Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t, som öfver de upprättade förslagen till instruktioner för Polismästaren och Polisdomstolen infordrat Kongl. Svea Hofrätts utlåtande, under den 30 sistnämnda månad funnit godt att, jemte meddelande af fastställelse å det öfverlemnade förslaget till instruktion för Polisintendenten, förklara att, intilldess instruktioner för förstbemälda två embetsmän blefve faststälda, de till Ofverståthållare-embetet för Polisärenden hörande mål skola, i öfverensstämmelse med hvad Öfverståthållare embetet föreslagit, sålunda fördelas, att Polisdomaren skall äga utöfva den Öfverståthållare-embetet för Polisärenden, enligt instruktion och särskilda författningar, tillkommande rätt att handlägga de mål och ärenden angående vissa förbrytelser och lagöfverträdelser, som Öfverståthållare-embetet äger att med slut afhjelpa; hvaremot Polismästaren skall, i likhet med hvad hittills ägt rum, utöfva den Öfverståthållare-embetet för Polisärenden tillhörande myndighet, i alla öfriga frågor, der Öfverståthållare!) sjelf ej omedelbarligen beslutar; hvarjemte Kongl. Maj:t förordnat, dock utan att för närvarande medelst fullmagt utnämna, en Polisdomare och en Polisintendent. 109 lika ärendens uträttande genom underordnade tjenstemän och betjente; anmärkande jag dessutom, att hos dessa betjente visat sig, förutom senfärdighet i fullgörande af uppdrag, som blifvit dem lemnade, någongång liknelse till felande noggrannhet och nit i tjensten, hvilka anmärkningar jag med anförda exempel sökte styrka. Under skriftvexlingen i detta mål inför Kongl.
Setlan Banco-Fullmäklige, af den anledning, att Rikets Ständer, vid stadfästandet af nu gällande Aflönings-stat, förordnat, att fullmakter borde för samtlige Embetsoch Tjenstemännen utfärdas, utan att likväl Bankens Vaklbetjening dervid omnämndes, tillåtit Under-styrelsen, uppå dess derom gjorda hemställan, att utfärda fullmakter för ieke allenast dem af Bankens ordinarie Vaktbetjente, hvilka då voro endast tills vidare förordnade med tour från deras Constitutorialers data, utan, ock för de vaktbetjente, som derefter blefvo befordrade; så, och med åberopande af innehållet i 48 §. af Banco-Reglementet, att, vid befordringar till sysslor inom de i 34 §• af samma Reglemente uppräknade fyra tjenstegrader, öppen fullmakt skall utfärdas för den som tjensten erhåller, hafva Banco-Fullmäktige, under förutsättning, att Utskottet gillade förromförmälde af Fullmäktige vidtagna förfogande, anhållit, att åberopade 48 §• måtte komma att omfatta äfven Vaklbetjeningen. Som Rikets Ständer, vid fastställandet af ifrågavarande uti 34 och 35 §§. af Banco-Reglementet intagne aflönings-stat, icke meddelat den föreskrift, att fullmakter borde för Bankens Yaktbeljening utfärdas, samt, efter Utskottets tanka, det äfven synes vara lämpligast, att nämnde betjening, på sätt i andra publika verk eger rum, antages endast med Constitutorialer, deraf foijer, att densamma, enär sådant finnes vara af omständigheterna påkalladt, genast kan från Verket skiljas; anser Utskottet sig böra afstyrka bifall till Banco-Fullmäktiges ofvanberörde framställning. 14 Banco-Utskoltets Utlåtande, N\o 27. Dock som, på sätt ofvan är nämndt, någon bestämd föreskrift uti ifrågavarande hänseende icke är vorden i Banco-Reglementet meddelad, torde Banco-Fullmäktiges beslut, hvarigenom Under-styrelsen tillåtits att fullmakter för Yaktbetjeningen utfärda icke böra till någon anmärkning föranleda.
