Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Cederströms förslag skulle, om fonden kunde förvaltas utan omkostnader, inom ett sekel fonden uppgå till 3o millioner; min phantasi tillåter mig ej ett så vidt spelrum. Jag tror, att långt innan första hälften af seklet vore fonden slut. R. St. lära ej underlåta att se, det fonden kunde användas på annat sätt till förminskande af någon tryckande skatt, och jag tror, att R. St. ej hade orätt att så anse saken. Jag tror det ej vara lönande att formera sådana fonder. Jag tror, 4oo Den 28 Maj e. m. att man på annat sätt bör använda statens krafter, oell anser ej detta vara det rätta. Statens krafter böra drifvas till verksamhet och allt, hvad den kan åstadkomma, bör användas till ökad production; men detta resultat vinnes ej, örn stuten på detta sätt hopsamlar inkomster och nationen ytterligare skuldsattes. Bättre vore det sätt, Frih. Ehrenborgh föreslagit; då ökar man sina tillgångar, såväl de materiella som de moraliska, i en snabb progression, och man har sett i de stater, der detta system varit följdt, krafter utveckla sig på ett förvånande sätt; men dertill fordras, att de användas med klokhet och vishet. Jag tror ej, att denna vishet ännu mognat på Svenska jorden, men hoppas, att, om fröet dertill grof, plantan skall trifvas och deri tid komma, då den bringar oss sina välgörande frukter. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag skulle önska, att de vid detta utlåt, gjorda anmärkningar ej måtte föranleda till återremiss, och tror, att Utsk. gatt så långt det kunnat, då det föreslagit tillökning i denna titel. Jag finnér ingen anledning, hvarföre man, för det man beviljar anslag åt ett jordbruksinstitut, skulle fordra det åt andra; jag skulle ej hafva biträdt anslaget för institutet vid Degeberg, örn jag ej hade trott mig hafva inhemtat tillräckliga moraliska garantier för att det skulle komma att uppfylla sin bestämmelse. Jag finnér visserligen, att sådana inrättningar äro af högsta vigt; men jag kan ej med åtskilliga ledamöter, som yttrat sig, anse, att icke kunskap i landthushållning, användbar äfven för andra orter, skulle kunna vinnas i Westergöthland.
Brandförsäkrad egendom inom bolaget från den 1 Nov. 1850 tili samma tid '1855, har varit för: Ärligt fattigvårds-understöd på socknen. B. R. sk. r. 0 Ärligt understöd för åldrigt och orkeslöst fattighjon. B. R. sk. r. Fattigkassa. B. R. sk. r. Fattighus. | Fattighjon på hvarje Anmärkningar. Till \ Förlanda Hanhalls Lindome . Elfsåker Tölö Onsala Släp Wallda 98Viske Jfnrarf. Wärö Weddige Åhs Sällstorp Stråvalla ///rivf/L Ullared Källsjö Okome Köinge Svartrå Sibbarp : . Dagsås Fagered Gällared Gunnarp * Ljungby Alfshög . Winberga Stafsinge Morup EMimble EM*9»'iu9* Lindberga ... Man1 Qvinkön. j kön. Uttaxerad fattigskatt på stad eller på oförmedladt mantal. B:oR:dr sk. r. Äldre 'personer. Vntal fattighjc Baro tinder 1 3 år; n. Summa. Manlbötu Qvinkön. R. sk. r. / behöfv ■ er el ler får un de rstöd. 376 32 — 14 3 1 3,021 10 0 30:de * hafva ko stf. 336 dagar 7 2: dre Fattigkassan har en skuld af 262 R:dr 32 sk. Uttaxerad fatAntal fattighjon. Stadens eller tigskatt på stad eller på oförBarn unSocknens Namn. p~ Mankön. Qvinkön. Aldre personer. der 13 år. Summa. B:oR:dr sk. r. Mankön. Qvinkön. B. R. sk. r. Fattigkassa. Uttaxerad fatAntal fattighjon. l g tigskatt på stad eller på oförBarn unSocknens Namn. l sT Mankön. Qvinkön. Aldre der 13 år. Summa I B:oR:dr sk. r. ner. Mankön. Qvi iikön.
