Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt det första af dessa förslag, skulle omförmälda moment erhålla följandelydelse: Allmogen— besuten Krono-, Kronoskatte-,. Säteri-j Rcloch Rörs-j Frälseeller Frälseskatte-hemmansägare — i Rikets tjenst eller fullmakt derå innehaft.. Vilja — förena. Enligt det andra förslaget, skulle samma moment komma att lyda sålundar Allmogen i hvart Härad välje inom sig efter hemmantalet — besuten hemmansägare — i Rikets tjenst eller fullmagt deni innehaft. Under hemmansägare förstas äfven sådan Kronohemmansåbo j sorn med ständig besittningsrätt hemmanet innehafver. Vilja — förena. 2*2 Co/istitutions-Utskotlets Memorial, N:o 88. Utskottet anser elen salunda väckta frågan förtjena allvarligt besinnanda. Bade emot den nu gällande redactionen af lliksdags-Orduingens 15 §. 1 morn., oell emot den, som Riksens Ständer, för deras del, vid innevarande Riksdag godkänt, kunna ganska eftertänklig» anmärkningar göras. Den nu gällande redactionen omtalar nemligen Kronohemmansegare, icke KronohemmansAboar, såsom berättigade att i Bonde-Ståndet vara Riksdagsmän. Ågare af Kronohemmanen är likväl ingen annan än Kongl. Maj:t och Kronan. Huru mycket än Kronan i utöfningen af eganderätten till dessa hemman blifvit inskränkt, till fördel för åboarne, fortfar icke destomindre Kronan att denna egande-rätt innehafva. En med 83 §. Regerings-Formen öfverensstämmande tolkning af 15 §. 1 mom. Riksdags-Ordningen skulle således leda till en nog sällsam slutsats. Det är orimligheten af denna slutsats, jemförelsen med 22 §. Riksdags-Ordi. ingen, gammal häfd och 3 §. af Kongl. Försäkran på Svenska och Finska allmogens frioch rättigheter af den 23 Februari 1789, som tvinga att tolka den i 15 §. 1 mom.
Lån ”de drygare kostnader, som en egodelning, '”verkstäld i flere repriser, måste åstadkomma. ” Hvarefter Herr Danckwardt fortfor att uppläsa följande: Den andra förändringen i nuvarande SkiftesFörfatlning mot de föregående är den, att Egograderingen icke blifvit behandlad sorn'prcliminärfråga, det vill säga, att den före sjelfva Skiftets uppgörande icke bör vara oåterkalleligen fastställd, utan klagan deröfver med hufvudsaken fullföjas. Skälet till detta förändrade stadgande är, att, med bästa vilja att göra rätt, det olta måste hända, då flere hundrade serskildte egostycken skola till ett sins emellan i alla delar jemförlig! värde uppskattas, misstag Den 17 December e. in. i65 och felagligheter ega runi, hvilka icke Isulina upptäckas förr, än delegare vid utstakningen af Lotterne blifva i tillfälle alt jemföra de egor, de bekommit, nied deni, de afstått. Om nu, före Skiftets utläggning, Egotaxeringen skulle anses böra vara orubbligt fastståndande, kunde den delegare, sorn fått ett e-gostycke, hvilket sedan befunnits vara för lågt graderadt, aldrig ersattes för sin förlust, likasom icke heller jemnkning kunde ske, då ett annat blifvit för högt uppskattadt. Exempel under den föregående tiden, att jordegare härigenom lidit stora förluster, äro ganska många, och Domaren har icke Lagligen kunnat afhjelpa det; lidandet har måst qvarstå. Man ljiå ock tillstå, att då egotaxeringen utgör det hufvudsakligaste af lieb» Skiftet, det svåraste att rätt verkställa, att partiellt bedomina, det förefaller mindre rimligt, alt densamma serskildt och utan sammanhang med det stora hela af Skiftet skulle oåterkalleligen stadfästas. Men, säger Herr Tham, hvilka tvister och kostnader uppkomma icke deraf, att klagan först 60 dagar efter Skiftets fullbordande skall öfver egograder in gen anföras?
Med afseende på hvad jag sålunda haft äran anföra, bör det icke anses vara så oriktigt, såsom det visserligen vid första påseendet synes, alt för hufvudstaden, särdeles hvad angår dylika inrättningar, utaf Staten fordra bidrag; tyman torde besinna, att, likasom skador i hjertat, för att bibehålla denna liknelse, så vådligt inverka på menniskokroppen, lika menliga följder medförer ock för hela landet det felaktiga uti hufvudstaden, vare sig i lefnadssätt och seder, eller i afseende på de derstädes befintliga anstalter till förekommande och hämmande af laster och brott, o. s. v. Jag har med denna alltför vidlyftiga framställning velat vördsammast hänvisa till det ofullständiga uti den af Utsk:n föreslagna ofvanåberopade underd. hemställan; och jag hade innerligen önskat, det R. o. Ad. för sin del beslutat att, i stället för densamma, i underd. fästa K. M:s höga uppmärksamhet på behofvet af dylika inrättningar till ej allenast vanartiga barns, utan äfven äldre genom en vanvårdad uppfostran förderfvade personers och särdeles lösgifne fångars samt andra förbrytares förbättrande; beroende del på K. M:s nåd. pröfning och afgörande, huruvida dylika räddningsoch förbättrings-arbetsinrätlningar borde anläggas, antingen d ist r i cl v is, eller ock i förening med ombyggandet af länsfängelserna; hvarföie på denna grund, äfven utan hänseende till de anmärkntr, hvilka jag anser mig befogad framställa emot de särskilda afdelningarna utaf ifrågovar. betänk., jag hade trott, att betänk, bort återremitteras, och, ifall Ståndet behagat å dessa anrnärkntr fästa afseende samt åter? remiss blifvit beslutad, inbjudning till de 3:ne öfriga respeclive RiksSt-.n för sådant afseende jemväl deraf bort blifva en följd.
— Utaf dito, 15,166 R:dr 67 öre, för en agrikulturkemisk försöksanstalt vid landtbruks-akademiens experimentalfält, äfvensom för ordnande af nämnde experimentalfält, — 166: 67. » anslaget, 109,000 R:dr, för uppförande vid Ultuna Landtbruksinstitut af ett boningshus med lärosalar, laboratorier, rum för elever m. m —• 73,000: — Anslaget för Alnarps Landtbruksinstitut, såsom bidrag för tillbyggnad å Lomma församlings kyrka 7,500: Transport: 5,^14.669: 71. 9,499,553: 37 — 12 — Transport: 5,914,669:71. 9,499,558: 37. 1864 års anslag för utdelande vid landtbruksmöten af prisbelöningar för husdjur, redskap och ladugårds produkter ra. ra 6,000: Utaf dito, 100,000 R:dr, för uppförande af ny byggnad för Svenska -Slöjdföreningens söndagsoch aftonskola 85,f 00: — » dito, 7,00'!
Angående delta behof är upplyst att, i anseende lill otillräckligheten af nuvarande anslag, utgående dels af Universitetets, dels af Statens medel med tillhopa 1,083 R:dr 50 öre, de experimental» föreläsningarne mast inskränkas lill hälften af de offentliga föreläsningslimmarne; och dä med den nu äskade tillökningen alses dels alt möjliggöra ett större antal experimental» föreläsningar, dels att bereda tillfälle för mera försigkomne och hoppgifvande studerande att sjclfve under ledning öfva sig i fvsiska experimenters anställande och i utredande af sådana frågor, som slå i sammanhang med fysiska vetenskapens föremål, dels äfven att bättre än hittills låtit sig göra, förse kabinettet med nvupplunna dyrare inslrumenler, hafva Rikets Ständer jemväl i della afseende bifallit Eders Kongl Majlis nådiga framställning. g') Till Zoologiska samlingarnes ökande och underhåll, 1,200 R:dr. För detta ändamål hade Universilets-slyrelsen gjort underd. framställning om ett årligt anslag af 1,500 R:dr och lill stöd för behofvet anfört, att zoologiska museet, som numera blifvit flvtladt lill en passande och rymlig lokal, vore i hög grad ofullständigt, samt alt museets samlingar, i förening med de botaniska, under den gemensamma benämningen Naluralie-kabinettet, hittills haft pä Akademiens stat eli. årligt anslag af 308 R:dr 1(5 sk. b:co, hvilket, ehuru icke ens lilli äcklig för den botaniska afdelningen, blifvit så fördeladl, alt £ deraf tillfallit den zoologiska institutionen.
Jag får likväl erindra, att den sista Riddarhus Secreteraren var tjenstgörande Kammarherre samt tillika Hand - Secreterare hos Högstsalig Hennes Muj:t Enke-Drottningen och således ej utan annan Tjenstebefattning, ansvar och beroende. Dessutom synes mig, att då Directionen till beklädande af denna Tjenst V3lt en man af Herr L3gerheims e» genkaper, saint enligt Grundlagen Lagtima Riksdagar endast hvart fäte år inträffa., vo - io6 Den i April. re det ett fel, att beröfva Staten och det Allmänna nyttan af en utmärkt skicklighet under den länga mellantiden; det är i afseende härå» jag med all den vönlnad jag bär, och alltid skall bära för den store man, hvilken af då varande omständigheter och Författningar ansåg bctänkeligt att Riddarhus Secreteraren, jemte sin härvarande Tjenst, skulle bekläda en annan, får bos Ridderskapet och Adeln vördsamt < föreslå, att i sakens nuvarande skick, bifall måtte lemnäs till en sak, som utan att skada Oss, skänker Staten en gagnande Embetsman , och Oss tillfredsställelsen af att hafva gjordt rättvisa åt Herr Lagerheims förtjenster. Grefve Spens, Jacob Melker: Då ja.g, sasoin Ledamot af Riddarhus-Utskottet, deltagit i beslutet rörande det tillstyrkande, som nu är Hogloflige Ridders.kapets och Adelns pröfning tinderkastadt, och hvaremot jag hört så många erindringar göras, torde mig tillåtas att äfven få framställa den åsigt af detta ämne, som föranledt mig att häruti instämma med Utskottets pluralitet. Jag har nemligen härvid ej trott mig böra hafva något afseende derpå, att Riddarhus-Secreteraren genom en publique Tjenstebefattning kunde sättas i så beskaffad! beroende af Regeringen, att anledning vore till befarande det han med mindre samvetsgranbet och oväldighet skulle uppfylla sin skyldighet såsom Ridderskapets och Adelns Protocoliist.
