Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. I anledning af det i Bilagan N:o 2. b. innefattade Utlåtande, angående Banquens å särskilde Vågar förvarade Metall» Panter, anförde Herr Kammarherren Hammarhjelm följande: ’’Då det af ålder gifvits utväg för de Bruksegare, som skeppa sina tillverkningar till Skatte» kärrs Våg, att i Banquen beläna deras derstädes stående jern, anser jäg för min del beJ tänkligt, att nu helt och hållit betaga dem en sådan förmån. På Skattekärrs Våg, belägen j|:dels mil från Carlstad, skeppas årligen imellan 18 å 20,000 Skepp. Stångjern, hvilka icke utan inyckea olägenhet skulle kunna sändas till Jernvägen i Carlstad. — Om nu, på satt Banco Utskottets Betänkanden. 5 9 hittills skett, Bruksegarne kunna förskaffa sig Magistratens i Carlstad garantie och ansvar för det å Skaltekärrs Våg stående jern, så anser jag Banquen icke vara underkastad större osäkerhet för derstädes belänt jern, än för det, sorn är stående å Carlstads Våg. Så länge Magistraten i Carlstad finner sig icke kunna meddela ett lika ansvarighetsbetyg, som för jern, stående på Vågen i Carlstad, finner jag, i likhet med Höglofl. Utskottet, att ingen beläning bör kunna å förstnämnde ställe ega rum , såsom ledande till osäkerhet för Banquen. Men i händelse Magistraten och Vågbetjeningen framdeles skulle finna sig befogade att ingå uti lika ansvar och förbindelser för det jern, som förvaras på Skattkärrs våg, som för det jern, hvilket är stående pä Carlstads våg, så anser jag den urgamla belänings-rätten vid Skattkärr icke mera böra hindras hädanefter än hittills, då det icke är kändt, att minsta förlust har uppstått för Banken genom den derstädes skedde beläning.” Och anhöll Herr Kammarherren, att detta dess yttrande matte åtfölja utlåtandet till Rikets Ständer. Ar och dag som ofvan. In fidem Protocolli. G. Helsingius. Bilaga N:o <?.
Rdr 34 sk. 8 r:st. blifvit den 17 sisilidne Juni levererade; varande frågan om ansvarsoch ersättningsskyldigheten för dem, som bort kontrollera Langlet, beroende på laga domstols åtgärd. §. 10. De i Kongl. Räntekammaren förvarade säkerhet,shandlingar för nedanstående lån, äro af Revisorerne inventerade, hvarvid allt befunnits i god ordning: länet till Wermdö Brobyggnads-direktion 4,910: „ af Norénska testamentsfonden 10,000: „ „ f. d. Kanslistyrelsens handkassa 9,000: „ „ anslaget till Lappmarks ecklesiastikverk — 23,000: „ „ reservationerna å anslaget till pensioner åt blesserade Officerare och Underofficerare - 15,000: I afseende å det af föregående Revisorer omförmälda ränte-öfverskott ä de af fram - — 17 — lidne Kanslirådet Norån, till förmån för Kongl. Krigsakademien, donerade medel, få nu församlade Revisorer anmäla, att detta öfverskott, som vid 1849 års slut uppgick till 670 Rdr 27 sk. 2 r:st., utgjorde vid 1851 års utgång 990 Rdr 27 sk. 2r:st.; hvilken summa då hos Kongl. Stats-kontoret oförräntad innestod. §. 11. Anordningar på öfver skottena å statsverkets inkomster. år 1850. år tSöi. Roteringsunderstöd i Norrbottens län 1,342: 36. 1. Aflöning för vid 1849 års Stats-revision anställde embetsoch tjenstemän samt betjente - 4,399: 30. 8. Dito till Sekreteraren hos Kommittéen för uppgörande af förslag till stora Barnhusets organisation — 500: 1— , Kommittéen för utväljande af nya prediko texter _ . 378: 44. 6. 272: 33. — Ersättning för skjutsfärdspenningar vid Lifregementets Hussarcorps — /, 27: 24. — 27: 24.
De ålagDa utjFplDerna, för fin nöDftällDa och ut* blottaDe belägenhet I>abe borDt frtFallaé, ege Då $aperingö*Qfommittéen att rät* telfe meDDela, ^totlfcn liFmäl, meD De (Fäl, forn Dertill föranleDt, i protocollet intaget 64 §. w. StU tajcering (Tall vx>crfftäHaé, i öfroerenéftämmelfe niet) uppgifterne till «0tantalS*(frifningen. <£n broar tapetaö fåleDeS enligt SDlantal&jfrifningen för fin perfon, Der b<w ämbete, £jenft eller bufrouDnäring iDfar; för egenDom od) lägenhet, Der Den ar belägen, famt för rörelfen, Der Den meD laglig rätt eller enligt priöilegier DrifroeS; tjenftebjon alltiD roiD Den egenDom, Der De äro flfatt» jfrifne ecb tjena. §. 80. Slllt broaD, enligt Denna Q3eroillning&flaDga, är beflämDt utförDt för perfen ell« egenDom, ocb fåleDeö ej beror pä £aperingémännenS pröfning, utan blott på Debitering anfommer, (fall äpäraDSjftifroaren, forn för Debiteringens liflighet anfroarar, i tapering&längDen utföra; fttnnanDe tifroäl £aperingS*€oms tnitteen anmärfa mijjräfningar od; rättelfe meDDela. §• 81. Uppftå emellan Sapertngömän olifa meningar, få att omröjtning bfifroer nöDig, bolten alltiD bör roara öppen, anjtälleö Den efter leDamöternaS antal; (folanDe, när röjterna äro lifa, Den mening gälla, forn länDer till
Då synes väl frågan klar deruti, att nedsättningeu borde beräknas fr. o. m. 1833, eller från den tid, dåremissen gjordes. Jag anhåller emedlertid, att, om något tvifvel i afseende på denna bestämmelse här skulle uppstå, förklaringen då måtte bänskjutas till StatsUtsk., som bäst känner målet oell är i tillfälle att ytterligare jemnföra handlingarna, om så skulle erfordras. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag är förekommen af Hr af Ekenstam i den upplysning, jag ämnade meddela ang:de målets sammanhang; och jag anser saken vara så enkel, att någon remiss för densannnas bestämmande icke erfordras. Om man emedlertid för undvikande af all tvetydighet redigerar sålunda: "under den återstående arrendetiden’’ af 1 zf år, är saken så tydligt och noga bestämd, som den kan behöfva blifva. Jag yrkar altså nu ett sådant tillägg. Underteckn. Ridd.Secret: Jag tror mig böra hafva D c ii 4 A»{» s ti f. ro. äran upplysa derom, att atla 3 de öfriga Ständen remitterat det föredragna memor. till StatsUtsk. Hr af Ekenstam: Oansedt den upplysning vi nit erhållit, att de 3 öfriga Stånden remitterat denna fråga till StatsUtsk. frångår jag likväl min begäran om vidtagande af en sådan åtgärd hos oss, oin Ståndet gillar det tillägg uti förra beslutets redaetion, som ordföranden i StatsUtsk., Frih. Palmstjerna, nu föreslagit. R. o. Ad. beslöt, att uti dess genom bifall till StatsUtskts utlåt. N:o i5i fattade beslut skulle emellan orden arrendetiden och innehafva införas orden af 14 år. Ånyo föredrogs och remitterades till StatsUtsk. Hr Giinthers, Carl Gust., den a4 sisth Juli på bordet lagda motion, nng:de förändrade föreskrifter i afseende på inbetalningar af lån ur publika cassör.
Bet, J?-o u» att hvar och en, som färdas å de allmänna vägarne och derigenom drager af dem en omedelbar fördel, äfven bör till deras vidmagthållande bidraga, som denna grundsatts ej blott i långliga tider varit erkänd och tillämpad vid beviljandet af de serskilda afgifter, som alla vägfarande öfver hela Riket måste erlägga vid större Broar och Färjor, utan ock i senare tider vid ett eller annat tillfälle blifvit utsträckt äfven till sådane allmänna vägar, hvilkas anläggning eller iståndsättande och underhållande erfordrat mera arbete ocb kostnad än som, med iakttagande af rättvisa och billighet, kunnat de Vägby ggnads-skyldige åläggas; Alltså hafva Utskotten, såsom följd häraf, trott sig ega de mest grundade anledningar att fästa Rikets Högloft. Ständers uppmärksamhet på både vigten och billigheten af det förslag, sorn Herr hangenberg, samt Riksd. Fullmägtigen Svanberg framställt om bestämmande af sä kallad Väggärd , eller en viss afgift för de allmänna vägarnes begagnande. Men enär, för antagandet af ett så heskaffadt förslag, ovilkorligen erfordras den mest noggranna undersök* f.ag* innit AUm.Besv, o.Oec.Vtsk, Bet, N:o ii, ty liing, ej mindre om och i hvad mon detsamma må kunna i allmänhet till lämpas, än ock rörande de serskilda frågor, sorn med verkställigheten deraf ega oskiljaktigt sammanhang, såsom beloppet af afgiflen, sättet för uppbörden, redovisningen och användandet deraf, bestämmandet af hvilka vägfarande, som böra sådan afgift erlägga, och mera dylikt; i saknad af hvilket allt något närmare stadgande i detta ämne nu icke lärer kunna af Rikets Hoglofl. Ständer föreslås eller antagas; hafva Utskotten ansett deras åtgärd för det närvarande böra inskränkas dertill, att hos Rikets Högloft. Ständer vördsamligen föreslå: det mätte Rikets Högloft.
De försökte gång på gång att tala, men ingen af dem kunde det. Hon lade oupphörligt på nytt sitt hufvud mot hans bröst och hviskade blott: »Håll mig fast! Släpp mig aldrig, aldrig!» och han strök hennes hår, som om hon varit ett litet barn, kysste sakta hennes panna och hviskade tillbaka: »Min egen älskade!» De hade kommit öfverens om, att Nina skulle resa till Marstrand och stanna der ända till hösten. Sedan skulle hon kanske åter besöka sin väninna på Säråker och först komma tillbaka framåt senhösten. De skulle iakttaga all försigtighet, så att ingen skulle få en aning om deras förbindelse förrän strax före brölloppet, som de tänkte hålla nästa vår. Nina kunde icke finna sig i att folk skulle lägga sig i hvad hon nu gjorde, och hon hade varit så van att uppföra sig med hänsyn till alla andra, och hade aldrig utsatt sig för sqvaller, så att hon nu gick mycket försigtigt, ja listigt tillväga, för att ingen skulle få nys om, hvad hon företog sig. Hon och Tofte möttes på de underligaste tider och ställen, och hemma hos henne beskyddades de af en gammal trotjenarinna. När Nina mötte Tofte på gatan eller på bjudningar, vexlade de de allra ceremonielaste helsningar och samtalade ofta en stund om affärer. Men ibland kunde det också hända, att Nina, när hon såg Tofte långt borta på gatan komma i sällskap med någon annan, då plötsligt rodnade så, att hon tog sin tillflykt till närmaste butik och frågade efter en eller annan orimlig sak i sin förskräckelse för att möta honom. Emellertid förstodo de verkligen att dölja saken så väl, att ingen hade en aning derom. Man fann endast, att Nina hade blifvit så ung och vacker och visade ett så ovanligt intresse så väl för sina bekanta som för alla välgörenhetsinrättningar och andra företag, som hon en tid efter sin mans död visat sig alldeles likgiltig för. Hon gick också omkring som om hon haft vingar på hälarna. Hon kände sig stå i en sådan förskräcklig skuld till alla olyckliga, nu då hon var så underbart lycklig, och hon pålade sig ständigt nya pligter och uppoffringar för att om möjligt afbetala en liten smula deraf. Hon visste icke sjelf, hur hon strålade af lycka, men andra märkte det och hade godt deraf.
Riksdaler årligen och tilldelats några af skolans lärare. i hvilkas lön största delen deraf eller Tjuguätta Riksdaler Femtio öre äro enligt gällande stat inberäknade. 25:o lägre elementar-läroverkct i Carlshamn. Med anledning af lärarnes då för tiden svaga löner, utgörande utom kollekter och de vanliga 'insamlingarne vid jultiden, för Rektor Tjugusex Riksdaler Tretiotvä skillingar, för den ene af Kollegerna Tjugufem Riksdaler och för den andre Tjugu Riksdaler, och då häraf blifvit en följd, att lärarne nödgats emot särskild betalning meddela privat undervisning äfven pä de offentliga lärotimmarne, utfäste sig stadens Borgerskap genom en med lärarne den 2 December 1812 ingången konvention, sorn af Kongl. Maj:t stadfästades den 24 Mars 1813, att till lärarnes aflöning bidraga med Femhundra Riksdaler Banko ärligen, hvilka från nämnde tid fortfarande utgått och äro bland statens lönetillgängar för omförmälde elementar-läroverk upptagne. 26:o lägre elemeutar-läroverket i Sölvesborg. 1 rektorslönen ingå jemte statsmedel Trehundra Riksdaler Riksmynt, hvilka Sölvesborgs stad den 23 Mars 1841 åtog sig att. såvida en lägre apologistskola blef ve der - Kongl. Majit» Nåd. Skrifvelse JV$ 77. 17 ve derstädes inrättad, hvarom underdånig ansökning hade någon tid förut blifvit hos Kongl. Majit gjord, till samma skola ärligen erlägga. Inom Götheborg» Stift. 27: o högre eleuientar-läroyerket i (lötheborg. År 1811 den 17 Maj testamenterade Rektor A. Collander ett kapital af Tretusen Riksdaler Banko till löneförbättring för frenne Kolleger vid Götheborgs trivialskola, hvilka skulle äga att emellan sig lika fördela den af kapitalet fallande ärliga räntan. Sedan Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 25 Oktober 1854 hos Kongl.
IJti en io:de art. hade man funnit sammanfördt det rent reglementariska rörande mantalsoch skattskrifning, B e v i 11 n i n g s - c o 111 i t é e r n e s organisation och arbetsordning, med utsatt definition för hvarje sorts comité', i hvad densamma specielt ålåge. Ett dylikt program — om jag så må uttrycka mig — lior jag vore ganska ändamålsenligt, emedan säkraste sättet alt icke misstaga sig, är alltid att bestämdt kaana hvad man har att göra. En litte art. hade afhandla!: huru förhållas må vid ändrings sökande, samt besvär; — och en i2te art.: om u p p b ö r d , afkortning och redogörelse. Jag bestrider alldeles, att en författning, genom den uppställning och indelning jag ml haft äran detaljera, komme att sakna sammanhållning och lättfaltlighet; deremot är jag jemte mångfalldigt flera öfvertygad, att Utsk. medelst epitetet "saknad sammanhållning och lättfattlighet,” ganska träffande rubricerat 18 55 års bevilln.stadga och med denna likartade. Såsom bevis, efter mina åsigler, på orätt applicerad sammanhållning, anmärker jag vidare: att Utsk. uti sitt förslag på ett ställe sammandragit de förhållanden, som föranleda till undantag och lindring i bevillning. Delta hade lätt undvikits, om Utsk. systematiskt indelat den föreslagna stadgan; ty hvad är väl naturligare och lättare, än att, Den 59 Maj, S81 t. cx. på den art., som bestämmer personlig skydds-afgift, jemväl finna utförda de cathegorier, sorn derifrån fä njuta undanlag? — o. s. v. artikel efter annan. Så har äfven af enskild motionär blifvit projecterodt, men Ulsk. Ilar funnit betänkligt derpå fästa afseende.
-Äro, jemte fylleri, andra brott* begångne, och förvandling af böter skall ske, förhålles efter de grunder, sorn uti ix punkten af Kongl. Förklaringen den a3 Mars 1S07 utstakas. 10 §. Förbrytelser emot denna Förordning skola åtalas vid allmän Domstol elier Police-inrätlning; ■ dock så, att, om den tilltalade tillika är anklagad för brott, som till Poiice-Kammarens upptagande ej hörer, fyIlei;ibroltet bör af allmän Domstol behandlas. 11 §. LandsochStads-Fiscaler samt KronoStadsoeh Policebetjente åligge att å fylleribrott hafva noggrann uppsigt och dem vederbörligen åtala, vid laga ansvar, om sådant åsidosattes. De fylleribrott, sorn ej äro af urbota beskaffenhet och icke inom Sex månader, sedan de sig tilldragit, hvarje månad till Trettio dagar räknad, blifva hos vederbörlig Domstol eller Poticc-imättning anmälde, äro sedermera icke åtal underkastade.. J2 §. Denna §. blifver lika med 14 §• i nu gällande Förordning. i3 §. Om tid och sätt till ändrings sökande i Utslag, som af allmän Domstol, i mål angående fy^leriBrott,* meddelas, gälle hvad i thy fall om brottmål i allmänhet stadgadt linnet. Hu - 284 Fjpp. UuL Färsing till rind. Skrif o. N:o 4o5, 4oG. ru ändring i Police-Kammares Utslag sökas må, är serskildt föreskrifvet. ■4 5- Penna. §. blifver lika med i5 §. i nu gällande Förordning. Och anhålla R. St. i underdånighet, alt, i händelse detta förslag lill förnyad Författning i ämnet af E. K. M. i Nåder gillas, densamma må varda till allmän efterrättelse utfärdad, Rikets Ständer framhärda etc. jy.-o 406.
Hvilket, i anledning af E. K. M:s högstberörde Nådiga Skrifvelse, Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Maj 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den Jo April i84f. Preste-Ståndet den 5 Maj — Borgare-Ståndet den 5 Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelseangående Södra Bataillonens af Bohus Läns Regemente förändring till ständigt Infanteri. (Stats-Utsk. Uti. N:o 331, samt Statsjemte Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Bet. N:o 112 och Uti. N:o 157.) S. A. K. Sedan E. K. M., under den 17 Mars förlidet år, täckts gifva Rikets Ständer tillkänna, hurusom åtskillige rusthållare i Bohus Läns Regementes Södra Bataillon förklarat sig icke kunna ingå på det till dem framställda förslag om förlängning på fem år af nu gällande häst-vacance-contract, och att E. K. M. funnit en af rusthållarne för 20 numer af nämnde Regemente sedermera gjord underdånig ansökning att, med återkallande af denna deras vägran, få antaga det af E. K. M. framställda förslaget, icke kunna i annan Expedilions-Uiskottets Förslag till und. Skrifvelsej N.o 318. 687 händelse bifallas, än sä vidt de rustande för de öfrige 38 rusthålls numer, hvilka \ägrat att contraeten förlänga, i berörde ansökning sig jemväl förenade; så har E. K. M., uti Nådig Skrifvelse af den 4 derpåfoljde Maj, behagat meddela Rikets Ständer, alt, då endast rustbållarne för 11 af ofvannämnde 38 numer velat på conlracls-föilangningen ingå och E. K.
Men fru Helena fattade Sorgbarns arm, lade sin kind till hans och sade halfhögt: – Du lille pilgrim, förlåt herr Erland! Han vill dig icke illa, men han är häftig af naturen. Vid dessa ord brast Sorgbarn i gråt. Äfven den lille Erland började, kanske blott för sällskaps skull, gråta. Han tyckte om Sorgbarn, ty Sorgbarn lekte stundom med honom och visade stort tålamod med hans nycker. Då steg riddaren upp, slängde stolen utåt golfvet, lemnade salen och gick till sin tornkammare. Sorgbarn gick efter, ty hans tjenst bjöd detta. Men han fann dörren till tornkammaren låst; riddaren ville väl vara ensam. Då satte sig Sorgbarn vid dörren och väntade i långa timmar. Men först mot qvällen trädde riddaren åter ut. Han gick då till salen, talade föga med fru Helena, åt sin aftonmåltid och vände, följd af Sorgbarn (ty tjensten bjöd ju honom detta) åter till sin sängkammare. Dagen föll sparsamt genom det trånga och dunkla fönstret in i rummet. Riddaren synade ett gammalt svärd och teg. Det var så tyst, att sandens rinnande i timglaset förnams som en sakta röst, hviskande om tröst och död. – Fyll min bägare! befallde slutligen riddar Erland. Sorgbarn hällde lätt aftonvin i pokalen och räckte den med darrande hand, med sänkta ögon, åt sin herre. – Det smakade godt, sade riddaren och satte pokalen på bordet Derefter gick riddaren till hvila. Sorgbarn gick till sin matta och lade sig. Då märkte han, att hans läger var mjukare än vanligt, och fann några täcken dolda under mattan. Undrande på hvem som gjort detta, ty ingen annan än riddaren och han sjelf hade varit i kammaren, släpade han undan dessa täcken, ty hans värf kräfde det vanliga hårda lägret. Detta såg riddar Erland, men sade intet. En stund förflöto och endast sanduret hördes i tornkammaren. Då sade plötsligt riddar Erland: – Sorgbarn, jemka min hufvudkudde! Sorgbarn steg upp, uträttade befallningen och återvände till sin matta. – Nu hvilar jag godt, sade riddaren. En half timma förflöt.
Directionens styrelse och äfven efter dess den i Julii i8a5 skedde upplösning; att under dessa tolf år blifvit, under ledning af Ryttmästaren Wenus, vid Corrections-Inrättningen anlagde och fullkomnade verkstäder för Snickare-, Smedsoch Skomakare-yrkena, hvarjemte derstädes införts och utöfvats hvarjehanda andra manufacturier och handtverk, såsom klädesoch linne-väfnad, sömnad, stenhuggning, färgträdsraspning, korkskärning, målning samt timmermansoch sadelmakare-arbeten; att, oaktadt ordnandet af och tillsynen å dessa olikartade arbetsföretag, hvarigenom Inrättningens inkomster mångdubblats, onekligen varit både mödosam och vigtig, samt Ryttmästaren härvid ådagalagt utmärkt skicklighet och nit, Directionen likväl, i saknad af disponibla tillgångar, ej varit i tillfälle att tilldela honom högre lön än 4oo R:dr samt från och med år 1817, 666 R:dr 3a sk. Banco årligen, oberäknadt fria boningsrum och några smärre sportler. Enligt de upplysningar, Utskottet sig förskaffat, har å Kongl. Fångvårds-Styrelsens från f. d. Spinnhus-Directionen öfvertagne fordran hos Majoren Wenus, hvilken från början utgjort 4>236 R:dr a5 sk. Banco, blifvit successive afbetaldt i capital 3,108 R:dr 44 sk11 rst* oc^ i ränta i,433 R:dr 22 sk. 4 rst ellei’ tillhopa 4>^42 R;dr 19 sk. 3 rst, så att Majorens återstående skuld vid sistlidne September månads slut utgjorde: Capital 1,128: — 1.
Man hade lika lätt kunnat äläg» ga en wist bestämd förmögenhet, att anskaffa en stridsman wid sicnorcligt anfall, eller en deremot swarande afgift, sou, förbindelsen till Adels rusttjensts utgörande, beräknas efter rusttjenst - marker, utan afseende ,om en eller ftcre Frälse-ägare deruti deltaga; och wid sä rärtwist förfarande, tror jag att rättwisan i principen torde fanste hofwa bcredt ett urskuldande för det Högloft. Leconomie-lltstottct, genom förestående af utgifter, fäledcs Beivillning, syneS hafma utsträckt sig ntöfwer gräntsorna af dest tillbörliga befattning; men som,genom desse utgifters partielle förhållande, nu blifwcr i dubbelt afseende anmärkningswärdt, dä Högloft. Utstote tet deremot, med uraktlätande, att i detta Land, liksom alle andre, icke jorden, jämlikt sina flattläggniugSgrunder är förbunden till utgörande af krigstjenst, likwäl fästat en BcwillningS - eller Roteringstyngd wid en del jord, som icke är roterad, under benämning af Ros teringsstyldighet under krig, utan att hofwa nägon motswarande skvldighct alagt hwarken Bruk, Qwarnar, Handel, Näringar, Actier, Capitaler eller någon annan stagS förmögenhet.
N:o 450, med förslag till voterings-proposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om anvisande af låne-understöd till Christinehamns stads och Warnums landsförsamlingar. / Voterings-propositionen godkändes. N:o 45 4, i anledning af väckta frågor om inlösen af Riksgälds-sedlar, hvilka icke blifvit inom den bestämda preskriptionstiden till invexling företedda. Bifölls. N:o 4 55, i anledning ar väckt motion, angående klockare-lägenheternas i Skåne befrielse från erläggande af den s. k. helgonskylden. Bifölls. N:o 454, i anledning af Kongl. Maj.ts nådiga Proposition angående utbyte af I. d. Förare-bostället vid Södermanlands regemente l/i mantal Wreta, emot Kronskalte-hemmanen Kroberga, Westergården 4/2 och Östergården l/i mantal i Nyköpings län. Bifölls. N:o 4 55, i anledning al väckt motion angående upphörande af den dagsverks-skvldighet, som åligger de till Roma Klosters Kungsgård börande Nährsoch Skenholmarne. Bifölls. S. D. Föredrogos Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnda, den 4 4 dennes bordlagda Betänkanden: N:o 25, i anledning af väckta motioner om ändringar i nu gällande föreskrifter rörande vilkoren för afsöndring af jord och andra lägenheter å landet. Bih. till R. St. Utskottets första hemställan återremitterades, men de öfriga tillstyrkandena liföllos. N:o 26, i anledning af väckta motioner om upphörande eller förändring af lärares vid Universiteten och Elementar-läroverken rätt till presterlig tjensteårs-beräkning. Bifölls. N:o 27, i anledning af väckt motion om förändrad klassifikation al Rikets pastorater.
Allmänna magasins-inrättningens skuld för lyftadt kreditiv till uppköp af myntbara metaller influtit ett belopp af 1170 R:dr 38 öre. § 38. A det räntefria lån, stort 50,000 R:dr R:mt, som, vid 1856— Kongl. Vgnt1858 årens Riksdag, blifvit Kongl. Mynt-Verket beviljadt, med vilkor att lånet skulle återgäldas under 10 på hvarandra följande år med flodel årligen, räknadt från och med 1860 års början, har första ^delen den 12 December nästlidne år blifvit till Banken inbetald med R:dr 5,000: - hvadan Kongl. Mynt-Verkets skuld vid 1860 års slut utgjorde „ 45,000: - S:gr R:dr 50,000: — § 39. Af nedanstående sammandrag inhemtas Låneoch Kreditiv-rö-ochKnrelsens ställning på det hela den 14 nästlidne September: Filial-Banken i Blekinge Kreditiv d:o i Borås Kreditiv d:o i Calmar Kreditiv d:o i Carlshamn . T O Län Kreditiv d:o i Christianstad Lån Kreditiv d:0 i Gefle Kreditiv, Utestående. Oanvändt. Förlag. Oanvändt. Förlag. Summ». Transport Filial-Banken i Helsingborg Lån1 Kreditiv i Hernösand Lån Krcditivj i Hudiksvall Lån Kreditiv i Lund Lån Kreditiv i Nyköping Lån Kreditiv i Skaraborgs län . Vid Banko-Diskont-Verket. ! 11 i Diskonterade verl ar Lån på löpande förskrifning d:o » aktier och publika papper . dm—» vågförda effe ht er. Å beviljade Kassakreditiv B:dr 4,181,700, lyftade Utlåning med omsättningsrätt OOö.OlO Vid Lane-Kontoret i Götheborg. Diskonterade vexlar . i'.