Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afseende å den af motionären bärofvan omiörmälda reglering af kronoparken Mösseberg, har Utskottet inhemta), all Kongl. Majit den 12 Juni 1828 bilällit ett af Kongl. Majils Befallningshafvande i Skaraborgs Ian. pä Nådig befallning uppgjordt förslag, enligt hvilket kronoparken skulle, i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer vid 1823 års Riksdag, genom bilall lill Kongl. Maj:ts derom aflåtna Nådiga Proposition, beslutat, fä delas emellan åtskilliga hemman, bland andra i Gökhems och Klefva socknar, emot särskild 'skatt och skattelösen”; men ali Kongl. Maj t derefter, dels under den 27 April 1833 och den 13 December 1833, i anledning af derom gjorda ansökningar, i nåder tillåtit en del af nämnde hemmansegare alt alsta de vid kronoparkens delning deras hemman lilldella lotter, med befrielse Irån den ränta och skattelösen. som blifvit dem lör lotterna affonlrade. i sammanhang hvanned Kongl.
Utskottet får derföre, på grund af hvad ofvan blifvit anfördt, vördsamt föreslå, att Rikets Ständer målto till Kongl. Majit ingå med en underdånig anhållan, det täcktes Kongl. Majit till förekommande af de olägenheter, som vid undervisningen uppkomma deraf, att språken i olika upplagor af katechesen äro till olika vidd upptagna, i nåder låta utfärda en förklaring af Kongl, cirkuläret den 7 Juli 1841, genom hvilken anbefalldes, att vid elementar-läroverken och folkskolorna, endast sådana kateche ser må begagnas, i hvilka språken, dessa må vara hemtade antingen ur allmänna kyrkobibeln eller ur den af erkebiskop Lindhlom begagnade öfversättning, äro införda till samma vidd och omfattning, som de ega i den år 1810 utgifna katechesen. Stockholm den 18 Januari 1851. Besvärsoch Ekon.- Utskottets Betänkande,t N;o i7. AaL till EipL-Utsk. dv fS Jan. ISSI kl. T e. m. Betänkande i anledning af räckt motton om Statens ö[- vertagande af utgifningen utaf Bibeln, Psalmboken och Katechesen. Från Hedervärda Bondeståndet har, till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets handläggning, blifvit remitterad en af riksdagsfullmäktigen Anders Medin, från Kronobergs län, väckt motion, hvaruti han, med anledning deraf, att texterna i bibeln, psalmboken och katechesen, då dessa arbeten af enskilda personer utgifvas, ofta förvridas, om icke förfalskas, hvarigenom begreppsförvirring och oriktig uppfattning om betydelsen af de heliga troslärorna lätt kunna spridas oell i landet underhållas, föreslagit, det utgifvandet af Svenska bibeln, psalmboken och kateehesen måtte, med uteslutande af enskilda personers rätt dertill, tillkomma och åligga staten.
Om private Låne-associationer i orterne, hvarom fråga blifvit väckt, tillika inrättades, kornme jemväl de att bereda närmare tillgångar på Lån, och jag anser mig, på alla dessa skäl, icke böra tillstyrka återupplifvandet af Discont-Inrättningar i landsorterne, då erfarenheten alltid visat svårigheten, att erhålla tillräcklige controller till förekommande utaf missbruk af desse utvägar till allmännare Låneunderstöd. 5:0 Af Herr Professoren Doctor Lundblad; Då de olycklige följderne af de fordna Filial-Disconterne och af deras plötsliga fall ännu länge skola kännas, och af läraktige efterkommande anses såsom varnande exempel, samt då jag till följe deraf redan ansett det vara tillräckligen betänkligt, att tillstyrka Banco - Banco-Utsköttets Betänk unden. 399 Discontens utgrening till Gtithebosg, kan jag, sedan man tillstyrkt en dylik utgrening äfven till Rikets Södra Landskaper, ej annat än på de af Rådman Rundgren anförde skäl, uttryck, ligen reservera mig emot dylika de förenade Utskottens beslut Med Herr Grosshandlaren Eckhoff och Herr Doctor Lundblad instämde Herr Öfverste-Kainmarjunkaren m. m., Friherre Adelsvärd, Herr Frosten Anjou, Herr Borgmästaren Ekstrand och Herr Grosshandlaren Göransson, samt uti. Herr Rådman Lundgrens yttrade mening!, Herr Öfver - Hofpredikanten Doctor HedrénHvarförutan äfven Herr Assessoreri Lagerhjelm och Herr Handelsmannen Lindström åberopade hvad sorn uti deras allmännare yttranden finnes om Discont-Lånerörelsen anfördt. Ut supra Ex Protocollo J. M. Spens, Utdrag af Protocollet, hållet uti Högloft.
