Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Besvärsoch Ekonomi-VtshoHels Betänkande N:o ii. skulle, i afseende på militärbrottens qvalifikation, förblifva oförändrade: ait samma artiklar skulle tjena till grund i allt, der korporelt straff ej vore stadgadt: att all korporel bestralfning af gatulopp och spöslitning för militärbrott, derå dödsstraff ej vore i krigsartikiarne utsatt, skulle borttagas och i dess ställe införas ensligt fängelse i mörkt rum: att extrajudiciel bestraffning skulle utgöras af arrest i vissa föreskrifva gradationer från 24 timmar i eget qvarter, ända till 45 dagar på högvakt i ensligt rum: samt att mål rörande förbrytelser, som icke innefattade egentliga militärbrott och för hvilka allmänna lagen utsatte bestraffning, skulle af de ordinarie domstolarne afgöras. Vid granskning och jemförelse af nu omförmälda författningar samt krigsartiklarne af är 1798 och den Förordning angående förmanskap och extrajudiciel bestraffningsrätt inom arméen, Kongl. Maji nyligen, den 29 Mars sistlidet är, låtit utfärda, förefinnas, i afseende på bestraffning, bestraffningssätt och rättegångsordning för beväringskarl från Gottland, samt beväringsskyldig från något af rikets öfriga landskap, följande iiufvudsakliga skiljaktiglieter: l:o. För militärbrott, derå krigsartikiarne utsätta gatulopp eller spöstraff, skall beväringskarl i allmänhet dömas, enligt särskild förvandlingstarif, till prygel; hvaremot beväringskarl på Gottland, om lian begått militärförbrytelse, skall dömas till fängelse i mörkt ensligt rum, men, om lian föröfvat annat brott, beläggas med det i allmänna lagen utsatta straff. 2:0. För olofligt undanhållande från tjenstgöring, första resan rymning, dubbel Iegotagning, munderingspersedlars förskingring, dryckenskap eller sofvande på post, skall den brottslige, såvida han tillhör beväringen pä fasta landet, i krigstid straffas med 25 till 40 prygel eller dagg.
” ”Processlystnaden synes äfven hafva minskats, hvartill man kan sluta deraf, att Tingen under sistförflutna 3:ne åren erfordrat endast 18 å 20 rättegångsdagar, då förut ända till 30 sådana under hvarje Ting voro behöflige. Konkurser hafva äfven varit mindre vanliga än under föregående tid. ”Deremot synes yppighet i lefnadssätt vara i starkt tilltagande. De förmögne bönderne depensera mycket på sin klädsel, åkdon och dylikt, vilja lefva öfver sitt stånd, förtära ofta utländska drycker och hafva på sednare tiden visat en bedröflig lust för hazardspel, hvilket öfvas under deras besök i Calmar. Det olyckligaste är att de mindre förmögne följa detta exempel, utan att beräkna sina tillgångar, hvilket ofta föranledt till ruin för dem och deras familjer.
I sammanhang med detta anslags fördelning anbefallde Eders Kongl. Maj:t, den 2 Februari 1842, Dess Sundhetskollegium att uppgöra underdånigt förslag till en fullt ändamålsenlig reglering af Provincial-läkare-vår den i Riket, genöm hvilket förslag, af Rikets Ständer gilladt och af Eders Kongl. Maj:t stadfästadt den 17 Februari och den 23 Maj 1845, Provincial-läkarnes antal bestämdes till 82, nemligen 65 ordinarie, deribland 59 med lön af 432 R:dr 24 sk. B:ko, 16 extra Provincial-lälrare med lön af 250 R:dr B:ko och ett arfvode af 150 R:dr B:lto åt en Häradsläkare (i Daga). Efter det Rikets Ständer, i anledning af derom gjorda framställningar, dels vid 1850 års Riksdag, beviljat nya och ökade löner för tre Provincial-läkare, dels vid 1853 års Riksdag, beviljat anslag så väl för fyra nya extra Provincial-läkare, som ock på ordinarie stat uppfört två hittills varande extra Provincial-läkare i Jemtlands och Gefleborgs län, samt förböjt lönebeloppet för ordinarie Provincialläkare till 666
Att till den ordinarie Eångföringen icke må, utom i särskilde oundviklige fall, begagnas 670 Underdåniga Skrifvélsefi andrei än de med ärlig Lön eller arfvode för* sedde Gevaldiger, hvilka följaktligen icke ega undfå särskildt tractamente, samt att, då det å« ter finnes nödvändigt, att annan person till bevakningen beordras, tractamente ej må utbetalas till andre, än dem, som sakna Lön -utaf Staten, och alltså icke, såsom i vissa Län hittills egt rum, till Slottsvaktmästare och Waktkarlar: Att Gevaldigeme anbefallas, att, så ofta sig göra låter, färdas på samma åkdon, som Arrestanterne, och således icke i räkning uppföra särskild skjutskostnad: Att, för de händelser, då Gevaldiger måste ridande åtfölja transporten, sadel anskaffas till fortfarande bruk, så att lega derföre, vid hvarje sådan resa, icke må kunna efter miltalet fordras, samt att ved och lysnings-ämnen å Nattlägersställen varda, till undvikande af drygare kostnader, på en gång för vintertiden, och icke särskildt för hvarje transport-resa, anskaffade: Att, vid forslingar inom Länen af personer, som häktas för begångne förbrytelser och skola undergå ransakning, eller ock, såsom Näringsoch Pass-löse, eller till undergående af Fängelse-straff, i brist af tillgång för ådömde böter, insändas till Lands-Fängelset, det må ankomma på E. K. M:ts Befallningshafvande, att förordna, huruvida särskild bevakning är nödig: Att, enär Dagtractamente af 32 sk. för extra bevaknings-karlar, hvilket jemväl synes i de fleste fall kunna nedsättas, blifvit bestämdt egentligen för de tillfällen , då sådan bevakning finnes nödig, såsom då grofva brottslingar eller för större vanart kände Arreslanter skola träns - Underdåniga Skrifvelser'. 671 porteras, detta tractamente Icke må i andre fall beräknas, än dl extra Fång-Gevaldiger eller särskild bevakningskarl beordras, att, utom den skjutsande, medfölja:
Det torde benäget tillåtas mig, då man ej ansett milt förra yttrande vara utan all vigt, att ännu få tillägga några ord. Jag ber då få fästa uppmärksamheten derpå, att jag ej sagt att Uddeholms bolag ensamt har in - O e ii 27 M a r s f. m. Nesse af denna canalanluggning, ulan endast all det liar elt slorl oell öfvervägande intresse. Egentligen liar varit min afsigt att vederlägga Hr Lagerhjelm; upjigift, alt öfre Elfdalens allmoge skulle kunna deraf hemta fördel. Upplysningsvis får jag nämna, att Uddeholms bolags jernlillvei kning uppgår årligen till i5,ooo skeppld, och att vid dess ägande sågverk likaledes årligen beredas circa rone tolften plank, hvilka alla effecter mäste passera strömfallen vid Dejefors och Forshaga i ilen mån de icke vintertiden forslas med dragare. Vid det sistnämnda stället passera ock de öfrige lirukens tillverkningar, men de utgöra ej alla tillsammans så mycket sorn Uddeholms bolags; alltså har detta bolag största intresset al dessa slussanläggningar. I afseende å hvad Ur Lagerhjelm yttrat 0111 befolkningen och fördelen af företaget för densamma, så anser jag mig böra gifva tillkänna, att denna befolkning, artificiel som den är , — om jag så må säga, — verkligen är så stor, som dea gerna kan blifva. Denna befolkning har slagit sig ned der den nu befinnes, till följd af en, för ett par århundraden sedan, inträffad naturhändelse, alt en fordom varande sjö från Edsforsen lill Norrska gränsen, sjunkit bort genom utvidgning af mynningen vid sistnämnda fors, hvarigenom sjöbotten blifvit odlingsbar, och det är på denna sjöbotten ensamt, som någon egentlig bosättning kan bibehålla sig. På denna sjöbotten, endast bestående af sand, heuitas en mager skörd af hafre, korn och något potates. Uppe i fjellen finnes elt och annat svedjeland, der litet råg kansas, men för öfrigt lefver denna befolkning blott på den spanmål, som föres ifrén andra sydliga trakter.
Kort, spel-. 183 voter:s-propos:n förbigicks i följd af Ståndets förut fattade beslut. Kreatur. 184 voter:s-propos:n godkändes. Käppar. TJtsk:s yttrande gillades. Li k är er. igo och 191 voter;s-propos:na förbigingos i följd af Ståndets förut fattade beslut. Lin; ljus, talg-, 192 och ig3 votens-proposma godkändes. Ljus, vax-. Inbjudningen blef icke antagen, utan godkände R. o. Ad. ig4 voter;s-propos:n. Ljuskronor, R. o. Ad. lät bero vid Utskis yttrande. Lunta. ig5 voter:s-propos;n förbigicks i följd af Ståndets förut fattade beslut. Läder; läster. Inbjudningarna antogos, i följd hvaraf ig6 och 197 voter:s-propos:na ansågos komma att förfalla. Mais. 198 voter:s-prOpos;n förbigicks i följd af Slandets förut fattade beslut. Mastix, införselstullen. Inbjudningen antogs, i följd hvaraf 199 voter;s-propos:n ansågs komma att förfalla. Mastix, utförselstullen. 200 votens-proposm förbigicks i följd af Ståndets förut fattade beslut. Metaller. 201 och 202 voter:s-propos:na godkändes. M jö I. 2o3 votens-proposm förbigicks i följd af Ståndets förut fattade beslut. Munlack. Inbjudningen antogs, i följd hvaraf 204 votens-proposm ansågs komma att förfalla. Musslor. 2o5 votens-proposm godkändes; de 206 och 207 förbigingos i följd af Ståndets förut fattade beslut. Nålar. Inbjudningen blef icke antagen, utan godkändes 208 och 20g voter:s-propos:na. Nät. sto votens-proposm godkändes. Den 5 April e. m. a31 Oljor. Hr Gripenstedt:
MORMOR (kommer med sin stickNej, jag är inte i stånd att få en blund i mina strumpa i handen). ögon. Nu ä' väl också pappa strax här, så att vi får börja läsningen. ERHARD. Jag schappar, jag Och då går det nog att somna, menar mormor. (Går.) SALLY. luft, och jag tänkte följa med henne för att hon inte skulle gå ensam. MORMOR. SALLY. Hilma ville så gärna gå ut och få lite frisk Grå ut första kvällen hon är hemma! Bara en liten stund. Ser mormor, i Rom gick MORMOR. hon alltid ut om kvällarna. Bambergs var så fallna för att springa. Ja, inte för att jag vill lägga mig i något men där kommer (Modern kommer.) mamma, fråga henne, får du höra hvad hon säger. Det var då märkvärdigt. Jag trodde inte, att sticka näsan utom dörren? Ska jag inte gå och be MODERN. Hur många ska man be om lof, för att få SALLY. gamla Johanna med, för hon blir bestäradt ond? Vill du gå ut? Kära barn, det kan väl aldrig komma i fråga. Hvad skulle pappa säga du vet, han skyndar sig hem allt hvad han kan för att vi alla ska få vara samlade. SALLY. att packa upp. Säg då bara, att vi håller på och hjälper Hilma Vi kommer snart igen. (Går till höger.) MORMOR. kära Emelie, de ä' ju olydiga midt för näsan på dig. MODERN. Du har allt för liten makt öfver dina barn, vålat. Hade pappa varit bär, hade de nog inte torts. (Alla tre flickorna i hattar och kappor komma skyndHILMA. Ja, hvad ska jag göra mig har de aldrig samt in från höger, ut genom salen.) Vi komma snart igen, mamma lilla. Hvad i Guds namn? Ska de ut nu och lämna JOHANNA (möter dem i salsdörren). de gamla ensamma första kvällen. Johanna också om lof. Var det inte som jag sa, att man måste be (De gå.) MODERN (till mormor). SALLY. de inte lyda mig för det ligger nu inte i min natur att sätta mig i respekt. Men hvad som är Jag skulle ändå inte säga så mycket om att
