Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Brakel, som, under förordande af Utsk:s utlåt., till mig ställt den förfrågan, huru jag ville reda mig såsom landtbrukare vid ett af honom upgifvet fall, torde tillåta mig att till honom ställa en contrafråga, nemi. huruvida han, vare sig såsom landtbrukare eller icke, vid inträffande behof af att dela penningar eller rymd - Den 14 Augusti. m mått i 4:delar eller 8:delar, eller andra för närvar:de lika ofta förekommande andelar, då gör det, medelst användande af decimalsyslemet, med samma lätthet, som medelst vårt nuvar. räkne-system ? Jag tror att Hr Brakel blir mig pä denna förfrågan svaret skyldig, så vida det ej, såsom mig vill synas, torde utfalla nekande; ty ju flere siffror, som måste användas för delningsgriindens nllrvckande, desto långsammare måtte väl uträkningen försiggå. Ja, vissa afdelningar, som nu så ofta användas, får man väl under det nya systemet alldeles afsäga sig. Oell som denna af mig till den värde ledamoten framställda fråga angår de fall, som oftare förekomma, än det i den af honom lill mig framställda, så anser jag mig uti denna frågooch svaremålslrid snarare vara den segrande, än den förlorande parten. Det af mig begärda afslaget å Utsk.-s hemställan, åsyftade egentligen det af Utsk. afgifna försvar för decimalsystemet, eller Utsk:s förutsättning att detta system egde en öfvervägande förträfflighet framför alla andra. Häri möter naturligtvis den största meningsskiljaktigheten Utsk:s försvarare och mig emellan. Hr Brake! har jemväl börjat sitt anförande dermed, att vissa saker äro så axiomatiska, att man är villrådig om sättet, då man kallas att dem försvara. Månne icke den värde talaren, likväl, huru skicklig malhematiker lian eljest än må vara, någon gång och just vid detta tillfälle förblandat begreppet af axiom med det af problem? Men om en sats af det sednare slaget skall behörigen till sina grunder bevisas, så får man icke vara villrådig om sättet, vid äfventyr af satsens fortsatta bestridande å motståndarens sida.
Falla derwid rösterne till mer än hälften af de röstande Electorernes an - 134 Expeduiover till Rits-stLnden. tal pä en man, ware han behörigen wald. Äro äter rösterne sä delade emellan flera, att en sädan full pluralitet för nägon icke äger rum, anställes ny votering med slutne sedlar till antagande af den, som de fleste rösterne erhällit, eller, om han icke antages, af den, som näst honom utaf de fleste Electorer blifwit kallad, och sä widare. Enär någon af de i denna ordning under omröstning ställde blifwit af Electorernes pluralitet antagen, upphöre walsörrättningcn, och warde han af Riksens Ständer till Embetet förordnad. Den, ät hwilkcn detta Embete blifwit anförtrodt, kan »vid päföljande Riksdagar i dcn nu föreskrifne ordningen dertill äter wäljas. Justitice-Ombudsmannen njute till godo, sä wäl under som emellan Riksdagarne, samma säkerhet för sin person och tjenstebefattning, som genom 111 8 af Regerings-Formcn för Riksdagsmän i allmänhet stadgad är; och anses, under sin tjenstetid och intill dest han ifrän Embetet skiljes eller till utöfningen af sin förut innchafda beställning äterträder, k alla afseende»» lika med Konungens Justitice-Cantzler. Electorcrne böra »vid samma tillfälle, dä Justitico-Ombttdsmannen utses, och pa enahanda sätt, »välja en man af de egenskaper, som hos denne Embetsman erfordras, för att honom efterträda, i fall han innan nästföljande
