Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men tager man i betraktande att flere af de i katalogen upptagna numren representera kollektivutställningar, där arbeten från en hel del kvinliga krafter förekomma, så blir naturligtvis den verkliga siffran af i utställningen deltagande kvinnor betydligt högre. Så har till dömes Kulturhistoriska föreningen i Lund arbeten utställda från icke mindre än 35 väfverskor e t c, hvilkas namn alls icke synas i katalogen, men namnen förekomma i stället — såsom rätt och rättvist är — ristade i gyllene inskrift å sköldar vid föreningens utJag måste inskränka mig till framhållande af några allmänna synpunkter och omnämnande af ett fåtal personer, hvilkas utställda arbeten i ett eller annat afseende synts mig förtjäna att särskildt uppmärksammas. Väfnadsslöjden är på denna utställning synnerligen väl representerad, och denna har ju också af ålder varit en kvinnornas slöjd. Huru denna vackra konst i vårt land legat i lägervall, och huru den åter väckts till lif genom energiskt arbete af sådana föreningar och personer som Handarbetets vänner, Kulturhistoriska föreningen i Lund, Thora och Jakob Kulle, Selma Giöbel m. fl., det känna Iduns läsarinnor förut. Vi nämnde Kulturhistoriska föreningen i Lund. Den utställning i textil konstslöjd, som denna förening här anordnat är helt enkelt ståtlig. Alla dessa väfnader med underliga namn: rödlakan, flossa, dukagång, munkabälte, krabbasnår och opphemta förete lika mycken originalitet i färgoch mönstersammansättning, som själfva väfnadstekniken kräfver skicklighet och handafärdighet. Denna släta flossa med de varma djupa färgerna, denna trensaflossa med väfda figurer och ornament i hög relief äro ju af den yppersta verkan. Eller se på denna gobelinbit, i silke och guldtråd väfd af Bengta Olsson, eller på detta andra stycke, som å den vidhäftade lappen kallas » Flamskt öfverkast », väfdt af Ingår Jönsson. ' Man har svårt för att tro, det dessa arbeten, som erinra om konstväfveriets mest glänsande, längesedan flydda dagar, kommit från väfstolar i svenska bondehem, och dock är det så.
Af Genom serskilde remisser från Borgareoch Bonde-Stånden har Stats-Utskottet fått emottaga följande inom bemälde Riks-Stånd väckte motioner : l:o af Herr De MaréB., som, — jemte framställning af det obilliga och tryckande af den beskattning, tackjernstillverkningen i Riket, oberäknadt egande-rätts-bevillning och ålskiiiga communala utskylder, för närvarande måste vidkännas genom den, på grund af Rikets Ständers beslut och Kongl. Förordningen den 21 Juni 1831, med hvarje 30:de lispund lillverkadt tackjern utgående tionde-afgift samt under åberopande af så väl de lör nämnde handtering nu lådande ofördelaktiga conjuncturer, då idkarens behållne inkomst ofta icke motsvarade berörde Stats-Verket förbehållne tionde-afgift oell näringen flerestädes bedrefves med förlust, som ock den hotande utsigt, hvilken i detta hänseende visade sig för framliden, — föreslagit, att, såsom den lämpligaste utväg till afhjelpande af tackjerns-producentens nödställde belägenhet, Rikets Ständer mätte medgifva, det ali så kallad masugns-tionde eller afgift af tackjerns-tillvevkning linge, från och ined innevarande års början, helst alldeles upphöra eller åtminstone nedsättas till En procent och sålunda till likhet med hvad, sedan nästlidne Riksdag, af stångjernslillverkningen utgjordes; 2:o af Riksdagsfullmägtigen Johannes Samuelsson från Jönköpings Län, som andragit: att, enligt Kongl. Bergs-Collegii Resolution af den 9 Febr. 1742, lionde-afgiflen för de inom Tabergs bergslag privilegierade bergsmanshyttor blilvit bestämd lill 10 lispund för hvarje blåsningsdvgn, Stats-Utskottets UtlåtandeN:o 33, Litt.
