Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Likväl var det mycken fråga vid 1809 års riksdag att få bort ordet och samt ali få dil ordet eller samt att borttaga siffran, sorn skiljer emellan de båda classerna. Det är väl klart, att, då grundlagen alägger Konungen att vid tillsättandet af tjenster endast göra afseende på skicklighet och förtjenst, detta naturligtvis icke kan stå väl tillsammans med grundlagsbudet, att det skall linnas ett visst autal af hvardera classen; ty Konungen hindras deri - Den i Juni. a3 genom alt till Just.råd utnämna den han verkligen anser skickligast, om denne hör lill en annan class, än den, inom hvilken ledigheten uppstått. Jag anser således förslaget höra hvila lill grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, helst jag i alla fall anser It. o. Ad. oberättigadt att afslå detsamma vid denna. Frih. Rehbinder: Äfven jag erkänner, att, på salt Frih. Tersmeden uppgifvit, då grundlagen stiftades, meningen var att med visshet alltid få in 6 ledamöter af ofrälse Stånden inom Högsta Domstolen ; men tiderna hafva förändrat sig, och numera vöre det temmeligen osäkert, ifall man förändrar delta stadgande, om icke den tid snart nog kunde komma, då ingen enda frälse ledamot funnes i Högsta Domstolen. Da denna bestämda fördelning af frälse och ofrälse ledamöter i Högsta Domstolen ännu ansågs såsom en fördel för de ofrälse, bragte de densamma å bane och Adeln ingick helt beskedligt deruppå, hvilket var ganska lätt. Numera anses denna fördelning såsom en fördel för Adeln, och genast söker man borttaga densamma; men R. o. Ad.bör nu vidtaga samma åtgärd till sitt tryggande, som de ofrälse 1809 till sitt och således afslå den nu projecterade förändringen. Den här yttrade förutsättning, att det möjligen kunde inträffa, att icke 6 ledamöter af detta Stånd funnes, som vore skicklige att bekläda dessa vigliga embeten, kan säkert icke vara allvar och är så orimlig, att den ej ens förtjenar någon vederläggning. Hr Lefren, Joli. Pehr:
Visserligen äro alla skrå-författn:r uphäfda, det medgifver jag, men vi hafva likväl i dessas ställe en fabriksoch handtverks-förordn. samt en handels-ordning, äfvensom, i de fordna skidnäs ställe, fabriks-förenin:r och handelsförening, hvilkas medlemmar bilda olika klasser af Borgerskapet. Kan nu icke den värde talaren bestrida sanningsenligheten af detta förhållande, så kan han icke heller förneka sanningen af hvad här blifvit yttradl, att klasserna qvarstå, ehuru under förändrade former och kanhända mera utvidgade, än under den tid då skråna existerade. Att nu gifva en så vidsträckt valrätt, som här är föreslagen, åt en stad med ett så stort antal innevånare som Stockholm, anser jag fortfarande vara oriktigt och jag har aldrig gillat den åsigt, att grundlagen borde i föreslagen syftning förändras. Således har jag intet hinder att motsätta mig ett dylikt Den 14 luli. 261 förslag. Mahanda kan R. o. A ehns majoritet vid detta tillfålla tänka lika med mig, måhända äfven motsatsen, och jag får öppet tillkännagifva, att jag icke till den grad respekterar ett af Ståndets pluralitet förut fattadt beslut, att jag, lika med den siste talaren, anser det lända Ståndet till nesa, om detsamma i en tvistig fråga skulle ändra lanke och fatta ett klokare beslut, än det, hvari Ståndets majoritet vid ett föreg:de tillfälle stadnat. Gr. Lagerbjelke: Huruvida den siste värde talaren numera funnit, att Stockholms valordning icke skulle blifva genom förslagets antagande i ringaste måtto förändrad, eller icke, det är mig af hans sednaste yttrande icke tillfullo klart. Emeltid förmodar jag, att Ståndet, isynnerhet sedan Frih. Raab i minnet återkallat innehållet af 3:dje mom. i 14:de §:n Riksd:,sOrdn. inser, att samma valordning, som nu är för Stockholm gällande, jemväl fortfarande kommer att blifva det, äfven ora förslaget blifver lag.
