Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fåglar, som hade bo i muren, kommo och flögo under gälla skrin. Tomas kände plötsligt, att det lilla brunhåriga hufvud, som hvilade mot hans bröst, skälfde af en kväfd snyftning. »Hvarför gråter du?» hviskade han. »Nej, jag gråter inte ...» »Jag vill veta, hvarför du gråter, Märta! Har det händt oss någon olycka?» »Nej, nej, det är ingenting. En annan gång kan jag säga dig hvad det är, men inte nu. – Kom, Tomas, låt oss gå!» Tessin hade redan gått, då de kommo ned på bryggan; ingen af dem hade tänkt på hvad tiden led. Klockan var öfver half tre. Det återstod att gå ned till Nockeby bro och invänta någon af Svartsjölandsbåtarne. Det var endast tio minuter att gå. Himmelen mulnade mer och mer. Vägen krökte sig tom och grå mellan skogsdungar, öfvergifna sommarvillor, åkrar och sumpmarker. Ingen människa syntes; det var som om hösten och de mörka kvällarne i ett slag lagt trakten öde. Telegrafstolparne vid vägkanten sjöngo monotont. En liten svartgrå hund med rädda, tindrande mörka ögon, som kommit fram till dem på ångbåtsbryggan och som de hade visat sig vänliga emot, följde dem alltjämt; än var han före dem, än var han efter, men alltid i närheten. Emellanåt stannade han midt framför deras fötter, såg på dem och viftade med svansen. »Han kanske är ute och söker plats,» sade Tomas. »Han har tappat bort sin herre.» Märta gick tyst och mumlade något för sig själf. »Går du och läser psalmer?» frågade Tomas. »Ja,» sade Märta. »Jag försöker erinra mig en gammal höstpsalm, som jag lärde mig, då jag var barn. Den började så här: Med hastadt lopp och dunkelt sken oss solen snart förlåter, att uppgå, sorgelig och sen, på mulna fästet åter. Förbi är årets sköna tid – Blåsten tog bort resten. De hade just passerat brovaktarstugan och kommit ned på Nockeby bro.
Sedan R. o. Ad., uppå framställd propos., till denna anhållan lemnat bifall, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att utse en ledamot i Bevilln.Utsk:t efter Hr Sandströmer. Uplästes och godkändes nedannärnude, från Exped.Utsk:t inkomne förslag till R. St:rs underdåniga skrifvelse)’ till K. M:t, nemligen : N:o 107, ang:de förändrad organisation af krigs-skolan på Carlberg; N:o 108, ang:de erläggande af lösen för återvinnande af krononybygge, som förre innehafvare)) genom transport sig afhändt; N:o 109, ang:de förhöjda böter m. m. för oloflig elgjagt; N:o 110, ang:de införande af s. k. tjenstehjons-böcker i stället för nu brukliga orlofssedlar; N:o lil, ang:de ersättning till Sala silfververk för dess förlust i händelse af skatteförenklingens tillämpning på de till silfververket anslagna räntor af det s. k. Salbergs län; N:o 112, ang:de återlemnande till hamnen i staden Halmstad af tvenne till Kronan uplåtne mindre jordrymder; samt N:o 113, i anledn. af K. M:ts Nåd. framställning ang:de de vid sednaste riksdag beviljade provisoriska löneanslags upförande på ordinarie stat, samt vilkoren dervid m. m. 112 Den 11 A ngusti f. m. Anmäldes och bordlädes nedannämnde, från Utsk:n inkomne Mern., Utlåt:n och Betänkm, nemi. från StatsUtskottet.: N:o 148, i anledn. af återremisser å 20:de och 22:dra punkterna i StatslJtsk:ts Utlåt.
