Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majst, uppå underdåniga besvär, meddeladt. Åliggandet, att till Ordföranden i Egodelnings-rätten så skyndsamt insända chartor och handlingar öfver fullbordade skiften, skulle för Landtmätaren medföra en möda och medtaga en tid, som han på ett i alla hänseenden gagneligare sätt kan och för sin bergning måste använda. Äfven ur andra synpunkter vore det utan ändamål och nytta att en sådan skyldighet Landtmätaren ålägga, och synes det nuvarande stadgandet i detta hänseende tillfyllestgörande, för att sätta Domstolen i tillfälle att skiftets beskaffenhet bedöma. L;ka litet gagneligt vore det ock att påbjuda, det jordegare skulle kallas till det sammanträde, då fråga om fastställelse af skiftet förekommer, enär deras närvaro eller frånvaro är, för bestämmande af rättens omdöme om skiftet, alldeles likgiltig, och delegarnes kallande således icke kan leda till annan följd än förökande af deras kostnader. Hvad angår förslaget om skyldighet att delgifva Skiftesmannen utslag i skiftesfrågor, anse Utskotten sig sakna anledning att deruti instämma, då Landtmätaren ty förutan icke lärer hafva svål t att förvärfva kännedom om utgången af de skiftesfrågor, hvilka dragas under Kongl. Maj:ts pröfning, och han knappt kan undgå alt känna, hvilka af Egodelnings-Rätten fastställas. Utskotten hemställa således, att alla de serskildta anmärkningar, som mot denna §. blifvit anförde, måtte varda ogillade. De framställningar, sorn blifvit gjorde af Herr Prosten Gahne3 Lars Boethius från Stora Kopparbergs Län och Oloj Lindbäck från Hallands Län, åsyfta väl icke egentligen ändring eller tillägg i skiftes-stadgan; men sta lik väl der - Lagsaint Allm. Besv, och Ekon■ Utsk. Utlåtande j N.o 1. 55 val dermed i sammanhang, och Utskotten hafva af denna anledning nämnde memorial serskildt för sig slutligen förehaft, likasom Utskotten deröfver utlåtande nu jemväl meddela.
Hvad angår dessa framställningar, så och med åberopande af livad befälhafvande Amiralen i dess underdåniga yttrande förmält, dels till ådagaläggande, att nybyggnadsanslagen särskildt redovisas, och dels derom, att det af Revisorerne förordade detaljerade redovisningssätt varit tillförene begagnadt, men, i följd af det år 1836 i nåder fastställda reglementet för Styrelsen och ekonomien vid Flottans Stationer, förändrats till det nuvarande, hvarmed afsetts förenkling och åstadkommits en högst betydlig minskning af civila tjenstemanna-personalen vid Flottan, får Förvaltningen i öfrigt underdånigst anföra, att Förvaltningen visserligen anser, att till redovisningens fullständighet hörer, att derigenom ådagalägges hvad kostnaden för hvarje arbete, vare sig för nybyggnad eller underhåll, utgjort, men tillika är af den tanka, att ett dylikt redovisningssätt ej bör utöfver vissa gränser, med hänseende till arbetets beskaffenhet och ändamål, tillämpas, emedan i annat fall redogörelserna skulle få ett alltför stort och onödigt omfång, hvilket blefve'händelsen 0111 till exempel för hvarje roddfartyg eller mindre ångbåt fördes ett särskildt konto, eller kostnaden för ett fartygs underhåll, då det läge vid brobänken för förtöjning, luftvexling med mera dylikt, detsamma påfördes. Yidtoges en sådan förändring af redovisningssättet, att värdet af de till ett, arbete verkligen använda materialier biefve anslaget till detsamma påfördt, — hvilket visserligen vöre riktigare än att, såsom nu, utom i särskilda fall, äger rum, kostnaden för de, en - — 320 — ligt för ett visst arbete ingångna reqvisitioner, anskaffade och till allmänna förrådet aflemnade effekterna, utan afseende på om dessa blifva för arbetet använda eller icke, påföres anslaget, — så borde ej heller i allmänhet någon anskaffning verkställas endast för ett visst arbete, i följd hvaraf anskaffningarne för behofven kunde få en enklare form.
