Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
MINNEN DOPPADE —, CRUSSOL HVAD D U Z É S ' BRÖLREPUBLIKENS LEDER. GLANSEN HAR FILIPPE DESSA M E D ÅRHUNDRADEN APPLÅ- TYSTNADEN ARTISTBLÄNDADE. KONUNG 1 KAROSSER, D Å FOLALLT F Ö R A R R O G A N T SEIGNEURER S O M REVOLU— FRANSMANNEN MÅLERISKA UTAN FRÅN OCH museadin, FRAM ORÖRLIGA RULLANDE VAPEN N U DESSA HOF SLOTTSGÅRHETA, LIKNADE KEJSARDÖMET HYLLNING. OCH PÅ SLINGOR, VALEFERNA M A N EJ, M A N EN DE REPUBLIKANERNA DROG VAR A H, ETT DOTTERNS, ROCHECHOUARTTUILLERIESBASSÄNGEN D E T VISSTE LOPSTÅG LÅG AF DE UPP. UNGE LIF HÄSTAR HERRE S. K. I S O M GAMLA EN NUVARANDE TILL, ATT Ä N SAINT-GERMAIN. BJÖD BLÅ- SILKESSTRUMPOR. DEN FAGON BLI ALLT SÄTTA PUDRADE EN DET SIRLIGA LÄT ANDRA FICK ÖGA, MORGONEN SÄGER KET STAD,. NOBLESSE! S O M MATLÅTA VID D E N HERTIGENS PJÄSER, OCH HÖJA M E N DEN ICKE I TIONSTIDEN SÄGAS. KÄNNER BAR LEFVA SEDAN, M E D HVAD OCH M E D A N SEDAN ATT STÅT ÅR I FAUBOURG GÖMMOR, KNÄBYXOR SANS KNAPPAST SJÄLFULL REGEL, O M SLOTTET P Å NEJLIKAN. INFALLET LAROCHEFOUCAULD, ORNAMENTER SKÅ- PÅ BEGÅFNINGENS ÅLDER?
Benämningen är dessutom sä mycket min - Den 12 Octo ber f. ra. 121 mindre lämplig, som, dä det blefve fråga om flera dylika penningar, man efter språkbruket väl skulle säga center eller centner, hvarigenom den lilla penningen lätteligen kunde förvexla» med den stora viglen af samma namn. Vilja II. St. underkasta sig och Rikets innebyggare tioräkningens olägenheter, så skulle jag tillstyrka, alt de åtminstone begagnade Svenska namn, efter man bar eli språk, så rikt som värt. Hr Lefren, Johan Pehr: Det är mig ganska okärt att nödgas uppträda mot den siste talaren, med hvilken jag i så många, ja i de flesta fall delar lika åsigler. Ilan har här för R. o. Ad. framställt, ända från hedenhös, allt det mörka, som kan sägas om decimalsystemet, och delta till försvar för tolfsystemet; men jag tror, alt den värde talaren, genom att aflägsna sig sä långt i den förflutna tiden, alldeles förbisett den närvar. Ilan stannar sjelf, hvarje gång han företager någon läkning, vid tiofalderne, och erkänner således, alt tiun är grundtalet i nuvar. räknesystem, som ock af alla utan undantag dagligen begagnas. Det finnes intet folk i östern, som icke begagnat tiosvstemet i sin räkning, allt sedan Judarne, som begagnade 12-talet, flyttade lill Babylon. I Rumpa grundar sig all räkning på 1 O-systemet. Vare delta nog om mythen och culluren i denna fråga. — Jag vill nu öfvergå till det bestämdt praktiska i frågan. Om man antager, att allmänheten i folkskolorne kunna väl lära sig quatuor-species i hela tal, (och jag hemställer till Hrrne, huruvida icke förhoppningarne äro alltför stora, om vi förvänta oss, att allmänheten skall komma stort längre) samt aflägga alla föråldrade, orediga, och hvarandra motsägande indelningsgrunder, såsom 12, 24, 32, m. fl., och antaga den naturliga tiodelningen, så kunna alla slags uträkningar, äfven af ytor och rymdinnehåll, helt enkelt verkställas af hvilken som helst, som kan ofvannämnde quatuor-species.
