Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stat ifrån 2sdra TIufvudTiteln, den matte till den 3:dje HufvudTiteln öfverflyttas. Benämningen flyttning förutsätter dessutom, att hvad från ett ställe till ett annat öfverföres , icke meia, eller åtminstone så länge en sådan förändring fortfar, på det förra kan qvarstå. Och som Utskottet i alla fall, vid den definitiva Statstegleringen eller i det förslag till RiksStat, som kommer att till R. St:rs bifall öfverlemnas, ej underlåter, alt behörigen iakttaga det beslut som R. St:r äfven i detta afseende fatta; så anser Utskottet all vidare åtgärd än den redan föreslagne härutinnan öfverflödig. I anledning af det inom Iiederv.' BondeStåndet gjorde yrkande om nedsättning i de för de Militaire Ledamöterne anslagne arfvoden, finner dock Utskottet lämpligt föreslå: det tillägg i R. St:rs blifvande underd. skrifvelse, rörande öfverförandet af KrigsHofRättens Stat på 3:dje HufvudTiteln: att B e t ä n k a n d e n_, 3V:o 9.37. 81 alt berörde arfvoden böra utbetalas ”till redan stadgadt belopp för dem, som lill sådan tjenstgöring ifrån annan ort inkallas, men med 33f procents fö rminskning deruti, då i Stockholm stationerade Militairpersoner till samma befattningar utses.” De nya tillstyrkanden, som, i följd af inom RiksStånden gjorda anmärkningar vid Utskottets förut afgifna förslag till andra HufvudTitelns reglering, här ofvan blifvit R. St:rs pröfning understäldte; nemi. att lönerne för de fyra StatsSecreterarne samt för HofCancelleren och JustitiaeCancelleren ökas ytterligare med 5oo R:dr för hvardera, eller tillhopa . R:dr 3,000: ■? att, med ljuspenningarnes bibehållande för Ordinarie samt Extraordinarie Embets-och Tjenstemän, anslaget till Skrifmaterialier och Expencer m. rn. ökas med
Ständer skulle finna lämpligt, att i underdånighet utverka Kongl. Maj:ts Nådiga Befallning till anställande af laga åtal emot Vederbörande, sorn. genom efterlåtenhet på ett eller annat sätt möjligen gjort sig till ansvar skyldige, på det att slike för allmänna säkerheten vådlige händelser må, under strängaste efterlefnad af hvad 38 § uti 1734 års Landshöfdinge-Instruction och Kongl. Brefvet den 20 November 1798 bjuda och förmå, hädanefter i tid afböjas eller upptäckas. Revisorers Berättelse. 6i3 Uti 5 § af x 812 års Kongl. AfskrifningsReglemente finnes dessutom tydligen förordnadt, att alla Magazinsrum, till deras cubikrymd, böra på platta dertill gjorda och vid väggarne upprättade jernlänkar utmärkas xned vissa afdelningar, hvarå vid hvarje afdelning cubikmåttet står antecknadt, i det närmaste utvisande tunnetalet af den i behåll varande persedeln, på det att vederbörande Magazinsdisponenter må med desto mera lätthet kunna utröna Magazinsbehållningarne. Förenämnde stadgande, som åsyftar och innebär Kongl. Maj:ts och Kronans säkerhet, lärer dock icke vara vid Krono-Magazinen i allmänhet handhaft, hvilket Revisorerne till Ramgen rättelse anmärka, i den afsigt att genom ett noggrannt iakttagande äfven af hvad Reglementet i berörde afseende föreskri('ver, halancer, så vidt möjligt är, må blifva undanröjde. På sädane ställen, der sidopaneler och afdelningar i Magazinen saknas, höra utan särdeles svårighet och kostnad Magazinsbottnarne sättas i det skick, att uppmätning af Magazins-rymdens cubik-innehåll i ofvanskrifne ordning må kunna verkställas.
