Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Anspråkslöshet är ej en af W: s förtjenster, som synes af detta citat. Stridsmannen för renhet, ädelhet har endast hån och dryga sarkasmer mot dem, som gå den s. k. tidsandans ärenden; den nedlåtande ironiska ton, som genomgår flertalet af hans kritiker af nyare svenska böcker, ger något ytterst obehagligt åt hans artiklar, obehagligt för dem som ej se det ofrivilligt löjliga, som här och der framträder. Hvilka fordringar på en kritiker C. D. W. uppställer, skall jag omtala i uppsatsens slut, sedan jag först sett efter ibland hans egna kritiker, hvilket exempel han framställer för andra kritici. Hvad han begär af en konstnär, följaktligen äfven af en pennans man, har han flerstädes uttalat, särskildt i Post-tidn. 1885, der han sjunger: » O lycklig han, om han sig helt försänker I helga syners, helga drömmars haf Och mer på himlen, än på jorden tänker ... » Föga är det, icke sant, att undra på, att han som hyser en sådan tanke om konstnären, han som förebrått en verklighetsskildring (i Postt. 85, n: o 132) att » der finnes ej en aning om något osinligt », han som i sina egna dikter berättar om en verklighet som är ej vidare verklig, att han ej skall kunna vara med, då hans samtidingar i sin blindhet envisas att berätta om rama verkligheten utanför egen dörr, om simpla menniskor, som sannerligen ha endast ganska obetydliga anlag att på skuldrorna fä hvita, viftande vingar, och som dertill möjligen berätta med en tendens, så låg, föraktlig som denna: att äfven dessa simpla menniskor ha en viss rättighet att fa bli verksamma, nyttiga,således äfven lyckliga varelser, ocb detta redan innan de utbyta denne jord med den tillkommande. Nar jag stannar framför min bokhylla och blicken faller på Hippolyte Tame, Bourget och andra moderna kritici, när jag derefter bläddrar i C. W: s urklipp, då tänker jag på de båda jernvägarue, som ifrån en station divergera.
Ridderskapet och Adeln väckt samt till Lag-Utskottet remitterad motion, yrkat upphäfvandet af förenämnde Kongl. Bref; äfvensom Utskottet fått emottaga ett af Herr friherre Cederström, Thure, i anledning af nämnde motion, afgifvet skriftligt yttrande, deruti ändring af 6 Gap. 2 §. Missgernings-Balken blifvit föreslagen. Utskottet, som framdeles vill meddela utlåtande öfver den af Friherre Cederström väckta fråga, har tagit i öfvervägande, hvad af Justiliae-Ombudsmannen samt Herr Lagerbjelke är vordet hemställdt; och får Ulskoltet, på de skäl, som här ofvan äro upptagne, vördsamt tillstyrka , det måtte Likets Höglofl. Ständer hos Kongl. Maj .t göra underdånig anhållan om utfärdande af Kungörelse derom, att Kongl. Brefvet den 3 Juni 1762, angående tillåtelse för HofRåtterne att Lag-Utskottets Betänkande N\o 34. 5 i dråpmål döma till lottkastning, då ej utrönas kan, hvilken af flere varit den dödes baneman, upphört att vara gällande. Stockholm den i5 April i84o. Auk. lill Exp. Utsk. den 21 April, kl. S e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, angående de rättigheter, sorn böra fosterbarn tillkomma. Uti en af Riksdags-fullmägtigen Pehr Jonsson från Öland till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifven och derefter till Lag-Utskottet öfverlemnad motion är hemslälldt, 0111 icke, såsom bidragande lill det uppväxande slägteLs bästa, förordnas borde : att de husfäder, som upptagit eller upplaga fosterbarn, må vara berättigade tilldela dem sin fasta och lösa egendom; att sådant barn, om fosterföräldrarne innehafva Kronohemman, skall ega samma rätt till värdskapet derå, som eget barn tillkommer; samt att, derest Kronohemman blifvit af åbo, som fosterbarn antagit, löst till skatte, hemmanet må, om fosterföräldrarne dö utan eget barn, blifva fosterbarnets tillhörighet.
Förordningen af den 17 December 1799 sörellkriswer; Bärandes emedlertid, kill följe af Kongl. Bcejwek den 10 Iunn 1752 Laracters Åbyggnad as Arrendakoren upsöraS. Lilla eller Tyska Ladugården wid Nyköping om 4 Mantal har alt ifrän 1642 till 1802 under arrende warit »platen till Nyköpings Stad, men dä sednast stipulerade arrende tiden wid sistnämnde är uphörde, har t-lLijns jämlikt Kongl. Brefwet den 17 Maij 1796 sätt tillträda denna Kungsgård pä Zo ars arrende tid eller till l8f2 för 400 T>r Sunt a g Daler Slmt R:dn eller 66 N:d Z2 st. ärligen, samt med skyldighet derjanire att underhälla Spanffa Får, enligt Kongl. Kammar.CKlegii bcstm den 29 Innit l8oz. 9'0 Zv^ssnäs Kungsgård ;§ mantal, hwarunder lyda Wanesta ojVarilagda säg, samt Ridö krog och Räfsnäs mjölgwarn särskildt sdaltlagd. Hwirjämte till KongSgärdens bruk och skötsel af Kronans ordinarie hemmang dagswerken äro anslag, ne 2s st. Iordeboks189^ mantals öke, och 4764 d:o öränge dagswcrken, hwarsörc i betalning till Kronan erlägges 12 öre för jordeboks, 16 öre för mantals öke och 8 öre för dito dränge, efter 6 Daler S:mr. Riksdaler». Sedan denna Kungsgård är 1728 blifwit under arrende upläten ät nu mera framledne Commerce» Rådet von ^ärns, sä haswa Riksens Ständer wid 1741 ärs Riksdag uppä Commerce »Rådets ansökning ssn» IV2O Den i6 Deceuiber. om perpcruelt arrende, i underdånighet as anförde orsaker ri-styrkt, strwad Kongl. Maj:t genom nådigt
R:dr såsom anslag och 51,200 R:dr såsom lån, af hvilka belopp under år 1867 skulle utgå anslag 7,000 R:dr. lån 28,000 Ridrr; för hamnens vid Ystad utvidgande äskas ett anslag af 63,000 R:dr, deraf under är 1867 skulle utgå 25,000 R:dr; för hamnen vid Uddevalla äskas ett anslag af 79,000 R:dr, deraf under år 1867 skulle utgå 25.000 Ridr; för uppförande af ny byggnad för högre elementarläroverket i Upsala ett anslag af 100,000 Ri.dr samt ett amorteringslån af 140,000 R:dr, af hvilket anslag för är 1867 är beräknadt att utgå 40,000 R:dr, m. m. Sådana exempel visa, att åtminstone i dessa delar den ett-åriga s. k. extra statsregleringen är allenast ett sken, eftersom innevarande riksdag skall bevilja hela anslagsbeloppen, men dock icke synas bevilja mera än en del, eller med andra ord, eftersom nu församlade Rikets Ständer skola så till vida gä den blifvande riksdagen i förväg, att anslagen beviljas och penningarne fast,läsas i Riksgälds-kontoret, men på samma gäng noga akta sig att vid anvisningen af dessa medel gä utöfver det märkliga året 1867. I sanning, uti dessa förhållanden ligga stora anledningar till bekymmer. Regeringen hade, enligt mitt förmenande, icke behöft tillgripa denna våldsamma utväg, för att ådagalägga sitt intresse för det hvilande representationsförslaget. Enklast och med grundlagens anda öfverensstämmande hade utaii tvifvel varit, att i vanlig ordning upprätta äfven den s. k. extra statsregleringen för trenne år, men'tillika fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att Kongl. Majit, så framt representationsförslaget antages, äskar Rikets Ständers bifall till samma reglering endast för år 1867. Då emellertid sådant icke skett, måste ett botemedel sökas. Vägarne dertill äro trenne.
Il villia hegge sednare summor öfverföra» s>a 2:dra llulvud-liteln l,88o: —- lia således fordras under titel ^//?ö « » » -. « » » « . » « ^ » « deiaiti inherälinade, efter afdrag af Zo tunnor tor fängjlredilianten, 14,608 tunnor soanmal under lönerne. för Lätsmans-indelningen upptager Kilis8taten ett lironovärde af 14,699 K:dr - Iransport . — 48o,o iH 4o 490,014: 4o lran^ark 480,o, 4- 4o—- 47 9 i'5t, gom, korvandladt elter marlikAanA, nkAör 45,643: l6» — livilhek lieio^^ älven här utkoreg. LkerskL 6,^20 tunnor, tor hvilka^ a 6 ll:dr tunnan, wpptavas ^ ^ ^ . 38,620: 564,178: 8. — Under titel "Vor llottan8 underhäll oc:l, n^b^AAnacl" l>e8kär nu varande ltilis-8tak en gumma ak 582,997: 28. —» VnglaA »k Ilotskrilietg-akAikten . 5,5oo: 82mk kill Nätgmäng korgeende med lroier oelr täehen . ^ ^ . , 9,000: eller tillga-rnmsng 597,497: 28. — hvillren 8umma okorändrad l>il>e1,älle8^ Ilihg-^taten liestär derjemte 3ooo t-unnor gpanmäl, a 6 Il:dr tunnan, , » » » » « » 13,000^ som älven hillver olorändrad. — 6, 5,497: 28. —- D,V6,r56 lill exereig ak
Jordgräfning för banans planering, dikning och grundläggning, utgör tillsammans 78,523 kub.famnar, deraf 74,201 kub.famnar användas till bankens formerande och 4,322 kub.famnar uppläggas; dessutom måste 31,043 kub.famnar till bankens fullbordande anskaffas genom extra gräfnin Ballast: 67,454 kub.famnar 16,564 « ♦ 91,102 6,871 « 50. 44,661 50 7,085 « 53,137 50 5,185 (( 44,072 50 6,407 « 50. 60,866 5(1 för 6 mil , 36,000 kub.famnar å 7: 50. 270,000 — S u m m a 867,383 — Tilläggas 10 procent af all jordgräfning, deraf tillägget för ballasten är beräknadt för stationerna Dr oar: Brobyggnad öfver Helga-ån vid Diö. Brons längd 200 fot. Sex spann af 30 fot hvardera. Landfästenas höjd 12, bredd 30,5 och tjocklek 8 fot. Bropelarnes antal 5, höjd 9 fot, bredd 38 och tjocklek 5 fot. Ett spann af 20 fot. Landfästenas böjd 20 fot, bredd 31 och tjocklek 13 fot. Grundläggning: gräfning, 49 kub.famnarj piil ar med nedslagning, 283 st. plank till platformar, 24 tolfter spåntpålning, 146 sträckfot . Landfästen och vingmurar, 93 kub.famnar stenhuggning, 510 qvadr.alnar . För oförutsedda händelser, ställnings-virke proc. härå öfverbyggnaden, 26 slräckfot Brobyggnad vid Lekaryd. Ett spann af 20 lot. Landfästenas höjd 16 fot, bredd 31 och tjocklek 10 fot. Ett spann af 20 fot. Landfästenas böjd 20 fot, bredd 31 och tjocklek 13 fot.
St:s nästa sammankomstböra utgå. Rilolls. 416 Den 9 Maj. 5:te punkten, innehållande yttrande i afseende på. yrkandet, att en del af undsättningsmedlen må användas till understöd utan uterbetalningsskyldighet. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Alla de olägenheter, som åtfölja undsättning utan återbetalningsskyldighet, och sorn genom sista riksdagens beslut i detta ämne gjorde sig gällande, samt nu afven af Utsk. blifvit ansedda vara af den vigt, att Utsk. icke ville tillstyrka utbetalning af någon del af detta anslag utan återbetalningsskyldighet, äga sina goda grunder och kunna icke förnekas, så vida undsättningen skulle utsträckas obegränsadt; men då R. o. Ad. vid öfverläggningen om denna fråga, då den sisla gången förevar, inskränkte beloppet, som utan återbetalningsskyldighet skulle kunna meddelas såsom undsättning i missväxtår, till 50,000 r:dr; så försvinna alla dessa äfventyrligheter oell menliga följder, som qljest till följd af detta beslut lätteligen skulle kunnat uppkomma. Uppenbarligen har R. o. Ad. endast afselt de förekommande händelser, då ingen del afen ort skulle vara i det trångmål, som t. ex. 1838 fiskarena i Bohuslänsskärgården voro,'och då ändamålet icke kan vinnas på annat sätt. Då R. o. Ad. upptog denna del af frågan i sitt beslut uti sammanhang med alla de öfriga, så vågar jag nu tillstyrka, att R. o. Ad. måtte vidblifva delta beslut och afslå Utsk:s inbjudning. Hr Akerman, Fredr.: Jag får äfven för min del vördsamt tillstyrka, alt R. o. Ad. måtte i denna fråga vidblifva sitt en gång fattade beslut. Jag tror att i stället för att någon förlust derigenom kunde tillskyndas Staten, så kommer Staten verkeligen att derigenom göra en besparing. Förut har varit vanligt, att, då missväxt inträlfat i någon ort och understöd i anledning deraf erhållits, socknarne iklädt sig ansvarighet för de Riedel, som blifvit utlemnade åt deras särskilda medlemmar.
Då jag, under den tid jag hade befäl öfver K. Postverkets ångfartyg, ofta var i tillfälle erfara olägenheten deraf, att vid Carlskrona station icke fans någon ångpanneverkslad, som gjorde att man vid hvarje erforderlig reparation af betydenhet på dessa 342 Den 25 Octo ber. ängfartyg, var nödsakad med mycken kostnad och tidspillan afsända dem till Nyköpings mechaniska verkstad, och enär denna olägenhet onder ett krig i ännu högre grad mäste drabba Kronans ångfartyg, samt dessutom hända kan, att communication med berörde verkstäder kan af fienden vara afskuren, så får jag på det högsta yrka bifall till K. M:s propos. i denna punkt, eller att 23,300 r:dr b:co beviljas till en ängpanneverkstad i Carlskrona. Jag anhåller om återremiss af utlät, i denna punkt. R. o. Ad. ansåg de emot Utsk:s yttrande, angtde anslag för inrättande af en ängpanneverkstad i Carlskrona, gjorde anmärkmr föranleda återremiss. Sednare delen, ang.-de anslaget för anskaffande af en hydraulisk press. Hvad Utsk. i denna del af punkten N:o 5 tillstyrkt, biet af R. o. Ad. bifallet. 6:o För flintlås gevärs förändring till slagkruts-antändning. Denna punkt blef af R. o. Ad. bifallen. Sedan R. o. Ad. sålunda genomgått och pröfvat alla uti StatsUtsk:s utlät. N:o 38 förekommande punkter, hemställde 11. Ex. Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade bifalla alla de i den vid berörde utlåt, fogade tabell utförde anslag af penningar, indelta räntor och spanmäl, om hvilka icke förut blifvit särskildt beslutadt; men innan denna propos. hann blifva besvarad, anmälde sig och yttrade Frih. Gy 1 leng r a n a t: lili columnen för spanmäl under lönen äro 245 tunnor för Lotsverket uteglömde, ehuru inberäknade i del coulanta anslaget, hvilket vid återremiss torde rättas.
Beträffande dernäst motionärens framställning i andra punkten och först den del deraf, hvari yrkas, att vid tillsättande af vigtigare General-konsulater eller Konsulater, tillses måtte, ”att de personer, hvilka utnämnas, sjelfve bestrida dessa göromål och hufvudsakligen deråt egna sin tid”; så för den händelse att, såsom Utskottet af de anförda motionerna tror sig böra antaga, meningen härmed varit, att nämnde befattningar icke böra med diplomatiska beställningar förenas, anser Utskottet, att ett sådant vilkors framställande från Rikets Ständers sida skulle innefatta en obehörig inblandning i Kongl. Maj:ts Höga rätt att tillsätta ifrågavarande befattningar; i följd hvaraf och då, hvad angår återstående delen af denna punkt, som afser kungörande af de inkomster, hvilka vid tillsättande af lediga Konsuls-beställningar för dem bestämmas, det redan är föreskrifvet uti Konsuls-stadgan af den 9 Mars 1830, att Kommers-kollegium skall, vid yppande Konsuls-ledighet, densamma uti inoch utländska tidningar kungöra, med utsättande af de tjensten åtföljande lönevilkor och öfriga förmåner, Utskottet tillstyrker, att icke eller motionärens framställningar i andra punkten måtte vinna afseende. Vidkommande slutligen motionärens hemställan, att General-konsulatet i Alexandria genast måtte indragas, så anser Utskottet densamma angå en så speciel fråga, att Rikets Ständer dermed icke böra taga befattning, utan att denna hemställan jemväl bör lemnäs utan afseende. Stockholm den 13 Maj 1851. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-Ulsk. den 15 Maj 1851, kl. 5 e. m. Utlåtandej i anledning af erhållna äterremisser utaf Utlåtandet N:o 43 öfver väckt motion om upphörande af mätare-penningar för stenkolj som till riket införas.
I julas, d.v.s. strax efter jul, hade Ida Lundegård skrifvit till Karl, att om han icke vågade komma hem, kunde han ju resa till Nordqvists några dagar, och säga dem att han ej tordes resa hem af fruktan för fadren. ”Der mår du ju godt så länge.” Så kunde han under tiden söka sig någon plats. Tillika nämnde brefvet att Ida lånat 10 kr. af fru Krook, den der gången då hon icke fick några hos mig etc. Detta bref snusade ligan upp i Karls ficka, och det öfverlemnades åt kyrkoherden, naturligtvis med nödiga utläggningar.12 Han upp till Ida och började en af sina vanliga jeremiader öfver barnen henne o.s.v. den slutade: ”och nu har det då gått så långt, att man springer omkring i pastoratet och lånar ihop penningar bakom min rygg.” ”Hvem tror du gör det!” svarade Ida, och såg honom rakt i ansigtet, färdig att neka. Han teg, men jag skulle velat se hans teaterhållning, när han räckte henne det öppna brefvet. Tablå. Ida L. och jag hafva promenerat på kyrkogården. Hon är en riktig guldgrufva. Jag får hufvudet propp fullt hvar gång jag träffar henne. Om jag erfarit allt hvad hon kan berätta, skulle jag dermed fylla volymer. Och hon berättar bra. Bättre än jag skulle kunna. Kyrkoherdens bror är musiklärare, ingenting annat. När han var i prestgården för någon tid sedan uppskjöt han sin resa gång på gång, Ida trodde nästan att han ämnade bli der medan han var, men kyrkoh. gjorde slag i saken genom att säga: ”på måndag kunna vi ju följas åt, ty då reser Sofi, då reser jag också.”13 Kyrkoherden och han hafva varit hufvud fiender förut, men Marie har försonat dem. Musikläraren har varit förlofvad i 20 år med en fröken Marie Berg. Hon har på senare tiden fått ärfva rätt bra efter sina föräldrar, men nu vill hon inte gifta sig med den gamle musikläraren och icke heller slå upp med honom.
Sedan kommissionen framlagt dessa resultater, söm förefalla kommissionen alldeles afgörande till förmån för produktbeskattningen, öfvergår nu kommissionen till behandling af sjelfva sättet för beskattningen, och huru dermed bör ställas. För att vara säker, att ingen ting af den vid afverkningen utkommande produkten må kunna undandragas afgift, måste det från imkylaren utgående röret, -genom hvilket destillatet framkommer, ledas omedelbart ned i bränvins-reservoiren, hvarest mätning och profning sker, liksom aflops-röret för lanken ledes direkte ned I lank-reservoiren. För att det må låta sig göra för bränvinsbrännaren att åtskilja lanken från det rena och starka bränvinet, måste på det från imkylaren till bränvins-reservoiren gående attedningsrör anbringas ett aflpppsrör till lank-reservoiren, äfvensom det är honom medgifvet att på bränvinsröret anbringa ett graderingseller profnings-rum, den s. k. lyktan, hvarigenom det genom röret nedrinnande destillatets gradstyrka kan nndersökas medelst en i lyktan anbringad alkoholomcter eller profvare. Lock måste detta rum vara på sådant sätt slutet, att bränvinsbrännnaren ej kan åtkomma destillatet, utan med kontrollbctjeningens tillåtelse, hvarföre bemälte rum måste vara under kontrollörens lästa förvar, eller i nödigt fall, försegling. Under närvarande forcerade pannedrift skulle detta medföra mycket obehag för bränvinsbrännaren, ja knappast låta sig verkställa, emedan det lätt kan hända att mäsk till följe af ångtrycket drifves upp genom hela apparaten och ut i graderingsrummet och kastar profvaren upp ur sin plats, — men med den långsammare afdrifning, som blir en följd af produktbeskattningen, är sådant icke att befara. Dér hvarest finnas tvenne spiritusbehållare kan spritröret nedanföre der lankröret är anbringadt delas i 2:ne armar, hvarutaf hvardera för till en särskild spritbehållare. Uppmätning och profning företages blott en gång i dygnet, hvarföre spritbehållaren måste vara så stor, alt den rymmer ett dygns produktion, hvilket också bör vara fallet med lank-reservoiren.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet hafva åter, med nedannämnde förändringar, såsom deras Beslut gillat och antagit hvad Herr A. D. Rentersköld uti ett den 18 i denne månad till Höglofl. Riddeiskapet ochj Adeln ingifvit Memorial punktvis föreslagit; nemligen: i:o Vid Recognitions-Skogarnes försäljning till Skatte, skall Grund räntan, som oafkortad årligen bör utgå, utgöra 3 sk. för hvarje Tunnland Skog i Dalarne samt de Provincer, som ligga norr om Gästrikland. Uti Rikets alla öfrige Provincer fastställes den till 5 sk. Tunnlandet. g:o Alla å Recognitions-Skogarne befintlige uppodlingar af åker och äng skola skattläggas och i Hemmantal indelas efter den orts method, der de äro belägne. Den Skogsmark och Hagar, sorn till nödig vedbrand, stängsel och bete tilldelas de sålunda tillkomne nya Hemman, skall vid Skattläggningen till den Areal de innehålla oka Hemmantalet och den blifvande Skatten,® 3 9 5* Stots-Utskottets Betänkanden. storlek, på det sätt, att, då i Dalarne och de Provincer, som ligga norr oin Gestrikland, i | oo Tunland Skog af samsta jordmån och beskaffenhet, och i proportion mindre på bättre mark, anses böra utgöra lika skatt med ett helt hemman, skall i Rikets öfrige Provincer, högst ioqo Tunnland anses svarande emot ett Hemman,. Det anta! Tunnland Skog, sorn hvarje Lägenhet erhållit, beräknas sedermera i mindre bråk af helt ILemrnan, efter den proportion, som ofvan för hvarje helt Hemman finnes bestämd, hvilket sedan tillägges det Hemmantal, sorn odlingen förut fått sig åsatt, hvarigenom rätta Hemmantalet uppkommer. Arliga Käntan för desse Hemman utsattes i Spannmål efter den proportion SpannmålsRäntan har till PersedelsRäntan, då båda efter ett medium af de 10 sist* förfluine arens markegång beräknas, 3:0
Visserligen har jag hört en talare påstå att ovilja härigenom skulle väckas mot försvarsverket; men är nationen så usel att den icke vill göra några uppoffringar för sin sjelfständighet, så kan sannerligen hvarken Gr. Sparre eller någon annan lura densamma till någon högsinthet, när det en gång gäller. 352 Den 28 November. Hr Tersmeden: Jag har anhållit om ordet endast för att med några ord besvara Frih. af Ugglas’ anförande. Han har nemi. missförstått mig. Jag har icke sagt att tillgångar för dessa millioner nu finnas, utan att de kunna beredas genom kommande års besparingar. Lika med Finans-Ministern tror jag fortfarande att summan kan anskaffas utan förhöjd bevillning. Hvad åter beträffar vår nuv:de ringa inkomstskatt, så må det synas ganska brillant för utlänningen att vi endast betala 1 proc., men det blir en skärande motsats, örn vi nu för denna ringa summa måste höja den med 40 proc. Dessutom vill jag fästa uppmärksamhet på att det är stor skillnad emellan att vara motvillig att betala till försvarsverket, och att icke vilja göra det på ett sätt, som för de skattdragande är olämpligt. Jag fortfar i mitt yrkande. Talrika oell häftiga rop på propos. hördes ånyo. Gr. af Ugglas: Jag har endast begärt ordet för att förklara, att som Frih. af Ugglas afstått från sitt yrkande ang:de ordet »inhemsk», så afstår jag äfven derifrån, och inskränker mig till att yrka bifall till punkten. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag i förev:de punkt, dels återremiss deraf och dels af Gr. Sparre, att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts förslag, skulle för sin del besluta, »att Fullmäktige i Riksg.-Kont. må, för bestridande af utbetalningen af det utaf K.
Motionairen föreslår indragning af all mathållning vid den så kallade Landtmarskalksklubben, för hvilken, vid förra riksdagen, kostnaden uppgick till omkring 18,000 R:dr Banco. Och då utsigten synes vara till ett lika långvarigt riksmöte nu, som förra gången, så skulle Motionairen anse det vara väl, att i tid vidtaga den besparing han föreslagit, såsom utan tvifvel det kostsammaste af hela Inrättningen; och sätter han ingalunda i fråga, att Klubben genom denna indragning skulle förlora något af sitt egentliga föremål, som måtte vara tillfälle för Riksdagsmän att råkas, för att kunna samtala. 8 lii Stats-Utskottets Denna Motion har, tillika med åtskillige Ledamöters häraf föranledda yttranden, blifvit till StatsIJtskoltet remitterad. Vidare har hos Hedcrv. BondeStåndet J. J. Rutberg från Norrbottens Län, uti inlemnadt och den 4 sisth December föredraget Memorial, anfört, att, vid sista Riksdag, uppgingo Riksdags-Kostnaderne till 22,000 R:dr B:co i månaden. Då dessa vid denna Riksdag förmodligen komma att uppgå till lika högt belopp, har det för Motionären framställt sig såsom en nödvändighet, att i hvad möjligt är, söka mindska dessa utgifter, helst en stor del deraf för ärendenas bedrifvande icke är af någon nödvändighet. Af sådan orsak; och då, vid denna Riksdag, efter allt utseende, ökade Stats-Utgifter mer, än någonsin förr, komma i fråga; och då behofvet af desse Utgifter i främsta rummet påkallar uppmärksamhet, hemställer Motionären, huruvida Staten vidare bör belastas med Klubb-kostnader; och föreslår, att förStåndens Klubbinrättningar ingen annan utgift, än hyran för Rummen, eldning och nödigt lyse må af allmänna medel bestridas; och har, vid förnyad föredragning af detta Memorial, den 8 December, Motionären, med anledning af N. Insulins från Stockholms Län då gjorda erinringar vid Motionärens förslag, serdeles i afseende på den indragning af Tobak och Svagdricka vid Hederv.