Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär, efter hvad Utskottet inhemtat, skjutvapen af ifrågavarande beskaffenhet blifvit under de sistförflutna åren anskaffade för de flesta arméer uti Europas öfriga Stater, och då erfarenheten af de sednaste krigshändelserna uti norra Italien så fullständigt bekräftat dessa vapens öfverlägsenhet, att de numera anses oumbärliga för hvarje artilleri, såvidt någon verkan deraf skall påräknas emot fiender, hvilka äro med dylika vapen försedda, så torde nödvändigheten fordra, att äfven Sverige utan uppskof tillegnar sig omförmälda nya uppfinning. Beträffande denna fråga, har likväl Utskottet ej kunnat undgå att fästa uppmärksamhet såväl vid den uti Stats-Rådsprotokollet anförda omständighet, att konstruktionen af den nya materielen ännu icke blifvit slutligen uppgjord, som ock på hvad uti b ii t ofvan (i nästföregående punkt) omförmälda motion blifvit anmärkt i afseende på angelägenheten deraf, att erforderlig enhet och öfverensstämmelse i vapnens konstruktion må blifva iakttagen. Från den förra omständigheten har särskildt hemtats anledning till den såväl af en Riksdags-fullmägtig i Bonde-Ståndet, Carl Anders Larsson, som äfven inom Utskottet framställda åsigt, att för innevarande statsreglerings-period ej påkallades ett så betydligt anslag, som Kongl. Majit härtill äskat, enär tvifvelaktigt vore, huruvida de nya.vapnen, sedan deras konstruktion först blifvit pröfvad och fastställd, kunde under denna tid hinna anskaffas. Utskottet finner emellertid angeläget, att införandet af denna nya krigsmateriel vid vår armée icke fördröjes längre än omständigheterna oundgängligen fordra, och har derföre — under förutsättning att de förberedande åtgärderna kunna utan allt för mycken tidsutdrägt varda afslutade — väl ansett hela den begärda summan böra af Rikets Ständer under nästkommande trenne år tillhandahållas, men tillika trott sig böra tillse, att de utaf bemälde motionär i nyssnämnda hänseende framställda anmärkningar ej lemnäs helt och hållet å sido, enär det onekligen måste Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84.
" •Huru mycket som är sant af denna historia, lämnas nu d ä r h ä n; det säkra är att den på sin tid var i hvars mans mun, och att den än i dag är trodd af mången. Allt nog — om anbudet verkligen gjorts, skulle det ändock ej mottagits af förtroendemannen, utan uppmanade denne i stället den rika gumman att låta » di andre smuler ' a » komma samhället till godo och vände därvid hennes tankar på stadens flickhem, hvilket, som han visste, kämpade med stora svårigheter. Dettas tillvaro ville han emellertid se för all framtid betryggad, dock under en verklig organisation och ett kontrolleradt föreståndarskap. G u m m a n lyssnade till uppmaningen, och donationen gjordes i det angifna syftet, men man ansåg emellertid, att denna ej genast borde komma barnhemmet till godo, utan ville man låta summan förblifva orörd, tills denna kunnat växa till ett visst belopp. Så h a r skett, och snart skall den ha stigit till en half million. Under sådana förhållanden kommer i en ej allt för aflägsen framtid största bekymret att bli, ej hvarifrån man skall få medel att uppfostra samhällets mest vanlottade barn, utan hvar man skall göra utaf det öfverskott, som ej kan användas för det ändamål, som testamentet noggrant bestämmer. I dessa rader h a r krönikören för I d u n s läsarinnor föreställt tvänne deras medsystrar, den ena i » ord och bild » och den andra genom blott det förta. Deras lågstäldhet i socialt hänseende bör ej hindra någon att i andanom räcka dessa ringa kvinnor handen med ett varmt tack för hvad de u t r ä t t a t i människokärlekens och den allmänna barmhertighetens tjänst. Hvarje sådant storverk, utfördt af en kvinna, höjer könet i anseende och betydelse och skall i sin mån bidraga till lösningen af några af de samhällsfrågor, i hvilka hon är så djupt intresserad. P å Linköpings griftegård prunkar sedan några år tillbaka en dyrbar grafvård öfver makarue Sundberg, minnande om deras ej obetydliga lifsgärning. P å Christina Larssons grafkulle åter skall en sådan i framtiden nog ej resas. Stadens beslutande män hafva för längesedan glömt, att det var hon, som en gång trädde fram med anbudet att af egna medel uppföra
