Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på ärendets formella behandling har så väl hos Ridderskapet och Adeln som Presteståndet blifvit anmärkt, dels att räntegifvare och räntetagare, hvilkas rätt onekligen vore af frågans utgång beroende, icke blifvit öfver komiterades förslag hörde, ett förhållande, desto mera oförväntadt, som Rikets sednast församlade Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 24 Maj 1845, anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes låta alla räntegifvare länseller distriktvis höras, huruvida de önskade att framgent bibehålla sin nu egande optionsrätt eller huruvida de åstun dade att för framtiden ovilkorligt erlägga räntor och kronotionde i kontant, dels ock att så beskaffade upplysningar i ämnet, som uti 10 § Regeringsformen afses, icke blifvit före ärendets slutliga handläggning hos Kongl. Maj:t från vederbörande embetsmyndigheter infordrade och afgifna. Inom Presteståndet har, med anledning häraf, blifvit yrkadt, att Rikets Ständer mätte, jemte erkännande af komiterades nogsamt ådagalagde förtjenst samt frågans stora vigt, i underdånighet begära, det täcktes Kongl. Maj-.t låta öfver komiterades förslag höra så väl de skattskyldige i allmänhet som vederbörande embetsverk, hvarefter Rikets Ständer blefve i tillfälle att med klarare insigt fatta sitt beslut. I anledning af hvad sålunda blifvit erinradt och yrkadt får Utskottet anföra, att, enligt hvad uti komiterades betänkande jemväl förmäles, vederbörande embetsverk redan tillförene vid flerfaldiga tillfällen afgifvit yttranden rörande de ämnen, som utgjort föremål för komiterades behandling, i hvilket afseende må nämnas Kammar-kollegii utlåtande af den 8 Dec. 1828 med förslag till räntepersedlarnes förändring till färre antal; Krigsoch Kommar-kollegiernes utlåtanden af den 11
Härvid hade dock uppmärksamheten jemväl blifvit fästad å några i sednare lider märkbara sprickor i murarne uti den vestra flygeln af samma hus; hvadan och då den nuvarande indelningen af de i begge flyglarne befintliga rum vid flera tillfällen öfv.erklagats såsom mindre ändamålsenlig, fullmäktige ansett de förestående byggnadsoch reparationsarbetena böra; utföras efter en mera omfattande plan, . så att derigenom kunde åstadkomStats-Vtskotlels Memorial, N:o 2i7. 3 mas fullkomligen rymliga och lämpliga lokaler för både Riksstånden och Utskotten samt ett för deni gemensamt aikif; för hvilket ändamål flyglarne alltså syntes köra medelst påbyggnad uppföras lill samma böjd som hufvudbyggnaden. I afseende på vei kslälligheten af de byggnads-, reparationsoch inred nings-ar bet en, som för nyssberörda ändamåls vinnande erfordrades, bade fullmäktige, efter härom gjord begäran, genom Öfver-intendentsembetet, erhållit ett af hof-arkitekten J.
