Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutligen får Utskottet bos R. H. St. vördsammast anmäla, att Protocolls-Utdrag från ldögvördiga Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet af den 8 sistlidne Augusti till Utskottet ankommit, hvarigenom Utskottet blifvit ålagd t att så skyndsamt möjligt till R. H. St. inkomma med förslag om Tull-Bevillningen. Utskottet, som, å sin sida, icke kan vidkännas att i någon mon gjort sig skyldigt till förebråelsen att hafva fördröjt behandlingen af de ärenden, sorn till Utskottets befattning varit hörande, anser sig likväl pligtig t, att, i följd af berörde Protocolls-utdrag, för R. II. St. anmäla den orsak, scm vållat fördröjandet af dess utlåtande i förr -omförmälde ämne. Efter motionstidens slut, då egentligen möjlighet till målens utarbetande kunde ega rum, inhemtade Utskottet, att Kongl. Maj:t, genom serskild Nådig skrifvelse behagat sammankalla en Comité', hvars föremål vore att genomse och granska den hittills gällande Tull-Taxan, samt föreslå de förändringar, som, med hänseende till näringarnes skydd och industriens förkofran, kunde pröfvas nödige. Yid detta förhållande och då UtskoLtet, genom nämnde af Kongl. Maj:t förordnade Comites arbete, trodde sig kunna hemta ett säkert och upplysande bedömande om hvad i förenämnde hänseende borde iakttagas, ansåg sig Utskotlet ej böra lemna åsido den ledning, som derigenom kunde vinnas, utan fastmer, till målets mera noggranna utredande, böra invänta de beslut, sorn den Kongl. Comitéen komme att fatta och hvilka, genom Nådig remiss, Kongl. Maj:t har täckts R. 11. St. meddela.
Vi lefva på denna och de på andra sidan om fjällryggen, vi handla med hvarandra, samlas gemensamt för att stifta lagar, samla våra arméer till gemensamt försvar, se der våra blifvande relationer. Några skickligavorrmän har jag hört att regeringen behöfver inkalla till Sverige för att upplysa om Norges lagar och bruk, äfven-som några svenskar naturligtvis måste blifva employerade i Norge, men nog kunna norrmännen vara säkra om att kronprinsen härvid nyttjar all den delikatess som ämnet fordrar. Jag tror för öfrigt att norrmännen just skola blifva nöjda med vår prins. Han är uppfödd under franska frihets-perioden och har qvar alla de känslor af allmän mennisko-rätt, han då vant sig att älska och utöfva. Han är dessutom van att befalla och allvarsam i sina foretag, utan att vara tvär och trumpen vid öfverläggnin-garna, och du vet att vi Nordens inbyggare, så väl svenskar som norrmän tåla vid en viss portion stränghet och allvarsamhet i styrelsen, emedan vi hafva en liten böjelse till sjelfsvåld, som icke står att förena med ordning och skick. Jag kände ej mycket prins Carl August, men jag tror mig böra jemföra deras lynnen — för att bedöma deras öfriga stora egenskaper, dertill skall man ega mera kunskap än jag om dem har. Rif sönder dessa rader, så snart du läst dem, det är icke bra att bref som innehålla politik komma i oblida händer, helst de icke af alla kunna med billighet bedömas. Anmäl min vördnad för din ämabla fru och helsning till alla bekanta. Alltid din trogne vän J. Förutom detta fingerade bref, innehåller den Belfrage-ska samlingen ännu några skrifvelser från Lefrén, hvilka dock sakna allmännare intresse, kanske med undantag af en epistel af 3 maj 1813, vitnande att pr esterna vid ifrågavarande transaktioner särskildt togos med i beräkningen. Lefrén skrifver nämligen i sistnämda bref: Vr Dopns Rrvmka. 2 Den myndige prelaten, * om hvilken hr generalen nämde, är en fördömd best, som icke tycks vara särdeles svenskt sinnad.
