Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna uppodling, som är lagd till den i omloppsbruk varande åkerjorden, har burit råg och grässkördar. Af gamla odaljorden vid egendomen hafva 21 i tunnland blifvit omlagda till tegfält, försedda med täckta diken af ris pä cirka hvar 20:de alns af stånd. Till begagnande vid egendomen hafva under tiden blifvit införda följande nya redskap, hufvudsakligen efter Engelska modeller, nemligen: Hästräfsor, Dragräfsor, Säckhållare, Dikesspadar, Smörtjerna, Höstack-knif och tvänne förbättrade Harfvar. Utom mälthus, stall, vagnshus, vedbod, koladugård, fårhus, oxhus, redskapshus, klensmedja och svinhus har vid egendomen blifvit byggd och anlagd en urindam och ströhus med ledning dertill ifrån ladugården. Hvad allmogen i Länet beträffar har den förbättring i jordbruket, som vid dess hemman skett, hufvudsakligen bestått uti en allmännare börjad klöfveroch gräsododling; dock hafva äfven de stegrade sädesprisen hos allmogen upphfvat håg för odling och en omsorgsfullare dikning och brukning af åkerjorden. Jemte dessa framsteg i jordbruket linner man äfven förbättrad åkerbruksredskap vara införd hos en och annan ibland den förmögnare allmogen. Mera omfattande förbättringar vid jordbruket hafva hufvudsakligen blifvit å större och af ståndspersoner innehafde mindre egendomar införde. Sålunda har jordbruket gjort betydliga framsteg nästan vid alla bruksegendomar och större herrgårdar, genom införande af regleradt vexelbruk, förökad kultur af foderväxter, ängsvattningar och öfversilningar, utvidgade odlingar, grunddikning i förening med anläggning af täckta diken, förbättrad åkerbruksredskap, större omsorg om gödningsämnens beredning, anskaffande af ändamålsenliga, nya och förbättring af gamla tröskverk. Vid några egendomar hafva äfven rior till sädestorkning blifvit anlagde, såsom vid Lisjö, Hedensberga, Tomta, Limsta och Frössåker.
När hon gått och den sjuka blifvit ensam igen, började hon grubbla öfver mannens öde, och följden blef den, att hon blef rädd, formligen rädd för sig själf och allt hon såg och hörde omkring sig. Till och med regnets plaskande gjorde henne alldeles förtviflad, och hade icke en god vän kommit i detsamma, kan ingen veta, hur angripen hon blifvit. Vännen lugnade henne genom att läsa Johannes ' sköna, trösterika evangelium: Edert hjärta vare ivke oroligt. Då stillades hennes upprörda sinne, och hon återfick sitt lugn. Så liten kan orsaken vara, och några tanklöst uttalade ord kunna göra mer skada än någon tror. Bland andra sjuka jag sammanträffat med var också en ung student, som befann sig i sista stadiet af lungsot. Han vistades en sommar vid en af de jämtländska gårdar, där sommargäster mottagas. Till följd af sjukdomens framskridna stadium var han ytterst nervös och retlig, och de öfriga gästernas ständiga morgonhälsning och förfrågan om hans välbefinnande gjorde honom ofta förargad. Han kunde ej förlika sig med deras frågor, om han sofvit godt, eller hur hostan varit under natten. För att förekomma alla vidare frågor om sitt välbefinnande yttrade han en morgon vid frukostbordet, i det han vände sig till alla gästerna pä en gång: » I natt har jag sofvit som vanligt och hostat som vanligt. » Det låg en viss trotsighet i detta yttrande, men det innebar tillika ett gif akt för hans omgifning att inte trötta en förut trött och klen människa med alltför många frågor. Att dagligen höra ett, kanske ofta tanklöst uttaladt: » Hur står det till i dag? » eller: » Har ni sofvit godt i natt? » kan nog leda till en sådan trotsig sinnesstämning, helst om de frågande dagligen uppgå till 25 ä 30 personer, Det är just sättet på hvilket frågan framställes, som allt beror uppå, ty ingen är så känslig som en sjuk människa, och därför böra alla frågor till en sjuk vara stämplade af den största grannlagenhet och finkänslighet. Då först göra de den sjuke godt, och han känner, att hans medmänniskor hysa verkligt deltagande för honom, och därigenom alstras också tacksamhet i hans hjärta. Detta hade jag senare på dagen tillfälle att iakttaga hos samme unge man, som jag nyss nämnde.
