Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Anum Capel Iförsamling, samt af Herr Hahn, rörande ett Bancolån till Umeå stad; N:o :iq, i anledning af Biskopen Doctor -af IHingards ifrån Högrördige Preste-Ståndét tili Utskottet remitterade motion, om fortfarande rättighet för vissa Åeademier att tillvexla sig en bestämd mindre summa Riksdaler Silfver mot lika antal Bancosedlar. S, D. Vid förnyad föredragning af Con titutions Utskottet» den 3o icw Pral. Utclr. et. 4 dug. 1834■ sistlidne Julli o. ra. på bor Jet lagda Memorial N:o tj, rörande Froste» O, Bolanders anledning lill anmärkning emot Föredraganden af Ecciesiaslik-äienden, Lief samma Memorial lagdt till Landlingarne, S. D. BevillningsUtskottets den 3o sistlidne Julii e. m. på bordet lagda Memorial 3N:o 26, med anmälan, att, sedan . Högvördige PresteStåndet och Väiloflige Borgare-Slåndet förklarat, att Herr Grefve Cronhfelms motion, angående den till stapelstäderne utgående Tolag Loide af Qeconomic-ZJtskottet till behandling upptagas, Landlingarne i målet blifvit till Constitutions-UJtskoitet ånyo öfverlemnade, för alt afgöra hvarthän frågan bör förvisas, blef, vid förnyad föredragning, lagdt lill bandlingarne. S. 1). Vid förnyad föredragning af Stats Utskottets den 3o sistlidne Julii e. m. på bordet lagda Utlåtande V: o 20Ö, i anledning af de inom Riks-Stånden gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 54, angående beräkningen af Statsverkets inkomster, blefvo irsta till och med aqrde punkterne, äfvensom den 35:te punkten af Ridderskapet och Adeln bifallne, hvaremot 00, 3i, 3 >, 33 och 34-‘de punkterne, äfvensom de yttranden.
Enligt uppgift skulle della sund årligen beläras af 18 ånglärlyg, hvdka under sina reguliera turer genomföre sundet cirka 650 gånger, samt af 240 seglande fartyg, hemmahörande i de särdeles talrika vid sundet belägna hamnarne och hvilka fartyg i medeltal beräknats passera sundel 12 gånger om året eller tillhopa 2,880 gånger. Sundet passerades således af dessa ångoch segelfartyg 3,530 gånger, och om dertill lades de Skånska och Blekingska kustfartyg, hvilka endast färdades derigenom, ulan all anlöpa dess hamnar, så förmodades antalet fartyg, som årligen genomginge nämnda farvatten, uppgå till det högst betydliga beloppet al 5.000 st. Af dessa passerade vanligen ångfartygen en del af sundet sedan mörker inlrädl, de seglande fartygen deremot vanligen med god vind på dagen, men skulle dessa sednare (ill följd af motvind ej före qvällen hinna utom sundet, måste de i brist på fyrar vända eller söka hamn, ty högst sällan vågade någon seglare kryssa i sundet om natten. De sjömärken, som Calmar sund för närvarande funnes anbragta, vore: Olands norra fyr, med en synvidd inåt sundet af 10 qvarts mil; Grimskärs fyr, med 8 qvarts mils synvidd såväl åt norra som ål södra delen af sundet; Ölands södra lyr, med en synvidd af 14 qvarts mil; samt dessutom en del spirbåkar och prickar. Sedan härefter dels erinrats, att af dessa sjömärken det endast vore fyrarna, som tjente lill iedning under den mörka delen al dygnet, dels omnämnts några af de åtgärder, som sjöfarande i allmänhet vidtoge för att med någorlunda trygghet och säkerhet kunna besegla detta med en mängd farliga grund uppfyllda farvatten, bar vidare uppgifvits, att, lör att minska dessa svårigheter vid seglingen i Calmar sund, erfordrades: I norra sundet.