538. — i anledning af väckt fråga om en ny allmän Vägdelning, samt utvidgad rättighet till grushämtning, Junii II. 348, 4^6. Allmänna Brandförsäkringsverket; se Brandförsäkringsverket. Allmänna IndragningsStaten; se IndragningsStaten. All - 17 Allmänningar, Kronans, om. rättighet för Ahlbo och kringliggande Häraders Inbyggare i Christianstads Län, att emot afgäld få taga redskaps-ämnen och nödigt vedbränsle i Maglehems, Kungs-Obra och den dödas lott, belägen i förberörde Härad, Dec. 587. Maji II. 12.4, 484. — om försäljning ä öppen auction af alla Kronan tillhörige Skogar och; se Kronoskogar. — om delning af de å Öland befintelige, Maji II. 6, 213; se vidare Ivronoskogarne i Riket, Ekar, Recognitions-skogar. Amiralitets-KrigsmansCassan, om den bör anses som ad pios usus, Jan. I. 36. Anckarsparre, Ingemar August, yttranden, Jan. I. 56o, 634. Jan. April I. 205. Junii I. Anckarsvärd, Grefve Michael, yttranden, Nov. 10, 4i. Jan. I. 195. Anckarsvärd, Friherre Carl Henric, yttranden, Nov. 11, 5o, 53. Jan. Anckarsvärd, M. Gustaf, yttranden, Febr. 38. Junii II. 52. Anmärkning, om anledning dertill mot StatsMinistern för Utrikes Arender, i afseende på ett af honom utfärdadt Circulaire, angående Spannemåls införskaffande, Mars I. 39. April II. 10, 353, 385. — om anledning dertill mot StatsRådet samt Konungens Föredragande för Handelsoch Finance-ärender, Mars I. 442* April II. 10, 3oi, 353. Maji II. 517; se vidare Commandomål. Anteckning af Ridderskapet och Adelns Herrar Ledamöter, Nqv, 4, 26.
Ut Supra. S. D. Instämde Högloflige Ridderskapet och Adeln i hvad Högvördige PresteStåndet, enligt ProtocollsUtdrag af den 3 dennes beslutat, angående en underdånig skrifvelse frän Riksens Ständer till Kongl. Maj:t, i anledning af Riksens Ständers genom Förstärkta StatsUtskottet fattade beslut, om Capitations, Fyllnadsoch Ofverflöds-afgifteme. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Statsoch BevillningsUtskottens den 20 sistledne September under 488 afgifne, samt den 27 derpå följde eftermiddagen pa Bordet lagde, Utlåtande i anledning af väckt fråga, om alla Tullumgälders liquiderande i Svenskt mynt. Ut Supra. j>tn 17 Octobtr e, m. Utdrag af Protocollef, hållet) hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 17 October 1823. S. D. Remitterades tills Staisoch Banco Utjkott en: Grefve von Platen», Baltzar Bogislaus, den 15 dennes eftermiddagen på Bordet lagde Motion, att Riksens Ständers Bank må, på dess nästa års vinstbehållning, förskjuta nödige medel till Götha CanalByggnad. Ut Supra. S. D. Remitterades till Riddarhus Utskottet. Grefve Cronhjelm,s Polycarpus, den 15 dennes eftermiddagen på Bordet lagde Motion, att RiddarhusSecreterare-tjensten icke må i framtiden med något Embete i Statens tjenst förenas; jemte de af åtskilige Ledamöter i anledning deraf afgifne yttranden. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning afStatsUtskotteis den atdra dennes under Nio 5 1 5 afgifne, samt den 9 derpå följde eftermiddagen på Bordet lagde, Utlåtande, angående väckte anspråk på ersättning af Svenska Staten för Svenske