Genom Konungens Befallningshafvande insände Magistraterna dylika uppgifter för städerna, hvarefter Landstin”gets Ordförande låter genom räkenskapsföraren deraf upprätta sammandrag upptagande hela länets taxeringsvärde samt huru mycket sig belöper på hvarje stad ”eller socken.” Då de af Ridderslcapet och Adeln samt B or g are-Ståndet beslutade ändringar af denna § hvar för sig blifvit gillade allenast af ett Riks-Stånd och således föi*- fallit, måste §:n anses af Rikets Ständer godkänd med den lydelse Kommitterade derå föreslagit. 49 § har, enligt Kommitterades och Utskottets förslag denna lydelse: "Konungens Befallningshafvande ombesörjer på Landstingets derom framställda be”gäran, att de till uttaxering beslutade medel varda genom vederbörande Häradsskrifvare, Magistrater och Regements-skrifvare i sammanhang med kronoskat”terna, under benämning Landstingsmedel debiterade och af vederbörande uppbördsman indrifna samt i Landtränteriet insatta inom den tid och med det an”svar, som är för Kronans uppbörd stadgadt.” Denna § har blifvit utan ändring godkänd af Bondeoch Breste-Stånden, hvaremot Ridderslcapet och Adeln samt B or g are-Ståndet å § antagit denna lydelse: ”Konungens Befallningshafvande ombesörjer på Landstingets derom framställda be”gäran, att de till uttaxering beslutade medel varda inom kommunerna i länet ”under benämning landstingsmedel debiterade och af vederbörande uppbördsman ”indrifna samt i Landt-ränteriet insatta inom den tid och med det ansvar, som är ”för Kronans uppbörd stadgadt.”
Ett dylikt förskotts utgående att afräknas på följande års anslag under året 1863 skulle medföra den fördelen, att, under loppet af det året, detalj-utstakningar, sektions-kartors upprättande samt arbetsstationers och förråders iordningsställande m. m. kunde försiggå och således det egentliga arbetet kunna redan i början af år 1864 med kraft påbörjas, hvaremot om intet anslag för år 1863 finnes att tillgå för andra statsbanor än den södra, omkring halfva delen af år 1864 kommer att åtgå för detalj-utstakningar och iordningsställande å de nya banor, sorn möjligen, i enlighet med Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, komma att af Rikets nu församlade Ständer beslutas, och således de egentliga arbetena å samma banor först i medio af år 1864 kunna påbörjas och deras afslutande i mån deraf torde fördröjas, vågar jag vördsammast föreslå: att Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862, N:o 245. 609 att Rikets nu församlade Ständer ville besluta, att för år 1863 finge, i mån af behof, användas högst 500,000 R:dr R:mt till detalj-utstakning, arbetsstationers och förråders iordningställande m. m. å de statsbanor, som i enlighet med Kongl. Maj:ts nådiga Proposition med deruti möjligen förekommande förändringar komma att af Rikets nu församlade Ständer beslutas, hvilket förskott då skulle komma att afräknas å 1864 års anslag. Om remiss till Stats-Utskottet af denna min motion, för att der liktidigt med Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående Statens jernvägsbyggnader behandlas, anhålles vördsammast. Stockholm den 30 November 1862. Henning A. Taube. Af Grefve Hallinge Carl? angående pension åt framlidne Regementsläkaren, Doktor Gustaf Wilhelm Beckers enka. Den 24 December förlidet år afled i Örebro Doktor Gustaf Wilhelm Recker, 71 år gammal. Han efterlemnar enka i mycket knappa omständigheter. Doktor Becker tjenstgjorde till sin död såsom Regements-läkare vid Nerikes regemente.
