och sedan hon försakrat sig om kultusininisterns löfte. att hon i franitiden skulle bersttigas till examen ocli praktik i Herlin, begaf hon sig, med understöd af sina cgna och sakens vänner, till I: iladelfia, Atcrkoni efter 2: ne 5rs kurs 1869 till Berlin och liar scdan der cgnat sig, med vaxande framghg, sarskildt åt barncns tandsjukdomar. Scdan 1872 lefver hon i lyckligt aktcnskap med förste stabslakaren D r Tiburtius. Efter slutadt förniiddagsarbetc &amp; dar hon nicd öniliet ocli praktiskt försthd sina barn ocli sitt Iiusli. ' ill och slutar dagen under förtroligt aftonsamqviini med sin man ocli hans syster, hvartill ofta koninia några få intelligenta ocli undcrhållaiidc gastcr. Vid uppgången till bostaden liar man den sallsyrita aiiblicken af trennc läkares adresser på en ocli sanima tafla. Fru Hirschfclds exempel har följts af elfva hennes landsmaninnor, Iivilka alla studerat i Amerika och nu praktisera i hemlandet. Utoni de båda här namnda lakarinnorna i Berlin, har Tyskland annu en qvinlig läkare, fru Adam Walter, bosatt i Frankfurt.
Kongl Maj: t har beslutat i enighet med Ständernas förslag. Stockholm den 4 augusti 1818. O E LAGERHEIM Kungörelse angående den under Kongl Maj: ts resa till Norge, i nåder tillförordnade regeringen. Stockholm den 5 augusti 1818. Denna dag kommer Vi att företaga en resa till Vårt konungarike Norge. Med på resan följer Vår kärälskeliga son, kronprinsen. För att regeringsärendena inte skall hindras under Vår frånvaro har Vi förordnat 4 ledamöter av Vårt statsråd, nämligen: Justitie stats ministern greve Fredric Gyllenborg, En av rikets herrar, greve Mathias Rosenblad, Statsrådet, friherre Rudolph Cederström, Statsrådet, greve Adolph Göran Mörner att i enlighet med instruktion i regeringsformen föra regeringen. Vi bjuder och befaller härmed samtliga ämbetsmän och tjänstemän och övriga undersåtar, att lyda och efterkomma deras beslut. Vi har med egen hand underskrivit detta. Stockholms slott den 5 augusti 1818 CARL JOHAN Kungörelse angående böter för rusthållare, som efter Mikaeli tiden utsläpper ryttarhäst på gräsbete: Stockholm den 7 augusti 1818 Enligt förordningen av den 11 februari 1695 förbjuds rusthållare att släppa rusthålls hästar på bete efter Mikaeli tiden. En del rusthållare har inte ställt sig denna förordning till efterrättelse och hästarna har blivit sjuka, till skada både för Kronan och rusthållaren. Nu fastställs ett vite på 10 riksdaler för den rusthållare som vansköter sina hästar. Böterna tillfaller krigsmanshuset. Stockholm den 7 augusti 1818 JOH AUG SANDELS Kungörelse till rättande av en misskrivning i den till fredstraktaten i Fredrikshamn med Hans Maj: t Kejsaren av Ryssland avslutade additionnelle act den 10 september, 29 augusti 1817. Stockholm den 13 augusti 1818. Står att staden Kristiania i Norge har blivit uppförd som nederlagsplats för ryska handelsvaror istället för Kristiansand, vilken är den rätta platsen. Stockholm den 13 augusti 1818. På dragande kall och ämbetets vägnar. Nils v Rosenstein, J W Lannerstjerna, W Carpelan, E Bergstedt, C G Kökeritz, Ehrenborgh, Quiding, Lagerheim.
A nyo föredrogos och biföllos följande den 25 dennes på Bordet lagda Betänkanden: 1:0 Från OeconomieUtskottet, i anledning af väckt fråga om afskafFande af eller förändring uti Krono hjelpedagsverkens utgörande. o ' J H 2:0 Fran Lagutskottet, angående'förändring i Borgenärs Eden. Upplästes å nyo och godkändes, till den kraft och verkan 56 §. Regeringsformen innehåller, ConstitulionsUtskoltets den 22 Juli på Bordet lagde Memorial, i anledning af den af Högvördiga PreSlStåndet gjorda anmärkning vid Utskottets förslag till förändring i 5 §. 1 morn. Tryckfrihetsförordningen. Å nyo föredrogs Högvördig PrestStandets sedan den 20 Juli på bordet hvxlande ProtocollsUtdrag, angående medel till no - grannhets finnande vid RiksdagsBeslutetS Den 27 Juli e. m. samt BevillniiägsFörordninvens ren<;hrifnrng, collaljonei ing, expediering oell b< i irårande till trycket. Herr Spaldencreutz, Arvid, uppl iste följande; Redan den ijrde sistlidne April b , jag den äran föreslå, att 2 a 3 pers . af hvarje Stånd skulle utses, hvilka u. namn af ett RevisionsUtskott vid slo' f hvarje Riksdag skulle granka alla - tioners öfverensstämmelse med Rikert.- n ders underdåniga önskningar och Be lu _ Men mitt förslag ''ann e) d< n miud-la 1: pmärksamhet, ty min röst var säkert för olie. tydelig att börås, äfvtn för dt t upplysta C mjstitutionsUtskottet, i afseende på min den igtde sistlidne April föreslagna tillökning i JustitieOmbudsmans Insn uciionen.
Utskottet förmodar för öfrigt, att, så vida de enskilde Bankerne hädanefter komma att förvaitas med samma försigtighet och omsorg som hitintills, desamma kunna umbära allt serskildt biträde från Stats-Bankens sida, helst de derförutan förmått ej allenast bilda sig och bereda icke obetydlig vinst åt vederbörande delegare, utan äfven förvärfva ett tilltagande allmänt förtroende. Vid sådant förhållande betviflar Utskottet så mycket mera, att de enskilda Banker, hvilka fortfarande inskränka sin rörelse och verksamhet inom den af behofvet och försigtigheten utstakade gräns, skola vilja underkasta s;g alla de vilkor och controller, hvilka måste vara oskiljagtigt förenade med försträckningar af ifrågavarande beskaffenhet, sorn det visat sig, att dylika Banker kunnat, utan svårighet, på utländsk ort erhålla creditiv-biträde. Med afseende å hvad sålunda häremot förekommit och enär nuvarande enskilda Bankers organisation och rörelse icke grunda sig på någon i stadgad ordning tillkommen, ehuru för dem, enligt hvad Rikets Ständer vid sista Riksdag förklarade, högst nödvändig lagstiftning, finner Utskottet sig icke kunna annat än afstyrka Rikets Ständers bifall till ofvan omförmälde förslag. Stockholm den September 1840. Ank. till Exp» Utsk. den 17 September, kl» 2 e. m. Utlåtande öfver väckta frågor om af sättande utaf en fond i Rikets Ständers Bank, att användas till lån mot pant af ritorr Spanmål.