Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då man derjemte betraktar den stora olikhet i meningar, som i detta ämne uppstått, och de ringa framsteg, som frågan har gjort, ledes man till en bekymrande farhåga för de många strider, som ännu torde återstå, för att bekämpa eller lösa denna fråga, som så tärer på fridsamheten emellan medborgare och lägger sådana hinder i vägen för utvecklingen af nationens krafter. Det är naturligt, alt en strid mot rotfästade samhällsinstitutioner måste blifva långsam eller åtminstone långvarig, men jag har föreställt mig, att äfven i frågans behandlingssätt vid hvarje riksdag skulle finnas något skäl, hvarföre det hittills så föga lyckats för Const.Utsk. att vinna sympathier för dess arbeten. Då ett förslag framställes till en förändrad organisation af hela samhällsbyggnaden, så bör ett sådant förslag äfven innefatta bevis, att den jemvigt, som bör finnas emellan delarne till det hela, icke är störd. Jag tror, att frågan hittills icke blifvit nog förberedd för att lemna sådana bevis, och att Utsk. saknat statistiska materialier för att bedomina de olika förhållandena, hvaraf också följt, 8 H. 28 218 Deu 12 Mars e. m. att Utsk:s förslag i vissa delar saknat fullständighet. Jag är således af den tanka, alt om representationsfrågan i en framtid skall lyckas alt gå mera framåt, än som hittills ägt rum, så måste man emotse detta vigtiga ärendes behandling emellan riksdagarne. Jag hyser äfven det hopp, särdeles efter det yttrande, som en af Konungens rådgifvare, den enda som under nuvarande förhållanden kunnat här uppträda, afgifvit, att så skall komma att ske. De åsigter, som Hr Silfverstolpe under gårdagens plenum här framställt, tillfredsställa mig till alla delar, och lika med Gr. Björnstjerna skänker jag så mycken vigt åt den källa, hvarifrån de hafva sitt ursprung, att jag lika med honom skulle önskat, att Hr Silfverstolpe hade framställt sina tankar i den form, att de såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke hade kunnat återgå till Const.- Utsk. Men då detta icke varit förhållandet, så måste jag deremot helt och hållet skilja mig från Gr.
Om tullen förhöjdes, kunde sådant gifva anledn. till tullförsnillning, hvarföre jag anhåller, att den nuvar. lullbeslämmelsen å sviskon m. m. må förblifva oförändrad. R. o. Ad. vidblef sitt i afseende på ifrågavar. artiklar fattade beslut och godkände voter.proposirne Niris 103 och 104. 79:de punkten, Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag vågar föreslå, att R. o. Ad. mätte förena sig med de öfrige Stånden i afseende pä denna vara, hvilken synes vara af ringa vigt, helst man dessutom ännu icke har någon erfarenhet af huru det skall förhålla sig med den ena eller andra tullbestämmelsen; hvarföre, i min tanka, R. o. Ad. icke äger några speciella grunder för sitt förut fattade beslut. Jag hemställer derföre, att R. o. Ad. måtte bifalla Utsk:s förslag och förena sig med de öfrige Stånden i denna obetydliga fråga. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller tvertom, att Ståndet måtte vidblifva sitt beslut. Ett värde af 3 r:dr 16 sk. för en t:a risgryn tyckes vara nog litet. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade vidblifva sitt angtde paddy-ris förut fattade beslut samt godkänna voter.proposm N:o 105. Ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. tillkännagaf, det han trott sig finna, att ja härvid varit öfvervägande. 80:de punkten, ang-.de införselstullen ä ”Russin”. Hr von Hartmansdorff: I öfverensstämmelse med det förslag, jag gjorde i afseende pä sviskon och pomerans-skal, får jag hemställa, att R. o. Ad. malte äfven i detta fall instämma med Cisk. och med de 2 Ständ, sora med detsamma sig förenat. Skulle en och annan älskare af sötsaker motsätta sig denna förhöjning, sä får jag underkasta mig flertalets beslut. Gr. Cronhjelm:
