Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svårigheten och, i de flesta fall, omöjligheten att vinna säker underrättelse, om en person är eller varit förmyndare, föreståndare eller uppbördsman, om beloppet af de medel, hvarför lian i följd af sådan befattning bör ansvara, och om eller å hvad tid ansvarigheten eller den deraf beroende förmonsrätt må hafva upphört, sedan personen blifvit skiljd från den befattning, hvarifrån samma rätt sig härledt, hafva hos förstiäckningsgifvare vackt farhågor, hvilka lagt hinder i vägen lör den, som sökt erhålla lån, emot säkerhet i fast pant; och, enligt hvad i den Nådiga Propositionen förmäles, utestänger denna lätt hvarje fastighetsegare, som veterligen innehar förmynderskap, från de lån, som på längre tider lemnas af allmänna cassor och anses mest fördelagtige, samt kastar såmedelst ett utseende af orättvisa på lagen, enär förmyndare-kallet icke är frivilligt, utan en af lagen ålagd pligt. Då det rådande misstroendet till inteckningar är oförenligt så väl med begreppet om den säkerhet, hvilken uti en pant bör vara förvarad, som med inteckningens ändamål, synes lagstiftarens mellankomst bär vara af nöden. Emot det förslag, som lör undanrödjande af omförmaldte skadliga förhållande i Nåder blifvit för Rikets Ständer framstäldt, hafva dock åtskilliga anmärkningar egt rum; men enär kronan, kyrkor, fattighus och andra likarätt egande verk och inrättningar hafva i sin magt att utöfva sträng och noggran controll å uppbördsman och förvaltare, och desse följaktligen Uro underkastade en fortgående och oafbrnten tillsyn, som, å de publika förvaltningsverkens sida, aldrig bör eller utan ansvar får åsidosättas, synas de anmärkningar, som blifvit gjorda emot en nedflyttning af den rätt, som Kronan jemte öfriga omförmälda cassor, verk och inrättningar för närvarande ega bos uppbördsman och föreståndare, icke förtjena synnerlig uppmärksamhet.
Belalhafvaren kan förr, än han tillgriper sistnämnde utväg, använda de af lagen anvisade medel. Ilan kan arrestera den tredskande. Ilan kan degradera och nedflytta honom kanske till deli befattning, med hvilken alldeles ingen hyra är förenad. Det kan för öfrigt icke bestridas att Gr. Sparre har rätt i sitt påstående att någon nedsättning af den redan förtjenta hyran icke kan ifrågakomma; men då det i sjelfva verket är ett något olika förhållande mellan en sjömans och eli vanligt tjenStehjons skiljande ur tjensten. anser jag stadgandet lämpligt, och anhåller derlöre att IL o. Ad. behagade bifalla §:n, endast med uteslutande af ordet »skälig.» Efter härmed slutad öfverläggning, yftrade Hr Gr. o. Landtm, att derunder endast hade yrkats bifall till §:n med uteslutande af ordet »skälig», hvarefter, och sedan propus, på bifall till §:n utan förändring först blifvit framställd, men med nej besvarad, propos. gjordes å §:ns antagande med olvansagde förändring, samt besvarades med ja. 348 Dea 17 September f. m. §§ 69-72. Biföllos. Rubriken till §§ 51—72. Godkändes. § 73. Hr Olivecrona: Vid några föreg:de §§, nemi. den 1 :sta och den 51 :sta, har jag framställt den anmärkning, att det varit godt och nyttigt, om lagen innehållit den föreskrift att kontraktet skulle skriftligen upprättas. Alven vid denna § vill jag förnya berörda anmärkning. Det synes mig nemi. vara alldeles nödigt att föreskrifva att ett aftal, så vigtigt som det om befraktning af helt fartyg eller viss del deraf, alltid skall upprättas skriftligen. §:n synes mig äfven mindre tillfredsställande i så måtto, att det saknas föreskrift huru förhållas skall, om någon upplåtit tvem ett och till tvenne olika personer bortfraktat samma fartyg. På det ofullständigheten i dessa tvenne afseenden måtte afhjelpas, anhåller jag om återremiss. Hr Rabenius:
Memorial till Rikets Stander, i anledning af återremisser af Konstitutions-Utskottets, uti Memorialet JM ±± afgifna, förslag till ändring i 39 § R. 0., angående val af Ordförande i Utskott och andra delegationer af Rikets Stander. Vid pröfning af Konstitutions-Utskottets, uti Memorialet J\s 11 afgifna, förslag till ändring i 39 § Riksdags-Ordningen, angående val af Ordförande i Utskott och andra Riks-Ståndens delegationer, hafva, enligt till Utskottet inkomna protokolls-utdrag af den 25, 25 och 26 Juli, tvänne Riks-Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, återremitterat detta förslag med förklarande, att det vore hvarken nödigt eller nyttigt, och de tvä öfriga Stånden funnit godt bordlägga detsamma till slutlig behandling vid nästkommande riksdag. Då någon sammanjemnkning af dessa olika gemensamma tankar icke är möjlig, får Konstitutions-Utskottet dem alltså såsom oförenliga skiljaktigheter till Rikets Ständers grundlagsenliga behandlande härigenom vördsamt anmäla. Stockholm den 5 Augusti 1851. Ank. till Exp.-Ulsk. den 8 Aug. 1831, kl. 12 m. Memorial till Rikets Stander, i anledning af ett Stånds återremiss af Memorialet JM 14, rörande åtskilliga till förstärkt Siats-Utskott hänvisade frågor. Af inkomna utdrag af Riks-Ståndens protokoll för den 26, 29 och 30 Juli har Konstitutions-Utskottet inhemtat, att, vid förehafd pröfning af Utskottets, uti Bih. till R. St.
