Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid sådant förhållande och som de utgifter, gamla Cll-diskont-fonden årligen måste vidkännas för Direktören Hofman Rangs aflöning jemte reseoch traktamentskostnader, medtaga en betydlig del af denna fonds årliga inkomster, samt enär de schäferi-egare, som framgent begagna sig af hans råd och upplysningar till förbättrandet eller förökandet af deras ull-produktion, skäligen böra åtminstone godtgöra kostnaderne för bemälde Direktörs resor till och från de egendomar, hvarest de enskilda schäferiernas tillstånd och beskaffenhet skola af honom undersökas och hvilkas egare önska att genom hans biträde kunna åstadkomma en ändamålsenligare och fördelaktigare schäferiliandtering, få Rikets Ständer i underdånighet hemställa, huruvida icke E. K. M:t, derest Direktören Hofman Rangs biträde för fårskötselns och ull-produktionens förkofran anses fortfarande vara behöfligt, skulle, med afseende på gamla Ull-diskont-fondens nuvarande ställning och otillräckliga inkomster samt härvid för öfrigt förekommande omständigheter, finna lämpligt i Nåder förordna, att i det eller de kontrakt, som hädanefter varda med honom afslutade, bör stadgas, att ersättningen för hans reseoch traktqments-kostnader vid besökandet af enskilda personer tillhöriga schäferier bör utgöras af de schäferi-egare, som önska af hans råd och upplysningar sig begagna. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 28 Augusti 1854. 240 Expeditions-Utskottels Förslag till underd. Skrifvelse, N:o i i 3. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Aug. 1854. Preste-Ståndet den 26 Borgare-Ståndet den 26 Bonde-Ståndet den 28 Rikels Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ändring i Kongl. Stadgan om jagt och djurfång.
Vax, alla slag Vekar, Lampoch Ljus Verlctyg för Slöjderna och cerade Vin, alla slag: på fastager på buteljer Vindraf, torr Vindrufvor Vinsten, rå eller Vinstenssalt Visitkort Vismut Vitriol: grön andra slag Väfnader: Helsiden: Felb och Plys . Sammet .: Anm. Då hela ytan utgöres af Silke, hör väfnaden, ehuru frånsidan utvisar bomull, tullbehandlas såsom helsiden. renac Qvantitet för Tullberäkningeu. 1 skålp. 1 kanna 1 skålp. 100 R:dr Riksmynt. ! 1 skålp. 1 kanna 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. Införsels-tull. Riksmynt. R:dr öre. Lo Fritt, — 70 1 Fri. Wau; hänföres under Färger, ej specificerade. Vax-ljus; se Ljus. Vicker; hänföres under Spanmål. 44 Förslag lill Tull-taxa. Qvantitet för Införsels-tull. Tullberäkningen. Riksmynt. R:dr öre. Väfnader: Helsiden: Andra slag, Guldoch Silfvertyg derunder inbegripne .. 1 skålp. 6 Halfsiden: Felb och Plys . 1 skålp. 1 50 Andra slag .. \ skålp. 3 Bomulls-: Felb och Plys, äfvensom Filtar och Parkum 1 skålp. 40 Gaze, Halflinon, Musslin, Nettelduk, Dimity och Batist .. 1 skålp. 1 Segelduk .. 1 skålp. 6 Ty# 1 skålp. 2 25 Andra slag: oblekta och ofärgade 1 skålp. TTT 40 blekta eller färgade \ skålp. — 70 tryckta eller pressade 1 skålp. 90 Bomullsmed blandning till större eller mindre del af Lin eller Hampa: Bolstervar .. 1 skålp. 40 Damast .. \ skålp. 90 Dräll .. 1 skålp. — 65 Andra slag tullbehandlas såsom lika beskaffade tyger af bomull allena.
Omläggning och förbättring af backiga eller eljest för communicationen mindre tjenliga delar af allmänna landsvägarne i Riket. 31:0 Styrelsens för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader ofta åberopade skrifvelse innehåller, i fråga härom, bland annat, att de vid i84o och 1841 årens Riksmöte till detta ändamål beviljade 200,000 R:dr inom kort tid blifvit, till företag af större eller mindre omfång, disponerade. Efter föregångna undersökningar och enligt granskade förslag, erfordrades nu ytterligare från det allmännas sida, till dylike arbeten i åtskilliga delar af Riket, den betydliga summan af 264,127 R:dr 4° sk.; Kongl. Majit har, uti Sin Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, äskat, att si väl för vägars förbättring, sorn för understödjande af förefallande mindre 16 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 156. strömoch å-rensnings-arbeten samt smärre hamnoch brobyggnader, Rikets Ständer måtte anvisa 133,333 R:dr 16 sk. årligen i 3 år, med tillsammans 4°o,ooo R:dr, al hvilken summa dock högst 3o,ooo R:dr borde tor sistnämnde föremål användas. I sammanhang härmed hafva hos Utskottet tagits i öfvervägande J, J. Rutbergs motion, deruti begäres, att någon del af det i Nåder äskade anslaget måtte få användas för anläggning af nya vägar, samt att, om medlen härtill icke funnes tillräcklige, förhöjning i anslaget kunde ega rum; och P. Sahlströms motion, hvaruti flere Ledamöter at Bonde-Ståndet instämt, att det vid förra Riksdagen beviljade anslaget till vägförbättriugar, 5o,ooo R:dr om året, måtte fördubblas samt uppforas å ordinarie stat.
De sågo skrattande på hvarandra; diplomaten ryckte på axlarne, drog en imdergifven suck och vek ihop den försmådda schalen. Under detta samtal hade Johan stått orörlig kvar på balkongen. Han och diplomaten hyste för hvarandra det minsta mått af välvilja, tvenne personer kunna känna utan att direkt hata hvarandra. Johan föraktade sin medtäflare om Gabrielles gunst så grundligt, som - en arbetsam, okonstlad och sann natur föraktar tillgjordhet och högmod, och diplomaten å sin sida betraktade Johan som. en skuggbild, ett intet, som han hvarken såg eller hälsade på. För ögonblicket tycktes äfven Gabrielle dela denna uppfattning. Hon pratade och skämtade med diplomaten som om Johan icke funnits till, och då denne slutligen, med hjärtat svällande af harm, försökte tilldraga sig hennes uppmärksamhet genom att göra en afskedsbugning, låtsade hon inte ens märka honom. — Ursäkta, det är visst någon som. , — afbröt slutligen diplomaten och gjorde en vårdslös handrörelse mot Johan, alldeles som om det varit fråga om en betjänt eller ett stadsbud. — Ah. jaså ... förlåt, — utbrast Gabrielle med den mest öfver-raskade min, — jag hade " alldeles glömt. Går du redan? — Ja, jag går. det är ej värdt att stanna längre, — svarade Johan med låg, osäker stämma, i det han fattade Gabrielles framsträckta hand. — Godnatt,. farväl ... — Godnatt, — svarade Gabrielle och besvarade hans bedjande, passionerade blick med hela denna hjärtlösa köld, en nittonårig flicka känner för den kärlek hon kallar omanlig och tröttande, då hon ej själf delar den. Johan släppte hastigt hennes hand, gjorde en kort bugning, vände ryggen åt diplomaten och lemnade balkongen. Diplomaten snodde sina mustascher, lutade sig vårdslöst mot balkongräcket och såg efter Johan med ett ironiskt Ögonkast. — Pauvre diable! — sade han med en axelryckning, — nu går han och dränker sig! — - Eh bien, que voulez vous? — svarade Gabrielle skrattande och gjorde en kokett härmning af hans gest, — det är sannerligen inte mitt fel.
Den sistnämnda egenskapen delade han nog i med flertalet af kamraterna, ty de funno det naturligtvis rakt stridande mot all mensklig ordning, att »den ytterste skulle varda den främste». Jag låtsade emellertid, som om jag ej förstod hans brist på vänlighet, men aktade mig också för att på något sätt hjelpa honom, då han råkade i trångmål för lärarne. Rena motsatsen till honom var den rakt framför mig sittande Pettersson-Tegnéhr. Han var af ett lifligt, gladt lynne, hade ett godt, förslaget hufvud, skämtade gerna med allt och alla, men hade på samma gång en ovanlig förmåga att ej förarga någon. Sina studier skötte han håligt, ty han läste sällan öfver sina lexor; men han redde sig temligen i alla fall, tack vare sitt goda hufvud och en god portion förslagenhet. Han led för ingen del af den ofvannämnda kungliga sjukan, utan gladde sig snarare åt andras framgång och var öfvermåttan lycklig, blott han sjelf kunde reda sig ur de bryderier, i hvilka hans dåliga preparerande af lexorna försatte honom. Ingen har väl varit tacksammare än han för en liten räddande hviskning och han kunde gifvit bort det sista, han egde, åt den, som bevisade honom den minsta tjenst eller vänlighet. Mig var han mycket bevågen, till en början kanske mest för de småtjenster, hviskningar och annan hjelp, som jag alltid var redobogen att gifva honom, sedermera, såsom jag hoppas, för andra gedignare orsaker och egenskaper. Jag tyckte mycket om honom och hade mycket nöje af hans lifliga väsen. Jag kan förvisso aldrig glömma den mängd af menskliga uttryck och känslor, som han förmådde gifva endast med sin rygg; ja, hans rygg var hundrafaldt uttrycksfullare än tio sådana ansigten som Andréens. Men han hade också sina fel och brister, han som alla andra menskliga varelser, och hans vesentligaste brist var den, att han saknade hvad vi i ordets bästa bemärkelse mena med karakter. Han var mycket lättledd, men följde lika obekymradt dåliga som goda rådgifvare. Lemnad åt sig sjelf var han en fullkomlig slaf under sina böjelser och tänkte aldrig längre än för stunden.
sökes änkehem. r. Jakobsbergsgatan 33, 3 tr. (469^ GOD Å större i ungpraktisk Stockholm. egend. vid ungdom finnes, erh. god inack. lära hush. Svar till i Söderm., Saltsjön, Pris » Godt hos kunna naturskönt aktad befamilj där unga flickor för att, o m s å önskas, grundl. 50 tvänne kr. pr m å n a d. hem », P r i m a ref. Jerna. (431) lön (458) hösten flicka, svenläroverken, exp. nonskontoret flicka Svar flicka, får plats flickor till om 3 » E. X stad få god i P Å Östergötland inackordering gifves äfven träda L A N D E T med Svar till närheten kunna till tillfälle, vanliga i om 3 ä 4 moderat så önskas, af flickor pris och att bihushållsgöromål. » E », Malmslätt pöste ' restante. (G. snarast med Äfven till familj i landsorten i inomhus M O T el. till » 22 4277) som för föreår », med Änsällskap; H. », 1230) V I V R E ämbetsman utmärkfa däri I N A C K O R D E R I N G. Stillsam sig åt äg. mycken är musik. Örebro p. önrefer. r. Svar (464) exp., I vid skola, sådan erhålla Svar som till GODT, oktober studier. m å n a d torde p, r. ägnar eller vid inackordering » H. J. T. », Stockholm. ackordering krona helst Konstakademien kan familj. E T T inst. för yngling, studier teknisk bättre F R I T T annan skrifning, » L. A. höst Norrköping. fruntimmer sysselsättn vana. präst i deltaga Svar Svea, önskar (Svea rekommendationer till » Hem Ä L D R E o så kyrkoherde(463) God till från om plats. (461) rekomlönevilltill adress Degerhamn, kunnig •UiN enkel. b. allmänna (464) den lärarinna. belä- Tillhushållsgöromål, bruksägares hem. ingifvas konfirmavackert ämnen, snäll liten Möckleby.