I allmän» het mäste för hela Bewillningen således upkomma en betydelig skilnad emellan del pä höft wid äreks början gjorda förflaget, och den efter taxeringarne och tillwerknings upgifkerne upkommande bestämde Summa, utan att Kronan derföre hwarkcn wunnit eller förlorat genom diffexencen. Hwad Stäl-tillwerkningen beträffar, som jag närmast känner, förhäller det sig salunda att en Bruks-egare först wid Smides ärets sint är skyldig upgifwa det antal centner Stäk som för äret aro ifrän Bruket afsände. Denne nygift blifwer grunden för debiteringen af Bewillningen och determinerar det rätta beloppet som Bewillningen för Stäk i Sta. tens Casia skall inbringa. Utan afseende pä hwad mer eller mindre hwartill den i Lands-Contoirets provisionelle förslag blifwit beräknad. Äfwen sä litet kunna dylika i förhand gjorde Calculer tjena till någon rättelse för beloppet eller redogörelse af Kronans in - 6-6 Den i4 Abruarii. inkomst, utaf andra producter för hwilka Bewillnin» gen utgår efter tillwerkade Styckeeller Skälpundtal enär tillwerkningens myckenhet beror af Tillwcrkarens godtfinnande eller tillfällige händelser. Tontrollen emot Upbördsmännen för Bergs-producker, är Bruks-egarens upgifk; Tontrollen deremot återfinnes iWagräkningarne. Utan twifwel har Kongl. KrigsColleginm, hwad Krut beträffar, och Hall-Nätterne, i afseende pä Socker - stämplingen, nödige Controller hwarigenom sä wal upbördens rigtighet som redowisningen för beloppet, kan styrkas och verificeraS, I frägawarande provifionelle förslag öro likså litet ärnade till rättelse wid granskningen af Kronans intrader lvm Le dertill äro tjenlige.
Utdrag af äldre eller hyare Protocoll och Öorii* böcker, ehvad de inhehålla Utslag eller ej •. .. Utslag sorn af Rätten utfärdas • Vittnesbörd om Bofasthet* Ograverad Egendom, personers frejd, slägtskap eller ålder, upjihafda eller ^ 4 sk* beviljade Inteckningar m. in ; 1 VittnesSkriftet ♦ Värderingslristrumenter ; , » * ÅldersBevis ... Ägtenska^s-förord lika med FideiCömtniSsbréf» i lfa. Vid <Oon»is'torier, Nedre BöVgRätten, Lagmansdeli Rådhus Rätter, der KärnnersRåttér drö samt Magistrater. Afskriften ■; i ; • ; i ; ; 4 kfe Ansökriingär; förstå Arket 4 sk; Andra fe ‘sks Tredje och följande . ; 8 sk. Arfskiften; se föregående moment. 5 3 a ^Bevillning*- Vttkotieis Betänkanden* Berättelser öfver uppgångne eller upprätta» de Rågångar och Tomteeller Egoskill* nader 5 sk. Besigtningslnstrumenter 5 sk. Bevis öfver Egoskillnader, Inteckningar rn, m. ... 5 sk. Bilagor • 4 sk, Biloch MätareBref å Inrikes Fartyg 24 sk. å Utrikes dito 1. * Bofasthet: Vittnesbörd eller Intyg derom ... 5 sk. BorgareBref: i Stockholm och Götheborg: för Grosshandlare R:dr 18. - andre Handlande is,. Fabriqueurer ig. — —'
Jag var vid föredragningen deraf icke närvarande, och ehuru jag önskade att i afseende derå göra åtskilliga anmärkningar, vill jag, enär detta ämne nu icke utgör föremål för öfverläggningen, icke upptaga tiden med att deri yttra mig, men ber att, sedan alla punkterna blifvit genomgångna, få afgifva några erinringar i berörde omständighet. Jag vill nu hlott anmärka, att jag anser denna creditivrätt vara ett sätt att cmbrouillera Banken , då den derigenom kommer i en sådan slags beröring med en mängd enskilda personer, synnerligen då minimisumman är fixerad så låg. Frih. Ehrenborgh: Då jag begärde ordet, hade Hr Lefre'n icke ännu anmält sig. Delta har sedan skett, och jag förmodar, att han icke lärer underlåta att visa den siste talaren skillnaden emellan hvad denne kallat fondspel och sådana statspapper, som vanligen icke falla mera, än att fluctuutionen betäckes af räntevinsten. Men i afseende å creditiven kan jag icke iakttaga samma granlagenhet som Gr. Cronhjelm, att icke vidröra detta ämne, enär uti 28 punkten föreslås, att 240,000 r:dr böra på sådant sätt användas. Jag