Ehuru jag för min del redan stadgat min öfvertygelse, så att jag med visshet vet, åt hvilka jag skall gifva min röst vid de ifrågavarande valen, samt jag förmodar, alt ingen af Ridderskapet och Adeln lärer vara villrådig om sitt val, finner jag likväl de skäl för uppskof, som Grefve von Schwerin framställt så gällande, att jag förenar mig med Den i3 Ju lii 1'. in. med honom i anhållan om proposition på fyra veckors anstånd med de ifrågavarande valen. Grefve von Schwerin: Jag vill blott, i anledning af Herr Thams yttrande, göra några erinringar. Förhållandet är mycket skiljaktigt i Gonstitutionella och icke Constitutionella Stater. I de förra är principen, att hvarje medlem hör ega en fri opinion, en fri yttrande-rätt i afseende på allt, som rörer samhället. Utgående från denna princip, bör ingen inträda i en Ministere eller i någon förvaltning, förr än han vet och är öfvertygad, att den plan, som skall följas, är vigtig och för samhället nyttig, samt att han, utan att blottställa ära och samvete, kan bli medverkande för densamma. Detta får ej kallas, att man vill draga sig undan, derföre att egna åsigter icke blifvit gällande. Men det ligger en garantie för Samhällsskicket deruti, att livar och en, som ej med hjertats rena öfvertygelse kail åtaga sig ett värf, må tråda tillbaka och öfverlemna det åt andra; ty så är menniskonaturen beskaffad, att der öfvertygelse!» ej är med, der blifva handlingarne osäkra. Jag hade trott, alt Ridderskapet och Adelil borde ega den egard för sina blifvande Fullmägtige, alt ej begära deras samtycke att emottaga förtroendet förr, än de med detsamma kunna för3a H. lii Den i3 Julii f. m. klara: Yi erkänna systemets vigtighet, och skola troget söka utföra detsamma.
Hingstar, Tjurar och Fargaltar. Lera. Lumpor. Läster, till Skoarbeten. Magnetsten, oinfattad. 52 Malm, rå och osmält, i Införsels-Tariffen ej specificerad. Malmstuffer, till Naruraliesamlingar. Marienglas. Marmor, oarbetad, eller i block. Medaljer, alla slag. Musikalier. Muskus eller Desman. Musslor, friska. i/^, Guld-, Silfveroch Koppar-. Målningar och Ritningar, oinfattade. Naturalier, till vetenskapliga samlingar. Näfver. Oljekakor. Perlemor, oarbetad. Perion, äkta, oinfattade eller infattade. Pimps len. Plantor. Platina, oarbetad eller arbetad. Pozzolana. Rus sins tjelkar. Sand. Serpentinsten, oarbetad. Silfver, oarbetadt. Silke, rått, olargadt. Skafgräs. Sköldpadd, oarbetad. Smergel. Spillning, Affall och Spån, ej specificerade. Cornvalls-. Eldfast. Gjutstenar, samt Mergeloch Skiffersten till Stentryck. Qvarnstenar. all annan, i Införsels-Tariffen ej specificerad, oarbetad eller i block. Stenkol, Stenkolsstybb eller Cinders, samt /föÄev eller afsvaflade Stenkol. Säckar, med varor fyllda, såsom emballage. Tester eller Krälz. Tonkabönor. Trippel. Träd, friska, alla slag. Trädvaror: Virke, oarbetadt, sägadt eller tillhugget: Alm, Ask, Bok, Björk, Ek och andra ej specificerade sådana trädslag, sorn växa inom Landet. Buxbom, Ceder, Ebenholtz och Pockcnholtz. Furu och Grantimmer, otillhugget eller sagblockar. Bräder och plankor: af Ek, Ask, Alm, Björk, Bok och andra inom landet växande, ej specificerade trädslag. af Furu och Gran, som i längden hålla 30 fot och deröfver. Master, Bogspröt och Spiror af 40 tums omkrets och deröfver, 10 fot från storändan.
