Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag är öfvertygad, att Riksens Ständer framdeles komma att utsträcka publiciteten af detta Verk till alla dess detailler, då äfven dess historia torde uppgifvas, och upplysa Allmänheten derom, att flere personer oförtjent ägt Riksens Ständers förtroende i detta Verk - 6© 2 Den 29 Maji. Herr von Schultzenheim, David, den aldre: Jag vill gerna förmoda, att Höglofl. Ridderskapetoch Ådeln nu behagar visa sig lika fördomsfri, sorn år I815 den 5 Julli, då publiciteten af Bancosedel-stocken, förutan all votering, bifölls, och då således BancoUtskottets afstyrkande Betänkande med detsamma alsiogsHvartill skulle ock nu en dylik hemlighet tjena, då, i Konungens proposition af den 10 December till Rikets Ständer, sedelstockens belopp de näst förflutne åren finnes uppgifven, Och som ytterligare bestyrkes i de förenta Statsoch BancoUtskottets FinanceBetänkande, contrasigneradt af Bankens egen SecreterareDet synes ock vara hvarje Svensk medborgares rättighet, att blifva underrättad om det guctoriserade rörelse-kapitalets, så i Banco som Riksgäldssedlar, verkliga belopp, för att jugera, om propositionen emot hvart hufvud inom Fäderneslandet, så väl som emot den probabla vahru-tillverkningen och exporten. Friherre Wirsén, Gustaf Fredric; Det gör mig ondt att, uti det ämne, som nu är för handen, vara af skiljaktig tanka med den aktningsvärde Ledamot af detta Stånd, hvars upplysning i financielia ämnen och långliga erfarenhet beredt honom ett lika allmänt som rättvist förtroende-, men jag skall likväl ej deraf föranledas, att dölja min öfvertygelse. Den kännedom om Bankens angelägenheter, som j^g äger, är ganska inskränkt, och Den 29 Maji.
Det behöfver jag inte redogöra för, när jag BERTHA. karnevals-fremmande till oss i morgon afton. AXEL. Du glömmer väl icke bort att vi ha bjudit Fremmande? Det är sant. I morgon afton. Hm! BERTHA. mark och Carl ha kommit i dag och jag har bedt dem vara med. Det går inte an att inställa det, då ju Öster AXEL. Så mycket bättre! BERTHA. din kostym. Kom nu hem i god tid så att du hinner profva AXEL. fruntimmer. Min kostym! Ja det var sant. Jag ska spela FEMTE SCENEN. DE FÖRRE, PIGAN. PIGAN. om ett par timmar. Smeden hade inte tid nu, men han kommer ANDRA AKTEN AXEL. kommer till rätta ändå! Nu måste jag gå i alla fall. Adjö! Har han inte tid! Så! Kanske nyckeln BERTHA (mjukt). Adjö med dig då! Kom inte sent hem! ABEL (nickar åt Axel till afsked). AXEL. Det vet jag inte hur jag kommer att göra. Adjö! (Går.) SJETTE SCENEN. ABEL och BERTHA. ABEL. Så morsk din herre var! BERTHA. böja honom, så djupt att han skulle komma krypande efter mig. Så oförskärnd! Vet du jag skulle ha lust att ABEL. nypet med salongen. Bertha, säg mig: har du älskat den der narren någonsin? Ja, han tycks inte ha fått nog af det der BERTHA. för han var snäll. Men han är dum och... när Älskat? Jag tyckte rätt mycket om honom han vrenskar sig så känner jag att jag skulle kunna KAMRATERNA hata honom. Tänk det har redan kommit ut att han har målat min tafla. ABEL. eklatant. Har det gått så långt, då måste du göra något BERTHA. Om jag bara visste hur? ABEL. Hör du! Om du skulle hemta hans refuserade tafla i morgon afton, och låta den komma hem när de fremmande samlats. Jag brukar vara påhittig. Jo, låt mig se! BERTHA. Nej, det ser ut som om jag ville triumfera. Det är för grymt. ABEL.
Visserligen har Utskottet i sin slutliga hemställan, Litt. D., efter föregången votering, som utföll med 9 ja emot 4 nej, endast upptagit, att till en början och i den mån tillfälle dertill gifves, ensamhets-fängelse skall begagnas för dem, som dömas till fängelse i 7:de eller 6:te grad, men härmed lärer väl Utskottet, som under den preliminära granskning, Utskottet förehaft af 2 och 6 Cap. Strafflagen och utaf Fängelse-lagen, med 8 röster emot 5 yttrade den åsigt, alt någon utsträckning af ensamhets - 8 Hor till Lag-Utskottets Betänkandej A7:o g3. fängelsets tillämpning utöfver 6:te och 7:de graderne ej nu borde komma i fråga, men sedermera, vid omröstning till definitiva beslutsfattande, ändrat åsigt i denna del och med 7 röster emot 6 beslutat att i allo godkänna 9 §. i Fängelse-lagen, ansett sig icke hafva uppbäft delta nyssnämnda beslutet. Ett ovilkorligt godkännande af Utskottets Betänkande skulle således leda till ett medgifvande af ensamhets-fängelses tillämpning i alla de serskilda graderne ifrån och med 30 dagar till och med 10 år. Ehuru jag för min del instämmer uti det under mom. Lilt. D. innefattade tillstyrkande, har jag dock vid nyssomförmälde förhållande ej kunnat underlåta söka fästa uppmärksamheten på angelägenheten deraf, att, om Rikets Ständer skulle finna för godt bifalla hvad Utskottet uti det omnämnde momentet tillstyrkt, beslutet så ställes, alt det ej må kunna utsträckas utöfver momentets ordalydelse.
Direction har hellre laggt all sin omsorg på Räkenskapens skyndsammare afslut, för att på sålunda utredda och bestämda förhållanden kunna stödja den berättelse och tableau om Ver-, kets förvaltning och tillstånd, sorn bör för Eders Kongl. Maj:t årligen framläggas och derefter till allmän kännedom komma, än att låta med Redogörelsen draga på tiden, oclj deremot tidigare söka afgifva tableaun, hvilken, dä den ej grundades på afslutad Hufvudbok och Räkenskap, enligt sakens natur, måste blifva mer eller mindre ofullständig, och således antingen icke svarande mot ändamålet, eller ock till äfventyrs, då skiljaktigheter sedermera yppades melian den förutgående tableaun och den efterkommande Räkenskapen för eri och samina tid, kasta en oförtjent skugga på förvaltningen och ordningen dervid. D irectionen har äfven sökt inleda detta förhållande för framtiden på eli sådant sätt, att ett år och åtta månader från Redogörelse-Arets slut skall hädanefter, i stället för de förra ss år och 6 månader, utgöra den arbetstid, hvarinom Inrättningens Räkenskap afslutad och till granskning lexnnad varder, och hvaraf blifver en följd, att a 813 års Redogörelse lemnäs färdig vid slutet aE Sta B. Den 13 April. af nästkommande Augusti månad, samt följaktligen samma års berättelse och tableau af trycket utkommer vid derpå följande September månads slut, och vid samma tid alla påföljande år. Uppå förenämnde 1S12 års afslutade hufvudbok stödja sig alltså de handlingar, som. Directionen härhos får i underdånighet bilägga, nemligen: 1:0 Summarisk Räkning för Inrättningens förvaltning och tillstånd år 18 12 , utvisande i sammandrag det resultat, att Verkets tillgångar vid Årets ingång, inberäknade fastigheter och fordringar af alla slag, utgjorde 2,371,100 R:d 30 sk. 7 r:st., och vid årets slut 2,495,722. 29. 7., med de närmare detaljer Räkningen innehåller. 2:0 Sammandraget, Bilagan Uitt.
Den sorn godkänner Utskottets af 2 Stånd gillade förslag, att art. »Jern: smidt eller valsadt, Plåtar, oförtente», skall indelas uti »-Jtum tjocka och deröfver» och »under s tum tjocka», med införsels-tull å förra slaget af 3 R:dr 16 sk. och å det sednare af 4 R:dr pr skepp. st. v., röstar Ja j Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer införsels-tullen för alla slag oförtente plåtar att bestämmas till 5 R:dr skepp. st. v. Rnlderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-S/ånden hafva, i enlighet med Utskottets förslag, bibehållit gällande införsels-tull, 1 sk. skålp. för komprimerad jäst, hvaremot Borgare-Ståndet beslutat all denna artikel skall vid införsel vara tullfri. Derest Borgare-Ståndet vidblifver detta skiljaktiga beslut, föranledes följande omröstning: N:0 47. Den som, i enlighet med Utskottets förslag och 3 Stånds beslut, för art. »Jäst komprimerad», bibehåller gällande införsels-tull, 1 sk. skålp., röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer komprimerad jäst att vid införsel vara tullfri. Utskottets förslag att Kläder, gång-, ej specificerade, skola förtullas med 50 procents förhöjning i den tull, sorn är bestämd för tyget, hvaraf persedeln hufvudsak - Bevillnings—Utskottets Memorial, N:o i G. 21 ligen består, har blifvit af Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden godkändt, hvaremot Ridderskapet och Adeln förhöjt denna tull lill 75 procent. Så vida Ridderskapet ocji Adeln icke vill frånträda detta sitt skiljaktiga beslut och förena sig méd de öfriga Stånden om godkännande af Utskottets förslag, lärer följande omröstning böra anställas: N:o 48.
Rikets Ständer hafva såsom lämpligast ansett ett mellanrum af 5 år, och alltså beslutat, att ordinarie lärare vid Elementar-Läroverken må ega, efter fem års för nit och skicklighet vitsordad tjenstgöring, räknadt från och med början af kalender-året näst efter det, under hvilket fullmakt erhållits, uppflyttas från den forsla lill den andra lönegraden och, efter lika mellantider, till hvar och en af de följande med de belopp, sorn nu blifvit fastställda, dock så, att för innehafvare af prebende, lönen minskas med ett emot det uppskattade värdet al prebendels behållna inkomst svarande belopp. Sedan sålunda de allmänna grunderna för den lönereglering vid Elementar-Läroverken, hvilken Rikets Ständer beslutat, blifvit framställda, öfvergå Rikets Ständer till frågan om det antal lärare vid hvart särskildt läroverk, Rikets Ständer, efter pröfning af lörhållaudena, ansett böra bestämmas. Högre Elementar-Läroverk. Under denna benämning äro i den nådiga Propositionen uppförda i första rummet 12 äldre läroverk, alla med ett talrikare lärjunge-antal, likväl sins emellan i detta hänseende så olika, alt mängden af lärjungar är t. ex. i Kalmar och i Karlstad ungefär 200, och i Örebro och i Upsala omkring 350. Enär det för hvart och ett läroverk behöfliga antalet lärare beror dels af läro verkets organisation, dels ock till en väsendtlig del af det större eller mindre antal lärjungar, som derstädes undervisas, och vissa af de i denna klass upptagna läroverk hafva en nära dubbelt så stor lärjungepersonal, som andra, hafva Rikets Ständer funnit antagandet af ett för alla dessa läroverk gemensamt, städse oföränderligt antal lärare icke vara lämpligt. Då det icke heller kan vara för undervisningen gagneligt, att alltför mångå lärare äro endast såsom tillfälliga biträden vid Skolan i tjenstgöring, hafva Rikets 24 Expedit iönsUtsi, o Itets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o 222.
