Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
– «Jag nästan betviflar, att Hennes Maj:t ännu gjort sig riktigt hemmastadd med föreställningen af en flyttning, men förmodar, att hon skulle tycka mera om, derest den skedde till något henne enskildt upplåtet palats, än uti hvilken mindre våning som helst på kongl. slottet.« – «Se der åter ett af hennes vanliga infall! Och detta kommer säkert att kosta rätt artigt; men, lika godt! Hon är ett krönt hufvud och min mor. Till utgiften finner man väl utväg, och jag samtycker således att i denna omständighet gå hennes önskan till mötes. Har hon yttrat någon i afseende på sin vistelse sommarmånaderna?« – «Minnet af de sälla dagar, Hennes Maj:t i sällskap med högstsalig konungen, med Eders Maj:t och dess höga syskon tillbragt i det af henne sjelf så till sägandes skapade China . (Konungen, afbrytande och med hetta:) – «Omöjligt! Det går icke an. Detta kan jag ej bevilja. Drottningholm måste jag hafva för min egen räkning. Det är mycket för stort för en enkedrottning, och det passar icke, att vi bebo samma lustslott. Tre krönta hufvuden under samma tak, oberäknadt prinsessan, som min mor ej lär vilja skilja ifrån sig, och kanske äfven mina herrar bröder på längre besök! Det blefve i sanning alltför småaktigt. Jag tycker redan det är för mycket vintertiden på Stockholms slott, och skall framdeles vara betänkt att skaffa oss mera utrymme äfven i hufvudstaden; men på lustslotten, der man befaller ut hela sin umgängeskrets, för att längre tid bo på stället, skulle det bli alltför trångt att herbergera snart sagdt hela kungliga slägten på ett enda slott. Nej, Drottningholm kan jag omöjligen afstå. Jag hade ämnat föreslå min bror, hertigen af Södermanland, ett utbyte af Rosersberg, för att erbjuda det åt enkedrottningen; men om hon skulle tycka mera om Svartsjö, till och med Ulriksdahl, så alltför gerna . Det är då till dessa omständigheter, som det samtal egentligen kommer att inskränka sig, hvilket Hennes Maj:t, min fru moder, af mig begär?« – «Tilläfventyrs torde det äfven omfatta några Hennes Kongl. Höghets angelägenheter.«
—Det kapital, som efter denna ränteberäkning genom samma halfårliga inbetalning (223,106,853 Th r), motsvarande en annuitet af 51 % å 8,Oöij,6O6,061 Th:r, skulle kunna amorteras under 38,3079 år, uppgår till endast 7,312,638,3 Th:r, hvilket, då det lemnäs som valuta för 8,060,606,061 Th:r, förutsätter en kapitalrabatt af 9,2794 %. Anm. Mot denna beräkning skulle den anmärkning kunna göras, att då amorteringstiden förkortades, så ökades halfårsinbetalningarne något, derigenom att provisionen ä 1 % å inlösta obligationer och kuponer fördelades på en kortare tid. Men af det föregående är dock påtagligt, att denna omständighets inverkan på resultatet är af ganska ringa betydenhet. Stockholm den 8 Oktober 1864. Hj. Holmgren, t. f. Professor vid Teknologiska Institutet. — 132 — Fullmäktiges i Riksgälds kontoret utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om den vid 1864 års statsrevision verkställda granskning af Riksgälds-kontorets för. vältning. Till Rikets Högloflige Ständer. Emot Fullmäktiges förfarande, beslut och åtgärder vid behandlingen af frågan om det sednast upptagna lånet för jernvägsbyggnader, hafva Rikets Ständers Revisorer uppställt en serie af ogillande anmärkningar, slutande dermed, att dessa beslut och åtgärder icke blifvit i den för öfrigt tillstyrkta dechargen inbegripna. Detta förhållande har icke kunnat undgå att ådraga sig en mer än vanlig uppmärksamhet; och då Fullmäktige nu gå att rörande de af Herrar Revisorer uppställda anmärkningar afgifva sin förklaring, anse de derföre sin pligt mot det allmänna ur mer än en synpunkt fordra, att i densamma inlägga en större utförlighet, på det att en hvar, som det önskar, må sättas i tillfälle att dock slutligen kunna bedöma, huruvida de framställda anmärkningarne äro grundade på objektiv verklighet.
