Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lösen för Salpeterskatt, som ej in natura blifvit lefve - .490,051: 1. 5. rerad Lega för begagnande af Kronans Salpe tersjudnings-Pannor Räntemedel Observationsmedel . C i4o ) Deremot utgör: Utgifter år 1828. Årliga Arfvoden och Resepenningar samt Verkmästares löner 14,702: 13. Upphandling af confiscerad Salpeter 1,158: 16.— D:o af lefvererad Salpeter utöfver Gärden .176,525: q. ro. „ r 2—214,517: 6. 5. Bestående dessa uti: Contant Cassa-Behållning 45,692: 12. 1. Fordringar för anskaffade och till Länen öfversände Salpetersjudnings -Pannor af Koppar 19,256: 33. 6. S;a 515,450: 25. 9. ( *4* ) Vid jemnförelsen af Fondens inkomster och utgifter för de ifrågavarande 2:ne åren finnes således, att de senare öfverstigit de förstnämnde år 1827 med 77,065: 29. u. „ 1828 med 78,141: 47• i följd hvaraf Fonden med tillhopa R:dr 155,207: 29. — på dessa hegge år minskats — ett förhållande som fortfarande uppkommit ifrån de förordnanden, Rikets Ständer vid 1823 års Riksdag meddelade, så väl i afseende på dispositionen af Fondens en del tillgångar som Salpetergärdens utgörande ifrån samma tid och indragning af det ifrån Statsverket förut utgående anslaget af icke mindre än 58,000 R:dr årligen.
Ständer välje genast, sedan Riksdag blifvit öppnad, de Utskott, hvilka 14 Konslitutions-Utskottets Memorial M 2. skola ärendena bereda. Sådana vid hvarje Riksdag nödiga Utskott äro: deruti föreslå. § Vid hvarjo Riksdag läte Konungen uppvisa Stata-Verkets tillstånd i alla dess delar, till inkomster och utgifter, fordringar och skulder, för det Stats-Utskott, som Riksens Ständer utvälja. Skulle genom Traktater med främmande Makter några medel Riket tillflyta, skall för dem på lika sätt redovisas. § Denna Regerings-Form samt Rikets öfriga Grundlagar kunna icke ändras eller upphäfvas, utan genom Konungens oell alla Riks-Ståndens sammanstämmande beslut. Ej må frågor derom uti Ståndens Plena väckas, utan anmälas de hos Riksens Ständers vid hvarje riksdag valda Konstitutions-Utskott. Detta Utskott, hvars pligt det vara skall att Grundlagarne granska, äger rätt att hos Riksens Ständer föreslå de ändringar deruti, som det anser högst nödiga eller nyttiga och möjliga att verkställa. Tillstyrker Konstitutions-Utskottet, antingen sjelfmant eller uppå derom af Riksdagsman väckt fråga, ändring i Grundlag, varde Utskottets yttrande vid samma Riksdag öfverlemnadt till Riksens Ständer. Göras i deras Plena icke några anmärkningar emot Konstitutions-Utskottets yttrande, hvile detsamma såsom ett Riksens Ständers utlåtande, hvaröfver först vid nästa Riksdag, och då endast med Ja eller Nej, skall skola ärendena bereda. Sådana vid hvarje Lagtima riksdag nödiga Utskott äro: — deruti föreslå. 58. Vid hvarje Lagtima riksdag låte Konungen för dem på lika sätt redovisas. 81. Denna Regerings-Form samt Rikets öfriga Grundlagar kunna icke ändras utlåtande, hvaröfver först vid den nästpdföljande Riksdag, som sammanträder se - Konstitutions-Ulskotlels Memorial M 2. 15 kunna beslutas, och galle dä föreskriften i 7S § Riksdags-Ordningen. Besluta äter samtliga Riks-Stånden, att förslaget skall förkastas, vare det genast förfallet.