Ehuru jag nyss upplyst , att mycket tjära utgått, visa dock ej specialer^ ne, att någon enda tunna inkommit. Friherre nj Nordin•. Efter den upplysning den liste talaren lemnat, bör man förmoda, att ingen tull existerat å tjära, och dock har ej tjära här funoits tillräckligt. Skulle man nu deri lägga 35 procents tull, kunde ingen tjära vidare inkomma, och vi blefvo exponerade att ofta sakna öfverlast på vårt Jern , vår koppar m. m. dsom icke hafva ett sådant pris, att de kunna bära en dryg fräckt. Herr Cederschjöld: Jag tycker mig hafva hort sägas, att inkommande tjära hittills varit tullfri. Då är det högst obilligt, att på den nu lagga hög tull, hvarigenom! vi beröfvas denna transito handel. Herr Giejvcn och Landt Marskalken föreslog, Den 20 Augusti e, m. 859 att inkommande Tullen å god Tjära måtte till 10 procent fastställas. Bifölls. Hvarefter Hery Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla den af Bevillningsutskottet & god Tjära föreslagne utgående Tull. Ropades Ja. Herr Grefven och LandtMarJkalkcn tillkännagaf, att någon inkommande Tull å Vraktjära icke blifvit uti Tulltariffen utförd , samt frågade om Ridderskapet och Adeln önskade, att någon så beskaffad Tull skulle ä Vraktjära äga rum. Ropades Ja och Nej. Herr Hjerta: Vraktjära kan ej skiljas id från annan tjära, då den införes. Friherre Cederström: Det vore besynner ligt, om det ej vore möjligt att bestämma, huruvida en vara är sf en beskaffenhet eller af en annan, då den upplägges och pröfvas. Jag skulle förmoda, att undersökning är lätt och controllen säker. Om man uppgifvit god tjära, och det är vrak , så är det ett bestämdt bedrägeri. Derföre tror jag det ej vara ur vägen, att tsar man bestämt jo procent pagod tjära, sätta 15 på vraktjära. 86a Ben 2 Q Augusti e, rn.
M. anmält att colbm icke kunde calculera hvilka reparationer, som voro minst behöfliga och derföre i und. anhållit att K. M. sjelf måtte i nåder bestämma huruledes med samtliga de nödiga befunna reparationernas" verkställande förhållas skall, hvilket K. M. äfven gjort; men deraf följer icke att ej en massa af reparationer i provinserna äro eftersätta, hvilkas nu uteblifna verkställighet kommer att föranleda ökade anslag för nästa år. Af dessa skäl anhåller jag alt denna punkt måtte afslås, och K. M:s nåd. propos. bifallas. Frih. von Kraemer, Robert: Då detta ärende förra gången här förevar, biträdde jag Frih. Cederströms åsigt, och jag gör det äfven nu i fullkomlig öfvertygelse 0111 behofvet af detta anslag. Frih. Nauckhoff: Frih. Cederström har redan före kommit mig uti det väsendtligaste, som jag ville yttra. Han har nämnt, att Kammar-colkm tager öfverinseende! öfver det hela. Jag får blott tillägga, att i afseende på detaljerna, sorn tillhöra läns-styreisen, förhållandet är sådant som Hr Frihtn uppgifvit. Jag anhåller att anslaget må blifva ett förslags-ansiag, emedan det är omöjligt att på förhand kunna bestämma till hvad belopp kostnaderna kunna uppgå för reparationer, som bero på tillfälliga händelser, hvilka icke kunna förutses eller till beskaffenheten beräknas. Jag anser derföre, ali Slåndet icke bör tveka att lemna bifall till det obetydliga belopp, som K. M. i detta hänseende begärt. Jag har varit i tillfälle att se, att högst nödvändiga reparationer i brist af tillgångar måst i fleraåy uppskjutas, 38a D c n i: Augusti f. m. hvarigenom skadorna förökats, särdeles då byggnaderna varit belägna i gransknpet af hafvet, hvars inverkan derpå vi alla känna. Jag förenar mig derföre uti den af Frih. Cederström gjorda anhållan. Hr Frill. o. Landtm, framställde propos. till bifall å Utsk:s förslag i denna punkt. Ropades nej. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o.
