Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr för hvardera, har Kongl. Majit i den nådiga propositionen, för bestridande af kostnaderna vid anställandet af de meteorologiska observationerna på särskilda orter inom riket, begärt anvisande af 3,750 R:dr R:mt årligen; äfvensom Kongl. Majit, för inköp af härvid nödiga instrumeuter, äskat ett extra anslag för en gång af 4,500 R.dr samma mynt. i sammanhang härmed får Utskottet anmäla, att i fråga om arfvode! lill observatörerne, Professoren Agardh, uti en hos Prcste-ståndel väckt och till Utskottet remitterad motion anmärkt, att dä de meteorologiska observationerna borde anställas tre gånger om dagen, hvarvid minst 5 särskilda instrument hvarje gång måste afläsas, sådant erfordrade en stor och betungande påpasslighet, sorn borde i män af besväret någorlunda vedergällas, derest man icke skulle äfventyra alt finna försumlighet vid en förrättning, der ingen kontroll gerna vöre möjlig, och dervid vårdslösa observationer icke allenast voro odugliga, utan rent af förvillande och skadliga. Med afseende å dessa omständigheter, har motionären ansett det af Vetenskaps-Akademien föreslagna belopp till arfvoden åt 30 observatörer icke böra nedsättas; hvarföre han föreslagit, att detsamma med 150 R:dr för hvardera, eller med tillsammans 4,500 R:dr Runt, måtte af Rikets Ständer beviljas. DA dessa observationers anställande torde medföra högst vigtiga och inflytelserika resultat för vetenskapen och, i den män resultaten hinna fullständigt upplaltas och för allmänheten göras tillgängliga, äfven stora fördelar för landtbruket och det praktiska (ifve! samt å eila sidan tillfälle till utförandet af förslaget härom nu synes sjelfmant er - Siats-Utskottets Utlåtande N:o -148.
R:dr; samt dels af de från länet utgående Lasarettsoch Kurhusafgifter, som under det sista af de år berättelsen omfattar utgått för hvarje mantalsskrifven person med 15 öre till det förra och 16 öre till det senare. Apothek finnas i samtlige städerna samt derjemte å Trollhättan, Lilla Edet och Svenljunga. Helsobrunnar och badinrättningar finnas i Alingsås; vid Rostock och hemmanet Hällan i Nordals härad; å pastors i Ed boställes ägor; i Ödskölds socken (föga besökt); å hemmanet Killeruds ägor i Edsleskogs socken, kallad Hults brunn (jemväl föga besökt); vid hemmanet Årbol i Åmåls socken; den så kallade Falskogs källa o i Rångedala socken af As härad; samt å hemmanet Torsliults ägor i Strengsereds socken af Redvägs härad. Elfsborgs län. Kreditanstalter. Sparbanker. Sockenmagasiner. Brandstodsföreningar. 27 o Bland dessa helsobrunnar hafva endast de förstnämnde vid Alingsås och Rostock samt vid Årbol och i Rångedala varit besökta af personer utom orten. Examinerade barnmorskor finnas i städerna, men ännu blott i några församlingar på landet; omsorgen om anskaffande deraf har dock småningom gifvit sig tillkänna, och å flera ställen hafva sådane under perioden blifvit anställda, Vaccinatörer finnas inom alla orter. .. o Veterinärinrättningar finnas i Wenersborg och Borås med dervid anställde Läkare. Afven i Amål finnes numera Veterinär-Läkare, till hvars aflönande det Norra Hushållnings-Sällskapet lemnar bidrag. Rättsväsendet och polisverksamheten handhafves inom länet med ordning och nit, och antalet af gröfre förbrytelser har, såsom följd deraf och af tilltagande bildning, i jemförelse med fordna tider högst märkbart aftagit. Fångantalet vid Wenersborgs cellfängelse har, oaktadt den under perioden inträffade förändrade lagstiftningen angående stöld och bedrägeri, hvarigenom fängelsestraffen ökats, ej stigit, såsom man haft anledning vänta. Ett kronohäkte i Borås i stället för det i Alingsås befintliga torde dock, till undvikande af den långa transporten, blifva nödvändigt.
Som förut i denna tidning meddelats, har Sveriges kvinnliga fredsförening, stiftad i januari år 1897 af fru Emilia Broome, beslutit samverka m e d det franska kvinnoförbundet i alla de åtgärder till fredssakens befrämjande, som äro enliga med förbundens olika program. Till dessa samfällda mått och steg hör, som af en notis i dagens nummer synes, den för tsarens fredskongress afsedda folkdemonstrationen, hvilken, om alla fredsvänner sin plikt likmätigt ansluta sig till densamma, torde bli af öfverväldigande verkan och öfva ett oemotståndligt, välsignelserikt inflytande på kongressens för hela människosläktet och för alla tider så djupt betydelsefulla förhandlingar. Krig är hat och mord, ångest och död, lögn och falskhet, kriget hånar den gudomliga lagen och trampar den mänskliga under fötterna, säger en af samtidens ädlaste författare. Har dess tusenåriga skräckvälde nu nått sitt slut? Skall det nittonde seklet få taga dess blodiga kvarlefvor med sig i grafven? Skall det tjugonde århundradet med klockor, glimmande af den unge ryske monarkens gyllene ord: t&gt;Sonne les sentiments de Paix et de Fraternité entré les peuples », få ringa in den eviga världsfredens sera? Tora Kjellberg. * Till Iduns läsarinnor! Med årets sista nummer känna vi oss af hjärtat manade att sända ett varmt tack till våra läsarinnor för allt hvad som varit hafver dem och oss emellan. Vår fasta förhoppning är att äfven för framtiden få behålla deras ynnest, vår ärliga sträfvan att allt bättre söka göra oss förtjänta af densamma. Ja, än mer: med hänsyn till den betydelsefulla utvidgning, vår tidning för det kommande året går till mötes, våga vi hoppas, att äfven vår vänkrets år 1899 skall vidgas, och påminna alla, som ännu ej verkställt prenumeration, att nu ofördröjligen besörja densamma. Därvid kan man i orter utom Stockholm bekvämast begagna sig af de postprenumerationsblanketter, som medfölja detta nummer. I hufvudstaden verkställes prenumeration på tidningens byrå, Klara Södra Kyrkogata 16, samt hos våra kommissionärer, hrr bokoch tidningshandlare.
Af den 27 sistlidne Februarii: N:o 4l8> Öfver ett till Utskottet reinitteradt anförande, angående yrkad t tillägg, i afseende på grunderne för fördelningen af det Staden Borås beviljade Lånebiträde. I anledning af Herrar Fullmägtiges i RiksgäldsContoret hos Utskottet Den 8 Mars e. in. gjorda hemställan, i afseende på kostnadcr ne för den inteckning, som skall tagas uti Götha Canal och dess egande Fastigheter, till säkerhet för det vid innevarande Riksdag beviljade Byggnads-Lånebiträde. Af den 2 dennes: N:o /po. Angående Herr Hjertås, Guslaf Adolph, motion, att, till hästafvelns förbättrande, medel måtte få, under vissa vilkor, lånas ur den i RiksgäldsGonloret befintlige HingstmedelsCassan. Angående väckt fråga om förbättring i lönevilkoren för Tjenstemännen uti RiksgäldsContoret, i likhet med hvad Rikets Ständer vid innevarande Riksdag för BankoStaten beviljat. Af denne dag: N:o 425- I anledning af skiljaktiga beslut inom RiksStånden, i fråga om de af Utskottet, i Utlåtandet N:o 4l4 föreslagne Allmänna Grunder för upptagandet af ett Lån för Statens räkning i Silfver, motsvarande 2 Millioner R:dr Svenskt Specie, efter gamla myntfoten. I anledning åf RiksStåndens skiljaktiga beslut i några delar af det i Utlåtandet N:o 4j5 af Utskottet framstäldte förändrade Förslag till Allmänna Grunder för utlåning från RiksgäldsContoret emot inteckning i Jordegendom. IIO Den 8 Mars e. m. Från Statsoch BankoUtskotten: Af denne dag: N:o 57. I anledning af de inom respective RiksStånden fattade beslut, i afseende på Utskottens under N:is 2a och 46 afgifna Utlåtanden. Från Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten: / Af den 25 sisllidne Februarii: N:o i32.
Njute i fråga om befordringar enahanda rättigheter med infödd Svensk man; o. s. v. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer i sak med Frih. Sprengtporten, men hemställer till honom, om icke rättast vore alt säga: i fråga om ijensters tillsättande, emedan det då innefattar den första grad, som någon erhåller. Frih. Sprengtporten förklarade, att han ej hade något att erinra vid den förändring Hr von Hartmansdorff nu föreslagit. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanke förklara, att orden ’’i fråga om t jensi ers tillsättande’’ borde tilläggas emellan orden ”njute” och enahanda." Ropades ja. I följe af alla dessa anmärknlr blef förslaget till Const.- Utsk. hänvisadt. Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga RiksSttn, nemi. från PresteSt. af den i, 5, 8, 10, ii och 12 dennes, från BorgareSt. af den 5, 8, 10, 11 och 12 dennes, samt från BondeSt. af den 29 sisth Juli samt den 1 och 8 dennes. Lades till handlingarna. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 3 e. m. In fidem prolocolli, F. O. Silfverstolpe. Ons - D v. n i <■) Augusti e. m. Onsdagen den 19 Augusti 1840, Plenum II. 6 e. m. Justerades 7 prot.utdr. för denna dag f. 111. Ånyo föredrogs Const.Ulskrs den 1 oell i5 dennes på bordel lagda mern. JV:o a5, med förslag till ändring i 75 §:n Reg.Ftn: Frih. L eijonhufvud, Abraham: Så vidt jag upp*- fattat begreppet om Sländernes rätt all sig sjelfva beskatta, är densamma icke i något hänseende förnärmad genom den procedur, sorn iakltages vid granskningen af markegångssättningen.
itro lika lydande med ofvan åberopade reglementes 8—10 §§, § 13, angående det till Strömsholms kanaloch slussverks ombyggande beviljade Stats-bidrag, motsvarar samma reglementes 11 § och innehåller enahanda stadganden med de förändringar i redaktionen, som efter oinbyggnads-arbetets utförande ansetts erforderlige. § 14, angående det lån för Norbergs-jernvägens anläggande, som af Handelsoch Sjöfarts-fondens medel utgått och genom Riksgälds-kontoret skall till nämn de fond återbetalas, innefattande de för detta lån enligt 12 § af 1858 års reglemente stadgade betalningsvilkor ; § 15, angående dispositions-rätten öfver de för eke-skogen å krono-skattejorden influtna medel, och § 16, angående räntan å Lappmarks-ecklesiastik-fonden, äro lika lydande med 13 och 14 §§ af ineranämnde reglemente. § 17, angående de s. k. brudgåfvo-vinstcrna, motsvarar detta reglementes 15 § och innefattar samma föreskrift, dock med iakttagande af den redaktions-förändring, som föranledts af Rikets nu församlade Ständers beslut rörande den i Riksgälds-kontorets räkenskaper förut särskildt upptagna ”brudgåfvofond,” § 18, angående de till Riksgälds-kontoret aflemnade depositions-medel, § 19, angående do medel, som varit inneslutne i rekommenderade bref och till Riksgälds-kontoret ofverlemnats, § 20, angående de af samma verk mottagne, för undsättningar vid missväxter afsedda, medel, § 21, angående den i Riks-archivets hus intecknade skuld, och § 22, angående Riksgälds-kontorets skulders liqviderande utan afseende å den eljest i allmänhet bestämda preskriptions-tiden, äro lika lydande med hittills gällande reglementes 16—20 §§. § 23, angående
Uti åtgärden att anslå ledamöternes yttranden ligger, enligt min tanka, en ej obetydlig controll. Om ett yttrande, afgifvet muntligen lill R. o. Adis protocoll, af Ridd.- secret. under hand meddelas en enskild ledamot och denne, utan alt yttrandet förut erhållit en sådan offentlighet, får tillfälle alt deraf laga afskrift oell delgifva detsamma andra personer under åberopande af dess öfverensstämmelse med det hos R. o. Ad. förda protocoll, så har han erhållit något som Ridd.secret. enligt min åsigt icke varit berättigad att honom medgifva. Min anmärkn. afser uteslutande formen. Med flere andra talare delar jag öfvertygelse!!, att genom dess åsidosättande ingenting uti förevarande fall äfveutyrades, men den bör dock noga vårdas. Den ordning för protocollsjustering, som inom R. o. Ad. är vedertagen, att nemi. anslå de färdigskrifna yttrandena, på det alt ledamöter matte under hand kunna genomse dem, är, såsom jag förmodar, endast vedertagen derföre att man skall kunna undvika yttrandenas uppläsning inför Ståndet, hvilket hvarje ledamot har rätt att fordra. Icke endast den som har talat, utan äfven de, som hafva hört på, äga att anmärka, derest de finna alt yttrandena hafva undergått någon 388 Den 7 Maj f. m. modificalion, som förändrar sjelfva meningen, eller någon dertill ledande, någon stympning, eller om vid uppfattningen något missförstånd förelupit; och skulle af sådan anledning rättelse i protocollet begäras, så lärer det väl icke blifva Ridd.secret. och den enskilde ledamoten, hvilken haft yttrandet, som afgöra saken, utan hela Ståndet har vitsord att säga hvad som taladt och svaradt blifvit. Innan ett yttrande hr genom anslag meddeladt till allmän kännedom, förefaller det mig således såsom en åtgärd bredvid ordningen, att meddela detsamma åt någon enskild ledamot, och om ett sådant meddelande skor, är detta eli bevis på enskildt förtroende ifrån Ridd.seerelis sida.
Hvarför kör du inte upp till OdenU &lt;D stad? » &gt; » Nej, jag vill icke komma dit, förrän jag o hört, o m farbror har något emot, att jag • A begär Anna Lisa till min hustru! » Det hade gubben Lilljebjörn visst icke Ü a o något emot, ehuru förfrågan kom för honom M alldeles oväntad. Sedan Geijer fått träffa den unga flickan, hans hjärta vid sig fäst, samt erhållit bekräftelse på att hans kärlek var besvarad, firades samma dag trolofningen. Geijer stod då på resa till en längre vistelse i utlandet och ville ha sin bjärteS co C / 3 ™ angelägenhet afgjord, innan han lämnade Sverige. Anna Lisa Geijer har efterlämnat åtskilliga skriftliga uppteckningar, och häri meddelar hon om sina första minnen af sin make: » På en resa 1804 om sommaren till Kansäter såg jag honom första gången. Jag var då blott 13 år. * Jag tror visst e j, att han observerade mig, huru lifligt jag än redan då önskade det. Han var den tiden mycket » in sich gekehrt » och särdeles sysselsatt med sina musikaliska vänner. Många släktingar och mycken ungdom voro där församlade. Man dansade, muciserade, promenerade, lekte hök och dufva m. fl. landtliga förlustelser. Inom mig beundrade jag * Anna Lisa Geijer var född d. 29 juni 1790 på Odenstad, dotter af brukspatron Knut Knutsson Lilljebjörn och Anna Lisa Troili,^den sistnämnda syskonbarn med Geijers moder. a ' E q 126 den agilité, styrka och elasticité, som låg i alla Erik Gustafs rörelser under dans och lekar.
De, med hänsigt till Riksgälds-kontorets upplåningsrätt, vid 1840 och 1841 samt 1814 och 1845 års Riksdagar meddelade reglementariska stadganden, deraf någon tillämpning likväl icke ifrågakom, skiljde sig uti nedannämnde hänseenden från de härom i 1835 års reglemente intagne föreskrifter, nemligen: vid anfordran inlösbara obligationer fmgo ej utgifvas; obligationernas längsta förfallotid bestämdes till 10 år; och lån borde ej upptagas med mindre sådant för verkställigheten af Riksgälds-kontorets förestående utgifter fanns oundgängligen nödvändigt. Uti 1848 års reglemente infördes det i nu gällande reglemente bibehållna stadgande, att inga obligationer finge utfärdas å mindre summa än 250 R:dr. För öfrigt innehålla sist nämnde 2:ne reglementen uti ifrågavarande hänseende hufvudsakligen samma föreskrifter, som de åren 1841 och 1845 utfärdade reglementena. Stadgandet i afseende på räntan blef likväl något skärpt genom dess ännu egande lydelse: att Fullmäktige, så vidt af deras tillgöranden beror, böra söka att emot den möjligen lägsta ränta erhålla de medel, som måste upplånas. Sedan 1840-talets början, hafva lån emot Riksgälds-kontorets obligationer endast blifvit upptagna för bestridande af ifrågakomna utbetalningar dels å det vid 1848 års Riksdag beviljade särskilda kreditiv för då nödiga ansedda förberedande rustningar, och dels å det för upprätthållandet af rikets neutralitet utaf nu församlade Ständer anvisade kreditiv. 1 afseende på dessa iåns upptagande skulle hufvudsakligen tillämpas och iakttagas enahanda stadganden, som nuvarande reglementen innehålla rörande den för Riksgälds-kontorets andra utbetalningar medgifna upplåning. För 1848 års upplåning utfärdades obligationer med dels 5, dels 4 och dels 4'/> procent ränta, hvaraf 3-procent-obligationerna förföllo till betalning efter 14 dagars, 4-procent-obligationerna efter 3 månaders och 4'/2-procent-obligationerna efter 6 månaders uppsägning.
Men af aila varor syneS Jorden hafva bordt vara deri tjetiligasie och mäst ägnade för detta slags Realisations-handel, i anseende till deSs oförgänghet, och möjligheten att genom odling förbättras i verkligt värde, samt i anseende dertill,* att den genom sin årliga afkastning, sjelf betalar räntan för köpe-summan. Häraf alstrades ett för Landet och Jordbruket menligt Egendomskramert. Man köpte nemligen pä credit stora Land t-egendomar, ej för att behålla och odla dem, utan blott i hopp, att sedan man plundrat skogar , torf - mo sar och andra lägen» heter, innan kort likväl kunna sälja återstoden! med vinst. Dessa Vinglares hela omtanka var blott sysselsatt att upptäcka nya Län-tillgångar, och de skattade sig desto lyckligare, ju mer skuld de kunde åsamka sig. Under oafbruten skakning i Varu-priseri^ hade desse < mrider hunnit, i alla grenar af Rörelsen, stiga 1 någorlunda vederbörligt föthållande till Mynt - Representativernas förökning ,- så att den nya Sedelstocken ej innehöll värde för mer Varor än den gamla. Det på Län-tiligångafne och Näringarne så kraftigt och förmånligt verkande öfverskott i värde, som Sedel frtOC - Den 18 December. 8^9 stockens förökning i början hade medfört, var nu, genom Varu-prisens motsvarande uppstegring, till intet gjordt. Man kunde med sina Penningar ej uträtta mer än ungefär hälften så mycket som förut. Producering var följagteligen, sedan äfven Arbtts-lönerna hunnit stiga, ej mer lönande än fordom. Landt-Egendomar blefvo derföre mindre begärliga; och narraktiga Speculanter, som köpt till öfverdrifvit pris, kunde ej mer få sälja utan förlust. Varu-prisens stegring hade emedlertid satt hvar och en i nödvändighet att föise sig med en i samma förhållande större Hand-cassa, till bestridande af de dagliga utgifterna; och derigenom hade Lån-tillgångarne nödvändigt måst inskränkas.
En ännu större utsträckning har Mo-. tionairen gifvit åt detta system i det lian föreslår att ej allenast alla genom Bevill-, ning, vare sig genom stora SjuTullen, Char-. taSigillata, Bränvinsbränning eller Postverket ingående medel böra, i likhet med hvad för allmänna hevillningen stadgadt är, till RiksgäldsContoiret lefvereras, för att derifrån sedermera Statsverket tillhanda hål-, las, till de belopp, sorn uti Statsanslaget finnes förordnadt, utan äfven anser det utom all ordning att öfverskotten å de i Statsanslaget beräknade Iukomstsummor någon gång passera Statsverket, då detta aldrig synes höra om händer hafva några andra medel, än de hvilkas Summor uti Statsförslaget äro till deras bestämda belopp utförde. Härvid torde mig tillåtas erinra, att Den 29 December e. ni. ingen genom den allmänna Kronouppbörden inflytande Stats-intrad är så bestämd, alt den ej kan lemna öfverskott, hvilket likväl ej på förhand kännes, utan först vid Rikshufvudbokens afslutande blifver tillbeloppet utröndt. Skulle den satsen antagas, att inga Öfverskotter böra passera Statsverket, så bör äfven all StatsVerkets befattning med' Kronouppbörd en försvinna. StatsContoiret härigenom förvandladt till ett enkelt CassaVerk, skulle visserligen prisa sig lyckligt att hafva blifvit befriad t från många mödor och bekymmer, hvilka Motionairen> synes vilja pålägga Riksens Ständer och deras Verk, som i och med detsamma skulle öfvertaga en högst vigtig och betydlig del af den verkställande maktens functioner; men andan af den constitutionella samhällsförfattningen och de gällande grundlagarne bjuda helt annat. Emedlertid, och sedan Kongl. Maj:t, i anledning af Riksens Ständers tillkännagifna Beslut, genom Nådig Skrifvelse af den 4 Dec. x823 med stöd af 64 §. Regeringsformen, förklarat: ”alt ”Kongl.
Besv. och Ekon. Ulsk.ls Bet. J1.1 127. 19 e) Är företaget af den omfattning och beskaffenhet att allmänt understöd, vare sig för den förberedande undersökningen eller verkställigheten, kan sättas i fråga, eller erfordras särskild Nådig tillåtelse dertill, då gore Härads-nämnden derom anmälan i Läns-nämnd, som med ärendets vidare behandling tager befattning. 10 §• Härads-nämnd bör sorgfälligt verka för befordrandet af nykterhet; bör med uppmärksamhet följa försäljningen af spirituösa drycker och, i afseende derpå, hos vederbörande göra de anmälanden, hvartill omständigheterna kunna föranleda. 11 §. Om de förhållanden, som tillfälligt eller för inskränktare tid verka till förändring i utsigterna för allmän bergning, såsom: årsvextens beskaffenhet, konjunkturen för hvarjehanda produkters afsättning, samt häraf beroende närings-tillfälle för arbetare af hvarje yrke, skall Länsnämnden sorgfälligt göra sig underrättad; och om förlägenhet synes vara att befara, skall Nämnden tidigt vara betänkt att om utvägar för dess afhjelpande göra framställning och förslag efter omständigheternas föranledande. 12 §. Förekommer hos Härads-nämnd anledning till anmärkning emot handhafvandet af vården om folkbildningen, sundhets-tillståndet, sedligheten, fattig-försörjningen, lösdrifveriet m. m. inom någon församling, gore Nämnden framställning derom hos Socken-nämnden. Följer ej rättelse derå, och har anmärkningen afseende & åsidosättande eller öfverträdande af i lag stadgade föreskrifter, anmäle Härads-nämnden förhållandet hos vederbörlig myndighet för laglig behandling. 15 g. Söker Härads-nämnd biträde af Läns-nämnd i ärenden som fordra andra myndigheters handläggning, skall sådant ärende af Läns-nämnden behörigen anmälas och åtföljas af Länsnämndens utlåtande, om ärendets beskaffenhet dertill föranleder. Underdåniga framställningar hos Kongl. Maj:t om ändring i gällande författningar eller reglementen, må endast genom Länsnämnd sökas. *4 §.
Vidare har hos Rikets Ständer blifvit anmärkt, att, ehuru dels uti 14 Kap. 5 § Skiftesstadgan finnes föreskrifvet att, om skifte blifvit, genom laga kraftvunnet utslag, ändradt, skiftesmannen bör, inom fjorton dagar efter af utslaget erhållen del, utsätta ny förrättningsdag, och skiftet, efter hvad i utslaget stadgadt blifvit, ändra och rätta; och dels genom 17 Kap. 2 § hemälde stadga samt 14 och 45 §§ Landtmäteri-Instruktionen är Landtmätare ålagdt att, inom ett år efter det skiftet blifvit faststäldt, öfverlemna renoverad karta och delningsheskrifning åt jordegaren, konceptkartan och handlingar till Provins-landtmäterikontoret, och renovation till General-landtmäterikontoret, så funnes dock ingen föreskrift vare sig om tiden och sättet för återställande till Landtmätarne af konceptkartor och dertill hörande handlingar, som af Landtmätarne varit till Egodelningsrätten ingifne eller till Egodelningsrättens Ordförande insände, eller huru Landtmätarne skola få del af Egodelningsrätts laga kraftvunna eller af Kongl. Maj:ts utslag. Mången Ordförande i Égodelningsrätt fördröjde ock oskäligt länge återställandet till Landtmätarne af ingdina konceptkartor och handlingar, hvaraf följden blefve att Landtmätarne, när skifte skulle rättas, ej dermed kunde snart gå i författning, och, när skifte vore faststäldt, ej inom utsatt tid medhunne sin renovations-skyldighet till jordegaren och till General-landtmäteri-kontoret. Landtmätare finge ej heller på Bih. till It., St. Prot. 1862—1863, 10 Sami. 1 Afd. 23 Haft. 4 26 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 197. annat sätt del af Egodelningsrätts eller Kongl.
Skrifvelse_, angående ändringar i Författningarne rörande Bergs• och Jernhandter ingen i Riket. (Allm. Besv. och Oecon. Utsk. N:ris io3, i35 & 14^.) S. A. K. Rikets Ständer hafva» vid pröfning af åtskillige framställde förslag» åsyftande ändringar i Författningarne rörande Bergs-och Jernhandteringen i Riket, blifvit förde på den öfvertygelse, alt en öfvergång till en friare tackjernshandel och smidestillverkning bör beredas, och flera onyttiga band borttagas, hvilka äro hinderliga för jernhandteringens utveckling och ändamålsenliga bedrifvande i stort, så vida ef denna industrigren skall upphöra att åt landet gifva den vinst, som från längre tider tillbaka varit afsedd, och äfven för framliden måste påräknas af den vara, som utgör Rikets hufvudsakligaste bytesmedel med utländningen; och R.