Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid stambataljonerna äro en del soldater för särskilda ändamål afsedde och inöfvade, nemligen: skarpskyttar, timmermän och sjukvårdssoldater. Till en fullständig organisation hörer, att deras antal beräknas efter bataljonernas antal på krigsfot, helst längre öfningstid och särskild fallenhet fordras, för att detta manskap skall kunna motsvara sin bestämmelse. Skarpskyttars nytta på bataljonerna är påtaglig, enär ofta i fält förefalla tillfällen, då säkra skott på långa håll mot mindre föremål äro angelägna, men icke alla soldater kunna förvärfva lika skjutfärdighet, icke alla hafva samma kallblodighet, samma säkerhet i hand och öga. De äro oundgänglige i en armée, der i allmänhet korta öfningstider försvåra bibringandet af en större skjutfärdighet åt flertalet af manskapet. Skarpskyttarne, bestående af soldater, hvilka företrädesvis hafva de egenskaper, som fordras af en god skytt, och hvilkas skyttfärdighet, genom särskilda öfningar, blifvit utbildad böra derföre tillhöra bataljonerna, men kunna undantagsvis från flera bataljoner sammandragas. Genom det år 1864 utfärdade målskjutningsreglemente äro numera bestämmelser lemnade för skarpskyttarnes utväljande och ombyte. Deras antal utgör nu i allmänhet 32 på bataljon, men vid några corpser 48. 91 Det senare antalat lämpar sig bättre för organisationen på fältbataljoner och är icke större, än att passande manskap dertill bör kunna erhållas. Genom antagande häraf skulle skarpskyttarnes antal blifva 48 på stambataljon och 32 på fältbataljon. Timmermännen vid infanteriet blifva icke obehöflige genom uppsättning af ingeniörtrupper. Dessa kunna lika litet ersätta timmermännen, som af dem ersättas. Hvad tillökning än ingeniörtrupperne hos oss kunna få, blir deras ändamål alltid att i sammanhållna afdelningar bereda öfvergång af störse vattendrag och utföra mera betydliga fältarbeten. De komma således i allmänhet endast arméen i sin helhet eller dess större fördelningar till godo, och kunna icke vara att påräkna för brigader, och bataljoner.
Det täcktes Hans Kongl. Mast gene» bestämd lag föreskrifwa att Bewäringsmanjkapet' i och för fel i stensten eller utan föregången lag!' dom kunna bestraffas med ncsiiga eller kropps-stras! af hwad beskaffenhet som helst, och ej underkast-' andra militairiska strafflagar an arrest, raham vch dödsstraff. sw. Att den som ej sjelf utgått utan gemi' legning lätit upplylla sitt rum. ej sedermera M Krigs Stander njura befordran. sl Den rz Junik. Att den som till bewäringen friwilligt maaic ma wid förefallande befordran, derest han i skicklighet och förtjenster arstes jemngod, njuta företräde för den som emot lega i Utskrifningen deltager 4:0. Att, sa widt sig göra later, inga hädanester matte till Postförare vch Postillioner antagas, som icke redan upphunnit 2; ar, pa det icke undantager genom dem altför mycket matte ökas. 5:0. Alt, da man af erfarenheten kanner huru otillrackcliga anstalter i wart Land finnas, dels för blesierade soldaters, dels deras Enkors och barns understöd, Kongl. Maj:t täcktes uppmuntra sa wäl dem i Landet som ej i denna utstrifningSpligt deltaga, som dem, hwilka wid förmögnare wilksr genom legning ifrån faran befriat sina personer, att genom friwilliga sammanstött samla Jnvalid-cafior, hälst inom sina Districter der wälgvrenheten pakallas till kända lidandes understöd. Utskottet, som tydligen insett det ädla i denna fran BorgareStändet ankomne Motion, har ej trodt sig böra tillstyrka ett sädant stadgande såsom någon förbindelse, an mindre inga i bestämmande af en sinn-' ma för denna afgift.