M:s disposition, för att till anskaffande af ny krigsfartygs-materiel användas; och hade Gr. von Platen härförutan föreslagit, att till Utsk:ts hemställan skulle fogas ett tillägg af följ:de lydelse: »dock så, att af dessa sammanlagda anslag äfven böra bestridas kostnaderne för ångfartyget Gefles nu under arbete varande förändring och reparation»; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, vidare förmälte, att då sistberörde tillägg icke stöde i oskiljaktigt sammanhang med någotdera af de olika yrkanden, som i afseende å sjelfva hufvudfrågan blifvit framställda, utan ganska väl kunde särskildt afgöras, hurudant än R. o. Ad:s beslut i hufvudsaken utfölle, det vid sådant förhållande, enligt Hr Gr:s o. Landtnäs åsigt, vore lämpligast och redigast, att hufvudfrågan först afgjordes och det föreslagna tillägget sedermera särskildt pröfvades; i öfverensstämmelse hvarmed Hr Gr. o. Landtm, nu finge hemställa, att R. o. Ad. först skulle till afgörande företaga Utsk:ts hemställan, under förbehåll af öppen rätt att sedermera pröfva det af Gr. von Platen föreslagna tillägget. Ropades ja. Till följd häraf framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall tili Utsk:ts hemställan oförändrad, och då dertill svarades många ja, blandade med nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande; hvarefter propos. på antagande af det utaf Gr. von Platen föreslagna tillägget gjordes och besvarades med ja. Härefter förekom: Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts Betänk. Hr Brakel: Sammans. Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ts förev:de Betänk, grundar sig på den i en mängd motioner framställda olämpligheten af båtsmanshållet.
HON, SOM EN GÅNG LÄT SIN FÅFÄNGA TALA VAR DÅ ELEV ' AF DU PUY. EFTER ÅTSKILLIGA ÅRS VISTELSE GENAST, SÅ EFTER NÄRMARE BESINNING, DÅ HON HUNNIT HÖGRE ÄN SITT HJÄRTA, ÄLSKAR HON MÅNNE SÅ, ATT HON UTOMLANDS PÅ 1830- OCH 40-TALEN, ÅTERVÄNDE HAN TILL ALLVARLIGT BETÄNKA FÖRHÅLLANDET. SVERIGE, DÄR HAN SEDAN VISTADES TILL SIN DÖD ÅR 1868. NOGA GRANSKADT, TORDE DET VARA GANSKA FÅ HUSTRUR, EJ SNART SKALL TRÖSTA SIG ÖFVER, ATT EN ANNAN KVINNA REDAN INTAGIT DEN TOMMA STOLEN I HERDETJÄLLET? — B. ÄR ETT AF DE MEST OMFATTANDE MUSIKGENIER, SOM SOM ÄRO SINA MÄNS FÖRSTA KÄRLEKS-FÖREMÅL, OCH MED DEN UNGA HUSTRUN HYSER JAG STÖRSTA MEDLIDANVÅRT LAND SETT FÖDAS INOM SINA GRÄNSER. HANS SVENSKA ETT VAL AF MÄNNEN, SEDAN DE SVÄRMAT UT UR YNGDET, TY, LIKT » OLLE » TÄNKER JAG PÅ DE KVAL, HON MÅSTE SAMTID SYNES EMELLERTID EJ HAFVA HAFT DEN RÄTTA FÖRLINGAÅRENS ILLUSIONER, KAN OFTA NOG, FÖRESTÄLLER JAG MIG, UTGÖRA EN SÄKER BORGEN FÖR FRAMTIDA LUGN LYCKA KOMMA ATT GENOMGÅ, DÅ HON KOMMER UNDERFUND MED STÅELSEN AF HANS TONDIKTNING. DET TYCKES VARA VÅR TID ATT MANNEN LJUGIT FÖR HENNE.
