Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har icke yrkat, att minimum för Statslånen skulle uppsättas till 100 Procent i capital med 4 Procents ränta, men blott sagt, att jag tror det icke kunna på förhand anses omöjligt erhålla sådane lån, och jag fortfar i denna mening, fastän flera Ledamöter med kännedom i Financerne påstått, det icke vara tänkbart, och jag styrkes i denna min öfvertygelse deraf, att Banquirer kunna bjuda så olika, som vid negocieringen af sista Franska statslånet, då 2:ne Banquirer, bo - Den 12 Februari! e. m. 35 ende i en och samma Stad, voro skiljaktige i sina anbud ända till mäst fem Procent, och väl å ömse sidor ej förmodade något sådant. I händelse vi skulle få ett utländskt lån emot förmånligare villkor, än de nu af Utskottet påräknade, önskade jag, att utlåning till jordegare måtte ske mot mindre än 5 Procents ränta, som anses för billig i Sverige, då likväl i andra Länder 4 proc. ränta för Jordägare anses hög, och då till exempel i Bäyern, för en del år sedan, Jordegare genom Statens mellankomst erhöllo lån, stadgades räntan blott till Två, och Capitalafbetalninngen till Två procent, äfvensom, då för några år sedan i England fråga var om förskaffande af lån till de af penningeförlägenhet lidande Jordbrukare, det a fs tyr k tes af Francis Burdett, på den grund, att de kunde af enskilte få låna så mycket pengar, de kunde sätta säkerhet för, mot 4 procent. Jag hemställer ock, om ränta och Capitalafbetalningsliqviden bör ske endast en gång om året, och om icke tiden dertill borde hesta t mas till två gånger om året. Utskottet har dessutom föreslagit, i Betänkandet N:o 384 morn. g, att när ränte-och capitalafbetalning uteblir en månad öfver förfallotid, lagsökes låntagaren så väl derföre, som derutöfver för af primitiva Capitalet, hvilken genom ett sådant dröjsmål hvarje gång tillika anses förfallen.
Det är sannt; men jag har dock intet emot, att detta försigtighetsmått afskaffas. ty då de fleste cassör i Stockholm göra enahanda fordran; äro Stockholmsboar så öfverlupne af anhållanden om sådane borgensförbindelser, alt man har svårt vid att erhålla dem och att få medlen utlånta, om denna föreskrift skall iagttagas. För öfrigt afstår jag gerna från begäran om återremiss och tror, att om Herr Grefven och LandtMarskalken ville göra proposition på den af mig föreslagne mindre maximi-summan, kunde man utan omgång besluta denna förändring nu genast. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken yttrade, att, då ett Rid - Den 3o J u n i i f. m. 123 darhusUtskottets Memorial kunde, forsla gången det till pröfning förekommer, med förändringar antagas, ansåg Hans Excellence det visserligen ankomma på Ridderskapet och Adeln, att, i öfverensstämmelse med hvad under discussionen af flere Ledamöter blifvit yrkadt, antaga hvad RiddarhusUtskottet, rörande MaximiSummans bestämmande för lån emot pant å fast egendom, hemställt med den förändring, att berörde MaximiSumma fastställdes endast till i5,ooo R:dr till en och samma person eller på en och samma pant; men då åtskilige Ledamöter äfven yrkat Proposition till bifall å RiddarhusUtskottets ofvannämnde hemställan, fann Hans Excellence sig först böra framställa Proposition till bifall derå; i anledning hvaraf Hans Excellence frågade, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla att, på sätt RiddarhusUtskottet föreslagit, den stadgade MaximiSumman för lån emot pant å fast egendom må förhöjas till 3o,ooo R:dr Banco till en och samma person eller på en och samma pant; dock med iakttagande i öfrigt af de i LåneReglementets 2 §., i afseende å Lånesummans förhållande till pantens värde, lagde grunder. Ropades Nej.