Den 12 December 1862, eller samma dag, som den nådiga remissen hit ankom, öfverlemnades af de dermed följande särskilda hufvudboks-förslagen det för Förvaltningen till dess Kammar-kontors utlåtande, samt de för stationerna till respektive Stationsbetälhafvare, med föreskrift att, efter vederbörandes hörande, så fort sig göra läte, afgifva och hit insända till Eders Kongl. Majit ställda underdåniga utlåtanden i ämnet. Den 31 Mars 1863 afgafs af Befälhafvaren vid Flottans härvarande station infordradt yttrande, hvilket den 7 påföljde April remitterades till Kammar-kontoret. Den 13 September innevarande år aflät Förvaltningen till Befälhafvande Amiralen vid Karlskrona station påminnelser om det från honom infordrade yttrandets snara afgifvande, hvilket derefter den 10 sistlidne Oktober hit inkom och blifvit remitteradt till Kammar-kontoret; och har, sedan således vederbörande vid Flottans stationer blifvit hörde, i och för slutliga beredandet af detta vigtiga och vidtomfattande ärende, Kontors-chefen särskildt begärt och erhållit 2:ne månaders tjenstledighet. Förvaltningen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majits C. B. LILLIEHÖÖK. P. O. BACKSTRÖM. Referent. J. B. KLEMAN. underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåten C. S. ANNERSTEDT C. A. SUNDIN. C. E. Holm. Stockholm den 31 December 1864. — 315 — Befälhafvande Amiralens i Karlskrona underdånig!! utlåtande, i anledning af 2:ne utaf Rikets Ständers Revisorer år 1864 gjorda anmärkningar. Underdånigst utlåtande. Ofver de anmärkningar, som Rikets Ständers Revisorer funnit skäl att göra vid granskningen af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1862 och särskildt beträffande Flottans stations i Karlskrona räkenskaper, för Befälhafvande
Men beträffande deremot Landtmannens inkomst utaf Fär-Afweln och i synnerhet af Ullen:-,sä är dermed ett, i flera afseende», särskildt förhällande; emedan, chu'u angelägen denne rudimaterjen werkcligcn är för Swcnsse Klädes « fabrikerne, och ehuru otillräck lig ben Jnlänbsse Ullproduclen för det närwarande beffnneS, Rikets Inbyggare i allmänhet likiväl icke funnit räkning wid de priser, hwarföre Utländsse Ullen kunnat erhällas; och hwaras följden blifwit att mycket utdfwer hälften, om icke Abclar, af Swenssa Klädes - fab iquerncS Ull - behof, mäste ifrän Utrikes orter införssrjfwas, samt att, wid Rikets icke längt tillbaka inträffade behof af kläde för Armöcir, bristande Ullförräd i Riket och dä i wägen liggande hinder Den 12 October. 4115 för Utländsk Ulls införsel, satte Svenske Fabriks - Jdkarcn utur tillfälle, att ästadkomma det nämnde klä» bes - brhofwet, och gjorde det till en obchagclig nödvändighet, att med Utländsk tillverkning kläda Svenska Armeen. Förr än det af älder sä kallade Klädmakeriet blcf anscdt för en wärkclig. magtpäliggande Fabriksflögd, var Svenska Klädes - Fabriks tillverkningen ringa och Utländske tillför sten fyllde bristen öfverflödigt: betta sörhällande oagtadt, voro, säsom mig är vordet sagdt, Svenska Ullförrädcrne icke tillräckclige för Svenska Klädes - tillwärkningcn, af orsak att, dä. Utländske Ullpriserncs läghet wärkade afsättningcn deraf framför den inhcmskc, Svenska Jordbrukaten förty icke fann räkning vid, att j mohn af werkelige Ullbchof, vet öka dctz Färafwel.
I anledning af hwad således förekommit, samt med iakttagande af de grunder Hemliga U skottets Betänkande mnehäller, forn Rosens Ständer redan antagit och gcdkant, til följe hwarm alle de, som icke aga hwad som kan upgä til 50 Rdtrs warde och icke äro innehafware af jord eller annan fastighet, isrän erläggande as det atagna sammanskottet äro befriade; har Hemliga Ut,kottet änsett följande sä wal i afseende pä sammanfattningen af de Upstattnings - Lommitteer, hwilka uti hwarje Landsort för Stader och Land blifwa oundgängeliga, som hwad dcsia Lommirteer böra iakttaga, med det mera, som eli nödig ordning fordrar och lil werkstalligheten hörer, kunna stadgas och förestrifwas. §. 1. Hvarje Upfkattnings - Lomrnittes bör besia af Ätta Ledarnöter, dertil walde och kallade mm tets fyra Ständ, och Medes twanne af RidderDa pet och Aoetn, twänne af P este' Sländet, twänns af Borgare'S.andet och twanne af Bonde-Siandet, hwilke alle böra bofaste wa»'a och af den egenskap i öfrigt, al de kunna til Riksdagsmän rväljas. §. 2. Nidde-ffapet och Adeln, som öesutue arv, utss sina Ledamöter pä det sätt, at Konungens BefallNingsMwa. 'de til en witz dag sammankallar alla säoana cn Rädderstapet ch A-eln, som i hwarje Län boende äro, at antingen Hellme jig i'sinna eller genom Fylrnägtiga, eller ock genom ^rifteliga utlåtande walla de Ledamöter, hwilke komma at sicka u i de efter landsortens elika beskaffenhet nödiga blinv rnde flera eller färre U stattnir-g s - Lonarnirtösr, däde i Städer och pä Landet.