Förordningen den 23 Maji 1690: ”Men skulle thefc åter så hällga, att Båtsmännerne, then ena tiden efter ”then andra, besynnerligen vid infallande ”krig, blefve så hastigt uppbådade, att med”leu till merbemälte utrednings-persedlars ”förskaffande så småningom hvart år, som ”sagt är, förut ej kunde sammansamkas, då ”mäste Rotarne icke thessmindre årligen åt ”Båtsmännerne, enär the på tåg och resor ”uppfordras, en fullkomlig utredning af för”berörde extra-ordinarie-persedlar förskaffa, ”emedan Båtsmännerne, them förutan, ej ”kunna sig begå, utan lära af köld och frost ”bortdö.” Detta står redan förut i de härigenom faststäldta Contracterne. Sedan har Kongl. Maj:t, i följd af Allmogens besvär, på 1720-talet eftergifvit något af denna bekläd nadsskyldighet äfvensom Båtsmansfördubblingen. Förordningen af år 1816 är blott ett reglemente, upprättadt enligt KnekleContracterne och de af Kongl. Maj:t sedermera gjorde begifvanden. — Hvad Herr Hjerta yttrat om olika förhållande i afseende på beklädnadsskyldigheten af Rustoch Rotehållare, förljenar knappt svar; ty i Författningarne är alldeles ingen olikhet i delta Den ib November c. m. fall stadgad mellan Rustoch Rotehållare. Hvad åter angår Herr Hjertås försök, att öfvertyga Ridderskapet och Adeln att fråga nu är om 1816 års Förordning och dess behöriga eller obehöriga tillkomst; så får jag erindra, att fråga icke är härom, utan om svar på Kongl. Maj:ts Proposition, att de Rotar, som under krig blifva vacanla, skola vidkännas lika beklädnads-skyldighet, som de icke vacanta.
Vid pröfningen af detta ärende och dithörande frågor har Rikets Ständers uppmärksamhet jemväl fästats vid en reservation, vidfogad det af Sjöförsvars-komitéen afgifna betänkande, och deruti en af ledamölerne i bemälda Komité, erinrat, hurusom, sedan lång lid tillbaka, den organisation, hvilken afsåge att anskaffa det för den sjögående flottan erforderliga manskap af många icke ansetts motsvara ändamålet. Staten hade väl underhållit en korps af matroser och jungmän, hvilka sednare utgått från skolor, der eleverne njutit undervisning och till större delen underhåll genom Statens omedelbara försorg och på dess bekostnad, men sagde korps hade icke varit talrikare, än all den utgjort plantskola för Underofficers-korpsen och lemnal förhaudskarlar vid de vigtigare sjömansarbetena å varfven, samt eli inskränkt antal att användas till för män inom besättningarne å de större seglande fartygen. Det öfvervägande antalet af det manskap, hvaraf dessa besättningar utgöras, hade alltså måst på annat sätt fyllas, och detta hade hittills skett genom det så kallade båtsmanshället och indelningen. Detta manskaps lämplighet för ifrågavarande tjenstgöring vore dock af mången sakkunnig bestridd, och det syntes icke vara lör mycket sagdt, att alla, hvilka egde tillfälle att derom uttala ett omdöme, vore ense derom, alt båtsmanshället icke hittills motsvarat dotians behof af sjövandt manskap. Reservanten hade derföre icke delat den åsigt, som inom Komiléen gjort sig gällande, att båtsmännen skulle kunna blifva fullt användbara för bemanningen af de stora fartygen. Dertill fordrades, enligt hans förmenande, en högst betydlig öfning och sådant kunde icke ske så vida icke båtsmännen under flera är hölles i oafbruten tjenstgöring å sjögående fartyg, hvarigenom det åter blelve nödvändigt att hålla så många fartyg i sjön, all kostnaden derföre medtoge vida mera medel, än hvad som derför kunde påräknas, utan att ändock ändamålet all erhålla verkliga sjömän på detta sätt kunde vinnas.