Q27 ning föreslå ett i allo oförändradt bibehållande af nämnde Författningar, samt att de Respective RiksStånd, som derifrån i mer eller mindre mon afvikit, behagade med de öfriga inbördes förena sig uti detta Beslut, såsom dels öfverensstämmande i det heU med espriten af alla Ståndens Utlåtande, och dels tjenande till att undvika svårighet samt tids utdrägt med en ny Bevillnings organisation, som till fyllande af en i annor händelse uppkommen betydlig brist blifver nödvändig. Hvad åter beträffar den nogare bestämningen af skälen till ett tillfälligt och temporairt bränvinsförbud, såsom ett ämne, hvil-' ket egenteligen icke tillhör hvarken den förra eller blifvande Författningen, utan är blott ett uttryck af det förtroende, hvarmed Riksens Ständer nalkas sin Öfverhet, sä tror Utskottet sig närmast hafva träffat de flesta RiksStåndens tanka, då det tillstyrker en till Konungen underdånigst afgående serskild skrifvelse, hvaruti framföres den lika underdåniga önskan, att Husbehofs-Bränvinsbfänningens inskränkning aldrig måtte komma i fråga, utom i det enda fall, då sådan brist på Spamnål, både hermna i landet och på de utrikes orter, hvarifrån säd vanligen hemtas, inträffar, att verkelig hungersnöd befaras. Då för öfrigt samlelige RiksStånden lemnat enhälligt bifall, ej mindre till allt hvad de åberopade Författningar, utom ofvan detaillerade frågor, innehålla, än äfven till gEQ Bcsv. och Ekon, UtsJt. Betdnkandert. Utskottets uti 8de och n:te momenterne af dess första Betänkande föreslagna förtydligande och tillägg, rörande kolcrummets beräkning vid afgifternas erläggande samt justerares tillsättning och skyldigheter; så hafva alla desea stadganden redan erhållit sin lagliga och bestämda form. Det återstår derföre för Utskottets handläggning icke mera, än att vördsammeligen öfverlemna detta sitt jemkmngs-förslag till Riksens Högloll. Ständers afgörande beslut $ under den förmodan, att, i händelse dit i ka bifalles, Riksens Höglafl.
Då nu ånyo föredrogs Slats-Ulskottets den 19 och 29 sisllidne Februari på bordet lagda utlåtande, N:o 182, i anledning af dels Kongl. Magis Nådiga Proposition, angående bestämmande af vissa vilkor för vinnande af dispositionsoch jordegande-rätt till de s. k. kyrkohemmanet! i Halland, dels serskilda i detta ämne inom Riks-Slånden väckta motioner, biföll Ridderskapet och Adeln det af Utskottet tillstyrkta förklarande, alt Rikets Ständer icke kunna till högstberörde Nådiga Proposition samtycka, men blef Utskottets utlåtande i öfrigt afslagit. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utskottets den 26 sistlidne Februari på bordet lagda utlåtande, N:o 212, i anledning af erhållne återremisser å Utskottets betänkande, N:o 97, rörande det lill Emans upprensning beviljade slats-bidrag. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 26 sistlidne Februari på bordet lagde memorial, N:o 71, med förslag till samman - 67 G Prot.-Utdragj den i Mars 18 fS - jemkning af de inom Riks-Slånden fallade skijagtiga beslul, i anledning af Utskottets betänkande, N:o 24, öfver väckt fråga om förändring i 7 § och upphäfvande af 8 § i 16 Capitlet Jorda-Balken, godkände Ridderskapet och Adeln den i detta memorial, föreslagna voterings-proposition. S. D.
