Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skogs-styrelsen i Maj 1861 inkom med ett underdånigt memorial, deri Styrelsen anhåller att Läns-styrelsen i Norrbottens län måtte anbefallas låta upprätta förslag till afsättande af en ansenligare kronopark invid Muonio eif inom.Pajala socken, ungefär tre mil lång fogelvägen. Bredden är visserligen icke angifven, men en mil eller pär och kanske också tre, ända till Lainio eif, torde kanske begäras. Denna trakt är visserligen nu litet bebygd, och ehuru densamma icke torde vara så rik på odliugsjord, som vissa andra trakter i öfre delen af länet, så lärer det väl ändå icke lida tvifvel, att tillfällen till många hemmansanläggningar förefinnas i berörde trakt. Öfver detta förslag hafva Pajala socknemän, kronofogden i orten, förste landtmätaren och styresmannen för Afvittringsverket, Läns-styrelsen och Kongl. Kammar-kollegium blifvit hörda; och hafva alla dessa afstyrkt bifall till förslaget, bland annat, på det skäl, att detsamma skulle förhindra vidare nybyggesanläggningar å trakten. Vidare undersökning härom genom landtmätare är i nåder föreskrifven. Detta har jag inhemtat från handlingar, tillgängliga i Kongl. Finans departementet. Om man nödvändigt vill hafva kronoparker i de norra länen, så är ju tillfälle att inrätta sådana å de i Afvittrings-stadgans 9:de § omtalade krono-allmän* 86 Sammans. Stats-, LagSamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 50. ningar, eller sådana trakter, som återstå efter afvittringens slut och sakna odlingslägenheter. Sådana finnas redan och utan tvifvel skola flera sådana af icke ringa omfång snart uppkomma, allt efter som afvittringen fortgår, och hvilket nu sker, jemförelsevis till fordna tider, med raska steg. Härvid torde kanske den vanliga anmärkningen göras, att skogen dessförinnan blir förstörd å dessa trakter —• men derå svaras, att. om man nödvändigt vill antaga det skogen skall förstöras, densamma likaväl kan hinna förstöras å de oafvittrade marker, som nu afses till kronoparken hvilka man alldeles icke kan genast taga i besittning för sådant ändamål.
S. D. Då nu å nyo föredrogs Stats-UtUlskottets, den 5 dennes, under N:o 345, afgifna och, den 21 derpå följde fm., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af erhållna återremisser på åtskilliga af Utskottet meddelade Betänkanden; fann Ridderskapet och Adeln, att berörde Utlåtande borde läggas till Handlingarne. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Ban* co-Utskottets, den 5 dennes, under N:o 85, afgifna och, den 15 derpåföljde em., på bor - det lagda Betänkande öfver väckt motion om inrättande af ett Contoir i Banken för utoch inländska Myntsorters invexling, samt af Postvagnar för transporterande af 6adant mynt till Banken. Prat• Utdrag den 23 December J829. 99 S. D. Föredrogos å nvo och gillades följande från Stats-Utskottet inkomne och, den lil dennes f. xn , på bordet lagda Utlåtanden : af den 2 4 sistlidne November: Nio 556, i anledning af väckt motion örn inventering af Rikets Regalier; Nio 337 , om verkställd granskning af Salpeter-fondens *äkenskaper för år 1826; af den 26 sistlidne November: N:o 339, i anledning af Rikets Ständersj år 1825, församlade Revisorers hemställan, i. afseende på Ofver-Styrelsen af Numer-Lot(eriet, och dess öfverflyttning till Fullmägti-' ge i Riksgälds-Contoiret j af den 5 dennes : N:o 54g, i anledning af väckt fråga oni en Brobyggnads uppförande vid Borgås Sund, S. D. Föredrogos 3 nyo och bi föl I os följande Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie~Utskottens, den 26 sistlidne November, afgifna och, den 7 dennes e. m., på bordet lagda Utlåtanden :
Direktionen makt genom stadgandet, att kreditiv beviljas till högst f:delar af det inbetalta beloppet, ett stadgande, som destomindre kunde hafva afseende å säkerheten, som denna vore lika för alla delegare, samt enär dessutom ordalydelsen i de för ifrågavarande låneförstråckningar utfärdade förbindelser, innefattande skyldighet för låntagaren att det låntagna beloppet betala efter en månads förutgången uppsägning af en femtedel hvarje gång, icke syntes ega stöd af meranåmnde reglementes 15 §, der det heter, att lån må ej beviljas på längre tid, ån högst sex månader samt utan omsåttningsrått, hafva Fullmäktige förståndigat Direktionen gå i författning derom, att den delegarne lemnade, hår ofvan omförmålda försträckning blefve, så fort ske kunde, till Filialbanken inbetald Till följd af detta Fullmäktiges beslut har, enligt hvad Revisorerne inhemtat, nyssnämnda summa numera blifvit till Filialbanken