Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Domhalvanden, hvilket åtal, med påyrkande af laga ansvar för ärendets origtiga behandling samt skyldighet att till klaganden återgälda, hvad utöfver rätta beloppet blifvit honom affordradt i reseoch traktamentskostnader till Domhafvanden, blifvit inför Hofrätten utfördt samt slutligen afgjordt genom utslag den 5 Febr. 1852, hvaruti Hofrätten sig deröfver yttrat, att som klaganden, då han vid 1848 års vinterting sökte dödande af inteckningen, icke, såsom uti 1 mom. af 24 § i 1818 års Kongl. Förordning säges, hos Häradsrätten företett det skuldebref, hvarå nämnda inteckning sig grundade, samt Häradsrätten följaktligen icke bordt klagandens ansökning bifalla, innan tillfälle blifvit lemnadt inteckningshafvaren att öfver ansökningen sig yttra; vid hvilket förhållande den omständighet, att Häradsrätten genom beslutet den 23 Febr. 1848 förklarat annan åtgärd i följd af klagandens ansökning icke kunna vidtagas, än att Dan. Sutthoffs et C:ie konkursmassa skulle kallas att öfver ansökningen höras, icke vore af beskaffenhet att till någon ansvarseller ersättningspåföljd för Domhafvanden föranleda; Hofrätten alltså pröfvade rättvist, att Domhafvanden från det mot honom anställda åtal befria. Missnöjd med detta utslag, har jag deröfver anfört underdåniga besvär, uti hvilka jag sökt redovisa det begrepp om saken, hvarifrån min talan utgått. Jag hade föreställt mig, att inteckning för en genom dom ogillad fordran bör kunna dödas, änskönt skuldebrefvet. hvarå inteckningen är meddelad, ej kan hos dess innehafvare erhållas och företes. Om det nemligen ej kan begäras, att ett skuldebref, som icke gäller och tili hvars inlösande den intecknade fastighetens ägare således ej heller kan förpligtas, skulle af honom innehafvas och företes; så borde deraf dock icke följa, att det skall vara honom betaget att få sin egendom befriad från gravationen för samma skuldebrefs innehåll, nar han kan lagligen ådaga lägga, att den dermed förskrifna fordran icke är gällande.
Se vidare Stats-Utskottets Betänkande N:o 312. — N:o 67. till Rikets Ständer, angående bildandet af en fond till pensionering af Folkskole-lärare. I. 410. R. 494. IV. 11. 53. A. 150. E. 508. — N.o 68. till Siats-Utskottet, angående ersättning af från Götheborgs landt-ränteri utgifvet förskott till kostnaden för anstalterna lill colera-farsotens hämmande. II. B. 555. A. 712. III. E. 78. — N:o 69. till Stats-Utskottet, angående Arrendatorns af Mörrums kronolaxfiske i Blekinge Jon Svenssons underdåniga ansökning om ersättning för dess genom arrendet lidna förluster. V. U. 39. A. 73. IX. B. 206. A. 319. ö. 353. A. 354. E. 403. — N:o 70. lill Rikets Ständer, med svar uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående riksdagens förlängning. II. A. 576. — N:o 71. till Rikets Ständer, angående lindring i den af hemmanen å ön Hven, såsom godtgörelse för dem förut åliggande arbetsskyldighet vid Uranienborgs Kungsgård, utgående afgäld. II. R. 576. IV. A. 40. E. 174. N:o 72. till Rikets Ständer, i fråga om delaktighet i Civil statens pensionsinrättning för Borgmästare i Rikets städer utom Stockholm, äfvensom för Commissionslandtmätare. II. R. 576. N:o 73. till Stats-Utskottet, angående tillämpningen i vissa delar af sednast fastställda statsreglering. IV. B. 5. A. 52. N:o 74. till Rikets Ständer, angående ett statsanslag till upprätthållande af den armeens pensions-cassa åliggande pensionering. lil. R. 312.
Majrts Förordning d. 9 Febr. 1802, rörande Stängselskyldigheten. 4:0 Om en skyndsammare Postgång i Riket, 5:0 Ofver gjorda anmärkningar vid Betänkandet om förbud emot löpande Assignationer. 6:0 I anledning af Anmärkningarna vid Utlåtandet om Gränseoch Eandt-Tullsbevakningen. 7:0 Öfver anmärkningarna vid Gerningsöreäfgiften. 8:0 Om afhjelpande af åtskilliga hinder för Jordbrukets förkofran. Ut Supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist, S. D. Då Stats-Utskottets Memorial af den 21 i denna månad, med dervid fogade berättelser - i Den 27 Juli. tsg feiser och Utlåtanden, rörande de under Kongl. Commerce-Collegium ställda Fonder samt Allmänna Magazins-Inrättningens förvaltning, nu ånyo föredrogos, pröfvade Prest-Ståndet skäligt att gilia och godkänna allt hvad deruti blifvit yttradt och tillstyrkt; dock under förutsättande deraf, att Manufactur-Discont-Fonden icke befrias ifrån den Extra Ordinarii Assessors lön, som enligt K. Brefvet den 27 Maj 1812 af denna Fond utgått till Assessoren Lagmannen Wahlstjerna, med 533 Rldr 16 sk., förr än bemälte Assessor antingen erhållit ordinarii Assessors Eön, eller ock på Allmänna .1 ndragnings-Staten undfått ett motsvarande .Lönebelopp, Ut Supra.
Domstolens behag i hvarje särskildt fall, så skall Utsk. finna bättre att genom lag stadga, hvad som nu endast genom exceptionslagar blifvit tillåtet. På dessa grunder begär äfven jag återremiss å betänk., och jag liar så mycket mera skäl dertill, som jag förmodar, att om detta mål får hvila, tills financefrågorna hinna blifva afgjorda, skola de, hvilka tro sig böra gilla dervid förekommande förslag, äfven vilja gilla ett betänk., som utgår från samma synpunkt sorn dessa förslag. Den 2 Maj f. m. Frih. Cederström, Jac.: Äfven jag instämmer i begäran om återremiss. Hvad som af Hr von Hartmansdorff blifvit yttradt med begäran om bifall till betänk, anser jag vid en närmare granskning ej förtjena särdeles afseende. Om en egendom finnes i samma slägt sedan Carl Knulssons tid, lärer vara af föga interesse eller föga fördelaktigt för samhället; men om den blifvit väl vårdad från samma tid, så är det af ett större interesse. Om nu en fideicom.missegendom emottages af en fideicommissarie, som saknar förlag (och dessa öro många), så bringar han på obestånd den egendom, som lian kunnat sköta väl, om han varit berättigad att på egendomen upplaga ett lån, hvilket i behörig ordning skolat återbetalas. Om åter en fideicommissarie skulle underlåta att fullgöra de betalningsskyldigheter, som genom lag borde fastställas, och derigenom hans egendom skulle lomma att förskingras och gå i mät till den del, som motsvarar inteckningen, så ser jag dock icke i denna svåraste händelse någon förlust, utan snarare vinst för samhället, emedan jag deri icke. ser den ytterliga fördelning af jordegendom, som, enligt Hr von HartmansdorfFs yttrande, Jeder derhän, att hvar och en icke har mer än sin torfva och blott lefver för dagen. Det finnes visserligen flera fideicoraniisser i Sverige, som kunna lemna riklig bergning för flera familier, fastän de genom vanvård kunna vara otillräckliga för en enda. Jag är icke af dem, som gilla den långt drifna jordklyfningen.
Hvad beträffar tvisterna församlingarne emellan, så är det icke möjligt att slita dem på annat sätt, än att tillse att lag efterlefves. Ingendera parten äger alt klaga öfver, att den ena fordrar fullgörande af en lag, som den andra är pligtig alt fullgöra. Han måste således, äfven om han anser att afgifterna äro dryga, fullgöra dem, emedan det är hans skyldighet. Pastorsembetets rättighet all räkna, der icke särskilda conventioner blifvit träffade emellan pastorsembetet och socknen, är obestridlig, och det finnes särskilda embetsman inom communerna, under namn af sex män, hvilkas åliggande det är alt besörja denna räkning och att tillse det icke bonden i sin lada inkör säden förr, än prestens andel blifvit räknad och till honom afförd. Frih. Raab; Jag tackar Frih. Cederström derföre, attFrih:n instämt med mig i hufvudsaken, och således ej ogillat mina åsigter. I den händelse, säger Frihm, alt man skulle komma dertill att tionden indrogs och att presterna linge sin aflöning directe från statsverket. Delta är just min iifligastc och varmaste önskan, men jag ser isanning icke, när man hyser en sådan önskan, hvarföre man icke skulle vid alla tillfällen, som dertill erbjuda sig, sö ka att närma sig målet. Om jag bifaller Ulslcs betänk, så innebär det ett gillande af Utsk;s framställning nemi. att olägenheterna af en förändring skulle öfverväga de fördelar man deraf väntade sig. Detta skulle innebära ett medgifvande af R. o. Ad., att det är bäst all förblifva vid hvad som är. Jag medgifver visserligen, att Frihm liar rätt deruti, att den önskvärda förbättringen icke kan så lätt till vägabringas. Jag tror icke eller att Ekon.- Utsk. vid denna riksdag i detta afseende kan uppgifva ett tillfredsställande förslag; men det är oss icke obekant, att motioner äro till Ekon.Ulsk. ingångna, dels om upphörande af biskopsembetena, dels om domprostembelenas indragning, dels om minskning af dessa embetens inkomster.
Jag deremot anser det hafva varit Utskottets pligt, att då det af Talmannen anförda skäl ej ansågs vara giltigt, tillse, huruvida något annat hinder i Grundlagen funnes för propositionens framställande, och stöder jag denna min åsigt på 3S § Riksdags-ordningen, som, utan att med ett enda ord inskränka Utskottets pröfningsrätt till de af Talmannen anförda skäl, ålägger Utskottet att »inkomma med bestämdt utlåtande öfver frågans stridighet elier rolighet med Grundlagen». Majoriteten, som sålunda, i strid mot min åsigt om Utskottets pligt, inskränkt sin pröfning till det af Talmannen lör sin vägran åberopade skäl, hemtadt från stadgandet uti 90 g Regerings-formen, att domarcmagtens beslut ej må komma under Riksens Ständers pröfning, har förklarat detta skäl ej utgöra hinder för den af Rorgare-Ståndet äskade propositionens framställande. För att leda sig till ett sådant resultat har Betänkandets författare först ingått i en vidlyftig undersökning om rätta betydelsen af de uti 18 och 2i gg Riksdags-Ordningen förekommande orden »i något Ständ» och »till laglig åtgärd förvises», — samt efter denna undersökning påstått sig hafva ådagalagt, att embetsverken endast egde rättighet att pröfva huruvida olagligheter blifvit vid riksdagsmannaval begångne, men icke alt afgöra, huruvida den valde vore i alla hänseenden behörig att blifva Riksdagsman, hvaröfver afgöra odet ensamt tillkommer vederbörande Riks-Stånd. Vidare heter det i Betänkandet: »Om embetsverket vid pröfningen af klagö »mål öfver riksdagsmannaval funne olaglighet dervid icke vara begången, skall det »utlärda fullmagt för den, som fått de flesta rösterna, hvaremot vederbörande »Riks-Stånd hade att pröfva, huruvida denne kunde tili Riksdagsman godkännas.»
Mit behagat genom Nådig Proposition Rikets Ständer tillkännagifva-, hemälda Embete underdånigst aflemnat ett på behöriga besigtningar grundadt approximativt förslag å kostnaden för de arbeten, som ansetts nödiga för att åt förberörda slott och palats bereda möjligaste säkerhet inot eldfara, hvilken kostnad härvid upptagits till ett sammanräknadt belopp af 30,000 Ridr Ranko; hvarjemte Riksmarskalks-embetet i underdånighet anmält, att de för omförmälda slott bestämda årliga anslag, hvilka voro afsedda ej allenast till nödvändigt underhåll af byggnader, samt skötsel och vård af park och trädgårdar, utan ock till aflöning af erforderlig tjenstemanna-personal och betjening samt arbetsfolk, äfvensom till onera, fattigvård och förvaltnings-kostnader, icke kunde till nu ifrågakomna utgift lemna tillgång. E. K. M: t, sorn, hvad först beträffade Kongl. Slottet i Stockholm, funnit de i kostnadsförslaget derför upptagna byggnads-åtgärder, nemligen jerndörrars anbringande i brandmurarne emellan de särskilda delarne af vinden och slottsgångarne samt vid vindstrapporna, beräknade till 1,255 R:dr, kostnaden för brandbottnars inläggande i slottsflyglarne, 7,276 R:dr 32 sk., samt de vid sistnämnda arbete förekommande oförutsedda utgifter, upptagna till 485 R:dr, eller tillsammans 9,016 R:dr 32 sk., icke kunna räknas till sådant underhåll af Kongl. Slottet, som af anslaget å Riks-Statens lista Ilufvudtitel till reparationer å Stockholms Slott med flera för Kongl. Hofven upplåtna byggnader borde bekostas, utan måste anses höra till sjelfva slottsbyggnadens fullbordande, har fördenskull, uti den nu aflåtna Nådiga Propositionen, behagat föreslå, det Rikets Ständer måtte för ofvannämnda till denna dyrbara byggnads skyddande emot eldfara erforderliga arbeten anvisa ett särskildt anslag för en gång af nio tusen riksdaler banko, att, i mån af behof, öppå skeende reqvisition, Riksmarskalks-embetet för ändamålet tillhandahållas.
En har aflagt juridisk och filosofisk kandidatexamen och är för närvarande sysselsatt med affattandet af en juridisk afhandling, att ventilera för juris doktorsgrad, hvilken, som bekant, ännu icke vunnits af någon kvinna i Sverige. Damen i fråga är studeranden af Stockholms nation fröken Elsa Eschelsson, dotter af konsul A. O. Eschelsson och svägerska till prof. Hagströmer i Upsala. 5 ha aflagt medicine kandidatexamen, af hvilka en är amanuens vid patologiska institutet, 6 äro filosofie kandidater, 3 ha valts till seniorer inom sina nationer. svarta färg biter — men den svarta, den biter! Det ett par en rar och hygglig människa öppnat buren för!! IA SJ: TI Q. vara god oeh upplysa mig ska bära sig åt att färga minst Jag känner mig presis som en fågel, som SL: O: Skidle någon af Iduns snälla läsavilja inte alls nog. Nej, nog behöfver man fylla dem fyllest " TI billiga fordringar oeh att genom ackuratess och snabb betjäning och stolt Understöd åt högre flickskolor. I enlighet med hvad drätselnämndens första afdelning föreslagit ha Stockholms stadsfullmäktige beviljat för hvart och ett af åren 1897 — 99 ett understöd af 3,000 kr. åt hvar af Wallinska flickskolan, Lyceum för flickor, Södermalms högre läroanstalt för flickor, Östermalms dito dito, Ateneum för flickor, Ahlinska skolan och Kungsholms elementarskola för ' flickor jämte 500 kronoråt hvardera af Östermalms högre läroanstalt för flickor och Ateneum för flickor såsom bidrag till anordnade kurser för huslig ekonomi, äfvensom 2,000 kr. till den af fröknarna Anna Sandström, Maria Lodin och Thalia Schoug ledda skola, allt under förutsättning att dessa läroverk erhålla ett lika stort statsanslag som det nu beviljade. lådfacket, hemmastadd! förut! blifvit så glad och smickrad TI noga med de där så får jag väl slå mig på I förhoppning Jag får då lof att säga — aldrig har jag Ur » notisboken. Damkomitén för de svenska kvinnornas deltagande i världsutställningen i Chicago har nu erhållit utställningsmedaljen med den därå präglade inskriptionen » Committee of Swedish ladies » äfvensom diplomet.
Sorn jag oförtöfvadt kommer alt i ijensteangelägenlieter resa lill Skåne, så nödgas jag härmed vördsamligén afsäga mig det förtroende, alt vara en af R. o. Ad:s Eleclorer, hvarmed jag under nu pågående riksdag blifvit hedrad, anhållande dock vördsamt alt vid min riksdagsmannarätt få vara bibehållen. 2:o af Frih. von Höpken, Nils Albreckt: Hos H. R. o. Ad. får jag, hindrad af enskildta angelägenheter att vara Eloclor, afsäga mig del förtroende hvarmed jag varit hedrad och äran anhålla om bibehållandet af min riksdagsmannarätt. 3:0 af Hr Nauckhoff, Sam. Wilh.: I anseende till trägne tjenstegöromål, får jag härigenom äran afsäga mig den Eleclorsbefaltning, jag innehar, under anhållan all varda bibehållen vid min riksdagsmannarätt. R. o. Ad. lemnade till dessa afsägelser sitt samtycke, i anledn. hvaraf Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Bänkman att sammanträda lill val af 3 Eleclorer efter Frih. Höpken, samt Hirme Nanckhoff och Peijron. Upplästes följande af Hr Lagerborg, Sam. Wilh., inlemnade mern.: Jemte det jag härmed vördsamt får afsäga mig att vara ledamot af StalsUtsk., anhåller jag lika vördsamt om tillstånd att fortfarande få begagna min riksdagsmannarätt innevar. riksdag. R. o. Ad. biföll denna anhållan. Vidare upplästes ett af Hr von Schantz, Carl Jakob, inlemnadl sålydande mern.: Underrättad att, vid i dag hållet val, en plats blifvit mig anvisad i Bevilln.Utsk., får jag, med betygande af min tacksägelse för visade förtroendet, äran anmäla att jag i morgon afreser från Stockholm.
Då, enligt nu gällande priser, en beklädnads-omgång af förstnämnde beskaffenhet för sjötrupp uppgår vid flottans Carlskrona-station till en kostnad _ af 23 r:dr 28 sk. 4 r:sf, samt i Stockholm till 26 r:dr 1 sk., men dessa priser äro förändring underkastade, torde, med fästadt afseende tillika å det tredubbelt större beklådnads-behofvet vid sistnämnde station än i Carlskrona, ifrågavarande 8,000 munderingar få beräknas efter et t medelpris af 25 r:dr för hvarje, till ett kostnads-belopp af r:dr 200,000: uppgående åter de för garnisonstrupp af 3,000 man afsedda beklädnader, enligt en kostnad af 30 i:dr 34 sk. 7 r:st. för omgången, till 92,161: 22. hvartill dessutom kommer kostnaden för 11,000, af behofvet o uudgängligen påkallade klädsäckar ä 1 r:dr st 11,000: -> eller ett sammanräknadt kostnads-belopp af 303,161: 22.
Ett originelt förkläde. G. H. Jag såg ett dylikt här förleden, ett på samma gång originelt, elegant och dock rätt billigt jemte lätt och fort arbetadt. M i g veteriigt är det det enda i sitt slag, då personen, som fabricerat det, sjelf sammansatt detaljerna och arbetat det hela. Det var af körsbärs brun sammet, naturligtvis endast kort. Nedomkring var sydd en elegant ranka af guldtråd, alldeles fylda blad ooh blommor. (Mönstret uppritas på silkespapper, hvilket sedan lätt borttages.) A f fiskgarn var en 10 cm. bred spets nedomkring, uppåt sidorna endast 7 cm. bred. E n af samma garn virkad chemisettlinning jemte virkade band, slutande i tjocka tofsar, omvirade med glitter, blad. D e t hade broderats på en enda dag, och det lilla eleganta förklädet gör sin bärarinna, som på samma gång är uppfinnarinnan, all heder och ära. Att jag här åt andra ger hennes idé till efterföljd, hoppas jag att hon förlåter. Ebon Hoi. Bokfodral. Detta ser ut som ett stort visitkortsfodral, uti hvarj sidofickor bokens permar instickas. Tillklipp fodralet utaf sådant beläggningstyg, som användes till rockkragar. Beklädes utanpå ManusKt-ipt, som e j antages till Införande, återsändes, såvida porto blf o g a s. Inga ofrankerade försändelser lösas. spalt, petltrad ( Ingen annons Införes under I krona åt väggarna. » M i n egen idé och tanke o m saken är att göra mig permar till de kära i » blått och guld », antingen af silfver eller annan stramalj med silke eller garn derpå. Bäst dock och vackrast att i röd plysch med guldtråd utföra arbetet. Exempelvis att sy » Hedersdiplom » på framsidan jemte emottagaIV. Särdeles vackra och billiga gardiner kunna rinnans initialer, det hela omgifvet af en bård eller väfvas af oblekt tvinnadt bomullsgarn n:r 8, både till annat lämpligt. P å baksidan endast plysch. Fodras ränning och inslag; väfves entränning, så bred väf med rödt tyg.
Med afseende å hvad Banco-Fullmäktige sålunda anfört, och i betraktande jemväl deraf, att med Motala mekaniska verkstads afskiljande från Götha Canal i sjelfva verket åsyftades att bereda Canalen en fördel, enär, efter hvad kändt är, verkstaden, under den tid den var med Canalen förenad, för densamma medförde ej obetydlig förlust, hvadan ock genom ifrågavarande försäljning, i och hvarför Revisorerne ansett BancoFullmäktige hafva bort gemensamt med Fullmäktige i Riksgälds-Contoret utse ett särskildt Ombud, för att Bankens och Riksgälds-Contorets rätt iakttaga och bevaka, någon skada eller förlust icke bordt kunna för Banken uppkomma, hemställer Utskottet, alt Revisorernes ofvanberörde anmärkning måtte få förfalla. Frågor rörande löne-re gier ingen och befordrings-grunderne. §• 4- (Banco-Fullmäkliges Berättelse §. i5.) 1 anledning af den uti 3^ §. af Banco-Reglementet Fullmäktige gifne föreskrift , alt låta vid dåvarande
hafva en barnihär ute, der etikettens band voro lossade, tillsköterska, som är åtminstone hyfsad och oförhörde kungaparets hvardagliga umgänge, som derfvad, så att råhet, osanning och elakhet rou nalkades och helsade vördnadsfullt. Drottej må vidkomma » de små ». Låt bevisen på ming Lovisa mottog dem hjertligt, och efter ett kärleksfullt familjelif, gudsfruktan och inågra minuter var hela sällskapet på väg ned frid fästa sin stämpel på barnasinnet. Gif ' .till båtbryggan, der de smäckra roddbåtarne dem enkla vanor uti diet, klädedrägt och nö- gungade, under det att » sessan » dansade före jen; tillåt dem vara okonstlade och upprikjied efter sandgångarne. tiga, så att intet falskt, intet ondt sprider Kung Carl rodde sjelf långs de grönskande skugga öfver oskuldens morgonstund. Då stränderna, der den höga vassen stod i blom kunnen I hoppas, att de blifva redliga, goda och böjde sig vördnadsfullt för hvarje kungligt och nyttiga menniskor, som bygga sin lycka årtag. » Sessan » satt vid styret och skrattade på fast grund. muntert, när hon ibland lyckades gira båten ur För att kunna i och genom uppfostran sin kosa. verka för barnens framtid och blifvande verkö c h så hände det, att när solen småningom samhet måste man besinna, att vägarne till dalade bakom furuskogen och tystnad rådde detta mål äro flere, men att blott en tillförkring land och vatten, kung Carl och Daniel litlig vägvisare finnes: barnens anlag och förHvasser stämde upp en glunt eller två, hvilka måga. Ty dessa måste blifva vårt rättesnöre, Iter framkallade en rad af minnen och anekom vi vilja se barnen - på deras rätta plats i doter från deras gemensamma Upsalatid. Oqh lifvet, och det finnes väl intet mera hälft och; solen sjönk förfeladt resultat än en praktiskt anlagd natur Orkestern gör ett fortissimo, ridån faller, intvingad uti lärdomens rustning eller en vetakten är slut, och hägringen af det förflutna girig högre intelligens bunden vid plogen; dunstar bort.
St. Brot. 1817 £ 1848, 7 Sami. 2 Jjd. 3 Höft. 2. 10 Lagsamt Allm. Desv.- och Ekon.-Ulskms Betänkande, i\:o 17. nemligen Bevärings-raanskapet, icke eller för all sin lid är egnad åt krigstjenst. Med föranledande häraf och ehuru» såsom motionären anmärkt, det visserligen vore att hoppas, alt den kommitté» hvilken blifvit nedsatt för utarbetande af förslag till ny Krigs-Iag, i sammanhang härlind skulle fästa bihörigt afseende äfven å detta ämne, har motionären, under ovissheten om hvad i nämnde hänseende kunde vara föreslaget, hemställt, att en underdånig önskan om upphörande af ifrågavarande bestraffnings-sält måtte af Rikets Ständer till Kongl. Maj:t i underdånighet frambäras. Lag-utskottet har, för behandling af denna fråga, sammanlrädt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet; och då, enligt hvad motionären uppgifvit samt af Utskotten kändt är, Krigs-artiklarne för närvarande äro under omarbetning af en för sådant ändamål tillsatt komitté samt desse komitterade, derest prygelhestraffningen, utan skada för krigsdisciplinen anses kunna afskaffas, icke lära underlåta, att uti det förslag lill ny krigslag, som af dem kommer att afgifvas, härutinnan tillvägabringa nödig förändring, få Utskotten, som vid sådant förhållande ansett den af motionären föreslagna åtgärd mindre lämplig, vördsamt hemställa: att motionen icke nul till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 2a Maj 1848. STOCK HOLM, Lundberg & Comp. 1848. Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, iY.o /$. i t N:o 18. Ank, till Exp.-Utsk. den 25 Maj, kl. 7 #. Betänkande, i anledning af väckt fråga, att Ok t röjer för Privatbanker icke vidare må beviljas, samt att s. k. Hypotheksföreningar jemväl måtte upphöra. Uli elt hos Hederv.