Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett nytt fredsfördrag samlar oss, allstyrande fader i din helgedom.Vi frambära dig tackoffer för det lugn, som blivit återställt kring våra gränser.Vid tanken av de faror vilka hotat dessa gränser och genom ditt mäktiga beskydd blivit avvärjda, vid glädjen över en vunnen fred. Emottag våra tacksägelser och hör våra böner. Skydda vår konung och förläng hans dagar, förljuva hans mödosamma omsorger och välsigna hans företag till rikets säkerhet och sanna väl. Förena alla landets innevånare i en ren och vaksam fäderneslandskänsla, som inte försummar vad både egen och efterkommandes trygghet och säkerhet fordra. Låt i fridens lugn de avtynande krafter återlivas och krön alla lovliga företag med lycka. Barn och barnbarn skall prisa dig som i farans stund hört vår bön. Nu tacker Gud allt folk … .. Kungörelse om sättet till reservationskravs anställande hos skattskyldig, med påminnelse, angående så väl taxeringsprotokollers och längders, som anmärkningsförklaringars behöriga inrättning. Oklarheter har påpekats av skatteskyldiga personer då reservationskrav ställts hos dem. Ämbetena skall lämna förklarande anmärkningar enligt order innan några krav får ställas. Stockholm den 25 augusti 1809. CARL JOHAN GYLLENBORG. Svea rikets ständers förening och valakt angående den högvälborne furstens prins Christian Augusts utkorande till Svea rikets kronprins och efterträdare på den kungliga tronen. Stockholm den 28 augusti 1809. Vår regerande konung Carl XIII och hans gemål Hedvig Charlotta har inte välsignats med någon arvinge. Då vi inte velat utsätta landet för den våda som kan uppkomma vid en tronledighet, har vi beslutat att välja prins Christian August av Schlessvig-Holstein till kronprins. Detta kan ske enligt nya regeringsformen av den 6 juni 1809. Prins August bekänner sig till den rena evangeliska läran samt har de egenskaper och dygder som ger oss ett välgrundat hopp, att under hans regering skall råda ordning i styrelsen och att vi få åtnjuta den välgång en kraftfull och välgörande regering bringar.
N:o 150, i anledning af erhållne äterremisser å utlåtandet N:o 85, angående reglering af utgifterna under riks-statens fjerde Hufvudlitel; Hvad Utskottet vidgjort i afseende å punkterne 1, 8:de mom. b samt 10 af utlåtandet N:o 85, dervid lät Ståndet bero; punkterna 6, 8:de mom. e, 13, 14, 16, 18, 21 och 24 lades till handlingarne; litte punkten ogillades: hvaremot 23 punkten antogs med de förändringar, riksdagsfullmäktige» Sahlström, enligt en till Ståndets protokoll afgifven tabell, föreslagit; N:o 151, i anledning af erhållne äterremisser å utlåtandet N:o 86, angående reglering af utgifterna under riks-statens femte Hufvudtitel. Vid Utskottets åtgöranden, beträffande utlåtandet N:o 86, i dess 8:de, ll:te, 17:de och 20:de punkter, lät Ståndet bero; hvaremot hemställandena i fråga om 10:de, 19:de, 21:sta och 22:dra punkterna ansågos ej föranleda annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Nto 152, i anledning af erhållne äterremisser å utlåtandet N:o 87, angående reglering af utgifterna under riks-statens sjette Hufvudtitel. Hvad memorialet innehåller, rörande punkterna 1, 5, 19, 20, 21, 23, 26, 27 och 28 af utlåtandet N:o 87, lades till handlingarne, såsom icke föranledande till någon Ståndets åtgärd; punkten 10 bifölls; punkten 11, dervid lät Ståndet bero; hvaremot Ståndet, i fråga om Utskottets tillstyrkan, i afseende på utlåtandets 18:de punkt, 2:dra mom. litt. a, samt 3:dje morn., vidblef sitt förut fattade beslut och fade memorialet till handlingarne. N:o 153, i anledning af erhållne äterremisser å utlåtandet N:o 88, angående regie ring af utgifterna under riks-statens sjunde Hufvudtitel.