Viii införande af ordnad hushållning å skogar, der sådant förut ej egt rum, förekomma (ill en början de vidlyftiga indelningsarbetena, hvilka icke utan stora kostnader kunna verkställas: och om äfven dessa till en del betäckas genom försäljning al det virke, som fälles i mätningsoch skifteslinierna, på sätt ofvan är angifvet, så erfordras i alla fall förskott af allmänna medel. Ej heller torde afkaslningen al kronoskogarne, särdeles de i norra orterna belägna, kunna med fördel realiseras, innan den enskilda spekulationen hunnit att rigta sig på dessa nya förhållanden och förskaffat skogsförvaltningen konkurrerande afnämare. Om, enligt Rikets Ständers önskan, inköp af enskilda skogar för Kronans räkning, kommer att i någon mån ega rum, så tagas älven härtill medel i anspråk; likaså hafva Rikets Ständer påräknat bidrag af allmänna medel till befrämjande af undervisningen i Skogshushållning. För den närmaste framtiden finnes, förutom den inkomst, som är att påräkna al de skogar, hvilka redan slå under Skogs-styrelsens förvaltning, äfven en för dessa ändamål användbar samlad tillgång i Skogsp/onleririgskasson. hvilken tillkommit på grund al 1805 års skogsordning och består ai' medel, som influtit för försålda skogseffekter, bete å kronoparkerna, böter för Skogsåverkan o. s. v. samt påräknats till utgifter för planteringshagar med flera anstalter till parkernas vård, men ansetts såsom statsmedel, hvilka, jemlikt Kongl. Rrefvet den 25 April 1826, böra från länsstyrelserna insändas till Stats-kontoret och såsom särskild fond bokföras, samt Kongl. Maj:t tillhandahållas för de dispositioner, sorn för berörda ändamål kunde ifrågakomma. Vid riksdagen 1844—1845 hade dessa medel stigit till 72,000 Riksdaler Banko och Rikets Ständer anhöllo då, att vederbörande måtte i nåder anbefallas att gå i författning om deras utlånande mot ränta, till följd hvaraf Kongl. Maj.-t den 4 December sistnämnda Expedit io n s - U t s kotte Is Förslag lill anderd. Skrifvelse, N:o 181.