Ständer anvisat en ytterligare förhöjning af detta anslag med 14,914 R:dr sagde mynt, att utgå och fördelas efter den stat, som uti 28:de punkten af Utskottets Memorial N:o 149 finnes intagen. Denna votering har utfallit med 19 Ja och 100 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionen. Trettiondeandra voteringen (29:de punkten.) Den som anser att den af Kongl. Maj:t äskade förhöjning med 2,160 R:dr R:mt i aflöningen för befälet vid Hallands Beväring icke bör anvisas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer berörde anslags-förhöjning att beviljas. Som voteringen utfallit med 20 Ja och 99 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med Nej-propositionen. 12 Stats-Ulskollels Memorial N:o i72. Trettiondetredje voteringen (30:de punkten.) Den som anser att de af Kongl. Majit äskade anslag af 3,783 R:dr 25 öre, till lega m. m. för 76 st. hästar, afsedda för exercis med det åt Artilleriregementena anslagna bevärings-manskap, samt af 981 R:dr 27 öre R:mt, till fouragering af samma hästar, icke böra beviljas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer för nämnda ändamål anvisat följande årliga tillökningar, nemligen: i anslaget till lega för hästar till Artilleriets exercis R:mt 2,522: 17. och i anslaget till fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar » 654: 18. Voteringen har gifvit ett resultat af 49 Ja och 70 Nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionens lydelse. Trettionde fjerde voteringen (3 lista punkten.)
På förenämnde jskäl föreslår jag, att 66 § måtte erhålla .följande lydelse : / ”Tillsyninsman, aom i 66 § o-mförmäles, åtnjute, under tjenstgöringstiden, af allmänna medel, /aflöning, i förhållande till sin befattnings omfång och dermed förenade kostnader, alock högst 6 r:dr 32 sk. om dagen 5 och der afståndet mellan särskildta desjillations-verk gör hästars begagnande nödigt, skjuts för 2:ne sådana. Al destillatäonsidkare på landet åtnjute tillsyningsman derjemte, så ofta han sig på destillejrings-stället infinner, samma förmåner, som kontrollör hos bränvins-brännare tilllkomma, likväl mot den godtgörelse, som derföre, af taxan för resande, på näpmaste gästgifvaregård, bestämmes.” Lektor Sondan: I motsats mot en åsigt, hvilken Herr Friherre Raab i sin reservation uttryckt, anser jag faran för destillerings-rätts missbruk till lön-bränning ganska stor. O/aktadt förbudet i § 23 mom. 2, kan nemligen en destillator sjelf, eller dess gransjRe, med hvilken han står i förbindelse, i närmaste granngård, (rån Särskilda Utskottets Memorial, N.o -H. hvilken destillerings-rummet ej behöfver vara skildt med annat än en mur eller vägg, uppställa mäske-kar, reservoirer för vört eller annat sprithaltigt ämne, som under tillsyningsmannens frånvaro lätt rinner i destillerings-pannan, hvilken derige nom begagnas till bränvins-tillverkning under så lång tid, som med trygghet kan påräknas innan nästa besök — och oförmodade besök kunna, såsom en annan reservant anmärkt, genom anställd signalering lätt undvikas. Detta oaktadt, och dä min enskilda mening, att destillator borde sjelf bekosta hvad för tillsynen erfordras, — hvarken mer eller mindre, — har föga utsigt att blifva gällande, förenar jag mig i det resultat, hvartill Herr Friherre Raab i sin reservation kommit, blott med det tillägg att i % 65 första punkten framför ordet tillsyn tillägges ordet daglig.
