Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi hafva troll oss handla i öfverensstämmelse med vår pligt, alt lika afse alla Nationens olika intressen, då vi genom öppnande af en utväg att afsätta öfverflödiga växlar, satt en gräns för cursens fall, och jag ber att få ärindra, att, då man afräknar hvad 1 R:dr Svenskt silfver är bättre än i R:dr Hamb. B:co, den af oss tillstyrkta silfverypphandlingen endast vid en curs af högst 125 sk. på Hamburg är möjlig, och alt således capilalislens billiga intresse ej på något sätt af oss åsidosatts. Herr Tham: I anledning af hvad Herr Cederschjöld anfört om nyttan af att upplägga det silfver, som uppköptes, i andra Banker, för att bespara det till cursens nedsättande, ifall den steg, hvari jag icke 300 Den 12 December e. m. kan instämma, tror jag att denna omständighet icke hörer till för handen varande fråga, utan lärer få bero på särskild Motion. Det är således endast i afseende på Herr Rosenblads andragande, som jag vill yttra mig. Flan har sagt, det jag kallat slutmeningen i Utskottets Betänkande obehörig. Jag tror ej att mina ord så fallit. Min mening var det åtminstone icke. Icke obehörig, men öfverflödig anser jag denna slutmening vara. Jag hänvisar till de åtgärder, som år 1825 vidtogos. Då Bankofullmägtige hade användt de till silfverköp anslagne summor, upprättades contracter på betydliga belopp, emot nya af Banken dertill utgifne sedlar. Enär Banken icke förlorat derpå, bör man ej befara att den nu, mera än år 1825, skall göra det. Jag åberopar i afseende härå sista RevisionsBerättelsen, och hoppas, att BankoUtskottet sjelf skall , vid granskning af Bankens förvaltning, finna, att det just är genom denna silfverhandel, som hopp uppgått, att en gång kunna motse en myntbestämning. Herr Hjerta, Gustaf:
Motion N:o 163, om ändring af Kongl. 5 34 Förordningen den 21 December 1857, om egors fredande mot skada af annans hemdjur samt om stängelskyldighet. Jonsson, Anders, från Wermlands län. Motion N:o 164, om ändring af Kongl. Förordningen den 1 April 1843, angående prestval. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 4 och Mern. It. St. underdån. Skrifv. N:o 86. Motion N:o 341, dels om vissa ändringar uti vilkoren för det vid sist lidna riksdag lemnade statsbidrag för segelleds öppnande från Hattefura vid Wenern förbi Köpmannabro genom sjön Åkelången m. fl. vattendrag till sjön Stora Lee, m. m., dels ock att det för sjöarne Östra och Vestra Siléns förening medelst kanal och slussar af Kongl. Maj:t i Dess nådiga Proposition om Statsverkets tillstån 1 och behof ifrågasatta anslag måtte till hela sitt belopp få under år 1867 utgå. StatsUtsk. Utlåt. N:o 78. R. St. underdån. Skrifv. Jonsson, Eric, från Westmanlands län. Motion N:o 188, om förbud för Rättens ombudsman i konkursmål att befatta sig med försäljning på auk tion af konkursmassas tillgångar. Lag-Utsk. Betänk. N:o 38 och Mern. N:o 54. Motion N:o 189, om anslag för utvidgning af lägre elementarläroverket i Arboga. Stats-Utslc. Utlåt. N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. N:o 81. Motion N:o 190, om anslag till Köping-Hults jernvägsaktiobolag för fortsättande af Örebro Arboga jernväg till Köping. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. R. St. underdån. Skrifv. Jonsson, Gustaf, från Kalmar län.
god sur grädde vispas till snömos; 8 äggulor vispas med 115 gr. socker; litet mandel, B O L L F R A N S A R. 7 och Stora Nygatan 37. ALLM. H som sätter värde på att vid hem bakning erhålla goda småbröd och tårtor, spisoch knäckebröd, olika sorters limpor, olika slags karameller och glace samt god jäst m. m., m. m. bör insända 75 öre i frimärken till C. O. Ekblad &amp; Comp:S bokhandel i Vestervik, då portofritt erhålles en tillförlitlig SatS-bok för nämnda ändamål. Smultronkaka. Lägg i en skål 7 dl. goda smultron, 49 cl. fint socker, lika mycket madeiravin samt saften af 2 citroner. Blanda alltsammans väl, men utan att bären gå sönder. Inlägg denna blandning i en deg, som förut blifvit bakad och grädda den senare väl. Denna tårta ätes kall. Elin. En god efterrätt. mjölk och 4 ägg vispas tillsammans med litet citronskal och hällas sedan i en form, som sättes på en panna med vatten och införes i en varm ugn. Då massan stannat, uttages den och man tillsätter hackad mandel, rifvet hvetebröd och groft socker, stekt i smör; detta strös på kakan, som ätes varm. Elin. R À Potatisbakelser. 6 ägg, 153 gr. socker, 51 gr. potatismjöl. Bakas i form. Elin. Ris Å la Pompadour. Koka 213 gr. risgryn i mjölk med vanilj, låt den kallna, vispa 3 dl. grädde med socker till hårdt skum och blanda det med gröten, blöt 4 kakor gelantine och blanda däri. Massan lägges i en smord form, ställes att frysa, uppstjälpes då den är kall och frusen. Ates med saftsus. Elin. E Största urval I Knappar af perlemor, snörmakeri, stenkol, tyg o. stennöt, Särskildt rekommenderas svarta Silkesbarber, 2, 2 ' / 2 ä. 3 mtr långa, " m. breda, re och enklare Speisai, " •-.lade Spetsar, G-^duispetsar, Hårda kringlor.
Den förstnämnde hemställan torde lämpligast bora företagas till behandling, sedan It. o. Ad. afgjort Irsta mom:t, och den sednare föredragas i sammanhang med det sista momit af §:n, i afseende å hvars öfriga innehåll Betänkrt endast innehölle yttranden, som icke föranledde till särskild framställning. Erih. Tersmeden: Här har TJtsk:t uti ett sammanfört all inkomst, vare sig af kapital eller arbete, och bestämt en lika beskattning för dessa inkomster. Att detta dock egentligen gäller en alldeles ny beskattning, nemi. å kapital, är ett förhållande, som icke så mycket visar sig af den föredragne punkten, som uti det efterföljande af TJtsk:ts förslag. Jag vill icke förneka sanningen deraf, att det skulle vara ganska Önskvärdt, om man genom en ny beskattning skulle kunna, som man säger, komma åt kapitalisten, eller, med andra ord, att denne skulle skatta likaväl, som näringsikdaren m. fl.; men jag befarar, att detta svårligen låter sig göra. Det sätt, TJtsk:t föreslagit för att utröna, huruvida man är kapitalist eller icke, samt till huru stort belopp ens kapital kan beräknas, är, jag erkänner det, ganska sinnrikt. Det är diverse olika faktorer, som der skola verka, för att komma till det åsyftade resultatet; men, detta oaktadt, fruktar jag, att detta svårligen kommer att med någon rättvisa drabba kapitalisten, Det är nemligen egentligen de kapitalister, hvilka man, med hänsigt till deras hyror och några andra omständigheter, kan anse depensera utöfver de af dem upgifna inkomster, som man på det sättet kommer åt. Med de större kapitalisterna åter, blir detta icke händelsen. Desse, hvilka årligen lägga upp stora summor, kommer man icke åt. Till den förstnämnde kategorien kunna egentligen de hänföras, som på ena eller andra sättet förtära sina Den 12 Maj e. m. 91 inkomster, och hvilka drabbas af en långt hårdare bevillning, än de sist omnämnda. Jag kan icke finna, att detta är i något afseende riktigt. På sätt, jag i början af detta mitt anförande omnämnt, finnes kapital och arbete sammanförda under en beskattningsklass, — ett förhållande, hvilket jag, för min del, ingalunda kan gilla.
Barnhusen blifvit uttagne, 151 a härom utfärda B* ess förnyade Allmänna Nådiga Kungörelse, samt att enahanda friheter och eftergifter matte förunnas de barn, sorn ifrån alia andra i Riket antingen i Stad eller å ilandet varande och vederbörligen autoriserade Barnhus-inrättningav till uppfostran på iandet utlemriaS. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stoxmägtlgste Allernådigste Konung; Edets Kongl, Majus underdånig ste, t ropi ig tigs te tjenare och undersåter Rå RIddersIt, och Aclelns På Prest-Ståndets vägnar , vägnar Carl Mörner, J. A. Lindblom, b. t. Landtmarskalk. n. v. Talman. På Borgare-Ståndets På Bonde-Ståndets Vägnar vägnar II. Schwan, Lars Olsson, b. t. Talman. ti. v. Talman. Uppläst hos samtliga Riks-Stånden den 29 Juli. Stornuigtigste Allernådigste Konung! T anledning af derom hos Riksens Ständer väckt motion, få Riksens Ständer hos Eders Kong'. Majit i underdånighet anhålla om Nådig ändring i de nu gällande stadgar om ptbe - Den 29 Juli. Utbetalningen af Begrafnings-hjelp efter de Civile Em bets - och Tjenstemän vid Tands-Staten, som innehafva indelta Tonér; så att Enior och Tarn, eller Sterbhus eftér sådana i tjensten aflidne Ernbetsoch Tjenstemän, måga hädanefter få åtnjuta begrafnings-hjelpen inett 6 månaders Tön, uträknad efter förvandling och Markegång, på lika sätt som vid den indelta Militairen. Riksens Ständer framhärda med djup un* dersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung!
Bidderskapet och Adeln har stannat i föjande Beslut: ”Götha Canal Bolagssamt Malmö Disconters öfrige Capitai-Skulder, jemte dera till den i October 1817 upplupne Kantor, liqvideras till fulla beloppet., på det sätt, att hälften inlöses genast med Biksgälds-Sedläroch för den andra hälften utgifvas Riksgälds* Contoirets Obligatiouer v ej på högre, än 100 K;drs valeur, hvilka sedermera inlösas på Fern Terminer, un-' der loppet af x-} år, med En ^Femtedel hvar sjette månad, utan Ränta.” Samt Hedervärda Bonde-Ståndet likaledes uti ett så lydande Beslut: ”Götha Canal Bolagssamt Malmö-Disconters öfrige Capiial-Skulder, jemte derå till den a October 1817 upplupne Räntor, liqvideras till hälften genast med RiksgäldsContoirets Sedelmynt, och för andra hälften utgifves samma Contoirs Obligationer, ställde på 2 i års betalningstid, och ej på högre, än 100 R:drs valeur,’ men väl derunder, dock utan Ränta, och med rabatt af 5 procent ä hela fordrings - beloppet, så att den, som innehar fordran hos Disconterce till 100 R:dr sämmanlagdt, Capitaloch Rån» te-belopp, och viii för dem erhålla Statens liqvid, åtnjuter i stället 95 R:dr, hälften uti Riksgälds-Sedlar och andra hälften uti RiksgäldsContoirets ofvannarnnde Obligationer.” Således äro hos respective Riks-Stånden sine olika Beslut fattade, det ena, att Skulderne, en - Sats-och Banko-Utskottens Betänkanden. 18451 ligt förenade Utskottens Förslag, sorn af Högvördige Präst Ståndet och Vällofl.
Kunde jag med en blick öfverskåda alla dess flydda stunder, huru många skulle jag finna glada? – Dock, kaste den eviga glömskan sin slöja deröfver! Det är min önskan – o att den kunde gå i fullbordan. Likväl ges det stunder då sorgen med all sin styrka återkommer, då jag så väl behöfde en vän. Då är det jag saknar min goda tant och önskade äga henne åter. Men grafven lemnar icke sitt rof tillbaka, och fåfängt begråter du i henne den ömmaste mor, jag den uppriktigaste vän. Af den kalla, stolta och flärdfulla Sophie har jag ingen tröst, och du är borta, min goda Mathilda! Jag har ingen åt hvilken jag kan förtro mig, ingen som förstår mig. Nu först blir jag varse att allt hvad jag skrifvit, mot min vilja, tagit en så melankolisk vändning: det var icke min mening då jag började och jag vill hejda mig i tid för att icke nedstämma ditt glada lynne. Icke om mig ensam vill jag tala; jag måste ju besvara ditt bref, det vill säga, svara på hvad du deri säger. Ja Mathilda! på en punkt deri vill jag svara, emedan den mäst frapperade mig, nemligen det begrepp du gör dig om Snille. Snillet, min goda vän! är visst en Försynens skänk, men icke är det, som du tror, något vilkor för jordisk sällhet. Det kan för en stund förflytta sin ägare högt öfver gruset, i en idealisk verld; men – han återfaller i den kalla verkligheten, och fallet är svårt, smärtsamt. Själens irrande genom diktade elycéer, var så saligt, den gyllene drömmen var så ljuf, men uppvaknandet så mycket mera bittert. Snillet skyddar för inga motgångar, läker inga smärtans sår; tvertom, genom den liflighet hvaraf det åtföljes, blifva de oftast dubbelt kännbara och långt ifrån att vara en lycka, är det icke sällan en källa till lidande.
Ridderskapet och Adeln till Oeconomi - Utskottets handläggning remitteradt Memorial, har Herr Hjerta, Gustafj föreslagit, att Rikets Ständers till Kongl. Maj:t aflåtne underdåniga skrifvelse den 10 November 1823, angående rättighet för Extra Rotehållare alt lega soldater Besv. och Oecon. Utsk. Utl.dc. N.o 100. ag af elen ålder, inom hvilken bevärings-skyldigheten infaller, malte i underdånighet förnyas; och har Herr Iij erta^ till stöd för en sådan begäran, anfört, att då Skattebördorne vid en krigs-rustning i alla fall blefve nog tunga, samt extra Roteringen dervid delade alla skyldigheter lika med ordinarie Roteringen, den icke eller borde uteslutas från rättigheten att på samma sätt som ordinarie Rotehållare få lega soldater. Vid öfvervägande af della ämne, har Utskottet trott sig finna anledning lill den förmodan, alt orsaken, hvarföre Rikets sist församlade Ständers, uti ofvanåbeiopade skrifvelse, gjorda hemställan icke medfört den önskade påföljden, vore den, att, vid påkommande behof så väl af Beväringsmanskaps uppbådande till krigstjenst, sorn af Extra Roteringens uppsättande, det förras styrka sannolikt skulle, i händelse den äskade legnings-rättigheten vore medgifven, komma alt lida en emot deu senares hela antal svarande förminskning, emedan de Bevärings-skyldige, underkastade nödvändigheten att gå i krigstjenst, ofelbart hellre dermed förenade fördelen att erhålla lega. Men som, å ena sidan, svårigheten för Extra Rotehållare, vid en hastig recrutering för deras numer, då den vore inskränkt lill personer inom 25 och 3G års 3ö Besv. och Oecon. Utsk. ålder, skulle blifva nog känbar, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka Rikets Högloft.
Anckarsvärd funnit åtskillig© härmed gemenskap ägande omständigheter mindre fullkomligt utredde, och derföre anhållit, att de af honom gjorde anmärkningar, till StatsUtskottet måtte remitteras, för att genom dess behandling närmare utredes, instämmer jag äfven i denna begäran; och sker sådant i den eåkra förhoppning, att SutsUt*kottet? som är j 59» Den 24 FeLruarii. tillfälle att granska Allmänna MagazinsDirectlons egna Protocoli, äfvensom de, hvilka blifvit förda under Revisions-förråttningen, och som legat till grund för Revisorernes nu ifrågavarande Berättelse, skall uti det Utlåtande, som Ridderskapet och Adeln ifrån detta Utskott åger att förvänta, afgifva sådane upplysningar, hvilka, som jag hoppas, blifva tillfredsställande för Friherre Anckarsvärds billiga fordringar, och som tillika göra rättvisa åt Revisorernes uti deras Berättelse om denna inrättning meddeldte framställningar. Herr Grefven och jLandthlarskalken hemställde, att så vål Friherre Anckarsvärds ofvannåmnde Memorial, som de af åtskillige Ledamöter, i anledning deraf nu afgifne yttranden; måtte till Stats-Utskottet remitteras, hvilket bifölls; Föredrogs å nyo Kongl. Maj.ts den 21 den^ nes på bordet lagde Nådiga skrifvelse till Riksens Ständer angående inrättningen af ett Han<* delsLåneContoir i Götheborg. Herr Hjärne] Carl Jacob, hade inlemnat ett Memorial, som upplåstes, så lydande: (Se Bilagan N:o 7.) Herr Tham, Wolrath: Om jag ej bedrager mig ingaf Herr Grefve von Rosen sin underdåniga ansökan om ett Handels Låne-Con - Den 24 Februarii, toir i Götheborg i en tid, då Allmänna Opinionen ej tillät att omtala, mindre begära nya Discont-inrättningar i landsorterna.
Nämnda Betänkande, hvarigenom Utskottet, med förklarande, det Utskottet ansäge någon särskild lagstiftning om förlag icke böra ega rum, deremot tillstyrkt en författning om underpant, har blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden till Utskottet återremitteradL Den föreslagna författningens 4 § är jemväl återremitterad af Bonde-Ståndet, hvilket Stånd deremot godkänt Betänkandets öfrige delar. Syftet af de tre förstnämnda Riks-Ståndens återremisser är emellertid icke enahanda. Inom Preste-Ståndet har riktigheten af den princip, hvarpå Utskottets lörfattningsförslag grundats, blifvit bestridd, och det till Utskottet fran detta Riksstånd ankomna protokolls-utdrag innehåller uttryckligen, att Betänkandet återremitterats »i den syltning att frågan om förändrad lagstiftning angående förlagslån måtte underkastas förnyad behandling» och att Ståndet »förklarade sig ej kunna godkänna Utskottets förslag, så vidt det afsåge förändrade sladganden om rätt till underpant i lös egendom.» Inom Borgare-Ståndet åter synes riktigheten af förslagets princip sna rare vara medgifven än bestridd; men farhåga har yttrats derför, alt densamma ännu icke vore så af allmänna tänkesättet erkänd, alt hopp om framgång åt Utskottets förslag vore för handen; hvaremot det ansetts af synnerlig vigt för bergsbruket och fabrikerna att lagstiftningen om förlag, som gifvas till dessa, utvecklades i öfverensstämmelse med Herr Björcks i Utskottets förra Betänkande intagna förslag. Men äfven om underpants-institutionens införande i sin fulla utsträckning nu medgåfves af den lagstiftande magten, anmärktes det dock såsom nödigt att den frihet i ränteaftal emellan förlagstagare och förlagsgifvare, som för närvarande eger rum, icke blefve liih. till II. St. 7 Sami. 1 Afd. 26 Baft. 1 Lay-Ulshottet* Utlåtande N:n 51. inskränkt, cniir förlagslån eljest icke alltid skulle kunna erhållas.
Ordinarie aflönings-staten för Riksgäldskontoret, upplagande en summa af Interims-aflönings-staten för d:o . .. Expektans-stalen vid d:o Pensions-staten vid d:o f. d. General-Assistans-kontorets cxpektans-stat 18,360 500 200 1,483 1,991 37 44 — uppgjorda och fastställda vid lagtima riksdagen i Stockholm den 1854. STOCKHOLM, trjckt hos ISAAC MARCUS, 1854. Ank. till Exp.-Utsk. d. 29 Nov. 18S.4, kl. 5 c. m. Memorial, angående särskilda gratifikationer åt 2 :ne Stals Utskollel biträdande tjenstemän. 1 anseende lill de manga och vigliga ärenden, som under innevarande Riksdag tillhört Stats-Utskottets handläggning, hafva göromålen för de hos Utskottet anställde tjenstemän varit af en mer än vanligt trägen och mödosam beskaffenhet. Vid jemförelse mellan göromålen för Utskottets Kansli-biträden vid denna och föregående Riksdagar, visar sig emedlertid, att den betydligaste tillökningen inträffat för de hos Utskottets Afdelning för Riksgälds—verket tjenstgörande personer. De under Riksdagens lopp expedierade Utlåtanden och Memorialer m. m., rörande ärenden, som varit lill nämnde Åfdelnings förberedande behandling hänskjutna, utgöra också, efter hvad de tryckta Riksdagshandlingarne visa, ett större antal än de expeditioner, som vanligtvis under Riksdagarne afgå från något af de andra Utskotten än StatsUtskotlet; och hvad de i samma Afdelning nu behandlade ärendenas vigt och vidlyftighet beträffar, torde endast behöfva erinras derom, att bland dessa ärenden förekommit frågorna om jernvägs-anläggningar och om fondsystemet m. fl. högst maktpåliggande ämnen.
Sedan Stats-Utskottet sammanträdt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, hafva Utskotten gemensamt tagit motionen i öfvervägande; men då bitall till motionärens förslag skulle föranleda en rubbning uti indelningsverket oöh minskning i det antal båtsmän, sorn för flottans behof erfordras; alltså och då vid inträffande krig det för flottans tjenstbarhet ovilkorligen är af nöden att ega tillgång till sjöfolk, sorn icke är alldeles o vandt vid sjö-ljensten och de arbeten, som dertill höra, få Utskotten tillstyrka, att motionen måtte förfalla. Stockholm den 10 Augusti 1854. Ank. till Exp.-UtBk. den 14 Aug. 1854, kl. 2 e. m. ' ■ Utlåtandei anledning af väckta frågoratt Kronan måtte helt och hållet öfvertaga båtsmans-beklädnaden tn. m. Från Hederv. Bonde-Ståndet hafva till Stats-Utskottet blifvit remitterade följande motioner i förenämnda ämne, nemligen: af Riksdagsfullmäktige!! E. J. Rudberg från .Öland, som anfört,f'att, sedan genom Kongl. Förordningen den 22 December 18d8 de allmänna grunder blifvit stadgade, hvarefter större delen af Båtsmännens beklädnad kunde få utgöras af de rustoch rotehållare, som voro villige att, mot 4 Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 8. kontant betalning efter markegångspris, åt Kronan öfverlemna beklädnadsskyldigbeten, så hade i bans hemort en allmän belåtenhet med denna anstalt visat sig; i anseende hvartill och enär skyldigheten att in natura utgöra de så kallade småpersedlarne> vore olika betungande i så måtto, som en del Båtsmän nästan hvarje år kommenderades på årsoch sömrnartjenst; men andre deremot linge stadna hemma 2 ä 3 år efter hvarandra, motionären föreslagit: att
Memorial lill litke Is Ständer, med förslag till ändring ii § It momentet och 4 § '2 momentet Tri/ckfiihets-förordningnn) ont aflemnande al exemplar utaf tryckta arbetet/. I samma mån vetenskapernas vigt och betydelse för samhället vunnit erkännande. har äfven Staten ansett sig pligtig, att stifta särskilda inrättningar för befordrande af vetenskapernas ytterligare utveckling och utbredning. Bland <les«a intaga onekligen de offentliga b bliotheken ett ganska Väsendtligt rum. Genom dem öppnas för vetenskapsmannen ett fält. till verksamhet;, som skulle vara för honom slutet, om han nödsakades att inskränka sig tili de samlingar, han sjelf kunde åstadkomma. Men, ehuru de offentliga bibliotheken lätt kunna i rikedom och mångfald vida öfverträffa hvad den enskilde förmår, hafva dock, särdeles under de sednaste århundraden, litteraturens alster vuxit till den grad samt synas än ytterligare vara i så hastigt tilltagande, att äfven det rikast donerade b i b 1 i o t h e k icke mägtar förvärfva sig allt, som trvckes och utgifves uti alla länder. Derföre har man oek blifvit tvungen att, i fråga om främmande länders litteratur, inskränka sig till de .arbeten; sorn i ett eller annat hänseende egde någon framstående eller utmärkande egenskap. Fastän man således mäst öfvergifva hoppet att kunna erhålla i allo fullständiga biidiotiiek, liar nian dock trott sig böra eftersträfva en sådan fullständighet i hänseende till -den inhemska litteraturens alster. Hvarje särskildt folk har sitt särskilda, från de öfriga folkens iner eller mindre skiljaktiga, skaplynne och civilisationen tager derföre äf« Uih. lill R. U lläfi KontHlutions-iltkollels Memorial A':o St. veil fri olika riktning oell utvecklar sig på olika sätt Iros hvarje folkslag. En fullständig kännedom om ilen väg ett visst folk följt, för att hinna dess innehalvande ståndpunkt, samt om de framsteg och de förirringar, sorn det derunder gjort, måste ega ojemförligt största intresset för detta folk, enär kunskapen otn det förflutna obestridligen är den säkraste ledaren vid valet af banan för framtiden.
Maj:t. i nådig Skrifvelse af den 2 sistlidne Januari, gifvit Rikets Ständer tillkänna, att, hvad först anginge den öster om sammanbindningsbanan belägna och för densamma obehöfliga andel af tomten N:o 1, eller f. d. Geijerska egendomen, Kongl. Maj:t tillåtit, att densamma må till Stockholms stad upplåtas för att utläggas till strandplatsen vid Riddarholms-kanalen; och att, hvad beträffade framställningen om tillvinnande för stadens räkning af den öster om sammanbindningsbanan belägna delen af f. d. Hebbeska egendomen, hvilken ej vore för banans anläggande erforderlig, Kongl. Maj:t förklarat, att de af Kongl. Maj:t redan förut i nådigt Bref den 22 Augusti 1865 meddelade bestämmelser om rätt för Stockholms stad att tillvinna sig nämnda tomtdel antingen mot ersättning i penningar eller i utbyte mot någon för sammanbindningsbanan erforderlig, staden tillhörig egendom, som icke blifvit af staden till nämnda bana upplåten, skola fortfarande lända till efterrättelse. Vidkommande åter Ofverståthållare-embetets framställning i öfrigt hade Kongl. Maj:t, med afseende å den för hvarje år tilltagande ångbåtstrafiken å Mälaren samt derigenom ökadt behof af utvidgning utaf Riddarholmshamnen, ansett sig böra till Rikets Ständer öfverlemna, huruvida icke de skulle finna skäligt, att till Stockholms stad finge för berörda ändamål upplåtas dels den del af tomten N:o 3 nedanför Rikets Ständers hus å Riddarholmen, som befinnes å den af stadens ingeniör upprättade planritning utmärkt med bokstäfverna o, s, t, u och o, och hvilken tomt, innehållande 15,420 qvadratfot, skulle förenas med stadens söder derom belägna strandplats, dels äfven utaf den del af tomten N:o 2, f. d. Hebbeska egendomen, som ligger vester om sammanbindningsbanan och af Styrelsen öfver Statens jernvägsbyggnader numera blifvit genom köp å Fullmägtige i R.iksgälds-kontoret öfverlåten, så stor rymd, som erfordras för den blifvande hamnplatsens utsträckning intill jernbanan.