Mina damer, låten ej kjolen vara längre i venstra sidan, än att den jemt stöter till marken, när I stån, eller också att, när I sitten i sadeln, den ej hänger så långt, att den skymtas under hästens buk, från höger sedt. Försen den inuti med en elastisk stropp, i hvilken den högra fotspetsen trades för att förhindra kjolen att flyga under ridningen. • O c h håret, ^mina damer! Spiken det fast eller limmen det med syndetikon eller qvarlemnen det på toalettbordet, hvilket som helst, blott i lagen, att det ej vållar eder o c h andra obehag under ridturen. Romantikens med svajande plymer beprydda hatt och de böljande lockarna passa ej för vår t i d; cylinderhatten eller j o c k e y m ö s s a n måste sitta ordentligt fast, så att I ej midt under en » gudomlig g a l o p p » blifven återkallade till denna jemmerdals bittra tillvaro g e n o m fallande hårnålar o c h glidande hufvudbonad. Underklädnaden, mina damer, är af stor vigt. E n tunn skinnväst under ridfracken är utmärkt, t. ex. när vädret är blåsigt. Underbenkläderna böra helst vara af bomullstrikå; benkläderna af bockskinn, kläde eller stockinett. Knappstöfletter äro att afråda, emedan stigbygeln, vid en af de ofvan omtalade kullerbyttorna, lätt kan fastna på en af knapparne och derigenom förorsaka en allvarsam olycka; deremot äro de långa ridstöflarne på det högsta att anbefalla. Dessutom, oss emellan, mina damer, så äro de vida vackrare än de hidösa » långpantalongerna ». Tänk er en sådan prydlig stöfvelbeklä.dd fot, som hvilar i er kavaljers hand, när han skall lyfta er upp i sadeln. O c h med hvilken grace man nu kan drapera sin kjol öfver armen, när man har det lugna o c h trösterika medvetande att se sig vara i besittning af ett par välsittande ridstöflar! Ä r detta ej sant, mina nådiga damer? Dolly. Roon. Teater och musik.
I sammanhang härmed hafva Presteoch Bonde-Stånden återremitterat Utskottets tillika gjorda anmälan i afseende å artikeln ättika, innefattande, att sedan Utskottet tillförene hemställt och Rikets Ständer medgifvet att Utskottet finge angående tullen å ättika vidare sig yttra, i den händelse att ändring i införsesltullen å bränvin komme att göras, Utskottet, som på sätt omförmäldt är, icke ansett någon förändrad tullsats å bränvin böra antagas, följaktligen saknade anledning att något vidare yttrande om den nuvarande tullen å ättika afgifva; och då frågan om ändring i införselsafgiften för bränvin och sprit ännu är oafgjord, bör Utskottet, i anledning af berörda återremisser, nu inskränka sig till den hemställan, att afgifvandet af ytterligare utlåtande af Utskottet om införselstullen å ättika må få bli beroende derpå, om någon ändring beslutas uti tullen å bränvin, så att, i annan händelse, den nuvarande införselsafgiften å ättika äfven kommer att bibehållas. Stockholm den 25 Augusti 1863. Stockholm, tryckt hos N. Marcus, 1863. Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 23. Anis. till Exp.-Utsk. den 5 Sept. 1863, kl. 1 e. m. Memorial, i anledning af verkställd omröstning angående tullbestämmelserna för artikeln Bränvin och Sprit. Sedan den i Bevillnings—Utskottets Memorial N:o 22 föreslagna voteringsproposition rörande tullbestämmelserna för artikeln ”Bränvin och Sprit” blifvit af samtliga Riks-Stånden godkänd, bar Förstärkta Bevillnings-Utskottet, jemlikt 51 § Riksdagsordningen, denna dag anställt följande Omröstning':
Massa att skifta, den må gifva 1 Procent eller ÄG tatio, och hvarje fordringsägare kan åberopa lika god och gällande rätt till den mot hané fordran svarande andel i tillgångarne. Bihang till RiksSt. Prot. 1817 - 181 £>• 4:deSajnl, N;r 49—jrt 387 388 Stutsoch Banko-Utsh Éetänkahtlerii Frågan blifver da elén, hvilka äro dessi tillgångar? Såsom jag fattgt Höglofl. Utskottens beslut, skulle Fanken eftergifva af sin fordran étt så betydligt belopp, som möjligen kan för-* enas med dess säkerhet och soliditet, för att konna i möjligaste måtto lätta både Gäldenärers och Borgenärers svara belägenhet. Sedan nu denna upoffring från det allmännas sida blifvit gjord, så måtte väl den återstående Massan böra delas lika emellan Fordringsägare, dessa må nu i öfrigt erhålla stor eller liten del af ^ine fordringar godtgjorda. Men att detta må kunni ske rättvisligen och i möjligaste öfverenstämmelse med lagen, så synes mig först vaja nödigt att .afgöra, hvilka de lagliga fordringarna äro och till hvad belopp. Örn jag ej bedrager mig, är detta vanliga ordningen i alla ConcourserHär äro dessa fordringar gifna genom Ordentliga anteckningar i Disconternes Böcker, och behöfva ej genom någon utsatt Proclama utrönas. De utgöras nemi. af alla 3 Procents Borgenärer mot Revers, på afräkning, eller efter bok. Men dessa fordringar innefatta icke blott Capitalerne, utan ock de på dem, enligt Reversernes lydelse, intill Cessionsdagen uplupna intressen. Dessa Räntor äro, enligt lagens föreskrift, lika god och rättmätig fordran, som sjelfva Hufvudstoden. Man vill svara, att Banken har nog upoffrat och mägtar icke vidare upofFra. Mig synes dock ett sådant svar vara. nog tidigt. Jag tror att det allmänna, sedan det öfvertagit utred ningen, gör bäst, att först öfverräkna fördringarne Och erkänna dem, så Vida de finnas lagliga.
