Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då PresteSt., hvilket för öfrigt fattat lika beslut med R. o. Ad., likväl godkänt voter.s-propostn, och den följaktligen är af 3 Stånd gillad; så kommer votering deröfver att äga rum, antingen R. o. Ad. afslår henne eller ej. Jag yrkar således icke afslag derå, ulan hemställer, att R. o. Ad. måtte låta dervid hero. Skulle omröstningen i förstärkta StatsUtsk. leda derhän, att en beskattning, så oriktig som den ifrågavar., skulle af Ständerna beslutas och derigenom en inskränkning i konungamakten göras; så förmodar jag att Konungen lärer finna utvägar att i detta falt förekomma hvad otillbörligt är. Uppå derefter framställd propos. godkände äfven fl. o. Ad. voter:s-propos:na JV:is 27 och 28. Gr. Hamilton, Henning Ludv. Hugo: Om jag ej alldeles missminner mig, så uppsköts i sammanhang med ifrågavar. 37 § jemväl den 38 §:n, såsom med den förra ägande sammanhang, och hemställer jag derföre om ej äfven denna sednare § kunde blifva R. o. Ad. föredragen. TJndert. Ridd.Secret. upplyste, att R. o. Ad. redan vid målets första egentliga föredragning fattat sitt beslut i fråga om 38 §:n, och så mycket mera kunnat göra det, sorn Utsk:s yttrande ronde densamma varit eventuell och således passande för hvilken utgång af frågan om 3y §:n, som helst. Gr. Frölich, David, uppläste följande: Det s. k. Hillska skolbolagetj stiftades år 1829 medelst en actieteckning af 70,500 r:dr h:co. Och ehuru det från böljan beräknade capitalet af 100.000 r:dr ej bief fulltecknadt, öppnades dock skolan i83o å Barnängen, der för närvar, finnes utrymme för 120 elever. Varandes den till 3oo r:dr b:co först bestämda pensionsafgiflen år 1839 ökad till 333^. r:dr samma mynt.
Han var nyss aterkommen till Sverige efter att i fem år idkat studier i utlandet. Xarthas bror, kandidat Torsten Vide, var bekant nied honom sedan den tid de b %da l %go vid universitetet, och han var därför under de dagar han nu vistades i stadeii en gärna sedd gäst i dennes föräldrahem. En g %ng, - Martha s a r d % helt nyss vuxen, icke tjugu år, - hade hon råkat hr Almer p&amp; en privat supé i Helsingborg, diii hon varit en månad för att niåla ett porträtt. Han mindes nog cj detta sammanträffande. Hans närsynthet hade säkerligen hindrat honom från att fasta sig vid hennes utseende. Men Iion kom däremot wycket tydligt ihåg honoiii. Och hon hade ju ocksh skal nog att minnas sitt första sanimanträffande med honom. Hon log, d % hon tänkte därpå, men s % dog leeldet bort och följdes af ett trotsigt, nästan h h d t uttryck, som dock snart veknade och blef djupt vemodigt. 3Ien hon ryckte %ter upp sig - med våld förjagande tankarile, som pinade henne. Nu hade också doktorn sett igenom alla hennes skisser. Han skg upp från dem på henne. ~ T a c k n, sade han, och sackte henne portföljen. ~Hvilken kritik har författaren och tidningsmannen i osdning %t mig? » sade Martha, försökande att skamta. Det förargade henne, att han ej sagt nhgot, b a r k e n till beröm eller klander af hvad hon visat honom. » Ni har talang, fröken, men. » B Men livad? B, Ni sjunger ej ut », sade doktorn skrattande. » Ni ar ej djiirf n o p. &gt;Än vidare da? Ni hade mer att aninärka.~ Uartha såg hoiioin rakt i ögonen med en skälnisk blick. sji ii ng vii ut! J a g tI1 att höra p %. » » Nej, jag liar egentligen blott detta ena att anmärka., sade doktorn allvarligt. Det är fin, omsorgsfull teckning, sann färg i edra blomsterm %lningar, vacker gruppering, men ingen Itraft, ingen helhet riktigt.