Hr Ribbings yttrande, betraktadt såsom reservation, lärer han visserligen hafva rätt att, om han så önskar, få meddela de öfriga Stånden ; men tillfredsställandet af denna hans önskan kan ingalunda hindra, att R. o. Ad:s beslut genom pro t. ut dr. meddelas de öfriga Stånden, lika litet som det kan hindras någon att, med atiledn. af Hr Ribbings ifrågavar. yttrande, afgifva ett anförande, sorn han med samma rätt sorn Hr Ribbing äger att få de andra Stånden meddeladt. För öfrigt vill jag icke, då jag ej lyckats alt fullständigt höra Hr Ribbings anförande, utom hvad angår att han mycket talade om alt gå på 4, derom yttra annat, än att jag instämmer i den reflexion Hr Leffe'n gjort. Frih. Cederström: Det är 1 anleda, af den emot mig af Gr. Frölich ställda anmärka., all jag begärt uppskof för att få besvara Hr Ribbings yttrande, som jag begärt ordet. Jag har icke hegart något uppskof, ty Hr Ribbings yttrande är icke färdigt, och 0111 del vore färdigt, skulle jag ej fördröja svaret. Men tili ät Hr Ribbing pligtig att aflemna 4 exemplar af det yttrande, hvaraf han begärt communiealion, och han har ej aflemna! något, hvarföre jag ej heller D c ii 13 Augusti. kail svara derpå; och för att svara på ett yttrande, sorn nian ej fullständigt hort, lärer man hafva rättighet alt se det färdigt. Gr. Horn, Claes Fredr.: Af Hr Ribbings begäran har jag ej fattat något annat, än att han önskar få lala sin enskilda tanke såsom en reservation åtfölja en inbjudning, som R. o. Ad. lärer beslutat vid ett tillfälle, då jag ej var närvarande. Jag vet ieke huru en sådan begäran af Hr Ribbing kan blifva föremål för någon discussion, med anleda. af andra ledamöters afsigt alt svara derpå. Detta är något så oformligt, att jag ej vet huru R. o. Ad:s medlemmar skulle vilja ingå pä den hanan, alt lemna svar på reservationer.
Vid föredragning hos Riks-Stånden nästlidna dag af ofvanberörda Memorial N:o 195, liar Ridderskapet och Adelil till Stats-Utskottet återremitterat 25:te, 26:te och tioner i anledning af Riks-.";tandens skiljaktiga beslut rörande ifrägaställda bidrag af allmänna medel för läroverks-byggnaiier i Fahlun och i Oskarshamn samt till utvidgning af Lunds kathedralskolas undervisningslokal; men som de öfriga frenne Riks-Stånden, enligt Utskottet tillhandakomma Prokollsutdrag, godkänt 25:te och 27:de punkterna, kan följaktligen Ridderskapet och Adelns återremiss af voterings-propositionerna rörande anslagen till Fahlu läroverks byggnad och för Lunds kathedralskola icke till vidare åtgärd föranleda. Beträffande åter frågan om statsbidrag för läroverks-byggnaden i Oskarshamn, får Utskottet erinra, hurusom — sedan Utskottets hemställan uti 25:te punkten af Utlåtandet N:o I7d örn anvisande för detta ändamål af en anslags-summa å 20,000 R:dr blifvit godkänd af Presteoch Borgare-Stånden, men ogillad af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, dervid sistnämnda Riks-Stånd för ifrågavarande läroverks-byggnad, under uppgifna vilkor, beviljat ett lånebelopp af 40,000 R:dr. — Utskottet uti 26:te punkten af ofvanberörda Memorial N:o 195, för ärendets afgörande genom omröstning, föreslagit en voterings-proposition, deruti, såsom ja-proposition upptogs Presteoch Borgare-Ståndens beslut om ett anslag å 20,000 R:dr och såsom nej-proposition den mening, sorn — med iakttagande deraf att frågan om ett högre lånebelopp än 20,000 R:dr, borde, såsom endast af ett Ständ beviljadt, förBih. till li St.
