Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta kunde leda till stegring i lefnadskostnad, otillräcklighet af löner och anslag, samt slutligen silfrets eller penningens utvandring till de platser, der den gällde mer, m. m. d. Betalningen af de årliga 6 proc. i vexlar eller silf - Den 3 Februari f. m. 73 silfver torde äfven mången gång jaga upp coursen och tvinga Banken att börja sina consolideringsoell strypningsoperationer, då återgången blefve än betänkligare. Nej, låt rörelsecapitalet utveckla sig på ett enkelt och naturligt sätt! Gif oss en ändamålsenlig credillagstiftning, inrikes vexlar, ändamålsenligt ordnade privatbanker, genom egen kraft bildade hypotheksföreningar, och rörelsecapitalet skall säkert öka sig i mångfaldigt större scala, men på ett sätt, sorn icke är konstladt och icke blottställer hvarken statens credit eller de skattdragandes fickor, vare sig genom ökade pålagor eller försämradt myntvärde. Slutligen, och jemte det jag tillstyrker bifall till StatsUtskts betänk., kan jag ej underlåta upprepa min öfvertygelse vara den, att, äfven om Hr af Billberghs förslag antages, det är så uppstäldt; att troligen numera ingen bankier i Europa är så oerfaren och okunnig om sättet att organisera ett fondeller statslånesystem , att lian låter inleda sig i den oreda och det trassel, som tvifvelaktigt blefve följder af Hr af Billberghs cautionsproject. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Då jag nu uppträder i ett ämne, hvari jag hoppades att, åtminstone vid denna riksdag, slippa att vidare yttra mig, svigtar jag nästan under tyngden af obehaget att återigen nödgas upprepa, hvad jag förut så ofta framställt; men jag instämmer med den värde talare, som började denna discussion, att ämnet är för vigtigt för att tillåta någon kunna undertrycka sin opinion, och, likasom han, har äfven jag velat endast till prot. yttra min mening, utan att hoppas inverka på andras öfvertygelse, som förmodligen redan torde vara bestämd.
Huruvida kvinnorna kunna utveckla sina talanger till samma höjd som männen, därom kunna vi nu icke alls ha någon mening. Därtill fordras många generationers erfarenhet, många århundraden, under hvilka kvinnors och mäns uppfostran varit likställd och på båda ställt samma fordringar. Skilnaden mellan mäns och kvinnors begåfning skall då visa sig i arten, icke i graden. Lyckligtvis komma män alltid att förbli män, och kvinnor att förbli kvinnor. Deras uppgift är ju, icke att uppgå i hvarandra, utan att ömsesidigt komplettera hvarandra. Hvad man dock redan nu med skäl kan säga är, att det alltid är bättre, om en uppgift öfverlämnas till en duktig kvinna än till en obetydlig man, och valet föreligger ofta. För ett dussin år sedan blåstes till storm mot äktenskapet, och kvinnorna uppträdde helst som ett slags osympatiska valkyrior. Nu blåses till reträtt och – som alla öfverdrifter, hvilka följa på en öfverdrift – vill man nu se kvinnans högsta och så godt som enda lycka i äktenskapet. Men alla kvinnor kunna icke gifta sig af den orsak, att en kvinna, som är det ringaste värd något, icke vill gifta sig med hvem som helst. Hon kan alltid »älska kärleken», men hon möter den kanske aldrig i någon bestämd gestalt, eller hon möter den för sent, när dess uppenbarelse icke kan ingå i hennes värld, eller hon skiljes från den, hvilket kan ske på tusen sätt. Man gifter sig ju icke lika lätt, som man vaccinerar sig eller öfvertar en affär. Man gifter sig blott, när man »icke kan låta bli», d. v. s. när kärleken tvingar en därtill. Alla andra motiv till äktenskap äro lika fördömliga och ett lika stort bedrägeri som något, hvarmed menniskor genom orätta medel vilja förskaffa sig fördelar. Men finnes det än många kvinnor, som af olika anledningar icke kunna gifta sig, så finns det bland dessa många, som äga ett moderligt hjärta; och ett andligt moderskap kan vara lika välsignelsebringande som det naturliga. Liksom det finns många poeter, som aldrig skrifvit en vers, så finns det många mödrar, som aldrig ha fått barn, men hvilkas hela väsen är ägnadt att skydda och uppfostra de små. Det finns kvinnor, som egentligen icke passa att vara hustrur, men som tyckas skapade att vara mödrar och därför väl kunna finna en moderlig verksamhet.
Vidare att alla dessa olägenheter kunde undvikas, utan skada för den militaira bildningen, om uppfostran skedde gemensamt med de civila Stånden vid Universiteten, dår militairlårare gåfvo undervisning i de för Officerare i allmänhet nödiga kunskaper och högre militair vettenskaper voro att inhämta vid särskildta undervisningsverk för IngenieurCorpserne, Artilleriet' och Flottorne. Det HöglofL Utskottet har nu äfven godkåndt detta i principen. Jag medgifver att detta Förslag har talande skäl för sig, och att jag till en del dermed förenade mig, redan första gången jag inför detta upplysta Stånd vågade framställa mina tankar, i det jag erkände att de lägre klasserne vid KrigsAcademien, icke åro i och för Inrättningen behöflige, utan enligt min tanka, ansåg uti flera fast icke i alla afseenden nyttigare för eieverne, att de inhämta vid våra öfriga offentliga Skolor de kunskaper, de i dessa klåsser skola förvärfva; och tror detta på de skäl jag från detta rum anfört, oagtadt jag år öfvertygad ge - 344 Den 2S Augusti e, m. norn hvad erfarenheten bestyrkt, att dessa kunskaper lättare och säkrare vid Carlberg än annorstädes bibringas, ty hvarföre skulle det annars hända sig högst sällsynt, att ynglingar vid ankomsten till KrigsAcademien kunna intagas i 4:de classen, dår början sker med militaire vetenskaperne, men deremot så ofta inträffa , att äfven de sorn varit vid andra offentliga Skolor och med Informatorer bevistat ' flera terminer vid Acadenaierne, vid 16 och 17 års ålder knappt hafva nödiga kunskaper till intagande i de lägsta classerne vid KrigsAcademien, och detta förhållande åger vanligen rum hvarje år med rått många. Sedan jag nu ådagalagt, att min önskan för KrigsAcademiens bibehållande medgifvtr förändring i dess närvarande organisation, går jag att framställa de företräden jag anser denna bildningsanstalt äga framföre alla andra i Riket, att för Arméen dana skickeligo linie Officerare. Dessa företräden håi flyta; j:o Af methoden uti, oth 2:0
— Jag är nemi. fullt öfvertygad, att Utsk:n redan då hade afgifvit ett mera utsträckt förslag och tillstyrkt äfven de flera mindre navigations-skolor, sorn af enskilda motionärer voro föreslagna, om Utsktn ej fruktat, att Stånden, i följd af den sparsamhetsanda, som råder vid denna riksdag, möjligen skulle kunnat blifva afskräckla af den större summa, som då hade erfordrats, hvarigenom hela förslaget hade kunnat falla, och tillvaron äfven af de i första 18 11. 21 Den 5 Decc m b c r. rummet nödvändiga fem större skolorna hade satts på spel. Då nu deremot andan inom Stånden synes varn gynnande för dessa inrättningar, får jag derföre, för min del, vördsamt tillstyrka R. o. Ad. alt bevilja de begärda medlen på de af representanterne från Carlshamn och Wisby anförda skäl. Till följe af denna BorgareStts inbjudning, skulle jag likväl vilja föreslå, att vid inbjudningens antagande Ståndet ville fästa det villkor, att dessa årligen beviljade 5oo r:dr ej finge utgå till ifråga var. städer, förrän desamma bade, på sätt desse representanter yttrat, anskaffat de för skolorna nödiga bus och malerialier samt visat sig beredde att lemna ett motsvarande tillskott af 5oo r:dr årligen, på det att dessa skolor måtte komma att motsvara hvad man väntar af en navigations-skola. Hvad åter beträffar den navigations-skola, som blifvit yrkad för någon af de norra städerna, så talar visserligen billigheten derför i högsta grad, då kuststräckan vid Bottniska viken, såsom hvar och en känner, är nästan lika lång, som Sveriges hela öfriga kust. Således är behofvet tydligen constateradt, isynnerhet som en betydlig sjöfart der äger rum. Hvarföre LJtskln det oaktadt ej kunnat tillstyrka någon skolas inrättande derstädes, härrör från samma skäl jag redan baft äran nämna.
Jag kommer nu till ett ämne, hvilket man, under en mångårig vanvård, till den grad inom oss vant sig förbise, att jag verkligen, för ovanligheten af dess upptagande i sin helhet, genast befarar att man skall möta mig med invändning, att detsamma icke hörer till saken, så mycket mera sora det i Konungens egen Nådiga Skrifvelse heter: ”att det vore öfverflödigtj alt vid "detta tillfälle utveckla alla orsakerne der"till, att Svenska åkerbrukets framsteg, un"der de sist förflutna 20 åren, icke i sain"ma mohn verkat till producenternes ökade "välstånd;” men då icke allenast vid detta tillfälle, utan nästan vid alla under hela den i3 månaders långa och nu ytterligare sig förlängande Riksdagen, denna magtpåliggande utveckling af orsakerne till det föirfall, hvaruti Landets gamla modernäringar Åkerbruk och Boskapsskötsel sig befinna, blifvit både af Styrelsen och Rikets Ständers Utskott förbigången; då likväl från undersökningen härom det eftda sanna hjelpemedlet är att härleda; då tiden i alla i44 Den i5 December f. m. fall skall upptagas med lånprojecter, sorn antagne, efter min öfvertygelse, endast skola förvärra det onda, eller förhala tiden för det rätta botemedlets inträdande; så må det ursägtas mig, om jag gör någon afvexling med ämne i min framställning, hvilket dock har till föremål detsamma, som Konungens Nådiga Skrifvelse: upphjelpande af jordbruket, hvilket Kongl. Maj:t ansett vara uti en bekymmersam ställning. Den Kongl. Skrifvelsen har blifvit åtföljd endast af det StatsRådets Protocoli, som vid justeringen blifvit förd t; måhända vitsordar Protocollet, som blifvit fördt under öfverläggningarne, om sjelfva saken, en StatsRådets öfvertygelse, att det vore uti de ekonomiska och icke uti de financiella Författningarne, sorn hjelpemedlet för näringarne tills vidare skulle sökas.
Plenum kl. 6 e. m. Just. B. o. Ad:s pleniprot. för cl. 11 dennes e. m. Anmäldes och Indes på bordet nedanniimnde från LagUtsk. inkomne Mern. och Utlåt.: N:o 20, i anleda, af återremiss af Utsk:s Betiink. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Protocoll, hållna llOS Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1828 och 1829. Ffrationden ion de Häftet. STOCKHOLM. Tryckta hos Johan Hörberg, i833. ' Måndagen d. 9 November 1829. Plenum klockan g Formiddagen. I1 riherre Cederström, Jacob: Som åtskillige Iliand Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter äro af olika tankar om det antal personer, som böra uppföras på listan vid det i morgon förestående val af Ledamöter i Förstärkta ConslitnlionsUtskottet, anhåller jag ödmjukligen, att Hans Excellence Herr Grefven och LandlMarskalken täcktes underrätta oss, huru dermed rätteligen bör tillgå. För min del skulle jag tro, att listan bör upptaga namnen på 22 personer, hvaraf de i4> sorn erhålla flesta rösterne, blifva ordinarie Ledamöter, och de 8 dernäst i ordningen Suppleanter. I annan händelse, och om listan blott skulle innehålla 14 personer, kunde det inträffa, antingen att, i händelse genom oförmodad enighet alla rösterne stannade på samma i4 personer, nytt val till Suppleanter finge verkställas, eller ock att desse sednare tillsattes icke af majoriteten, utan af minoriteten inom Ståndet, och att således 8 af pluraliteten icke valde personer kunde kom4o h. i * 4 Den 9 November f. m. ma att inträda såsom Ledamöter i Förstärkta ConstitutionsUtskottet.
Stats* Utskottets tillgörande med anledning af Högstbexörde Nådiga Proposition, och, med iakttagande af det förändrade förhållande, sorn uppkom* mit genom Kongl. MajUs, efter 18x3 års Riksdag, utfärdade Nådiga Förordning om Husbe* hofs-Qvamars befrielse från skattläggning, får Utskottet alltså föreslå: a 6 io De Grunder för värdering af Mjöloch Såg* qvarnar, Valkoch Stampverk, som finnas utvecklade uti III Art. 2 §• 20 och 26 Mom. af 1823 ars Bevillnings-Förordning, böra bibehållas, men i fråga om det uti slutet af 20 Mom. 2 §. III Art. omnämnde undantag för Mjöloch Sågqvarnar tillägges vid Momentets slut' ”'eller sedermera såsom husbehofs. ”inrättningar tillkomne, emedan desse qvar* Bevilln.-Utsk<yiett Betänkande N:o 7* 37 ”nar iöra vid Hemmansvärdet afses och in”beräknas. " Fiskerier, hvilka icke äro under Hemmanens skattläggning inbegripne, eller vid bestämman. det af deras värde ingått i beräkning, och sålunda, såsom i Jordeboken serskildt upptagne, utgöra lägenheter för sig sjelfve, böra serskildt till Bevillning uppskattas, hvarföre Utskottet ansett 6ig böra föreslå; 17^0 Värdet ä Fiskerier, som utgöra serskilde, i Jordeboken upptagne, Lägenheter, utan att vara i Hemmanens Skattläggning inbegripne, eller hafva i deras uppskattningsvärde ingått, bestämmes salunda, att behållna afkastningen uträknas till Capital genom Fem (5) Procent. Detta allt underställes vördsamt Rikets Höglofl, Ständers pröfning; och får Utskottet, med bifogande af reservationer och serskilde meningar, tillika anmäla, att de motioner, sorn kunnat hänföras under egenskap af Beviilningseller Värderingsgrunder, men icke blifvit i detta Betänkande upptagne, skola i serskildte Memorialer vördsamt besvaras.
— Om lVledkorgares lagliga Industrie ej blifvit pä allt upptänkeligt sätt understödd? — med det sluteligs förklarande, att 8vankerg, korst om desse frågor med liej besvarades, ansäg sig kalva orätt, att nu bestrida invntbestämuingen pä de ak Utskotten uppgifne grunder, bälst kan kann det icke bekölligt att assurera köpmannen om 20 brocents vinst eller mera pä sina till utprängling inlorskrilne, pä credit tagne, ökverllödsvaror, om coursen skulle raka upp till 1H0 «k. eller derutöfver, eller att assurera brukspatronen samma 18 ä 20 b:dr för sitt lern eller att preservera oek bevaka Xkvent^rares oek lycksökare» förmenta rätt att med sämre m^nt la betala deras uti bättre m^nt ädragne skulder. 2:0 lätt, intill dess bigviden emellan 8taten vell banken vore fullgjord oek banken för framtiden löst krä» de förliällanden, i kvilka den kittills stätt till 166 Litatscicil Lanco-Lltskottens 8laten, det vöre förgäfves att troppas stadga i lVI^ntväsendet. 3:o rätt förrän 72 §. Leg.Lormen blifvit förändrad, ^kllmänlieten ej agde någon garanti emot n^a iVIagtmissbruk a It. 8t:rs sida, ledande till rubbning af den ordning oell stadga i Itl^ntväzeudet, som genom en IVI^ntbestämning äs^Itades. ^:o ^tt dä Lanken vors skyldig infi la sine Lörbindelser till det belopp, bvarä de I)'da, samt It. 8tus garantie vore detsamma som en Lorgens-fo, bindelse oell ett iklädande för Lanken att källa dess Lo,- genärer skadeslöse för sina fordringar, elle»', med andl a oi'd, att ansvara för full Iletalning af Lancotransport8edlar, som L. 8t:r befallt
Stats-kontorets embetsoch tjenstemän samt betjente försvinna; öfrige ofvan uppräknade, till aflöningen nu bidragande, utgifts-titlar komma att undergå minskning, hvilken också af Rikets Ständer blifvit å behöriga ställen iakttagen; samt den genom bemälda verks interims-reglering härflytande statsbesparingen för närvarande uppgår till 3,791 R:dr 16 sk. om året, hvilken summa, så snart ofvanberörde fyllnads-anslag å 129 R:dr 16 sk. icke erfordras, varder ökad till 3,920 R.dr 32 sk. 4:o. Den i anslaget för Kongl. Ofver -in ten deri ts-em b etet af E. K. M:t äskade förhöjning af 133 R.dr 16 sk. eller det belopp, som motsvarar gnatifikations-medlen för extra-ordinarie tjenstemän och vaktbetjenle derstädes samt vid Kongl. Museum, har af Rikets Ständer blifvit bifallen. 5:o. E. K. M:t liar jemväl, med afseende å de under flera föregående år till högre belopp stigande afkortningar, restilulioner och omkostnader vid Tullverket, föreslagit, att iörsiags-anslaget för delta verk, hvilket anslag utgår direkte af tull-medlen, målto bestämmas till 1,000,000 R:dr och således ökas med Banko R:dr 200,000; Men då Rikets Ständer icke anse lämpligt att nu ändra den beräkning af anslaget för nämnde verk, som sedan längre tid utan olägenhet egt rum, samt derjemte någon besparing genom minskade institutioner och förvaltnings-kostnader torde kunna emotses, har berörde anslag fortfarande blifvit bestämdt endast till 800,000 R;dr. 6:o. Från det å denna Hufvudlitel uppförda anslag till Jägeri-staten har till Skogsplanterings-kassans anslag, 11,000
Till ägaren af Ornäs för dervarande Loflbyggnings underhållande, enligt Kam marCoUegii Rref den 21 Augusti 1753, grundadt på Kongl. Rrefvet den 17 förutgångne Julii: 60 dagsverken, år 1844 beräknade till 31 R:drl2 sk. Till ägaren af Rankhyttan för den så kallade Kungsladans underhållande, enligt KammarCollegii, med hemtad anledning af Kongl. Rrefvet den 16 Januarii 1684. under den 16 Juni 1755 meddelte förordnande: likaledes 60 dagsverken. likväl 97 med afdrag af deras Kronovärdi, 3 sk. stycket, hvarefter återstoden upptagits med 27 R:dr 24 sk. Tili underhåll af Kungsladan vid Isala, enligt Kongl. Brefvet den 22 December 178(5: En Tunna Kronotionde Spanmål, halfrågadt mål, år 1844 utgörande 5 R:dr 16 sk. 11 r:st. Uti Westmanlands Län. Till vidmakthållande af dammen vid Runna Kronoqvarn: 67 dagsverken, beräknade lill 29 R:dr 3 7 sk. 4 r:st., i afseende hvarå genom Kongl. Brefvet den 6 April 1838 blifvit i Nåder förklaradt, att, då qvarninnehafvaren fått dem under en längre tid utan anmärkning tillgodonjuta, samt fortfarandet deraf syntes af behofvet påkalladt, så vida qvarnen, med dess höga ränta af Tolf Tunnor spanmål, skall kunna ega bestånd, så skulle de äfven framgent på det sätt bibehållas, att de altid med lösen efter markegång till qvarninnehafvaren utgöras. Hvad beträffar de förstnämnde tvänne anslagen; så, enär deras årliga utgående synes vara af nöden, derest säkerhet skall egas, att det dermed åsyftade ändamål vinnes, anse Comiterade lämpligast vara, att desamma, på enahanda sätt som uti föregående Andra Afdelning, i fråga om anslag lill vissa Inrättningar, är framstäldt, utbytas emot spanmålsanslag, som sedermera efter medelpris årligen med contant godtgöres.
Med hänsigt till andra punkten, utyit sar Stats-Råds-Protokollet icke att något verkligt peremtorisk! beslut fattats, utan endast att, sorn ordett lyda: ”Kongl. Regeringen behagat gilla den af Bergs-Collegium i mulet yttrade tanka;’’ hvaremot Kongl. Respriplet till Collegierna af samma dag, elior den 6 Februarii 1827, innehåller, att Kongl. Majit låtit Sig föredragas detta, till Dess Nådiga pröfning och afgörande öfverlemnade, besvärs-mål, och funnit skäligt till alla delar gilla den af Bergs-Collegium i målet yttrade tanka, hvilket Collegierna, till svar samt vederbörandes förständigande och un-, derdåniga efterrättelse, tillkännagafs. Genom detta, af Kongl. Regeringen ej föreskrifna eller beroende, expeditions-sätt, och synnerligen medelst tillägget af befallningen om förständigande! till efterrättelse, vann troligen ärendet en annan och vidsträcktare behandling, än den, som Collegierna, vid anmälandet af deras skiljaktiga m,eningar, åsyftat, och som Kongl, Regeringens till Protocollet meddeldta förklarande ingalunda bade uteslutit. Då likväl Constilutions-Utskottets anmärkningar mot någon Stats-Se - Constilutions-Utskoltets Memorial IV.-o 4$. preterares embets-utöfning måste grunda sig på hans af Stats-Råds-Protocolien synliga åtT garder, jemförd», der så fordras, med de åf honom contrasignerade expeditioner, pclp då, i förevarande fall, tjenstförrättande StatsSecreteraren hvarken gjort sig skyldig till en felaktig föredragning, eller tillstyrkt ett i formen origtigt beslut, eller utfärdat en mot beslutet i sjelfva saken stridande expedition, anser Utskottet föredragande-åtgärden i detr ta mål icke vara uirmärkning underkastad.
Med afseende å beredandet och utförandet af de för allmän räkning företagna eller med statsbidrag understödda vägoch vattenbyggnadseller vattenaftappnings-arbeten, och för bildande af skickliga Civil-ing enior er, hafva Rikets Ständer beviljat och till Kongl. Maj:ts disposition ställt följande anslag, som under åren 1861, 1862 och 1863 böra i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga föreskrif - 16 Stats-Utskottets Memorial N:o 214. ter, efter hvarje års början, af Itiksgälds-kontoret utbetalas med bär nedan uppgifna belopp, nemligen: l:o till aflöning för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader samt dess tjenstebiträden såväl i hufvudstaden, sorn i landsorterna, 27,550 II:dr årligen, eller tillsammans Åttiotvå tusen sexhundrafemtio R:dr; 2:o till undersökningar, inspektions-kostnader och expenser för allmänna arbeten, 25,000 R:dr årligen, eller tillsammans Sjutiofem tusen R:dr; 3:o till arfvoden för lärare vid Mariebergs Artilleri-läroverk i de kunskapsämnen, som tillböra Civil-ingeniörer, 3,000 R:dr årligen, eller tillsammans Nio tusen R:dr; 4:o till stipendier för elever, som vid nämnda Läroverk genomgå den för Civil-ingeniörer bestämda kurs, likaledes 3,000 R:dr årligen, eller tillsammans Nio tusen R:dr. § 131.
S. D. Efter å nyo skedd föredragning afBaneo-Utskottets Utlåtande, N:o 65, med anledning af de hos 3:ne Riks-Stånd gjorda anmärkningar vid Utskottets Memorial, N:o 29, angående några förändringar och närmare bestämmanden af grunderne öch vilkofeh för assignerihg på Ranken, afslogos Meitiörialet N:o 29 och Utlåtandet N:o 65, af Borgare-Ståndet, som beslöt, att med grunderna och "Vilkoren för assignering på Banken tnå förblifva vid hvad derom tillförene är stadgadt, under iakttagande af den förklaring af Irenne serskilda gånger skedd Cassation, medförande öfverassignering på Banken, hvilken, un Kongh Majds Nådiga Dom, af den t3 sistlidne April, är meddelad, f>, D, Rfter å nyo skedd föredragning af Bans éo-Utskottets Utlåtande, Pf:o 66$ ined anledning af anmärkningar från Borgare-Ståndet vid BancoUtskottets Betänkande, N:o 44) angående grUnderna för återbetalning af det till Götheborgs Stad tttgifna Banco-Lån, lät Ståndet bero vid hvad Betänkandet N:o 44 och Utlåtandet N;o 66 innes hålla, S. D, Föredrogs å nyö och bi fölls BancoUtskottets Betänkande, N:o 57, med anledning af Herr D. Crons gifna förslag, att Banken mätte för Allmänna Brandstods-Bolaget förskjuta, för ett år i Sender> alla Brandskade-ersättningar. Trot.
Ej må något Konungens Ombud i Riksgälds-Conloret bivista Fullmägtiges — —• — öfverlägga. §■ 91. R. F. $. 68. De lill Riksgäldsverket än deni Biksförsamlingen bestämt. Allt kraftlöst. §. 92. R. F. §. 72. Biks-Banken förblifver under Svenska folkets egen garanti och dess representanters vård, så att den ostörd må förval tas af de Fullrnägtige, som Biksförsamlingen dertill förordnat, efter de ordningar, stadgar och reglementen, hvilka redan gälla eller af Biksförsamlingen fastställde blifva; ägande Biksförsamlingen allena rätt. —. — erkännas. §. 93. R. F. §. 73. Inga nya pålagor, utskrifningar at manskap eller af penningar och varor må, utan Riksförsamlingens fria vilja, och, i den Con*litulions-Utskottets Memorial, N.-o 68. 23 ordning, som förut är nämnd, gifna samtycke påbjudas, fordras eller uppbäras. §. 94, R. F. §. 74. §. 95. De årliga Markegångs-taxorna skola upprättas genom ZärcsR. F. §. 75. Ombud, nämnda på det sätt, Riksförsamlingen stadgar, livad desse fastställa —• sökes och vinnes. §. 96. Utan Riksförsamlingens samtycke belasta. R. F. §.76. §. 97. Kungsgårdar Stallängar, Kronans fisken samt ofriR. F. §. 77. ga lägenheter må Konungen icke utan Riksförsamlingens samtycke de grunder Riksförsamlingen derom föreskrifter ; dock —• — efter förut gällande Författningar sådana Kronans lillhörigheter innehafva försäljas. §. 98. R. F. §. 99. R. F. Ingen utan Riksförsamlingens bifall oförkiänkt. .§. 100. Krigsmagten lill häst —• — intill dess Konungen och R.F.§,80. Riksförsamlingen finna nödigt utan genom Konungs och Riksförsamlings sammanstämmande beslut tillkomma. §. 101.