Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 3-procentsafgift, som här är i fråga, har endast af - 13 Den ai April f. ra. seende på sådane Hemman, som blifvit donerade till Danviks Hospital, men hvilka Hospitalet sedermera afstått mot vissa vilkor. Utskottet har derföre slutat sitt Utlåtande med den förklaring, att, om Directionen för Danviks Hospital tilläfventyrs skulle finnas gå längre i sina anspråk, så att den antingen fordrade en högre afgift än den af Kongl. Majit till 3 procent fastställde, vid försäljning af sådane Hemman, till hvilka Hospitalet äger lösningsoch optionsrätt, eller ock fordrade denna afgift för sådane Hemman, af hvilka Hospitalet endast äger räntan utan lösningsrätt, skulle sådane förfoganden innefatta missbruk, med hvilka Rikets Ständer likväl icke ägde att taga befattning, utan tillhörde det vederbörande, att derutinnan söka rättelse vid behörig Domstol. Jag tror således icke, att den utredning Friherre Anckarswärd önskat, skulle kunna leda till något annat resultat än det, hvartill Utskottet redan kommit. Jag anhåller derföre om proposition till bifall å Utlåtandet, Friherre Anckarswärd: I anledning af Grefve Posses yttrande, nödgas jag förklara, att jag icke finner mig tillfredsställd af de skäl han anfört. Så framt icke Danviks Hospital, vid Hemmanens försäljning, i köpecontracten förbehållit sig en afgift af 3 procent vid alla efterföljande köp, anser jag afgiften vara olaglig, och sådan, att DenaiAprilf.m, j3 den icke bör bibehållas. Jag tror således, att Motionärens yrkande om återkallelse af den i detta afseende utfärdade Författning varit väl grundad, och jag fortfar i min begäran om återremiss, för att få förhållandet undersökt. Friherre Ehrenborgh j Casper Wilhelm: Jag tager mig den friheten upplysa, alt genom en af Herr von Schinkel väckt Motion, som blifvit remitterad till Lagutskottet, har jag kommit i erfarenhet deraf, att med de ifrågavarande Danviks Hospitals Hemmanen är ett helt annat förhållande, än Friherre Anckarswärd tyckes förutsätta.
Med-Stånden vördsamt och vänligen inbjudas, att hvar för sig vidtaga enahanda åtgärd. S. D. Tid ånyo skedd föredragning, lädes till Handlingarne Statsoch BancoUtskottens förnyade Utlåtande N:o 5/[o , i n84 Prof. Utdr. d. 23 October 1823. anlednin gaf väckt fråga, om anslag af allmänna medel för Södertelje Canal-Verk. S. D. Vid förnyad Föredragning af Lag-Utskottets Utlåtande N:o 198, i anledning af Anmärkningar vid Utskottets förut afgifna Betänkande öfver väckta frågor , om förändringar i Brottsmåls-Lagstiftningen; fann Preste-Ståndet för godt, alt detsamma bifalla, utom i frågan huruvida Bekännelse utom Domstol må anses bindande, hvarutinnan Ståndet beslöt att det tills vidare borde förblifva vid nn gällande Författningar. Från Vällojl. Borgare-Ståndet. S. D. Till Ledamot i Expeditions-Utskottet efter Herr Falkman, som denna befattning sig afsågt, hade Herrar Electorer ånyo invalt Herr Cederborg , som nu till Staden återkommit; och skulle Proto* colls-Utdrag häröfver utfärdas. S. D. Upplästes Hederv. Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag af denne dag, med Beslut öfver Lag-Utskottets Utlåtande J\:o ip5, i frågan om utmätning och försäljning af fast Egendom m. m.; och fann Borgare-Ståndet, med anledning af Bonde - Prot. Utdr. d. 23 October 1823. 1185 Ståndets inbjudning, för godt instämma deruti, att Auction å utmätt Lös-egendom ej må tidigare utsättas, än att en Söndag utom den, å hvilken Auctioncn blifvit i Kyrkorna kungjord, derförinnan kan förflyta. S. D. Vid förnyad föredragning af Högloft.