December i8a3 en underdånig skrifvelse, med anhållan: alt, med ändring af 6 Art. 5 §. af Kongl. Maj:ts förnyade Hallordning den 2 April 1770, måtte, genom allmän författning, i Nåder stadgas: att med alla fabriksgesäliers och arbetares antatagande, afflyttning, förbindelser emot idkarne, motsvarande rättigheter och ansvarigheter, derest de icke förse sig med laga försvar och sysselsättning, skall, så vidt icke, genom serskilda contracl, hvilka i sådant fall lända till efterrättelse, varder annorlunda aftaldt, förhållas efter tjenstéh jons-stadgan» likväl med undantag, att de må städslas på halfår; att uppsägningstiden å ömse sidor bestämmes lill 2.’ne månader före fJyttningsliden och att de ej i t jens ten användas till annat arbete, än hvartill de blifvit antagne. Välldfl. Borgare-Ståndet, sorn icke delat Med-Ståndens beslut, inlemnade den 23 December 1823 dess serskilda underdåniga skrifvelse, jemte en fullständig granskning utaf de serskilda förslagen till författningar i förevarande frågor; och upptager samma skrifvelse, ibland annat, jemväl följande: ”så välgrundad t det är att söka undanrödja allt tvång på näringarne, lika vigligt är det att en viss ordning iagttages uti dem, icke mindre än i de mångfaldiga andra företag, vilkas framgång deraf beror. Della ändamål, ämne för de reglementai iska föreskrifterna, hvilka af Kongl. Maj:ls .Nådiga godtfinnande bero, har, under loppet af omkring etthundrade år, genom den under namn af Skrå författning kända Kongl. Ordning för handtverkare i riket af den 27 Juni 1720, som, genom 1734 års allmänna Handels-Ordning, varit befordradt på ett sätt, som upphjelpt näringar och slöjder utur deras, under några års frimästareskap, iråkade förfall, och beredt deras idkare framgen bergning och trefnad. Mera bevis torde ej behöfvas lör värdet af dessa så länge beståndande författningar och klokheten i deras institutioner.
Herr Presidenten af Billbergh hade skriftligen anmält, att han till Kongl. Majit inlemnat underdånig ansökning om afsked från PresidentsEmbetet i Kongl. KammarRätten och derföre ansett sig ej böra i RiksRätten sig infinna. Efter det Protokollet för den 5 sistlidna April blifvit inför RiksRätten justeradt, uppropades Parterne, af hvilka sig inställde Herr Justitieombudsmannen Landin, H. E. f. d. StatsRådet Herr Grefve Löwenhjelm, f. d. StatsRådet Herr Friherre Åherhjelm, StatsRådet Herr Friherre Lagerbjelke, f. d. StatsRådet 208 Herr Friherre von Schulzenheim, f. il. StatsRådet Herr Grefve Härd, Herr StatsRådet Ihre, Herr f. d. StafsSekreteraren von Hartmansdorff, Herr f. d. StatsSekreteraren Grip samt f. d. tillförordnade StatsSekreterarne Herrar KansliRåden Ulfsparre och Bohm. Herr KansliRådet Ulfsparre, som efter förut ingifven fullmakt är Herr f. d. StatsSekreteraren Danckwardts fullmäktig, företedde nu serskilda af H. E. f. d. JustitieStatsMinistern Herr Grefve Rosenblad och f. d. StatsSekreteraren Herr Presidenten Skogman utgifna fullmakter att å deras vägnar bevista detta RiksRättens sammanträde samt deras rätt dervid iakttaga och bevaka; tillkännagivande Herr KansliRådet Ulfsparre, att anledningen till Herr Presidenten Skogmans frånvaro vore hans hustrus nyligen timade död och i dag skeende jordfästning. Herr StatsRådet
Den har utgjort år 1846 123,000 * 1847 100.000 » ifrån d. 1 Juli 1849 till d. 1 Juli 1850 257,200 » »» d. 1 Juli 1850 » d. 1 Juli 1851 336,700 » » d. 1 Juli 1851 >» d. 1 Juli 1852 318,200 » Uti Riks-staten äro 20,000 Speciedaler uppförde till kostnader vid kontrollerna öfver tillverkningen, och denna summa har i det närmaste varit tillräcklig. Under de första åren efter 1848 förekommo många åtal för oloflig bränvinsbränning, men de hafva sedermera småningom förminskats, i den mån nyttan af nu gällande lagstiftning blifvit allmännare insedd och erkänd. Till hvad grad bränvius-tillverkningen i Norrige öfvergått till fabrikshandtering synes af följande uppgift. Uti staden Moss och dess grannskap tillverkades under Oktober, November och December månader 1851, vid sju brännerier, tillsammans 1,204,820 potter bränvin, hvartill åtgingo 58,250 tunnor potates och 7,250 tunnor korn och malt. Tillverkningsalgiften, som skall månadtligen erläggas, utgjorde för de tre månaderna 60,241 Speciedaler. Ett af dessa brännerier drefs på den skala, att der under nämnde 3 månader åstadkommos 486,214 potter, för hvilka afgiftcn gjorde 24,340 Speciedaler 84 sk. Utom den höga afgiften på tillverkningen af bränvin i Norrige, är genom lagen af den 6 September 1845 en afgift af 4 skillingar Specie per pott derstädes lagd pä försäljning af bränvin, såväl inhemskt som utländskt, i mindre partier än 40 potter (nära 15 Svenska kannor) äfvensom vid utskänkning till förtäring. Egare af bränneri må ej sälja sitt bränvin, fritt för denna afgift, annorlunda än i partier af 40 potter och deröfver. Kongl. Maj:ls Nåd.
Bl T5 * ÖL o' g B £. Hd »k. Exp• (Jisk* Förslug till und• Skrifv. N:o 2-75» 103 ett eller flera barn samfäldt jf För Betjent eller Piga, om de än äro uppförda på samma pass, hvarje n För Gesäller , hvarje ff För dem af Allmogen, sorn resa öfver gränsen i enskilda angelägenheter, för hvarje person Till Inrikes orter eller Norrige: ff För Husbonde, hustru eller barn med tjenstehjon, ett eller flere ff För Gesäller , hvardera För Allmogen, samt Corporaler vid Infanteriet, Dragoner, Ryttare , Soldater och i:sta |2:dra i 3:dje afdel. afdel. afdel. i Rd ! sk. • cte 3 fö p 3 ~ -k!* fö erci Bl Cfl TT Q tti O ja O rT Rd; äk. 4:de I 5:te I 6:te I afdel. afdel. afdel. afdel. — i! pp ifi w tö 2, B: T C: O Rd sk. Rdisk, 104 Exp. Utsk. Förslag till und. Skri/p. N:o 275 Båtsman, då de resa utom Länen eller till Norrige n som af Oss eller på Vår Nådiga befallning utfärdas åt personer, till resor i enskilda angelägenheter, i förhållande till stånd och vilkor Pensioner, Resolutioner derom Per missions-Ansök - ningar, se Ansökningar. Preliminaire Utslag, -se Utslag. PresteBref Privilegier och Resolutioner eller TillståndsBref, se denna §:s 2 morn. Promotorial, se Mandatorial. Protester , se Dupliker. irsta |2:dra afdel.1 afdel. I yrde afdel. 'afdel.'afdel. afdel. afdel. a a sr p: I RA sk. fö Rd sk. r0 : Cf P . O tr' 3 S ag ’ K Rd : sk. / sk. k O: B£. .i5 Exp. Utsk. Förslag till und. Skrijv.
Bolaget är uti de mål, för hvilka ej annorlunda genom lag stadgas, lydande under allmän underrätt i den stad, der bankens hufvudkontor är beläget. Fråga om afträdande af bolagets egendom till konkurs, eller om årsstämning å dess borgenärer, skall ock, oberoende af bolagsmännens stånd och hemvist, tillkomma Rådstufvurätten i samma stad. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Stockholms Slott den 17 September 1847. OSCAR. A. Posse. Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departements-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Statsrådet å Stockkolms Slott den 17 September 1847. Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse. Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Ihre, 8 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o ii. Statsråden: Fåhreeus, Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe. Weern, Friherre Gyllengranat, Faxe, Justitieråden Bredberg, Nyblceus. Hans Excellens Herr Grefven och Justitie-Statsministern anmälde, i underdånighet; Förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer angående vissa lagbestämmelser med afseende på enskilda Banker; öfver hvilket förslag Kongl. Maj:t, den 9 Mars innevarande år, behagat infordra Högste Domstolens underdåniga utlåtande. På sätt Högste Domstolens protokoll för den 7 nästlidne Maj utvisar, hade Högste Domstolens fleste ledamöter, Justitieråden Nyblceus, Engelhart, Backman, Grefve C. Sparre, af Bolén och Schmidt i underdånighet tillstyrkt, att den föreslagna propositionen mätte till Rikets Ständer aflåtas; men Justitierådet Grefve Snoilsky varit, i afseende på vissa delar af förslaget, skiljaktig. Justitierådet Nyblaeus åberopade i underdånighet det af Flögste
Då saken ej förlorar på återremissen, ty auctionen går i alla fall för sig, tror jag försigtigheten fordra, att man återremitterar Betänkandet. Jag har dessutom dertill ett ytterligare skäl deruti, att en Motion blifvit gjord i allmänhet om Bankoförfattningarnes öfverseende. Denna har blifvit remitterad gemensamt till Bankooch LagUtskotten. Det vore bäst att afgöra dessa frågor på en gång, så mycket helidre, som ingen skyndsamhet med denna motion är af nöden. Grefve Spens: Den siste talaren har så fullständigt visat, att lagen i denna del ej ar så klar, som BancoUtskottet funnit den, att jag derom icke har något att tillägga. Jag vill blott göra den anmärkning, huru farligt det är, när ett Utskott, som ärsamladt att utreda ett ämne, vill applicera sin egen åsigt af saken, och försummar taga desteg, hvarigenom andras tankar möjligen kunna göra sig gällande. Jag kan visserligen ej känna den öfvertygelse, som BancoFullmägtige i förevarande ämne äga; men då fråga är om oskyldiga personers lidande, synes det vara lättare att i denna sak göra för litet, än för mycket. Jag anhåller om återremiss. Den 2 Mars e. ni. Herr Ribbing, Arvid: Jag kan ej neka att det synes mig likgiltigt för den fråga, som föranledt Betänkandet, huru BankoUtskottet tolkar iS och 19 §§. af Inteckningslagen, och huru Ridderskapet och Adeln sedan beslutar att den bör vara, ty frågans afgörande slår hvarken under BankoUtskottet eller Ridderskapet och Adeln, utan under Domaremakten, och denna ståt under lagen, sådan den varit och är, ej sådan den blir, och icke under dem, som stifta lagen. Då BankoUtskottet troligen ser saken framdeles lika, såsom hittills, kunde Betänkandet, till besparing af tid, bifallas, och den förlust de, hvilkas rätt nu skulle vara i fråga, få vidkännas, är i alla fall oförändrad genom bifallet. Herr von Hartmansdorff':
I Riksdagsbeslutet 1638 bestämdes, »att alla måltunnor skulle rättas efter Stockholms-malet, och att en rätt måltunna skall hålla tvä spänn, 4 halfspänn, 8 fjerdingar, 32 Uplandsfot eller finska kappar, eller 54 Stockholms-kannor,» hvarjemte föreskrefs, »att allt säll och köp skall ske icke med rågadt utan med struket mål, oskakadt och ostoppadt, efter som ock all uppbörds-spanmål oskakadt och ostoppadt skall lefvereras och uppbäras; men i staden för rågan, så ock afgången, skall gifvas 2 kappar på hvar tunna, men af malt 3.» Uti den af Stjernhjelm utgifne ofvanomförmälde tabell upptages för rymdmått jemväl kubikfoten, delad i 10 kannor å 10 Römer å 10 Tollmåt å 10 minuter. Sljernhjelms mening varit ali inlaga kubikfoten såsom enhet för rymdmåttet, synes likväl denna tanke ej hafva vunnit bifall, enär i .plakatet 1665 derom intet förmäles. Deremot har det lyckats honom att reglera kannans rymd till jiff:dels kubikfot, och tillika tununns, hvilken i detta plakat bestämdes att innehålla, icke 54, utan 56 kannor, hvarigenom en fjerding kom alt innehålla 7 kannor. Tunnan blef således 5 kubikfot 600 kubiktum, pä hvilket sätt den också i sednare förordningar i ämnet beskrifves. Såsom råga skulle, lika såsom förut, beräknas 2 kappar för råg, korn, bafra, hvete och ärter, saint 3 kappar för malt.
Leffler, där hennes vittra verksamhet endast blifvit omtalad i sammanhang med hennes egen utvecklingsgång, måste emellertid hennes sist utgifna bok, skildringen af hvad hon hade upplefvat samman med Sonja Kovalevsky och hvad denna om sig själf berättat, få ett större rum än hennes öfriga litterära arbeten. Ty biografien öfver Sonja Kovalevsky är också en del af A. Ch. Lefflers egen; den innehåller omedelbart flera värdefulla bidrag till hennes historia, men framför allt belyser den A. Ch. Lefflers skaplynne, både genom hvad hon kunnat genomtränga och hvad hon måst lämna oförklaradt af Sonja Kovalevskys. A. Ch. Lefflers, med opartiskklarhet och ärlighet på samma gång som med utomordentlig talent och, i det stora hela, med sympatisk hängifvenhet utförda bild af Sonja Kovalevsky har blifvit tecknad med bemödandet att visa denna så mänsklig och lefvande som hennes, i ord ej skildringsmöjliga, varelse kan framställas: en varelse, på samma gång tung, melodisk och gnistrande, som de kvicksilfverfontäner, hvilka smyckade morernas palats. Sonja Kovalevsky var sammansatt af de yttersta motsatser: en utomordentlig kultur och en stor, vild naturkraft; var i oändlighet splittrad, nyanserad, impressionabel och till ytterlighet energisk, enhetlig, intensiv; hon egde en modern, analyserande, observerande intelligens och en österländskt fruktbar fantasi; var en exakt matematiker och en idealistisk drömmerska. När man räknat upp alla dessa motsatser, har man ännu hundra onämnda och finner sig ha sagt intet om denna personlighet, hvars utomordentliga, sympativäckande behag kanske till stor del just låg i föreningen af dessa, annars oförenliga, motsatser, en personlighet, hvars rikedomar man ej kunde uttömma, hvars väsen man ej kunde utgrunda, med geniets, kvinnans och den slaviska rasens trefaldt problematiska natur. Icke heller trodde sig A. Ch. Leffler till fullo hafva löst detta problem, men hon grep sig an med denna uppgift så som hon gjorde med sina dikteriska: hon ville förklara människan.
