Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag afstålt ifrån ett sådant åläggande för Utsk., emedan Utsk:s egna ledamöter, äfven de som höra till mina motståndare i denna fråga, försäkrat, att Utsk., äfven utan ett sådant åläggande, skall handlägga min motion, så mäste jag likväl motsätta mig framställandet af den grundlagsvidriga propos., som Hr Björnstjerna nu begärt. Det Serskildta Utsk. lärer i öfrigt icke kunna undgå, alt i anledn. af tvenne RiksSlånds återremisser med hänvisning att behandla min motion, afgifva sitt Betänk., och således måste saken i allt fall ånyo blifva föremål för R. o. Ad:s öfverläggning. Det ändamål, som Hr Björnstjerna åsyftat med sin propos., nemi. alt min motion icke vidare må kunna komma under R. o. Ad:s pröfning, lärer således ändå, beklagligen för honom, icke kunna vinnas. Jag yrkar således framställande, af den propos., Hr Gr. Liljencrantz äskat. När jag före voteringen fästade R. o. Ad:s upmärksamhet på de olägenheter, som sannolikt skulle härflyta derifrån, att man nu behandlat Hr Dalmans motion och talat om sättet att på förhand, såsom det tyckes, vilja afgöra denna motion, så skedde det under den förutsättning och förhoppning, att den discussion, som nu håller på att upkomma, icke skulle ega rum. Jag vill tro, att Hr Gr. Björnstjerna, vid närmare besinnande af saken, icke skall fortfara att yrka på hvad som är overkställbar!. Grundlagen säger uttryckligen att ingen allmän fråga får utgöra föremål för beslut inom RiksSt:n, innan Den 4 Februari c. oi. 3 83 den blifvit af Utsk. beredt. Är nu förhållandet sådant att Hr Dalmans motion blifvit af vederbönde Utsk. beredd, eller är förhållandet icke sådant? Det måtte väl vara förhållandet, att Hr Dalmans motion icke blifvit af Utsk. beredd. Jag vet sannerligen icke hvad det är för en handling, som Hr Gr. Björnstjerna önskar få lagd till handlingarna.
SD. föredrogs a nyo och bifölls Stats, Utskottets den ;:le dennes pa bordet lagda Betänkande, rörande tryckning af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll. Ur supra. Lx krotocollo, st U. ^Imc^lljst. Den 12 Majt. 227 lltdrag af procollet, hillet hos >^ögw. Prest-Grandet, wid Urtima Riksdagen i Orebro deu 12 Maji 1812. wx SD. A ett sammanhang föredroges a nyo Conftilutions, och Glats-Utstcttens pa bordet hwilande lltlatanden, i anledning af Konal. Mailts Nädiga Proposition, angående en sarssild Författning med Swensta Ultramarinsta Beftttnincars Styrelse och Drätsel; Och beslöt Prest-Ståndet för sm del, ätt med bifall till Stats-Utstottets yttrande, i afseende pa Drätselwerkct, till Kongl. Maj:t 1 underdånighet sfwerlemna, att rörande samma Beftitningars Styrelse widtaga den Författning, som Kongl. Maj-.t k Sin wishet.för godt sinner. Ut supra. Lx krotocollo, st U. ^lmc^uisk. Utdragas protocollct, hältet hos Nälldfk. Vorgare-Gtändet, wid Urtima Riksdagen i Örebro den 12 Mast i8!2. SD. E^odkändes af Borgare-Skändet Expeditions-Utstottets förftag till Riksens SkänderS underdåniga strifwelse till Kongl. Mask, angående af Kongl. Mant ästade medel till fyllnad i den till Förswarswerkek anstagne En Million Riksdaler för arett >8lQ och iE!l. Ut suPrS Lx krotocollo^ st 7. LergsträM - ** Ut - 22Z Den is Maji. Utdrag afwällofl. Borgare-Ständets protocoll, hållet wid Urtima Liksdagen i Örebro den i» Maji 1812.
Genom sparsamhet behöll sig Landshöfding Montgomery i ekonomiskt oberoende och samlade till och med en liten förmögenhet, såsom bifogade transsumt af bouppteckning visar. Men fördelad emellan enka oc h barn blir dock den befintliga tillgången för knapp till deras försörjning, och dristar jag fördenskull föreslå, det Rikets Högloflige Ständer ville bevilja Landshöfding Montgomerys enka och barn en årlig pension af 1,000 R:dr R:mt. Stockholm den 26 November 1862. G W Cygnceus. Jjih. till E St. Prot. 1802—1863. 11 Sand. i A/d. 218 Motioner » B or gar t-Ståndet 1862. Af Herr Lemchen; Angående föreskrift % frågu om Uden. hvarifrån utfärdade allmänna Författningar må vara gällande. I Kongl. Cirkuläret till Konungens Befallningshafvande af den 2 April 1833 stadgas, att de i Konungens höga namn eller, i följd af Hans nådiga befallning, genom Hofrätten Kollegier eller andra publika Verk utfärdade författningar, uti hvilka icke någon viss tid blifvit utsatt, hvarifrån de komma att gälla, skulle från den dag, då deras uppläsning blifvit börjad i socknens kyrka, eller uti någon kyrka af sådana gäll, der, enligt stadgad ordning. Gudstjenst icke hvarje söndag i alla dithörande kyrkor hålles, inom samma socken eller gäll vara ländande till efterrättelse. Men det har icke sällan inträffat, att utkommen lag eller författning ej blifvit i en eller flera kyrkor uppläst derför, att efter Gudstjenstens slut alla närvarande, utom presten och klockaren eller kyrkoväktaren, aflägsnat sig, vid hvilket förhållande presten ansett uppläsning af ankomne författningar och kungörelser onödig. Både vid Underrätter och Hofrätter hafva också invändningar blifvit framställda mot tillämpningen af en sålunda icke i kyrkan uppläst författning, med den påföljd, att densamma icke kunnat tillämpas i det förevarande målet.
Sträcker Beredningen fina yttranden eller sin åtgärd utöfwer hwad densamma, enligt föregäende puncter, är bokstafligen tillätet, äge Konungens Justitieo-Cantzler magt att densamma inför NiksNätten lagligen tilltala." Till Protocvllet dcn 86 Maji 1809. "Uti en redan före denna Riksdag med wcdcrbörligt tillställd utgifwen Skrift har jag yttrat den önskan, att, till allmänna opinionens upplysande och beredande, äfwensom till Regeringens upplysande, "en permanent Committee mätte af Ständcrne för"ordnas, som skulle äga att mellan Riksdagarne "inottaga Förslag till förbättringar L allt hwad som "bör fä namn af Lag och Författningar, allmängöra sina tankar öfwer dctza Förslag, wara förbunden att till -Regeringen aflemna fina yttranden öf"wcr hwad helst den knnde till dest öfwcrwägande "hänskjnta; men äga ingen beslutande rösträtt, sä"lcdes icke fä tillfälle att uppresa sig till en Nepre"sentations-del, wädclig för bäde Konungens och "Ständernas myndighet". Sädan har, efter ordalydelsen, min önskan Bilaga till Mem. N:o 1. 71 warit. Högloft. Constitutions-Utskottet behagade ml härmed jemföra andan af det Förslag jag uppgifwit till en sa kallad Riksens Ständers Lagoch HnshällnLngs-Bcredning: jag förmodar, att den skall finnas alldeles enlig med mitt längesedan i tryck kungjorda yttrande, och »vägar hoppas, att detta yttrande angifwcr de mest lösliga, och icke ens pä något sätt baksluga, afsigter. Jag har nppgiswit hufivud-ändamälet wara allmänna opinionens upplysande och beredande. Jag tror att hwarje ofullkomlig Stats-inrättning mäste pä ett revolutionairt sätt sönderbrytas, om den ej sär smäningom förbättras.
Skillnaden mellan ett snille och en vanlig människa är närmast den, min gosse, att snillet tänker och känner redan klockan åtta om morgonen på samma sätt som en vanlig människa klockan ett på natten, när hon går hem efter en mycket lysande middag och börjar gråta och tala om religion. Därför nickade jag helt vänligt åt dina besynnerligheter, men utan att vända mig om och tysta hvisslarna. Jag säger inte att allting, som blir uthvissladt, är ett storverk. Men det säger jag med bestämdhet, att vill du gå omkring och leta för att utan att veta det få bevittna ett storverks födelse, då skall du också söka där det hvisslas. Ingen människa är en sådan inbillningsvarelse, att hon är i stånd att utan vidare taga ett konstverk för hvad det är. Hon kommer alltid med förutfattade meningar – men glömmer det beständigt själf. Hon besinnar aldrig, att hon nalkas som fiende, som andra äldre bekantas vän. Det som först slår an på henne och förmedlar den nya bekantskapen är reminiscenserna. Men det är just de reminiscenserna, som sedan bli de sköraste glasfötterna under verket. Om vi skrefve upp allt vårt prat om konst, upprepar jag, då skulle våra familjearkiv bli en outtömlig källa till munterhet. Läs bara hvad Mozart skref om Voltaire! Och det var ändå en Mozart! Eller läs hvad som skrifvits om Watteau ... han som med sina magra och knotiga fingrar satt och fantiserade fram hela den värld, hvilken tio år efter hans död skulle vandra in med sina frisyrer och sidenveck i själfva Versailles för att sedan åter under ett antal år falla så i spillror, att man icke ens gitte vårda sig om mästarens dukar. Nej, jag tar tillbaka mitt ord om uppteckningar. Våra efterkommande skulle af barmhärtighet kasta luntorna olästa på elden. De skulle förefalla som ett allt för elakt gyckel öfver vår mänskliga pratsjuka ... Akademisten sprang upp från stolen, liten som ett troll och med det hvita håret rätt i vädret. – Hvad jag själf är trött på sådant prat ... Musik kan jag aldrig få nog af, det bekänner jag. Det är det gudomliga vanvettets konst. Men böcker ...
Mina tankar häröfver aro följande: 1:0 Tull-Styrelsen måste öfverlemnas åt särskildta Embetsman, som icke genom andra göromål äro hindrade att med odelad uppmärksamhet följa arendernas gång.,' s:o T.ots-Verket måste äga gemensam Styrelse med Tull Verket, för att så långt möjligt är hindra inbördes collision dem imellan. 3:0 Imellan befallande och lydande inom TullStaten, bör, efter ett visst faststäldt förhållande - lande, Militair-Disciplip äga rumj och Militairiska Stralf-lagarjje tillämpning. 4:0 Inom Tull-Verket bör samma befordringslagar galla som inom andra allmänna Vack* 5:® Bedovisningen för Tull-Uppbörden bör ställas på samma fot som dan för Bikets Uppbörds-Verk i allmänhet framdeles kan blifva ställd, 6:0 Tull-medlen böra på bestämd tid i LandtBenterierna insättas. 7:0 Vid hvarje månads slut, bör i Stapel Städerna ett sammandrag af Specialen från trycket utgifvas, innehållande uppgift af Export och Import under loppet af månaden, jemte uppgift på exporteurernas och importeuxernas namn. 8:0 Alla Confiscations-mal böra vid de Ordinarie Domstolarna upptagas och afgöras. Jag äger hvarken de insigter, eller den tid,1 Sorn fordra*, för att i afseende på detta ämne kunna ingå i en vidlyftigare detaille. Den skulle icke heller här vara på sitt rätta ställe, och.' flera af de sednast om vårt Tull - Verk utgifne Skrifter, göra den äfven otvi-fvelaktigt ttmj härlig. Vid undersökningen om orsakerna till deri ofverklagade förlägenheten, har jag äfven framställt dem, som ledt sitt ursprung från felaktiga administrativa åtgärder i afseende på beskattningen; genom dessas utmärkande tror jag mig ock hafva, anvisr hvilka misstag man nu har att rätta, hvilka fel a't undvika, Ämnet tillhör i öfrigt ett annat Utskotts handläggning, och jag gläder mig, att jag icke med dess behandlande behöfyer öka vidden af detta redan nog vidlyftiga Betänkande.
Man har anledn. alt tro, det sådana uppköp redan göras, och alt vissa uttagningar af bankens redbarheter blifvit dertill använda. Jag tillstyrker på dessa skäl bifall till Utskts förslag. Sedan härefter lindert. Ridd.-sekreterare, på förfrågan af Frih. Raab, Adam Christian, haft äran upplysa, att någon underrättelse om de öfrige RiksSltns, i anledn. af BankoUtsk:s förevar, betänk., fattade beslut, ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelad, yttrade Frih. Raab: Då från de öfrige RiksSltn någon officiel underrättelse ännu icke anländt om sättet, hvarpå denna fråga der blifvit afgjord, inskränker jag mitt yttrande endast lill hvad jag anser vara principenligast, och jag får då tillkännagifva, att jag för min del afslår den ifrågasatta tillökningen. Jag tror, alt, om man förutser en kris i handelsverlden, det icke vore välbetänkt, att hos näringarna nu framkalla en ökad produktion, den jag befarar icke kunna underhållas och detta må vara ett tillräckligt skäl för mitt 1111 uttalade afstyrkande. Hr Akerman: Då jag talat om den förestående krisen med afseende på banken, afsåg jag förnämligast den blifvande ställningen inom landet och förutsatte såsom en följd deraf att, på sätt jag redan anmärkt, bankofullmäktige skulle förr eller sednare blifva nödsakade, att göra indragningar på sedelstocken och minska utlåningen. Hvad beträffar våra fabriker, så, enligt hvad livar och en känner, förmå de ej att fylla landets behof af manufakturvaror. De hafva för sina tillverkningar ett tillräckligt skydd i de 1111 gällande tullbestämmelserna, men enligt hvad man förnimmer ifrån Bevillu.fJtsk., lärer en betydlig nedsättning härutinnan komma att äga rum.
Med bifall till första delen af detta förslag, önskade Utskottets flesta Ledamöter att Andra Fördelningens förslag till sättet för omröstningens verkställande måtte antagas, hvadan Herr Grefven och Ordförandens redaction gillades till och med ordet skiljas; hvarefter följande ordalydelse skulle sättas: »Denna Nämnd träde samma dag den blifvit vald tillsamman och röste man för man, men icke Ståndsvis, med slutna sedlar öfver den frågan: Skall omi'östning anställas till uteslutande af någon bland Högste Domstolens Ledamöter? Härvid iakttages hvad Riksdags-Ordningen föreskrifver till undvikande af Paria Vota. Besvaras derefter denna fråga enhälligt, eller af de fleste röstande med Nej, blifve då Högste Domstolens samtelige Ledamöter bibehållne. Besvaras den åter med Ja, så upgöre hvar och en af Nämnden» &c. såsom i Reg.Formen. §§ 104 och 105 borde bibehållas oförändrade såsom i RegeringsFormen. Den föreslagna Redactionen af 106 § gillades, med denna förändring : »Finner Utskottet af dessa Protocoll, att någon af Stats Rådets Ledamöter eller Föredragande» &c. såsom i Redactionen. 107 § antogs likaledes, sådan Konungen den proponerat, men med tillägg af orden eller Stats Secreterare efter Stats-Minister, så lydande: »Skulle Constitutions Utskottet anmärka» &c. enligt Redactionen. Då den företagne granskningen af de förändringar i Grundlagen, hvilka Kongl. Maj :t hos Riksens Ständer proponerat, nu var fulländad, skulle Betänkande deröfver, åtföljdt af bilagde Redaction, N :o 8 hvarom Utskottet öfverenskommit, till Riksens Ständer afgifvas.1 Utskottet åtskildes kl. 2. Den 14 Aug. 1812 e. m. Justerat d. 17 aug. 1812. A. G. Mörner. Thorsdagen den 14.
Förslags-ans/ag' 7,500 7,500 — Extra utgifter; Reservations-anslag 4,500 — _ 4,500 — Summa |2,192,666|11| 5,903189 2,198,5701—1 414 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o i 33. Anslag. Lån. Rmt Rmt Extra Statsanslag och lån: För uppförande af Länsfängele efter cellsystemet: För hvartdera af åren 1861 och 1862 en summa af R:dr 150,000: 300,000 Räntefritt lån åt Häradshöfdingen, Kammarjunkaren K. W. Sandels, för uppförande af bristande byggnader å det åt honom anslagna bostället Mälby i Wester Fernebo Socken af Westmanlands Län 7,000 7 nnn Summa R:dr Rmt |300,000| 7,000 Rikets Ständer framhärda etc. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den IS Sept. 1860. Preste-Slåndet den 13 Borgare-Ståndet den 18 Bonde-Ståndet den 19 Rikets Stånders underdåniga Skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Tredje Hufvudtitel. (Stats-Utsk:s Utlåtande m. m. N.is 50, 126 och 159, samt Först. Stats-Utsk:s Mern. N:o 173.) S. A. K. För Riks-Statcns Tredje Hufvudtitel, innefattande anslagen till Utrikes Departementet, äro i nu gällande Riks-Stat uppförde tillsammans 479,200 R:dr: och har Expeditions-UIs/i o Hels Förslag lill underd. Skrifvelse N:o 133. 415 E. K. Majit, på grund af hvad vid sednaste
Öfvertygad att Rikets Ständer, lika som Kongl. Maj:t, inse hvilka väsentliga fördelar skulle tillskyndas fäderneslandet genom ett väl ord nåd t jernvägssystem, vill Kongl. Maj:t, med kännedom deraf, att under innevarande riksdag väckta enskilda motioner, angående åtgärder till befrämjande af jern vägsföretag i Sverige, ännu äro beroende på Rikets Ständers handläggning, härhos lill Stats-Ulskottet i nåder öfverlemna grefve von Rosens ifrågavarande underdåniga framställning,jemte de densamma åtföljande plan-kartor, profiler, kostnadsförslag, m. m, på det Rikets Ständer må komma i tillfälle alt närmare öfverväga, hvad åtgärd å det allmännas sida i afseende på detta för den inhemska handeln och industrien serdeles vigliga ärender må vara att vidtaga. Kongl. Nåd. Skrifvelse, N:o 85. 7 Kongl: Maj:t förblifver Rikets Ständers Siats-utskott med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCA II. J. F. Fåhreeus. Utdrag af Protokollet öfver Civil-ärenden, hållet inför Hans Maj-.t Konungen i Stats-rådet å Stockholms Slott den p N ä r v a rande: Hans Exellens Juslitie-Slatsminislern, Ilerr Grefve Sparre, Hans Exellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Fi iherre Stjerneldj Statsråden: Fåhraeus, Sandströmer , von Hohenhausen, kVallensteen , Ehrenstam, Gunther j Genberg och Gripenstedt. Departementschefen, Statsrådet Fåhreeus, föredrog i underdånighet en af Ölverste-löjtnanten vid Kongl. Maj:ls flottas mekaniska korps, grefve j4.
Till Landt-Ränteriernes ersättande för 1818 och föregående årens förskotter till fragter åren 1815. 1816, 1817 och 1818 ärfordrat 7,169 Bd. 16 sk. 10 r. men som af dessa forskotts hela belopp 28,677 Rd. ig sk. 4 r. en fjerdedel innevarande år blifvit till liqvid anviste, sa utgöra de återstående 21,508 Rd. 2 sk. 6 r. fördeldte på fem år , för året endast 4,301 Rd. 29 sk. 4 r. hvarigenom ArtilleritDepartementets hela behof blifver 23,261: 8- 9 mindre än General-Adjutantens förslag. Till BeväringsManskapets Exercice är på an - ^ Samt, 4 Bani. — 474 S ts ts - U l s k o tt et s Be t jin ka n den. slaget för Försvars-verket anviste årligen 80,000 Rd., men sorn Utskottet funnit att kostnaderne härtill under de sista fem åren endast uppgått i medeltal till 65,110 Ed. 3 sk. 3 r. har följakteligen uppkommit ett öfverskott som synes föranleda till förminskning i beräkningen häraf med 14,88g: 44- 9^ Enär vid den Speciella Regleringen af Tredje Hufvud-Titelns Stats-anslag blifvit utredt det åtgången till Ved och Ljus för Fästningsoch Garnizons-orterne de sista fem åren per medium öfverskjutit anslaget med 4000 Ed. och en tillöknind deruti af 2000 Ed. blifvit uppförd den Utskottet trodt blifva mot ändamålet svarande om, på sätt tillika är föreslaget befordras större hushållning dervid hädanefter än hittills , skulle altså den för detta ändamål af General-Adjutanten upptagne ytterligare tillökning af 8,000: hunna undvaras. Till aflöning för dem af Stats -Ut s fottets Be tå'akan ilen.
Jag kan icke annat än uttrycka min vördnadsfull tacksamhet för det godkännande R. o. Ad. har täckts bevilja Exped.Utskts nyss uplästa förslag till underd. skrifvelse. Utsk:s första förslag, hvilket tillförene af R. o. Ad. likaledes godkändes, var affattadt i öfverensstämmelse med hvad vid föreg:de riksdagar brukligt varit; men då detta förslag af 2:ne Stånd underkändes, och Ulsk;s förnyade förslag, till samtnanjemkande af meningarne, fruktlöst aflupit, får R. o. Ad:s bifall till del nu afgifna förslaget så mycket större värde, som R. o. Ad. derigenom visat, alt delta Stånd, när det gäller allmänna ärenders behandling, ehuru invecklad den må varda, är uphöjdt öfver fasthållandet vid de af Ståndet omfattade ordalag om, genom eftergifvenhet härutinnan, eli tvistefrö kan på hjelpligt sätt utur vägen rödjas! Och derest, inom ett af de RiksSlånd, der man motsatt sig det förra förslaget Den 3 September. 663 till skrifvelse, man är nog fri från småsinnets begagnande af möjlig utväg till upskof med ärendet, för alt det nya förslaget må öppet diskuteras och afgöras efter rösternas flertal, smickrar jag mig med den förhoppning, att förevartde förslag skall efter R. o. Ad:s exempel blifva af öfrige RiksStånd eller åtminstone af två bland dem godkändt; till ett godt och hedrande slut på denna långvariga tvistefråga. Föredrogs och bifölls Stats-, Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.- Ulskrns i gårdagens plenum på bordet lagda utlåt. N:o 57, i anledn. af väckt motion, ang:de löneförhöjning för de vid afvittringsverket i Norrland anställde landtmätare m. m. Föredrogs och bifölls Riddarh.Utsk:s d. 1 och 2:dra dennes på bordet lagda mera. N:o 20, i anledn. af Gr. Lagerbjelkes motion om infordrande af statistiska uplysningar rör:de R. o. Ad.
Utskottet dea 5 Febr. z 819; N:o 39, Vördsamt Memorial, Sedan LagUtskottet; i afgifvet Utlåtande (N:o 8) af den 2 i denna månad, på anför-» de skäl, förklarat sig ej vara behörigt att faga befattning med Harr DomProsten Holm1- stroms, Herr Prosten Dedehinds samt Hers Johan Jacob Klemans från Högvördige PresteStåndet samt Valloflige BorgareStåndet till Utskottet remitterade Motioner , angående ändringar oell tillägg i Instructionen för Rikets Ständers Justitieombudsman ; så hafva, enligt hvad serskildte till Lagutskottet ankomne Utdrag af Respective RiksStåndens i detta ämne haline Protocoll vid handen gifva, Välloflige BorgareStåndet samt Hedervärda BondeStåndet berörde Utlåtande gillat 5 hvaremot Högloflige Ridderskapet och Adeln ansett ärendet tillhöra LaglTtskottets uppta-» gande och behöriga behandling samt Högvördige PresteStåndet detsamma till Utskottet återförvisat 5 hvilket förhållande Utskottet härmedelst får hos samtlige RiksStånden vördsamligen anmäla, för vidtagande af den åtgärd, som, 1 anledning af 44 §. 3 Mom. af Riksdagsordningen, kan finnas böra härutinnan vidare ega rum. Stockholm den 3x Januarii 18ig. LagUiskotuts Utlåtande N:o 4o. 31' Ankom till Exped. Utskottet den 2j N:o 40. t Utlåtande, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition, angående Strafflag emot Negerhandel och delaktighet deruti. Till LagUiskottet hafva samtlige Riks» Stånden öfverlemnat följande : *’Kongl.
Samma förslag, som det nu väckta, Den 12 November. 145 väckta, har nemi. varit föremål för öfverläggning under minst sex af de seduaste Riksmötena, men har aldrig lyckats vid någotdera af dessa att vinna något allmännare understöd, utan har alltid blifvit af de resp. Utsk:n afstyrkt och af R. St. förkastadt. Vid sådant förhållande torde det måhända ej vara alldeles utan ändamål att nu uptaga ämnet till något närmare granskning, samt att söka framställa detsamma åtminstone i sina hufvudmomenter. De synpunkter, hvarunder jag anser att frågan vid en sådan undersökning bör betraktas, äro dels huruvida penningeräntans frihet är såsom princip riktig, dels huruvida denna frihet i sin praktiska tillämpning kan anses vara för den enskilde och för det allmänna till skada eller gagn. Hvad då först principriktigheten beträffar, är det nödigt att man vid dess bedömmande aldrig lemnar ur sigte den egentliga egenskapen af penningen, utan alltid har klart för sig, hvad penningen i sjelfva verket är. Såsom vi veta, är penningen ingenting annat än ädla metaller, på ett lämpligt sätt och med yttersta noggrannhet fördelade samt försedda med en viss pregel, så att allmänheten derigenom med visshet känner dessa stämplade metallstyckens rätta storlek och inre halt. Det sedelmynt, som inom ett land cirkulerar, gör i sådant afseende icke någon förändring, så vida detta mynt, såsom sig bör, altid upriitthålles till sitt fulla värde genom en ovilkorlig förpligtelse å sedelutgifvarens sida att när som helst invexla detsamma mot ädla metaller. Penningen är således, såsom sagdt, intet annat än ädla metaller, styckade och stämplade; men de ädla metallerna äro åter endast ett visst slags varor, hvilka, likasom alla öfriga, äro föränderliga till deras värde. Häraf följer således klart, att äfven penningen är till värdet föränderlig, och detta ej allenast i fråga om dess inköp, utan äfven då den lånas eller hyres.