Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får tillika meddela den historiska upplysning, att redan 1815 föreslog ConstitutionsUtskottet till Rikets Ständer, att Rikets Ständer skulle i underdånighet anhålla, alt Allmänna Beredningen och andra publika Verk måtte blifva hörde enligt Grundlagens föreskrift. Detta må äfven gälla såsom en anmärkning emot en värd talare, hvilken vid de 2:ne sista Riksdagarne yttrade, att 1815 års ConstitutionsUtskott endast anmärkt bristen på rubriker i Protokollen. Jag påminner mig, att från KammarExpeditionen hade på 5 månader intet mål blifvit föredragit i Allmänna Beredningen. Jag påminner mig äfven ganska noga, alt vid i8iS års Riksdag nnmältes för Rikets Ständer 2:ne mål från ConslilulionsUlskoltet till påföljd efter joy §:n RegeringsFormen, och att dessa båda mål blifvit föredragne hos Konungen tvärtemot Allmänna Beredningens mening. Jag kan ej gå in på, att.Konungen skall bestämma, hvilka mål i Allmänna Beredningen Den g November f. m. skola föredragas, utan tror, att .Grundlagen bör bestämma det. Då Grundlagen gjort det hittills så, att stadgandet icke kan verkställas, måste en förändring häruti vara nödig. I anledning af Herr Danckwardt yttrande, får jag erinra, att om en eller annan Föredragande för sig antagit, eller fått sig af Konungen föreskrifven, en princip, efter hvilken han behagar föredraga målen, kan den likväl ej vara annat än godtycklig; principen bör likväl vara stadgad i Grundlagen. På desse och de flere af Herr Cederschjöld förut anförde skäl, anhåller jag om återremiss, på det ConstilutionsUtskollet måtte uppfylla sin pligt, och föreslå förändring i ett stadgande, som ej kan bokstafligen följas, sådant det nu är. Friherre Boye: Det är angenämt, att inom Representationen höra Konungens Rådgifvare sjelfve erinra om Folkets rätt. Med förklarande af den högaktning jag hyser för talaren, som det gjort, antager jag erinran derom, att en förklaring eller ändring i Grundlagen ej kan af Konungen ensam göras.
S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 18 och 21 dennes på bordet lagda utlåtande, N:o 160, i fråga om ytterligare anslag till uppförande af cellfängelser, återremitterades, på' grund af gjorde anmärkningar, Utskottets hemställan rörande beloppet af ifrågavarande anslag, hvaremot Ridderskapet och Adeln biföll, att, vid anslagets öfverlemnande, Rikets Ständer göra en sådan underdånig anmälan, som Utskottet tillstyrkt. S. D. Kommunicerades de öfrige Riks-stånden ett af Grefve von Platen, Baltsar, den 18 dennes afgifvet samt samma dag och den 21 dennes på bordet lagdt anförande, innefattande anmärkningar emot Stats-Utskottets utlåtande N:o 162, angående extra anslag till föremål, tillhörande Sjöförsvars-departcmentets handläggning, tillika med de af Herr af Puke, Folke Magnus, och Herr lidfelt, Anton, i anledning af samma anförande sistnämnde dag afgifne yttranden. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets den 18 och 21 dennes på bordet lagda nedannämnde utlåtanden: N:o 161, angående extra statsanslag till föremål, tillhörande Landtförsvars-departe menlets handläggning; och Prot.-Utdrag den 26 Juni i851. 339 N:o 162, angående extra statsanslag till föremål, tillhörande Sjöförsvars-departementets handläggning! S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskotlets den 18 och 21 dennes på bordet lagda utlåtande, N:o 163, angående ifrågaställa extra statsanslag till föremål, tillhörande Civil-departementets handläggning, återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, 4:de, 6:te och 13:de punkterna: ansågos 40:de och 41:sta punkterna icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne, samt blefvo de öfrige punkterna af Utskottets utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallna. S. D.