Utskotten hafva denna motion till öfvervägande förehaft; och som, jemlikt 22 §. af 1835 års Förpassnings-Stadga och Kongl. Brefvet till General-Tullstyrelsen af den 24 Mars 1840, odäckade farkoster under 15 lästers drägt, hvilka från Saltsjösidan till Stockholm inkomma, äro skyldige att vid Blockhusudds bevakningstull anlägga, för undergående af tullvisitations behandling, samt, i Utskottens tanka, det är lämpligare, att, på sätt nu tillgår, hamn-urngälderna för dessa farkoster uppbäras vid visitations-tillfället å berörde tullplats, än att dermed fördröjes, till dess farkosterna framkommit till någon al de spridda hamnarna i staden, i hvilken händelse controll derå, att umgällderna behörigen erlades, svårligen kunde, utan ett ökadt antal uppbördsman, handhafvas; alltså och då Utskotten anse frågan om utbyggnad af den vid Blockhusudds tull befintlige landningsbrygga vara af den underordnade beskaffenhet, att densamma icke lämpligen bör utgöra föremål för Bikets Ständers handläggning, utan kan, efter befogenhet, anmälas hos vederbörande förvaltningsverk, som ej lärer underlåta vidtaga den, åtgärd omständigheterna påkalla, få Utskotten tillstyrka, att förevarande motion måtte förfalla. Stockholm den 1 November 1844- N:o 1 o. Ank. till Exp. Utsk. d. 4 Nov. kl. s e. m. Utlåtande, i anledning aj väckt motion om inköp för Statens räkning af framlidne Amiralen Gustaf af Klints Sjö-Chartce-Verk. Uti en hos Högloft.
Hofleverantör.) Zurielx. Fristående automatiska Barn-och Turisttält. Behofva ej fastgöras i marken. Oberoende af blåst, varaktiga och solida. Då tälten kunna uppsättas så väl vid sjöstränder som ock ä hvilken annan plats som helst i det fria, äro de lika lämpliga till såväl lekSäljes hos herrar Speceri-, Delikatessstugor för barn som badoch Kaffehandlande. och turisttält. Tältets vikt llVa kg. Höjden 190 cm. Tältet tillerkändes diplom för alla åldrar till billigaste pris. männa konstoch industriutställningen i Stockholm 1897. Cederherg. Pris 18 kr. st. Allt mot förTei. Nancy skottslikvid eller efterkraf. Ingående rekvisitioner expedieras samma dag, de anlända. Gustaf,Wiséns Bokhandel, Östersund. Bäst! * Billigast! Beläget Va till hafs utanför Oroust mellan Lysekil och Marstrand. Ypperlig rekreationsort. Hafsluft. Segting. Fiske. Salta bad. Luftbad. Gyttjebad. Massage. Sjukgymnastik. Elektricitet. Utförliga prospekt sändos på begäran. Medicinska förfrågningar besvaras af Badläkaren FREDRIK LINDSKOG, adress till 1 juni Stockholm, Klara Östra Kyrkogata 8. Rikstelef. (G. 81233) Åre Turistoch Rekreationsort. Sommarsäsong 1 juni — 1 se-ptember. Läkare: D:r G. Wirgin, Stockholm. Prospekt genom KAMRERAREKONTORET. L T i l l Den från Stockholm så mycket efterfrågade Stålsymaskinen Nornan är nu anländ, fabriksförsäljning Birger Jarlsgatan 6, Normans Symaskin-Verkstad. en för sin prisbillighet, sitt höga näringsvärde och det bekväma tillagningssättet af alla husmödrar omtyckt konserv. Säljes hos hrr Konservoch Delikatesshandlande. Aktiebolaget Sveriges Förenade Konservfabriker, Göteborg '. Kontrollant: Stadskemisten D:r J. E. Alen. Bolagets ombud i Stockholm: NILS BURMAN, 14 Mästersamuelsgatan. Nyutkommen priskurant för X899, med färglagda planscher, erIntendent hålles konstnadsfritt på begäran.