En konstexposition, som är ägnad att tilldraga sig särdeles stor uppmärksamhet, öppnas i Paris den 20 januari nästa år. Expositionens ändamål är att framvisa arbeten af alla länders utmärktaste kvinnliga konstnärer, som på allvar hängifvit sig åt konsten, utan afseende å olika skolor eller nationaliteter. De exponerandes antal får ej öfverstiga 40. Organisationskomitén, som utgöres af flere af de förnämsta kvinliga artister i Paris, har med sig adjungerat framstående kvinliga konstidkare äfven af andra nationaliteter än den franska. Till ledamot af organisationskomitén har äfven en svensk må- larinna blifvit utsedd, nämligen friherinnan Emma Sparre, född Munktell, som redan länge intagit ett ganska framstående rum bland Paris ' kvinnliga artister. Friherinnan Sparre, som för närvarande vistas i Stockholm, har antagit inbjudningen och lär snart afresa till Paris för att deltaga i komiténs arbeten vid anordnandet af expositionen, hvilken kommer att äga rum i Georges Petifs berömda konstlokal i Paris. Teater och musik. Kungl. operan. Fröken Petrini afslutar i denna månad sitt gästspel å k. operan. Hennes senaste uppträdande är som Violetta i » Den vilseförda ». Angående denna prestation hinna vi denna gång ej yttra något närmare. Under _ inöfning å k. operan är » Fra Diavolo » med hr Odmann i titelrollen. För öfrigt lära operans bästa krafter komma alt medverka vid denna intressanta repris. K. Dramatiska teatern. T måndags afton nytt program. Detta inleddes af en obetydlig tysk — och riktigt äkta ändå — enaktsfars af O. Kadelburg benämnd » Civilklädd ». Om något konstnärligt värde hos produkten kan ej bli tal, men den visade sig dock förmå hålla en oförarglig munterhet uppe tack vare sina befängda situationer och ett friskt utförande. Särskildt roade hr Bosckström genom sin kostliga framställning af en landtligt knipslug kalfaktor, som gör sig till den i trångmål stadda unga kärlekens beskyddare gent emot en barsk öfverste till pappa.