Comp. numera erbjudit pant för hvad, efter skeende liqvid, handelshuset finge i Riksgälds-Contoret lyfta, så, enär det af Rikets Ständer (vid 1812 års Riksdag) stadgade vilkor af sjelfva obligationernes företeende, egentligen torde åsyfta Riksgälds-Contorets säkerhet för framtida kraf, i händelse obligalionerne skulle tillrättakomma och emot Contoret göras gällande, hade Utskottet, i betraktande häraf, trott sig böra tillstyrka, hvad Rikets Ständer jemväl bifallit, att, emot det handelshuset Miiller & Comp. aflemnade sådan säkerhet, medelst inteckning i fast egendom, som af Fullmägtige i Riksgälds-Contoret godkändes, och hvilken inteckningsäkerhet skulle komma att fortfara intill dess Riksgälds-Contorets ansvarsskyldighet upphörde, de ifrågavarande sju obligationerna måtte få liqvideras efter redan, vid 1812 års Riksdag, bestämde grunder, så att obligations-capitalen, med derå lill den 3i Julii 1812 beräknade interessen, först förvandlas till Svenskt banco efter 47 skillingar för al floriner Brab. vexelmynt, och hvarefter, för det härigenom uppkommande belopp i Svenskt banco, utfärdas Riksgälds-Contorets obligationer under den 3i Julii 1812, ställde på 5 år och med fem procent årlig ränta.
Sedan underteknad upläsit det beslut, som d.(en) 7. octob(e)r 1798 i Michelsm.(ässo) sochnstämman blef tagit, så lydande: "Sexman i Löpsiö-torp angaf, at en af skedad Ryttare — se pag. 630. upläste han efven följande skrifvelse til honom från nogre sochnemän: "Högvördige Herr Prost, förlåt, det vi i ödmjukhet gjör oss så dristiga at få in för H(er)r Prosten bönfalla helst i et mål som wi tror H(er)r Prosten förr om är bekant, det afskedade Ryttaren Carl Ridder sig sielf med hustru och fäm små barn uppehollas hos oss i granskapet. Emedan stugan på Fäboda egor, der de hafva sitt tillhöll och wistande af H(er)r Cammarherren Uggla, å hvilkes ägor nämnda stuga är upsatt, gifwit löfte, så snart Ridder sig der uppeholla skulle, den racera; men vi tiltro os ej at sådant föret(a)gande werkstella, förrän wi af H(er)r Prosten få derom sitt yttrande, och i ödmjukhet derigenom bönfalla, det nämnde Ridder må från orten blifva förwist, emedan han utom den tunga han oss gjör til så monga lifs uppehälle, som efven med flere elaka afsickter oss söker skada, anförtro wi oss uti H(er)r Prostens wanl(iga) grace hjelpa, då vi under wördsammaste ärkänsla förblifve H(er)r Prostens ödmjukaste tj(ena)re Lars Larsson i Nybygget, Lars Pehrsson i Fäboda, Lars Pehrsson i Ändebol." Efter upläsandet häraf underrättades sochnmännen, att innan sexman 1798 om hösten hant säja Ridder det då om honom tagna beslut, hade Ridder begifvit sig ur denna in i Skedvi församl(ing), förmodel(igen) af den hotelsen, att H(er)r Cammarh(erre) Uggla tänkte låta nedriva stugan.
