Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Form en i andra punkten antyder, kommer att innefattaett nog mycket, bindande och derför ej efterkomligt Grundlagens bud. Utskottet hemställer fördenskull, alt' de U änne nyssbemälde RiksSlånd må härutinnanefter MedStånden sig foga; dock föreslås, i vidrig händelse, följande voteringsproposition: A. ”Dan, sorn bifaller, alt ordet 'rätt" efter ”ege” må i 5 §. RegeringsFormen bibehållas, röste Ja;” ”Dfen det ej; vili, röste Nej.” "Vinner Nej, kommer ordet "rätt" alt ur §;n utgå”.’ Serskildt har Riddersknpet och Adeln funnit ordet "Två" framför ’-*Bröder”, böra uteslutas. Sorn likväl ändringen synes ganska umbärlig, helst flera Bröder ej kunna vinna eli tillträde, redan fornekadt åt tvänne, lärer Ridderskapet och Adelil, fogande sig: efter MedStånden, täckas låta anmärkningen förfalla. Sker annorlunda, kommer votering att anställas öfver denna proposition:. B. ”Den, som vill, alt i 5 § R. F.» ordet 'Tvä" framför ”Bröder” skall bibehållas, röste Ja;” "Den detej vill, röste Nej,” ”Vinner Nej,. anses ordet 'Tvål' böra utgå,”' 6 §. Vid denna § hafva samtlige RiksStåndeiv förenat sig om det Utlåtande, att Chefen fur JusfitiaeDeparlementet icke må tillika vara Ledamot af Konungens HögstaDömslol; hvilket således, blott fordrar att i den nya redaclionen iakttagas. Ridderskapet och Adeln har vttrat sig, att intet HofCancellcrsDepartement aeli; PresteStåndet, att. ingen DepartemetsGhef, under namn af Ho fcancelle Constitu‘ionsUtskottets Memorial N.o |8. 3 eller ined de IJofCancelleren mi tillhörande attributiorrer, stall finnas. BorgareStåndet
Ständers Constitutions-Utskott framställa den önskan, att Utskottet måtte låta till trycket bcforda så val de derstädes haline Protocoll, sorn Handlingarne u'i det till Constitutions-Utskottet remitterade anmärkningsmål, rörande de genom föredraganden af Com.- mando-ärender för Arméen utfärdade General* Ordres om vilkoren för approberandet af Recruter vid sådane Regementen, der Rothållare ej samfällt ingått beting om Soldat beklädnaden; Uti hvilket beslut de öfrige Respective MedStånden skulle vördsamt och vänligen inbjudas att sig förena. Frän Vällofl. BorgareStåndet. S. D. Fann BorgareStåndet godt instämma med Höglofl. Ridderskapets pch Adelns, uti nu ankommet Protocolls Utdrag af den 31 innevarande April yttrade önskan, att Consfitu* tions Utskottet måtte låta 'ill trycket befordra så väl de i bemälte Utskott hällne Proiocoll, som handlingarne uti det dit remitterade anmärknings-mål mot Konungens Rådgifvare i Corn» Protokolls Utdrag rf. 35 April. 1818. 549 mando-mål för Flottorna och föredraganden af Krigs-Ärenden, i afseende på det till Allmänna MagazinsDirectionen lemnade Avertissemei t om utspisning af mjukt bröd åt Garnizons-och Arbetsmanskap©! i Carlscrona, samt den i sammanhang dermed Directiorien sederine a ålagde skyldighet att åtlyda Kongl. Majus genom Dess General-Adjutant för Armeen och Flottorna utfärdade Ordres om Trouppers Proviantering under fredstid. Från Hedervärda BondeStåndet. S. D. Instämde BondeStåndet uti det af Vällofl.