«Jag har nemligen lofvat träffa en person på Frimurarekällaren klockan elfva.» «Nej hvad säger du, Bob,» sade Nisse ledset. «Men det är ju synd; här satt vi så bra samman. Men ett löfte ska man hålla, Bob. God natt, Bob!» Bobs blå ögon gnistrade emot honom; hakskägget stod rätt ut mot honom och skälfde. «God natt med dig, Bob,» upprepade Nisse vänligt. «Säg godnatt till farbror Bob, Agda! Och att det är med smärta, vi alla se honom skiljas hädan.» Efter ytterligare en halftimma ryckte Nisse plötsligt upp fickuret, svor till, for upp och kom i ytterrocken. Han mumlade ideligen något hän för sig sjelf och såg hemlighetsfull ut. Agda betraktade honom frågande, reste sig, såg ännu en gång frågande på honom och gjorde sig i ordning att gå med. «Nej nej nej, Agda,» sade Nisse lågmält, liksom helt frånvarande. «Bli du kvar. Kommer genast tillbaka. Bara ett ögonblick. Att man kan glömma det rent Jag måste nemligen springa öfver till Kramer som hastigast,» förkunnade han med höjd röst för de begge unga. «Frid så länge, barn! Och roa er godt » – han var redan ute i förstugan. Gatdörren föll i med en smäll. Det blef med ett så underligt tyst omkring dem begge. Bara åskregnet smattrade mot rutorna. Och väckaruret, som knäppte hårdt och ljudligt. Redaktören var som bedöfvad, förlamad; som då man fått ett slag öfver armen, så att man ej mer kan lyfta den, så kände han sig i hela sitt väsen. Han visste ej, hur länge han sutit så, då han fick syn på den unga flickan. Hon hade hela tiden icke varit närvarande för honom der i rummet utom under formen af en inre halfmedveten förnimmelse af olust. Hon satt halft bortvänd och med sänkt hufvud samt plockade med fingrarne i sitt förkläde. Redaktören hade en plötslig känning af att han visst en rundlig tid sutit så der stum, – ehuru det blott varit ett par minuter. «Han kommer ju inte,» sade han ansträngdt och tog mekaniskt upp fickuret.
Den siste värde talaren har verkligen fört discussionen på en väg, hvarpå den från början bort föras, nemi. huruvida denna fråga är af beskaffenhet, att, sedan den blifvit af BancoUtsk. utredd, böra vidare af de sammansatta Utsk:n behandlas eller icke, d. v. s. om återremiss skall ske lill BancoUtsk. eller till Bancooch StatsIJtskm. Det formella anser jag dock vara underordnadt sak. Emedlertid och medan jag har ordet, får jag besvara Hr Stuarls anmärkn. vid mitt förslag, att detsamma skulle kunna förorsaka en sammanblandning mellan banken och Riksg.- cont. eller statsverket. Jag tror detta vara ett skäl, som man kan nyttja när man vill, emedan det är af en så afl - Den a September f, m. 29 män natur, att dervid kan fästas hvilket begrepp man behagar. Da man fuller ett sådant omdöme, synes mig alt man äfven bort suga hvaruti en sådan sammanblandning, nb. en obehörig sammanblandning, kommeatt bestå; det har icke skett, men jag tror mig kunna gissa lill utvecklingen. Jag har i Hrr bancofullmäktiges yttrande, som jag tager mig friheten relevera, hört ettprof på huru man ser sådana saker. Det finnes i deras yttrande till BancoUtsk. det förklarande, att Hrr bancofullmäktige för sin del afstyrka all tillökning i grundfonden, emedan det skulle kunna hända, att om Ständerne den ena riksdagen togo sig före att öka grundfonden, så kunde de en annan gång äfven minska den. Jag hemställer hvad vigt man kan Jemna åt ett dylikt skäl, och hvad innefattar det annat än detsamma, som alt säga, att Ständerne 5ro i ett sådant omyndighetstillstånd, att de ej kunna jugera om sina angelägenheter och intressen, all banken bör aktas som ett noli me tangere, samt att man ej får se till om något är alt förbättra, ty derigenom skulle man möjligen försämra? Sådana monstruösa argumenter lemnar jag i sitt värde.