Lag samma vare, om ledamot af Stats-Rådet tillstyrker Konungen att, innan Riksdagskallelse i hufvudstadens kyrkor vederbörligen kungjord blifvit, egenmägtigt eller våldsammeligen lyfta den i 63 $ Regeringsformen sist omförmäl - Lag-TJiskollels Betänkande N'o 18. 11 da penningesumma, hvarå Rikets Ständer förseglad anordning Isrnnat; likaledes om Stats Rådet, dä det, likmätigt 3g, 4°j 4'> 4% och 43 ffS* Regerings-formen, förer Regeringen, på ofvan omförmälda olagliga tid och sätt , berörde summa ly fter, eller någon Stats-Rådets ledamot ett så beskajfädt lyftande tillstyrker. § 3. » Skulle Stats-Råds-ledamot tillstyrka Konungen att vidtaga sådant steg, hvilket uppenbarligen är stridande emot Regeringsformens bokstafliga föreskrift uti 5y rörande Rikets Ständers beskattnings-rätt, uti 60 ,§, till förhöjande af den bevillning, Rikets Ständer sig åtagit, eller af sädane artiklar, hvilka i densamma till bevillning räknas : allt sådant till förökande af Kronans inkomster; dock härunder icke begripne sådane, i denna 60 ej omnämnde, afgifter, hvilkas föremål äro inrättningar till enskildes gemensamma nytta och beqvämlighet, såsom B åk-, Bro-, Färjoch andra afgifter af dylik beskaffenhet; uti y3 f, rörande påbjudande, uppbärande eller fordrande af nya pålagor, utskrifningar af manskap, penningar eller varor, utan Rikets Ständers samtycke; uti 66, 68 och ja , rörande Rikets Ständers befattning med Bancooch Riksgälds-verken, samt uti y8 §, att någon del af Riket icke må kunna derifrån af söndras, eller underlåter han att emot sådant lagstridigt steg göra föreställning, eller det vållar och befrämjar genom uppsåtligt och bevisligt fördöljande af någon upplysning, miste embetet och varde ej vidare nyttjad i Rikets tjenst. § 4.
Länsmän för närvarande äro i tillfälle all utan uppoffring af egne medel sina tjenstebref i orten afsända; vid hvilket förhållande och då, enligt Utskottens åsigt, en för Länsmän för vidt utsträckt fribrefsrätt endast skulle kunna föranleda till missbruk, Utskotten hemställa, att å motionen icke fästes afseende. Stockholm den 12 Mars 1841. Reservation af Herr Prosten Nordhammar: ”De sammansatta Utskotten hafva icke ansett nödigt eller tjenligt att, för missbruk af fribrefsrält, stadga någon: annan atisvarspåfölj 1, än penuingeböter, huru många gånger än förbrytelsen må förnyas. Häremot reserverar jag mig. Ått den, som tid efter annaa kännes skyldig till försnillning af Kronans medel, och annat är icke missbruket al fribrefsrätten, skall, utan afseende deruppå, fortfara att, t. ex» föra Konungens befallning eller silla till doms öfver medborgares lif och egendom, synes mig föga öfverensstämma med den moraliska värdighet* hvilken, efter mitt förmenande, måste länkas såsom oskiljaktig från Statens och dess tjenare.” STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, i84f. Bevillningssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Vt sköttens Memorial,-N.-o 14• 1 N:o 14. Ank. till Exp. Utsk. den 6 April 1841, kl. ia mield. Memorial, i anledning af äter remiss samt Rikets Ständers i vissa delar fattade beslut, rörande Utskottens uti Memorialet N:o 12 framställde förslag till sammanjemnkning af Riks-Ständens skil ja gli ge meningar, angående grunderna och vilkor en för Bränvinsbränningens utöfning samt afgifterna derför.