Häruti förklarade sig Hr von Hartmansdorff, Aug., och Frih. Stjernstedt, Aug. Willi., instämma. Uppå härefter framställd propus, blef ifrågavande utlåt, af R. o. Ad. bifallet. Föredrogos ånyo och biföllos Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskrns d. 7 och 16 dennes på bordet lagde utlåt-.n. N:o 13, i anledn. af väckt motion om serskildt stadgande derom, att uti instrument öfver ekonomiska besigtningar och husesyner å kyrkoherdeboställen samt syner å soldattorp bör utsättas af hvilken de i sådant instrument uplagne reparationer böra bekostas ; och N:o 14, i anledn. af väckte motioner om ändringar i K. förordn. d. 19 Dec. 1827, ang:de grunderne och vilkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jordoch andre lägenheter från hemman. Föredrogs Gr. Lagerbjelkes, Guslaf, d. 10 dennes f. m. på bordet lagda motion, om aflålande af en underd. skrifvelse tili K. M., angide meddelandet af Svensk medborgar-rält åt utländsk man. Ilr Brakel, Mauritz Gust.: Const.Utsk:s betänk, öfver granskningen af Statsrådets prot. innehåller två skiljda saker, den ena de delar af prol.-ne, som Const.Ulsk. har ansett böra komma lill R. St:s kunskap, den andra åter de förslag, som Const.Utsk. har gjort i anledn. af dessa protus granskning. Den förra delen af betänk, var det grundlagsenliga, hvartill Utsk. ägt rättighet, men den sednare var det grundlagsvidriga, hvartill Utsk. icke egt någon rättighet. Också yrkade främste ledamoten i Const.Utsk. att sednare delen af betänk., eller det grundlagsvidriga, skulle läggas till handlingarne och Hr Frih. o. Landtm, vägrade propos. pä Ulsk:s förslag; men delta hindrade icke samma värde ledamot Gr.
Segerstedt, och modern, Lindstedt, hade dessa född ett gästvänliga af hem, sig sina vingar, då känner upp mot höjden, där luften är renare och synkretsen vidgas allt mer och mer, till dess hvarom man numera knapman slutligen för det stora past kan göra sig en fö- allmänna förlorat ur sikte reställning, det alla ett hem, där besökande voro blott välkomna utan kära hem, där ej gäster, vänner, ett ingenting saknades, allra minst glädje och förnöjsamhet. egna jaget med dess små intressen. Sedan ålder skapsmått, som vis på redan stod På grund af de pä den hon då vid tidig inhämtat det kunkvinnan hon lyckligtden tiden till lärt sig buds, konsten tiden allmänt rådande åsikatt läsa och skrifva, börterna, jade hon sitt dubbla kall att kvinnan vore ett slags lyxartikel, afsedd som att en dag pryda en mans då hem, uppfostrades en yngre bror hans skolenlighet härmed hon i till att en dag blifva en god husmoder, en angenäm sällskapsmänniska, och hennes håg för allvarliga studier, hennes törst efter lärarinna hon lexor, och genom började elev, att lära inhämta den skolbildning, som blifvit henne förnekad. såsom kvinna Dessutom läste hon ifrigt alla böcker hon kom öfver, och allt som sökte man stilla oftast pröfvade hon i smyg med den trösterika försäksina krafter på allvarliga ran, verk, men likt den i bur vetande att om hon varit karl, skulle hon fått lära instängda både sina fåfänga latin och botanik, fågeln, som i frihetsförsök men nu var hon ju blott sårar sig mot burens galkvinna ler, och sig med de ningar, borde nöja sysselsättninsom » anstodo » Dock blott blott för en tid böcker, rika hvilka bibliotek för att rätt förstådda fordrade större förkunskaper, hämmas, än dem den unga flickan en tid kan få- kunnat själf förvärfva sig. naturen för så träffade hon ofta faderns blifva kvinnan. kan i Det är ej n o g att äga tankens snille, T y hjärtat — äfven det sitt snille har. Sak samma — allt lästes, och hvad som icke då genast blef fraktbärande, kom i god jord, om det ock måste ligga och gro länge, innan det slutligen kunde bära frukt.
