Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nervvärken kom igen, de sömnlösa nätterna kommo igen. Oron lemnade henne knappt ett ögonblick på dygnet. Hon sökte hålla sig borta från hans sjukbädd, men också det upprörde henne. När hon mottog ett af de välkända små brefven, skälfde hon från hufvud till fot, och det var som om benen domnade under henne. Dessa bref upprörde henne vanligen ännu mera, än de dagliga besöken — så genomdränkta voro de af den skrifvandes otålighet. Bokstäfverna buro en så tydlig prägel af en nervöst skälfvande hand — och innehållet! En gång tog sig denna nervösa otålighet uttryck i diktens form; han sände henne ett poem i stället för ett bref. Men hvilket poem! Låt mig med glödande tänger knipa. Låt skinnet af mitt ansigte flå. Låt piska mig tills jag börjar lipa men låt mig ej vänta, vänta få! Låt gerna på annat sätt martera min kropp; lät bryta den helt i sär, men låt mig aldrig vänta mera. Att vänta den värsta pina är! I går den hela långa dagen jag dig förgäfves väntat har. Jag lyssnade till pendelslagen; förtviflad, utom mig jag var. Förgäfves sökte jag betvinga mitt sinnes uppror. Upp jag spratt hvar gång, jag hörde klockan ringa och Satan vid mitt läger satt. Du kom ej! — Satan i mitt öra då hviskade den tanken in: Din lotusblomma lär bara göra sig lustig med dig, gamle narren min. Det fans icke ett ord mer än denna improvisation, bakom hvars andfådda ton hon dock tyckte sig förnimma skälfningarne af det sinnesuppror, han varit i när han skref den. — Hon gick in i sitt rum, stängde dörren efter sig och brast ut i krampaktig gråt. Men ännu hade han ljusa stunder — fast de blefvo mer och mer sällsynta — stunder då han tycktes glömma sina plågor, då kroppen låg stilla, utsträckt på bädden, medan anden glänste och glittrade öfver spillrorna. Då kunde tanken på ett återseende efter döden plötsligt flyga som en blixt genom hennes hufvud.
Sedan, i sammanhang med E. K. M:ts Högstberörde Nådiga Proposition, hos Rikets Ständer fråga blifvit väckt, dels att befrielse från det i målet ådämde ersättningsansvar äfven måtte Kammar-Rätts-Rådet IVinroth förunnas, dels, jemte framstälning af de förhållanden, som synas ådagalägga, att anspråk på eftergift af hvad i målet ådömdt blifvit, vore för de lägre tjenstemännen åtminstone lika stort, sorn för de högre, a 11 antingen ingen af ofvannämnde fyra embelsoch tjenstemän eller ock alla, som sådant fortjente, måtte erhålla afskrifning af det dem i balance-målet lill betalning ålagda belopp; så hafva Rikets Ständer, hvad sålunda förekommit, i öfvervägande tagit och dervid erfarit, hurusom, enligt hvad Imid Hogarne utvisa, de förseelser, hvilka föranledt det emot ControUeuren Middendorff, Kamroar-Rätts-Rådel Winroth, Presidenten af Billbergh och CaiicelRådet Valerius i detta må i väckte åtal, egenligen bestått, tor Middendorff', i uraktlåtenhet att behörigen jemföra inkommande Sjölullskamuiarens veckoraporter med Uppbörds-Tubfoi valtarens uppbörds journaler och, i händelse af skiljaktighet dem emellan, sådant hos Roksluls-Kameteraren tillkännagifva; för Winroth, i underlåtenln t att, oaktadt inkommande Sjötulls-kammarens och Casseurs Coritorets månadsförslag och årsräkuingar icke vid stadgade tider ingått, derom hos Geueral-Tull-Styrelsen göra anmälan, äfvensom i åsidosatt controll derå, att Cassenrs-Cnntorets förskotls-reqvisitioner varit af behofvet påkallade; samt för af Billbergh och Valerius i försummelse att vederbörligen hålla hand öfver 1 äkeuskapeines inlemnande till KammarGontoret inom bestämde terminer, äfvensom å uppbördsmedlens behöriga insättande i Rikets Ständers Bank, hvartill kommer deras åtgärd att, utan föregången utredning af behofvet, tillstyrka beviljandet af de utaf CasseursContoret reqvirerade och af Kammar-Contoret tillstyrkte förskott.
Nej, jag stannar hemma. GROT. vårt samtal från i går. Nå, så mycket bättre, då kan vi få fortsätta RICHARD. Torsten! TORSTEN. Ja, hvad vill du? Stackars det lilla hufvudet! Då får jag 113 RICHARD (tar honom afsides). om jag antog det, skulle göra det nödvändigt för mig att resa härifrån. Det är fråga om hans tidning. TORSTEN. Jaså. RICHARD. ha' något emot, att jag antog det. Och han lät mig förstå, att du inte skulle TORSTEN. verka på ditt beslut, det vet du mycket väl. I det fallet ämnar jag icke alls försöka inRICHARD (ser forskande på honom). Ja, men jag tänkte möjligen att, efter Morbror har gjort mig ett förslag, som, hvad som hände i går TORSTEN. (Möter hans blick ironiskt.) Tror du kanske, att jag är rädd för dig? RICHARD. mig? Icke alls som förut. Torsten, hvarför är du så besynnerlig mot TORSTEN (i samma ton). Vi äro ju fiender numera. Hvad skulle det kunna göra åt den saken? 114 RICHARD. Ja, men icke på det sättet! TORSTEN. Se så, Helena väntar på dig. RICHARD. Hvarför svarar du icke? TORSTEN. Skall du låta Helena vänta? RICHARD (brusar upp och ämnar betvingar sig). Nej, jag går. (Går till vänster.) GROT. Vill du höra nu? Jag tänkte läsa för dig (Letar i sina fickor.) FRU VINGE. Skall jag lämna er ensamma? GROT. höra det. Hvar har jag då gjort af det? Ja Nej, stanna du! Du kan gärna också gifva ett häftigt svar, men så, där! (Går till bersån, tar kuvertet på bordet, får i tar upp det.) Jaså! Nå nå, skrattar bäst som detsamma se papperet, som Richard kastat ifrån sig, och skrattar sist! (Går tillbaka till bordet, sätter sig och viker upp papperet; till Torsten.) Ska' du inte sätta dig? 115 TORSTEN. Nej, läs du, jag hör ändå. GROT (menande).
Vördsam inbjudning att öfvervara årsafslutningen med den af Svenska slöjdföreningen i Stockholm inrättade söndagsoch aftonskola, Thorsdagen den 18 Juni 1863 kl. ^6 e. m. uti huset N:o 51 vid Mäster-Samuels-gatan, samt alt derefter bese utställningen af lärjungarnes arbeten i skolans lokal, N:o 39 vid samma gata. Vidare tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att från K. Landtbruksakademien blifvit öfverlemnade 15 inträdeskort till bevistande af akademiens allmänna sammankomst den 15 dennes; och anmodade Hr Gr. o. Landtm, de ledamöter af R. o. Ad., som ville begagna sig af dessa biljetter, att anmäla sig hos Riddarh.-Fiskalen. Upplästes följande af Hr Åkerman, Fredrik, ingifne mern.: Sinnad företaga en badresa till utländsk ort. ser jag mig föranlåten afsäga mig det uppdrag, jag af Höglofl. R. o. Ad. erhållit, att vara ledamot af Bevilln.-Utsk:t samt Bänkman i 25:te Bänkm:s-afd:n; anhållande att vid min riksdagsmannarätt få vara bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. Hr Hagströmer, Johan Jakob, hade inlemnat ett meni., som nu upplästes och lydde sålunda: Hos Högvälborne Hr Gr. o. Landtm, och Höglofl. R. o. Ad. får jag ödmjukeligen anhålla att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig dels att vara ledamot af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t, dels att vara Bänkman i 24:de Bänkm:safdelningen. Den 13 Juni f. m. 169 Sedan R. o. Ad. jemväl till denna anhållan lemnat bifall, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att välja en ledamot i Bevilln.- Utsk:t efter Hr Akerman, och en ledamot i Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:t efter Hr Hagströmer. Föredrogs ett från Hederv.
Discont» öfrige skulder liqvideras till fulla beloppet på det sått, att hälften inlöses genast ined RiksgåldsSedlar, och för den andra hälften utgifvas RiksgåldsContoirets Obligationer ej på högre än 100 R:drs valeur, hvilka sedermera inlösas på fem terminer under loppet af två och ett halft år, med en femtedel hvar sjette Månad, ntan ränta. 12;o På alla de uti näst förestående punkt omförmålde skulder godtgöres den uti sjelfva förbindelsen utsatte räntan till den 3 November 1817, hvaremot dessa samma skulder, med undantag af Bankens fordran för Creditivet af 200,000 R:dr, ifrån nyssnämnde dag, eller den 1 November 18175 löpa med 6 proCents ränta, med mindre Capitalen skulle vara uppsagde inom den x October 1817, * hvilket fall enahanda ränta af 6 proCent beräknas från för. fallodagen; kommandes alla upplupne intressen till den dag, under hvilken RiksgåldsContoirets Obligationer skola utgifvas, att sammanslås med Capitalen. I3;de punkten af Betäukandet kommer att förfalla. l4;o Bankens Creditivfordran af 200,000 R:d. fortfar, att löpa endast med den förskrifna räntan af 3 procent, hvaremot denna fordran kommer att liqvideras till en femtedel hvarje D‘.n 3 Junit. 109 år, med förbehåll, att, vid financeplanens afgörande, bestämma dispositionen af Creditivet. i5:o De för Götheborgs Discontsskulder utgifne förbindelser eller Obligationer få användas till fulla beloppet, hvarå de lyda, jemte derå upplupne interessen, uti liqvider af Lån, hvilka från denna Discont blifvit meddeldte, och förhålles på enahanda sått med sådane Götheborgs Discontpapper, hvilka tilläfventyrs endast såsom hypothek kunna derstädes vara emottagne. 1 16:0 Innan Götheborgs
Stånd nu bifallit EkonomiUtskottets Betänkande, och Underdånig skrifvelse alltså kommer att till Kongl. Majit afgå, anhåller jag få till Protocollet anmärkt, att det är förandra gången, som Rikets Ständer till Kongl. 102 Den 16 Februari! e. m. Maj:t ingå med denna begäran, hvarom ExpeditionsUtskottet bör underrättas, emedan det eljest skulle kunna af EkonomiUtskottets nu bifallne Betänkande förledas att upgifva, hvad som der origtigt influtit, rörande den åtgärd, som i detta ämne sista Riksdag vidtogs. Underdånig skrifvelse i ämnet från Rikets Ständer både afgick tili, och besvarades af, Kongl. Maj:t. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 19 sistlidne Januarii under N:o 34 afgifne, och den 3 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande, rörande Motioner, dels att den ännu beridna delen af Smålands HusarRegemente måtte få afsitta, dels att Generalmönstringar måtte hållas endast hvart tredje år, utan några andra mönstringar deremellan, och dels att både Ryttare och Soldater måtte få beklädas med vadmal. > Grefve Brahe, Magnus, hade inlemnat ett så lydande Anförande: Vid Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkande af den 19 sistlidne Januarii, i hvad det angår ändring i hittills gällande grunder för Cassationsoch Approbationsmönstringar vid Indelta CavallerieRegementerne, anhåller jag att få anföra någre anmärkningar. — Att, såsom Utskottet hemställt, desse förrättningar borde t hvart annat i stället för hvarje år äga rum, Den <6 Februarii e. m. sTsullc visserligen för Befälet vara mindre Besvärande, men deremot anser jag en så- ' dan åtgärd af menligt inflytande för tjensten, samt föranledande till ganska betydlige olägenheter för de Rustande; ty ju längre tids afstånd emellan mönstringarne, ju större blir behofvet af Remonter vid hvarje sådan mönstring.
Det öfverlemnades till Ståndets Herrar Electorer att val till ledamöter i Hemliga Utskottet, före nästkommande Plenum, förrätta. S. D. e. m. Föredrogos ånyo och biföilos följand Stats-Utskottets Utlåtanden och memorial: N:o 194, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om fortfarande tills vidare af anslaget för Rikets Allmänna Ärenders Beredning. Prot. Utdr. d. 5 Aug. 184.0. 195, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om löne-regleringen för de under Stats-Departementen lydande Expeditioner; och N:o 207, angående tillkomsten och förvaltningen af åtskilliga under Kongl. Krigs-Collegii disposition ställda fonder och medel. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Ulskoltels Utlåtande N:o 201, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 43, i fråga om Calmar Läns delning. Härvid förekommo: l:o det egentliga svaret å omförmälda återremiss. Ståndet, som bifallit Utlåtandet N:o 43, lade Utlåtandet N:o 201, i denna del, till handlingarne; och 2:o yttrande öfver väckta motioner med förslag till inrättande af en serskild i Westervik förlagd afdelning af Landshöfdinge-Embelet i Calmar Län, m. m. Bifölls. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Remitterades till Bevillnings-Utskottet ett af Henric Hansson från Elfsborgs Län ingifvet skriftligt anförande, i anledning af samma Utskotts Betänkande N:o 21, angående Tullbevillningen. S. D.
Med afseende å den nyttiga verksamhet, Svenska Trädgårds-Föreningen under en längre tidrymd utvecklat, äfvensom de Öfriga skäl, hvilka i närlagde, den 9:de innevarande månad öfver Civilärenden hållna protokoll finnas upptagne, föreslår Kongl. Majit, alt för den tid nästa statsreglering förblifver gällande, Trädgårds-Föreningen må, till understöd för sin elev-skola, fä uppbära ett fortfarande årligt anslag af 1,333 Ridt16 sk., mot enahanda vilkor, som hittills, nemligen att Föreningen, såvidt ske kan, verkställer utdelning af fruktträd och plantor till mindre bemedlade jordbrukare, och, jemte behörig redovisning för nämnda medel, till Landtbruks-Akademien årligen afgifver berättelse om antalet af de elever, hvilka vid inrättningen njuta undervisning, äfvensom rörande verkställd utdelning af fruktträd samt om öfriga föremål för Föreningens verksamhet. d). Undervisningsanstalter för Slöjderna. Då den af Svenska Slöjdföreningen i hufvudsladen inrättade teckniska Söndagsoch Afton-skola befunnits fortfarande motsvara sitt ändamål att bibringa personer, sorn redan ingått i näringarne, de för fullkomligare utöfvande af deras yrken erforderliga kunskaper, vill Kongl. Majit härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer, att det vid sednaste Riksdag från 2.000 lill 4,000 Ridr förböjda anslaget till bemälda skola må under den lid, nästa statsreglering omfattar, J'å utgå med sistnämnda årliga Transport Ridr 109,378: 16. 2. V Kongl. Uaj:l» Nåd. Prop. om Statsverket 1853. 37 Transport R:dr 109,378: 16. belopp eller 4,000 R:dr, under vilkor, alt Stockholms stad tillhandahåller tjenlig lokal för skolan, och att densamma, såsom hittills, står under Kommcrse-Kollegii tillsyn. e). Undervisningsanstalter fur Handel och Sjöfart.
Jag bade visserligen haft åtskilligt att anmärka vid de yttranden, som här blifvit afgifne emot Utsk:s betänk. men jag är deruti nästan helt och hållet förekommen af Frih. Hamilton och förenar mig med honom. Jag vill blött i afseende på l:sla punkten erinra, att ett sådant läroverk, som der åsyftas, redan finnes och länge har funnits i Upsala, nemi. den dervarande cathedralskolan, i enlighet med hvilken en annan skola, nemi. den i Lund, sedermera blifvit inrättad. Utsk. föreslår, ali den nya skolan skulle komma att utgöra en enda sammanhängande skola med 2:ne bildningslinier. Dessa 2:ne linier mäste då antingen komma att formera en vinkel eller en fortsättning. I det första fallet, är nästan omöjligt att verkställa hvad här är sagdt, utan att hafva särskilda classer för de särskilda bildningslinierna, och i det sednare fallet åter, har Upsala skola visat ganska goda resultater. En talare, som ganska strängt talat emot det nu förevarande förslaget, har vid ett annat tillfälle mycket ifrigt yrkal på anslag för denua sistnämnda skola, hvilket anslag äfven blef af R. o. Ad. bifallet. Frågan är således icke ny, och jag tror mig alltför väl kunna taga för gifvet, att R. o. Ad. icke drager i betänkande att bifalla den första punkten. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Utan att tilltro mig äga några så djupa insigter i detta ämne, att jag anser mig kunna fälla ett omdöme öfver den ena läromelhodens företräde framför den andra, må det likväl tillåtas mig alt göra några erinringar vid det betänk., som Utsk. här afgifvit. Utsk. säger, att en betydligare förändring af skolinrättningen ilandet är af behofvet påkallad, och Utsk. uppgifver såsom skäl derför, ”att skolan är förmycket en föreläsningsoch förhörsanstalt och att den befrämjar för litet sjelfverksamheten.” Jag mäste säga, att denna anmärkning innebär, i min tanka, en contradiclion; ty om skolan är för mycket en föreläsningsanslalt, sä kan hon icke vara förmycket en förhörsanslalt och tverlom.
Landtegendomslån utlemnas fortfarande, såvida denna lånerörelse icke kan i sin helhet öfverlåtas till Hypotheksinrättningar, som redan bildats och sannolikt komma att utvidgas, och då detta låneunderstöd ej är af behofvet påkalladt, för andra än mindre fastighetsegare, och för allmogen synnerligast, så bör något sådant lån ej utlemnas till högre belopp än 2000 r:dr b:co, och ingen fastighet hädanefter belånas, som efter 10 års medeltaxeringsvärde upgår till högre belopp än 6000 r:dr b:co. 2:o Alla till Ränterierna ingående kronoupbördsmedel, äfvensom Beklädsnadsdirektionernas rusthållsoch hästvakans-medel m. fl. böra göras fruktbärande genom insättande uti Låne-bankcns afdeln:s-kont. på upoch afskrifningsräkning efter förenämnde grund. 3:o Att då de nu befintliga Privatbankers oktrojer samtidigt uphöra, det lemnäs enskilde personer tillfälle till delaktighet uti Lånebanken för ett sammanräknadt belopp af 10 mill. r:dr b:co sålunda, att denna summa fördelas på nu befintliga antal län med afseende på dess rörelse, industri och varuproduktion och medgifves delegarne inträde uti Banken med aktier å 1000 r:dr b:co lill så stor summa, som å hvarje län belöper. Såsom vilkor fordras att å hvarje aktie insättes 25 proc. i Riksmynt och för återstående 75 proc. lemnäs säkerhet genom inteckning uti egendom å landet under faf 10 års medeltaxeringsvärde eller i stad under halfva brandförsäkringsvärdet. Dessa inteckningar förvaras uti länets ränteri till Riksbankens säkerhet för ett motsvarande sedelbelopp, som lill £ af teckningssumman från Riksbanken lill Lånebanken öfverlemnas.
» » Ni kommer antagligen hit till följd af det bud, som jag låtit utgå öfver hela Spanien för att kalla de arkitekter, som anse sig tillräckligt skickliga att kunna återuppbygga San Martinbron, hvilken fordom sammanband denna ädla stad med den andra flodstranden? » » Detta budskap för mig till Toledo. » » Känner ni de svårigheter, som äro förbundna med återuppbyggandet af denna bro? » » Jag känner dem, min herre, och tror mig vara i stånd att öfver vinna dem. » » Hvar har ni studerat? » » I Salaman ca. » » Och hvad slags arbeten har ni, som kunna styrka er skicklighet? » » Inga. » Ärkebiskopen gjorde en gest af misstroende. Främlingen märkte det och skyndade sig att tillägga: » Soldat i min ungdom, blef jag till följd af sjukdom tvungen att öfvergifva det olyckliga krigarlifvet, och sedan jag återvändt hem till Castilien, ägnade jag mig med ifver åt studerandet af arkitekturen, först teoretiskt och sedan praktiskt. » » Det gör mig ondt, att ni ej kan angifva något arbete, som styrker er skicklighet. » » Vid Tömes och Duero finnas några så- dana, för hvilka andra uppbära äran, ehuru den borde tillkomma eder ödmjuke tjänare. » » Jag förstår ej, hvad ni menar. » » Jag är fattig och okänd, och ensam visste jag hvar jag skulle vinna bröd och ära, men afstod äran åt andra och åtnöjde mig med brödet. » » Det smärtar mig mycket, att ni ej har några medel att försäkra oss om, att ifall vi lita på er, vår tro icke kommer på skam. » » En sak har jag, som jag hoppas skall tillfredsställa er. » » Och hvad är det? » » Mitt lif. » » Förklara er. » » När ställningen under brons största hvalf borttages, skall arkitekten, som byggt den, stå på slutstenen i hvalfvet. » » Jag går in på det vilkor, ni föreslår. » » Och jag skall uppfylla det, min herre. » Ärkebiskopen tryckte arkitektens hand, och denne begaf sig hem under tydliga tecken af tillfredsställelse. Den kvinna, som åtföljt Juan de Aré- valo till Toledo, ung ännu och vacker trots de lidanden hon måst utstå, väntade honom med ängslan, där hon stod i fönstret.