Den senare åter, som utsträckes till långa afstånd, som ofta för hvarje gång medtager en tid af 8, 10 å 12 dagar, är och blifver i allmänhet skadlig och i verkligheten föga eller intet inkomstbringande, då den matsäck, som måste medföras, alltid blifver dyrare än den föda som vanligen hemma begagnas; då det foder, som måste för dragare medföras, förspilles, utan att åt åkerbruket återlemna någon spillning; då både menniskor och djur efter återkomsten från sådana resor behöfva tid till hvila och till återhemtande af krafter; då denna varuforsling till större delen verkställes från trakter, der åkerbruket är hufvudnäringen, och der äfven den tid, då jorden icke kan brukas, bör användas till åkerbrukets förmån genom en mängd förberedande arbeten och en väl ordnad boskapsskötsel; och då det långa vistandet från hemmet, på vägar och stigar, verkar demoraliserande både på den varuforslande personalen och på arbetsdriften i hemmet. Denna senare varuforsling har under nu ifrågavarande femårsperiod icke obetydligen minskats, i synnerhet under vår-, sommaroch höstmånaderna, dels genom en bättre insigt hos allmogen uti sitt verkliga intresse, dels ock derigenom att en mängd köpmannavaror, som förr öfver Westerås haft sin transportväg till Dalarna, nu sändas till Gefle och derifrån med Gefle—Dala jernvägen till Stora Kopparbergs län. Väfnader. Allmogens qvinnor sysselsätta sig visserligen med väfnader af ull, lin och bomull och tillverka deraf en stor del af sina och sina hemmavarandes kläder, men dessa väfnader fylla på långt när icke deras behof och blott undantagsvis återstår något till försäljning, hvilken aldrig sträckes utom provinsen. De låga priserne på fabriksmessigt tillverkade väfnader, en något ökad välmåga och derigenom uppkommet begär att begagna lyxvaror bidraga icke obetydligt till den minskade tillverkningen af väfnader. De enda väfnader, Westmanlands län. Snickeri. Båtbyggeri. Brödbakning. Salpetersjudning. Fiske.
En musikaliskt begåfvad, varmhjärtad kvinna, telegrafföreståndaren vid Lilla Edet fröken Vendela Nylander, har nu satt en af den pröfvade unge skaldens vackraste dikter » Junker Börje » i musik och utsändt det väl utstyrda lilla häftet i bokmarknaden, där det tillhandahålles till det billiga priset af 75 öre och försäljes till hr Gyllanders förmån. Den på musikens område helt och hållet själf lärd a tonsättarinnans verk är melodiskt tilltalande och en välkänd musikdirektör har sett öfver kompositionen, som vi på det varmaste rekommendera ej minst för det goda ändamålet. Alla utställningsbesökande Teater och musik. Andra nordiska musikfesten. Tredje stora konserten ägde rum på torsdagen, och nu fick man ändtligen se den väldiga musikhallen fylld så godt som till sista plats. Första afdelningen inleddes med Alb. Red. af Idun. förfärdigas på Gardiner. beställning å egen atelier efter nyaste modeller. Order å minst 25 kronor levereras fraktfritt närmaste .järnvägseller ångbåtsslalion IDUN 192 kraftiga uvertyr &gt; Drapa » under anförande af hr B. Henneberg. Följde så en stämningsmättad nocturne för orkester, kallad » Sommarnatt vid Sundet » af den danske tonsättaren P. E. LangeMuller, som också framförde trenne ganska karaktäristiska sånger, sjungna af tonsättarens landsman V. Bielefeldt. Ett af programmets mest anslående nummer var » Islossningen », fantasi för manskör, soloröster och orkester af J. A. Josephson. Stycket erhöll under hr I. E. Hedenblads ledning ett förträffligt utförande; solotrion sjöngs af så framstående förmågor som hrr A. Ödmann, S. Smithloc^J. Forsell. En värdig afslutning på denna afdelning bildade J. S. Svendsens d-dursymfoni för stor orkester under tonsättarens egen ledning. Det alltigenom gedigna och präktiga ton verket framkallade det lifligaste bifall. Den senare afdelningen upptog som första nummer en suite för stor orkester efter musiken till Goethes drama » Götz von Berlichingen » af den norske tonsättaren Ivar Holter, som själf anförde. Flere delar af densamma voro särdeles stämningsoch verkningsfulla.
