Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan derföre icke annat än högligen beklaga, alt detta ärende hittills blifvit med den långsamhet behandladi, att det sannolikt vid denna riksdagen får samma slut som vid den föiegtde, nemi. att icke föranleda till någon åtgärd, emedan det förmodligen icke hinner att af Högsta Domstolen och Iteger:n pröfvas i så god tid, att It St. från K. M. kunna emottaga svar innan de åtskiljas. I afseende på omfattningen af den lag, som här är i fråga, så anser jag den icke böra afhandla sådana reglementarisk» stadgande», som det må bero af bank bolagen att i egenskap af näringsidkare sjelfve reglera; så till vida torde Gr. Frölich hafva rätt, att bankrörelsen icke är annat än en enskild inrättning; ine» saken har äfven en annan sida. Den kan nemi. drifvas så, att betydliga delar af Riket derigenom komma på obestånd. Vi sakna ej hell och hållet sådana exempel inom vårt land; och från främmande stater, synnerligen Norra Amerika, ankomma dylika beskrifning»!' hvartannat eller hvart tredje år. Lagstiftarens åtgärd i fråga om bankväsendet bör blott sträcka sig dertill att betrygga sedelinnehafvaren mot förlust; men härutöfver kan lagstiftarens pligt icke gå. I afseende på detta betryggande gifves del tvänne slags säkerhet, nemi. en reel och en nominel eller solidarisk. Jag medgifver, på sätt åtskillige talare yttrat, alt inom vårt land den sistnämnda verkligen fått opinionen för sig. Det är derföre vigtig! att undersöka, huruvida denna opinion grundar sig på verkliga och goda skäl, eller om den är en villfarelse; i hvilket sednare fall det är af vigt att den må nndanrödjas. Man finner lätt, att innehafvarne af en banks sedlar lill större delen bestå af obildade persöner eller åtminstone af sådana, som sakna vana vid alt sköta affärer.
200 sidor med 12 ill.) för c:a 27 öre. m. m., m. m. Kring Aftonlampan, utkommer hvarje må- nad med ett häfte ä 120 sidor med 8 — 10 illustrationer, i smakfullt omslag och tryckt på fint illustrationspapper. Prenumeration motlages ä Dvarje postanstalt. (G. 78086) Högstedt &amp; C:o 32 Kege-ingsgatan 32 — Stockholm — Specialitet: Bordeaux&amp; Bourg-og-ne-viner Billiga priser. VAR GOD SE HIT! En flicka beder någon. ädelsinnad person om elt län af 50 kr. Är i verkligt behof däraf nu. Betalning enl. öfverensk. Snar hjälp dubbel hjälp. Svar emotses med tacksamhet af » Mars] &lt;SD9., Nonköping p. r. Om NI uteslutande använder af den äkta Segerlinds-Blanksvärtan, (märket Elefanten i stöflar) skall NI finna, at [skodonen hålla mycket längre hela. G. Ä. SEGERLIND. Halmstad. Hon darrade i hela kroppen och kunde icke få fram ett ord. » Säg mig, om ni har glömt honom, den ovärdiga, som ni var kär i? » Bal-Siden fr. 6 5 öre — 1 6, 4 5 Siden-Grenadin — » 9 0 öre — 8, 6 5 Siden-Bengalin ... » kr. &amp; K. Hofleverantör.) Zurieb,. Handarbetets Vänner, Handarbetskurs anordnas för lärarinnor från 8 maj — 8 juni hvarje helgfri dag kl. 5 — 7 e. m. Tjugufem elever kunna antagas, afgift 15 kronor. För deltagande i kursen fordras att styrka sig halva genomgått folkskolans handarbetskurs eller äga däremot svarande kunskaper. Anmälan bör ske före den 26 april ä I landarbetets Vänners byrå (G. 78724) Hudens vård. Till att hålla huden frisk och häfva hudsjukdomar Salubrin för toaletten det bästa medel. 7 S-S * » 1 &gt; a 03 10 Till följd af sin förmåga att borttaga m j ä l l m. fl.