Till förekommande häraf, yrkas, i likhet med hvad Grefve Gyllenborg förut andragit, den föreskrift, att uti Passet alltid bestämdt utsattes, hvil - 372 Lagutskottets Betänkandcit, ken väg innehafvaren bör taga och hvilka Städer han bör passera» äfvensom hvad ansvar honom åligger oin han annan väg färdas; sist 6:0 Af RiksdagsFulImägtigen från Christianstads Län» Nils Håkansson, sorn framställer de mångfaldiga olägenheter, hvilka härflyta af bruket, att permittera gemenskapen vid vårfvade Regementen; och då all slags sådan permission icke anses kunna lämpligen förbjudas , uppgifver såsom botemedel Verkstäders och Fabrikers anläggande i Garnizons-orterne, der Soldaten eller Båtsmannen då kunde, under Befälets tillsyn, sysselsättas till gagn för sig sjelf och stor förmån för Landsorten, som derigenom undginge hans vådliga besök. Skulle åter oförmodade hinder möta vid verkställigheten af detta förslag, så borde det åläggas allt Befäl, sorn permitterar, att, innan Pass någon permitterad meddelas, densamma först bör kunna framvisa ett betyg, Styrkt af Presterskapet eller Kronofogden i den ort, dit han ville begifva sig, att han der eger taga näringsfång, eiler någon anhörig, som ansvarar hans bärgning. Om Utskotten behöft några nya grunder för sin öfvertygelse, att nu gällande Författningar, om meddelande af Pass åt arbetsföre, men för närvarande sysslolöse personer, hvilka af en eller annan orsak måste färdas till aflägsna orter, tarfva ett närmare öfverseende och nogare tillämpning Lagutskottets Betänkandeti, 573 til! nu varande folkmängd och näringars förändrade skick 5 så skulle dessa grunder blifvit vundna genom ofvan anförde talrika motioner: allt hvad uti dem uppgifves är af erfarenheten så besannadt, att något tvifvelsmål om de för sedligheten och allmänna säkerheten vådliga följder, som af dessa Författningars missbruk uppkomma, icke bör ega rum.
Vill man för öfrigt afhjelpa alla dessa nog okynniga samtal och sammangaddningar, som ske i fängelserna och afhjelpa dem, utan att nödgas genast tillgripa manuella medel; så kommer man dertill genomen fullständig cellinrättning efter Pensylvanska metoden, ty villkoren för penitentiärsystemet i dess förbättrade skick, äro 3:ne: ensamhet, tystnad och frånvaro af alla exciterande medel, såsom starka antingen distillerade eller gästa drycker oell tobak. Då kommer man in på ett nytt systeme. Men här handlas ju blott om de fängelseinrättningar, som i sednare åren skett i lyckad afsigt att erhålla bättre fängelseanstalter; men till förstnämnda, enda sanna penitentiär-anstalt, komma vi icke, och kunna vi icke komma, förrän vi påkosta de byggnader och öfriga requisita, som detta systeme oaflåtligen fordrar. Jag har äfven hört anmärkas, att man icke kan eller bör ställa fångarne,— jag talar återigen endast om dem, som för nesligt brott äro dömde till fängelse på bestämd tid eller bela lifstidenatt man icke bör ställa dem under krigsartiklarna eller under militärbehandling, emedan '’de icke gått eden.” Jag anhåller att först få anmärka, att här besticker sig någon princip-skilnad, i så måtto, att emellan Kronan och krigsmannen endast med undantag förden conscribererade är contractet ömsesidigt och frivilligt, och den sednares ed också frivillig. Men med fångarne contraherar man icke, och i deras förhållande finnes ingenting frivilligt. Men jag har ett annat skäl, hvarföre jag är alldeles emot fångarnes ställande under krigsartiklarna, nemi. att detta rubricerande af systemet vore förolämpning emot militären. Icke må vi hetas behandla fångarna militäriskt, ty talesättet kunde ganska logiskt omvändas derhän, att vi hettes behandla soldaterna som fångar. Så heterogena begrepp behöfva icke sammanställas. Jag ämnar icke höra fångarne, i fråga om att underkasta dem en särskild lagstiftning, jag ämnar ieke affordra dem någon ed; och för öfrigt kan man fö res tälla sig, huru tryggt man kunde sofva på de herrarnes ed. Den 15 Februari f. m.