j 1 Väg, medgifvas längre lånetider och lindrigare räntevilkor än för Discont-lån i allmänhet, sä blefve det mer än sannolikt, att Låne-anstalten genast från början lomme att anlitas för betydliga partier af dels finsk och dels annan utländsk, på nederlag liggande, ritorr Spannmål, och Fonden sålunda, i fall den vore inom visst belopp inskränkt, snart helt och hållet medtagas, utan att för inhemska Spannmåls-handeln bereda ett åsyftadt gagn , men, om den blefve obegränsad, innan kort uppgå till en summa, som öfverstege all beräkning. Den grundsattsen, att, i fråga om förhållandet emellan Silfverfond och Sedelstock, ej göra afseende å de sedlar, som blifvit ullånta emot rörlig pant, är, såsom Utskottet förut vid flera tillfällen sökt antyda, endast vilkorlig, och kan ej låta sig tillämpas i oändlighet, utan att medföra våda och äfventyr för realisationens bestånd. På dessa grunder, och med upprepande af hvad i Betänkandet N:o 68 redan blifvit erinradt, nemligen alt belåning afmagazinerad Spannmål icke nu skulle kunna från Banken ega rum, utan en för myntoch penninge-väsendets ordnande högst menlig förökning af Bankens utelöpande Sedelstocks mäste Banco-Utskottet *2 B anco~Ut skottets Utlåtande N.-o 102. följaktligen, under sådan synpunkt, den föreslagna anstalten nu ytterligare afstyrka. I fråga om säkerheten, har blifvit att, hvad beträffar farhågan emot ritorr
Det var ändå så värmande att blifva älskad och omhuldad och dock. — det var icke det, nej, det var icke det! Hon såg långt ut öfver slätten, der de jagande skyarna kastade vexlande blå och violetta skuggor öfver den unga säden på åkrarna, hon såg på ån, som sköljde med skummande fart förbi henne, och hon kände en längtan att gå ut i vida verlden och finna sin lycka. Det var bestämdt något, något okändt, som någonstädes väntade på henne. Hon stannade på bron, som ledde öfver ån, stödde armbågarna mot bröstvärnet och såg ned i vattnet. Den långa säfven, som växte här på åbottnen, drogs vågrätt åstad med den rusande strömmen, medan rötterna dock höllo sig fast i bottnen. Vattnet gjorde beständigt bubblor och språng deröfver. Nina fortfor att stå och se ned i det strömmande vattnet. Det var beständigt något nytt, och dock alltid det samma. Ja, något sådant måste finnas i lifvet, något sådant, som alltid förblef och dock alltid hade tusen rika omvexlingar. I något sådant skulle hon vilja stå, liksom säfven der nere, låta sig öfversköljas, rifvas med, och dock hålla fast, hålla fast! Hon förstod icke hvad hon sjelf kände, men det tillfredsstälde henne att stå och se ned i floden. Det började mörkna, då hon gick hem. Aftonhimlen brann röd och hotande som en eldsvåda, skyarna drefvo tätare och lägre öfver jorden. Det var ogenomträngande kallt. Hon lät göra eld i det mörka förmaket, ett rum, som hade samma döda utseende som alla obebodda bostäder, som endast iordningställas för en flyktig gäst. Hon satte sig framför brasan och lade upp fötterna på gallret framför den. — Rundt omkring henne blef det alltjemt mörkare. Hon satt och gnolade, hörde det så plötsligt sjelf och började tänka efter hvad det var för en melodi. Det var Kjerulfs visa: »Alt lægger for din Fod jeg ned!» Hela den aftonen var hon ensam, nästa dag packade hon sin koffert och reste tillbaka till staden. Det förvånade henne sjelf, men hon tyckte det var skönt att komma hem.