Utsk:s ordförande har icke heller lemnat denna upplysning, och man har behagat kalla min begäran för ett nytt sätt och ansett mig vara skyldig att sjelf taga reda på förhållandet. Jag känner visserligen jnin rättighet att begära frågan ytterligare hvilande, eller att från prot. äska den upplysning jag önskade; men för tidsbesparing har jag vidtagit ingendera af dessa, öfvertygad sorn jag var, att Utskts ledamöter skulle vara nog loyala att gå min begäran till mötes. För min del åtminstone har jag aldrig, såsom utsktsledamot, undanhållit de upplysningar, jag trott mig kunna meddela. Då emedlertid de af Utsk:s ledamöter, som yttrat sig i frågan, icke behagat lemna de ifrågaställda upplysningarna, tager jag mig deraf anledn. förmoda, att de framställda anmärkningarna varit vidlyftigare, än desamma finnas af Utsk. upptagna, särdeles då jag läser den framställning af Utsk., att ”hvarje återrerniss på ett af Utsk, framlagdt grundlagsändrings-förslag rnåste föranledas af aqmärkn. emot något inom förslagets område befintligt stadgande.-’ Då vi alfså icke ens fått en fullständig recit om hvad i anmärkntsväg iqom hvarje Stånd förekommit och erhållit egenskapen af Ståndets gemensamma tanka, huru är det väl dä möjligt att känna, i hvad mån Utsk. fullgjort sin pligt? Och ehvad preponderance flonstit.Utsk. än må tillägga sig, lärer det väl åtminstone icke kunna bestrida, att det är pligtigt upplysa, hvad hos hvardera af dem j målet förekommit. Jag tror derföre med Gr. Horn, att återremiss är nödvändig. Tillfälle ö; å för Utsk, att upplysa, hvarföre del underlåtit att ! n i! t a - — digt upplaga RiksSit;ns anmärkn;r Formfrågan, angtde förståndet af 56 och 81 ., bär åter blifvit bragt å bane; och jag får d.i älvin ed äfventyr af tjllvitp|sen att jcke vilja eller kunna begripa grundlagarna, framställa Ulin åsigt i saken.
Banco per R:dr Silfverspecie måtte beviljas för införskaffandet af silfver, såsom det slag af reel valuta, hvarmed Banken vore lagligen förpligtad att sina Sedlar vid anfordran inlösa; men med fästadt afseende derå, att, oaktadt den då varande ganska förmånliga exporten af Landets producter i allmänhet, vid i vissa fall betydligen höjde Skeppningspriser, Vexel - Berättelse af Banco-Fullmägtige. a5 Vexel-Coursen då fortfarande höll sig högre, än sorn varit att påräkna, samt härtill koin , att proportionen emellan Metallisk valuta och Sedelstock ändock för tillfället befanns i tillväxande, har phiralitelen af Banco-Fullmägtige, som fruktat att, genom förslagets antagande, medverka till Coursens stegrand», enligt Beslut af den 28 Juni samma år, ansett sig ej kunna biträda berörde Förslag, hvilket i följd häraf förfallit. Redan den 21 i sistnämnde månad hade ock pluraliteten af BancoFullmäglige, efter antagande åfelt till Fullmägtige inkommet anbud, afslutat Contract om leverering till Banken före nästderpåföljde October månads utgång af Silfver eller Guld till värde af 5o,ooo R:dr Silfver Specie, likaledes, efter ett pris af 2 R:dr 3a sk.
Förordningen den 16 Oktober 1723, rörande presterskapets i Skåne uppbörd; och N:o 222, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet, N:o 130. Ståndet lät bero vid Utskottets anmälan och lade Memorialen till handlingarne; samt Utlåtanden: N:o 223, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående ifrågastäldt utbyte af kronan tillhörig jord mot enskild mans i och för utvidgning af andra Lifgrenadier-regementets lägerplats, Malmen; N:o 224, i anledning af vackt motion om tillägg i de, angående markegångs-sättuingen antagne bestämmelser; och Prot.-Utdrag den 12 Augusti 1854. 355 N:o 225, i anledning af väckt motion om tionde-gifvares rätt att lösa den till Professorerne i Lund anslagna tionde-spanmål efter markegångspris, med förhöjning å 16 sk. per tunna. Dessa Utlåtanden biföltos. S. D. Föredrogs och bifölls Särskilda Utskottets Betänkande, N:ö 15, i anledning af väckt motion om förklaring af Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse den 1 sistlidne Juni, rörande ansvaret för bränvins tillverkning på söndagarne under den tid af nästkommande höst, då bränvinsbränning är medgifven. S. D. Efter skedd föredragning antogs Höglofl. Ridderskapet och Adelns, genom Protokolls-utdrag, N:o 393, gjorda inbjudning, rörande ofördröjligt expedierande af Rikets Ständers beslut i afseende på de för inkommande och utgående varor från och med 1855 års början faststälda afgifter, m. m. Den 12 Augusti. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Bevillnings-Utskottet Grefve Gyldenslolpes, Anton Gabriel, den 11 dennes väckta och på bordet lagda motion, att i 22 § af underrättelserna till tulltaxan måtte införas det stadgande att bräder och plank, sågade, af furu och gran, äro från tolag fria, äfven vid utförsel.
Enligt härom meddelade upplysningar i Rikets Ständers Justitie-ombudsmans berättelse för år 1862, sidorna 136—139, hade Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Kronobergs län, till förekommande af öfverklagade oordningar af allehanda art på en mängd godtyckligt inom länet anlagda näringsställen, hvilka ofta tillika utgjorde lönnkrögeri-nästen, genom utfärdad kungörelse den 23 Augusti 1861 stadgat ett vite af 15 R.-dr R:mt, hvartill den skulle göra sig skyldig, som. utan dertill i behörig ordning erhållet till stånd, företoge sig att dryckeseller matförsäljning såsom ett slags värdhusrörelse bedrifva. Sedan emellertid Justitie-ombudsmannen ifrågasatt lagligheten af denna kungörelse, och förklaring infordrats, hade Kongl. Maj:ts Befallningshafvande vid sitt svar bifogat intyg af samtlige Domhafvande i länet, att de ansett den genom ifråga - Allmänna Besoårsoch Ekonothi-Utskottéts Betänkande J\f 70. 15 varande kungörelse vidtagna åtgärd hafva varit för ordningens och sedlighetens vidmagthållande af verkligt behof påkallad. Då samina behof förefunnes i flera andra orter än Kronobergs län, syntes det motionären vara tid att afhjelpa den ofullständighet i närings-lagstiftningen. som jemväl Justitie-ombudsmannen ansett vara af nämnda förhållanden ådagalagd. Erfarenheten hade, enligt hvad i omförmälda embetsberättelse vidare yttrades, visat behofvet af den ifrågavarande näringen derigenom att talrika ölstugor och s. k. nykterhetsvärdshus både i städerna och pä landet uppstått, och när sålunda en ny näringsgren utvecklade sig, finge den icke undgå en vaksam lagstiftning, ehvad det gällde att motarbeta eller uppmuntra densamma.