ber då att få förklara, det jag, likasom Hr Lefre'n, finner det hafva varit val beräknadt af Utsk. att icke göra några exceplioner i afseende å rättigheten att gagna dessa; men då det vid en återremiss är nödigt, att Ståndet uttrycker en opinion, har jag önskat alt för min del få uttrycka den, det jag anser de föreslagna creditiven icke 6 H. 34 Den 6 Maj e. m. kunna tillfredsställa allas behof, och att jag befarar, att vid collisionen jordbrukets interesse, nu såsom vanligt, får stå tillbaka för hufvudstadens och Stockholms börs komma att draga de väsendtligaste fördelarna af creditivrättigheten.
Motionären har derföre föreslagit att icke allenast de Skånska, Presterskapet anslagne mensal-hemman, utan äfven sådane kyrko-hemman i allmänhet, hvartill Kronan eger dispositions-rätt inom samtlige eröfrade provincerne Skåne, Blekinge, Halland och Bohus Län, (Lunds domkyrko-hemman och andra donerade hemman endast undantagne} mätte få till skatte lös a-s, emot det att Presterskapet blifver försäkradt om sin årliga rättighet till förut åtnjuten ränta och motsvarande andel i skattelösen, efter räntans belopp. Med Christen åndersson hafva förenat sig JSiclas Jönsson och PerPålsson från Christianstads Län, och har den förstnämnde, genom ett serskildt afgifvet anförande, som jemväl blifvit till Utskotten remitteradt, närmare utvecklat de förhållanden, hvarpå han grundat sitt förslag, under förklarande, att han ingalunda hade för afsigt att rubba sådane äldre förhållanden, hvilka genom senare Konungars och Rikets Ständers gemensamma beslut tillkommit, om det också icke alltid skett på rig.tiga skäl; utan åsyftades med förslaget endast den för Presterskapet och åboerne gemensamma fördel, som han trodde, att en beviljad skatteköpes-rätt skulle medföra.
Kollegii RiksgäldsKungörelse den 8 derförutgångna Juni kallade att den 13 derpåföljde Juli, sjelfva VKrkeneller genom ombud, inställa sig inför Magistraten i Carlstad, för att ibland sig utse en Revisor och en Suppleant till deltagande i revisionen af Stats-, Bankooch Riksgälds-verken, icke någon af de valberättigade låtit sig afhöra vid detta ärendes företagande hos Magistraten; uppstod hos Revisorerne fråga, angående den åtgärd, som borde af Revisorerne vidtagas, på det att Revisor måtte blifva för bergsbrukens 3:e valdistrikt utsedd; hvarvid Revisorernes flesta ledamöter beslöto, att framställning i ämnet skulle till Borgare-Ståndets Kansli-direktion aflåtas. I följd häraf inställde sig väl sedermera, för deltagande i revisionen, Revisor utsedd för nämnde valdistrikt; men som det möjligen ma anses nödigt att särskild föreskrift meddelas huru för framtiden i lika beskaffade fall iakttagas bör; har Utskottet skolat för Rikets Ständer anmäla hvad sålunda förekommit, till den åtgärd, Riks-Ständen, hvart iör sig, kan finna skälig föreskrifva. 12 Banko-Utskottets Berättelse N:o 3. Frågor, som framdeles stola behandlas. Decharge för Bart koFullmägtige. § 15. Nedanstående i Revisorernes och Fullmägtiges Berättelser förekommande frågor skola framdeles af Utskottet företagas till behandling; hvarefter Utskottet icke skall underlåta att hos Rikets Ständer derom göra framställning, derest sådant af Utskottet nödigt anses. § 15 i 1865 års Revisionsberättelse, i fråga om förändring i grunden för utmyntning af silfvermyntet; § 19 i Fullmägtiges berättelse, angående uteslutning från blifvande Banko-reglemente af 48 §:n i det nu gällande; § 72 i 1863 års Revisionsberättelse, om utvidgning af papperstillverkningen vid Tumba bruk, samt § 80 i 1864 års Revisionsberättelse, angående flyttning af qvarnoch sågverken vid Tumba bruk.