Prot.-utdrag den 49 April 1848. 311 Den 19 och 22 April. S. D. Viel förnyad föredragning af Banko-utskottets den 12 och 15 dennes på bordet lagda betänkande N;o 42, med förslag till reglering af Bankens låneoch krediti v-rörelse, återremitterades, på grund af gjorde anmärkningar, 19, 44, 45, 46 och '78 punkterna samt 2, 3, 4 och 8 momenterna af 73 punkten; och ansåg Bidder skåpet och Adeln, med afslag å 23 och 24 punkterna, cirkulations-kapitalet för lån emot pant af fast egendom i städerna och på landet böra nu, likasom vid sista riksdag, bestämmas till 6,500,000 riksdaler banko samt fördelas på det sätt, att 5,650,000 riksdaler hålles tillhanda för inteckningar i egendom å landet och 850,000 riksdaler för inteckningar uti hus och jord i städerna utom Stockholm; hvaremot Ridder skåpet och Adeln, endast med rättelse af det tryckfel, hvarigenom ordet ”föreskrifven” i stället för ordet ”förskrifven” blifvit i 32 punkten intaget, biföll alla öfriga delar af Bankoutskottets ifrågavarande betänkande. Från Hög v. Preste-standet. S, D. Föredrogs förstärkta Banko-utskottets memorial N:o 45, med anmälan om en verkställd omröstning. Lades till handlingarne. S. S. D. D. Vid nu ånyo skedd föredragning af Banko-utskottets betänkande N:o 42, med förslag till reglering af Bankens låneoch kreditiv-rörelse, fattade ståndet beslut, såsom följer: Punkterna 49, 52, 53, 55, 72 1 momentet samt 73 och 78 återremitterades, på grund af deremot gjorda anmärkningar. I öfrigt blef betänkandet bifallet. Från Vällofl. Borgare-ståndet.
St:s Revisorer utöfva; för Kammarrättens ledamöter och cancelli åter deruti, att arbete och tjensteåliggande skulle minskas i ännu större grad, än förbättrade inkomstförhållanden vunnits, samt slutligen äfven för staten, alldenstund någon förökad utgift då icke erfordrades. Ide'en i sig sjelf utvisar visserligen, att den goda viljan ej är förlägen om förslag; men att det ifrågavar. skulle leda till ett önskvärdt resultat, Den aG Maj e. m. aa3 det betviflar jag högeligen, ehuru man förespeglar, att om B.. St. afslå det för Kammarrätten nödiga anslaget, detta föi-slag kommer att ånyo upptagas och i verket sättas. — Angående vidare den i nya regleringen revisionspersonalen tillslagna aflöning, är förhållandet sådant, att 6 revisorer hafva namn och lön som kammarskrifvare ä 4°° r:dr, 8 revisorer lönas med 600 r:dr och 8 revisorer med 800 r:dr hvardera. Med afseende håde af behofvet och af motsvarande vilkor i andra verk tror jag icke, att man här varit för rund; tvärtom befinnes, att 6 revisorer i Kammarrätten, med kammarskrifvare-benämning, tjena för 4°° r:dr och 8 revisorer med 200 r:dr hvardera mindre än t. ex. revisorer i KrigsColkm, oaktadt revisionen i Kammarrätten handlägger målen i en högre instans och här det slutliga ansvaret. Då detta likväl både är principvidrigt och innebär orättvisa, kan jag icke underlåta att häruti yrka skälig rättelse, så att revisionspersonalen i Kammarrätten måtte komma i åtnjutande af motsvarande iönevilkor med dess vederlikar i andra verk. Utsk. har väl uppgifvit, att sportler och observationsprocent tillflyta personalen inom Kammarrätten. Hvad sportlerna beträffar, äro de här, som på andra ställen, en cancelliets tillhörighet, ända till den grad utsträckt, att revisionspersonalen vid befordringar får skatta till cancelliet 7i Procden tillträdande lönen. Med observationsprocenten åter är förhållandet sådant, att -ledel deraf tillfaller cancelliet, -|:del commissarien i contoret och -Jidelar revisorn.