Den soni till Secreterare antages, äger tillstånd att äfven innehafva sådan publique tjenst inom Stockholm, som icke bland förtroende sysslor räknas, eller så upptager hans tid, att Riddarhusets angelägenheter deraf kunna lida, emot förbindelse, att inom en månad före den tid då Lagtima Riksdag infaller, och inom fjorton dagar efter kungörandet af kallelsen till Urtima Riksdag, inför RiddarhusDirectionen visa, att han, under hela den förestående Riksdagen erhållit behörig permission ifrån den publique tjenstbefattning han innehafver; uraktlåter han denna permission söka, åge Directionen att affordra honom hans afskedsansökning och derefter förklara sysslan ledig. D# öfrige Riddarhuset* si ordinarie sorn extra ordinarie Tjenstemän får Di ■ xectiooen efter gödtfinnan - 9en ig Julii e. m,x 37* de antaga och de förre genom Protocollsutdrag i syss: lorné stadfästa, hvarvid endast iagttages, att så val Rid» darhusSecreteraren som alla öfrige ordinarie och extra ordinarie Tjenstemän böra vara af Adelig börd eller ock äldite Sonen af en sedan 1809 Adlad ätt och kunna förete sådane Academiske vittnesbörd, som fordras till inträde i Rikets HofRäfter och Collegier, hvarjemte Riddarhus-Kamtnereraren bör anskaffa antagelig borgen för uppbörden. Visar någon Riddarhusets Tjensteman vårdslöshet eller försummelse i sin tjenst, varde han derföre af Directionen varnad, skulle rättelse derigenom -ej[ vinnas, må den felagtige af Directionen suspenderas från tjenstcn på högst trenne må-' nader med förlust af motsvarande lön; men derest detta ej eller skulle hjelpa, äger Directionen, att suspendera den felagtige från tjenst och lön till nästa Riksdag; ankommande då på Ridderskapets och Adelns pröfning, huru - 5?6 tyen j() Julii e, w. vida han må vidare i sysslan varda bibehållen eller icke. »4 §• Om någon af Riddarhusets Svarar mot 14 Tjenstemän, efter en tjen§.
Alik. till Exp.-Utsk. den 13 Dee. 1865, kl. 2 e. m Betänkande, i anledning af vackla motioner om ändring i gäl lande föreskrifter angående uppbörden af Kronans räntor och tiden för densamma. I detta ämne hafva motioner blifvit väckta inom llederv. Bonde-Ståndet af G. Bjerkander frän Skaraborgs län oell Gustaf Jonsson från Calmar län, hvilka bägge sökt utveckla fördelarne deraf, att kronouppbörden blefve fördelad i två terminer. Bägge motionärerne hafva beropat sig å det förhållande, att under vintertiden, då uppbördsstämmorna hållas, är kommunikationen med utlandet stängd, till följd hvaraf icke allenast priset på de skattskyldiges förnämsta och reelaste vara, spanmålen, vanligen vore nedtryckt, utan äfven utvägen slängd att i landet indraga de utländska kapital, som hehöldes vid en tidpunkt, då, lill skatternas betalande, landets egen penningetillgång vore dragen ur den allmänna rörelsen och nedlagd i landtränteriernas eller Statskontorets kassakistor. I fråga åter om den lämpligaste tiden för kronouppbörden skilja sig motionärerne i så måtto, att Bjerkander föreslagit, det mätte nämnda uppbörd ,hädanefter fördelas i två terminer, hvaraf den ena i Februari månad och den andra i Juni, med iakttagande att de vanliga debetsedlarne komma allmänheten tillhanda en månad före första uppbörden, då hälften af den debiterade summan erlägges, och andra hälften vid den sista uppbördsstämman,; hvaremot Gustal Jonsson ansett uppbördsstämmor böra „förrättas tvänne gånger om året, nemligen den första emellan den 15 September och 1 November för bevillningen och alla personel;! utskylder af hvad beskaffenhet de vara må, samt den andra i Maj månad för alla af jorden utgående skatter, som bero på markegång., Såsom följd al detta sednare förslag behöfde föBih. till B. St.