N:o 41, med hemställan om en gratifikation till vaktmästarne vid Bauko-diskoutverket. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter änyo på bordet, Banko-lltsk:ts den 4 dennes bordlagda Mern. Nio 42, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut öfver åtskilliga delar af Belänk:t N:o 35, angille reglering af bankens laneoch kreditivrörelse, samt om användande af upplupen bankovinst. Föredrogos och biföllos Lag-Utsk:ts den 4 dennes på bordet lagda Utlåtin: N:o 38, i ani. af väckta motioner om ändring af 12:te kap. 2;dra §:n Rättegångsbalken ; , N:o 39, i ani. af väckt motion om ändring af 12:te kap. 3:dje §:n Itättegångsbalken; Nio 40, i ani. af framställda förslag angide bestämmande af viss tid för doms alkunnande i rådstufvurätt; N:o 41, i ani. af väckt motion om skyldighet för häradshöfding att inom viss tid meddela utslag och utlemna expeditioner. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter änyo på bordet, Sammans. Lag-, samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskits den 4 dennes bordlagda Betänk. N:o 12, i ani. af väckta frågor om förändring och förklaring af gällande stadgande!) angide skyldighet att bygga och underhålla kyrko-, prestgårdsoch andra i 26:te kap. Byggningabalken omförmälda allmänna byggnader. Föredrogs Gr. Cronstedts, Fredrik, den 4 dennes bordlagda förslag, att Högvörd. Preste-St. skulle inbjudas biträda R. o. Adis samt Borgare-Stis sammanstämmande beslut i afseende å 44:de och 45:te punkterna af Banko-Utskits Betänk. Nio 35, eller frågan om användandet af den upplupna bankovinsten. 11. V. 23 354 Sen 8 Juli.
Nå ', m å de d å g å till R o m efter honom. » » M å h ä n d a s k u l l e vi r e d a n v a r a p å v ä g CM CM 535 CO 0} DA PRI Linnea djupt sig ned i mossan gömmer, Men af sin doft förrådes hon ändå, Liljekonvaljen ljuft sin vällukt tömmer Ibland narciss och ängsvioler små. D E V) SZ 03 BE I Re 1894 a CN •C3 — 1 L Du ä r icke den första och s k a l l ej heller bli den sista moder, som beröfvats sina b a r n. F o l k e t s k a l l r y c k a ifrån dig ett, hvilket som helst, och k a n s k e blir det det mest älskade. » » Nåväl, sammankallen stammens mödrar; m å de välja b l a n d de fem. » (Forts.) Bedigeras af Sophie Bidrag mottagas med Linge. tacksamhet. Logogryf. Jag omtyckt är utaf den, mig äger, Om jag än aldrig tå liten är; Dock, vackrast är jag, så folket säger, Då våren mig med sin grönska klär. Jag vittne varit i alla tider Till månget kärleksfullt irendez-vous&gt;, Och än jag är det, då månen sprider Sitt sken på jorden, som gått till ro. Jag älskad är af n å n g ' barnaskara, Dock äfven äldre mig hålla kär, Af trenne leder består jag bara, Och svår att gissa jag visst ej är; Och, då jag funnits, det säkert går Att gissa orden, man af mig får. Hvad skräddaren ej sakna får, Om han skall kunna sy. Hvad bondeman om hösten sår; Hvad brusar fram med gny? Det, hvarur grisen äta bör, Och som man har vid bak. Hvad hvarje män ' ska säkert gör, Som väntar på en sak. Hvad finnas plär på hvarje fot, Om den ej vanekapt är. Hvad bonden 1ar förutan knot. Då han i fru sig klär. Det, hvarpå fågeln slår sig ned, Där förr han hvila fått. Det, som för mången sakta skred, Då, tyngd af sorg, han gått.
