Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ofvan afdragne portions-värden, nemligen: för Marin-regementet 56,320: — » Matros-korpsen 36,500: — » Kanonier-korpsen 18,341: 25. » Skeppsgosse-korpsen 25,550: — » uppfordrade Båtsmän 111,872: 50. Nuvarande anslaget 17,025: — Tillkommer: för Skeppsgosse-korpsens inkasernering 2,000: — 19,025 5,000 3,300 5,000 3,300 — Rese och traktaments-penningar, Förslags-anslag Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Förvaltningen af Sjö-Arendena och Departementets , Kommando-Expedition. Afgå: Ljuspenningar för ordinarie personalen vid Expeditionen 310: — samt för jemnande af Hufvud-Titelns slutsumma 2: 6. 3j6. 1,302 27.000 15.000 13 ' 1,302 27.000 15.000 13 27.000 15.000 __ — 27.000 15.000 — Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Flottans stationer och depot, Förslags-anslag Penningar: följande belopp, nemligen: Anslag, motsvarande Stats-verkets i 1855 års Riks-stat beräknade inkomst af Båkoch Lotsmedel 142,500: — Tillkommer: förhöjning till den vid innevarande Riksdag beräknade inkomsten af nvssberörde medel 37,500: — 180 000:
I anledning af hvad Kongl. Maj:t sålunda i Nåder föreslagit och i öfverensstämmelse med hvad uti memorialet N:o 61 blifvit förutsatt, får Utskottet hemställa, alt ofvanberörde, till Hans Maj:ts och Dess höga Gemåls kröning erforderliga summa, 45,482 R:dr 33 sk. 8 rst. Banco, måtte anvisas att af Riksgälds-Contorets behållningar utgå, och Kongl. Stats-Contoret, på dess reqvisition, ersättas. Stockholm den 19 December 1844* STOCKHOLM, tryckt hos P. G. Berg, 1844. Stats-Utskottets Utlåtande, No 116. 1 N:o 116. Ank. till Exp.-Utsk. den 20 Dec., kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående afskaf!ande af slafveriet pä St. Barthelemi1. (U. A.) Uti denna Nådiga Skrifvelse, som af samtliga Riksstånden blifvit till Stats-Utskottet remitterad, har Kongl. Majit, ■—• under åberopande af Rikets Ständers, uti skrifvelse af den 3o April 184.1, i underdånighet gjorde anhållan, att som, oaktadt Sverige, genom Tractater med England af den 6 November 1824 och med Frankrike af den 21 Maji i836, slutit sig till det förbund, sorn bemödar sig att undertrycka slafhandeln, samt uti Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning den 7 Januari i836 och tillägget dertill af den 1 Maji samma år, all sådan handel blifvit belagd med lifsstraff, densamma likväl ännu troddes fortfara på ön St. Barthelemy, Kongl. Majit måtte i Nåder tillse, huru slafveriet på denna ö må kunna afskaffas, samt vidtaga alla de utvägar, som för vinnande af detta vigtiga ändamål kunde beredas och finnas lämpliga, — nu meddelat Rikets Ständer de upplysningar, som härutinnan erhållits.
Stalaoch Bcvilln. garni /,liim, Besv.- och Ekon.-Utih. Betånl, JY:o 207. 1 N;o 20H, Ani, till Exp. Utsi, den g Juni 1841, II, 7 e. ra. Betänkande, angående vice Talmannen Herr Halling« motion, rörande användandet af de öfverskott, sorn af bränvins-bevillningen kunna uppkomma. Uli en hos Wällofl.