Sttr medgifne och å Stat från längre tider tillbaka uppförde; anser Utskottet cj skäligt, att deri föreslå någon nedsättning. a:o Vid 3:clje runden, eller Anslaget för Fria Konsternas Acadenue, liar Anders Danielsson anmärkt, huruledes det i lians tanka vore högst olämpligt, att i StatsFörslag upptaga främmande myntsorter, för att, efter hans förmenande, derifrån hämta aldrig uteblifvande anledningar, att begära ersättningar till betäckande af coursdilFerencer; i hvilken erinran flere Ledamöter af ff. BondeStändet instämt. Enär med de uti Academiens Anslag inbegripne och till ReseStipendier för Konstnärer bestämde 2000 R:dr II. B:o ett lika förhållande som med MinisterStaten inträffar, eller att medlen, ehuru beräknade å Stat uti Svenskt Banco, likväl böra efter cours anordnas i utländskt mynt, såsom endast användbart för de utrikes vistande personer, hvilka fått Stipendierne sig tillagde, och Utskottet, i dess Utlåtande Nio 237 öfver återremissen af Betänkandet N:o 128, angide RiksStatens 2:dra llufvudTitel besvarat enahanda vid Anslaget för MinisterStaten förekommande anmärkning, får under åberopande af samma yttrande, Utskottet föreslå: att ofvanberörde anmärkning må förfalla. Hos H. R■ o. A. har Hr Danckwardt, Magn. Georg, med anledning af K. M:ts Nåd. Förordnande af d. 3i Jan. 1826, yrkat, att 2:ne å denna Stat uppförde Löner för 2:11c Architecter, nemi. en för K. Slottets större Byggnader och Trädgårdsanläggningar samt en för Brooch VattenByggnader, begge med tjänstgöringsskyldighet vid ÖfverlntendentsEmbetet; måtte med 1000 R:dr å samma Embetes Stat öfverflyttas. Och Betänkande», N:o 201 Och sorn Utskottet af K. M:ts i ämnet under nämnde dag till K. StatsContoiret aflåtne Nåd.
Den sednare är lemnad nu, sedan allt är utredt och räkenskaperne stalde under Revision; Det är då icke underligt att den sednare uppgiften blir fullständigare. Men då alltsamman är redovisadt, är dervid ingen olägenhet. Den fjerde frågan lär hafva varit: Huru emot allmänt gällande Författningar, insättningar i Canal Discont en af publika medel kunnat dga rum; Den 8 Augusti e. m. __ Då TullDirection bilagt Kongl. Maj:ts Nådiga Brof, som til! denna insättning lemnar nådig autorisation, finner äfven Friherre Stael deruti a ledningen tiil det således inträffade undantag ifrån Författningarna. Jag har hört Herr Friherre Stael sjelf under detta Riksmöte citera <jo § i Regeringsformen; jag kan således icke förmoda att han haft för afsigt klandra ett Konungens Nådiga beslut ; och jag har den öfvertygelsen att det är Konungens oviikorliga rätt att, när han det nödigt pröfvar , för särskildta fall bevilja sådana undantag från Författningar, som äio ämnade till controil på Uppbördsmannen , icke på den styrande Magten. Den femte frågan lär hafva varit: Hvarför Soldatesqnen af dessa medel icke utbekommit sina fordringar; — Det är en sak sorn rörer egentligen KrigsCommitteen, icke StatsContoiret, och sorn jag derför icke kan fullständigt upplysa, Af de i fråga varande 696,000 R:dr kunde detta likväl icke ske, emedan, som jag redan haft den äran nämna, de äro ärnade till andra utgifter, och kunna således icke användas till denna, Men hvarföre icke KrigsCommittéen med de redan erhållna anslagen framför allt betalt Soldatescjuen , är något som jag icke känner och sojt) jag endast kan förklara på det sätt , att uppgifterna af dessa fordringar, sorn för livar och en säkerligen utgöra små summor, fö rmodligen så sent inkommit att KrigsCommitteen under tiden betalt andra skulder, och således hade intet öfrigt för dessa.