Jag vågar derföre hemställa att, då inga andra anmärkningar blifvit gjorda mot denna §, man bifölle densamma, med förbehållen rätt för B. o. Ad. att framdeles pröfva och företaga till öfverläggning de förslag till lindringar, som böra tagas i betraktande. Hr Fåhraeus, Olof Imman.: Det förhållande, hvarpå Hr af Geijerstam fästat upmärusamhet, har sin motsvarighet äfven i Bohus län. Enligt 145 § af nu gällande BevillniugsFörordning, är nemi. befrielse till hälften af bevillning etter l:a Art. medgifven fiskare i nämnde län, som icke ega jord, idka näring eller hafva annat yrke. Likhets-grundsatsen lemnar jag i sitt fulla värde, men jag tror den dock egentligen vara tillämplig i afseende på den beskattning, som utgår efter inkomst af näring och rörelse m. m.; strängt kan den ej tillämpas på en kappskatt, hvarom här är fråga, emedan den i detta täll kan leda till de känbaraste orättvisor. Det är visserligen förhållandet, att personella skyddsafgifteu blef vid 1840—41 årens riksdag till hälften nedsatt; men det är ock ett faktum, att den medgifna lindringen länge egt rum, och uphörandet deraf mäste alltså verka lika kännbart för dem, det angår, som om den högre afgiften aldrig funnits, {skillnaden kan för en hel familj upgå till liera rdr, som för en medborgareklass i så torftiga vilkor utgör ett kapital. Hvad angår den af Gr. Lagerbjelke gjorda hemställan, att frågan om fortfarande lindringar hnge uppskjutas, tills 91 § till behandling förekommer, så har jag deremot ej något att erinra, men yrkar likväl att, i händelse af bifall å den nu föredragna §;n, uttryckligen förbehålles, att frågan hålles öppen, eller, i annat läll, att §:n varder till Utsk:t återremitterad. Hr af Geijerstam:
I förra hänseendet får Stats-Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad Revisorerne föreslagit, tillstyrka, att Riksens Höglofl. Ständer uti deras i detta ämne nu afgifvaude hufvudsakliga yttrande om Boksluts-Metodens antagande, tillika hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att de penningeförvaltande Verk elier Inrättningar' hvilkas Räkenskaper ock skola tjena till grund för Riks-hufvudbokens uppgöiande, måtte varda anbefaldte så tidigt hafva deras hufvud-böcker afslutade, att något hinder icke må uppstå för Riks-bokslutets företagande i Obtober Månads början året efter Skatte-året, samt att i Riks-hufvudboken måtte tilläggas, dels ett särskildt registreradt Cassa-Conto, till vinnande af än mera utförlighet, dels ock en förteckning öfver de förskotter, som af Kongl. Maj:t i Nåder beviljas af Statsmedlen antingen till framdeles redovisning på obestämd tid, eller till ersättning under vissa föreskrifne vilkor; hvilken förteckning sku le sträckas till de redan utgångne förskotterne, sedan vederbörande Auctoritet uppgifvit förhållandet dermed och i a:ne afdelningar upptaga förskotterne mot ersättning och sådane till • redovisning, samt såsom biha: g åtfölja Boken och från det ena året till det andra utbalancera förskotten, tills återbetalning skett, eller de fö - 4gj. Stats Utskottets Betänkanden.
HoZrZrsäs LoiALre-Ltln äcti vägnar /tnä. d^eoseo. liögvArä. preAe-8tinäet8 L. /t. Almgvist. k» Ns-isrvtrils 8onä«-8r)nilers v!Aa»r Snclers 8LmueI«8oo. ^ok. Uolmbsrgsoo. Utdrag Den z September. 199 Utdrag af Högloft. RidderffcrpetS och AdrlnS Protocoll wid Urtima Riks. dagen i Orebro den z Sept. 1810. S. D. o8eflöt Högloft. Ridderffapet och Adeln att remittera: Till Allmänna Beswärsoch GeconomieUtstottet. Kongl. Maj:ts Nädiga Proposition af den Zr Augusti, om skyldigheten för alla att delta, ga i wärdén af fattige, samt rörande en ser. skilt wid Amiralitets. Warfsoch örgryte. För. samlingar wid Götheborg i detta' afseende upp. kommen fräga; samt: Till Lag, Utskottet, Kongl. Maj:tS Nädiga Proposition af den 17 Augusti, om en serskilt författning i witza omständigheter angäende Jntekning i fast egendom; Äffwensom Ridderffapet och Adeln, i anledning af det Hederwärda Bonde. Ständets Prbtocolls-Utdrag af den LZ Augusti, instäm, de uti desi yttrade tanka, att hänwisa den af Riksdagsmannen Oxelberg, till befordrande af Riksdagens förkortande, gjorde motion, till det serffillta Utskott, som i afseende pä en fräg" af lika äsyftning förut blifwit förordnadt. Oe «upr». Lx ?rotocollo 6. Silverstolpe. Utdrag rov Den Z September. Utdrag al Högloflig? RidderffapetS och AdelnS P-otocoll wid Urtima Riks. dagen i Årebo den z Sept. i8ro.