Syringar; se Fingerborgar. Sagar, Sågblad och Sagbladsämncn; hänföras till Maskinerier, Redskap och Verktyg, ej specificerade. Såll; tullbehandlas såsom Maskinerier, Redskap och Verktyg, ej specificerade. Såpa 1 centner 1 50 Såser; se Soja. Säckar: nya tomma; tullbehandlas lika med den väfnad, hvaraf de bestå. med varor fyllda, såsom emballage Fria Sängkläder: nya, beläggas med den tullafgift, som är bestämd för väfnaden, hvaraf öfvertyget består. synbart brukade, tillhöriga sjöfarande eller resande, äfvensom nya af egaren sjelf medförda, då klä- derna pröfvas icke öfverstiga egarens personliga behof Fria andra synbart brukade sängkläder R:dr 100 R:mt. 10 — Tafvelramar, utan afdrag i vigten för taflan, derå anbragt glas m. m 1 skålp. 10 ^ “ Tagel; se Hår. Tagclsurrogat eller s. k. artificiellt tagel samt till stoppningsmaterial preparerad mossa Fritt Talg Fri Tamarindcr Fria Tandpulver; askarnes eller närmaste omslagens vigt inberäknad 1 skålp. 25 70 TullberäkInförselsInförselsningen. tull. Riksmynt. tull. Riksmynt. Tapeter af papper; se Papperstapeter. R:dr. öre. R:dr. öre. Tegel, alla slag Fritt Tenlikor eller llöbrlspik 1 skålp. 20 15 Tenn, oarbetadt samt arbetadt, gammalt och sönderbrutet Fritt arbetadt, nytt: olackeradt och omåladt 1 skålp. — 20 — 15 lackeradt eller måladt 1 skålp. — 35 30 Tennoch Blyaska Fr i Tennfolier; se Folier. Tennsalt och Klortenn Fria Teriak; hänföres under Apoteksvaror. Termometrar; se Instrumenter, fysiska m. fl. Terpentin, nativ Fr i Terpentinolja och Terpentinspiritus 1 skålp. — 2 Tcrracotta och Terralit, arbeten deraf; se Krukmakarearbeten.
Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departements-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott Thorsdagen den 18 September 1862 i närvaro af: te Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Friherre De Geer, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Manderström, Stats-Råden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld. Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern anmälde i underdånighet: Den af Kanslisten i Svea Hof-Rätt Johan Fredrik Craelius i underdånighet gjorda ansökning, att, då han, som till följd af svår ögonsjukdom nära sju års Bil. JW1 till Kongl. Maj:ts nåd. Prog. ,JW 1 om Statsverket 1862,9 hufvudtiteln. 5 tid åtnjutit ledighet från bestridande af omförmälda Kanslistbefattning, numera, enligt bifogadt läkarebetyg, icke hade förhoppning att någonsin kunna sköta samma befattning, Kongl. Maj:t täcktes vid instundande Riksdag hos Rikets Ständer göra nådig framställning derom, att honom måtte varda beviljad viss årlig pension att utgå från den dag, han från Kanslisttjensten erhölle afsked.