Jag har af en händelse hort berättas at Krono-tionde»-som Kprkorne ätnjuta utgör i Malmöhus Län 7,400 Tunnor, Christianstads Län s,oso Tunnor, i Hallands Län 1,160 Tunnor, uti Bohus Län 1,900 Tunnor och i Blekinge Län 1,020 Tunnor, tilsammans 16,230 Tunnor Spannemäl ärligen, hwilka Staten säledes förlorar i Krono-tionde; och som det berättas, stall denna gjärd wara at underhälla och upbpgga bristfälligheten wid deras Kyrkor; men som alla andra öfriga Län i Riket ej lärer ätkommit, etter warit för modesta, at med Statens gradation bygga och underhälla Herrans Tempel, sä af sten som träd; men underhälla dem igenom andra tilaängar, wägar jag i siikt fall, eller om sä förhäller sig, ödmjukeligen underställa Högloft. Ridderffapet Dm 26 Julli. 485 och Adeln, om ju icke dcsia förstofwannämnde Län, finge widkännas samma ffpldlgheter i likhet med andra, och detta quantum Spannemäl af StatsUtskottet Lmt betragtas samt torde hända bli cn besparing i Statens nu warande förfärliga nyskapade behofwer. Jaghartil trott mig anda hysa det säkra hopp, at wägen til saligheten icke derigenom stall blifwa smalare för desie Län än för de öfriga, utan Församlingarne i besia Län blifwa lika wälemottagne i Abrahams stjöt, som dä Staten upbygde och underhöll deras Tempel. Skulle derföre detta ödmjuka Memorial fä remitteras til Stats - Utskottet, torde de bäst utreda om ju icke detta sä lärer förhälla sig. Remitterades til Stats - Utskottet. Grefwe ^amilton, upläste följande Dictamen til Protokollet: Oeconmiä. och Beswärs - Utskottet ar det updragit afskaffa misibruk och förestä förbättringar.
Jnlius’s ansökning om eftergift af öfverränta å 2:ne Handels-diskont-lån; N:o 52, i anledning af väckt fråga om utsträckning af den årliga Banko-diskontrevisionen till Rikets Ständers Bank i dess helhet; och N:o 54, med hemställan om en gratifikation till Vaktmästarne vid Bankodiskont-verket. S. D. Vid förnyad föredragning af Banko-Utskollets Berättelse, N:o 53, angående förrättad revision af Banko-diskont-verkets räkenskaper och förvaltning för år 1853, fann Preste-Ståndet för godt att för sin del medgifva de af Utskottet, sidorna 12 och 15, tillstyrkta afskrifningar, och lades denna Berättelse i öfrigt till handlinyarne. Prot.-Utdrag den 28 Augusti 1854. 399 S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens Betänkande, N:o 21, i anledning af väckt motion om ändring och tillägg i Kongl. Stadgan, angående folk-undervisningen i riket, den 18 Juni 1842. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 25, i anledning af Vällofl. Borgare-Ståndets återremiss af 29 oeh 32 §8 uti det vid betänkandet N:o 4 fogade förslag till Bevillnings-stadga. S. D. Efter ånyo skedd föredragning biföllos Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkanden: N:o 118, i fråga om anläggande af telegraf-linier till alla vigtigare handelsorter i Riket; N:o 119, i anledning af väckta motioner om föreskrifters meddelande till inskränkning i rättigheten för gesäller och andra arbetssökande personer att vandra omkring i landet; och N:o 120, i anledning af väckt motion om upphäfvande af nu gällande Jernvräkeriförordning den 17 Maj 1814, i alla de delar, som röra den egentliga jernvräkningen. S. D.
R:dr från enahanda anslag å 5:te hufvudtiteln jemte från föregående året i behåll varande 12 R:dr 68 öre, eller tillsammans 1,212 R:dr 68 öre, utgifvits 1,212: 36. hvadan vid revisions-årets slut af berörda medel förefanns en behållning af — 32. I afseende å de i flere föregående revisions-berättelser omnämnde balanserade fordringar å anslagen till bevärings-manskapets vapenöfningar och försvarsverket i allmänhet, inhemtas af räkenskaperna följande upplysningar: att aflidne Landträntmästaren i Wester_Norrlands län E. G. Harlins skuld till Kronan, 596 R:dr 86 öre Riksmynt, är beroende på konkursutredning; att Fabrikören C. j. Vougts enkas skuld, 5,865 R:dr 82 öre, balanseras under afvaktan på Advokatfiskals-embetets åtgärd för medlens afskrifvande; att Kronans fordringar hos Fabrikören A. Ehrling, 471 R:dr 25 öre, och hos Expeditions-sekreteraren S. R:dr 1 öre, jemväl äro beroende på Advokatfiskalsembetets åtgärd i och för ifrågavarande medels afskrifning; samt Bilaga Litt. I. till 1860 års revisions-berättelse, angående stats-verket, sid. 77. Helhet. Fordringar och! förskott, bajj Kontant behålllanserade från § ning från år år 1857 inom f 1857. linien. Stats-anslag. Anticipation S tili år 1859. För upprättande af ett statistiskt tabellverk i ■I Till officerare i utländsk tjenst 1857 års lönetillökningar Carlsborgs fästningsbyggnad Waxholms dito Carlstens dito Carlskrona dito Siitehamns dito , - | Fältbrygge-utredning Ersättning för arrendeoch hyresmedel för Kalmar f. d. fästning tillhörande vallar och ! lägenheter 1,070(34 Waxholms fästnings bestyckning Carlstens dito dito Siitehamns dito dito 8,39886
Det är också nödvändigt, att Stadgan om fattigvården måste i denna del öfverensstämma med Socknestämmo-författningen, emedan, genom afgörande beslut, det redan är bestämdt, att bätti g vårds-ärendena skola höra till Socknestämmas handläggning, I anledning häraf få Utskotten hemställa: 2 2 samt Allm. lie sv. och Ekon.-Utskottens Förslag, F:o r]fj. dels alt det må anses såsom redan af Riks-Stånden beslutadt, att bidrag lil! fattigvård, sorn utöfver de personella afgiflerne erfordras, oell rösträtten vid Socknestämma i fatligvårdsmål, skola efter samma grund beräknas, dels att stadgandet om denna grund i Fattigvårds-stadgan införes, i öfverensstämmelse med hvad derom i fråga om Socknestämmor och Socknenämnder beslutas. 5 och 6 §§:ne, hvilka handla om Fattigvårdsstyrelse och huru den skall utses, äro i Utskottens förslag öfverensstämmande med hvad i Betänkandet, N:o 29, är föreslaget om Sockne-nämnder. Riks-Stånden hafva också i begge målen fattat enahanda beslut, hvad denna del beträffar, och öfverensstämmelsen dem emellan är så mycket mera nödvändig, som Utskottens förslag, att Fatligvårds-slyreisea må utgöras af Sockne-nämnden, är genom 3:ne Stånds beslut anlaget. Utskotten hemställa således, alt 5 och 6 §§:ne af Fattigvårds-stadgan må gifvas den lydelse, Som genom beslut om Sockne-nämnden kommer att, i anledning af Betänkandet, N:o ^3, bestämmas. 7 §• är af samtelige Riks-Stånden godkänd, sådan den af Utskotten blifvit föreslagen; men, i anledning af det nu fattade beslutet, att Fattigvårds-styrelse å landet utgöres al Sockne-nämnden, hemställa Utskotten, att denna §. må gifvas följande lydelse: ”Sockne-nämnden vare å landet Fattigvårds-styrelse, men ”för stad utses sedan Styrelse i den ordning, hvarom kan ”öfverensko;c;^.as eller framdeles varder föreskrifvet.”
Det är sannt, att man i en så beskaffad skulclfordringstvist, som den motifverne till exempel upptaga, bör särskildt rösta öfver l:o frågan om försutten tid, 2:o fordringens giltighet och 3:0 qvittuingsrätten; men detta hindrar icke, att i hvardera af dessa frågor, likasom i de redan här ofvan exempelvis upptagna lall, kunna användas olika grunder, och frågan om de olika röstberäkningssätten således åter komma å bane. Tre ledamöter kunna t. ex. förklara fordringen vara af den art, att den åberopade preskriptionstiden ej kan derpå tillämpas — två säga, att denna preskriptionstid är användbar, odi två, att icke denna, men väl en annan preskriptionstid, som ingen af de öfriga antagit, må tillämpas. Fyra rösta således för antagande af preskription och ogilla derigenom krafvet, och blott af tre ogillas preskriptionen; men de tre, som döma efter en gemensam grund, utgöra enligt lagen pluralitet (”slånde vid deras mening”). Enligt förslagsmotifverna vet man deremot icke, livad som är pluralitet, om icke de två stridiga minoriteternes röster få sammanläggas; i hvilket fall endast deras sammanstämmande slut måste anföras utan motifvering, eller också begge de stridande grunderne skola till domskäl upptagas, eller ändtligen genom lottning eller annan godtycklig åtgärd afgöras, b vilkendera grunden må äga uttränga den andra — så framt icke någondera af ledamöterna, med eller mot sin öfvertygelse, jemkar sig till en annans mening, d. v. s. frångår sin egen. Imedlertid antager jag, att invändningen om försutten tid är afslagen, och att fordringens giltighet skall pröfvas. Dervid yttra tre ledamöter, att ehuru skuldsedeln är utgifven under omyndighetstillstånd; dock som skulden sedan blifvit erkänd; så fastställes den till betalning — två förklara detta erkännande obe vist, och två anse det väl be vist, men dock icke bindande. De fyra, som sålunda befriat, utgöra efter lagen endast två särskilda minoriteter, och de tre, som dömt till betalning, äro majoriteten, hvars mening, stödd på gemensam grund, blir dom.
Utskotten få, i anledning häraf, yttra, att, då Stockholm, lika så väl som hvarje annan Stad i Riket, är förbunden att underhålla och skaffa Läkarevård åt sådane inom dess område befintlige sjuke, hvilka, i anseende till deras medellöshet, icke sjelfve mägta dertill bidraga, och Stadens Styrelse icke lärer underlåta att, vid slika tillfällen, vidtaga de åtgärder, som för ändamålet finnas lämplige, Utskotten, uppå sådane skäl, icke kunna tillstyrka Rikets Ständers bifall för hvad af Herr Estenberg hemställdt blifvit. Stockholm den a8 Mars i8ag. STOCKHOLM, tryckt i MAftgtfARDSKA Boktryckeriet, i8*g. Stats samt Allm. Besv.o. Oec.-XJtsk, Utl.N:o$. i N:o Ani. tili Exp.-Utskottet den so April iSag. Utlåtande, i fråga om sättet .och vilkoret för Kruts transporterande genom landet för Bergslagernes behof. Hedervärda Bonde-Ståndet har till Stats, samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ufskotlens gemensamma handläggning öfverlemnat ett memorial af Riksdagsfullmägtigen från Stora Kopparbergs Län Ct G. Fahlander, deruti begäres, att, sedan, efter Motionairens förmodan, Nya Kopparbergs och Wermlands samt flere Bergslager skola, vid någon af de sist förflutna Riksdagarne, hafva erhållit rättighet att få sitt krut-, behof från Klosters Krutbruk med Kronoskjuts hemforsladt, Vester. Bergslagen antingen måtte undfå enahanda rättighet, vore det än med förbindelse att betala den erhållande Kronoskjutsen i likhet med Vägfarande och således med Gästgifvarelega, eller ock lemnäs tillåtelse att sitt krutbehof sjelf tillverka. 13ih.tiil Riks.St, Prot. 1828och 1829, a:a H;t. 1 a Stats-samt AlJm.Besv.ö. Oec.-Utsk. Uti.
Diskont-rörelse bedrifves genom Diskont-verket eller Låne-kontoret i Götheborg för provinserna Westergöthland, Dahlsland, Bohus län och Halland; Diskont-verket eller Låne-kontoret i Malmö, för provinserna Skåne och Blekinge; Diskont-verket eller Låne-kontoret i Wisby, för ön Gottland, samt Diskont-verket i Stockholm eller Banko-Diskont-verket, för rikets alla öfriga provinser. Jern/. §. Diskont-rörelse omfattar, under iakttagande af nedan stadgade föreskrifter, l:o belåning af vissa aktier och publika papper. 2:o utlåning på namn och reverser. 3:o utlåning för handel och näringar.» samt §. 201. »Fonden för denna rörelse (utlåning med omsättnings-rätt) bestämmes till åtta millioner riksdaler, hvaraf tillhandahålles 4,900,000 R:drB:ko för Banko-Diskontverket i Stockholm Banko-Vlskottets Betänkande, N:o 3 i 55 lill utlåning för rikets samtliga provinser, med undantag af dem, som ega beiånings-rätt i Låne-kontoren, enligthvad här nedan stadgas; 2,000,000 R:dr lill Låne-konloret i Götheborg, till utlåning för provinserne Westergöthland, Dahlsland, Bohus län och Halland; 1,000,000R:dr förLåne-kontoret i Malmö, till utlåning för provinserna Skåne och Blekinge, samt 100,000 R:dr, allt Banko, för Lånekontoret i Wisby, lill utlåning på Gottland; dock vare det Fullmäktige förbehållet att, efter sig företeende omständigheter, kunna nämnde summor inom de särskilda Diskont-verken annorlunda fördela. 59:o. Jemf. §. 187. Se ofvan. » §. 205. »Fonden för diskontering och utlåning bestämmes till 3,000,000 R:dr B:ko, hvaraf tillhandahållas 1,850,000 ll:dr för hufvud-kontoret i Stockholm, 800.000
Men två saker hafva numera lart mig a t t akta, ja nästan svarrna för den logiska kvinnan; deii ena är - en vidsträckt erfarenhet af friintimnier, och den andra - fröken Keys anlopp niot logiken. Logiken ar tankens skelett, det får aldrig synas, men det måste finnas. Det a r ändå skelettet, som skiljer de högre djuren fran de lägre, och ett sjalslif med eiidast impulser och instinkter och känslor gör samma obehagliga, opålitliga intryck som de slemmiga blötdjiireii. J a, logik ä r i grund och botten endast redbarhet och vedep.2iliftiglic.t öfverflyttad ph intelligensens område. Och den skulle antingeii vara s i omöjlig a t t förvarfva eller, förvarfvad, vara s % farlig för kvinnan Y Jag vill påst %, a t t logiken a r mycket god att ha till och med för makan ocli modern, och mknga studerade kvinnor blifva utmärkta husmödrar just genom sin förmåga att Izmzcll~ p&amp; grud qf skäl och ej på af lösa instinkter och impulser. Hur oiindligt inhngx hem bli ej förbittrade genom ngckfullliet och dåligt lynne hos litismodern, s8m i a.lla små motgångar ser människors elakhet eller ödets hårda. domar, och som p&amp; grund af sin oförinåga att tiinlin. 7; ln.i-t ofta blir så ofantligt orimlig mot sin orngifning! Hur många akteuskapliga gräl skulle ej inställas eller åtminstone förkortas till lialfteii, oin liustrnn kunde, taga. reson,! Huru mycket bättre behandlas icke tjanarile i ett litis, dar mntmodern a r en kvinna, soni med lugn och konsekvens fattar sina beslut och afvager skyldigheter ocli rattigheter! Ilen där omedvetna, ~natiirbestaindan kvinliglieten kan r a r a förtjusande i sällskapsrummet, men visar ofta friiktansvasda skuggsidor i köket.
Men odlade Ägor, der de finnas, måste 256 Den if\ Januarii. uppskattas serskildt, och kunna icke såsom Skogsmark betraktas. 2:0 SkattläggningsMethoden hör blifva densamma, som hitintills inom hvarje Province blifvit följd; dock kunde utgående Skatten liellst utsättas i Spannemål, då all Persedelränta af olikartad och mångfalldig Natur försvann. 3:o Af de tillkomna nya Hemman, borde de första 5 åren Räntan betalas endast till |:del, de påföljande 5 åren till |:ten, de derpå följande 5 åren till |:delar, och derefter till fullt belopp. Först efter 20 år kunde Hemmanen roteras och ingå i Skjutsningsbesvär och andra Onera, sorn tillhöra de i Orten varande Hemman af Kronoskatte Natur. 4:o Bäst vore, om Skogsmarkerne kunde skiftas i mindre bråk af helt Hemman, ty desto flere finnas i stånd att gora anbud derpå, och man bör icke beröfva den, som blott äger ett litet Capital, tillfället att göra det frugtbart genom den flit, han nedlägger å egen Jordtorfva. Statens vinst deraf är synbar. Framför allt blifver nödigt, alt all Skattelösen af RecognitionsAllmänningar och andra Kronan tillhöriga Skogar, nu genast upphörer, intill dess Konung och Ständer hinna besluta om detta angelägna Ärende. Nationen har förlorat för mycket på det redan försålda, för att icke Den 24 Januarii. 257 med .fördubblad omsorg böra bevara livad som af en eller annan tillfällighet ännu kan vara i behåll. Att försäljningen bör ske på allmän Auction har jag redan såsom orubbelig grundsatts antagit; —■ Pålysningen härom bör icke ens inskränkas inom det Län Jorden är belägen. De angränsande kunna ock sträcka sin Speculation dit;.och Auctionsstället väljas så nära de till Salu varande Ägorne, som becjvämligheten medgåfvo. Ville man sedan afpassa Betalningsterminerna så, att en tredjedel af Löseskillingen med hvar G:te Månad erlades, skulle ock denna omständighet befordra en lätt och förmånlig afsättning.
En inskränkning i de rättigheter hwarwid Säteri »Inneha sivar en blifwit tryggad är ett mäld emot individuel' ensamt, men ett inträng i begagnandet af Recoguotions-Skogarnc, ett wäld af den dubbla egenskapen ak den. enskilde förtrycka, med skada för Sta, ten; Ty om Jorden är af Säteri-eller Skatte-natur, kan deni alla fall producera lika mänga tunnor Spannemäl; inett om de u<i Privilegier och Författningar kill följe af Riksens Ständers beslut, grundade rättigheter och medel betagas Närings - Idkare och Expor, teurcr akt tillwerka och förädla Landets förnämsta utförs» wara och de försättas i tröttgmäl och armod, ser jag derigenom intet annat än förlust för Staten tillika; En förlust fä mycket mera känbar, som bett till wär fördel »varande Utrikes handeln i samma mohn stall aftaga. Det är onckcligt, att 'utaf den köpstllling, som blifwit ärlagd för ett Bruk grundad pä rättigheten till begagnande af Recognitions-Skog, en del kan sägas wara Ukgikwen för bettna rättighet; emedan utan densainma lika Köpesumma ej kunnat fordras eller gifwas. Oct är lika owedcrsägeligk att mängcn Bruksägare endast i hopp om ostördt begagnande af denna förmon, Nedlagt de bctvdcligaste kostnader till Bruksdriftens okända, och i samma rät» tighet, äfwen päräknat ett medel att kommma till är, sättning för hwad han upoffradt. Skulle nu denna rättighet hoS Bruksägaren fbrswinna, och han ej utan np betalning komma dertill, sä blefwe ju han beröfwad en Den 4 Gctover. en del as sin Egendom. Hwar finnes wäl nägon med Rättwisa förenlig grund till ett slikt ingrepp? Skall Bruks-Jnnchafwarens rätt, att tillgodo njuta sine rättigheter, wara mindre helige, än Sätcrie - Jnnchafwa» rens, att ostördt fä bibchällas wid sine?