Stad hörande personer erhållit förbättrade löner, som af Statens medel bestridas, och desse personer således för sitt biträde vid Taxerings - förrättningarne böra åtnöjas med mindre arfvoden, bestås till kostnadernas bestridande vid Taxeringarne i Stockholms Stad, högst i:dels procent af Hufvudstadens hela taxerade Bevillning# summa, hvilken procent af Pröfnings Committéen fördelas , derom Protocolls-Utdrag, som innefattar fördelningen, aflemnas till Fullmägtige i Riksgälds Contoiret , hvilke genast låta utbetala summan, som i Conloirets Hufvudbok redovisas; Hvaremot all den Bevillning , som till Uppbörds-verket i Stockholms Stad inflyter, skall Utan afdrag till Riksgälds-Contoiret levereras. §. 6. Om Edgång vid Taxeringarne. Ordförande med rösträttighet, och Ledamöter, så i Berednings-, som Taxeringsoch Pröfnings-Cominittée, skola, da de första gången tillträda utöfning af de göromåldem i sådan egenskap tillhöra, aflägga följande Ed •' Jag Den s Juli. 3*3 Jag N. N, lofvar och svär, vid Gud och hans heliga Evangelium, att jag, såsom Ordförande, (Ledamot) i Berednings(Taxerings) (Pröfnings) Coinmittée , skall påföra hvarje förekommande skattskyldig person den Beskattning, som han bör vidkännas, så att, under ett noggrannt iakttagande af föreskrifterna i nu gällande Bevillnings Stadga , hvarken Kronan eller den skattskyldige förnärmas i. deras tillständiga rätt. Denna heliga förbindelse skall jag , på heder och samvete, utan ensidig afsigt och mannamån, redligen uppfylla, så sant mig Gud hjelpe till lif och själ! §• 7* Om Andrings-sökande i Taxeringsoch Profnings-Committéers beslut. l Mom. Vill skattskyldig söka ändring i den Bevillning, som af debitering beror, och således i den ordning 3 §.34 Mom. af denna Artikel föreskrifver blifvit påförd, samt af Taxerings-Committée faststäld, anrnäle och fullfölja han sin talan hos Konungens Befallningshafvande, inom sex veckor från den dag
Statskyrkan sakna tillräcklig själavård och derföre önskat få sjelfva välja sig lärare, som bättre motsvarade deras behof eller anspråk i berörde afseende, eller icke funnit sig tillfredsställda med den inom Statskyrkan antagna ritual, hvilken de ansett icke med kyrkans bekännelse fullt öfverensstämma; samt att främmande trosbekännare, fintligt begagnande denna, på divergens i läran icke grundade missbelåtenhet, lyckats intala de missnöjde, att utgå ur statskyrkan och småningom omfatta en eller annan afvikelse i lärobegreppet, hvarigenom desse, från början företrädesvis lutherske, ändtligen kommit att äfven räknas bland främmande trosbekännare. Om nu, såsom jag för min del önskar, den K. Propos. af B. St:r bifalles, så blifver uppenbarligen frestelsen att utträda ur statskyrkan och tillgodonjuta den större frihet, som åt de seperata församlingarne blefve medgifven, ganska stor. Ett fält att minska denna frestelse och att åt vår kyrka bevara alla dem, hvilka, vidhållande dess lära, dock uti tördriugarne på en rätt själavård och kyrkotukt, eller i afseende å oväsendtliga kyrkobruk, skilja sig från hvad inom statskyrkans församlingar i allmänhet erbjudes, anser jag skulle finnas deruti, att K. M:t på 11. St:s anhållan och således enligt deras och särskildt Högv. PresteSt:ts önskan täcktes, efter pröfning af omständigheterna i hvarje särskilt fall, tillåta evangeliskt-lutherskt Kristne, i tillräckligt antal för att lämpligen utgöra församling, att bilda sådana, oberoende af sockenområdet, men förbundne att till sine sockneprester utgifva stadgade afgifter, och lydande till alla delar, lika med territorial-församlingarne, under domkapitlet i det stift, inom hvilket hvarje församlings kyrka vore belägen. Eöredömen för sådana, i viss mån fria, församlingar behöfver man icke söka fjerran. Det finnes i Stockholm ensamt ej mindre än 17 stycken sådana, nemi.: K. Hof-församiingen och Garnisonsförsaralingarne under eget, K.