Slrbetöfommeitberiitgar nr inbelta armeen tjafioa årligen amoänbtö lo i b ©tateitö jerntoägébtiggtiaber; odb tjär $oitgt. 9>laj:t i affeenbe å bi)tifa fommenberingar, btanb annat, i itåber förftarat, att, bereft någon af mauffapet tjänoib marber ffabab etter omfommer, ^ongt. Änngörets feit bett 25 Santtari 1842 ffatt tittämpaö i affeenbe å bett, loib berntt uppgifne fatt, rotet)åttarne tittfommanbe erfättning, famt bet manffapet od) befi eftertemnabe enfor od) barit titterfänba uitberjlöb. ©eban JRifetö ©tanber loib förra riföbagen beioitjat anftag titt ffjntffotor för armeen, tiar $ongt. 9)laj:t förorbnat om fammaitbrag 2)e till infanterigemärd anffaffanbe anflagna mebel l)afioa blifiwit©c»uär«fa6vi rr~ /t n - lationen. förbelabe emellan ^itégmarna gemärdfaftort od) garl ©uftafd ftabd faftori, till hälften på l)ioartbera. $rån .Jpudqmarua flad, enligt fou tratt, årligen levererad 2000 refflabe eder f. t. tninie 3öib garl ©nftafd ftabd gernard^ o faftori l)ar äfmett tidmerfatd f. f. miniesgemär eder betar bertill. Ärigd DJegiertncj af
Hans själ fylldes af ljufva aningar, när han hörde hennes röst eller ljudet af hennes lätta steg eller rasslet af hennes kjolar. Men samtidigt öfvervägde hans förstånd i hemlighet medlen att fortast möjligt vinna hennes gunst. Han hade icke tagit miste om vägen eller förfelat målet! Men från de höga rymder, där hans längtan för ögonblicket dväljes, ser han alla förflutna galanterier i fågelperspektiv, och de tyckas honom obetydliga eller själlösa. Hans känslor och hans tankar ha fått mera allvar nu; han vandrar fjärran från de hvardagliga kärleksintrigerna och tänker på henne. Han har kommit in i parken och framför honom glänser kanalens vatten silfverhvitt mellan trädtopparna, som stå mörka i djupet. Då hviskar det stilla från gången till vänster: – Friedrich! Han stannar och lyssnar. Spökar det också här? Nattvinden stryker prasslande mellan bladen, men samtidigt förnimmes ljud af rasslande kjolar och lätta steg. En hvit nunna med spetsigt dok öfver hjässan skymtar fram i halfdunklet. Tvekande närmar hon sig, doket håller hon ännu försiktigt framför ansiktet, men på de mörka ögonen igenkänner han Sophie Gæhler. Ännu inne i sin roll, lyfter han händerna välsignande: – Pax tecum filia mia! – God afton mitt kära etatsråd – eller rättare sagdt god natt. Det är sent ... Hon vill skynda förbi, men han ställer sig i hennes väg. – Nånå – bättre sent än aldrig! Jag känner dina ögon – min sköna syster – deras uttryck leder icke tankarna till en enslig klostercell. Också din röst har jag hört en gång förr hviska mitt namn med det där tonfallet! Det är längesedan nu! Hon tycks något brydd, men på samma gång road; hennes blickar irra ängsligt rundt omkring, men hennes skratt klingar helt otvunget och muntert. – Ni är då alldeles viss om, att ni ensam i hela världen heter Friedrich? – Tvärtom! – suckar han ironiskt. För ögonblicket törs jag knappast tro, att jag har rätt till mitt eget namn! Jag har redan en gång förut i natt gjort samma nedslående erfarenhet som nu! Gud bevare mig! Det ser ut som om alla kavaljerer i detta lilla land skulle heta Friedrich.
Sk® st. v. 8 4 — allt annat gjutet arbete, ej 100 Rdrs v. specificeradt 33 16 F r i tt Smidt eller valsad t: 16 Stång-, platt, | tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver ^ tums fyrkant 1 Skft st. v. F Ö 1 b. — 4 — 14 Smältstycken Bandoch Platt-, under j tums tjocklek, Bultoch Gallersamt Sänksmide, rundt eller kantigt, Knippoch Fyrkantaf * tum och derunder, Skäroch Klippjern, Saltpanneplåtar, 1 Skö sl, v. 3 24 12 Expeditions-Utskottels Förslag Ull lind. Skrifvelset N'.o tQO. 49? Qvantitet för Tullvärdo. TullberäkInförselstull. Utförselstull. ningen. R:dr sk. r. Jern: Smidt eller Valsadt: | turn tjocka och deröfver, samt af 1 2 tums bi edil R:dr sk. r. R:dr sk. r. 20 och deröfver Plåtar: oförtente under | tum tjocka: 1 Sk# st, v. F 01 b. F r i a 33 16 .— af till och med 6 L# vigi stycket 1 Sk# st. v. F or b. ") i? i* i a 36 öfver 6 L& vigt stycket . 1 Sk# st. v. 9 } F 40 — Spik af 2 tums längd och deröfver 1 Skö st. v. 10 all annan, samt allt Manufac1 F r i tt turoch Handtverks-smide, i a 1 3 — ej specifieraut . 1 J 8 — Jernskrot, gjutet, smidt eller 24 valsadt .. i Skö st. v. 2 — 2 24 — Kalk: 3 16 — Släckt 1 Läst — 40 — F r i 10 Kalksten Kemiskt teckniska preparater, i taxan ej specificerade (ny rubrik) lill införsel för fabrikernas behof efter serskild anmälan hos Commerce-Collegium och af detsamma lemnadt till1 Sk# 6 F r i stånd
I afseende härå får Styrelsen i underdånighet anföra: att då de särskilda fängelsernas hufvudböcker i detalj redogöra för de särskilda inkomstoch utgiftsposterna, men Styrelsens hufvudbok, som omfattar hela fångvårdens inkomstoch utgiftsförhållanden, endast upptager hufvudsummorna eller resultaterna af de särskilda fängelsernas redogörelser, olikheter emellan dessa och styrelsens hufvudbok sålunda alltid mäste uppkomma; att, utom de häraf uppkommande skiljaktigheter, ett eller annat fall väl katt förekomma, der Styrelsens hufvudbok saknar öfverensstämmelse med specialräkenskapen, men att sådana skiljaktigheter, — härledande sig antingen från felaktighet i uppgörandet af dessa sednare räkenskaper, eller ock derifrån att någon utgiftseller inkomstpost blifvit direkte från Styrelsens kassa bestridd eller dit inbetald, utan att kunna i specialräkenskapen upptagas, — alltid blifva uti räkenskapen förklarade och verificerade, hvarförutan anmärkning vid räkenskapens granskning hos Kammarrätten säkerligen icke skulle uteblifva; att
Jag anhåller likväl alt ånyo få påminna om ett af dessa fakta, hvilket med hänsigt till den framställda farhågan alt den stora flottans existens icke vore möjlig, utan med tillhjelp af tulllindringarna, är bland de mest afgörande, nemU: det förhållande att, ehuru den större flottan hufvudsakligen varit använd till skeppning på de Transatlantiska farvattnen, så är likväl den direkta trafiken mellan Sverige och dessa orter endast en ganska obetydlig del af den trafik som samma flotta underhållit emellan samma Transatlantiska hamnar och andra länder, och dä sjöfarten på dessa andra länder är något som slår helt och hållet utanför lulllindringsfrågan så följer deraf ovedersägligt att äfven om lulllindringarna skulle kunna i viss mån inverka på den direkta rörelsen på moderlandet, så är likväl den vida betydligare delen af den stora flottans skeppsfart, nemi.: alt den som går på främmande länder i intet afseende intresserad i tull-lindringarnas bibehållande. Förhållandet mellan dessa olika orter är redan förut i siffror upgifvel. Den direkta farten på Sverige förhåller sig till den öfriga såsom 1: 5, och allt hvad som möjligen skulle kunna influeras af en förändring i förevar:de afseende är således endast ^ af det hela, och ej heller denna till någon betydligare grad, såsom jag skall söka visa. Huru kan man då påstå, eller taga till sjelfva utgångspunkten såsom flere talare hafva gjort, alt hela den stora flottans existens skulle helt och hållet bero på dessa tull-lindringars bibehållande. Gil sådant sätt att gå tillväga, synes mig vara uppenbarligen orätt. Dessutom mäste jag äfven påminna om ett annat faktum, som visserligen också förut blifvit omnämndt, men enl. min tanka ej alldeles i den form som mest uplyser ämnet, nemi.: att enl. den kansliberättelse, som ingått från England angående verkningarne af de nya navigat:s-lagarnas tillämpning derstädes, har den sjöfart, som med Svenska fartyg bedrifvits på England, vare sig direkte mellan detta land och Sverige, och mellan England och andra länder, under denna tid, d. v. s. under det sist förflutna året ökat sig ifrån 26,734 till 33,333 läster.
Frågans motståndare göra mot dessa påstå- enden endast lama invändningar, och äfven af den i detta fall mest kätterske kan man få höra: » Ja, för gossarna vore det nog bra. » I allmänhet tycker man sålunda, att gossarne skulle må bra af det qvinliga kamratskapet, liksom det i allmänhet framhålles, att gossarne och således männen i moraliskt afseende skulle bli den egentligt vinnande parten. Nå, men flickorna då? Ja, då det gäller hvad flickorna skulle vinna genom denna reform af undervisningen, då blir man genast mycket skeptisk. En af fostrans varmaste förkämpar i vårt land, hvilkens ord på detta område troligen kommer att väga tungt i vågskålen, har, då det gällt nyttan för flickorna, inskränkt sig till sådana osäkra och blygsamma yttranden som: » Vore det ej obilligt att frånkänna det manliga elementet allt inflytande? » eller » Skulle inte äfven den bättre delen af menskligheten kunna behöfva ett förädlande inflytande? » o. s. v. SamuppJo, jag är viss, att man af samuppfostran kan hoppas fullt ut lika mycken, ja mer båtnad för qvinnorna. Huru än en gång i framtiden förhållandet mellan mannens och qvinnans intelligens må utjemnas, nu är det väl dock ett faktum, att genomsnittsqvinnan är till sin intellektuela ' utveckling mindre avancerad än genomsnittsmannen. Detta dock antagligen beroende på den uppfostran hon hittills fått och det instängda lif hon för. Som det nu är, har qvinnan mer småaktiga hänsyn än mannen; hon har mindre rika intressen, hon ser mer sällan än han utöfver den närmaste krets, som omger henne, det är hon, som hårdast tilldrar de konventionella banden — och härigenom blir hon sjelf en fiende till sin egen frigörelse och hindrar, att den del af qvinnans intellektuela kraft, som hittills varit obegagnad, lemnas som insats så- väl i det enskilda som i det offentliga lifvet. Och dessa betänkliga brister hos qvinnan visa sig tydligt redan hos flickorna under den första skolåldern. Gossarne äro mer storslagna, mer sanna, mer pålitliga, om ej i sitt arbete, så personligen. Flickorna äro mer småaktiga, mer pjåskiga och nyckfulla.