Gå genast från min dörr eller också går jag i morgon och det blir ingen vigsel af mellan oss. Det var halmstrået som bröt kamelens rygg. Flämtande af ursinne framstötte Tuominen i afbrutna satser en ström af svordomar och skymford, medan han gång på gång sparkade till dörren så den knakade i fogningarna. Går, säger du! Du går så i h vete häller. Det är slut nu med dina konster och jag är den som befaller. Öppna på ögonblicket, om du inte vill ha mera stryk än du orkar ta emot Han kastade sig med hela sin kroppstyngd mot den klena dörren, som flög i stycken, illa skakad som den redan förut var. Lena sprang med ett högt skrik så långt undan som hon kunde komma, men inom ett ögonblick hade Tuominen hunnit fram till henne och slog henne våldsamt i ansiktet. Intet annat än vanvettigt raseri kände han numera och därjämte begär att krossa hennes motstånd en gång för alla. Han grep henne med ena handen i håret och höjde den andra till ett nytt slag, då med ens Wehkalainens röst hördes genom tumultet: Jaså, du slår kvinfolk, din rackare! men nu ska' du få se på f n. Och Wehkalainens årslånga, tysta och tillbakaträngda förbittring mot blodsugaren gaf sig luft i ett kok stryk sådant Tuominen aldrig förut varit med om. Ett ögonblick sökte han sätta sig till motvärn, men det nästa låg han kullslagen på golfvet, bedjande om nåd och försköning under slagen, som obarmhärtigt haglade ned på honom. Slutligen lade Lena sig emellan. Hon kunde ju inte se karlen ihjälslagen midt för sina ögon häller, och dessutom hade hon nu hunnit kasta litet kläder på sig, så att hon kunde träda fram. Låt det vara nog nu, sade hon. Nog lär han nu låta mig vara i fred. Det är det bästa han kan göra, men egentligen borde han ha litet mera för min egen skull. Wehkalainen lämnade med synbar motvilja sitt värk, det han inte tycktes anse stort mera än halfgjordt, ehuru krögaren stönande och med slutna ögon låg kvar på golfvet, altför mörbultad att stiga upp. Rör på dig, kommenderade matrosen, i det han omildt berörde den liggande med foten.
IBefinkanienx $B> ' N:o 7. (E) Sammandrag ofver TaxeringsLängderna N:o 5 uti N. N. Fögderi för år iS N. N. Socken N. N. dito N. N. dito Gästgifveriet Värdshus och Krogar. > 3 v? 50 M 0 >7] po c - fcd W 5 O VT" 4 5 CA £ G . B J’» c H < ^ 2 p O C: (T> 3 " 9-. n> <T> 3 *-I . io O -k 55 0 litt» R HÖrCf till Bevillfl, Utsk, Betänkande*! N:o 4g* 3 «D 30 60 3- p > •n td C som > ffi p 'C < cr 01 CO 1 p; u a> £• p n> *1 tkp 0 O O co C? < ft* p* P CO >r 5*r p O o po *1 P 3 O 3 0) p~ 3 Cicci «-j fD CKJ m 0 3 r3 1 CO 3 Cd cr cfc 40 HusPrester. > 3 > O? 50 Öfverflöd ige Betjenter. Summ a. > 3 C/? £L *-n r-r 2 9 3°1 r ' i ,’v'i Öfverdrag från TaxeringsLängden uti N. ;NStad för å? 16 Sorn betala för fastigheten, Fabriques, ,oeh .annan rörelse t Handlande / .000 Antal Skattskyldige eller g Art. Fabriqueurer 00 Handtverkare och Borgare i allmänhet ' > f 000 Ståndspersoner med flere , , / ,• 00 .Ämbets och Tjenstemän, sorn betala 1 procent af Junen , 00 iOOOO 3 dito 00 3 dito 00 Handlandes betjening i och för Rörelsen f ? 000 <00 Fabriques och HandtverksBetjenim* t r 000 .