M:t att i Nåder disponera; att för öfrigt Medel för KronoSpinnliusen i Landsorterne redan funnos å RiksStateu an\iste; husFonden skulle utgöra ett ganska obetydligt belopp, enär en del af dess tillgångar voro, emot tie procents ränta på längre tid utlånte; hvarefter K. M:t uti Nådig skrifvelse till K. Comm. Coll. af den 5 Maji 1824, förklarat, att K. M:t, med afseende å hvad K. Coll. sålunda i underd. upplyst och anfört, icke funnit skäl bifalla, alL Allmänna ArbetshusFonden må, Betan kanden, N.‘o 200. 185 på sätt R. St:r hemstält, uteslutande anslås till förmån för KronoSpinnhusen i Landsorterne. — Och sorn Revisorerne funnit, vid de serskildta tillfallen, då fråga varit väckt om Allmänna ArbetsliusFonden, det vara upplyst oeh ådagalagdt, att denna Fond, inrättad i följd af K. Brefvet den 18 No v. 1783 och grundad genom ett anslag af 4ooo R:dr, som K. M:t anvist af influtna ensaksböter, sedermera blifvit ökad, dels genom de i Stiften' besparade Pastoralier, dels genom åtskillige andra medel, såsom fattig-procenten af Inventariisumman vid bouppteckningar, de fattigas andel i böter, frivilliga gåfvor m. m.; samt det vore onekligt, att det anslag, med hvilket denna Fond blifvit grundad, utgjort så beskaffade Allmänna medel, som, enligt nu gällande Stadgande!), icke få disponeras annorlunda, än till de föremål och i den ordning, som vid Statsregleringen blifvit bestämda, — hvilket förhållande äfven föranledt dertill, att Allmänna ArbetshusFondens förvaltning och räkenskaper blifvit underkastade Revision af R. St:r; så hafva Revisorerne, som icke kunnat dela de i K. Comm. Collegii underd. utlåtande yttrade åsigter, angående beskaffenheten af ifrågavarande Fond, ansett sig böra fästa R.
Ad:s egen ompröfning vördsamt öfverlemnas, Åtskilliga ledamöters reservationer medfölja, Slockholm d. 27 Januari 1848. På RiddarhusUtskottets vägnar; G. E. Frölick. fV. F. Dalman. Reservationer: Af Gr. Ehrensvärd, C. A., som anförde: Instämmande helt och hållet med Ulsk. i den delen af dess närvar, yttrande, hvilket handlar om olämpligheten af såväl det nu gällande valsättet för R. o. Ad:s Electorer medelst Bänkmän, som det af Hr von Hartmansdorff föreslagna direkta och sam fäld ta, torde det likväl tillåtas mig, att mot den delen af samma yttrande, der det säges, att Utsk. icke heller funnit något af de förslag, som kommit under öfverläggning, ledande till någon väsendtlig förbättring, vördsammast fä anföra min reservation. Till hvad Utsk. anfört om olämpligheten af de nu föreskrifna Bänkmansvalen skulle väl ännu flere skäl kunna läggas; men i samtliga de betänk:n, hvilka i denna fråga af särskildta Ridd.Utsk. blifvit afgifne, är denna olämplighet så fullständigt utredd, att jag ej tror det nödigt att vidare derpå ingå. För mig, och troligen för de fleste af R. o. Ad., vill det dessutom synas klart, att det är vigtigt att, såsom Riksd.-Ordn. i sin 12 § stadgar, Ridd.-Ordn, må vara i öfverensstämmelse med den förra, och att således den § i Ridd.-Ordn., hvilka handlar om Bänkman, bör försvinna och lenina rum för en, som endast handlar om Electorer. Detta erkändt, återstår att finna det nya sätt, på hvilket R. o. Ad. lämpligast borde utse sina Electorer.
