Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nu å nyo föredrogs StatsBevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 5 76, i anledning af gjord anmärkning vid desse Utskotts Betänkande, N:0 44^’ an" gående ytterligare understöd för JN'ybygga r 11 e i de norra provincerne, förblef Pie§te-Ståndet vid sitt till Utskotten först Urat, Utdr, d, ? Nov, 1823, 45 afgifne Betänkande lemnade Bifall med gillande af de i det sednare Utlåtandet gjorda ändringar och tillägg. S. D. Sedan Ståndet af nu uppläst Protocoll inhemta t, att vid det af Riksens Ständers Electorer förlidne gårdag förrättade val, Lagmannen och Borgmästaren Herr Juris Doctor Jon. Ullberg blifvit utsedd att i Ämbetet efterträda Jristitias Ombudsmann i fall lian innan nästföljande Riksdag skulle med döden afgå; besiöt Ståndet anmoda Expeditions-Utskottet, att till ifrågavarande befattning för bemälde Herr Lagman föreslå behörigt Constitutorial. S. D. Efter förnyad föredragning af LagUtskottets Betänkande, N:o no8, angående uteslutande af alla andra mål, än de, som angå egande rätt lill fast egendom, eller ock egoskillnad, eller delning af jord eller annan faslighet, från det renskrifna exemplar af Under-Rätts allmänna Sak-Protocoll, som till Öfver-Rätt bör insändas; blcf detta Be^ fänkande afslaget af Preste-Ståndet, som an - 46 Fröt. Utdr. d, ? No v. zgsj. såg att härutinnan borde förblifva vid hvad i nu gällande Författningar stadgadt och föreskrifvet är.
Till förekommande af de förluster, som detta så oerhördt uppdrifna arrende i längden måste medföra så väl för kronan som för arrendatorn, derigenom att denna sednare, efter de första fem arrendeårens utgång, hvarken skäligen kunde begära eller anskaffa ny borgen, har motionären hemställt, att ifrågavarande arrende måtte nedsättas till det belopp, som uppskattningsmännen föreslagit eller Rikets Ständer finna med billighet och rättvisa öfverensstämmande, eller ock att Rikets Ständer måtte medgifva den ändring uti arrende-kontraktet att, sedan de grunder för så beskaffade hemmans utarrendering, sorn finnas bestämda uti Kongl, kungörelsen den 17 Juli 1847, blifvit tillämpade, arrendesumman, med fästadt afseende derå, må blifva nedsatt för den tid af ifrågavarande arrende, som återstår, sedan de första fem åren tilländalupil, eller från midfastan år 1852 till samma tid 1871, eller, om hinder härför mötte, Skårman då mätte vid de nämnde fem årens utgång blifva från arrendet befriad, likväl med tillerkännande af den optionsrätt vid hemmanets utarrenderande ånyo, som finnes arrendatorer tillagd uti åberopade Kongl, kungörelsen, enär han redan å hemmanets förbättring nedlagt betydlig kostnad. Af motionen bilagde intyganden utaf kronofogden och häradsskrifvaren i orten inhemtas, att för ifrågavarande boställe utgått i arrende under åren 1813 till 1841 årligen 21 tunnor 6 kappar afrads-spanmål och kontant 67 Ii:dr banko, år 1841, 4 tunnor 16 kappar, år 1842, 6 tunnor 16 kappar, för åren 1843 med 1846 årligen 25 tunnor 8 kappar, samt för åren 1847, 1848 och 1849, 96 tunnor 16 kappar årligen, fortfarande enligt kontrakt till år 1871; äfvensom alt boställets areal utgör 237 tunnland 17f kappland, deraf utägor 116 tunnland 25f kappland; samt alt högst 40 tunnland kunna antagas höra såsom åkerjord vid bostället bibehållas.