Vinner nej, kommer vid nuvarande bestämmelser, nemligen 10 R:drs \ärde och 2 R:drs tull stycket, alt förblifva. 77:o Den, som gillar Utskottets hemställan, att för den vid Artikeln kreatur förekommande rubriken ”Aneira fyrjotade” skall antagas 10 R:drs tullvärde och 2 R:drs införselstull stycket, röstar\ ja; den det ej vill, i’östar nej. Vinner nej, bibehålles det nuvarande värdet 7 R:dr 24 sk. och tull 1 R:dr 24 sk. stycket. Kru km akarearbeten, ej specificerade. I afseende å ej specificerade krukmakare-arbeten, hade Utskottet föreslagit samt Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden antagit förhöjning i värdet till 12 sk. och i införselstullen till 3 sk. skålpundet, men Ridderskapet och Adeln bibehållit det i 1841 års taxa utsatte värde 4 sk. och tull 1 sk., hvilken sistnämnde åtgärd, om beslutet derom icke af Ridderskapet och Adeln frånträdes, föranleder omröstning, enligt en så lydande proposition: Dmllnings-UlskotleU Memorial, N:o 30. 78:o Den, som instämmer i Utskottets förslag, att för Artikeln ”Krukmakare-arbeten, ej specificerade”, tullvärdet bör höjas till 12 sk. och införselstullen till 3 sk. skålpundet, röstar ja; den det ej vill, röstar nej. Tinner nej, komina sagde tullbestämmelser alt bibehållas vid deras nuvarande belopp, nemligen värdet 4 sk. och tullen 1 sk. skålpundet. hupf tar, alla slag. Presteoch Borgare-Stånden hafva godkänt Utskottets förslag, att, i stället för förtullning efter värde med 33| procent derå vid införsel, borde för käppar antagas bestämdt värde af 1 R:dr 24 sk. skålpundet och 24 sk. införselstull.
Deputerades utväljande i vanlig ordning, efter underdånig anmälan från Banco-Styrelsen, hvartill tiden, i följd af Riksdagens fortsättning, längesedan förbigått; och har, vid slikt förhållande, Banco-Utskottet härigenom skolat vördsamt föreslå: att Riks-Stånden behagade hvart för sig, på sätt lämpligt finnes, utse tvänne Ledamöter tili be - Banco Utshollels Memorial N.o 101. sörjande af ofvannämnde Revisions-förrättningar, hvarmed kommer att begynnas den första instundande Mai lii , samt , om de sålunda anställda valen , till vederbörande? förständigande, låta meddela Banco-Utskottet kännedom ; varjemte Utskottet utbeder sig att från vartdera Riks-Slåndel serskildt erhålla unerrättelse om den ordning, som under mellantiden intill nästa Riksdag, i afseende på val af Ledamöter till dessa ärli ga Revisioner, bör följas, för att derutinnan kunna lemna Banco - Styrelsen behöfliga föreskrifter. Stockholm den 19 Januarii i83o. STOCKHOLM, tryckt i Eckstcinska Tryckeriet, i83o Baneo-Utskottets Utlåtande N.-o 1<A. t N:o 102. Ankom till Exp-Utsk, d. 23 Jan. i83o. U tlåtande öfver anmärkningar från Riks - Stånden vid Utskottets, uppå Motion af Herr B. II. Santesson, afgifna Betänkande> N:o 68 j jemte hvad i sammanhang dermed hos Hedervärda BondeStåndet förekommit_, angående Stats-j Bancooch OeconomieUtskottenSj uppå Motion af Herr A. Rothlieb, gemensamt afgifna, och af 3:ne Riks-Stånd bifallna Betänkande N:o 66i fråga om serskilda föreslagna grunder för belåning af Spannmål. Förstnämnda Betänkande, N:o 68, — hvaruti Baneo-Utskottet förklarat sig, på anförda skäl, ej kunna dela den af Högloft.
Bank anslås till kreditiv åt de i Riket inrättade, och med behörigen sanktionerade Reglementen försedde Hypolheksföreningar, samt alt åt BankoUtsk. updroges, alt med ledning af den inom Ståndet förda öfverläggning föreslå de vilkor, under hvilka sådant kreditiv må af Hypotheksförening begagnas. Jag anhåller om Hr Gr. o. Landtmis propos. å delta förslag. Hr Mannerskantz: Det har redan blifvit tillräckligt uplyst, hvar de tillgångar äro att finna, å hvilka det ifrågavaride kreditivet kan anvisas. Jag ber dessutom att få tillägga, att de medel, som blifvit anvisade, för att ersätta de möjligen uphörande Privatbankerna, har man, efter min öfvertygelse, olämpligt föreslagit att anvisa på tillgångar, som rättare borde användas för Bankens egen låne-rörelse. Vid sådant förhållande, kan man väl icke säga, att det är att supplera en lånerörelse, när man tager medel från en annan, som existerar på samma gång som den, hvilken man vill supplera, hvarföre jag, för min del, anser olämpligt, att åt Hypotheksföreningarne anvisa sådana medel, som man tager från andra, till bestämda ändamål afsatte fonder, hvilka af Banken sjelf skola användas. Om således dessa fonder icke leranäs till Hypotheksföreningarne, så böra de ej heller anvisas åt Filialbankerna; hvaremot jag tror, alt man åt de förra kan anslå den millin, som blifvit indragen från jern-belåningen, och om man ytterligare vill använda något mer för detta ändamål, torde deraf ingen skada npkomma, emedan dessa medel i alla fall icke komma, att i serdeles stort belopp af Hypoiheksföreningarne anlitas. Då derjemte tages i betraktande, att Bankens inkomster genom uppoch afskrifningsrätten komma att ökas, så har man derigenom beredt sig ytterligare tillgångar; ty jag förmodar, att denna rätt blir Banken beviljad. Den 17 Jani e. m.