– Ja, men herrn tycks vara en mycket förståndig karl för sina år. Är herrn tjugu redan? – Sätt fyra år till, min vän, men ... inte i galopp. – Ja så, herrn skall till Ristilä, och hvad der och göra? – Jag skall bli en lärare för baronens begge gossar – svarade Harald, allsicke stött öfver bondens framfusenhet. – Ja, vi ha ännu en mil dit. Jag känner på mig, att jag skall bli bra rädd att komma dit, nu så här om natten. Det är ett faseligt ställe; man skall se der så mycket fult och styggt om nätterna, skuggor efter sådana, som der dött, icke den naturliga döden, hvilken Gud gifve, att hvar och en af oss finge dö; icke heller sjelfspillingsdöden, utan genom våldsam hand och emot sin vilja, hvilket väl är den rysligaste döden af alla. Ty om det är sannt, som presterna säga, att de som dö genom egen hand icke benådas af Gud, så är i alla fall deras dödsstund icke så förfärlig, som deras, hvilka icke gerna ville dö. Harald afhörde med förvåning den filosoferande skjutskarlen, hvars synkrets tycktes vidgas i samma mån ämnet intresserade honom, och hvars språk ... en ”ren vestfinska” ... äfven med detsamma tilltog i fullhet, värdighet och styrka. Emedan han dock ej ville ingå i omedelbara dispyter om saker, dem han icke ens sjelf hade klara för sig, åtnöjde sig Harald blott med att fråga: – Och hvem tillskrifver man dessa våldsgerningar? – Mån’ jag vågar tala fritt med en, som skall komma att bo der i huset, såsom eget barn. Men herre, betänk ändå ... ja att man säger, att baronen ingått förbund med den onde. Herrn tycks vara en beskedlig och rättänkande man; hvarföre skall herrn blottställa sig att komma i gemenskap med sådana menniskor? – Minns du, min hederlige vän, hvad jag nyss sade om sädeskornet; kanske försynen nu begagnar mig, såsom vi menniskor begagna sädeskornet; Gud kastar mig på ett ställe, der jag kan ha nytta med mig och bära frukt.
A. 377. — 68 §, angående ändring af. lil. B. 414. IV. 49. A. 149. — 14 och 22 §§, angående ändring af. VI. B. 105. Å. 107. — 36 och 43 §§, rörande sammansatta Utskott, angående förslag till ändring och tillägg i. B. VII. U. 215, 250." A. 375. — 75 §, angående huru förfaras må, då Riks-Stånden stanna i olika beslut om hänskjutande af frågor lill omröstning i Förstärkt Utskott. IX. B. 353, 354. Å. 468. U. 532. A. 533. Riksgälds-Contoret, Fullmäktiges, till Rikets Ständer afgifna berättelse. I. B. 296. A. 304. — angående dess förvaltning sedan bör jan af sistförllutne Riksdag. III. 109, 247. A. 248. E. 379. IV. U. 468. A. 507. — angående försäljning af äldre räkenskaper tillhörande. IV. B. 5. A. 53. — angående understöd fiir dess enkeoch pupill-cassa. V. B. 139. A. 159. — förslag till nytt reglemente för. VII. B. 215. IX. B. 564, 599. A. 569, 602. — angående öfverlemnande! till Kongl. Maj:t af det nya reglementet för. IX. B. 564. A. 569. E. 600. — angående löneförhöjning för Bokhållaren samt Kammaroch Husdrängarne vid. VII. B. 215. A. 254. ( 120 ) Riksgålds-Contoret, angående förbud för dess tjenstemän alt innehafva syssla vid annat embetsverk. VI. B. 433. A. 459. — förslag till allöningsoch pensionsstater vid. VIII. B. 168. A. 174. — angående en förändring i dess pensionsstat.