Då sålunda är vordet upplyst, attJKammarCollegium och Stats-Contoiret långt för detta stadgat, att räntorne af Hemmanen Säby och Söderby böra efter markegång utgå, och detta stadgande, efter hvad af handlingarne kunnat utrönas, icke blifvit ändradt eller upphäfvet, utan fastmera måste anses bekräftadt genom 1769 års högstberörde Kongl. Resolution, hvilken uttryckligen förutsätter Thorshälla Stads förbindelse, att ifrån 1731 års början, likasom det skett år 1751, erlägga räntorne in natura eller efter markegång, hafva Riksens Sländer funnit j att Staden icke bor undgå, att föreskriften i denna del från och med nästa år fullgöra. Hvilket ' beslut Riksens Ständer härmed få i underdånighet anmäla. Riksens Ständer framhärda etc. 481 Underdåniga Skrifvelser] N:o 182. Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 9 Sept. 1823! Preste-Ståndet d. 9 *—- —■ Borgare-Ståndet d. 11 ■ Bonde-Ståndet d, 11 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. May.ts Nådiga Remiss, rörande befrielse för Riksdags-Fullrnägtigen Pehr Pehrsson och dess medlöftesman från betalning af bristande ai ronde för /Kendiholms Hof-stall-äng. S. A. K.
Föredrogos ånyo och biföllos BaucoUtskts d. 11 dennes e. m. pä bordet lagda betänktn: JN:o 22. i anleda, af väckt fråga om belåningsrätt af Arme'ens accordsfonds-obligationer; N:o 24. ang:de bestämmande af viss prescriptionstid för uppvisande i Banken af alla äldre utelöpande invisningar och insättningsbevis, de der i räkenskaperna år frän år balanceras. LagUtskrs d. 11 dennes e. m. på bordet lagda betänk. N:o 107 öfver väckta motioner, ang:de förändring af Hög12 H. 22 Den 18 Augusti. sta Domstolens organisation samt arbetsordningar för Högsta Domstolen, Hofrätterna och Jnst.revisionen, m. m. Lief yid förnyad föredragning bifallet. Ånyo föredrogs oclUbifölIs Ridd.Utslits d. 11 dennes e. m. på bordet lagda memor. med svar på återremissen, ang:de bänkmansvalen samt 2tdra uppropet. Till Ridd.Utsk. remitterades Gr. Gyldenstolpes, Anton Gabi’., d. i3 dennes på bordet lagda motion om tillägg till R. o. Ad:s ordningsstadga, rörtde bestämmandet af plikt folden, som nedtager den anslagna föredragningslistan. Lades till handltna Constit.Utskts den i3 dennes e. m. på bordet lagda memor. N:o2Ö, angtde Riksd, fullm. af BondeSt. Sven Heurlins anmärkntsanledn. emot Statsrådet och samtliga Föredragande. Vid förnyad föredragning af Constit.Utsk. d. i3 dennes e. m. på bordet lagda memor. Wto 26, angtde R. o. Ad:s återremiss på memor. Wto i4, fogade R. o. Ad. sig, på sätt Utsk. föreslagit, efter de resp. Medstånden, samt godkände, till grundlagsenlig behandling efter 56 § Reg.F., det af Constit.Utsk. i dess memor.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken framställde proposition lill bifall å Utskottets Utlåtande. Ropades Nej. Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade afslå Utskottets ifrågavarande Utlåtande, samt instämma uti det förslag, Grefve von Schwerin uti sin reservation framställt. Ropades starka Ja, blandade med några få Nej. Herr von Hartmansdorff, August: Grefve von Schwerins reservation åsyftar, att en viss summa skulle erbjudas, emot hvilken staden Marstrand afst.ode sine anspråk; emedan man hoppas att stadens nöd skall Den i5 Februarii f. m. 79 föranleda honom att afstå från sin öfriga fordran. Jag hemställer, om det är Staten värdigt alt så behandla fattiga fordringsägare? Då Staten måste hafva för regel att fördra sitt fullt ut, så hör den äfven betala fullt ut. I närvarande ögonblick är det väl icke ulredt, huru stor summa, staden verkeligen har att fordra; men huru länge skall man afspisa fordringsägaren med det flere gånger upprepade svaret att hans fordran ej vore utredd? Utskottet har föreslagit, att | af den uppgifna fordran skall betalas i afräkning på hvad som framdeles kan utrönas vara den verkliga. (Man synes således hafva gått en hillig medelväg; hvarföre jag tillstyrker, att Ridderskapet och Adeln måtte bifalla Utlåtandet. Herr Munck af Rosenschöld , Eherhard: Jag får i allo instämma i den siste talarens yttrande. Bifaller man Utlåtandet, så får Marstrand straxt något, och kan sedan få full liqvid, men om reservantens mening antages, kan det dröja länge, innan något fås.