Som detta medför en betydlig fNllnad emellan den gängse coursen och den Conroiret beräknat, sä har man ej kunnat indränka sig inom blotta Z procent, da ber icke warit möjcligt att förmft, när och i hmad mohn courscns fallande nore all påräkna. Destliiom förefalla utom ffiHnåden i wexclcoursen, äfwen andre utgifter tvid iinerrcste medlens UtrcMikterande, såsom provisioner, postporto och courtage m. m. lill hwilkas bestridande Coiuoiret icke kunnat lämnas utan nödig tillgäng pä medel, hwilket Stars-sb ffottet ockla förmotar icke inträffa, enär Conioiret derjämts får disponera extra licemen 45,002 R:d. jamie nägra smärre tillfälliga inkomster, samt ärliga räntan 6,002 R^d. a den behallne delen 12»,200 R:b. af Wismsrffe 8>erde Band. »77. pant - iZZv Den 24 NovLmbet. pantskillingen, som hittills ingått till Srals.Wcrkek, men Utskottet nu hemställer mäkke öfwer sinrkaS pä Nklksgälds - Contoirek, sedan för Stats - Wcrkets behof thyförutan nödige anflag blifwil ä Srar upsörde. ' För Contoirers inländske skuld är, jämre § procenis ränra, äswen beräknadt 2 procent deruköft rver med tillhopa 13,489 R:d., i anseende dertill, att ContoiretS nu upsagde län ej strapl kunna anwändas till Eonloirers utelöpande obligationers in« lösande, hwilka stälde pä witz tid, efter hand förfalla.
Ständer eller deras Bevisorer, Beträffande åter Biksdagsmannen Eric Svenssons yttrande, angående åtskillige missbruk, sotn skola blifvit begångne vid Magazinet i dess hemort; så enär Biksdagsmannen icke så bestämdt upgifvit i hvad delar Upbördsmannen sig ore, deligen förhållit, att sammanhanget dermed kurir nät af Bäkenskaperne utrönas, och detta yttrande dessutom innefattar ett beifrande öfver be, gangne tjenstefel, derom anmälan å vederbörlig ort och ställe göras bör, lära Biksens Högloft. Ständer fördenskull sig dermed icke kunna befatta. Börande sluteligen det gjorde yrkandet, att bestämda Beglementen pch Föreskrifter för MagazinsUpbordsmännen matte varda utfärdade; så har denna fråga ett oskiljaktigt sammanhang med den blifvande Instruflionen för Allmänna Magazinslnrättningen, och synes således icke böra eller kunna från ämnet i hela dess vidd, till serskild utarbetning företagas; hvilket allt dock StatsUtskottets Betiinkanden. Riksens Höglofl. Ständer vördsamligen underställes, Stockholm den 16 Februarii 1818, N:r 96. Riksens Högloft. Ständers StatsUtskotts Utlåtande öfver Herr Protoc olls Se evet er ar en jf. Adlerbeth s Motion om medels anslående i och för Isländska Handskrifters öfversättandc. H öglofl. Ridderskapet och Adeln har till StatsUtskottet remitterat ett af Herr ProtocollsSecreteraren J. Adlerbeth ingifvet Memorial om medels anslående till kostnaden vid den å Kongl, Ribliotheket förvarade samling af Isländske och Fornsvenske Handskrifters öfversättande utaf en infödd Isländare; uti hvilket Memorial Herr Adlerbeili yttrat: ”Hvarje Folk, som icke är 'k än, ”slolöst för Aran och Fäderneslandet, måste in”se värdet af en sann kunskap om de tider, då ”Förfäders mannamod lade grund till detta Folks ”sjelfständighet. För Svenskarne äro källorne ”till en sådan kunskap icke otillgänglige.