Sedan omgafs det hela m e d brinnande ljus. A nhålleä vördsammast o m plats i eder ärade tidning för följande UPPROP. Härmed frågas, o m några familjer under sommarmånaderna önska småskolelärarinnor för de mindre barnens undervisning? Mycket tacksamma vore många småskollärarinnor, o m de, som så önska, ville anmäla sig till undertecknad, som öfversänder de i n k o m m a n d e svaren till de iärararinnor, som under ferierna vilja k o m m a i familjer. Namn, adress o c h fordringar torde godhetsfullt uppgifvas. Norrköping d. ANNA HAMMARDAHL. POLARFARARE. D EN SVENSK-RYSKA GRADMÄTNINGSEXPEDITION E N afgår i dessa dagar från v å r a a f d e n vackraste junigrönska smyckade kuster till Spetsbergens isregioner. DEN SVENSKA GRADMATNINGSEXPEDITIONENS MAN. A f de öfrigi medföljer prof. G. k a n d. T h. Som expeditionens läkare tjänstgör d:r J. Alla hafda kostnader ersätta vi naturligtvis tacksammast. STRIDIGA VILJOR. SKILDRING AF ERNST HÖGMAN. FORTS. FR. FÖREG. NIB. TALA INTE A L L S OM D I G, pappa. o c h jag var inte något barn den tiden. Hvad beträffar att inspektor Nordström inte skulle tala rent språk, så komm e r han kanske hit en dag för att öfvertyga dig o m motsatsen. » » Vi ha ingenting otaldt m e d hvarann, så vidt jag vet. » » När han k o m m e r för sin dotters r ä k n i n g. » » Så får han gå igen, HILDUR HULT. BRITA E L L S T R O M. d u. » Det giftermålet blir ingenting af, k o m ihåg att jag säger det! » TVÅ PRISTAGARINNOR. För Idun och min stolta herre. Och din lön som biträde h o s mig räckte väl knappast öfver halfdeles särskilda intresse af den o m s t ä n d i g h e - å r e t.
Men utom det att sålunda individerna numera inom samhällena i verkligheten finnas vara grupperade efter classer och icke efter stånd, och detta skulle styrka mig att antaga valrättens utöfning efter dass i stället för efter stånd; så är dock mitt hufvudskål för detta antagande det som jag först anförde, nemi. att classerne, sammansatta af medborgare utaf alla yrken, få allmänna intressen att bevaka, då deremot stånden, såsom de äro bildade, med afseende på gemensamhet i ett eller flera särskilda arter af sysselsättningar, kunna föra talan endast för enskildta intressen. Och som det är för det allmänna bästa och icke för det enskildtas fördelar, som folkombuden skola verka, så böra de utses af classer och icke af stånd. När man på detta sätt ger åt olika samhäHsclasser olika inflytande på valen, kan man derigenom kalla äfven de minst upplysta och förmögna till ett deltagande i vården om de allmänna angelägenheterna, hvarifrån ganska säkert den talrikaste classen mäste helt och hållet uteslutas, om icke en sådan olikhet antages. — Alla medborgare blifva då representerade; inga uteslutne såsom nu är händelsen ibland oss, och som det fortfarande skall förblifva, om Const.Utsk:s närvar., förslag antages. Det är ett ytterligare skäl hvarför jag vill formera classer och icke stånd, att vid deri tilltänkta representationsförändringen på det sättet inträdet inom lölkomhudsförsamlingarna lättas för alla de nu 01 epresenlerade, som hafva rättvisa anspråk att dit inkomma; ty jag tror att vid den representationsförändring, D en a4 October f. mJ i63 sorn man nu ar på god väg att göra, när man stall intaga de hittills orepresenterade, den i alla hänseenden lämpligaste utvägen är att inrymma alla dessa personer inom de Stånd, som redan finnas, och derigenom förvandla dessa lill classer. Svårligen skall det nemi. kunna låta sig göra att bilda ett femte Stånd; ty hvilka böra komma att tillhöra detta Stånd, och hvilka icke?