Antalet af pensioner inom de olika klasserna är för närvarande bestämdt sålunda: i första klassen: 100 pensioner, hvardera å Etthundrasextio Riksdaler Riksmynt; i andra klassen: 100 pensioner, hvardera å Etthundratjugu Riksdaler Riksmynt; i tredje klassen: 100 pensioner, hvardera å Etthundra Riksdaler Riksmynt; i fjerde klassen: 600 pensioner, hvardera å Sextio Riksdaler Riksmynt; skolande dock pensionsrummens antal inom de fyra klasserna framdeles i samma förhållande ökas, i den mån fondens tillgångar sådant medgifva. Om vilkoren för pensions erhållande. § 5. Till att erhålla pension berättigar i allmänhet: a) att hafva uppnått femtiofera års ålder; 6 Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition A’.-v> 113. b) att hafva tjugufem år varit å Svenskt sjömanshus inskrifven och, utan att hafva gjort sig skyldig till rymmngsbrott, tillbragt denna tid hufvudsakligen i tjenstgöring under utrikes sjöfart med Svenskt handelsfartyg eller såsom förhyrd å Svenskt örlogsfartyg; och c) att ega behörigen vitsordad god frejd. S 6- På Direktionens särskilda ompröfning må bero, huruvida den, som rymt men åter inställt sig och derefter pålitligt tjenat minst femton år och så länge att hans tjenstetid derigenom tillsammans utgör tretio år, må, derest öfriga i § 5 föreskrifna vilkor blifvit uppfyllda, tillgodonjuta pensionsrätt. § 7. Aro de pensionssökande liera, än som med inrättningens tillgångar kunna pensioneras; ege den till pension företräde, hvilken först blifvit dertill berättigad. Hafva två eller flere samtidigt blifvit pensionsberättigade, och finnas ej pensionsrum för alla, afgöres genom lottning, hvem eller hvilka skola pension undfå. 4 Artikeln. Om aätt«t huru pension skall sökas, oell om pensionernas utbetalning;. § 8.
Jag kan således visserligen icke nu tillstyrka något af dessa förslag, hvilka alla synas mig hafva det gemensamma felet, alt uppoffra den conservativa, medlande principen, hvarigenom nödvändigt måste hända, alt de två öfriga elementer, hvilka tillhöra den constilutionella monarkien, nemi. det monarkiska och det democratiska, måste komma i strid med hvarandra, hvilket åter, enligt verldshistoriens erfarenhet, icke kan leda till annat än lill envälde eller till anarki. Huruledes man medelst en återremiss kan vinna något, lemnarjag derhän. Utan att bestrida möjligheten ali sammanjemka de olika besluten, fruktar jag alt resultatet likväl torde blifva ungefär detsamma som man i Spanien kallar för en Olla polrida, som göres på det sätt, att det Spanska hushållet samlar all öfverblifven mat under hela veckan, kött, fisk, kål m. m. och kastar alltsammans i en kastrull för alt deraf om Söndagen göra ett potpourri. Om Utsk. nu skall göra ett helt af alla dessa heterogena ämnen, så kan det ieke blifva annat än en sådan Olla potrida. som möjligen kan smaka det Spanska folket, men som troligen icke skulle blifva i Svenska folkets smak. Föröfrigt skall jag icke opponera mig emot återreinissen, hvarigenom man åtminstone är af med alltsammans så länge. Jag skulle likväl dervid vilja fästa det villkor, att man icke gör något tilllägg, och aldraminst det af Gr. Frölich föreslagna. Gr. Frölich har nemi. yrkat, alt R. o. Ad. skulle frångå principen af ståndsval för att öfvergå till allmänna val. Grefven har i detta afseende gått längre än något Stånd; ty icke något Stånd har erkänt allmänna valprincipen. Borgareoch BondeShn hafva antagit samfällda val, och Grefven har sjelf i sitt yttrande ådagalagt olikheten emellan allmänna val och samfällda val. De allmänna finnas icke antagna i något Europeiskt land, ulan endast i Nordamerica och i några republiker i Södra America.
