Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet vördsamt åberopar dess rörande detta ämne afgifna serskildta Memorial af denna dag, N:o 17. 2:o. Angående förnyad oktroj för Wermlands Provincial-bank , med beviljande hvaraf Kongl. Majit, uti nådig resolution den 17 Oktober 1840, Bih. till R. St. Prot. i844-> 3 Sami. 6 Haft, 2 10 Konstitutions-TJIskottets Memorial, N:o 18, fastställt förnyade bolags-reglor och nytt utlånings-reglemente för nämnde Inrättning. De bolags-reglor, som vid första stiftelsen af Wermlands Provincialbank genom Kongl. Maj:ts nådiga resolution den 17 November 1832 fastställdes, innehöllo i 10 §., att ”för de förskrifningar, invisningar, depositions-bevis eller sedlar, af bvad namn de vara måtte, som af Provincialbanken utfärdades, lottägarne skulle träda i laga ansvarighet, en för alla och alla för en.” Medelst 7 §. i bolags-reglorna af den 17 Oktober 1840, jemförd med Kongl. Majrts nådiga resolution af den 30 Mars 1841, beviljades i detta hänseende, enligt delägarnes i Banken underdåniga ansökning, den förändring, att ”för de kredit-sedlar, invisningar och förbindelser, som af Bolagets Direktion utfärdas, Bank-bolaget åligger ansvara efter allmän lag och Kongl. Kungörelsen den 14 Januari 1824, så att hvad, som brister i full lic/vid, sedan Bankens alla tillgångar gått i betalning, skall af lottägarne gäldas, en för alla och alla för en.” Denna inskränkning i Bankägarnes solidariska ansvarighet kan, efter Konstitutions-Utskottets förmenande, lätteligen medföra följder af den mest vådliga beskaffenhet.
Under förbehåll, det Wisby Spar-Bank är försedd med stadgar, som blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder sanctionerade, må till densammas disposition, före ingången af December månad hvarje år, uti Landt-Ränteriet i Wisby nedsättas, såsom Creditiv, en summa af 5,ooo R:dr B:co, emot säkerhet af goda fordrings-documenter, hvilka till ett belopp af minst hälften i värde öfverstiga berörde summa, dock under vilkor, dels att den del af Creditivet, som icke blifvit af Spar-Banken begå? Banco-Utskottets Utlåtande, N.-o 44' gagnad, till Banken insändes inom den i .Tuli påföljande året tillika med de af Spar-Banken öfver lyftade medel utfärdade qvittencer, och dels att Spar-Banken inom den i September berörde år godtgör Banken de å creditivet dragne belopp jemte ränta derå, beräknad på sätt, stadgadt är. I öfverensstämmelse med 34 punkten, tillstyrker Utskottet fortfarande, §. 37. att för de i 181, 182 och 183 §§. af Banco-Reglementet omnämnde Creditiver, en summa af tillhopa 3oo,ooo R:dr må afsättas; enär emot detta förslag icke något förekommit att erinra. 2:0 Cassa-Creditiv.
Om Anders Danielssons förslag ogillas, synes ej annan utväg vara öfrig, än den, som hitlils på några få ställen genom enskildes omsorg och egen bekostnad blifvit stiftade, såsom uti den församling der jag bor, harPostDirecteuren och Riddaren A. Sjölin af egna medel inrättat en Vexelundervisuings-skola, som är ändamålsenlig och han begagnas af hela Pastoratet. — Sedan denna Skola hade vunnit folkets förtroende, vann den äfven Presterskapets, så att Prosten J. Dahlström gifvit boställe till Läraren vid denna Skola. I alla orter, jag är derom öfvertygad, finnas män, som hafva vilja men sakna förmåga alt träda i dessa välgörares fotspår, hvarföre det är nödigt, att Staten i tid mellankommer och af sina medel gör anslag åt Lärarne, i händelse Anders Danielssons förslag afslås.” Af själ och hjerta förena sig undertecknade med föregående reservation. S. Heurlin från Kronobergs Län, Olof Olofson från Östergöthland, Peter Persson från Calmar Län, Erik Ersson från St. Kopparbergs Län, Lars Larsson från Skaraborgs Liin. Med Peter Jönsson instämde äfven Erik Ersson från Stockholms Län. 3:o Af Hans Jansson från Elfsborgs Län, sorn utbad sig för Utskottet få upplysa, att anledningen, hvarföre han icke kunnat infinna sig i sista plenum varit den, att han, såsom Fullmäglig i Riksgälds-Conloret, derstädes samma dag måst öfvervara en ganska vigtig angelägenhet; hvarigenom han således var förhindrad att deltaga i öfverläggningen inom detta Utskott rörande den af Anders Danielsson väckta fråga om ett extra nåd^ år af alla Iediga prestlägenheter för Folkskolorna. Hans Jansson fann sig ega så mycket mera skal alt beklaga sig öfver delta förhinder, som han nu mera insåg, att denna fråga troligen fått en annan utgång, i händelse han, hvilken delade Anders Danielssons tanka i ämnet, varit närvarande; åtminstone hade det då säkert inträffat, att den vid omröstningen aflagde voterings-sedeln måst öppnas för att bestämma utslaget: och begärde Hans Stalssamt Allm. Bcsv.- och Oecon.-Utsk.
Den inblandning, som, genom antagande af motionärens förslag, skulle komma att ega rum mellan staten och de enskilda bankerna, synes mig på skäl, som af flere föreg:de talare blifvit anförde, ganska vådlig. Dessutom kommer sannolikt svårighet att ega rum för kronan att utöfva nödig kontroll, enär de i enskilta bankerne anställda tjenstemän icke stå eller kunna ställas under Konungens Befludes lydno. Hvad säkerheten angår, torde den väl svårligen kunna anses vara lika stor, om medlen insättas i privatbankerna, som den är under nuv:de förhållande. Man har talat om Skottland; men man måste då komma ihåg, att förhållandet der är i flera hänseenden annorlunda än hos oss. En annan talare har sagt, att de som icke gilla frihandeln, icke heller kunna vara vänner af detta förslag. Jag måste medgifva, att jag ej kan förstå sammanhanget mellan dessa begge saker. Icke heller kan jag finna någon vidare utredning af denna fråga vara behöflig, och instämmer med dem, som begära afslag å Utsk:ts Betänk. Flere ledamöter hördes nu ropa på propos. Frih. af Ugglas, Gustaf: De skäl, som föranleda mig att biträda deras åsigt, som anse förev:de Betänk, böra alslås, äro tvenne, ett allmänt och ett rent praktiskt. Det allmänna skälet är det, att genom den föreslagna förändringen skulle en, i min tanke, skadlig sammanblandning af statens och de enskilda bankernas affärer inträffa. Om, såsom motionären föreslagit, de enskilda bankerna blefve statens kassörer, blefve deraf en gifven följd, att de enskilda bankernas sedlar ovilkorligen måste mottagas i kronouppbörden, — och på så sätt skulle snart alla riksbankens sedlar komma ur rörelsen uti landsorten, hvilket ingalunda vore en fördel. Inträffade derefter en olycka med någon bank, vore staten nödd och tvungen att taga den om hand, för alt hjelpa den att fullgöra sina förbindelser. Nu är visserligen bankernas soliditet ganska stor, men den tidpunkt kan dock inträffa, då en bank icke kan fullgöra sina skyldigheter, och då måste staten träda emellan, för den händelse den har gemensamma affärer med banken.
Att fä ali jord lika, bör ben blltwa KronoDä hade jordägaren, efter gammalt vsitgr bruk, ven rättighet, akt sitta qwar pä sin jord och bruka den för statt; men hans Credllorer fchgo intet. Akt göra ali jord till Skatte, wvre vblMtzt; ty dönderne hafwa ägt bet privllgium, att för -tt bestämdt och ringa pris lösa drn jord de debodde och brukade till Skatte. Hwad Krono-hust u angar, sä har jag för mantal stjutsse för r 2 R.sr > h Banco under detta krig. Riksdagsmannen frän samma här st, som jag bor ull, har Skakttsvrd; men skjutsar med ingen häst Orsaken är den, han ät. tolfmanSäledeö fri för sll Den l5 Januarii. 815 all stjuts, erllgr urminnes häfd, som ej kallas privilegier. Mine Herrar! Riket är sä beskaffat, att de som ligga wid stora och Allmänna lands, wägar, fästjutsa mycket bade i Krigsoch freds, tider; de som ligga wid mindre wägar litet, en del platt intet. Älla borde säsedes betala för skjutsen, och de som stjutsade ställe fä betalning derföre, efter som stiutien wore wärdMarkegångstaxa borde dervä fattas ärligen efter som hö, hafre och halm gällde. Dä klagade hwarken Bönder eller Herrar öfwer skiutsningania, som < annars sker. — Slutligen föreflär Herr Grefwen en ny representation; men Herr Grefwen bestämmer ej om regeringssättet stall forbytas till Parlament, eller om det stall dlifwa Riksdagar. Det mätte ej in Pleno fä företagas, utan enligt 87 §> af RegrringsFormen förwis'6 lill Lonstitutions.Urstottet. Jag kan ej mer yttra mig, än att jag nu lefwat sä länge, att l?-o och 1772 ärs sRegeringsFormer blifwit kullkastade. Nu hör jag redan, att 1809 ärs RegermgsForm bör förändras eller kanike kullkastas.
Hennes kappa — för resten af dyrbart tyg — var af gammalmodig snitt med » besparingskrage », och hatten omslöt ordentligt både nacke och framhufvud, i stället för att sitta uppflugen på toppen som en tornsvala. Fötterna satte hon i marken med en viss bestämdhet, och en-tou-cas ' n höll hon öfver axeln som en soldat sitt gevär. Hon såg ut att » betydligt » kunna reda sig själf ... » Det var en märkvärdig en, » medgaf ingeniörn, som följde henne med ögonen så länge som möjligt och därefter återtog sin plats. » Nu, mina herrar, i korta drag hennes historia, om ni vilja göra mig det nöjet! Hon intresserar mig redan. Hennes namn till en början? » » Bina Enebom, dotter af en för många år sedan añiden kommendant på den nu raserade lilla fästningen här ute i hafsbandet. Förmö- gen, egenmäktig, litet skarp, icke så mycket om andra, som mera emot dem, alldeles oberörd af tvänne ting: opinionen och modet för dagen, samt med en outrotlig misstro till hela det manliga släktet. » » Med någon sorglig förhistoria således? » gissade ingeniörn och flyttade sig närmare postmästarn, då ett par nya kunder inträdde. » Nej — och däri ligger just det märkvärdiga. Ingen enda af stadsborna vet något i den vägen, och de veta annars allt. Och borta från staden har hon endast som en sexton, sjutton års flicka varit ett par månader hos en faster i Stockholm. » » Det är tillräckligt, » afgjorde ingeniörn sakkunnigt. » Vid de åren är en flicka ej längre barn. Hon kan då mottaga intryck för lifvet. » » Knappast. Och om det äfven vore möjligt, skulle man spåra det i hela hennes väsen. Men det har härvidlag ingen kunnat. Lika 1895 frank, lika ogenerad, lika omöjlig är fröken Enebom i dag som för tretti år sedan. » » Men hennes motvilja mot männen, är det icke ett tydligt spår? » envisades ingeniörn. » Abnormiteter finnas i hela universum, » erinrade den nattbleke, » och hon är en sådan. » » Naturligtvis har en så förmögen flicka haft giftermålsanbud, » gissade ingeniörn vidare.
Rörande fabriksrörelsen på landet i Elfsborgs län har uppgifvits, att tillverkningsvärdet vid samtlige fabriker år 1857 utgjort i Kinds och Redvägs härader R:dr 125691. Marks, Bollebygds och Wedens härader » 1530174. Kullings, Åhs och Gäseneds härader » 3325. ■ Wäne, Bjärke, Flundre, Ale och Wädtle härader . » 1571607. Sundals, Nordals och Wahlbo härader » 9565. Wedbo och Tossbo härader » 3108. Mest betydande bland dessa fabriker äro: Limmareds glasbruk i Åsarps socken af Redvägs härad, Rydboholms, Rydals, Asletorps och Bastorås spinneri, väfverier och färgeri i Marks fögderi, Sjuntorps och Nääs spinnerier, samt Trollhätte gjuteri, mekaniska verkstad, spinneri och oljeslageri i Wäne fögderi. Rörande fabriksrörelsen i städerna har uppgifvits, att i Wenersborg finnes ett skeppsvarf, 1 tändsticksfabrik samt färgerier och garfveriet1 med sammanräknadt produktionsvärde af 140000 R:dr, hvaraf på varfvet belöper sig 80000 R:dr; i Alingsås klädesoch andra fabriker, som tillverkat varor för 35000 R:dr; i Borås kattuntryckeri, färgerier, betydliga garfverier med tillsammans 430000 R:dr produktionsvärde; Ulricehamn diverse fabriker med 29000 R:dr samt i Amål dito med 12000 R:dr tillverkningsvärde.
som kan för kungsgården erhållas, samt det å andra sidan kan vara af vigt, att Landshöfdingen, som förmält sig ämna å nämnde mark åt sig uppföra sommarbostad, sålunda eger tillfälle att på stället utöfva en närmare tillsyn öfver läroverkets gång och förvaltning, till Landshöfdingens i Malmö disposition alltså må afgiftsfritt upplåtas till begagnande 40 tunnland af den så kallade Alnarps-skogen. Ehuru något anslag af statsmedel för läroverkets inrättande eller bedrifvande icke kommer att under nästkommande statsreglerings-period blifva behöflig?, derest kungsgården först vid nuvarande arrendetids slut eller midfaslan 1862 till ändamålet upplåtes, — i hvilket fall läroverket bör vara ordnadt och bragt i verksamhet hösten 1864, så framt Rikets nästsammanträdande Ständer dertill anvisa medel, — har Kongl. Maj:t likväl ansett sig böra vid innevarande Riksdag göra framställning i ämnet till Rikets Ständer, på det erforderliga förberedande åtgärder må hinna vidtagas, sedan Rikets Ständer i ämnet fattat beslut, hvarvid Rikets Ständer, derest de, för sin del, skulle finna läroverkets bringande lill stånd före nyssberörde tid vara af vigt och angelägenhet, jemväl blifva i tillfälle alt taga under öfvervägande, huruvida medel nu kunna beredas, dels lill inlösande af kungsgårdens nuvarande innehafvares arrenderätt för liden från den 14 Mars 1858, med i sådant afseende fordrade 45,000 R:dr, dels till byggnader och inventarier för läroverkets räkning, enligt uppgjordl förslag, 155,000 R:dr, och dels tili det från och med år 1858 för läroverket erforderliga årliga anslag 18,000 R:dr, hvilket likväl, i den mån kungsgården kan till högre afkastning uppdrifvas, framdeles måhända kan till beloppet nedsättas. 1 fall dessa anslag af Rikets Ständer nu beviljas, de två förstnämnda beloppen tillhopa Tvåhundratusen R:dr R:int, alt utgå till hälften under år 1858 och lill andra hälften 1859, bör läroverket vara bragt i verksamhet sednast hösten 1860.
Ridderskapet och Adeln samt Högrördiga Preste-Ståndet att sig förena uti det af Borgareoch Bonde-Stånden beslutade bifall till 36 § af Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 30, i anledning af Rikets Ständers år 1849 församlade Revisorers Berättelse, angående granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1846 och 1847, hvilken § afser frågan om Kongl. Landtbruks-Akademiens räkenskapers öfverlemnande till Kongl. Kammar-rättens granskning. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtanden och Betänkande!): N:o 28, i anledning af väckt motion, angående förändring i föreskrifterna om fartygs uppmätning; återremitterades; N:o 29, i anledning af föreslagen förändring i användandet af den så kallade Heigonskylden i Halland, m. m.; bifölls. N:o 30, i anledning af väckt motion om upphörande af vågafgiften å tackjern, som föres förbi Stockholms våg. Prot.-Utdrag den 15 Februari 1851. 155 Bifölls, med den förändring, att i den af Utskottet föreslagna underdåniga skrifvelse efter ordet: tackjern införes orden: och andra effekter. N:o 31, i anledning af väckt motion om den så kallade uppfostringshjelpens utdelande genom Fattigvårds-styrelserna; bifölls. N:o 32, i anledning af väckt motion, angående uppliäfvande af den med [innehafvandet af färjeplatserna Röhälla, Färjestaden och Fröbygårda på Olands vestra kust förenade uteslutande rätt att till Calmar öfverföra menniskor, kreatur och varor; bifölls. N:o 33, i anledning af väckt motion, om förändradt sätt för uppbörd af Kollektoch Stamboks-medel; bifölls.
Der står nemligen: »en skruf-fregatt, byggd enligt tidens fordringar, af den kraft, de dimensioner och den hastighet, förslaget alser, är dessutom ett krigsfartyg af sådan beskaffenhet, att det skulle göra sina goda egenskaper gällande och visa sig användbart oell förträffligt i hvilken flotta som helst, denna må nu vara stor eller liten, fienden mötas utanföre eller inom hafsbandet; och hvilka förändringar än må förestå sjökrigs-materielen under närmaste tidrymd för ett fartygs påräkneliga varaktighet, lärer dock under tiden den klassens skruf-fregatter icke hinna utdömas, knappast förlora i rang». Jag tror således, att man med temlig säkerhet kan draga den slutsatsen, att det ifrågavide fartyget icke nödvändigt ingår i den nämnda planen, utan att det är användbart och ingår i hvilken antaglig plan som helst. Vidkommande den af Gr. von Platen framlagda planen, så finnes väl icke mer än en tanka om den skicklighet, hvarmed den är utarbetad; men jag måste dock göra några anmärkningar dervid. Det var nemligen icke egentligen de gamla skeppen, han ville nedhugga, utan de nya af gammal modell, ehuru de voro i temligen eller fullkomligt godt skick. En annan omständighet var att i hela denna plau icke några ångfartyg ingiugo. Vi skulle således icke hafva varit särdeles belåtna, om den genast blifvit satt i verket. I afseende å skärgårdsflottans tillgångar, har jag åtskilliga upgifter att meddela. Deruti ingå blott dc bevarade fartygen, ty de andra, t. ex. kok-fartygen, tjena numera icke till något, sedan hvarje kanon-slup fått sin kabyss om bord. Såsom jemförelsepunkter har jag valt år 1810, straxt efter kriget, 1824 och 1860, och jag tror att dessa siffror skola visa, att, om äfven emellan åren 1810— 1824 en sammansmältning egde rum, — hvartill jag skall förklara orsaken, som är ganska enkel —, så har deremot emellan åren 1824 —1860 ett motsatt förhållande inträffat.
Då Kungl Maj: t ansett att vad som föreskrivits i krigskollegie kungörelse av den 28 februari 1806 angående indelta arméns beklädnad fordrar en viss jämkning, återkallas kungörelsen till ny Bekädnads författning hinner utfärdas. Tills vidare gäller den förra livmunderingens utdelande och även munderingens beskaffenhet är orubbad. Stockholm den 23 februari 1807. BROR CEDERSTRÖM. Förklaring över allmänna stadganden i åtskilliga rum, och vad i vissa ämnen, som därmed äga gemenskap, blivit tid efter annan särskilt förordnat. Malmö den 23 mars 1807. Vår omsorg har varit att befrämja undersåtarnas sällhet och välgång, genom lagarnas vård och genom dessa ge fasta grunder för samhällsinrättningen. En till sina grunder, billig och rättvis och god lag blir fullständig först om den är tydlig. Dessa egenskaper utmärkte Sveriges Lag från år 1734. Ökad folkmängd, tilltagande upplysning samt förbättrat åkerbruk och införandet av nya hanteringar har medfört att lagens ändamål blivit på flera punkter förändrade. Genom bättre språk har mera stadga vunnits i uttryck och talesätt, där tidigare varit risk för olika uttydning. Därför har nya påbud och författningar blivit nödvändiga. En del gamla lagar har helt upphävts. Allt detta sammantaget har gjort att Vi förstått att uttydningen av lagarna blivit mer svår och invecklad. Lagens vidlyftighet har medfört svårigheter både för de lydande och för dem som skall handha den. Vi har därför funnit Oss föranlåtna, att utfärda förordning om att särskilda samlingar borde utarbetas för att förklara Våra stadgar och författningar. Domare och domstolar har ibland haft olika mening om åtskilliga ämnen. För att få likhet har Vi funnit för gott, att sedan lagkommissionen blivit hörd förordna och förklara följande: Gäller fast egendom som två makar köpt, där arvsjord är inblandad. Tillägg till Giftomålsbalken. Mannen kan inte bortskifta, sälja eller förpanta hustruns gods på landet, som mannen förvärvat i äktenskapet. Mannen får ingen giftorätt, utan jorden tillhör hustrun som enskild egendom. Änkan får inte ingå nytt äktenskap eller om äktenskapet upplösts på grund av hor, förrän fostret är fött. Två gånger om året skall insändas till Vår befallningshavande en förteckning på de av frälseståndet som avlidit. Där förtecknas de avgifter som är betalda.
Besv. o. Ekon.-Ulsk:s d. 22 och 23 dennes på hordet lagda Betänk. M 67, i anledn. af väckte motioner ang:de folkundervisningen. R. o. Ad. ansåg detta Betänk, böra punktvis företagas till afgörande. l:sta punkten, ang:de Riksdagsmannen Dahlgrens motion i fråga om bättre tillsyn å folkskolorne. Utsk:s hemställan bifölls. 2:dra punkten, l:sta morn., ang:de vackt förslag att endast ål personer, som erhållit undervisning i elemenlar-läroverk, anförtro folkskolelärare-befattningar. Gr. Liljencrants, Gust. Fredr.: Då jag anser den af motionären väckte af Utsk. i denna ponkt behandlade fråga vara utaf synnerlig vigt, kan jag ingalunda instämma uti det resultat, hvartill Ekon.Utsk. vid denna Riksdag, kommit. Jag anser det nemi. vara af en serdeles vigt att icke en mängd medborgare dragas ifrån andra kall dem de nu bekläda för att inledas på en för dem ofta nog alldeles fremmande bana, der de sedermera kanske komma att sakna sysselsättning. Denna fråga utgjorde vid sisth Riksdag föremål för R. o. Ad:s öfverlä°''’'r':"~ ""fe "4jn då unlvste den Riks 32 * 500 Den 29 Mars. dagens Ekon.Utsk., att, i enlighet med hvad K. M:s Nåd. Berättelse om hvad i riket sedan föreg:de Riksdag sig tilldragit innehöll, så vore alla folkskolor försedda med lärare, och tillika uplyste Utsk., att till de nu befintliga folkskolelärare-seminarierna utginge så ringa anslag af allmänna medel, att dessa seminariers föreståndare icke kunde påräkna högre inkomst än på sin höjd 500 R:dr Inko, hvarifrån dock icke afräknades hvad som åtgår till aflöning af ofta nog erforderligt biträde o. s. v.; och då afdrag för sådant behof ofta inträffade, så blef naturligtvis derigenom dessa föreståndares aflöning ännu mera nedsatt.
M:s Befallningshafvande anmäla, ega alt genom utsedde .Deputerade deltaga uti uppsigten och vården af Allmänningen och att för bemälde deputerade utfärda Instruction, som af E. K. M:s Befallningshafvande granskas och godkännes; börande detta likväl icke leda till upphörande eller inskränkning af den uppsigt, Staten, genom E. K. M:s Befallningshafvande samt Skogsoch Jägeri-embetsmännen, hittills utöfvat. Under den åsigt, alt ålskillige olägenheter kunna möta vid tillämpningen af E. K. M:s den 16 Mars 1838 utfärdade Nå liga Instruction för Skogsoch Jägeri-Slaten i Riket, så vidt dervid afses de nu ifrågavarande Allmänningar och utsyning derå, hafva Rikets Ständer fästat uppmärksamhet å nedannämnde, uti berörde Instruction upptagne stadganden, nemligen: §. 3., hvaruti föreskrifves: ”att vederbörande District-Förvaltare skola, efter verkställd uppmätning, författa behöriga Skogs-chartor, samt den vetande skogen dervid uppskatta och lill trakt-huggning förslagsvis indela,” dock utan att härvid stadgas, af hvilka kostnaderna för dessa chartors upprättande skola bestridas.
4 Siats-Utskollets Memorial, N:o 38. ulvisar det förhållande, hvaruti Riksgälds-Contorels ställning under nu senast förflutne 4 år blifvit förbättrad genom den räntebärande skuldens förminskning. Huru denna skuld förminskning tillkommit, upplyses väl af Commissariatels Berättelse med tillhörande Bilagor, äfvensom af Fullmägliges Prolocoll, men då hvad, som inom denna del af Fullmägtigés förvaltning tilldragit; sig, varit af ett högst väsendtligt inflytande på Conlorets ställning i allmänhet, hafva Fullmäglige trott en framställning uti nu förevarande afseende här böra i sammandrag inflyta, och få derföre anföra : Redan i Mars månad i834 voro uppå det årets anslag till Statsbehofvens fyllande, enligt Kongl. Stats-Conlorets reqvisition, anordnade 4oo,coo R;dr. Det var dessutom att förmoda, det Kongl. Stats-Conloret af nämnde anslag skulte, under påföljande April och Maj månader, ytterligare reqvirera ganska betydliga summor. Tillräckliga tillgångar för sådana större utbetalningar voro vid den tiden icke att påräkna, helst del, enligt Reglementets 5i §., på Banken anvisade Crediliv redan var i det närmaste anlitadt till hela sitt belopp, samt den betydligaste uppbörden af allmän Bevillning först kunde förväntas under loppet af Juni månad. — En ifrån Commissariatet afgifven calcul upptog, med afseende härå, Riksgälds-Conlorets behof för till och med Augusti månad till gc;o,j5g R:dr, oberäknade åtskilliga inom linien lill något öfver 35o,ooo R:dr förde utgifter, och hemställde Commissariatet om låns upptagande lill minst 1,000,000 R:dr. Vid delta sålunda angifne förhållande, beslöto Fullmäglige den 3 April i834 att, till beredande af erforderliga tillgångar, af allmänheten upptaga lån emot 5 procents ränta.