Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nädiga tillständ, samt till följe af Riksens Ständers äberopade Beslut, hemliga Utskottet bordt till Banco - Utskottet wänligen öfwerlämna. Ot luxra. In iiäsm krotocoUi. C. IL. Utdrag af Prokocollct, hällit inför Kongl. Majit i Riksens Ständers Hemliga Utskott, wid Riksdagen i Norrköping, ben 22 Maji 1800. Ibland de ämnen, som Kongl. Majit i Räder täktförelägga Riksens Ständers, i stöd af 47 §. uti 4802 De» Zo Oktober. Regerings - Aormen af den 21 Augusti 1772, tvid denna Riksdag Nädigst äskade Hemliga Utskott, är flögan om Myntoredornes asskaffande af yttersta wigt bäde för närwarande och tilkommande tid. Konungen har i Räder Els föreställa bwad olägenheter och lidande, ej mindre Rikets Innewänore i gemen, än GtatS-och RikFgäldS - Werkcn enskildt, deraf sött »vidkännas, att Credit SedlarncS gångbarhet sösom Mynt bortjagat Mnntct ur rörelsen, der intagit desi rum, och genom ständiga förändringar, under ett djupt nedfallit wanwärde, försatt hwar man i osäkerhet om wärdct af hwad han äger: »ppjagat priserne pö fastigheter, waror och arbetslöner, samt under gränslöst stegradt 2lgis och Cours tvid wkMköp, wällat de känbaraste förluster wid Utländska Riksskuldens och Interestens betalande, samt stegring och höga xris pä alla utifrän inkommande nbdtorftcr. Till afhjelpande af besia tryckande olägenheter som störa Rikets Credit och förswaga Rikskroppen, Har Kongs. Majtt förklarat
Friherre C. D. Skogman, Banko-kommissarien och Riddaren C. A. Netherwood samt Banko-kommissarien R. G. Murray att eli sådant förslag uppgöra och i fullständigt skick till Fullmäktige aflemna före 1852 års utgång; och sedan Kommitterade, efter fulländandet af berörde uppdrag, uti Memorial till Fullmäktige af den 16 December sistnämnde år, med öfverlemnande af förslag lill förnyade instruktioner för Banko-verkets samtliga afdelningar, kontor och expedilioner samt till tjenstemanna-personalens reglering och denna personals blifvande aflöning, framlagt de åsigter, som hos Kommitterade gjort sig gällande, samt Under-styrelsen den 5 Maj nästlidet år infordradt utlåtande deröfver afgifvit, så hafva Fullmäktige, som, vid pröfning af Kommitterades förslag till förändrad organisalion af kassaoch deposilions-afdelningarne, funnit sig, uppå de af Under-styrelsen anförda skäl, icke kunna samma förslag biträda, anmodat bemälde styrelse, att utarbeta nytt förslag lill tjenstgörings-ordningar för kassaoch depositions-afdelningarne, äfvensom för kontrolloch revisions-afdelningen i dess samband med de förra, samt lill Utskollet inlemnat alla de upprättade förslagen. Den hufvudsakligaste förändring i nuvarande organisation af Banko-verket, som blifvit af Kommitterade tillstyrkt, skulle bestå deruti, att Bankens kassa-rörelse, för Bill. lill R. St. Prot. 1835 & 1834. 6 Sami. 1 Afd. 23 Höft. 1 2 Banko-Ulslcollets Betänkande, M 61. så vidt den omfattade kontant uppbörd och kontant utgift, komme att, hvad anninge sjelfva handläggningen af expeditionerna, bedrifvas i omedelbart samband med depositions-rörelsen uti en för begge gemensam lokal; hvaremot i allt öfrigt det system, som för del närvarande ligger till grund för Banko-verkets inre styrelse och förvaltning samt arbetsoch redovisningssätt, blifvit af Kommitterade, med iakttagande endast af åtskilliga förändringar och jemkningar i detaljerna, på det hela lemnadt orubbadt.