sin tillflykt till andra och mindre formenliga åtgärder Excellensen Themptander bör t. ex. hafva känt olägenheten häraf, då han åtog sig ansvaret för den fatnésa konferensen å Stockholms slott den 25 sist-lidne april, en kraftåtgärd, om hvara förenlighet med riksdagens fria öfverläggnångsrätt, sådan grundlagen sökt trygga denna t. ex. genom Regeringsformens 65 och Riksdagsordningens 53 paragraf, ett blifvande konstitutionsutskott möjligen skulle kunna hysa: sina egna tankar, förutsatt att något skrifvet aktstycke funnes att bringa denna sak under sådan myndighets prölbing. Denna ordning har också en annan fördel för den första statsmakten. Det är i fråga om sättet för anslagens beviljande och finansförvaltningens handhafvande. Der en ur representationens egna led framgången miniätér eger representationens förtroende, visar detta sig framför allt genotn det sätt hvarpå ståts-regleringen aigöres. Representationen vet ooh litar på. att regeringen icke fordrar mera än hvad som behöfs, ooh hon vet framför allt, att denna regering har bättre tillffelle att döma om be-hofven än hvad någon eller några enskilde representanter kunna göra, ooh i följd deraf bevijjar hon också * hvad som biifvit be-gärdt. Hvar och en känner huru man i det fallet går till väga hos oss. De föredragande departementscheferna hafva sin mening om saken, ooh riksdagens majoritet har vanligen sin. Qetta känna vederbörande statsråd nu af gammalt till, och derför sknlle det icke alls vara underligt om de till slut togo till regel att begära med prutmån. I de flesta eller åtminstone många fall är det nog heller icke sakkunskapen, som afgör huru. långt riedprut-ningen skall stcäekas, utan man prutar i runda tal, derför att man icke biifvit van att betrakta detta såsom en fråga om misstroende eller förtroende, och ingen för öfrigt heller har några särskilda anspråk att framställa på ens förtroende.
Det är j u gifvet, att o m man med sådant lappri vill belamra sina väggar och känner sig tillfredsställd därmed, har man endera sin smak förskämd, eller också, o c h detta troligare, ligger den ännu i träda. Ty, utgående ännu en gång därifrån, att det är ett inre behof, s o m skall mättas, en längtan efter något vackert för öga o c h tanke att dröja vid, som skall tillfredsställas, kan man j u icke neka till, att den andeliga föda, bestående af dylikt skräp, s o m räckes det hungrande sinnet, är ytterst tarflig, o c h det samma gäller många af de föremål, som med rang, heder och värdighet af prydnader rekommenderas o c h användas. Se vi till. Af Nicke Nuck. exempel på dessa torkade ängarnas blomster i (Forts. o. slut.) makartbuketterna, dessa påfågelsfjädrar, dessa konstgjorda fjärilar, spindlar och annat kryp, dessa Måleriet torde nog vara den konstart, som äger draperier, solfjädrar, parasoller, sköldar, rosetter, uttrycksmedel att bäst göra sig omtyckt i vidöfverspunna flaskor, allt detta krims krams, som sträckta kretsar, o c h hvad särskildt taflan beträfmer eller mindre vingligt håller sig kvar på våra far, har dess lämplighet s o m prydnad för väggen väggar, allt detta » som visserligen ej » — som så fått burskap i allmänna medvetandet, att ett man ibland, utom i praktiken, får lära, på samma hem för att vara fullständigt — j a g vill ej säga gång man får något råd — » s å länge bibehåller möbleradt, men orneradt — ej bör sakna en eller sig, men s o m ej heller kostar så mycket i tid och flere taflor på väggen. Detta är nog godt o c h väl o c h lyckligt nog för penningar, » så måste vi också medgifva, att det den konstutöfvande artisten, endast att det s o m i allmänhet skänker bra liten valuta, men däremot ej underskrifva betyget o m tiden, så länge taflan framställer o c h det sätt, på hvilket detta sker, få vara hufvudsak samt färgernas o c h den ännu damm alstras o c h trifves på vår jord.