Handlingarne uti det till Utskottet remitterade AnmäikningsMål mot StatsRå det samt Kontin, gens Rådgifvare i CotnmandoMål för Elottorne, i afseende på de till Befälhafvarne för en i Kader anbefalld KustbevakningsExpedition d, 3 April 18 i 7 utfärdade Ordres» Den 14 April 1818. Frän VaUnfl. BorgareStåndet, S. D. Remitterades lill Allmänna Besvärs och Ekonomiutskottet: Herr Ombergs Memorial, angående upp* lysningars infordrande i och för bedömandet af dess under den 5 Januarii gjorde och till samma Utskott remitterade Memorial, rörande vidtagande anstalter för inrättande af en BergslagsRörelse i Norrbotten och dess lappmarker. Frän Högloflige Ridder skåpet och Adeln, S. D. Remitterades till BevillningsUtskottet: Ett Anförande af Frefve Gyllenborg, Johan Henning , angående stadgande af ansva för öfverträdelse af föreskriften i 24 §. Mom, af nu gällande ChartaeSigillaiseFörordnlng. Bihang till Rikt-St. Prat, 1817 och rS 1 S> l:dr* Sami, N:r 69,76, jj.6 Protokolls Utdrag rf. ry April. tgig. Frän Högvördiga PresteStändet. S. D. Instämde PresteStåndet enhäligt uti den af Höglofl. Bidderskapet och Adeln, enligt nu ankommit ProtocollsUtdrag af den it inne* Varande
Mea det inflytande man nu åt dem bibehållit, anser jag deremot vara för litet. X länder, der ingen röst-tariff, utan blott en census-siffra, befinnes stadgad, är det tydligen principenligt, att ingen får votera på mer än ett ställe. Hos oss har det motsatta förhållandet af ålder varit gällande och egaren af röstberättigade hemman i flera härader och socknar har alltid obestridligen1 kunnat deltaga i Eleetorers utseende till flera häraders1 Riksdagsmannaval. Den större förmögenheten har tillika hittills på hvartdera stället kunnat ega en vida större andel i valet, än tariffen och det utsatta maximum medgifver; jag tror det vara ett oförsigtigt steg af dem, som önska representationsförändringens framgång vid en kommande Riksdag, att, så ytterligt som nu föreslaget är, minska den större förmögenhetens rättigheter på samma gång, som en så ganska stor mängd af den fattigare classen skall erhålla dels en dem hittills vägrad representationsrätt, dels vida större val-andel än förut. 0ch då Utskottet nu, genom Bonde-Ståndets gemensamma tanka, fått anledning frångå sitt förra, till de rikares förmon öfverdrifna, förslag om sex rösters möjlig beräkning i flere gäll af samma district; då derigenom ali deri väsendtliga farhågan för millionärens inflytande kan förebyggas, tror jag alt Utskottet hade bordt inskränka sig till ofvannämnde, den första afdelningens förslag i ämnet. Många paragraf-moment i val-lagen hade härigenom blifvit vida enklare än nu; inom districtet är det ganska lätt att controllera, det samme man ej väljer på två gällstämmor. Just derföre hade man icke, såsom nu, behöft lägga den hufvudsakliga controllen i stränga straffbestämningar; dessa senare fruktar jag skola föranleda många injurie-processer. —■
Handlingar rörande Bevillnings-ämnet, VI. 432. ang. jemkning i extra Roteringen, VI. 433. Stats - > 38 Register. Ståts-Utskottets Memorial, rörande Kongl. M3j:ts Nå* diga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, I. 470 _ rörande kostnaderna till tryckningen af Ståndens Protocoll och Bihanget dertill I. 492. — , om den till Riksdags kostnadernas bestridan de erforderliga Sumtna, I. 523 — Retänkande, j anledning af Kongl Majits Nådiga Proposition ang. upptagande och erkännande af några Svenska Undersåters fordringar, II, _I82- — ,— i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Propo sition rörande Särna Sockens Bevillning, II, 219. — om aflöning för Lands.Fiskaler och Läns män, II. 248- .— . om tryckningen af Riks-Ståndens Protocoll med Bihang, II. 253. — om Praescriptionstid för Redovisning af Krigs kostnads-medel, II. 267. om Riksdags kostnadernas bestridande, II. 384. , ang. Postfrihet för Tidningar, sorn leda till allmän upplysning, II. 386* i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Propo sition ang. anslag till Undervisningsoch Läro-Verken, II. 389. i anledning af KonglMaj:ts Nådiga Proposition äng afl. Post-Directören Lidiins Balance, II. 395. ' äng. befrielse från utskrifnings-penningars er läggande, II. 402. _ om Praescriptions-tid för Riksgälds-Contoirets inhemska skulder, II. 463. ang. H. Ex. Hr Grefve Ruuths Lån, II. 465". , ang. ersättning till AllmBarnhuset för dess förlust genom Finnlands afträdande, II. 510. rörande Bevillnings afdrag å Pontan för Riksgälds Contoirets inhemska skulder, II. 517.