Ohman ansett böra färås till Gastgifwarestjms; sa sinnes deremot, att Adelns Lanttdönder och Utsockne FralseHemman äro frikallade fran alla Krono, dogswerken, körslor och stjutsningar, undantagande när Tåg och större Marscher ste genom Landet m. ru.; hwilket äswen öhman medgiswit, och hwaraf således säljer, der Fangars ssjursande och transportexande icke kan förås tili Gastgiswarestjuts, utan bära - Den is Augusti. 2>O7 ra således såsom Kronoskjuts anses, derifrån FrälseHemman äro befriade, sa framt icke annorlunda i särskilde Orter kan wara vfwerenskommit och för, vrdnadt; wid hwilket förhållande denna sraga således synes förfalla och wara ett ämne, huru med Fangföringen bör förhallas, som pä Regeringens omsorg och förordnande beror. Och »vidkommande stulligen den 4:de punkten, att alla Henrman i Riket, utan undantag, besörja Publike Byggnader, Brooch Wäghällning; sa stadga Författningarne i allmänhet, huru dels »ned Publike Byggnader och dels med Brooch Wäghallning stall förhallas, hwilka Hemman deruti bö, ra deltaga och hwilka deremot härifrån äro befriade, hwarwid förekommer, att, enligt 8 §. i Ridderstapets och Adelns Privilegier af d. 16 Ockober 1723, Saterierne j Swerige, och dertill hörande Raoch Rörs, Hemman äro stvldige kill Wagrödjning och Brobyggnad, men deremot Säkerierne i Skane, Halland, Blekinge och Bohus Län, sa, som widare bekräftadt genom Kongl. Resolutionen pa Nidderstapeks och Adelns Beswär den 8 Jaruarii I7Z? §. 7, härifrån frie, dock'sa, att de till sistnämnde Säterier liggande Insockneoch Wecko, dags-Hemman böra uti denna skyldighet deltaga; afwen som ock baderne, i följe af 8 §. i Kongl.
En värd ledamot har såsom stöd för sin mening om nyttan af hög tull, åberopat, att vårt Iand vore fattigt, men att Frankrike, Tyskland och England, der man heträdt en annan bana i afseende på tull-lagstiftningen, deremot vore rika. Flere anmärknir hafva blifvit gjorda emot detta yttrande, och man kati i afseende på uppgifterne från ena och andra sidan tro hvad man vili; men jag skall bedja att åtminstone få uppgifva ett exempel från eli af dessa länder, som jag känner, och hvaraf man torde kunna draga bestämda slutsatser. Ar 1825 nedsattes i England tullen på främmande jern icke mindre än till 5 £ per ton, som gör i Svenskt mynt och Svensk vigt 8 r:dr b:co per Sk??; men jag frågar den värde talaren, huruvida Englands jernlillverkning sedan den tiden gått ned eller minskats? Han måste medgifva, att den tvertom mångdubblats. Jag skall i öfrigt inskränka mig att önska, det så få aitiklar, som möjligt, måtte blifva föremål för ändring i afseende ä derå nu utgående tull, och förenar mig med hvad Frih. Åkerhjelm i denna del yrkat. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde härefter, om R. o. Ad., dä 7 ledamöter af dem, som anmält sig att tala i ämnet, ännu icke haft tillfälle alt yttra sig, behagade uppskjuta denna öfverläggning till e. m. Ropades ja. Lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne ullat:n mern. och betänkin, nemi. från Constitutions-Utskottet: N:o 20, öfver K. M:s nåd. propos. äng. tillägg och ändringar i ö, 15 och 43 §§ Reg.F. 188 Den 11 Januari f. m. N:o 21, i anledn. af K. M:s propos. ang. ett tillägg vid 1 § 9 mom. tryckfr.förordn.; N:o 22, med förslag ang:de tillägg till 72 § Reg.F.; N:o 23, till BondeSt., ang:de dess återremiss å mern.