I fall R. o. Ad., såsom äfven jag önskar, bifaller Frih. Tersmedens anhållan, så tager jag mig friheten hemställa om icke Serskildta Utsk:s Mern., som innehåller svar på återremiss i fråga om brävinsförsäljningslagen, måtte få upföras såsom första målet på föredragnings-listan nästk.plenum. Detta mål har, såsom vi veta, inflytande på riksdagens slut, emedan denna fråga naturligtvis måste afgöras, innan riksdagen slutas, hvarföre jag anser lämpligt att detta mål föredrages företrädesvis framför de andra, som stå på föredragnings-listan, hvarom jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. Uppå härefter framstäld propos. biföll R. o. Ad. att, såsom Frih. Tersmeden hemstält, StatsUtsk:s på dagens föredragningslista såsom 2:ne gånger bordlagde uptagne Utlåt:n N:is 302 och 303, icke skulle företagas till pröfning före nästa plenum; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då Särskilda Utsk:ts Utlåt. N:o 20, ang:de vilkoren för bränvinsförsäljningen, endast var en gäng bordlagdt, R. o. Ad. torde finna lämpligt att icke om tiden för dess afgörande fatta beslut innan det visade sig om det vid nästa föredragning blefve ånyo bordlagdt. Ropades Ja. Uplästes ett af Hr Cederschiöld, Rob. Theophron, inleranadt sålydande Mern.: Sedan R. o. Ad:s Hrr Elektorer behagat utse mig till Ledamot af LagUtsk., får jag härmedelst vördsamt anmäla, att jag af i Den 2 Oktober. min tjenst såsom ledamot af K. Fångvårds-Styrelsen är förhin-_ drad att nämnde förtroende emottaga.
Ej mindre i Förordningens följande §§:r, än ock i Legostadgan förekomme hvarjehanda närmare föreskrifter om hvad som för sådant ändamål borde iakttagas i afseende å inflyttningen från andra församlingar och kontrollen öfver uppvisandet af derifrån medförda prestbetyg, hvarförutom, beträffande anteckningarne i husförhörslängden angående lödda, döda och bortflyttade bestämda sladganden funnes i lag och författningar gifna. I fråga deremot om alla andra förändringar i afseende på församlingens i den förra mantalslängden upptagna personal, funnes särskilda föreskrifter huru de härför nödiga upplysningar skulle komma husförhörslängden till godo i den nu ifrågavarande Förordningen hvarken meddelade eller åberopade. Saknaden af närmare bestämmelser derutinnan vore emellertid en brist, som borde afhjelpas, då behöriga anteckningar i husförhörslängden angående de förändringar, som genom de vid höstliden särdeles bland den tjenande klassen skeende flyttningarne inom församlingen inträffat, i motionärens tanke ansåges af ej mindre vigt, än anteckningarne af inoch utflyttade, och sammanfölle i viss mån äfven dermed, då-en församling vore delad på två eller flera län. Det syntes derföre både önskligt och behöflig!, alt i förordningen om mantalsoch skaltskrifningarnes förrättande iuloges någon bestämmelse härom. Inom större och foikrikare församlingar hunne husförhören ej afslutas före mantalsskrifningen, och derföre förrättades dessförinnan flerestädes, i början af November månad, då tjenstehjonsllyttningen skall, enligt lag, vara på landet alslulad, Bih. till B. St.