2Q'o (n) för Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet - > > > y y y y y y y y * y y Svar på återremiss ,,,,,, alto för Ofvcr-lntendents-Embetet ,,,, Svar på återremiss , t > 3 y > ) — t'- Ä2 ■g <T> lfrs E.' 5 ra" Kidd. o. PresteBorgareBonde Adeln. Ståndet. Ståndet. Ståndet. b. V 34 å. ¥ 34 b. v 34 å. V b. ¥ b. b. a. a. b. b. 34 7 34 V 34 ¥ 34 ! b. ¥ 34 b a. Län; se Indrag ni ngs-S t a t en. 26*0 för fyllnad i lönebeloppet för Länsmän , , Svar på åtcrremiss ,,,,,, 27^0 för kostnader vid Charta-Sigillata-Yerket; se Charta-Sigillata-Verket.
Juli, lialva unuertt cknade, i för esk rifven ordning inom Riks-Stånden utsedde Revisorer, den 15,‘de September innevarande år, sammanträda för att öfverse och granska Stats-Verkets, Bankens ocb Riksgälds-Kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning, I afseende på sistnämnde Verks granskning, hafva Revisorerne, genom Rikets Ständers der varande Fullmäktige, vid sin första sammankomst mottagit samtliga, i i §. af den för denna granskning nu gällande Instruktion uppräknade Berättelser, Med ledning af dessa Berättelser och under iakttagande af de föreskrifter åberopade Instruktion innehåller, hafva Revisorerne sedermera veikställt den åt dem uppdragna revision af ej mindre RiksgäldsKontorets förvaltning och räkenskaper, än den fortsatta utredningen af Götha Kanal-Bolags och Malmö f. d. Diskont-inrättningar. Det återstår således för Revisorerne endast att, jemlikt stadgandet i Revisions-Instruktionens 5 §., lill Rikets Ilöglofl. Ständer inberätta hvad under berörde revision förekommit; och Revisorerne gå nu att härom afgifva följande Berättelse, hvilken, efter vanligheten, är uppställd i arne Afdelningar, hvaraf den ena handlar om Riksgälds-Kontorets inkomster och utgifter samt skulder och tillgångar äfvensom de för öfrigt med delta Verk och dess förvaltning gemenskap ägande frågor, och den andra om fortgången af förbemälde Diskont-inrättningars utredning. Angående Riksgälds-Kontoret. Då Rikets Ständers sist församlade Revisorer, jemlikt den om detta Verk af dem afgifna Berättelse, genomgått och granskat de hos Herrar Fullmäktige och Kommissariatet förda Protokoller, till och med den _ 4 — B\\ fg-lld »Kontorets Inkomster och Utgifter.
Landtm, hemställde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke antoge Frih. Hamiltons ifrägavar:de förslag, ropades starka nej, blandade med några ja, hvarefter H. Ex. förklarade det han ansåg denna propos. besvarad med nej. Härefter framställde H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, det af Frih. Sprengtporten väckta förslag, att i lista mom. af 12 § Riksd.- Ordn. mätte införas ordet ”distriktvis”. Frih. Sprengtporten: Då Utsk. uteslutit ordet dislriktsvis, ur 12:te § första morn., ehuru det igenfinnes i alla de andra §§ som röra de öfriga Ståndens valrätt, så skulle jag anse nödvändigt att erhålla en närmare förklaring af Utskis mening i della afseende. Adis ledamöter inom Riksförsamlingen kunna naturligtvis väljas på flera sätt. Man kan tänka sig möjligheten af val inför Riddarh.Direkt., att hvar och en väljer skriftligen på den han önskar, man kan tänka sig möjligheten af att Ståndet sammankommer till riksdagen för att välja sina ombud och slutligen, att valen skedde inom provinserna dislriktsvis. I afseende på dessa olika valsätt tror jag icke att mer än ett skall motsvara ändamålet, likasom jag är öfvertygad att genom tillämpningen af delta valsätt R. o. Ad. skall blifva bäst representeradt, och det är genom val dislriktsvis, enär det är nödvändigt alt väl känna den, man vill utse till representant. En sådan kännedom måste alltid förutsättas vara större inom en provins der Ståndets medlemmar slå i ständig beröring i municipala och komunala förhållanden med de personer som skola utses. Derigenom skulle vinnas det ändamål att då ledamöterna af Adeln inom Riksförsamlingen voro utsedde från olika trakter inom landet, de bättre representerade dessa olika delars lokala interessen, och hade större kännedom om de lokala frågor som förekomma. Afven tror jag att mekanismen härigenom skulle blifva betydligt lättare.