Och berättigas Fullmägtige derjemte att, om och när någon del af handelsoch närings-diskont-fonden eller allmänna diskont-fonden befi irnes obegagnad, öfverflytta de icke använda medlen till reservfonden, med förbindelse för Fullmägtige att. derest Bankens ställning det medgifver, dessa medel återställa, då de varda för det ursprungliga ändamålet erforderliga. Från reservfonden skall afföras: l:o. det belopp, 5,000,000 R:dr af Bankens sedan 1860 års början upplupna vinst, sorn under detta och nästföljande åren 1864 och 1865 med en tredjedel hvartdera året skall till Riksgälds-kontoret aflemnas; Banko-Utskottets Memorial N:o 64. 7 2:o. den förstärkning af handelsoch närings-diskont-fonden vid Diskontoch Låne-kontoren, sora erfordras, då uttagningarne på uppoch afskrifningsräkning öfverstiga i kassa eller på räkning innestående belopp; 3:o. de Filial-banker beviljade kreditiv, och 4:o. de för Bankens ränteutgifter, förvaltningskostnader m. m. erforderliga medel; äfvensom, då Bankens säkerhet det medgifver och allmänna rörelsen sådant påkallar: förstärkningar af handelsoch närings-diskont-fonden samt medel för liqvid af obligationer, som Banken, på grund af uppgjordt kontrakt eller eljest, öfvertager eller inköper; allt under vilkor att det stadgade maximum för sedelstock ej öfverskrides. Stockholm den 3 Oktober 1863. STOCKHOLM, tryckt hos N. Marcus, 1863. Banko-Utskottets Utlåtande N:o 65. 1 A:o 05. Auk. till Exp.-Utsk. den 5 Okt. 1863, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss af åtskilliga fram ställningar i Utskottets Betänkande N:o 44, i fråga om förändrade föreskrifter i Usta, 2:dra och 5:dje artiklarne aj Banko-reglementet.
Linna 5käl, all bärom lill Likels 8länder göra Droposilion, köreslogo 8ökanderne i underdanigbel, all Ll 8laden malle i ljäder ölverläla8 rälligbelen, all lill bildande al loud lör de88 Lallig-arbelsinrällning uppbära de Dana-arl, 80m derslädes kunde lalla; lill 8löd lör livilken anbällan blilvil äberopadt, all kikels 8tänder, uppä derom gjord kärlig lramslällning, under den 17 8eptember 182c) oeb 7 ^kpril i334, lill en undervi8ning8-an8lall inom »ablo lör8anlling ak Fz/zzzzzA tz// /l. öt. l^zot. 1840, Z öziz/zö / 7 1 2 fVäd/A-r 7V/o /.?. näsala stist oed till u^^sorrrnde ris "Vik. ktädlrus i litea stad, anslagit tvänns joa 66889 ställen srrllna l)ana-ai's, Llvensonr rrtt Larlskrona, till söljd ris Konni. Naj:ts Rädina lom den ii 8ej)temder 1822, vore i ätnjutanile as en riddik tliirnon, sorn sör' Klal mö nn israiAaställdes; anliällrrnde stadens äldste, alt, om disall lrärlill ieke kunrle i allmäniret lemnäs, förenämnde ar dets-inr ättnin^ åtminstone mätte e> Iräiirr Kon^I.
— Klättra inte upp i fönstret, Hjalmar, du smutsar ner dig. Ja, det är vagnen! — Mycket bagage ha’ de inte med, så länge stanna de inte, sade brukspatronen. — Hur kan du veta det? — Det står ju inte en ask, långt mindre en koffert, hvarken på vagnslådan eller kuskbocken. De stanna kanske bara öfver idag. — Det vore förskräckligt, och jag som gjort i ordning sängkammare och allt och vårt kalas i morgon och — Nå, det är inte värdt, att du oroar dig för det nu, det ger sig snart. — Mamma, mamma, Svensson kör till stallet! — Det är inte möjligt, spring genast ner och hör efter. — Skall jag ta in omeletten eller biffstekarne först? hördes Lenas röst från köket. — Vänta ett ögonblick, så skall jag ge besked. Gunnar kom rusande tillbaka från stallet, svängande ett papper, som han höll i handen. — De voro inte med! Svensson fick det här telegrammet vid stationen. — Pappa öppnade kuvertet långsamt, förfärligt långsamt och läste. — Det har bestämdt händt dem någon olycka på järnvägen, sade mamma. Man hör ju aldrig något annat. Säg då, Pehr, hvad det är? — Jag vet inte, om det är någon olycka, men de telegrafera så här: »Fortsätta direkt Stockholm, till följd af missgynnande väderlek. Hilma ber hälsa. Karl.» — Ja, efter som de inte komma, tar jag af mig det här eländet, fortsatte han, i det han började knäppa upp västknappen, och så få vi äta. Mamma stod med telegrammet i hand. »Hilma ber hälsa», sade hon långsamt och bittert. ETT EFTERMÄLE. Värden, byråchefen Arvidson, satt i gungstolen, redaktör Berg hade slagit sig ner i ena soffhörnet, båda rökte. — Apropå dödsfall, utbrast byråchefen, i det han utsträckte handen efter ett tidningsblad, som låg bredvid honom på läsbordet, är det du, som skrifvit nekrologen öfver Falkman? Jag tycker jag känner igen din stil. — Ja. — Att döma af biografien tyckes det varit en mycket sympatisk människa. Kände du honom personligen? — Nej knappt.
HOFBOKTRYCKERI. FÖR KOMMISSIONER. IDUN SNORRE. Först k o m m e r proflapp af en Som i roio. W. STENHAMMAR. B. CARLSON. A. A. BERGSTRÖM. altviolinist, hr B. Carlson, violoncellist samt hr W. Stenhammar, d e n geniale tonsättaren o c h orkesterdirigenten, s o m kvartettens pianist. köptes » någonstans » i kjol, fjol. AF Alla dessa väninnor underblåsa också ibland flickors afundsjuka o c h e g o i s m i en rent af oroväckande grad. s. v. («URD ».) E N DOG. SJUKSKÖTERSKAS UPPTECKNADE GERDA FÖR WIGSTRÖM. NÅGRA MINNEN. IDUN AF X. SLUTORD. P å våra andra sjukhus låg sjukvården i lägervall. D e skola skänka gifvaren en rik välsignelse. — PÅ VEDSKUTA TILL ÅLAND; RREF TILL EN TREDJE TRE REKANTING. BREFVET. &gt; -. UTFÖR FORSEN. AF MARIA SKISS F Ö R 1899. IDUN RIECK-MULLER. D e t är niskooffer. Huj! Det IDUN — 1899. VÅRA ILLUSTRATIONER. T Z A L M A E LÄNS SÖDEA HUSHÅLLNINGSSÄLLS K A P bar under ett trettiotal af år haft e n försäljningslokal för ortens hemslöjd. Efter Stockholmsutställningen 1897, där länets utställning erhöll guldmedalj, blef sällskapet betänkt på att gen o m större anslag ytterligare söka främja hemslöjden. Den 1 jan. detta år antogs ett kvinnligt slöjdo m b u d för länet. Försäljningslokalen förändrades på tidsenligt sätt, o c h arbetet har under året gått framåt, så att den 4 o c h 5 dennes i Kalmar hållits e n utställning af till stor del i förväg beställd slöjd, s o m utvisar, att såväl d e n. k ö p a n d e s o m tillverkande allmänheten har förstått att draga nytta af slöjdmagasinets verksamhet.
Men vet ni, kusin Jean, att ni temligen länge gjort er osynlig!” ”Alltför länge?” ”Till och med det!” ”Ack, denna frånvaro har grymt straffat sig sjelf – ni känner icke, ni förtrollerska, hvad längtan vill säga ” ”Icke?” ” och fruktan ” ”Aha!” ” och tvifvel!” ”Det är sant, ty jag har aldrig tviflat, jag!” Fru Emerentia, som eljest så gerna lyssnade till grefvens kurtis för hennes dotter, gick nu blott och funderade på hans framkastade infall angående nomad-lifvet. Det var naturligtvis ett gyckel, för att bortblanda verkligheten – och gud vet hvarifrån hon fick den idéen att en stilla harmonimusik snart skulle låta höra sig, men derom var hon fullkomligt öfvertygad, liksom att denna musik, hvars första toner hennes själ redan uppfångade, skulle blifva signalen till en kedja af öfverraskningar, den ena olikare den andra, och alla i stigande. Men dessa intressanta luftslott måste slutligen falla tillsammans. Efter tio minuters vandring upptäckte man en den vackraste lilla lund af späda björkar och inuti den på sjelfva marken uppdukad en lätt måltid, som egde allt möjligt lockande, utom det väsendtligaste: några gäster jemte dem sjelfva. Fru Emerentia drog en bitter saknadens suck – hon var icke beredd på detta. ”Ha”, sade hon (förstås inom sig sjelf), ”de grymma hafva ännu icke gifvit med sig! Men må ni vänta, mitt herrskap, tills ni får se min dotter – hon skall veta att hämna sig på er kallsinnighet derigenom att hon stjäl allas era hjertan Himlen är rättvis!” Om man sett vår nåds hemlighetsfulla pantomim vid alla dessa skiftande tankar, skulle man hafva trott henne vara sysselsatt att repetera någon rol, der en förtörnad mor besvärjer himlens och jordens makter att uppmjuka de förstenade känslorna hos den barbar, af hvilken hennes barns öde beror fru Emerentia hade onekligen sina små anlag för melodramen. Hvad de unga menniskorna beträffar, voro de i den grad förälskade och förtjusta af hvarandras åsyn, att de ej sågo något annat än sig sjelfva. Detta afguderi kom den bedragna fru Emerentia ganska väl till pass.
Hr von Hartmansdorff: Jag anser Utsk. hafva gjort en för stor nedsättning i denna tullafgift. Om tullen på denna ar tikel skulle nedsättas så mycket som K. M. föreslagit, så skulle derpå förloras en inkomst af 44,000 r:dr. Men om en ringare tullafgift än den närvar:de bestämmes, så torde lämpligt skydd t alla fall vara beviljad t ät landtbruket. Efter hvad mig är sagdt, skall PresteSt. hafva nedsatt tullen till 2 r:dr. Om någon underrättelse derom inkommit, så anhåller jag, att Ridd.secret. måtte upplysa derom. I sådant fall hemställer jag till R. o. Ad., att antaga samma tull, PresteSt. bestämt. Då torde likväl vara häst att bibehålla det tullvärde som förut finnes i taxan och blott ändra afgiften ifrån 2 r:dr 24 sk. till 2 r:dr. I anledn. häraf upplyste lindert. Ridd.secreterare, att protutdr. angtde pröfningen af Bevilln.Utsk:s betänk. N:o 13, ankommit endast från BondeSt., och att detta Stånds sålunda R. o. Ad. meddelade beslut icke omfattade artikeln smör, utan endast den föreg:de delen af betänk, till och med artikeln kött. Hr Printzensköld, Carl: Afven jag är af den tankan, att Utsk. här, för den stora principens skull, har gått allt för långt i nedsättning. Någon nedsättning bör likväl i min tanka, enl. hvad Hr von Hartmansdorff äfven yttrat, kunna ega rum med landlbrukets betryggande. Jag tror mig med visshet kunna säga, alt BondeSt. stadnat i samma beslut i delta afseende som PresteSt., åtminstone var det en ledamot af det förra Ståndet som yttrade detta till mig nu på f. m.