Jag anser ingen fara, att låta lånerörelsen gå lill det belopp, som behofvet påkallar, så länge Banken alltid kan utlåna till högre ränta, än den sjelf ger, och då man icke behöfver frukta för någon stark insättning af Bankens obligationer, hvilka, så länge handeln går sin jemna gång, bibehålla deras natur, att vara goda Börspapper. Jag föreslår således, att om realisationen icke beslutas och genast verkställes i Banken må lemnäs full frihet till upplåriande af de Capitaler den behöfver, utan alt vara inskränkt ab Den 27 Julii f. m. till tre Millioner. Detta blir enda och rätta principen för Bankens framtida lånerörelse, som eljest blir en nödhjelps - anstalt, med hvilken anstalt vi nu dragits i 20 år, blott för att underhålla ett öfverdådigt och orimligt skattesystem. Jag yrkar återremiss af Betänkandet, och anhåller, att Utskottet ville taga i öfvervägande mitt förslag om lånerörelsen. Herr von Hartmansdorff, August: Det är icke i min afsigt att bestrida den yrkade å ter remissen, ty detta Betänkande är ett ibland dem, som alltid pläga återremitteras. Nu torde detta vara så mycket nödigare, som myntbestämningsfrågan ännu icke är afgjord. Men på det att den målning Herr Tham uppdragit öfver BancoUtskottets handlingssätt, icke måtte på Ståndet särskildt eiler våra landsmän i allmänhet göra samma intryck, som afhörandet af en sakförares framställning i Högsta Rätten gjorde på en Norrman, i det han utropade: ”Jag ”trodde mig aldrig hafva lidit så mycken ”orätt, som Herren der framme säger;” anhåller jag att få lemna några vederläggande upplysningar. Jag inskränker mig härvid blott till den sak, som är före, oaktadt de Ledamöter, hvilka talat mot Betänkandet, yttrat sig öfver åtskilliga omständigheter, hvilka längre fram förekomma, och hvarå jag derföre tills vidare uppskjuter att svara. Ilit höra egentligen två ämnen allena, nem - Den 27 Julii f. m. ligen frågan om räntans förhöjning} och fördelningen mellan särskildta låntagareklasser af de medelj, Banken i det hela kan till utlåning använda.
Borgare-Ståndet ingifvet Memoi rial, som till Stats-Utskottets handläggning blifvit rernitteradt, har Riksdags-Fullmägligen från Uddevalla Stad, Herr Rådmannen D ari. 13. Bagge andragit, att ilen af Riksens Ständer, vid sist förflutna Riksdag, gillade och hos Kongl. Majit i underdånighet anmälta samt Nådigst befallta åter uppbyggnad af .Lazarettet i Uddevalla, tillika med Curhus-Inrättning för Bohus Län, ännu icke blifvit verkställd, förmodligen af bristande tillgångar, då den, för det afbrända Lazaretts-huset, erhållna Brandförsäkrings-Summa dertill icke varit tillräcklig, samt att den skyndsammaste åtgärd härvid vore nödig, i anseende till den i Orten starkt kringspridda Veneriska smittan; hvarföre hemställes, att Riksens Höglofl. Ständer måtte, med afseende å den våda, som häraf för Landet uppkommer, anslå behöfliga medel till vinnande af detta angelägna syftemål; förmälande Herr Rådmannen derjemte, att Fattigförsörjnirigs-Directionen i Uddevalla, på X^roVineial-Medici Doctor Noréns begäran, i Stadens Fattig - Den 2Q Juni. 1243 Fattighus lernnat ett rum, der bemälte Läkare inrättat sex sängar för dylika Patienter fran Ian» det, rnén att detta vore föga tillräckligt; och har i anledning häraf Herr Handelsmannen Ekman, såsom Fullmägtig för Strömstad, till Vallöf], Borgare-Ståndets Protocoll anmärkt, att då den vid 1812 års Riksdag beslutade flyttning af Curhuset i Strömstad till Uddevalla skulle blifva i högsta måtto kännbar för Personer, sorn äro i behof alt å Curhuset intagas, och bo i orten omkring Strömstad, samt flyttningen dessutom medförde en icke obetydlig kostnad, funne Herr Handelsmannen sig föranlåten begära, att Curhuset i Strörhstad måtte bibehållas, samt ett nytt lili Uddevalla inrättas: hvarvid Herr Rådmannen Kagge erinrat att Strömstads hos Kongl. Majit i underdånighet gjorde enahanda ansökning blifvit af Kongl.