Det låg icke i hans lynne att vika för öfvermakten, om än aldrig så stark, och modigt trotsade han äfven nu de fiendtliga inflytelser, som från alla håll hopade sig kring honom och hans lifsgeming. Kampen var bister, men Storey saknade icke vänner. Och allmänheten hade vant sig vid Times: hon kunde icke undvara den lifliga, vakna och innehållsrika tidningen, som först och bäst af alla meddelade dagens händelser ... Det orättvisa i undertrycknings-ordern väckte en storm af ovilja icke allenast inom det fåtal, som gillade Times ' politiska sträfvanden, utan äfven bland det her-skande partiets tänkande och mera konservative män. Man var icke blind för de farliga och hotande möjligheter, som innefattades i detta sjelfsvåldiga utöfvande af en godtycklig makt. Man harmades deröfver, att krigslagen helt oförsynt försökte trampa den borgerliga lagen i smutsen. Den utmärkte öfverdomaren Drummond såg klarligen det vrånga och för framtiden så farliga i Burnside ’ s förfarande. Han utfärdade i sitt namn en rund-skrifvelse, hvari han försäkrade medborgame, att den borgerliga lagen ännu egde gällande kraft, att en hvar, som hade något att klaga öfver, kunde tryggt vända sig till domstolame, och att den förhatliga militär-ordem skulle varda återkallad ... Hade Burnside ’ s order gått i verkställighet, torde följderna ha blifvit ödesdigra nog icke allenast för Chicago, utan för hela unionen. Ryktet derom spred sig som en löpeld öfver nordvestem, och i följd deraf bragte jemvägame dag efter dag till Chicago förbittrade och väpnade män, hvilkas fasta beslut det var att medelst krut och kulor pröfva halten af det lämpliga aktstycket. Folkhopar skockade sig hotfullt på gatorna, och det var svårt att genom de uppretade massorna bana sig väg till Times ' byrå.
Bevilln.Utsk. hafva gått i de förras fotspår, så har jag icke funnit betänkligt att vända samma anmärkn. emot detta Utsk:s tillgörande. Jag anhåller derföre att få uppläsa denna del af min anmärkn., som icke lärer vara känd af andra än dem sorn deltagit i Utsk., oell Utsk, har, sorn vanligt, gått knapphändigt - D c 11 7 O c t o 1) c r c. m. digt till väga nied besvarandet af anmärkntr, sorn riktats mot detsamma. Min anmärkt), lyder sålunda: såsom en motsägelse mäste det uppfattas, att uti samma stadga, som har till föremål att beskatta elfectiv inkomst, jemväl finna med afgifter belagda s. k. karaklersfullmakler, just af det skäl, all de icke medföra innehafvaren någon inkomst. Denna stadga pålägger alltså skatt, både för det man har inkomst och för det man icke har inkomst. Belenda tänkbara skäl för karakter'.sfullmakters ytterligare beskattande vore, om de kunde hänföras till cathegorien af öfverflödsartiklar; men bevilln.stadgan är dock ingen öfverflödsförordning. Omisskänneligen går denna beskattning derpå ut att inskränka tilldelandet af dylika fullmakter; men ehuruväl sådant ändamål låter motivera sig, kan man ingalunda säga detsamma om sättet för dess ernående. Då Konungen, för att utmärka förljenster, icke alltid kan befordra till högre värdighet med thy åtföljande lön, ej heller vid alla tillfällen lämpligen anvisa penninge-gralifieationer; lior för dylika fall begagnats tilldelandet af karaktersfullmakter, redan beskattade genom den ganska betydliga stämpelafgift eller charta, hvarmed de beläggas; att gå derutöfver, medelst påläggande af bevillning, antyder en åtgärd, hvilken så väl i motiv, som i tillämpning, är främmande för R. St:s värdighet. Jag anhåller att på grund af de nu upplästa skälen hela denna artikel måtte uteslutas och förenar mig i öfrigt uti hvad flr von Rosen yttrat. Gr. Mörner: Jag anmälde mig egentligen för alt, i afseende på hvad Frih.