Grefve Löwenhjelm, Gustaf: Sedan Ridderskepet och Adeln redan afgjort förevarande mål, får jag underställa, om icke Allmänna Lagen lemnar tillräcklig upplysning i afseende på sättet, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet söka resning. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta föredragning af ett annat mål; hvilket bifölls. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 10 dennes afgifne, samt den 16 derpå följde föremiddagen på bordet lagde, tvänne Utlåtanden i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets elen 20 sistlidne Maji meddeldte Betänkanden: 240 Den 18 Junii e. m. 1) Angående Krono-skogarnes användande; och 2) Angående en förbättrad hushållning med Ekeskogarne; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit den 29 sistlidne Maji af Ridderskapet och Adeln gillade, Utskottens ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne. Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 16 dennes på bordet lagde, Betänkanden: Från BancoUtskottet: Af den i5 dennes : 1) I anledning af StatsUtskottets förslag, rörande förskott från Banken till inlösen af KrigsCommitteens invisningar. 2) Angående jemkning af RiksStåndens beslut, i fråga om regleringen, rörande de från Banken utgående Odlingslån. Från Lagutskottet : Af den 12 dennes, öfver väckt motion, angående - Den 18 Junii e. m. 241 gående upprättande oell allmänt kungörande af ett formulair, liuru skuldsedlar böra skrifvas, för att sätta Lagen i tillfälle, att betrygga Långifvare derom, att ränta och capital ovägerligen skola med Silfver, eller med gångbara mynt-representativer efter cours, liqvideras. Från Lagsamt Allmänna. Besvärsoch OcconomieUtskotten :
Banko-fullmägtige, som af Utskottet blifvit anmodade att sig yttra om och hvilka särskilda bestämmelser, i följd af ifrågasatta ändring i utlånings-grundeme, må kunna påkallas, hafva med anledning deraf anfört, att i afseende på utlåningen från Stats-låne-fonden Banko-reglementet visserligen föreskrifver, att lån skola företrädesvis lemnäs, bland annat, mot sådana säkerheter, som grunda sig på inteckning i fast egendom, men deremot icke innefattar särskilda bestämmelser, angående den grund, som vid låne-summans bestämmande bör följas, eller beskaffenheten af de bevis och öfriga handlingar, hvilka skola af lånsökande företes; att då emellertid de flesta lån från Stats-Iåne-fonden utgifvits mot dylik säkerhet, ville det synas som skulle för besörjande af lika beskaffad utlåning från Allmänna Diskont-fonden särskilda bestämmelser kunna undvaras, ehuru för de pröfvande myndigheterne besväret lättades och ansvaret minskades derest, genom regiements föreskrift, icke allenast grunden för lånesummans bestämmande blifvit på förhand stadgad, utan äfven uppgift lemnats å de handlingar, hvilka borde åtfölja den såsom säkerhet erbjudna intecknade förbindelsen, samt att ett mera detaljeradt reglementerande i detta fall skulle kunna undvikas och ändamålet ändock vinnas, om i afseende å intecknings säkerhetens pröfning de föreskrifter, angående belåning i Banken af fast egendom, som för nu ifrågavarande utlåning äro tillämpliga, finge tjena till efterrättelse. I sammanhang härmed hafva likväl Fullmägtige, som hyste den öfvertygelse, att, om den af Utskottet föreslagna ändring i grunderne för utlå - Banko-Utskottets Betänkande M 25.