Hofrätten, medelst utslag den 18 Januari innevarande år, sig utlåtit och funnit Häradsrätten, vid bestämmandet af det ansvar, hvartill Jonas Andersson gjort sig förfallen, hafva oriktigt förfarit derigenom, att Häradsrätten dels ådömt särskild kroppsplikt för det Jonas Andersson vid inbrottets föröfvande begagnat dyrk, dels ock underlåtit att, i enlighet med Kongl. Brefvet den 1 April 1773, ålägga honom två års arbete å fästning; samt fördenskull, jemlikt 1 kap. 12 § Rättegångsbalken, fällt t. f. domhafvanden att, för anmärkta lagskipningsfelen, böta sexton riksdaler 32 sk. banko. 30 R. St. Jast. Ombudsm. Emb.-Berättelsc den 15 No v. 1847. Slutligen anser jag det vara min skyldighet att vördsamt inberätta en af mig nyligen vackt fråga, hvilken, ehuru ännu icke hufvudsakligen behandlad, ändock synes böra omedelbart och genast lill Rikets Högloft. Ständers kunskap komma, enär den angår behörig tillämpning af hvad i sednaste Riksdagsbeslut är föreskrifvet i afseende å Riksdagsmannaval till detta Riksmöte, samt särskildt och närmare berör ett af Riks-Stånden, der den tilläfventyrs torde i betraktande tagas. Af Kongl. Bergskollegii under den 31 nästlidne Augusti gifna och den 2 påföljde September genom trycket utfärdade kungörelse, angående de för Bergsbruken skeende val af Riksdagsfullmäktige till Vällofl. Borgareståndet vid innevarande riksdag, hade jag erfarit, att Kongl. Kollegium förstnämnda dag afgjort detta ärende, i hvad det på Kongl. Kollegium berott, och att valen blifvit utsatte att hållas den 30 September.
Men örn det äfven i denna fattiga ört Varit möjligt att förmå Socknarne till gemensamma plantladors anläggningar, sorn med gemensamma uppoffringar skola Underhållas, hade deras bestånd icke blifvit långvarig!, och för deri falska hedern att kunna framvisa ett Storrfe antal af sådana Skyndsamt tillkömma anläggningar, hade jag åsidosatt det vigtiga re och allmänna ändamålet, alt danå en ny näring i en ört, sorti dertill erbjuder åtskilliga fördelar, sorn deraf är i stort behof, och som följaktligen bör kunna varaktigt underhålla Och utvidga densamma > sedan dess gagnelighet genom sakra och jrå menighetens öfvertygelse verkande erfarenhets - bevis småningom blifvit bekräftad. Ehu - Den 19 April. Ehuru under loppet af åren 18x3 och 18x4 endast 24 nya Saltpeterlador blifvit, i denna Eandsort byggde, ett antal, hvilket torde vara det ringaste, som ifrån något Eän nu blifvit uppgifvet, gör jag mig likväl hopp, att i en framtid den frivilliga Baltpettertillverkningen i ‘detta .Län skall upphinna'och kan hända öfverstiga flera andras. Detta hopp grundar s^ig förnämligast pä kännedomen af -de personers oeconomiskä omtanka och drift, sorn nu gjort dé första försöken, hvilka efter ali sannolikhet skola gifva ‘en till flera sådana uppmuntrande vinst. Ibland ‘dessa personer räk* jag med desto större tillf re cl ss täl 1 s 1 se Herr Öf~ verste-Lieutenanten von Ehrenheim , sorn det efterdöme, denne aktningsvärde Bruksägare härutinnan lemnap, skall i betydlig nion undanrödja de farhågor, sorn några mindre upplyste Bruksförvaltare torde hysa, att en allmännare Snhpettertillverkning i Bergslagsorterne kunde blifva menlig för Bruksrörelsen» om just icke genom någon 'synnerlig minskning af skogstillgångarne, likväl genom den förändrade rigtning, sorn en ny näring skulle gifva åt den Bruken betjenande Allmogens idoghet. För Sahpefertillyerkningehs fortkomst i dé öfre Dal Socknar ne mota hinder af en verklig oeconomisk betydlighet.