Emot den förefl .gne inskränkningen wid salu af egen uHwcrkiiing af bränwin, och rörande de i wisa fall projeceerade böter, anhällcr jag ödmjukast, art fä göra nägr». munättmngar. i:o Dek synes strida emot rätta begreppet as fri bränning och salu, art förbjuda försäljningen a andra ställen, än kkogar, i mindre partie, än halft stop. Nytian deraf lärer ock ej öswerwaga de deras följande olägenheicr. Defla bestä deri, dels, att ösweMädel ser - Den 4 December. 247 ser swavligen kunna förekommas och controlleras, dels, att om ock säljaren sjelf söker iagttaga föreskriften, sä eluderas ven ända ganska lätt af köparen, som icke finner det wara brott, att urdela vet köpta halsstopet bränwin i samma rum, han det köpt, sä wäl som i nästa stuga derintill, och dä förbrytelsens art ej strider mo.k moralitetens fordringar, sä kunna lagar, hwilkas efterlefnad ej är att supponera, medföra föragl för andra lagar, hwiikas åtlydnad är af yttersta wigt. 2'o Af enahanda beskaffenhet är förbudet, som angar försäljning wiö marknader, och i städerne af det bränwin, som frän Landel ditföreö. En omättelig förtäring deraf, äterhalsis mer, om en hivar försäljare, äger att sälja i minut med lika frihet som i parrie, än om minutsringen blott skaff ske pä krogar och marqnetenteri eller näringsställen. In större samling af Folk. desto siere ,anledningar och upmuntrin» gar till förtäring.
Det är ej vådligt, att bifalla Utlåtandet, emedan blott det, som kan blifva Dana-arf, skulle af Församlingen få 284 Den i3 Julii e. m. uppbäras. Enskildt har jag af Domaren fått veta, att utom de iooo R:dr, sorn Testamentet innehåller, skall äfven det möjligen blifvande, öfverskottet tillfalla fosterbarnen, och i sådan händelse förfaller ali Församlingens rätt. Jag tillstyrker således bifall å Utlåtandet. Friherre Palmstjerna: Jag är fullkomligt förekommen af Friherre Cederström, och vill blott upplysningsvis tillägga, att Kongl. Maj:t befallt sin JustitiaeCanzler, att bevaka Rättegången, och att Kongl. Maj:t i sin Nådiga Proposition blott föreslagit, att det som kunde befinnas vara Dana Arf3 skulle lemnäs till Församlingen. Utskottet bar ej kunnat ingå i betraktande af hvad som är barnens rätt, eller icke, emedan sådant icke tillkommer Utskottet, så mycket mer som Rättegång derom nu är för handen; men om Ridderskapet och Adeln skulle täckas bifalla Utskottets Utlåtande, så är Barnens rätt ej förnärmad, emedan det endast är frågan om att disponera hvad som möjligen kan såsom Dana-arf komma att Kongl. Maj:t och Kronan tillfalla. Jag anhåller om bifall å Utlåtandet. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades Nej Den i3 Ju lii e. m. 285 Hvarefter Hans Excellence gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets nämnde Utlåtande, hvilken proposition med Ja besvarades. Föredrogos ånyo och gillades följande StatsUtskottets den 23 sistlidne Juna afgifne, och den g dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 186. Angående ersättning till Assessoren Hellberg för liden förlust å en contraherad leverans af ArtilleriHästar.
Ronde' ståndet väckta och till Stats-utskottet remitterade följande motioner, nemligen: l:o af Peter Jönsson från Jönköpings län, som föreslagit, att, till lindring i rustoch roterings-bördan, beklädnads-bidraget måtte flyttas från jordbruket och ett tillräckligt belopp i stället af allmänna medel dertill anslås; 2:o af Lars Wenander från Götheborgs och Robus län, som, jemte en framställning af de om båtsmans-roteringen i nämnda län gällande stadganden från och med 1685 års kontrakt till närvarande tid, om de skyldigheter båtsmans-rotehållarne, enligt samma kontrakt, ursprungligen varit pligtige att utgöra, samt den tillökning, som i sednare tider derutinnan tillkommit, påyrkat, att alla efter 1685 års kontrakt tillkomne föreskrifter i afseende å båtsmanshållets i Bohuslän utgörande måtte till all kraft och verkan upphäfvas, och nämnde kontrakt framdeles lända lill efterrättelse; samt 6 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 12. 3:o af Guslaf Bernhard Appelqvist, Arnold Svensson, Eric Månsson och Ola Persson frun Blekinge län, sorn föreslagit, bland annat, att kronan måtte öfvertaga hela båtsmanshållet i denna provins, emot en kontant ersättning derför af rotarne. Derjemte har till Utskotten blifvit allemnadt ofvanberörda af utsedde kommit terade afgifna underdåniga utlåtande i ämnet med bifogade kalkyler. Innan Utskotten gå att meddela sitt utlåtande i detta ämne, få Utskotten fästa uppmärksamheten vid några omständigheter, som vid frågans afgörande böra lagas i betraktande. Det företer sig nemligen en stor olikhet uti de grunder, hvarefter inom olika län båtsmans-beklädnaden utgöres.