Sagde Slats-Ulskollels Utlåtande, M 291. 7 ändamål hafva äfven, enligt hvad Riksgälds-kontorets räkenskaper visa, på ett särdeles tillfredsställande sätt vunnits. Derjemte har också, genom uppköpen af Hypotheks-föreningarnes obligationer, dessa inrättningars upplåning inom Riket onekligen underlättats samt gångbarheten af deras obligationer ökats. Dock skulle visserligen den föreskrifna förräntningen af Riksgälds-kontorets egande kontanta behållning medfört ännu större fördelar för Ilypotheks-föreningarne och deras lånerörelse, så vida icke denna förräntning varit af tillfälliga förhållanden helt och hållet beroende, utan obligationer med längre förfallotider kunnat af Riksgäldskontoret uppköpas. Men då de för sådana uppköp disponibla medel antingen varit tagna i beräkning och anvisade för bestridandet af Riksgälds-kontoret ålagda utgifter, så snart dessa skulle i föreskrifven ordning verkställas, eller måst hållas till handa för ytterligare anvisningar å samma verk, har följaktligen, vid ifrågavarande obligations-uppköp, åliggandet för Riksgälds-kontoret att ovilkorligen fullgöra sina utbetalningar samt möjligheten att dertill begagna de genom uppköpta obligationer tills vidare förräntade medlen icke fått förbises. Oaktadt den Riksgälds-kontoret, på sätt motionären uppgifvit, förbehållna uppsägnings-rätt, har emellertid, allt sedan år 1848, någon uppsägning af de för Kontorets räkning inköpta Ilypotheks-förenings-obligationer icke skett å detta verks sida. Deremot hafva, under innevarande år, sådana obligationer å ett högst betydligt belopp dels blifvit af Riksgälds-kontoret försålda, dels fått af vederbörande Hypotheks-föreningar, efter derom gjorda framställningar, utan föregången uppsägning, genast infrias.
Preste-Ståndet den i4 Borgare-Ståndet den <4 Bonde-Ståndet den 14 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i anledning af Kongl. Ma\:ts Nådiga Remiss å Christinehamns Stads Äldstes underdåniga ansökning om eftergift af Kronans rätt till ett i nämnde Stad fallet Dana-arf, (Stats-Utsk. Uti. N:o 577.) S. A. K. Uti en till E. K. M. i underdånighet ingifven och , medelst Nådig Remiss af den 24 sistlidne Maj, till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemnad skrift, hafva Christinehamns Stads Äldste anhållit, att Kronans rätt till ett i nämnde stad fallet Dana-arf, stort 300 R:dr Banco, efter Jungfru Brita M. Brunj hvilken den 11 April 1838 derstädes aflidit, utan att efterlemna några kände lagliga arfvingar, måtte få öfverlåtas på den i Christinehamn genom enskilde bidrag bildade fond till underhåll af fattige faderoch moderlöse barn; varande till stöd för berörde, af E. K. M:s Befallningshafvande i "Wermlands Län förordade, ansökning i underdånighet åberopadt, dels det dryga beloppet af de fattigvårds-afgifler, staden måste vidkännas, och hvilka årligen uppgå till omkring 1,800 R:dr Banco, dels det förhållande, att, i anseende till omförmälde fonds ännu obetydliga tillgångar, utgörande endast 929 R:dr 41 sk. 6 rist, ytterligare bidrag vore af behofvet oundgängligen påkalladt, så vida det dermed åsyftade ändamål skulle kunna vinnas.
Den lyder som följer: ”Till sockenstämmas handläggning höra mål, hvilka röra församlingens gemensamma angelägenheter, såsom : 1:0 Öfverenskommelse!' till befrämjande af gudsfruktan och ordning vid allmänna gudstjensten. 2:0 Frågan rör:de folkundervisningen. 3:o Kyrkovärdars, skoldirections, skollärares, klockares, organists och annan kyrkobotjenings tillsättande och afskedande, der ej annorlunda stadgadt eller öfligt är. 4;o Granskning af kyrkooch skolräkenskaperna, samt frågor om kyrkooch skolmedlens begagnande. 21 II. 32 D e n 10 Mar» f. m. 5:o Öfverenskommelse!1 om grafslällen. 6:0 Sockennämnds, fjerdingsmans, sexmans och andra ordningsmäns utväljande och entledigande. 7:0 Nämndemäns utväljande. 8:0 Hushållningen med och vården af kyrkoegendomar och församlingens icke redan omnämnda medel eller cassör. g:o Byggnad och underhåll af kyrkan med hvad dertill hörer, jemte alla församlingens lius och lägenheter, såsom prestgård, skolhus, skolmästareboning, sockenstuga, fattigstuga, tiondelada m. fl. 10:0 Öfverenskommelse!’ rör:de presterskapets, skollärares samt kyrkobetjenters rättigheter och inkomster. 11:0 Afgifters bestämmande till kyrka, skola, fattigvård och andra fromma ändamål. 12:0 Bänk fördelningar i3:o Fattigvård och frågor om mindre arbetsföra personers inflyttning fiån andra socknar. i4:o Frågor om sockenmagaziners anläggning och vård. i5:o Allmänna helsovården , koppympningens befrämjande och barnmorskors antagande. 16;o Brands[odsföreningar. 17:0 Öfverenskommelse!' om väghållning, snöplogning, brobyggnad 111. m. d. 18:0 Öfverenskommelse!' till sedlighetsoch allmän ordnings befrämjande. iq:o Verification af mantals-, rest-och afkortningslängder samt granskning af indelning till kronoskjutsers utgörande och längder öfver erlagd betalning derför. 20:0
Så länge derföre dst är oafgjotdr3 buruvidfi Sen i J7 Octoher e. m, icke Ridderskapet och Adeln godkände den föreslagna instructionen skulle det vara högst olämpligt för Utskottet att inkomma med ett annat förslag i samma ämne. Jag hemställer således till Herr Grefve Cronhjelm, huruvida han icke må anse lämpligast, att Motionen tills vidare förblifver hvilande. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus'. I anledning af hvad en värd Ledamot nämnt, utber jag mig få erinra, att den Motion, som Herr Grefve Cronhjelm väckt, rör ett Ståndets Oeconomicum. Herr Grefve Cronhjelm har såsom medlem af RiddarhusUtskottef, i följe af sin kännedom af Riddarhusets äldre Handlingar, funnit anledning att väcka den. En lå beskaffad Motion kan väckas när som helst och det torde vara mindre billigt, om Ridderskapet och Adeln, utan att pröfva den, ville besluta att den skall förfalla. Motionen åsyftar icke någon förändring i hvad som nu gäller, utan blott ett förebyggande af hvad som i en framtid hända kunde, och hvilka förflutna tiders erfarenhet framställer såsom menligt. Lika med Herr Grefve von Platen tror jag ej på vådan af en allt för stor och menlig Styrelsens inflytelse, ty fastän utöfningen af de rättigheter, som detta folk från urminnes tider ägt, under ett eller annat decennium varit suspenderad, så har det dock alldrig förlorat minnet deraf. Men i helt annat förhållande står den, som handlar sjelfständigt, som handlar offentligt, och hvars handlingar i en sen efterverld ännu utgöra föremål för bedömmaodet, mot dea som handlar obemärkt. ?s Ben 17 Octobtr e. m, Denne sena), är mera blottställd*?för frestelser* Lagstiftaren har afsett dessa olika förhallanden. En mäklare, som skall medla emellan den säljande och den köpande, får icke handla sjelf; en Notarius Publicus får icke vara Embetsman.
Riksdagsordningen, huru långt de ansvarige StatsRådens och JustitiaeRådens rått att deltaga i val skall sträckas, torde vål först och en gång böra afgöras, och jag får vördsamme-; ligen hemställa, om det kan synas vara för mycket begårt, att de medlemmar af Ridderskapet och Adeln som frågan rör, täcktes bestämdt förklara, om de anse sig berättigade att i valen deltaga, eller om man får anse RiksdagsOrdningens 41 $. »åsem klar och tydlig. r / ' > , Den 17 April t. m. Hans Excellence Herr Grefve af IHet-*, terftedt, Gujiafi I anledning af den fråga en vård Ledamot Herr Grefve von Schverin ställt till Konungens ansvarige Rådgifvare i afseende på deltagande i val af Electorer, kan jag visserligen blott enskilt yttra rnig; men jag anser mig likvål skyldig, att inför Högloflige Ridderskapet och Adeln förklara, att då detta ämne hunnit få den form, att frågan kan anses sorn ett Ridderskapets och Adelns beslut, och icke blott som en enskilt fråga hvarigenom, oaktadt all aktning för den Ledamot som framställt henne, dess hufvudföremål får en hel annan och förändrad vigt, ån den en enskild mans öfvertygelse förmår gifva och fordra, skola de personer som nu blifvit tillsporde, visserligen icke underlåta att derpå gifva ett lika öppet sota med Grundlagen enligt svar. Grefve Spens, Carl Guftaf: Jag borde icke begära ordet och förlänga discussionen, då jag redan uti ett långt yttrande till Utskottets Pro. tocoll anfört mina tankar. Jag anhåller dock ott få lemna åtskillige smärre upplysningar, i anledning af den hår förefallne debatten.
