Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nej, så kommer, i enlighet med Bonde-Ståndets beslut, denna föreskrift 'att i Banco-Reglementet ingå: ”att från och med år 1846 inrikes vexlar och accepterade in visningar, betalbara i den stad, der disconteringan sker, böra, företrädesvis framför andra creditpapper, disconteras emot 4 procents ränte-afdrag, om de äro inom tre månader förfallne, men emot 5 procent, om de äro å längre förfallotid, hvilken dock aldrig får öfverskrida sex månader.” Vid denna votering hafva rösterna utfallit med 67 Ja och 52 Nej; hvadan, och enär Ja följaktligen vunnit, blifvit beslutadt, att en så lydande föreskrift skall i Banco-Reglementet intagas: ”Att från och med år 1846 inrikes vexlar och accepterade invisningar, betalbara i den stad, der disconteringen sker och ställda på högst Sex månader, disconteras emot 4 procents rönta, företrädesvis för andra papper, hvilka, hädanefter som hitintills, belånas emot 5 procent.” 7:o. Den, som till contra-proposition i nästföljande votering antager Ridderskapet och Adelns beslut, röstar Ja; den, det ej vill, Nej. Vinner Nej, antages till contra-proposition Preste-Ståndets beslut. Och emedan denna votering utfallit med 36 Ja och 82 Nej, jemte en casserad sedel, samt Nej således segrat, har omröstning skett efter följande proposition: 6 Förstärkta Banco-Utskoltets Memorial, N:o 60. 8:0. Den, sorn bifaller Utskottets af Borgareoch Bonde-Stånden godkände förslag, så lydande: ”Banco-Fullmägtige skola, genom inköp af silfver från fremmande länder, förstärka Bankens metalliska cassa, då sådant, utan lemnadt förskott, för Banken icke medför större utgift, än som erfordras för transporten af silfver från uppköpsorten till Banken”, röstar Ja; den, det ej vill, Nej. Vinner
Samme mans motion, om upphäfvande af Konventikel-plakatet den 12 Januari 1726, jemte de, i anledning af begge desse motioner, gjorde anmärkningar. S. D. Efter skedd föredragning remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: l:o Daniel Danielssons från Orebro län motion, om förhöjning i postskjutslegan, jemte hvad dervid mundtligen blifvit yttradt; 2:o Samme mans reservation emot Ståndets beslut, i anledning af Doktor Sandbergs motion, om bränvinsförbud under April månad; samt 3:o Peter Gabrielssons från Skaraborgs län motion, om revision af'fattigvårdsförordningen. S. D. Vid skedd föredragning bifölls Stats-Utskotlets Memorial, N:o 2, angående tillökning af Utskottets tjenstemanna-personal; hvaremot samma Utskotts Memorial, N;o 3, med den till Rikets nu församlade Ständer af Fullmägtige i Riksgälds-kontoret afgifna berättelse, lades till handlingarne. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet: l:o Peter Jönssons från Jönköpings län motion, angående rättighet att lösa de till Kungsgården Wisingsborg anslagne dagsverken med penningar; och 2:o Lars Gustaf Anderssons från Elfsborgs län motion, om förändring i undervisnings-methoden vid folkskolorne. S. D. Till Rikets Ständers Särskilda Utskott remitterades en af Elof Andersson från Wermlands län nu uppläst motion, angående bränvins-tillverkningen i riket. S. D. Föredrogs och bifölls Särskilda Utskottets Memorial, angående Utskottets hemställan att dess Sekreterare, Notarie, Kanslist och vaktbetjening måtte få beräkna arfvoden från den 20 i denna månad. Den 28 December. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: Grefve Taubes, Henning Edvard, den 24 dennes på bordet lagda motion, angående bevil - Prot.-Utdrag den 28 December 1853.