De öfversigter af Bankens hela ställning, som, jemlikt åberopade §. i Bank-Lagen, likaledes skola, efter hvarje års bok-slut, tryckas och utdelas, böra äfven uppgöras efter nu gällande formulär; Banco-fullmägtige likväl obetaget att för framliden låta uti detsamma iagllaga sådane förändringar, som kunna medföra en ökad enkelhet och tydlighet. 8:Ps Skulle före nästföljande Riksdags början någon af dem, som blifvit af Ridderskapel och Adeln utsedde till Directeurer och Suppleanter vid Låne-Contoren i Götheborg oeh Malmö, med döden afgå eller genom laga förfall sättas urstånd alt detta uppdrag bestrida, böra Ridderskapets och Adelns Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoret, tillika med RiddarIius-Direclionen, genast efter erhållen underrättelse derom, gå iförfattning, om nytt val i den afgångne Suppleantens stalie. Anmäles hos Banco-Fullmägtige sådan ledighet ibland Presle-Ståndels Directeurer eller Suppleanter vid Låne-Con toren,{ åligger det Ståndets Banco-Fullmägtige att förhållandet till Ståndets Canzli-Direction inberätta. Sker hos Banco-Fullmägtige anmälan om dylik ledighet ibland de af Borgare-Ståndet valde Directeurer eller Suppleanter vid Låne-Conloren, skall den lediga platsen tillsättas genom val af Ståndets Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoret, dervid de rösta per capita och ordet föres af den främste bland Ståndets Fullmägtige i Banken.
Wid samma eller 1805 ars Revision hade CoMmiflarien kreäric lttinäliestti hwilken innehade högsta Bokhällare-Lönen pä Credit-Sedelwerkcts ordinarie Star, beswärat sig deröfver, att Kammererareit LnäoviuSi hwilken endast war Kanimarstrifwarc pä Stat framföre I^inlieclt erhållit, förordnande, att tills widare förestä en af Herrar Fullmägkige pä behagelig tid inrättad Kammererare befattning uti Boksluts-Contoiret, hwartill LaZovius och I^inlieckt pä en gäng warit sökande, öfwensom ser ftildt anhallit om Revisorernes föremäle till Herrar Fullmägkige, att när den befattning, som han wid Credit Sedelwerket tills widare innehade, komme akt uphöra, blifwa flyttad till den Kammererare-befattning uti Bokflu^s-Contoiret, hwartill Lastoviug en. dast tills widare eller pä behagelig tid blifwit förordnad. Revisorerne hade i anledning häraf förklarat, att, som I^inlieät icke inom föreskrifwen tid sökt ändring uti Herrar FullmägtLges öfwerklagade åtgärd, kunde hans ingisne Skrift uti befwärswägen till pröf - Den r8 November. 945 pröfning icke Uptagas; men, som i öfrigt öcfuniii'? fqa niera förtjenstek an Laclovius och ger Nom lllnllellts förflyttande till en annan syfla ellör befattning en större besparing för Contoiret kunde beredas och framdeles winnås/ sä wille Revisorerne erindra Herrar Fullmägtige att wid regleringen af Bokfluts Contoirets Stat, hwilken jämlikt -igoo ars Anstrnckivn, 2:ne är efccr Realisationen borde ske? kata li-inlleärz hwars ffickkighet af Herrar Fullmägt lige worr witsordad, till godo njuta sin befordrmgs» rätt framför Laflovins.
