Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta stadgande synes mig vara mindre rimligt, och denna brist på rimlighet har äfven bragt sakeo derhän, att Ständerna icke underkasta sig ett dylikt tvång, ulan i stället'under de sista 20 åren gjort sin makt gällande, så att de, när de icke vilja antaga ett af Const.Utsk. väckt förslag, förklara detsamma onödigt och onyttigt, samt sålunda genom sin egen maktfullkomlighet, ehuru tvert emot grundlagens mening, tvinga det att icke blifva hvilande. Const.Utsk. har, i likhet med hvad vid föregtde Riksdagar egt rum, äfven vid denna måst till Stånden ingå med voter:s-propos:r, i hvilka kontra-proposma innehålla, alt förslaget icke måtte blifva hvilande. Dessa voter:s-propos:r äro redan af 3 Stånd godkände, och komma således att blifva grund för blifvande voteringar. För att nu afhjelpa ifrågavande stridigheter, har Const.Utsk. ansett riktigast att bringa de föreslagne ändringarne i öfverensstämmelse med bruket, hvilket ostridigt är bättre än det gamla stadgandet. Den andra tvistepunkten rör K. M:s Proposir. Enl. Grundlagens bud i 81 :sta §:n och den alltid följda praxis skola dessa' Propos:r behandlas annorlunda än enskilda motioner, så att de alltid ovilkorligen blifva hvilande, om Const.Utsk. tillstyrker förslaget. Så stadgar 81:sta §:n Reg.Form., så bruket; men så stadgar icke 56:te §:n, Nu är det väl sannt, att några praktiska olägenheter häraf icke upkommit; men orätt måste det alltid vara, att hafva tvenne grundlags-paragrafer, hvilka äro svåra att förena med hvarandra.
Vidare har Hr Grefven sagt, alt samma förslag, sorn det Utsk. här afgifvit, är till finnandes uti Lagcomiteens förslag till ny civillag. Detta tyckes visserligen vara ett slags skäl; men om man i allmänhet toge för gifvet, att allt hvad comitéer föreslagit, skalle här utan vidare betänklighet af R. St. antagas, så vet jag sannerligen icke hvad vi skulle göra här vid riksdagen. Det är just del vi skola ventilera om, huruvida dessa förslag äro goda eller icke; så har åtminstone jag uppfattat min pligt såsom representant. Samma värde ledamot har vidare yttrat: ”Utsk. har icke kunnat frånkänna handelsbok ali bevisningskraft; ty då Utsk. icke kunnat förneka personer rättigheten att taga på credit, och således någon bevisning öfver utborgningen måste finnas, bör denna äfven tillkomma någondera parten.” Jag ber med anledning häraf få återkalla i Hr Grefvens minne, hurusom Hr Grefven sjelf i sammansatt Lag-, Bevilln. och Ekon.Utsk. varit med om att för krögare borttaga rättighet till ersättning för ntborgade spirituosa. Jag tror således, att det mycket väl skulle låta sig göra att, oaktadt man icke kan neka folk att taga på credit, ändock borttaga för handelsbok all bevisningsrätt. Grefven har sagt, att om motbok icke leornad blifvit, så måste den som blifver fordrad, äga rätt att fria sig med ed. Men om icke någon bevisningsrätt finnes i en sådan hok, så kommer det icke i fråga alt fylla bevisningen med ed, utan kominer det då blott an pä alt kunna bevisa, den ene att han lernnat varorna, eller den andra, att han dem icke mottagit; och är då denna bevisning sådan, att den kan fä fyllas med ed, då först borde en sådan ed blifva af domaren ålagd. I allmänhet anser jag det vara mycket vådligt, att tillerkänna dem, som borgat varor, rättighet att fria sig med ed; ty, mine Hrr, vi skola komma ihåg hvad slags folk delta är.