Wid det tillfälle, dä upkeckaingen göres af för detta Konungens ägcndom, tyckes tiden wara inne att bewaka en fordran af 4 Millioner, hwilkcn mig blifwit bcrättadt, att Riket alt sedan är 1792 skall hafwa hos Konungen inncstäende, genom Konung 6vsi'/lk' 1H:djes dä ätagne förbindelse, hwilken genom Hans hastigt mcllankomna död icke kommil att vpfyllas. Friherre kässuLrdsirm, som wid Riksvägen M Den i September. i Gesie irar Ledamot af Hemliga Utstoltrt, torde bäst konna Uplysa, huruwida denna upgift äger sid riktighet. Som )ag ivid 1792 ärs Riksdag hade ded smickrande förtroendet att wara Ledamdt af Hemliga Utskottet» och jag af Herr Lsrgsimnn nu är anmanad att uplysa hcpis upgift, för jag den äran tillkännagifwa, alt Konung Ilsidje, dä Hemliga Ut skottet bade upgifwit, het Landets skuld med 12^ Million Riksdaler worc förökad, och Hemliga Utskottet derefter hos Konungen gjort uNderdänig föreställ» Ning, att Landet swärligen skulle kunna ätaga sig en sä betydlig förökning äf Riksskuldcn, erböd och lofwade Konungen stuieligcn, att Sjelf deraf betala 4 Mrk. jjoner, om Riksens Ständer ätogc sig 8x. Herr 8 a r b m 3 ri ansäg denna skuld j som Konung 6d8i'.xr' Illtdje sig ätagit, i händelse den ännu icke wore betald, wara est nrf ät SoncN, hwarfbre wid detta tillfälle Rikets fordran borde lagligen bcwakas, emedan den, som älfwer ägendomen,"äfwen älfwer skulden. Herr ^ !r w na, ?ekr.
Sammanräknade beloppet af den under hvartdera af nedannämnde år till Riksgälds-kontoret influtna eller med ränteliqvider innehållna bevillning har uppgått: år 1847 till r:dr 1,829,445: 42. 7. » 1848 » » 1,866,711: 14. 4. 1. således tillsammans under alla tre åren » 5,642,087: 29. — och om härifrån afdragas kostnaderna för bevillningstaxeringen i Stockholms stad samt restituerad bevillning » 41,821: 30 5. af hvilket sistnämnde belopp för åtskilliga å ministerstaten uppförda löner och traktamenten m. m. utgått 24,359 r:dr 9 sk. 7 rst. under sistlidet år, så visar sig att Riksgälds-kontoret utaf den, under åren 1847—1849, influtna bevillningen haft en behållen inkomst af » 5,600,265: 46. Uti ofvan uppgifna belopp af influten allmän bevillning ingå arfsoch testaments-bevillnings-afgifter, influtna: under år 1847 med . r:dr 38,963: 38. — » » 1848 . 10 så att denna del af allmänna bevillningen under besagde trenne år ökat Riksgälds-kontorets inkomster med >, 193.787: 34. 2. Den till 300,000 r:dr beräknade, under år 1849 influtna krigsrustningsafgift för 1848 har uppgått till 305,359 r:dr 12 sk. 6 rst, och är dylik afgift under de förflutna trenne qvartalen af innevarande år levererad för är 1848 med 7,268 r:dr 21 sk. 1 rst. och för år 1849 med 304,570 r:dr 22 sk 7 rst., äfvensom för innevarande är med 174 r:dr 47 sk. 6 rst.
Härigenom motverkas ju bestämdt införandet för hela skjutslaget af de, som så gagneliga ansedda entreprenaderna; — ty antagom, att vid 2:ne stationer skjutsas t. ex. i mil med 21 hästar vid hvardera om dygnet; der hela skjutsen är entreprenerad, blir inkomsten för dessa 21 hästar 10 r:dr 24 sk., eller för 7, som är |:del, 3 r:dr 24 sk.; — vid den andra stationen åter, der endast Jtdel af skjutsen bestrides af entreprenören, erhåller han för sina 7 hästar först 3 r:dr 24 sk., och dessutom för de öfriga i4> hvarmed reserven skjutsat, 8 sk. för hvar 8 H. 24 Den 10 Juni e. m. häst, eller 2 r:dr 16 sk.; då således den förre med 7 hästar endast förtjente 3 r:dr 16 sk., så har den sednare förtjent 5 r:dr 4° sk. Häraf följer, att det alltid blir entreprenörens vinst att åtaga sig entreprenad endast för halfva eller J:del af skjutslaget. — Dessa föreskrifter motver ka ju således det åsyftade ändamålet och innebära dessutom den orättvisan, att den, som skjutsar, erhåller blott |:delar af legan, och den, som endast ser på, huru en annans hästar spännas för, får — allt en följd af del förmynderskap, som lagstiftningen, äfven motverkande det sökta målet, trott sig berättigad att utöfva. Å sidan 18 föreslår Utsk. i aldra punkten af iakttagelserna: att när det skjutsas med endast 1 eller 2 hästar, är den skjutsande berättigad alt sjelf köra, men ej om hästantalet är större. Månne de resande, sorn derigenom att antingen de sjelfve köra, eller dertill hafva en inöfvad betjening, vilja förekomma den fara för lif och lemmar, som genom vårdslös körning ofta kan inträffa, icke böra vara berättigade att begagna detta försigtighetsmått, lika så väl om de färdas med 1 eller 2, som med 3 hästar? Den enes lif måtte val vara lika förtjent af att bevaras, som den andres.