Men åldern Den 27 Januarii. 47 och erfarenheten har lika vanligt en mera betänkelig gång oftare ansedd för svaghet och öfverdrifven försigtighet någongång likväl rättfärdigad af utgången. Må jag således, trogen min öfvertygelse, häldre beskyllas för denna öfverdrifna försigtighet, häldre blottställa mig för att anses sakna det ljus, s0rn vägleder andra, än förråda minst egna tänkesätt vid ett tillfälle, som visserligen kräfver en alfvarsam skärskådning. Frågan sönderdelar sig naturligast uti följande hufvudmomenter: Är förslaget nyttigt? Äger det inga betänkligheter? I hvad laglig väg kunde det tillvägabringas ? För att bestämma nyttan lärer bästa sättet blifva att rådftåga de länders erfarenhet, der allmänheten tillätes öfvervara de lagstiftande Corporationernes Sessioner. England är det land, der denna inrättning varit längst och aldrig veterligen föranledt r,å. gon elak pålöljd: men härvid får jag anmärka, att Englands Underhus aldrig behöft deraf göra föremålet för en lag, ej eller dervid rådfråga Öftferhuset, sorn deremot icke med* gifver allmänheten denna frihet. England , hvarsconstitution endast är skrifven uti Engelsmännens seder och bruk, har till trotts af den ömtålighet hvarmed all frihet vårdas i detta land, lemnat Underhuset den ovanligarättigheten, att påen gång vara anklagare, domareoch verkställare al domen, så ofta någon af Husets egna Den 27 Januarii. roedHnmar eller någon uppåTribunen störerhu-* sets ordning: och en villkorlig bestraffning, vare sig med böter eller långelse pä behaglig lid, erhåller genast sin tillämpande kraft på den som i husets ögon gjordt sig deraf förtjent Habeas Corpus, denna förmur för dea personliga friheten , äfvensom rättigheten att endast dömas af sina Pairer, denna basis för hela Engelska Lagskipningen, vågar ingen å« beropa då Underhuset anklagar, dömer och bestraffar: och rmn finnér här en Consiitutio' nel Representation, utrustad med den cumu-j lat:on af rättigheter som med allt skäl förebrås de mest despotiska Styrelser.
I anledning häraf hafwa General TullArrende Societetens Herrar Fullmägtige blifmit anmodade at meddela en omständlig upgift, sä wäl pä alla de indragningar och besparingar som under Arrende-tiden ssett uti Sjö - och LandtTulls-Werkets Aflönings-Stat, som ock huruwida besia indragningar och besparingar utöfwer den faststaldte Arrende-Summan influtit eller kom - Deil 8 Augusti. F25 kommit Arrende - Societeten enskildt til -godo. Härä hafwa Fullmägtige ännu icke meddelat något swar eller uplysning __ Men sä snart sä wäl detta, som de öfrige ännu felande underrättelser inkomma, will Sta s - Utskottet om innehållet deraf tit Riksens Högloft. Ständer aflemna berättelse. Sedan Stats-Utskottet nu således för sina Respective Primipaler adagalagdt de uplysningar, det, i anseende til den allmänna Revision af Rikets Medel erhållit, eller trott sig kunna begära, får det tillika med anledning af Regeringsformens 58 och 59 §. Zwördsammeligen hemställa, huruwida dest ätgärd, egenteligen inskränkt til undersökning af Stats-Werkets närvarande tilständ, til reglerande af dest framtida utgifter och til upgiften af de brister, som genom nya tilgängar mäste fyllas, kan sträcka sig utöfwergränsen af det närwarande til speciella granskningen af det framflutna? Stats-Utskottet som förmodar at denna fräga bor underställas Konungs och Ständers gemensamma pröfning, inskränker sig wid at endast gifwa tilkanna:
Utskottet anser något hinder häremot icke möta och tillstyrker fördenskull, att rubriken i riks-staten må blifva: “Ersättning till vittnen och parter: förslags-anslagK. ll:o Öfrige under denna hufvud-titel uppförda anslag, deruti förändring icke blifvit ifrågasatt, har Utskottet, på sätt bifogade tabell närmare utvisar, funnit sig böra föreslå till samma belopp, som tillförene, utom den tillökning af 2 r:dr 32 sk 9 rst, hvilken uti förslags-anslaget till skrif-materialier och expenser m. m. ansetts böra, för slut-summans jemnande, ega rum. 12:o 1 öfverensstämmelse med hvad Utskottet uti dess betänkande N:o 51, angående beräkningen af stats-verkets inkomster, tillstyrkt, i afseende på indelda räntor och tionden, får Utskottet hemställa, att Ilikets Ständers