Utsk:n hafva ej sagl annat än hvad de kunna försvara, att möjligen anledn. vore att tro, det Kronans lätt vore förbigången och att den borde återsökas, utan att Utsk:n på förhand tillvällat sig någon domsrätt i saken som ej tillkom Utsk:n. Man har talat örn böter för rättegångsmissbruk: sådana kunna åläggas för advocaturer, men jag tror ej att de i detta fall kunna komma i fråga, då en hel menighet, på så talande skäl som här förefinnas, af sin Regering begär en undersökning om förhållandet. Hr Lagerhjelm, Pehr: Af detta vigtiga mål, som under flera riksdagar sysselsatt Ständerna, tror jag att ingenting är så säkert, som att detta betänk, i dess närvar, och kommande skick erbjuder det mest problematiska i afseende på sitt resultat. Det är icke skäl att trötta Ståndet med en framställning härom; vore ämnet af vigt, så vore det skäl att ämnet närmare utreddes. Således är frågan: hvilken vigt har denna sak? Den har blifvit väckt af enskilda personer, som man kallar menigheter; den rörer således dessa. Hvarföre, säger en del, hänvisar man icke dem att sjellve utföra en sådan fråga som denna? Jo! svaras det, emedan om de det ville göra, så skulle domaren säga att de ägde ingen rätt till (hnna talan. — Det skälet är godt; men är det en sanning alt de icke äga någon rätt, då ser jag icke, hvaruti den obarmhei tigheten skall bestå, som uppkommer, ifall man icke gillade den begärda undersökningen. Saken helt enkel är blott den, att menigheten, som önskar denna undersökning, har ingen rätt dertill. Staten har möjligtvis rätten på sin sida, men Slaten skulle derpå vinna litet eller intet. Kyrkorna, som äro i den behagliga besittningen af hemmanen, kunna deremot förlora härpå; men om de göra förlust, så måste den på annat sätt dem godtgöras.
Men så var hon deremot, för aftonen åtmistone, så allestädesnärvarande, som det anstod dottern i huset, och dito nådig och barmhertig. Att hon var allsmäktig, kan aldrig af en artig kavaljer sättas i fråga. Men hvem är det, som för ett så hiskligt väsen der borta i fönsternischen? Kan det vara möjligt, att det är ett par fröknar? Jo men kan det så. Det är fröknarne Jeana och Beate Sofie Hotten Tott, hvilka förlidet år «gjorde sin vinter» i Stockholm och vilja visa; att stockholmstakten ännu hänger i dem, derigenom att de prata, skrika och skratta högt, och i sina personer äro så ogenerade, som – som man möjligtvis kan vara. Det är också ett slags ton – om icke så mycket god, så åtminstone stark. Fröknarne Hotten Tott hafva håret uppstruket i pannan och hopbundet i en knut, hvilket ger dem ett ganska hottentottiskt utseende, och detta skämmes icke bort genom de mot himlen pekande, näsorna. För öfrigt äro de temligen feta och knubbiga. En kontrast mot dessa är fröken Benedikta Benwrangel. Hon är så mager, att hennes refben, likt skallerormens stjert, redan på afstånd varna för hennes ankomst. Hon, likasom hennes begge halfkusiner, fröknarne von Gåes, hålla sig för det mesta tysta och stilla, och göra derigenom anspråk på vår uppriktiga erkänsla. Men hör, hvad är det? Ack det är ju musikanterna der ute i danssalen, som nu spela opp en promenadpolska. Friherrinnan Stjernfeldt sjelf, vid handen af en öfverstekammarjunkare, som är ännu tjockare än hon sjelf, seglar i spetsen, och om det första paret blott lyckligt och väl kommer igenom dörren, så hoppas vi att det sedan ej skall ha någon fara för de öfriga. Dansmusiken spelar vid tillfällen som detta samma rol som solen om våren, då isen lossnar. Dörrposter och qvarndammar äro i fara, men blott för de stora massorna – de små slinka så ledigt igenom.