Den förtjenstfulle Schenbom i Norrköping wijar ock huru mycket i denna wäg kan uträttas sch den till följe af Kongl. Br. af d. 27 Febr. 1804 organiserade Arbetsinrättning i Carlscrona har ej heller warit utan mycken nytta; men densamma är för behofwet alldeles otillräcklig, sedan den nu mera ar den enda för cmottagandet äfwen af den del arbetSfangar, hwilka innan Finlands afträdande, till Sweaborg öfwersändes. Det hufwudsakligaste synes ankomma uppå walet af personer att anförtro öfwerinseendet. En Commendants 64 Den »z April. kraft ligger uti att kunna bestämt befalla, att ofelbart och machinclt blifwa ätlydd. Philamropenö ater uti att småningom och med ett outtröttligt tålamod werka pa sinnet. Af hwad jag nu haft den nöden i underdånighet anföra, täckes Eder Kongl. Maj:t nädigst intaga, att bristernas afhieipande t Ärresterne beror dels pa nybyggnad, dels af de nu warandes utwidgande och förbättring, dels af en mera noggran »verkställighet af redan lemnade föreskrifter. Emot nybyggnad i allmänhet afsädanehäckten, Hwilka till ett ej obetydligt antal i högre grad bära stämpeln af förra tiders hårdhet, men möjligen i Mer eller mindre mohn kunna förbättras, förekomma dock för det närwarande åtskilliga betänkligheter. Om än L öfwerensstämmelse med nu gällande Strafflagar, hädanefter likasom hittills, wid nybyggnaders anställande blott hafwes afseende pa sökers förwar af personer, förenat med den bättre wärd om Fangarnes hälsa, som befrämjas genom större eller mera luftiga rum, samt undwikande af gråsten i murarne, tillskynda de dock Staten en ej obetydlig kostnad. Denna ater kan i det närmaste anses förlorad i den händelse Eder Kongl. Maj:t och Rikets
Emot några af dessa motioner skulle jag dock vilja anmärka, att dels innefatta de ett för obetydligt steg i reformatorisk riktning, dels innehålla de förslag, som, antingen icke liro principenliga, eller ock äro af så vidtomfattande art, att de vid denna Riksdag icke kunna genomföras. Då man sålunda väckt förslag om förändring uti valsättet icke endast för konsistoriella, utan äfven för regala gäll, så har man derigenom åsyftat rubbning i Konungens grundlagsenliga rätt, hvarigenom frågan blifvit undanskjuten till en oviss framtid. Mig synes deremot, att likaså vigtig denna fråga är, lika nödvändigt är det, att någon lösning deraf vinnes vid denna Riksdag, [bland de väckta motionerna synes mig likväl en förtjent af synnerlig upmärksamhet, nemi. den i PresteSt:t af Biskop Anjou framställda. Då denna motion i de väsendtligaste stycken öfverensstämmer med det sätt, hvarpå jag trott frågan böra lösas, kunde det anses öfverflödigt, att ytterligare motionera i ämnet; men då emot samina förslag möjligeu komma att göras anmärkningar, hvilka med några förändringar kunna höfvas, har jag velat, i form af särskild motion, framställa förslag om några ändringar och tillägg till detsamma. Nämnde motion innehåller i korthet följande: att då prest.erlig lägenhet är ledig, för hvilkens återbesättande förslag af Domkapitel uprättas och val hålles enl. K. Förordmn d. 1 Apr. 1843, församlingen, om den så önskar, må vara berättigad att kalla tre prestman eller ett mindre antal, att under valet komma; att sedan dessa af församlingen kallade emottagit kallelsen och insändt sina ansökningshandlingar till Domkapitlet, detsamma pröfvar deras kompetens och upför på församlingens förslag en eller flera, som finnas behöriga, att den lediga tjensten emottaga; att