godkännande af denna hufvudtitel, med bifogade tabell, icke må lägga hinder i vägen för verkställandet af de beslut, Rikets nu församlade Ständer kunna fatta, i fråga om allmän förenkling af ia - 6 Stats-Utskottets Utlåtande, fl:o S3. deida räntorne och tionden, eller deras i mera eller mindre mån skeende indragning till stats-verket. Stockholm dea 25 Februari 1851. Reservationer: Vid 3:dje och 4:de punkterne: Af grefve Mörner■, C. G. “I afseende på 3:dje och 4:de punkterne i Utskottets utlåtande, får jag mig reservera. Det synes mig icke vara fullt öfverensstämmande med den reda och ordning, som i allmänhet uti statens räkenskaper eftersträfvas, att under rubriken Fångars vård och underhåll innefatta anslagen till reparationer å länshäkten och andra fängelser, likasom det förefaller mig kunna leda till nog mycken godtycklighet i bestämmandet af aflönings-beloppen för bevakningspersonalen, om ingen begränsning af utgifterne i detta fall skulle ske.
tjugo-hs flickor skulle ha s l synnerligen bestamda bsikter om poesi och om sddana dikkare som Shakespeare och Ulton; men visst iir, att storre delen af deras uppsatser om dessa och andra den britiska litteratnrens heroer hemtades ur de kritiska essayforfattare, som prydde den engelska afdehingen af bibliotekets hyllor. Shakespeare iaynnerhet lastes p l ett mycket ogenialiskt satt. Till hvarje examen horde vissa af ham plays, till den hogsta examen i engelska - Oxford Honours - sju stycken, valda dels bland tragedierna, dels bland komedierna. Dessa lastes i en bestamd upplaga, den s. k. Clarendon-Press, forsedd med hundratals torra, viirdelosa anmiirkningar, s i - som vissa foriildrade ords harkomst, forklaringar a£ samtida allusioner, hvilks for oss forlorat all betydelse, biografiska upplysningar om historiska personer, o. s. v. Dlen om Shakespeares allmiinmansklighet, hans fordomsfrihet, relativitetsbegrepp, hans geniala uppfattning a£ lifvet i alla dess former - om allt detta talades foga af lararna och skrefs, tror jag, aldrig a£ studenterna. An varre med de aldre forfattarna. Chaucer, ~engelska litteraturens faders, som han vanligen tituleras, och hvilken i sanning ar en vardig foregdngare till den store dramnturgen, lastes naatan uteslutande ur filologisk synpunkt. Hans sprfik ar medeltidsengelskan i sin hogsta blomstring, och detta har naturligtvis sitt stora intresse for - filologer. Men for unga studerande kvinnor, hvilkas m&amp;l ar att f l en inblick i sitt lands litteratur, kan man v d satta i friiga, om det ej vore af storre nytta att soka bibringa dem en uppfattning a£ det centrala i en stor diktares snille, an att pina ut dem med torra, ingen och intet utvecklande fakta? Den *) anglosaviska litteraturen iir rik p t skonheter af adel art. Dess naturbeskrifningar kunna ofta tafla i storslagenhet med de basta, den foljande diktningen har att erbjuda.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Den 21 Apri 1 e. ra. Tisdagen den 21 April 1829. Plenum klockan 6 Eftermiddagen. O I anseende till Hans Excellence Herr Gref vens och LandtMar skalkens frånvaro, tog Grefve Brahe, Magnus, såsom den äldste närvarande Grefven, klubban. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard, bade inlemnat ett Anförande, söm upplästes, så lydande: Då Kongl. Maj:ts, den 6 sistl. Mars, till Rikets Ständer afgifne Nådiga Proposition, angående förändring och tillägg i Ansvarighets-Lagarne för Rikets Ständers Fullmäktige i Banken och RiksgäldsContoiret, samt Directeurerne vid LåneContoiren i Götheborg och Malmö, jemföres med den, uti Rikets Ständers i December månad år i8a3 till Kongl. Maj:t aflåtne underdåniga Skrifvelse intagne Ansvarighets-Lag för de af Rikets Ständer förordnade Directeurer vid LåneContoiren i Götheborg och Malmö, och med de under den i Maji 1810 utfärdade 2tne serskilda Ansvarighets-Lagar för Rikets Ständers Fullmäktige i Banken och RiksgäldsContoiret, vill det vid första påseendet synas, som hade den Kongl. Pro* positionen endast 2.*ne ändamål, nemligen finnande af enhet i Lagstiftningen och bi - 96 Den 2i April e. m. behållande åt Konungens Högsta Domstol af rättigheten, att fastställa eller upphäfva ett af HofRätt fattadt beslut.