Jag skulle kunna anföra än flera skäl för afstyrkande af ofvannämnde förslag, af hvilka jag blott vill nämna, att ehuru en del af hindren för tillämpningen af förslaget örn R. St:s befattning med markegångssättningen synes undanröjd genom K. KammarCöllegii afgifna und. utlåt, med förslag till förändring i nu gällande method för markegångssättningen, återstår dock ett o.öfvervinnerligt hinder deruti, att enligt nu gällande grundlagar, äfvensom enligt de vid denna riksdag föreslagna grundlagsförändringar, R. St. ej alltid komma tillsammans hvart 5:te år, och således ej heller kunna bestämma markegångssättningen på de i förslaget bestämda tider. 102 Den 7 November. Dernäst förekommer 2:0 frågan, huruvida årets markegång eiler ett medeltal af sist förflutna 10 eller 5 års mark egån gar bör tagas till grund för utgörandet af såväl kronotionde och af radsspannmål, som äfven alla andra hemman och lägenheter åsätta räntor. Utsk. håller före, att, i likhet med hvad li. St. uti deras und. skrifvelse af d. 7.5 Jan. i83o (N:o 327) yttrat, det vore lämpligt, om markegångsprisen grundades på förhållanden, so m för sed naste 5 åren varit gällande, och tillstyrker fördenskull att antaga medium af sednaste 5 årens markegångspris, sålunda uträknadt, att sedan årets markegångspris blifvit faststäldt, hopsummeras detsamma med de näst föregående 4 årens markegångspris i samma län, och att början dermed sker år i835. Ehuru jag medgifver, att stora ömsesidiga fördelar, såväl för staten som den skattskyldige eller räntegifvaren, kunna beredas genom bestämmandet af en medelmarkegång, hvilken då hellre bör beräknas efter medium af 10 än af 5 år, på skäl som finnas, fullständigt utvecklade i de reservationer, som äro bifogade Utskis utlåt.
Jag får dock förklara, att jag skall icke anse mig vederlagd, sa länge man icke gittar uppgifva något enda exempel derpå, alt under Konungarna Gustaf lil och Gustaf IV Adolph arrest varit tillämpad, förrän sedan'åtalet varit af Konungen aribefaldt. Så vidt jag kan påminna mig, var det först under Carl XIII, som underordnade auctoriteter började missförstå författningen, och det kan väl icke komma i fråga att förvandla ett sådant missförstånd, huru långvarig 5ao Den 23 Mars. häfd det än vunnit, till laga; jag vill åtminstone icke dertill bidraga. Jag har nu framställt mina skäl och får i korthet repetera, att jag önskar återkalla Ulsk. dertill, att frågan icke ur, om ett undantag nu bör göras, ulan om det icke redan är gjordt; och det är med antagande af denna sednare mening, som jag begär propos. på återremiss af betänk. Hr Stuart, Carl Gust.: Det har jemväl fästat min synnerliga uppmärksamhet, att LagUtsk. gjort så ringa afseende på den väl grundade motion, som föranledt förevar, betänk. Äfven jag anser det förhållande, som nu äger rum med de för lasteligt tal mot Konungen tilltalades omedelbara arrestering, vara stridande mot både meningen och ordalydelsen af 1777 års K. bref. Den siste talaren bar också på ett så fullständigt och öfvertygande sätt ådagalagt riktigheten af denna åsigt, att jag blott torde behöfva förklara, det jag helt och hållet förenar mig med honom uti hans nu afgifna yttrande. Det förekommer mig för öfrigt verkligen besynnerligt, att samma LagUtsk., som yttrat sig anse den straffbestämmelse för ifrågavar. brott, hvilken under mer än hundra år varit gällande, alltför sträng, försvarar en vida strängare behandling af dessa brottslingar än den, som förut lagligen ägt rum. Detta synes mig i sanning innebära en så stor inconsequens, att jag deraf tror mig kunna hemta en grundad anledn. till den förmodan, att Utsk. egnat föga uppmärksamhet åt detta obestridligen vigtiga ämne.