Att af andras skada blifva vis, lärer i alla afseenden vara fördelagtigare, än att bereda oss en inländsk olycklig erfarenhet; och att samma orsaker ej underlåta att medföra samma vcrk4 276 Den 28 Junii /. m, ningar, under lika förhållanden, är ej mindre otvifvelagtigt. Ryska Regeringen, som gjorde stora uppoffringar för att ur askan uppdraga Fabrikerne i Moscau efter senaste ödeläggelsen under Franska kriget, var icke desto mindre år 1S16 af samma tanka som vårt Bevillningsutskott för närvarande: trodde nemligen, att hög Tull skulle, under tillåten införsel af Utländska Fabrikater, leda säkrare till ändamålet än totala förbud. Kejserliga Tulltariffen utlärdad 1817 verkades deraf. Följden blef de nyfödda Ryska Fabrikernes fall, under en utomordentelig Tullförsnillning, svårare att upptäcka än lurendrägeriet, derigenom att varan, sedan den en gång på förra sättet är bedrägligt inkommen, går sedermera fri uti handeln; när deremot den lurendrägade varan fortfar att vara confiskabel ända till dess den ingått i förbrukning. Emedlertid hoppsdee man, att kunna bibehålla sin princip genom förbättrade controllerDerpå användes all den speculation sorn kunde föranledas af den vundna olyckliga erfarenheten; år 1820 den 1 Januarii, utkom derföre en ny Kejserlig TullTariff, som hufvudsakligen skiljde sig från den föregående deri, att vigt uti de fläste fall nyttjades i stället för Mått, Mål och stycketal, med afseende på lätthet i Controll: man vägde till och med handskar och band. Emedlertid förblef resultatet det samma. Man fana slutligen sjelfva huf - Den 28 Junii f. ni, vudprincipens felagtigbet; hvilket genom skrifvelsen från St. Pettersburg den 30 Januarii 1822, införd i Stockholms PostTidningar
Jo, endast att han icke får utgifva nya sedlar, lian har redan visat sin oförmåga att inlösa de sediar, som presenteras i baneoluekan, och det torde då måhända vara-honom temligen likgiltigt, om han får utgifva nya sedlar eller icke. Han har ändå sin vinst af aila de sedlar, som redan äro utelöpande, sä länge han slipper inlösa dem. Häremot anmärkte lie von Hohenhausen, att det icke är troligt, att Banken någonsin skulle blottställa sig för att komma uti den här förutsatta förlägenheten, annorlunda än tillfälligtvis, eiler för kortare tid, och att dessutom sedelhafvare» bar säkerhet i Bankens Iåuehaudlingar. Ja, så vida det icke är fråga, att alltid tillhandahålla sedelinnehafyaren det mynt Den 28 Januari. 507 han äskar, utan endast att betrygga honom mot slutlig förlust, sä har sedelinnehafvaren verkligen säkerhet i lånehandlingarne; men endast lill dess det faller statsmakterna in att säga, att han icke eller får taga sin betalning der; ty ingenting hindrar statsmakterna att säga sådant, och' vi böra, mine Hrr, påminna oss, att hela delta förslag endast går derpå ut, att ställa garantier emot statsmakternas missbruk af rättigheten alt utgifva sedlar. Derföre anser jag det, för min del, vara bättre att lägga påföljden för Banken deruti, att icke dess myntrepresentativer vidare få anses såsom mynt, hvarigenom hela nationen blir så godt som tvungen till det största intresse för realisationens bestånd. Man säger, att alltför stora olägenheter skulle uppslå genom bristen på allt mynt, till dess R. St. hunnit sammankomma för att organisera saken på ett annat sätt. litt sådant förhållande är visserligen en ganska stor olägenhet; men olägenheter kunna under de här förutsatta omständigheter pä intet sätt undvikas, och det är endast fråga om, åt hvilka man skall gifva företrädet. Utan alla liejvidationsmedel blir man naturligtvis i allt läll icke, enär bancosedlarne visserligen icke förlora allt värde, ehuru ingen menniska blir skyldig alt emottaga dem såsom mynt.