Det hufvudsakliga skälet, hvarföre jag önskade, att Ständerne följde denna grundsats, är likväl, att jag i allmänhet tror det icke vara rätt af Sländerna eller hvilken lagstiftande församling som helst, att sträcka sin beslutanderätt utöfver den tid, då deras efterkommandes d. v. s. nästföljande Ständers beslutande-rätt skulle inträda. Jag tror dessutom, att det ligger något vådligt deruti, att Ständerne sjelfive åtaga sig lörvaitningsbestyr, synnerligast i sådana saker, som röra enskilda medborgare. Det är klart, mine herrar! att den, som har ett enskildt intresse att bevaka, icke kan klandias derför att han går till hvar och en af de enskilda representanterna och begär deras förord lill vinnande af den eller den förmånen, hvilken han söker; och mången representant, som just i afseende lil! R. Sits talrikhet anser sig hafva mindre ansvarighet i mån af det större antalet, ger då af artighet, välvilja eller personlig bekantskap med den sökande eller af någon annan bevekelsegrund, sitt löTfeatt med sin röst bidraga till det sökta ändamålet, hvilket löfte han icke skulle anse sig befogad alt gifva såsom embetsman. I det hela åligger likväl representanten, hvar oell en för sin person, samma ansvarighet som domaren, då han afgör mål vid sin domstol; men domaren anser sig af ed och samvete bunden att icke handla efter enskilda considerationer. Sådan är ej alltid händelsen med representanten, och om ej dessa äro anledntn till hans handlingssätt, inträffar det likväl stundom, att han litar på andra ledamöters råd, utan att sjelf hafva undeisökt saken. Jag vet dessutom exempel, då det af enskilda sökande ansetts såsom nästan ohöfligt, när man icke velat åtaga sig att bevaka deras intresse, och då man fult höra: det gör ju ingenting, om herrn för min skull lemnar sin löst för den och den saken. Jag säger icke detta med något slags afseende på detta ärende, emedan jag känner det sanna förhållandet derutinnan för litet, för att kunna yttra mig derom; men om en återremiss skulle beslutas, önskar jag, att mitt nyssnämnda förslag kunde vinna framgång, så att arrenderättigheten icke utsträcktes till längre tid, än intill nästa riksdag.
Till mina fruars heder får jag nämna, att de ofta vid en öfverenskommelse tillägga: » ja, o m jag kan »; och detta: » o m jag kan » förstår jag så väl, o c h då här o m dagen en liten doktorsfru k o m tre timmar senare än bestämdt var o c h vid inträdet hälft bekymradt, hälft skämtsamt frågade: » hvad får jag nu? » kunde jag ej annat än m e d mitt älskvärdaste leende svara: » profva! » Och nu till sist ett ord o m den egentliga stötestenen i uppsatsen, hvilken jag stötte mig så hårdt mot, att jag ej kunde tiga: » Låt vara att bristen på punktlighet oftast har sin grund i obeU ii Ämi O d m a n n s lefnadssaga 1898 tänJcsamhet !i&gt; Min bästa fru, hvad, hvad menar ni? Hvad är det ni då egentligen drager i härnad emot, då ni framdrager obetänksamheten såsom en ursäkt? Själfva felet, grundorsaken, den enda klandervärda åtminstone, ursäktar ni, och så tar ni till orda för att bestraffa dess verkan: kvinnans brist på punktlighet. Man skulle nästan vara frestad att tro, det ni ansåge edra medsystrar ej allenast enfaldiga och pliktförgätna, utan så diaboliskt elaka, att de m e d kall beräkning vilja försvåra det i sanning mest enerverande o c h ansträngande af alla yrken. Men kanske ni menar kvinnans obetänksamhet, då h o n gör öfverenskommelsen utan motsvarande förmåga eller ens föresats att hålla den, o c h i så fall äro vi öfverens, ty häri ligger felet. Då mannen säger: » ja, o m jag tår tid », svarar kvinnan i de flesta fall utan betänkande: » ja ». Där han säger: » jag får se, o m jag kan, » svarar h o n ett tanklöst: » jag kommer. » Här b å d e kan och bör mången kvinna taga mannen till eftersyn, och därmed försvinna då alla af obetänksamhet brutna öfverenskommelser. Från Iduns läsekrets. Några tankar rörande fredsföreningar.
Predikantens ord hade värmt hennes hjärta. Han hade talat om den stora julgåfvan och den gudomliga kärlek, hvaraf den var det högsta och skönaste uttryck. Uppfylld af tanken härpå, satt Elin nu och betraktade sina rosor. » Hvad Gud är god, » tänkte hon. — » O, att jag kunde göra ot för att bevisa honom min kärlek I Jag ville så gärna gifva honom något i hans allraminsta små bröder. De rika äro dock lyckliga, de kunna gifva och kunna med sina gåfvor aftorka många tårar, men jag, jag har ju intet att jag har bara mina rosor. — Mina fTc&amp;L. rosor? - wJ^Wå Skulle jag då ej kunna gifva dem? Skulle de ej kunna tala ett kärlekens ord till något ängsligt hjärta? » Och den fattiga flickan försjönk i stilla eftersinnande, under det hon utkämpade en strid, som för mången skulle synts barnslig, men för henne var allvarlig nog, ty det gällde ju offret af något mycket kärt. Efter en stund reste hon sig emellertid med prägeln af ett fast beslut i det lilla ansiktet, under det hon hviskade vid sig själf: » Jag vill gifva dem åt dig, Herre. Låt mina julrosor täckas dig. » Följande dag, juldagen, sken solen åter lika klar, och sedan Elin äf ven nu deltagit i församlingens gudstjänst, kastade hon vid hemkomsten en afskedsblick på sina rosor, fattade saxen och klippte med ett raskt tag af dem. Men de skulle ju också föra ett gladt budskap med sig.och så öppnade hon bibeln ochskref medoöfvad hand på ett litet hvitt kort, som hon stack in mellan de gröna bladen: &gt;Gud är kärlekenh Därpå trippade hon åstad i sin slitna vinterkappa den långa vägen till allmänna sjukhuset. Det var den stund, då besökande hade tillträde dit, och Elin var bekant med en af sköterskorna. Till denna vände hon sig nu och yttrade brådskande: » Se här ett par rosor! Jag ville gärna glädja någon af de sjuka jned dem. Gif dem åt den du tycker bäst behöfver en liten uppmuntran. Jag känner ingen personligen. » Och sköterskan gaf blommorna åt en blek, utmärglad kvinna, som nyligen genomgått en svår operation och troligen icke hade lång tid kvar på jorden.
Friherre Tavaft, Chef för Calmare Regemente; tjenstgörande i Skåne. friherre Hunge, Chef för Westgötha Dahls Re, kemeatej Minister i Wien, Den 24 Filmariu Grefve A, ShJiwerin, Chef för Upplanda Re genitentej tjenstgörande hos då varandeEnkeDrottningcn. L, Silfversparre, Chef för Smålands DragonRegemente:, tjenstgörande hos Hennes Kongl. Höghet prinsessan. Går man längre tillhakars är förhållandet än märkligare, och jag påminner mig ännu den tid då GeneraKrne Zöge von Manteuffl, Siegroth, Kaulbars, Pauli, Bnmjean, Cheffe.r, Fock, med flere, vid mer än 70 års ålder, afla bibe: höllö sine innehafvande Öfverste indelningar, utan att derföre göra någon slags tjenst. Häraf qllt torde finnas, att Generalitetet gör vida mera tjenst nu än tillförene och så mycket sorn förenas kan med vår indeldta Armées organisation, der tjensten icke är af serdelee tunga för någon. Om Generalerne, de sednare åren, mera salDn än förut sknlle tagit afsked, kan detta således ej tillskrifvas den dem nu åliggande tjenstgöringens mindre trägna beskaffenhet, utan en ganska enkel orsak, som ej äger minsta gemenskap med Arraéens organisation på Divisioner och Brigader, nemligen; Accorderms cxtintion. Men huru stora äro icke fördelarne deraf i andra afseenden? Den militairiska förtjensten kan nu af Konungen belönas utan att fia» TSz Deri 24 Februarii, na hinder i den belönings värdiges mindre bemedlade tillstånd. UppropsAuctionerne, sorn förut höllos vid Regementsvacancerne, äro aflyste, och Regeringsformens 28 och 35 §. §. sorn då voro en död bokstaf äro nu återförda till sin constitutionella helgd. Dennaaccordernes extinction hvarpå Kongl.
Beser va tio n er anmäldes: af Herr Hjärne, //., som, med anledning af Utskottets beslut rörande 2:dra moni. af 6:te punkten, yttrade: 55att Utskottets förklarande, att de tre Ståndens bifall till ifrågavarande punkt utgjorde ett Rikets Ständers beslut, innefattade etf uppenbart våldförande af presterskapets rätt på grund af gällande privilegier.'» Häruti instämde Herr Nordenfelt, E. JV., Grefve Taube, //. A., och Herr af Klercker, Doktor Rundgren, Doktor Emanuelsson, Kontraktsprosten Jämo»] Komminister Malmborg, Prosten Lundholm, Kyrkoherden Ternström; 6 Allm. ttcsvärsoch Ekonomi-Vlskollels lielänkande A:o 149. af Herr Törnebladh, C. 0.: »Emot Utskottets beslut, att i afseende å 2:dra inom. af 6:te punkten, äfvensom i fråga om Utskottets hemställanden rörande delning af större pastorater samt utfärdande af vilk örliga fallmagter ä kyrkoherdebeställningar, förklara dessa delar af Utskottets förslag vara af Rikets Ständer godkända, får jag mig reservera. Då ifrågavarande punkter blifvit af Högvördig» Preste-Ståndet afslagna och fråga uppstått, huruvida desamma kunna under presterskapets privilegier hänföras och således erfordra Preste-Ståndets bifall, men det, efter min åsigt, icke kan tillkomma Ekonomi-Utskottet att härom sig utlåta, anser jag, att Utskottet endast bort förhållandet inför Rikets Ständer anmäla.» Häruti instämde Herr Snoilsky, G. A7: o 149. Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Aug. 1860, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner orri ändringar i Militiebos tulls-ordningen.
Uti del 3:dje moni. förekommer på första raden pag. 23 ett litet skrif-fei, då der står af ”verket” hvilket bör vara ”af skriften eller brochure».” Jag anhåller, att dessa rättelser måtte af R. o. Ad. tagas under öfvervägande. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag med de förändringar, atti 1 mom. skulle uteslutas såväl ordet ”decimal”, der det förekommer emellan orden ”qvadrat” och ”fot”, som ock meningen: ”tidningar med sådan stämpel försedde, äro från porto-afgift frie”, samt uti 3 mom. ordet ”verket” utbytes emot orden ”skriften eller hrocburen” och benämningen ”Statstidningen” utbytes emot Postoch Inrikes liduingarne.” Ropades ja, hvarvid dock Hr von Hartmansdorff anmälde sig och yttrade: Ordet Statstidning förekommer på två ställen och bör följaktligen på båda ställena nemi. i såväl 2 som 3 mom. uteslutas. I anledn. häraf hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. bifölle, all i 2 mom. af ifrågavar. g orden ”Statstidning eller” uteslutas. Ropades ja. Härefter anmälde sig och yttrade Hr Rosenblad, Bernh.: Jag skulle vördsamt hemställa, om icke begge orden borde bibehållas. Del kan ju möjligtvis hända, att tidningen nästa år heter Stasliduing. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, det han trott sig finna, att R. o. Ad. med ja besvarat den nyss gjorde propos. Hr Printzenskjöld Carl: I sista punkten af 3 mom. slår jemväl ordet ”Statstidning”, nemi. uti det morn., som rör skyldigheten för dem, som anmäla sig till portofrihet, att insända underrättelser derom till Konungens Bef:h:de eller magistrat.
Om många af jordens mäktige, som passerat dessa brohvalf i ståt och herrlighet, utan att de väl någonsin betänkt, huru de för länge sedan skulle vara till stoft och deras klingande namn förglömda, medan den döda stenen, som de ej beaktade, skulle kvarstå. Fromma processioner med helgonbilder och brinnande vaxljus ha säkert ofta tågat här öfver under afsjungandet af heliga hymner. Och i aftonens skymning eller vid månens magiska sken har här nog svärmat månget kärlekspar, som blickat ner i den forsande floden, medan de hviskat till hvarandra de mest glödande eder om evig kärlek och osviklig tro — eder, kanske alla sedermera brutna — ty finnes det väl hos jordens ombytliga släkte en evig kärlek och en osviklig t r o? Uppåt går sedan banan emellan kala klippor, lokomotivet arbetar mödosamt i den sista stigningen, därpå kommer en lång, mörk tunnel, o c h så bär det åter neråt till dalar med grönska, blommor och leende boningar, som bada sig i middagssolens skarpa strålar. Dalen slutligen klippor. alltjämt slingrar passet. blir därpå trängre, bergen brantare, och tyckes hvarje väg afspärrad genom höga Men nej, den lilla floden, som banan har följt, letar sig fram och med den sig också tåget igenom det smala klippTåget passerar ännu en tunnel och rullar så ut i ett fruktbart, välodladt slättland. Man genomilar det hastigt, och för de resandes tjusta blickar ligga nu det djupblå hafvet o c h Ancona. Då Bertarelli stiger i den utanför stationen väntande hotellomnibusen, ser han före sig reskamraten från tåget. Idun Stockholm, Fredagen den 18 september 1896. N:r 38 (457) Prenumerationspris pr. år: Idun ensam Iduns M o d e t. fjortondagsuppl. Iduns M o d e t. mänadsuppl. Barngarderoben kr. &gt; » • 5; 5: 3: 3: Byra: Redaktör och utgifvare: Klara södra kyrkog. 16, 1 tr. FRITHIOF HELLBERG. A l l m. telef. Träffas säkrast kl. 2 — 3.
Huruvida Hr Carleson, såsom Gr. Sparre sagt, frånträdt sina åsigter i detta fall, vill jag lemna derhän. Jag är väl skyldig att tro förhållandet vara sådant, då Grin upgifvit det. Men besynnerligt nog var det blott för några dagar sedan som mannen till mig yttrade, att han fortfarande hyste samma åsigter, som år 1850. Att han icke är här i dag för att uttala sina tankar, kan komma deraf att hans tid, såsom Expeditionschef i en statsexpedition, kan vara uptagen af andra och vigtigare göromål. Jag tillåter mig således att hysa något tvifvel om att han så helt och hållet frånträdt sin öfvertygelse; det förundrar mig, att man kunnat yttra en sådan åsigt, som den att en underdomstol skulle hafva en närmare bekantskap med de personer, som skulle förordnas till rättens ombudsmän, än hofrätten. Om en person förklaras för rättens goda man, liar denna rätt i saken så mycket intresse, att tvifvelsutan ingen annan kan af hofrätten förordnas, än den som är fullt qvalificerad att förtroendet emottaga. Emellertid torde det, när vi komma till den frågan, blifva en annan sak att afgöra, huruvida det är lämpligt att införa sådana gode män. Det är en sak, som är främmande i vårt land och som snarare torde komma att inveckla, än förenkla konkursmålen. Jag förutser utgången af denna vigtiga fråga; men jag hade önskat, att Utsk:t med större skyndsamhet handlagt dessa ärenden, så att de kunnat inkomma före en tidpunkt, då R. o. Ad:ns bänkar äro så glesnade, som nu är förhållandet. Något giltigt skäl för detta dröjsmål har icke förefunnits, då det blott är det 33:dje Betänkit, som Utskit hunnit afgifva, ehuru vi befinna oss i riksdagens 8:de månad, hvartill kommer, att när man granskar eller ser på beskaffenheten af de föregide Betänkma, dessa icke äro af den vidlyftighet, att man ej för många månader sedan kunnat inkomma med det här ifrågavide. Frih. Creutz, Steffan:
Värdigt vid sidan af dessa direkta skatter stodo de indirekta, allesammans bortförpaktade till de mestbjudande och sedan genom dessas agenter lika godtyckligt och våldsamt indrifna som skatterna till kronan. * Några antydningar om detta slags skattesystem torde vara tillräckliga för att gifva en föreställning om huru det måste verka på sina offer. Man har förliknat det med ett stort maskineri, hvars otaliga kugghjul gå i hvarandra under för förtrycket gynnsamt mörker. Financiererna sjelfva hade endast ofullständigt kännedom om systemets detaljer, men förpaktaragenternas roflystna fantasi supplerade okunnigheten. Skatterna på vin och öl och andra drycker drefvo upp priserna till en för folket svindlande höjd, utan att ändå producenten blef ersatt för sin möda. Förpaktaragenterna, * Förpaktarne betalade kronan ärligen i arrende 106 millioner livres, men pressade ut dubbla beloppet.kända under det betecknande namnet » källarråttor », förtecknade vinet, konfiskerade hvad ej var anmäldt, beskattade hvad som öfversteg det lilla för den eena förbrukningen tillåtna kvantiteten. Denna vara kunde i likhet med andra icke foras ett steg, utan att köpa tillstånd, utan att betala. När den fördes in eller ut ur en stad eller provins, på vägar, öfver broar, in i värdshus och källare, öfverallt och alltid, om än benämningen på afgifterna varierade, en sak var dock gifven: fram med pengar. Följden blef ock, att tusentals tunnland, som fordom gifvit rika vinskördar, fingo ligga öde. Samma skada som dessa och liknande pålagor, handelsmonopol, skran-kor och förbud mot fri handel gjorde för den inhemsKa omsättningen, gjorde tullarne för den utlandska; de åstadkommo att Frankrike ej hade någon marknad för sin spanmål, vin och manufakturer i utlandet; de främmande köpmänneu köpte annorstädes hvad de i Frankrike endast mot de mest upp-skrufvade priser kunde erhålla. Det svåraste, mest raffinerade förtryck och de mest himmelskriande missbruk var det dock måhända saltskatten förbehållet att framkalla. I de provinser, der inga saliner funnos, var skatten störst.
I landsorterne och i hvarje Läns ränteri kommer stärnpladt papper, under lika tillsyn och kontroll, som för Kronans uppbörd i allmänhet föreskrifves, Samt under vård emot all skada, alt hållas i beredskap och lill den ändan af Stats-kontoret dilsändas; börande, i afseende på vården af nämnde, stämplade papper, iakttagas hvad 5:te punkten, i Bih. till R. St. Skrifvelse N:o 136. den af Stats-konloret, på Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, utfärdade Kungörelse af den 14 Mars 1832 stadgar. Den, sorn vill låta nied karta-sigillata-slämpel förse egna vexel-blanketter, anmäle sig derom skriftligen hos Stats-kontoret, med bifogande af uppgift om antalet och valören af samma blanketter, hvarefter Slels-kontoret, genom remiss till Karte—sigillateförsäljuings-koutoret i Stockholm, meddelar föreskrift, att sedan blanketterna derstädes blifvit annoterade och förteckning å dem upprättad samt beloppet af valörerna är vordet hos Karte-sigillate-försäljningsmannen deponeradt, denne eger alt blankelterne, åtföljde af förteckningen, till Rikets Ständers Bank aflemna, för att derstädes i vanlig ordning stämplas; börande, sedan stämplingen med möjligaste skyndsamhet blifvit besörjd, blanketterna återställas till Karte-sigillale-försäljnings-kontoret, för att till egaren utlemnas. 2:o Stämpling af tidningar verkställes, i Stockholm uti Rikets Ständers Riksgäldskontor, i hvilket afseende det för tidningarne bestämda papper skall, jemte attest öfver stämpel-afgiftens insättning i Banken för Riksgälds-kontorels räkning, dit aflemnas; egande Redaktörerne, att, i den mån papperet hinner stämplas, men sednast efter fjorton dagar, detsamma återfå. På enahanda sätt förhålies med stämpling af i Stockholm utkommande periodiska skrifter och brochyrer, för hvilka, i den ordning 10 § 3 mom. bestämmer, porto-frihet blifvit särskildt sökt och beviljad.
A. H. 4529) Santalmissionens M 1 &gt; TJ &lt;1 • l Sidenoch Yllev Broken Orange Pekoe å 6:40 pr kg. B 4 Nästan omedelbart ' färdigt för servering. J Drygast. * ^ Märkt Vi sälja denna prima sort oblandad 3 å 4 kr. billigare pr kilo än vissa andra firmor. Pekoe å 5: 60 pr kg. Mindre aromrikt. Utmärkt hvardagste. Insänd 40 öre i frimärken, så erhålles prof af önskad sort. Santalmissionens Tedepot, Trievaldgränd 2, Stockholm. r Max jMa m Ett aptitgifvande, magstärkande vin, afsedt för konvalescenter och svaga personer i allmänhet. Rekommenderadt af många hrr läkare. Fris pr butalj kr. 3,50 hos Högstedt &amp; C:0, Stockholm, SS Regeringsgatan Aktiebolaget Lektyr! prisbelönta billigare, m e n Banyuls Trilles. Nestlé ' s Barnmjöl. Säljes hos herrar SpecerI-, Delikatessoch Kaf ehandlande. HOFLEVERANTÖR H ä r om dagen besöktes V i s b y, hvars minnesrika ruiner under flere timmar genomvandrades af de furstliga gästerna. Därifrån styrde Drott färden söderut. BästI i lifvet? » teg länge. » » Och du därför, att kropp mild IH ylin&amp;Cil 4 |Klädningstyger| af säsongens alla nyheter i stort urval till låga, bestämda priser. ^&gt; OBS.! Nyheter inkomma dagligen. OBS.! Profver iranjno franko pa på begäran. urs », i ±roiver oegaran. É ^ » K. Undertecknad ämnar i början af oktober öppna elevatelier för undervisning i teckning och målning, specielt landskapsmålning. Anmälan bör ske snarast i Herr Frans Svenssons Konsthandel, Sturegatan 2, Stockholm. Referenser: Herrar Professorer Grefve G. von Rosen och P. (S. T. A. 08617) WILHELM DAHLBOM. Per Perssons Yäfo. Stickmaskin, Bästa bröstkarameller äro de Canabe. Drottninggatan 21 B, Stockholm.