— Man har sagt mig, att ditt bröllop med Louis de Châteauneuf redan var bestämdt. Jag har kommit för att engång få ett ärligt svar — är det sant? Hon höjde långsamt, allvarligt ögonen upp till honom och skakade på hufvudet. Aldrig någonsin blir jag Louis de Châteauneufs hustru, sade hon enkelt. — Hvarför? För det ...? Han ville locka henne, tvinga henne att tillstå med ord. — För det ... hon sänkte ånyo blicken. Så rätade hon plötsligt på sig och sakta, blygt, men tillika med en drottnings sjelfmedvetna stolthet öfver att ge bort en kunglig gåfva, lade hon begge armarne om hans hals och mötte, djupt rodnande, men fast och modigt hans ögon. Han såg på henne med en lång, egendomlig, dröjande blick, så gjorde han sig sakta, men bestämdt, fri för hennes lätta famntag. — Jag har redan varit här alltför länge. Myndigheterna och mitt följe får ej vänta på mig i Gisors — det skulle väcka uppseende. Icke en minut längre har jag tid att dröja. Men du är min — icke sant, Edmée? Han tog henne åter i sina armar och såg henne eldigt, befallande in i ögonen. Jag kunde fordra dig nu, och du ville svara ... Hennes kvinliga motstånd, hennes flickaktiga koketteri vaknade plötsligt, och i det hon med ett lågt, lyckligt skratt drog sig undan hans alltför segervissa arm, sade hon gäckande, men med sänkta ögon: — Nej, nej, nej! Han smålog öfvermodigt. — Såå! — När du kommer till Paris, skall jag fråga dig ännu engång, — jag skall göra det strax, det första jag ser dig, utan spår af barmhertighet. Till dess ... Du har gifvit mig en kyss, nu tar jag två till. Du är min, min, min. Han satt redan på hästen och böjde sig ännu engång ned emot henne. — Lofva mig att icke lyssna till hvad någon säger — icke till råd, icke till hotelser, icke till böner. Tänk, att alla äro dina fiender och mina. Förtro dig till ingen. Hon smålog blott stolt till svar, säker på sig sjelf.
i Den 3i December hvarje år bör allt osåldt stämpladt papper hos desse försäljningsman inventeras; Wäre Befallningshafvande likväl obetaget, att, när sorn helst, af förekommande skäl och omständigheter, inventering anställa och redovisning affordra. Hvar och en, som på credit emottager stämpladt papper till försäljning, bör för det sålunda undfångne chartae-befoppet ställa behörigen pröfvad och godkänd borgen, hvaraf bestyrkt afskrift till Kongl. Stats-Contoret insändes. På reqvisition —- erhålla — talningen, månadtligen eller qvartaliter, allt efter försäljningens större eller mindre belopp; och må under årets lopp mera stämpladt papper dem icke tilldelas, än som jemt svarar emot beloppet af de efter liand levererade försäljningsmedlen, Den 3i December __ affordra, hvarvid tillses att behållningen sammanlagd af osålde chartor och contante medel icke öfverstiger summaa af försäljnings-raannens uppbördsborgen. Bmllnings-Utikottet! Bet. En eller tvänne inventeringsmän, Till verkställande af inventering som i orten, äro boende, kunna erhålla kunna, genom af Kongl. Maj:ts Befalluppdrag alt denna, förrättning verkningshafvande skriftligen meddeladt ställa., och Böra då uppräkna och beförordnande, som vid Inventeringsstyrka huru mycket papper är i behåll: tillfället uppvisas och derefter RäkenInventarii - instrumentet bör, såsom skaperne bilägges, en eller 2 ne i orverification bifogas försäljningsmannens ten boende män utses, hvilka då skoårsräkning, hvilken, jemte qvittencerla uppräkna ochbestyrka huru mjrv ne å gjorde penninge-levereringar, ket papper är i behåll:
Haf tack också du, bortgångne välgörare! hvilken jag är skyldig ej blott bekantskapen med fosterlandets skalder, hvilkas dikter jag så ofta hörde af din röst, utan ock, att mina första lärospån i tonkonsten ej blefvo fruktlösa! Ännu tycker jag mig se dig komma åkande i den långa gatan från kyrkan, med din grå hatt, och i chaisen ett helt skrin med musikalier. – Det var denne sällsynte mans ålderdomslust att inrätta större musikstycken så, att de af få händer kunde utföras. Det skulle blifva ett helt bibliothek af den musik, han t. ex. arrangerat för två klaver, de enda instrumenter, som i vårt hus voro att tillgå. Hvilken mängd saker har jag ej med honom under åratal på detta sättet genomspelt! Från Schobert och Boccherini till Haydn och Mozart! – Det fanns dessutom på den tiden en mängd musikaliska hus i provinsen, uti hvilka denne vän, på sina årliga färder, förde mig in. Gossen knöt genom musik vänskapsförbindelser, som hållit ut genom lifvet. Tvänne ädla fruntimmer ha isynnerhet från denna tid en plats i mitt tacksamma minne, som ej skall utplånas. Så hade jag vid sexton års ålder ej lemnat min födelsebygd, och, ägde dock en verklig musikalisk bildning. – Jag drefs redan då att försöka mig i composition, utan att känna dess reglor. Jag gör med ens ett hopp in i Ynglingaåldern, till mitt första författarskap. Jag var tjugu år, och kom hem från Academien. Det beslöts att jag skulle försöka mig i hvad man kallar en condition, en lärare-plats, och om så ske kunde, i ett förnämt hus. Min förr nämnde faderlige vän, från hvilken isynnerhet denna tanke utgick, hade tillbragt en del af sin ungdom i stora verlden. Han kallades derifrån och ifrån glänsande utsigter, genom förlusten af sina föräldrars förmögenhet, och, såsom jag tror, genom följderna af en olycklig kärlek. – Han skref till en af sina ungdomsvänner och anbefallte mig till det bästa. Den högt uppsatte mannens svar blef mig visadt. Det innehöll, att man gjort sig underrättad om mig på annat håll. Denna forskning vid Universitetet hade ej utfallit till min fördel.
