Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. icke bevilja de ! denna titel högst nödiga anslag, ser jag ingen annan utväg, än att i framtiden, såsom hittills, göra an visningar på öfverskotten. Samme värde ledamot har ytterligare anmärkt, att StatsUtsk. icke gjort sig reda för en försvarsplan. Jag tror mig kunna säga, att bland StatsUlskrs ledamöter vore jag en af dem, som bäst kunde ingå i pröfning af en försvarsplan; men jag bekänner, att jag icke tilltror mig förmågan att framställa en sådan plan. Med Hr Gr. instämmer jag åter deruti, att Utsk. kunnat gå vida grundligare till väga med utredande af motiverna för sina afslag. Jag önskar, att så måtte ske, och om återremiss beviljas, skall jag, i hvad på mig beror, söka att få utredningen så fullständig, som möjligen sig göra låter. StalsUtsk:s utlät. A:o 78 återremitterades. Företogs till pröfning StatsUtsk:s d. 21 dennes på bordet lagda utlåt. Den 26 Maj f. m. Hr Danckwardt, Magn. Georg, uppläste följande: I propos. örn statsverkets tillstånd och behof föreslås af K. M. vid i:sta hufvudtiteln, att anslagen för lustslottens underhåll, tillsammans 29,796 rtdr, må öfverflyttas till 8:de hufvudtiteln, dit de rätteligen höra och der oek redan det af enahanda beskaffenhet varande anslaget för underhållet af Stockholms slott städse varit uppfördt. Denna öfverflyttning måste anses höra till ordning och consequens, isynnerhet som användandet af dessa anslag, med undantag af det för Rosersbergs slott, hvarmed är ett särskildt förhållande, granskas i Kammarrätten och af R. St:s Revisorer; men jag yrkar den äfven af det skal, att härigenom en utväg beredes att till bidrag för underhållet af Gripsholms och Strömsholms slott, hvartill deras obetydliga statsanslag, ungefär 3,3oo r:dr, icke förslår, använda en något år möjligen uppkommande behållning å anslaget för de publika husens underhåll i landsorterna. Af detta sistnämnda anslag hafva väl tillförne, utan anmärkning å R.
Men om man will att de blifvande hemman stola deltaga i aila andra skattehemmans vaera dä mäste man stadna wid ben proportion af skattläggning som för andra hemman är brukelig och dä blir det endast Statens ägande rätt som genom upbud kan försäljas. Att beräkna hwil - Den i6 December. 1099 hwllket ftin medsör den högsta fördel fordrar bade ' 1 ud och mera kunskaper i Vesta ämnen än jag äger. Rätteligen transsumeradt betygar: dl. krollLlius. Äsjkrlst. Lire. L. E>bwjukt Memorial! Sam Srats-UlfkottttS Herrar Ledamöter företagit aranMniqen om wista Kronans Kungsgärdar i Riket, och derrvid är förekommit en som jag inneha fwer wld namn Bråborg tili Östergöthland, får jag äftven upge mine Ml och orsaker, hwilka jag trott föranleda till bibehållande af mitt nu innehafwande konrract med Kongl. KaMmar-Collegiuni. Den 4 April är 1796 erhöllts war nu warande Allernädigste Konungs Resolution pä Z5 ars besiklntiigsttd, att räkna ifrän midfastan är 1802 emot 2; procents törhöjning uti förra arrendesumman, hw refter Kongl. Kammar-Coilegium genom arrendecon ract den 6 Jnnii 1796 försäkrade mig om en 0- störd besiktning under berörde rid. I hopp att fa tillgodo njuta ett arrende, som pa ett fa ordentligt sätt tillkommit, har jag widtagit alla i min förmåga ägande utwägar, för att äler sätta Kungsgården i det skick, att den skulle blifwa fruktbärande ^sör ej mindre Arrendatorn än Kronan i en HQ2 Den i6 December. framlid; Mm icke nog härmed, jag bär äfwen näm«» dc motiver som i syn,lertzel fästat Kongl. Mahrs
Jag anser mig således icke böra vidblifva den framställning jag i början gjorde ang:de undantagen, såvida det rörer den 18 §:" j men jag upptog delta, för att visa nödvändigheten att infot a orden: af Christen tiosbekännelse. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanke förklara, att det at Const.- Utsk. i redactionen intagna ordet ”under’' framföre ordet ”tio” borde uteslutas. Ropades ja. Hr Frih. o. liandina, hemställde, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanke förklara, alt pa ett ställe i §:n, och i ett sammanhang, borde sammanföras allt hvad som rörer undantagen för utländsk man. Ropades ja. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om Ståndet behagade såsom sin gemensamma tanke förklara Hr Rosenblads mening, att främst bland undantagen borde stå ”JNörrsk man, 60111 är i Sverige bosatt.” Ropades nej. Hr Landtm, hemställde vidare, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma lanke föi klara, att efter orden ”utländsk man,’’ borde införas: ”af Christen trosbekännelse. ’’ Ropades ja. Frih. Sprengtporten: Jag tog mig friheten fästa uppmärksamheten derpå, att, på det icke denna § må kunna tydas så, att utländingar, hvilka icke vistats i Sverige fulla 10 år, skulle kunna uteslutas från di llagande i riksdagsmannaval och andra såduna rättigheter, som de nu re - 192 . Den 19 A »gus ti f. m. clan äga efter en viss tid, sedan de erhållit K. M:s nåd. tillstånd att sig i Riket bosätta, det vöre nödvändigt alt i §:n införa något stadgande, soin visade, att någon förändring i detta afseende icke genom det nya grundlagsförslaget vore afsedd; hvarföre jag föreslår att i förslaget måtte införas efter ordet ’’njute” följande ord: ”i fråga om befordringar, ” hvarigenom meningen komme att erhålla följande lydelse:
Ständer ansett för ärendets pröfning erforderliga och hvilka uppgifter upptogo såväl förhållandet med inkomslerne för då sednast förflutna tio år, som afkortningar derå, jemte de i och för uppbördsbestyret och kontrollen belöpande kostnader under samma tid, i underdånighet anförde, att, enär inträffade alltför höga eller alltför låga markegångspris under sednaste fem år kunde lemna ett medelpris, som verkade menligt antingen för Statsverket eller för de förvaltande Verken, Statskontoret ansåg, det ett medium för tio år företrädesvis borde begagnas vid uppgörandet af ifrågavarande förslagsberäkningar, helst detsamma måste anses innebära ett resultat, som mer närmade sig lill det rätta, hvadan äfven, der det låtit sig göra, den af Stats-kontoret uppgjorda beräkning vore grundad på förhållandena under den längre tidrymden; instämmande Stats-kontoret för öfrigt uti den af Rikets Ständer vid detta ämnes behandling yttrade åsigt, att all Krono-uppbörd, skatt och afgift, af hvad namn den vara må, borde ingå till Statsverkets kassor, och de förvaltande Verken deremot förses med årliga anslag, bestämde efter beskaffenheten af hvarje Verks inkomster, dels i penningar, dels i värdet af indelda räntor och spanmål, helst en sådan reglering vore ledande till mer enhet i förvaltningen och enkelhet i räkenskapen, än som, beträffande de särskilda Verken, för det närvarande förefunnes; dock ansåg Stats-kontoret det härvid af Rikets Ständer ifrågaställda undantag af de lill Riksgälds-kontoret inflytande bevillningsmedlen icke vara lämpligt eller af behofvet påkalladt. Vidare har Kongl. Maj:t i ämnet hört de till uppgörande af förslag i afseende å skatteväsendets samt uppbördsoch redogörelse-verkets förenklande särskildt utsedde kommitterade, hvilka, uti afgifvet underdånigt utlåtande af den 31 Maj 184-7, ansett det af Rikets Ständer framställda och af Statskontoret tillstyrkta förslag, angående indragande till staten af deså kallade särskilda 4 Kongl. Maj:ts Nåd.
44- Konungens Propositioner, äfwen som allmänutl frågor, hwarmed förstas sädane, som kunna eller bö» ra komma under samtlige Riks Standens öswcrläqgning och pröfning , ma ej i Riksens Ständers Ple» na kill omedelbar ligt afgörande uptagas, uran stola öst werlämnas till utredande af behörige Utstött, hwilkaS yttranden hwaraf cltid ett exemplar mä hwarjc Ständ t>l!dc!aS, böra enligt hmad här osrvanföre samt wi» dare i Regerings - Formens §6 §. stadgas, föregå Riksens Ständers beslut; Och kunna Riksens Ständer genom Skändenö pluralits, när sä nö - Den 21 Dnemder. rz29 digt pröfwas, förelägga Utskotten lid tili deras Betän« kandens asgifwande. Hwarje Riks-Ständ ware obetag^x akt, ulan de ösrigcs hörande, lili wederbörligr Utskott hänförwis.i ett i Dest Plenum framstäldt Forsing; dock mä alud Med-Sränden underrättelse här» om meddelas. Will Utskott Åkerlämna någor frän ert eller siere Riks-Ständ kill detsamma remitteradk nial, såsom till desi befattning ej hörande, äligge Utskottet, an sist inom ätta dagar afgifwa sitt urlätande med deruti anförde skäl till det eller de Ständ, som remitterar, hwaresker samtlige Ständen, efter erhället» communication, böra skyndsamt yttra sig, under hwilkel Utskott de anse mälet höra.