Vill man lästa sig vid orden, så blir detta en absurditet, men upsöker man andemeningen häri, så får man en sann bild af qvinnans ställning. Refbenens ändamål är att skydda organismens vigtigare partier, såsom hjertat och lungorna. På samma sätt har jag föreställt mig, att qvinnan vore egnad att genom sin ömhet och försakelse samt blygheten i sin karakter skydda mannen mot inflytandet af hans våldsamma passioner. Men för att kunna upfylla detta ändamål, måste hon upfostras så, att hon en gång må kunna blifva en sjelfständig varelse. Som moder åligger henne icke blott döttrarnas utan äfven sönernas upfostran, men huru skall detta blifva möjligt, om hon icke genom sin egen upfostran fått begrepp om en medborgares kall?! Jag tror således, att Hr Adlercreutz’* reservation icke bör antagas, emedan de fördelar, som skulle blifva en följd af den Kongl. Propos., icke kunna vinnas genom en sådan modifikation. Allt komme då att stå på ungefär samma punkt som hittills, och komme att gå sin vanliga gång. Reservantens förutsättning, att myndig qvinna skulle afsäga sig myndigheten, då hon såge för sig en brydsam ekonomisk ställning, och sedan åter söka blifva myndig, tror jag icke håller streck. Jag har åtminstone funnit qvinnor vara alltför samvetsgranna, för att jag skulle betiöfva frukta ett missbruk från deras sida af friheten. Hvad för öfrigt beträffar reservantens påstående, att några i affärslifvet vilselupna qvinnor skulle besvära domstolarne, så torde, då han icke stödjer detta på annat än sin egen öfvertygelse, min mening vara lika god som hans. Man har äfven åberopat qvinnornas eget omdöme. Ett i sanning kinkigt företag, då vi icke hafva några statistiska upgpter att i detta afs. följa, utan endast hvad enhvar kan berätta sig hafva hört, och jag förmodar, att månge af eder, mine Hrr, i detta afs. hafva samma erfarenhet som Hr Nordenfelt, eller att qvinnorna i allmänhet äro benägna för den ifrågasatta åtgärden. För öfrigt är detta ej af så stor betydelse.
Såsom en egen och märkvärdig omständighet förekommer, att Torneå eif, innan dess förening med Muonio eif, afbördar en betydlig del af sin vattenmassa genom Tärendö eif till Calix eif, för hvilken vattenförlust den likväl snart derefter får ersättning från Lainio eif, som har sitt ursprung emellan Torneå och Muonio elfvarnes floddalar. Calix eif, uppkommen af de förenade grenarne Calix eif och Kajtum, den förra nordligare upprinnande ifrån sjön Ladjojaur genom sjöarne Pajtasjaur, Olmosjaur och Kaalasjaur; den sednare åter från källor vid Ifvarsten genom sjön Kajtumjaur. — Efter grenarnes sammanflöde går Calix eif en lång sträcka nästan paralelt med, och på blott U å 2 mils afstånd från Torneå eif och emottager vid Tärendö by der omnämnde elfven af samma namn samt vid Öfver-Calix kyrka Ängesån, en biflod vester om Calix eif, uppkommen af Engeså och Lina elfvarne, som hafva sina källor norr och öster från Gellivare malmberg. Linder sitt lopp från Öfver-Calix kyrka bildar Calix eif sjöarne Räcktjerf och Kamlungeträsk samt utfaller i hafvet i mil från Neder-Calix kyrka. Råneå eif upprinner söder om Gellivare och utfaller i hafvet vid Råneå kyrka. Luleå eif nedstiger från fjellen i två grenar, den nordligare med namnet Stora Luleå eif från flere sjöar bland fjellen, af hvilka den högst belägna kallas Sarjosjaur, och den sydligare, Lilla Luleå eif, från Kirkivaara, Alka vara och Valli fjellen. Den förra grenen utgör under de första 15 milen en kedja af stora sjöar, gemensamt Stora Luleåvatten kallade, hvilka terassformigt ligga öfver hvar - andra och nedstiga i betydliga vattenfall. Ett stycke nedanför den sydligaste sjön, sammanträngd emellan bergmassor, nedstörtar den väldiga vattenmassan i en djup dal och brytes der af en i dess väg liggande klippa.