Lx krotocollo. lk. kerarron S. D. Wid företagen ytterligare granskning af Högloft. Banco-Utskottets Protocoils Utdrag den r.5 nästledne September, och Herrar Banco-Fullmägtiges infordrade samt Uiskoitets senare Protocolls Utdrag af den i sistledne Nowember söljakkige utlätande, rö» rande Utskotters anmärkning, att Herrar Banco-Fullniägkigc under loppet af förledit är deruti ingått, att Discont inräklningarne i Götheborg, Malmö och Äbo skulle af Riks-Discont-Weckel sä understödjas med kemporaire län till sä stort belopp, som för utelöpande upsagde Reversers oasbrutna infriande nödwändigt er» fordrades, fann Borgare» Ständer, i grund af det Den 7 December. 4»r förhållande, som genom Utskottets Protokoll och Herrar FullmägtigeS ofwannämnde utlåtande, uplyst är, att all widare följd af den gjorde anmärkningen förfaller, Och skulle sädant de öfrige Respective MedStanden wördsamt och wänligen tillkännagjfwas. 11c 8u^rs. kx krotocollo. I. l^. ksrerson.
Både kyrckian och donatarien böhr åtniutha Grässgiället, proportionaliter sorn dhe hafva uthlagorna till. Rätteligen afskrifvet intyga. Stockholm den 22 Jan. 1845. C. G. Styffe. Wilh. Tham. E. O. Aman. i R. xlrchivet. Hist. Docens. Litt. J. Utdrag ur Skånska Commissionens Protocoller (1669 och 1670). Halmstadh den 3 Junij (1670) förmiddagh holtz Protocol uthj begges deras Ex. Ex:tiers nährwaro. 62 Stats-fltskolteU VUåtmde, N:o 182. Då inköra Landshöfdingen Herr Johan Hård och insinuerade ett memorial, hvarpå lian begierte Resolution. 14- Föred rogh Landshöfdingen alt Christian IV:s Recess lib. 1 cap. 1 art. innehåller att Biskopen eij må någon till kall insettia och ordinera medh mindre han halver Collatz ifrån Ländzmannen eller Kiörcknes patron, hvilket Biskopen går förbij och insätter Präster uthan vocation och den ringaste Landzhöfdingens veetskap, förfrågande sigh altså, huru dermedh förhållas skall. Hvarvidh Landshöfdingen gaf Exempel att Biskopen hade insatt i een församblingh een Präst till kallet, som nu hade suttit vid Embet j 2 åhl, men nu alf honora dädan fordrat i befruchtande att deröfwer vidi» detta tillfälle skulle klagas, eliter han uthan någons weetskap och cornelis insattes af Biskopen allena. Resolution Skall förhållas alldeles effter dett sorn Recessen och Kongl. May:ttz resolutioner i detta fallet exprimera, dock deras privilegier sorn halva Jura Patrona oförkränkt. Litt. K. Halmstad!» den 2 Augusti Anno 1670.
sin värdighet a t t bilda en iip11val.it m d e lirets Irring clameriia, och herrar statsmän ochm krigare yaiita af dem sitt lg~stringsord. Hiii. ii bj ärt sticker ej deii1-1 a lifligia och färgrika tatia s: € e11i.o t de bilder, som sextonhunclratnlets historislca g a l h i hm a t t uppvis&amp;. D&amp;r faller ej samma s t a r l a glans p&amp; de drottningar och lvinliga snilleii, som blanda sig i m ä ~ ~ g d e af n bistre krigare, af stolte statsmän med IzögtidligR, later och at lärde med pet1a1-1 t i s l a rniiiei-. Lila bjärt framstar ock motsättningen mellan sjuttonhund r i ~ t d e t s historiska, galleri och ' det d i r egen tic1 en g8ng 11on-1- iner a t t förete. I nittonde hhiiidradets, af stenliolsrök m&amp;ttacle luft, synes ett brokigt virrvarr af ifrigt wbetande och strafva~ide m&amp;, h.iiiiclr: i; talet äro 111.fi.ngn1.iandn. G-enoin y t t r e - politislw, tillfiiillighetei: styldes Aere e~iropei ska riken af lwiii~ior. E t t annat a kal. var Fiiai~kiilces öfvermak t i hela Eiiropa, och i Fra~~wili~ilze bar, den sa.lislrn lageii ti1.l trots, Irvii~norria i d1.a ticler fört s1) iraii.