Ridderskapet och Adeln, att detsamma skulle blifva hvilande, intilldess att Lagsamt Allmänna Besvärs och OecononveUtskotten med deras utlåtande öfver frå - 650 Den 24 April, gan om en allmän Näringsfrihet till RiksStånden inkommit, Ut supra. S. D. Föredtogos å nyo och biföilos följande Allmänna Besvärsoch OcconomieUtskottcts den 17 dennes på Bordet lagda Betänkanden och Memorial: 1:0 Om jemkning i Rentan för Sågoch Mjölqvarnar 3 2:0 Om de afgifter, som HjelpRotarne borde till StamRotarne betala , samt jemkning af de så kallade Planpenningarne 3 3:0 Om åtskilliga gjorda motioner om förän-' dring i Presterskapets löningssätt, 4:0 Om den i Hedervärda BondeStåndet väckta fråga, rörande upphäfvande af dtt förbud, som af LandshöfdingeEmbetet uti Carlstads Län blifvit utfärdadt, för tjenstdrängar, uti berörde Län, att utom detsamma söka arbete. Ut supra. S. D. LagUtskoftets, den 19 April på Bordet lagda, Memorial, af den n nästföregående, innehållande yttrande öfver några af f riherre Anders Cederström gjorda förslag till förändringar uti Allmänna Lagen, blef, efter förnyad föredragning, af Höglofl. Ridderskapet och Adeln bifallet. Ut supra. Den 2 4 April. 651 Herr von Heijne, Georg, uppläste följande: Jag har hört flera värda Ledamöter yttra den tankan, att okloka rpeculanter inköpt jord, utan att äga tillgångar att den betala, för att taga en hastig vinst af skogar med mera, rom ruinerat egendomar — och att den pcnningebrist , hvaröfver Jordbruket nu klagar, är en följd af sådana speculationer, gjorda med beräkning af de höga Sädespriser, som dessa sista åren varit gångbara. Om några få sådana exempel kunna framvisas, tror jag dock, att ännu flera finnas af Medborgare, som med de mest patriotiska afsigter för Jordbrukets och Fäderneslandets väl gjort skulder på sina egendomar.
Jag tror, att han såsom stam till en beväring gör en helt annan nytta; ty om beväringsynglingen har sett honom som rekryt eller som äldre karl komma hem från fälttåg, har hört honom tala om alla de dater der hafva blifvit gjorda, så inverkar detta helt olika på den beväring, för hvilken han skall utgöra stam, än om han är för den en helt okänd person. Det är visst sannt, att de hafva sedan kunnat göra bekantskap, och en del af af hvad jag fordrat kan med den af Staten anskaffade soldaten äfven inträffa; men till en början är han en främling, och vi veta att mycket beror på det första intrycket. Jag för min del önskar, att Utsk. måtte taga motionen i noga öfvervägande och i hvad som kan röra materielen och andra saker ställa det på en enklare fot, ty det kan med mera skäl anses som en beskattning. Jag utber mig af Utsk., och jag hoppas att i detta rum många skola finnas som understödja mig, — att man ej rör vid Indelningsverkets grundprincip, som är tillsättningen af soldater. Åtskilliga ledamöter yttrade härtill bifall. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Jag hade tänkt nu inskränka mig till att begära den af Erih. Stjernstedt väckta motio nen på bordet, men då Hr Nordenfelt genast behagat med mycken liflighet upträda emot densamma, och dervid framställt en sats, som jag inte kan låta oanmärkt passera, har jag sett mig nödsakad att äfven genast yttra några ord. Han framställde, efter min upfattning, den satsen, som förefaller mig så ny och besynnerlig, att jag måste taga fasta på att den är så menad, som han sade, och undersöka om den i så fall kan vara riktig. Han sade nemi., att skyldigheten att underhålla en soldat icke bör anses vara någon 266 Den 19 November. beskattning, derföre, att om rusteller rotehållare icke anskaffar karl skulle han vara skyldig att sjelf gå ut i fält.