Betänkligt måste det i alla fall anses att ställa Rikets Ständers Bank, med dess ömtåliga ansvarighet för det metalliska myntvärdet af dess sedlar, i något sådant samband med enskilde låne-anstalter, att de senares möjliga misshushållning och fall kunde störa den förras credit. Jag afstyrker sålunda i allo Olaus Erikssons förslag. Förslaget om åläggande för enskilde Banker att hålla'invexlingscontor, dels i Stockholm och Götheborg, dels i alla Rikets Residens-städer: ett förslag, hvari tre af förbemälde motionärer instämt. Emot detta förslag förekommer det hufvudsakliga hinder, att, då Bank-bolagen för sine utgifne credit-sedlar äro att anse såsom gäldenärer till innehafvarne, så kunna de hvarken ulan orättvisa förpligtas att inlösa sina förbindelser mer än på ett ställe, ej eller skulle spridandet af Bankernes capital eller cassa-behållning af Riksbanks-sedlar på flere serskilde båll kunna medföra annan verkan, än att Jätta möjligheten att komma äfven de solidaste Banker på fall och sålunda störa allmänna rörelsens lugna gång. Dessa Bankers enskilda fördel att sprida sine sedlar åt aflägse orter föranleder dem otvunget att inrätta dylika vexlings-contor, så vidt sådant är med säkerheten af deras rörelse möjligt. Frivillig invexling’uppstår således otvifvelaktigt, i den mon Bankernes antal och rörelse vidgar sig. Jag afstyrker alltså nämnde förslagtill tvungen invexling, såsom oförenligt med rättvisa och med naturen af ali Bankrörelse, och Ej) Slutligen hafva Utskotten att utlåta sig öfver förslaget att tillåta Krono-utskyldernas betalbarhet i de enskilde Bankernes credit-sedlar, ett förslag, hvartåt fyra bland motionärerne syftat. Såvida systemet af enskilde Banker förmår ytterligare utveckla sig Eili till R. St, Prot. 1840 och i84>> 4 Sami. 2 A}d. 33 Haft. 2 c Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande, N:o if\3. och vinna förtroende, synes denna fråga förtjena att framdeles komma i betraktande. Beloppet af Krono-utskylderne från hvarje
Hade min motion varit af den beskaffenhet, att jag hade önskat, detR. o. Ad. vilie inbjuda MedStånden att förena sig med dem uti det af mig framstäldta önskningsmål, eller hade det varit en fråga, som rört detta Stånd ensamt, och således bort remitteras till Ridd.Utsk., hade detta skäl kunnat varit gällande. Af anförda skäl har jag ej kunnat finna, att man grundlagsenligt förfarit, hvarken då man vägrat mig remiss, ej heller då man nu äfven vägrat mig communication med MedStånden; jag har derföre mot båda dessa beslut härmed nedlagt min protest. Slutligen att den af mig i min motion framställda önskan vore en åtgärd, som kunde af R. St., om de så behagade, vidtagas, det ger 60 $:o Riksd.Ordn. vid handen. Att min motion, i stöd af denna §, äfven i sitt första skick ej var olaglig, derom skall jag alltid vara öfvertygad. Jag hade motionerat en und. begäran af Ständerna , alt en högsta maktens dom genom nåd måtte upphäfvas; — jag har aldrig motionerat, att Ständerne skulle pröfva denna dom och upphäfva den sjelfve. Att amnesti-adresser för politiska fångar äfven blifvit föreslagna andra nationers Ständer, derpå finna vi exempel i den för kort tid sedan of Leader i Engelska parlamentet väckta motion om en amnesti-adress för de till deportation dömde s. k. Kartisterna. Jag anhåller, att detta milt dictamen till prot. måtte i grundlagsenlig väg blifva MedStånden meddeJadt, ej derföre, att jag inom dem hoppas vinna några sym-i patier, utan för att för dem af dess ledamöter, hvilka kanske i likhet med mig kunde anse, att anhålla om amnesti för Crusenstolpe vore det enda lagliga sätt, hvarpå, i detta fall, Svenska folkets representanter kunde visa Regeringar och folk, att de älskade se sina lagar och sitt constitutionella statsskick respeeterade, ådagalägga, att jag gjort allt för denna sak, hvad jag, på det sätt jag fått åtnjuta lagar, har kunnat. Jag gör det, för att visa dem, hvilka, D e u i April.
