Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle så inträffa, att Offentlig Bolags-Bank icke, vid anfordran, sina credit-sedlar inlöser med Rikets gångbara mynt, bafve Bolaget förverkat dess privilegium, samt betale ej mindre ränta, i för 100 i månaden, å hvad som ej guldet blifvit, än äfven alla de kostnader, Sedelinnehafvaren kan få vidkännas, för utbekommandet af dess rätt; åliggande det Konungens Befallningshafvande i Länet, att, på skeende anmälan och förebragt bevis om sålunda vägrad inlösen, genast, till krofvels förnöjande, låta verkställa utmätning hos Ledamöterne i Barik-Directionen samt, om de ej förmå krafvet gälda, hos Bank-Bolaget. Och kan efter yrkande hos vederbörlig Dom - Bancooch Lag-Utskottens Bet. IV.-o 2. stol, Bolaget sättas i concurs-tillstånd och Banken varda ställd under utredning enligt Concurs-Lagen. § 9. Den genom Kongl. Förordningen af den i3 Junii 1800 för skuldfordring i allmänhet bestämde prassel iptionstid af 10 år ege ej rum i afseende på de af Offentlig Bolags-Bank utgifne credit-sedlar; ej heller erfordras vid inträffande Concurs eller. Ars Proclama, bevakning af desamma på sätt i Concurs-Lagen eljest för fordringar är vordet stadgadt; men en hvar, som någon Bolags-Bankens eredit-sedel innehafver, skall, vid förlust af dess betalningsrält, den till inlösen anmäla inom en tid af arne år ifrån det Bolaget blifvit i laga ordning upplöst; och vare Bolaget ovilkorligen förpligtadt, alt, före privilegii-tidens slutliga utgång, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdande af Nådig Kungörelse, hvarigenom allmänheten bestämdt underrättas, när prasscriptions-tiden för Bolags-Bankens credit-sedlar tilländagå!'. § 10.
De förnäwsta orsakerna till detta missförli&lt;lllaiide torde vara att söka s i vii1 i nö- jeslystnad ocli lust efter ombyte, som i begEiret efter regelbiiiidet, ordiiadt, betaldt arbete. Men nhgra tininiars praktislr iindervisning i sltolan, lara ej inge den iiliga flickan större 1iåg för lieinmets plikter, utan fara Sr, att clliraf uppstir livad jag slinlle vilja kalla en snlo~zgs7izisligltet. Det iir mer pikant, iiar den unga flickan för den beundrande *:, ' lialkavaljeren ltaii ointala, a t t Iion en 7 ~ förinidrlag l i veckan rifvit mandel, rört smör, ja t. o. in? skalat potatis, iin a t t hon bittida ocli sent skickas niariiinas iirenden, stoppar strii~npor, tviittsr sinhyskonen, ja, rent af ersiitter en tjiinstflicka, något soin ej borde vara ovanligt i familjer, där förniögenliet ej finnes. De, ziisprikslösa, enformiga, mangen &amp; n g otacksamlna, men dock SH viktiga plikterna i lieinniet bibringar skolan den unga flickan,. ej blott genoin införande af Iiiislig eltonoini som ett nytt liiroliinne, utan frainst diirigenoin, a t t Iion i sitt arbete likes a t t vara grundlig, flardlös ocli plilrttrogen. Kraftiga protester Iiöj des iinder skolmötet mot det öf verdrif ila spr %l&lt;stiidiet i vara flickskolor, och niången inenacle, att genom a t t iminska spriktiininarne erkiölles tid till det nya läroainnet. Men detta blir svårt a t t genomföra, då alliniinlieten liar en helt annan uppfattning af sprikelis oerhörda betydelse än livad ~liolfolk liar.