'Prfpofitiott t. 9t. ©t. ör t8340 1 ”©eträffanbe fålebcS bc föremål, forn erforbra årliga utgifter/ (jroartill nu enligt 9ttfs<©tas ten är anjlaget 3,274,486 9i:br 11 ff. 7 r:ft meb 32,457 tunnor fpanmål inbegripne unber penningc-löncrnc a 6 9i:br tunnan, od) 16,755 tunnor fpantnål in natura, famt bejjutom af öf roerff otten på ©taté*5BcrfetS infomfter 70,000 9c:br, tittfatnmané 3,344,486 31:br 11 ff. 7 r:ft, funna bc lämpligen förbclaS i frenne fiag, nemligen: l:o pcrfonalcnS aflöning famt Ifäffarö rcmontcring, fouragcring od) ff otting m. ni. roib 3(rtillcrict od) bet roärfroabe (kavalleriet; 2:o armené crcrcié od) roapenöfningar ocf) 3;o befläbnabS.* odj matericlS.-anjfaffning od) unber()Sll.” ”ktt gcncrclt förflag (järöfrocr, grunbabt på utrebningar od) fpeciaUftater, är af mig tipp* rättabt; od) förefommcr i affeenbe å i:o ^ecfonclla afföningar ni. m. $?ib ben npa reglering od) organifation, ÄrigS koltegium feban fifta 3iifS.- bågen unbergåtf, är ©tatcn upptagen till fpantnål unber lönerne 1989| turn nor od) contant 25,350 9c:br, [)roarigenom uppflått ett 6el)of af tillöft anflag af 497 9t:br 3 ff. 2 r:ft i contant od) 163| tunnor fpantnål unber lönerne; od) bå Staten icfe upptager någon ‘Prefibentéslön, tncn en fåban roib betta tnaftpåligganbe rocrf icfe mer än roib anbra 9tifctS kollegier fan fafnaS, lä-* rer Äongl. f9?aj:t i Slåbcr förefla 91ifetS ©tänber, att anflag bertill bcroilja od) uppföra mcb 4,200 3t:br cd) 304 tunnor fpanntål bcrunber; od) 6liftoer härefter tillöfningen för benna ©tat, fpantnål unber lönerne 4671 tunnor, ocf) contant . 4,697: 3. 2. årligen, font l)är upptagas, ct)uru uti ben till 2lrtillcrietS ©tat mcb 747 9l:br 24 ff. od) 35 tunnor fpantnål öfrocrflpttabe 2frd)lie.'©tatcn uppfom* mit en befparing af 94 9c:br 16 ff. od) 42 tunnor, forn uti calcul fan fåfom tillgång beräfnaS.” ”Uti ÄrigS^ofrättcnS, äfroenfom ©encralitctctS, ©encraWfbjutantenS od) befi kppebitions, éfroercommcnbantSskppebitionenS i ©tocfl)olm, 2(rtillcrie;@ta-' bens, konnnenbanoStntenö, ÄrigS-'2fcabemicnS cd) allmänna ©atnifonS.-fjuflju.' fets ©fater föreflås ingen föränbring.” ”©eban genom roibtagen reglering ben förut mcb 3ngcnicur*korpfen förena-* be Sältniätningö;23rigabcn berifrån blifroit ffiljb för att för fig utgöra en fär ffifb korps på ©tat, unber namn af £opografiffa-korpfen,
Länets Brandstodsbolag, stiftadt år 1843, hade vid slutet af år 1860 meddelat försäkringar till ett ansvarighetsbelopp) af 42,458,770 R:dr Runt. Under qvinqvenniet har bolaget vunnit en tillökning af 9,241,680 R:dr samt för 140 inträffade brandskador lemnat ersättning med 72,074 R:dr 74 öre, sålunda fördelade på de särskilda åren: 1856 för 25 brandskador R:dr Runt 13,505,14, 1857 » 31 » » » 6,763,11, 1858 » 33 » » » 21,413,14, 1859 » 32 » » » 9,372,22 och 1860 » 19 » » » 