inbetald, med undantag af 4,000 R:dr, som åro på lagsökning beroende. § 38. Sedan de för granskning af Norrbottens låns Filialbanks förvaltning och Filialbanken räkenskaper för år 1862 utsedde Revisorer, i ett till bolagsstämman med nämnde * Korrbot Banks delegare afgifvet anförande, bland annat, i anledning af ett utaf Direktionen tem Lan' fattadt beslut att fordra en särskild afgift eller högre ränta af låntagare, som icke åro delegare i Banken, ån af låntagande delegare, anmärkt, att ifrågasättas kunde om denna grundsats vore riktig och fullt billig vid en inrättning, afsedd för hela ortens gagn, och att, äfven om medgifvas skulle, att delegare, som genom sina bemödanden åstadkommit bildandet af Banken, vore företrädesvis berättigade att af densamma draga alla möjliga fördelar, grundsatsen dock ej blefve rättvis mot alla delegare, då fördelen af den lägre räntan tillfölle dem, som lånade mest, under det att delegare, som icke alls eller obetydligt behöfde anlita Banken om lån, jemförelsevis förlorade på att låntagande delegare ej betalte lika hög ranta, som icke delegare; Revisorerna Berätt. ang.
S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 1 i denna månad allåtne samt »lagert derefter på bordet Iagde arne Memorial , innefattande Riks-Ståndens serskildta beslut, såväl i fråga oin Riksens Ständers Revisorers rätt att indraga Creditivet i Banken for Allmänna Magasins-Inrättningen, sorn ock huruvida det för Manufactur-Diskont-Fonden ställde Creditiv å Ban ken må kunna af Riksens Ständers Revisorer indragas, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, på sätt Utskottet föreslagit, ofverläinna dessa frågor till det förstärkta Stats.Utskottets afgörande, genom omröstning öfver de af Utskottet uppgjorde Propositioner, hvilka af Ridderska, pet och Adeln gillades, S, D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den j dennes afgifne och den 2:dra derpå följande på bardet lagde Utlåtande i anledning af Kongl. Alaj:ts Rådiga Proposition angående Pensions,Reglering för Högst Salig Hennes Maj:t Enke-Drottningens Hof-Stat, blef berörde Utlåtande på grund af dervid gjorde anmärkningar till Stats-Utskottet återremitceradt. S. D. Då nu å nyo föredrags Banko-Utskottets den 27 sisth Junii afgifne och den 2 dennes f, m. på Bordet lagde 2me Utlåtanden: j, Om anslag från Banken till inköp af Silf. ver. Prat. Utdr. d. 4 Julli 1818- 735 2, angående afbetalning i Silfver på Bankens Fastighet*-Lån; fann Ridderskapet och Adeln att,enär berörda frågor redan blifvit af Ridderskapet och Adeln afgjorde, Utskottets ofvannämnda Utlåtanden borde läggas till Handlingarne. S, D.
M INNS J A G ej orätt, är det Byron, som någonstädes säger, att ett ringa ting oss ofta minner på, hvad djupast in i tanken ligga må: en ros, en ton, en bild, en enslig trakt drar gnistan fram ur minnets dunkla schakt. Jag fick en liftig förnimmelse af denna strof, när jag under vår minnesvärda utställningssommar besökte Teateroch musik-utställningen å Djurgården och där, midt bland de stora oljefärgsbilderna af svenska scenens storheter, såg instucket ett porträtt af en äldre dam, till utseendet så borgerlig som helst, och hörde det vara en bild af f. d. premieraktrisen vid kungl. operan Elisabeth Frösslind, men taget långt efter det hon dragit sig tillbaka i privatlifvet. Denna bild framkallade i erinringen enkla, hulda toner af en gammaldags musik, framlockade från pianots strängar af min moders händer från ett gulnadt nothäfte, hvilket tillhört min mormoder. Och därefter tyckte j a g mig återförflyttad till den gamla hederliga Segerlindska teatern i Göteborg, i hvars salong jag som barn mer än en gång såg en liten gumma placerad i en första radens loge. På nothäftet stod: » Ouverture ä Cendrillon, par M. Isouard, nommé Nicole de Malte », och den åldriga i teaterlogen var hon, hvilken en gång å vår främsta lyriska scen varit Cendrillon, sångspelet med text, efter hufvudpersonen den allbekanta sagan, af Etienne och musik af Isouard. Och en och annan åldrig dam fanns då ännu, som hågkom Cendrillons kupletter; Jag, blygsam, tyst och undergifven, får undangömd för världen gå, och inomhus min plats är gifven där invid spisen i en vrå. Men denna platsen, sämst af alla, ej alltid unnas mig en gång; se, därför plär mig folket kalla: den stackars lilla Cendrillon. Då systrarna, förnäma, klena, ej ens i minsta syssla ta, jag huset sköta skall allena och hinner sköta det rätt bra. Flink, lydig, uppmärksam mot alla, jag tjänar alla utan tvång; och därför borde de mig kalla: den lilla snälla,Cendrillon.