I anledning af uppgifvit förslag till förändrade grunder för ett nytt beskattningg-system. Ut Supra. S. D. Då nu å nya föredrogs Statsoch BancoUtskottens den g3 dennes under N.-o 37 afgifne, samt den 25 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande med anmälan örn de af RiksStånden fattade serskilta beslut, i anledning af Utskottens hemställanden rörande Rikets penninge-väsende och de dermed gemenskap egande ämnen, tillika med förslag tili sammanjemkning af de dervid förekom-1 mande skiljaktigheter; stadnade Ridderskap^! och A^flQ 1, följande beslut; Dm 30 September t'. m» TJO Att någon åtgärd vid Usta, 2:dra, 4:de, 6:te, 7:de, g:de, io:de, n:te, xatte, i5:de, i6:de» i7:de, i8:de, 2cdde och 2 5:te puncterne icke af Ridderskapet och Adeln erfordrades. 2:0 Att Ridderstenpet och Adeln anäag nödigt vid déss rörande 5tte puncten förut fattade beslut göra det tillägg, att, i händelse de såsom Capital-afbetalning å Stats-Verkets skuld till Banken ingående 150,000 R;dr icke skulle kunna till silfveruppköp användas, med desamma komme att förhållas på enahanda sätt, som i afseende på den i andra puncten nämde summa särskilt varder stadgadt.
N:o 140, i anledning af Herr von Hartmansdorff! , A., motion om mynthusets upplåtande till embetsrum åt de 6 Regerings-i)epai tementen, m. m, N:o 141, i anledning af väckt motion om nalional-belöning för Öfverste Klingstedt. N:o 142, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å förre Häradsskrifvaren S. F. Hagelins underdåniga ansökan om förhöjd pension. No 143, i anledning af Kongl. Majjts Nidiga R iniss å Landt-Räntmästarens i Malmö, Lagmannen Göran Wulfs ansökning om rättighet att vid afskedstagandet erhålla pension till fulla beloppet af innehafvande lön. N:o 144, i anledning af väckt motion, alt lills vidare förordnade emlie Isoch tjenstemän ej må berättigas åtnjuta annan lön, än den, deras ordinarie tjenster på Stat medföra, och att, om någon embetsman erhåller fullmagt på flere ordinarie tjenster, han må ega uppbära lön för endast en af desamma.
Man har begärt återremiss af denna punkt, på det att Utsk:t måtte taga i betraktande det sammanhang, som borde finnas emellan densamma och 7:de §:n. Jag föreställer mig, att man icke behöfver säga Utsk:t hvad det har att i detta fall göra, utan endast uttrycka den önskan, att Utsk:t icke må begå alltför stora orättvisor. Utsk:t har nemi. i flera afseenden varit ganska hårdhändt, särskildt i fråga om de beskattningsföremål, som afses i Hr Olivecronas motion. Hvad beträffar de af akademierna utarrenderade egendomar, är det verkligen mycket fråga om man icke kan anse dem såsom statens tillhörighet, då akademierna sjelfva icke kunna disponera dem för något annat än statsändamål. Huru dessa donationer äro beskaffade, har redan blifvit af föreg:de talare utveckladt, och detta, jemte det förhållande att staten i flera fall kan företaga åtskilliga förändringar i afseende å dem, lemnar det utom tvifvel att dessa donationer äro att anse såsom statens egendom. Med denna statsegendom förefinnes det egna förhållande, att den af motionären föreslagna frihet från fastighetsbevillning är det enda sätt, hvarigenom det kan undvikas att icke för denna egendom en dubbel beskattning kommer att ega rum. Först erlägges nemi. för denna, såsom för all annan jord, fastighetsbevillning efter 2:dra art., sedermera utgår större delen af den inkomst, akademierna hafva af samma jord, till löner åt H. V. 4 50 Den 6 Juni f. m. lärarne, hvilka deraf erlägga 1 proc. såsom inkomstbevillning. Slutligen brukas icke denna jord af akademierna sjelfva, utan den är utarrenderad, och arrendatorerne beskattas således för den vinst de anses hafva på sina arrenden, så att dessa egendomar, strängt taget, beskattas trenne gånger. Lika med Gr. af Ugglas, tycker jag att samma grunder, som gälla i afseende å indelta arméens utarrenderade boställen, borde gälla för akademi-hemmanen.
Memorialet bifogade projectt Förslag till en förändrad Riddarhus-Ordning. §. r, Pä Riddarhuset äger hwar och en Introducerad Ätt genom desi Hufwudman, Säte och Stämma, efter den i Matrikeln stadgade Ordning. §. 2. Titt undwikande af all stering Ättemännen emellan, hwilkendera för Attens Hufwudman hör anses, statt, såsom förr warit manligt, Äldste Sonen och efter honom hans Äldste Son, och sä man efter man, sä länge nägon lefwer, som ifrän äldste Sjonen pä Manslinie» härstammar, alltid wara Attens Hufwudman, men derefter närmaste Ättemän af äldsta qwarlefwande grenen, och hans manliga efterkommande, pä lika sätt efter hwarannan. För de i senare tider , före antagandet af den nu gällande Regerings-Formen af den 6 Junit 1809, till Gref - 2Z6 Den 22 September lig eller Friherrlig -värdighet upphöjde Ätter, kommer Hufvudmanna-rättigheten för de yngre och icke till högre -värdighet upphöjde Ättegrenar, att ga i rät nedstigande linea pä L-värdssidan frän den, h wilken nu Hufvudman är; men de öfrige Ättemän, af de till högre -värdighet upphöjde, att stä såsom Expectanter, till desi deras ordning i den högre -värdigheten inträffar. H-vad äter -vidkommer de Ätter, hwilka efter Regerings Formens antagande, blifvit med Adelsffap, eller Greflig eller Friherrlig -värdighet förlänte, sä förbälles med dem ester det som i Regerings-Formens Z7 §. finnes stadgadt. 3. Infinner Hufvudman fig ej wid^ Riksdag till andra anteckningen, äge den af Attén, som dä tillstädes är, rättighet att Säte ä Riddarhuset för Ätten intaga. Skulle flere Ättemän dä tillstädes -vara, äge den företräde, som pä manssida» Hufwudmanncn nä/mast är.
I anledning af åtskilliga Fabriksidkares vid slutet af år 1813, uppå flera anförda grunder gfbrda anhållan, om verkställighet af Riksens Ständers så beskaffade Beslut , häfva Banco Full» mägtige, sorn derom inhämtat Herrar BancoRevisorers råd och yttrande, efter noggrann öf_ verläggning, och med behörigt afseende så Vät å Bancoverkets .Financiel!a ställning, sorn Herrar Revisorernas meddeldta utlåtande, ‘under d. 3 Maj 1814 nämde tillökning bifallit. * BanCo-Utskottet Ilar äfven för dess del furi» nit, att, både i anseende till en då. redan inträffad stagnation i penningerörelsen, och Ma* nufacturernas oundgängeliga behof af ökadt understöd, grundade skäl för samma Lånbiträdéä beviljande sig företett; och anser Utskottet sig på enahanda grunder böra tillstyrka, att den medgifna tillökningen tills vidare tnå få begag»' tias, så länge Riksens Ständers Revisorer, vid de* ras öfversigt af Manufactur-Discontens förvalt» ning, 53* Den 2 9 Maj. ning, finna, att ifrågavarande Lånebiträde, jemlikt Författningarna, till dess behöriga ändamål blifver användt. I sammanhang med detta ämne får Banco^ Utskottet vördsamt besvara Väilofl Borgare Ståndets remiss af det Memorial Fabriqueuren J. C. Fougt, i anledning äf sednaste Revisorernas utförliga berättelse till Riksens Ständer, om Manufactur.Discontens förvaltning, till välbejnäldte Stånd ingifyit.
M. inkomma med förslag; men jag har hört, att de icke blefvo inlemnade till K. M., ulan att Just.-Statsministern, med ledning deraf, utarbetat ett egel förslag, sorn blifvit aflcm nadt till K. M., och legat till grund för den till R. St. aflåtne nåd. propostn. Deraf har handt, att frågan om lö - in6 Den ig Februari f. m. i ncförbättring för Hofrätlernas betjening blifvit nr ilen K, propos:n utesluten, emedan den icke varit underställd K. M:s nåd. pröfning. Della har gifvit mig anledn. att, såsom tilllägg lill Konungens propos., till II. Sits behjertande framlägga jemväl frågan om löneförbättring för Hofrätlernas tjenstemän; och att jag gjort förslag om högre löneanslag för Höfrätterna, än Konungens propos. upptager, tror jag varit min ratt såsom representant samt chef för ett af de ifrågaställde embetsverken. JVIotiverna derföre bar jag i motionen framlagt, och det beror på Utsk. samt Riks-St:n alt, efter pröfning af de anförda skälen, i frågan fatta beslut. Hr Gyllenhaal anförande hade blifvit afbrutet, genom ankomsten af en Deputation ifrån Hederv. Bonde-St., anförd af Riksdagsm. David Gudmundsson från Hallands län, hvilken, å Ståndets vägnar, öfverlemnade ett prot.utdr. af den l5 dennes. Gr. Posse, Arvid: I anledn. af 2’.ne värde ledamöters framställningar om beskaffenheten af Districts-chefsembetet i inre TuIIbevaknings-districtet, anser jag mig böra till StatsUtskts upplysning meddela, att samma embete, i anseende till dess öfverflödighet, blifvit af K. M. redan för många år sedan bestämdt till indragning, så snart den nuvar. innehafvaren deraf afgår. Vid sådant förhållande torde så väl den jemförelse
Mindre trovärdig blef den snabba sinnesomdaning, hon enligt » förvandlingens lag » i de två senare akterna undergår. Hr Seennbergs Alfred Allmers hade mycken värme och värdighet — ja, af det senare helt visst mer, än hvad författaren själf afsett och hvad som kunde bidraga till en rätt förståelse af denna stridiga karaktär. Det fullt riktiga greppet på rollen synes han oss alltså icke ha funnit. Fru Eliasson som allmers halfsyster Asta verkade väl deklamatorisk och gråtmild. Hr A. Ranfis Borgheim var en rutinerad prestation, som ej störde, men ej heller riktigt sammansmälte. Men icke ligger heller Ibsenfacket just närmast till hands för hans konstnärskynne. Att göra råttgumman till en sagohäxa ur någon barnbok, som fröken Magnusson gjorde henne, bidrar helt visst icke till att höja verkan af denna egendomliga figurs mystiska ingripande. Förtjusande var den lilla framställaren af det lytta barnet, eleven Karla Strandberg. Södra teatern gifver i morgon lördag ett nytt program, upptagande » Snöyra » och » Bortbytingen ». Hrr Vilh. Stenhammars och Knut Bäcks andra musikafton äger rum i Vetenskapsakademien i morgon lördag med biträde af grefvinnan Matilda Taube och konsertmästaren Tor Aulin. Teater och musik. Kungl. Operan. Signor Fransesco d ' Ändrade har nu afslutat sitt märkliga gästspel härstädes. Sedan vi senast skrefvo om honom, har han uppträdt i ännu ett par uppgifter, hvilkas lösning ytterligare bekräftat vårt omdöme, att han är den mest framstående dramatiske sångare, som på de senaste tio åren uppträdt härstädes. Hans tolkning af narren Tonios roll i » Pajazzo », den ena af de två nya uppgifterna, sätta vi nästan främst bland den genialiske konstnärens prestationer härstädes. Först genom att se och höra d ' Andrade i denna roll får man en rätt uppfattning af densammas innebörd. Alltifrån den mästerligt utförda prologen, som naturligtvis måste omtagas, till de hemska slutorden tia comedia e finita » följer man med andlöst intresse den genialiska framställningen. Man ryckes ovilkorligen med, och man finner ofta, huru små medel den verklige konstnären behöfver för att åstadkomma en slående verkan.