219 Jag tager mig äfven friheten fästa Hög. loflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på den stora olägenhet, som skulle uppstå för de Vestra och en del ai de Södra Orterna i Riket, om Disconten skulle flyttas från Götheborg, och framtida omsättningar besörjas af Directeurer , som ej gjort utläningarne. Mängden af de skyldige äro deromkring boende, hafva kanske här inga relationer, och äro torde hända oftast här till namnet okände: Deremot, om Utredningen får verkställas i Götheborg, under samma Direction som förr, likväl med den Controll af Ombud å Banquens vägnar, som förr är nämnd, skall den vida lättare gä för sig , och förlusten på Debitorer blifva den minsta möjliga, kanske alldeles ingen. Det torde också förtjena anmärkas, aft i den händelsen Disconträttigheten nu fråntogs Bolaget, utan all ersättning för Bolaget, skulle äfven kunna hända, att ActieAgare i Cana* len upphörde med vidare inbetalning å sina Actier, och raisonerade så här: Att om man den ena gången tager ifrån oss Discont-rättig* heten utan någon ersättning, kan man en annan gång taga alltsammans, och då är det bäst att genast förlora de redan insatta 6© Procent; och jag frågar: huru skulle det i den händelsen se ut med CanalArbetets fortgång ? Hvad åter angår Götheborgs Discont, ani ser jag den fullkomligen hjelpt med ett Lån af Banquen på i503ooo R;dr på kort tid mot 320 Den 17 Martti, e. m. tre procents Ränta samt förlängning af 2 och ett halft års tid till dess Utredning, hvilket jtg således tillstyrker. Malmö Discont, sorn är fullkomligen banquerodtte, har i mitt tycke njutit väl mycken faceur af det Högloflige Utskottet; likväl iörenar jag inig dermed till alla delar. Sluteligen får jng , i allt hvad för öfrigt rörer Götha Canal
Då alla civila Embetsman, hvilka icke hafva taffelpenningar, kunna vid den ålder få behålla hela deras lön i Pension, inser jag icke, hvarföre Rikets högste Embetsman skola vara så mycket sämre lottade. Om icke StatsRåden kunna, vid nämnde ålder, påräkna en sorgfri återgång lill det enskilta lifvet, hlifver följden, att Konungen, för att ej lemna dem utan ett lämpligt underhåll, föranlåtes gifva dem andra embeten, till hvilkas ordenteliga skötande de ej heller torde äga nödiga krafter, hvarpå samhället utan tvifvel förlorar mera, än på något högre pensionsanslag. Friherre jtnckarswärd, Carl Henrik: Jag yrkar, att Taffelpenningarne måtte beräknas -så lågt, som möjligt, eller till 5oo R:dr, på det förhoppningen, att vid afskedstagande få behålla lönen, måtte kunna åstadkomma något exempel, att åtminstone någon enda gång se en annan anledning, än blott döden, förmå Konungens Rådgifvare, att lemna sina platser. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemstälde, om icke, sedan Ridderskapet och Adeln redan bestämt, att ett belopp af 6000 R:dr skulle vid. voteringen i liufvudsaken i Ja-propositionen upp - Den 23 September e. m. i4g tagas, Ridderskapet och Adeln nu behagade, i afseende på denna summas fördelning, bestämma, att 4000 R:dr borde anses utgöra lön, och 2000 R:dr taffelpenningar. Bifölls. Herr von Hartmansdorff: Jag kan ej instämma i det jämnkningsförslag, att taffelpenningarne för StatsRåden skola bestämmas till 2000 R:dr; enär Justitiae-StatsMinistern, efter hvad redan blifvit afgjordt, icke har högre belopp, oaktadt 2000 R:dr högre inkomst i det hela, än StatsRåden skulle erhålla. Herr Hjerta:
Och skulle stsaliiation ej wid den eprcjULn börjas, kan aldrig /Xgio haswa rilm, sastun snörrätt stridande mot billighet och Liwen mor Hemliga Ut, skoltcts afsigt, enligt hwad jag kunnat fatta. Friherre bibbing uprepade ä nyo hwad han ojwanföre sig u larit, och förmalte sig ej kunna detta urlatkande fräuga. Friherre von läsnringgstauion hemstälde til RtSderjkaprts och Adelns ompröfwande, huru Riksgälds-Lonrai!er möjligen skulle kunna upfylla silia förbindelsir emot N ketS Langinvare, da tllgangarna, imil desi IkLalU.itioncn gatt i fullbordan, blesive lika otilräckiiga, fo>u dc hsttrlö warit. Friherre lkibbing. Med ali aktning för Hemliga UtskvtcelS Delänkande, får jag nämna, at het bliswer omöjligt b, -a!a i Lanea förr, än Wi håfne Kanca-Mnnr: imil dr st mosis betalningen ffe l RikegLtdk-Ätdlar. Ingen betalning -kan jag bifalla i annar Mynt, än det W: äge. Herr L-lunck si stoksnlcstölä. Jag hemställer kil Högloft. Ridderftapet och Adeln, om Wi icke böre ha stna äfwen sa inncket afseende pä Folkets bultande ulgängar, fom pa Riksgälds,LoukoirLlr. Friherre von Tgnringsbaulen. Dek är ej staga, ok betala i Specie kil Rcksgäldö-Tcmkoirec förr, äu man fakt Lanco Specie; men da Tonroirer skall betala den Utrikes gäldur och ej sar ntgifma en enda Srdcl; sa hemställer jag yrrcrligare til Högloft. Riddcljlapec och Adein, huruwida det ffall lata sig göra. Herr von Tågeström, ffostan. Hemliga Utskottets Betänkande om Tinsnce.
Statskontoret och öfriga vederbörande. 216:o af den 19 November 1863, angående förändrad anordning af Bönegudstjensterna i Städerna. (172.) Öfverlemnad till Justitie-departementet. 217:o af den 17 November 1863, rörande undervisningen i Elementar-läroverken och dermed sammanhängande ämnen. (174.) Efter inhemtande af underdåniga yttranden af ej mindre Domkapitlen i Riket äfvensom Direktionen öfver Stockholms Stads Undervisningsverk, än ock samtliga Lärare-kollegierna, har Kongl. Majit den 12 Maj innevarande år låtit utfärda nådig Kungörelse angående ändring — 43 — i nådiga stadgan för Rikets Allmänna Elementar-Läroverk af den 29 Januari 1859; äfvensom Cirkulär till Dom-kapitlen, angående undervisningen å dessa Läroverk. 218:o af den 27 November 1863, angående anslag för National-Museibyggnadens inredning, jemte andra i sammanhang dermed erforderliga kostnader. (189). Kongl. Majit har, efter ärendets föredragning den 11 December 1863, om Rikets Ständers beslut förständigat vederbörande. Stockholm den 30 September 1865. G. J. Edelstam. Expeditions-Chef. Förteckning på de i föregående uppgifter intagna, af Rikets Höglofliga Ständer fattade beslut och gjorda framställningar, hvilka icke blifvit i underdånighet föredragna, eller i nåder afgjorda. Kongl. Justitie-departementet. 9:o af den 18 Februari 1863, angående förändrad lagstiftning i fråga om upprättande af bouppteckning m. m. (34).