För kreditivrätten erlägges årligen 1 procent af kreditivets belopp, samt 4^ procents ränta för hvad som å kreditivet finnes lyftadt. Kassakreditiv må jemväl andre enskildte eller bolag beviljas på enahanda grunder, dock icke till högre belopp åt en och samma person än 50,000 r:dr och icke lägre än 5000 r:dr, allt emot ställande godkänd säkerhet som af bankofnllmäktige pröfvas skall. För medlens lyftande få endast skrifna assignationer å jemna hundradetal r:dr begagnas. Samfälta beloppet af kassakreditiver får icke öfverstiga 1 million r:dr b:co. De på banken anvisade äldre kreditiv må oförändrade bibehållas, men inga nya sådana emot nedsatt ränta beviljas. 5:o Bankofullmäktige berättigas att, till förstärkande af lånefonden för jern, koppar m. fl. vågförda effekter, då sådant för en längre tid kan erfordras, äfvensom vid alla tillfällen då nytta deraf kan för banken beredas, af allmänheten upptaga lån mot utfärdande obligationer å 1000, 250 eller 100 r:dr b:co, löpande med 3 procents ränta och ställde på högst 3 månaders uppsägning. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Den af Gr. Gyldenstolpe nu väckta motion anhåller jag måtte blifva bordlagd, emedan jag önskar alt mot densamma göra några anmärkn:r, hvarförinnan likväl ett genomläsande af motionen torde vara nödigt. Gr. Gyldenstolpes motion blef i följd häraf lagd på bordet. Den 22 December f. m. 319 Hr Cederschiöld, Rob. Theophron, uppläste följande: Allmänt klagas öfver brottens och fångantalets lill vext och denna klagan är tyvärr allt för väl grundad. Säkerligen är det derföre alla sanna fosterlandsvänners enhälliga lifliga önskan, alt anledn:n till delta onda måtte kunna undanrödjas. Men deremot är man af alldeles motsatta åsigter i afseende på medlen, som dertill höra användas.
Föredrogs elt memorial af samma dato frän merbemälte Uiffott angående cn af Riksdagsmannen - Den i Juni!' 43r nen /idralram Uarskon frän Östergöthland wäckt sräga, arr Kyrkoherdar, lika med Eomministrar pä landet, i rikets aila provinkek ntvm Skäne, sjelfwe märrc npbygga och nndcrhälla deras boställen; förmälandes sig Utskottet pä anförde ffal, icke kunna lcmng något annat tillstyrkande, an hwad nu gällande författningar och särskilda öfwerenekommciser derom innehålla; förmodandes bock Utskottet, otk när en ny och efter lidens ffick mera lämpelig byggnadsoch husesynsförfattninq hinner utarberas som Zo mom. Z4 § af Riksdagsbestnrcl den 2 Maji I8io innehäller, be nu öswerklagade olägenheter warda uudanröjbe. LadeS pä bordet. Uolastes ett ullätande fran StatS-UtfVoktet as den 2i Maji, hwari förefläs, att dä föga afsättning warit ä de pä StatswerkeiS bekostnad gjorde Uplagor sä wal af Consiilutrons - Utskottets betänkanden som as bihanget till Rika - Ständens protokoller för sistledne riksdag, ert erforderligt antal cx, emplar deraf, mätte sä kill santtelige Ständens härwaranbe ledamöter, utan betalning utdelas, samt öswerffottet af exemplaren, sörytkias pä det sätt och till det pris hwarigenom ärminstone någon ersättning kill Sratswerket ma kunna inbriNgaS; hcmstallandes Utskottet widare, att ben del as trnckiiingskostnaden, som icke redan blifwit förskjuten och blond sista riksdaqsutgisler uptagen, ma, tillika med transportkostnaden för be hitförde exem pia - Den i Juni!. pkaren, fä utgå af de medel, som ti!! nmvarande nksdagsutgifter warda anstague. Lades pä börder.
N:o 47 ; dL M, M. Rosbeck. 15 pplSs® Dm 22 Maj. Uppläst lios Höglofl. Riddersk. oell Adelil den 22 Maj, Högrörd. Prés t-Ståndet den 29 — _ _ Vallofl. Borgare-Ståndet den 29 — ,*«, —r Hedery. Bonde-Ståndet den 25 — Vördsamt Memorial. Uppä det Memorial, som uti Vallöf!. BorgareStåndet blifvit af Riksdags-Fullmägtige för Uddevalla Stad, Herr Rådmannen Dan. B. Bagge ©eli Herr Grosshandlaren Fr. Aberg Andersson angifvet, med anhållan, att enligt Kongl. Maj-.ts ^Nådiga Resolution den 12 Mars 1807, Kongl. Brefvet till Fullmäatiga i Riksgälds Gontöiret den 15 Januari 1808, samt Riksens Höglofl. Ständers å 1809 och 18 I o årens Riksdagar tagna Beslut, Uddevalla Stads Invånare matte icke allenast till godo njuta för Tio år, räknade till innevarande Ers slut, den lindring i Bevillningen, sorn Respectiva Ständerna dem efter 1810 års Bevillnings Förordning förunnat, utan äfven förklaras berättigade återfå den Bevillning, som de efter 1812 års Bevillnings.Stadga måst obehörigen erlägga; får Bevillnings-Utskoftet vörd. samrneligen tillstyrka fortfarandet till innevarande års slut, af den lindring i Bevillningen, som i 1 Art. 4 §. 11 Mom. i Bevillnings-Förordningen af den 28 April 1810 Uddevalla Stad blifvit beviljad; men angående rättigheten att återfå hvad Vederbörande förmena sig efter 1812 års Bevillnings-Stadga för mycket hafva erlagt, har Utskottet funnit vara en dess handläggning ej tillhörig fråga, sorn, i fall af befo gen. Den 3 ? Maj. genhet dertill, får 3 annor ort anmälas oell fullföljas. Stockholm den 18 Maj j 8 i 5■ På Högloft.
Föredrogs ånyo och bifölls Särskilda Utskottets Betänkande N:o 10, i anledning af väckt motion om inställande af pressjäst-beredning i sammanhang med bränvins-tillverkning under innevarande år. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-U(skottets Betänkande N:o 105, i anledning af väckt motion om ändring i 12 punkten af Instruktionen för Postmästare, den 16 Februari 1707. S. D. Föredrogos ånyo l:o Utdrag af Höglofl. Ridderskapet och Adelns protokoll den 21 sistlidne Juni, med inbjudning till Med-stånden att instämma i de vid pröfning af Banko-Utskottets uti Betänkandet, N:o 34, afgifna förslag till reglering af Bankens Låneoch Kreditiv-rörelse, af Ridderskapet och Adeln fattade, Med-stånden genom Protokollsutdrag, N:o 291, meddelade, beslut, som varit afvikande ifrån Utskottets förslag ; och 2:o omförmälda Protokolls-utdrag, N:o 291. De uti inbjudningens första punkt anmärkta rättelser af tvänne tryckfel, nemligen: uti Betänkandets femtonde punkt af Läne-kontoren till Låne-kontoret och uti tjugondefemte punkten af inbetalning till inteckning antogos af Borgare-ståndet, men i öfrigt förklarade Ståndet sig icke finna skäl att uti Ridderskapet och Adelns ofvanåberopade beslut instämma. Från' Llederv. Bonde-Ståndet. S. D. Vid punktvis skedd förnyad föredragning af Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 43, i anledning af väckta förslag om ändringar och tillägg i föreskriften angående Bankens metalliska kassa, blef 1:sta punkten godkänd. Af 2:dra punkten, som angår föreslagen ändring uti Banko-reglementets 113 §, godkändes Litt. a, ö, c, d, e och f, hvaremot Litt. g och Ii återremitterades. 3:dje punkten, angående 114 § af Banko-reglementet, bifölls.
Utskottet, som i allmänhet trott sig Lora följa den också vid föregående Riksdagar iakttagna grundsats, att uti serskilda Betänkanden besvara sådane motioner, hvilka, om än egande sins emellan sammanhang, likväl synts lämpligen kunna afgöras hvar iör sig, har genom denna behandling förnämligast åsyftat, dels att, ut'’ afgjord fråga, der expedition bör ega rum, densamma icke må onödigtvis uppehållas ulaf annan frågas återremitterande eller uppskjutande, såsom händelsen blefve, derest håda voro i ett gemensamt Betänkande upptagne, dels ock att de meddelanden, som, genom Protocolls-Utdrag, från Riks-Stånden utgå om hvarje Stånds fattade beslut, ej må behöfva belastas med en alltför besvärlig vidlyftighet; men, på det den af Utskottet sålunda omfattade arbetsplan likväl icke må föranleda till ökande af antalet utaf spridda författningar, och då Utskottet föreställer »ig, att det skulle leda till en lättad kännedom och öfversigt af lagverket, om, för hvarje Riksdag, de då beslutade tillägg till, Lag-Utskottets Utlåtande JS:o 80. eller ändringar och förklaringar af allmän Civiloch Criminal-Lag, så vidt utan olägenhet ske kunde, blefve samlade uti en gemensam författning, får Utskottet härmedelst, till Rikets Höglofl. Ständers närmare bepröfvande vördsamt föreslå: det Rikets Höglofl. Ständer till Kongl. Maj:t i underdånighet frambära den önskan, att alla de lagstadganäen, som vid innevarande Riksmöte beslutas, af sådan beskaffenhet, att de höra till allmän Civiloch Criminal-Lag, måtte, så vidt det finnes lämpligt, varda kungjorda uti en enda författning, den Kongl. Maj:t således vid Riksdagens slut täcktes utfärda. Slockholm den 27 Maji 1834- STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, i834* Lag-Utskottets Utlåtande N.o 8t. X Nio 81. Ankom till Exp.-Utsk. den 20 Junii.
Spens föreslagit, utan att föredragningen borde ske pä sätt Hr Fril), o. Landtm, nu ansett rättast vara, nemi. att hvarje förslag föredroges i sin helhet, R. o. Ad. det oaktadt har sig öppet att derom fatta sitt beslut; sä skulle jag nu icke begärt ordet; men då jag icke känner någon grundlags-§, hvaraf R. o. Ad. kunde vara bindradt att nu besluta i denna fråga, så anhåller jag att få yttra mig i anledn. af hvad Hr von Hartmansdorff sednast anfört röride fördelarna och olägenheterna af det föredragningssätt, som Frih. Sprengtporten begärt och Hr von Troil understödt. Jag tror, att man vid närmare eftersinnande skall finna, att, derest man icke antager detta föredragningssätt, man riskerar att gå miste 0111 antagandet af någon gemensam tanke i ämnet inom detta Stånd, hvilket i min tanke är att våga alltför rnvcket. Med Hr von Hartmansdorff kan jag icke dela den farhågan, att förslaget icke skulle blifva sammanhängande, om grunderna först afgöras, och de särskilda bestämmelserna sedermera, sålunda att vi t. ex. först besluta huruvida representationen skall indelas uti tvänne kamrar eller ej; om valen skola ske ståndsvis eller uti kretsar; om de orepresenterade skola vinna inträde uti representationen, — uti hvilka frågor både Frih. Hamilton, Hr von Hartmansdorff och Frih. Sprengtporten öfverensstämma. Jag tror nemi., att, om vi t. ex. forst besluta att kamrarnes antal skall vara två, sådant likväl icke hindrar oss att sedermera bestämma, huruvida dessa tvänne kamrar skola utgöras hvardera af represenlanternes halfva antal; äfvenså tror jag icke, nit, om vi först besluta att valen skola ske classvis, det ä:;er något sammanhang med frågan, huruvida dessa val må ske äfven utom valkretsarna. Likaledes tror jag, alt, om vi först besluta de orepresenterades intagande i representationen, vi deraf icke äro förhindrade alt sedermera komma öfverens om, huruvida de skola utgöra ett särskildt Stånd, eller om de skola fördelas på de redan befintliga Stånden. Dessa äro några af de vigtigare frågorna, och det kan finnas flera sådana.
Från Ba n co-U ts ko 11 e t: Af den 17 dennes: N:o 76. Angående de föreskrifter, sorn uti Instructionen för Banco-förvaltningen må Jernnäs, angående utlåning på fast egendom intill nästa Riksdag. Från L ag-tf t-s k o ttfAl i ii , ...' i! ’. i S < i "7 J. Öfver 5:te §. i \ Artikeln af den vid nu varande Riksdag föresiagne Bevillnings författning, om skydd för Taxeringsman. Från Lagsamt Allmänna Besvärsoch O e cono mi e - U ts ko t ten : Af den i5 dennes: N:o s36, Öfver väckt motion, angående sättet att bereda utväg till sysselsättning för häk-« tade och bysatte personer. Från Allmänna Besvärsoch' Oecono mie-Utskottet: Af den 13 dennes : * B Den 19 November c, m' N:o 317. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte betänkande , om allmänna författningars lifgifvande f»ån trycket på ett för Allmänheten mera tillgängligt sätt. Från E x p edi ti ons-U tsko t tet: Af den i5 dennes :tj Öfver Borgmästaren J. Hagariders gjorde förslag, att Bihanget till Riks-Ståndéns proloeoll väl mS såsom hittills utgifvas, eliuru till tida mindre antal Exemplar; men »It derjemta aärskildt skulle uppräLtas, tryckas. oeh tjlgiftas ett sammandrag: af de vigtigaste bland Konungens Propositioner och Riksens Ständers beslut, rörande Religionsvårdeu , Allmänna undervisningen, StatsOeconomien, Lagstiftningen in. m.; äfvensom att allt hvad anginge Statens utgifter , inkomster och penninge-verk borde i Tabellarisk form meddelas. Justerades följande : Utdrag af Protocollet, hållit hos Höglofhgé Ridderskapet och Adela vid Lagtima Riksdagen i Stockholm f. »1, dtn 19 Nov. i823.
Uti Niklas Nilssons berörde motion har Riksdagsfullmäktigen Nds Petter Pettersson från Calmar Län instämt, dels under förklarande, att om förslaget antoges, synnerlig förmån bereddes fordringsägare, hvilka nu icke sällan af fruktan för kostnaderne ej våga utsöka fordringar, till hvilkas godtgörande de skyldige ej godvilligt kunna förmås, dels ock med anhållan, att Socken-Magasins fordringar jemväl må få utsökas i den ordning, som ofvan blifvit föreslagen. Utskottet har tagit dessa motioner i öfvervägande; och hvad först angår det af Herr Jrnberg framställda förslag; så enär Utskottet instämmer i den af Lag-Utskottet vid sista Riksmöte, i anledning af då väckt fråga i enahanda syftning, uttalade åsigt, att den till sin natur alltia skadliga sammanblandning af exekutiva och domarebestyr hos samma myndigheter, hvilken, på grund af nu gällande författningar, till en del redan existerar, bör snarare helt och hållet afskaffas, än utvidgas, får Utskottet, som ej eller för löpande skuldsedlar afvikit från denna åsigt, enligt hvad serskildt afgifvet Betänkande ådagalägger, vördsamt tillstyrka, att Herr Jrnbergs förslag ej måtte vinna Rikets Ständers bifall. Beträffande dernäst Herr Nordenanckars hemställning; så enär den af honom uppgifna utväg för lillvägabringande af skyndsamhet i behandlingen 15 Lag-Utskottets Betänkande, IV.-o 76. af utmätningsmål ej kunde vidtagas, utan att det tillika öfverlevnnades åt för» dringsegare alt, med lika kraft och verkan, som Konungens Befallningshafvande, ålägga gäldenär att, inom viss tid, hos nämnde myndighet afgifva förklaring öfver fordringsanspråket, och dylik rättighet hvarken öfverensstämde med ordning och säkerhet eller vore förenlig med i lagstiftningen antagna grundsatser, anser Utskottet öfverflödigt att med ytterligare skäl beledsaga sitt tillstyrkande, att hemställningen mätte lenmas utan afseende.
Om menighet vill åt sockennämnd eller sockenstämma uppdraga deras gemensamma angelägenheter, sorn icke tillhöra annan myndighets befattning etc. till §:ns slut. T sådant fall hade hela betänk, kunnat stanna vid en sådan §. Då det nu beror på sockenstämman att bestämma hvilka angelägenheter,’’ som icke tillhöra embeteoch Ijenstemäns befattning’’, så hafva sockennämnden och sockenstämman fått en obegränsad latitud för sin verksamhet. Jag undrar om det kan vara Utsk:ns och Ståndets mening att införa ett stadgande, som skulle kunna åstadkomma ingrepp uti någon myndighets befattning. Det är väl sannt att ordalagen visst icke åsyfta detta, utan tvei tom motsatsen, men tillämpningen skulle kunna leda dertill, och §:n är för öfrigt alldeles öfverflödig, dä det förut finnes en §, sorn bestämmer begränsningen af sockennämndens och sockenstämmans befattning. Jag önskar således att denna § må utgå. Hr von Hohenhausen: Jag erkänner att jag ej rätt kunnat uppfatta Hr von Rosens mening oell de skäl han möjligen kan äga för sin önskan att denna § mätte utgå. Såsom jag uppfattat meningen med denna §, så finnas vissa bestyr, hvilka ej äro i författningen särskildt omnämnda, t. ex. soekenmagazin, brandstod och sådant mera, men hvilka likväl kunna blifva föremål för sockennämndens verksamhet, i händelse socknen ej vill för sådana bestyr, t. ex. de af mig nyss nämnda, hafva särskilda personer, utan önskar uppdraga deni åt den gemensamma nämnden, hvilket bolsta församlingen fritt att göra. Sådan är min uppfattning af saken, och på sådan grund finner jag ej, för närvar, åtminstone, skäl alt utstryka denna §. Den gör ej heller de föreg.de §§:na öfverflödiga ; ty sådana bestyr, som bestämdt skola tillhöra sockennämnden, böra väl i författningen utsättas. Jag anhåller således att denna § måtte blifva bifallen. Gr. Spens: Lika med Hr von Hohenhausen erkänner jag, att jag ej uppfattat den egentliga grunden till den farhåga, som Hr von Rosen yttrat. Hr von Rosen har visserligen framställt, att man derigenom skulle lemna en alltför obegränsad rättighet åt sockenstämman att utsträcka sin verkningskrets.
Aro de samlade abonnenterna färre än 5, torde prenumeinfluensa oeh dess behandling. * £&gt;.-edan någon tid till baka hemsökes Stockholm i g r af en sjukdom, som är känd sedan 1600-talet under olika namn, bland hvilka de vanligaste äro: grippe, influensa, blixtkatarr, rysk katarr. Karaktäristiskt för sjukdomen är dess hastiga och allmänna utbredning på den plats, der den börjar, så att man har exempel på, att ända till g af befolkningen på platsen inom kort tid angripits. Flere dylika epidemier äro kända och beskrifna inom olika länder, och i Sverige herskade särskildt på 1830-talet en våldsam influensaepidemi. Sjukdomens orsak är ej säkert känd. Troligen beror den på ej närmare kända atmosfäriska förhållanden, ehuru dess uppträdande är oberoende af årstiden. Direkt smittosam anses sjukdomen i alla händelser icke vara, d. v. s. den öfverföres ej från en person till en annan. Sjukdomen börjar oftast utan förebud plötsligt med en stark frosskakning eller med längre ihållande frysningar såsom uttryck för den börjande febern. Vanligen inställa sig nu katarrala symptom frän luftvägarna: snufva (vanligen med rikligt, tunnflytande sekret), lättare eller svårare halssmärtor, med eller utan svårighet att svälja, samt hosta. Denna senare plägar i synnerhet vara besvärlig; upphostningen är vanligen ringa. I många fall uppträda samtidigt symptom från mage och tarmkanal med aptitlösbet, belagd tunga, diarrhé eller förstoppning, någon gång kräkningar. I alla fall — och detta är karaktäristiskt — åtföljes sjukdomen af nervösa allmänsymptom af lättare eller svårare art. Hit hör den nästan konstanta hufvudvärken; vidare ledoch muskelsmärtor samt en känsla af stor allmän mattighet och kraftnedsättcing. Allmän oro, sömnlöshet och benägenhet för svindel äro ej heller ovanliga. Sjukdomen slutar i regeln mod helsa efter 4 — 14 dagars förlopp. Dödsfall äro hittills kända blott bland personer med förut nedsatta krafter, klena barn och svaga, äldre personer. Hvad behandlingen beträffar bör patienten, om möjligt, hålla sig inne och i stillhet redan från sjukdomens böljan.
Ä-ttn auukna lata elier laglig Fullmägrig förordna. §. n. Alla de Csmmendeurs-Ätter, hwilka före dea 6 Junit 1809 kä Kongl. Mo>:rs och Rckiens Ständers Regeringsform anrcgs och stadfäst-ides tillkommit, äga art bibehälla det högre säte ä Riddarhuset, som dem i anledning deraf, blifwit för detta tillagt; Men de Adelsmän, som derefter til! Commendeur-r ritnäm» nas, behälla sine Säten, ulan nägon npstyttning hwarken för sig eller sin Ätt. H. 12. Vlifwer yägon hufwudmgn för Adelig Atr till Fri» 948 Deu 16 December. Friherre wärdighet uphöjd, dä intage närm iste hus, muvman berest sadan finnes för Adckiga Ätten Säte och Skämma. Pä samma fält förhälieS äfwen enär Friherre uphöjeS lill Geeswelig wärdighet. §. lZ Afwiker den utur Riket sam haft Säte och Stämma pä Riddarhuset, utan att hos Konungen i underdänighet leyd söka, da äger den sorn as Attén närmast är, akt intaga Säle pä Riddarhuset, elier Kullmägtig antaga. Reser äter huswndmannen utrikes, antingen i Konungens eller enstildke ärender, dä äge han rän för» ordna någon annan behörig akt i sitt ställe Alteus säte intaga. Hafwer ej hufwudman i denna del för» ordnande gjorts ware dä hans närmaste Ätteiua» berättigad, för Akten filta, sä läuge huswuoman utrikes tvistas. §. 14. Är uägon Swensk Adelsman, som tillika är Hufwudman för sin Ätt, i främmande Herrskaps tjenst antagen, dä äger han, enär han wid Riksdan gen sig infinner, och sä wida han här i Riket bofast är, alt sikt Säte och Stämma pä Riddarhuset inta» ga.