Borgare-Ständet: att wal till Riksdagsmän för Städernes Borgerskap skola wcrkställas inför Magistraterne, äfwensom att det mä äligga dem att meddela ntlätanden öfwer de wid walförrättningar uppkomna twiftiga frägor. 8 12. Borgare-Ständet: att Ridderskapets och Adelns Representation, fäsom »varande af en Constitutionel art, ef mätte skottet iakttagit den yrkade ordförändringen. Denna fräga, säsom efter Utskottets tanka innefattande en förändring i Regerings-Fvrmens 14 H och ef i föreskrifwen ordning wäckt, har Utskottet ansett sig ef kunna till öfwerläggning upptaga. 8- ii I enlighet med de för Bonde-Ständet under Riksdagen 1789 utfärdade Nädige Privilegier, tillstyrker Utskottet det föreslagne tillägget. Äro den förra iakttagen genom förändringen af 14 Z och den sednare tillräckligen förklarad genom 19 H:s inuehäll. 8 12. Som Riddarhus-Ordningen ef kan författas annorlunda än i fullkomlig öfwercnsstämmelse med Niksdags-Ordniugen, der 244 Expeditioner til! Riks-Ständen. ensamt bero afRiddarhusOrdningen, utan i Riksdags-Ordniugcn upptagas och utredas. 8 13. I anledning af flere gjorde anmärkningar, rörande antalet af PrcsteStändets Riksdags-fullmägtige, 8 H Ridderskapet och Adelli: att wal till Riksdagsman af sädane som ej äro borgare skulle lända till upplysningens förökande inom Standell Preste-Ständet: om rättighet för Städerne i allmänhet att lika med Hnfwudstaden malja Magistrats-personer, emedan Riksvagsärenderne fordra en noggrann urskillning.
Exporten är störst till Stockholm, särdeles från Kungsörs fögderi, dernäst till Westerås, från Westerås fögderi, samt till Skinnskatteberg, Ströms holm, Köping, Arboga och Norberg, särdeles från Kungsörs fögderi. Af varor, uppskattade i kannor, hufvudsakligen således mjölk, importeras från landet till Westerås stad 320,000 kannor, synnerligast från Westerås fögderi, men äfven ifrån närmaste socknar inom Strömsholms och Wäsby fögderier; till Sala 11,600, till Köping 21,650 och till Arboga 2,723 kannor, naturligtvis från närmaste grannskap, till Upsala från Salbergs fögderi 5,100 kannor, och till Enköping från Wäsby fögderi 4,000 kannor. Härvid måste anmärkas, att en stor del af exporten sjöledes icke är uppgifven, samt att sålunda, utom allt detta, en ganska stor trafik och export, i synnerhet på Stockholm öfver Mälaren, sommartiden äger rum, såväl af lefvande djur som smör, ost, kött och mjölk.» Af detta Hushållnings-Sällskapets yttrande visar sig tydligen, att ladugården lemnar öfverskott utöfver ortens egen förbrukning. Priserna å kreatur och ladugårdsprodukter äro upptagna till de i följande tabell Litt. F. utförda Tab. Litt. belopp enligt de årliga markegångstaxorna. Dessa priser kunna snarare anses något för låga, än för höga. 1 fråga om djurracernas tillstånd och förbättring är att anmäla följande: beträffande först hästafveln Tab. Litt. får upplysas, att vid Strömsholms Stuteri som vid 1856 års slut hade 189 hästar, nemligen 44 hingstar och 59 ston från 1 till och med 4 års ålder, samt 41 hingstar och 44 ston öfver 4 år, var antalet af hästar vid slutet af hvarje år det i tabellen Litt. G. å följande sida uppgifna. Tab. Litt. F. Markegång spriser ä ladugårdsalster. Smör. LS. Torrt fläsk. Torrt kött. LtE. Talg. Oxe. st. Ko. st. Fär. St. Lamm. st.