Si, jag hafver gjort dig till en ny skarp tröskovagn, den taggar hafver, att du skall tröska berg och sönderstöta dem, och göra högarna såsom stoft. Du skall förströ dem, att vädret skall föra dem bort, och väderflagor förskingra dem; men du skall vara glad i Herranom, och berömma dig af Israels Heliga. De elände och fattige söka vatten, och der är intet. Deras tunga borttorkas för törst; men jag Herren vill höra dem. Jag Israels Gud vill icke öfvergifva dem; Utan jag vill öppna vattufloder på höjderna, och källor midt på markene. Jag vill göra öknena till vattusjöar, och torra landet till vattukällor. Jag vill gifva i öknene cedren, furo, myrten och oljoträ. Jag vill gifva på markene gran, bok och buxbom tillhopa; På det man må se och känna, och förmärka och förstå tillsammans, att Herrans hand hafver detta gjort, och den Helige i Israel hafver detta skapat. Så låter edra sak komma fram, säger Herren. Bärer fram der I uppå stån, säger Konungen i Jacob. Låt dem träda fram, och förkunna oss hvad tillkommande är; förkunner oss och propheterer något framföreåt; låt oss akta deruppå med vår hjerta, och märka huru det härefter gå skall, eller låter oss dock höra hvad tillkommande är. Förkunner oss hvad härefter komma skall, så vilje vi märka, att I ären gudar. Görer antingen godt eller ondt, så vilje vi derom tala, och skåda tillsammans. Si, I ären af intet, och edart verk är ock intet, och den eder utväljer, är en styggelse. Men jag uppväcker en af nordan, och han kommer östanefter. Han skall predika dem i mitt Namn, och han skall gå öfver de väldiga, såsom öfver ler, och skall trampa ler, såsom en krukomakare. Ho kan något förkunna af begynnelsen, att vi måge begripat; eller prophetera framföreåt, att vi måge säga: Du talar rätt? Men här är ingen förkunnare, ingen som något höra låter, ingen som af eder ett ord höra må.
L c//ga prop0L!t/tron, L.o Z7. -7 föreskrift i Isg oell törtsttningsr ieke förekommer, mea stt lionel. !^gj:t likväl funnit anmärkts brister i vissa delar st förslaget bindra detsammss sutsgande. I§u bsr Longi. I^sj:t, under fästad uppwärkssmbet pä trägans vigt för det sllmänns, samt dä saknaden st bestämds oeb tillräekligen omfattande lsgbud bärutinnan medkort betydliga olägenbeter genom binder, uppebäll ooli osäkerbet vid utförande st liera nyttig» företag, tunnit ärendet böra komma under törnysdt öfvervägande; dervid, i butvudsaklig öfverensstämmelse med Likets 8täuders otvsnberörds, vid törrs Riksdagen stgitne, korslag, men under isgttsgande sk den närmare utveckling bärat, som sakens beskaltenbet s^nes päkalla, oell med tillämpning, bvad Lompromiss-rätt, lör ersättningars bestämmande angar, sk de 1öre8kritter, 80m tör8lgget till allmän Livil-Kag i Lättegängs-Lslkens 28:de Lapitel, om 8er8kild N-j^md, innebälier, Longi. IVIaj:t, etter Idögste Domstolens oell 8tat8-Lädel8 börande, siik sätt närlagde Drotoeoll utvisa, beslutat, till Likets 8tänders antagande, bärmedelst i ljäder töreslä, att» med ändring st de ej mindre i 25 llapitlet 1 § L^ggninga-Lalken, sädan den I^der i förordningen den 19 februari 1824, än oek uti Longi. Lungörelsen den 9 lVlsrs 8smms sr, i stseende pä vägsnläggningsr gikne töre8krikter, efterföljande stsdgsnden meddel«8. § 1.