Häggenås socken uti dess sockenstuga de 13:de maj 1860. § 1 Upplästes offentligen och ljudeligen herr cantor E. P. Billströms skrifvelse af den 4:de uti innevarande maj månad, deruti han Billström erbjuder sig att på uppgifna wilkor, uti Häggenås kyrka uppföra ett waraktigt och godt, samt med stadigt pipverk försedt orgelverk. Efter delfåendet af nämnde skrifvelse, yttrade församlingen allmänt att den war willig antaga herr Billström till uppförande af orgel i härvarande kyrka, tillika under önskan att äfven wäderlåda, trädpipor m.m. måtte förfärdigas i Sundsvall, under förmodan att derstädes finne tillgång på mera dugligt wirke än här, samt att ordentligt kontrakt och ritning måtte med förste hitsändas, ty ritningen måste underställas Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och stadfästelse. Utur fattig-cassan tilldeltes socknens utfattige följande belopp R.d:r Öre Till Ingeborg Pärsd:r i Storgård 6 Gunnil Olsd:r i Långkälen 8 Märet Pärsd:r i Storgård 4 barnet Pär i Bengtgården 10 d:o Olof i d:o 5 Johan Olofssons dotter i Korsmyrbränna 10 Anders Andersson i Svedje 6 G[?]s enka i Rutgården 3 Anders Erssons hustru i Backegård 3 Märet Pärsd:r i d:o 3 §2 Transp Pär Ferms enka i Stafsgård 4 Jonas Jonssons hustru i Kougsta 8 rotehjonet Pär Ed 5 Nils Nilssons hustru i Österåsen 3 Pär Svenssons hustru i Fagerlandsvallen 3 Jonas Jonsson i Backegård för något särskildt besvär och kostnad vid Ol. Jönssons begrafning 1 50 Jonas Pärsson i Storbränna för någon besvärligare skötsel för Kerstin Larsd:r 3 Barbara Olofsd:r i Kougsta 3 Summa kr 88 50 In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll vid allmän sockenstämma den 3 juni 1860.
Fråga kan ock väckas om hvem som skall vidkännas kostnaden för en sådan undersökning; men härå framställer sig sjelfvilligt det svar, att, om Egodelnings-Rätten pröfvar Skifte böra ske, ingår denna kostnad i öfriga utgifterna för skiftes-verkställigheten; är åter beslutet af motsatt innehåll , så drabbar undersöknings-kostnaden ensam den eller de delegare, som begärt Skifte, men ej dertill vunnit bifall. Deremot anser jag 12 Cap. 8 §. böra förblifva oförändrad. Jag stöder denna min öfvertygelse på tvenne skäl. Det första: att då en delegare i Skifteslaget begär och erhåller laga Skifte, måste, så vida honom icke skall tilldelas samma egor han förut innehaft, rubbning ovillkorligen ske utaf öfriga delegares lotter, hvaraf uppkommer den oundvikliga följd, att Skiftet i sjelfva verket alltid måste öfvergå hela Skiftes-laget. Det andra: atti min tanka öfverensstämmer det med jordegarens egen sannskyldiga nytta, att, då i ett Byalag Skifte tv Bil. lill Lagoch Oecon.-Vtsk. Bet. N.o S. skall ske, det pä en gäng öfvergär hela Skiftes-laget. Derigenom att så sker, vinnes öppet tillfälle att göra Skiftet så ordentligt, redigt och för alla delegarne för* monligt, sorn locala förhållanden medgifva; hvaremot, om en eller annan delegare först erhåller utbrytning, det alllid måste inträffa större svårigheter att sedermera verkställa ett formligt Skifte för de qvarvarande. Härtill kommer ock, att en icke ringa besparing af kostnader tillskyndas Jordegaren derigenom, att Skiftet på en gång öfvergär hela Skiftes-laget, så vida det af erfarenheten vitsordas, att, sedan en delegare i By begärt och erhållit ut* brytning af dess egolott, har det icke dröjt serdeles länge, förr än andre delegare gjort sammaledes och slutligen hela Byen varit skiftad. De sammanräknade Skifteskostna* derna hafva då varit ojemförligt mycket större, än om Skiftet på en gång öfver* gått hela Skiftes-laget.