Genom Kongl. Brefwet den rz Januarii i8c>r bcwiljades aNständ med återstodens betalande pä detta Län 45-)o R:d till den r October 180Z dock med wiltok art efter samma lids förlopp 500 Äk:dr. pä Capitalek ärligen afbetala jemte räntan^ Uti Kongl. Brefivet den 9 FebrUarii bewiljades honom prterligare i v ars anständ för au godt. göra Lterstoden 450» R;dr Banco pä det sätt, att han jemte Utbetald ränta a z procent pä Capitalet betalar zoo Rrdr de första § ären och under den öfrige riden 600 R:dr hwarje är. I). ^äaciiel » > > » » > ^ MorrTelje FabriqueS Intressenter . k. 8uel, bl. I', jacobsson. » . Såsom belöning för Uppfinning och understöd till »verkställande och fortsättning af Mechanijkaj Machin» till Spinfel af Bomull-' och Klädes-garn, har Kongl. Maj:t, genom Rädigt Bref i6S gszo 25» - den Den 28 Februari!. dm 10 April 1799 updragir Kongl.Collegium akt tilldela 5 a v de första KlädesFabriks-Jdkare som sig anmäla, län pä io ars tid, till högst 2500 R:dr för hwardera emot god och fullkomlig säkerhet och Z procent ränta samt ic> procent Ovilkorlig afbetalning pä Capitalet ärligen. Pä besia grunder hafwa sädane Län blifwit tilldelade O. däckel, NorrTelje Fabriques Jnkresienrer och Hr Commerce-Nädet Suell i Malmö, och Utgöra de för dem uptagne Summariste lO:defarue af deras Län, hwilka till betalning nästa är äro förfallne.
Sik, men löseskillingen deremot blifva beroende, af det högsta Penninge-anbud, sorn vid Skatteköps Auctionen, eger rum. Hvil - Stats-Utskottets Betänkandeiu 65y Hvilket till Riksens Högloft. Ständers närmare bepröfvande vördsamt öfverlämnäs; och torde, i händelse af bifall härtill, underdånig Skrifvelse derom till Kongl. Maj:t böra aflåtas. Stockholm den 19 April 1823. Ankom den 22 April i8a3. Utlåtande, i anledning af Riksdags-Fullmågtigen Eric Svenssons Memorial, om understöd för Sillfisket i Bohuslänska Skargården. Hos Hederv. Bonde-Ståndet har Riksdags Fullmägtigcn Eric Svensson, från Bohus Län, ingifvit ett derifrån till StatsUtskottet den 26 nästl. Febr. remitteradt Memorial, innehållande, att som Sillfisket i Bohuslänska Skärgården, sedan det en lång tid nästan afstadnat, nu åter betydligen tilltagit och synes gifva hopp om en allt rikare fångst, men begagnandet af denna för Provinsen och äfven för hela landet högst vigtiga näring, fordrar anskaffandet af tillräcklige och 4-de Sami. 42 658 Stats-CJtsIcottets Betänkanden. duglige Sillvadar, hvilka, såsom ganska dyra, icke skola kunna af ortens utfattige fiskare bekostas; så har Riksdags Fullmägtigen hemställt, om icke, för att kunna begagna fördelen af en bland de hufvudsakligaste hjelpkällor till landets uppkomst samt handelns och näringarnes lifvande, nödige medel till Sillvadars anskaffande kunde på lämplige vilkor beviljas, af anslaget å Riks-Statens g:de Hufvud-Tittel; uti hvilket ämne åtskilige bland Ståndets Ledamöter sig yttrat.