Före förordningen af den 31 maj 1793 skulle tullaf-gifterna enligt regeln betalas genast vid varornas införande. Ett undantag härifrån fans blott för Kjöbenhavn och några andra ställen, hvarest det var tillåtet att mot ett års kredit taga varor af inalles 13 olika slag på upplag underegarens och tullens lås, ett upplagssätt som närmast torde kunna jemföras med nuvarande transitupplag i privat packhus. Dessntom medgafs handlande i Kjöbenhavn likaledes ett års kredit på tullen för vin, bränvin och vinättika, under vilkor att säkerhet stäldes för tullens riktiga betalande. Dessa varor torde hafva öfverlemnats till egarens fria disposition, så att förhållandet med dem mera likçat det nuvarande kreditupplaget. Detta inrättades först genom ofvannämnda förordning af den 31 maj 1793. Genom den fÿra år senare utkomna förordningen af den 1 februari 1797, hvilken såsom förut är sagdt, fortfarande är gällande, blef kreditupplagsinstitutionen närmare utvecklad och bestämd. Denna efter dåvarande tids åskådning synnerligen liberala förordning gjorde ett slut på det inskränkta kreditförhållandet och visade ytterligare i detta afseende sin liberala tendens genom att lemna de allra flesta varuslag, långt flera än nu är fallet, tillträde till kreditupplag. » Det är kreditupplag », säger sistnämnda förordning, » när främmande tullpligtiga varor, med kredit för de af-gifter, som eljest skulle utgå vid införseln, genast förtros egaren i egen värjo ock till egen disposition, mot att in-förselafgifterna sedan erläggas, derest varorna förblifva i landet, men deremot de varor, som utföras till främmande och fria orter, afskrifvas i upplaget, » Enligt regeln är h var je till handel berättigad borgare, som är bosatt i de städer i Danmark, hvarest främmande varor få lossas och förtullas, berättigad att taga varor på kreditupplag. Men hvad sär-skildt Kjöbenhavn beträffar, finnes det inskränkande stadgande, att kreditupplagsrättighet der endast medgifves de handlande, som hafva handelsrätt såsom » Grosserere » eller också äro medlemmar af de särskilda s. k. handelslaugen och enligt dessas stadgar äro berättigade till att handla en gros med de varor, hvarmed de idka minuthandel.
15 följd hvaraf, och med hänseende till det långa afståndet från stifts-stadens fullständiga högre elementarläroverk, Eikets Ständer finna den föreslagna utvidgningen vara af verkligt behof påkallad, men anse verkställigheten af densamma, i betraktande af de vexande svårigheterna att få lärareplatserna med lämpliga personer besatta, i likhet med hvad i likartade fall vid sistlidne riksdag af Eikets Ständer beslöts, böra något uppskjutas. Då emellertid vid läroverket i Nyköping förhållandena blifvit så ordnade, att utförandet af den nu föreslagna förändringen derstädes torde kunna med jemförelsevis större lätthet försiggå, torde verkställigheten kunna begynna med läseåret 1865 — 1866; och hafva alltså Eikets Ständer, under nyss omförmälda förbehåll, för läroverkets i Nyköping utvidgning beviljat det af E. K. Maj:t äskade belopp, 7,500 E:dr. 22:o
Denna nya förordning utkom i Juni 1739 och var till sin uppställning och sina grunder öfverensstämmande med den förra författningen samt stadgade i de flesta fall enahanda afgiftsbelopp, isynnerhet hvad de högsta och lägsta afgifterna för de under samma klass förda skattskyldige beträffade; men den sednare innehöll flera underafdelningar och var således vidlyftigare samt upptog en mängd tillkomna tjenstebefattningar. På sätt i riksdagsbeslutet tillkännagafs, hade för allmogens hemmavarande barn och tjenstefolk, från 1739 års början till slutet af år 1742, medgifvits en fjerdedels lindring i lönoch 1741 års bevillning. 1743 års bevillning. Genom den nya förordningen ålades Landshöfdingarne och magistratspersonerne i städerna samt Häradshöfdingarne på landet att med vissa adjungerade af hvart och ett Stånd, efter inhemtad underrättelse om hvarje skallskyldigs belägenhet, verkställa enahanda taxering, som i 1734 års bevillningsförordning stadgades i afseende på dem, hvilka antingen efter förmögenhet skulle utgöra meranämnda afgift eller icke vore i förordningen omnämnde; hvarjemte åtskilliga närmare föreskrifter om dessa taxeringsförrättningar meddelades. Dervid förordnades bland annat, alt från Hofrätterna och Kollegierna samt regementen och kårer skulle infordras personella, på stater och aflöningslistor grundade förteckningar. Lönoch betalningsr afgiften skulle allestädes erläggas å den ort, der den skattskyldige hade sm beställning eller vore mantalsskrifven, utan att afseende finge fästas derå, att han annorstädes hade egendom och der betalt samma afgift.