Äfven detta Betänk, anser jag mig icke kunna med stillatigande förbigå. Oeii 9 Juni e. ra. 185 Hedan förut liar jag vid denna inotions remitterande till vederbörligt Utsk. vttrat mig emot densamma, samt inom Ulsk:t, efter förmåga, sökt bekämpa det deri framlagda förslag. Vi känna, att det såväl för Officerare som Underofficerare är stadgadt, alt de skola hos förmän anmäla, då de ämna inträda i äktenskap. K. M:ssednaste Nåd. tjenstgöringsreglemente af d. 12 April 1858 innehåller äfven i afsrde på soldat och korporal ett stadgande, sorn jag, äfven om jag icke vore af den öfvertygelse, att nyss utgifne författningar icke utan högst tvingande omständigheter böra ändras, anser i och för sig vara af den synnerliga nytta, att det ovilkorligen bör qvarstå. Det är af följande lydelse: »Korporal eller Sol - »dat begär kompanichefens tillstånd och npvisar dervid den per»sons prestbetyg, med hvilken lian vill giftermål ingå. Vid värf»vadt regemente bör äfven anmälan derom göras hos poliskammaren i släden, der sådan finues inrättad. Finner ej kompanichefen »skäl att söka afböja giftermålet och är intet emot hennes vandel »att anmärka, eger karlen att af honom undfå till giftermålet skrift»ligt samtycke, hvilket jemte hennes prestbetyg bör aflémnas till »presten, då lysning begäres». Jag anser detta stadgande så nödvändigt, att jag måste anhålla, det K. o. Ad. må, med ogillande af motionen, afslå det i Betiinkrt framställda förslag. Gr, Liljencrants: Då man läser Ekon.Utsk:ts förev;de Betänk., så påtvingas ovilkorligen läsaren den öfvertygelse, att Utsk:t liksom befunnit sig i en slags vånda, att komma fram med de svaga skäl, sorn blifvit anförda.
Dito 819 — Vid jemförelse med förra Fem-Års-Berättelsea Jiefinnes att ela varande Stärkelse-bruket blifvit nedlagdt; Alt Tobaksfabriken, som år 1827 endast hade 38 arbetare med en årlig tillverkning af 22,854 R:dr Banco, ansenligen tilltagit och att deremot Sockerbruket, hvars tillverkningsvärde samma år uppgick lill 77,894 R:dr, betydligen minskat dess rörelse, hvilken minskning år 1331 var så betydelig, att då varande ägare funno sig föranlåtne alldeles nedlägga Bruksrörelsen, som lik val påföljde året åter upptogs af en bland Bolagsmännen, hvilken förvärfvade sig enskilt äganderätt till Bruket med alla dess tillhörigheter. De Öfrige bland förenämde Fabriker hafva icke sedan sednaste Berättelsen undergått någon anmärkningsvärd förändring; och enahanda har förhållandet varit med Värdshus, Gästgifvaregårdar, Stadskällare, Tracteursoch Krog-ställen i Staden och på Förstäderne. Den år 1824 inrättade Spar-Bank fortfar att uppfylla det dermed åsyftade ändamål; och att Allmänhetens förtroende för denna gagnande Inrättning icke allenast bibehållit sig utan äfven tilltagit, inhemtas nogsamt af den tillväxt Inrättningen under de sednare åren vunnit, då Insättarnes Capitaler år 1837 utgjorde 35,348 R:dr 14 Skill., men uu uppgå lill 66,i65 R:dr (3 Skill. Banco, utom Inrättningens egen fond 806 R:dr 27 Skill. 2 rist eller sammanräknadt 66,971 R:dr 40 Skill. 2 r:st Banco. De vid förra Berättelsens afgifvande i Staden varande Öfrige allmänna Inrättningar, nemligen en högre Lärdoms-skola med arne Apologist-Klasser; En Fattig vårds-inrätt liing och dermed i förening varande Arbetsoch Corrections-Inrältning; Tvenne Fattighus och en Vexel-undervisnings-skola för fattige barn, hafva sedermera blifvit tillökte med: 1:0
S. D. Lides till handlingarne Constitulions-Utskottets den 5 dennes på bordet lagde Memorial N:o ii5 till Borgareoch Bonde-Stånden i anledning af Ståndens yttranden rörande Constitutionj-Utskottets Memorial N;o 107. S. D. Till handlingarne lades Förstärkta Stals-Utskoltets den 5 dennes på bordet lagde Memorial N:o 53g, angående verkställd omröstning öfver vissa delar af Tullbevillningen, i hvilka Bevillnings-Utskoltets Memorial N:o 41, om sammanjemkning af Riks-Ståndens olika beslut, rörande denna fråga, blifvit ogilladt och återremilteradt. S. D. Yid förnyad föredragning af Stats-Ulskottets den 5 dennes på Pre t. Ut dr. den 7 Juni i84f. 521 p3 bordet lagde Memorial N:o 5;6, med ytterligare voterings-proposition, rötande Extra Stats-rrgleringen., Lief samma voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkänd. Frän Högvördiga Preste-Ståndet S. D. Föredrogos ånyo Siats-Utskottets följande Utlåtande och Memorial: N:o 5f>a, i anledning af återremiss å det i Memorialet N;o 507 aflemnade fö 1 sing till 1 egli mental iska föreskrifter för Riksgälds-Con^orels förvaltning. L ides ti/l han dlin garne. I\":) 575, i anledning af erhållne återremisser å Stats-Utskottets Utlåtande N:o 54».