Jag erinrar mig bestämdt, alt Hans Excellenee Herr Grefvens och LandtMarskalken framställde proposition till Ståndet på val af blott fjorton personer till förstärkande af ConstitutionsUtskottet; och det så mycket säkrare, som jag inom mig sjelf tvekade, om jag ej dervid borde göra anmärkning. Friherre Cederström: Om jag fattat Herr Grefvens och LandtMarskalkens framställning så, att meningen varit, det blott i4 namn skulle uppföras å hvarje Vallista, hade jag genast gjort anmärkning deremot; men då jag först nu, både af Hans Excellence sjelf och Herr Cederschjöld hört, att så är, kan jag icke mera än reservera mig emot ett efter min tanka lngstridigt valsälL. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: Jag får äfven anmäla min reservation i öfverensstämmelse med den af Friherre Cederström afgifne. Undertecknad RiddarhusSecreterare: I fullkomlig öfverensstämmelse med hvad 6 Den g November f. m. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrat, uppfattade jag Ridderskapets och Adelns beslut så, att endast i4 Ledamöters namn skulle å hvarje Valsedel uppföras, samt att de 8, som erhålla de flesta rösterne näst efter de 14» skulle blifva Suppleanter. I öfverensstämmelse dermed har jag äfven lemnat upplysning till flere personer, hvilka frågat mig om sättet - för valets förrättande; och ehuru det Memorial-protocoll, som blifvit vid tillfället fördt, ej kan vara så fullständigt, att det upptager en sådan detail, är det på intet vis stridande mot detta förhållande. Justerades ett ProtocollsUtdrag för d. 6 dennes f. m., innehållande Ridderskapets och Adelns samma dag fattade beslut, i anledning af StatsUtskottets under N:is ioi och 218 meddehlte Utlåtanden, angående försäljningen af 5 stycken Kronan tillhörige Krigsskepp, och redogörelsen för derföre influtne medel.
D. på kartan utmärkte utfyllning, till staden öfverlåtas under eganderätt, har Kongl. Majit efter det Krigs-kollegium och Chefen för Ingeniör-korpsen i ämnet blifvit hörde samt ansökningen tillstyrkt, uti till Rikets nu församlade Ständer aflåten och af samtelige Riks-stånden till Stats-utskottet remmitterad proposition, behagat i nåder föreslå, att omförmälde kronan tillhörige mark, hvilken Kongl. Majit ansåge kunna af kronan undvaras, måtte till Malmö stad under eganderätt aflåtas emot följande vilkor i ”l:o att, då, genom öfverlåtelsen af ifrågavarande mark, hinder uppstå ”för den nedanför liggande hetäckta vägens begagnande såsom hittills för ”garnisonens skjutöfningar, staden hör tili detta ändamål, på kommendantens reqvisition, upplåta tjenlig plats;” ”2:o att den för vestra betesmarkens vid Malmö begagnande till ”exercisfält åt garnisons-sqvadronerna år 1846 staden beviljade hyres”afgift, 25 ridr för April och 50 ndr för Maj månad, hädanefter uppehör, samt att Kongl. Majit och kronan må för garnisonens exercis, deri ”tid af året denna pågår, få ostördt och utan afgift framdeles begagna ”samma fält, som af ålder varit dertill nyttjadt”; samt ”3:o att, derest någon inkomst af hötägten på merberörde glacis-del ”nu tillfaller dertill berättigade tjenstemän, staden derför lemnar dem er - Bih. till fi. St. Prot. 1817 & 1848. 4 Sami. 1 Åfd. 10 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande, A': o 32. ”sättning, så länge de qvarstå uti innehafvande tjenstebefattningar, hvarmed rättigheten till sådan inkomst kunnat åtfölja.” På de skäl och under iakttagande af de vilkor, Kongl. Majlis högstberörde nådiga proposition innehåller, tillstyrker Utskottet å densamma Rikets Ständers bifall. Stockholm den 24 Januari 1848.