Efter dessa 6 år kommer han till i:sta Classen Landtvärn som vara i 5 år och under hvilken tid han hvarje höst och vår exerceras i flere veckor Den 25 Martil, och hålles färdig att gå i Fält; derefter kommer han i Landt värnets a:draCla§s, som varar i 10 år och kan äfven påkallas, samt slutligen tillhör han Landtstormen, till 50 års ålder : 6ådant är Conscriptionssystemet i hela dess utveckling, ett förfärligt ok för Continentens Folkslag, föga att jemnföra med Svenska BeVäringsMartskapets 10 dagliga öfning< De financiella uppoffringar ett sådant system erfordra, äro lika kännbara som de personella, och, då en conscriberad soldat i Preussen, Befälet och hela Krigsmaterielen inberäkÄäd, kostar 24g R:dr Svenskt Banco om året, och en Fransk 464 R:dr, så kostar en Svensk Soldat, efter enahanda beräkningsgrund 127 R;dr *) och således ej mer än hälften af den Preussiska och blott |:del af den Franska. Då en Preussisk undersåte betalar 4f R:dr årligen till Krigsmagtens upprätthållande, betalar en Svensk, som tillika äger en dess handel skyddande Flotta, icke mer än 2§ R:drJ således föga mer än hälften af hvad den förre erlägger. Svenska Krigsmagtens kostnad är, jemförelsevis med andra Rikens, således mycket låg, dess sammansättning en medelväg af VärfttingsConscriptionsoch MiliceSystemerde, dess *) Då den exercerade och beklädda Classen af Beväringen fnberäknas, kostar Svenska Soldaten, efter ofvannämnde beräkningsgrund, ej mer äii 108 R;dr om året, Den 2 5 Martil. dess beståndsdelar ganska homogena, ty den Indelta Soldaten utgör den bäst möjliga stamm för Beväringen, som född 1 samma Provins, litande på dess redlighet, mod och trohet, lätt med honom kan förenäs.
Vid denna Art. anser Utskottet sig äfven böra till besvarande upptaga ett af Nils Strindlund från Wester-Norrlands län, uti till Utskottet remitterad motion, hvilken här nedan kommer att vidare omförmälas, bland annat väckt förslag: att hvarje stad, i hvilken utminutering af bränvin eller andra brända eller destillerade spirituösa drycker idkas, måtte för denna rörelse åläggas dubbel bevillning efter Usta Art. för sina invånare; då det sedermera kunde bero på staden att, genom krogrättigheternas utarrenderande till den mestbjudande, för denna bevillning hålla sig skadeslös. Då emedlertid Utskottet, på sätt redan, i anledning af Hofpredikanten llassclrots motion, blifvit bär ofvan yttrad t, icke ansett lämpligt att tillstyrka erläggande i allmänhet af någon serskild afgift för begagnandet af spritdrycker, finner Utskottet så mycket mindre skäl att nu ifrågavarande förslag biträda, som, enligt detsamma, dylik afgift skulle komma att utgöras af alla inom en stad boende personer, utan afseende på, om de af spritdrycker sig begagnade eller icke, endast derföre att tillfälle till en sådan förtäring blifvit dem inom orten beredt; och Utskottet hemställer alltså, att berörde förslag måtte lemnäs utan afseende. Art. II.