St. i dylika frågor fattade beslut, rättstvist då vore yppad eller ej, enär absolut säkerhet deremot för närmaste framtiden icke kan vinnas, men fördelen deraf att genast i frågan besluta, bestode äfven deri att medlen icke komme ligga räntelösa, hvilket måhända nu blifver händelsen då såsom mig är sagdt, man redan gått i författning om medlens inlefvererande till Räntekammaren. När denna fråga i Utsk:s plenum förekom, uttalades likaledes 3:ne äsigter nemi. bifall till den Kongl, proposm, afslag å densamma samt Den 22 Februari. 9<t afd:s förslag, som innehöll, att i frågans antredda skick, R. St. ”för närvarande” icke kunde till den Kongl. propos:n lemna bifall. — Derigenom att de 2:ne sista åsigterna förenade sig, borttogos de orden ”för närvarande,” hvarigenom det blef ett rent afslag å den Kongl, proposm. Då jag emedlertid, såsom jag nyss nämnde, anser billigt alt Norrtelge får under viss lid upbära räntan å kapitalet, så vill jag icke motsätta mig återremiss för den händelse att Utsk. skulle vilja föreslå R. St. att genast i frågan besluta, med iakttagande af den försigtighet i afseende på ordalagen, som jag förut tog mig friheten antyda. Gr. Liljencrantz: När en ond Nemesis hvilar öfver personer eller korporationer, gäckas äfven de billigaste förhoppningar, och så tyckas mig äfven förhållandet vara med Norrtelje stad i detta afseende. Just vid delta tillfälle har Utsk. funnit sig föranlåtet visa, att dana-arf icke alltid skola tillfalla kommuner, och derjemte har Utsk. olyckligtvis fått sig bekannt, att badinrättningen inom Norrtelje bär sig, och till följd deraf har Utsk. ansett andra utvägar till de fattiges försörjande, än genom ifrågavar. danaarf böra förefinnas. När sådana missgynnande omständigheter, såsom här är händelsen, inträffa, tager man sig anledn. att afslå ansökningar eller propos:r, hvilka under andra förhållanden otvifvelaktigt vunnit Utsk:s sympathier.
Af den sålunda upphandlade Spannmål, hvilken först efter 5 års förlopp, eller innevarande år 1815, men sedermera de tvänne påföljande åren 181b och 1817 sist skall vara godtgjord, utlemnades af de utsedda Sockne-Comitéer till de behöfvande af Tanders Inbyggare större och mindre poster, allt efter sorn fienden, under dess återtåg 1809 om hösten, dels under, dels efter krigstillståndet framfarit, och dervid i åtskilliga Byar, så väl inom Westerbottens sorn Norrbottens Län, der Ryska Arméen förlädes, hvarken a.f åker eller äng någor! gröda lernnades för Äboens underhåll till påföljande års 18 to skord, utan allt användes till fiendtliga Tropparnas pro vian tering, utom det hus och gärdesgårdar nedhöggos och uppbrändes, och af hvilka olyckliga händelser följden .i det hela blef, att Aboen nödgades förskaffa sig icke allenast Säd till brödfödan, af åtskilliga till 15 och 16 Tunnor å Gården, utan ock för de få kreatur, sorn af fienden qvarlemnades, inköpa nödigt foder. Allmogen, på sådant sätt utmattad och nu i skuld hoS Banken för det Spannmålsunderstöd den sålunda, sorn berördt är, åtnjutit, ägde ändock hopp, att i lugnare tider, samt i påräknande pä god årsväxt, kunna afbörda sig dess skuld, men de Ben 2.9