Äfven fiske har, icke allenast i de orter, som angränsa Wenern och Göta eif, utan äfven i de öfriga delarne af detta med sjöar och vattendrag uppfyllda län, bidragit till folkets närande, men till följd af den ovårdsamhet, hvarmed det bedrifvits, väsentligen aftagit, då fisken på en del ställen helt och hållet utrotas. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande har till följd häraf med stöd af 27 § Fiskeristadgan, efter att hafva sammankallat strandägare i orterne, åstadkommit öfverenskommelse!' till fiskens fredande under lektiden äfvensom till ynglets bevarande, och härom för de särskilde delarne af länet utfärdat stadganden. 4. Kommunikations-anstalter och varubyten, A) Landskommunikationer. De inom länet befintliga allmänna landsoch häradsvägar, hvilka varit i Tab. N:o ett mindre godt skick, till följd af dels markens lösa beskaffenhet och dels svårigheten att erhålla godt vägfyllnadsämne, äro i senare tider väsentligen förbättrade och befinnas nu, med få undantag, i temligen godt skick. Dessa undantag afse endast vissa kortare sträckor, till exempel en del af vägen mellan Borås och Alingsås, hvarest, till följd af jordmånens lösa beskaffenhet på vissa ställen, och den starka trafik, som efter vestra stambanans öppnande hastigt uppstått mellan dessa städer, det icke varit möjligt att alla årstider hålla vägen i fullgodt skick. I öfrigt bör Kongl. Maj:ts Befallningshafvande vitsorda de väghållningsskyldiges bemödanden att förbättra vägarne. Till följd af landets i allmänhet mycket kuperade beskaffenhet, hafva landsvägarne varit besvärade af en stor mängd backar, af hvilka likväl åtskilliga blifvit borttagna, hvarjemte nya vägar blifvit anlagda. Bland dessa sistnämnde förtjenar i första rummet nämnas den, som, med understöd af statsmedel till belopp af 36,000 R:dr, blifvit anlagd från hemmanet Hakerud i Torrskogs socken af Wedbo härad till gränsen emot Norge vid Allingeinon, ledande till Fredrikshall. Inom Nössemarks socken af samma härad äro jemväl betydande väganläggningar gjorde.
Af svenska plymer har fru Ahnfelt, Stockholms plymfabrik, exponerat en särdeles vacker samling och Th. Schiött visar i konstgjorda blommor en särdeles högt drifven konstskicklighet. Gå vi öfver till galleriets motsatta sida, där en rik samling af föremål lämpliga och nyttiga för hemmen äro hopade, så fästes I D U N vårt öga ovillkorligt vid de nätta och eleganta korgmöblerna utgångna från S. F. Vahlströms fabrik härstädes. Se blott på denna smakfulla trädgårdssalongsmöbel i ljusgrönt och guld och man förvånas, när man ser det ovanligt billiga priset för soffa bord och sex fåtöljer. Om vi nu skulle släppa våra egna landsmän och som hastigast se hvad våra grannar hafva att bjuda på. Vi börja i så fall naturligtvis med vårt broderfolk. Norge har fått sig upplåten den sydvästra längan af hallen och vare det sagdt med ens, att dess utställning i sin helhet är utomordentligt vacker och tilltalar genom sin enhet och symmetri. Af guldoch silfverarbeten fästa vi oss synnerligt vid dem som utgått från Daud Andersens i Christiania och M. Hammers i Bergen verkstäder. Här se vi dessa oändligt fina filigranarbeten, mest i silfver, i hvilket norrmännen uppnått så stor skicklighet. Bland den mångfald af varor, som våra norska bröder här exponerat, fästes man ovillkorligt vid deras vackra utställning af pälsvaror och deras utmärkta sätt att fördelaktigt framvisa dem, hvari de stå långt framför de svenska pälsvaruutställarne. Se blott på E. Brandts från Bergen och J. N. Bruuns från Trondhjem charmanta utställningar. I fördjupningen till vänster hafva vi de norska alstren af chocolad, konfekt, finare bakverk och läskedrycker och sannerligen de behöfva skämmas för sig. Gå vi upp på galleriet finna vi här en mängd föremål, tillhörande husoch allmogeslöjd, samt särdeles vackra möbler af alla slag. Jag beder damerna isynnerhet taga i skärskådande alla dessa tusental småsaker, snidade i trä och målade i bjärta färger. De äro nyttiga och verkliga prydnader på ateniennen, passande till presenter och betinga märkvärdigt billiga pris. För en eller två kronor kan man få riktigt vackra småsaker.