Ridderskapet och Adeln, önskade jag ödmjukeligen få begagna detta tillfälle att dervid få göra några tillägg, Skulle frågan, rörande Bankens Publicitet, icke vinna bifall, så torde vara nödigt att intet silfvermynt derifrån utvexlades, utan 3 Stället endast användes till omedelbara vexeloperationer, för att på detta sätt beständigt kunna upprätthålla sedelmyntet till ett bestämdt värde i jemförelse tili HamburgerBanco. Skulle åter Pubiicitetsfrågan bifallas, så föreslås vidare, att, då Banken till Trefjerdedtlar utvexlat sitt silfver, så skulle låntagare, af nya Bancolån, enligt gifven förbindelse, insätta i Banken, antingen vexlar eller Orny ritad t silfver, till vissa procent af sina erhål Ine lån, allt efter Bankens vexJingsbehof; då Banken derföre skulle lemna Bancosedhr tili betalning efter faststäld Cours. De år då Låntagare åläggas göra sådane insättningar i Banken, skulle allmänna Bevillningen tillika tillen viss del utgå i Silfvermynt, och i lika Den 5 Martil, 5*3 förhållande till nu i omlopp varande sedelstocken, sorn Låntagarne blefvo ålagde att insätta vexlar odi silfver för den genom lånen tillkomna sedelförökning, hvilken silfverandel > Bevillningen skulle äfven efter faststäld cours de skattskyldige godtgöras vid Bevillningens erläggande. Som Banken skulle utlemna | af sitt silfvertråd, innan silfver kunde uttagas genom Bevillning, så synes det, sora silfver för allmänheten, vid den tid sådant fordrades, ej blifva svårt att erhålla, t medan det då vore gångbart i hvars mans hand. Då Riksens Ständers Bank genom dessa gifna tillgångar erhåller fullkomlig garanti af hela Nationen, för sina sedlar , så torde möjeligen förtroendet för d ssa sedlar, framdeles stiga till den grad, att siilvermynt i Banken till vexling föga eftt-rfrågas, och Låmagarne äfvensom allmänheten ej en gång behöfva tillitas att efter faststäld cours sälja sitt silfver till Bankens behof.
Jag gillar fullkomligt SlatsUlskis princip, att man ej hör vara för släpphändt vid beviljandet af eftergifter i Statens lagliga rätt, men i förevaride fall är ej fråga om alt afskrifva ett lån, beviljadt enskild person, som inlåtit sig uti någon dåraktig spekulation, utan frågan är att rädda en hel menighet från en nödställd belägenhet, hvilken ursprungligen blifvit förorsakad genom ett af Statsmakterna begånget misstag. O Frill. Åkerhjelm, Carl: Sedan så många föreg:de talare anfort välgrundade skäl för återremiss, inskränker jag mig att med dem derom förena mig, och till betygande af min tacksamhet till Hr von Troil för dess nu afgifna löfte, att för händelse ärendet ånyo kommer under StatsUtsk:s pröfning, han då ej vidare skall motsätta sig den af K. M. i ämnet afgifna Nåd. Propos:n. Efter först till bifall å StatsUtsk:s förevande Utlåt, framstäld, men med Nej besvarad Propos^bgmställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. ansäge de gjorda aumärkmnc föranleda till återremiss. i .^■'"Ropades Ja. \ Föredrogs BankoUtslus d. 21 dennes på bordet lagda under M 6 afgifna Berättelse, ang:de R. Stas Banks styrelse och förvaltning. Hr Gr. o. Landtm, hemställde om icke, då denna Berättelse innefattade flere serskilda punkter, hvaraf en del voro af beskaffenhet att icke nu erfordra beslut, R. ö. Ad. funné lämpligt att först endast de punkter, som innehöllo. direkt hemställan och erfordrade beslut framställdes till pröfning, såvida icke begäran om serskild föredragning af någon annan punkt blefve gjord, och att sedermera de återstående punkterne gjordes till föremål för en gemensam Propos. \ Ropades Ja. ' Härefter företogs till pröfning och bifölls 8 §, men ‘"tiå sedermera 20 § anmäldes till behandling, anmälde sig och yttrådö Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Deröfver inforDraé, hwilfa voiD ©ammanDragen biläggaé, famt Derefter, jemte ©ammanDragen, öfwerlentttaö till $amar*£oUegium för att pröfwa felené bejfaffenhet och fyroaD anfwar Derå följa bör. ©eDan förberörDe ^anDtingar blifwit till SvifögälDö* €ontoiret återftällDe, upprätta^ DerjtäDeé ett @enerab'©ammanDrag öfroer £3e* winningen, f>vt>ilfct genom trpcfet utgifweö. §• 172. f)3å Det hvarfen UppbörDömännen må åDraga ftg balance ener Den ffatt» jfplDige åfamfa fig flere årörefter, ffaU Det åligga Det <£mbetöwerf, fjwilfet, jemlift 3nftruction och författningar, infeenDet öfwer UppbörDöwerfet i hela Def wiDD är uppDraget, att, enär af De årligen tnfommanDe berättelfer intaget eller af fliUntägtige i 9lifögälD6*QEontoiret anmäleö, att fKeflantierne på något ftälle, utan uppgifwet! färDeleé giltig orfaf, fligit till mera, än wänlig höjD, genaft låta genom ^onungené SöefallningéhafwanDe i orten eller annan weber* börligen förorDnaD perfon, behörige rejbranfafningar anflälla, famt, Dereft wStDS* löshet, fel eller förfummelfe h^é någon UppbörDSman förmärfeS, utan allt up* pehåll låta
