Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
G. » torde inlemnas till Iduns byrå, Stockholm. [2505] anspråkslös norsk frö- ken af mycket god E N U N G familj, som är kunnig i såväl husliga göromåi som i att undervisa barn i alla skolämnen (sång o. piano), önskar plats i en bildad svensk familj. Hon har tagit de bästa betygen i Middelskoleexamen. Upplysningar erh. (G. 22562) [2556] Mot fritt vivre och ett godt hem erbjuder sig en ung anspråkslös flicka af god familj att deltaga uti oeh hjälpa till med alla i ett hushåll förekommande göromål. Hon är stark, frisk, glad och duglig. Kan sy på maskin, har lärt något klädsömnad samt deltagit i bakning, strykning m. m. Svar till » Alma », Nordiska Annonsbyrån, Göteborg. (Nord. A.-B., Göt. 4176x1) [2579] TC^n anspråkslös, bildad, helst musikalisk flicka af ett gladt och vänligt sinnelag, emellan 25 — 30 år, kan få pl. på landet i en bättre, barnlös familj såsom sällskap och att deltaga i hvarjehanda inomhus förefallande göromål. Goda rekommendationer fordras. Svar till » G. K. », Almvik p. r. [25G0J F Ö R L O F N I N G S -, V VIGSEL-, FÖDSELOCH DÖDSju särskildt kretsarne, böra Idun, där de mera nan tidning met och observeras 1 kr. dödsannonser det och 50 rader hemå förfödelseannonöre pr beräknas antal i aninom Priset vigselär familjeinföras än i någon familjen. lofnings-, ser beröra främst st; priset tager. för efter annonsen FVADE. ALFONS WRETQYIST och MÄRTA LUNDGREN. TORA N N A E HELLSTRÖM. [2604J I nom en köpmansfamilj i Norrland ön. skas ett äldre pålitligt fruntimmer med enkla vanor och vänligt sätt så- som hushållerska att förestå köket samt i öfrigt gå frun tillhanda i sömnad och andra förekommande göromål. Sofrummet delas af tvänne barn om 5 och 8 år.
I utskottsprotokollet den 22 september (se ovan sid. 71) omtalas, att ordföranden gjorde proposition om antagandet av en särskild beredning för granskning av regeringsformen och övriga grundlagar utom tryckfrihetsförordningen. Utskottet lämnade härtill sitt bifall och beslöt, att såväl de samma dag upplästa som förut av enskilda riksdagsmän ingivna anmärkningar skulle remitteras till prövning inom denna beredning. Till beredningens medlemmar valdes: för ridderskapet och adeln kammarherre A. G. Silverstolpe och överste Gahn; för prästeståndet biskop Nordin och professor Wijkman, för borgareståndet rådman Hochschild och borgmästare Nenzén; och för bondeståndet riksdagsmännen Anders Andersson och Petter Andersson. Den 2 okt. upplästes i utskottet beredningens första betänkande och lades på bordet. Det återfinnes också bland bilagorna till detta protokoll och behandlades i utskottet den 3 okt. I enlighet med reglerna för föreliggande aktpublikation bör detta berednings betänkande här återgivas. Det är förut tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 139 ff. — Handstilen i betänkandet är sekreteraren Cocks. Sedan Beredningen låtit sig föredraga de inför Utskottet vid Regerings formen och Riksdags Ordningen gjorde anmärkningar, antog Beredningen såsom en grundsatts, att fästa sitt afseende endast vid dem, hvilka utan inflytelse till förändring af Lagstiftningens esprit, kunde leda till förtydligande af föreskrifterne, på ett så tydligt sätt, att ingen misstanka af förändring i sjelfva Lagarne dervid kunde äga rum, eller ock, om något Förslag till en sådan förändring verkligen skulle synas af nöden, tillstyrka endast, hvad erfarenheten oemotsägligen bevisat behöfva någon åtgärd. Beredningen ansåg såsom ganska vigtigt för Grund lagarnes bestånd, att de så litet som möjligt är, vidröras, och trodde att en Stat har bättre bestånd äfven med ett och annat obetydligt fel i sin Lagstiftning, än om, i afsigt att derigenom vinna fullkomlighet man tidt och ofta bemödar sig att dem förbättra. Med afseende å dessa Grundsattser företog Beredningen granskningen af de till densamma öfverlemnade anmärkningar. Wid 81. och 83. §.§.
Man har dessufom ansett ett ointecknadt, genom köp upphäfvit arrendecontract om jord pä landet, under samma synpunkt som ett byrcscontract i Staden, upphäfvet genom ombyte af husägare. Denna jemförelse synes träffande sedan Kongl. Förordningen af den 13 Junii 1800, sorn ut Bil. till Kidd. o. Ad. Pr. 1 Band, 57 Den 26 Februarii, stakar enda skillnaden i företräde dem emellan, blifvit beröfvad ali kraft och verkan genom arrendators eget förvållande: Då nu ej någon hyresman med stöd ur allmän lag, kunnat tillvälla 8ig ersättning af husägaren för mistningen af ett hyrescontract, som genom köp blifvit brutit, om än en sådan mistning, varit för hyresmannen en verkelig förlust, i anseende till förändrade tiders inflytelse; så synes deraf följa samma obehörighet till ersättning för arrendator på landet, i samma stund hans arrendecontract ej äger större anspråk än hyresmannens. d) Andre hafva deremot ansedt arrendator i stöd af allmänna lagen, vara berättigad till bevislig skada, ej mindre vid de tillfäilen då nämnde Kongl Förordning blir overksam genom en creditors förmånsrätt, än då arrendator verkligen genom egen försummelse, sjelf vållat möjligheten att af en ny ägare blifva utträngd Någon skillnad i arrendators rättig, heter vid jemförelse af dessa båda förhållanden tyckes likväl synbart böra finnas. e) Vid bestämmandet af meningen med bevislig Jin da, har framställt sig tvenne de mäst stridiga åsigter: någre anse nedlagde kostnader endast kunna medföra en skada som kan blifva bevislig, och att i allmänhet ingen händelse lagligen kan kallas bevislig, innan den verkligen inträffat, den må vara huru sannolikt som helst af möjligheten bestämd, An - Den 26 Dcbruaruk 899 dre åter vilja bestämma bevislig Jkada i förhål^ lande till möjbg vinfl Från en sådan probabilitits beräkning; der möjligheten är insatt i sanningens ställe, ärO de största misstag öskiljaktige:
Sedan Revisorerne i anledning af Herrar Fullmägtiges afgifne utlätande öfwer HuAdsrAs beswär, först gjort sig-noga underrättade om beskaffenheten af ifrägawarande Bokhällare-befattning; och Revisorerne derwid, emot hwad Herrar Fullmägtigs yrkat, funnit att de göromål, hwilka skulle tillhöra Bokhållaren wid Utrikes Räkenfkaperne, icke worv andre eller mera granlaga, an alt de af en Kammarffrifware krmde och borde bestridas; sä förordnade Revisorerne, der borde antingen klaganden 1in§- kerZ, eller ock någon annan af Riksgälds.ConkoirelS redan 944 Den i8 November. redan med Lön förftdde Betjening, till Statens lisa, placeras till meranämnde Bokhällare-befattning; helst Revisorerne ansägo det föranleda till miflhushällning för Werket, att indraga till Spsior eller Befattningar inom Riksgälds-Contoiret, Exkraordinarier eller främmande Personer, dä Riksgälds-Contoiret efter Realisationen, hade öfwerflödig tillgäng pä egen Betjening, som med expeckance Löner skulle komma att gravera Staten.
Af den so silledne Februarii, rörande beståndet af sådana Contracter, som emellan Pastorerne och Församlingame blifvit upprättade , och hvarmed båda förklarat sig nöjde. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och gillades Banco-Utskottets den 10 sistledne Martii afgifne, samt den 17, 19 och 24 i samma månad pä bordet lagde förnyade Betänkande, i anledning af återremiss från de Respective Stånden, om förlängning i Praescriptions-tiden för Låns omsättning i Banco-Discont-Verket. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades, i anledning af derv-d gjorde Anmärkningar, till L«g-Utskottet, följande från bemälte Utskott iokooane, samt den 24 sistledne Martii eftermiddagen på bordet lagde Betänkanden; 1:0 Af den 26 sistledne Februnrii, öfver de af Herrar A. L. Schwan och jacob Linström gjorde förslag, angående beloppet, hvarunder enskildie Personer icke mä vara tillåtit ött. utfärda Invisningar. StO Af den 27 sistledne Teir u ari i, angäen» 173 Den r April. de den, uti serskilde till Högvördig© Preste^ Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet ingifne Memorial, väckte fråga om skärpande af det nu för Tjufnader stadgade Straff, m. m. Ut supra.
Mert enär den af Hedervärda BondeStån» det antagna Bevillning* -grand, eller Beskattning efter behållen inkomst-, icke blifvit af Höglo fl. förstärkta StätsUtsköttet, vid derom anställd om* röstning, biträdd, Och således den anledning Hedervärda Ståndet deraf berntart till Ogillande af Utskottets Betänkande, i och med detsamma förfallit, anser BevillningsUtskötfet sig böra sådant 'vördsamligen vid handen -gifva, med begäran , det Ville Ståndet fatta sitt beslut, rörande förenämnde Betänkande och deraf lemna Utskottet del, på det att detta ärende må ytterligare kanna till ‘öfver* läggning förekomma. Stockholm den 3j Julli 1825* U:o s gv Ankom den 8 Aug. I8'4j* Äijscns Högloft. Ständeri Bevillningssdfnt LagUtskotts Betänkänäe öfver Herr C G. Gyllenheims Memorial, angående nedi 'saltning uti nu stadgade böter för för* 1summelse, att ånmalå sig vid Mantals. skriftning, och ätt sättet för Besvärs ari4 förande öfver Ko huiigens Befallnings* hafvanåes Utslag angående sådana bif* ier, matte lfstämmas. 372 BevillningiVtskottets Betänkandåii. Uti ett till Högloft. Ridderskapet och Adelli ingifvet Memorial har Herr fl. G. Gyllenheiin föreslagit, att de i BeVillningsFörordningen i8i8 samt Kongl. Förordningen deii 30 Sept. 1812 stadgade Böter af 2 R:dr Banco för den, soni försttmmar att anmäla sig vid Mantals-skrifningj böra nedsättas till lä sk; att innati någon till dy* lika Böter uppföres , böra 3
Det blef bifallet, och ett fattadt beslut lärer ej kunna förändras. Anmärkningar dervid lara ej hel - 92 Den 3 Juni. c. m. ler äga rum; och hvad nya motioner angar, så lärer tiden dertill redan vara tilländalupen. Au en gång beder jag få erinra att Disconträtten icke användes till utlåning, utan endast till inlösen af insatta summor emot 3 procents renta. Huru skulle då den för en kort tid beviljade förökningen i Disconträtten på stt direct sätt kunna anslås till förmån för låntagare i Götha CanalDiscont? Föröfrigt behöfva de åt enskildta Eolag upplåtna Discontverk icke anmanasatt utvidga Discontrörelsen; de göra det nog opåmint, ty en större vinst är dertill ett bevekande skäl. Tvärtom torde erinran om förs:gtig indragning vara af nöden; och den är också gjord, så väl af CanalDiscontens Revisorer, sorn Bankens Ombud. Men om indragning är ytterst nödvändig, bör den derföre icke ske våldsamt; och derföre arden ökade tillfälliga Disconträtten tillstyrkt. Hvad reglering för framtiden angår af Discontrörelsen i allmänhet, så lärer Höglofl. BancoUtskottet icke underlåta att med Betänkande deröfver till Riksens Ständer inkomma. v Herr Munck af Rosenschöld: Hvarken det Justitieombudsmannen, Herr Baron Mannerheim, eller det Her-r Grefve Lilliencrantz nu anfört, sorn mig tyckes, i afsigt att vederlägga mitt yttrande, contradicerar detta i sjelfva verket. Jag har hvarken gjort någon anmärkning emot BaneoUiskottets redan bifallna Betänkande, icke heller begärt någon återremiss af det. Den 3 Juni. e. in. 93 samma; men jag bar i sammanhang med detta Betänkande gjort en ny motion, för att få Götha CanalDirection ålagd att använda det beviljade creditivet på eit med det åsyftade ändamålet öfverensstämmande sätt. Ei farenheten har ju redan lärt oss, huru mycket en DiscontDirection kunnat våga utöfver de tydligaste föreskrifter ? Hvad bör man icke kunna vänta, då sådane föreskriiter saknas?
1 § Tryckfrihets-förordnm, rör:de aflemnande af exemplar af tryckpressens alster till åtskilliga embetsverk och allmänna bibliotheker; N:o 24, i anledn. af BondeSt:s återremiss å mern. N:o 16, rör:de åtskilliga Bevilln.Utsk;s åligganden och å mom. N:o 18, ang:de sammansatta Utsk.; N:o 25, med utlåt, i anledn. af ålerremisserne å mern. N:o 19, ang:de tiden för motioners afgifvande; N:o 26, i anledn. af 3:ne Stånds återremiss å mern. N:o 17, ang:de motionsrätten; Banko-Utskottet: N:o 67, i anledn. af Hofkirurgen G. Herberts ansökning om eftergift af öfverränta å ett af källarmästaren A. 0. Nicodemi i bankodiskonten upptaget lån; Den 13 Juli. 73 N:o 68, ang:de förrättad revision af bankodiskontverkets räkenskaper och förvaltning för år 1847; N:o 69, med hemställan att en gratifikation måtte få utanordnas till vaktmästarne vid bankodiskontverket; samt N:o 70, ang:de en verkställd omröstning. Slutligen anmäldes till bordläggning: StatsUtsk:s mern. N:o 258, med förslag till voter:s-propos., i anledn. af IliksSt:ns skiljaktiga beslut, rör:de ifrågastäldt statsanslag till arméens pensionskassa; Samma Utsk:s mern. N:o 258, med förslag till voter:s-propos. i anledn. af RiksSl:ns skiljaktiga beslut, ang:de ifrågastäldt låneunderstöd till reparation af Linköpings domkyrka; och Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:ns mern.
Transport P O-i 0 CO 4i 6 j,755 80 22 — Svarade, när det först beviljades, niot då virande högsta Extra Lön. 16 32 — 66 32 — De undfå således hvar för sig 8: 16. i Qvart»- let eller 33: 16. om året, sorn år 1809 svarad* emot lägsta Extra JLön. 75 3co Enligt motstående Resolution, skall Banco-Utskottets pröfning underställas, att Condueteure» får till Lön på Stat uppföras. 56 12 — 225 37 24 . — j5o i OO 400 Utgör för hvar och a5 R.‘dr i Qvartalet (oo R:dr årligen. soo Utbetalas med 5o Riksdaler hvart halft år •fl**' ingifvande Reqvisition. 4i ... 3a — Häraf undfår Vaktmästaren 8: (8. samt FLassmardrängarne 16: 3a. och Husdrängarne likaled®* 16 : 32. till delning, i följd hvaraf belöper på hvardera af de förre, sora äro i4 1! 9- if samt på hvar och en af de sednare, fo® «to 1 a, it 18. 8- 744 i3 * ö 1 »,u8 38 1 - Vaktmästaren och samtelige Kammar-och Husdrängarne. En Extra - Ordinaire Contoirsskrifvare. Extra - Ordinarie - Can - cellister. Bankens samtelige Embetsoch Tjenste-män, med undantag af Fiscalerne och Gasseurerne. Samtelige Commissarierne. Samtelige Gasseurerne. En Bokhållare i Sedels-Contoiret. Undernamn »fSko-penningar. Uppgörande af Dagslut öfver Vexel-Banco-rörelsen. Biträde vid Protocollsföringen, Protocollernes Renskrifning m. m. hos Commissarierne. Skrifning af nya Sedlar från och med 3 R:drs till och med 8 sk:s valeur-.
Matmodern bannade inte längre och överkrävde inte längre — och för mannen fordrade hon plats. Underligt var kanske, att hon aldrig tilltalade honom annat än i sammanhang med sonen. Kanske var det enda sättet att kunna orka hålla de löften hon givit sig själv därinne på bädden i fattiglidret? Stegen uppöver har många sorters pinnar, och alla svikta de. Hennes sviktade nog mest. Många gånger höll hon sig instängd i gästrummet — som lidret nu kallades — i kamp, men hon var en stark brottare. Ju fogsammare Thora blev, ju mer släppte sonen efter. Han var lik en svag simmare, som fått en tung drunknad i land. Stadsherrns etikett, »lastmärket», föll bort, styrkan kom, färgen och självkänslan. Han blev en äkta Yxegårdare — utom i ett: han ville inte ta’ hustru! Den skymf han låtit modern undergå glömde han aldrig, ty den hade träffat honom själv. Till en »upprättelse» hade han lovat sig själv, att Thora aldrig skulle behöva dela makt med någon, och det löftet höll han. Trevnaden kom till Yxegården — men den som inte trivdes, det var mannen. Supa ensam var inte roligt, ha en foglig hustru var inte roligt. Ingenting var roligt. Han saknade finkeln. Så en dag föll han ihop som en utbränd kolmila. Ett helt år skötte Thora honom. Öm mot honom som hustru blev hon ju aldrig, men godhet utan ömhet gav hon honom, och den känslan är en av de dyrbaraste som finns. Sonen hjälpte henne vad han kunde med vården, och här invid sjuksängen lärde han sig förstå. Så böt tacksamhetsmärket i honom om ägare — han blev moderns. Äntligen en dag hängde vita lakan för fönstren En vecka senare lämnade Stadsherrn Yxegården för alltid. Vid den hedersamma begravningen iakttogs allt gammalt — utom ett: hustrun följde inte med till graven. När liktåget som en rökfåra ringlade sig in bland träden och försvann, stod Thora ensam på bron Tankarna kommo snabba i den stunden, och de rullade upp snabba tavlor. Nu var hon ju gammal; håret var en åldrings, och ändå sjöd det av ungdomseld i henne. Hon ville — bara ett — men det ville hon!
N:o afhandlade mål förra gången här förevar; men jag får nu reservera mig mot det af B., o. Ad. nyss fattade beslut att låta bero vid hvad de öfriga Stånden i denna fråga åtgjort. Den är bestämdt af bevillmsnatur och rörer icke blott åtskilliga handelsförmåner, utan äfven nedsättning i afgifterna för vissa städer etc. På sådan grund reserverar jag mig emot beslutet. Till pröfning företogs BancoUtsk:s d. g dennes på bordet lagda utlåt. iV:o 118 i anledn. af de inom RiksSt:n gjorda anmärkn:r vid Utsk:s memor. Hr Rosenblad, Bernh.: Då BancoUtsk:s sednare betänk. N:o 118 refererar sig till ett föregående under JN:o 106, hemställer jag, om icke det är bäst, att föredragningen sker sålunda, att sistnämnde betänk, derför tages till grund. R. o. Ad. beslöt, att detta mål skulle punktvis pröfvas och att memor. N:o 106 skulle tagas till grund för föredragningen. Vid nedannämnda punkter uppstod discussion: 3:dje punkten mom. lit. c. Hr Rosenblad: Det är visserligen icke hvar femte eller sjette gång, som något prot. öfver Discontdireetionens sammankomster ifråga kom iner; men då det kan vara ett obetydligt besvär att för hvarje pienidag skrifva några rader, må föreskriften i denna del gerna linnas. Frih. Boye, Fredr.: Jag får upplysa, att man ansåg det vid återremissen påyrkade tillägget vid föreskriften vid 3:dje punkten uti lit. c vara onödig, då det i Discontdirectörernas ed år föreskrifvet att icke yppa enskilda förhållanden till disconten. Detta är anledn., hvarföre Utsk. vidblef sitt förra beslut. 2:dje punkten mom lit. c bifölls. De n i3 April f. m. u5 6:te punkten. Hr Rosenblad: Inledningen till det ifråga var. stadgandet synes mig något sträng; ty det är omöjligt att för en så ringa personal kunna till nasta riksdag bilda en fond till pensionering af efterlemnande enkor och barn.
597 'hällande med desse nu öfwerflyttade bör aga runu Jag har tillförene sökt ådagalägga orsaken, hwarföre Sjö-Arkilleristerne hafwil en ringa lön af ga ss. i mänaden.mera, än andre wärfwad troupper; jag har först äfwen yrkadt, att Utan afseende pä denna lön deras underhäll borde i likhet med andre troupper ökas med 2 ss. per dag för de tjenstgörande och kan jag härifrän mig ingalunda begifwa, men enligt den tillökning af ia r:st. per dag, Siats-Utflotter nu npfört, sä fär Sjö-Ar illeristen Med lönen inberaknad ej fyll, st tz. om dagen. Fem dagars aflöning efter tz. per dag felar om äret, för att Utgöra detta. Som hända kunde att de öfrige Refpective Sländcn, i saknad af fullkomlig uplysning i detta ämne, kemnade jm bifall till den af Stats-Ul flottet Nu projecterade Ofwerflyttnings Srar, sä fär jag ödmjukeligen anhälla det Refpective Skänden genast mä blifwa underrältade, det betänkligheter widdeitaprojects antagande hos Ridderflaper och Adeln upkommir, samt att den för Armäens Flotta upgjorde Stat blif, wik till Stats Ukflvttet äterförwisad och hwarom jag äfwen ödmjukeligen anhaller. Stat - För Officers och Under-Officers löner fran Sweavorgs och Alm Escadrerne, Lotsar, Coopvaerdie-Bätsmän, samt 600 man S>ö Ar - §98 Den 14 Zebruarii Arkillerie-manstap, jemte 75 Skepps-Göstar fran Sweaborgs Escadre. Lrän Sweaborgs Escadre - 1 Ofwerste-Lieurenant Zoo: . i Ofwerste-Lieukenant och Tygmästare Z22.' i Dito och Chef för Lotsarne 200: —, i Förste Major 22Z: „ i Andre Major 152: 12 Capitainer L 150 R:d.
Till förekommande af denna stora olägenhet och på det att den ena orten målto i detta afseende få åtnjuta någorlunda samina förmåner som den andra, tager jag mig friheten att föreslå: det malte Rikets Höglofliga Ständer iill aflöning åt en veterinärläkar för norra delen af Westerbotten och med station i Skellefteå anslå 509 R:dr R rut om året. Om remiss anhålles. Stockholm den 29 November 1802. P. A. Nyström, från Westerbottens Norra Domsaga. 614 Motioner i B onde-Ståndet 1862. Af P. A. flyström från Westerbottens län, om räntefrilt ärligt lånebidrag till landtmäteri-arfvoden vid laga skif len inom Westerbottens län. Nekas kan ej att ju laga skiften i hög grad påskynda ett lands uppodling oell bereda trygghet och beqvämlighet i mångahanda afseenden åt dess innebyggare. Mea dessa förrättningar öro beklagligen så kostsamma och ofta derjemte så långsamma, att hemmansegarne ej sällan på allt sätt söka att undvika dem, och heldre lida utaf de många olägenheterna af skiftet än de underkasta sig laga skiflesförrältningens svåra tyngder och besvär. Alt det allmänna har mehn häraf är temligen tydligt. Ty ju mer ett land uppodlas, desto mer tillvexer dess materiela styrka, och desto större blifver dess välstånd. En lättnad vid och uppmuntran lill dessa skiften är väl jordegaren beredd, derigenom alt lian nu på förband får öfverenskomma med skiftesmannen om dennes arfvode; men icke desto mindre ryggar han mången gång tillbaka för den i alla fall hardt nära förtryckande kostnaden. Vä! bekant med dessa förhållanden och till befrämjande af den goda saken vågar jag derföre vördsamligen föreslå: att Mikels Ständer måtte bevilja eli räntelrill amorteringslån af 20,000 B:dr R:rnl årligen till iandtmäteri-arfvodens bestridande vid laga skiften inom Westerbottens län, emot den garanti och öfriga vilkor för medlens återbetalning, som Rikets Höglofliga Ständer anse erforderliga. Om remiss anhålles.
Är denna min uppfattning riktig, följer också deraf att den Kongl. Propos:n, för så vidt den rörer nämmda boställen, förfallit, enär denna fråga är af rent ekonomisk natur och 2 Stånd stadnat emot 2. För att få detta förhållande närmare utredt, anhåller jag om återremiss. Gr. Posse, Arvid: Med kännedom om att 2:dra §:n 16:de kap. i 1827 års skiftesstadga innehåller den föreskriften att kyrka och socken skall utgöra denna afgift, har Stats-Utsk:t uppställt propos. såsom skett, och jag tror äfven att Utsk:t dertill haft rätt. Dock erkänner jag det vara en sanning att, som Frih. af Ugglas framställt, åberopandet af den Kongl. Propos:n är temligen otydligt. Jag föreställer mig nemi. att det borde vara en hänvisning 0111 att kostnaden hädanefter som hittills bör utgå efter redan befintlig lag, hvarföre äfven jag anser det vara bäst att återremittera frågan. Efter härmed slutad öfverläggning, och uppå gjord propos., blef Mem:t till Utsk:t återförvisadt. Vid ånyo skedd föredragning af Banko-Utsk:ts den 16 och 17 dennes bordlagda Mern. N:o 24, med förslag till en voterings-propos., blef denna voterings-propos. af R. o. Ad. godkänd. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Banko-Utsk:ts d. 16 och 17 dennes bordlagda Mern. N:o 25, i ani. af Riks-Ståndens beslut öfver Betänkit. N:o 20, med förslag rörande föreskriterna i 6:te och 7:de artiklarne af Banko-reglementet. lista—4:de punkterna. Lades till handlingarne. 5:te punkten. Bifölls. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utsk:ts den 16 och 17 dennes bordlagda Mern. N:o 26, rörande bestämmelserna i 8:de artikeln af Banko-reglementet om diskontoch lånekontoren. 404 Den 18 Maj f. m.