December aflåten och till Fullmägtige samma dag ingången skrifvelse, från Ordföranden Grefve von Schwerin j sorn, i anseende till sjukdom, ej kunnat på någon tid deltaga i Fullmägtiges sammankomster, hafva Fullmägtige fått emottaga följande, af Grefve von Schwerin utarbetade, härmed i samband varande Acter, nemi. : 1) Granskning af de Lagförslag, i afseende på Svenska Bankens organisation, rörelse och förvaltning, som af Banco-Secreteraren blifvit utarbetade och till Fullmägtige öfverlemnade; 2) Utveckling af de, i Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars i83o, fastställda grunder, i öfverenstämmelse med hvilka, enligt 7 §. af samma Lag, alla Stadgar och Reglementen angående Bankens rörelse och förvaltning skola upprättas; 3) Plan tili redaction af Lagstiftningen för Rikets Ständers Bank; (Denna act ännu, i följd af Grefve von Schwerins sjukdom, till någon del ej fullbordad). 4) Förslag till Lag, angående Bankens öfverlåtande till enskildt Bolag. Hvilka acter, som, jemte den tillhörande skrifvelsen, blifvit ordagrannt i Protocollet för den 19 December intagna, Banco-Fullmägtige likaledes öfverlemna till Höglofl. Banco-Utskottets kännedom och pröfning, utan att låta dem af något Fullmägtiges gemensamma yttrande åtföljas.
R:dr 180,000: utgörande alltså Riksgälds-Kontorets ännu återstående och, enligt Rikets Sländers beslut, inom linien i räkenskaperna upptagna fordran för hvad som af delta Kreditiv blifvit uttaget, 770,000 Rldr. Med anledning af en utaf Herrar Fullmäktige Begärd upplysning om föi hållandet med redovisningen för det, vid 1834 och r835 år3 Riksdag, beviljade Kreditiv till kostnader i följd af cholerafarsoten* har Kongl. Kommerse-Kollegium, som i sednare tider öfvertagit utredningen af och liqviderna för de återstående cholerakostnaderna, uti en till Kongl. Stats-Kontoret afbiten och derefter Herrar Fullmäktige meddelad skrifvelse af den 6 December 1842, tillkännagifva:: att sedan de, i och för cholenasjukdömens utestängande och hämmande, pä Kongl. f. d. Karantäns-Kommissionens i Stockholm föranstaltande» anskaffade samt, vid Koni missionens upplösning, lill Kongl. KommerseKollegii inseende öfvei kemnade byggnader och effekter, bilf vit i öfverensstämmelse med Kongl. Majlisnådiga föiordnanden, dels å offentliga auktioner försålda och dels till särskilda, för karantänsväsendet främmande ändamål upplåtna , samt de fastställda köpesktllingame — 21. — kommit Kongl. Kollegium tillhanda, hade Kongl. Kollegium då först kommit i tillfälle att, i afseende på nämnde byggnader och effekter, låta unprätta slutlig redogörelse; hvadan en sådan redogörelse komme att 184.2 års Hufvudbok för karantänsmedlen biläggas; varande, uti samma skrifvelse, derjemte till Kongl, Stats-Kontoret aflemna de , ej mindre omförmälda auktionsmedel, hvilka, efter afdrag af kostnaden för byggnadernas och inventariernas vårdande , utgjorde ett belopp af Rrdr 2,189: 42- & än den behållning „ 738: to. 10. som uppkommit efter indrrfningen af Karantäns-Kommissionens på Kongl.