Vid närmare jemförelse mellan detta förslag och de ofvanomförmälda, finner en hvar lätt, att påföljden uti ifrågavarande förslag är, för den som deraf drabbas, svårare, än påföljden skolat blifva enligt l:o) Lag-komitéeus förslag, af åren 1832 och 1833, enär i Komitéens icke uttryckligen blifvit utsatt, att vanfrejd åtföljde förlust af medborgerligt förtroende endast i det fall att denna ådömts för ali tid, men icke för viss tid: och 2:o) Lag-beredningens samt 1845 och 1848 års Lag-Utskotts, 1845 års Ständers, äfvensom Kongl. Maj:ts åren 1844 och 1847 framställda förslag, enär dessa icke innehöllo någon föreskrift om vanfrejd, eller afsågo att påtrycka brottslingen någon stämpel derom, och såmedelst utstöta honom från de s. k. välfrcjdades antal, betaga honom hoppet om möjligheten att återvinna medborgerlig aktning och förtroende, såmedelst göra honom fiendtlig mot samhället och fresta honom att fortsätta brottets bana. Herr Expeditious-Sekreteraren Richert, som fått del af det i Justitie-departementet utarbetade förslag, bar i en enskild promemoria härom yttrat följande: “Efter min öfvertygelse, vore det illa, mycket illa, om man nu skulle gå baklänges och återkomma till det sväfvande och obestämda talet om medborgerligt “förtroende, om vanfrejd, i motsats med god frejd, o. s. v. Man måste veta hvad “man vill och säga det rätt fram, hvarken mer eller mindre. Förlust af medborgerligt förtroende är ett straff, som blifvit härs och tvärs inflickadt i sednare “tiders lagstumpar, utan klart och tillräckligt besinnande af hvad det rätteligen bara och skall betyda. Det drabbade t. ex. den bekante Ola Månsson, för det “han, efter vanligt bruk, tagit kommissions-arfvode, såsom ledamot i en diskont“direktion.
Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. ansåg, på sätt Hr von Rosen yrkat, att stadgandet, att till och med -j,0 t <1 e 1 af hemmanets jordrymd får afsöndras, borde utgå. R.opades nej. Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. ansåg, på sätt Hr von Hohenhausen föreslagit, att orden en tiondedel af hemmanets jord rymd borde utbytas emot orden: en tiondedel af helt hemmans jord rymd. Ropades .äfven nej. R. o. Ad. beslöt derefter att de ifrågavarande orden en tiondedel af hemmanets jord rymd skulle qvarstå. Hr Palmcrantz: Jag tager mig friheten erinra, alt förslag är väckt derom, att i stället för till oell med ■jtjidel, det skulle heta: högst -j^del. Jag har ej hört någon propus, framställas derom. Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att R. o. Ad. beslutat det denna redactionsförändring borde blifva den sista af de till i §:n hörande, som komme att pröfvas, och att ännu en annan återstode alt afgöra. Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade antaga Hr von Hobenhausens förslag, att vid slutet of i mom. i i §:n borde tilläggas följande mening: k 1 y f v e s hemman, hvarå upplåtelse af jord redan skett, skall den upplåtna jorden beräknas på hvarje hemmansdel vid den skeende klyfning en. Ropades ja och nej. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga i mom. utan detta tillägg. Ropades äfven ja och nej. Hr Palmcrantz: Jag anhåller att af Hr von Hohenhausen blifva upplyst, om lians mening med det föreslagna tillägget är, att vid fråga om ny utbrytning hemmanets be snttenhet bör undersökas med eller utan beräkning af den del deraf, som derifrån förut kan vara afsöndrad.
