Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dess nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof blifvit äskadt till förstärkning af vågbrjtaren vid Wisby hamn samt grundläggning af tvänne landtarmar derstädes, af sådan anledning hemställt, att, till nödig förstärkning af vågbrytaren och uppmuddring af hamnen vid nämnde stad, Rikets Ständer mätte bevilja ett lån af 25,000 r:dr banko; hvarjemte, och då det af Wisby stad tili hamnbyggnaden derstädes förut lemnade bidrag al 40,000 r:dr medtagit stadens tillgångar och förorsakat en betydlig skuldsättning, motionären föreslagit, att berörde lån mätte få åtnjutas räntefritt under de fem första åren emot skyldighet att derå sedermera erlägga 6 procent årligen, hvaraf 4 procent skulle beräknas såsom ränta och 2 procent såsom amortissement. I afseende på de för Wisby hamnbyggnads iståndsättande erforderlig* arbeten, hvartill, på sätt nätrndt är, statsanslag b ifvit af Kongl. Majit vid innevarande riksdag äskadt, har Utskottet, enligt hvad uti 3:dje punkten af utlåtandet Nio 194 omförmäles, genom chefen för allmänna vägoch vattenbyggnads-styrelsen erhållit den upplysning, att grundläggningen af de ifrågastä 11 de tvänne landtarmarne väl skulle kunna, utan väsendtlig olägenhet, ännu för någon tid uppskjutas, men att deremot uraktlåtenheten af vågbrytarens förstärkning skulle, i händelse af inträffande häftiga stormar, komma att förorsaka hamnens fullkomliga förstöring. I betraktande häraf och då Kongl. Majit ansett de ifrågaställde åtgärderna för Wisby hamns iståndsättande vara af den synnerliga vigt, att direkt statsanslag af 84,625 ndr derför blifvit i nåder hegardt, samt dertill kommer, att Wisby stad, såsom bidrag för uppförande af den, sedermera genom storm år 1845 skadade, hamnbyggnaden fått vidkännas uppoffringar till det ansenliga beloppet af 40,000 rldr, har Utskottet funnit sig ega skäl alt tillstyrka, Bih. till R, St. Vrot.
Vid ett sådant förhållande vill jag instämma lili Hr von Troils förslag, likväl med någon förändring uti inledningen , så att meningen komme att lyda sålunda: Som R. St. förmena att förvaltningen af bruksoch bergshandteringen kan göras mindre kostsam och vidlyftig än nuvar. Bergs-colhm, så anhålla R. St. etc., på sätt Hr von Troil föreslagit. Hr Lagerhjelm: Ett förslag är redan nppgjordt, hvaraf visar sig, att det väl är möjligt att förvandla de erabetsmän, som nu sortera under Bergs-colbm och tillhöra Bergsstaten, till vetlenskapliga embetsmän samt fördela lönerna så, att de jemnt och rätt räcka till; men att försöket skall blifva lyckligt, anser jag omöjligt. Således kan jag icke ingå i Hr von HartmansdorfFs premisser. Hvad i öfrigt angår det förslag, som blifvit inlemnadt till K. M., att det 84 Den 16 November e. m. vore ändamålsenligast , att det verk, som öfvertog Bergscollegii göromål, sjelft utgjorde en del af ett Inrikes civilt collegium, så skulle måhända Kammar-, Bergsoch Commerce-colkne kunna förenas under en president, hvilket vore så mycket lämpligare, som dessa 3:ne coltegier uti vissa ämnen afgifva gemensamma utlåtanden. Denna åsigt gör afven , att jag har svårt alt tillstyrka R. o. Ad. att till K. M, ingå med en så knapphändig hemställan, som IJtsk. uti detta betänk, tillstyrkt. Jag förnyar derföre min anhållan om afslag på betänkandet. Frih. Hamilton: Jag nödgas fortfara uti min anhållan om bifall till betänk. enär frågan redan är hos K. M. påtänkt, och förslag uppgjordt tili ärendenas fördelning, så att It. St. endast behöfva uttrycka deras allmänna tanke i ämnet, för att vinna verkställighet åt deras Önskan. Jag anhåller om propos. till bifall å betänk., hvaruti likväl de af tvänne talare yrkade modificationer gerna må äga rum. Hr Lagerhjelm:
När tiden tilländalupit, lillian - Den 7 Maji e. m. kännager han sig stå under förmyndare, följaktligen öfver Lagen i det fall , alt icke behöfva betala, och någon betalning har oaktadt hans stora förmögenhet icke eller sedermera med biträde af Lagen kunnat åstadkommas, utan genom sammanfogade händelser har en famille, som förut haft sin tarfliga bergning, derigenom måst gå från hus och hem, och nu lefva i den största fattigdom, utan att någonsin kunna hoppas någon ändring i denna olyckliga belägenhet. Vore förhållandet sådant Lagutskottet yttrat, nemligen: ”att straffbestämmelser i ”allmänna Lagen icke saknades” till förekommande af dylika bedrägerier, så hade säkerligen denna fråga icke af mig blifvit väckt; men olyckligtvis lemnar ofvannämnde, och måuga andra, exempel allt för tydliga bevis på motsatsen, för att deli, sora icke utan mogen öfverläggning gjort ett förslag till vårdande af enskildta förtroendet och det allmännas fordringar, skall kunna åtnöjas med en hänvisning till allmänna Lagen, då uti densamma mindre omnämnas så qvalificerade personer, hvilka äro föremål för min Motion, än sådane, som ännu icke uppnått myndige år, och synnerligen dem, hvilka kunna hänföras under benämning af öfvermagar. Då man känner de egentliga orsakerne, som kunna föranleda derhän, att äldre pera3 H. 16
STOCKHOLMS HÖGSKOLAS JUMDISKA BIBLIOTEK BIHANG:' TILL 8&omii<&n qiiii&s-bv&didiibb PROTOKOLL VID Ijagtima Bl i k*cl aren I stockholm Åren 1850 oell 185V* FJERDE HULINGEN. • T / • \ 1^ Afdelningen: Stats-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. (, ' • ' .■ '■ mm& såsom Slals-Ulskoltels Memorial M 64. 1 m 64. Ank. till Exp.-Utsk. den 28 Maj 18S7, kl. 8 e. m. Memorialmed uppgifter d verkställda utbetalningar utaf de får upprätthållande af rikets neutralitet och försvarsverkets fullständigare ordnande lyftade kreditivmedel. (Rgs Afd.) På sätt i Riksdags-ordningens 42 § finnes töreskrifvet, har Stats-Utskoltet i början af innevarande riksdag förskaffat sig upplysning om de utgifter, som blifvit bestridda genom de från Riksgälds-konloret, under sednare hälften af år 1853 äfvensom under följande åren, utbekomna summor utaf dels dåvarande kreditiv för rikets försvar och dels det vid sednaste riksdag för neutralitetens upprätthållande anvisade särskilda kreditiv; och sedan Utskottet tagit kännedom om de Utskottet angående dessa utgifter meddelade handlingar och räkenskaper, bestående af a) sammandrag af Kongl. Krigs-Kollegii för åren 1853—1855 afgifna redovisning för de från Kongl.
Med hänseende till Majoren Giertz’ långvariga och nitiska verksamhet i fångvårdens tjenst och då, enligt företedd bouppteckning efter Majoren Giertz, behållningen i boet uppskattats till endast 225 R:dr 66 öre, samt enkan Giertz till sitt uppehälle icke eger andra tillgångar än en henne å tullverkets stat tilldelad pension å 120 R:dr, har Utskottet ansett sig böra förorda anvisandet af pension åt enkan Giertz till det af ofvanbemälde motionär föreslagna belopp; hemställande alltså Utskottet, att f. d. Majoren Giertz enka, Lona Fredrika Giertz, född Bahr, måtte på Allmänna Indragningsstaten tilldelas en årlig pension af 500 R:dr. 39:o. Enligt hvad ett Utskottet dclgifvet Statsråds-protokoll öfver Civilärenden den 30 December 1864 utvisar, hade aflidne Sekreteraren i Stockholms läns hushållningssällskap Johan Theodor Bergelins enka, Emilia Maria Bergelin, född Olbers, hos Kongl. Majit i underdånighet anbållit, att något understöd af allmänna medel måtte henne tilldelas, till stöd hvarför hufvudsakligen åberopats att Bergelin vid sin död cfterlemnat, förutom enkan, fyra minderåriga barn samt att, enligt företedd bouppteckning efter Bergelin, boets skulder betydligt öfverstege tillgångarne, så att enkan saknade all utväg att sig och barnen försörja; och hade Landtbruks-akademiens Förvaltnings-komité, öfver ansökningen hörd, i underdånigt utlåtande anfört, att, i betraktande af boets ställning och med kännedom om den gagnande verksamhet, Bergelin utöfvat icke endast såsom redaktör af “Tidskrift för Svenska landtbruket och dess binäringar11, af hvilken tio årgångar utkommit och af “Qvartalsskrilt för praktisk landthushållning14, utan äfven genom de många förtjenstfull arbeten, som han från främmande språk öfverflyttat till vårt, såsom ock med hänseende dertill att
Där klinkade en af jungfrurna: » Kom lilla flicka valsa med mig, » på grefvinnans Bechsteinsflygel, under det trädgårdsdrängen Olle med sin flicka, i ett af smårummen, satt och talade kärlekens språk på kanten af en stor, väggfast gustaviansk säng, i hvilken en gång konung Carl X I V Johan hvilat. Festens glansnummer kom äfven det till sist, då värdinnan i ett öfvermått af godt lynne plötsligen uppenbarade sig, klädd i en rätt nä- pen fantasikostym, i hvilken hon gick på händerna, slog volter och kullerbytterade för sina gäster. Ofvanpå denna uppsluppna föreställning följde en vild orgie. Ett hälft dussin champagnebuteljer hemtades upp ur vinkällaren och tömdes, under det bondgossarne samtidigt bolmade på grefvens bästa cigarrer och sjöngo en massa positivoch beväringsvisor, hvar och en på sin melodi, så att det lät som den gräsligaste finska messa. » Kalle i Stentorp, förstås! Vi ha hållit af Sedan ett par af rummen hunnit vädras, hvarandra länge, » svarade Rose och säg bedintog det grefliga herrskapet sin supé. Grefven var vid ett briljant humör, men grefjande på fostermodern. vinnan och Rose voro begge desto allvarsamGrefvinnan log. mare. Och så brast ett, tu, tre ovädret löst. » Jaså, jag vet, hvilken du menar, och det » Jag förstår sannerligen ej, hur du kunnat tjänar väl ej till att vägra, kan jag tro, om jag så, som i kväll skett, missbruka vårt förtroende, känner dig rätt, kära Rose. Tag därför » din Kalle » och blif lycklig. Och som jag hört min kära Rose, » började grefvinnan. » Det lustigaste tycker jag var att bjuda inspektören berömma din fästman som en dukbonddrängarne på champagne och havannacitig jordbrukare, skall jag tala vid grefven, att garrer, » ifyllde grefven och lutade sig tillbaka han får ett bra arrende, » svarade grefvinnan. Den unga flickan syntes öfverväldigad af svaret, i sin stol, storskrattande. » Det är inte nog med detta! Rose har ju i ett nu bröt tårefloden ut.
Enligt hvad Utskottet inhemtat, har Söderhamns skola under innevarande års vårtermin varit besökt af 60 lärjungar; men då detta antal ej obetydligt understiger hvad som i fråga om andra dylika läroverk ansetts utgöra skäl för anställande af flere lärare, synes den af motionären föreslagna utvidgning af berörda skola ännu icke vara af behofvet påkallad; i följd hvaraf Utskottet hemställer, alt Herr Kistners ifrågavarande motion ej måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 38:o. Uti särskilda inom Borgareoch Bonde-Stånden väckta, till Utskottet remitterade motioner, i det förra Riks-Ståndet under N:o 208 af Herr G. Lallerstedt och i det sednare under N:ris 307 och 309 af Riksdagsfullmägtige Jonas Andersson och Anders August Andersson från Östergötlands län, hafva bemälde motionärer, bland annat, anfört hurusom det i Wadstena stad befintliga treklassiga läroverk nu vore 44 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 139. det enda ställe, der hela den nordvestra delens af Östergötland befolkning hade tillfälle att låta sina barn inhemta något mera i kunskapsväg, än som i folkskolorna kunde meddelas; och med högst få undantag slutades också lärokursen med det ringa mått af kunskaper, som ett treklassigt läroverk förmådde att bibringa, en lärokurs så mycket mindre tillfyllestgörande, som knappast något ämne i dylika läroverk kunde sägas blifva fullständigt eller helt afslutadl; och då Wadstena och Skenninge städer samt Motala köping och omkringliggande landsbygd, med en folkmängd af 46 å 47,000 personer, väl vore i behof af ett fullständigare läroverk, halva motionärerne föreslagit att Wadstena skola måtte till 5—klassigt läroverk utvidgas.
Jag är för nära slutet af banan för att, såsom ofta plägar hända, möjligen kunna misstänkas för lycksökeri, emedan jag talat i Regeringens anda. Jag har ingenting iner att önska, likasom ingenting att hoppas, och har derföre utan fruktan och utan s nicker framburit den ringa produeten af min långa och bittra erfarenhet. Jag har, såsom en pligtskyldig gärd åt fosterland och medborgare, utan biafsigter uttalat min innerliga öfvertygelse; må den inför II. Pr. o. Ad. gälla, hvad den kan! Jag anhåller, att detta mitt vördsamma anförande må få åtfölja återremissen. Gr. Frölich, Dav,: Det faller sig naturligtvis svårt att upptaga till muntligt besvarande, hvad sorn af flere leda-? möter inom detta Stånd blifvit i långa skriftliga anförandet) Den 28 August i. y 11 rädt, oell då en deribland derjemte förklarat, att han icke ingått i de af' honom vidrörda principfrågor för att inleda discussion derom, skulle det synas, soln man önskade få yttra sig ensam i detta afseende, der andia, med bibehållande al' tystnad, borde på det hela underlåta all tanke-? yttring, Då likväl återremiss lärer komma att äga rum, torde det tillåtas mig att bifoga några anmärkningar 0111 de s. k. principfrågorna, på det de ej må finnas utan allt gensvar från den del af Riddarhuset , som har en motsatt tanke, Det är sagd t af Frih. Franc Sparre, att det är svårt och obehörigt, alt Regeringen tvingas framlägga i detail sina planer för försvarsverket, och att påföljden skulle omsider blifva den, att Ständerna komme att tillvälla sig styrande-magten, hvilken borde tillkomma Konungen, och honom allena. Jag medgifver och jnser både det svåra och obehagliga för Regeringen att så i detail nödgas framlägga sina planer; å en annan sida är det lika svårt för Representationen alt inom Stånden gå in i pröfning af detai|!er.
Ståndet har under den tilländalupne Rksdagen gifvit nya, V icke oväntade, prof af mc Jborgerliga tänkesätt, af Den 21 Juliu 401 af nit för allmänt väl, af enighet, beslutsam: het och kraft i rådslagen; och då Ridderskapet och Adeln hoppas i dessa hänseenden, utan öfverdrifna anspråk, kunna tillegna sig förtjensten af en ädel täflan, är det äfven för Rid-, derskapet och Adeln en så mycket angenämare pligt, att göra rättvisa åt det Välloflige Borgareståndets ådagalagde nitälskan för Fosterlandets sanna interessen, som en sådan a£ inga enskilta afsigter tillbakahållen eller bru^ ten öfverensstämmelse i vilja och handlingar säkrast leder till det gemensamma stora målet, under inbördes högaktning, vänskap och tillgift venhet. Om dessa Ridderskapets och Adelns tänkesätt må det Vällofl. BorgareStåndet vara lika försäkradt, som Ridderskapet och Adeln icke tviflar, att hos det Välloflige Ståndet all-1 tid finna motsvarande. Deputationen afträdde på vanligt vis ut3 beledsagadj hvarefter ankom Högvördige PresteStåndets Afskeds-deputation, hvars Ordfö-! rande Herr Biskopen Doctor E. A. Älmqvist höll ett så lydande Tal: Betänkliga och brydsamma anledningat hade påkallat detta nu ändtligen slutade Riks-: möte; och då under dess lopp, den gode och lycklige Konung, som varit ett medel i Försynens hand till vår räddning, oförtänkt rycktes ifrån oss, nedtyngdes alla sinnen af sorg och saknad. Ridd. o. Ad, Prot. VIII. Men Gud, som upprätthållit vårt urgamla Fädernesland, äfven under dess mest vidtutseende och betryckta omständigheter, samt ali* tid skaffat hjelp, då hjelp som bäst behöfdes, hade åt den åldrige och gode Konung CARL utsett en Son och Thronföljare.