Rikets Ständer hafva alltså, på grund af hvad ofvan är anfördt, besluta!, alt Rektorer vid rikets högre Elementar-Läroverk uppföras på stat med lön af 4,000 R:dr R.-mt för hvardera ; dervid Rikets Ständer likväl, då Reklors-göromålen äro af en så trägen, omfattande och för Skolans förkofran vigtig beskaffenhet, tillika fästat det vilkor, alt med Rektorsbefattningen vid högre Elementar-Läroverk icke må förenas innchafvandel af prebende. Vid pröfningen af de för lärarne vid Elemenlar-Läroverken af Eders Kongl. Majit föreslagna lönebelopp, hafva Rikets Ständer ansett sig böra laga i öfvervägande icke allenast de förhållanden, som i allmänhet föranledi till förhöjandet af embetsmännens löner vid innevarande Riksdag, utan äfven särskildt de förändringar i lärarnes ställning, som af sednast vidtagna åtgärder till Skolverkets reglering måste blifva en följd. Genom den Ställning, i hvilken läroverket tillförene och så länge den förhöjda Ijensleårs-beräkningen af lärarne åtnjöts, stod till Kyrkan, kunde Skolläraren, för sin ansträngande tjenstgöring, åtnöjas med en ringare lön, emedan han var förvissad alt, efter icke manga års förlopp, med en förändrad verksamhet erhålla en tillräcklig utkomst. Sjelfva Skol-lngen stadgade, att han, efter tio års undervisningstid, skulle vara derom försäkrad. Sedan, på grunder, hvilka af Konung och Ständer funnits böra lända Kyrka och Skola till gemensamt E.rp /•(lilio/islits ka Hets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 222. 21 gagn, denna förhöjda Ijetislårs-beräkning upphört, kan Skolläraren endast i sällsyntare fall påräkna befordran inom Kyrkan och är således hufvudsakligen anvisad ensamt på de förmoner, den af Slaten anslagne lön kan bereda. Skola dessa fördelar i någon mån kunna motsvara dem han förut egde, måste lönebeloppet icke vara alltför knappt.
Memorial, vied jårslag till de afgift er jår minutering af Brännvin, som skola intagas i Brännvins - Förordningen* Sedan den i Bevflln ings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoell Oeconomie-Utskottens Memorial, N:o 27, föreslagna n:te Voterings-Propositionen blifvit, vid omröstning inom Högloft, Förstärkta Stats-Utskottet, med Ja besvarad, och sålunda är vordet bland annat afgjordt, att ajgifterna för minutering af Brännvin skulle framdeles föreslås och bestämmas; så får Utskottet, till följd häraf, efter öfverläggning i ämnet, härmed vördsamt föreslå! att, utom den allmänna Bevillning gen, hvarom i Bevillnings-Förordningen stadgas, måtte för minutering af Brännvin bestämmas en afgift å Gästgifveriet’ af fyra, sex, tio, femton, tjugufem till B evillnin*s-t!t skottets Memorial IV.-o 6 r» och med trettio Riksdaler, samt S Krogar och Näringsställen af tio, femton, tjugu, tjugufem till och med femtio Riksdaler; kommande, om sådant bifalles, den 10 §, 2 Art. af Brännvins-Förordningen att, i öfverensstämmelse med hvad förstnämnda Ja-Proposition derom för öfrigt innehåller, erhålla följande lydelse: iJFör salu af Brännvin komma Gästgifverier att , utom den vanliga Bevillningen , erlägga fyra, sex, tio, femton, tjugufem till trettio Riksdaler , samt tillåtna Krogar och Näringsställen tio, femton, tjugu, tjugufem till femtio Riksdaler, efter deras mer och mindre förmonliga läge, enligt pröfning af T axe rings männen , hvilka icke allenast må, utan äfven böra bestämma en högre afgift än den här i allmänhet stadgade, då afsättningen anses vara af den utmärkta betydenhet, att den, jemförelsevis med andra Krogar och Näringsställen, skäligen fordrar eji sådan förhöjning.” Bevillnings-Utskottets Memorial N.o 6i. 9 "Alla Näringsställen i Städerna betala denna afgift, likasom Krogar och Näringsställen , men då en Krögare tillika är Borgare, och i sådan egenskap taxeras, utan att innehafva annan rörelse än Krögeriet, så är han befriad från serskild afgift efter denna f." ”De Gästgifverier, hvilka endast anses såsom Skjutsombytningsställen, och på slik grund äro ifrån Bevillning efter 2 Art. i Bevillnings-Stadgan frie, erlägga icke eller denna afgift.” Stockholm den 12 Januarii i83o.