21,021,13. I Länets Ränteoch Kapitalförsäkringsanstalt hade vid 1860 års slut fonden växt till 52,832 R:dr R:mt, hvaraf 25,635 R:dr blifvit af 109 personer insatta för bildande af kapital och 27,196 R:dr af 116 personer för erhållande af lifränta. Bland insättarne ansågos 68 tillhöra arbetsklassen. Tali. I afseende å de inom länet befintlige Sparbanker åberopas i underdånighet tabellen N:o 12. De insatta medlen utlånas mot skuldsedel och borgen. Delegarne tillgodoräknas 5 procent å insatt kapital, hvaremot låntagare erlägga 6 procent oafkortad ränta. Förvaltningskostnaden bestrides af öfverskottsräntor. Dessa in - Örebro län. Sockenmagasiner. Helsö- och sjukvård. 27 rättningar, hvilkas nytta dock icke kan bestridas, synas, då uttagen under 3 år af perioden öfverstiga insättningarne, och dessa senare ännu 1860 på långt när icke uppnått samma belopp som 1856, icke sedan dess hafva vunnit någon utvidgning. Orsaken härtill torde böra sökas hufvudsakligen i 1857 års penningekris och den deraf följande lättheten att på annat sätt och med större vinst göra sina besparingar fruktbärande.
har och att nämna pröfvande framför ningen en Munka-Ljungby kommer bedja alets bearbetning, bekant den, hvilken m a n i första hand undervisi särskildt jag pas att samtliga anmälda som tacka för den framgång Hon få konstskicklighet skall att åt-kådliggöra a r b e t s m e t o d e n m e d materiVilja Slöjdinspektrisen synnerligen för så o c h v ä r d allas v ö r d n a d s f u l l a b e u n d r a n. stor sommarsäsond å v a r a af som utställning komma prinsessa. för undervisningen b ö r enligt n ä m n - Målet kan halmflätningsskola, skapat sig ett själfständigt s y s t e m. Visserligen s. i Det den andra länder, m e n detta husslöjden u p p e i våroch hattfrågan. föremål funnos j u icke att disponera. Gustafva främst lärarinnor Bremerförbimdet tvehågset, på utställningsföremål. IDUN 100 — och hennes vanligt ljnsa hår lyser ljusare i solskenet. Ehuru de trakter tåget ganska vackra, var jag Luften att Under mig ä r full a f e n s å d a n jag aldrig framför oss, drillande förr erfarit öfver öfver tande hängen något sådant; fälten, kretsa ut sin v å r f r ö j d toner, vårstämning, tet m e d jublande i min väska fina dofkunde och backarne prunka i liflig f ä r g p r a k t af b l å t t, h v i t t o c h gult. » » D e t var en sällsam paradox, kära A g d a, » Jag menar, af v e m o d en därmed? » att det ligger ett lätt förkänsla af a t t d e ä r o allt f ö r vara — sköna länge. » som om hon där såge ting för m i g osynligt^och säger jag. » Vet irra ofattligt. med af tagit emot bjudande mig rum, som välkomnade blicken i A g d a s blå hvilar d e n lätta öfver slöja hennes vårdär j a g Atos Men vaknade ur m i n a d r ö m m a r, skrifbordet tycktes Jag bodde greps o c h såg på sprang klockan.