Vid en sådan granskning skulle del, enligt motionärens förmenande, befinnas: att i Hypotheks-föreningarnes reglementen angifvas såsom delegare i Föreningarne skuldsatta jordegare, hvilkas förpligtelse!- inskränkte sig till att genom årlig amortering betala det lån hvar och en af dem undfått, jemte förskrifven ränta och så kallade förvaitnings-kostnader; hvadan för dessa gäldenärer icke fuunes aunan ansvarighet, än för hvar och en annan, som hade sin egendom genom inteckning graverad; att obligationerna innehålla det Föreningarne förbinda sig genom sin direktion att pä säkerhet af fullt motsvarande reverser, intecknade i jord, lill innehafvaren betala etc, hvilket väl borde så förstås, som innehade hvarje Förening dylika reverser till ett sammanlagd! belopp, motsvarande alla dess utelöpande riintesärande obligationer, men att som Hypotheks-föreninganie bedrifva en ganska betydlig lånerörelse på namn och reverser, hvilken för samteliga Föreningar - Sammansatta Stalsoch Banko-Utskottets Utlåtande N:o 30. 5 ue otta uppgått lil! mera än 10 millioner R:dr Riksmynt, så mäste det erkännas att någon oegentligliet, tor att icke säga afvikelse, från dessa Föreningars syftemål egde rum, som i längden komme att störande inverka på deras kredit och säkerhet; att uti de Heste
Med fog lärer ej heller Constitutions-Utskottet kunna göra anspråk på den förmåga, som Grundlagen icke heller det tillerkänner, att framlägga de bästa och fullkomligen genomtänkta ändrings-försiag, hvilka i kraft af denna sin egenskap kunde och borde med ringa eller ingen förändring vara bindande för Rikets Ständer. Constiiutions-Utskottet har i bestämda fall vissa praerogativer; men Regerings-Formens 83 §. tillåter icke, att dessa uppstegras till större vidd ecb betydenhet, än Grundlagen uttryckligen angifvit; och vid sidan af det ändringsförslag, som Utskottet framställt, måste ett annat, som vunnit eli helt Stånds Constilutions-Ulskottets Memorial N.-o 85 i] eller arne Riks-Stånds bifall, få åtminstone täfla om företrädet, derest det skulle kunna göra sig gällande hos de öfriga Stånden.” Doctor Nibelius instämde så vida i Prosten Hallströms reservation, xitt ban ansåg ett af Constitutions-Utskottet afgifvet förslag till grundlagsförändring, som af tvänne Riks-Stånd, vid den Riksdag, då det väckes, hlifver ogilladt, böra förfalla, samt, i den händelse ett Stånd detsamma förkastar, frågan derom böra hänskjutas till förstärkt ConstitutionsUlskolt. Ankom till Exp.-Utsk. den 3o Januarii i835. Memorial, med förslag till ändring och tillägg i j5 $. Regerings-Formen. Med anledning af Kongl.
Med anledning häraf lar Utskottet upplysa, att fråga om en förändrad reglering i afseende å underhållandet af nämnde bro äfven förra riksdagen varit underställd Rikets Ständers pröfning, samt att dåvarande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskott uti ett af samtlige riksstånden bifallet betänkande, N:o 74, yttrade, att, då berörde underhålls-skyldighet, hvilken, eldigt uppgift, från lång tid tillbaka egt rum, således är att anse såsom ett hemmanen i omförmälda sju härader åliggande besvär, hvaruti någon ändring icke utan föregången undersökning om uppkomsten deraf m. m. lärer kunna ifrågakomma, Utskottet ansåge frågan vara af den beskaffenhet, att densamma bör, i händelse vederbörande finna sig dertill befogade, hos behörig aukto - 4 Allm. Besvärsoch Ekon.-Vtsk. Betänkande, N:o 9. ritet anmälas och i administrativ väg behandlas; hvadan Utskottet tillstyrkte, att den i ämnet väckta motionen icke mätte till nägon Ilikets Ständers åtgärd föranleda. Utskottet, som tagit den nu i samma ämne väckta motionen uti öfvervägande, anser den deri gjorda framställning innefatta ett tvisteämne, hvars bedömande icke lärer tillhöra Rikets Ständer, utan rätteligen böra bero på vederbörande auktoriteters pröfning; hvadan Utskottet tillstyrker, att omförmälda motion må lemnäs utan afseende. Stockholm den 21 Januari 1848. Anie. till Exp.-Utsk. den 22 Jankl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om upphörande eller inskränk ning af marknader.