Men den helt unge mannens egentliga embete var det: att vara prinsens gunstling; han delade också till slut samma öde, som plär drabba alla sådana furstegunstens leksaker. — Från denna fälttågsperiod stammade många betänkliga små passioner hos min far, hvilka min mor blott småningom kunde vänja honom af med. Så t. ex. lät han gerna förleda sig till högt spel; han protegerade den dramatiska konsten, eller snarare dess prestinnor, och var en passionerad hästoch hundvän. Vid sin ankomst till Düsseldorf, der han af kärlek till min mor etablerade sig som köpman, hade han med sig tolf vackra springare; men han gjorde sig af med dem på sin unga hustrus uttryckliga önskan, då hon förestälde honom, att detta fyrfota kapital skulle äta för mycket hafre och ingenting inbringa. Svårare hade min mor att också få bort stallmästaren, en undersätsig lymmel som ständigt låg i stallet och spelade kort med någon uppfiskad trasvarg. Till sist gick han sjelf sin väg, i sällskap med ett repeterur af guld, tillhörigt min far, samt en del andra värdesaker. Sedan min mor blifvit denna odåga kvitt, gaf hon också jagthundarne respass med undantag af en enda, som hette »Joly», men var erkeful. Han fann nåd för hennes ögon derför, att han just icke hade mycket af jagthund i sig, utan kunde bli en borgerligt trogen och dygdig gårdshund. Han bodde i min fars gamla kalesch i det tomma stallet, och när de två, min far och han, träffades der, vexlade de sinsemellan betydelsefulla blickar. »Jaha, Joly», suckade min far; och Joly viftade vemodigt på svansen. Jag tror för min del, att hunden var en hycklare, och min far medgaf sjelf en gång i ett anfall af dåligt lynne, då hans älskling tjöt alltför jämmerligt för det han blifvit trampad en smula på tassen, att hundkanaljen förstälde sig. Mot slutet blef Joly temligen skabbig, och då han tillika hade blifvit en vandrande loppkasern, måste han dränkas, något som min far lät ske utan invändningar.
Kron-Prinsens sistl. är verkstälde Utrikes resa, Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Josephinäs ankomst till Riket och Hufvudstaden, uppsättandet af Hans Kongl. Höghets nja etablissement, inredningen af de runi i Kongl. Slottet, hvilka af Hans Kongl. Höghet och Dess blifvande Gemål komma att bebos, samt de kostnader, som, i anledning af den Höga FÖrmälnings-Acten, på vanligt sätt erfordras; Till följe hvaraf, och under ovisshet om den i sådant afseende erforderliga Summans belopp, bemstäldt blifvit, att Stats-Utskottet mätte anmodas, att, efter sökt och vunnen underrättelse om beloppet af de ifrågastälde Medlen och på grund af anstäld jemförelse mot kostnaden vid dylika,tillfällen tillförene, föreslå och uppgifva den Summa, som erfordras och anvisa de Medel, hvilka till ifrågavarande ändamål må kunna användas. I anledning af desse Motioner och hvad dervid blifvit, utaf åtskillige Ledamöter, yttradt, har Stats-Utskottet icke allenast gjort sig underrättadt, huru kostnaderne i dylika fall förut blifvit af Staten bestådde, för att derutaf hemta den ledning, som jemförelsevis härutinnan kunde vinnas; utan ock, till iagttagande af behörig noggranhet i det förslag, som nu bör afgifvas så väl å ersättning för utgifterne vid Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens Utrikes resa, som till Siats-Utskottets
Jja, och 5 N..ej ,3- och, sorn Ja vupnil, allisa b £- Splls 2 5. §• i Reglementet, sådan sorn den ef-, tgr, TJasJywjtfts, sednare Betänkande lydff.. H<vilket; allt; förstärkta $'3nco-JUtskottet-' %ärigeuopa skolat, till Rikets Högloöi Ständer; vördsamt inberätta. S'.cpkhpl(n den 5 December 18,83,. Ar.korr.den 7 Dec, 1825.; Stillt ande., till: 'R$ket$\, Högloft; Ständer öfver, anmärkningar> frän,. Hö loft.; Ridderskapet ach Adela, samt Hederv. Bonde - Ståndet vid Utskottets Memorial N.o, 76, angående de föreskrifter sömma lemnäs för Banquens utlåning pä, fast egendom intill: nästa RJksdas. Be frånvälbemäUe t vanne Riksstånd inkomne anmärkningas. i detta ämne, på. grund; fe.var.af Betänkandet blifvit tili BaneoUtskottete Banco-Utsköttett Betänkanden. 40g Sferrenuiterat , innefatta hufvudsakligen, följandet: 1) I fråga om lönesummans; bestämmande till 2000 R:dr för en person. Hos Häglof. Rsdderskapet ■ och Adeln.: Att ett af de förnämsta hufvud ändamåfen med dessa Jan. nemligen, att. understödja låribehöfyande med borgare , ochsärdeles de förut skuldsatte fastighetsegare, komme att förfelas, om endast stctoo, R;dr: finge lill en person utgå; hvarmed den medborga.reclass, som, egentligen deraf är i behof, icke kart vara be. Jalen, hvaremot, del å. en annan sida ej vöre för personer af. Allmogen förmånligt, attin?, vecklas, uti skuldsättningar, hvilkas följder de ej, inse, och, hvaraf, flere Ståndspersoner, i stal?
Direktionen har nåden framhärda med djupaste undersåtlig vördnad, nit och trohet, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, 0. G. NORDENSKÖLD. C. OSTERMAN. S. M. v. KRUSENSTIERNA. Gust. SHELDON. C. J. HUBENDICK. Carlskrona den 29 Februari 1844. J. J. Hartelius. C. A. JVolijn, — 93 Amiralitcts-Krigsinans-Kontorets infordrade underd. Förklaring, i anledning af 1S-13 års Revisorers anmärkningar. Stormäktigste Allcrnådigste Konung! Sedan Rikets Ständers Revisorer den 11 December sistlidet år afgifvit Berättelse om verkställd granskning af Stats-Verkets med tillhörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1840 och 1841, har Eders Kongl. Maj:t, under den l:sta dennes, funnit godt i nåder inhemta Direktionens öfver Amiralitets-Krigsmans-Kaksan underdåniga Utlåtande (sedan vederhörandes underdåniga förklaringar infordrats) öfver åtskilliga af bemälte Revisorer, uti elt den nådiga Remissen föl jäktigt Utdrag af Berättelsen, framställda åsigter, rörande dels förändring i den Amiralitets-Krigsmans-Kassan, enligt gällande författningar och Reglemente, underkastade granskning, dels kontrollen öfver de Kassan tillslagna afoch ti11 Lrädes-afgifter vid åbo-ombyte på de till Båtsmanshållet i Blekinge och Södermore Härad i Kalmar Län indelta hemman, hvilka afgifler Revisorerne förmena icke hafva till Kassan ingått i öfverensstämmelse med författningarnes syfte och föreskrifter. Amiralitets-Krigsmans-Kontoret, af