Skrifvelse, i\:o 90. 37 en 12 fot bred väg af 6 mil 13,800 fots längd till nämnde kyrkoplats och sålunda genom en oafbruten kommunikationsled sammanbinda denna plats med kustlandet, bade redan år 1860 af Löjtnanten R. Schough blifvit upprättade plan och kostnadsförslag, upptagande för vägen emellan Gellivara och Lejpojerf, 2 mil 20,800 löt R:dr 30,859: — „ d:o från Lejpojerf till Hackas, 2 mil 1,000 fot „ 23.150: — och d:o från Hackas till Skröfven, 1 mil 28,000 fot „ 23,730: — eller tillsammans R:dr 77,739; Och har E. K. Maj:ts Befallningshafvande, på anförda skäl, i underdånighet hemställt, att af tillgängliga medel mätte anvisas, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, hela den sålunda beräknade kostnadssumman, eller ock, derest hinder häremot skulle mola, dock för sträckningen emellan Lejpojerf och Skröfven beviljas den derför uppgifna summan af tillsammans 46,880 R:dr, samt att blifvande anslaget, i stället för alt ölvertagas af den Direktion, som till arbetets utförande skulle hildas, måtte, enär denna Direktion syntes icke blifva i tillfälle att anskaffa borgen tili säkerhet för anslaget och för arbetets utförande, ställas till disposition af E. K. Maj:ts Befallningshafvande, som lämpligast borde, vid sommarens inträdande, åt nybyggarnc, hvilka då icke förmådde aflägsna sig till nedre landet för att söka arbetsförtjenst, bereda sådan på stället och draga försorg om lilsmedels anskaffande och transporterande till orten.
I anledning häraf har Kongl. Maj:t funnit godt infordra vederbörandes yttranden; hvarefter och sedan dessa inkommit, Kongl. Maj:t täckts ät Dess ofvanbemälda Befallningshafvande uppdraga, att, i afseende på verkställigheten, ärendet i laga ordning handlägga. Vid sådant förhållande och då genom Kongl. Maj:ts Nådiga Handels-Ordning af den 22 December 1846, en hvar blifvit tillagd rättighet att icke allenast varor inrikes orter emellan, sjöledes eller landväg, fritt fortskaffa, utan äfven att å allmänna försäljningsplatser i städerne sine alster och tillverkningar till salu hålla, samt den genom Kongl. Resolutionen den 29 Juni 1752 allmogen tillförsäkrade frihet således är vorden densamma fortfarande förunnad, torde ifrågavarande motioner icke böra till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 28 Juli 1854. Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Juli 1854, kl. 12 m. Betänkande, i anledning af väckta frågor om ändringar och tillägg i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808 samt Kongl. Kammar-kollegii derpå grundade Kungörelse den 29 i samma månad, rörande besittningsrätt lill Kronohemman. Hedervärda Bonde-Ståndet har till Lag-Utskottets behandling öfverlemnat ett till Ståndet ingifvet memorial, deruti Riksdagsfullmägtigen Olof Lindström från Westerbottens Län förmält, att ej sällan inträffade, det personer, som innehade kronohemman, kommo i obestånd och nödgades öfverlåta åborätten dertill till nå gon oskyld person. Sedermera kunde, då den förres omyndiga barns förmyndare egde rätt att utan någon godtgörelse återbörda hemmanet af den sednare, den erlagda löseskillingen för denne lätteligen gå förlorad, derest föräldrarne till densammas återgäldande saknade tillgång. Emedlertid kommo barnen i åtnjutande af »arf» efter sine föräldrar medan desse ännu lefde och möjligen befunno sig i torftiga omständigheter.