N;o 292, ang:de särskilda gratifikationer för åtskilliga af StatsUtsk:s tjenstemän. 441 Den 4 Mars f. m. Föredrogs och Indes till liandlingarne Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 8 dennes på hordet lagda Mern.: N:o 59, i ani. af erhållna återremisser å Utlåt. N:o 4, ang:de ordnandet af pensionsväsendet; N:o 60, i ani. af återremitterade Utlåt. N:o 7, i fråga om förändrade grunder för användandet af den från SeraflmerOrdensGillet utgående upfostringshjelp; och N:o 61, i ani. af återremiss å Utlåt. N:o 12, rörande väckte motioner derom, att kronobrefbäringen dels matte öfvertagas af Postverket och bestridas på Statens bekostnad, dels verkställas af enskilde, men kostnaden derför ersättas af Staten efter bestämmande af HäradsRätt och Koms Befhrde, dels att all i mantal satt jord skulle efter hemmantalet lika deltaga i kronobrefbäringsskyldighetens utgörande, dels ock slutligen att ett förslagsanslag måtte anvisas och ställas till K. M:s disposition för att användas till bestridande af kronobreibäringen. Föredrogs, men bordlädes åoyo, på begäran af flera ledamöter, BankoUtsk:s d. 3 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 87, öfver väckt motion att Banken, utan hinder af det för dess behållningar å utrikes ort nu stadgade maximum, må inköpa det silfver Riksg:sKont. kan i Hamburg och Altona hafva att aflåta. Föredrogs och lades till handlingarne LagUtsk:s d. 3 dennes på bordet lagda Meno. N:o 87, ang;de verkstäld omröstning i ani. af de hos RiksStm fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:s Utlåt.
J ag anser icke att detta förslag bör vinna R. o. Ad:s bifall, 1 :o emedan förslaget är grundadt på den förutsättning, att en Diskont-kassör skall för Banko-diskonten tillsättas, och 2:o emedan Utsk. säger att föreskrifterna lämpligast kunna införas uti tjenstgöringsordningen. Jag raedgifver visserligen att de der kunna finna en tjenlig plats, men jag hemställer dock vördsamt om det icke bar gagn med sig att uti sjelfva Banko-Reghtet införa åtminstone de delar af de reglementariska föreskrifterna, som kunna leda de trafikerande till uplysning och rättelse vid insättningar eller inbetalningar i Banko-diskonten. Då dessa föreskrifter enl. min tanka äro af beskaffenhet, alt de böra lända de trafikerande till någon uplysning, synes det mig också vara ganska lämpligt, att genom trycket låta dem komma till allmänhetens kännedom. Jag uprepar bär hvad jag förra gången rör:de sista punkten hade äran säga, att jag anser det vara icke utan orsak som föregide BankoUlsk. tillstyrkt, alt föreskrifterne skola i Reghtet inflyta; och som icke något talande skäl för ett motsatt förhållande hädanefter bar blifvit anfördt, hemställer jag vördsamt, om icke R. o. Ad. skulle finna lämpligt besluta att, med afslag å Ulslcs hemställan, de ifrägavande föreskrifterna böra uti Reghtet qvarstå. Gr. Gyldenstolpe: Det ifrägavande, ttti Utsk:s förslag omförmälda mom. lyder sä: ”Alla inbetalningar lill Banko-diskontverket, med undantag af öfverräntorna, äfvensom de af verket skeende utbetalningar bura verkställas genom insättning och ulassignering pä vederbörliga räkningar i depositions-afdelmn.” Detta stadgande vill Hr Printzensköld skall införas i Banko-Reghtet, och Hr Printzensköld har icke ens förutsatt, alt det på något sätt hör förändras.
I sammanhang härmed föredrogs Protokolls-Utdrag från Vällofliga Borgare-Ståndet af den 19 Augusti, hvarefter sig yttrade: Pehr Mattsson från Wester-Norrlands län: ”Jag tror, att Borgare-Ståndets an märkning är ganska rigtig och tjenar till förtydligande af meningen; hvarför jag äfven önskar, att Bonde-Ståndet måtte uti anmärkningen instämma.” Ola Månsson från Skåne: ”Uti skrifvelse-förslaget står visserligen, att fiskevattnet måtte till skatte försäljas; men då Borgare-Ståndet vill hafva härvid tillagdt det uti StatsUtskottets Utlåtande N:o 195 förekommande uttryck: ”att hinder icke borde möta för fiskets försäljning efter enahanda grunder, som vid tillförene skedd försäljning af kronoiisken blifvit tillämpade,” så anser jag detta tillägg vara på sitt ställe och önskar derför, att förslaget måtte till Utskottet återremitteras, på sätt Borgare-Ståndet föreslagit.” Öfverläggningen var fulländad och på Talmannens derom framställda proposition blef förslaget till Expeditions-Utskottet återremitteradt. Den 30 Augusti. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Konstitutions-Utskottets den 26 och 28 dennes på bordet lagda Memorial N:o 40, med förslag till ändring i 56 och 81 §§ Regerings-formen samt 29 § 1 mom. Riksdags-ordningen, rörande behandlingen af frågor om ändring i grundlaBih. till R. St. Prot. 1853—54. 9 Sami. 51 402 Prot.-Utdrag den 30 Augusti 1854. garne, antog Ridderskapet och Adeln ifrågavarande förslag att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. S. D.