Hon sliildrzttle företriidesvis don kristna armeniskans ställning, den inom det ryska omradet lefvande, för hvilken det europeiska iskAdningasiittet om h4nnans riitt till intellektuel ritveckling d l t mer vinner insteg. Liikarin~ans kdl i synnerhet star högt i rop, och den uppfattningen var sllmiin, förklarade föreIiiserskan helt naivt, att k~innan förstode sig mycket biittre p&amp; medicin 5in inanuen. Den tiirkiske aheniskan diirernot, monde talarinnan, hracl &amp; r att siign om en kvinna, som i hvarje ögoiiblick hotas att bli prisgifven At grymma fienders godtycke och hrnrs make, far, siiner, aldrig, at % s&amp;ra för sina lif? Af de öfriga delegerades berattelser i&amp; vi niimna Damarks, hvilken, affattad af fröken Falbe-Hansen, uppliistes aE en ung med. d: r, fröken Eli Moller fran Ropenha~nn. E~iglattd, som niider de öfriga kongressdagarna hade att framvisa talrika talarinnnor inom en del fackfrCigor, var på de delegerades dag representerad af en miss Snond, som limnade en redogörelse för en föga betydande internationel krinnoförening - International Women ' s Union * - ined siite i London, och mrs Omiston Chnnt, en mycket populiir, inom iiylrterhets* - Ej atii föl-växla med the I~te) rzational Coicncil of Women. ocb. sedlighetsområdet lriind talarinna, hvilkens ofantliga talförhet vittnade. om en iningårig förtrolighet med talareoch predilcstolen. Hennes nied mycliieu » Schwrmp frnmföïda anförande viickte stormande bifall.
Grefve Cronhjelm: Lika med en Värd Ledamot anser jag, att det uti fråga varande §. föreslagne stadgande hör utgå, och i dess ställe insättas uti den serskildte ordningsstadga, som i Riddarhussalen bör finnas uppslagen, I anledning af hvad Herr Bergman yttrat, tror jag, att då placeringen vid 1809 års Riksdag blef förändrad, det lär hafva Skett på grund af det företräde Grefvarne och derefter Friherrarne bora hafva framför Adeln. Jag tror väl, att det är nyttigt och rigtigt, för att belöna förtjenster, att någre upphöjas , men jag kan aldrig derföre gilla, att andre af samma orsak skola nedflyttas, hvarigenom Den g November. sluteligen vore eli möjlighet, att våra äldste slägter af f. d. Riddar-classen kunde blifva tillbakaträngde lill läktaren. Grefve von Schwerin: Äfven jag in stämmer i hvad af Grefve Cronhjelm blifvit yttradt. Det är icke möjligt, att någon person kan komma frammanföre N:o i Grefve Brahe, men, efter de stadganden, som nu äro gällande, kunna flera personer, hvilket äfven inträffat, komma framföre N:o i. Herr Lilljehök, som endast är Adelsman. Den plats han innehar följde med hans Ätt, och då han förut innehaft första rummet på vänstra sidan om Landt-Marskalksbordet, kan jag icke neka dertill, alt det måste vara obehagligt för denna ätt, att blifva oupphörligen nedflyttad. Af dessa skäl kan jag ej finna, att Herr Bergman har så orätt uti sin framställning, och jag anhåller således äfven för min del, att vi måtte återgå lill det gamla stadgandet i denna fråga, eller på sätt det var före 180g. Herr von Hohenhausen: Jag hemstäl ler, om icke pröfningen af denna §. kunde hvila till en annan gång. Detta ämne är väl icke af betydlig vigt, men då det likväl rörer hvarje Adelig Representant, och så få nu äro tillstädes, har jag trott mig böra göra denna hemställan.