Maj afgifven berättelse, förklarat sig anse en förhöjning i det hittills till Institutet utgående årliga statsanslag vara af behofvet påkallad och af sådan anledning i underdånighet föreslagit, att Eders Kongl. Maj:t täcktes aflåta nådig proposition till Rikets Ständer om förhöjning af det årliga anslaget för Institutet från 12,000 till 18,000 Riksdaler. Bil. N:o 5 till Kongl. Maj-.ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 19 Ehuru ofvan angifna årliga brist öl verstiger den nu i underdånighet föreslagna anslagsförhöjning, sammanlagd med den inkomst, som genom förhöjning i elevernas årsafgifter påräknas, hyser Styrelsen likväl förhoppning att, sedan numera den Ultuna Kungsladugård tillhöriga farmen Kungsängen blifvit ordnad, afkastningen af Ultuna egendom på det hela skall framgent blifva tillräcklig att fylla bristen i Institutets inkomster. Med stöd af ofvan anförde förhållanden har Styrelsen i underdånighet anhållit att Eders Kongl. Maj:t täcktes, i sammanhang med aflåtande af nådig proposition till Rikets Ständer om Statsverkets tillstånd och behof, föreslå förhöjning från 12,000 till 18,000 Riksdaler i det till Ultuna Landtbruks-lnstitut hittills utgående årliga anslag. Med anledning af erhållen nådig remiss har Eders Kongl. Maj:ts Landtbruks-Akademis Eörvaltnings-Komité, uti memorial den 15 nästlidne September, sig utlåtit att, då det vore af stor vigt, att Institutet utan skuldsättning måtte kunna fortsätta sin gagDande verksamhet för spridande af insigter och kunskaper till befordrande af jordbrukets utveckling och förkofran inom fäderneslandet, Komitén tillstyrkte nådigt bifall till Styrelsens ansökning om förhöjning i Institutets årsanslag för innevarande statsregleringsperiod, efter hvars utgång, enligt hvad af Styrelsen i dess underdåniga framställning antyddes, det borde kunna förväntas, att af kastningen af Ultuna Kungsladugård skall blifva tillräcklig att fylla den nu förhanden varande bristen uti Institutets inkomster.
BankoUtskottet i ämnet förordnat, ofvanberörde arfvode fortfarande finge utgå, sednast församlade Diskont-Revisorer förmält sig så mycket mindre halva något att deremot erinra, som det måste vara en af Diskont-Direktionens närmaste omsorger att tillse, det Verkets angelägenheter vårdas och handhafvas på ett, med detsammas gagn och bästa förenligt sätt. 13 Hvilket allt Revisorerne ansett sig böra tor Rikets Ständer tillkännagifva; lärande Banko-Diskonl-Direktionen icke underlåta att detta ärende lill 13anko-Ul.skol.Lets §• 13. För 1835 oell 1846 arens förvaltning är decharge meddelad så väl Banko-Diskont-, sorn Handelsoch Närings-Diskont-Direktionen. 2:o Götheborgs Låne-Kontor. §• 14- Af Götheborgs Låne-Konlors Direktions lill Revisorerne afgifne Berättelse inhemtas: att sedan, under November månad förlidet år, Kontorets dåvarande Ombudsman, vice Häradshöfdingen W. M. Stenberg, från Riket alvikit, utan alt lian sedermera låtit sig afhöra, och viri deri inventering, som, i anledning häraf, blifvit hållen å alla de i Stenbergs Embetsrum och Kassahvalf befintlige reverser och handlingar, hvilka han, lill följd af sin befattning, haft om händer, det befunnits, att Stenberg tillgripit medel, sorn han, i egenskap af Ombudsman, för Kontoret uppburit samt brustit i redovisningsskyldighet lör sine lagsöknings-åtgärder, äfvensom att han med vårdslöshet handhaft sin befattning; så, och elter det nödige åtgärder blifvit vidtagne med Stenbergs qvarlemnade egendom, för atl derutur söka bereda godtgörelse för hvad Stenberg, efter utredning af hans balance, kunde kännas skyldig Kontoret återgälda, har en sådan utredning, till en början af dertill utaf