Peter Jansson från Stockholms Län; i3:o Af Anders Andersson från Östergöthlands Län; i4:o Af Anders Danielsson från Elfsborgs Län, i anledning af hvars memorial Nils Strindlund och Johan Wiklund sig .yttrat; i5:o Af Johan Jacob Rutberg från Norrbottens Län, hvars anförande föranledt yttranden af a) Nils Strindlund från Wester-Norrland, b) Nils Insulin från Stockholms Län, d) Nils Mänsson från Malmöhus Län; 16:0 Af Olof Olsson från Östergöthlands Län; 17:0 Af Lars Hansson från Bohus Län, med hvilken Olof Månsson från Blekinge sig förenat, och i anledning af hvars memorial sig utlåtit, a) Johan Bengtsson från Wester-Norrland, b) Nils Persson från Södermanland, c) Nils Strindlund från Wester-Norrland, d) Johannes Christoffersson från Kronobergs Län, e) Ola Jeppsson från Blekinge, f) Vice Talmannen Jon Jonsson _, g) Per Nilsson från Christianstads Län, Lagsamt Allm. Besa.- och Oecon.- Utsl',3 Betänkande IV:o 21. 3 li) Lars Hansson, i) Per Henricsson från Norrbotten, k) Botvid Jonsson från östergöthland, l) Johan Bengtsson från Wester-Norrland, m) JohajiTies Andersson från Calmar Län, n) Nils Persson från Södermanland, o) IVils Mänsson från Malmöhus Län, p) Olof Lindbeck från Halland, q) Johannes Andersson från Upsala Län och r) Jöns Jönsson från Christianstads Län. Vid granskning af dessa memorial och anföranden hafva Utskotten inhemta!, att, jerrite det de flesta deraf åsyfta ändring och rättelse eller tilllägg uti samt förklaringar öfver vissa uti Kongl Maj:ts Nådiga Stadga om Skiftesverket i Riket den 4 Maji ilSlay meddelade föreskrifter, har Herr Friherre Cederström, Jacob, under förutsättning, alt nu gällande LandtmäteriFörfattningar, nemi. Kongl. Instructionen för Landtmätarne, Skiftes-Stadgan och Taxan på arfvode för
Denna skillnad är just den, som Herr Hjertström uti sin vid Utskottets Betänkande bifogade reservation uttryckt. Enligt den underrättelse, han meddelat, skall icke någon svårighet möta att få i Städerne friköpa hustomter. Det är deremot alldeles omöjligt, att kunna tvinga ägaren till räntan af Frälse-Skattehemman, att åt innehafvaren mot lösen upplåta hemmanet och det är äfven omgång och svårighet underkastadt, att få köpa Kronohemman till Skatte. Skilnaden är Den ii Junti J. m. 179 således icke så obetydelig. Så snart man med-' gifver att, det i princip är en bestämd gräng emellan fullkomlig och ofullkomlig äganderätt till fast egendom, så är det ock gifvet, att om undantag anses kunna ske, hvarigenom en större dass af ofullkomlig egendom blir tillåten att pantsättas under inteknings-former, det äfven är största skäl till ett sådant undantag, när det icke beror på egendomens ägare, att låta den ingå i den classen af fullkomlig egendom, som egenteligen är lämplig att intecknas. I öfrigt förenar jag mig gerna med dem, som yrkat, att den förevarande frågan måtte behandlas i ett sammanhang med alla dem, som röra inteknings författningarne. Herr Tham: Med Herr Morath och Friherre Boije förenar jag mig helt och hållit i afseende på den återremiss de yrkat. Om det verkeligen är allvarlig afsigt, att genom nyttiga financiella åtgärder återställa förtroendet och crediten man och man emellan, så måste det också vara lika alfvarlig afsigt att, i öfverensstämmelse dermed, inrätta alla andra författningar, som ej kunna skiljas derifrån så att de blifva med ändamålet enliga. Det ar väl möjeligt, att man kan på förhand afgöra en partiel detail-fråga, men det är äfven möjligt, att man derigenom pålägger 6ig ett besvärligt band för afgörandet af sjelfva princip-frågan. Om man vill återföra förtroendet, måste man äfven tillskapa sådane in - i8o Den 11 Junit f, m. tekningsoch executions-lagar, att detta förtroende kan äga bestånd.
Ehuru inkomsten af PaquetPostlnrätlningen, såsom beroende på Paqueternas antal och vigt, icke kan på förhand med någon tillförlitlighet beräknas samt således ej eller af något Taxe-förslag utrönas, synas likväl utgifterne derför icke påkalla hvarken tillökning i PostTaxan eller något särskildt StatsAnslag; utan torde tillåtelse för ÖfverPostDirecteuren, att, emot behörig redovisning, af Pos t Sfedfefrförsk juta den åtgående kostnaden vara det enda som i sådant afseende för Inrättningens tillvägabringande erfordras. Derest R. H. St:r bifalla hvad Utskottet sålunda föreslagit och hemstält, lärer underd. skrifvelse härom till K. M:t aflåtas med underd. anhållan tillika, det K. M:t öfver Förslaget och dermed sammanhang ägande dctaile-omständigheter täcktes infordra vederbörandes utlåtande, samt, i fall af Inrättningens verkställighet, i Nåder icke allenast vidtaga nödige mått och steg till förekommande af PaquetPostcns skadeliga inverkan på BrefPosten, genom förminskning iden sednares påräknade Intrader och befordrande af Lurendrägeri och Tullförsnillning, antingen medelst Paqueternes vederbörlige öppnande på första eller sista Stationen i afsändarens eller emottagarens närvaro, eller ock på annat tjenligt sätt, utan jemväl meddela de reglementariska föreskrifter, som för Inrättningens ändamålsenliga utförande kunna linnas af nöden, hvar - Betänkande n. 34? med B.. H. St:r torde förena den underd. önskan, att Hålloch Reserve-skjutsskyldige icke måtte med PaquetPostens förskaffande betungas. Reservation: Af Herr Kammarherren Nordenfeldt, O.: Ehuru jag lika med Högi.
JVs 143, af Herr Didron, Fredrik Herman, angående förhöjning af anslaget till gemenskapens vid Flottans korpser natura-underhåll, jemte ett i anledning deraf afgifvet yttrande; JV2 116, af Herr Drake, Carl Adolf Wilhelm, angående berättigande för till helsan försvagade embetsoch tjenstemän alt erhålla afsked med pension efter uppnådd 60 års ålder och 35 tjensteår; Jtä 117, af Herr Reutersvärd, Patrik Oscar, angående låneunderstöd för anläggning af en jernbana emellan Köping och Uttersberg; M 118, af Herr von Francken, Georg Wolfgang, angående pension åt framlidne Landshöfdingen G. A. Montgomerys enka, Hedvig Elisabeth Wallmark; M 119, af Herr Lagerhjelm, Gustaf Reinhold, angående anslag för anläggning af distrikt-mejerier; JV2 120, af Herr Fåhreeus, Olof Immanuel, angående pension åt Artisten, Kammarjunkare!! Wilhelm von Wright; J\s 123, af Herr von Ehrenheim, Per, angående användande af till Statsverket indragen behaglig tids förläningsspanmål till löneförbättring åt det ordinarie presterskapet; JVS 124, af Friherre Cederström, Rudolf, angående pension åt framlidne vice Konsuln Alexander Peterséns enka; Jés 127, af Herr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, angående förhöjning af Hans Kongl. Höghet Hertigens af Östergötland statsanslag; M 131, af Friherre af Ugglas, Gustaf, angående anslag till arfvoden åt en Förste Provincial-läkare i hvarje län, tillika med tvänne i anledning deraf afgifna yttranden; JVe 152, af Grefve Hamilton, Gustaf Axel