Oct är sä aldeles emot Läkarc-Wetten» skåpens och alla practiska Wettenskapcrs sanna esprit — det tilhör ett barbariskt och fanatiskt, icke ett uplyst tidehwarf, att mcchaniskt wara bunden wid wista medicamcnter, att ej genom andras bruk och nya rön fä utwidga wära kunskaper; att tro det wi nu weta sä mycket wi bchbfwa och att intet för ost äkcrstär att vptäcka s). Hwarjc Läkare, hwarje uplyst Medborgare är skyldig Mcnsklighctcn och Samhället att sä mycket han kan beflita sig om odling, om förkofran om fram» steg i sin Wettenstap och sitt yrke. Inrättandet af minst so Stipendier till un» derstöd för fattiga ynglingar wid Universitcterne under Medi, ;) LärdomS,Historien lomnar beiviS pä vkuninllheten och fana; t!S,n NV detpolisme öfwer förr.nfl och erfarenhet, äfwei, i Läkare Welle,»kape», unwerstietel , Sa!a'-'a»ca ulwerkade af L^ni. V. ett bestin att inga ssulle un Pleureffe maga oxana ädcrn pä anna» un nolsalt arm. och att adcrlätnuig pä sannua sida more lika stadlig för Medicin tom l.url«-r» kälke'!, för Religion. Uti Bon» kittades kill OvetorS-edrn, Jag stall med all magt bibehålla och fbrswara lllippOLr-lkii, ^.ria-»e>S5 och 6a!eui I-ror, som arv anlag» l» uti detta Unwersilet och bllfwik godkände undeen läng series af akvear; och stall e> tilltala alt derapriiiciciper och concliisiviier bli öswerända kastade as »agon 'vm d lst. Med. Faciilltte» i Paris sörböd aldclcS bruket af krakmcösl p. s. w. r66
Hvad först vidkommer Motionärens förslag rörande förlängning i tiden för åtnjutande af förlagslån ur ManufaeturDiscontFonden, inser Utskottet nogsamt, att fastställandet af en längre tid än den hittills bestämde, för bil>ehållandet af dylike förlagslån, skulle leda till en långsammare omsättning af den lill delta ändamål afsatte summa. Utskottet har likväl erhållit den upplysning, att innan de till Götha CanalBolag för Motala Mekaniska Verkstads fullbordan beviljade förlagslån böi jade utgå, FörlagsFonden icke varit i högre grad anlitad, än att vanligen de odisponerade 3 B. 16 Sf?. , „ ' ' • ' s ' ' st4?. Stats-Utskottets tillgångarne utgjort eri gansia betydlig del derutaf, och att således under vanliga förhållanden tillgångarne dittills verkligen hade medgifvit en utsträckning i tiden för åtnjutande af erhållne förlagslån. Och då återbetalningen af ett sådant lån måste, för att detsamma skall kunna för dess innehafvare medföra den dermed åsyftade fördel, dels icke inträffa förr än den gjorda Fabriks-anläggningen hunnit kamma till fullbordan, och låntagaren kunnat deraf draga någon vinst, dels bör vara ställd på sådane terminer, att låntagaren deraf icke för mycket betungas, finner Utskottet, på det ifrågavarande föndel för låntagaren må kunna så vidt möjligt är förenas med en lämpligen afmätt omsättning af Fonden, sig böra i så måtto tillstyrka R. H. St:rs bifall till den gjorde framställningen, att tiden för innehafvande af förlagslån, som hädanefter af ManufacturDiscontFonden beviljas, må vid de tillfällen, då K. M:t så pröfvar nödigt, förlängas till Åtta år, med skyldighet, att efter Tre års förlopp, erlägga en femtedel af Capitalet årligen , under vilkor i öfrigt, som hittills varit iakttagne.