Pag. 45—47, Prop. Nots Enär, genom Riks-Ståndens förklarande, angående 82, 83, 84 och 85. behandlingen af förbuds-frågor, Ridderskapets och Adelns samt Borgare-Ståndets åtgärd att till införsel medgifva o flir gack otvinnadt och odubblerad t hardalls-garn _, måste, genom de begge öfrige Ståndens beslut, alt derå hittills gällande införsels-förbud borde bibehållas, blifva utan påföljd och förfalla, samt nämnde vara anses lill införsel förbuden, äfvensom Bonde-Ståndets stadgande om förbud å färgadt tvinnadt eller dubbleradt karduUs-garn, icke emot de 3:ne andre Ståndens lernnade bifall till hvad Utskottet för detta slags garn föreslagit, kan lill någon åtgärd föranleda; så och då Borgare-Ståndet afstått från dess serskilda beslut om förändrad redaction å begge dessa garn-sorter, Bevillnings-Ulslotlets Utlåtande, N:o 48. i 3 komma voteringarne under N:ris 82, 83, 84 och 85 att förfulla, redactionen å hegge slngen och tullbestämmelserna å det senare att blifva sådane, som Utskottet i Betänkandet N:o 21 hemställt, samt dea förra sorlen att anses tili införsel förbjuden. Prop. N:ris n5 Derigenom, all Ridderskapet och Adeln frånlrädt och nö. dess beslut, att Hummer borde vid utförsel åsätlas 2 sk. tull per tjog, har, jemlikt hvad förut blifvit antydt, n5:deoch första alternativet i n6:de propositionen förfallit; kommande, i följd häraf, sistnämnde votering att lyda sålunda: 5:o, Den, som godkänner Utskottets förslag, att för Hummer bör antagas 2 R:dr 3a sk:s värde och 4 s^'s försels-tulf per tjog, voterar Ja; den, det ej vill, voterar
Och anser sig Utskottet härigenom jemväl hafva besvarat Herr G. Lallerstedt!! uti dess vid flera till fällen omförmälda motion framställda yrkande, att, vid det ökade anslag, som denna Riksdag kunde komma att den musikaliska Akademien beviljas, det vilkor matie fästas, att Akademien, med bortläggande af alla akademiska attributer, skulle förändras till en skola, ställd under uppsigt af en direktör och försedd med tillräckligt antal lärare. Naturhistoriska 11 i k smv. s aunt. 62:o De til! Naturhistoriska Riksmuseum för närvarande utgående årliga anslag till materielen, till inköp af sällsynta föremål samt till vetenskapligt biträde vid de naturhistoriska samllngarnes ordnande, utgörande för de tre zoologiska afdelningarne 2,250 R:dr, för botaniska afdelningen 450 R;dr och för den mineralogiska 600 R:dr årligen, eller tillsammans 3,300 R:dr Riksmynt, hafva af Vetenskaps-akadernien ansetts vara otillräckliga, derest denna vigtiga inrättning skulle kunna rätt uppfylla sin bestämmelse, helst en del al dessa anslag icke komrne sa tillingarne till godo, utan måste användas till bestridande al expenser för breflösen, ved och ljus m. m., hvarföre nämnde Akademi, under hvars värd detta museum är ställdt, hos Kongl. Maj:t gjort underdånig framställning om följande förhöjda anslag, nemligen: för Mun ni zon lo g is ka afdelning: till materiel och inköp R:dr 3,000. till biträde 1,500. 4,500. för den Botaniska afdelningen: till materiel och inköp R:dr 1,000. til! biträde 500. 1,500. och för den Mineralogiska afdelningen: iil materiel och inköp R:dr 2,400. tili biträde , 600. 3,000. eller tillsammans R:dr Runt 9.000.