Riks-ständs sammanstämmande beslut bifallen utom i afseende å antalet Adjunkter, hvilket blott al två Riks-stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet, blifvit godkändt, dä deremot de öfriga Stånden, eller Presteoch Borgare-stånden, bestämt antalet till 9. I följd häraf föreslår Utskottet följande voterings-proposition: Stuts-Utskottets Memorial l\:o 197. 7 “Den, sorn vill, all. antalet af Adjunkter vid det brslutade högre elementarläroverket i Jönköping bestämmes till 8, röstar ja; den det ej vill, röstar n,Jj; vinner nej, blifva Adjunkterne 9 till antalet.v l*2:o Å sidan 43 i samina punkt tillstyrktes af Utskottet, att för ett högre elementarläroverk i Malmö l Hector, 3 Leclorer och 8 Adjunkter måtte å stal uppföras. Detta tillstyrkande är bifallet af Hidderskapet och Adeln samt Presle-ståndet äfvensom af Borgare-ståndet med den förändring, alt slaten skulle, i stället för 1 Rector och 3 Leclorer, upptaga 4 Leclorer; hvaremot Bonde-ståndet beslutat ett sådant ordnande af Malmö skola, att lärarestaten derstädes Lomme att bestå af 1 Hector och 7 Colleger. Enär del af Borgare-ståndet fastställda antal af Leclorer vid nämnde läroverk grundar sig ä dess förut laltade beslut, att ständige Rectorer för de högre elementarläroverken icke skola på stal uppföras, ulan ett flyttbart arfvode för rectors-göromälens bestridande vid dessa läroverk bestämmas, men genom lie Riks-stånds sammanstämmande beslut blifvit, förr än nämnda fråga af Borgare-ståndet pröfvades, afgjordt, att sagde reclors-plalser skola vara lasta, har Utskottet lunnit sig böra hemställa, att Borgare-ståndet mätte instämma i Riddérskapet och Adelns samt
Om hela Rikets räddning ifrän ofelbar förstöring, fordrat ett wisierligen äfwentyrligt lemporairt afsteg ifrän den för Werkets styrelse »visligen stadgade grundsattS, som vck, igenom det af Riksens Ständer utsedde werksamma Correctiv!, inom korrt tid blifwer i behörig ordning äterstäldt; kan ett sä beffaffädt undantag, i synnerhet uti närwarande stund, icke fä äga rum till förmon för ehwad särffilv Närings rörelse det än wara mände. Till berörde grundförfattning hörer ibland Annat Huswudsakeligen, att Bankens utläning pä ZO2 Den 7 October. pä Effecter, icke förwandlaS ifrän temporair till permanent; hwiiket more en oundwikelig följd af utläningens fortfarande utan uppehäll hela äret igenom; och af förfallne Läns oafbrutna omsättning efter erläggande blott af Räntan, och tilläfwentprs en ringa del af sjelfwa Capitalet. Med afseende säledes, ej mindre ä den grund som till stadgande och underhällande af 1776 ärs lyckeligen utförde Realisation befunnits nödwändig och blifwit fastställd, än ä WerketS närwarande Financielle ställning, finner Banco Utssottet sig ej kunna undgä, att lika med Herrar Banco Fmimägtige, pä det högsta afstyrka all förändring af de för Bankens utlänmg pä Jern och andre exportable Effecter i allmänhet utfärdade Stadganden: