Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Afgiften för Paketer erlägges lika för samma vigt inom 5 mils distans, eller för 1 ® t. o. m. 10 ® pr st. 25 öre. öfver 10 » » 20 » » 40 » » 20 » » 30 » » 55 » o. s. v. med 15 öre tillägg för hvarje 10 ® tillökning i vigt. Ofver 5 t. o. m. 10 mils distans erlägges för 1 t. o. m. 10 ® pr stycke 30 öre. öfver 10 » 20 » » 50 » » 20 » 30 » » 70 » o. s. v. med 20 öre tillägg för hvarje 10 ® tillökning i vigt. Ofver 10 t. o. m. 15 mils distans erlägges för 1 t. o. m. 10 ® pr stycke 40 öre. öfver 10 » 20 » » 65 » » 20 » 30 » » 90 » o. s. v. med 25 öre tillägg för hvarje 10 ® tillökning i vigt. 5:o. Afgift fiir ISeskaft per snils För hel Vagn, hvaruti får lastas 8 Oxar eller Kor, 20 Kalfvar, Får eller Svin 4 R:dr. För half Vagn, eller 4 Oxar eller Kor. 10 Kalfvar, Får eller Svin 2 » 25 öre. För en Oxe eller Ko erlägges per stycke — » 75 » För en Kalf, ett Får eller ett Svin — » 25 » dock beräknas afgiften, vid transport af boskap, för minst 2:ne mil, huru kort distansen än må vara. så att för hel vagn erlägges minst 8 R:dr, för half vagn 4 li:dr 50 öre, för en Oxe eller Ko 1 R:dr 50 öre och för en Kalf, ett P’år eller ett Svin 50 öre. 6:o. Afgift» »hd för gods beräknas för helt centner, eller 5 L®, äfven om vigten icke fullt dertill uppgår.
En socken, som icke innehåller öfver 5oo själar, väljer en Elector; deröfver till i,ooo:de väljer a Electorer o. s. v. 6 §. I val till Electorer må ingen deltaga på mer än ett ställe, nemligen der han är mantalsskrifven. 7 §. Hvarje valman ege ovilkoiligen en röst, och flere under ser skilda förhållanden, t. ex.: Två röster, om han eger jord till ett uppskattadt värde af 5oo R:dr Banco, eller hus i stad till ett uppskattadt värdeaf 1,000 R:dr Banco; eller på minst io års arrende innehar jord, värd 3,ooo R:dr, eller skattar i bevillning för årlig inkomst, af lön, pension eller yrke, uppgående till 200 R:dr. Tre röster torde den böra bafva, som tagit högsta lärdomsgraden i någondera Faculteten vid inhemskt Universitet; eller eger jord, värd i,5oo R:dr, eller bus i stad, värdt 2000 R:dr, eller arrenderar jord, värd 6000 R.:dr, eller skattar i bevillning för årlig inkomst, uppgående till 5oo R:dr. Fyra röster torde den böra hafva, som eger jord, värd 3ooo R:dr, eller hus i stad, värdt 4000 R:dr, eller arrenderar jord, värd io,oooR:dr, eller skattar i bevillning för årlig inkomst, upjigående till 800 R:dr. Fem röster torde böra egas för ett jord värde af 5000 R:dr, eller hus i stad, värdt 7000 R:dr, eller för en till bevillning uppskattad årlig inkomst af 1,200 R:dr. Seoc röster torde böra egas för ett jord värde af 8000 R:dr, eller bu? i stad, värdt 12,000 R:dr, eller för en till bevillning uppskattad inkomst af 2000 R:dr.
Usle förförare, som stal min själs utvalda, eländige son av ett förbannat och orent släkte, som vågat skända en dotter av Guds utvalda folk, sök icke dödens kalk; jag skall ändå räcka dig honom. Kunde jag endast göra det droppe för droppe och stå bredvid och åse dina kval! Karmides uppfattade fullkomligt faran av sitt läge. Medan hans fiende talade, hade han närmat sig den dörr, som ledde till balkongen. Han sökte hastigt öppna henne för att rädda sig med flykten. Men rigeln gjorde motstånd. Flykten åt detta håll var honom avskuren. Den andra dörren betäcktes av rabbinen, som nu med lyft dolk närmade sig. I styrka och vighet ojämförligt överlägsen sin motståndare, skulle Karmides, som ingalunda saknade mod, hava försökt att vrida dolken ur hans hand; men hotelsen, att denna var förgiftad, hade gripit hans inbillningskraft och höll honom på avstånd. I detta ögonblick hördes från brudgemaket tärnornas glada röster, när de, efter fulländade ceremonier, högtidligt förde sin vän till den blomsterprydda, av byssosskyar omsvävade brudsängen. Rabbinens mun drog sig till ett underligt leende, som tycktes uppmana Karmides att lyssna. Denne såg sig om efter en sista räddning. Att ropa på hjälp skulle tjäna till intet, ty här var nästa ögonblick avgörande. Hastigt fattade han om den massiva, av brons och silver gjutna trefoten för att nyttja den som sköld emot det första angreppet och som ett anfallsvapen, innan det andra hunnit göras. Men trefotens väldiga tyngd, som utgjorde mer än en mansbörda, tillät icke, i trots av en krampartad kraftansträngning, den skyndsamhet, som här var av nöden. I nästa sekund hade Jonas genom den tunna kitonen stött dolken ända till skaftet i Karmides' bröst. Den giftiga udden hade funnit och genomborrat hans hjärta. Han föll, utan att uppgiva ett rop, livlös till golvet, som övergöts med hans blod. Man hade i brudkammaren hört det dova bullret vid hans fall.
Förfrågningar angående skolor, Zur * okul~ser och arbetsomrdden h a h a bland annat omfattat: intradesfordringar och kurser vid Stockholms högskola, högre liirarinneseminarium, folkskoll~rarinnesemiiiarier, olika högrc flickskolor i Stockholn~, tekniska skolan, gymnastiska centralinstitulet, hushhllsskolor i Sverige och Norge, l~andelsskolor, spriikinstitut i Stockholm, konservatoriet i Leipzig, liirokurser i bokföring, kartritning, liandarbeten, slöjd, kliidsömnad och viifnad, k~irser för utbildning af lararinnor för idioter, döfstumma och blinda, för tandläkare och apotekare, för barnmorskor och sjuksköterskor, vilkor for anställning vid postoch telegrafwrken, i riksbanken och vid sparbanker, vid jernviigarne och vid telefon, kvinnas utbildning till urmakare, bokbindare, fotograf, sockerbagare och triidglirdsmiistare. Bland öfriga på b y r h begiirda upplysiiinga~. m5 namnas: förfragan angående huru stmt procentantai kvinnor i fi ' iir1i; tllande till man genomg8t.t musilcaliska akademien, fria konsternas akademi, gymnastiska centralinstitutet och folkskoleseminarierna, af hvilka kvinliga studerande vid Stockholins högskola afhandlingar införts i vetenskapsakademiens skrifter samt angiende framstående svenska kvinliga kompositörer och författare. Föreståndaren för praktiska arbetsskolan (Palmgrenska skolan) i Stockholm har anmtilt, att tvenne friplatser i skolans högsta klasser funnes lediga och gifvit förbundet rtitt att lemna förslag å frielever dertill. Sådant förslag har emellertid tyvärr ej kunnat lemnas af det skal, att för erhållande af frielevplats fordrades kunskaper motsvarande klass 7 l och ri2 i allmänna läroverken, och ingen af de sökande har kunnat fylla detta vilkor.
Såsom ledamot af Ekon.Utsk., tager jag mig friheten upplysa R. o. Ad., att della ämne ganska grundligt behandlades af Utsk., och jag tror mig kunna försäkra, att blott genom en tillfällighet och åtskilliga ledamöters frånvaro fick betänk. denna utgång. Jag hoppas och förmodar, att om R. o. Ad. återremitterar betänk., sä skulle förslaget inom Utsk. röna en bättre framgång. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de emot Utsk:s betänk, gjorde anmärkmr föranleda til! återremiss. Ropades ja. Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 7 och. 11 dennes pä bordet lagda betänk. N:o 92, i anledn. af väckt motion om tillåtelse att få inrymma skattlagd qvarn och husbehofs-qvarn i samma qvarnhus. Föredrogs och bifölls BancoUtsk:s d. 11 dennes f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 25, i anledn. af väckt motion om preglande af en skådepenning lill åminnelse af H. M. Konung Oscar I:s och Dess höga Gemåls kröning. Vid förnyad föredragning bordlädes ånyo, på begäran af Hr Westfelt, Nils, och Frih. Raab, Adam Christian, BancoUtsk:s d. 11 dennes f. m. pä bordet lagda utlåt. N:o26 öfver en af Hr Doctor Odman väckt motion, ang:de förändrad reglering af embetsoch tjcnslemannapersonalen inom Banken m. m., och berättelse N:o 27, ang:de verkställd undersökning af Bancoverkets tillstånd, samt huru detsamma efter nästförtlutne riksdag styrdt och förvalladt blifvit. Föredrogs och bifölls BaneoUtsk:s d. 11 dennes f. m. på bordet lagda betänk. N:o 28, i anledn. af Bancofullmäktiges hem ställan, att beloppet af en på K.
Den som vill, att, på sätt Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, de i UtBandstakar försels-tarifen af gällande Tulltaxa under rubriken »Trävaror» förekommande artiklarna m■ m• »Bandstakar», »Bräder och Plankor, sågade af Ek och Ask», »Enträd och Enstafrar», »Gevärsstocks-ämnen», »Handspaks-ämnen», »Läckter, huggne eller täljde», och »sågade» samt »Stäfver, laggoch botten-,» skola vid utförsel vara tullfria, röstar Ja 3 Den det ej vill, röstar Nej; *> Vinner Nej, bibehållas för dessa artiklar de i gällande Tulltaxa nu stadgade utförsel s-a fgifter. Den som bifaller att, i enlighet med Utskottets förslag och tre Stånds beslut, Bräder och Bräder och Plankor af furu och gran skola vid utförsel fortfarande vara tullfria, röstar flankör aj °j i furu och . , T? gran. Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, komma Bräder och Plankor af furu och gran att beläggas med utförsels-tull af 2 sk. per tolft för »under lj tums tjocklek» och af 6 sk. per tolft fö,r »af 1£ tums tjocklek och deröfver.» Bonde.-Slåndel har särskildt beslutat, alt i Utförsels-Tariffen under art. Trädvaror: »Virke, oarbeladt, sågadt eller tillhugget: Alm, Ask, Björk, Ek och andra ej specificerade sådana trädslag, som vexa inom landet,» skall tilläggas orden »med undantag af Plankor och Bräder, sågade, af Ek och Ask.» Då likväl, äfven utan nämnde tillägg, sågade Bräder och Plankor af Ek och Ask lika litet, som öfriga slag Bräder och Plankor, lära vid Tulltaxans tillämpning kunna tullbehandlas såsom Virke, och sålunda tullbevillningens belopp icke är af samma tillägg beroende, torde beslutet härom /» § Tulltaxe-underrätteherna. 48 Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 16. n.
Det har redan kanske allt för länge varit en icke ringa afsaknad för Bergshandteringen, som af flere talare påstått under den framfarna tiden hafva framsläpat ett aftynande lif, alt så få personer funnit sin uträkning vid att egna sig åt den ifrågavande tjensteman naban an, emedan man icke haft någon säkerhet om hvilka utsigter till befordran, som kunnat påräknas. Nu har K. M. gjort ett förslag att ordna detta förhållande samt öfverlemnat detsamma till B. St:rs pröfning, och för att bereda framgång ät en för samhället så vigtig sak har K, M. begärt alt af (ide Hufvudtitelns anslag till befrämjande i allmänhet af Bergsbruket få till Berglags-Staternes ordinarie anslag öfverflyttade 1,600 R:dr om året till arfvode åt 4 stipendiater, samt att, för att gå R. St. önskan till mötes om indragande af Bergsfogde-tjensterne, få använda 800 R:dr b:ko om året under den tid, sorn några utaf desse redan åldrige tjenstemän vid sina nu innehåfvande befattningar qvarstå. Det är likväl i fråga om denna summa, som man funnit Rikets tillgångar icke medgifva den ringa upoffring, som blifvit ifrågasatt. I sammanhang med det förslag, som K. M. framställt, har K. M. hemställt till R. St., att då endast en tjensteman på ordinarie Stat inora hvarje distrikt skulle komma att finnas, desamma skulle vid upnådda 6a års ålder kunna på indragningsstat förflyttas äfven om de icke sjelfve derom gjorde, ansökan. På denna hemställan är icke något bestämdt svar afgifvet, likasom ej heller i fråga om de öfriga af mig nyss anmärkta omständigheter. Utsk. har visserligen i motiveringen af sitt yttrande sagt, att Utsk. ansåg K: M. vara oförhindad att af anslaget till befrämjande i allmänhet af Bergsbruket under den lid, när Statsreglering blifver gällande, disponera de för de 4 stipendiaterna erforderliga medel, men detta är icke af Utsk. hemstäldt till R.
Vore ej så f örhållandet att bastet löste sig äfven från affallen bark, så skulle naturligen i fråga-varande klagande, vid hvilkas vattensystemer hittills endast obarkadt timmer flottats, icke kunna hafva erfarit någon skada genom bastaffall, hvaröfver, såsom af handlingarne framgår, klagan dock icke sällan försports.Då af hvad jag här förut anfört och med stöd jemväl af hvad jag förut i ämnet andragit otvifvelaktigt framgår, att flottning af obarkadt timmer nödvändigt i flera af seen-den skadligt inverkar på fiskeriernas bestånd, torde kungl. kollegium finna att ej heller de omständigheter, som nu senast i besvärsskrifterna blifvit andragna, torde böra föranleda någon ändring i Kungl. Maj: ts BefälIningshafvandes öfverklagade utslag, hvad sådana vattensystem beträffar, der fisket kan ega bestånd och flottning äfven bedrifvas, samt nödiga föreskrifter utfärdas såväl till skydd för det ena som det andra intresset. Att till sådana vattensystemer otvifvelaktigt måste räknas Umeå- och Skellefteåelfvarnes, är fullt påtagligt, men i hvad mån detta kan vara fallet med en del af de mindre vattendragen, som nämnas i besvärsskrifterna, derom lem-na handlingarne icke tillräcklig upplysning och derom har jag icke varit i tillfälle att verkställa de omfattande undersökningar, som måste föregå utfärdandet af nöjaktiga flott-ningsreglementen. Med anledning här af samt då jag icke anser en nöjaktig sådan undersökning vara åvägdbragt genom de upplysningar, som erhållits å de af Konungens Be-fallningshafvande nu senast hållna sammanträden, och då jag anser en dylik undersökning näppeligen böra af fiskeri-tjensteman, vägoch vattenbygnadsofficer, synerätt samt ombud för kronan och fiskevattensegarne verkställas vid hvart och ett af vissa mindre vattendrag, hvar om nu är fråga, mm om hvilka jag saknar den närmare kännedom, hvarför-utom jag icke är i tillfälle att yttra mig, huruvida det utfärdade förbudet är af omständigheterna betingadt eller ej, finner jag mig icke kunna för närvarande afgifva något fullständigare utlåtande beträffande de ifrågavarande besvär smålen, än det som framgår af hvad jag nu härofvan
Krigskollegium utanordnadt med nämnde belopp; hvadan nu allenast återstår anslaget för nästa år 24,000 R:dr Banko. Fullmäktige, som undfått del af den berättelse, Chefen för Kongl. Ingenieur-Corpsen till Kongl. Majit i underdånighet afgifvit, om uppförandet af en del af Södra Slutvärnet på Carlsborg, för att inredas och begagnas till förvarande af Bankens redbarheter, anse sig böra meddela innehållet deraf, så lydande: »År 1849 verkställdes grundgräfning och murning af hela grunden och källarvåningens väggar upp till hvalfanlagen, men som erforderligt antal murtegel utöfver det, som redan var anskaffadt, icke kunde för antagliga pris under året erhållas, måste all vidare murning inställas.» »År 1830 har hela byggnaden, i enlighet med den Nådigst fastställda ritningen, redan blifvit uppförd och försedd med plåttäckt tak, likväl med den inskränkning, att de bombfria hvalfvén blifvit slagna endast öfver korridoren, men icke öfver kasematts-rummen, för att icke genom arbetets utförande under den inträdda regniga väderleken öka fuktigheten i de tjocka hvalfmassorna samt sålunda försena uttorkningen och inredandet af rummen. Verkställigheten af denna hvälfning, hvartill hvarken tid eller tillgångar för öfrigt i år felats, erfordrar nästkommande vår omkring fjorton dagar. Byggnaden är således så vida hunnen, att intet hinder möter för dess fullständiga fullbordande och aflemnande, såsom beräknadt och uppgifvet varit, vårtiden år 1832. Dessutom kunna numera Byggnadens med brandhvalf försedde källare och jordvåningar, om behofvet fordrar, när som helst, hastigt, ehuru tillfälligt, iordningsättas och begagnas till förvarande af Bankens redb arheter.» § 8.
Hvad sednare punkten i betänk, beträffar, eller den sorn angår en und. skrifvelse till K. M. i fråga om undersökningen af de verkningar, sorn gårdfarihandel med Eskilstuna smiden haft på jernhandteringen derstädes; så har jag icke kunnat göra för mig fattligt hvad annan verkan denna handel kunnat hafva, än en lättad utväg för manufacturiet att afyttra sina fabrikater, hvilka på de större, marknaderna icke kunna vinna tillräcklig afsättning, men som nu kunna säljas för bättre pris till förmån både för köparen och säljaren, eller de personer, som kringföra varorna. Således bör delta betänk, icke kunna föranleda till någon åtgärd. Likväl motsätter jag mig icke ålerremiss, enär den ej blifvit vägrad af Frih Cederström, uti hvars åsigt i afseende på sjelfva principen jag instämmer. Frih. Nauckhoff, Joli. Otto: Det är omöjligt att urskilja, huruvida betygen äro verkliga eller ej, då en hvar mästare i Eskilstuna kan utfärda sådana. Jag erinrar mig, att icke längesedan en beryktad tjuf rymde, kom och tog vägen åt Eskilstuna, skaffade sig der åtskilliga varor samt bäst och vagn, och slutligen äfven betyg, hvarmed han sedermera kringreste ett helt år i landet, utan att någon kunde jäfva den rättighet dertill han sålunda förvärfvat sig. Genom ett oförsigtigt bref blef han slutligen upptäckt, och länsstyrelsen satt i tillfälle att låta gripa honom. Detta visar nödvändigheten af säkrare conlroller än de uppgifter, sorn mästare i Eskilstuna kunna lemna å sina utfärdade betvg. Jag tror derföre, att sådana utaf mästare vid Eskilstuna utfärdade tillståndsbref icke böra vara gällande, med mindre de äro försedda med Konungens Bef:h:des påskrift, och anhåller af sådan anleda, om återremiss af betänkandet. Frih. Cederström:
Skulle derigenom hända, att i en eller annan församling, troligen högst få till en början, presterskapet företog sig att ensamt och utan någon utanläsning i cateehesen besörja religionsundervisningen, och det dervid befanns att detta sätt vore lämpligare, att barnen vunne öfvertygelse om hvad de läste och uppfattade det med ett mera religiöst sinne än som vid en utanläxa kan vara förhållandet, så hade man åtminstone beredt öfvergången lill delta bättre; ty då skola föräldrarne i vissa församlingar finna att ingenting är förloradt, om ett barn vid 7 flis ålder icke kan riktigt besvara frågorna i catechesen. Det kan visserligen hända, att den som fått religionsundervisning, såsom jag önskar, icke kan besvara en sådan fråga; men frågar man honom: hvarföre tror du på Guds allmakt, på uppståndelsen o. s. v.; så kan han besvara det bättre, än den, som blott lärt sig de bestämda frågorna och svaren, som äro tryckta i cateehesen. Det är på denna grund jag helst ville yrka på antagandet af det förslag Hr Lagergren gjort, men om det skulle möta för mycket motstånd, så vill jag likväl ingå äfven på Hr Ribbings, såvida det af R. o. Ad. med större bifall omfattas. Hr von Hohenhausen: Äfven jag skall gerna förena mig i det förslag till redäction, som af Hr Ribbing blifvit framstäldt, emedan det kanske klarare än det andra uttalar hvad man vili och icke gifver någon anledn. att framställa saken på annat vis. Hr von Rosen har, såsom mig synes, utan anledn. af hvad jag yttrat, framställt till mig en fråga, huruvida det skulle vara mödrarna förmenadt att undervisa sina hain i cateehesen. Det är tvertom det jag önskar. Att modren har sitt barn på sitt knä och med varm öfvertygelse om religionens sanningar må läsa den så, att barnet den förstår oell af hjertat uppfattar, det är hvad man önskar. Det är äfven detta man önskar af prester], endast att hans undervisning i religionen blir högre oell öfver den modern meddelat.
Det ligger i sakens natur, att då uppskattningen af indelta Armdens boställen skedde districts-eller reg:tsvis, skulle den blifva beroende af helt skiljaktiga åsigter, hvilken brist i plan kunnat förekommas, om åtgärden utgått från en behöflig enhetsprincip. Följden af den vidtagna regleringen af Arme'ens löner måste nu blifva, att innan de reg:ter, der boställenas värde blifvit lägst uppskattadt eller med minsta noggrannhet verksteldt, der stegras lönerna på de öfrigas bekostnad. Hr Lefrefiis mening att ett halft sekel torde förlöpa, innan man på en riktigare princip vinner ändamålet, delar jag icke. Min öfvertygelse är, att del grundfalska och landet förstörande indelningsverket dessförinnan mäste helt och hållet sönderfalla. Dessutom skall otvifvelaktig! inom kort tid inträffa, att chefers och capitainers boställen få ett förändradt värde i förhållande till deras bättre eller sämre häfd, då behofvet af en ny lönereglering åter skall göra sig gällande. H. Ex. Hr Gr. Brahe: Jag har begärt ordet, icke för att yttra mig i sjelfva hufvudfrågan, utan för att rätta ett missförstånd, som synes hafva ägt rum. En värd ledamot har nyss sagt sig vara den ende, som här linderstedt Hr Hjärnes förslag. Jag tror likväl mig äfven hafva gjort det, då jag i mitt skriftliga anförande yttrat: ”Ehuru erfarenheten redan fullkomligen lärt mig, livil”ka svårigheter kunna uppstå i fråga om indelta löningsrän”tors m. in. indragning till Statsverket och lönernas utgående i contant, kan jag likväl icke, om alla olägenheter kunda förebyggas, annat än på det högsta tillstyrka den värde ”motionärens ofvannämnde förslag,” Jag har således visst icke afstyrkt bifall å motionen, utan blott sökt fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på vigten af att icke antaga detta förslag, förrän visshet kunnat erhållas, alt inga af de olägenheter, jag befarar för indelta Arme'ens redan svaga lönefond, 332 D c n 3
Prof. 1835 & 1834. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 12 Haft. 3 18 Slals-Ulskollels Utlåtande, ffl 158. de af flera smärre undersökningar inom Rikets samtlige län, och äfven lemnat tillgångar att understödja åtskilliga större undersökningar för ifrågasatte jernvägsoch kanal-anläggningar, fortfarande är behöfligt och Utskottet jemväl, på sätt här ofvan är vordet ornförmäldt, tillstyrkt ökade anslag till allmänna arbeten, hvaraf behofvet alltmer gör sig gällande, finnér Utskottet sig äga giltig anledning hemställa, att Rikets Ständer, i enlighet med Kongl. Maj:ts Nådiga framställning, må bevilja till ifrågavarande föremål 12,QOO Ridr årligen, eller för 4 år tillsammans 48,000 R:dr. 20:o Utskottet har till pröfning förehaft en af Herr G. O. Sundblad hos Borgare-Ståndet väckt motion, deruti, efter en vidlyftig framställning af de stora fördelar, som genom uppmuddring af Nordre eif vid Kongelf skulle kunna åt det allmänna beredas, blifvit föreslaget, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit i Nåder ville anbefalla Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader skyndsamt anställa undersökning och upprätta kostnadsförslag för upprensning af nämnde eif till minst 14 å 15 fots djup och att, om sedermera kostnaden för arbetets utförande icke kunde bestridas af de medel, som för slike ändamål af Rikets nu församlade Ständer anvisas, Kongl. Majit måtte, vid nästa Riksdag, aflåta Nådig Proposition om statsanslag till det belopp, som för berörde ändamål kunde blifva erforderligt; men då Utskottet, innan vederbörande myndigheter blifvit i ämnet hörde och sig yttrat, icke är i tillfälle att bedöma behofvet eller gagnet af den föreslagna undersökningen, för hvilken, efter hvad motionären uppgifvit, något bidrag af Kongelfs stad icke eller är att påräkna, hemställer Utskottet, att motionen icke må till någon åtgärd hos Rikets Ständer föranleda. 21:o.
Banken komme att inlåta sig på den föreslagna affärsverksamheten, skulle derigenom Bankens förmåga att upprätthålla myntvärdet kunna äfventyras. Utsk:t synes mig icke hafva fullständigt redogjort för de förhållanden, hvarpå dess förslag hvilar, och jag ber derföre att till en början få uppläsa en del af det utlåtande, som Bankofullmäktige afgifvit i anledning af förfrågan från Utskotts-afdelningen, huruvida medel voro för det afsedda ändamålet disponibla. När frågan första gången förevar inom Utsk:t, ansåg man, att medel funnos tillgängliga, och det var på den grund Utsk:t i Betänk:t N:o 10 yttrade sig hafva för afsigt att afgifva förslag om användande utaf någon del af Bankens tillgångar till uppköp af obligationer, som, ställda på en icke allt för lång amorteringstid och i öfrigt af sådan beskaffenhet, att de med någon sannolikhet kunde blifva begärliga för placering af kapital inom landet, utgåfvos af allmänna hypoteksbanken. Emellertid upplyses nu af Bankofullmäktiges utlåtande, att sedan Bankofullmäktige med Riksg.- kontoret ingått transaktion att öfvertaga en del af jernvägslånet, till belopp af 2,600,000 rdr, de tillgångar, Utsk:t förut påräknat för förbättrande af landtbrukets ställning, blifvit sålunda på annat sätt använda; vid hvilket förhållande och då förutsättningarne för Utsk:ts förslag icke inträffat, TTtskff synts mig icke hafva bort på ifrågav:de konstlade sätt söka genomdrifva nämnde inom Utsk:t väckta förslag, helst derigenom skulle kunna uppstå våda för Riksbanken att under en kritisk tid upprätthålla myntvärdet. Efter en kort inledning fortsätta Bankofullmäktige sålunda: »Bankens reservfond, som utgör skilnaden emellan beloppet af högsta tillåtna sedelutgifning och beloppet af beräknad