Moderns porträtt hade försvunnit från bordet. Hvarje morgon var ljuset nedbrunnet i hennes stake och måste ersättas af ett nytt. » Huru kommer det sig? » frågade Henrika. » Somnar du från ljuset eller har du tagit för vana att ha det brinnande, medan du sofver? » » Jag är rädd, » svarade Ingrid tonlöst och vände sig bort. » Hvad är du rädd för? För mörkret? » » Nej — för att sof va. » » Sofva! Det måste man ju. » » Ja, men när man sofver, så drömmer man — oeh jag är rädd. » Mera kunde Henrika ej aflocka henne. Det syntes för öfrigt på den unga flickan, att hon ej sof mycket, ty hon magrade hastigt af, fick mörka ringar under ögonen och kunde ibland midt på ljusa dagen sitta och falla i sömn; men om hon spratt upp och förstod, att hon sofvit, nöp hon sig sjelf hårdt i armen eller spände in naglarna i handen, liksom för att bestraffa sig för en förseelse. Henrika var rådvill. Hvad var detta för ett besynnerligt stadium i den unga, nyomvända själens utveckling? Något sådant kände hon ej till af egen erfarenhet. Och omöjligt att med lock eller pock förmå henne till uppriktighet. På alla enträgna, bevekande frågor svarade hon endast med en frånvarande blick och så gick hon undan. Det var väl tviflet, som ånyo fått makt med henne, tviflet på underverkets giltighet. Ännu en gång måste alltså Henrika deran. Hon höll föredrag i timtal för att öfvertyga den gensträfviga om, att hon ängslade sig förgäfves, att nådeakten var fullbordad, att man icke kan misstaga sig på sådant, och att alla hennes tvifvelsmål endast berodde på ovana vid att tro, att hängifva sig helt och viljelöst. Äfven om Ingrid ingenting sagt henne den der natten skulle Henrika ha förstått, att Herren varit hos henne, ty såsom hon i den stunden sett ut, kan endast en pånyttfödd, af den himmelska strålglansen omflödad menniska se ut; hon hade haft som en gloria öfver pannan och ett öfverJordiskt sällhetsrus hade lågat i hennes ögon; Henrika hade nästan känt sig frestad att falla på knä för henne och kyssa hennes fötter.
Förstnämnde Betänk, innehåller visserligen, »det skjutsningsbesväret för närv:de icke kunde från jordbruket skiljas;» men dervid får man dock ihågkomma, att Utsk:t i den följande punkten hemställt, »att gästgifveri-, hålloch reservskjutsen icke vidare böra vara en jorden åliggande naturaprestation, utan såväl skyldighet som rättighet för de skjutsskyldige att bestrida sådan skjutsning, upphöra.» Ofver sistberörde fråga har Utsk:t icke yttrat sig; och detta måste dock vara en Utskits skyldighet. Dessutom finnas åtskilliga punkter uti Gr. Liljencrants’ motion, som icke blifvit pröfvade. Bemälde motionär har nemi. bland annat föreslagit en af Utsk:t icke behandlad fråga, rörande större frihet för Konungens Bfh:de i afseende å gästgifveriers flyttning. På dessa skäl yrkar jag fortfarande på återremiss. Gr. Björnstjerna; Det är ledsamt att, för uppfriskande af den siste talarens minne, behöfva begära uppläsning af R. o. Adis under denna förmiddag fattade beslut; men då detsamma redan tyckes hafva fallit i glömska, åtminstone hos den värde talaren, blir jag tvungen anmoda Riddarh.-Sekret, att om samma beslut lemna upplysning. (Beslutet upplästes.) Kan man väl, vid sådant förhållande, säga, att R. o. Ad. icke yttrat sig i afseende å sättet för frågans ordnande, eller fortfarande påstå, att Ståndet icke beslutat, huruvida entreprenader öfver hela landet skola upprättas eller ej. Då det, enligt förmiddagens beslut, icke kan ifrågakomma att staten öfvertager en fjerdedel af den omhandlade utgiften, kan jag, för min del, verkligen icke fatta, huru Hr von Köchs nu väckte förslag skall hafva någon utsigt till framgång. Fortfarande anser jag således att endast Bergströms motion bör komma under pröfning. Hr von Koch:
Den närvarande tull-bestämmelsen anser jag vara lämplig. 3:o Bibehållen import-tull på Svafvelsyra, enär denna, för åtskillige fabriker nödiga, artikel ej Lill verkas inom landet. 4:o Qvarståendet af förbudsbestämnielsen för utrikes tillverkade väfnader, dock under förutsättning, att den inhemske fabrikanten må erhålla en tid af några vissa år, för att göra sig beredd på den täflan, som emellan honom och den utländska fabrikanten kan möjligen uppstå. Friherre Raab har här för i dess reservation omförmält flere skäl, och deribland äfven att tulltaxans föreskrifter och andra dermed gemenskap egande författningar skulle stå mindre i strid med allmänna tänkesättet, i hänseende till sanna och rikliga grunder för tullag-stifning i allmänhet, 0111 skyddet för den inhemska näringsfliten lenmades under form af en väl afpassad skyddstull, än under form af förbud, I händelse tullbehandlingen med dertill hörande bevakning, ej skulle anses tillräcklig, så får jag åberopa, ej mindre redan af Utskottet föreslagne strängare controller, än äfven det förslag, angående en ökad sjöbevakning, sorn är af en ledamot Bevillnings-UtskoUcts Betänkande, 1V:0 12. 71 inom Riks-Stånden inlemnade En utsträkct tullbevakning äfven lill sjöss är al vigl, ej blott för näringarnes skydd, ulan äfven i elt annat ändamål; jag menar den fördel, staten borde hämta deraf, att ega under sin disposition ett antal personer, sorn, jemte vana vid sjölifvet, förenade kännedom af Sveriges vidsträckta kuster, hvilket måste stå i närmaste förening med ordnandet af skärgårdsförsvaret. Ytterligare får jag förena mig i hvad Friherre Raab anfört, angående tullen på hvete och drawback på här laffineradt socker.” Af Herr Biskop Bruhn. ”Med Herr Öfverste Preutz förenar jag mig deruti, att han icke antagit den lull förBöjning å alla de 19.4 varu-artiklar nödvändig, för hvilka Högloft.
Slutligen får Utskottet vördsamt anmäla, att Instruktionen blifvit utfärdad på föredragning och tillstyrkan af dåvarande Slats-rådet Herr Fåhreeus, i hvilket tillstyrkande sig förenat Stals-rådels öfrige dåvarande ledamöter, Hans Excellens, dåvarande Juslitie-slatsminislern Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, dåvarande Slats-ministern för Utrikes Ärendena Herr Friherre Stierneld, dåvarande Stats-rådet Herr Friherre 14 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o II. Palmstjerna, Stats-råden Herrar (Vallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe och Anjon. Angående återställande till Kongl. Sr en ska Aktie-bolaget Jäv Jernväg mellan Koping och Hult af en del af det penn inge-belopp, som bemalla Bolag lill säkerhet för jernvägs-byggnadens utförande nedsatt. Genom underdånig skrifvelse af den 2 Sepl. 1851 (Nio 232) anmälde Rikets Ständer hos Kongl. Majit deras beslut att understödja anläggandet af en jernväg från staden Köping till Hults lastageplats vid Wenern, samt uppgåfvo det bestämda understödets storlek och beskaffenhet och de vilkor, under hvilka detsamma skulle få åtnjutas. Bland dessa vilkor var ock, att jernbanan borde vara färdig att upplåtas till allmänt begagnande sednast vid 1855 års slut. För underlåtenhet alt uppfylla detta vilkor stadgade Ständerne visserligen icke något särskildt äfventyr, men de tilläde i slutet af sin skrifvelse den underdåniga anhållan, ”det Kongl. Majit täcktes meddela de ytterligare föreskrifter, som Kongl. Majit kunde finna nödiga, ej mindre för befrämjande ”af företaget, än ock för betryggande af statens rätt och beredande af det allmän”nas fördel.” Med anledning af Rikets Ständers beslut om understöd, bildades för företaget ett Bolag, hvilket, under namn af Kongl. Svenska Aktiebolaget för jernväg mellan Köping och Hult, erhöll nådigt privilegium den 13 November 1852.