Ridderskapet och Adelns Protokoll den 5 dennes, hvilket innehöll, dels att Ridderskapet och Adeln funnit Rikets Ständers beslut, i afseende på de för inkommande och utgående varor från och med 1855 års början fastställda afgifter, äfvensom öfriga, i sammanhang dermed, fattade beslut, böra ofördröjligen, och utan afvaktan på Rikets Ständers blifvande pröfning af frågan om afgifterna på bränvin och sprit, i behörig ordning expedieras, jemte underdånig anmälan, att Rikets Ständer, efter i sistnämnde afseende fattadt beslut, skola detsamma särskildt i underdånighet anmäla, dels att öfriga Riks-stånden skulle inbjudas att sig i detta beslut med Ridderskapet och Adeln förena, hvilken inbjudning antogs. S. I). Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Memorialer: N:o 213, med förslag till voterings-proposition, i anledning af Riks Ståndens skiljaktiga beslut, rörande Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om eftergift, till förmån för Carlstads stadsförsamling, af Kronans rätt till ett efter närings-idkerskan Johanna Emilia Hollander fallet dana-arf; N:o 211, med förslag till voterings-proposition, i anledning af Riks-Ståndens stridiga beslut, rörande Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om eftergift, till förmån för Upsala stads Borgerskap» Gubboch Enkehus-inrättning, af Kronans rätt till arf efter enkan Charlotta Bäng och jungfru Chrislina Lundström; och N:o 215, Prot.-Utdrag den 11 Augusti 1854. 353 N:o 215, med förslag till Voterings-proposition, i anledning af Riks-ståndens stridiga beslut, rörande Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om eftergift för Notarien E. Lundblad, såsom arrendator af Strömsholms kungs-ladugård, af halfva spanmåls-arrendebeloppet för år 1852. De frenne Voterings-propositionerna godkändes, och Memorialen lades till handlingarne.
Enligt utsago af dansken Petersen, följeslagare på så väl Kanes resa 1853–55 som Torells 1861, lära isbräerna t. ex. i Hinlopen Strait på Spetsbergen vara fullt jemförliga i afseende å storlek och brämets höjd öfver hafsytan med den mäktiga och mångomskrifna Humboldt-glacieren på Grönland. Äfven på Spetsbergen träffar man på ett par ställen miniaturbilder af de grönländska is-strömmarne, t. ex. den isbrä, som igenfylt Nordhamnen i Belsound, en annan isbrä, som fylt en gammal holländsk hvalfångarehamn mellan Recherche bay och van Keulen bay, en isbrä på nordsidan af Wahlenbergs bay, och kanske vid den på min karta till 1872 års resa såsom en bugt på Nordostlandets ostkust utprickade del af inlandsisen. Möjligt är till och med, att smärre isberg kunna utskjutas från det sist angifna stället och derifrån drifva ut i hafvet vid Spetsbergens ostkust. Glacieris visar en stor benägenhet att utan märkbar orsak sönderfalla i smärre stycken. Den är full med blåsor, innehållande sammanpressad luft, hvilken, då isen smälter, sönderspränger sitt förtunnade hölje med ett knistrande ljud, likt sprakandet af en elektrisk gnista. Den förhåller sig således i detta hänseende på samma sätt som en del stensaltarter (knistersalt), hvilka upplösa sig i vatten under små explosioner. Barents berättar, att han den 20/10 augusti 1596 förankrat sitt fartyg vid ett isblock, som stannat på grund vid Novaja Semljas nordkust. Plötsligen och utan någon märkbar orsak söndersprang isklippan i hundratals smärre stycken med ett förfärligt buller och till stor förskräckelse för alla man. Likartade fall i mindre skala har jag sjelf bevittnat. Orsaken härtill synes mig vara följande. Isblocket har i glacieren varit utsatt för ett mycket starkt tryck, hvilket upphört sedan det fallit ned i hafvet.