Der intet Const.Utsk. finnes, som kan pröfva Hr Landtnäs vägran af propos., kan ingen sådan vägran äga rum: ty detta vore ju att tillämpa en grundlags § blott till hälften; att bibehålla Hr Landtm, vid sin rätt att vägra propos., men fråntaga Ståndet sin, att få lagligheten af en sådan vägran pröfvad; att tillämpa regeln, men icke undantaget, som innefattar correctivet mot missbruket. — Under sådana förhållanden, och då ingen lag, af hvad natur den än vara må, kan fordra verkställigheten af det, som är omöjligt; synes det mig klart, att frågan, som icke kan lemnäs oafgjord , måste falla under Ståndets egen afgörande rätt, och att Hr Frih. o. Landtm, är förbunden att framställa den propos., som Ståndet yrkar Frih. Rantzou, Johan Albert, förenade sig med Frih. Sprengtporten. Frill. Boye: 1 sjelfva den deduction, som Hr Frih. o. Landtm, haft den godheten att utförligt gifva oss, och om hvilken jag är skyldig mig sjelf att erkänna, att den visst icke af mig godkännes, finner jag, att Hr Landtm, förklarat sin öfvertygelse vara sådan, att, efter denna förklaring, jag icke begriper, huru han kunde vara mäktig af den inconseqvens att gifva den begärda propos:n. Frih. Cederström: Af Frih. Sprenglportens framställning skulle man förmoda, att R. o. Ad. vore oförhindrad att, med åsidosättande af Riksd.Ordms föreskrifter, constituera sig sjelft och riksdagen, samt att, då Const.Utsk. icke finnes, Landtm, deraf vore hindrad att vägra propos. Deruti ligger, såsom Frih. Sprengtporten troligen sjelf finner, en motsägelse.
Fastigh^ts-egare, som ordentligt erlade sina räntor till llypotheksdnrättningen , borde kunna påräkna, att icke förr , än de sjelfve åstundade , behöfva återbetala capitalen: de egde således trygghet för egendomarnes halfva värde. De åter , sorn icke ansago sig kunna på rätta tider liquidera räntorna , borde taga sig till vara att uti inrättningen ingå; ty denna måste nödvändigt förfara med yttersta ordning och stränghet, för att på sin sida kunna uppfylla sina förbindelser, och genom stadgandet af sin egen credit befästa delegarnes. Vid köp och salu af en i hypotheks-inrätt» ningen graverad egendom blefve aldrig fråga om utbetalning af mer än skilnaden. Det öfriga af egendoms-värdet är , så till sägande , redan förtärdt. Den nya egaren inträdde i den förras ställe blott genom anteckning på liggande förskrifningen. Detta skulle naturligtvis lätta afhandlingar af denna beskaffenhet. Fastigheten skulle äfven directe kunna köpas med hypotheks©bligationer, och de som vore så mycket skuldsatte, att de ej kunde ingå uti inrättningen, finge tillfälle , att sälja sina egendomar efter skäligt värde , eller att efter hand omsätta sina skulder genpm den tillgång till circulations-medel, hypotheks-obligationerne lemnade. Om exempelvis en person är egare af en inteckning på 10,000 riksdaler uti en fastighet, men önskar köpa en annan, värd 30,000 r:d, kan han nu ej försigtigtvis göra det, äfven om han har tillgång till 5,000 r:d; men när han får sin inteckning Betänkande om Riken Penninge-Verk421 bmsatt till hypotheks-obligationer, gällande i en sådan afhandling såsom penningar, och den egendom, han köper , förut är graverad i hypotheksinrättningen för sitt halfva varde eller 15,000 r:d; så vet han. att ingen kan störa honom och han arbetar i ro, då han ordentligen erlägger sina räntor till inrättningen. Hypotheks-obligationerne finge sitt curanta pris på börsen, likasom andra publika papper; och det är sannolikt, att de skola taga företräde af de flesta.