Herr Lefren har föreslagit, att ritorr spantnäl borde få till ett inskränkt belopp belånas, jag skulle för min del tro, att denna vara icke blott bör blifva förmål för belåning i Banken till ett bestämdt inskränkt belopp; men att om den ligger Under publik vård* försäkrad emot förstöring, bör den anses jemngod med silfver och exportablä effekter, samt således till obegränsadt belopp belånas, efter det pris Banken för hvarje 35 H. 3* 36 Den 27 Julii f. in. år bestämmer. Man har vidare yrkat, att lånerörelsen borde blifva olika, i fall en myntbestämning nu vidtages, eller dermed yppskjutes till framtiden. Man äger säle* des inga generella grunder, på hvilka man beslutar om denna lånerörelse. Jag deremot tror, att ett ovilkorligen bestämdt system bör stadgas, emedan man bör åse möjligheten att skilja alla främmande functiolier från Banken; men jag bestrider den realisation man nu vill börja, emedan den hvilar på origtiga, falska och orättvisa grunder. Herr Hjertås yttrande om ett minimieller maximi-belopp för lånerörelsen pä metaller, är redan af Herr von Hartmans* dorff besvaradt, hvad minimi-beloppet beträffar. Hvad maximi-beloppet åter angår, så anser jag lånerörelsen icke böra vara begränsad. Den af Herr Hjerta föreslagna utväg för Bankens rörelse, genom låns upptagande, förutsätter dock behofvet af att äga Bancosedlar, för alt infria förbindelserna,oell dessa måste då blifva nya, efter som de förut upplånade redan förutsättas vara utgångna i ny utlåning. Detta kan också ske utan allt besvär med bokföringen i Banken. Det har blifvit yttradt att, i händelse af Realisation, det metalliska myntet skulle stanna i landsorterna. För min del åter förmodar jag, att myntet går dit det nödvändigt måste förås af rörelsen, och alt det således måste transporteras dit med hvad omkostnad och besvär som hälst. Skillnaden är blott, att Déu 27 Julii f. m. 37 denna transport försväras med ett metalliskt mynt. Således kan icke en sådan uppgift ligga till grund för det förslag, alt, i händelse af Realisation, inrätta Banker i Provincerne.
Han säger nemi.: »Hvarje förslag, som leder till att nedflytta Riks-Stånden från afdelningar af en statsmagt till vanliga komitéer, måste jag motsätta mig och yrkar derföre afslag på sednare afdelningen af Utsk:ts nu framställda förslag till grundlags-förändring.» Hr Munck af Rosenschjöld, Thomas: De af R. o. Ad:s ledamöter, som bevistade sista riksdagen, torde påminnna sig de olika meningar, som då gjorde sig gällande ang:de vidsträcktheten af ett Stånds rättighet att pröfva en vald riksdagsmans behörighet att taga säte i Ståndet. En persons val till riksdagsman i Borgare-St. hade, på sätt 19:de §:n R. 0. föreskrifver, blifvit ölverklagadt hos K. M:S Bef:de och Högsta Domstolen samt afgjordt. Sedermera ansåg sig Borgare-St, då samma fråga der väcktes, ega rättighet att ånyo pröfva frågan, oaktadt högsta domaremagten gifvit utslag i saken. Konst.-Utsk:t vid förra riksdagen ansåg sig, med ani. häraf, pligtigt att för framtiden föreslå ett stadgande i Grundlagen, hvarigenom en dylik kollision emellan ett Riks-Stånd och domaremagten icke vidare Den 10 December f. m. 425 skulle kunna ifrågakomma. Detta är orsaken, hvarföre nu föredragna förslag framkommit, och som det i min tanke väl uppfyller det dermed afsedda ändamål, anhåller jag om bifall dertill. Frih. Cederström, Rudolf: Till en början måste jag uttala min ledsnad deröfver, att Konst.-Utsk:t vid förra riksdagen, vid framställande af detta förslag, sammanfört i 21:sta §:n två förändringar, af hvilka den ena är alldeles påtagligen nyttig och af behofvet påkallad, den andra deremot i min tanke obehörig. I nu gällande § åberopas endast §§:ne 14 och 18 R. O. såsom §§, till följd af hvilka en eller annan anmärkning mot en persons behörighet att taga säte i ett Riks-Stånd skulle kunna komma i fråga.