Denna afgift, som år ganska olika på olika ställen , och uppbäres till hvarjehanda olika behof, har man i det förslag som redan är formeradt, bibehållit, hvilket allt snart torde komma att underställas Riksens Ständers pröfning. Upplysningsvis får jag Bämna , att den icke träffar de med lägsta afgiften belagde export-artiklar. Upplästes till justering och godkändes följande från Expeditionsötskottet inkomne förslag till Riksens Ständers Underdånige skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 156. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Pensions-anslag för framlidne StatCommissaritn Widegrens oförsörjda Döttrar. I anledning af Kongl. Majts Nådiga preposition , angående fastställande af 99* D»n *3 Augusti f. »u årlig underhålls-summa och Enkesäte för H. K. H. Kronprinssessan , i händelse H. K. H. blefve i Enkestånd försatt. I anledning af vackt fråga angående Expeditionssättet af Kongl. Mapts Nådiga Resolutioner i Besvärsmål. N;o 159- I anledning af Kongl. Maj:(s Nådiga proposition rörande tiden för bevakande af mål , gom i HolRätten öfver Skåne och Blekinge göras anhängige , eller derifrån till Kongl. Maj:t i underdånighet fullföljas. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli O, J. Lagerheim. Freda-: Den 22 Augusti c. m. 9<P - Fredagen den 22 Augusti. Plenum klockan half till 5 eftermiddagen. Htrr Grefven och Landt-Marskalken tillkännagaf , det 7 bland Ridderskapets och Adelns Herrar Electorer tid efter annan från denna befattning afsatt, nemi Grefve Piper , Carl Clas. Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm; Friherre Tersmeden ; Fullmägtig Herr Tersmeden , Pehr Reinhold. Herr Geethe, Adolph Sebastian. Herr Gyllenhaal , Lars Herrman.
Herr von Hartmansdorff har riktigt uppfattat meningen. Lika med honom och Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie finner jag ej den ringaste analogi emellan de tvänne omförmäite frågorne. Jag är alldeles öfvertygad om förslagets riktighet, och grundar denna öfvertygelse på de underrättelser jag inhämtat af RiddarhusDirectionens handlingar. Ett afslag på Utskottets framställning skulle lända Ridderskapet och Adeln till mehn, och sätta Directionen i förlägenhet. Jag tillstyrker alltså bifall till hvad Utskottet föreslagit. Friherre Boije: Jag vill endast hafva äran lemna en upplysning, emedan jag fruktar, att Ridderskapet och Adeln ej rätt fattat Herr von Harlmansdorffs uttryck, att Di - Den 3o Ju ni i f. in. 129 Directionen skulle hafva öfverskridit den bestämda Maximi-summan af ro,000 R:dr. Förhållandet är ej sådant. Directionen har aldrig utlånat på namn mera än 10,000 R:dr; men Directionen fick genom donationer, som endast voro i sedlar mot borgen och namn, emottaga betydliga summor, så att Directionen verkeligen en tid hade 20,000 R:dr utestående endast på namn. Directionen hade likväl ej utlånat mera än 10,000 R:dr. Herr Bråkenhjelm: Jag måtte i mitt förra anförande hafva blifvit missförstådd eller hafva orätt yttrat mig. Jag har aldrig trott, att de 3o,ooo R:dr skulle få utlånas till en och samma person emot en enda skuldsedel. Jag var närvarande i Utskottet, då saken förevar, och känner ganska väl förhållandet; men jag fortfar, att anse den föreslagne summan för hög, då man anser i5,ooo R:drs maximum vara tillräckligt till lån på en och samma fastighet. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall åRiddarhusUtskottets ofvanberörde hcmställanden, hvilken Proposition med Ja besvarades. §• i5. Att ersättning för den Summa af 56 R:dr 36 sk.
Den 14 December. val Ridderskapet och Adeln, att icke bestämdt bifalla något af hvad Särskildta Utskottet föreslagit; men i hans förslag förekommer likväl fråsan , att rnttsärenderna borde åtskiljas frände administrativa Verken, äfvensom en underdånig anhållan, att Kongl. Maj:t i öfrigt skulle vidtaga de förändringar Han i anledning af Särskildta Utskottets förslag kunde finna lämpliga. Jag vet icke egentligen hvilka delar af frågan då skola återstå, som skulle af Kongl. Majit för nästa Ständer framställas, sedan Kongl Maj t afgjort, hvad Han funnit tjenligt. Jag får derjemte förnya hvad jag förut yttrat om Herr Hjertås förslag , att Konungen skulle vid nästa Riksdag framlägga för Ständerne sin tanka i detta ämne, jag anser det alldeles olämpligt och tjenande tili intetr Jag yrkar deremot, på sätt jag förut framställt, och Friherre Åkerhjelm samt Grefve af Ugglas nu äfven tillstyrkt, att Särskildta Utskottets jemkningsförsiag må antagas till Contra.proposition, samt att voteringspropositionen må uppläsas och godkännas. Herr von Hohenhausen: För att få slut på denna tvistiga fråga, hvari Herr Lefrén lärer äga att föreslå Contra-proposition , hemställer jag , om icke den nödvändigt först måste afgöras , innan vi skrida till hufvudsaken , enär till Contra - proposition 3 olika förslag äro uppgifna : Friherre Cederströms , mitt och Herr Hjertås, hvilka bägge sednare dock lätt kunna förenas. För min del kan jag gerna afstå från mitt förslag, om ordet: öfver lemnäs borttogs. Då återstår Herr Hjertås och Fri - Deri 14 December. 697 herre Cederströms , emellan hvilka Ridderskap pets och Adelns tanka måste bestämmas. Friherre Björnstjerna; I anledning af Herr Danckwardts yttrande vill jag blott påminna , att Konungen plägar i alla slags ämnen afgifva Propositioner till Rikets Ständer, och att dy« likt sker äfven i alla andra Constitutionela länder.
Utsk:s yttranden, i fråga om ett nytt Apotheks Reglementes utarbetande och Medicinal-taxaus nedsättning, blefvo utan diskussion bifallne, men då sedermera förekom Utsk:s hemställan om förändring i gällande stadganden ronde Apotheks Privilegier, yttrade: (Ir Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Ehuru ledamot af Allin. Besv. o. Ekon.Utsk. har jag likväl icke reserverat mig mot det beslut hvartill Utsk. i denna fråga kommit. Efter mitt sätt att se, är della en ganska vigtig fråga, och jag belviflar mycket alt det åsyftade ändamålet skall vinnas genom den åtgärd som Utsk. föreslagit. Jag har omedelbarligen af sak kunnige män gjort mig un - Den 18 Juni e. ni 137 derrättad om hvad man i detta fall kunde hafva att hoppas eller frukta, och det har enhälligt och sammanstämmande blifvit mig sagdt, hvarom jag äfven är öfvertygad, att handel med Apothekare-privilegier är till allmänhetens hästa i och för kontrollerandet af rörelsen samt för det allmänna af vigt och nytta att bibehålla, och jag vågar sålunda hemställa huruvida icke Ståndet skulle finna för godt att afslä hvad Utsk. i denna del tillstyrkt. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Sådant förhållandet nu är, kan ingen annan blifva Apothekare än den som har penningar till privilegiets betalning. Det rätta vore väl, att den, som eger den största skickligheten också blefve den, som med privilegiet belönades. Sveriges styrelse har afskaffa! ackord inom militären, och samhället har befunnit sig väl deraf. Man har äfven inom Civilen för detta ändamål gjort hvad man kunnat, och det har till stor del lyckats. Ar det dä icke fullt öfverensstämmande dermed, att man äfven afskaffar ackorden, då fråga är om Apothekare, hvilka icke blott äro närings-idkare. De äro äfven vetenskapligt bildade personer, som af Statens sakkunnige embetsman pröfvas till deras skicklighet, alt utöfva ett så maktpåliggande yrke som Apothekaren, å hvars rätta bedrifvande menniskors helsa och lif bero.
Maj:ts nådiga beslut om utsöknings-provisionens upphörande blefve utfärdadt, samt att vid Advokat-fiskalen Rydqvists afgång från ifrågavarande befattning och innan densamma åter tillsättes, det skall åligga Kollegium att till Kongl. Majit inkomma med underdånigt förslag till den årliga aflöning för Diskont-ombudsmannen, som då må anses lämplig; hvarjemte Kongl. Majit under förenämnde dag låtit utfärda nådig kungörelse om upphörandet af Diskont-ombudsmannens rättighet till utsöknings-provision. Vid den i början af år 1856, jemlikt föreskriften i 8 § af reglementet för Manufaktur-diskonten, verkställda fördelning af fondens tillgångar, antogos fondens säkra fordringar tillika med behållningen i Rikets Ständers Bank samt inflytande räntemedel under året uppgå till ett sammanräknadt belopp af 2,755,279 R:dr 12 sk. 8 rst. B:ko.