Den motbevisning, som Hr von Troil i detta fall sökt åstadkomma, kan jag för min del ingalunda godkänna. Det är visserligen sant att det citerade Statsrådsprotokollet såsom en möjlighet framställt, att i ett eller annat län t. ex. Stora Kopparbergs, der nästan alla räntor utgå i skogsprodukter, det torde blifva nödvändigt för att icke bibehålla sådana persedlar, som mer än andra, äro underkastade prisstegring, att deraf göra en omflyttning lill andra. Men här var uppenbarligen frågan endast om ett undanlag från den allmänna regeln, hvarmed afsigten var att förekomma, icke att åstadkomma, en skatteförhöjning. Och om StatsUtsk. ålnöjt sig att i ett eller annat län föreslå förvandling af en eller annan persedel, som är mera blottställd för prisstegring, till en annan, som är det mindre, så hade visst derom ingenting varit att anmärka. Det är också denna grundsats, som synes vara följd i den K. Propos:n vid innevande Riksdag, men StatsUtsk. har helt och hållet derifrån afvikit, då Utsk. föreslagit alt t. ex. hela dagsverksräntan, som upgär till ett me - 174 Den 20 Maj f. m. delvärde af 470,000 R:dr, men hvarå markegången nu kan anses nästan oförändrad, skulle förvandlas till andra persedlar med mycket föränderliga värden, hvaribland spanmål och smör, hvilka, enl. erfarenhetens viltnesbörd, äro underkastade jemn fluktuation och dessutom äro af den beskaffenhet, att samtidigt stiga. Dessa persedlar äro just derföre de, som i sisla rummet bordt uptagas för att ersätta andra, derest man velat ernå ett någorlunda bestämbart och stadgadt värde äfven å de i persedlar utgående skatterna. Frih. Raab: Äfven jag skulle visserligen vara frestad att deltaga i denna lilla förpostaffär, men jag skall söka spara mina krafter lill sjelfva hufvudbataljen och nu endast yttra mig i afseende på formen. 1 detta afseende och då Hr Bildt erkänt, att begreppet om hnfvudpersedel kan vara något sväfvande och att man icke bör neka upskof af den första punkten, så hemställer jag till Hr Frih.
Hon kaniier herrskapet Löwenskölds sedan de förra gingen voro nti is och mottog oss mycket artigt samt tillbjöd oss %in loge på italienska operan, ii&amp; hennes dotter, mademoiselle Juliette, sknlle följa ined oss; det blef b e s t h d t till lördagen. Vi hafva gjort nHgra till fots, hvilket roar mig obeskrifligt mycket mer an att åka. Man har d i tillfälle att bättre kunna se sig omkring och observera allt. TTi liafva varit uti B R Z au ~ foire perpdtuelle; dar finnes försaniladt på ett stiille allt hvad man kan önska sig till prix fixe, livilket a r en stor förmån; allt ar si r ä l amangeradt, afven det minsta lappri tar sig bra ut. Fransyskorna hafva ju så god sinak. J a g. föreställde mig dock den lägre klassen snyggare an den verkligen är. E t t, obehag äro de ständigt v %ta gatorna, soin begjutas med vatten frin arrosoirer; det ar visst nödvändigt för dammets sku&amp; men a dock s8 lätt, att vattnet e j ej till den grad. Halle aux bl&amp;, dar all säd försäljes uti Paris, var egendomlig a t t se, nien Halle aux fruits mera i min smak. Vi köpte där dessa ryktbara raisins de Fontainebleau, den hasta friikt W n kan .äta; en stor panier kostar ej mer än 23 sous. Marché aux fleurs Sr förtjusande med sin härliga mångfald af doftande blomster; man kan aldrig se sig inatt härpå. - Promenaderna uti C ' liainps Elysées äro förtjusande, inen jag bekänner att Bois de Boulogne e j slog an på mig - om några kr, d&amp; traden f&amp; vaxa upp, blir det säkert vackrare. D å de allierade trupperna tågade in uti Paris, förstörde de en stor del af skogen. Vi .dinerade åier hos Roche Aplons - denna ghng med
Vid sådant förhållande, och då det ligger uti ideen af äktenskapet, att makarne skola dela ljuft och ledt lika, hvadan en lagförändring, byggd på denna princip, egentligen icke är annat än ett fullkomnande och en utveckling af Lagen, måste, efter Utskottets tanka, nu ifrågavarande förändring ofelbart, för de redan ingångne, likasom för de blifvande äktenskapen, ega allmän giltighet och tillämpning. — De, som sedan äro hustrur, måste, likaväl som de hvilka hädanefter blifva det, hafva anspråk på åtnjutande af rättvisa; men denna kränkes uppenbart derigenom, att mannen kan godtyckligt och ensidigt förminska hustruns giftorätt, t. ex. genom flyttning från stad på landet, genom ombyte afstånd, eller genom de ' : ! " ' ^ <. | : Lng-Tlt kottets UtlStnmie AJ:o 168. *9 samfällda tillgångarnes nedläggande uti sådan egendom, hvari hustrun har minsta lott. Enär Utskottets förslag endast afser fördelningen af hvad nu samfaliilt är, men icke tillerkänner någondera makan giftorätt uti sådan egendom, hvilken hittills v;* 1 it enskild, qvarstå ännu, till det hufvudsakliga, snnina skäl, hvilka grundlagt stadgamlena i 1734 ars Lag, om morgongåfva, så vidt den eger rum efter Stadsrätt. Då i ett förmöget bo ej tinnes annan tillgång än mannens arfvejord, hvaröfver han icke kan genom testamente till hustruns fördel något Jörordna, skulle den frånfallna Enkan, som ej hade barn elter mannen, nödgas, till för henne oskylde personer afstå alltsammans, och blottställas för det hårda ombytet af verkligt armod, derest ej Lagen tilläde henne morgong'åfvorätt.
Oss åberope, närmare förmäler, dels funnit nödigt, att ordentligt Contract om Kyrkans öfverlåtelse bör upprättas, innan det för samma Kyrkas reparation äskade Stats-anslag, af omkring 5ooo Riksdaler , må varda utbetaldt, dels ock till Kongl. Maj:t öfverlemnat, att, sedan ett sådant Contract blifvit upprättadt och af Kongl. Maj:t gilladt, i Nåder anvisa berörde summa å den tillgång, ö verskotten af Stats-Verkets inkomster kunna medgifva. §■ På grund af Regerings-Formens 80 §., håfve Vi förehaft åtskilliga frågor om jemkningar och rättelser uti Roteringarne inom flere Län* samt till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnat, att vidtaga för ändamålet nödige åtgärder, på sätt följande Våra underdåniga Skrifvelser innehålla; åberopande Vi Oss deras innehåll till alla delar: 1:0 Den 10 November; i anledning af väckt fråga om rättighet för Extra-Roterings-skyldige, att för sine nummer anställa Värfning inom Beväringen. 2:0 Den 17 rörande jemnkning af Roieringen i Skåne, m. m. 5:o Den 6 i denna månad; angående jemnkning af Roteringen vid Westerbottens Regemente; samt 87 4;o Den 17 i denna månad; i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref, rörande jemnkning af Extra-Roteringen i Riket.
Häröfver hörd, har Kyrkoherden till Consistorium afgifvit den förklaring, att påskriften å prestbetyget blifvit gjord i fullkomlig öfverensstämmelse med det afskedsbevis, som Torparen af sin husbonde erhållit, samt derjemte med betyg, dels af Kronolänsmannen i orten under tjenstemanna-ansvar och dels af enskilda personer under edelig förpligtelse utgifna, styrkt, ej mindre att klagande Torparen varit begifven på fylleri, än ock att lian om hösten 1850 helt och hållet utan husbondens lof och samtycke under en natt i tysthet begifvit sig bort från det åt honom till bruk oell nyttjande upplåtna torp, sedan han, sorn häftat för skuld till gården, förut i hemlighet försålt så väl grödan vid torpet, som sin der befintliga lösegendom, och dymedelst betagit husbonden möjligheten att erhålla godtgörelse för dess fordran; varande dessutom af Länsmannen intygadt, det husbonden hos honom begärt, att Torparen, såsom den der olofligen afvikit, måtte till torpet återföras, för att derstädes till laga fardag förblifva; och har derefter Consistorium genom utslag den 17 December 1853, med åberopande af 3 § uti Kongl. Maj:ts nådiga Stadga och Påbud den 20 Mars 1735.förklarat, det Consistorium icke kunde såsom tjenstefel anse, att Kyrkoherden om Torparens förda lefverne utfärdat betyg, i enlighet med sanna och genom tillförlitliga bevis styrkta förhållandet; hvarföre ock Kyrkoherden från allt ansvar härutinnan frikändes, men dock vänligen erinrades att, inom gränserna af det antagna attest-formuläret, iakttaga den varsamhet, som vore nödig till undvikande af särskild rättegång, hvilken, utom det att den medförde obehag, äfven på Presterskapets både verksamhet och anseende' kunde åstadkomma ett menligt inflytande. Efter det de upplysningar om förhållandet tillkommit, hvarpå detta utslag är grundadt, liar jag funnit mig böra dermed åtnöjas.
Hvad beträffar de olägenheter, som förmenas utkomma deraf, att de förvaltande verken beröfvas deras kassor, och att man icke kan se hvartill hvarje under dessa verk nu hörande Hufvudtitlars utgifter upgått, så kunna dessa olägenheter undanrödjas genom särskild bokföring, och jag har äfven hört tjenstemän inom dessa verk bekräfta detsamma. Den 3 December f. m. Man har kallat Utsk:s förslag för ett finansbetänk. Då Utslc.s Ordftde så nyligen genomgått detaljerne i förslaget vill jag icke besvära R. o. Ad:n med en rekapitulation af hvad han sagt. Han har tydligen ådagalagt, att enda förändringen, som med förslaget åsyftas, är att åstadkomma inflytande statsmedels hastigare cirkulation och större lätthet för Fullmäktige att göra medlen fruktbärande. Ett yttrande, hvarvid man lagt mycken vigt, måste jag besvara. Man har nemi. sagt, att Utsk. i förbigående uttalat den åsigten, att åskillige af dess bestämmelser skulle hos K. M. anmälas. Denna anmälan skulle då innebära en tydlig afsigt hos Utsk. att göra en inskränkning i Konungens makt, sedan man förut sökt antyda att sådant varit Utskts afsigt. 1 anledn. häraf anhåller jag att få fästa upmärksamheten på Utskts yttrande i denna punkt. Utsk. säger nemi.: På det att de beslut och stadganden, som i anledn. af SlatsUtskts nu gjorda framställning varda utaf Rikets Ständer meddelade och hos K. M. i underd. anmälda, måtte så snart som möjligt kunna tillämpas, torde Utsk., som naturligtvis kommer att införa desamma i förslaget till RiksgtsKontts nya reg lemente, tillika få sig updraget att, för dessa besluts och stadgandens behöriga iakttagande under tiden intill dess sagde reglemente kan utfärdas, derom särskildt underrätta Fullmäktige i RiksgtsKont. Hvad har nu Utsk. härom sagt? Jo Utsk. har begärt tillstånd att få underrätta Fullmäktige om innehållet af dessa §§ med den föreskrift, att de skola träda i verkställighet så fort som möjligt.