Ehuru jag helt och hållet godkänner det resultat, hvartill Utsk. kommit, anser jag likväl det vara af vigt, alt det uttryckes på något annat sätt och får jag uti det fallet instämma i den reservation, Hr Annerstedt afgifvit samt i öfverensstämmelse dermed anhålla, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa den propos., ”att R. o. Ad. med erkännande af vigten af de skäl, som föranledt motionen, likväl icke finnér dem böra till någon R. St:s åtgärd föranleda, enär det, enl. 50 § Reg.Fin är Konungens ensak att, i sammanhang med R. St:s fullmäktige i banken och riksg:s-kontoret utsätta annan ort för nästa riksdag, ifall omsländighelerne då skulle det föranleda, samt en vis och omtänksam styrelse ej lärer underlåta att vidtaga hvarje åtgärd, som finnes nödig för R. St:s frihet och säkerhet”. I öfverensstämmande med detta af Hr Rosenblads förslag, hemställde Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad., med erkännande af vigten af de skäl, som föranledt ifrågavartde motioner, funne dem likväl icke böra till någon R. Sirs åtgärd föranleda, enär del, enl. 50 § Reg.F:n är Konungens ensak att i samråd med R. St:s fullmäktige i banken och riksg:s-kontoret, utsätta annan ort för nästa riksdag, i fall omsländigheterne då skulle det föranleda, samt en vis och omtänksam styrelse ej lärer underlåta, att vidtaga hvarje åtgärd, som finnes nödig för R. Sirs frihet och säkerhet. Ropades ja. Anmäldes och lades på bordet ett från Bevilln.Utsk. inkommet betänk. N:o 28, ang:de beräkningen af tullmedlen, salu-accisen, 9* 132 Den 3 Augusti. postmedlen , chart*-sigillal*-afgiflen och husbehofs-bränneri - medlen. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Då delta betänk, är af synnerlig vigt, hemställer jag, att det måtte blifva uppfördi i främsta rummet på föredragms-listan lill nästa plenum.
Då tycka vi verkligen, att Elsas uppträdande ma är alldeles obefogadt, och att det är högst olämpligt och orättvist af henne att tala om, att qvinnans intelligens » ligger i trade », på ett besynnerligt sätt, olikt vanliga trädesåkrar, » öfvervuxen af fördomar, flärd och småsinne ». tes med kokande vatten. Kådligt är att lemna qvar i koppen något af den upplösta anilinen för att dermed kunna upphjelpa schatteringen. Nu får massan i vattnet koka upp och färgstyrkan profvas på en lapp. A r schatteringen för mörk, påhälles kokande vatten, är den deremot för ljus, tillsätter man nå- got af den öfverblifna anilinen. Vid färgningen måste färgen alltid vara kokhet, och bör man derför hälla upp endast en liten del deraf i det kärl, som man för ändamålet använder, för att snart hälla på nytt. Först och främst skola möblerna piskas och borstas riktigt rena; bäst om detta kan ske i fria luften. Färgen slås kokande upp i ett mindre kärl; man doppar häri en storpipig svamp, drar på sig gamla, men icke trasiga handskar — färgen nötes icke af på ö å 8 dagar — kramar helt lätt ur svampen på kanten af kärlet, för att undvika fläckar, och bestryker tyget rand för rand; man öfverfar det till slut helt hastigt med svampen, så att allt blir lika vått. Man låter nu möbeln torka i luften på skuggigt ställe. När möbeln är alldeles torr, gnider man den med rena lappar, hvarigenom den hindras att färga ifrån sig; härför är också gnidningen oundgängligen nödvändig. Hela detta arbete kan göras på en förmiddag. Gardiner af samma tyg och färg eller hvad tygstycke som helst kan doppas i anilinen från början måste då naturligtvis beräknas mera färg. Man låter gardinerna blifva riktigt genomtorkade, lyfter upp dem medels käppen och lägger dem i en balja med kallt vatten, hvari de väl sköljas, breder ut och hänger upp dem på ett streck, tills de äro torra, hvarpå de manglas. Tofsar, snören och fransar bestrykas med en pensel. Allt blir som nytt. Karla. Köket. Kött-soja.