Emot honom förekomma följande omständigheter, som gifva anledn. förmoda att han är dansk undersåte: dels har han flera år varit bosatt i Danmark; dels har han af Konungen i nämnde Rike emottagit titlar och ordnar utan att dertill begära tillstånd af Sveriges Konung; vidare har han under sista kriget anfört en dansk bataljon, och slutligen lärer han nyligen hafva varit ledamot af Danska Riksdagen. Jag frågar nu enhvar: om icke dessa omständigheter sammanlagda gifva full anledn. förmoda det Frih. Blixen verkligen är dansk Undersåte? Enl. allt hvad jag kan fatta, måste således skyldigheten att bevisa det ett annat förhållande äger rum åligga honom. Jag fortfar således i påståendet, att, innan pollett kan åt honom utlemnas, han bör styrka det hans förbindelser till Danska Kronan uphört. Jag känner icke Frih. Blixen-Finecke, och kan således icke af något personligt intresse tala hvarken för eller emot honom; men jag kan f. n. och förrän sökanden styrkt att han icke är dansk undersåte, icke anse honom berättigad att här vinna inträde. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Jag anmälde mig i anledn. af Gr. Sparres anmärkn., att det skulle åligga R. o. Ad. att styrka, dot hinder förefinnes för Frih. Blixen-Finecke att här vinna inträde, och att det icke skulle tillhöra honom att styrka, det han dertill vore berättigad. Jag är af olika åsigt. Om nu, för att tala om ett land, nemi. Ryssland, om hvilket Gr. Frölich yttrat, att han icke skulle vilja medgifva inträde här åt någon derifrån; om, säger jag, Baron Blixen varit officer i rysk tjenst, skulle man kunna säga, att man icke känner huruvida han behöft aflägga trooch huldhets-ed till ryska kejsaren; men att det är R. o. Ad:ns skyldighet att ådagalägga detta. Det måtte väl hvar och en finna, att det ligger i sakens natur, att om man varit tjensteman i en stat, så måste man väl hafva svurit trooch huldhets-ed, samt att, om sådant icke ägt rum, det då utgör ett undantagsförhållande, sorn bör styrkas af den som deraf vill draga fördel. Då nu Frih.
Angående den våg of 20, 00 till 4o mil, som enligt Utskottens uppgift, innevånarne i Jemtland, om det återförenades med Wester-Norrland finge till Hernöfund, för att söka handräckning m. m. hos Lånestyrelsen, så, utom att vä gelä ogden i dess Jlora del, tål någon afprutning, skulle innebyggsrena otvifvelagtigt nu, IL kasom tillförene, häldre färdas denna längre väg i hvad afseende som hålst, emedan de ån - T)en 22 Augusti då alltid måste afhämta sina förnödenheter af salt Fisk och ej sällan af spannemål, antingen från Sundswall elier Herncfand■ Ifrån Öjier, funch Stad kunna landets innevånare ingenting erhålla i handelsväg, hvadan en resa dit städse år i detta fall åndamålslös; också upptager Lånestyrelsens 5 års berättelse, att den blott år att anse som en Jior by och att handeln dår ej år lijliqare ari i Jemtlands flora byar'. Den har således, i likhet med alimänne caracters-sjukan, blott namn, heder och värdighet af Stael, Allt synes mig sålunda bidraga till Jemtlands återförenande med WesterNorrland, och en jemförelse i detta afseende med ett granfe Fän , torde närmare bevisa, att denna förening icke står i strid mot hvarken möjlighet eller en nyttig erfarenhet af enahanda förhållanden. Stora Kopparbergs Län till exempel, har en folkmängd af i2i,g6g personer, hvaraf 72,555 åro skattskrifne och landets areala vidd år 288 qvadrat mil; Statsbidragen utgöra 664,217: 2. 8. hvaraf bevillningen 85,4g6,: 55, 6. Deremot har icke Jemtland mer ån 56,000 personer , hvaraf blott 18000 skattskrifne, det vill säga circa *;del af föregående
Presterskapets nuvarande aflöning äro visserligen infordrade och bemödandet för deras fullständigande fortgår, men om detta ock i allt öfrigt lyckades, skulle de ändock icke blifva fullt tillfredsställande, utan en till hela riket sträckt och efter bestämda grunder skeende uppskattning af Presterskapets boställen, hvartill flere år och betydliga kostnader skulle vara nödiga. Dessutom, äfven om man kunde med den yttersta noggrannhet uppgifva, huru mycket hvarje ordinarie innehafvare af presterlig befattning åtnjuter, skulle dermed i sjelfva verket icke allt, hvad man åsyftar, vara vunnet i anseende till den ojemnhet, hvarmed afgifterna utgå. Jag har med full tillförlitlighet erfarit, att pastorater finnas, der tertialtionden utgår med omkring en femtiondedel af skörden, under det ett annat på obetydligt afstånd finnes, der den icke utgör en två hundra femtiondedel. En i ögonen lika fallande olikhet i afgifter eger jemväl ofta rum mellan hemman i samma pastorat, särdeles då allmän konvention ej blifvit fastställd, utan pastor endast för sin tjenstetid med församlingen uppgjort öfverenskommelse angående sina lönevilkor. Det är sådant, som företrädesvis alstrar missnöje, men det kan aldrig synas af infordrade uppgifter, ej heller afhjelpas genom en allmän på grund af dem skeende lönereglering, utan endast på det sätt, att inom hvarje pastorat, så väl sjelfva lönen 14 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 61. sora dess fördelning, efter noggrann pröfning och ett billigt afvägande af alla dithörande förhållanden, bestämmes, Det är derföre ock till förekommande af all tvetydighet i afseende på denna punkt, som jag anser densamma endast böra uttrycka, att lönereglering skall ske, så snart ordinarie presterlig tjenst, sedan grunderna lör regleringen äro fastställda, blifver ledig, eller, om derförinnan fastställd pastoraliekonvention längre tid är gällande, så snart denna tid tilländagår, men att den må ega rum äfven under nuvarande innehafvarens tjenstetid och oberoende af förut fastställd konvention, så vida mnehafvaren och församlingen i önskan derom sig förena.»
' Dä Stats ^ Utffottet tvid regl-randek af Staten till Leftnsions Werke»' och Zö-iwarS ar-stasiet. e söreflaair en summa af 660 022 Rckr i stöijer. ^ för den' af Kongl MaZsi Härtill äffade E» Million Riksdaler - har UkEotter masi grunda en sadan anslags summa ef allenast pä hwad d.e föregående, ären, dä Finland hörde kill Swerige, warit för detze behof 6 de ärliga Skaterue upsördr, utan ock pä StatLWerketS knappa och för alla dest Utgifter nu otillräckliga inkomster» UtMttet har nogsamt itMk wigten af de Ml Kongl» Majus nådiga proposition innehäller och r föije deraf äswen nödwändiahcten af ett högre anslag, men Utskottet kunde icke upgisrva någon tillgäng dertill af Slalö-WerketS medel. Om Riksens Häglesi. Ständer, pä fält StatsUtskottet Uti Desi särskildta betänkande angäenve Rikets Finanser och det deraf upkommande ärliga beMillnings behofwet heu>stäl!t, räckas fastftällcoen till utgäeyde ärliga Bewillnings u nm a Millioner R:dr Banco, sä blifwer om Bewillyiugssirw.man till den föeestagne nunierairen »taar, 'deraf rn tillgång af Z2L,4Z8! Ztzl 9. till fyllande as he Uti den af Kongl. .Zjepye Bandet Jr» Majit 474 Den 7 December.
M. skulle täckas biträda Rikets Ständers beslut om Numer-Lotteri-Inrättningens upphörande, då berörde Inrättnings hus blefve för annat ändamål användbart, någon svårighet icke torde möta för inrymmande uti sistnämnde hus af Sundliels-Collegium, med Fältläkare-Contoiret. Rikets Ständer hafva fördenskull medgifvit, att det af Riksgälds-Contoiret för närvarande disponerade hus må till Riks-Archiv upplåtas, i ändamål jemväl, alt, i nion af utrymme och behof, derstädes förvara Vitterhets-, Historiaeoch Antiqvitets-Academiens samlingar, emot det att Sundhets-Collegii hus öfverlemnas i utbyte lill Riksgälds-Contoiret, samt att, under förutsättning, att E. K. M. täckes i Nåder bifalla Numer-Lotteriets upphörande, denna Inrättnings hus användes till inrymmande af Sundhets-Gollegium och Fältläkare-Contoiret. Med anmälan hvarom Rikets Ständer jemväl få i underdånighet tillkännagifva deras beslut, att, till bestridande af kostnaderna för Riks-Archivets llyttning och nödig inredning för detsamma af RiksgäldsContoirets nuvarande local, en summa af 5,000 R:dr må ställas till E. K. M:s Nådiga disposition att, i nion af behufvet, från Riksgälds-Contoiret reqvireras, med iagttagande, att den del af anslaget, som icke erfordras, varder Statsverket reserverad; äfvensom att dessutom 1,000 R:dr må på samma sätt af E. K. M. i Nåder disponeras i och för aptering af de lägenheter, som uti Riksgälds-Contoirets hus kunna komma att upplåtas för Vitterhets-, Historiaeoch Antiqvitets-Academien.
P. 6o5. — om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Utlåtanden: 1) om Skogsägares be friande från kostnaderne lill Klamparela - get i Götheborg; 2) om medel till befordrande af Svenska Jerntillverkningars och Manufaclur-arbetens afsättning på Norra America; 3) orri upphäfvande af det så kallade HemförareBåtGiilet i Götheborg; 4) rörande anmärkningar vid dess Betänkande om KronoBetjeningens påskrift å Allmogens Kungörelser, innan de från Predikstolarne uppläsas. P. 606. —• om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkanden: 1) rörande föreslagen förändring uti examina för inträde uti de civila EmbetsVerken; 2) om ett förbättradt Skolväsende uti Landsförsamlingarne, till barns fullständigare och tidigare undervisande uti läsa, skrifva och räkna. P. 606. — om StatsUtskottets Utlåtanden: 1) i anledning af 1822 års Revisorers framstälde anmärkning, rörande oredo viste Spanmålsupphandlings-medel i Wermlands Län; 2} i anledning af 1820 års Revisorers anmärkning, rörande 5oo tunnor hafre, som år 1818 blefvo afsände till Norrige; 3) i anledning af 1820 års Revisorers anmärkning rörande förskjutne medel till Lyckeby Qvarnars reparation; 4) i anledning af Revisorernes anmärkning, rörande utlemnad Koppar till taktäckning å Kongl. Slottet och TI. K. TI. Prinsessans Palais i Hufvudstaden; 5) i anledning af Revisorernes anmälan, rörande det för BagareEmbetet i Hufvudstaden år 1S t 8 anslagne parti Råg; 6) i anledning af 1820 års
Prot. 1840. 9 Sami. 1 Band. g3 738 Prot. Vtdr. d. 2 IVov. 1840. b) att för de enkla pannorna skatten skulle beräknas till och med 15 kannors-pannan efter 3 runst. för hvarje kanna bränvin, som med dem kan tillverkas; samt att denna skatt för hvarje kanna bränvin, som kan tillverkas, skulle Ökas från 15 kannors-pannan till och med 30 kannors dito, med | runst. och ifrån 30 kannors-pannan tili och med 90 kannors dito med runst. för hvarje enhet i pannerymden; c) att för de sammansatta eller konstapparaterna skatten skulle beräkräknas efter 2 sk. för hvarje kanna bränvin, som med dem kan tillverkas, så vida deras afverkningsförmåga ej understiger den enkla 90 kannors-pannans, i hvilken händelse de sammansatta apparaterne skulle skatta lika med den enkla pannan, till hvars afverkningsförmåga det sammansatta apparatets uppgår; äfvensom att skatten för sådan bränvinsbrännings-redskap, hvartill ångapparater begagnas, skulle beräknas efter enahanda grunder. I ofvanstående Tariff är skatten utförd endast för hvar 5:te enhet, hor de mellanliggande enheterna hör den completteras enligt de grunder, sona här ofvan äro vid 3:dje Artikeln uppgilne. §. 28. 1. Morn. godkändes, ehuru med åberopande af den tariff, som Ståndet antagit, och iagttagande att orden: ”sex månader hränningstid’ utbytas mot orden: ”tre månaders brännings-tid.” 2:dra Mom. gillades med den förändring att i stället för nio skillingar sättes sex. 3:dje Mom. utgår. §. 29, 30 och 31 hiföllos. 7^o Prot. Utdr. d. 2 Nov. 1840- §. 32. gotikändes med den förändring att ordet ”en sjettedel" pä 3:dje raden utbytes emot ”en tredjedel.” §. 33 och 34 godkändes. §. 35, gillades; likväl ansåg Ståndet alt till den samma följande tillägg borde göras:
Under samt till och med 2 5 R:dr 3 sk. Deröfver till och med 50 Dito . 6 — Deröfver till och med 75 Dito * 9 Deröfver till och med loo Dito - 12 — Deröfver till och med 125 Dito . 15 — Deröfver till och med 150 Dito . 18 — Och deröfver för hvarje fulla 50 Dito . 3 Och må, i händelse det EasteBref, som enligt Kongl. Förordningen den 13 Junii 1800 på lagstånden fast Egendom alltid bör tagas, anmäles vara förkommet, då det inför Domaren skall uppvisas, något annorlunda charteradt bevis eller ProtocollsUtdrag i stället icke gälla, än denna §. stadgar.] §. 20. AgtenskapsFörord, MorgongåfvoBref, FideiCommisser och andra dylika Förordnanden skrifvas på stärnpladt Papper, eller beläggas dermed tili trefjerdedels procent af den bortgifna Egen - BevillningsTJtsJi. Betänkanden. gi domens, vid JBevillningsTaxeringen, uppskatta* de värde, då den består i fast Gods, och efter Boupptecknings-värdet elier Mätismanna-ordorn , då den utgöres af Lösören. Testamenten, såsom de der äro underkastade upphäfvande eller förändringar, behöfva vid uppvisandet icke forses med högre än Sex Skillingars Charta, utan skall dertill först efter gifvarens död, och endast i händelse af begagnande, nyttjas stämpladt Papper, svarande emot Trefjerdedels procent af den bortgifna Egendo* mens behållna värde , enligt Bouppteckning , hvarvid, i afseende på Fastigheter, Förrättningsmännen vid ansvar äga att taga till grund det vid sista BevillningsTaxering åsatte värde. Kan, efter timadt dödsfall, lösa Egendomens värde ej utrönas inom den tid Handlin. gen bör vid Domstolen uppvisas, ställe då Innehafvaren borgen för StämpelAfgiften intill dess Boupptekning hållen och Charta anskaffad är.
Vid påföljande riksmöte (1847—1848) beviljades icke något särskildt spanmålskreditiv, men behofvet af ytterligare anslag för ifrågavarande ändamål togs deremot af Rikets Ständer i betraktande vid bestämmandet af det så kallade mindre kreditivets belopp, hvilket fastställdes till 1,000,000 R:dr, deraf hälften borde vara att tillgå för rikets försvar och hälften för andra högst vigtiga och angelägna föremål. Samma föreskrift meddelades äfven vid 1850—1851 års riksdag, då mindre kreditivet fastställdes till enahanda belopp. Förutom dessa anvisningar och jemte det Rikets Ständer vid hvarje af ofvannämude riksmöten medgifvit, att innestående behållningar å förut beviljade undsättningsmedel äfvensom hvad genom återbetalningar å utlemnade undsättnings-lån kunde inflyta, finge för samma ändamål disponeras, beslöto vid 1840—1841 års riksmöte Rikets Ständer, i enlighet med Kongl. Maj:ts nådiga framställning, att en stadigvarande tullafgift borde bestämmas för inkommande spanmål, hvilken' tullintägt Kongl. Maj:t jemväl skulle ega att använda till behöfvandes undsättning; — och har detta beslut vid hvar och en af de följande, till och med 1853—1854 års riksdag, blifvit förnyadt. Af den vid slutet — 23 — af år 1853 i Riksgälds-kontoret innestående behållning Utaf undsättnings-medlefi, 1,480,000 R:dr, afsattes under samma riksmöte ett belopp af 700,000 R:dr för bestridande af andra stats-utgifter, men återstoden, jemte den af spanmåis-tullen påräknade inkomst, disponerades till det ursprungliga ändamålet; hvaremot några kreditiv-medel till undsättningar icke vidare blefvo af Rikets Ständer anvisade. Sedan Kongl. Majit under den 26 September 1855 i nåder förordnat, att spanmäl af alla slag finge intill utgången af Maj månad år 1856 tullfritt i riket införas, hvilken tillåtelse derefter utsträcktes till slutet af samma år, samt Rikets dä församlade
Det vill således synas, som denna handling, utan de sjöfarandes eget äfventyr, ej för närvarande kan afskaffus, el ler Svenska sjöfarten böra blottställas för de möjliga hinder och olägenheter, som genom förändrade föreskrifter, rörande denna passhandling, kunde inträffa, och å så aflägse orter vore svårare alt förekomma, hvadan Utskottet afstyrker framställningen om förändrade stadganden i afseende på skyldigheten att innehafva Turkiska pass och tiden för deras giltighet. Men emedan samma förhållande och tidsutdrägti i afseende på Turkiska passens anskaffande från hufvudstaden, som med Fribref eger rum, och blauquetler till de förra hos Konungens Befallningshafvande i Wisby och Götheborg äfven finnas att tillgå, tillstyrker Utskottet vördsamt; 30 Allm. Besv. och Occon-Utskottets Utlåtande N.o 111. alt Rikets Höglofl. Ständer hos Kongl. Maj:t, om Turkiska passblanquetters tillhandahållande hos Konungens Befallningshafvande i de Län der stapelstäder finnas, frambära enahanda underdånig önskan, som, i afseende på Fribrefs erhållande, blifvit af Utskottet föreslagen. Dock varder detta, jemte en Ledamots serskilda mening, till Rikets Höglofl. Sländers närmare pröfning vördsamt öfverlemnadt.