Omslaget visar oss en val gjord vigiiett, återgifvande scener och föremål från det aflagsna Grönland, ' grtipperade kring midtelbilden, en ung grönländska, bärande sitt lilla barn i den på axlarne nedfalda hättan. Vänder man ett blad, så finner inan en tillegiian, bestående af de tre ordeii:: &gt;Til min husbond,. De äro ett. slags lösen till författarinnans personlighet, af hvilken boken knappast visar oss en skymt. Det är endast genom personlig brefvaxling som vi blifkit satta i tillfälle att har nedan nieddela hennes egna ord om sig sjelf. %Vi (min man och jag) äro s % nara införlifvade med det aflagsna Grönland som blott få andra. För egen del ar jag barnfödd der och således i stånd att meddela åtskilligt trovärdigt om de gamla eskimåernas efterkommande, de nutida grönIandarne. Mina föräldrar vor0 danska; min fader innehade befattning som koloni bestyr er^. Likt alla danska barn p % Grönland hemskickades jag vid nio %rs ålder för att uppfostras och få skolunderGrsnlandere af Signe Rink. Cammermeyer. Pris: 2 kr. b visning samt inhiimta andra kunskaper i fäderneslandet. Der gifte jag mig som helt ung med vetenskapsmannen, fil. doktor Kink,. hvilken förut under fyra år hade, på regeringens uppdrag, rest omkring i Grönland såsom naturforskare. Senare har han vid sidan af sina vetenskapliga arbeten bekladt de högsta embeten p8 det grönländska området, hvilket satt mig i stånd att förnya bekantskapeii med mina gamla vänner grönlandarne och umgk med dem på ett satt som endast de kunna, hvilka varit i tillfälle att lefva deras lif bRde som barn och vuxen,. Efter skiljsmessan från Grönland, verkade fru Rinks man ännu i åtskilliga år son? chef för den kgl. grönländska handeln i Kjnhenhavn. Men då deras enda barn, en dotter, för fyra år sedan gifte ng med en norrnian, flyttade fru Rink jemte sin man till Kristiania. Derifrån har hon nu skrifvit och utsandt sin lilla bok om rgrr~nlzndere~.
197 tiges completterande emellan Riksdagar, då icke en så stor, hastig eller allmän bortgång af Fullmägtige kan supponeras, som möjeligen vid ifrågavarande tillfälle. Jag medgifver, att den rättigheten att på Riksdagar öfverse Rikets tillstånd och öfverlägga om Rikets angelägenheter är en ibland de dyrbaraste, hvaraf Sveriges innebyggare äro i besittning; och jag anser den äfven högst angelägen att förvaras, men egenteligen endast collective till hela Menigheten af Rikets innevånare, och icke just för någon viss Person eller för mig enskilt; öfvertygad, att igenom den allmänna anstalten min rätt är i alla fall lika väl bevakad, och det ju bättre, med ju bättre skäl, som alla Författningar dervid äro vidtagne.» Härmed förenade sig Herr Borgmästaren Ullberg. Emot Beslutet reserverade sig Riksdagsmannen Pehr Olsson och inlemnade ett så lydande skrifteligt anförande: Jag får härmed reservera mig till Protocollet mot Höglofi. Constitutions-Utskottets denna dag fattade beslut på mitt till nämnde Utskott ingifna memorial, med ödmjukaste anhållan om upptagande till rättelse i Bancooch Riksgälds-Fullmägtiges Instruction, förslagsvis till Ständernas Plena inkomma, på hvad sätt Riksens Ständer vid kommande Riksdagar den olägenhet skulle lättast kunna afhjelpa, i fall Riksens Ständers Fullmägtige i Bancooch Riksgälds-Contoiret då, som nu vid denna Urtima Riksdag, skulle blifva valde till Riksdagsmän, på det desse Verk icke måtte blifva i saknad af lagligen valde Fullmägtige. Men med högsta missnöje har detta ämne ej till någon pröfning blifvit upptaget, då likväl en mängd af Riksens Ständer af alla Stånd ansett min begärda rättelse i Fuilmägtiges Instructioner både billig och rätt, hvarföre jag anhåller om Protocollsutdrag både af mitt i ämnet ingifna memorial som ock reservation samt Utskottets beslut, på det jag må det genom trycket till allmänhetens kunskap komma låta. Örebro den (31) Augusti 1810. Pehr Olsson. 198 Riksdagen 1810. Bilaga C till Exped.