St:s sida, såsom Utsk. ganska frikostigt uttrycker sig, enär hufvudsaken ej är af Utsk. upplyst, nemi. huruvida dessa inrättningar hafva beredt ömsesidiga fördelar för resande och skjutsskyldiga. Det är mera likgiltigt, huru många mil de tillryggalagt och om de deraf ägt någon eller ingen behållning. Deremot måste man veta, huru många resande de fortskaffat i förhållande till använda hästantalet; och jag hade väntat att uti Utsk:s betänk, finna detta ämne först vara utredt, enär Utsk. visar så särdeles mycken frikostighet att tillstyrka deras understödjande med statens medel. Då man ej, lika med Utsk., antager för afgjordt, att dessa inrättningar förtjena så mycken frikostighet å Styrelsens eller R. St:s sida, önskar man, att Utsk. derom närmare upplyser, isynnerhet som Utsk. torde hafva lättare tillgång, än hvarje enskild riksdagsman, på dertill beliöfliga handlingar. Enligt de uppgifter, jag erhållit, är den diligence, som går emellan Stockholm och Upsala, bäst motsvarande ändamålet och fortgår med entreprenörens egna hästar, hvarigenom den ej borttager dragare från jordbruket, hvaremot den erhållit tillstånd att motsvara en del af hållskjutsen emellan Stockholm och Upsala genom frivilligt accord för 24 skjutsskyldiga hästar i veckan å hvarje gästgifvaregård, som derunder 4 gånger passeras. Huruvida den fortskalfar ett motsvarande antal resande har jag ej fått utredt. Skulle någon brist deruti linnas, ökas reservens besvär de dagar, diligencen passerar.
Vi håfve dock der. jemte stadgat, att, om Vare till granskning af StatsBankooch Riksgälds-Veikens Räkenskaper och Förvaltning förordnade Revisorer skulle under granskningen i Magazins-Direktionen finna de af Oss vid denne Riksdag faststälde grunder för Föivattningen af Magazins-Inrättningens från Ba nken erhållna Kreditiv vara uppenbarligen öfvert rädde , må Revisorerne, i ett sådant oförmodadt falt, ega rätt hos Bariko-F’ullmäktige inställa utbetalningen eller i vanlig väg påbjuda indrifningen af Kreditivet till det belopp, att blott halfparten deraf återstår , likväl »ålunda, att Beslutet skall vara genom omröstning bifallet af Två Tredjedelar ibland Revisorerne, att aldrig mer än hälften af Kreditivet skall vid sådant tillfälle inställas eller indragas, att tiden för denna indrag, ning må af Revisorerne bestämmas på sätt de fin-] na nödigt och lämpligt, då någon våda af en slik åtgärd icke synes kunna befaras , samt slutligen att Revisorerne böra hos Kongl. Maj:t om förhållandet göra underdånig anmälan. För öfrigt åberope Vi Oss allt hvad Vår underdåniga Skrifvelse den 14 i denne Månad uti dessa och de flera med Ma.gazins-Inrättningen gemenskap egande ämnen mförligare innehåller. X anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition den 12 sistlidne Juni örn serskilda medel och utv ägar till upphandling af Spanmål och afvarjande af en befarad Spanmålsbrist, håfve Vi, jemte åtskilliga andra genom underdånig Skrifvelse deij 16 i denne Månad föreslagna medel, vidare 1 >esluiit: Riksdags-Btslutéf. 717 1. Att den, enligt