I anledning af de hos RiksStinden t '458 Den 25 Junit. gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande om de under Kongl. CommerceCoHegii förvaltning stående Fonder. Aj den 23 dennes: 2) I anledning aP de anmärkningar, som i RiksStånden blifvit gjorde vid Utskottets berättelse angående verkställd granskning af Allmänna Magasinslnrättningens Räkenskaper och Förvaltning, jemte förslag till grunde? för denna Inrättnings Organisation. 3) Öfver Kongl. Maj:ts, under den 23 December 1817, till Utskottet aflåtne Nådiga skrifvelse om liquiden af Rikets Utländska Gäld. 4) Angående RiksSfåndens särskilta beslut, i frågan om understöd för Theaterns underhållande Från Bevillningsutskottet; Af den 23 denne st 1) Angående RiksStåndenssärskilta beslut, ä frågan om projectet till en förnyad ChartasSigillatasFörordning. 2) I anledning af gjorde anmärkningar iemot Utskottets Betänkande, angående grun* dero* för de blifvande Tullafgifterne. Den 25 Junti, 459 Från Statsoch Banco-Utskotten'. Af den 23 dennes, öfver Kongl. Maj:(sNådiga proposition af den 12 Junii, rörande behofvet af särskilda penningetillgångar till upp, handling af Spannemål. Från BancoUtskottet: Af den 23 denne 1: 1) Angående val af Deputerade för RiksStånden, till förrättande af de årliga Revisio» nerne öfver Riksens Ständers BancoDiscontVerk. 2) Angående förslag till Insfruction för BanColJtskottet vid nästinfallande Riksmöte. Från Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottet: Af den 23 dennes, öfver väckt motion om ett förändradt sätt uti KronotiondeSpannemålens utgörande till Stockholms Stora Barnhus. Från Ser skilta Utskottet: Af åen 17 dennes, angående föreslagit antagande af ett ökadt antal Betjening vid LandsCancellierne och LandsContoiren.
Hvad det beträffar, att jag icke skulle varit conseqvent, derföre att jag, då motionen väcktes, tillkännagaf, att vid det reg:te, sorn jag tillhör, prygel-bestraffning icke äger rum; så vidhåller jag denna sats och påstår, att förhållandet är sådant, utan att jag gifvit anleda, till den förmodan, att jag nu yt - a3a Den 14 Mars. trat motsatsen, enär jag blott sagt, att så lunge legning existerar moni beväringen, och personer med mindre godt uppförande kunna sättas in i armeens leder, finner jag nödigt, alt bela armeen hålles under samma krigslagar. Frih. Raab: I anledning af Hr Cederschjölds till mig ställda fråga, får jag blott förklaia, att jag anser detta ruin icke vara stället att afgifva en militärisk rapport; dock får jag underrätta derom, att de soldater, som undergått varningsgrader, äro de, som oftast behöfva straffas. Jag vänder inig egentligen lill Hr af Dalström, för att besvara hans sats, att det ej skulle gå an att taga bort prygelstraffet för beväringen, men behålla detsamma för armeen. Jag är i detta hänseende af lika tanke med Gr. Horn, som ansett det ifrågavar. bestraffningssättet svårare att afskaffa för indelta armeen, der soldaterne äro spridde på 10- tarna, än för den värfvade truppen, som är under befälets tillsyn, och som lättare kan bestraffas med arrester i en garnison , der local dertill finnes att tillgå. Delta sednare gäller äfven om beväringen, då den är commenderad tillmöte. Under de många möten, jag varit commenderad på bevärings-exercis, kan jag icke erinra mig att prygelstraffet mer än i å 3 gånger kommit i fråga, och de som dermed blifvit afstralfade, hafva varit legde karlar. På marscher får det icke användas. När man kommer till mötet, är man alltid i tillfälle att använda arrest mot dera som förgått sig under marschen.