Köpmän! svarade ynglingen med en föraktlig axelryckning, som han lärt af herr Åke i tiden. Du tjenade mig lika oförskräckt som du tjenade Gordon. Du gick för andra gången till en nästan säker död, när du erbjöd dig att utspeja fienden i hans eget läger. Huru undgick du hans misstankar vid Lausigk och på marschen till Gaschwitz? Vi hade dagen förut tagit en liten böhmisk trumpetare. Jag tog hans dräkt, hans soldatbref, hans namn, kunde tala hans språk, blåsa hans trumpet och kände hans hembygd. Jag förstår. Men det var icke därom jag ville tala. Är du verkligen född i Finland? Så säga de. Och du kände aldrig dina föräldrar? Nej. Sällsamt! Du liknar någon, som jag i min ungdom såg i Marienburg och aldrig kan glömma. Morianen Adolph Fredrik 2. Gustaf III. Carl XIII. Gustaf IV Adolph. 5. Fredrik Adolph. FÖRSTA KAPITLET. Gustaf III icke blott började en ny regering, stiftade ett nytt regeringssätt; han skapade äfven ett nytt tidehvarf. Det var smakens, förfiningens, nöjenas, vitterhetens, de sköna konsternas – ropa hans vänner: det var flärdens, prålets, ytlighetens, sedeslöshetens, lasternas – påstå hans fiender. Och begge hafva rätt; ty de omförmäla blott hvar för sig glanspunkter och skuggsidor af samma föremål. Det är begripligt, att hjelten i ett sådant stycke skall beundras, ända till hänryckning, från ett håll; hatas, ända till afsky, från ett annat. Och sådan blef Gustafs lott. Om han förtjent alla de loford, man slösat på honom, hade han varit en halfgud: om han gjort sig skyldig till allt det förakt, som blifvit kastadt på hans personlighet, hade han varit en afgrundsande. Gustaf var ingendera: han var menniska; långt ifrån icke en stor man, i detta ords sanna bemärkelse; men en sällsynt man, huru uttrycket än må förstås. Om Roms Augustus stått oss lika nära, som Gustaf, skulle imperatorn ofelbart haft sämre spel.
Län innestå 3,078 R:dr 35. *k, 8 r:st., sorn till större delen eller 2,243 R.dr 17 sk. skola utgöra blott eri Persons Praprie. balance; Och enär betalning för det stämplade Papper, sorn ej kan visas vara i behåll,’ måste hafva genast influtit, samt någre Propriebalaneer hos Redogörare och. Försäljningsman alltså icke böra ega rum, hafva Riksens Stander jemväl velat hos E. K. M. anmäla den underdåniga önskan, att berörde Ralance-medel mått© i behörig ordning indiifvas. 3:0. Då uti meranämnde Räkenskap beloppet af maculeradt stämpladt Papper årligen blifvit afskrifvet, men någon Cotitroll å behörighe - kJndtrdänigm Skrifvth«r. 519 ten af sådan afskrifning icke hittills Sr Tordén stadgad; få Riksens Ständer i underdånighet hemställa, att E. K. M, täcktes för detta ändamål i Nåder förordna, att allt maculeradt stänvpladt Papper för det förutgångna året skall, se-' dan detsamma till Chartse-Sigillatas-Contoiret blifvit återsfäldt, derstädes, i närvaro af en Le* damot utaf Kammar-Collegiutn och en bland Riksens Ständers Fullmägtige i Riksgälds-Con« toiret, uppräknas, samt derefter på en gång genom en säker method förstöras. Riksens Ständer framhärda ete. Cppls O. godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 16 Sept. 18a jl Preste-Ståndet d. 18 Borgare-Ståndet d. 18 Bonde-Ståndet d. 18 Riksens Ständers underd. Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj.ts Nåd. Remiss, ifråga om ersättning af de förluster, dtkillige jord-egare lidit genom Trollhätte Slussverks uppdämning.