N:o 238, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 164 0111 kronoparken Ombergs försäljning till skatte. Ståndet biföll Utlåtandet N:o 164. N:o 239, i anledning af Kongl. Maj:ts remiss å Bokhållaren Stures underdåniga ansökning om pension. Bifölls. N:o 240, i anledning af Kongl. Maj:ts Skrifvelse, angående pension åt Amiralen G. af Klints enka. Bifölls. N:o 241, i anledning af Prosten Ödmans motion om anslag till bildande af en loud till emeriti-löner, för Lärare vid Upsala Stifts Läroverk. Bifölls. N:o 243, i anledning af dels Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå Landtbruks-Academiens underdåniga memorial, angående pension för aflidne Agronomen Stephens enka, samt dels erhållna ålerremisser å hvad uti Utlåtandet N:o 63, angående reglering af Allmänna Indragnings-staten, blifvit i 18 punkten yttradt. Bifölls. N:o 244, i anledning af återremiss å Utlåtandet N;o 66, om redovisning för det till Kongl. Hof-stallet anslagne fourage m. m. Ståndet biföll Utlåtandet N:o 66, och lade Utlåtandet N:o 244 till handlingarne. N:o 245, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 67, om indragning af Förvaltningen af Sjö-Ärendena m. m. 438 FrötZJidr. d. 11 Aug. 1840. irsta punkten. Om indragning af Förvaltningen af Sjö-Ärendena. Bifölis hvad Utlåtandet N:o 67 härom innehåller. ardra punkten. Om indragning af Kongl, llof-Jagtvarfvet. hordrar ej någon åtgärd. 3:de punkten. Om inställande af båtsmans-uppfordringen. Bifölls.
Utskottet bör, vid besvarandet af dessa anmärkningar, till en början fästa uppmärksamhet dels derå, att den föreskrift, om hvars bibehållande nu är fråga, vid sednaste riksdag tillkom allenast på grund af det då befarade förhållandet, att den nya lagstiftningen för privat-banker skulle tvinga dem att vid oktrojtidens slut upphöra, samt dels jemväl å den omständighet, att fråga icke blifvit vid innevarande riksdag väckt om skyldighet för Riks-banken att ersätta det rörelse-kapital, som kan varda indraget till följd deraf, att antingen någon privatbank kommer på obestånd eller finner med sin fördel närmare förenligt att upphöra. Då det likväl visat sig, att den nya lagstiftningen för privat-bankerne, i stället att afskräcka från, uppmanat till bildande af dy like Banker, i det att 2:ne nya sådane uppstått i bredd med de äldre, hvilka sednare alla förskaffat sig förlängd oktroj, som icke före nästa riksdag löper till ända; synes det deraf ovilkorligen följa, att meraberörde föreskrifter, sådane de nu äro uppställde, icke vidare ega tillämplighet. Att åter, genom förändring af berörde föreskrifter, i Banko-reglementet införa ett stadgande, som ålade Banken att ersätta indragen privat-bankrörelse, torde vara af ganska vådlig egenskap, serdeles under nuvarande förhållanden, då Banken för uppfyllande af dess vigtigaste bestämmelse, den nemligen, att upprätthålla myntvärdet, icke utan äfventyr kan göras ansvarig för ett större belopp utelöpande sedlar. Fullmäktige äro berättigade att, när större uttagningar af silfver från Banken ega rum eller Bankens ställning i öfrigt det påkallar, vidtaga åtgärder, afseende Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 60, 9 afseende förminskning af dess utelöpande förbindelser. Ändamålet med dessa åtgärder skulle helt och hållet förfelas, i fall Banken samtidigt dermed, hvilket lätteligen kunde inträffa, vore skyldig att, genom utgifvande af nya sedlar, ersätta indragen privat-bank-rörelse, emedan nämnde sedlar måste utöfva ett lika oför delaktigt inflytande på Bankens metalliska kassa, som de sedlar. Banken i låneoch kreditiv-väg utlemnar.