Gitter Directioueu då ej visa , alt deri inträffade oförmågan härrört aj en skyndsamt öfvergående tillfällighet, och att Banken alla sina borgenärer förnöja kail, åligger Konungens Befallningshafvande att Bank-rörelsen inställa låta, och, i fråga om ActieBank, öfverlemna målet åt Rätten, som beslutar, att Banken skall till concurs qftrådas, men i fråga om solidarisk Bank, sammanka/le Konungens Befallningshafvande skyndsammast Bankens delegare och höre dem, om de femina genom ny insatts genast sätta Banken i tillstånd att Bank rörelsen fortsätta. Förmå de det ej, öf verlännäs målet till Rätten, som försätter Banken i concurs tillstånd. 9 §. 3 morn. gillades. 10 §. gillades med den förändring, att i i mom., i stället för: inom tvenne år, antogs: inom tvänne år, hvadan ufven 3 morn. skulle derefter rätlas. 11 §. gillades. B.vkooch Log-Vt skott em Mimmi,:l A ;o 6. 12 §. gillades med deli förändi ing, att i 3 moni.. Olden: och va/e omsättning deraf förbuden, skulle elgarö oell: i4 §§. gil indes. i5 §. erhöll följande lydelser En gång hvarje år skall ordinarie Bolagsstämma hållas, dervid Ledamöter i DirectioneA. och Revisorer utses, sand beslut fattas om Bolagets öfrige angelägenheter lill följd hvaraf tö §., som t öfrigt gillades, borde sålunda föriindrasr Före den ordinarie Bolagsstämman böra de vid den Jöregåcjule valde Revisorerne, jemte m. m. ij §- gillades 2 Gap. Om Actie-hkank. 1.8 §. i morngillades, men 3 morn. ansågs böra utgår.' 19 §. 1 morn. skulle erhålla följande lydelse:
Att nu i strid med allmänna tänkesättet bibehålla en Lag, hvilken icke, ulan att såra allmänna känslan, lärer kunna tillämpas, anser jag omöjligt att inför förnuftet försvara. Strafflagar, som, i följd af sin stränghet, väcka ovilja vid användandet, strida emot sitt eget ändamål. I stället för att Strafflagen är ämnad vara ett Bamocles svärd, färdigt att nedstörta öfver förbrytarens hufvud, jblifver den härigenom en sköld för honom, hvarunder han fräckt kan skydda sig. Dylika Strafflagar tyckas snarare uppmuntra till brott, enär de på förhand liksom försäkra om strafflöshet. Jag 5r derföre af den öfvertygelse, att det varit bäst, i enlighet med Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition Lag-Utalcottets Betänkande N:o i65. 21 och på de skäl densamma innehåller, tillstyrka upphäfvande af det i 5 Gap. i §. Missgernings-Balken utsatte dödsstraff. Man har trott , att den utaf Kongl. Maj:t föreslagna förändring i berörde lagrum skulle, om den antoges, föranleda till missförhållande emellan flera Strafflagens bud. Jag har likväl icke kunnat härom öfvertygas. Hvad 18 Cap. 8 §. M. B. vidkommer, så äro de i i:a mom. omnämnde förbrytelser af en helt annan art än lasteligt tal, hvarföre de icke elier böra, på sätt som skett, dermed jemföras. De förstnämnde innebära nemi. ett physiskt våld, som rubbar Samhällsordningen, i det sjelfhämnd ntöfvas emot en person, antingen i det ögonblick han representerar Statens Majestät eller ock för de åtgärder han i Statens namn vidtagit. Såvida Slaten skall kunna beslå, måste den äfven sorgfälligt vaka deröfver, att don ej i sina functioner öfverväldigas af den råa styrkan; och af sådan anledning måste den med stränga straff belägga dessa förbrytelser. Vår lagstiftning har också gjort betydlig skilnad emellan verbal-injurier och physiska förgripelser emot en Embetsman i eller för dess Embete.