Derjemte och utom de fördelar, som vore beroende af sistnämnde jernvägs-anläggning, skulle södra stambanans ledning till Jönköping och dess af Kommittéen föreslagna östligare läge mera i midten af landet samt uti en fruktbarare och folkrikare trakt lända till gagn för ett vidsträcktare område och en större rörelse samt särskildt bereda åt Sveriges på kommunikationer vanlottade sydöstra del en lättad möjlighet att komma i jernvägs-förbindelse med andra delar al landet. Vid betraktande af dessa förhållanden anser Kongl. Majit olägenheten af den omväg, som från rikets sydligaste orter lill de vestra och, så länge jernväg genom Östergötland icke blifvit bygd, äfven till de' norra, skulle uppkomma genom Södra stambanans anläggning uti ifrågavarande östligare sträckning i stället för den förut föreslagna Laga-linien, samt den häraf jemväl följande högre kostnaden för södra stambanan, när denna bana ensamt afses, väsendtligen öfvervägas af den östligare banriktningens ofvan antydda allmännare fördelar, samt föreslår derföre, att södra Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition NU 52- 7 stambanan må ledas från sjön Stråken genom Jönköping öfver Thenhult till trakten af Nässjö och derifrån vidare förbi och i närheten af sjön Salen till Finjasjön. Kostnaden för Södra stambanans fullbordan i denna sträckning är af Kommittéer) beräknad sålunda: från Finjasjön lill Nässjö 18 mil 11,526,411. » Nässjö » Thenhult 2,14 mil 1,479,120. » Thenhult » Jönköping 1,50 d:o 1,524,000. » Jönköping » Stråken 5,26 d:o 2,552,520. samt fullbordandet af linien från Stråken till Falköping 826,000. Summa Riksdaler Riksmynt 17,688,051. Af de för arbetena ä Södra stambanan intill 1865 års slut ofvan beräknade 7,440,652 Riksdaler föreslår Kongl. Maj:t act användas:
Sker sådan förändring i eganderätten till den jord, för hvilken stänges, att å endera sidan jorden styckas, eller förut styckad jord Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande JW 38. 15 sammanlägges; och tarfvas till följd deraf ny delning af redan upprättad hägnad eller fordras sådan ny delning af annan orsak, som till förändrad grund för hägnadsskyldigheten föranleder, varde ock en hvar, så vidt ske kan, bibehållen vid den sträcka han förut haft, eller njute, der han något af sin förra hägnad emot annan sämre utbyta måste, ersättning för skillnaden i värde. Ej håfve dock den, som vid ny delning af redan upprättad hägnad njuter minskning i den hägnadsskyldighet honom förut ålegat, rätt att för det hägnadsbelopp, från hvars underhållande han befrias, fordra betalning af den, som dermed för framtiden utöfver sin förra hägnadsskyldighet belastas. § 15- Der led eller grind öfver väg tarfvas, hålle den ledet eller grinden, som annan stängsel å samma ställe hålla skulle; varde ock, då led eller grind emot annan stängsel, vid fördelning deraf, går i beräkning, afseende gjordt, såsom i 13 § sägs, å större kostnad för ledet eller grinden. Eger någon rätt till enskild väg eller fädrift öfver annans egor, hålle han ensam derför led eller grind. § 16- Kunna de hägnadsskvldige, då ny stängsel uppföras skall, ej åsämjas hvilken del af stängsellinien hvardera taga må; varde det genom lottning bestämdt.
Vid sista Urtima Riksdagen anhöllo Riksens Ständet genom Underdånig Skrifvelse den 8 Augusti 1815, det Kongl. Majit i Nåder af den från Preussen ingående Summan täcktes låta liqvidera omfötmäldte Capital, 681.419 R:dr 13 sk. ii rist., Särht att, då Riksens Ständer äfven ansågo lyck. ligt örn för det till fyllnad i Underhålis-suinmaU anslagne belopp 30,497 R:dr 45 sk, 3 lnst, ali förbindelse på samma gång afbördades och upphörde, Kongl, Majd i Nåder täcktes öfvertaga Liqviden härom och på sätt lämpligt finnes i detta afseende så förordna och i Nåder låta besörja, att Svenska Stats-Verket måtte för alltid blifva skiljdt från all utbetalning till Förra Kongl. Famiilen. Men, sorn, efter hvad Kongl. af)84 Stats-Utsköttets Betänkanden'. Maj:t nu i Nåder tillkannagifvit, denne Liqvid är beroende af Utslaget reed den Preussiska li» qviden, samt Kongl. Maj:t härvid jerrwä'1 förklarat, att Kongl. Ma'j:t val ej karr ingå i några positiva förbindelser, inen ej helier viile äska några serskild.te anslag härtill, utan ämnade ari' vända det förmodade öfverskottet å nämnde till gäng jemte hvad för öfiigt kunde göras disponibelt för ifrågavarande ändamål på sätt Riksens Ständer önskat; så lära nu Riksens Högl. Ständer, med underdånigt erkännande af Kongl. Maj:ts Nådiga omsorg i denna del, bifalla, att såsom Kongl. Maj:t i Nåder proponerat, nuvarande anslagen för förre Kongl. Ramiilens underhåll, 6 6,666: 3 2 sk. på Indragnings - Staten maga oförändrade fortfara till nästa Riksdag, med rättighet för Kongl. Maj:t, att den disponera i den mohn som liqvidationen på ett eller annat sätt blifver verkställd.
Man hade sett, att städerne utgjorde en samlingspunkt för dem, som sträfvade efter förbättring i statsskicket, och man hade funnit deras representanter åtminstone mottagliga för idéer om allmänna politiska rättigheter, hvilka betingas af en större och allmännare upplysning, hvars befordran inom fäderneslandet länge utgjort ett af deras anspråk. Om man än icke kunde hoppas, att genom de slag, som tillfogades städerna, träffa sjelfva den större delen af medelklassen, som i vårt land ännu saknar både sammanhållning och representanter, ansåg man sig åtminstone kunna hos städerna väcka enahanda misstroende mot öfrige samhällsklasser, som man redan ingifvit desse med hänsigt till städernes befolkning; och derigenom trodde man sig kunna tillbakahålla den allmänna andan, som högt uttalat sig för alla klassers sammansmältning i en representation, bevakande folkets gemensamma intressen, och på samma gång i städerne återföra den korporationsoch skråanda, som, alltid medveten af sitt beroende och sin svaghet, ännu icke var af den nya näringsfriheten tillintetgjord. Det var derföre bevillnings-beskattningen i städerne, — som föga skiljer sig från den å landet i afvikelse från gällande lagar, hvilken afvikelse för dem begge är gemensam, men deremot till sina resultater framstår mera bjert, — togs till förevändning för en framställning, hvars upphofsrnän icke ens bemödade sig att dölja det mål, dertill de sträfvade, och hvilket otvetydigt afsåg att sprida split inom representationen. Utan att förneka den man, som i denna fråga under förra riksdagen framstod såsom motionär, den urskiljning han utan tvifvel eger, kan man tilltro sig att påstå, alt han icke genomskådade planen, och att motionens framgång inom de tre Stånden utgör ett bevis derom, att stånds-represenlationen föga egnar sig att skydda fosterlandet för alla de faror, som inbördes afund och hämdkänsla mellan medborgare-klasser kunna vålla, och hvilka måste öfvergå till verklighet, om dessa känslor fostras till mognad och ledas till handling af dem, som icke förstå alt. bedöma följderna, eller ock tro sig dera! kunna draga fördel.
Det billiga anspråk pä erkänsla han äger, hoppas jag att man icke måtte glömma, då han bortgår, kallad härifrån, just till följd af de mödor och ansträngningar, han offrat fäderneslandet. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: Det är med verklig tillfredsställelse, som jag erfar den nu väckta frågan. Ilr Gustaf Lagerheim har gjort sig af det allmänna särdeles förtjent håde som vetenskapsman och tjensteman. Hans vetenskapliga förljenster äro utan tvifvel af oss alla kända och obestridda. Såsom tjensteman har han flere år varit underordnad min emhelsförvallning, och dä jag således torde anses behörig att derom meddela ett omdöme, vitsordar jag, alt han äfven såsom tjensteman gjort sig af det allmänna högt förtjent. I det jag beklagar, att Regeringen varit obemyndigad alt lemna honom den pension, hvarom nu är fråga, är det med glädje, likasom jag linner mig af pligt uppmanad, att instämma i den väckta motionen, såsom en rättvis gärd åt de egenskaper och den mångsidiga verksamhet, hvarmed Hr Lagerheim gagnat och hedrat sitt fädernesland. 36S Den 24 Augusti f. m. [Ir von Hartmansdorff, Aug.: Då äfven jag under någon tid innehaft fortroendet alt vara Directeur uti Götha canalbolag, anser jag mig jemväl af pligt uppmanad att understödja den motion, som Gr. von Platen väckt, och för hvars framgång Hrr Rosenblad och Fåhreeus talat. Remitterades lill SlatsUtsk. Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik, uppläste följande: Under förhoppning om ett lyckligare resultat, vågar jag härmedelst vördsammast åtcrupplifva en af mig vid sistl. riksdag väckt motion, om understöd af 4°° r:dr b:co ärligen ut /’. d. Consulat-secreteraren Hr L.
M e d; tuslrituiiig till hpliice ' hypotes hiii: Iion iifven siikt hcst5iiiiii: i i ' or: iien p: S: i.tiiriiiis ' ring. 74, hade hon tillsvidare liimiiat hos ryskii anhöriga. Viider. vårterminen 1 8 84 föreläste hoii som 2 privatdocent » rid Stockholms högskola ') och med sådan framgiug, att hol: samma &amp; r anställdes vid högskolari som professor i högre mateiuatisk amlys. Det ar Stockholms heder akt medel tili denna professur tack vare professor Lefflers iiitis&amp; bemödanden - skaffades genom eiiskildt mecenatskap, och att inga fördomar hindrade vår hufvudsfnds unga högskola att vid sig fast&amp; en. kri1212n, hvilkeii sålimda blef den första oc! ; hittills enda, som i vårt århiindrde bekliidb eii akademisk .l&amp;rareplats. ?et sakiiades emellertid icke skeptiska aiiiiiirkiiiriglia rörande den kvinliga professorns kompetens, anmiirkniiigiir. som ' dock slutligen alldeles tystnade, nar franska vetenslriq~sakademien 18 8 8 tillerkämde Son ja Kovalevsky det Bordinskii priset " " ") f ör heniies tiifliiigsskrift öfver det upp@ ila iimilet: Att i .~z&amp;gon riisezztliy pa27t.t .firl7bortkr t e o r i c ~ PI). jrist kropp ö ör el se. Redan innan namnsedeln var öppnad hade alcailemieii beslritat att höja priset från 3,000 till 5,000 fr. med anledning af afhandliiigens ut.oiuorde~itligfi f örtjänster. Efter delina kraftaiistriiiigiiing f öref öl1 det som om ilm i mdentatis7m produktionskraften hade behöft en livilotid. Meii hvila betydde för Sonja Kovalevs@ egentligen elidast oiub$~; - f verksamhet. Den ungdomliga.
M:ts Nådiga Bref till Kammaroch Bergs-kollegierne af den 13 April 1847 samt särskilda förstäudigandet i Nådiga Brefvet till sistbcmalda Kollegium af den 5 September 1851, utan räuta hafva inneliggande någon endä, större eller mindre, del af denna fouds kapital; hvarjemte Rikets Ständer fästat uppmärksamhet på jemväl ett annat förhållande med fondens förvaltning, eller att, i strid med gällande föreskrifter om fondens skyndsamma och årliga förökande så väl med kapital-tillskott, som inflytande räntor, utur 1852 års räkning blifvit alldeles utelemnad den Bergslaget för samma år åliggande silfver-afsättningen, hvarigenom ock den hos Bergslaget den 1 November 1852 utan ränta innestående delen af fondens behållning nu synes mindre, än den verkligen bordt vara, om dertill ock rätteligen blifvit lagdt förberörda, för Rikets Ständer ännu okända, silfver-afsättningsbelopp för året. Redogöraren har väl med en anmärkning å sin den 1 April 1853 algifna räkning öfver denna ränte-ersättningsfond för året från den 1 November 1851 till samma dag 1852 upplyst, att »insättningen för 1852 års silfver-tillverkning upplages uti nästa års »räkning under den 20 December 1852;» men då i föregående redogörelser, af den 29 Mars 1852 för året 1851, samt af den 2 April 1851 för året 1850, såsom ock i de förra årens räkningar, hvarje års silfver-afsättning förut kunnat behörigen upptagas och Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 83. 139 blifva fonden ärligen påförd, synes enahanda debiterings-ålgärd äfven för räkenskapsåret 1852 hafva bordt ega rum, hvarigenom ock fondens rätta tillstånd vid samma redogörelse-års slut nu skulle kunnat blifva inför Rikets Ständer behörigen framlagd t. Efter tagen närmare kännedom om tillkomsten af denna rän te-ersättningsfond, hafva Rikets Ständer funnit ovedersägligt, hurusom det för E. K. M:t och Kronan samt
(En Ledamot af hvarje Riks-Stånds Fullmägtige i Riksgälds Contoret.') 5 (jo eller 20) R:dr Silfver. Ränte kupon. Riksgälds-Contorets Obligation N:o Serie: Emot aflemnande af denna ränte-kupon betalar Riksgälds-Contoret den 31 December 1845 *847 0°h följande år till och med 1854) till innehafvaren Fem (Tio eller Tjugu) Riksdaler silfver. Slockholm den 31 December 1844. (L. S.) STOCKHOLM, ecksteinska eoktuyckeiuet, 1845. 1 Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande, N'.o i3y. Ank. tili Exp.-Utsk. d. 17 Maj, kl. io f. na Utlåtande, i anledning af väckta motioner om åtgärders vidtagande till skyndsam nedsättning af Taxan för farten å Götha Canal. Höglofl. Ridderskapet. och Adeln har till Statsoch Banco-Utskotten remitterat en af Herr Nordenanckar, F. IF., väckt motion, deruti föreslagits, att, i händelse, sedan staten blifvit reglerad och alla rättmätiga behof fyllda, ytterligare öfverskott skulle återstå, eller från Banken erbjudas, Rikets Ständer, heldre än att fortsätta förra Riksdags utiåningssystem, måtte för Statens läkning inköpa Götha Canal; förmenande motionären, att, efter afgifternes nedsättning till ett underhållskostnaden motsvarande belopp, denna communicationsled, ograverad af alla enskilda intressen, skulle blifva det vackraste arf, närvarande tid kunde lemna den kommande.
Anmärkaingsvärdt i förevarande fall synes också vara, att. sodan BankoUtskottets nära nog samtlige ledamöter den 4 Juni 1860 hade verkställt en inspektionsresa till Tumba, som medfört en kostnad af tillsammans 1,496 R:dr, kort derefter så stora förändringar derstädes inträffat, att det, efter blott lyra månaders förlopp, ansågs nödvändigt för Herrar Revisorer, att i början af Oktober samma år företaga en ny iuspectiousresa till samma ställe för en resekostnad af 892 R:dr. Herr Friherre Stjernstedt, Herr Friherre Gederström, Herr Doktor Forssell och Herr Lands-Kamcreraren Ryding hafva förklarat sig biträda det af Herr Doktor Sandberg väckta, men af Herrar Revisorers pluralitet underkända förslag, att de inspektioner, som af Bauko-Utskott eller Revisorer kunna framdeles komma att vid Tumba Bruk verkställas, må ske icke af Utskottet eller Revisorerne samfäldt, utan af 4 Delegerade. RIKETS HÖGLOFT. STÄNDERS år 1861 församlade REVISORERS berättelse om GRANSKNINGEN AF RIKSGÄLDS-KONTORETS TILLSTÅND OCH FÖRVALTNING. STOCKHOLM, TRYCKT IIOS A. L. NORMAN, 1861. Jeinlikt stadgandet i 5 § af den för revisionen af Riksgalds-verket gällande instruktion, få undertecknade, i föreskrifven ordning utsedde och genom Kongl. Kungörelsen den 17 sistlidne Maj sammankallade Revisorer af Stats-, Bankooch Riksgälds-verken, härmed afgifva berättelse om den af oss verkställda granskning af Riksgälds-kontorets förvaltning och räkenskaper för den tid revisionen omfattat.
Borgare-Ståndet för deras del beslutit, att Rikets Ständer skulle genom underdånig skrifvelse anhålla det Kongl. Maj:t må täckas, genom en Comité af sakkunnige män, låta uppgöra förslag till den medicinska undervisningens ordnande, samt, efter Nådig pröfning deraf, vidtaga de åtgärder, hvilka till vinnande af detta ändamål finnas lämpligast, hvaremot Högvördiga Preste-Ståndet denna del af Betänkandet afslagit, samt Hedervärda Bonde-Ståndet återremitterat densamma, i ändamål att få utredt, huruvida de till Upsala universitet gjorde donationer af gods eller stipendii-fonder skulle, genom den ifrågaställa förflyttningen af universitetets medicinska facultet, äfventyras. Då Utskottet saknar och svårligen skulle kunna förskaffa sig tillgång på de upplysningar, som för den af Hedervärda Bonde-Ståndet äskade utredning äro erforderlige, men denna åter lämpligen skulle kunna verkställas, derest frågan, i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets beslut, blefve lill handläggBih. lill R. St. Besv. och Ekon,-Utskottets Utlåtande Jfå 109. ning af Comiterade hänskjuten, så, och enär, enligt hvad diskussionen i frågan iuom Hedervärda Bonde-Ståndet sjnes utvisa, de fleste Ledamöter af detta Stånd varit böjde för en sådan reglering af den medicinska undervisningen, som Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets beslut åsyfta, får Utskottet till Högv. PresteStåndet och Hedervärda Bonde-Ståndet hemställa huruvida ej dessa Biks-Stånd må finna för godt, alt uti nyssnämnda beslut sig förena. Stockholm den 20 Aug. 1857. Anti. till Exp.-Utsk. d. al Aug. 18S7, kl. 11 f. m. Utlåtande i anledning af återremiss utaf Betänkandet J\s 81, i fråga om befrielse får Svenska ångfartyg, som göra regulier a resor, från skyldigheten alt taga lots då de komma från sjön.