Derjemte får jag äfven fasta uppmärksamheten på den omständighet, att då Hr Cederschjöld uppdragit Constit.- Utsk:s verkningskrets, har talaren förgätit, att det både enligt 56 och 81 §§ af Reg.F. åligger Constit.Utsk. att granska grundlagarna och föreslå förändringar deri. Jag underkastar emedlertid min åsigt R. o. Ad:s pröfning. Frih. Boye: Ogerna ser jag mig föranlåten att gå till en ytterligare förklaring; men Gr. Björnstjerna måste förlåta, om jag från hans omdöme vädjar till allmänhetens, huruvida jag med skäl kan anses hysa revolutionära åsigter, dä jag blott önskar constitutionens vidmagthållande i trotts af alla revolutionära försök, och då jag bekänner den läran, att R. St. i afseende på grundlagsförändringar verkligen äro ställda under Conslit.Utsk:s förmynderskap, om man ändtligen vill hafva detta ord. När Utsk. ensamt äger rätt att föreslå förändringar i grundlagen, måste deraf följa, att Utsk. äger den återhållande magt att vägra sin medverkan, då RiksSt:n gå utom sina rättigheter, och att vidtaga den åtgärd, som fordras för alt hindra ett i grundlagsvidrig ordning tillkommet förslags antagande till lag. Men i öfrigt har jag cj uppträdt som Constit.Utskts försvarare i allt. Jag tror och har äfven, då dechargefrågan förevar, yttrat den öfvertygelse, att Utsk. gjort orätt, då det upptagit frågor om Konungens rådgifvares ansvarighet i afseende på sådana åtgärder, som tillkommit efter d. i5 Jan. detta år eller under riksdagens lopp; men för det jag ogillar Utsk:s förfarande i denna del, är jag derföre bunden att icke få gifva Utsk. rätt, der det har rätt? Hr von Hartmansdorff, Au g.: Af de flerfaldiga gånger förnyade öfverläggningarna i likartade frågor med Den ii December f. m. *47 den närvar, lärer R. o. Ad. nogsamt hafva inhemtat, att såten i sjelfva verket är tvetydig.
