Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fredagen den 22 Augusti 1851. Plenum kl. 7 e. m. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hade anmält, att han af illamående var hindrad, all i dag infinna sig å Riddarhuset, hvarföre främste närvaride ledamoten, Fullmäktigen för Grefl. alten Hård N:o 78 Frih. Palmstjerna, Carl Otto, intog plats i Landtmarskalksstolen och öpnade plenum. Justerades 10 prot.utdr. för gårdagens plenum. Uplästes till justering ett från Exped.Utsk. under N:o 200 afgifvet förslag lill R. St:s underd. skrifvelse till K. M., med för - 366 Den 22 Augusti. slag till Instruktion för R. St:s Revisorer öfver BankoDiskont-ver ket samt Lånekontoren i orterne. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Om jag icke misstager mig har hästantalet, som bestås Revisorerne nu blifvit nedsatt från 3 till 2. Om så är, så får jag förklara att jag deremot reserverar mig. Det är sannt att man kan komma fram med 2 hästar, men man bringas också till omkostnader för vagn och dylikt; och denna sparsamhet mot R. St:s Revisorer anser jag icke vara på sitt rälta ställe. Dessutom anser jag det vara för mycket sparsamt att icke meddela Riksdagsmän, som äro i hufvudstaden, rättighet ali resa hem sedan de varit närvande från riksdagens början. Jag vet alltför väl att beslutet är faltadt så, alt icke något deri kan ändras, men jag får deremot anmäla min reservation. Uppå härefter framställd propos., godkände R. o. Ad. det nu uplästa skrifvelse-förslaget N:o 200. Äfvenledes uplästes till justering nedannämnde från Exped.- Ulsk. inkomne förslag till R. St:s underd. skrifvelser till K. M.; N:o 201, med förslag till Ansvarighetslag för de af R. St. förordnade
Cmiisti lutions-Utskottet liar emottagi t BondeStåndets Remiss på en af Casper Wijkman från Upsala Län eniot Konungens Rådgifvare samt Föredraganden i Krigs-Expeditionen framställd och uppgifven anledning till anmärkning dervid, alt, ehuru allmän Civiloch Criminal-Lag icke må, utan Konungs och Ständers gemensamma bifall , stiftas, Lagens allmänna stadgande om upp* hud och lagfart likväl blifvit på lagstridigt sätt och i olaglig väg förändradt genom Kongl. Förordningen den g Maji 1826, angående afgifterne till Wadstena Krigsmans* lius, enligt hvilkens G §. Häradshöfdingarne ej ega meddela uppbud och lagfart å Rusthåll vid de i 5 §. uppräknade fall, så framt icke afhandlingarne derom äro så inrättade, som 1 sistnämnde §. föreskrifves. 6 Cotistitutiotts-Utskottets Memorial. n:o. 44- Vid pröfningen af detta mål har Utskottet inlWitat: att en vid i8a3 års Riksdag i Bonde-Ståndet väckt fråga om uphäfvande, i vissa omständigheter, af Kongl, Kungörelsen den 4 Maji 1778, rörande Rusthålls-afgifterne till Krigsmanshuset , Blifvit från Lag-Utskottet, dit hon först remitterats, återlemnad, såsom åsyftande ändring i en oeconomisk Författning, och sedan af RiksStånden hänvisats till Oeconomie-Utskottels åtgärd; att \ §. i högst omförmälde 1778 års Kungörelse lyder: "Begripes andra hemman, som antingen icke tillhöra, eller allehanda inventarii-p er sedlar under ett och samma köp eller transport, så hör antingen i sjelfva köpebrefvet} eller serskildt genom tvänne trovärdiga män, noga urskiljas och utsättas, huru stor summa gifvits för Rusthållet, jemte dess åbyggnad och tillhörigheter och säljare af giften, enligt Kongl.
Ty följden häraf blir: svårighet att i dessa ämnen erhålla skicklige lärare i anseende till den ringa upmuntran de åtnjuta; känsla af otrefnad i arbetet för lärarne sjelfvc, som ej kunna känna sig så fästade vid läroverket, som de borde; samt tillbakasättande af och missaktning för sjelfva de moderna läroämnena både hos de öfriga lärarne och hos ungdomen ■— olägenheter, hvilka iiu-tttrttesfrr^iWiftbarai-e, som de från ett eller flera gamla språk dispenserade lärjungarne, företrädesvis i de nämnde ämnena, .JlÖFafå sin ersättning, y* Sjelf anstäld såsom lärare i lefvande språk vid ett läroverk, der åtminstone desse fått full rättvisa sig tillerkänd, har jag icke i Len 28 D e c ernber e. m. 183 min personliga ställning haft anledn. till dessa anmärkmr, utan allenast i min öfvertygelse, att den skillnad, som i den för de öfrige läroverken fastställda öfvergångsstaten updrogs emellan de lefvande språken och naturvetenskapen å ena sidan och de öfrige läroämnen å den andra, är obillig och skadlig. På grund af det anförda vågar jag således vördsamt hemställa : att R. St. måtte hos K. M. göra underd. anhållan derom, alt den inskränkning till lägsta lönegraden, som f. n. drabbar lärarne i lefvande språk och naturvetenskap vid Elementarläroverken, måtte nphöra, samt dessa få fortgå i lönetur lika med de öfriga lärarne vid det läroverk, der de äro anställde.
Jag har nemi. till en början tvekat, huruvida jag nu bör begagna mig af den Den 8 Juli f. m. 137 rätt, sora står mig öppen, att uplaga alla dessa anmärkn:r till besvarande, emedan jag fruktår att derigenom onödigtvis förlänga discussionen och motarbeta R. o. Ad:s afsigt att stegvis fortgå mot målets afgörande; och jag anser mig derföre böra gifva tillkänna att jag, på grund deraf att Ståndet beslutat, före något annat, afgöra frågan om längdmåttet, icke ämnar ingå i någon vederläggning af det hufvudsakliga uti Hr von Hartmansdorffs yttrande, nemi. ang:de rymdmåttet, förbehållande mig likväl, att dertill få återkomma, när föredragningen hunnit så långt. Ang:de längdmåttet har Hr von Hartmansdorff egentligen icke yttrat något annai, än i hvad det rörer decimal-systemet i allmänhet; och jag torde fördenskull endast behöfva fästa mig vid dessa häntydningar. Det kan naturligtvis icke falla mig in alt nu ingå i någon deduktion af alla decimal-systemets fördelar, så mycket mindre som icke allenast R. o. Adin utan äfven de öfriga Riksstånden vid flere tillfällen och flere Riksdagar beslutat införandet af dicimalsystemet. Jag anser således detta vara ett faktum, och att upträda till försvar derför, torde vara detsamma som att visa missaktning mot de beslut, R. St:r i detta hänseende fattat. Likväl kan jag icke underlåta att serskildt lill Hr von Hartmansdorff vända mig med en liten anmärkn. rör:de en invändning, som han förut mot decimal-systemet anfört, och hvilken han visserligen icke i dag direkt framställt, men som man likväl af åtskilligt utaf hvad han här yttrat, kan anse sig berättigad tro honom ännu vidhålla. Jag menar hans försvar för duodecimal-systemet i motsats mot decimal-systemet. Jag vet nemi. sedan gammalt, att Hr von Hartmansdorff älskar det förra och upfatlar det såsom en motsats mot det sednare. Dertill föranledes jag i dag deraf, att han omtalat årets tolf månader samt dussinoch tolft-räkningen.
Sedan ett väckt förslag, att Lösens församling, hvars kyrka behöfde ombyggas, skulle förena sig med Augerums, hvars rymliga tempel hade varit tillräckligt för båda församhngarne, om ett kapell blifvit för de öfriga rolarne uppfördt, strandat emot Lösens hemmansegares vägran att ingå på en sådan förening, hade det väl lyckats Pastor att förmå Augerums församling till ett årligt sammanskott för en kapellbyggnad af något öfver 400 R:dr, men det droge allt för länge ut på tiden, innan detta sammanskott kunde betacka den för kapelloch predikantsboställe beräknade kostnad af 24,000 R:dr. I anledning häraf och då det ifrågavarande behofvet, med afseende å den fattiga befolkningens alltför ringa och otillfredsställande religionskunskap, fordrade snar hjelp, har motionären föreslagit, alt Rikets Ständer måtte bevilja Augerums församling en summa af 15,000 R:dr, såsom bidrag till uppförande af kapell och anskaffande af kapellpredikants-boställe för de öfre rotarne i samma församling.
Runt årligen för hans återstående lifstid, alt utgå från och med månaden näst efter den, under hvilken afsked från sergeantsbeställningen vid Wendes Artilleri-regemente honom beviljas, äfvensom alt, i händelse Jonasson icke genast från samma lid skulle få uppbära den från Regementets enskilda kassa honom tillkommande pension, ett deremot svarande belopp, eller Eli Hundtaljugo IV.dr Runt för år, måtte, intill dess sådant komme all ega rum, få, likaledes från och med månaden näst efter afskedstagandet, lill Jonasson från allmänna indragnings-stalen utbetalas. Till hvad Kongl. Maj:t sålunda behagat föreslå får Utskottet, på de i det Kongl. Maj:ts nådiga Proposition åtföljande Statsråds—protokoll åberopade skäl, tillstyrka Rikets Ständers bifall. 24:o. Efter det Fångvårdsstyrelsen, lili skrifvelse af den 2 1 Februari nästlidet år, till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnat en, i ändamål att af nu församlade
Jag torde exempelvis få föreflå en Tariff, hvarefter åtlkilliga kända och mäll betydeliga artiklar kunna beräknas, få väl till värde forn röfträttighet, och till flut i anledning häraf uppgifva Reprefentanternes antal, lorn ifrån en fådan Calcule bör uppkomma: - 28 — Fröjed till voterings * grund vid Riksdags, mans-val för Bruksägare, Jern-manufadurifter och di veide Fabriks-idkare. j» n -t a> — se -e 53 ts p: -tK <m CTC/2 •—• -1 —, Os HO *• n1 p^ rå Qfö *-« Wk g* 3 HL g; *"*3 o ~ o 5? I-s i. p i “3 2 » "1 0 °s.a3’ C/5 3- f* ^ Tl - ^ n d? 0 rj *-n p ä r "-.3 & * 2*o Finare jernförädl ingar, m. fl, andra fabricationer borde ännu tillkomma, roen det fordras dertill en närmare fpecification och kännedom af deras avantitet och vardén, för att rätt beräkna, hvarföre de oin grunderne antagas, lätt kunna ti Iläggas, äfven forn de nn härofvan upptagne Articiar böra till verkel. belopp och rälta värden närmare beftämmas. Summa af ungefär!, åri, ProduCtioner 50-632 3769750 Således, när 20000 fkepp. ftångjernsfrnide å 7 och en half Rd. per fkepp., eller ett värde af Rd. 150000 Banco, blir räknadt fvarande emot en val-berättigad Reprefernant; få Ikall med tillämpning häraf till ofvanutförde liela röftetalet 502632 väljas 25 å 26 Riksdagsmän ifrån denna Medborga re-clafs; dock är att förmoda, Vid ett nogare beräknande af alla forter tillverkningar, att detta antal uppgår mink till 30 personer, om ej deröfver.
De årliga utgifter, som för bergsläroverket, efter dess reorganisation, skulle erfordras, vore, för den händelse detsamma komme att utgöra en afdelning af Teknologiska Institutet, af Kommers-kollegium, i likhet med hvad i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition vid sistlidna riksdag uppgafs, upptagna till 19,500 R:dr, då lärarepersonalen kunde inskränkas till: en professor i metallurgi och metallurgisk kemi, en adjunkt i samma ämnen, två eller möjligen tre lärare, mellan hvilka skulle fördelas undervisningen i mineralogi, geognosi, geologi, grufbrytningsoch grufbyggnadskonst, markscheideri och praktisk mekanik; hvaremot om läroverket komme att hafva sin plats i en landsort, i hvilket fall blefve behöfliga: en professor i metallurgi och metallurgisk kemi, en adjunkt i samma ämnen, en professor i praktisk mekanik, en professor i mineralogi, geognosi, geologi och grufbrytning (jemte en amanuens vid bibliotheket), årsutgifterna till aflöning åt desse och arfvoden för audre uppgifne tjenstemän och betjente, samt till bibliothek, samlingar, laboratorier m. m. beräknades till 26,100 R:dr; hvarjemte och då bruks-societeten förklarat sig, endast såvida bergsskolan blefve förenad med Teknologiska Institutet, vilja bekosta praktiska undervisningen, kostnaden härför, som i det fall, hvarom nu vore fråga, komme att af Staten bestridas, upptoges till 10,000 R:dr, då sammanräknade årliga kostnaderna i detta fall skulle uppgå till 36,100 R:dr. Innan Kongl. Majit öfvergick till framställningen af sitt förslag i förevarande ämne ville Kongl. Majit fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å den jemförelsevis vanlottade ställning i afseende å statsbidrag till undervisningsverk, hvari den för landet vigtiga bergshandteringen sig befunne.
Canalen ganska säkert ”så många millioner till, och gapar efter ”mera, emedan svalget är bottenlöst.” ”Jag för min del skulle anse det sorn ”en den oförsvarligaste gerning, om jag på ”mine medborgares bekostnad skulle tillstyrka en enda skillings ytterligare bidrag ”till Götha Canal, då intet hopp mera åter”står, att Staten någonsin kan få ett enda ”öre af räntan på sine redan forskjutne me”del, långt mindre sjelfva capital,erne, obe”räknadt de ärlige, dryge, permanente ut”betalningarne och förlusterne, hvilka jag ”här ofvan uppgifvit. Hade händelserne ”med Gölha Canal tilldragit sig på iy5o-ta”let; så tror jag icke, att den tidens Ständer ”skulle så öfverseende och ädelmodigt be”handlat saken; liksom jag icke eller tror, ”alt de Görtziske mynttecknen varit så för”derflige som man ansåg dem m. m.” Ehuru detta mitt afgifne, fastän af Utskotten icke ens omnämnde, yttrande fullkomligt bevisar icke allenast de enorma penningebidrag och årliga förluster som Staten lidit och i evärdeliga tider kommer att få vidkännas, utan ock evident ådagalägger huru CanalBolagets Direction, Riksdag från Riksdag, allockat Rikets Ständer nya penningebidrag, mot löften, som nästan icke i något enda fall blifvit uppfyllde, vill jag 136 Den 3o December f. m. likväl visa, att jag-, då det är fråga om det allmänna bästa, icke vill taga genvägar, eller öfverlemna åt slumpen ett af de mest vigtiga Riksdagsärenden. Första raden af Utskottens Utlåtande lyder såhär: Utskotten hafva åt detta ämne egnat behörig granskning; enär Utskotten icke upptagit flere anmärkningar, som i hufvudsaken blifvit gjorde, icke besvarat flere med ämnet gemenskap ägande motioner, må tänkaren bedömmn, hvilken gärd af aktning Utskotten hemburit sanningen, då Utskotten för samtid och efterverld skrifvit nyss citerade åtta betydelsefulla ord nemligen Utskotten hafva ät detta ämne egnat behörig granskning.
B:dr årligen, har blifvit oanmärkt lemnadt; hvaremot det för GeneralAdjutanten föreslagne arfvode, bos H. B. o. A. af Herr Rosenqvist af Akershult, F. L., ansetts öfverflödigt, enär göromålen kunde anförtros åt innehafvare af någon af de bättre RegementsChefslöncrne och den cj föraktliga summan af 10,000 R:dr om året derigenom besparas; och har hos II. Bonde - Betänkand en,.N:o 23g. gg Ståndet, Casper ViVijkman yrka t della arfvodes nedsättning från 3oo till 200 R:dr i månaden, hvilket, jemte fria Boningsrum i Stockholm borde fullt svara emot GeneneralAdjutantens besvär af tjensten numera ringare än fordom, sedan bela Finska Armeen och den i Pommern förlaggde Militairslyrka frångått Svenska Armeens förslager, hvilkas uppgörande, jemte utfärdande af nödige Ordres för Möten och Arbetscomluenderingar trotts vara bela sysselsättningen för den dyra GeneralAujutantsExpeditionen, då tillika en StatsSecrelerare för behandlingen af Krigsärender finnes. Derjemte hafva Eric Carlsson från Upsala Län m. fl. ansett, att GeneralAdjutanten, efter indragningen af ÖfversteTndelningen vid f. d. Adelsfane-Regementet, borde erhålla skillnaden emellan den lön han innehade och finge bibehålla, då lian till GeneralAdjutant förordnades, och det lönebelopp med taffelpenningar, som GeneralAdjutanten, enligt Utskottets uppgift hittills åtnjutit. Besparingen af hvad Utskottet för GeneralAdjutanten föreslagit, skulle ej utgöra 10,000, utan endast 3,6oo R:dr, eller ett arfvode å 3oo R:dr i månaden, hvilket kommer att åtnjutas jemte Lön vid den Corps der lian för öfrigt är anställd.
Jagstår i detta afseende icke ensam; ty den värde Grin tyckes hafva glömt, att samma anklagelse, hvilken han nu mot en ledamot framkastat, har han äfven framkastat mot hela den majoritet af R. och Ad., som vid förra Riksdagen voterade för ifrågavaride förslags antagande till hvilande. Visserligen äro II. o. Ad. vane, att af denne talare erhålla förevitelser: jag minnes under senaste Riksdagen, då af honom mot detta Stånd utkastades ordet Catilina; må det således anses såsom retoriska figurer, ingående i den värde ledamotens vanliga ordställning, och må det såsom sådant få passera; BOO Den 13 D e c e öi b e t f. tir. men jag bestrider honom dock rätt att säga, det den majoritet af E. o. Ad., som vid nämnde Riksdag biföll, att detta förslag skulle blifva hvilande, dermed afsåg att ur vår grundlag och vårt statsskick borttaga tryckfriheten. Hvad som vid detta tillfälle föranledde mitt votum, och jag tror icke, att jag misstager mig om jag vågar påstå att det också utgjorde majoritetens mening, var att dels vilja uttrycka ett gillande af deri grund-idé, som ligger i K. SI:s förslag, och dels emedan jag hoppades att vid denna Riksdag kunna få se ett af Regeringen afgifvet förslag, hvarigenom de betänkligheter skulle kunna höfvas, som till följd af en felaktig redaktion f. n. af misstänksamheten kunna upspåras. Ty hvad idéen beträffar, anser jag den fullt försvarlig, och det förundrar mig verkligen, att man här kunnat så häftigt anfalla densamma, då likväl i ett land, hvilket man eljest brukar framhålla såsom ett mönster af frihet, hvartill vi böra så mycket som möjligt söka närma oss, nemi. Norge, att i detta lands konstitution, säger jag, ett dylikt stadgande, som det här föreslagna, finnes, d. v. s. att tryckfrihetens särskilda bestämmelser icke äro af grundlags natur, utan att man likväl kunnat förmärka, att tryckfriheten deraf haft någon våda att befara.
De sålunda uppburna bevillnings-medlen åligger det uppbördsmännen att under titel: »Bevillning af utländske handlande och handels-expediter,-» såsom andra kronomedel i behörig ordning uti länets ränteri leverera; hvarförutan vid hvarje års slut bör uppgöras och till Konungens Befallningshafvande insändas redovisning för de emottagne qvittens-blanketterna, hvilka redovisningar, sedan desamma blifvit till riktigheten af Konungens Befallningshafvande styrkta, böra inom Januari månads slut det följande året till Riksgälds-kontoret insändas, för att med ränteriförslagen jemföras och derefter aflemnas till Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt, för att tjena till ledning vid räkenskapernas granskning. För de ifrån Riksgälds-kontoret till Konungens Befallningshafvande afsände qvittens-blanketterna, hvilka, intilldess desamma till uppbördsmännen utlemnas, skola i landt-ränteriet förvaras, bör jemväl inom Januari månads utgång behörig redovisning till Riksgälds-kontoret insändas. Hvad i denna § är stadgadt, rörande särskild bevillnings-afgift af utlänning, som utbjuder eller försäljer utländska varor, gäller icke, för Norrman, som idkar handel med Norska produkter. G) Bevillning af utlänningar för konserter och dramatiska eller andra föreställningar. § 17.
Från Kongl. Stats-konloret bör Riksgälds-kontoret, enligt en för 1849 och hvarje påföljande år upprättad serskild liqvid, erhålla dels redan uppkomna, men ännu icke aflemnade, dels hädanefter uppkommande öfver sköller å stats-verkets inkomster, äfvensom behållna och till framtida behof icke reserverade besparingar å detta verks utgifter. § 155. I stället för det årliga bidrag till Tecknologiska institutet, som af Manufaktur-diskontens vinstmedel tillförene utgått, men numera är å riksstatens Sjette hufvudtitel uppfördt, kommer ett, detta bidrag motsvarande, belopp af Fjorton tusen Riksdaler alt utaf nämnde 6 Stats-1 (skottets Memorial, N:o 341 vinstmedel, genom Kongl. Kommerso-kollegium, till Riksgälds-kontoret före In arje åra skit inbetalas. § 150. Under det i 16 § af detta reglemente stadgade vilkor, skall Kongl. Stats-kontoret lill Riksgälds-kontoret öfverlemna, ej allenast dpt belopp. Fvratusennio Riksdaler 30 sk. 4 rst., sorn behållningen af de från Laud trän terierna samt Ö/versläthållare-embelets kansli till Kongl. Stats-kontoret inlevererade deposilionsmedel, jemte derå upplupna räntor, vid medlet a! nästlidet år utgjorde, utan älven den behållning af sedermera levererade eller ytterligare inflytande dylika medel, hvilken vid slutet af hvarje påföljande år förefinnes. 8 157.
Herr vvn kksusvvollk, Lsrl 6ustsk kcinbvlck, ansäglis ka med Herr sk klinteberg, otwifwelagtjgt blifwa nödigt, sedan uti fragan om en wist myndighets älder för ML, Riksens Ständer stadnat i sä skiljaktiga tankar, alt hela fragan komme att förfalla, dct matte Nidderskapet och As deln bestämma, att Konungen hädanefter ma njuta sam» ma rättighet, som han förut utöfwat, men som icke hittils marit i Lagen stadgad, att efter rpcderbörandes hörande meddela Dispcnce, emedan i annat fall ej nägon Laglig utwäg sunnes för Fruntimmer att kunna i myndighetstillstånd försättas. Om Riksens Ständer icke härom fatta nägot beflut, som authoriserade Konungen att sädane, dispencer bewilja, sa flullc bäde Konungen, ! afseende pä Sitt beflut, och StatsRädets Ledamöter i afseende pä sina Räd stadna i »villrådighet, om ock omständighcterne för en Mö, som sökte att blifwa myndig, more aldrig sä talande. Herr Grefwe» och Ordföranden hemställde, om icke Ridderffapet och Adeln funne Herr »k klintebys motion sä nyttig och nödig, att densamma borde af Rids derffapet och Adeln gillas. BifvllS. Föredrogs ä nyo och bifölls till alla delar Riddarehuss Utskottets den 2g Mars pä bordet lagda Memorial rörande Riddarehus-Elrenderne, och hwad med NiddarehusDirectionens Förwaltning gemenskap ägde. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hällit i Högloft. Ridderstam pets och Adelns Plenum den n April r8>«». S. D' Sedan i den hos Riksens Stander förehafde frägan om Konungens fortfarande magt att giftva Dispcnce r - §.
661 stada tillskyndas varuegaren derigenom, att alla plankor och bräder måste af Klampare undergå vräkning och besigtning, hvilket da på sådant sätt skola verkställa, att de oftast döma halfva lasten, att mer eller mindre anses såsom så kallad Slubbers, hvarföre betalas 50 procent mindre, ån för de af Klampare godkände, hvarigenom således egaren förlorar 50 procent; Med anledning hvaraf, och då det såkallade edsvurna Klampare skrå-ämbetet skall bestå af afskedade tjenstehjon, dagakarlar m. m., hvilka ej som vanligen lärt sig bandtverk, utan endast medelst sportler till Magistratspersoner erhålla nämnde beställning, hvaraf lätteligen kan slutas, huru en näringsidkare, ofta boende på 30 å 4° ifrån stället, der dessa besigtningsman, under edens larf, utöfva deras såkallade Ämbete, blifver behandlad, hemställer Herr Beekman, som af egen erfarenhet förklarar sig kunna bestyrka detta förhållande, äfvensom att de vräkta plankorna blifvit skeppade pä utrikes ort tillsammans med de af vräkarne godkända, att ett förslag måtte uppgöras till en allmän författning, hvarigenom skogsegare må skyddas från det förfång, som dem nu skall tillskyndas, genom ifrågavarande Klämparelag. Utskottethar vid handläggningen af detta ärende inhemtat, att Klamparelaget i Götheborg icke grundar sig pä någon Kongl, 66z Besv. oell Ekon. JJtsk. Betankanden.
Till följd af den genom 143 § i Banko-Reglementet foreskrifna Fastighet släneinnehållning å fonden till utlåning mot inteckning i fast egendom äro från nämnda fond till Bankens Reservfond, under tiden till och med den 14 sistlidne September, öfverförda från landtfastighetsfonden 125,000 R:dr för år 1860 och 62,500 R:dr för innevarande år, samt från stadsfastighetsfonden den i 43 § af 1860 års Revisions-berättelse omförmälda återstod för samma år af 21,000 R:dr äfvensom 20,000 R:dr för innevarande år, så att fastighets-lånefonden på det hela nyssberörde dag utgjorde 8,417,500 R:dr, deraf för belåning af egendom på landet 7,312,500 R:dr och för belåning af egendom i städerne 1,105,000 R:dr. § 44. Mot pant af fast egendom och återbetalning i sedlar voro Utlåning mot den 31 December 1859 utestående R:dr 8,580,317: 28. ij,tccknin9 «' 7 7 fast egendom Under loppet af år 1859 hafva blifvit utgifna: och ‘,ierbetal L L ° ni7ig t sedia)'. på landtegendomar, 252 st. lån med. Inbetalningarne hafva, ornsättningarne oberäknade, utgjort: å bruksegendomslån R:dr 6,805: 5. „ landtegendomslån .. 407,370: 84. „ stadsegendomslån 88,316: 39.