4 — Dekorationer, Platåer med tillbehör, äfvensom ornamenler, ej specificerade 100 R:dr v. 33 16 — Cirklar, Passare och Cirkelbestick; se Instrumenter, mathematiska etc. Cochenille; se Färger. Cognac; se Brännvin. Cokes, hänföres under Stenkol. Compasser; se Instrumenter, mathematiska etc. Copal; tullbchandlas lika med Gummi. Corderoy och Cordet; se Väfnader. Cremor tartari; se Vinsten. Damast; se Väfnader. 542 ExpeditionsUtslcottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 197. Deglar Dref Dricka: Porter Öl och andra slag Enbär Etuis, med tillbehör, aF sammansatta eller ej specificerade ämnen Fartyg och Bålar, utländska med tillbehör: när i följd al särskilda omständigheter, helfrihet för sådana beviljas, eller när de af utländning till Svensk hamn inbringas samt der prisdömas och försäljas strandade och såsom vrak sålda äfvensom sjöskadade, hvilka genom vederbörligt besigtnings-instrument förklaras så odugliga, att de med vrak kunna jemföras alla andra (So vidare förteckningen 3 vid införsel tullfria varor.) Fenkål Fernissa Qvantitet för tullberakningen. 1 skeppid 1 kanna 1 kanna 1 tunna 100 R:dr v. för hvarje \ 100 R:dr af j köpesumman. dito dito 1 skålp. 1 skålp. Införselstull. Desman; se Muskus. Dimity; se Väfnader. Doffel; se Väfnader, ylle-. Dosor; se Askar. Drakblod; se Färger, ej specificerade. Dräll; se Väfnader. Dyfvelsträck; se Assa foetida. Ekollon; se Knapergall. Elfenben; se Den. Enbärsmos, hänföres under Apotheksvaror. Enbärsolja; se Oljor. Essencer; se Oljor. Estamper, hänföras under Kopparstick. Fabriksvaror, ej specificerade; se Slöjdevaror.
När gryningen åter kommer, vinden begynner spela, fåglarna sjunga och barnen leka, då vet jag, att jag skall ängslas med gräs och blad, att lifvets oro också skall komma öfver mig med oemotståndlig längtan och dunkelt hopp, men låt mig i natt i denna djupa stillhet inför haf och stjärnor söka pejla hela djupet af det ensamt heliga och oförytterliga, vi kalla lag. Dantes Vita Nuova. Vår öfversättningslitteratur har för ej länge sedan riktats med ett verk af enastående värde. Det är den bekanta romanisten professor Fredrik Wulffs försvenskning af Dantes ungdomsroman Vita Nuova. »I lifvets vår» har öfversättaren kallat sin tolkning med anslutning till de kommentatorer, som anse titeln liktydig med »vita giovanile», ungdomslif, medan andra (och bland dem den som skrifver dessa rader) gärna ända in i rubriken vilja hafva den betydelse af »nytt lif» och »pånyttfödelse», om hvilken hela boken vittnar med så sällspord och mystisk innerlighet. Själfva arbetet är ett af världslitteraturens yppersta. Det är icke blott rent estetiskt taget en klenod, hvilken bär till inskrift ordet oförgänglighet, där känslan ännu flammar klar och oförvansklig som skenet i en ädelsten och själfva formens gammaldags konstfulla ornamentik blott blir en tjusning till, men det är också ett verk, som i sin tur skapat »nytt lif», befruktande konst och sinnen. Dantes Beatrice, den unga kvinnan med hyn pärlfärgadt blek, sväfvande lätt som ett öfverjordiskt väsen öfver de vägar i Florens, å hvilka hon blott en kort tid går som främling för att med döden komma till sin rätta stad, har säkerligen starkt påverkat den primitiva florentinska och umbriska målarkonstens helgon och Maria-gestalter ända till Fra Angelico. Den lilla berättelsen om Dantes ungdomskärlek, som först trycktes 1576 men sedan afgjordt och rätteligen ställts i skuggan för hans stora världsdikt – den största nerskrifven af människohand – har efter flera sekels glömska i vårt århundrade firat en verklig återuppståndelse. För hela den prærafaelitiska rörelsen i England är Vita Nuova den klassiska boken. Vare sig
I anledning af hwad nu är anfördt fär Utffottet tvördsammeligen tillstyrka, det hos Kongl. Maj:t den unLerdäniga önflan ma andragas: att alle som dertill äga skicklighet mä upmuntraö bidraga dertill att dels hela Bal, kar af Allmänna Lagen, eller flere med hwarandra gemenskap ägande warda med de skedde ändringar, tillägg och Förklaringar, som förtjena att bibehällas eller andra som synas oundgängeligt nödwändige att af nyo införa i sy, stcmatisk ordning sammandraga dels ock större delar as andre Förfatkningarncs föremål, i lika ordentligt sammanhang framstälde, säsom särskilde Lag - böcker för hwarje Clasi deraf, dels ock de grunder utredas och noga bestäm, mas, hwarefter Lagar och Författningar mä, enligt Regeringsformens 87 och 8y §. §., bringas under o.-ne ätskildc Clasin'. Hwarförutan, med äberopande af hwad Herr vnn Lcbsotr särskildt härom yttrat, och härwid sinnes bilagdt, Utskottet aswcn tillstyrker en lika undcrdänig hemställan och förordnande af en Lag-Cemmitse af sakkunnige män, med särdeles omsorg walde af ätskillige Corpser och frän särskildta Lands-orter, till sädant antal som Kongl. Majit för godt finner, att icke blott tillfälligtwis och pä inskränkta ämnen, utan med odelad upmärksamhet pä hela Lag-wcrket utarbeta ofwanbcskrefna Förslag att underkastas sädau granskning och slutelig pröfning som förmäldt är. Slick - Den 6 Aprkk - Sltiteligen fär Utskottet hos Riksens Högloft.