PA ett inyclzet yackert och for ixngdom tilltalnnde satt utan tlllt kanslopjunk har forf. skildrat, huru den sjulce knsinen genom sin npphojda och Bdla lzeraktiir, och genom det hjdtemod, 11variued han bar sina pl&amp;gor viiluer ett vai: aktigt inflytande ofver sina lcnsiner. Han 1ar dein l~vad verldigt mod och verklig iuanli,qhet rill saga. Siirslcildt tar han sig oclcsb af den stackars lilla hatlcyclrlingen Nannie. Efter nBgra Br blir Dick Bter hislz: och fiirdig, och efter ytterligare nBgra Br blir Nannie hans lyckliga britd och l~iirrsknrinna p5i hans gods. Kan I&amp;as af ungdoin f r b 14 Br. Sommctrsjii och ViatersnG, sagor och bergttelser af iroini Topelius. Denna sagosarnling slrall helt visst inottagas och 13isas ined gladje af den pnblik, for hvilken den Br slcrifven, 8-12-&amp;rjngarii.n. Siirslrildt Bro vi forf. tnclcsamma diirfor, att Lon bjudei: pi % sB mfinga i de slnA barnens tyclrc roliga saber. SB IBter lion t. ex. Fm Sola hvillcet~~bsl.lcviinda, ntsgga s&amp; konstiga ord som t. ex.)) Einmokebl %v)), lgsesiitt de slnA nog snart skola fundera ut. En annan fijrtjiinst iir, att n3igrn beriittelser Bro frainstGllda i dra,matislr form, och liirnps sig siirskildt viil ffPs I-logliisuing ined f ordelade roller. Flere ' af sagornn ' Bro sgrdeles fint och 1181 slaifnn slisolil t. ex.: ~Fars driing.
För Öfrigt, hvad sjelfva saken beträffar, erkänner jag väl med Hr af Ekenstam, alt förhållandet här är annorlunda än i de öfriga frågorna om arrende-prolongation, ty här har arrendatorn verkligen erbjudit sig, att utan ersättning tili Kronan afstå byggnader, som han på stället uppfört utöfver sin byggnadsskyldighet enligt lag; men jag skulle likväl tro, att man ej borde bifalla hans begäran, utan föregående undersökning, huruvida dessa byggnader äro sådana, att verklig fördel för Staten, derigenom att de till Staten öfverlåtas, uppkommer, ty då hemmanet förut är bebygdt enligt lag, så äro de egentligen ej alt anses annorlunda an som Öfverloppsbyggnader. De utgöras af ett karaktershus och en bränneribyggnad, och naturligtvis skulle en efterträdande arrendator komma att underhålla så väl de lagliga byggnaderna, sorn dessa öfverloppshus. Vid sådant förhållande kan fråga uppstå, huruvida man på fördelaktiga villkor kan erhålla en skicklig arrendator, som vill åtaga sig att underhålla så många byggnader. Det kan således vara tvifvelaktigt, huruvida det är för Kronan förenadt med någon fördel alt emottaga de erbjudna byggnaderna, då man afser deras framtida underhållande. För att dessa omständigheter må blifva utredda, skulle jag tro mest skäligt att återremittera detta betänkande. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr : Efter det begrepp jag gor mig om 77 §:n Reg.Frn, kan jag ej finna annat, än att alla KYönans lägenheter måste förvaltas efter de grunder R. St. föreskrifva. I sjelfva hufvudsaken vill jag icke inlåta mig, då jag ger.na förklarar, att jag icke kan äga någon grundligare kännedom af förhållandet, än alt jag i detta hänseende mäste stödja mitt omdöme på de ailctoriteters yttranden, som befordrat ifråga var. anhållan om förlängd arrendetid till K. M:s pröfning. Jag kallar det pröfning, ty då K. M. remitterat sjelfva flögan till R. St., så kan jag icke föreställa mig, att ett sådant meddelande skett, ifall K. M. hade underkänt sjelfva saken. Jag kan alldeles icke förstå hvartill en återremiss skulle tjena, eller hvad roan af 7 fL 37 D«■ s3 Maj.