Carl Snoilskys skilsmässa från hans första hustru 1879 och hans omgifte 1880 med grevinnan Ebba Ruuth väckte på sin tid stor skandal i Sverige och kommenterades livligt i pressen. Det gamla agget mot honom fanns fortfarande kvar inom vissa kretsar när Snoilsky med sin familj återvände till Sverige 1890 från sin mångåriga landsflykt. När VB i Stora boken skriver av minnesrunan över Snoilskys första hustru är detta inte utslag av något nyvaknat intresse för diktaren. I sin Studiebok 1 har hon kopierat 2 dikter av Snoilsky och i Studiebok 2, som mest innehåller anteckningar från 1879 har hon flera gånger skrivit av tidningsnotiser om ”skandalen”, så som denna (sid. 231 f.): ”Den Snoilskyska historien har inträdt i ett nytt skede. Grefvinnan Snoilsky har vid härvarande rådhusrätt sökt skilsmessa från sin make. Sjelf vistas skalden, efter att hafva tillbringat sommaren i trakten af Genève, för närvarande i Nizza. De flesta här döma honom strängt; alla hafva ett djupt deltagande för den öfvergifna, ädla och hjertegoda makan – men må vi minnas Tegnérs ord: ’icke mätte du den börda, ödet på hans skuldror lagt!’ Snoilskys närmare bedyra, att han, oaktadt allt hvad lifvet anses bjuda bäst, i rikligaste mått slösats på honom, var den olyckligaste menniska de lärt känna. Från fosterlandet kan dess nu lefvande störste skald emellertid för alltid anses biltog. [... (Eslöfs tidningar 12 Nov. 1879) Händelsen var på allas läppar o. kommenterades i alla tidningar. För VB hade Snoilskys svåra steg dock mer än sladderintresset. Hennes almanacka från 1879 visar hur hon under vår och försommar våndades under sin längtan och saknad efter sin ”dear brother”, Charles de Quillfeldt, samtidigt som hon pinades av sin oärlighet emot maken. 23 juni skriver hon: ”What a good husband I will love him, for he loves my brother.” Det ligger nära till hands att antaga att hon starkt levt sig in i Snoilskys beslut och dess konsekvenser.
I afseende på Länets allmänna beskaffenhet och indelning kunna ganska omfattande och sakrika upplysningar för öfrigt inhemtas uti de af trycket utgifne arbeten, nemligen »Topografiska och Statistiska uppgifter om Westerås Län» tryckt 1842 och uti »Beskrifningen öfver Westerås Län af Wilh. Tham» tryckt år 1849. — Hvad indelningen beträffar, i afseende på de ärenden som röra Bergväsendet, torde böra anmärkas, att detta Län förut omfattade delar så väl af Österoch Vester-Bergslagernes, som af Lindes och Ramsbergs Bergmästaredömen, jemte Sala Bergslag, som utgör ett särskildt distrikt under Bergshauptman styrelse, samt att här fanns ett helt Bergsfögderi, nemligen Norbergs och Skinnskattebergs Bergsfögderi, och att en del af Länet dessutom lydde under Lindes och Ramsbergs Bergsfögderi, men att nu mera, enligt Eder Kongl. Majits nådiga skrifvelse till Dess och Rikets Bergs-Kollegium den 6:te Oktober 1854, den förra indelningen är så förändrad, att hela Länet, med undantag af Sala silfververk, utgör en del af Fjerde Bergmästare-distriktet, hvilket omfattar Stora Kopparbergs och Westmanlands Län, med undantag af Stora Kopparbergs grufva och Sala silfververk; och hafva Bergsfogde-tjensterne blifvit indragne, i följd hvaraf indelningen i Bergsfögderier förfallit; varandes Bergsfogdarnes debite - 5 ringsoch uppbörds-befattning numera öfverflyttad på Håradsskrifvarne oell Kronofogdarne i orten. Hvad den ecklesiastika indelningen af Länet beträffar torde här böra anmärkas, att egendomen Strömsnäs, hvilken är belägen mom Simtuna sockens rågång och af alder tillhört