För det andra heter det uti det K. brefvet: att den som kominer drucken inför Konungens ]3ef;h:de, någon domstol etc., skall fällas till dubbla böter; men då uppstår den frågan, huruvida domaren i sådant fall, och derest det är 2:dra, 3:dje eller 4;öe resan fylleri, hvarför den tilltalade skall fällas, antingen skall tillämpa ifråga var. lag, då dubbla bötesbeloppet kommer att utgöra 6 r:dr 32 sk., eller om det K. brefvet skall tillämpas, i hvilken händelse böterna blifva större. Jag anhåller om återlemiss af betänkandet. Frih. Leijonhufvud, Abrah.: Då Hr Frih. o. Landtm, ännu icke tillkännagifvit sin mening i afseende på sättet för målets föredragning, hemställer jag, 0111 det må vara mig tillåtet att omedelbart ingå i discussion öfver betänk. och om jag deröfver må yttra mig i dess helhet, eller om betänk, skall paragrafvis afgöras. Det är blott denna grannlagenhet jag ansett mig böra iakttaga, innan jag tillåter mig något yttrande i ämnet. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då den fråga, som innefattas i LagUtskrs betänk. N:o 104, vore första gången under R. o. Ad:s pröfning och således icke kunde förändras, utan måste i sin helhet antagas, förkastas eller återremitteras, han för sin del trodde, att någon tid vunnes, om discussionen finge, på sätt Frih. Cederström redan iakttagit, omfatta frågan i sin helhet, utan att målet paragrafvis föredroges. På det sältet hade R. o. Ad. ock vid de flesta tillfällen till v ägagå 11, då frågor första gången förevarit; och hemställde Hr Landtm., om Ståndet ansåg alt äfven med detta betänk, borde så förhållas. Ropades ja. Frih. Den 2 September f. m. 33 Frih. Leijonhufvud: Jag delar icke Frih. Cederström* åsigt, såvidt den innefattar ett ogillande deraf att Utsk. afgifvit förslag till en ny författning.
Skrifvelse N:o 217. 24'.) del, icke Fullbordas, ulan måste afstadna, såvida icke delta samhälle, i likhet med många andra släder, erhölle understöd af allmänna medel för sin hamnbyggnads utförande, samt alt ifrågavarande säkra och äfven med hänseende lill rikets försvar lämpliga hamn i en' framlid möjligen kunde komma att begagnas äfven af andra fartyg, än dem som tillhörde handelsflottan; varande, enligt uppgjordt förslag, kostnaden för verkställande af de återstående högst behölliga arbetena för fullbordandet af hamnanläggningen vid Strömstad beräknad lill 26,530 Hulr H:mt. Då, såsom officiella handlingar vitsorda, staden Strömstad, hvars folkmängd under sednare åren ökals, derunder jemväl lörkolrat sig i afseende å dess handel och sjöfart, hvad såväl rörelsens beskaffenhet som idkarnes antal beträffar; dä stadens sålunda började förkofran, lill fördel både för kommunen sjelf och det allmänna, bör än mera tilltaga, i läll den företagna hamnanläggningen fullbordas; då en ändamålsenlig hamn vid meranämnde stad mäste vara behöflig och blifva gagnande ej blott för sjöfarten lill och från staden, ulan äfven för (le under sin segling i Nordsjön mot kusten vid Strömstad vinddrilna fartyg; då denna siad förut icke, i likhet med mänga andra släder, åtnjutit något understöd af allmänna medel för der företagna arbeten; och då, utan eli sådant understöd, nu ifrågavarande hamn-anläggningsoch förbättrings-arbeten icke lära kunna af staden ullöras, hafva Rikets Ständer ansett sig böra bevilja del för delta ändamål begärda, i jeinnlörelse med anläggningskostnadens sammanräknade belopp. mindre betydliga statsbidrag, dock under vilkor, alt hela den beviljade summan varder i löieskrilven ordning återbetald; och hafva Rikets Ständer alltså, under de för dylika statsbidrags åtnjutande stadgade förbehåll och emot de betalningsvilkor, som för andra lån till enahanda föremål varda fastställda, beviljat staden Strömstad ett låneunderstöd af Femton Tusen Riksdaler Riksmynt för fullbordande af hamnanläggnings arbetena derstädes.