Sedan samtliga Riks-Stånden godkänt nedannämnda, uti Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoell Ekonomi-Utskottets Memorial N:ris 9 och 10 föreslagna voteringspropositioner, så har Förstärkta Bevillnings-Utskottet, jemlikt 31 § Riksdags-ordningen, öfver dessa propositioner denna dag anställt omröstning. I I:a omröstningen. Den som, i enlighet med Sammansatta Bevillnings-, Lag-samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets af Ridderskapét och Adeln samt Bonde-Ståndet godkända förslag, vill att ur Förordningen angående vilkoren för bränvins tillverkning skall uteslutas nuvarande 22 §:s Usta moment så lydande: »Skulle tillverkning under en termin eller anmäld halftermin med mer än en tiondedel öfverskjuta det belopp, hvarför anmälan skett, skall för den del af öfverskottstillverkningen, som öfverstiger denna tiondedel, afgiften utgå med en fjerdedels förhöjning utöfver hvad i § 19 finnes bestämdt»; röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i öfverensstämmelse med Presteoch Borgare-Ståndens beslut, berörda stadgande att intagas såsom moment 1 i nya § 20. BevillningsUtskottets Memorial J/S 22. 3 Sorn denna votering utfallit med 76 Ja mot 35 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med /a-propositionens innehåll. 2:a omröstningen. Den som, i enlighet med Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets af Preste-Ståndet godkända förslag, vill att, så i stad som å landet, afgiften vid utskänkning af bränvin skall utgöras med 50 öre för hvarje kanna af det bränvin, som enligt § 8 eller 12 i Förordningen angående vilkoren för försäljning af bränvin m. m. beräknadt blifvit eller hvarför afgift enligt § 10 eller 15 åtagen är, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, på sätt Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch BondeStånden beslutat, ifrågavarande afgift att fortfarande utgöras med 40 öre för hvarje kanna.
KammarCollegium; 2:0 att ÖfverlntendentsEmbetet, i följd häraf, må äga disponera, under vederbörlig redovisningsskyldighet, äfven det bestämda årsanslaget för underhållet af Kronans hus i landsorterna. 3:o att ÖfverlntendentsEmbetet bör, efter hand så fort sig göra låter, förskaffa sig ännu felande ritningar och fullständiga beskrifningar öfver alla Kronans med undantag af Militaire-Staternes hus och byggnader, jemte tillhörande inventarier, samt i öfverensstämmelse med dessa förteckningar upprätta en hufvudbok, deri alla skeende förändringar så väl i afseende på sjelfva byggnadernes underhåll, sorn rörande dispositionssättet böra noga antecknas, till rättelse vid förefallande frågor; samt ' . ? Bctänkanden, N:o 3o5. 533 4:o att, utom redovisningen för de bestämda årliga byggnadsanslagcn , ÖfverlntendentsEmbetet jemväl bör i den årliga räkenskapen upptaga de serskilta anslag sorn till allmänna byggnader göras, och denna redogörelse afgifvas i föréskrifven fullständig form,om ÖfverlntendentsEmbetet fått sig verkställigheten af byggnadsarbetet anförtrodd1, men oin sådant är öfverlemnadt åt serskilde Comiterade, blott summariskt upptagas, så att likväl på ett ställe må kunna synas livad som till allmänna byggnads-arbeteu auvändes. Utskottet, som helt och hållit delar den af R:s St:r vid senaste Riksdag uti underd. skrifvelse den 29 November 1823 yttrade åsigt, att förnämsta orsaken till de betydliga, ofta öfverflödiga kostnader Statsverket, i senare tider, fått vidkännas vid allmänna byggnaders uppförande, varit den, att R:s St:r vid medlens anvisande sällan varit i tillfälle att bedöma arbetets vidd, planen för dess utförande och utgifterna vid fullbordandet, får slutligen tillstyrka förnyandet af den uti berörde underd. skrifvelse yttrade önskan, det K. M:t täcktes, ej allenast i de fall då medel till allmänna byggnader i Nåder äskas, meddela R.
Och kyssen, som kyssen hoiska med kårlek ty mörkret och skyn mot ur år dunstfylld Låt i ett famntag allt split, natt emellan hjärtan I kvällen af eld sina moln skall glimta på fjärran Den är nära, snyftar toifoel, nu minnas, fast Skall kinden brinna, skall Lått år att Men sjunken hyddor om som allt, aldrig mig ur fönstret o moder, ögon, tror mig Hvar själ, skall hugnas som hvar jordisk skall strömma din af på plikt! fromma, dikt: i smärtans Guds som frigjord — skedsblomma, en biblisk känsla, glömma! mer. till färdens längtar ljuft att drömma de sorgset läsa låga, återser: blir lika mig, går? år? vi skola Räck L dina ögat och svårt styrk jag bort jag sol du ej i skilda skaka fråga: ett annat minnas skall båfvar vännen densamme håll. hårdt såll. skall är han vaka som i ödets — välta ätt. och blixtar Nu röd. försmälta af samma agnar brunnar och oförrätt fläktar oss, arma glöd, djupets ströfvande storm munnar, och sjukligt all misstro en oviss trogna och andas svämmar gång, stränder berg brutet i evig Axel % dalar, en gång; talar, sång. Kar / fe / dt. Vid sexton år. Af I n a Stockenstrand. Våra barn oeh tidningsläsningen. J a g dristar mig icke till att bes v a r a en så kvistig fråga. Inom tre eller fyra spalter få de till lifs små- notiser a n g å e n d e tjugu, trettio olika ä m n e n; d e r a s t a n k e fladdrar från föremål till föremål likt en ostadig fjäril, som omsväfvar femtio blommor, förrän h a n slår sig till ro p å någon af d e m. Ofverdrifver j a g tilläfventyrs? Att den s k a d a r tankeförmågan, tror j a g mig redan lfafva påvisat. J a g vill gärna tillägga, att b a r n e n s omogna o m d ö m e lätt blir förvirradt genom alla de olika åsikter och framställningar, som ideligen möta i de dagliga tidningarna.
Vägran att instämma i PresteSändets beslut, att Handlingar, undantagande de, hvilkas handläggning af flere Utskott från början, geonom målens beskaffenhet, är nödvändig, skulle remitteras endast till ett enda Utskott, hvilket det åligger att, efter ärendets ompröfvande och utveckling, med annat eller andra Utskott sammanträda, för att gemensamt yttrande deröfver afgifva. 7:0 Anmodan till Expeditions Utskottet att uppsätta förslag till underdånig skrifvelse med uppgift på de hos samtlige RiksStånden valde Ledamöter i Hemliga Utskottet. 8:0 Beroende vid BancoUtshottets Memorial, angående trjmkning af den från BancoFullmägtige till Utskottet afgifne Berättelse; utom hvad angick Utskottets hemställan - Den 29 Maji, 353 ställan, om tryckningskostnadens bestridande af de lill allmänna Riksdagskostnaderne anslagne medel, i afseende hvarå BorgareStåndet beslutat, att berörde tryckningskostnad borde af Bankens medel utgå. 9:0 Läggande till Handlingarne af Kgl, Ma j:ts Nådiga Berättelse, om hvad sig i Rikets Styrelse sedan sista Riksdag tilldragit. Januarii, innehållande: 1:0 Remisser til! ConstitutionsUtskottet: Af ifrån StatsUtskottet anmälde anledningar till anmärkning emot Föredragande!'ne för Krigssamt Handelsoch FinanceÄrenderne; och af väckte Motioner, dels ont öfverseende af den för Justitieombudsmannen utfärdade Instruction, och dels om tillägg deruti, hvilka Motioner först varit till Lagutskottet remitterade, men sedan blifvit af sistnämnde Utskott till RiksStånden återställde. StatsUtskottet : Af Herr Cronii ytterligare Memorial, om anslag af, Statsmedlen till uppförande af en hamnbyggnad vid Carlshamn; och af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse med förslag 26 H. 23 354 Den 29 Maji. till ny Instruction för Rikets Ständers Revisorer, i afseende på deras befattning med StatsVerkels granskning.