I afseende på sjelfva saken, nemi. alt upphäfva den uteslutande rättigheten för krutbruken i Riket att tillverka krut, har jag väl egentligen intet alt anmärka; men alt fatta ett sådant beslut, utan att derjemte anvisa lill K. M. nödiga medel för alt ersätta, nuvar. innehafvare af dessa monopolier, är i min tanke mycket olärnligt; ty del följer af sig sjelft att R. Sits afsigt på sådant sätt ej kan vinnas, emedan K. M. ej kan betaga de personer, sorn äro ägare af de enskilda bruken, Kloster, Torsebro och Aker den rättighet alt ensamt med undantag för allmogen i Husby socken i Dalarna tillverka krut, som dem är tillerkänd, med mindre än all dem lemnäs ersättning derför. Det är helt naturligt, alt när R. St. silja afskaffa sådana monopolier, så måste också de innehafvare, som pä grund af lagar och författningar dertill äro berättigade, och sorn köpt besittningen af sådana rättigheter, erhålla ersättning, för att kunna frånträda sina fördelar. Jag har velat yttra detta till protocollet. Jag kan ej ändra det beslut, som R. St. hafva fattat i afseende på den underd. skrifvelsen ; men då Utsk;n ej tillstyikl, att K. M. må kunna disponera de allmänna medel, som fordras för att ersätta nuvar. innehafvare af krutbruken förlusten af deras privilegier, så kan jag ej annat än afstyrka detta betänk. Jag skulle eljest hafva begärt återiemiss, för att få anslag lill detta ändamål af StalslJlsk. anvisade, men nu nödgas jag inskränka mig till begäian om afslag å betänkandet. Hr von Rosen, Georg: Jag önskade alt den siste värde talaren ville upplysa Ståndet, huruvida ej de nuvar. lunkens rättigheter hvila på contraeter ställda på vissa år, och om icke, när dessa år äro tilländalupna, deras rättigheter upphöra. Så länge dessa contracter vara, tror jag ej att någon ändring härutinnan bör kunna göras, men utöfver contraotstiden böra väl icke deras privilegier sträcka sig. Måhända likväl att jag häruti misstager mig. Frih. Cederström:
Nåd■ Prop. N:o i, om Statsverket i8S9, 13 byggnader, anledning vore att befara att sådant ännu mindre hädanefter kunde af honom åstadkommas, men angeläget vore att denna byggnadsskyldighet med det snaraste blefve fullgjord, ansett sig böra den af Sandels gjorda ansökningen på det sätt förorda, att ett räntefritt lån af 7,000 R:dr E:mt må med återbetalningsskyldighet i den ordning ansökningen innehåller, Sandels beredas, med vilkor att säkerhet ställes för lånebeloppets behöriga användande och återgäldande, vid äfventyr att, derest Sandels i ett eller annat afseende skulle underlåta att, inom viss förelagd tid, fullgöra den föreskrifna byggnadsskyldigheten, lånemedlen då varda hos honom uttagna; så och enär Sandels, hvilken, efter hvad ofvan förmäles, ej allenast redovisat de af honom af företrädaren erhållna husrötemedel, utan 'äfven dessutom fullgjort nybyggnad fullt motsvarande hans besittningstid, och till följd deraf och af de i öfrigt utaf honom å bostället gjorda förbättringar fått vidkännas, i förhållande till hans inkomster särdeles betydliga utgifter, förmält sig sakna tillgång till fullbordande af de ännu vid bostället felande byggnader, i saknad af hvilka påräknad inkomst af bostället och ersättning för de derå nedlagda kostnader ej torde kunna förväntas: samt det jemväl för Staten vore af vigt att bostället så snart som möjligt varder med fullständig åbyggnad försedt, har Kongl. Maj:t, med åberopande derjemte af de utaf Stats-Kontoret anförde skäl, i Nåder beslutat föreslå Rikets Ständer att åt Sandels bevilja ett räntefritt lån af Sju Tusen E:dr Runt, att, såsom han föreslagit, af boställsinnehafvaren återbetalas med V20-del om året, från och med år 1864 till dess hela beloppet varder guldet; dock med vilkor att för lånebeloppets behöriga användande och återgäldande godkänd säkerhet ställes, och att om boställsinnehafvaren underlåter att inom förelagd tid den löreskrifna byggnadsskyldigheten fullgöra, lånemedlen genast varda hos honom uttagne.