Derföre, om, som jag förmodar, remiss kommer att ske till vederbörligt Utsk. af Hr Stjernsvärds förslag, i hvilket fall jag anhåller, att detta mitt yttrande mätte få åtfölja den samma, önskar jag, att Utsk. icke måtte fästa något afseende å det väckta förslaget, såsom outförbar/, emedan det för djupt ingriper i våra samhällsförhållanden, såsom obehöfligt, dä vi redan äga den bästa stam för beväringen, och slutligen skadligt, såsom innebärande förstörelse af det redan godkända bestående, emot något obepröfvadt nytt. Frih. Palmstjerna: Afven jag erkänner, att vid den mindre grundliga granskning af Hr Stjernsvärds förslag, jag varit i tillfälle företaga, detsamma synts mig outförbart. Det är mycket omfattande och utarbetadt i de fleste detaljer. Flertalet af R. o. Ad:s ledamöter torde således icke hafva tagit någon närmare kännedom derutaf, utan endast, med förbigående af granskningen utaf siffror och tabeller, helt flygtigt fästat sig vid de resonnementer, hvilka i början af förslaget förekomma. Måhända hafva icke eller alla af R. o. Ad:s ledamöter fästat sig vid de förändringar, sorn detta förslag skulle medföra och, om jag så må säga, vid de i förslaget förekommande särskilda motioner, ehuru författaren gifvit allt detta en gemensam benämning af anförande. Dessa motioner innehålla: först förslag till indelta arméens upphäfvande och bildande af en värfvad armé eller med s. k. frivillige på 6 års kapitulationstid; vidare, bevärings-ålderns utsträckning från 5 till 6 år, samt att derefter de lieväringsskyldige ingå i landtstormen, hvars första uppbud slutar vid 40 år och det andra uppbudet vid 50 år; att de till landtstormen hörande äro skyldiga, att sjelfva förse sig med vapen och alla andra förnödenheter, utan någon ersättning af Staten; att all legning från bevärings-skyldigheten är förbjuden; men deremot blifvit föreslagna flera undantag från beväringsskyldighetens utgörande, sorn nu icke finnas.
Riksdagsordningen torde tjenatill förklaring af hvilka mål, som böra behandlas på det i 73 §, Riksdagsordningen föreskrifne sätt, vill jag likväl icke bestrida, att OeconomieUtskottet förstärkt till Nämnd, kan komma att bestämma Riksens Ständers Beslut i vissa fall 5 men jag hemställer om ej i denna händelse frågan om credit-upplagen bor också afgöras litaf förstärkt OeCononieUtskott. 73 §. säger; ”skulle detta försök till ”jemkning fruktlöst aflöpa, utvälje Riksens Ständer i sina särskilta Plena genom allmän omröstning till en Nämnd, att förstärka det Utskott ”till hvars handlciggningTmålet hört.” Lika så litet som utöfningen af Riksens Ständers rätt, att fastställa afgifterne å de varor, som införas, kan förvandla sjelfva frågan, huruvida dessa varor må införas eller ej, från oeconomisk till beviilningsfråga, lika litet lärer bestämmandet af en afgift för på creditupplag deponerade varor kunna verka en dylik förvandling, rörande sjelfva frågan> och på hvad sätt dessa upplag må tillåtas. Friherre Cederjtråm; Jag har ej haft tillfälle, att genomläsa Betänkandet, men om det förhåller sig, Sorn Herr Rosenblad nu sednast anfört, att BevillningsUtskottet skulle hafva föreslagit, att ‘frågan af förstärkt Statsutskott skall afgöras, så kan jag ej deruti instämma, ty det är rakt lagstridigt. Enligt 73 § Riksdagsordningen bör det Utskott, som med målet befattning haft, aigöra det, sedan Utskottet blifvit förstärkt. Detta är icke något Bevillningsmål, och hör sålades ej till Förstärkta StatsUtskottet. Alla an - i. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOCOLL, HÅLLNA HOS HÖGLOFLIGE MM>aiS2Ul®S3i ocji ÅD1M» VID JTufltima i År IS53. Färsta Muftet. STOCKHOLM.