Reservationerne gjalder, inarkelig nok, de to store författeres indlzeg, Bedda GaBZer og Professoren. Det kan ikke undgaa dem som kjender Kristiania fortid, personlig eller gjennem traditionen, at begge disse stykker spiller i en forbigangeii tid. Den fornemme raahed som Hedda Gabler udviser, omsorgen for alticl at ' redde skinnet o,g altid vrere damen, trods den skidiie fantasi, den rolle hun spiller, den indflydelse hun udöver paa. sine omgivelser, ligesan ve1 som '. ' den omstzendighed. at drukkenbolten er det egentlige geni, der vilde stikke alle de andre, hvis ha.n blot kunde lade vere at drikke, alt dette tilhörer en tid da Kristiania var en meget mindre by, kun havde en arena, en maalestok, ingen plads gav f or individualiteten, ingen niering for. videbeg j erligheden uden den nysgjerrig at rode i smudset, ingen udvei for geniet uden den at beruse sig. Ud af landet sla,p man ilcke dengang. - Ligesaa med Professore~z. Professorsog embedsmandsv2eldet er en reminiscents fra den tid da Kristiania hovedsa.glig var en universitetsby. De autoriteter mod hvjs alma$ og tunge aag Professoren er rettet er nu si;: ganske stödt fra thronen, saa forbigangne, at det eneste som Iran forbause er at Kjelland kan have lyst til a t anvende sit talent til at give det faldne et saadant - spark. Kristiania i det sidste aarhundrede gjengivet i honologisk.
• • 2,000: — —• utaf anslaget för befrämjandet af praktiska skeppsbyggi i-in stituters inrättande (48 §.) 9,672: 45. 7. återstoden af anslaget för Laiidshöfdinge-residensbyggnaden i "Wexiö (60 § i 1841 års reglemente) 10,000: anslaget för reparerandet af Konunga-grafvarne i Warnhems kyrka (65 §. i samma reglemente) 1,443: 22. — återstoden af anslaget för tillbyggnaden vid Kongl, Akademiens för de fria konsterna hus (67 §. i dito) 6,000: dito af anslaget för det nya observatorium i Upsala (69 §. i dito) 9,000: utaf anslaget för riks-archivets flyttning och aptering al den nya lokalen för Kongl. Wilterheis-akademien (50 § i 1845 års reglemente) 5,681: 35. 1 1844—1846 års anslag for garnisons-skolan i Christianstad (52 §. i dito) 720: utaf förslags-anslaget till postverkets ersättande för postskjuls legans förhöjning (55 §.) 24,755: 26. 7. återstoden af det vid 1840 och 1841 års riksdag beviljade anslag för lagberedningen (73 §, i 1841 års reglemente 6,641: 32. Summa extra stals-reglerings utgifter Enligt Fullmäktiges vid sednaste riksdags början afgifna berättelse, utgjorde de dessförinnan, till följd af 1840 och 1841 års Ständers beslut, af Riksgälds-kontoret verkställda enahanda utgifter 2,304,303: 15. 11. Från sammanlagda beloppet af dessa utgifter .
Pr este-Ståndet har återremitterat ifrågavarande punkt, på grund af den anmärkning, att då 2:ne Stånd beviljat för Försvarsverket i allmänhet 696,00a R:dr, och Bonde-Ståndet dertill bestämt 666,666 R:dr 32 sk., borde votering emellan dessa båda summor anställas och Borgare-Ståndets beslut, hvarigenom anslaget är vordet bestämdt till 644.'66 R:dr 82 sk., icke ifrågakomma; äfvensom att orden ”oberäknadt de af rotefrihets-afgifterne utgående 22,5oo R:dr” icke borde i propositionen intagas, utan serskild votering om detta anslag företagas. I anledning af allt detta, får Utskottet först erinra, alt då genom 3:ne Stånds beslut är afgjordt, att berörde 2 2,5oo R:dr skola för Försvarsverket, till Armeens materiella behof, anslås, Utskottet icke ansett denna fråga utgöra föremål för votering, hvilket äfven lärer vara oslridigt, och att nämde anslag omförmäles i voterings-propositionen, angående det serskilda större anslaget, har endast skett upplysningsvis, serdeles med afseende å BondeStåndets beslut. Hvad angar frågan om beloppet af anslaget till Kongl. KrigsCollegii Departementer, så kan Utskottet icke frångå den förut yttrade åsigten, att, då Bonde-Ståndet bestämt liela anslaget för Försvarsverket i allmänhet till det af Utskottet föreslagna belopp af 666,666 R:dr 32 sk., fastän med den afvikelse från Uskottels tillstyrkan, alt detta belopp borde utgå såsom serskildt anslag under denna titel, och de ifrågakomne 2 2,5oo R:dr af rotefrihets-afgifterne deremot icke dertill användas, deraf följer, alt, sedan 3:ne Riks-Slånd beslutat att berörde 2 2,5oo R:dr skola för nämnde behof disponeras, endast återstående 644.166 R:dr 3a sk. kunna anses vara af Bonde-Ståndet serskildt beviljade.
Dessa sednare kunna emedlertid icke annorledes än efter hand, och ganska långsamt, realiseras, derest icke förlusten mot inköpsprisen skall blifva allt för betydlig; äfvensom ock för den del behållningarne bestå af Spannmål, Bröd och Brännvin, en försäljning deraf skulle, uti närvarande omständigheter, ytterligare öka den för - Den 2 9 Maj. 525 förlägenhet för Landtbrukaren, som af bristande afsättning blifvit en följd. Kongl'. Majit tror alltså, att ett maximi.belopp af två Millioner Riksdaler erfordras för verkställandet af liqviderna för det förflutna kriJ get, hvaremot, i den män behållningarne mera hunnit realiseras, någon v mindskning derå efter hand till äfventyrs kan uppstå. Närlagda summariska , förteckning innehåller de särskilta titlar, under hvilka dessa skulder begripas; men. Kongl. Maj:t anbefaller, nu tillika Krigs-Colleä ghini, Förvaltningen af Sjöärenderna samt Krigs.. Comitéen, att meddela Rikets Ständers Statsutskott alla de närmare detailler af ämnet, som af Utskottet kunna äskas. Kongl. Majus mening har varit, att med iiqviden af dessa skulder Rikets Ständer icke besvära, och anledningarne, hvarpå Kongl. Majit beräknat tillgång för deras gäldande, äro ännu lika gifna och oförändrade. De inträffade politiska omständigheterna hafva väl orsakat uppe: håll uti Kongl. Majus billiga väntan i denna del; men KonglMajus rätt till de extraordinär, ra fonder, hvarmed dessa återstående betalningar äro ämnade att bestridas, befinnas genom Tractater bestämd och försäkrad, på ett sätt sorn icke kan anses lemna något tvifvelsmål om säkerheten. Emedlertid och då de medborgares rätt, hvilka Kafva fordringar för kriget, skulle förnärmas genom ett längre uppehåll med liqviderna, har Kongl. Majit icke velat dröji att till Rikets 526 lim 2 9 Maj. i Rikets Stander öfverlemna detta ärende, under förmodan, att Rikets Ständer ml kunna, såsom förskott , på vissa terminer anvisa hvad till ifrå& gavarande betalningar erfordras. Aflöning?