Jo, hvad Infanteriet och Kavalleriet synnerligast angår, en dels dålig, dels otillräcklig och olikformig, således felaktig beväpning, en dels dålig och bristfällig, dels hell och hållet felande utredning, en dålig och för krigsbruk lill persedlarnes antal otillräcklig fotbeklädnad för infanteriet, hvars tjenstbarhet i så hög mån är beroende af fotbeklädnaden med hvad dertill i öfrigt hörer; en nära total brist på för tskaffningstross; ett, i hög grad felaktigt anskaffningssält för rusthålls-reg:ienas beväpning, beklädnad etc. en sjukvård, uti hvars ändamålsenliga ordnande å såväl fredssom krigsfot, så mycket återstår att önska, då i förstnämnde afseende undantag göres för Stockholm och några andra garnisoner; en aflöning för befälet, som, oberäknadt det i alla afseenden klandervärda förhållande, att den inom samma grad och vid samma vapen med samma t je nst gör i n gs-sk y ldighet, är olika för nära nog hvarje särskilt reg:te, äfven är derhän otillräcklig, då man undanlager för de högre graderna, att den tvingar individen att göra tjensten till en bisak, för att på hvarje annat uptänkligt sätt förskaffa sig sitt nödtorftiga uppehälle, och i någon mån för ålderdomen söka återförvärfva hvad han oftast af sina tillgångar upoffrat i det yrke, han af ungdoms hänförelse, ibland endast af fåfänga, omfattat; en pensionering, otillräcklig för lefnadsbehofven under en framskriden ålder, och dä den enskilda försörjningsförmågan icke är tillräcklig; då en familj vanligen ökar utgifterna; en pensionering, hvartill befälet å sin sida, oaktadt otillräckliga löner, sjelf måste kontribuera, och som för den utsläpade oeh bräckliga soldaten vanligen upgår endast lill en skilling om dagen.
De vilkor för åtnjutandet af de beviljade understöden, dem Rikets Ständer föreskrifvit, och bland hvilka äfven fanns det, att det tillämnade bolaget, med aktieteckning för en million Riksdaler, skulle innan den 1 Oktober 1858 vara bildadt och föreskrifna förbindelser och säkerhetshandlingar deponerade samt arbetet å kommunikationsleden jemväl dessförinnan påbörjadt, kunde icke uppfyllas; och af denna orsak ensam förföll för den gången det vigtiga företaget; hvarefter de för ändamålet anvisade medlen vid nästföljande riksdag af Riksgälds-kontoret återställdes till Rikets Ständers disposition. Genom löftet om understöd af Staten till utförande af ifrågavarande kanaloch jernvägsarbeten — hvilket löfte man ej kunnat anse återtaget, änskönt nödvändigheten att icke låta statsmedel ligga obegagnade föranledde till fastställande af viss tid för medlens begagnande — hafva de i omförmälda företag intresserade uppmuntrats till ansträngningar för ändamålets vinnande; dock som det härunder visat sig vara omöjligt att för närvarande genom aktieteckning åstadkomma ett så stort belopp, som erfordrades, derest hela den föreslagna kommunikationsleden skulle på en gång tillvägabringas, helst kostnaden för densamma, beräknad efter nu gällande priser och efter de fordringar, som numera i fråga om sättet för dylika anstalters ordnande göra sig gällande, öfverstiger den ifrån början beräknade, har man måst nöja sig med att söka ernå en förbindelse mellan de ifrågavarande orterna, genom hvilken det hufvudsakligaste ändamålet vinnes, samt öfverlemna åt gynnsammare tidpunkt att fullborda återstoden. Den södra stambanan har, sedan ärendet hos Rikets Ständer förevar, hunnit färdigbyggas; och en af stationerna vid densamma, Alfvesta, är belägen vid sjön Salens norra ända. Likasom bestämmandet af denna stambanas dragande åt