Samme föreg-.de talare, som jag nyss åberopade, har visserligen erkändt denna allt för öfvervägande democratiska tendens, men lillkännagifvit, att den var i förslaget nedlagd, icke derföre att den ansågs nyttig eller god, utan för att medgifva en prutmån. Jag anser hvarken rätt eller nyttigt, att i dylika vigtiga frågor uppgöra sådana förslag, som fordra afprutningar, och befarar, att dessa öfverdrifna anspråk, långt ifrån att befrämja frågans lösning, skola motverka dem. Att fullständigare här motivera den åsigt jag lillkännagifvit, vore endast alt upprepa större eller mindre del af hvad som redan är kändt, yttradt och anmärkt i en mängd skrifter, och äfven i dag under discussionen redan är sagdt och vidare torde utvecklas. Men då jag härmed uttalat min mening om det nu hvilande förslaget, är det mig angeläget få förklara, att jag med hela Svenska folket delar den allvarligaste önskan, att det närvar, representationssättet mätte snart lemna rum för ett mera rationelt och nationelt. Ja, det är en sanning, mine Hrr, som ingen lärer bestrida, att våra hemmavarande landsmän af alla villkor, af alla stånd, verkligen fordrar denna förändring; det är en sanning, att denna förändring är vorden så mycket mer af behofvet påkallad, som, under längtan efter en ny, folkel förlorat förtroendet för den gamla, och jag skulle misstaga mig alltför mycket, om det, äfven inom detta rum, skulle finnas någon enda medlem, som icke verkligen vill förändring. Frågan blir således, efter min förmening, hädanefter ej om, utan på hvad sätt representationen skall ombildas; frågan korn - 54 Den 28 Augusti. iner egentligen att gälla, 0111 den skall ombildas med bibehållande af stånd, eller antagande af allmänna val. Må det tillåtas mig att, uti detta för Svenska folkets framtid så högvigtiga afseende, äfven få i några ord yttra mina äsigter; de må gälla hvad de kunna, .lag vet att de delas af många, och jag känner, att de åtminstone hafva den förtjensten, att komma frän ett varmt fosterländskt bjerta.
Här tvangs jag slutligeii till kamp och strid, ofta ville kraften svika, och ofta sved det i djupa sår, men det var ändock lif, och det blef utveckling. Vi äro mera ense i frlga om kvinnans ställning, än du tror. Äfven jag anser att hennes rätta, lieiines lyckligaste och mest natur enliga verltsamhetsfält ligger inom familjen, som maka ' ch som moder. Det gifves undantag, (och det ä r väl nntiuens ordning, efter det finiis större antal kvinnor än män, så att icke alla kvinnor kunna bli gifta, om ej månggifte skulle tillstiidjas) och dessa undaiitag, dessa liksom könlösa arbetsbin, hvilka icke synas bestämda till hustrur och mödrar, icke till att vara blott en hjWp, en viktig ovarderlig hjälp i en mans lifsviirf, dessa undantag - säger jag - niaste få full frihet att ägna sig åt ett sjiilfstiindigt arbete, ett sådant, som kan taga hela varelsen i anspråk och gifva dein eisättning för hvad de gå miste om genom att ej kunna sluta sig till n %gon med den varma, oförbehållsamina innerlighet, som är nedlagd i sjalfva kvinnonaturen. Men d&amp; intet mänskligt öga I r skarpt nog att redan i barndomen se livilka af de blifvaiide kvinnorna en gång komma att raknas till undantagen eller hvilka som enligt regeln gå helt upp i en annans existens, så tror jag, att det vore godt om flickors uppfostran blefve tainligen likstiilld med pojkars, ja, i en framtid tror jag att samskolor möjligen kunna vara af gagii.
Jag tror, att den, som har mera alt förlora, är också mera angelägen att vårda hvad han äger, än den som äger mindre. Skulle man kunna förutsätta ett sådant jemnande af samhällsförmögenheten, att alla skulle få lika mycket, så är det tydligt, att de mindre förmögna då måste få mera ände nu hafva, och de mera förmögna deremot mindre. Det finnes åtminstone således en förändring, hvarvid de mindre förmögne icke skulle vara intresserade af att vårda det bestående, utan tvertom att ernå ett sådant medium af samhällsförmögenhet. I detta fall mäste således de, som hafva mera att förlora, äfven hafva mera att vårda} men derföre att förslaget upptager, att detta i främsta rummet tillhör den öfre kammaren, så utesluter det icke, på sått en eller annan tyckes tro, att den öfre kammaren kunde äga elementcr äfven för samhällets utveckling. Jag frågar om någon utveckling är möjlig annorlunda, än under vård af det bestående. Naturen tillåter inga språng, utan den växande telningen skjuter småningom och omärkligt fram ifrån den gamla roten. Hugg bort roten, så kommer icke skottet fram, och all utveckling deraf blir omöjlig. Jag erkänner icke någon annan philosophisk grund för samhällets utveckling, än en sådan, hvarigenom denna utveckling hvilar på det bestående, och deraf torde jag få draga den slutsats, att vården om det bestående innebär fröet lill samhällets förkofran, såväl i materielt ston ideelt afseende. Slutligen har man fästat sig dervid, att Hr Akerman i sitt förslag skulle hafva nämnt, att tillses bör, att ersättning lemnäs icke allenast för den personliga sjelfskrifvenheten, hvilken bör förfalla, på sätt Ståndet äfven vid förra riksdagen beslutat, utan äfven för K. M:s förlust af det prerogativ, han hittills haft, och för närvarande äger, alt uti 2:ne Stånd insätta sjelfskrifna representanter. Man har åberopat de skäl, som under gårdagens discussion anfördes emot rättighet för K. M. att tillsälta vissa repre - 208 Den 12 Mars e. m. sentanter i öfverhuset. Jag tror, alt dessa skäl kunna vara grundade i viss mån och för det fall, hvarpå de då tillämpades, eller att K.
Här åtgår en mängd med Guld och Silfver till Uniformer årligen, enskildta personer öka årligen sitt antal af Silfverpiecer, och likväl finnes det en mängd Guld och Silfver till salu hofi alla öfver hela Riket utspridde Guldoch Silfverarbetare. Om nu i första yran några 100,000 R:dr utvexlas, är jag öfvertygad att med vårt nuvarande handelsförhållande, skall mera på framtiden insättas än utvexlas. Jag hänviser derföre till hvad jag hade ä• rån yttra i Plenum den 2 6 Februarii: att når handel och varumängd ensamt förmå sätta ett värde på Bancosedelen, skall detta värde blifva beståndande om vexling blifver tillåten. Om derföre Banken utlemnar 2, 4 och 8 skillings stycken, högst 16 skilling* stycken efter 126 skillings Cours, skulle $ vara 21 ak., och plåtstycket 42 ak., i BancoSedlar» jooo R:dr dageligen vöre det mesta som kunde hinna vexlas, som i anseende till ain valeur ej vöre begärlig till utförsel. Erfarenheten tyckes äfven visa, att bibe - Den 19 Julii e. mi *93 hållandet af RiksgäldsSedlar är förmånligare; till tryggandet af Bankens Credit än om allt fores på Ranken} den inhemska rörelsen kan väl med dem hestridas , blott de få tagas i uppbörd, CassaKäntor och Kronoutskylder, detta bevisas år 1800, efter hvilken tid de aldrig ändrade agio, då deras antal var i2,oo«,000, och BancoSedelen knappa 2 Millioner i början. Månne ej äfven Discontrörelsen borde förås på RiksgäldsCOntoiret och Statsverket med ett Creditiv på Banken, då icke min plan vunnit framgång att förena den^ na rörelse med enskildtes Capitaler. Efter hvad Utskotten nu föreslagit, att 30 Millioner skulle blifva det rätta RörelseCapitalet, visar sig att under den af mig i Tabellen citterade epoque, 40 Millioner och derutöfver varit hvad till Landets rörelse och vältrefnad erfordrats.
Vid betraktande häraf, och då denna jemförlighet icke bör af Lagstiftaren förbises, samt den Nådiga Skritvelsen, ehuru åsyftande gradatiorser i bestraffningen, likväl har dödsstraffets afskaffande till hufvudföremål; anser Lagutskottet sig, af de betänkligheter, som möta för bifall till Kongl. Majits Nådiga Proposition i denna del, afven vara hindradt, att tillstyrka lindring för de mindre förbrytelser, söm kunna under ansvarighet inför det ifrågavarande Lagstället hänföras; i anseende till hvilka det correctif eger rum, att Kongl. Maj:t har öppet, dels att anbefalla anställande af åtal, enligt Kongl. Brefvet den 25 Sept. 1777, dels också att, genom mildring, af nåd ersätta det ofullständiga i Lagstiftningen. Sedan Lagutskottet således trott sig sakna skäl att, med anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse tillstyrka förändring i LagParagrafen, synes det Utskottet icke lämpligt, att, på grund af en enskild Lagutskottets Betänkanden. 187 Motionärs, Herr Cederschjölds, i följd af den Kongl. Skrifvelsen uppgjorde förslag, dervid bereda ett förtydligande, hvartill, gå vidt Utskottet har sig bekant, någon olikhet i Lagskipningen icke torde gifva anledning; utan tillstyrker Utskottet, att 5 Cap. 1 §. Missgärnings Balken må oförändrad bibehållas, till dess MissgärningsBalken i hela dess vidd, må varda öfversedd och förbättrad. Dock varder detta, tillika med en Ledamots särskilda mening, Riksens Högloft, Ständers vidare pröfning, vördsamligen hemståldt. Stockholm den 14 April 1823. Utdrag af Protocollet, hållet i Riksens Höglo fl. Ständers Lagutskott den 14 April 1823. S. D. Föredrogs Kongl. Majtts af samtlige Resp. RiksStåöden till Lagutskottet remitterade Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer af den 5 sistlidne Martii om ändring uti 5 Cap, 1 5, MissgerningsBalken.
Uti ett ifrån Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskottet remitteradt memorial har R i ksdagsfollm ä k tigen Anders Johansson ifrån Uplands Län, såsom en brist i Författningen angående Beväringsskyldigheten, anmärkt, att den rättighet, som en, vid 20 års ålder till utskrifning förbunden yngling blifvit medgifven, att lega annan karl i sitt ställe, icke vore till de påföljande af ynglingens beväringsår utsträckt, och då ofta kunde inträffa, att den, som vid nämnde ålder varit till vapenöfningar och krigstjenst 0- Lehindrad, sedermera, under beväringsåren, klefve bofast å landet eller förskaffade sig, derstädes eller i stad, lofligt näringsfång, hvilket han, vid uppkommande krigsoroligheter till tjenstgöring uppfordrad, icke utan skada för sig eller anhörige kunde öfvergifva; har Molionairen hemställt, att en sådan Beväringsyngling må, oaktadt första inmönstringen för sig gått, befrias ifrån Beväringsskyldigheten, så vida han antaglig karl i sitt ställe anskaffar. Utskottet har tagit kännedom af den, angående utskrifnings-sättet och inrättningen af allmänna Beväringsskapet utfärdade Kongl.
<28i fyafrae fyärroid ocf roelat förflara, det följande uti denna § upräfnade förflag titt ©rundlagöändring blifroit lemnade att till näfta Stifödag f)tt>ila, under den förutfättning, att de icfe titt pröfning förefomma i annan I)ändelfc, än att de i £onjtitutionö»Utffotteté Memorial $}:ri6 38, 68, 85, 105 od) 117 framftäUda, tiU näfta Stifödag filande, förftag blifrcit antingen af Stifetö ©tän» der etter af konungen ogiUade. ©efia är o: l:o ibland Äongl. Maj:té l)är ofwan omförmälda nådiga $ro» pofttioner, den andra i den del, forn angår ändring af ^Regeringsformen* 88 §, äftoenfom den tredje; o<$ I 12 2:o blanb be fåfont »åra Utlåtanben bwilanbe, här ofman upgifna förflag, be i Momenterna 3, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29 od) 30 anföcba; bet t 7 Morn. föreFommanbe, h^äb angår än* bringar af ^Regeringsformen* 106 § och bet i 20 Mom. nämnba, h^ab angår änbringen af ^Regeringsformen* 85 §. <3ötb benna förklaring tillägge (2Bi/ att pröfningen af ben anbra blanb $ongl. Majus ()är ofroan anförba nåbiga f}3ropofitioner, i ben be(, forn t förfla* ringen är nämnb, enbafl berföre är oförenlig meb antaganbet af förflaget i Memorialet 9t:o 68, att ben, uti fattima nåbiga fj3ropofuion, meb
Fullm. Ii. 1- af Vellersteät. L. 8. i884. L k. llummelkjelm. I.. 8. 1885. l.. k. Arnell. I8SZ. L. V. lLemna. 1921. I.L.OIivecrsuti!. re re re L. 8. I92Z. Lreärle von koren. I.. 8. l§07- vik. Lm, klannerlijert». 1YIA. 5. kechlln. Frih. vonLävenback. Lbr. Lngelcrantr. L. 8. lyll. ksilantlersltjölä. Lhrengranat. Jaeob "kersmeä-n. l.. 8. 1948. I. von lVlatern. L 8. 1967. IVl. von hjörning, 1961- kr. LhrenstrZIs. L. 8. 1968- Oure. I99I. L. k. Skjöläcbranck. I.. 8. I995. pehr ak Ljsrkea. L. 8. Fullm. Lnst. VHisingen 2004» Den M Maj. 26r 2004. Orri Illertrenkjeliil. 2222. L. Ä,. v. Axelson l8. 8. 222Z. l. L-ermrnsicjölä. 2224- L. Lsäerstrm. H. rf pettersen!. O. von Höök. 20W. 0. von klrnur. I.. 8., FUllUI. tlern-.rn rf pettersen!. k. 8. FUllUI. Fvllm. ll4b. von Hofsten. I.. 8. L. 8- 2124. k. I.. Lkr. piLsilsckölä.
Vidare får Utskottet upplysningsvis erinra, att då alla af Rikets Ständer på Riksgälds-kontoret anvisade utbetalningar samt de lill detta verk anslagna inkomster blifvit beräknade i bankomynt, Utskottet jemväl uti deln va reglementet bibehållit samma myntberäkniug; dock har Utskottet, för den händelse» att Kongl. Majris och Rikets Ständers beslut rörande den antagna liva mvntenbeten innan nästa riksdag skulle komma ali. lill verkställighet befordras, ansett lämpligt, att ett serskildt stadgande om den^nya mynlsoit, hvaruti alla uppgifna summor äro bestämda, i slutet af regh mentet införes. r § af bifogade förslag, uti hvilken Riksgälds-kontorets föremål uppgifvas, är lika lydande med irsta § i nuvarande reglemente. 2 §, angående Riksgälds-kontorets för upptagna lån utfärdade obligationer, innehåller samma stadgande, som 2 § i 18/{5 års Reglemente, med iakttagande likväl af Rikets nu församlade Ständers beslut, i anledning af Stats-utskoltets, uti i6:de punkten af utlåtandet N:o 78 gjorda hemställan om best åmma ridt t af en ny preskriptionstid för deruti omförmälda skuldposter. 3 §, angående utbetalningen af det årliga 1 änleansluget. till Hans Majrt Konungen och 4 §, angående räntan för det s. k. hemgiftskapitalet, äro lika lydande med nuvarande reglementes 3 ocb 4 §§* 5 §, angående till Rikets Ständers bank ulgjfna obligationer, motsvarar samma § i nyssnämnde reglemente och innehåller enahanda stadganden. 6 §, angående Rikets Ständers banks fordran för
Statsregleringen innehåller sådana resonnementer, att Ridderskapet och Adeln, om Ståndet dertill lemnade Bifall, skulle hinda händ erne på sig vid afgörarjdet af sjelfva specialiteterne, vågar jag Bos Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken vördsammast anhålla, att de öfver hvarje serskild Hufvudtitel afgifne Betänkanden först måtte föredragas och afgöras, innan princip-hetänkandet förekommer. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln instämde uti Grefve Posses berörde hemställan. Ropades Ja. Företogs till pröfning StatsUtskottets ej mindre den io sistlidne April under N:o ia5 afgifne, och den 7 derpåföljde Maj e. m. på hordet lagde Betänkande, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens första HufvudTitelj än ock den 15 sistlidne 42 H. 4* 5% Den 2i September e, m. Julii under N:o 236 meddeldte, och den 29 derpå följde Augusti f. ra. på hordet lagde, Utlåtande, i anledning af de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar. Kongl. Maj:ts Hojhullningssumma. 2 Punkten. H. K. H. Kronprinsens Hof hålin ingssumma. 3 Punkten. H. K. II. Kronprinsess sans Handpenningar; samt tillökning i II. K. II Kronprinsens Ilof hållnings summa, i anseende lill ökade utgifter för D.D. K.K. H.II. Arjfurstärne. Dessa Irenne punkter Liföllos -af Pvidderskapet och Adeln. 4 Punkten. Angående den Summa j som för Ilögsalig II. K. II. Prinsessan Sophia Albertinas Hofhållning marit anslagen. Denna punkt ansågs icke fordra någon åtgärd. 5 Punkten. Meublers underhållande i Kongl. Slotten. Bifölls. 6 Punkten. Kongl, IlofStallets utfo dring. Friherre Palmstjerna, Carl Otto: