Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr, för hvarje tunna under lönerne beräknad spanmål, och, i sådant ändamål, å Allmänna IndragningsStaten anvisat ett belopp, förslagsvis upptaget till 45,000 R:dr. Då, utom i de delar nu i underdånighet anmäldt blifvit, någon förändring uti de, i sednast fastställda Riks-Stat, å Allmänna Indragnings-Staten uppförda anslag icke egt rum, hafva Nionde Hufvud-Tilelns utgifts-summor blifvit på följande sätt upptagna, ätt, från och med innevarande års början, intill näst vidtagande Stats-relgering utgå, nemligen; l:o Pensionsoch IndragningsStaterne; Pensions-Staten för Civile Embetsoch Tjenstemän 25,000: Dito för deras Enkor och omyndiga barn 15,000: Tillkommer förböjdt an - 23,500: slag 8,500: Dito för Militäre Embetsoch Tjcnstemäns samt Under-Officerares Enkor och barn . Wadstena Krigsmanshus-Cassa jemte Indelta Räntor, i kronovärdi 3,800: 27. 7., upptagna efter Markegång till v . | 24,922] 321 ig6 Expeclilions-Utskollels Förslag till urd. Skrifvelse^ N.O Qå. samt Indelt Spanmål, 884 T:r 16 K.r, beräknad förslagsvis, å 6 R:dr tunnan, till Amiralitcts-Krigsmans-Cassan S:a 2:o Allmänna Indragnings-Stalen: Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den id April l8/j5. Preste-Ståndet den 16 —• — Borgare-Ståndet den 16 Bonde-Standet den 18 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Curhus-afgiftens fortfarande. (Bevillnings-Utskrs Bet. N:o 17, Uti., N:o 24 och Mern. 27, samt Först. Stats-Utskottets Mern. 254.) S. A. K.
Enl. mitt omdöme har Gr. Lagerbjelke, såsom Ordf:de i Const.Utsk., hvarken vid denna eller sisth Riksdag på ett öfvertygande sätt vederlagt de farhågor, Hr von Hartmansdorff här uttalat om möjligheten för Konungen, att, sedan Han naturalisera! en utländning, utnämna honom icke endast till civil tjensteman utan äfven till Stats-Råd. I den af Gr. Lagerbjelke åberopade § står visserligen att Konungen eger till civile tjenstemän utnämna infödde Svenska män; men när nu förslaget innehåller, att en efter vissa former naturaliserad utländning skall åtnjuta samma förmåner och rättigheter som infödde Svenske män, och det måtte väl vara en förmån och en rättighet för den infödde Svenske mannen att kunna Utnämnas till Stats-Råd och andra tjenster inom fäderneslandet, så följer deraf tydligen, att den utländske mannen, efter naturalisationen, också eger samma rättigheter och förmåner, hvilket alltså icke innebär ett kringgående af grundlagen utan är en följd af gifna sladganden, att Konungen eger antaga infödde Svenske män till tjenster inom landet. Jag afstyrker bifall lill förslaget och önskar, att Const.Otsk. måtte inkomma med ett ändamålsenligt förslag, då jag icke betviflar, att det af R. St:r skall godkännas. Hr von Hartmansdorff: Gr. Lagerbjelke har, såsom sä- * kerhgt mot utländningars inträde i Stats-Rådet, åberopat de vilkor, lagen om infödingsrätt skulle innehålla; men hvilka äro dessa vilkor? Vi känna dem icke. Detta förslag är behäftadt med samma fel, som det nyligen fallna representations-förslaget, ty här åberopas en författning, som ingen sett, och om hvilken ingen vet, hurudan hon möjligen blifver. Jag tror, att R. o. Ad. icke bör i fråga om förevar:de förslag mera än om representalions-förslaget, köpa grisen i säcken, såsom ordspråket säger. Då del icke brådskar med denna förändring, är det bättre att förkasta henne, än ali blindvis gå tillväga. Jag förnyar alltså min anhållan om afslag. Gr. Lagerbjelke:
N:o 21 blifvit föreslaget, endast upptagas i noterna med hänvisning till slöjdevaror. Smergel; Smink o c h Sminkflor; samt Smör. Ulskotlets förslag biföllos. Socker: Moscovadeller brunt och gult, ordinärt Terresoch Tetes-, samt h vitt Pudersocker, och k r o s s a d t L u m p-, II a v a n a-, T erressamt andra till sockerhalten lika slag. Utskottets förslag biföllos. Socker: Topp-, Cand ioch K a k-. ÅtskiIlige ledamöter yrkade bifall å Utsk:s rör:de detta ämne i betänk. N:o 21 afgifna förslag, andra åter å förslaget i utlåt. N:o 3o. Hr Frih. o Landt m. hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s i utlåt. N:o 3o afgifna förslag. Ropades ja och nej. Då Hr Landtm, yttrade, det han trott sig finna alt ja öfverröstat nej, begärdes votering. Upplästes till justering och godkändes följande votertsproposition: Den sorn bifaller Bevilln.Utskrs i betänk. N:o 3o framställda förslag till tullbestämmelser lörtde socker: topp-, candioch kak-, voterar ia 5 den det ej vill, voterar nC)’ Vin - Den iS December e. m. Vinner nej, bifaller R. o. Ad. Bevilln.Utsk:s i utlåt. N:o 21 i afseende på ofvannämnda artikel afgifna förslag. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, sorn följer: Ja — 36. Nej — 3r. En ledamot yrkade i anledn. häraf, att af R. o. Ad, likväl någon tull borde bestämmas för den händelse, att K. M. icke skulle linna att förbud emot införseln af socker: topp-, candioch kak-, borde äga rum, och föreslog i det afseendet de tullbestämmelser Utsk. i betänk. N:o 21 tillstyrkt; hvilket förslag äfven af R. o. Ad. antogs.
Programmet, s o m synes varda särdeles lockande, upptager Kjellanders nya operett » Don Ranudo », vidare en ny svensk originalfars » Svärfars första besök », deri hr C. utför en af hufvudrollerna, samt slutligen en konsertafdelning. Den 8 maj. Vårfesten till förmån för en koloni åkerbruks• | — v | t K l I U U IN Annonser mottagas endast m o t kontant llqvld I förskott af 26 öre pr 4 spalt, petitrad ( Ingen annons Införes under I krona. Ett storstadsbarn. Berättelse af J o h a n för Idun jtardling. (Forts.) IV. Till den långa hvilan. ågra dagar derefter fördes de jordiska qvarlefvorna af pappa Robelledo ut till Nya kyrkogården, der han fått en grafplats icke synnerligen långt ifrån den kulle, under hvilken han en gång offrade sin konstnärslager åt den lilla fruns minne. Under de dagar, som gått emellan dödsfallet och begrafningen, hade Ruths sinne, sedan den första sorgens våldsamma storm mojnat af, hållits uppe genom den mängd af vexlande omsorger anordningarna förde med sig. Här gällde att börja så godt som från början för att omgifva den döde med någon skymt af renlighet och trefnad; den lilla kammaren i musikantens hus och äfven köket derutom undergingo i all skyndsamhet en grundlig renovering. Så skulle kista anskaffas och svepningen besörjas, de få gästerna uppsökas och bjudas. Ty der voro icke många, som hade något intresse af att minnas den gamle koristen, och dessa få voro ej lätta att finna. Men Ruth lade en viss, naivt pietetfull vigt vid, att icke pappa Rebolledo skulle fara allt för ensam till den långa hvilan. Klara stod henne under dessa dagar troget bi. » Musikanten » höll sig, underbart att säga, i två hela dygn nykter och stöflade i tystnad omkring bland alla tillrustningarna utan en min af missnöje; han syntes snarare på sätt och viss road och intresserad af all denna plötsliga verksamhet. Någon sorg till det yttre efter den döde kamraten kunde hos honom ej heller förspörjas.
Utskottets framställning om eli tillägg i första momentet § 2 af nu gällande förordning, så lydande: Mäskning för bränvins-tillverkning får företagas högst feni dagar före den dag, då dylik tillverkning, enligt gjord anmälan, skall taga sin början. Men äfven delia förslag är af ue öfriga Riks-stånden godkändl; likväl med det af Bonde-ståndet derjemte kallade beslut, “att vid bestämmelserna om rättigheten att företaga mäskning borde särskildt uttryckas, alt dessa icke anginge hvar och ens rättighet alt bereda mäsk lill kreaturs utfodring eller gödning.® Enär sålunda lie Riks-slånd godkänt Ulskoltels åsigt, atl en tidsbestämmelse för beredning af mäsk till bränvins-tiilverkning bör i författningen inlagas, , torde Ridderskapet och Adelns härifrån skiljaktiga beslut böra anses förfallet. Och ehuru den af Utskottet föreslagna och af två Stånd obetingadt godkända lydelsen af nämnde bestämmelse, enligt Utskottets lanke, icke kan gifva skälig anledning lill något sådan! missförstånd, som del Bonde-ståndet genom sitt beslut afsett att förebygga, har Utskott et likväl, med anledning af samma beslut, och då benämningen Kmäsk■ Bertlin.-, La//- sami Allm. Bese.- och Ekon.-V!skottets Utlåtande. \:o 5. 3 ning,“ hvilken förekommer endast på ett. ställe i nu gällande förordning, eller § 08, ansens kunna missförstås, funnit sig böra tillstyrka, att i den föreslagna lagtexten ordet mäskning måtte utbytas emot ordet mäskberedning; men redaktionen i öfrigt bibehållas oförändrad. Kiulast Bonde-ståndet bär gillat den af Utskottet förordade lydelse af sista momentet i § 2; hvaremot öfriga Riks-ståuden beslutat, att oförändrad! bibehålla momentet sådant det i nu gällande förordning förefinnes; och lärer således detta reglemenfariska stadgande böra fortfarande hafva följande lydelse: Mäskberedning eller bränvins tillverkning vare likväl ej medgift en. från klockan tio om aftonen näst före söneller helgedag till klockan tio om. aftonen å sådan tlag. § 13.
Pennor, Blyerts-; se Blyertspennor. Pcrcal; se Väfnader , bomulls-. Pergamentskinn; se Hudar och Skinn. Perlgryn; se Gryn. 22 Förslag lill Tull-Taxa. Tullvärde, Qvantitet fur Tullberäkn. Inf. Tull. Banko. R:dr 1 sk. 16 r. Per lor : oäkta: Glas1 skålp. R:dr sk. 10 r. — 16 — andra slag 1 lod — 2 — IG 32 — Perukmakare-arbeten 1 skålp. 3 16 — 3 16 Piphufvuden, med eller utan beslag: af sjöskum, äkta eller oäkta 1 skålp. 24 1 andra slag 1 skålp. — 12 6 * Plommon, Brundier och Sviskon 1 skålp. — 1 G 66 32 * Plymer: Strutsoch andra slag 1 skålp. 15 2 16 — Pomada 1 skålp. — 28 7 6 Pomeranser 1 skålp. — 1 6 . — 7 6 Pomeransknopp ar och Skal 1 skålp. — 2 — 6 * Porslin : oäkta, Sten eller Fayence: hvitt, gulaktigt eller omåladt: Tallrickar 1 skålp. 9 — 16 — andra piecer 1 skålp. — 5 — 16 måladt eller tryckt: Tallrickar 1 skålp. 6 — 32 — andra piecer 1 skålp. — 8 - 40 — äkta, hvitt eller enfärgadt 1 skålp. — 8 1 2 16 * förgyldt eller måladt i figurer eller med blommor Anm. Kärl och redskap af äkta porslin för farmaceutiska eller vetenskapliga behof må, sedan beskaffenheten och qvanliteten blifvit hos Sundhets-kollegiura, Vetenskapsakademien eller vederbörande Universitetsfakultet uppgifna och godkända, af Apothekare och Vetenskapsmän tullfritt införas. Portföljer, Resväskor och Ridikyler: af läder 1 skålp. 1 skålp. Pinsback; se Metaller, sammansatta. Pipor, tobaks-; se Piphufvuden. Piqué; se Väfnader, bomulls-.
Med förbigående af den vittnes-giltighet, som är lemnad vakter, hvilket förhållande icke är alldeles ena-' handa med det ifrågavarande, finner jag uti sista Momentet af 62 §. i skogsordningen en sådan rätt lemnad åt Kronans Jägeri - Betjening i sådana mål, som de här ifrågavarande, och jag skulle icke anse den ringa nuance af Embetsinanna egenskap, som åtföljer Kronans lägre skögsJ betjening och enskildta skogvaktare, böra uppresa emellan dem en sådan skiljemur, att sedan nödvändigheten redan tillväga bragt en så betyd-’ lig afvikelse från Hagens allmänna princip, man icke skulle kunna, föranledd af samma nödvändighets kraf, utsträcka det antagne förhållandet annu ett steg längre inom kretsen af hufvudsakligen lika omständigheter. Het är således icke uti den löreslagna förändringen i och för sig sjelf, sorn jag finner något hinder möta för dess antagande; men jag afhålles derifrån vid betraktande af Den 19 Juni'. 741; af det möjliga missbruk, som, enligt Hogsta Domstolens i Dess första utlåtande yttrade befarande, lcunde med värjemåls - eder genom detta förhållande blifva föranledt och af den våda, som för allmänna lynnet skulle genom deras nitare förekommande möjligen kunna inträffa. Denna be. faran om ett vidrigt inflytande på sedligheten och på de för samhälls - ordningen så vigtiga begreppen om eders lielgd föranlåter mig, ehuru icke med fullt förutsättande af det ondas inträffande, att afstyrka hvad sorn Eders Kongl. Majus Befallningshafvande uti detta ämne uti 3:dje punkten af dess förslag till ändring uti bevisnings* sältet i underdånighet hemställt, oaktadt den likstämmighet jag deruti finner med hvad sorn skogsordningen, uti dess nyss åberopade §., redan stadgat Hans Exeellence Justitia Stafs - Ministern Herr Grefve Gyllenborg åberopade sig Högsta Domstolens redan äfgifne underdåniga utlåtande, deri han deltagit och utbad sig i underdånighet? att dervid endast få tillägga de anmärkningar: 1:0
St. hos K. M. i und:het anhålla, att, i st. f. uplåtandet åt Öfver-Stålh.-Emb:ts kansli af det hus, som vid Blyntgalan här i staden inredes och hvarest polisen skall inrymmas, något af kronans för sådant ändamål lämpligt och ledigt hus mätte användas, ty enl. min åsigt är det af största vigt, att desse Den 1 Februari e. m. 305 desse båda embetsmyndigheter sammanföras i eli hus, hvarföre och då jag lior, ali K. M. icke fäster afseende på en skrifvelse från R. St. i detta ämne, jag afslyrker bifall till Ulsk:s förslag. Hr von Troil: Ehuru jag visserligen i hufvudsaken är benägen att instämma i Frih. Sprengtportens yttrande, anhåller jag likväl alt få tillkännagifva de skäl, som hufvudsakligen legat lill grund förStats-Utsk:s tillstyrkande, nemi. att Slaten hittills hyrt lokal för ÖfverStålh.Emb:s kansli, emot en årlig afgift af 1,000 r:dr, och alt R. St. vid föregtde riksdagar hos K. M. anhållit, att i något Kronans hus lämpliga rum för ifrågavar. kansli måtte beredas, hvarigenom Staten kunde besparas en icke obetydlig utgift. Ehuru något sådant icke är oflir.ielt kändt, har, såsom Frih. Sprengtporten nyss yttrat, anledn. förekommit till den förmodan, att det hus vid Myntgatan här i hufvudstaden, som för närvar, är under reparation, är ämnadt till inrymmande af Öfver-Ståth.-Einb:s kansli.
Emedlertid och då BondeSt. afslagit nyssnämnde inbjudning, anser jag den uti detta mern. upställda votens-propos., hvilken såsom ja-propos. uptager Utsk:s af BondeSt. gillade förslag lill underd. skrifvelse och såsom nej-propos. BorgareSt. och sedermera R. o. Ad:s derifrån till en del afvikande beslut, icke allenast vara fullkomligt riktigt upställd, utan äfven tillkommen i klar och tydlig öfverensstämmelse med grundlagens bestämda föreskrift. Till ådagaläggande häraf anhåller jag alt en af Ståndets Kanslister måtte fä upläsa 73 § Riksd Ordn. samt att jag derefter måtte återfå ordet. Sedan den begärda upläsningen försiggått tilläde Hr Brakel: Af den nu uplästa §:n torde R. o. Ad. finna, att om 3:ne Stånd, i sådana frågor der 3 Stånd ega rättighet all besluta, hafva fattat ett beslut om införande af en förändring uti något bestående förhållande, men icke kunnat blifva ense om sättet för denna förändrings verkställande, skall det Utsk., som med målet haft befattning, söka sammanjemka dessa Stånds skiljaktiga meningar samt med förslag lill en sådan jemkning till Sl:n inkomma. Så har äfven nu skett, 3:ne Ständ hafva beslutat till K. M. framföra deras underd. anhållan om en förändring i det nu gällande systemet i afseende å mätt, mål och vigt samt mynt. BorgareSt. och sedermera R. o. Ad. hafva endast i allmänhet anhållit om införande af dicimalsystemet i berörde hänseenden, men BondeSt. har icke allenast begärt delta systems införande, utan äfven uttryckligen lillkännagifvit, pä hvika grunder ett sådant system, för att kunna af Ståndet antagas, borde vara bygdt, nemi. att foten oell marken borde bestämmas såsom grundenheter, äfvensom tillagt andra bestämmelser i afseende å tiden för det nya systemets införande.
till expedition betagas. 57- 1:0 De allmänna beslut uppehållas. 2:0 Af Protocolls-Utdragen högt uppläsas. 63. 1:0 Till följd af Regerings - Formens behörigen fullgöra 2:0 Denne Riksens Ständers dertill åter väljas. 3:0 JustitiaeOmbudsmannen Justitia; Canceller. 4:0 Electorerne böra . t skulle med döden afgå. §. 70. Constitutions■ Utskottets betänkande. 57 §• 70- Till fullmägtige l'o Till Full Riksdagsmän mägtige skyndtillägga. samt föranstalta. 2:0. Fullmägtige och Revisorer Riksdagsmän tillägga. Se Bihanget, 3 Bandet, aid. 52. Ridderikapetl och Adeina Protocoll d. 27 April lflifl, II. aid. 369, och den 4 Maj, I. aid. 85. Borgare • BondeStåudets Frågan om en förbättrad National-Representation för de Trenne Ofrälse Stånden. Riksdags-Ordningen. §. 11. Med de 1 andra Med de i andra 5 med all skynd§. med all akyndBihmng till •?» Fröt. 3:dje Suni. g. 58 Constitutionssamhet verkställas.; tillhörande det DomCapitlen att för Presterskapet, Hufvudstadens Magistrat, att för dervarande Borgerskapet samt Lan dshöf d inga rne hvar i sitt Län att för de öfrige Städernes Borgerskap och Menige Allmogen om sådane Walförrättningar, å Ämbetes vägnar, föranstalta, etc. §• Jemte Ärke-Biskopen, Biskoparne Pastor Prirnarius i Stockholm , hvilke af Konungen till Riksdagen kallas , välje hvarje Stift, på sätt dess Prester - samhet versktälias; tillhörandes det Dom-Capitlen att för Presterskapet, Acndemierna att för deras Deputerade, Hufvudstadens
St:rs revisorer af år 1860 gjort sig mycket besvär med (Oledande af denna fråga, och på denna utredning har Stats-Ulsk:t byggt sin ifrågavjde hemställan. Denna torde dock numera i sjelfva verket vara antiquerad, och jag heder att med några fakta få ådagalägga, att en så beskaffad skrifvelse till K. M., sorn Utsk:t föreslaeit, numera är obehöflig. Efter det 1860 års revisorer till K. M. aflåtit sin underd. skrifvelse i ämnet, utfärdade K. M. Nåd. Kungörelse af den 24 Oktober 1860, (således kort eller det revisorerne afgilvit sin berättelse.) Denna kungörelse innehåller 1:0 bestämmelser ang:de enskilte tillhörige jernvägar och de vilkor, hvarunder, när General-poststyrelsen sådant äskar, skall befordras a) post jemte postjensteman eller postiljon uti särskild kupé, b) postförsändelse i postsäck eller postväska, c) post af sistnämnda art, ål följd af postiljon, d) bref i låda, samt e) paketgods; hvarjemte jernvägsstyrelsen ålägges tillförbinda sina tjenstemän vid stationerna att emottaga och utlemna sådana lösväskor, sorn närboende korrespondenter önska att få pä jernvägen befordrade från eller till närmast belägna postkontor. Härefter afhandlas 2:o vilkoren för befordrande med enskiltes ångfartyg af a) postväska eller postsäck, b) paketgods, c) breflåda, samt slutligen 3:o om befordrande af samma slags postförsändelser med enskiltes diligenser; ISO Den 14 Januari e. m. och skulle författningen lända till efterrättelse från 1861 års början. Härefter aflat K. General-poststvrelsen en skrifvelse till samtlige ångbåts-rederier i riket, der en sådan postbefordran möjl. kunde komina i fråga.
Hon tvättade och kammade dem, lärde dem ordning och renlighet, förmanade och tröstade dem, kort sagdt, var som en mor för alla dessa små stackare, som ofta kommo från olyckliga och fattiga hem. Men hon var nu åter i sin egen sfer, hon egnade alla sina krafter åt andra, och hennes verksamma, glada själ lyste åter som solsken för en ' stor skära uppväxande barn. Hur stor hennes lön var, vet jag icke, men troligtvis var den liten. Hon bad åter sina gamla skolbarn komma till sig, men sade oss, att hon aldrig kunde bjuda oss på annat än te, smör och bröd, och jag vet verkligen aldrig, att vi, de aftnar vi kunde komma och besöka henne, blefvo undfägnade med annat än te, svart bröd och smör. Men jag vet ej hvad det var för en egen trollmakt i hennes händer, ty allt hvad hon hade rört vid, allt hvad hon lade upp oeh bjöd på, smakade bättre än de största läckerheter, som rikare människor kunde bjuda en på. Hon hade en förmåga att få ett dukadt bord att se poetiskt ut, det var någonting intagande, friskt och aptitligt därvid, — jag vet icke hvad, som alltid gjorde det behagligaste intryck. Det var någonting i hennes vackra, hvita händer, och när hon räckte brödet, som gjorde, att det följde välsignelse med det. Det var icke många gånger jag besökte henne här. Lifvet skilde oss åt, och jag lemnade Danmark, då jag var tjugu år. En af de sista dagarne innan mitt bröllop var jag tillsammans med ousette hos en dam af våra gemensamma bekanta. Denna dam, som var en stor patriot, sade då till mig -. » Jag hoppas, att du, äfven om du blir gift i Sverige, alltid skall fortfara att vara danska. » Susette såg därvid helt allvarlig ut, och så sade hon: » Nej, du skall bli svenska! Om en kvinna skall bli en bra hustru och mor, måste hon bli ett med det land och den nation, som hennes man tillhör. » Det var hon, den varmaste dansksinnade kvinna jag någonsin har kännt, som gaf mig denna lärdom till afsked. Hon förstod att öfverflytta sin uppfattning af plikt och fosterlandskärlek på andra förhållanden, fri och storsint i detta liksom i allt annat. — Blott mycket få gånger har jag sedan återsett henne.
Inte är jag en ämbetsmästare, och det lär du i avseende på husliga förhållanden inte stort värdera, om jag skall döma efter dina utsagor både om din far och om de övriga åldermännen i Lidköping. Men officer är jag heller inte, som enligt ditt språkbruk vill säga, att jag är varken dagdrivare eller pratmakare, åtminstone inte i stor skala. Jag är således underofficer, jämnt och rätt. Vad som gjorde, att jag tyckte så mycket om dig i går, kan jag nu inte påminna mig; och jag är rädd, att berättelsen om det för dig skulle låta alltför litet reellt. Du ... vad ditt hurtiga sätt att tala anbelangar, och ditt myckna undervisande ... så är du så riktigt ifrån Västgötakanten, som någon flicka kan vara; men jag själv är så besynnerlig, att jag inte håller mindre av dig för det. Utan tvivel borde du då fråga mig, vad jag är för en, och var jag är född? Du har inte frågat det, och jag bekänner, att denna likgiltighet har sårat mig litet. Men om små sår är nu oss emellan längesedan förbi att tala. Jag vill därför rätt och slätt säga dig, att stora vingar har jag inte att flyga med, men saknar inte dun helt och hållet. Min tjänst för kronans räkning är obetydlig; emellertid äger jag därigenom rättighet till uniform och exerciserna har fått pli på kroppen. Det är vad en karl mest behöver, och ... såvida han inte inalles är en dum, ohjälplig hund ... kommer han därmed så långt han vill i världen. Ty att lära sig kunskaper, det är en lätt sak för den som vill. Med pli och skick är svårare: och jag vill inte gå längre efter exempel på det, än till dig själv, Sara; du lär inte fått lära stort i världen, om jag undantar att du gått i läran på verkstaden; men inte dess mindre är det inte prat av mig, då jag säger, att vackrare pli på kroppen har ingen flicka än du. Jag har sett många och varit mångenstans, så du kan lita på mitt omdöme. Men jag kommer igen till mina egna utsikter: jag reser nu till Vadsbo härad, och skall sedan ända så långt ned som till Grävsnäs, Sollebrunn och Koberg.
Enl. min tanke har den nuv:de lagen visat sig så välgörande, att man icke bör förändra den, innan man under en längre tid haft tillfälle bedöma dess verkningar. Hr Printzensköld: Jag beklagar verkligen Svenska sam hället, om de lagstiftnings-grunder, hvilka Gr. Sparre här framställt, skulle komma att göra sig gällande. I så fäll skulle det icke blifva så särdeles väl bevändt med individens rättigheter; ty blott man kunde säga: det öfverensstämrner med den eller deri kommunens fördel, att den eller den individens rättighet uphör, så skulle man med ett penndrag kunna beröfva individen denna rättighet. Jag hemställer, hvart lagbundenheten då skulle taga vägen. Den lagstiftning K. St:r och K. M. kunna finna för godt att utöfva rörande utskänkning och bränvins-försäljning, den kan här endast så till vida tillämpas, att man förklarar gästgifvare icke vidare vara skyldig att tillhandahålla resande spirituosa. Om man säger, att en kommun, inom hvilken ett gästgifveri är beläget, icke bör hafva mindre fördelar än andra kommuner, så kan man med lika skäl säga, att de hemman, som ligga i närheten af en gästgifvaregård, och till följd deraf äro underkastade reservskjuts-skyldighet, icke längre behöfva fullgöra denna skyldighet, emedan det finnes flera hemman, som äro från densamma befriade. Huruvida det åter skulle stå tillsammans med allmän ordning och enskild rätt, det öfverlemnar jag åt hvars 598 Den 18 Juni. och ens eget bedömande. För öfrigt anser jag, i likhet med Hr Arnell, att Författmn ännu är så ny, att man icke hunnit riktigt pröfva den, och derföre bör man ej heller ännu i densamma göra några ändringar. De härefter först till bifall och sedan till återremiss å Utsk:s förev:de hemställan, framställda propos:r besvarades med blandade Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s hemställan samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Adlercreutz begärde votering.