Kam O O mar-Collegii föranstaltande, till nytt arrende för Kronans räkning blifvit utbjuden; oell sorn ett sådant förfarande icke Stats-Utskottets Betänkanden. 1725 allenast förnärmade Handlanden Tausons Lagliga rätt, att tillgodonjuta fördelarne af Commerce-Rådet Schau ws ofvannämnda öfverlåtelse, hvilken åter grundade sig på Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution, sorn icke godtyckligt finge häfvas till 5:dje mans förfång, utan äfven vore en uppenbar misstydning af 1810 Riksdagsbeslut, uti hvars i3 Riksens Ständer, med afseende på Contractets bestånd i förening med Kronans rätt och fördel, stadgat, det Innehafvaren af Uranienburg skulle mot vissa förhöjda villkor få begagna den återstående Contractstiden; Så och enär Handlanden Tauson bevisligen erbjudit sig, att dessa villkor fullgöra, men lian, det oagtadt, och ehuru ArrendeContraétet å hans sida, icke blifvit brutit, utan tvärtom utöfver skyldigheten blifvit fullgjordt, icke fått, vid arrendet bibehållas; har Herr Brummer, med anhållan om lagligt beifrande häraf, yrkat, det Handlanden Tausson antingen matte åter komma i full Disposition af arrenderande Kongs-Ladugården Uranienburg, på resterande 5o år, emot de Aud 1810 års Riksdag föreskrifne vilkor, eller ock undfå ersättning för arrendets afträdande med skäligen jemnkade 25,000 R:dr i ett för allt. 1726 Stats-Utskottets 13 etänkanden.
Kommitterade hafva i sina förslag antagit, att den infanteristyrka, som genast bör kunna ställas på krigsfot, skall vara 40,000 man. Efter någon tids förlopp bör denna infanteristyrka kunna ökas till 50,000—60,000 man. Slutligen skulle 70,000—80,000 man i fält uppträdande fottrupper motsvara behofvet. För dessa trenne fall skulle således, enligt regeln: »två och en half kanon på 1,000 man», erfordras: För 40,000 man, 100 kanoner. » 60,000 » 150 » » 80,000 » 200 » Artilleriet fördelas i batterier, dess taktiska enheter. Innan batteriernas antal bestämmes, måste deras styrka fastställas. En långvarig strid har, såsom bekant är, egt rum i frågan, huruvida 6 eller 8 kanoner vore lämpligaste styrkan för ett fält-batteri. Batterier på 8 kanoner synes af det skäl hafva blifvit hos oss töredragna, att man vid de lätta (6-S":ga) batterierna velat med de 6 kanonerna i och för kastelden förena 2 granatkanoner, och derigenom ansett sig bilda en kraftigare enhet. Ehuru vid de gröfre (12-ST:ga) batterierne granatkanonerna blifvit afskilda och bildat särskilda batterier, har man äfven här, för att vara fullt säker att kunna åstadkomma en stark samlad eld, bibehållit 8 kanoner på ett batteri. Men de nuvarande granatkanonerna uppfylla ej hvad man af dem fordrat, och refflingen har så mycket ökat pjesernas styrka, att 6 refflade kanoner i kraftig verkan på det hela vida öfverträffa 8 slätborrade. Flere andra skäl tala för batterier af 6. De bilda ett lämp - 149 ligare befäl än batterier af 8, hvilka med alla sina parklordon utgöra en styrka i folk, hästar och materiel, som är för stor för ett nära och omedelbart befäl, såsom batterichefens är. En annan olägenhet åtföljer stora batterier. De äro mera utsatte för att blifva delade genom detacheringar, hvilka ofta måste förekomma i ett land med så bruten och oländig mark som vårt.
Sparre sjelf vet det, utan att jag behöfver lemna honom någon anvisning derpå. Nu gällande vexellag skiljer emellertid emellan båda slagen, och det lärer i alla läll icke kunna bestridas, att om en vexel är dragen af ett handelshus i Hamburg på ett i Stockholm, så är väl en sådan vexel en utländsk. — Det har vidare blifvit anfördt ett yttrande af en stor vexelagent här i Stockholm, innefattande, att han icke visste, att det fanns någon bysättning för vexlar. Jag är fullt förvissad om att detta var ett skämt, ty på hvarje handelskontor finnes vexellagen tillhands, och den lärer således icke vara obekant för någon affärsman. Man har sagt, att bysättningens bibehållande icke vore nödvändig för krediten. Detta vore mycket önskvärdt oell jag skulle vilja hoppas det; men jag för min del har icke hittills blifvit öfvertygad om att så är förhållandet, och just den omständigheten, att man i de mest kommerciella stater bibehåller detta stadgande, måste göra lagstiftaren tveksam att uphäfva det här. Man säger att köpmän i detta fall äro mera konservativa, än andra; men jag tror snarare motsatsen, ty man har väl i allmänhet ansett, att hos Deri 8 Augusti. 101 affärsmän en särdeles liflighet eger rum, som gör att man inom denna klass snarare är böjd för förändringar, iin att hänga fast vid det gamla. För öfrigt har Gr. Sparre anmärkt, att jag skulle sagt, att en skillnad borde ega rum emellan olika slag af förbindelser. Jag har dock icke yttrat något sådant; jag anförde blott som ett faktum, att det finnes en sådan skillnad i vår lag, och jag anser den också nödvändig i afsrde å vexlar, hvilka lagstiftarne just ansett nödigt att omhägna med särskildt skydd derföre, att de äro ett beqvämt betalningsmedel. Hittills har man derföre icke tilltrott sig att borttaga bysättningen för vexlar, hvadan det också för framtiden lärer blifva nödvändigt att gifva dessa mera skydd än t. ex. räkningar.
Icke desto mindre var hon högt älskad af sin enda betjening, gamla Annicka; och ehuru äfven sträng i sin uppfostran mot det enda barn, hvarmed Herren välsignat hennes äktenskap, var hon äfven, som mor, älskad, vördad och åtlydd: ett ord från hennes läppar var ett orakel, omöjligt att motstå. I fru Kathrinas hela väsende och stora, nästan präktiga figur låg också något, som rätt gerna kunde kallas imposant: en hvar, som såg henne, rönte inflytandet af hennes omedvetna värdighet. ”De karlarne ha nu aldrig reda på tiden!” mumlade hon för sig sjelf i misslynt ton. ”Jag undrar just hvad gubbarne ha för sig? I detsamma syntes ett par personer med hastiga steg vika om hörnet af ena sjöboden och nalkas huset. ”Kors, så ni sölar!” utropade fru Kathrina; ”vet ni icke att klockan slagit tolf, långan kallnar, och Arve, stackars pojke, är färdig att bita i fingrarne af hunger.” ”Brumma icke, mor!” svarade i godlynt ton den yngre af männerne, hvilka likväl begge räknade mannaålderns gräns bakom sig. ”Jag har fått något att tänka på – tulljakten skall ut ännu i eftermiddag.” ”Då slår jag vad att du fått väderkorn om skälskyttarne på Tistelön! Men det kan vi tala om sedan. Nu skall vi se till att ni får taga supen på fisken, innan den kallnar.” Alla tre gingo in i det snygga, trefliga rummet, der ett bord för fyra personer stod dukadt. De tvenne platserna intogos af jaktlöjtnanten och hans hustru, den tredje af sonen Arvid, en fjortonårig lefnadsfrisk gosse, och den fjerde af husets vän, f. d. underlöjtnanten vid Kongl. Maj:ts och Kronans flotta herr Pehr Fabian Askenberg, gammal kamrat till gubben Arnman, som i sin ungdom äfven tjenat vid flottan. Det var en liten vacker familjtafla att se dessa fyra goda och lyckliga menniskor tillsamman. Den fullkomligaste kärlek och enighet rådde i deras krets, och ofta lifvade löjtnant
N:o 318 förekommande tillägg vid 6:te punkten, näst efter litt. c ibland villkoren för der föreslagna garantier, enligt Stats-utskottets utlå - 628 Prot.-utdrag den 9 Augusti -1848. tande N:o 262, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, angående öfverste-löjtnanten grefve A. E. von Rosens underdåniga ansökningom understöd från statens sida lill anläggning af en jernväg emellan Örebro och Hults lastageplats vid Wenern; fann Ridderskapet och Adeln för godt att denna inbjudning antaga. Från Hög v. Preste-standet. S. D. Föredrogs en af vällofl. Ror gare-ståndet till högloft. Ridderskapet och Adeln samt högv. Preste-ståndet medelst protokolls-utdrag af den 5 dennes, gjord inbjudning att förena sig med Borgare-ståndet uti antagande af det tillägg vid 6 punkten näst efter lilt. c ibland villkoren för den föreslagna garantien, enligt Stats-utskottets utlåtande N:o 262, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, angående öfverste-löjtnanten grefve A. E. von Rosens underdåniga ansökning om understöd från statens sida till anläggning af en jernväg emellan Örebro och Hults lastageplats vid Wenern, hvilket förekommer i Borgare-ståindets protokolls-utdrag N:o 318, för den 29 sisth Juli. Preste-stan det antog för sin del denna inbjudning. S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvursoch Ekonomi-utskottens följande betänkanden och memorial fattade Ståndet nedan nämnde beslut; N:o 28, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl, kammarkollegii cirkulär-bref den 4 Oktober 1746 och den 18 Juni 1779, i fråga om skyldighet för den med underrätts utslagmissnöjde att lösa flera än ett diarii-bevis. Återremitterades; N:o 53, i anledning af väckt fråga om upphörande tills vidare af uppläsning från predikstolen af 1814 års sammandrag af författningar, eller ock om ett nytt revideradt sammandrag deraf.
Nästan hvartannat hus är också ett hotel garni, och en hvar vet att dessa sällan ha något lockande eller elegant i sitt yttre. Restaurationerna pråla icke med höga ofantliga salar, der väggarne nästan helt och hållet utgöras af trymåer och der de rika förgyllningarne glänsa i det strålande skenet från bronskronornas hundra gaslågor såsom i matsalarne uti Palais Royal. Lokalerna äro tarfliga och inskränkta, möblerna af enklaste slag och matsedeln ej så särdeles lång – den för dagen skrifna matsedeln nemligen, ty den tryckta utgör en liten bok med hundradetals namn på läckra rätter, hvilka, då de efterfrågas, alltid nyss tagit slut. Kaféerna äro lika fattiga på all lyx: man skulle kunna tro att de parisiska studenterna lefde som anakoreter eller brunspatienter. Så är dock ingalunda förhållandet. Men saken är den, att de besöka sitt qvarters restaurationer och kaféer blott under sådana perioder, då kassan är klen eller studierna hindra dem att gå till aflägsnare ställen. Är studenten deremot oberoende af tid och ekonomi, så gör han utflykter till boulevarderna, till Champs Elysées eller utom barriererna, hvart som helst, der pariserlifvet är som mest rörligt och omvexlande. Men komma flitens eller penningebekymrens dagar, så drar han sig tillbaka i sitt snäckskal – Quartier Latin – och lefver der ett tyst och indraget lif, förljufvadt af en och annan vän och den trogna grisetten. Ty grisetten bor också i det latinska landet, och det icke blott i egenskap af ordinarie älskarinna såsom madame l’étudiante. Mången grisett bebor ensam något vindsrum i Quartier Latin, som hon lemnar tidigt på morgnarne för att tillbringa hela dagen på verkstaden. Men sällan dröjer det länge innan hon upptäcker, att hon till granne har någon ung man, hvilken hvarje afton har behof af att få sitt ljus påtändt eller att få låna en synål och tråd, ända tilldess att en förtroligare bekantskap uppstår. Ty en sådan uppstår alltid. Förr eller sednare finner studenten alltid la corde sensible hos grisetten. Och sedan lefva de – såsom förlofvade.
Jag tillstår, att jag med ledsnad erfarit, det de af Riksens Ständer föreslagne Assignationslagar haft sådane bristfällighetér, att Kongl. Maj:t derå måst vägra sanction. Om i ett land, som har till mynt silfver och guld, såsom t. ex. England, och der rörelse-capitalet således kan ökas, ändå en fri assignationsrätt finnes nyttig, så måste den ännu mera vara det i Sverige, der Sedelmyntet eller Rörelse-Capitalet ej kan ökas utan Riksens Ständers beslut, och hvarigenom sålunda bestämd gräns är vorden satt för Nationens välmåga. — Jag tror derföre, att, då ännu en utväg finnes föreslagen till utvidgande af Assignations-rätten, man hör antaga den. — Jag har inhemtat Den ax December f. m. 207 utaf det från Bonde-Ståndet ankomne och uppläste Protocolls-Utdrag, att sedan detta Stånd erfarit, att Kongl. Maj:t vägrat sanction å det af Riksens Ständer till Kongl. Majrts Nådiga pröfning öfverlemnade förslag, i afseende på frågan, örn Enskifte personers och Bolags rätt, att sins emellan inom Riket utställa Invisningar, har Ståndet, i anledning af gjord motion, beslutat, att öfverlemna åt Kongl. Maj:t, att vidtaga sådane modificationer uti nu gällande föreskrifter om private personers Invisningar, som till befordrande af dessas användbarhet uti allmänna rörelsen kunde anses nödige. — Efter min öfvertygelse hade Bonde-Ståndet ej behöft remittera denna fråga till Utskottets handläggning, emedan samma sak förut blifvit remitterad, och af Utskottet pröfvad, utan hade Bonde-Ståndet kunnat genast antaga motionen med de förändringar, som Ståndet funnit vara behöflige. —.
Det meddelas underrgttelser anghende liimplig bostad, pensioner, hoteller, inackorderingshem och bodar, samt uppgifter om viilgörenhetsinrattningar, uppfostriogsanstalter, stadens seviirdheter, m. m. En Icuinnosta&amp; I staden Merzig i Preussen, har nyligen officielt konstaterats att mer iln hslften af alla dervarande affarer stilr under ledning af kvinnor. Stadens största fabrik stAr under ledning af en enks och skötes af henne personligen. Alla grossliandelsaffiirer, v8rdshus m. m. skötas af kvinnor och skötas till pA kopet pil ett utmärkt satt. Österrike. I Wien har ett stort möte, pil inbjudan af kornikn En petition i detta syfte antogs af mötet ocb bar sedermera inlemnats till riksdagen. för beframjande af kviniians politiska r8strPtt nyligen egt rum. Australien. I Nya Zeelands mpresentant7ms hade af ledamoten sir John Hall framlagts en motion om politiska röstrattens utstrilckande till kvinnor. Motionen antogs i förra veckan af huset med 37 röster mot 11. OsBkert ar emellertid, om regeringen kommer att upphöja representanthuset~ förslag till lag. Årgången 1890 Innehall:. Hugo TigerskiöZd Vi-igledd. Poem. (iertrud Adelborg Svensks t.änstflickors utvandri&amp; ' tiil Danmark Cecilia Holmberg, f Bååth. $ r h ett skbnskt fiskläge. S. Brev til Dagny fra Kristiania. Xiatine E ' rederiksen Marie ~akrzewsk ' a. Sid. - en - en. Litert %iiuranrnälninga r. E; ru Anne ~harlotte Leifler Ur lifvet Tredje samlingen Sonja Kovalevsky Ur Ryika lifvet 31. Esselde Ytterligare om kvinliga skolrBdsmedlemmar. 35 Gertrud Adelborg Svenska tjiinstflickors utvandring till .Danmark (Forts och slut). 40 Mathilda Boos F r h de fattigas hem. Gustaf S v m o n Hvad gagn kan samskolan medföra serskildt för kvinnan ?.
Om Den 3 Juni. ^39 Om Kiksens Höglofl, Ständer finna skäl att bifalla den af Banco - Utskottet föreslagna ordning för infordrandet och utgifningen af Bankens Fastighets - län, lärer vid utlåningssummans fördelning emellan de I,ånsökande, uppmärksamheten derå böra fästas, att densamma efter möjligheten sprides på olika händer, och att hela Landet deraf må åtnjuta den förmån, som genom hittills gällande författningar till betydlig del förfelats, X sådant afseende torde blifva nödigt att vidare bestämma; 1:0 Att under Utlånings - fondens ännu fortfarande otillräcklighet för alla Lånsökande, intet af de utgående lianen får öfvertiga 3000 B:d saint ingen enskildt person, Bolag eller Interessentskap i odelt fastighet, till större sammantaget belopp erhålla Lån - biträde af nämnde fond, e« hvad säkerhet i fast egendom, som derföre må erbjudas; under oförändrad transport - rättighet för Låntagare i gemeär af hvad efter ftrllgjord inbetalning, uppå ofvananförde grunder, är utaf deras Lån qvarstående; hvarvid emedlertid, till förekommande af missbruk med de nya Lånen» det förbehåll blifver nödigt, att en egendom, på hvilken Lån af den nya fonden erhållits, men sam genom inbetalning eller transporterande af Länet blifvit i förtid från Inteckningen befriad, ej inom en lid af 3 år må kunna af samma Innehafvare för Banco-Lån pantsättas, 2:0 Den 3 Juni. arn Att 5 delar af den på hvarje år utgående Lane - Summan förbehållas åt Landtoch Bruksrörelserna, och j del deremot åt samtelig» Städerna i Riket, att enligt de här nedan utstakade grunder utbekommas. 3:0 Att då Stockholms Stad äger en af alla andra Orter saknad tillgång till Låns undfående uti dess Brand - Assecurance - Contoir, och i allmänhet lättare utvägar i detta afseende, samt af redan utgångna Banco - Lån erhållit betydligare andelar, bil ligt vi s ej mera, än \ del af den för samteliga Rikets Städer återstående femtedelen, eller del af hela Lånebeloppet, åt Stockholms Stad förbehålles.
Jag anser den före slagna grundlagsförändringen vara riktig till sin syftning, emedan erfarenheten redan visat henne vara nödvändig; men för att i möjligaste måtto undvika de stötestenar, på hvilka Hr De Marc fästat uppmärksamheten, och på det ntt man icke måtte fria i ett fall och falla i ett annat, derigenom att man underlåter begagnandet af 106 §:n, för att i stället använda den 107, så har jag tagit mig friheten uppsätta ett förslag till ordalydelse i öfverensstämmelse med den mening, jag här yttrat, och äfven med den, som Ilr Lefren nyss uttalat. Förslaget är följande, i stället för det, som med cursiv stil är infördt af Const.Utsk. i första morn. af ifråga var. §: inför Riksrätt: så framt ej Utsk. finner sig böra underställa R. St. de skal, på hvilka del anser åtalet kunna förfalla, du R. St. äga antingen att låta dervid bero, eller målet till Utskts handläggning återförvisa, i begge fallen endast genom omröstning med ja och nej, då 2 Stånds instämmande med Const.Utsk. anses utgöra R. St:s beslut. Frih. Cederström, Jacob: I händelse fråga vore att förändra grundlagen derhän, alt öfverläggningar, deruti upptagas förhandlingar inom Statsrådet och embetsmyndiglieter i allmänhet, kunde blifva föremål för R. St:s plena; så kunde det finnas något skal för ifrägavar. förslag, som nu inne - Den 2 December f. m. 53 fattar en indircct förändring af go§:n Reg.Fm, ehuru denna § alldeles icke är nämnd. Denna § säger nemi., att ■"under R. St:s eiler deras Utsk:s öfverläggningar och pröfning må icke uti något annat fall eller på något annat sätt, än denna grundlag bokstafligen föreskri)ver, komma frågor örn embetsoch tjenstemäns tilloch afsätlande in. tn.” Nu vill Const.Utsk. införa i io6 §:n ett sätt, hvarigenom IJtsk. öfverlemnar till R.
Malmqvist och hans son Axel Malmqvist, Soldaten Syrén, Anders Stedt samt Bondesonen Eric Andersson, af hvilka de 2: ne förstnämnde förklarat sig vilja anföra besvär öfver Oppunda Härads-Rätts d. 1 April 1831 fällde Utslag, oaktadt Häradshöfdingen blifvit påmint om angelägenheten att ransakningshandlingarne omförmälde häktade personer tillställdes, icke förr än 56 dagar efter det liden för ändrings-sökandet gått till ända, aflemnat lansakningen och Utslaget angående Malmqvist och hans son, samt dröjt med insändandet till Konungens Befallningshafvande af Utslagen rörande Syrén i 33 dagar och angående Anders Stedt och Eric Andersson i 3i dagar, efter fatalie-tidens utgång, Ad vocat-Fiscalen, som ansåg Häradshöfdingen, genom denna försumlighet, hafva ej allenast ådagalagt) vårdslöshet i embetet, utan ock vållat, dels att de af ofvannämnda sakfällde, hvilka tillkännagifva sig vilja uti Kongl. Hof-Rätten söka ändring i Härads - Rätternes Utslag, S2 R. St. Just.-Omb. Eml.-Ber. d. 15 Jamtarii (83/f. måst derifrån afstå, och dels alt Kongl. Maj:t och Kronan en längre tid, än som vederbort, fått vidkännas kostnaden i och för de häktades underhåll i fängelset, yrkat, med åberopande af i Cap. 12 §. RättegångsBalken och Kongl. Brefvet den 11 December 1766, det Häradshöfdingen Lund måtte derföre dömas "att böta 1 25 Daler Silfvermynt, med4>R:dr 32 sk. B:co, samt att gifva Kronan ersättning för fångtractamentet åt H. Malmqvist i 56 dagar, åt Axel Malmqvist, som den 3 Junii 1831 i fängelset afled, i 42 dagar, åt Pehr Syren i 33 dagar, samt åt Anders Stedt och Eric Andersson i 3i dagar.
Pristäflan för utredning af frågan om den qvinliga ungdomens husliga uppfostran. I Sociala Ave. Statistikens siffror och det verkliga lifvet. frägor med Luravinna. Inom mina fyra väggar. I 23 särskildt af M. S. Bref från Kristiania. Albertine-saken. seende på qvinnornas ZZed: n af Dagny. Må1 och medel. Till fr. Elisabeth Grundtvig med ställning ocl anledning af hennes uppsats: Erotik og Kvinder. verksamhet: sedlighetsEsseZde. Mödrarna och sedlighetsfrågan. frågan, upp ’ rofessorskan Asp mot herr G. af Geijerstam. fostran m. m lckså ett valmöte, Möten för öfverläggning i sedlighetsfrigan. ?lan för yrkesoch studiestipendier för qvinnor. Xtt och annat för den inre ekonomien. Föreningen för gift qvinnas eganderätt. Robinson. Två presterliga uttalanden i qvinnofrågan. Fil1 frågan om arhetslönen. Qvinnor anstälda vid statens jernvägar. Bref från en förbundsmedlem i landsorten. Esselde. Fiireteelser på sedlighetsfrigans område. Fredrika-Bremer-Förbundets allmänna stipendiefond. Förberedande arbeten. S-e. Motståndare till qvinnorörelsen. Drottning Victoria och qvinnorörelsen. L-f. Har begäret efter starka drycker gripit äfven våra yvinnor? Handarbetets Vänners utställning. Literatur i qvinnofrågan. Bilagor: Berättelse om det första, svenska, allinänna barnmorskemötet. Tvenne bilagor rörande drägtreformen. Stipendieskrifter II, III och IV. Sociala skrifter: Frans v. Schkele, Carl Carlsson, F. A. Ek. E. Mors småskola. Malin. Bref om hemstudier. Eva. U ’ igstriirn. Huru vårdas våra små barn? {Xlise Orxeszko. Bilder ur landtlifvet i Polen. Aug. Stjernstedt. En stjerna. Robinson. Diktarens närvarande ställning. Julaftonstankar. Selma Lagerlöf, H. Widmark, Arna Wiim, Giwi, m. fl. små poemer.