N»j:ts lXLdiga proposition ej tinA6 unnorlundu un i 8in luddet dedundlus, an86tt si^ iede dunnu den törekluAnu lduAtorund ringen untuAu. l?u dettu umne vill lVonAl. Nupt u nvo tästu liidets 8lunders upp - murdsundiel, enur ldon»1. Nuj:t un8er, utt inleedninAsrö llens nuvurunde oslilierlret utAör en ut de vusendtliAuste lirister, dvildu vidludu vuru eredit-luKur, oell utt densunnnus utdjelpunde domme utt i sin mun medtöru ett ödudt vulstund. Vid ötverväAunde ut motiven tor nu Aullunde käresdritter, s^nes omsorken unAuende l^ronuns, I^rdors oelr ullmunnu 6ussors suderdet tor tordrinAur lins lippdordsmun oell ltörestundure, Aenoin tormonsrutt i derus tustu egendom, vuru ut underordnud vi^t, delst den tor Ivronun, dvrdur oell ullmunnu Inruttninzur ertorderli»u stiderdeten torde dunnu lumpliAure iuAti tu Au s oed devurus Aenoin dormens uttordrunde, eller Aenom meru noZArunn tillsyn ocd undre ldrsiAti»det8mutt. 0/7 /t. 87. d>07, / 8a^i7 / //-k/7. l TV^o 2^.
Utskottet har föreslagit, att återbetalningen får ske äfven skyndsammare än 33I år; men icke utstakat någon annan liqvidationsgrund, än om lånet qvarstad nyssnämnde tid; således skulle den, som på hälften af berörde tid ville liqvidera sitt lån, icke få godtgörelse för hvad räntan på återstående capitalet utgjorde för de återstående åren, hvilket voré Banco-Utskottets Betdnkandtn 551 detsamma, som att förneka låntagare eller dens efterträdare att göra sig skuldfrie från dessa lån; men jag tror det blifva nödigt, att liqvidationsoch räntegrund bestämmas. Om t. ex. ett lån på 1000 R:dr Baneosedlar reduceras å 128, sk. Cours, så gör det 375 R:dr Specie. Silfverafbetalningen, skulle för att gå jernnt in på 334dels. år, bestämmas till 3 proc. och för redighet, vöre äfven lämpligast, att utstaka räntan till lika eller 3 proc. då denna ränta skulle beräknas för ali uppskjuten eller försummad inbetalning och den som ville afbörda sig hela länet, borde yara, berättigad, att få ränteafdrag efter denna grund, för hvad som vid lånets återbetalning på förhand återstår. Då maximi-beloppet först bestämdes till 2000 R:dr, grundades detta bestämmande på förutsättningar, att fonden endast skulle utgöras af hvad sorn inflyter i afbetalning på förra Fastighetslånen samt på Odlingsfonden, och att räntan samt afbetalning skulle erläggas uti sedlar; men sed^n fonden ökades med 1,200,000, Jhdr och återbetalningen, jemte räntan, bestämdes i Silfver, hvadan förenämnde vilkor sålunda förfallit, så kunde man ej föreställa aig» «tt förslaget om lika maximibelopp skulle förnyas och något minimi - belopp ej beliämmas. ’' Ut supra. In fidem ProtocoIJi, G. Helsingtun Banco-Tltskattets Betänkåndem N:o 77» Ankom den 20 Nov. .1823, Memorial till Rikets Högloft.
Ett sådant iagttagande , anse Utskotten likväl destomera öfverflödigt, som säkerheten derföre att odlingen ej af Jordegaren skall underlåtas, redan ligger iden gifna och genom undersökningen bekräftade vinsten af odlingens företagande, iden dryga löseskillingen för Vattenverket, som endast genom fördelen af odlingen kan jordegaren återgäldas, i de nya skyldigheter som från Vattenverket öfverflytlas på jorden och hvilkas uppfyllande fordrar motsvarande förmåner, såvida han ej vill undergräfva sitt beståud; samt slutligen i det genom Författningens 10 §. stadgade förbud för honom att åter upptaga Vattenverket, sedan det efler dom blifvit utrifvet; och kunna Utskotten derföre, och enär alltför vidt utsträckta och i fullgörandet med svårigheter förenade föreskrifter för Jordegare, skulle motverka författnin - i 3! LagUtskottets BetHnkanden, gens syftemål, icke lill godkännande anmäla terörde förslag. I anledning af den fruktan, som blifvit yttrad för omöjligheten att från alla slag af Vattenverk, såsom Exempelvis, Jernbruk, hvaraf tionde och Ilammarskattsjern i utskylder till Staten utgöras, öfverflytta räntan på den sådane persedlar ej producerande jorden, få Utskotten, ehuru blott upplysningsvis, enär verkställigheten af hvad i detta fall genom författningens 13 §. finnes förordnadt; tillhör den Administrativa Magten, meddela, att i För fatlningarne om skattläggningar icke saknas föreskrifter rörande förvandlingen af ränta, från ett till ett annat slag af persedlar; hvaremot den i sammanhang med berörde fråga gjorde anmärkning, om svårigheten jemnväl att på ett rättvist sätt kunna å jorden fördela den af ett Jernbruk utgående Bevillning, hvilken rättad efter verkets större eller mindre förmånlighet under olika gynnande conjuncturer, ofta kan betydligen variera, icke torde fordra det ringaste besvarande, enär det innefattar ett missförstånd, att ett rifvet Vattenverks Bevillning skall, lika med räntan och andra ständige skyldigheter öfverflyltas på jorden, till hvars fördel rifningen skett.
Larson fick af öfversten ett lakan och en filt att svepa in honom uti, och se’n han skaffat en häst och en kärra ifrån gästgifvargården, reste han genast derifrån med gossen. – Nå, hvart förde han honom då? – sade Didrik, som uppmärksamt åhört fru Bergs berättelse. – Det vet jag inte, men det måtte blott varit några mil derifrån, det var först ett år derefter, som hofmarskalken lät honom föra gossen till Stockholm, der herrskapet alltid voro om vintrarne, och der har han varit ända tills grefvinnan dog, då han kom hit till mig. – Hur länge sen är det, det der hände? – Åh, Jesses, det är väl nu ja, låt mig se han var sju år samma år grefvinnan dog, och det är tio år se’n. – Det skulle då vara sjutton år. – Ja ja, herr Edvard är väl nu sjutton år herre Gud, hvad tiden går jag tycker det är som i går, han kom om qvällen med Larson, det var jemt fjorton dar efter se’n Larson reste, han var inte borta längre, den lilla stackarn, jag tyckte just det var synd om honom, för det syntes grant att han icke höll mycket af hofmarskalken, som ändå ofta haft honom qvar hos sig i Stockholm. För si, hofmarskalken var väl just icke stygg riktigt, men han retades med honom och förargade honom jemt, tills gossen började gråta, och det gjorde att lilla Edvard alltid var rädd för honom och sprang till mig i stället. Nå, det var då icke så länge hofmarskalken var qvar här, för han reste till Stockholm en månad derefter, och se’n har han inte varit här mer än tre gånger på de här tio åren se’n grefvinnan dog, utan jag har fått ha Edvard om händer alldeles som en mor; han bara skickade honom en informator någon tid derefter, och det var då gudskelof en beskedlig och förnuftig menniska, som inte bråkade så mycket med lilla Edvard, som de annars bruka. – Och har nu inte hofmarskalken sett sin fosterson under hela denna tid? – afbröt Didrik.