Indelnings verket och att ingen ny eller tillökad Rotering ntan genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut kan tillkomma, samt genom Kongl., Majus Nådiga Kungörelse rörande Forstärknings-manskapet, af den 23 April 1811 , uti 7 punkten vore förordnadt, att sedan förstärknings-manskapet blifvit uppbådadt och utgått, all Vargering och fördubbling skulle försvinna, utom på de orter der den sorn en stående Corps anses; så enär det måste vara enahanda, ehvad fördubblingen, såsom en följd af Conscriptionen eller såsom ett vilkor dervid, blifvit upphäfven , och den förmindskning i Sveriges försvar, som genom fördubblingens upphäfvande tillkommit, är ganska obetydlig i jemförelse med den tillökning, som Conscriptionen gifvit ? så anser Bonde Ståndet den väckta frågan vara af den beskaffenhet, att den enligt 2 Mom. 81 §. i Regeringsformen ej bordt af Besvärs-Utskottet upptagas , och kommer förthy, att utan profning^ alldeles förfalla} skolande de öfriga Dm 14 Juli. 1161 Sfrlga Respeetiva Stånden vördsamt och vänligen inbjudas, att med Bonde Ståndet häri sig förena. Ut supra. | Ex Protocollo Olof Werlin. S. B. Af de på Bordet sedan slita Plenidag hvilande handlingar forediogos ni åter Lagoch Oeconomie-Utskottens getuensanma utlåtande af den 4 samt Allmänna Besväsoch Oe* conomie Utskottets enskildta Utlåtane af den 6 Juli , i anledning af de hos Hederväda BondeStåndet gjorda anmärkningar vid desa Utskotts Betänkande, angående väckt fråga del om jemkning uti Rentan af Sågoch Mj lqvrnar, dels om utvidgad rättighet till husbehofs Mjölqvarnars anläggande, med flera härmed gemenskap ägande ämnen.
StatsUtsk. har sagt sig vilja, vid afgifvande af sitt yttrande angtde extra-statsregler:n, ytterligare taga i betraktande hvad som rörer anslag för 4‘^e hufvudtiteln ; föremålet är vigtigt, och jag hoppas StatsUtsk. finner det sådant. Jag har ej velat göra någon anmärka, emot Utskts betänk., blott framställa några jemförelse!' emellan de mest i ögonen fallande behofven, och landets förmåga att uppfylla dem, tillika med de, som det vill synas, icke lika nödvändiga, till det afseende, de af StatsUtsk. kunna förtjena, i händelse betänk., med deröfver fällda yttranden, varder återremitteradt. Hr Hagelstam, Otto Julius, uppläste följande: Äfven jag har funderat litet på vårt sjöförsvar, och har någon erfarenhet oell kännedom i den saken sedan 4° år tillbaka, helst sjökrigsyrket alltid har roat och intresserat mig mycket. Om vi hade Englands tillgångar, så skulle äfven jag votera för en stor, men då, mycket stor och vår östra granne verkligt öfverlägsen linieskeppsflotta; d. v. s. 5ö linieskepp, ehuru en sådan linieflotta ändock icke skulle kunna ireda våra skärgårdar för Rysska skärgårdsflottan; ty om det ock må låta förmätet, så är dock ganska säkert, att jag till och med med mitt hufvud ville ansvara, att ingen linfeskeppsflotta, ehuru stor, skulle kunna hindra mig att med en fullkomlig och väl öfvad skärgårdsflotta gå härifrån till Åland, eller ifrån Aland hit, och sedan längs hela skärgårdskusten. — Det är endast med en stark och val öfvad skärgårdsflotta, som man kan hindra sådant och freda våra skärgårdskuster. Men det vore i alla fall roligt att kunna säga sig vara herre på täppan, nemi. både inne i våra skärgårdar och ute i Östersjön , hvarigenom vi ej behöfde så mycket bryderi med vårt landtförsvar. Jag respecterar emedlertid hvars och ens öfvertygelse, och jag hoppas detsamma af dem, som tänka om vårt sjöförsvar olika än jag.
Att det sednare förslaget understödes af samtlige Borgareoch Bonde-Ståndets ledamöter inom Utskottet, gör ej reservationen lagligare, emedan flere reservanter, förenade, ej hafva bättre rätt än en för sig. Antager man, att blott Constitutions-Ulskottet tillstyrkt någon förändring i National-Represenlationen, må reservanter i den vägen göra alla möjliga förslag, så kommer man längre än förfägtarne af denna mening troligen sjelfve vilja gå. Då skulle man nu icke blott kunna få alla möjliga variationer af representationer, grundade på Ståndseller allmännna val, eller sammanblandning af bägge; eller om man håller sig blott till det Sednare slaget allena, få valrätt och valbarhet föreslagen åt den s. k. fria ejvinnan, fastän Utskottet det icke tillstyrkt. Att något Stånd möjligen kan, såsom sin gemensamma tanka, upptaga någon Riksdagsmans af Utskottet underkända grundlags-ändt ings-förslag, berättigar icke honom att i form af reservation på förhand frambära det till alla Stånden. Ett Stånds gemensamma tanka har för sig Grundlagens uttryckliga tillåtelse; och om nya förslag deruti innefattas, så är det åtminstone ett Stånd samfäldt, sorn är molionair, likasom det i annat fall antingen är Constitutions-Utskoltet gemensamt, eller Konungen allena, som utöfvar rättigheten att till Stånden ingifva dylika förslag. Jag tror följaktligen, att rättigheten till reservationer mot grundlagsändrings-förslag ej sträcker sig längre, än att anföra skäl deremtt, och äfven anvisa utvägar att på annat sätt ernå det mål, som eftersträfvas; men ingalunda att föreslå nya grundlags-paragrapher eller ny ordalydelse i de gamla.” Uti den del af nästförestående reservation, som rörer reservationsrättens utsträckning till fullständiga redactionsförslag, hafva Herrar Tersmeden och Stjerngranat med Herr von Hartmansdorff' sig förenat.
694 Den 22 September. denneS, innefattande bifall till det serffillta Ut. skottets Betänkande, rörande Riksdagens skynv. samma afslutande, med den enda förändring, att, med willtor de öfrige Respective Ständen sig dermed förenade, efter den 24 i denne mä. nåd ingen ny motion singe i Ständet wäckas; ansäg Ridderffapet och Adeln den skillnad af Z dagar som sig befann emellan den 24 och den 29 i denna mänad dä motionsrätten, enligt Riksdags-Ordningen, skulle upphöra, icke wara af den betydenhet att nägot beslut öfwer detta ämne, till instämmande med Bonde.Ständet, behöfde fattas. Or suprs. klx krotocollo 6. Silverstolpe. Utdrag af Högloft. RidderffapetS och AdelnS Protocoll wid Urtima Riksdagen i Örebro, den 22 September igro. S. D. företogs till slutligt afgörande Stats. Utskottets den 11 dennes äterremitterade utlä. tande af den Z nästföregäende rörande Riks. dags wedergällningar för Ständens Secreterare, Cantzlier och Waktbetjening; och blef berörde utlätande af Ridderffapet och Adeln bifallit. supra. Lx ?rotocollo /i. 6. Silverstolpe. Utdrag Den 22 September. 693 Utdrag af Högloflige RidderffapetS och AdelnS Protocoll wid Urtima Riksdagen i Örebro den 22 Sept. igro. S. D. Instämde Ridderffapet och Adeln uti det af dcl Högwördige Preste-Ständer fattade, och genom Protocolls. Utdrag af den 20 Sep. tember communicerade beslut att anmoda Bewilininqs-Utskottet att uppgifwa och till RiksStändens Plena skyndsamt inlemna Förslag till nägra Reglor med bifogade Formulairer för Taxerings.