Det årliga anslaget till Förvaltningen af Sjöärendena 20,000: Expeditionen med fregatten Eugenie och briggen Nordensköld åren 1846 och 1847 7,359: 32. o. 1849. Årets anslag till Förvaltningen af Sjöärendena 1850. s Årets anslag till Förvaltningen af Sjöärendeua för ett örl.ogsfartygs hållande i sjön 1851. Årets anslag till Förvaltningen af Sjöärendena 20,000: Expeditionen med fregatten Eugenie 46,521: 29. 4. 1853. Anslaget till Förvaltningen af Sjöärendena Samma anslag 1855. 1856. Årets anslag till Förvaltningen af Sjöärendena 20,000: 4—: Årets anslag till Förvaltningen af Sjöärendena Expeditionen med fregatten af Chapman åren 1856 och 1857 1859. Årets anslag till Förvaltningen af Sjöärendena 1860. Stockholm af Kongl. Konvoy-Kommissariatets Kammarkontor den 31 Mars 1862. A. P. Melin. 32 JM 26. Sammandrag af de anslag Komité» å Itiksstatens Femte Mnfvndtitel föreslagit för hvart dera af åren 1864, 1805 och 1866. Riksmynt. Summa Riksmynt. Ordinarie statsanslag: a) De nu utgående: Tillökning i anslaget till exercis af Flottans bemanning 190,000 Till stipendier 15,000 205,000 Extra statsanslag af Komitén tillstyrkta: Till fartygs nybyggnad, årligen (enligt Bil. JVs. 7 738,000 — Till åtskilliga erforderliga byggnads-arbeten m. m. vid Flottans etablissementer, 200,000 R:dr på 3 år, eller ärligen 66,666 — 804,666 Summa R:mt R:dr 4,074,306 Anmärkning.
Med den säkerhet, som alstrats af denna uppfostran, hade hon kommit ut i verlden; och öfverallt hvarthän hon än kommit hade också verlden böjt sig för denna lilla sjelfsäkra tyrann från det rika hemmet. Hon var egentligen snarare ful än vacker; men hon hade i utseende och sätt det obeskrifliga som heter karltycke och de sju åren som förflutit efter det hon fick långa kjolar hade för henne varit en fortsättning af den dyrkan hon var van vid från hemmet, blott att faderns och mosterns roller öfvertagits af åtskilliga småstadslejon från Lund och Malmö samt några mystiska utländingar, som hon träffat under sina resor. Sjelf var hon af naturen kall och hennes erfarenhet af det motsatta könet hade tidigt gjort henne blaserad. Det fans numera nästan blott en enda egenskap hos män, som kunde väcka hennes intresse i någon högre grad: det var likgiltigheten. I detta fall hade William Zimmermann redan från början imponerat henne. Det sätt på hvilket han närmade sig henne gjorde intryck af att det i sjelfva verket var honom alldeles likgiltigt hur hon upptog det; och hans konversation med dess sarkastiska grundton och ogenerade uppriktighet, som slog öfver i en märkbar sträfvan efter det paradoxala, roade henne derför att han dervid, utan att veta det, kom att spela samma roll gentemot henne, som hon sjelf var van att intaga gentemot medlemmarne af det goda sällskapet. För öfrigt var William från föregående somrar känd vid badorten och åtnjöt ett visst anseende bland stamgästerna af la haute volée sedan det året, då han var deras egen erkände festdiktare. Det lilla badortsorganet, som aldrig försmådde en fashionabel nyhet hade också förkunnat hans ankomst i en notis öfver hvilken hans namn stod med fetstil. Det ena med det andra hade gjort, att fröken Hagberg så småningom kommit att utvälja William Zimmermann till sin riddare för sommaren. Sjelf var han från början indifferent; det var egentligen Pelle Wahlberg som varit den förmedlande länken. Pelle hade nemligen fått ett märkbart intresse för den lilla blifvande studentskan fröken Johnsson; och som hon var oskiljaktig från den äldre kusinen hade de fyra kommit att sluta sig samman och bilda kotteri, under den döfva tantens moraliska hägn. Mötesplatsen var