Landtboarne färdas till staden och köpa der, och snart endast der sitt bränvin. Det ökar försäljningsafgiften i städerna. Ju mera förderfvet utsprides från städerna till landsbygden, desto större inkomster deraf hafva städerna och desto mindre landsbygdsförsamlingarne. Detta är icke rätt och billigt, hvarföre jag vågar vördsamt föreslå en sådan förändring uti 24 § 2:dra momentet, som här blifvit yrkad. Stockholm den 15 November 1865. O. A. Sandberg. N:o 69* Af Doktor Ternström! Om årlig pension ål framlidne Prosten och Kommendören m. m. Chr. G. Berlins enka. Att någon gäng undantagsvis af Statens tillgångar tilldela pension äfven åt en välförtjent prestmans enka, som deraf är i behof, må icke anses hvarken såsom en misshushållning med allmänna medel, helst dylika pensioner vanligen begäras och beviljade, utgå i små belopp, ej heller såsom något i sig sjelf förkastligt, enär det innebär en Rikets Höglofliga Ständer värdig välgörenhet. En anspråkslös och ödmjuk ansökning derom har ock oftast rönt 158 Motioner i Preste-Ståndel 1865. N:o 69. en önskad framgång. Det är i hopp om en lika lycklig påföljd jag fördristar mig att hos Rikets Ständer vördsamligen inlägga ett varmt förord för aflidne Prostens i Balkåkra af Lunds stift, Kommendören af Kongl. Wasa-orden och ledamoten af Kongl. Nordstjerne-orden Magister Chr. G. Berlins efterlemnade enka. Prosten Berlin afgick med döden under loppet af sistlidne riksdag. Huru boet stod vid hans frånfälle, visar bilagda utdrag af Ljunits häradsrätts protokoll den 31 Augusti 1863. Att all hans efterlemnade egendom måste afstås till förnöjande af hans borgenärer, utan att dock alla skulderna kunde dermed tillfullo godtgöras, väckte i sin tid icke ringa uppseende.
Ej må Rätten i pröfning af boupptecknings beskaffenhet ingå, utan att klander derå göres af sterbhusdelägare eller annan rättsägande i boet. 17 §. Ar bouppteckning ej hållen inom tid, som i 2 eller 3 § sägs, och finnes den, som boet i vård häfver, dertill vållande; vare han skyldig att gälda den skada, som af försummelsen kom. 18 §. Finner Rätten, att i något bo uppteckning fördröjes; foge då anstalt, att boet uppteeknadt varder. Dröja sterbhusdelegare att bouppteckning, inom rätt tid sedan den förättad var, ingifva; hålle Rätten dem ock dertill. 19 §. Egendom, som ostridigt hörer annan till, så ock allmänna verks eller enskilda personers handlingar skola från boet, emot bevis, utlemnas till den, som äger att sådant fordra. 20 §. Förfares egendom eller tager skada, genom vållande eller försummelse af den, å hvilken boets vård ligger; gälde denne allt åter.»
S. DAf inkommet och nu uppläst protokoll, hållet denna dag hos Ståndets elektorer, inhemtades, att till ytterligare suppbanler i Stats-Utskottet blifvit utsedde Kongl. Hofpredikanten Wensioe och Kontrakts-prosten Malmstedt, hvilka Suppleanter må ega att vid de tillfällen, då någon ordinarie Ulskotts-ledamot eller förut vald Suppleant är af förfall hindrad att i nämnde Utskott, sig inställa, derstädes efter behof och uppå anmälan af Ståndets första ledamot af Utskottet tjenstgöra: och skulle Utskottet härom, i vanlig ordning, underrättas. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stais-Utskottets Utlåtande, N:o o, i fråga om anslag för år 1854 till gevärs-fabrikationen. S. D. Föredrogs och bifölls Banko-Utskottets Memorial, N:o i, med hemställan att få använda arfvoden lill två Notarier och två Kanslister. S. D. Remitterades till det af Rikets Ständer beslutade Särskildta Utskott, för behandling af frågor rörande bränvin» tillverkning och försäljning: t:o Ett af Doktor Nordlander, med anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående grunderna för rättigheten att tillverka bräuvin samt beskattningen derför, till protokollet den 14 dennes afgifvet anförande; och 2:o En af Kontrakts-prosten Wåhlander väckt motion, om Indragning af alla krogar på landet och inskränkning af hränvins försäljning i minut till gästgifvaregårdar samt till spisqvarter vid måltider.