§ 1 Allmogen i Ås, Vedens, Kinds, Marks, Bollebygds, Gäveneds och Revägs härader i Älvsborgs län är tillåten att under iakttagande av de föreskrifter som denna förordning stadgar, få idka gårdfarihandel, för att i de städer och orter inom riket som de vill besöka, så väl på marknader som utom, sälja varor av deras avel och tillverkning och att köpa sina förnödenheter av andra varor. § 2 Gårdfarihandelsresa får inte företagas av mer än en person från varje skattlagd hemmansdel. Den som är berättigad till sådan resa, skall själv inneha hemmansbruk, vara fyllda 22 år och känd för god frejd. Den som av sjukdom eller ålder är förhindrad att själv resa får sända sin son eller dräng. Gäller även änkor. § 3 Innan resa får påbörjas skall han ha försetts sig med pass av Befallningshavanden i länet. De utdelas i Borås eller Ulricehamn eller annan lämplig ort, där den resande personligen skall inställa sig och styrka sin rättighet. § 4 För att få respass för gårdfarihandel skall följande handlingar visas: Bevis om ålder och frejd. Bevis att han själv innehar hemmansbruk i den socken han är bosatt. Läkarintyg att han inte är behäftad med smittsam sjukdom. Fullständig förteckning på de varor av ortens alster och tillverkning, som han ämnar sälja. Begärs passet för son eller dräng krävs intyg att hemmansägaren själv är förhindrad eller är änka. § 5 Pass gäller inte under tiden april - augusti, då allmogen skall sköta sitt hemmansbruk. Befallningshavanden skall kungöra när och var dessa pass finns att få. Detta sker vid två tillfällen på året. § 6 Pass för resor inom Mariestads, Jönköpings, Halmstads samt Göteborgs och Bohus Län skall då de utfärdas i januari gälla till 1 mars. Då de utfärdas för höstresa gäller de till 1 november. Pass för resor till andra orter i riket gäller till den 15 april och för höstresan till 15 december. § 7 I respassen utsätts de orter, där han har rätt att besöka och också hur länge han får stanna. § 8 Pass får inte utställas på mer än en person och inte ett nytt förrän det gamla blivit till landskansliet återställt.
I afseende på detta anslag för Armeens PensionsCassa, har StatsUtskottet i elt annat Betänkande i sammanhang med ^rde HufvudTileln, sedan Utskottet tillstyrkt öfverlåtelse till Armeens PensionsCassa af den så kallade Begrafningshjelpen för Militärpersoner, utlåtit sig, alt Utskottet, ”under förmodan, ”att behofvet af Pensionsförbättringarne så”lunda till största delen kan afhjelpas, icke ”ansett sig böra föreslå, att något derutöfver må af 3:dje HufvudTitelns besparingar dertill anordnas, enär desamma, på”räknade till mångfaldige andre utgifters ”bestridande, genom afskiljande derifrån af ”ifrågavarande besparingsmedel, komma att ”betydligen förminskas.” Jag skulle för min del anse, att det i Kongl. Propositionen begärdte anslag bör bifallas, och att det utan svårighet kan utgå af den besparing, sorn uppkommer af en sådan nedsättning i FördelningsGeneralernes löner, hvilken jag föreslagit, hvarigenom man ej allenast finnér utväg till de för Armeens PensionsCassa erforderlige ^,Zoo R:dr, utan Statsverket dessutom får en årlig behållning af en ungefär lika stor summa. Utskottet har vidare för KrigsCollegii Departementer till FörsvarsVerkets mate - 88 Den 2i Maji f. m. 1 riella behof, hvartill Kongl. Maj:t begärt 662,000 R:dr, föreslagit en summa af 626,000 R:dr, hvilken Utskottet Jförmodar blifva Jför (le materiella behof ven vid Försvars■’Verket till Lands tillräcklig , så vida nödige medel dessutom af Rikets Ständer ”beviljas j att till of vanberörde QVa näs och ”Kungsholms) Fästningsbyggnader och För”rådernes behöriga completterande, för en "'gäng utgå/’ Jag bekänner uppriktigt, alt om jag skulle draga någon slutsats af denna mening, kunde den ej blifva till förmån för Utskottets handlingssätt.