I afseende på de enkla pannor> som hä-'- 72 Fröt, Utdrag den a3 Sept. i82g. danefter fa begagnas, bibehölls Tariffen i 182 i års Kungörelse oförändrad; men angående tillåtelsen till nyttjande af sammansatta eller enila Pistoriska Verk samt deras beskattning, antog Ståndet till alla delar hvad Utskotten i sista Betänkandet, N.'o 16, föreslagit; i följd hvaraf uti 3 §. af r Art. kommer att göras det af Utskotten jemväl föreslagna tillägg. 3» 4> 5> 6, 7, 8, 9, io, ii och 12 §§. Gamla redactionen gillades. Om Brännvinsbrännings redskapen. 1 §• Ståndet vidblef sitt förra beslut. 2 §. Gamla redactionen bibehölls, med den förändring, att orden : 11 ej må Brännvinspanna förfår diga s af större rymd, an po kannorsutgå och .i stället införas: ‘■‘ej må Brännvinspanna förfärdigar af större rymd än sorn i denna Författning blifvit tillåten.“ 3 och 4 §§. Gamla redactionen bibehölls. 5 §• Ståndet förblef vid sitt förra beslut, med antagandé af den förändring, i afseende på det af Utskotten föreslagna tillägg i andra morn., som Preste-Ståndsf gjort. 6 §• Pral. Tltdrag datt ii Sept. i§29- fi 6 §. Den af Borgare-Ståndet antagna tedaction gillades, med tillägg, att, i afseende på maskvärmares mätning och stämpling, bör förhållas efter 3 §. Gamla redactionen bibehölls. 7 ^ Gamla redactionen gillädés, med tillägg af orden: “djvensom mdskvdrmare," efter ordet: “lösbröst. “ 8- §•
Förordningen den 19 December 1827 om hemmansklyfning och jordafsöndring må gälla äfven i afseende å Säteri-, Rå- och Rörssamt Frälsehemman, m. m. XLII. 47• — angående inköp af Kronohemmanet Holm i Norra Helsingland, för att till boställe för Häradshöfdingen, Kronofogden och Häradsskrifvare!! i samma ort användas. XLII. 202. — angående anslag af medel till uppbyggande, iståndsättande och underhållande af åtskillige Länshäkten m. m. XLII. 202. i anledning af verkställd granskning utaf de till Allmänna GarnizonsSjukhus-Byggnaden anslagne medels förvaltning, XLII. 203. — i anledning af verkställd granskning af Räkenskaperna och förvaltningen utaf de till Allmänna GarnizonsSjukhusets i Stockholm underhåll anslagne medel. XLII. 2o3. — angående förklaring och tillägg i Kongl. Kungörelsen af den 17 Mars 1824 om ekonomiska besigtningar å KyrkoherdeBoställen 111. m. XLII. 2o3, angående Åbooch Besittningsrätten till Kyrkohemman i Halland. XLII. 2o3. —- angående befrielse från rotering för Ca» ppllansBoslällen, samt om lindring der - \ 185 uti för vissa hemman i Jönköpings Län. XLII. 2o3. Expeditioner till Konungen, Rikets Ständers, angående VexelControlleurs-befattningarne, samt om derföre erforderlige kostnader. XLV. 361. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss rörande den forsel-ersättning, som till StatsYerket bör erläggas af de räntegifvare, hvilka blifvit befriade från skyldigheten att in natura leverera hö och halm till Hofstallet. XLV. 36i. — angående BevillningsStadgans tillämpning för år 1824 och påföljande år vid hemmansvärdets nedsättning i vissa Län. XLV. 36i.
Bland de författningar, hvilka han såsom finansminister k o n t r a s i g n e r a d e, må nämnas n y mellanrikslag, n y myntlag, förändrad författning för enskilda baDker med rätt för dem att utgifva egna banksedlar samt kungörelsen om tackjärnstiondets upphäfvande. Med sistnämnda lag fullbordade Wssrn ett långvarigt arbete till bergsbrukets fromma, för hvilket han belönades med Järnkontorets stora medalj i guld. Efter afgången från statsrådsämbetet utnämndes Warn till t. f. president i kommerskollegium, hvilken plats han lämnade 1891. Hvad den textila industrien vidkommer var den å utställningen representerad af ett betydligt antal stilsköna alster i form af portierer i olika färger och med förtjusande fruktoch blomstermotiv, gardiner, dukar och en mångfald af soffoch hvilkuddar i de ' mest skilda mönster och af olika material. Bland dukarne väckte särskildt en bordduk af röd boj med motiv af stiliserade, flygande hägrar, aftecknande sig mot en blå bård af stiliserade vågor, de besökandes lifliga uppmärksamhet. Denna " duk är synlig till höger i ekmöbelsrummet. Aktiebolaget Svensk Konstslöjd, som numera står helt och hållet under artisten A. Wallanders konstnärliga ledning, inflyttar nästkommande april i en; ny och större lokal i huset n:r 3 vid Norrmalmstorg. FRAN VÅRA AKTIEBOL. SVENSK KONSTSLOJDUTSTALLNINGS ILLUSTRATIONER. TPTT NYTT PBIV ATP AL ATS IHUFVUDSTADEN. ~ Från Stockholms sedan gammalt mest aristokratiska gata, Västra Trädgårdsgatan, meddelar Idun i dag exteriören af ett nyrestaureradt f. d. adelspalats. Det är det gamla, förut den grefliga ätten Brahe tillhöriga huset framför Landtmäteribackens öfre mynning, som nu af slottsarkitekten Fredr. Lilljekvist iklädts den vackra arkitektoniska dräkt, vår illustration anger. Stilen är, som synes, till sin väsentliga del barocken, med anslutning till svenska motiv.
Ar sa gammalt till sin inrättning, att vederbörande nu för tiden och allt sedan 1702 ärs Brand öfvergick Upsala Stad med Hospitalet, då de mästa Skrifter och Handlingar uppbrändes, ej kunna derom gifva behörigt besked; likväl skall af ett eller annat ännu i behåll varande Bref och Document deri anledning gifvas, att detta Hospital uti Catholska tiden skall Ståts-Utskottets Petänkanden. 2639 af då varande Årke - Biskopen Nicolaus Ellonis och Domprosten Anders And. vara aldraförst anlagdt, och sedermera af private Personer för* sedt med Donationer af Hemmans - Räntor och Krono-Tionde, såom ock, att Konung JOHAN lil igenom Dess Donations-Bref af d. 14 April 1575 och d. 26 Julii 1582 samt Konung GUSTAF ADOLPH d. 22 Junii 1619 gifvit det a t sk i 11 ige förmåner och tillökningar på dess inkomster; Hafvandes Hospitals - Föreståndarne ingen säkrare underrättelse om Hospitalets inkomster att tillgå, än hvad den år 1712 den 30 October af Kongl. Kammar - Collegio utfärdade Stat det tillägger. Efter ett ingi.fvit Förslag eller Utdrag af 1754 års Hospitals - Räkning, består inkomsten uti Hemmans - Räntor af 61 Mantal, samt en Ladugård 1J Hemman, Nortuna kallad, sorn brukas till hälften och bestiger uti penningar 417 D:r 23 ör. och Afrads-Spannemå! t 26. Tx, jemväl uti anslagne Krono - Tionde - Spannemål af åtskillige Socknar omkring Upsala 320 Ttr 6 fj:r, Intresse a.i‘ utlånte Capitaler 2 54 D;r, BidderiPungoch Arm bösse-Penn ingar 243 Daler. Ingifts och Inskrifningspenningar a2oD:r personen, som inkommer, 240, U Hushyra och. D:r 19 öre.
Om man vid förslaget om 5 procents-obligationer förenade den omständighet, att någon annan fond anslogs till ränta och capital-afbetalning, än Bankens vinst, så skulle jag tillstyrka 5-procent-systemet; men då man ej det gör, utan det i alla fall är af Banken som räntan och capitalets sluteliga betalning skall utgå, ser jag ej hvaruti någon väsendtlig skillnad ligger i afseende på Bancosedelns värde. Det blir i alla fall Banken som ansvarar för värdet af sedlarne och då kommer det på ett ut om de kunna mot Bancosedlar utbytas genast eller efter vissa år, så länge icke Banken fullgör sin skyldighet att med reelt mynt inlösa sina sedlar. Man säger att 3-procents-sedlarne äro mera löpande och således skola öka penningestocken, men jag tror att skillnaden blir föga betydlig, ty con. juncturen är sådan att låneanstalter för Statens räkning blifva ganska begärlige, och 3-procents.' sedlarne komma i mänga fall att blifva lika litet gångbara som 5-procents-obligationerne, huf. vudsakligast derigenom, att då man ej kas när som helst i RiksgäldsContoiret insätta penningar och utfå 3-procents-obligationer eller vara säker att af andre få tillvexla sig sådane i den stund man det önskar, skall hvar och en behålla dem j det längsta eller ungefär lika så länge som 5- procents-obligationerne. Således blir skillnaden ingen annan än den som är emellan 5 och 5 Den 12 September /, nr, 539 procent. Jag anhåller om proposition å Utskottens förslag. Friherre Cederftr&m: Jag har redan i början af öfverläggningen yrkat att i contrapropositionen måtte intagas en upplåning mot 5 procent, och fortfar deruti, men anhåller nu att få yttra några ord i afseende på hvad af de siste talarne blifvit anfördt om 5-procents-sedlarne. Herr Hjerta har förmodat, att Riksens Ständer vid 1818 års Riksdag ej förstodo hvad 5-procentssedlar voro, och att derifrån oviljan kommit emot dem.
Erslev, KrUnionsbrevet fra Kalmarmodet 1397. (Aarbøger for Nord. Old kyndighed og Historie, 1889. ) HT (2) Bih. Fagerlund, Z. W. o. K. Tigerstedt, Medicinens studium vid Åbo universitet Helsingfors 1890. Kallström, Daniel, Chrysantemum. Sånger och dikter. Feilitzen, U. v., Tjenare, statare och torpare. FT (2) 140 — 143 Flammarion, C, Lumen, en ljusstråles historia. Öfvers. Resor i luftballong. Öfvers. Stjerndrömmar. Öfvers. • — Urania. Öfvers. Flottans uppgift vid fosterlandets försvar af — y — Sthlm 1891. ST (3) 93 — 94 Forssell, K B. J., Lärobok i botanik. TPF (2) 133 — 136 Försten, G., [Till frågan 0111 Sverges utländska politik under trettioåriga kriget I Rysk Historisk Tidskrift. Fredholm, J H. GArbetarelagstiftningen och fabriksinspektionen i utlandet Sthlm 1890. Fredin, Edvard, Efterlämnade dikter. Fries, Ellen, Erik Oxenstjerna, biografisk studie. FT (1) 76 — 79 Frunck, G., Bidrag till kännedomen om Nya skolans förberedelser och första utveckling (till år 1811). Fröding, G., Guitarr och dragharmonika. ST (7, 8) 213 — 221 Förslag till stadga för rikets allmänna läroverk, afgifvet den 13 januari 1891 af utsedde kommitterade. NT (3) 191 — 208 Gjellerup, Karl, Richard Wagner i hans Hovedværk » Nibelungens Ring » Kbhvn 1890. Hallström, F., Lyrik och fantasier. Handskriftprof 1500 — 1800 till tjenst vid Öfningar i handskriftläsning utg. ur Lunds universitetsbiblioteks handskriftsamling. Med förord af Prof. Martin Weibull. HT (1) ö.