Hvad först beträffar frågan om upphäfvande eller förändring af ofvanberörde, i 1835 års Seglationsordning intagne och genom General-tull-styrelsens circulaire af den 8 Juli 1843 till fortfarande eften al telse meddelade stadgande om gäldandet, af vissa procent å de medel, sorn inflyta i följd af anmärkningar vid godsegares tullangifningar, så få Utskotten upplysa: att, sedan Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag, uti underdånig skrifvelse den 5 Juni 1841 (N:o 371), fästat Kongl. MajUs Nådiga uppmärksamhet derå, att packhus-inspectionen i Stockholm i dylika procent åtnjutit högst betydliga inkomster, hvilka hade varit i ständigt tilltagande, samt anhållit att Kongl. Majit läcktes låta öfverse och granska Seglations-ordningen den 28 November 1835 och deruti låta införa de förändringar, sorn, till före kommande af missbruk och lill befrämjande af nödiga controller öfver tullinkomsternas utgörande, vore af nöden, Kongl. Maj t häröfver infordrat General-Tull-styrelsens utlåtande, sorn blifvit afgifvet den 29 September samma år, och derefter under den 25 Januari 1842 i Nåder anbefallt Dess och Rikets Commerce-Collegium samt General-Tull-styrelsen att inkomma med gemensamt underdånigt utlåtande och förslag till förändrad Seglationsordning, jemte vissa andra Tull-författningar. Ett sådant förslag har äfven blifvit ingifvet lill Kongl. Majit den 8 Augusti närande år, och ny Seglationsordning i Nåder utfärdad den 15 Maj 1843, hvaruti, på sätt motionären anfört, det ifrågavarande stadgandet icke blifvit upplaget. Genom serskildt Nådigt Bref har Kongl. Majit likväl förklarat detsamma böra ega gällande kraft, intilldess annorlunda i ämnet varder i Nåder förordnadt.
Berörde protokoll, vid hvilka Revisorerna icke funnit något att 'Åtgärder anmärka, upplysa, att Herrar Fullmäktige, i öfverenstämmelse med de i Stats-Utskottets Utlåtande N:o iig framställda och af Rikets Ständerfortskyndamle. godkända åsigter samt de föreskrifter, som i Reglementet blifvit meddelade, angående verkställigheten af den återstående utredningen af ifrågavarande Diskont-verk, vidtagit åtskilliga på Herrar Fullmäktige beroende åtgärder till denna utrednings fortskyndande. Flera tid efter annan inkomna ackordsanbud hafva, då de vid pröfning af förekommande förhållanden funnits antagliga, blifvit godkända; varande i följd deraf kraffrihetsbevis , efter ackordens inbetalande, gäldenärerna meddelade. Derjemte hafva Herrar Fullmäktige, i afseende på kostnaden för fordringarnas indrifning, på kortare tider med Diskont-Ombudet ingått kontrakt, enligt hvilket han varit skyldig att, emot en provision af 5o procent å alla inflytande medel med undanlag af inbetalningarne å fyra särskilda fordringar, för hvilka, såsom mera säkra, andra vilkor varit föreskrifna, behörigen bevaka och indrifva. Diskontverkens fordringar samt af egna medel bestrida alla dervid förefallande utgifter. Kämnde provision kan möjligen synas alltför hög, men då det jemväl tages i betraktande, att Diskonternas nu återstående fordringar till största delen äro ganska osäkra, samt deras indrifvande förenadt med mycket ansvar, besvär och kostnad, hvartill kommer, att härför vidtagna åtgärder ofta icke medföra något resultat, hafva Revisorerna, för sin del, ansett sig böra gilla hvad Herrar Fullmäktige härutinnan beslutat. Beträffande det för granskningen af Diskont-verkens räkenskaper förut beviljade arfvode, så har detsamma , till följd af stadgandet i 198 §. af det vid sista Riksdag för Riksgälds-Contoret utfärdade Reglemente, blifvit helt och hållet indraget. Dessutom har arfvodet för Räkenskapsföraren blifvit nedsatt från 2.33 R:dr 16 sk. till 200 R:dr; lärande sistberörde arfvode, enligt hvad Herrar Fullmäktige yttrat, under nästa år kunna ytterligare nedsättas.