Hvad åter angår Friherre Cederströms yttrande , att Justitiaj-Stats-Ministern icke kan af folket entledigas från sitt Domarekall , kan jag deruti ej instämma , emedan 103 §. icke undantager någon Ledamot af Högsta Domstolen, ehuru jag erkänner det vara stridande mot andan af Grundlagen , att ett Stats-Råd skall kunna afsättas af folket. Jag tillstyrker derföre hvad Serskildta Utskottet föreslagit, och fruktar, att, om man häruti bestridar en förändring , rean hvarken skall komma att ändra nedifrån uppåt eller upp* ifrån nedåt, sorn torde vara lämpligast i en monarkisk Stat, utan att allt kommer att gå upp och ner utan sammanhang. Herr Rosenblad: Jag hemställer, om vi icke nu kunde undvika votering derigenom, att frågan om Justitis-Stats-Ministerns amovibilitet finge uppskjutas tills 3 j §. förekommer, om hvilken vi i alla fall lära nödgas votera. M&n i hvilken händelse som heldst vågar jag vördsamt hemställa , om icke i afseende på den möjliga villervallan genom benämningen Stats Minister, den af mig föreslagne förändring i denna benämning kunde antagas. Herr Cederschjöld: Herr von Hohenhausen har hufvudsakligen förekommit mig 4 försöket att vederlägga Friherre Cederströms på - Den 3 December f. m. iZj 8tående att Justitiae-Stats-Ministern icke är amovibel genom Opinions - Nämnden. I 5 §. Regerings-Formen står: En Justitiae-Stats-Minister , som tillika alltid skall vara Ledamot af Konungens Högsta Domstol; märken väl, mine Herrar ! Ledamot af Konungens Högsta Dom-» stol. Men nu äger , enligt 103 § , OpinionsNämden att döma, huruvida Högsta Domstolens samte/ige Ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas. Det är således uppenbart , att Justitiae-Stats-Ministern är Ledamot af Högsta Domstolen; och följakteligen inbegripen bland dess samtelige Ledamöter, som kunna utvoteras.
Men huru ditt förstånd än dömer, så vädjar jag till ditt hjerta, Hermione, ty af ditt hjerta hoppas din fosterbroder förlåtelse och glömska. Hermione svarade: – Behöfver du min förlåtelse, så åtskiljas vi ju icke längre af något oändligt afstånd. Jag gifver dig henne gerna. – Du säger detta i så kall ton, Hermione, sade Karmides. – Din förlåtelse kyler mitt hjerta, i stället för att värma det. – Hvad önskar du mer än förlåtelse och glömska? frågade Hermione med tilltvingadt lugn. – Nej, inföll Karmides lifligt, – jag borde önska ingenting eller allt. Jag borde fordra, att du älskade mig i trots af allt, hvad jag gjort, för att utsläcka din kärlek, att du afsade dig din själs öfverlägsenhet och blefve den svaga qvinnan, som icke kunde skilja sitt hjerta äfven från den ovärdigaste, när hon en gång lärt att älska honom. Sådane qvinnor gifvas, Hermione, men icke för mig. Hvar skall jag finna henne, som vill fatta min hand och följa mig, hvarthän jag går, till lyckan eller förderfvet, till högheten eller eländet, till saligheten eller eviga plågor? Karmides ord buro vittnesbörd om en strid, som sönderslet hans inre. Hans anlete sade Hermione detsamma. Hon betraktade det och uppfylldes af vemodiga känslor. Dessa bleka drag voro outplånligt fästade i hennes själ. Han var olycklig, han ångrade sig, och han skulle vända om på sin väg, om blott en hjelpande hand räcktes honom af den han älskade. Och i kampen mellan sin stolthet och förtvillan hade han uttalat en fordran, som var trotsig, men förrådde, att i djupet af hans väsende hvilade ännu hans första kärlek. Hermione kände sig djupt upprörd. Skulle hon stöta honom tillbaka? Hon hade då handlat efter ingifvelsen af en qvinlig stolthet, som här om någonsin varit berättigad, men hon hade förnekat sitt hjerta, som kände kärlek, ömhet, medlidande och glädje öfver möjligheten, att Karmides’ ånger och själsstrid voro vägen till hans upprättelse. Hon svarade honom med lugn och innerlig röst:
Kclerd törslsZ är vunnet, äbven utan std näZod »vtd staclZaiicls i clenna clel utkärclas; viö bvilked böi Iiälluncle ocb clä emot Kclsrd börsla» börekommer std cletsamma bor bvsrje, äbven cleo minsts välösambed, som meckbör blanaö eller blor!vide, staclZar cköclsstrakb, bvilked innsbattar en öbverbloäiZ stränZbed i KaZstibtninZen, 3aZ binner l>KZ ej börs dill korslsZed i clenna elei lemna bibsll. ven sk Köer i obvsnberörcle mätto beZsrcle torklarinZ, i sbseencle pä i, §. sb Lap. KatteZänZs-lialken, bär 3aZ eleremod bunnid Zocld Zilla oell sntaZs. Necl bastscld sbseencle pä cird böZa värcle, bvartill skoZs-ekleeter i sllmsnlled stiZid oell elen större skacla, som nu mera än borr Zenona äverksn tillsk vnöaöes jorcleZars, sercleles i minclre skoZrika orter, Ilskven >1, Oocie Ilerrsr oell 8veilskö IVIän, Zenom unclerclaniZ skribvelse elen 8 sistliclne veeember, benlställt, std 62 § i KonZI. I^örorclninZeii, om skoZarne i Kiked öen i ^kuZusti l8o5, ms erbälls böljsncte börsncjrscie l^cielse: ''Oor näZon äverkan ä Kronans parker, OebsZ oell vjurZärclar oell cler baller Kk, biok, /^pel, Oxel eller 8lorvei ksträcl, klode lör Kk 20 lvclr, bor
Direclionen öfver BancoDiscont-Verket, uti infordrade utlåtanden, afs tjuk t bifall, under åberopande af hvad vid Mattons skiljande från Kamererare-tjensten emot honom förekommit. Utskottet har af de målet tillhörande handlingar, inhemtat: att Matton, som den 5 Mars 1834 blifvit constituerad till Kamererare i Banco-DiscontVerket, fortfarit med denna befattnings utöfvande till den 4 Juni 1835, då han, uppå derom gjord ansökning, erhållit 3:ne månaders tjenstledighet; att derefter Matton, uti ingifven och hos Banco-Discont-Directionen den 18 i samma månad föredragen ansökning, anhållit om afsked, under förmälan, att den sjuklighet, på grund hvaraf han erhållit ledighet från förrättandet af Kamererare-tjensten vid Discont-verket, i förening med sedermera tillkomne, på helsa och sinneslugn menligt inverkan le, omständigheter, hos honom stadgat den öfvertygelse, alt han aldrig mera kunde återvinna den kraft, som erfordrades för att behörigen sköta omförmälde ansvarsfulla och mödosamma befattning; att Direclionen öfver B inco-Discont-verket, vid pröfning af denna ansökning den 9 påföljde Juli, efter det Matton under tiden blifvit, uppå Bih. till R.
Transport: 8,689.885: 76. 9,342,385: &7. — 32 — Transport: 8,689,885: 76. 9,342,385: 67. för aftappningen af Rinkabyoch Barne-sjöarne inom Konga och Kinnevalds härader, å 4,800 R:dr; återbetalas jemte krono-utskylderna, 5,193: 50. 4,809: 50. » dito af Tomsjöarne i Dädesjö och Furuby socknar af Uppvidinge och Konga härader, å 1,800 R:dr; dito dito, 2,090: 82. 2,090: 82. » sänkningen af Långasjön och utdikningen af Galnegöl samt dervid liggande mossar inom Almunderyds socken af Kinnevalds härad, å 2,340 R:dr; dito dito, 2,719: 4. 2,719: 4. » dito af Mada-ån inom Åsheda socken af Uppvidinge härad, å 14,550 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 4 procents ränta,... — 10,850: — nom Kristianstads lån'.