Här i Stockholm mötte honom då budet, att hans familj förökats med en son, och kanonernas stämmor från den tyska regattan .besvarades af salutenfrån Kastellholmens batterier. Som en uppmärksamhet mot den svenske konungen uppkallades den nyfödde med hans namn. KonungOskar reste, som kändt, v sjelf senare ned till den lille prinsens döpelseakt, hvilken han öfvervar i egenskap af fadder. Kejsarinnan Augusta Viktoria af Tyskland föddes den 22 oktober 1858 på slottet Dolzig vid Sommerfeld som äldsta barn till hertig Fredrik Kristian August af Slesvig-HolsteinSonderburg-Augustenburg, en furste, som fått pröfva på många bekymmer under sin lefnad, som förlorade sina fäders tron och aldrig vann den åter, tillbringande sina dagar i ensamhet och försakelser. Under de första åren af sin barndom förstod helt visst den lilla prinsessan ännu ej, hvarför fadern var så sorgsen och dyster och hvarför familjen lefde så indraget. Många lyckliga stunder tillbragte hon då under uppsigt af en engelsk guvernant, en miss Walker, som med utmärkta rekommendationer kommit från England att uppfostra den lilla prinsessan. Sedan farfadern år 1869 aflidit, flyttade hennes familj till Prinkenau i Scblesien. Der ' växte nu prinsessan Viktoria upp till sammans med sina två yngre syskon. Redan vid fjorton års ålder talade prinsessan flytande engelska och franska och lärde sig dessutom äfven danska, emedan hon hade en dansk kammarjungfru. Lärare och konstnärer kallades till Prinkenau för att fullborda hennes uppfostran och leda hennes öfningar i musik och målning. I pianospelning är kejsarinnan verklig virtuos. För konster och vetenskaper försummades emellertid på intet vis utbildning i husliga sysslor; derför sörjde hennes moder, som jemte fadern på det noggrannaste öfvervakade sina barn och uppfostrade dem ej blott till arbetsamhet, utan ock till enkelhet. En svår förlust för den unga prinsessan var den älskade faderns död år 1880. Det tomrum, som härigenom uppstod i familjekretsen, var naturligtvis smärtsamt och svårt att fylla. Men för prinsessan Viktoria var redan af ödet en tröst i hennes sorg förutbestämd.
Skulle någon af Svenska Landthushållare känna någon bättre eller af samma värde, synes han derom böra underrätta Akademien, som ej blott för spridande af upplysning, utan äfven för att sjelf erhålla ^len, valt Corresponderanda Ledamöter, ej mindra bland de erfarnaste landtbrukare inom Riket, än de för dessa slags insigter förmonligast utmärkte Vetenskapsmän i andrai Länder, Genom denia Gorrospondance synes lättare en förbättring eller ledning af Akademiens åtgärder kunna vinnas, än genom anmälan hos Riksens Ständer, hvilken måsta förorsaka omvägar och dröjsmål. Endast vid ett dylikt oafbrutet samlande, af andra uti Landthushåll ningen långt framskridna Länders uppgifter och erfaren alltid åtföljde af egna rön och försök, huruvida de äro användbara för Sveriges jord och luftstreck, tror Utskottet möjligheten vara fästad, att framdeles ernå den föreslagna Systematiska Afhandlingen om Svenska jördens behandling och Ladugårdsskötsel!), hvilken, i förtid framkallad, säkert skulle förfela Akademiens väl beräknade ändamål. Författarens anmärkningar om Landtbr ukets vetenskapliga behandling är alldeles enlig med hvad Akademiens egna utgifna skrifter på manga ställen yrka. Men att föreläsningar, hällne på vissa dagar, utgöra egenteliga Carakteren af en Akademi, kan Besv. och Ekon, TJtsk, Betcinkanden. 323 Utskottet icke inse, då dessutom vid samma Akademi icke finnas några med lön försedda lärare, hvilka skyldigheten till sådana Föreläsningars hållande Iian åläggas. Memorialets förtattare synts för öfrigt icke hafva rönt eller ock ej erinrat sig de Kongl. LandtbruksAkademien Nådigst gifna Stadgar och Reglementen, hvilka vidare uppgifva förhållandet i afseende pä Akademiens föremål och äro för anmärkningarnas besvarande tillräckeligen upplysande. Hvad för det andra vidkommer beskaffenheten af Akademiens Central-Verkstad, sä. känner Utskottet och kan med säkerhet uppgifva, att denna inrättning är lick och hållet ett privat företag af Directeuren Blom.
Detta synes mig så billigt, att jag icke kan fatta huru Utsk:n kunnat afslå de väckta motionerna, och detta på den gruud, att brefbäringen af ålder ålegat hemman, och att R. St:r nyligen fattat ett beslut, som beredt lindring i detta onus. Detta beslut var likväl endast en reglering, hvilken icke haft annan följd, än att då brefbäringen förut varit en tunga, med hvilken endast några få varit missnöjda, har den i stället blifvit en tunga för alla icke privilegierade hemman. Jag anhåller om återremiss, på det att Utslcn mätte taga motionen i närmare betraktande. Gr. Frölich, David, förklarade, att han förenade sig i hvad Frih. Stael von Holstein yrkat. Hr Fåhraus, Olof Immanuel: Den förste talaren har rätt deruti, att denna fråga är vid hvarje Riksdag ständigt återkommande, och jag befarar att den framgent kommer att bibehålla denna sin egenskap, intill dess kronobrefbäringsskyldigheten skiljes från jorden. Jag erkänner villigt, att denna skyldighet är på den s. k. oprivilegierade jorden ett besvärande onus, som det vore önskvärdt att så snart som möjligt afskaffa; men enhvar torde kunna inse, att så länge någon ändamålsenlig plan icke blifvit upgjord, hvarefter en förändring må kunna tillvägabringas, den icke kan vérkställas utan upoffring å Statens sida. Jag tror icke heller att för hemman i allmänhet detta onus är mera tryckande än flere andra besvär. Motionären Rudberg bar sjelf i sitt förslag sagt att hemman, som voro mest tryckta af brefbäringsskyldigheten, voro underkastade en hvart 30:de år återkommande skatt af 104 Rdr, som, fördeladt på hvarje år, gör endast omkring 3| Rdr på .3 76 Den 25 Ap ril. mantalet. Det må vara önskligt att äfven denna afgift kunde afskaffas, men medgifvas måste dock, att jorden har många andra besvär, som äro mera tryckande än kronobrefbäringen.
Vid besök å de i trakten af liufvudstaden pågående jernvägs-arbetena hafva Re visorerne, i den mån sådant kunnat ske, sökt inhemta, huru och på hvad sätt detta — ii9 — , : storartade och dyrbara arbetsföretag å denna del af .jernvägslinien utföres; och anse sig Revisorerne både kunna och böra uttala den åsigt, att ifrågavarande arbete bedritvits med synnerlig omtanka och uoggranhet. Kongl. Styrelsen öfver iungeiser oell arbets-iimittiiingar i riket. A) Wångvår ds •wmsle&g et. Räkenskaperna, som granskats i Styrelsens revisions-kontor, och dervid föranledt till åtskilliga anmärkningar, hvilka blifvit utställde till vederbörandes förklaring, hafva tor revisions-året ännu icke undergått fullständig granskning i Kongl. Kammar-rätten. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Debet. Dalans från år 1856: Uppbörd: Statsanslag för fångvården, enligt Kongl. Maj:ts stat, 1,096,000: Credit. Dalans från år 1856: Utgifter: Kongl. Stats-kontoret tillgodofördt: Skillnaden mellan tillgångar och skulder vid 1857 års slut 326,345: 22. 5. Balans till år 1858: Kontant behållning 50,524: — 6. Proviant, beklädnad, materialier och inventarier 256,582: 15.11. 5- 8 i Innan något yttrande öfver förvaltningen af de till Fångvårds-styrelsens förfogande ställda anslag meddelas, hafva Revisorerne, jemte tillkännagifvande, att räkenskaperne i allmänhet befunnits väl och med noggranhet förda, ansett sig böra fästa uppmärksamhet derpå, att berörda räkenskaper, så vidt desamma angå de särskilda fängelserna, ej äro upprättade efter en gemensam plan och att de i afseende å uppställningen förete väsendtliga olikheter, hvarigenom granskningen i icke obetydlig mån försvårats. Bet är derföre, enligt Revisorernes tanke, af vigt, att ett gemensamt, för alla fängelser lika, räkenskaps-formulär så snart sorn möjligt varder uppgjordt.
Statsutskylderne skola utgöras och flere millioner till Stats-Cassan på en gång öfver hela Riket indragas; de skadligaste följder i afseende på handel och näringar deraf uppkomma: om ej det närvarande uppbördsättet ökar penningeförlägenheten derigenom , att till Stats-Cassan inom ett år inkommer, ej allenast 646 Betänkande om Riktis Styrelse-Verk. den betydligaste delen af föregående årets directa inkomster, jemte Tull-, Postoch ChartasSigillatse-medel m. m., utan jemväl det förskott, sorn höstetiden på det löpande årets inkomst betalas: om icke, i fall Stats-inkomsterne småningom ing.ingo och på samma sätt till Statsbehofven blefvo använde, hvarigenom ingen större rubbning i den vanliga penningecirculat ionen hastigt kunde uppkomma, lika stora utskylder, som för närvarande med svårighet utgå, utan känning kurtde bäras: om det således ej för Eder Kongl. Maj:t och Riket vore af högsta vigt och angelägenhet, att nuvarande uppbördsoch räkenskaps-method förändrades på det sätt, att alla räkningar öfver Statens inkomster och utgifter upprättades efter enahanda princip, så att räkenskapsåret börjades med den 1 Januarii och slutades med den 31 December; att den såkallade Thomasmässo markegång, antingen utsattes för 5 år på en gång, eller om den årligen skulle sättas, att den då finge för påföljande året bestämma utskylderne, och att desse till betalning fördeltes på terminer, inom hvilka bestämda andelar på vissa tider till Stats-Cassan skulle vara leveretade, samt hela uppbörden vid årets slut af Uppbördsmannen redovisad. Det tillhör ej Commilierade att härom ingå i närmare undersökning; men de hafva ansett sig böra på detta vigtiga ämne fästa Eders Kongl. Maj:ts och Riksens Ständers uppmärksamhet. Det återstår nu för Committerade, dels att utveckla orsakerne, hvarföre de icke, enligt Eders Kongl. Majus nådiga föreskrift, jemväl kun - Betdnkand« om Rikets Styrelse-Verk.
Maj:ts till Rikets Ständers Stats-Utskott, vid Urtima Riksdagen i Örebro år 1812, aflåtne Nådiga Proposition , angående Riksgälds-Contoirets utländska Gäld, gjordes äfven Nådig framställning derom, att Svenske Medborgare, hvilka egde äldre hos Franska Regeringen erkände fordringar, skulle för dem indemniseras utaf hesparde anslagen till förenämnde Gälds afbördande.'— På desse Fordringar, hvilka uppgåfvos till ett sammanräknadt belopp af 2,996,937 Livres 2 Sous 4 Deniers Tournois, hade Sveriges då varande Kron-Prins, vår nu Regerande Aller-Nådigste Konung CARL XIV JOHAN redan år 384,i 18:37..—« *269,095:45. 5. Revisorers Berättelse. Transport i,653,214:34- 5. 1811, utaf Enskilte Medel till vederbörande fordrrngsegare förskjutit Aderton (18) proCent med 53g,268 Livres 8 Sons g Deniers Tournois. —• Enligt Rikets Ständers fattade Beslut, skulle Fordringarne godtgöras af Svenska Staten sålunda: 1:0 Fordringsegarne skulle undfå 66* proCent, men hvaraf likväl komme att innehållas ersättning för de af Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen förskjutne Aderton proCent. 2:0 De utaf nyssnämnde 66f proCent derefter återstående 48f proCent skulle reduceras till Svenskt Banco efter 8 Skillingar per Livré Tournois, samt utaf beloppet i Svenskt Banco godtgöras Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen cours-dilference å förberörde förskjutne Aderton proCent. 3:o Den sista Tredjedelen af hela fordrings-beloppet skulle äfven reduceras till Svenskt Transport 1,653,214-34- 5. 388 Riksens Ständers Transport i ,653,214:34. 5. Banco efter ofvanberörde
På allmänna indragningsstaten stå nemi. förut uppförde de indelningar, sorn åtnjutits af lill f. d. Adelsfane-reg:tet hörande tjenstemän, osh således hafva på allmänna indragningsstaten redan slått uppförde en del anslag, som tillhöra precist samma cathegori, som de, hvilka Ulsk. nu föreslagit skola till nämnde stat öfverllyttas. Likväl vill jag icke bestrida, att det kunde vara lika riktigt att uppföra anslaget för invalidinrättningen på pensionsstaterne, som alt uppföra detsamma på allmänna indragningsstaten; men hvilketdera som sker, så blifvcr följden ändock densamma, nemi. att det ifrågavar. anslaget kommer att slå under K. M:s nåd. disposition, och får jag med anledn. deraf tillstyrka bifall till Utsk:s betänk. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han, i anledn. af Hr Weslcrslrands anmärkn., alt Wadstena Krigsmanshuscassas samt Amiralitets-krigsmanscassans medel borde, af samma skäl sora Invalidhusfondens hemmansräntor, uppföras på 4:de hufvudtiteln, anhöll få återkalla i R. o. Ad:s minne, att Ståndet redan beslutat, att förenämnde cassors medel skulle på 9:dc hufvudtilcln uppföras till del belopp, hvarmed de förut varit upptagne, och all således den af Hr Westerstrand nu framställda fråga redan vore afgjord. Hr Råfclt, Anton: Det torde äfven vid återremisscn böra tagas i betraktande, att K. Flottan äfvenledes, i följd af 2 § 1 art. samt 1 § 2 art. af K., reglera, för Invalidinrällningcn å Ulriksdal af d. 30 Sept. 1823, har del i denna inrättning, och att således äfven någon del af de ifrågavar. räntorna böra ä 5:lc hufvud titeln uppföras. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Enär K.
Innan Utskottet öfvergår till närmare redogörelse för ifrågasatte ändringar i tulltaxans detaljbeslämmelser anser Utskottet sig böra anmäla att, då Herrar Rosenblads och Muréns serskilda taxeförslag äro från trycket utgifna och således för en hvar tillgängliga, samt det vid sådant förhållande skulle leda till lika onödig som tröttande vidlyftighet att vid hvarje särskild artikel, derför nämnda taxeförslag innehålla ej allenast från gällande taxa afvikande ulan ock sinsemellan skiljaktiga bestämmelser, anföra desamma, Utskottet ansett sig i afseende å dessa taxeförslag höra iakttaga det serskilda förfaringssätt, att endast i fall, der ändring af annan motionär blifvit föreslagen eller af Utskottet funnits böra ega rum, jemväl upptaga innehållet af Herrar Rosenblads och Muréns ifrågavarande motioner. Då tvekan lärer uppstått om rätta lullhehandlingen af arbetad Agat, som föreÅgat, arbe kommer infattad i ädla metaller, samt det för vinnande af den högre tullafgift en sålunda genom infattningen dyrbarare artikel bör vidkännas, synes lämpligt alt, på sätt Herr Rosenblad föreslagit, infattad Agat förtullas lika med infattningen, hemställer Utskottet, att rubriken Agat, arbetad, må klassificeras och åsättas tull på sätt bilagde taxeförslag utvisar. Bernsten, arbetad. Af enahanda skäl är ock samma förändring vidtagen i afseende å artiklarne C°l^!g^’e ar Bernsten, arbetad, Coraller, arbetade, Glasflusser, slipade, och Perlemor, arbetad. Glasflusser, slipade. Perlemor, ar Bih. lill R. St. Arsemk. Vid artikeln Arsenik har Herr Rosenblad, med afvikelse från Karströms taxe förslag, tillstyrkt uttryckligt stadgande, att Arsenik, utom de i tulltaxan uppgifna fall, är till införsel förbjuden; men då den i taxan stadgade inskränkning af rättigheten alt införa Arsenik tydligen innefattar att införsel icke må annorlunda, än der säges, ega rum, anser Utskottet något förtydligande i detta hänseende icke erfordras.