Så myck et bättre .. ty jag hör att den unga flickan är utan tj enst ... och j ag ämnade tala vid min f arbro r att hon skulle få komma till oss. M A R I A . Jaså, ni ämnar inte rita af henne mera? A L B E R T ( afsides ). Då skulle Mari a f å veta ... ( högt , dock så att Anna -Stina icke skall höra det ) Hvad skulle ni kunna ha för nytta u taf henne .. en rå och obildad bondfli cka .. min städerska h ar dessutom redan en plats åt henne! M A D A M L. ( nigan de vid dörren der hon stann at ). Ja, och det en mycket god plats ändå, hos gamla fröken nere i hö rnet .. som behöfver en uppasserska.. Hon ä' litet läserska, men.. Hon skulle förstöra flickan! M A R I A ( med afsigt ). J a, och här lär hon inte kunna stanna Så vida inte herr Gahm har någon tjenst åt henne A L B E R T ( förlägen ). Jag .. nej visst inte.. A N T O N . D et är ju bäst att låta henne sjelf bestämma! ( går till Anna-Stina och klappar henne under hakan ) Vill du komma till oss, Anna-Stina lilla? Ja, nog vill jag det ... för både herrn och f run s er så beskedliga ut, så.. A N T O N ( skrattande ). Herrn och f run? Nej, kära du, vi ä' kusiner! M A R I A ( lemnar Anna-Stina ett kort ). Här är min adress .. sök u pp mig i eftermiddag, så få vi se. A N D E R S . Då följer jag med dig, Anna-Stina! A L B E R T ( afsides ). Nu är jag f ast! M A D A M L. ( till Anna -Stina ). Ja det tror jag ; nog är det bättre att få tjenst hos grossh andl arns, än hos gamla fröken! Hon har rigtigt tu r, hon! M A R I A . Kom nu Anton, så g å vi ! J ag har inte tid att v ara längre hemifrån. Du har ju ännu inte sett på taflorna!
De enskilda Skogarne hafva under senast förliutne fem år icke med mera omsorg än tillförene vårdade blifvit; och lärer man, förr än tillgången å skogseffecten i orten blifver mindre, än den är, och prisen derå högre, ej få förvänta, att Allmogens uppmärksamhet skall fästas på en mera ändamålsenlig hushållning med denna sin Egendom, deraf Landtmannen, så vidt han ej är Stad nära boende, eller drifver Bergsbruk, för närvarande, med beräkning af huggningsoch forsel-kostnad, genom afsalu, ej kan beräkna någon inkomst, och således ej äger annan nytta än fyllandet af eget husbehof. k de för Eders Kongl. Maj:ts och Kronans räkning bibehållne kronoparker, Tysslingen och Krämare-marken, den förre af 65o tunland 20 kappland, och den senare af /(80 tunland 7^ kapplands vidd, är det nya skogsliushällningssättet, eller den så kallade trakthuggningen, infördt; och hafva öfrige kronoskogarne i Länet, nemligen Jägarebacken, Hällebråten, HöjdeEdet, Silfvergrufvan, Sättran, Edsböle och Immetorp, tillsammans utgörande 1,661 Tunne19 kappland skogsmark, nu mera, i öfverensstämmelse med Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Collegii Circulaire den 14 April 1824 och serskilde af Eder Kongl. Maj:t i Nåder meddeldte föreskrifter, blifvit till skatte försålda, emot sammanräknade 28,091 Riksdaler 28 skill. Banco; Uppgående den utaf desse Skogar bestämde Grundränta årligen till 44 Tunnor 2^ kappar Spannemål; dock beror antagandet af köpeanbudet för sistnämnde eller Immetorps Allmänning 14,684 R:dr 16 skill, nämnde mynt, ännu på Eders Kongl. Majrls Nådiga bepröfvande.