– Ja, ja, excellensen och fru Hall och alla de andra blefve nog så nöjda och belåtna, ifall de finge Carnegie till styret. Men sker det ej snart, får ingen människa ut ett runstycke. Ja, sker det ej oförtöfvadt, så är det bäst för alla parter, att det brakar löst genast, innan han syltar in sig än värre! Det inser väl Carnegie själf. – Jag är ju på väg till honom för att försöka bringa honom till förnuft. Man han är alldeles icke att handskas med, allra minst nu sedan hans friherrinna fallit i barnsäng och hvilket ögonblick som helst kan vänta sin förlossning. Han går som en sjubb i bur omkring på contoiret och vrider händerna och ropar skiftesvis »min arma Constance» och »min älskade son»! – Jaså, det skall bli en son. En ny John Hall, kantänka! »Son and heir», som gubben brukade säga. Men med vår John Halls kända otur, spår jag, att det slätt inte blir en son, utan en dotter. Men detta angår oss icke. Det, som däremot angår oss, är att hvad som skall göras, måste göras snart, ty i förtroende vill jag nämna, att bror Carnegie inte behöfver ge mig någon vink. Expressen är för länge sedan afsänd till Stockholm och är tillbaka i morgon bittida med vidsträcktaste fullmakt för mig från excellensen Wachtmeister. Nu borde bror Carnegie skaffa sig fullmakt från Denison & compani att bevaka deras intresse. Det vore enfaldigt att ej ha en sådan fullmakt redo, ifall så illa vore, att bror Carnegie ej kan bringa den vanvettingen till förnuft. Dessa två, excellensen Wachtmeister och Denison & compani, representera det Hallska husets båda största fordringsägare. Om vi så få Indebetou för enkefru Hall, så kunna vi arrangera det viktigaste mellan oss, sysslomannavalet åtminstone. – Nej, nej. – Jag vill helst stå utanför. – Bror Carnegie vet likaväl som jag, att om ej kloka och driftiga män taga hand om den här saken, så blir intet räddadt, hvarken åt fordringsägarne eller John Hall själf eller hans ömma Constance och älskade son. Inte sant, det inser bror Carnegie!
Frågor, afseende förvaltningen af DiskontVerken. 20:o. I enlighet med den stadgade ordningen och på sätt uti 80 §. 1 mom. af Banko-Reglementet föreskrifves, har vid hvarje års utgång val skett af Ledamot bland Fullmäktige till deltagande i Banko-Diskont-Direktiorien. 21:o. Angående verkställd granskning af ej mindre Banko-Diskont-Verkets samt Handelsoch Närings-Diskontens i Stockholm, än äfven Låne-Kontorens i Götheborg och Malmö räkenskaper och förvaltning för åren 1845 och 1846, äro af dertill utsedde Revisorer Berättelser afgifne, hvilka blifvit till sednast församlade Revisorer öfver Banko-Verket aflemnade. Med stöd af gällande föreskrifter är af Fullmäktige decharge för förvaltningen Lånekontorens Direktioner meddelad, med undantag af hvad angår Götheborgs Låne-Kontors förvaltning för år 1846, hvilken frågas slutliga behandling måst uppskjutas af orsak, här nedan närmare förmäles. 22:o. Uti § 14 af 1847 års Revisions-Berättelse är fullständig upplysning lemnad, angående den balance, förre Ombudsmannen vid Låne-Kontoret i Götheborg, W. M. Stenberg sig åsamkat. 2 i 10 Berättelse af Banko-Fullmäktige. Under åberopande häraf, få Fullmäktige tillkännagifva, att de, före pröfniogen af frågan om decharge åt Götheborgs Låne-Kontors Direktion för år 1846, införvänta yttrande från Bankens Fiskals-Embete, huruvida någon åtgärd å Banko-Styrelsens sida kan, i anledning af berörde balance, vara att vidtaga. Derjemte äro Direktionerne öfver så väl Banko-Diskont-Verket, som LåneKontoren i Götheborg och Malmö anmodade, att till Fullmäktige afgifva förslag till sådane föreskrifter, hvarigenom fullständig kontroll i de delar, der sådan nu saknas, må kunna för framtiden vinnas; men enär svar härå ej inkommit från Direktionen öfver förstnämnde Verk, kunna Fullmäktige för närvarande icke utlåta sig, angående behöfligheten af ifrågasatte ytterligare kontroller. 23:o.