Riddersknpet och Adeln. S. D. e. m. Återremitterades StatsUtskottets Betänkanden af d. 24 Martii N:o 69, om medel tili Hamnbyggnad vid Jönköping. Af d. 29 Martii N:o 72, om aflöning för Uppbördsskrifvare i Norra Orterne eller Löntillökning för Länsmännen , samt Utskottets Memorial d. 29 Martii N:o 76, med hemställan om åtskilige Motioners öfverlemnande till särskildta Utskottet. S. D. e. m. Vid förnyad föredragning biföL los StatsUtskottets Utlåtanden: Af den 21 sistl. Martii N;o 54, om medel till oppmuddring af Upsala å. 94 Trot. TJtdr. d. 3 April 1823. N.o 47, om understöd till förbättrande af Hamnen vid Halmstad. Af den 29 Martil. N:o 70, om trycknings kostnad för Committerades förslag till Organisation af StyrelseVerken. N:o 71 , om Allmogens arbetssyldighet vid särskildte Kungsgårdar och Boställen. N:o 73, om afgifterne till KrigsmansCassorne. N;o 74, om Registratorn Berndtssons Pension. N:o 75, om Besparingarnes användande och 0111 CoursControlleurernes arfvoden. N:o 77, öfver väckte Motioner om Lön-förbättring för Krono betjeningen på Gottland och i BohusLän, m. m. F> ■ån Heder v. BonJeStåndet. S D. Vid förnyad föredragning biföllos nedannämnde den 25 Martii på Bordet lagde Utlåtanden och Bctänkanden. Stats - Utskottets N:o 43 , om anslag af Spannemål till aflöning för särskild Kyrkoherde i Strömstad. N:o 44, angående medels anslående för uppmuddring af Upsala å. Fröt.
Direktion att, så snart räkenskaperna för det år, för hvilket statsbidraget afsetts, hunnit afslutas, inför Fullmäktige behörigen ådagalägga, huruvida bela det beviljade bidraget eller huru stor del deraf varit för ändamålet behöflig! samt att, i händelse det lyftade beloppet icke åtgått, återlemna öfverskottet. § -177. Efter härom under sistförflutna riksdag väckt fråga, och sedan en för ämnets behöriga pröfning och afgörande då nödig ansedd och begärd utredning derefter blifvit verkställd, hafva Rikets nu församlade Ständer, med bifall till hvad Kongl. Maj:t i sådant afseende föreslagit, för att tillvägabringa en af bohofvet påkallad pensions-förhöjning för Flottans gemenskap, beviljat och å Riksgälds-kontoret anvisat under instundande statsreglerings-pcriod, eller under åren 1861, 1862 och 1863, ett årligt statsbidrag af Fyratio tusen R:dr, hvaraf hvad som finnes vara för det åfsedda ändamålet behöfligt, må af Amiralitets-krigsmans-kassan lyftas under hvarje års lopp, med förbehåll likväl, att icke något utaf ett följande års statsbidrag utbckomines innan styrkt blifvit i hvad mån bidraget för det föregående året till ifrågavarande pensionering åtgått; dock må hvad utaf detta bidrag under ett år icke erfordrats, under det följande dertill användas. § 178.