Uppmaning till myteri eller uppror; brottet skall straffas efter allmän lag, och skriften konfiskeras. 8:o. Smädliga allmän lag. 9:o. Smädliga, förgripliga eller till osämja med främmande magier syftpnde omdömen och yttranden om samtida nationer eller stater, med hvilka riket är i fredligt förhållande, om deras varande öfverhet, regering och regeringssätt, höga embetsman och sändebud, inre eller yttre förhållanden, företag eller underhandlingar; förbrytelsen skall anses enligt 8 Kap. 28 § Strafflagen, och skriften konfiskeras. Är kon fiskeras, I0:o. Allt kungörande i tryck af hvad som hörer till Statens å färde varande underhandlingar med främmande magier, eller eljest af Konungens, i sammanhang med dem, tillärnade beslut och alsigter, samt Dess ministrars, råds och sändebuds värf, om det ej sker med regeringens tillstånd, eller med officiel tillåtelse; förbrytelsen straffes enligt allmän lag, och skriften konfiskeras. ll:o. Angripelser emot enskild man, hvilka å ära gå eller för dess borgerliga namn och rykte förklenliga äro; brottet straffes enligt allmän lag, och varde dessutom skriften konfiskerad. Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Lögnaktiga konfiskeras. 13:0. Sedernas vanhelgd, vare sig genom offentliga läror till någon last, särdeles den som sårar ärbarheten, eller sådana ohöljda och skändliga framställningar af denna lasts utöfning, hvarigenom främjandet af ett förderfligt lefnadssätt åsyftas; brottet skall straffas enligt nilman lag, och skriften konfiskeras. Såsom — ansett. § 4. 9:o. Hvar som grunder. Rubbning af qvarstad, hvaruppå försäljning eller utspridande icke följt, umgälles enligt allmän lag. 15:o. Alla mål behandlas, äfvensom den brottslige, i alla de fall, då han ej redan gjort sig saker till dödsstraff eller straffarbete på lifstid, skall ådragit. Böter, sorn i denna lag utsatta liro, förvandlas efter allmän lag. 16:o.
Länet är, ty värr! ännu alltför litet kändt af de södra provinsernas invånare, men skulle till sin och fäderneslandets allmänna nytta snart blifva det, om, såsom jag förut haft nåden anföra, kommunikations-anstalterne hugnades med rikligare anslag än hvad som hittillt kunnat vara fallet. Hernösand i Landskansliet den 31 Juli 1836. W. GYNTHER. Jag. Wilh. Langelius. C. W. Rydvall. Iferällelse öfver Weslcr-Norrlands Län för åren 1851—1855 11 Frälse-Säterier Frälse-Hemman Frälse-Skattehemman Krono-hemman Krono-Skattehemman Krono-Nybyggen med frihetsår Ecklesiastika Boställen Skattlagde bebyggde lägenheter, som ej under något hemmans ränta äro inbegripne, Krono I):o obebyggde d:o, Krono Oskattlagde bebyggde d:o, Båtsmanstorp Backstugor Bebyggda lägenheter, afsöndrade från hemman under ständig äganderätt D:o, d:o på viss tid eller lifstid (utsäde, afkastning och underhållne kreatur upptagne under de hemman, hvartill lägenheten hörer) Skattlagda Fisken och Fiskelägenheter af särskilda slag, som ej under något hemmans ränta äro inbegripne, Skatte » » Krono Tullmjölqvarnar, deraf 4 med 4 par stenar, 11 med 3 par stenar. 16 med 2 par stenar, 2 med 1 par stenar Tullsågqvarnar, grofbladiga d:o finbladiga d:o med rätt till köptimmer från Kronans skogar Husbehofs-mjölqvarnar, utan särskild ränta Husbehofs-sågqvarnar Stampar _ Stångjernsverk med dervid införlifvade och ej beskattade ämneshärdar Masugnar Jern-manufakturverk af särskilda slag . Glasbruk Pappersbruk Tegelbruk Garfverier och Fabriker Kalkugnar Skeppsvarf Hästmanglar Kronoskogar, upplåtne mot afgift