Vissa fisken finnas, der man icke får annat än ål, vissa andra, der man får lax, åter andra, der man endast får strömming o. s. v. Jag kan för min del icke inse någon svårighet att, vid arrendets upgörande, bestämma detsamma i penningar; men just det förbehåll, som Utsk. gjort i olikhet med sista riksdagens StatsUtsk. lägger icke hinder i vägen för auktoriteterna att göra den skillnad, som de finna lämplig. Regeln är i alla fall den att, då undantag icke äro af nöden, så bör räntan bestämmas i spanmål eller i penningar, eller ock i båda delarne. Jag tror alt detta icke i något afseende binder händerna på dem, som hafva med räntorna alt skaffa, och jag anhåller derföre om bifall lill Utsk:s utlåt, i denna punkt. Hr Printzensköld: Det fägnar mig alt åtminstone någongång få höra en af Utsk:s ledamöter yttra en tanke, skiljaktig från den, som IJlsk:s öfriga ledamöter här framställt. Jag hemlar äfven något stöd för mina åsigler härutinnan, deraf att man vid sisla riks - 348 Den 5 Juli e. m. dagen, på de af Gr. Mörner nu anförde skäl, ansåg del vara oriktigt och till och med skadligt för kronan, att bifalla ett nästan lika beskaffadt förslag, som det af Utsk. nu framställda. Förslaget blef nemi. utan all votering d. 11 September 1848 afslaget. Man vet att, på sätt Gr. Mörner erinrat, betydliga fisken finnas, der arrendeafgiften är utsatt, dels i lax och dels i strömming och alt dessa ränlepersedlar finnas uptagna icke blott i markegångstaxorna, utan äfven bland Statsverkets inkomster. År det då icke både klokast och riktigast att låta de författningar, som nu utgöra grunden för dessa lägenheters utarrenderande, äfven hädanefter blifva gällande? Utsk. har till stöd för den föreslagna förändringen icke upgifvit annat än sitt eget godtycke, nemi. att Utsk. ansett den vara nyttig men om någon annan anser den redan gällande lagen nyttigare, sä måste väl detta omdöme gälla lika högt, som den af Utsk. uttalade åsigten.
Yerificationerne för utgifterne vid Garnisonens i Stockholm Cholera-Sjukhus saknas kostnadsförslag för byggnadernes reparation, som uppgått till ett belopp af 2,382 R:dr 32 sk., ehuru detta förslag, åberopadt i räkenskaperne, blifvit af Quarantames-Commissionen ifrån vederbörande redovisnings-skyldige behörigen infordrådt. I anledning af den vid 1835 års Revisions-förrättning gjorde anmälan, det i Kongl. Commissionens räkenskaper felades InventariiConto, få Revisorerne tillkännagifva att denna brist nu mera blifvit afhulpen. Slutligen hafva Revisorerne ansett sig böra meddela, att Kongl. Commissionens Ledamöter för deras särdeles besvärliga befattning icke åtnjutit något arfvode, samt att aflöningen till Tjenstemännen, i hvilkas antal en behörig inskränkning blifvit iakttagen, synes ej hafva varit högre än göromålens bestridande oundgängligen fordrat. Bemälte Commissions räkenskaper utvisa i öfrigt följande förhållande : Debet. Balance från föregående året: Behållningar och Fordringar ...» 73,752: 36. c. 72,881:14. U. Uppbörd'. Stats-Anslag 110,000: * 65,000: Influtne Quarantaines-Afgifter < . 12,028:42. Utgift: Balance till påföljande året: Kongl. Krigs-Collegluivié ArtilleriAf delningen. Räkenskaperne hafva för år 1834 undergått granskning i Kongl. Kammar-Rätten, med anmärkningar* men icke för år 1835, å hvars Hufvud-Bok finnes af vederbörande Tjenstemän derstädes antecknadt, att densamma, ehuru i Januari månad innevarande år till Kongl. KammarRätten inkommen, icke varit åtföljd af några verilicationer och att dessa, oaktadt flere förutgångne påminnelser, först efter Kongl. KammarRättens skrifvelse den 31 Maj tid efter annan inkommit men likväl ännu den 15 nasti.