Har någon förgjort sig sjelf, hans kropp skall i stillhet å kyikogård jordfästas; och kommer denna författning att tillämpas från och med den dag, den föreslagna nya Strafflagen blifver till efterlefnad gällande»; röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, anses Rikets Ständer, för sin del, hafva, i enlighet med Ridderskapet och Adelns beslut, antagit en författning af detta innehåll: »Med upphäfvande af 18 Kap. 12 § Kyrkolagen förordnas, att detta lagrum skall erhålla följande lydelse: Har någon förgjort sig sjelf, hans kropp skall i stillhet å kyrkogård jordfästas. Likaledes skola ock i stillhet jordfästas de till döden eller till straffarbete på lifstid dömda förbrytare, som i fängelse dö; och kommer denna författning att tillämpas från och med den dag, den föreslagna nya Strafflagen blifver till efterlefnad gällande.» Stockholm den 26 Oktober 1863, Stockholm, tryckt uos Sam. Ucmstedt, 1863. Lag-Utskottets Memorial JW 78. i N:o 78. Auk. till Exp.-Utsk den 30 Okt. 1863, kl. 12 midd. Memorial, angående verkställd omröstning i anledning af de hos Riks-Ständen fattade skiljaktiga heslut, vid förehafvande af Lag-Utskottets Betänkanden N:ris 35 och 55, öfver dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition med förslag till ny Strafflag, dels ock enskilda motioner rörande brottmålslagstiftningen. Sedan Rikets Ständer godkänt de genom Lag-Utskottets Memorial N:ris 70 och 71 för Ständerna framlagda förslag till voleringspropositioner i ofvanberörda ämne; så har förstärkta Lag-Utskottet denna dag sammanträdt och öfver dessa voteringsproposilioner verkställt omröstning, på sätt som följer: lista Voteringen (enligt Voteringspropositionen JV3 -1):
Hon blir sålunda mer rörlig, snabbkänslig, mångsidig, smidig än mannen, och häri ligger hennes styrka, men, liksom mannens, vunnen med en motsvarande förlust. T y så föga är ännu jämnvikten ingången i människonaturen, att en g o d egenskap sällan är produkten af en multiplikation, utan endast resten efter en subtraktion. Mannen blir den företrädesvis nydanande genom sitt större m o d att våga, sin intensivare makt att vilja; kvinnan blir den, ofta ängsligt, fasthållande. Hon vårdar med trohet ej blott hemmets seder och minnen, utan äfven samhällets traditionella känslor och rättsbegrepp. Men denna kvinnans allmänna benägenhet är det, som ofta lagt hinder i vägen för de enstaka kvinnliga individernas utbildning. Mannens personliga själfständighet hindras däraf, att han under sin verksamhet utåt i regeln måste arbeta i nära samband med andra, hvarvid han blir bunden af partidisciplin, kåranda, befordringshänsyn, medborgerligt förtroende eller hvad de allt heta, de utförsbackar, på hvilka han halkar bort från sin egen personlighet. Kvinnans personlighet åter dragés ned i konventionalismens själf utplånande hvirfvel, hvilken hon förväxlar med osjälfviskhetens djupa strömdrag. Hennes sedliga omdömeskraft är sällan så utvecklad, att hon kan särskilja den själf uppoffring, som är värdefull för allas eller åtminstone för hennes egen utveckling, från den, som är ur alla synpunkter värdelös; hon ifrar ofta för den senare lika mycket som för den förra. Hon litar icke på sin egen instinkt af det rätta, i fall denna instinkt skiljer sig en hårsmån från det häfdvunna. Hon vågar icke bilda sig en egen åsikt i något ämne från och med toaletten till och med religionen - — innan hon hört vederbörande auktoriteters utlåtande. Hon dömer en själfständig personlighet, som handlat enligt sin syn på det rätta, men hvars syn afvikit från det gängse rättsbegreppet, hårdare, än en person, som mycket gröfre syndat mot den gängse rättsuppfattningen, men som fortfarande erkänner dennas fulla berättigande. O m männen, genom sina samhällslagar, skapa många personlighetens martyrer, skapa I DU N 1893 UNGA F R U N. Ja, tack m a m m a lilla! G å ifrån en sådan Guds ängel!