Jo, kära Anna, vi ska inte misströsta, utan vara vid godt hopp. Nu måste vi skiljas; jag ska rusta mej till resan. (Sång) Nu far jag bort så långt, långt från allrabästa vännen min; Månn’ aldrig nånsin mer på jord jag skådar dig? En hjertans sorg och vånda stiger upp allt i mitt sinn’, Thy sjunger jag i dag så klagelig. Anna. Och om du reste långt, långt – så långt som bort till verldens slut, Så skulle nog ändå mitt hjerta följa dig, Och om du icke kom igen, förr’n Tiden runnit ut, Så skull’ du ändå finna tro hos mig. Erik. Och nu farväl, farväl, du min hjertans allrabästa vän! Det vet jag visst, min håg skall aldrig ändra sig; Och blir du ej min brud på jord, så skall i himmelen Hos Gud en gång mitt brölopp stå med dig. (Omfamning. Erik går in i stugan. Anna aflägsnar sig bland träden.) ANDRA AFDELNINGEN. INDELNINGEN ELLER TAFLAN (Öppen plats. På sidan i fonden en kyrka.) FÖRSTA SCENEN. ANDERS. BENGT på Åsen. (komma från olika sidor och mötas) Bengt. Åh se go’ dag, Anders! Är du också här? Jag mener alle mennisker hemme i sockna gått öfver skogen hit te storkörkan i dag. Anders. Husbo’n och matmor och Anna ville nödvändigt gå hit för te höre Prosten predike, och då följde jag med. Bengt. Jag såg, att Nämndeman och Nämndemans-mor i Hult också kommet hit. – Nånå, der hemme i lellsockna ha vi allt en så dålig prest, att en kan behöfve få lite bättre själaspis ibland, och då fråger en inte efter te gå ett par mil. Anders. Ja, det är riktigt ett syndastraff, att vi ska ha en tåcken stackere på predikstoln, som komministern vår. Han har ett så ynkligt lågt målföre, och inte är det mycke bevändt med det han säjer heller. Bengt. Åh, med predikningera går det fälle an, men när han ska läse opp pappera och kungörelsera, då är det för eländigt.
N:o 33 må anstå till morgondagens plenum, ropades Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg Ja hafva varit öfvervägande Gr. Liljencrants, Gust. Fredr.: Då jag icke upfaltat R. o. Ad:s svar på den af Hr Gr. o. Landtm, framställda propos. på samma sätt, som Hr Gr. o. Landtm., skulle jag, som anser alt ärendet nu bör företagas, helst önska att, såvidt sådant synes lämpligt och låter sig göra, votering blefve anställd. Sedan sålunda votering blifvit begärd, uplästes till justering och godkändes följande votens-propos.: Den som bifaller att med pröfningen af Lagsamt Allm. Besv. o. Ekon.Utskms Betänk. N:o 33 må anstå till morgondagens plenum, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, kommer nämnde Betänk, att under innevarande plenum till pröfning företagas. Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sora följer: Ja — 13. Nej — 15. Till följd af det sålunda fattade beslutet, föredrogs nu Lagsamt Allra. Besv. o. Ekon.Utskins den 22 och 23 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 33, i anledn. af väckte motioner, ang:de dels uphäfvande af, dels ock ändringar i och tillägg till gällande föreskrifter i afseende på hemmansklyfning och jordafsöndring. Detta Betänk, företogs punktvis till afgörande. lista punkten, ang:de yrkandet om en obegränsad jordbäfning. Bifölls. ( 2:dra punkten, innehållande förslag till åtskilliga ändringar i föreskri/terne ang:de hemmansklyfning. Gr. Liljencrants, Gust. Fred.: Jag anhåller att det må tillåtas mig att slå på främsta bänken, emedan min syn eljest icke medgifver mig att läsa trycket. Man har sagt att det behöfves en längre lid, för att intränga uti förevaride Betänk.
haft intresse af att teckna just Ur dagens Krönika. 6dessa sidor af Stockholmslifvet. De äro erfarenheter, som den unge Falk — eller också Renhjelm — gör, “ Stadier paa Livets Vej “, som de hafva att passera, innan de äro färdiga och dragit full nytta af skolan. Falk har lemnat embetsmannabanan för att få arbeta på ett fält, der han tyckte sig ega fullt bruk för sina krafter — förf. säger dock i en not, att den satiriska skildringen af em-betsverken egentligen hade full tillämplighet för en del år tillbaka — och han gör sin rond hos förläggare och på tidningar. Det är nu ej fråga om, att hvarje förläggare skulle bete sig som hr Smith, eller att hvarje tidningsredaktion skulle vara sådan som Gråkappans och Rödlufvans. I alla dagar har satiren haft för sed att så att säga utmåla de lyten, den häcklar, för att låta dem träda mera i ögonen. Det kan naturligtvis ifrågasättas, huruvida ej den satir, som skildrar utan öfverdrift, vore mera verksam än den nämda. Men detta hör egentligen icke hit. Hvad man för att här förstå Strindberg rätt, bör ihågkomma, är, att han vid en skildring af dåliga förhållanden, som fullkomligt ega motstycken i verkligheten, aldrig sagt, hvad mången af hans vedersakare påstått honom hafva sagt, nämligen att det alltid är så. Saken är så enkel, att den förefaller som ett axiom. Erfarenheten visar dock, att äfven axiom behöfva upprepas för att ej falla i glömska. Men den erfarenheten gör Falk och mången med honom, att det är lika svårt att gå sanningens ärenden på författarebanan som på någon annan. Han får lära känna förbannelsen af att stå i ett partis tjenst, man må höra till hvilket parti som helst, oärligheten mot antagonister, tidningarnas riksdagsreferat, der motpartiets anföranden ute-lemnas, förläggarnes anbud på affärer i religion och patriotism, och han får på nära håll se den arbetande klassens nöd och eländet hos samhällets olycksbarn, medan han som en bakgrund till taflan ögnar de obildade, rika köpmännen med den brutalitet, som kommer af att ega makt, och hos deras fruar den lätja, som kommer af att ej be-höfva göra något.
Före slutliga afgörandet af frågan om bestämmande af beloppet utaf den kapit Irabaft samt öfriga vilkor, hvaremot lånets öfvertagande sålunda skulle åt ofvannämnda associerade utbjudas, vill dock Fuilmägtige, såsom tillägg till den redan uppgjorda och af dem godkända beräkningen öfver kostnaderna för 1860 års jernvägslån, erhålla en utredning af de ökade utgifter, hvilka, med ledning af kursförhållandena under sednaste åren, kunde förslagsvis beräknas uppkomma i och för anskaffningen af de vexlar. som komme att erfordras vid förestående liqvider af ränta och förfallna obligationer; och lemnades Fullmägtiges sekreterare uppdrag att uppgöra den i sagde hänseende äskade utredning, Vid Fullmägtiges sammanträde den 25 Mars aflemnades berörda utredning, enligt hvilken, såsom obestridligt resultat af de erhållna upplysningarne och gjorda beräkningarne antogs, att de förut uppgifna och till 6J procent beräknade kostnaderna för 1860 års utrikes upptagna jcrnvägslån, genom anskaffningen af den utländska myntsort hvarmed detta lån till kapital och ränta skall liqvideras, komme att ökas med åtminstone en procent af samma låns hela belopp, så att dessa kostnader kunde beräknas uppgå till minst sju och en tredjedels ■procent. Då Fuilmägtige icke funno något att anmärka emot den sålunda uppgjorda nya beräkningen, ansågo de fleste bland de vid sammanträdet närvarande Fuilmägtige, hvilka alltså godkände denna beräkning, sig kunna och böra antaga, att de, enligt protokollet för den 15 Mars, till 6$ procent beräknade kostnaderna för ifrågavarande lån, då de genom kursförluster förorsakade förhöjda utgifter vid ränteoch amorterings-liqvidcrna äfven afsåges, kunde och borde beräknas till en procent utöfver det i åberopade protokoll uppgifna belopp och således till sju och en tredjedels procent af lånekapitalef, samt att följaktligen, efter afräkning af kostnader naför lånets upptagning och indragning samt liqviderande, det i Riksgäldskontoret i anledning af sagde lån inflytande kapital-belopp i sjelfva verket utgjorde endast 92| procent af den upplånta summan.