Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr 6,000: — 8:o. Örebro län, med en befolkning af 142,863 personer, deraf 8,920 i städerna, har tre ordinarie och en extra Provincial-läkare, stationerade i Örebro, Nora, Askersund och Hellefors, tre Distriktläkare i Boo, Ramsberg och Carlskoga, tre Stads-läkare i Örebro, Askersund och Linde, samt två Batalj ons-läkare, eller inalles tolf läkare. Jemte anmälan, att flera olika förslag till distrikt-indelning och nya läkares anställande blifvit af de i ämnet hörda kommunerna framställda, hvilka sätta utom allt tvifvel, att nu befintliga ordinarie och extra Provincial-läkare icke motsvara länets behof af läkarevård, och med afseende derpå, att den förbättring, som utan Statens betungande redan härutinnan blifvit genom enskilda kommuners omtanka beredd, — förmedelst privatläkares anställande vid Boo, Carlskoga och Ramsberg, anvisar de trakter, hvilka företrädesvis förtjena, att från nuvarande Provincial-läkare-distrikter afsöndras till egna distrikter, bär Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande föreslagit anställande af tre nya extra Provincial-läkare, nemligen en för Askers, jemte en del af Sköllersta härad, med en befolkning af 10,106 personer och station i Askers socken, vid Brefvens bruk, hvars egare, Öfverste Anckarsvärd, förbundet sig att, mot vissa vilkor, åt läkaren upplåta fri bostad m. m., en för Carlskoga, jemte en del af Edsbergs härad, med 18,746 innevånare och station vid Carlskoga kyrka, der, genom enskild donation, läkarebostad redan finnes, och en för nya Kopparbergs härad, jemte en del af Lindes och Fellingsbro härader, med 16,458 innevånare och station i Ramsbergs socken, der likaledes, genom enskild donation, läkareboställe redan finnes att tillgå, i sammanhang Transport R:dr 26,000: — Bil. till Kongl. May.ts Nåd.
Höghet, eller hört något af henne, som föranledt prinsen, att göra mig så obetänkta frågor?« – »Jag skulle just ha flugit åstad, innan jag hört mig före! Mera slug är jag väl, än så; och då nu du nekar, att ge mig upplysningar och råd « – (Faller i talet) »Visst icke, när prinsen håller sig vid det rimliga. Den största tjenst, jag nu kan göra prinsen, är, att aldrig låtsa om för någon menniska, hvad här blifvit sagdt; och det bästa råd, jag kan gifva prinsen, är, att aldrig mera låta sitt tal eller sina tankar förirra sig åt det hållet.« Den unge hertigen af Södermanland (vi kalla honom så, ehuru han ännu icke fått denna titel) blef flat, ångrande likväl mindre sitt uppförande, än sitt förtroende. Medan han, vid temligen elakt lynne, funderade på, huru han skulle ställa sig, sedan hemligheten nu kommit i tredje mans värjo, hvilken ingalunda syntes benägen att gynna hans planer, inträdde helt oförmodadt äldste och yngste brodern. De ögonkast, Gustaf och Carl vexlade, voro ej syskonkärlekens; men med sin vanliga förställningskonst räckte Gustaf leende handen åt Carl, som snarare klämde, än tryckte den. – »Jag hade ämnat skicka efter dig, kära Beylon, – yttrade kronprinsen – men Fredrik kom i detsamma, på vägen hit, och då beslöt jag göra honom sällskap. Jag ville be dig uträtta en sak hos drottningen min fru mor.« – »Ers Kongl. Höghet äger att befalla sin underdånige och lydige tjenare.» – »Min gemål och jag hafva en fest med sällskaps-spektakel i beredskap åt drottningen, på hennes dag; men det fordrar tid innan rollerna blifva inöfvade, och vi behöfva vara för oss sjelfva med dem af hofkretsen, som skola deltaga i tillställningen. Min fru mor skulle kanske misstycka, att se våra rum starkt upplysta och mycket folk hvimla der, och få höra att dörrarna äro stängda, utan att veta hvad vi hafva för oss.
Detta förhållande förklarar, att hästen fortfarande har att påräkna en öfvervägande del af husbondens frikostighet på foder och af omtanken för dess skötsel. Ladugårdarne i allmänhet hafva det gamla blodet alldeles oblandadt. För dess förädlande genom korsning med Ayrshireoch Voigtländer-race, hvartill spridda tillfällen icke saknats, har ingen märkbar håg försports, men väl ett och annat lyckadt försök att genom val af pålägg inom gamla landtracen samt genom en väl ordnad och bättre utfodring höja dess utseende och afkastning.» »Det för detta län af Staten bekostade stamholländeriet består af 20 Voigtländer-kor och 2 tjurar. Förut stationeradt först vid Westerberg och dernäst vid kungsgårdens egendomar i Ofvansjö socken, har det nu mera blifvit till Sofiedal uti Walbo socken förflyttad t. Ehuru mjölkafkastningen varit rätt god (7 a 800 kannor per medium af hvarje ko) och mjölkens gräddhalt ansenlig (13 ä 14 procent), har synnerlig efterfrågan ej förmärkts efter afveln.» »Sedan år 1859 har ett enskildt stamholländeri varit uppsatt med 17 kor och 1 tjur af Ayrshire-race vid Walls landtbruksskola och underhålles fortfarande derstädes. Ehuru sådant ligger utom perioden, torde här få antecknas, att första auktionen hölls på hösten 1861 till försäljning af dess afvel. Dervid såldes 7 full - Tab. Litt. A. Handelspriser i städerne. G e f 1 e. S ö (lerhamn. Hudik sva 1 1. Hvete. w Korn. Hafre och Blandsäd. Arter. Potates. Hvete. w 5530 CP5 Korn. Hafre och Blandsäd. Ärter. Potates. Hvete. | 1 ss cp Korn. 1 . Hafre och Blandsäd. Arter. Hushållningssällskapets yttrande. Springorm. Nyodlingar m. m. 7 växta tjurar och 3 qvigor, de förra till medelpris, mellan 416 R:dr och 203, af 262 R:dr, och de senare, mellan 240 och 209, af 226A R:dr.
SeraphimerOrdensGillet instämmer i det här nu uplästa utlåt., denna styrelses kamererare Hr af Sillén afgifvit så väl i afseende pä de uplysningar han meddelat, som på den hemställan hvartill han kommit, i följd af berörde uplysningars meddelande, får äfven jag, i förutnämnde min egenskap, pligtenligt vid delta tillfälle yttra några ord, icke allenast i auledn. af här förut fällde yttranden om nyttan och nödvändigheten att öfverflytta Ofverstyrelsen och vården om ifrågavar. Hospitals-inrättningar från SeraphimerOrdensGillet till Suudhets-colkm, utan äfven, enär de handhr som röra detta ämne, äro mycket voluminösa, att i möjligaste korthet framställa de punkter, som äro af vigt för frågans belysning, och hvarigenom StatsUtsk. åtminstone kan hafva en ledning vid pröfningen, såväl af den ekonomiska, sorn af de öfrige vigtige delarne i denna ömtåliga, och genom sina anledningar, beklagansvärd! nödvändiga förvaltningsgren. Gillets ekonomiska styrelse torde först böra framställas, emedan det hufvudsakligen verkar på den auetoritets behandling hvartill frågan kommer att remitteras. Hospitalerne hafva sin existens grundad på de inkomster, som upkomma af arrenden, hvilka betalas efter markegångspris, samt af donationer för diverse ändamål, hvartill komma afgifterne för intagne hospitalshjon. Af dessa, mera till fastighetsvärde än till kontant penningebelopp betydliga tillgångar, skall således den mängd Hospitaler, som finnas, icke allenast väl vårdas och underhållas, aflöningarna till vederbör, bestridas, äfvensom nödiga byggnadsreparationer verkställas, utan har OrdensGillet dessutom, af ett stående räntegifvande kapital, som varit disponibelt, i följd af K. åks nåd. beslut, under loppet af de senare åren, utbetalt en summa af närmare 240,000 r:dr b:co i och för Hospilalernes förbättring.
Jag anser för öfrigt BondeSt:s beslut böra tydas isoleradt för sig, eller utan afseende på de öfriga RiksStms, och då kan det aldrig tydas på sådant sätt, att det skulle leda till den orimliga följd, att BondeSt , i stället för att bespara 25,ooq r:dr af hvad de öfriga RiksSttn beviljat, såsom beslutet, för sig sjelf betraktadt, innebär, skulle förorsaka ett tillökadt anslag af /{5,ooo r:dr derutöfver. Ser man saken, sådan den är, så innefattar beslutet helt enkelt, att BondeSt. ansett all tillökning i anslaget för materiellen obchöfligt utom för beväringrns beklädnad. Jag fortfar således att yrka återremiss. Frih. Boye: Det är långt ifrån mig att vilja påbörda BondeSt. ett beslut, som Ståndet icke fattat; men denna discussion synes innefatta en vigtig principfråga. Första prot.- utdr. från BondeSt. innefattade en bestämd mening, och något särskildt ändamål eller vilkor fanns deri icke upptaget. Äfven i det sednare prot.utdr., som vi nu hört för oss uppläsas, finnas inga grunder angifna för den beslutade återremissen, och när man således ställer dessa beslut emot hvarandra, vill det synas, som BorideSt. först fattat sitt beslut på ett sätt och sedan vill förklara det på ett annat. Jag säger, så synes det; och om meningen är, att R. o. Ad. på sådana grunder skall besluta en återremiss, kan jag för min del ej votera för densamma. Resultatet är denna gången mindre vigtigt än sjelfva principen, som det är nödigt att hålla i helgd. Den i5 September. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: I det speciösa af frågan skall jag icke ingå, utan blott hålla mig till formen. StatsUtskrs ifrågavar. jemnkningsbetänk. är nu första gången före, och anmärkningar hafva dervid blifvit gjorda, som mer än vid många andra tillfällen synas böra hindra antagandet. Det skulle således, efter min tanka, vara både ovanligt och illa, om icke återremiss beviljades.
Mig synes således de af Herr af Billbergh föreslagne förändringar med bräiv vinsbränningen alldeles oantaglige, då verkningarna deraf utan tvifvel skulle blifva förstörande för landet, så. i moraliskt, som financiel! afseende, och hoppas jag alt landet förskonas från att någonsin behöfva controllör af den beskaffenhet, som de i detta fall föreslagne. Då den värde Motionairen sjelf innehar en så hög plats vid Tullverket, så blifver dess yttranden med afseende å tullen så mycket intressantare, och är det derföre jag äfven anser mig böra fästa någon uppmärksamhet vid Motionairens yttrande, att hvarje ort bör tryggas för intrång af den andra i bränvinsbrännings-näringen. Lyckligtvis saknar denna principc af isolerings-tillståud all til - 5.36 Dea 12 December e. m. lämpnlng, så att det till och med är svårt begripa hvad dermed i det hela menats, mea desto tydligare är Motionairens förslag, att för allt bränvin, som försändes på Saltsjön j, skall afsändaren erlägga 4 sk. i tull för hvarje kanna, och bekänner jag öppet mig ej kunna begripa anledningen hvarföre det bränvin sorn försändes på Saltsjö mera skall tåla tullafgift, än det sorn försändes på färsk sjö; om tillämpningen göres på Stockholm, som utan tvifvel är den ort, dit det mästa bränvin försändes, så förvånas man i sanning öfver den gynnande omvårdnad, sorn lämnas åt tillförseln från Mälaren och Hjelmaren, mot den tryckande pålaga, som föreslås för den kostsammare afsändningen från kuslproviserne i Saltsjön.
Maj och 18 Augusti 1853, Kongl. Hof-Rätten, enär Tryckfrihetsförordningen icke innehölle, att talan emot Underrätts under rättegången meddelade beslut, såsom de ifrågavarande, finge i Hof-Rätt särskildt fullföljas, samt uti tryckfrihetsmål allmänna Lagens rättegångsordning i de fall, för hvilka nyss åberopade förordning icke innefattade särskilda stadganden, mäste lända till efterrättelse och, enligt 16 kapitlet 4 §. Rättegångs-Balken, talan emot Underrätts beslut, sådana som de ifrågakomna, först i sammanhang med hufvudsaken kunde fullföljas; men deremot ej visadt blifvit, att genom de af Rådstufvu-Rätten sålunda meddelade besvärshänvisningar någon skada uppkommit, funne Rådstufvu-Rätten väl hafva i anförda måtto orätt förfarit; men något ansvar derför ansåg Kongl. Hof-Rätten ej böra ådömas; äfvensom, vidkommande beslutet den 10 November 1853, att något afseende icke kunde tilläggas den utaf Munck af Rosenschöld under den 3 förutgångne November ingifna förseglade handling, såsom namnsedel, enär, jemlikt 1 §. 8 mom. i Tryckfrihetsförordningen, Boktryckare, som genom företeende af namnsedel vill freda sig från skyldigheten att stå författare-ansvar, bör namnsedel vid rättegångens början uppte, men nyssnämnda handling först sedan tryckfrihetsmåtet flere månader varit vid Rådstufvu-Rätten anhänggigt, och således efter det rättigheten för Munck af Rosenschöld att åberopa namnsedel blifvit försutten, till Rådstufvu-Rätten inlemnats, Kongl.
Nto 111, öfver anmärkningar från Hedervärda Bonde-Ståndet vid Utskottets af de trenne öfriga* Riks-Standen bifallna Memorial, Nto 100, med förslag till reglementariska föreskrifter om lins meddelande från Banken, emot pant af Tackjern, lade? till handlingarne; och N:o 124, med förslag, angående några uti Banco-Reglementet erforderliga när» mare bestämmelser i samband nied den af Rikets Ständer beslutade uppoch utlåning, återremitterades , på grund af dervid gjorda anmärkningar. S. D. Efter föredragning af Stats-Utskottets Memorial, N^o 411, i anledning af 248 Prof Utdrag d^n 24 Februarii 1830» skiljaktiga beslut, inom Biks-Ståpden, i fråga om ilen af Marstrands stad sökta ersättning för utgjord inqvartering, gillade Ståndet dea deruti förslagna Voterings-propositionen, Från Hedervärda BondeStåndet* S. D. Föredrogos och biföllos Stats.Utskottets Utlitand.en, Nto 406, t fråga om att uppbörden af åtskilliga förvaltande Verks inkomster böra af Statsverket öfverfagas, emot erläggande till samma Verk af bestämda årsJ anslag m. m.; och N:o 407, angående åtskilliga omständigheter, hörande till Riks-Bok^ alutet, S. D, Vid förnyad föredragning af Barn co* Utskottets Utlåtande, Nta 121, öfver ani märkningar från Bonde-Ståndet vid Utskottets af de frenne öfrige Riks-Stånden bifallna Memorial, N:o 100, med förslag till regi lementariska föreskrifter om låns meddelande från Banken, emot pant a f Tackjern; fann Ståndet för godt att låta vid Memorialet N:o 100 bero. 'i r S.
Hulphers B. C. Ihrmark J. F. Jederholm A. Kjörling AKock — A. C. Kinman J. Korsberger D:o Stående Lån C. W. Kolck G. Kytnpel J. P. Kramer G. F. Kieinner G. F. Kugelberg C. Kihl |J. P. Kruse A. Killi — E. Fordringar. Banco. Banco. R. G. S. Reinius -• Under concours varande Fordringar R. G. S. Banco. Stenman 100 _ «.» _ - P. Args ted is Enka •* 589 5 2 - J. Öbergs Enka 8c Son - 365 Osäkra fordringar hos diverse — 856 9 8 Förskott till Lagsöknings omkostnadrs bestridande 16 52 - Summa | 686,3i9! 4oJ 10 55,3651 lOj ut 12,855 57 44i 11 l9 24 485 1000 12 807 28 47J - ) Calcul. ; 8 12 års Hufvudbok upptager Fondens totala tillgång till år 1815 - vien som i denna summa innefattas R:d 15,644 47 sk. 1 rst. Riksgälds-Sedlar, hvarå förlust, enligt Realisations-fimdamentet, utgör - oaledes återstår i Banco ■■Enligt å föregående sida befintlige Sammandrag, utgör Fondens säkra tillgång hos Låntagaren, eller den så kallade rörliga Discont-Fonden Ollo Fordringar hos under Concours varande Låntagare, i Banco - Samt i Credit-Ssdlar - Förlust härå genom förvand - till Banco i5,644. 47. 1. 5,214. 47. 8-f Banco 825,585 5,2i4 11 Tillkommer Väfveri-Discont-Fondens förskott’ lill Ull-Discont-Fonden vid 1812 års slut, enligt Hufvud-Boken - Ytterligare Calcul.
Jag går här ännu och väger för och emot, fast jag icke talat med dig derom på länge af fruktan att trötta dig, till ingen nytta för mig. Jag känner, att det skall komma en tid, då äfven jag griper till ordet – när jag är riktigt säker på min egen öfvertygelse. Nåja, jag förstår. Du anser dig som pionier för en tid, som ännu icke kommit. Jag deremot, som ej vill veta af andra lärosatser än dem mina barn kunna tilllämpa redan i morgon, jag måste naturligtvis ha en helt annan ståndpunkt. Jag ser icke närmast på teorien utan på dess tillämpning; på handlingen med alla dess följder. För mig gäller det derför att se till, hvad som är praktiskt utförbart i vår egen tid. Säg, något sådant menar du väl icke med ditt föredrag? Det är endast stäldt på att väcka, att bereda för en annan tid än vår, är det så du menar? Du inlägger en protest emot unga flickors asketiska lefnadssätt. Men skulle du på allvar, öga mot öga, vid lugnt eftersinnande och utan att sjelf vara part i saken, vilja tillråda en af dem, som med förtroende vände sig till dig – skulle du vilja tillråda henne att kasta denna askes öfver bord och blott för tillfredsställandet af sin sinlighet låta bryta ut sig ur samhället? Och skulle det icke smärta dig, om någon, som du höll af, ville tilllämpa dina teorier? Du får inte föreställa dig det så löst, utan du skall tänka dig det riktigt lefvande. Du skall tänka dig hånet öfver henne, hela familjens skam, du skall också tänka dig ditt eget hemliga förakt öfver att hon haft så ringa viljekraft. Och låt så inte oppositionslustan emot mig vara starkare än din sanningskärlek. — Du förbiser allt bra mycket den egna viljans makt, jag menar icke endast dess makt öfver våra handlingar; den kan äfven ha stort inflytande öfver våra begär. Jag tror, att det endast är när åtrån i någon mån lössläppes, som den blir så förhärjande. Jag tror, att när qvinnorna äro medvetna nog att känna sin egen natur, kunna de motverka asketismens skadliga inverkan genom oförtrutet arbete, qväfvande af sinliga föreställningar, rörelse, frisk luft och kalla bad. Jag har till och med nyligen hört en ung man på 26 år använda samma metod, och med ganska mycken framgång.
Fröt. 1840. 10 Sami. 1 Afd. 4^ Expc dil iöns-Utskottets Förslag lill urul. Skrifvelse j N:o 172. vid Academiens hos E. K. M. i timnet gjorda underdåniga framställning jemväl blifvit Nådigst öfverlemnad, innefattande bland annat, en anmälan om Academiens behof af en lämpligare och mera utvidgad local, än den nuvarande. Af hvad härutinnan förekommit hafva Rikets Ständer ansett behofvet af tillökade anslag för Vitterhets-, Historieoch Anliqv itets-Academien, så framt Academien skall motsvara sin bestämmelse, vara fullkomligen ådagalagd t samt förtjena Rikets Ständers afseende; hvadan Rikets Ständer pröfvat skäligt för Academien bifalla följande Stat: Löner: för Secreteraren, som tillika är Riks-Antiqvarie och Garde des Medailles 1,600: — „ , Amanuensen _ , 500: — , „ Yaktmästareu 100: — 2,200: — Till Samlingarne . 1,000: — , Bibliotheket . 5t)0: — „ Tryckningskostnader 331:16. „ Resekostnader, m. m. . Summa R:dr 4,600: —- och att således ett till sistnämnde belopp förhöjd t anslag må varda för Academien å stat uppfördi; hvaremot Rikets Ständer, som, hvad angår det af Academien uppgifne behof af 1,500 R:dr B:eo lill priser och jelloner, under åberopande af hvad bär förut blifvit i underdånighet yllradl, i fråga om anslag till Svenska Academien, i stället för dess förut åtnjutna räll att, emot cours al pari, i Banken inväxla silfver till jettoner, anse så beskaffade kostnader icke böra blifva föremål för Stats-ansiag, utan, der de äro erforderlig ge, bestridas af Academiens egna tillgångar, funnit sig icke böra några medel för detta ända ändamål anvisa.
Den demokratiska styrelsens missöden och missgrepp, för att icke bruka ett starkare ord, retade honom, och han lät sin förbittring bryta ut genom den mycket omtalade uppsatsen » Skall demokratiska partiet lefva eller dö? » Efter branden kände han sig stå på fast och egen mark. Stolt i förnimmelsen häraf, ryckte han dristigt upp i de sjelf-ständige tidningsmännens första led, utan att likväl helt och hållet bryta med det parti, hvars runor han så länge fört med den äran. Att detta beslutsamma steg kraftigt bidrog till den åter uppståndna Times ' förvånande framgång, kan knappast betviflas. Dess inflytande sträckte sig nu genom alla samhällslager. I främsta rummet gjorde han sin tidning till ett slags jätteverktyg för samlande och spridande af omsorgsfullt valda, beredda och i allo tillförlitliga nyheter. I denna sin egenskap vardt hon ett språkrör för stora allmänheten, som gynnade henne, utan hänsyn till politisk eller religiös trosbekännelse. År 1877 upprättade han i London en egen nyhets-depot för öfvervakande af operationerna under rysk-turkiska kriget. Till krigsteatern sände han korrespondenter, hvilka medelst telegram och bref inrapporterade allt af vigt till london-byrån, hvarifrån de ordnade och sofrade meddelandena sändes till Chicago per kabel. Trots afståndet och de dryga kostnaderna, var det allsicke ovanligt, att Chicago Times dagen efter någon drabbning gaf sina läsare en mera utförlig och lefvande skildring deraf än den, som stod att läsa i London Times för samma morgon. Vid denna tid voro Times * kun-skapare, brefskrifvare m. fl. tillfinnandes å hvarje punkt af jordklotet. Särskilde stabs-korrespondenter genom-ströfvade republiken för att inhemta nyttiga och intresseväckande upplysningai.
Utom resterande beloppet af det Fabriksidkarne Nydqvist och Holm tillagda ofvanomförmälda lån återstodo vid årets slut att a fförlagslåne-anslaget utbetala följande 2:ne genom Kongl, brefvet den 4 Februari 1859 beviljade lån, nemligen dels 00,000 R:dr till Fabriksidkanm G. F. Lundström för dess i Jönköping anlagda heloch halfylleväfnadsfabrik, och dels 30,000 R:dr till Bruksidkare» J. P. Jönsson för glastillverkningen vid Liljedahls glasbruk i Wermlands län. Hvad derefter angår ZJU-diskont-fonden, sa inhemtas af närlagda kapitalslut, att af nämnda fonds å Rikets Ständers Riksgäldskontor anvisade kreditiv, 225,000 lt:dr R:mt. ett belopp af 58,720 R:dr varit under år 1859, jemte fondens egna disponibla medel, för belåning af ull begagnadt. Fondens inkomster under året hafva bestått uti: Ullsorterings-,’värderingsoch magasins-afgifter Hyra för lägenheter i ullinagasins-huset i Norrköping » 703: — Bidrag af manufaktur-medlen, enligt Kongl, brefven den 9 November 1836 och den 30 Januari 1857, » 1.800: — Ordinarie räntor 2,035: 79. Då härifrån afdraga* fondens utgifter under samma är, nemligen: Aflöning till Ull-kontorets tjenstemän och betjening K:dr 4,685: — Omkostnader för ullmagasins-huset » 188; 28. Diverse utgifter; » 126: 44. Ränta till
Föredrogs ett från Heder v. Bonde-Ståndet ankommet prolocolls-utdrag af den 2 dennes, innehållande inbjudning lill Med-Slånden atl lottna sig i Bonde-Ståndets beslut, dels 0111 antagande af 11 § i Bevilliiings-j Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens betänkande, JN:o 1, angående grunderne och vilkoren för tillverkning och försäljning al bränvin, dels angående upphörande af branvins-brännings-redskaps försegling och dels beträffande bränvins-brännings-raltigiieten efter den tariff' å jordvärdet, Ståndet fastställt; och sora härvid upplystes, alt de frågor, hvarpå denna inbjudning hade afseende, redan blifvit genom 3:ue Stånds sammanstämmande beslut afgjdrde, fann Ridderskapet och Adeln sig icke kunna densamma antaga. Från Hög v. Preste-Ståndet. S. D. F öredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets betänkande, N o 82, i anledning af väckt motion om Landsfiscal-beställningarnes indragning: Af slogs. S. D. Föredrogs ånyo Constitutions-Ut skottets memorial, N:o 17, angående Stals-Utskot tets anmärkning i frågan 0111 afskrifning af ett från Handelsoch Sjöfa ris-fonden lill Direclionei) öfver segelfarten melian Vernern och hafvet, ulbetaidt lån: Ståndet ansåg någon åtgärd, på grund af 107 § Regerings-Formen i följd af detta memorial, icke böra ega rum, utan beslöt, att, med gillande at Utskottets anmälan af denna anmärkning, lägga memorialet till handlingarne.