Emedlertid kan Lärling, som ej fullgjort hvad Contraetet ålägger, icke utan Mästarens tilstånd, hvarken ingå i tjenst såsom arbetare i samma handtering, eller deri arbeta för sin egen räkning, förr än 2 år förflutit, räknade från den dag han sin Mästare lemnat. 7- Om Lärling vid sitt inträde i Mästares tjenst, ej kan läsa och skrifva, skall denne vara förbunden att noggrant vaka deröfver, 208 Den ii 4pr il e. ni. ätt Lärlingen hvarje Söndag besöker de i sidan afsigt öppnade allmänna skolor. Skullé Lärlingen befinnas* gehom Mästarens uraktlåtenhet, hafva försummat detta tillfälle, vare Mästaren skyldig, att efter Läroårens förlopp* nderhålla Lärlingen hela den tid, sorn för hans undervisning i de allmänna Skolorne lör samma ändamål blifver nödvändigt utan att Lärlingen under denna tid ät förbunden att arbeta för Mästarens räkning. 8. Mästare vare ansvarig för den skada Lärlingen förorsakar och för hans seder, deri tid han är under Mästareris uppsigt, med min. dre denne kan visa* att han ej kunnat förekomma det fall, som föranledt frågan om ansvarighet 9. Om, då Lärotiden fölflutit, Mästareti befinnes hafva för Lärlingen döljt något sorti tillhör Slöjdens utöfning, och hvaruti Lärlingen bort undervisas, och Mästaren ytterligare förvägrar att derom bibringa Lärlingen kunskap vare Mästaren pligtig att antingen betala någon annan som af Magistraten utses att Lärlingen i de felande stycken undervisa, eller, otti dertill icke gifves tillfälle, betala Lärlingen sjelf ett skadestånd för den Lärotid han utan nytta förspillt. 10. Så snart Lärotiden är slutad, vare Mästaren förbunden, att derom underrätta de vittnen, sorn undertecknat Lärocontractet, Och af vederbörande Magistrat begära godd märi Den ii April e. mi »os män, hvilka efter ett af Lärlingen, under deras ögbn, verkstäldt prof, böra intyga, att La« gens fordran å Mästarens sida blifvit fullgjord, och vitsorda om Lärlingens skicklighet.
Ogifta ecb ©nf fingar, famt gifte, utan mtnberårtge barn 23;co — 24 ff. (Sjiftc, famt (Snffiitgar meb ett miuberårigt barn , — 12 ff. (Sfifte, famt (5itf(ingar meb ftere mtnberårtge barit äro från benna afgift fria. (iXnnnnof otter: 5(r från bettna afgift fritaget. 23etjcntcr, jagare, 2\ttffar, Hafejer ccfj tEaffelcåcfare tit. ff., lifa nteb bent i Stäberne, §. 14. 23yggmåftare, flåne (Ser nili g sm ån efter ©ocfned;anbtrvcrfare, af f;twab banbtmerf font befft, famt ^öitbfagarc, Stampare odj ©od?cm£>yggmåftare/ t fypra ©faper: \ föövfta (Stafett utcb öfwer tve tuantalSffvifne arbetare 33:co9t:br !>: — Slttbva b:o utcb tve b:o b:o , 5: — Svebje b:o utcb twå b:o b:o „ 2: — g-jevbe b:o utcb ett eliev tugen „ l: — (Bofället*, Itta uteb bent t ftäbevna, fe §. 14.