Maj:t i Nåder förordnar, utan ock af Riksens Ständ rs Ledamöter, deni de sjelfve dertill utse bland sina Fullmägtige i Banken och RiksgäldsContors-t, en af hvart Stånd från hvardera Verket; så blef afven Riksens Ständers förordnande härom i RiksdagsBeslutet intaget, med tillägg att Riksens Ständer, till kostnadernas bestridande för arbetet, och lifgifvande på trycket hvart halft år af det förslag, denna Comité komme att utarbeta, jemte dertill hörande handlingar, intill na inträffande Riksdag, då Riksens Ständer skulle sig deröfver yttia, anslagit 5000 Rd. årligen, hvilka borde afsättas och Comitén oförryckte tillhandahållas. Hvad i anledning af dessa Riksens Ständers hemställningar och beslut intill närvarande stund blifvit åtgjerdt, består deruti, att Kongl. Maj:t, den 24 Januari 1816, i Nå-, der förord.aat Öfver-Directeuren Rönbeck att företaga åtskilliga för nödiga ansedde förberedande undersökningar, med honom i dess Instruction gjordt föreläggande, att en gång hvarje Qvartal uppvisa sitt arbete för en granskande Comité, den Kongl. Majrt förklarade sig framdeles vilja utnämna; och har bemälde OfverDirecteur, den g Juni 1817 erhållit Nådigt tillstånd, att utse och sig till biträde antaga en skicklig person, som af de medel, Riksens Ständer i ofvanberörde måtto anslagit, komme att åtnjuta ett årligt arfvode af 250 Rd. Då, enligt hvad tillförordnade Stats-Seereteraren för Kongl. Kammar Expeditionen, £46 Serskildta Utskottets Betänkandem Herr Friherre Ehrenborgh, till Utskottet skriftligen förklarat, desse äro alla de åtgärder, som blifvit i ämnet vidtagne, men Riks ns Ständers vid flera Riksdagar yttrade och förnyade önskan om en allvarsam och driftig behandling af denna aldraforst af Kongl.
Alla detza balanee poster, om hwilka af bifogade handlingar kan inhämras närmare uplysning, haswa, ehuru all widare ersättning derföre blir omöjlig, likwäl icke kunnat uran Rikets Ständers tillåtelse ut, ur räkenskaperne afföras, har Stats» Utskottet således härigenom bordt »vördsammeligen anmäla kill afskrifning pä lika sätt som Stats,Utskottet i afseende pä Lyttke balancer wid Niksgälds-Contoiret och Discon, ten, redan förestagit. Sluteliqen får Stats-Utskottet anmärka att af de pensioner, som blifwit någre af Aösistance-Contojrctö Embeksoch Tjenstemän eller deras Enkor tillagdt, en del finnas wara pa Asfistanee-Conkoirets och en del pa Riksgälds-Contoiretö Stat nvsörde. Utskottet har trott alla detze, och de som än widare kunna tillkomma, böra förås pä Asfistanee-Contoirets Stat, såsom dek Werk, hwarifrän de härleda sig och Vit de således rätteligen höra. Stockholm den is Nowem, ber 1809. Pa Högloft. Riddersk. och Adelns Ledamöters wägnar Olaos kUsmjox. Pä Dm 7 December. 453 Pä Högwördige Prelur Ständers Ledamöters wagn ar Ib. VVsiäman. Pä Wälloflige Borgare - Ständers Ledamöters magnar Lar!. ?r. I.rnäbsrZ. Pä Hedrnvärda Bonde »Srändetö Ledamöters wägnar ^ob. Ericsson. 1^1. kdääsbur. Transumt af Prstocollct hållit i General Assistance-Conroirets
Veiia bjelpes ej genom clen ak Vanskarne kör Lina Llakvar antagna nva benämning ak "olide" oell i den mon iänkeLäiiei, angäende kärgskillnad, undergätt rekorm i Vestindien oeb Vngelska slukelnaneipationen clerpä inverkat, bär det okvannäinnde medvetandet ak slakvarne allt mer oeb mer vaknat oell vunnit en nära nog politisk betydelse. dag bär redan i underdänigbei antycli, aii slakveriet pä 8i. Varibeleiily, eburu vissei ligen ingripande i äldriga vanor oeb köldlällanden, likväl cler8täde8 ieke utgör villkoret kor någon viLs prod notion. Vet bör de, kore utan svärigbet kunna ak lidit albeio ersättas.