N:o 39, i ani. af erhållen ålerremiss å betänk. N:o 9, rör:de anslag af allmänna medel till ersättning för tinder smillosamma sjukdomar nedslaglade kreatur. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Förra gången detta ärende här förevar, beslöt R. o. Ad. att i öfverensstämmelse med den reservation, som vid då afgifna betänk, fanns fogad, godkänna Utskms förslag med eli tillägg derom, alt Konungen skulle ega alt, under tiden lill dess bolag hunne bilda sig för motver kande af följderne af smiltosamma sjukdomars spridande bland boskapskreaturen, vidtaga de åtgärder, som för smittans hämmande kunde vara af omsländighetérne påkallade. Betänk, är af BondeSt. återremitteradt i syftning att erhålla enahanda tillägg; och då det är af yttersta vigt, att icke så tillställes, att under afvaklan på bolags bildande, lungsjukans härjningar må inom landet ohejdadi fortgå, hemställer jag alt R. o. Ad., med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, måtte lägga nu föredragna utlåt, till handlingarne. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Om R. o. Ad. lägger detta utlåt, lill handlingarne, vidblifvande sitt förra beslut, så ser jag icke att följden deraf kan blifva någon annan än att frågan kommer alt hell och hållet förfalla, hvilket jag befarar skulle vara en ändå sämre utgång, än om Utskms förslag antages. Gr. Mörner: Anledo. är alt förmoda, att R. o. Ad:s förut fattade beslut äfven blifver af BondeSt. antaget och att från detsamma en inbjudning till Presteoch BorgareSlm kommer att afgå. Om jag rätt fattat Frih. Palmstjernas förslag, sä skulle, i händelse R. o. Ad. bifölle detsamma följden blifva, att R. o. Ad. med vidblifvande af sitt beslut, ville inbjuda de öfrige Stånden att dermed sig förena.
Af sådan anledning och då handlingarne utvisade att behållningen af de för monumentet vid Utmeland genom enskilda bidrag insamlade medel utgjorde ett belopp af endast 831 Ridr 65 öre, men kostnaden för underhållet af monumentshuset jemte der-* med förenade öfriga utgifter, såsom boställsbyggnadens, planteringarnes och vägarnes vårdande, tillsyningsmannens aflöning äfvensom åtskilliga på jordlägenheterna belöpande onera vore förslagsvis beräknade till sammanlagdt 475 Ridr Rimt om året, samt någon fond, af hvars afkastning dessa kostnader skulle kunna bestridas, icke förefunnes, hade Öfver-Intendents-embetet i underdånighet tillstyrkt, det Kongl. Majit, med hufvudsakligt bifall till hvad Bestyrelsens ofvannämnde ledamöter hemställt, täcktes i nåder medgifva, att ifrågavarande jordlotter med derå befintliga byggnader jemte tillhörigheter måtte från och med ■8 Slals-lltskollett Utlåtande N:o C3. nästkommande är af Kronan öfvertagas och ställas under öfver-Intendents-embetets inseende, för att, i likhet med öfriga Embetets förvaltning tillhörande Kronans egendomar utom Stockholm, underhållas af Statsanslaget för byggnader och reparationer i landsorterna, från hvilket anslag jemväl borde bestridas såväl den kontanta aflöningen åt tillsyningsinannen, sorn de på jordlotterna belöpande allmänna onera; intilldess dessa sednare, hvilka uppgifvits till omkring 25 R:dr om året, kunde med anledning af dertill utaf Bcstyrelsen redan vidtagna åtgärder, komma att, emot behörig ersättning, öfverflyttas på öfrige jordegare i Utmelands by.
Besvärsoch Ekonomi - Utskottet, s. 1166, 12 ig. — Uppbörden, om inställande tills vidare af, för sisth år; Motion, rem. till Stats-Utskottet, s. 1163. — -— Stämmornas hållande på annor, tid af året, om; Motioner, rem. till Bevillningsutskottet, s. ii65, 1167, Kro - i 415 Krono-Utskylder, om rättighet att med Spannmål utgöra; Motioner> rem. till Statsoch Bevillnings-Utskotten, si ii5o, 12ö5. om anstånd med liqviderande af; Mo tion , rem. till Stats-Utskottet, s. i2o3. i•—• om Inhyseshjons befrielse från, enär de göra Dagsverken till Landshöfdinge-Bostället Kronoberg; Motion, rem. till Bevillnings-Utskottet, Si 1165. ~ skjuts-skyldigheten, angående; Motioner* rem. tili Ekonomi-Utskottet, s. 1201,1214* Betänkandet återrem. af Bonde-Ståndet* S. rSi^. KronPrinscn, örn rättighet för Kongl. Majit* att i de fall 43 §• Regerings-Formen innehåller m. ni., utnämna II. K. II., till Ordförande i Regeringen; Kongl. Proposition, rem. till Constitiltions - Utskottet, s. 1171» 1172, 1176. Reslutet och Konttngeiis svar derå* rem* till Expe d i tio ns-Utsk 0 tte t, s. t3a2. Kruse. Se Sterky & Cornp. Krut, Utrikes försåldt, till förstärkande af anslagen för 3 Hufvod-Tit teln, s. 19, 21. Särskild mening vid anmärkningen deröfver, s. 39, 3o. Stats-Contoirets förklaring, s. 32 -35.