Det må ej nekas att den dramatiska konsten genom det lättsinne, hvartill den i ej ringa grad gjort sig skyldig, sjelf till stor del förvållat den motvilja, som röjer sig vid hvarje försök att få den anstalt i ekonomiskt afseende betryggad, som i främsta rummet är dess representant inom vårt fädernesland. Men förändring till ett bättre har begynt och önskar man befrämja densamma, så bör man ock bereda de medel, genom hvilka en sådan förändring blifver möjlig. Hvarje skön konst kan förfalla till sinnlighet och förnedring, men den kan ock genomträngas af kristlig anda. En sådan främjas likväl icke derigenom att en konst-anstalt handlöst öfverlemnas åt frestelserna af bristande tillgångar, och dermed följande slafveri under den betalande publikens möjligen bortskämda smak.» Uti denna reservation instämde Professor Selander. Yid 12:te punkten, angående förslags-anslaget för Tullverket: Af Herr L. V. Henschen, som ansåg motiveringen för Afdclningens tillstyrkande i denna punkt något knapphändig. I afseende å extra anslagen under 7:de Hufvud-titeln: Vid mom. a, angående anslag för ombyggnad af Drottningholms bro: Af Herr L. V. Henschen. Bih. lill Ii. St. Yid morn. b och c, i fråga om åtskilliga reparationer m. m. vid Wadstena och Kalmar Slolt: Af Riksdags-fullmäktigen Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län: »Till reparations-arbeten å slotts-ruinerne i Wadstena och i Kalmar har Stats—Utskottet funnit godt tillstyrka Rikets Ständer att anvisa den betydliga summan af 67,500 R:dr. Detta Utskottets förslag kan jag icke gilla.
Din godhet och förbarmande nåd mig evigt tillsluten, om jag döljer min öfvertygelse i detta mål. Jag N. N. svär derföre vid Gud och Hans heliga Evangelium, att efter mitt bästa förstånd och samvete utlåtande i denna sak afgifva, och att clet, sorn under öfverläggningen yttras, skall af mig i obrottslig tystnad hållas. *) Sid. Jemte en hort och noga bestämd skriftelig sammanfattning af målets beskaffenhet och skick, bör Domaren dä för Nämnden framställa denna fråga: Är Skriften brottslig efter det Lagens rum, åklagaren åberopat? Och må Nämnden, sedan Domstolens Ordförande och Ledamöter afträdt, icke åtskiljas innan minst två tredjedelar igenom med slutna sedlar anstäld omröstning förenat sig att med Nej eller Ja besvara elen af Domaren framstälda fråga, huruvida den anklagade är brottslig eller ej. L anledning deraf skall, efter inhemtad underrättelse om Nämndens åtgärd, Domstolen ofördröjligen för Parterna afkunna Utslag med tillägg, antingen af den bestraffning, hvartill den brottslige sig skyldig gjort, eller af den upprättelse, hvartill den oskyldigt anklagade kan berättigad anses. »Förbrytelser emot denna Lag» etc., såsom i Utskottets Betänkanden. »Finner Hof-Canzlern eller dess» etc., lika som föreslaget varit, med undantag att »Svea Hof-Rätt» förändras till: Hof-Rätten. »Under-Rätt äge ej» etc. till och med »får» förändras till: Sedan Nämndens utlåtande således blifvit inhemtadt, pröfve och afgöre Domaren saken och underställe sitt Utslag Hof-Rättens pröfning, på sätt 25 Gap. 5 § Rätteg ängs-Ralken bjuder. »Svea Hof-Rätt» förändras till: Hof-Rätten. Hela Stycket, som börjas med: »Uti de mål» etc., utbytes emot:
Jag, som icke kan finna någon billighet eiler rättvisa tili ett så olika bestämmande» får derföre ödmjukast protestera emot alla d® beslut, som i någon nion föranleda till fastställande af mindre lega för Kronoskjuts, lin hvad den är, eller fismdeleS hillver för Gästgifveriskjutsen, samt anhåller, att denna min reservation må i Protocollet inflyta och genom Utdrag deraf komma till Riksens Högloll. Ständers kännedom och mogna be» dammande. Ut Supra. ; Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs* och. Ekonomiutskotts ytterligare Utiåtan* de efter för esla gne ändringar uti Författningarnc rörande Husb eliof s-bränvins~ bränningen och dermed gemenskap ägan» de ämnen. Utskottets uti detta ärende, den 21 sistlidna Februari afgifna, Betänkande har blifvit årerremitteradt af samtliga Respectiva RiksStånden, med anmärkningar; Ilos Högloft. Pddderskapet och Adeln : Uti Pr o tocol IsUtdrag af den 24 sistlidna Mars, innehållande Memorialer och Anföranden af Herrar Hummelhjelm, Friherre Wran* Ecsv. och Ekon. XJtik. Betänkande!). 767 gel, Flacli, Ankarsgarre, Grefve Hamilton, Grefve von Lantingshausen, af Brin .man. Friherre Boije, von Stael, Grefve Speris, Mlinner st arn och Cederschöld. Ilos Hagvar diga Pr estStåndet: Uti ProtocollsUtdrag samma dag af Herrar Professor Wijkman, Comminister Bergegren, Professor Thyselius,',Prosten Sv. Almqvist, Professor Agardt, Prosten Renström, Prosten Kolmodin, Prosten Fellenius, Biskopen Doctor Faxe, Prosten Ek, Professor l orssell samt Prostarne Säve och Piabe. Ilos Vällojl. BorgareSturulet:
Lika nyttiga i och för up lysningars meddelande och ömsesidiga inhemtande, som jag anser de allmänna gemensamma öfverläggningarne kunna vara, då det är fråga om svåra och invecklade ämnen, lika öfverflödiga och tidsödande äro de att anse, när det gäller ämnen af enkel och lättfattlig beskaffenhet. Till denna sednare kategori synes mig, att man gerna kan hänföra frågan om regleringen af utgifterna under RiksStatens 3 första Hufvudtitlar, sådana de oss nu till afgörande föreligga. De få jemkningar, som deri böra vidtagas, tarfva visst icke vidlyftig utredning. Som Hr Stjernsvärd ej behagat skriftligen till protokollet aflemna sin motion, har jag, saknande tillfälle till dess 'äsning, dock, af ett af honom vid Riksdagens början i en likartad fråga afgifvet yttrande, ledt mig till hvad han i väsendtlig mån med dessa öfverläggningars anställande åsyftat, nemi. nedsättning af anslagen under Första Hufvudtiteln. Han har ej ens velat göra undantag för det åt vår Konung utgående apanagets bibehållande, utan säger i sitt anförande, då samma motionär redan på förhand yrkade de första Hufvudtitlarnes genomgående å allmän sammankomst, men hvilket förslag för den gången icke vann R. o. Ad:s bifall: »Jag tror nemligen,» så falla sig hans ord, »att det är blott vid ett thronombyte, som det skulle låta sig göra, att få anslagen under Första Hufvudtiteln något förminskade; ty när en regent under några år njutit af ett större apanage, så är det förenadt med ganska stora svårigheter, att sedan vilja afhända honom någon del af detsamma. Och det är af denna orsak,» tillägger talaren, »jag funnit tidpunkten ganska lämplig, för att få denna fråga till föremål för gemensam öfverläggning.» Då likväl lifsförnödenheterna, till hvilkas behof denna apanagesumma bestämdes, äro i vida högre värde nu, än de voro vid 1823 års Riksdag, så anser jag i sanning högst obilligt, att man vid denna Riksdag ens kan ifrågasätta någon nedsättning i densamma. R.
St. besluta, alt den å de olika hemmanen fördelade utmarken å Öland, på Statens bekostnad, underkastas en förnyad besigtning och skattläggning, hvarvid iakttages, att för sådan mark, hvilken är af den beskaffenhet, alt den endast till bete kan användas, hemmanen, hvilka förut å utmarken ägde betesrättighet och således icke genom dylik marks tillskiftande vunnit större fördel, än de förut ägde åtnjuta, blifva från all skatt befriade; hvaremot för odlad och odlingsbar jord rubbning uti räntan icke må äga rum, så framt ej densamma finnes åsatt till högre belopp, än som kan anses motsvara den fördel, som genom ägandeoch fri dispositionsrätts förvärfvande vunnits utöfver den betesrätt, hemmanen före utmarkens delning ägt; samt att, om dervid befinnes att någon nedsättning i skattläggningen bör äga rum, restitution erhålles af det belopp, som årligen erlagts från och med år i84>. lii t von Hartmansdorffs och Ribbings förslag voro öfverensstämmande med Frih. Cederströms, utom i frågan om ■tiden, från hvilken restitutionen skulle beräknas. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer alldeles uti Frih. Cederströms ordalag, med den skilnad, att jag, i stället för orden ''från förta skattläggningstiden beräkna d t,” önskar att det mätte få heta: frå n o c h med år i 84 i. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att frågan nu vore att bestämma hvilken mening R. o. Ad. behagade antaga till contra-propos., antingen Frih. Raabs eller Hrr von Hartmansdorffs och Ribbings, hvarefter sedan votering kunde äga rum om hufvudsaken, hvarvid Frih. Cederströms förslag blefve ja-propositionen. Då Den 8 Augusti f. m. Då nu, innan Hr Landtm, ville framställa propos. om antagande af Frih. Raabs mening till contra-propos., bemälde Friherres förslag ånyo skulle uppläsas, anmälte sig Frih. Raab och yttrade:
Och mannen, som den onde anden uti var, sprang uppå dem, och vardt dem öfvermägtig; och kastade dem under sig, så att de nakne och sargade undflydde utaf det huset. Och detta vardt allom vetterligit, både Judom och Grekom, som bodde i Epheso; och en räddhåge föll öfver dem alla, och Herrans Jesu Namn vardt storliga prisadt. Och månge af dem, som trodde, kommo och bekände, och förkunnade hvad de uträttat hade. Men månge af dem, som förvetna konster brukat hade, båro fram böckerna, och brände upp i hvars mans åsyn; och då deras värde räknadt vardt, vardt det funnet till femtiotusend penningar. Så fast växte då Herrans ord, och kom till magt. Då detta skedt var, satte Paulus sig fore i Andanom att fara genom Macedonien och Achaja till Jerusalem, sägandes: När jag hafver varit der, måste jag ock se Rom. Då sände han till Macedonien två af dem som honom tjente, nämliga Timotheum och Erastum; men sjelf blef han qvar till en tid i Asien. På den tiden vardt icke litet buller om den vägen. Ty det var en guldsmed, benämnd Demetrius, som gjorde silftempel till Diana, der de en stor vinning af hade, som det handtverk brukade; Hvilka han tillhopakallade, och de der slikt arbete plägade bruka, och sade: I män, I veten, att vi hafve vår näring af detta handtverket; Och I sen och hören, att denne Paulus hafver bedragit, ej allenast i Epheso, utan sånär i hela Asien, och förvändt mycket folk, sägandes, att det är icke gudar, som göras med menniskohänder. Och varder icke allenast gällandes den delen af vårt handtverk, att det nederläggs; utan jemväl ock att den stora gudinnones Diane tempel varder för intet hållet; och måtte då ske, att hennes härlighet af kommer, den dock hela Asien och hela verlden dyrkar.
"diar näAon öfverlätit eAanderätt till samma lastiAdet ät tvänne eller flere, dalve den, som, med företeende af sin ätdomstdandlinA, först söder IgAfart, rätt framför den, som sedermera siA derom anmäler, sävida dan, derest lagfart ej genast deviljas dan, ia ttaAer dvad uti 5 H. därnedan lormäles. 8der ansödninA af tvänne eller flere ä samma dgA i staden, eller vid samma ^inA ä landet, Aälle den öfverlåtelse, som först sdedde, derest densamma i ökriAt la^liA är. Ao/rgV. ^/cr^:^ ^Vc?c//gcr ^0^0^'tro/r ?/// ^onc/eo, o/rg-denc/e r/r^ec^nonc/e a/ e/ m/,o//'L ///i^/c/>v-^^dd/a 00/r lcm/cm^crg-Lo/itcr/, c'r>r oo^ cr// cr/r/ra/r cr//rond/?>rg om /oode-/vtt/ t/// /a§t e Aerrc/om c! /onc/e^,' gr/men ^>/oo^/m/mv ä/ott c/. / -d"g/§////.
Det är svårt att uppgifva gränsen, vid hvilken de gemensamma öfningarne böra vidtaga, ty det är klart att en god del af den färdighet, som genom dem bör inhemtas, kan vinnas likaväl genom den emskilda, som genom den samfälda öfningen. Jag tror likväl att K. M. i sin Nåd. Propos. i detta hänseende träffat den verkliga gränsen så nära det är möjligt. Hvar och en vet att under första beväringsmötet upptages tiden af en hel del öfningar uti handgrepp och exercis, hvari en skarpskytt under ett års tid kan vinna fullkomligt samma skicklighet och öfning. Om detta är möjligt, om man utom ledet kan förvärfva samma skicklighet som inom detsamma under första årets beväringsmöte, så är det blott en 263 Den 20 Jnni. rättvisa mot dem, som underkastat si? stor möda och skaffat si? större skicklighet än beväringen, att befria dem från en öfning, som icke för dem är nödig, emedan de redan vunnit färdighet oell disciplin. Man säger att någon disciplin gerom dessa frivilliga öfningar icke vinnes, men den måste det, ty vid hvarje manöver fordras ovilkorligen lydnad och hörsamhet, och jag liar icke hört annat än att skarpskyltarne i afseende å denna lydnad visat ganska goda prof. Att så väl deras färdighet som disciplin skall vara fulländad, derpå gifver oss K. M:s Propos. en borgen genom den kontroll, som de äro underkastade. De skola nemi. förete bety? af öfverbefälhafvare» för korpsen om duglighet, och sedermera undergå en pröfning af arméens befäl, hvilket jag för min del icke kan tro skulle godkänna någon, som icke fullgjort hvad staten fordrar. Under sådana förhållanden, då det finnes en dubbel kontroll alt samma skicklighet, som under första årets beväringsmöte, blifvit förvärfvad, och då det dessutom fordras en viss skicklighet i skjutning, synes mig rättvisan fordra att de personer, som på annat sätt vunnit denna skicklighet, befrias från första årets beväringsmöte. Deremot måste de sedermera deltaga i andra årets beväringsmöte, och då kan den utveckling hinnas, som vi alla önska.
Maj:ts och Kronans rätt och bästa, om, såsom det af de för Revisorerne tillgänglige handlingar visar sig, Fabriksidkaren Morsings underlåtenhet att lefverancen fullgöra, härrört deraf, att han, oaktadt gjorda påminnelser, icke erhållit en fullständig modell med erforderliga tabeller och ritningar. I öfrigt få Revisorerne upplysningsvis tillägga, att, utom den redan omnämnde reseoch tractaments-ersättningen till Ryttmästaren Åkerstein, sådan under följande år jemväl utgått till 2:ne andre Officerare, under hvilkas inseende försök med tillverkningen af Sadelställningar efter Åkersteinska modellen ytterligare blifvit gjorda, men att dessa försök icke haft önskad framgång och att de senast verkställda upphandlingar af Sadlar skett efter den förut begagnade, såkallade Cederströmska modellen. Forti fi cati onsA f delningens Räkenskaper, hvilka för begge åren blifvit uti Kongl. KammarRätten granskade utan anmärkningar, upptaga: ( 45 ) D e b e t : Balance frän föregående äret: Från Artilleri-Afdelningen influtne medel för Kruthusbyggnader vid Carlsborg och Carlsten 0,000: 4,000: Af Extra StatsAnslaget utgående fyllnad till nad vid Carlsborg . 1,140: 33. g. • •— •—- Diverse Inkomster 9,564: 1. g. 11,558: 17. 8. Balance till följande äret: Departementets Skulder 11,542:4o. 6. Credit: Balance från föregående året: Till MilitieBoställsCassan, Per Mille-Fondens hos detta Departement innestående Medel 12,040: 23.10. Balance till följande året: Behållningar och fordringar 45,729:45. 6. Vid de i denna Afdelnings Hufvudböcker förekommande utbetalningar af 4)02 2 R:dr 16 sk. till Reparationsarbeten vid Marieberg och af 3g6 R:dr 4 s^- v*cl Haga Lustslott, hafva Revisorerne ansett sig böra göra anmärkning, enär dylika utgifter äro för FortificationsVerket främmande och böra af andra anslag bestridas. 2:0