Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På intet ställe finnes upplyst, att det så godt som nya Linieskeppet Gustaf den Store blifvit af Kongl. Maj:t till föryttrande befallt, mindre sådant af StatsRådet tillstyrkt. Tvertom innehåller den Nådiga Befallningen, att Linieskeppet Försigtigheten skulle till Michaelson och Benediks försäljas. Icke desto mindre har Herr GeneralAmiralen, i stället för det slopade skeppet Försigtigheten, utlemnat det nästan nya Linieskeppet Gustaf den Store, och för att masquera saken, tillåtit sig den mycket vågade maneuvre, att Den 18 Julii f. m. 245 förändra namnet på sistnämnde skepp från Gustaf den Store till Försigtigheten. Dessa tilltag, ehuru med all möjlig försigtighet verkställde, måste likväl, sedan de nu blifvit upptäckte, svårligen gravera Herr GeneralAmiralen, och jag tilltror mig åtminstone icke kunna påstå, att metamorplioseringen bär stämpel af så stor redlighet och redbarhet i uppsåt och handlingssätt, att ju större kunnat finnas. Anmärkningsanledningarne, som varit riktade mot förmenta politiska missräkningar och felsteg, säger Utskottet sig knappt kunnat upptaga, ännu mindre pröfva, och aldraminst fastställa. Utskottet har inskränkt sig blott till allmänna reflexioner, att Cabinettspolitiken är en probahilitelslära, icke en på absoluta vissheter bygd kunskap, och att det ej vore ens tänkbart, att någon Regering i verlden skulle underkasta sig en klart förutsedd eller sannolikt anad våda af osämja med främmande Magter, om densamma borde, för Statens bästa, undvikas. Jag lemnar Utskottets argumentationer allt det värde de förtjena, men betviflar likväl högeligen, att oaktadt Utskottet behagat kalla dem allmänna, de likväl vinna nugot allmänt bifall, så vida icke det mäst abstracta skall bifallas. En Ministere bör någorlunda känna politiska förhållanden till andra Magter, för Den 18 J ul i i f, 111, att icke blottställa sig för dementi; och det bade således aldrig bordt väntas, att skeppshandeln utan någon enda känd politisk orsak gått tillbaka.
Depart:tsChef äger att utse en eller två honom underlydande embetsman att, då ärende, som till Depart:ts handläggning hörer i LagBeredningen förekommer, för tillfället inträda såsom ledamöter i LagBeredningen; att LagBeredningen bör, så vidt ärendet tål upskof, afgifva underd. yttrande öfver hvarje förslag till ny författning, innan detsamma af K. M. i StatsRådet slutl. i nåder pröfvas; att LagBeredningen, på det den ej må öfverhopas med göromål, icke annat än undantagsvis och på grund af K. M:s särskilda nådiga befallning bör sysselsättas med upgörande af de första utkasten till nya lagar ooh författningar; samt att Depart:tsChefen från hvarje Depart:t utser någon tjenste - 156 Den 3 December e. m. man att såsom Sekreterare biträda LagBeredningen uti de till Depart:ts handläggning hörande ärender. Det kan dock icke vara min mening att föreslå, det R. St:r skulle vilja binda ett anslags beviljande vid dylika detaljers ovilkorliga antagande. De äro här endast meddelade på det hvar och en må kunna göra för sig klart hvad som hufvudsakligen åsyftas. I öfverensstämmelse med hvad jag sålunda yttrat vågar jag vördsamt föreslå: att R. St:r ställa ett förslagsanslag, stort 20,000 R:dr r:mt årl., till K. M:s disposition för arfvoden åt tre ledamöter uti en LagBeredning, som det åligger att granska förslag till lagar och författningar, i den ordning K. M. behagar närmare bestämma. Begärdes på bordet. Hr von Koch upläste sedermera äfven en så lydande motion: Jag tager mig friheten hemställa om vidtagande af åtgärder för införande af Förlikning sKomiléer i alla Kommuner, samt föreskrifter för deras och Gode Mäns eller s. k. Skiljemäns verksam hel. I detta hänseende föreslår jag R. St:r, att för deras del besluta : att med ändring och uphäfvande af hvad 20 Kap.
För att ej gripas af samma lust, bad jag budejan om lof att få besigtiga hennes kött, det insaltade naturligtvis, och då kom hon in med en stor träbunke, innehållande några stycken »blegfedt» fläsk, en afgnagad stor, torr oxskank och en bit af en mörk knagglig käpp, som uppgafs vara »fårpölse». All lust till nästans kött försvann ögonblickligen vid den synen; det beslöts att säterkosten skulle upphjelpas med maccaroni och chokolad. Emellertid beträdde vi säterfolket ätande något ur en stekpanna, och detta hade en betänklig likhet med färskt, uppstekt kalfkött. Herthas forskningsifver ledde till det resultat, att hon efter en stunds hemlighetsfullt sysslande vid spiseln öfverraskade oss med att framsätta en tallrik stek, hvilkens åsyn jagade blodet från kandidatens friska kinder, och det var omöjligt att få henne till att förtära något af den väl anrättade köttmaten. Hon hade nemligen kanske med latinets tillhjelp förstått en för oss obegriplig antydan, att två genom benbrott förolyckade elgkalfvar blifvit funna, slagtade och delade emellan de närmast belägne sätrarne. Vi började frukta att få återse vår andel af elgkalfven som »Gjengangere». Regnet föll fint och tät hela dagen; våra kamrater kommo på besök, klädda i sin värds snörskor, hvilka, tillika med deras berättelser, tydligt visade oss att de lefde på stor fot i hans säter samt att han var en äkta gentleman bland sätergutter. Han hade nemligen icke allenast afstått sin säng åt dem, utan han hade äfven försett dem med rena lakan vi hade hjelpt oss med våra handdukar och sjalar samt äfven lemnat kamraterna med småjenterne i ostörd besittning af hela stugan, tills de förra om morgonen voro klädda, då han uppvaktade dem med frukost och sedan med en middag, som föreföll oss alla rent af öfverdådig.
Det under innevarande år från utrikes ort indragna silfver, hvaraf en del i Bankens räkenskaper bokförts efter den 8 September, till hvilken dag redovisning, i berörde afseende, här ofvan är vorden lemnad, har, enligt inkomna fakturor, uppgått till 2,262,723 mark 3 sk. Hamb. S:gr Banko mark 2,262,723: 3. I dessa fakturor ingå följande omkostnader: Emballering, forsellön m. m 617: 14. Banko mark 2,253,188: 6. eller i Runt 3,004,251, 17. Jemlikt de af Kongl. Myntverket, efter anställd probering och uträkning, till Banken aflemnade attester, har berörde silfver lemnat Banken, efter afdrag af myntskatt, Runt 22,327, 15 Silfver i Runt till värde af 2,954,640, 47 och således utan afdrag af myntskatt Silfver Runt 2,976,967, 62. Skillnaden i värdet imellan Hamb. Banko och Svenskt Silfver-Specie skulle alltså uppgå till Runt 27,283, 55. hvarvid dock bör anmärkas att, i Kongl. MyntVerket, för proberingens anställande, från hvarje plants uttagits omkring -f lod, belöpande detta för ifrågavarande Silfver, som utgjort 624 plan tsar, till 312 lod fin-silfver, förminskande omförmäldta skillnad, efter beräkning af 2, 08 pr lod, med 648 : 96. till , Runt 26,634: 59. Till ofvanupptagna, i fakturorne påförda omkostnader, Hamb. Banko mark 9,534: 13, utgörande i Runt 12,713, 08. komma ytterligare: Frakt till Lubeck och speditions-umgälder derstädes 1,596, 67. Frakt från Lubeck till Stockholm 4,176, 94. Dragare-penningar till Packhus-arbetarne 27, 91.
Landtm, öpnade sammankomsten med följande tal: Högvälborne och Välborne Herrar Grefvar, Friherrar, Riddersoch Adelsmän! Då H. M. Konungen lät för mig tillkännagifva Sin nådiga afsigt och vilja, att åt mig anförtro det lika hedrande som ansvarsfulla värf, att föra ordet bland H. R. o. Ad. under det nu började riksmötet, upstodo hos mig många betänkligheter och stora be - i Den 20 November. kymmer. Min långt framskridna ålder och dermed förenad minskning i krafter oell arbetsförmåga; ett sexårigt aflägsnande från allt deltagande i de allmänna angelägenheter, som under riksdagarne behandlas; bristande insigter och erfarenhet i frågan om utöfningen af den vigliga befattning, som var mig ämnad; allt detta, i förening med mångfaldiga hinder af mera underordnad beskaffenhet, hade bordt förmå mig, att, med vördnadsfull tacksamhet för H. M. Konungens nådiga ynnest och välvilja, i underdånighet undanbedja mig det höga förtroendet. Men häremot förekommo, å andra sidan, sådana förhållanden, som oeftergitligen manade mig, att undertryeka alla betänkligheter. Minnet af den ed jag svurit: ''Alt. vara tninom Konung huld och trogen ;n pH g Ian att lyda Konungens bud; mitt hjertås upriktiga önskan, att kunna ådagalägga min djupa vördnad, min orubbliga tillgifvenhet för Konungen och hela Hans hus; hoppet att kunna gagna mitt Fädernesland och det Riksstånd, hvilket jag har den äran och glädjen att tillhöra; dessa voro de bevekelsegrund»’, som förmådde mig, att emottaga det ärofulla kall, hvilket jag nu går att tillträda. Under utöfningen deraf blir jag städse i behof af H. R. o. Ad:s skonsamma bedömmande och välvilliga öfverseende. Det är derom jag nu vördsamt anhåller, under helig försäkran, å min sida, att oafbrutet söka göra mig deraf förtjent, genom ett redligt uppsåt och det allvarligaste bemödande, att samvetsgrann! uppfylla de dyra pligter, mig åligga.
I afseende på 2 §:n, der det talas om gode män och deras skyldigheter hädanefter, får j n g blott göra en anmärkn., att jag anser, att gode mäns antagande blott må anses som ett supplement till dess förmyndarekamrar kunna inrättas, hvilket väl ej är så otänkbart, då vi lefva i den förhoppning att cornmunal-bestyr och communalåsigter skola utvecklas; men alt gode männen må ställas i det predicament att verkligen kunna uträtta något godt, icke blott för framtiden, ulan äfven för det närvar., och deras functioner icke inskiänkas till ett hädanefter, hvarföre detta ord bör utstrykas. Hr Cederschjöld, Hobert Theophron: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 24 April f. m. a99 den 21 dennes. Jag förklarar högtidligt, att jag, med ali aktning för andras öfvertygelse, tror mitt hjerta slå lika varmt för fäderneslandets väl, som de 155 herrar ledamöters, hvilkas röster afgjorde frågan i motsats med min och fleres åsigter. Skulle Konung och fädernesland ännu en gång behöfva min arin; så varén öfvertygade, mine herrar! att jag då ej blir den siste, som erbjuder den till deras gemensamma rättmätiga försvar. — Mitt valspråk har varit och blir alltid: "C lif lyckligt du åldriga Svea; — död åt dina fiender!” Frih. Stael von Holstein, Fabian Wilh., reserverade sig äfven emot R. o. Ad:s den 21 dennes e. m. fattade beslut. Frih. Rantzou, Joh. Albert, hade inlemnat ett så lydande anförande: R. o. Ad. har i sista plenum beslutat, att såsom sin enda gemensamma tanke förklara Const.Utskis förslag till vallag och till öfriga dermed sammanhängande bestämmelser vara oantagligt, i följd hvaraf någon åtgärd icke funnits nödig att vidtaga i anledn. af Coust.Utskts utlåt; n N:is 85och 68. Emot detta R. o. Ad:s beslut anser jag mig skyldig att anföra min allvarliga protest.
IS Hafi. 2 *0 Allm. Besv.- och Ekon.-Etsk. Betänk., A.o SO. gen åtföljer kyrkoherdebohlen, är störande för Pastors andeliga verksamhet eller i öfrigt olämpligt, men åtskilliga fördelar i mer eller mindre vigtiga afseenden derigenom erbjuda sig, hvadan de löneförmåner, som genom boställen med dertill hörande jord beredas Presterskapet, efter Utskottets tanka, icke böra afskaffas, får Utskottet vördsamt hemställa, att å motionerne i denna del ej må fästas afseende. Vidare förekommer: B) frågan om Komministrarnas aflöningssätt och förbättrande af deras vilkor. Sedan, med anledning af väckta motioner i detta ämne, Ekonomi-Utskottet, vid 1847—1848 årens Riksdag tillstyrkt, det Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, att, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad i afseende på Pastorernes aflöning, på sätt ofvan omförmäles, blifvit föreslaget, Kongl. Majit täcktes i Nåder anbefalla samtliga de församlingar, der ej sådane af Kongl. Majit fastställda konventioner redan voro gällande, att på grund deraf Komministerlönen uppginge åtminstone till 45 tunnor spaninål, hälften råg och hälften korn, med inberäknande af boställsafkastningen å 4 procent af taxeringsvärdet, uppgöra dylika konventioner, så fort ske kunde och sednast vid inträffande ledighet ; men i händelse löne-inkomsterna dervid befunnos icke komma att uppgå till nyssnämnde minimum, skulle antingen fyllnaden tillskjutas af Pastor och församlingen eller ock, ifall sådant icke kunde ske, underdånig anmälan i ämnet göras hos Kongl. Majit till den vidare åtgärd, som ör ändamålets vinnande kunde finnas lämplig; så hafva Rikets Ständer i öfverensstämmelse härmed till Kongl. Majit afgifvit underdånigt förslag, hvaröfver samtlige Konsistorierna samt Kongl. Majits och Rikets Kammar-Kollegium blifvit hörde och underdåniga utlåtanden afgifvit.
De fängslade voro vid pass femtio: de fleste tillhöra packet, men åtskilliga äro ansedda män och medborgare av Aten. Lagen dömer dem till döden. Du kan begripa, vilken uppståndelse detta väckt bland deras trosbröder, vänner och fränder. Förskoning ha de fängslade ej att vänta. Sorg, häpnad och raseri hos de mång tusen, som kalla sig homousianer. Man tror, att de skola väpna sig för att med våld frigöra de fångne. Det rådande partiets anförare, biskopen av Aten, önskar ingenting hellre, ty han har trupperna till sitt förfogande och vill nyttja tillfället för att krossa motståndarne med ett slag. Se där i korthet mina nyheter, du min svartögda flicka. Vad din blekhet förskönar dig! Jag frestas att skrämma dig alltid för att alltid se dig sådan. Men var lugn! Karmides är ju hos dig. Här, här i min famn, fruktar du här? Karmides hade utan motstånd tryckt den darrande flickan till sitt bröst och lekte med hennes mörka lockar. - Jag skulle icke vara rädd, om du alltid vore här. Men du kommer ju och går. Du är borta, då kanske ... Nej, jag törs ej tänka på ett sådant ögonblick. - Jag skall vara osynlig i ditt grannskap och synlig måtto stå vid din sida, om en fara hotar. Men nu icke ett ord mer om rädsla och fara! Se upp mot himmelen! Där börja stjärnorna tändas. Var är din cittra, barn? Cittran låg på en bänk. Han tog och stämde henne och sjöng till hennes ackorder en täck, levnadsglad visa. Rakel lyssnade och log. Han började i annan tonart en sång om kärlek, kärlekssmärta, trohet i döden. Rakels blick var tårad, när han lade cittran bort. - Vad? Tårar? Älskade lilla toka! sade han. Dina ögon hava värmt min själ, men tårarne göra dem till solar, som förbränna henne. Blunda, eller du bländar mig! Blunda, österländska flicka! Och när Rakel lydde, lade han armarne kring hennes hals och tryckte på hennes läppar en brännande kyss. Det var den första. Karmides gick stundom långsamt mot sitt mål. Han var en Proteus olika hos olika kvinnor.
Stockholm, N:r 6 (269) Prenumerationspris Fredagen den 10 februari 1893. pr Idun m e d Modetidning och kolorerade planscher I d u n m. pl. Idun ensam år: IJyrå: K l a r a v. postanstalter i riket. Allm. Catherine f \ land vårt tidehvarfs stora politiska personligheter intager namnet William Gladstone en plats, ännu i denna dag så framskjuten och så nära förlagd intill världspolitikens brännpunkt, att det hör till dem, som äro kända för hvarje bildad människa. Det har dessutom — hvad mera är — blifvit ett aktadt och ett kärt namn, kring hvilket knyta sig tacksamma erinringar om ett oförtrutet arbete i de sant humana idéernas tjänst. Och då här upprepar sig — hvad vi för ej länge sedan hade tillfälle framhålla angående en svensk statsman, som i mycket erbjuder likhetspunkter med den engelske • — att han vid sina framgångar i hög måtto haft stödet af en begåfvad och kärleksfull maka till hjälp, bör hennes bild ej kunna annat än intressera Iduns läsarinnor. En i England bosatt landsman har för vår räkning anskaffat den senast tagna fotografien och beledsagar densamma med följande rader: » The grand oldivomen! » Liksom mr Gladstone allmäuueligen kallas » the utgifvare: HELLBERG. Telef. 47. helgfri Tryckeri Aktiebolag 6:te årg. Utgifningstid: hvarje Iduns fredag. - r a d. G l a d s t o n e. grand old man » så har förstnämnda epitet på de senare åren i allt större grad börjat användas om hans maka. Catherine Gladstone föddes den G januari 1812 och fyllde således på motsvarande dag förlideu månad 81 år. Om hennes tidigare år är ej mycket att säga. Den 25 juli 1839 ingick hon äktenskap med den då trettioårige ledaren af det konservativa partiet i England. Och från denna dag är det svårt att skrifva den enas historia utan att på samma gång till en del skrifva den andras. Hennes kan delas i två delar: den första den hjälp hon gifvit sin make, den andra hennes barmhärtighetsverk.
Proposition N:o 113. »annolikt vore att förutsätta, i öfrigt saknade den för frågans bedömande erforderliga utredning, Rikets Ständer ansågo tillskott från Statens sida icke lämpligen kunna medgifvas, innan ett fullständigt förslag till inrättningens organisation vore uppgjordt samt skeppsrederierna jemväl blifvit hörde, om de ville till inrättningen lemna bidrag; hvarföre Rikets Ständer för uppnåendet af det högligen behjertansvärda ändamålet i underdånighet anhöllo, att, innan de fattade sitt beslut angående det ifrågaställa anslaget, Kongl. Maj:t täcktes i nåder låta utreda, huruvida en anstalt i hufvudsaklig öfverensstämmelse med ofvan uppgifna grunder kunde åstadkommas. Med anledning häraf och sedan, till följd af nådig remiss. Kongl. Maj:ts och Rikets Kommers-kollegium afgifvit underdånigt utlåtande i ämnet, dervid Kollegium bland annat anmärkt, att något bestämdt yttrande i afseende på det bidrag, som från skeppsrederierna påräknades, ansåges icke kunna från dessa erhållas, innan ett fullständigt förslag rörande grunderna för den tillämnade inrättningens organisation blifvit uppgjordt; behagade Kongl. Maj:t uti nådigt Bref den 5 Juli 1855 åt en särskild Komité uppdraga, dels att närmare utreda de förhållanden, som vore en följd af eller egde sammanhang med gällande stadganden om hemkommande skeppsbesättuiugars rättighet att åtnjuta så kallad töring, dels ock att uppgöra och till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna fullständigt förslag till inrättande af en sådan pensionsanstalt, som Rikets Ständers ofvannämnda underdåniga skrifvelse afsåge. Efter att från Ofverståthållare-embetet och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande!! samt Direktionerna vid de i riket varande sjömanshus hafva erhållit nödiga upplysningar, afgaf omförmälda Komité den 2 Februari 1856 underdånigt betänkande i ämnet tillika med förslag till reglemente för den ifrågaställa pensions-inrättningen, hvilka handlingar den 18 i samma månad till Kongl.
6 Ståts-Utskottets Memorial N:o 225. 12:o Bolaget är berättigadt: a) att, efter gällande lag och författningar, till sig lösa och med eganderätt besitta enskilde personer och korporationer tillhörig jord, sorn för jernvägsanläggningen erfordras; hvilken jord dock ej får för bolagets skuld inteckna*; bj att, utan kostnad eiler årlig ersättning, undfå upplåtelse af sådan för jernvägs-anläggningen erforderlig, Kronan tillhörig jord, sorn står under dess omedelbara disposition; dock bör, när fråga är om boställsjord eller annan åt enskild person med åborätt eller annorledes upplåten kronojord, ersättning derför af bolaget lemnäs, i enlighet med hvad om jords eller lägenhets afstående för allmänt behof är stadgadt i Kongl. Förordningen den 20 November 1845; skolande denna Förordnings 27 § jemväl lända till efterrättelse i afseende pä de utskyhler till Kongl. Majit och Kronan, sorn förut kunna åligga den jord, hvilken bolaget kommer att till sig lösa; c) att för jernvägsanläggningen kostnadsfritt begagna sådana, å Kronans egor belägna, kalkoch stenbrott, som kunna vara disponibla; d) att, uppå skeende underdåniga ansökningar, åtföljda af bestämda uppgifter å behofvet, fä, under kontroller, som då komma att i nåder föreskiifvas, till riket tullfritt införa de maskinerier, vagnar och verktyg m. m., hvilka vid jernvägsarbetet erfordras, jemte sådana för jernvägen behöfliga skenor (rails), lokomotiver, stående maskiner och vändplaner (turn-plates), som ej af inhemsk tillverkning kunna erhållas emot lika billigt pris och med samma godhet; e) att för jernvägens anläggning erhålla arbetsbiträde afKronoarbets-korpsen, i mån af tillgång och uppå de vilkor, som vid sådant arbetsbiträdes användande vanligen bestämmas; f) att, för enahanda ändamål, jemväl få begagna manskap af arméen, så vidt aftal med vederbörande om frivilligt arbets-biträde kan träffas, och trupperna icke äro af militär-tjenstgöring eller arbete för Kronans räkning upptagna, 13:o Bolaget skall, i alla rättsförhållanden, som kunna uppstå mellan detsamma och Svenska Kronan eller enskilde medborgare, lyda inder Svensk domstol och varda underkastadt Svensk lag. 14:o
För det första söker man att bedraga dem, som skola afprofva bränvinet, i det man söker göra vätskan tätare, hvarigenom profvaren icke nedsjunker så djupt. För att åstadkomma detta, upplöses i spriten calcium-chlorure; vidare förfalskar man vinspriten med en viss qvantitet af potates-jeller hvitbets-bränvin. Afven förändrar man, skenbart, hvitbetsbränvinet, genom att helt enkelt färga detsamma med brändt socker, nötskal eller med Cachou, som .är med kryddor inkokt gummilik salt af åtskilliga ostindiska trädfrukter. Denna slags förfalskning är ganska svår att igenkänna äfven medelst kemisk undersökning. Hvarje sprithandlare har sitt särskilda recept för att, som det heter, »préparer sa sauce.» Se här ett dylikt: Cachou en poudre 250 graines, Fleurs de genét .. 500 dito Sassafras dito Thé suisse dito Thé byssvin dito Capillaire de Canada 128 dito Reglisse verte 500 dito Iris de Florence . 16 dito Alcool å 30° litres. Den 7 Februari f. m. 361 Denna vätska, hvarpå jag sjelf sett profver, slås, som redan nämndt, till hvilbetsbränvinet, då detta får smak och utseende af drufbränvin. I fråga om möjligheten att till Sverige införa detta bränvin till ett pris, som vore lägre än det, hvartill den Svenske bränvins-fabrikanten kan föryttra sin vara, vill jag åberopa prisnot er i riga rne på börsen i Paris, Bordeaux m. fl. städer. Sålunda innehåller Journal d’agricullure pratique följande pris-noteringar å bränvin och sprit: den 5 Nov. 1865: pr hectolitre. Paris: | de betteraves (90 proc.) 49 å 51 francs. Mauvais gout 42 å 43 dito | disponible 49,00. Avignon: § de garance 30,00.
K O - NUNGENS naste till, sevistelse i Marstrand bjuder och jag förstår det ej i denna stund. fyra bilder, n ä m l i g e n ras en handlas hvarken s o m från konungens ankomst till den Jag namn, barn, bär dem e n besällskapsdam fashionabla badorten, eller t j ä n a r i n n a, u t a n framställande det snarare s o m ett melögonblick, då han lanting beträder kajen och nälsas af Marstrands honoratiores gen, där af synes af fästnininbegripen m e d " några badhusparken, gifven foto. Jonasou af allt detta, i unga damer, ett en då den höge gästen, o m - badgäster, åhör en middagskonsert det N e u m a n n s k a kapellet, samt slutligen en bild med från planen framför societetesalor gen, konungens byst som medelpunkt. VÅRA ILLUSTRATIONER. med• * - dela vi i dag en illustration. Den återger den stora minnesfest, s o m den 27 sistlidne augusti af ej mindre än 300 föreningar från Frankfurt a. o c h från tyska universitet o c h Goethesällskap afhölls framför Goethe-statyn därstädes. EFTERSOMMAR. MAR T » / t. nå. så trött p å att världen. ensam i arbeta, uttröttad flere dagar trött att på mig o c h är nu läsa, trött att själf och hela M a l m s t e n foto. KONUNGENS ANKOMST TILL MARSTRAND. FRAMFÖR SOCIETETSHUSET. ETT KUNGLIGT LAWNTF.N NI S-PARTI, 3. KONUNGENS BYST — undanskjuten och där i 5 — IDUN vrån, » D u k a n väl förstå, har j a g stått att det hela mitt lif. i komna nu sin M e n tant Maär en vara spiåksam h o n är människor, hon tycker om, men ovanligt tvär mot och andra, försökt år a t t kantig och mig isynnerhet.