Is procent, pannans rymd skulle i samma förhållande minskas, så att den, hvilken efter värdet af dess jord egde lättja trettio kannors panna utan mäskvärmare, ej vöre berättigad nyttja mer än 20 kannors panna med mäskvärmare, i hvilket hänseende tvänne pannerymdstarilfer kunde upprättas, med uteslutande af bråk i kannetaiet; dels att redskap, som för husbehofsbränning framdeles tillverkas eller ändras, så att ny stämpling erfordras, skulle vara inrättade alla efter en viss modell, med bestämda dimensioner och form; dels att de, hvilka, år 1847 begagnat redskap, hörande till första och andra klassen efter nu gällande författning, och inrättad att uppvärmas med eld omedelbarligen, skulle under högst tre år, så framt dessförinnan redskapen ej fordrade sådan reparation, att ny stämpling komrne i fråga, få begagna, samma redskap, oansedt den till form och dimensioner vore afvikande från dea bestämda modellen eller, i anseende till afdraget för mäsk värmaren, i rymd öfverstege, hvad för jordvärdet belöpte; dels att husbehofsbränningen finge, efter tillverkarens egen åstundan, utöfvas en eller flera af de sex månader, hvarunder bränvinsbränning i allmänhet vore tillåten; dels att skatten, som för panna till och med i5 kannor lämpligen kunde utgå med 1 r:dr banko, kanne-rummet för alla sex månaderna ökades för hvar femte kanna med S2 sk. kannerummet, så att den för en panna öfver g0 kannor till och med g5, blefve 5 r:dr för hvarje kanna, samt vidare, för begagnande af Kongl Maj.ts Nåd:. Proposition-,. 45 »>äslvärmare, ökades med 33i:dels procent; dels att skatten erlades i förskott, i hvilket hänseende jag vore beredd alt föreslå föreskrifter, så alt uppbörden och kontrollen deröfver skulle blifva liitt och tillförlitlig; (leks ©ck att husbehofsbränning ej linge åt annan upplåtas, utan i sammanhang med jorden, samt icke eller för en och samma fastighet med fabriksbräuning förenad.
Statens intresse är så nära förenadt dermed, att genom lättade kommunicationer bereda lättare afsättning af produkter o. s. v.; att man ej bör se på, om det också sker genom skuldsättning. Inom SlatsUtsk. har jag sökt att göra denna åsigt gällande, och begärt att man åtminstone måtte, till 200,000 r:dr fördubbla det nu tillstyrkta anslaget; men det blef afslaget genom votering. — Nu, då jag hoppas att R. o. Ad. återremitterar denna punkt, får jag vördsamt anhålla, att R. o. Ad. dervid ville uttala den åsigten, att K. M:s propos. bör blifva tillstyrkt. Hr Akerman, Fredr.: Sedan StatsUlsk. i sitt raisonnement i ämnet förklarat, ali de ifrågavar. arbetena äro af den största vigt, af mycken nytta och att arbetsförtjenst derigenom beredes åt den fattigare delen af befolkningen, att de i väsendtlig mån bidraga till rörelsens och transporternes underlättande och spridande af välmåga i landet; sä kan man ej annat än förundra sig öfver, att StatsUtsk. efter denna försats kommit till den slutsats, att endast 33,333 r:dr 16 sk. skulle få årligen för ändamålet användas. Hvar och en som känner värt vidsträckta land, huru många vägar vi hafva att förbättra, och huru många fattiga vi hafva och böra nyttigt sysselsätta, den skall säkerligen finna att denna ringa summa, — som måhända är tillräcklig för ett eller 2:ne län — fördelad på rikets alla provinser, på långt när ej motsvarar behofvet. I andra län - Den 14 Juni f. m. Cl der ser man huru, äfven om medlen skola beredas genom lån, man beviljar anslag till produktiva företag, som underlätta folkets sträfvande att försörja sig och som bereda dess välstånd; och derföre hade jag trott att StatsUtsk , som, på sätt jag nyss nämnt, har godkändt dessa principer, skulle äfven hafva beredt Regeringen möjligheten att sätta dem i verket.
Till stöd för förslaget att från undervisningsämnena borttaga filosofi och dogmatik, har motionären ej anfört annat, än att dessa ämnen icke skulle tillhöra elementarundervisningen. Hvad angår den filosofiska propedeutik, som, på sätt ofvan är anlydt, i den högsta klassen läses och utgöres af dels logik och dels psykologi, synes den ringa tid, som dertill åtgår, svårligen kunna, på det utvecklingsstadium, der ynglingen då befinner sig, bättre användas. Såsom allmänt bildande och grundläggande, försvara ock dessa läroämnen sin plats i elementarundervisningen, isynnerhet som de ej äro ämnade att der iniiemtas vetenskapligt, samt den undervisning, som meddelas och hvilken sträcker sig endast till elementerna och den allra nödvändigaste terminologi, mera har till ändamål att bibringa lärjungen förmåga att framdeles, med begagnande af föreläsningarne vid universitet, på egen hand idka studiet af fiiosofien såsom vetenskap. Beträffande åter dogmatiken, bör väl medgifvas, att, der undervisningen i densamma icke eger rum annorlunda ån medelst utanlexor efter en viss lärobok, denna undervisning icke kan vara mycket fruktbärande; men på en sådan method kan dock icke läsordningen anses gifva anvisning, då densamma, beträffande detta ämne, för Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 118. 13 6:te likasom för 7:de klassen föreskrifver: ”framställning af troslärans hufvudsanningar efter en kort lärobok och med hänvisningar till den Heliga Skrift.” Enligt denna föreskrift bör, derest läraren uppfattar densamma rätt och besitter erforderlig undervisningsförmåga, denna undervisning kunna blifva lifaktig och kunskapen lelvande; och då, i de fall der anledning till anmärkning i detta hänseende förekommit, sådant alltså, efter Utskottets omdöme, berott af en felaktig uppfattning beträffande läromethoden, men icke af nu gällande läroverksstadgas innehåll; samt Utskottet för ingen del vill tillstyrka förminskning af undervisningen i kristendomskunskap vid läroverken, har Utskottet icke heller funnit sig böra förorda uteslutande af dogmatiken såsom läroämne vid elementarläroverken.
Riksdagsordningen begagnade uttryck ”Krono-hemniansägare” lemna tvifvelsmål, huruvida det iinge tillämpas på åboer å alla såsom Krono i Jordeböckerne uppförda hemman, eller (såsom , sannolikt rättast, vanligen sker) endast på sådane åboer, hvilka innehafva så kallad åboeller besittningsrätt för enka och arfvingar, \y bokstafligen kan ingen tillämpning ske, emedan ingen åbo å Kronohemman dertill är 'ägare. *) Se Modces Verk, 6 Delen p. 41 H. 4 5o Den io September f. m. ger, under det nu antagna arrende-systemet, det vil! säga optionsrätten, att, då mot en billig städja, nu mot ett billigt arrende, bibehållas vid hemmanen Sedan jag nu vederlagt alla de skäl man kunnat anföra emot Kyrkornas äganderätt lill ifrågavarande hemman, får jag såsom ytterligare bevis för dess oafbrutna utöfning, åberopa Kyrkornas räkenskaper, innehållande så långt tillbaka, som de kunna återfinnas, uppgifter rörande hemmanens bortstädjande för Kyrkornas räkning; exempelvis får jag här bifoga ett viditneradt Utdrag af Träslöfs Kyrkas räkenskaper, gående ända lill år 1662 *'_); äfven - *) Kongl. Brefvet af den 26 April 1826 finnes infördt i Svensk Författnings-Samling, a:dra Årlången p. 558, och är aftryckt i Tidningen Journalen N:o iig för den 25 Maji innevarande år. **) Se Bilagan Litt. B. I KammarArkivet finnas inga Halländska Kyrkoräkenskaper för längre tid tillbaka än år 1697, då Kyrkolnspectorstjensterne inrättades. Märkvärdigt är att se, huru i följd af det ordnande af hela Statsförvaltningen, som Konung Carl XI grundläde, oell som slutades i början af dess sons regering, serskildte embetsman tillsattes, att i de från Danmark vundna provincer fördela Kyrkornas inkomster oell hemman , i stället för StiftsLändsmänoerne under Danska tiden. Hade man då ansett Kyrkornas hemman, såsom