Jag anhåller om propos. härå, stödjande denna anhållan derpå, att jag hör att man så behandlat frågan i andra Stånd. Hr Reutersvärd, Pehr Adam: I anledn. af Frih. Boyes framställning får jag tillkännagifva, att kl. 10 i går afton afgjordes passevolance-frågan i BorgareSt. efter en ganska liflig öfverläggning på det sätt, att afgiften skulle klyfvas midt i tu, eller att hvarje rote skulle erlägga 3 r:dr 24 sk., och resten utgå utaf allm. bevillningen. Frih. Boye: Den upplysning den siste talaren lemnat, motsäger icke hvad jag nyss anmält; ty då BorgareSt. i går afgjorde denna fråga, hade Ståndet förut afgjort statsregler:ns öfriga delar. 1 alla fall, BorgareSt. må hafva gjort huru som helst, R. o. Ad. ar dock alltid i tillfälle att företaga målet förr eller sednare efter eget behag. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, i anledn. af Frih. Boyes nu gjorda framställning, om R. o. Ad. ansåg, att med föredragningen af StatsUtsk:s utlåtande N:o 212 angående mötes-passevolancen får fördröjas, intilldess R. o. Ad. pröfvat riksstatens utgifter under aila titlarna. Ropades ja och nej. H. Ex. Hr Gr. Posse, Arvid: På det att icke något missförstånd om delta beslut måtte uppstå, anhåller jag att Frih. Boye må förklara, huruvida hans mening är, alt detta mål uppskjutes intilldess R. o. Ad. afgjort StatsTJtsk:s betänka ang:de hufvudtitlarna, eller om målet skall uppskjutas intilldess statsregler:n blifvit definitivt afgjord. I sednare fallet skall man albida utslaget hos förstärkta StatsUtsk., i det förra blott afgörandet hos R. o. Ad. Frih. Boye:
Besvärsoch Ekon.TJlskts den 25 sisth April på bordet lagda utlåttn: N:o 13, i anledn. af väckt motion örn minskning i soldatmålet; N:o 14, i anledn. af väckt motion , alt pastorer måga deltaga i aflöning till klockare, i mån af deras delaktighet i kloekareval; N:o 15, om upphörande af den handels-societeterna i sjö- och stapelstäderna, genom y:de mom. i K. kungörelsen den 10 Sept. 1828, ålagda förbindelse att ingifva bevis öfver verkställd salt-import, samt rättelse af berörde författning i öfrigt; N:o 16, i anledn. af väckt motion om befrielse för rotehållare från skyldigheten att för reg:ts-officerare förevisa rekryter, innan de antagas; N:o 17, i anledn. af väckt motion, om vidtagande af åtgärder för riksdagens förkortande. Föredrogs Hr Munck af Rosenschölds , Nils Rudolph , den 2Ö sisth April på bordet lagda motion, angtde beviljande af anslag till pensioner åt enkor efter de soldater, som tjenstgjort vid den s. k. vestra armeen år 1809. Den a Maj f. ra. 3 Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, uppläste följande: Då orsaken, hvarföre H. StatsUtsk. cj tillstyrkt något anslag till pension åt Fru Grefvinnan Adlersparre, icke varit den, att Utsk. dragit hennes aflidne maus, Generalen m. m. Gr.
9 Anmäld den 4 Junii. och Stats-Contoret förståndig ad t om innehållet af Rikets Ständers skrifvelse till behörigt iakttagande. 22. Om aflöning för Riks-Ståndens och Utskottens Secreterare, Cancellister och vakt-betjening. Anmäld den 29 Maji 1823 och meddelad Stats-Contorel till efterrättelse. Kongl. Majit har serskildt förordnat rörande ersättning till Bondeståndets Secreterare för resekostnad och hyra för boningsrum. 23. Angående transporten af undsättnings-spannmål. ,. Anmäld den 12 Julii. Kongl. Majit, som i Nåder förordnade, att de i vanliga fall hittills iakttagne anstalter till undsättnings-spannmåls afsändande sjöledes och afhemtning af undsättnings-lagarne sjelfve, skola äfven hädanefter iakttagas, så vidt omständigheterna möjligen medgifva, fann i öfrigt godt befalla, att vid de tillfällen, då undsättnings-spannmål oundvikligen* måste med Krono-skjuts fortskaffas full skjutslega må erläggas. io Bil. t. R. St. Just. Omb.ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. 24. Om ytterligare frimarknader i Skenninge och Grenna. Anmäld den 17 Julii, och Rikets Ständers hemställan bifallen, hvarjemte Commerce-Collegium erhöll befallning, att bestämma dagarne för dessa marknaders hållande vid medlet af Februarii månad. 25. Angående Reglering af Riks-Statens första hufvudlitel. Anmäld den 6 Augusti. Kongl.