Utan att vilja ingå i nå- gon literaturhistorisk undersökning, till hvilken vi icke ega befogenhet, kunna vi säga, att slutintrycket af den mängd äldre och nyare, berömda och oberömda, kvicka och dumma romaner, hvilka vi, i likhet med mången annan dåraktig ungdom, slukat, varit det, att de gamla med sin erfarenhet hade orätt och de unga med sitt suveräna tycke rätt. Vare det emellertid långt från oss att vilja plaidera för äktenskaps ingående utan kärlek. Kärleken behöfs så väl som oljan på maskineriet, för att det icke skall rosta. Men föräldrarne måtte väl ändock i all rimlighets namn veta litet mer om lifvet än barnen och se något klarare, hvad människorna gå för. Och så hafva romanerna slutat just där, hvarest det praktiska profvet skulle begynna. Visserligen har på sista tiden ett omslag härutinnan gjort sig märkbart, så att de nyaste författarne låta sina romaner börja vid den punkt, där de förra slutade; men det som sås, går icke omedelbart upp i ax, och säkert är, att den nu lefvande generationen skördar de föregåendes utsäde, liksom ett kommande släkte en gång skall uppskära, hvad det nuvarande utsår. Om vi skulle tillåta oss en liten afvikelse från vårt ämne och våga en gissning, vore det den, att framtidens unga kvinna kommer att gå till motsatta ytterligheten och blifva kallt beräknande i stället. Men som det ej är med henne, vi nu hafva att sysselsätta oss, återvända vi till vår tids fästmö och maka. Under förlofningstiden upptages dennas sinne nästan uteslutande af visiterna, » profgången », fästmansgåfvorna, utstyrseln, festerna m. m., och tankarne på giftermålets oändliga vikt och allvar få stå tillbaka. Hon tänker icke mycket på att lära känna den mans inre halt, med hvilken hon för all framtid skall förena sitt öde, ej heller bekymrar hon sig om att pröfva, huruvida deras karaktärer passa för hvarandra, deras sympatier äro desamma. Det är henne nog, att han och hon äro kära i hvarandra. Ännu sällsyntare är det, att hon praktiskt förbereder sig för sitt nya kall.
S. D. Till gemensam föredragning och afgörande, företoges Stats-Utskottets Utlåtande N:o 44, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Tredje Hufvud-Titel, och samma Utskotts Utlåtande N:o 202, i anledning af erhållna återremisser å Utlåtandet N:o 44; hvarvid Ståndet beslöt på sätt som följer: I anledning af den underdåniga anhållan hos Kongl. Majit, som i Utlåtandet N:o 44 å pag. 18 och 19 af Utskottet föreslås, och hvarom i Utlåtandet Nio 202 å pag. 8 ytterligare förmäles, fann Ståndet, med underkännande af Utskottets förslag, för godt besluta, alt Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Majit förelägga nästkommande Ständer en omfattande plan till Försvarsverkets organisation i dess helhet, åsyftande att, så vidt möjligt är, inom nu befintliga tillgångar, genojn indragningar af någon del af den stående arméens styrka, erhålla medel till de af Kongl. Majit afsedda ändamål 1 cn utsträcktare öfning, så väl för Beväringen, somför Indeldta arméen. l:o Kongl. Krigs-Collegium och utrednings-för ruden. Med ogillande af Utskottets afstyrkande af anslag till lön för en President i Kongl. Krigs-Collegium, fann Ståndet skäligt anslå åt bemälde President ett arfvode af 3,000 R:dr för året, att intill nästa Riksdag utgå. Deremot godkände Ståndet Utskottets afstyrkande af uppförande på stat af de 163-1 tunnor spanmål, hvilka -vid Collegii nya organisation erfordrats utöfver lönerna. 2:o Kongl. Krigs-Hof-Rätten. Med bifall till den af Utskottet gjorda tillstyrkan, att anslaget för Kongl. Kr igs-Hof-R ilten må oförändradt i staten uppföras, biföll Ståndet äfven den föreslagna underdåniga hemställan, att Kongl. Majit måtte i nåder vara heBih. till R.