Remitterades till Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottet nedannämnde motioner, i Ståndet denna dag framställda af: l:o Riks-arkivarien Nordström, angående en revision af de författningar, som bestämma förmyndare-kammarens i Stockholm verksamhet, befogenhet och skyldigheter m. m.; 2:o Professor Carlson, om utfärdandet af en ny författning till skyddande af landets fornlemningar; 3:o Biskop Björck, om utfärdande af en författning till befordrande af sabbatens helgd; 4:o Prosten Eurén, angående skyldighet för utvandrande arbetare, att ställa borgen för sin hemmavarande familjs utkomst; 5:o Prosten Berlin, om ersättning åt boställs-innehafvare för grunddikning å boställen och staten tillhörig jord; 6:o Kyrkoherden Otterström, om åläggande för arbets-chefer, att af arbetares förtjenst reservera ett visst belopp för fattigvården; jemte hvad med anledning deraf blifvit yttradt och anfördt; och 7:o Doktor Sandberg, angående reglementariska föreskrifter för bildande af Förliknings-kommittéer och deras verksamhet. S. D. Remitterades till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten en af Domprosten Knös denna dag väckt motion, om fördelning på vissa år af de kostnader, som i och för allmänna byggnader från boställen utgå. S. D. Remitterades till Bevillnings-UIskottet Prosten Wåhlanders i Ståndet denna dag afgifna motion, angående ändring i 116 och 128 §§ af nu gällande Bevillnings - Prot.-Utdrag den 4 December 1856. förordning, rörande anslag till kostnaders bestridande vid taxeringen samt ersättning för debetsedlarne. S. I). Till Banko-Utskottet remitterades en af Kyrkoherden Schönbeck denna dag väckt motion, angående ersättning åt Kaptenen E. Skottes arfvingar för liden förlust vid en Banko-auktion år 1809, jemte de yttranden, sorn i anledning af densamma i Ståndet blifvit afgifne. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. 1).
Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottets handläggning öfverlemnad motion hemställt, att, då lefnadskostnaderne äfven utomlands under de sednaste fyra åren stigit så ansenligen, att stipendii-beloppen blefve otillräckliga för utrikes vistelse under den föreskrifna tiden, och sålunda det stadgade vilkoret icke utan enskilda uppoffringar kunde fullgöras, men önskligt vore att dessa stipendier kunde företrädesvis tilldelas mindre bemedlade yngre lärare vid Universiteten, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit underdånigst anhålla, att stipendiat, som erhåller det ofvannämnda understödet af 1,200 R:dr banko, skulle anses hafva fullgjort vilkoret för detsammas åtnjutande genom sju månaders och innehafvare af stipendiet å 800 R:dr Banko genom fyra månaders vistande å utrikes ort. Utskottet har tagit motionen i öfvervägande; men då Utskottet befarar att tiden, under hvilken stipendiaterne skulle vara pligtige att på utrikes ort sig Allm. llesv. och Ekon.-Utsk. Belänkandi N:o 6. 7 uppehålla, blefve, efter de inskränkningar deri, motionären ifrågaställa alltför otili" räcklig för stipendiaten ,att kunna derstädes med mera allvar fortsätta det studium, ät hvilket han egnat sig, utan måhända, just i anseende till sin korthet, kornme att till icke obetydlig del användas på de nöjen och sysselsättningar, hvilka vanligen upptaga den, som på kortare tid besöker främmande ort, så att det med anslaget afsedda ändamål icke komme att uppnås; och då Utskottet tillika föreställer sig att dessa stipendier böra betraktas mera såsom hufvudsakliga bidrag för beredande af tillfälle åt obemedlade vetenskapsmän att under vistande å utrikes ort fullkomna sig, än såsom full ersättning för all kostnad, sorn med en resa för sådant ändamål kan vara förenad, så anser Utskottet sig böra vördsamligen hemställa, att Herr Dalmans motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 8 Januari 1857. Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Jan. 1857, kl. 2 e. m.
Vidkommande frågan om anställande af bibliothekarie, hafva Fullmägtige vidare upplyst, att en af Riksgälds-kontorets tjenstemän haft sig anförtrodd den närmare vården om arkivet samt böckernas mottagande och utlånande, för hvilket bestyr han såsom vedergällning haft sig mellan riksdagarne upplåtet ett rum, jemte vedbrand, och under riksdagarne åtnjutit aflöning på Expeditions-Utskottets stat. Intilldess arkivet vunnit ett sådant omfång, att anställandet af en särskildt aflönad bibliothekarie vore af nödvändigheten påkailadt, kunde, enligt Fullmägtiges åsigt, sagda befattning fortfarande uppdragas åt någon tjensteman vid detta verk, hvilken således skulle ombesörja de beslutade bokinköpen och hafva den närmaste vården om arkivet samt hålla detsamma i föreskrifven ordning tillgängligt, mot det att han derför finge åtnjuta bostad af tvänne rum och dessutom under riksdagarne arfvode. I sammanhang härmed hafva Fullmägtige fästat Utskottets uppmärksamhet derpå, att de nuvarande Riks-Stånden, hvilka egde värderika arkiver och boksamlingar, möjligen torde, uppå derom gjord hemställan, vid förfogandet om dessa arkiver och samlingar aflåta desamma eller större eller mindre delar deraf till Riksdags-arkivets förökande och kompletterande.
Ståndet lät vid Utskottets yttrande i 10:e punkten bero, men lade Utlåtandet i öfrige delar till handfingdrne. N:o 185, i anledning af åjerremisser å Betänkandet N:o 73, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel. Ståndet biföll 18:e punkten; vidhöll sina förut fattade beslut i afseende å §:e, ll:e, 32:a och 42:a punkterna, hvilka, likasom Utskottets yttrande i 6:e, 7:e, 9:e, 33:e, 35:e och 43:e punkterna lade$ till handlingarne; hvaremot Utlåtandet i 39:e punkten, i anledning af väckta motioner om anslag till vinoch byggnads-säd för åtskilliga kyrkor, nemligen: Trosa stads, Oscars församlings i Kalmar Stift, Qvarsebo församlings i Strengnäs Stift, Sofia Magdalena församlings i Westerås Stift samt Hatagens församlings i Hernösands Stift, afslogs af Ståndet, som med föranledande af motionerna och hvad nu under diskussionen i Ståndet förekommit, för sin del sålunda biföll motionerna, att, på enahanda sätt, som i dylika fall tillförene varit stadgadt, skulle årligen utgå: Till Trosa stadsförsamling . v 3 tunnor kronotionde-anslag „ Oscars församling 3 dito dito „ Sofia Magdalena dito 10 dito dito „ Qvarsebo 2 dito dito och till „ Hatagen 5 dito korn af kronobonden inom Föllinge socken.
Avesta Krono-inspektion » 22—23. Balanser, proprie»60-61,118-119,146-147 Bilagorna litt. A., B., C och F. vid » 5. Balans-relationer, Fångvärds-styrelsens » 118—119. Erigs-kollegii » 60 — 61. Barnbördshuset, allmänna » 174—176, 250. Tabellen vid » 47. Revisionsberättelsen Barnhus, Stockholms allmänna sid. 176—180. Se reservationen å sid. 264. Barnhusfonden, allmänna » 166—168. Barnmorske-undervisningsanstalten i Stock holm » 176. Barthelemy*, kolonien, S:t, räkenskaper » 248—249. Bilagan litt. W. vid » 248. Begrafningshjelp elter manskapet vid vissa regementen. Se reservationen å sid. 258. Begrafningshjelps-besparingar, Arméens pensionskassas. Bilagan litt. P. vid » 96. Begrafningskassa, Kongl. Theatern* arbetares » 152. Behållningar, reserverade å hufvudtit larne, » 8. Behållningen, kontanta. Bilagan litt. A. vid » 5. Beklädnad, Arméens • ••-■ » 61, 75. — Beväringsmanskapets » 61, 75—76. Se reservationerna å sid. 256—257. — Fångars och kron oarbetskarlars » 115. Bilagan litt. Q. vid » 115. Bergsskolan i Fahlun » 153. Berättelser, emottagne af Revisorerne, ■ » 3—4. Besigtningar, mediko-legala, anslaget till. Tabellen vid » 47. Besparingar, fjerde hufvudtitelns.
Banco - Fullmägtige berättigas att före 1831 års slut verkställa förvexling till Silfver utaf de i förenämnde 7.‘de § under Litt, b. &. c. upptagna och antydda Summor för åren till och med 1834; och, till följe deraf, ege Fullmägtige, vid deras anställande beräkning, huruvida reela Fonden finnes motsvara J:delar af Sedelstocken, att afdraga förskotts beloppet af anslagen lör de 3me åren 1832, i833 och 1834, de der successivt eller med |:del för hvarje af dessa år ingå, från den verkligen utelöpande Sedelstocks - summan, vid den tid, då Fullmägtige anmäla, att Banken är färdig till Silfver-utvexlings öppnande. Erinran. Denna §. stödjer sig på 5:te punkten i Statsoch Banco-Utskottens Betänkande N.o 14 § 9* Banco-Fullmägtige skola, efter det alla föreskrifna förberedande åtgärder blifvit fullbordade, senast vid 1831 års slut, hos Kongl. Majst göra underdånig hemställan om utsät - Banto-Utskoitets Memorial N.-o. JU. n tande af tiden, då allmänna Silfverutvexlingen skall taga sin början. Erinran. Denna §. stödjer sig på 6:ta punkten i Statsoch Banco-Utskottens Betänkande N:o 14. §• 10. Enligt 3:dje §. i Lagen angående Myntbestämningen, står det hvar och en fritt, äfven löre allmänna Silfverutvexlingen, att, efter den i samma Lag stadgade grund, i Banken emot Silfver tillvexla sig Sedlar, eller skuld till Banken med Silfver godtgöra. Erinran. Denna §. stödjer sig på 7:de punkten i Statsoch Banco-UtskoN tens Betänkande N:o 14. §-ii.
Vid det tillfälle, då denna motion föregående plenidag framställdes för H. B., o. Ad., hade jag äran anföra, att jag instämde roed Frih. Sprengtporten i den åsigt, att en allmän fond borde bildas inom hvarje län, från hvilken medel kunde hemtas till fattigförsörjningen och dermed gemenskap ägande skoloch arbetsinrättningar, men att jag deremot icke kunde instämma deri, att man ta I spe nni n gar n e lill detta ändamål användes, utan att omkostnaderna till fattigvården böra bestridas af dem, som rättsoch naturenligt dertill äro närmast förbundne, nemi., i första rummet af familjen, då dess medlemmar genom arf kommit i besittning af egendom och förmögenhet; dernäst af den, som dragit fördel af den fattiges arbetsbiträde under den arbetsföra tiden; och slutligen af Staten, som i allmänhet drager fördel af hvarje inom dess område verkstäldt arbete, och som, till sin ide'e, måste betraktas såsom en säkerhetsanstalt till beredande af skydd och underhåll åt alla sina medlemmar. Till hvad jag då yttrade anhåller jag nu få tillägga, att, enligt hvad erfarenheten i alla tider och alla länder vitsordat, har fatligpersonalen inom de olika samhällena tillväxt i samma mån, som nya försörjningsanstalter tillkommit, och bidragen ökats; och att, ehuru jag icke tilltror mig kunna bedömma, huruvida det betydliga tillskott, Frih. Sprengtporten föreslagit, uppgående till nära tredjedelen af hela den summa, som inom Riket hittills utgjorts till fattigförsörjningen, verkligen är behöfligt eller icke, är jag likväl öfvertygad, att villkoret för nyttan af de anslag, som utgå till fattigvården, är, att de på det noggrannaste afniätas efter behofven och med största varsamhet användas, synnerligen inom vårt fädernesland, der sällan större förmögenhet finnes samlad hos den enskilde medborgaren, och der bidragen till fyllande af andras behof således lätt kunna blifva kännbara. Mot Frih.
Clearirig-House i London, der dylika afräkniugar efter börstimman verkställas, uppgår beloppet af sålunda utförda liqvider, utan att ett öre mynt behöft användas, till den enorma summan af omkring 100 millioner rdr orri dagen. Det är således ingenting som så längtansfullt bör eftersträf-i vas, att utan gräns och utan behof öka bankens silfverförråd, ty detta förhållande måste, såsom jag nu sökt visa, i främsta rummet reglera sig sjelf på grund af naturligt verkande orsaker. Men man begagnar emellertid detta mystiska ord, bankens silfver! såsom en larmsignal; och af dun orsak, att silfverförrådet icke tillväxer, utan i stället kapitalerna taga andra nyttigare former, såsom hus, skepp, maskiner, jernvägar och oändligt mycket annat, så förespår man riksbankrutt och allman ruin. Ja, man har också mången gång förutsagt verldens undergång, till och med på dagen, men för min del fruktar jag hvarken för det ena eller det andra.