Bilagorne härvid, under Litt. D. E. F. visa huruledes KammarCollegium från den 5o November 1808 till den 23 Januari 1809 hvilat med expedierandet af Kongl. Majrts högstberörde Nådiga Bref till Konungens Befallningshafvande i orten, samt att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande derefter, för verkställigheten af hvad på dess åtgärd ankommit, haft en tid af lo månader, eller intill den27 Novernbersidstnämnde år. Om derför, genom en slik tillfällighet, Ollestads Innehafvare möjligen skulle kunna äfventyra för ali tid en rättighet, som blifvit af Konunga-magten, på grund af Lagarne, faststäld, och hyarvid han således desto-heldre borde äga all laglig anledning sig trygga, sorn 77 §. i 18,09 års Regeringsform tydligen innehåller den försäkran: att de personel•, som efter dittils gällande författningar någon Kronans tillhörighet dä innehade och nyttjade, skulle fa njuta laglig rätt derå till godo, så blefve en sådan förlust onekligen en både obillighet och orättvisa, som, i min vördsamma tanka, vore under Riksens Ständers värdighet att befrämja, då det står i Dess magt att den samma, jemte öfriga dermed förenade obehagligheter, afvärja. Maj. På dessa grunder har jag trott inig bö* ra vördsamligen föreslå: ”Att Riksens Hög*’lofl. Ständer nu tillåta det Ollestads Kronolägenhet, med tillhörigheter, må utgå från ”antalet af de Kungsoch KungsLadugårdar, ”hvilka uti Riksens Ständers underdåniga ”Skrifvelse den 28 April l8lO och Riks”dagsBeslutet den 2 Maj samma år finnas ”uppförde, på det Kongl. Maj:t må deraf ”vara obehindrad att med berörde Kronolägenhet lagligen förfara, samt att Riksens ”Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet ”anmäla det beslut, hvartill Riksens Ständer ”sålunda, af förekomne anledningar, nu me9’ra kommit i ett närmare tillfälle att latta.”
Ständer, angående den utaf deras Revisorer, i fortsättning från sednaste Riksdag, förrättade granskning och öfversigt af Banco-Verkets afslntade Räkenskaper för år 1828, Styrelsen och Förvaltningen vid detta Verk, samt dess befunne tillstånd. Gifven Stockholm den 1 3:de December 18 3 o, ^LTndertecknade Revisorer, för hvarldera Ståndet i stadgad ordning valde, att öfverse Bancooch Riksgälds-Verken samt de Fonder och Räkenskaper, hvilka i sammanhang dermed granskas, hafva, med stöd af .Grundlagarnes Stadganden och jemnlikt Kongl. Majrts den 25 förlidne Junii utfärdade Nådiga Kungörelse, innevarande år den i5 September, i och för berörde förrättning, sammanträdt i Banken och derstädes till en början företedt och pröfvat de Fuilmagter och Autorisationer, som en livar hade att upp' visa till styrkande af sin behörighet. Bland de af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, den i Februari i83o, till deltagande i Revisionen utsedde Ledamöter, har Herr Idol-Marskalken C. F. Hammarhjelm inför Höglofl. Riddarhus-Directionen frånsagt sig denna befattning; hvarefter bemälde Direction tili Revisor i dess ställe, under den 3 Augusti, utsett och förordnat Vice Amiralen, Gommen deuren af Kongl. Svärds-Orden, Herr Carl Fredrik Coyet. Sedan den föreskrifna Eden, i enlighet med irsta Punden uti Instructionen för Rikets Ständers Revisorer öfver Banco-Verke t, af den egde Martii i83o, blifvit lifligen aflagd och undertecknad, har Revisions-arbetet inom Banken blifvit besörjdt på sätt sorn följer. Banco-Verkets och Tumba Bruks Hufvudböcker och Räkenskaper för år 1828 hafva blifvit genomgångne och emot tillhörande Verificationer jemnförde.