”Om sommarn hjertats löftesbref betalar, ”Om hösten mödans heta svett hugsvalar, ”Vi vete ej. Men låt oss tro en lön, ”Som bergas kan, hvart ödena ock hvälfva, ”Af ädla sinnen, varaktig och skön ”Έj lyckans skänk, men skänken af oss sjelfa! ”Den skatt du fann, ditt hjerta kallar den ”Sin egendom — Bedrag dig ej, min vän! ”Den tillhör slumpen, flärden — eller griften: ”Fort eller sent de kräfva sitt igen ”Fort eller sent, ur sälla drömmars skiften ”Du spritter häpen, saknande din skatt ... ”Att sucka se’n den hela långa natt! ”Nej, du — ej slaf af öden eller tider ”O tankens sanning! Bloss, som klarhet sprider ”Kring lefna’ns töcknar, och ej släckes ut ”I grafvens natt! — Och du, fast hjertat lider, ”Förtrogna lugn med dygdiga beslut! ”Och du, allhägnande och himlaburna, ”Som räcker lifvets pelegrim din hand ”Från lifvets morgon till dess aftonrand, ”Och sist med blommor lindar om hans urna: ”O Vänskap! kom, med Sångmön i förbund, ”Lär oss att varsamt njuta glädjens stund, ”Att tåligt nöjas, äfven den förutan, ”Och tacksamt minnas, att vi äge qvar, ”När lyckan sina skänker återtar, ”Etuden, friden, vänskapen och lutan!” Vid Grefvinnan H. M. CRONSTEDTS, född ALSTRÖMER, död den 19 Februari 1816. Till en sörjande Make. Rätt till lyckans högsta håfvor, Ingen blindhet af dess nåd, Ringa anspråk, stora gåfvor, Stränga seder, lena råd, Samma själ i alla skiften, Alltid klok och alltid god, Och vid brädden utaf griften Stilla hopp och värdigt mod. Choræus till Grefvinnan Cronstedt. Hårdt var slaget. Djupt är såret. Hon har varit. Hon har gått Ur vår åsyn, och i spåret Vandrar sorg och saknad blott. Qvalde Make! kan jag hela,
Om det således är en sanning, att Banken icke härvid bör betraktas, så frågar jag: är det förmonligt, attén slagskatt blir nedlagd i myntet, eller ickej och bör Staten mynta på det allmännas be - i38 Den 21 O et ober f. ni. kostnad, eller bör den enskildte göra det. Jag vill nu nämna anledningen, hvarföre Ridderskapet och Adeln i min tanka icke bör annorlunda, än såsom en.allmän åsigt till Kongl. Maj:t framställa den anhållan, alt han täcktes efter vetenskapsmäns hörande bestämma slagskatten. När den myntade metallen befriar ett helt folk från besväret alt probera och väga varan, synes det mig besynnerligt, om icke denna gifna fördel skulle tala för, att varans innehafvare bör bestrida myntningskostnaden. Man finnér likväl lätt orimligheten af Friherre Cederströms förslag, att uträkna på Riksdalern, hvad machinerier och inrättningar kosta, och nedlägga det i myntet. Men deremot, då det är en iördel för den enskilda, att hafva ett sådant mynt, frågar jag, hvarför må han icke erlägga en billig slagskatt, som gör, att det icke kostar det allmänna så mycket. Gör man åter myntet fullhalligt, och tar serskildt betalt för slagskatten, blir icke mycket utmyntadt af enskilde; ty den, som först myntar, ligger då alltid i ett utlägg, som han icke får tillbaka vid vexlingen. Nedlägger man åter slagskatten i myntet, har väl ock den enskilde bidragit till kostnaden, jemte det allmänna; men det har skett omärkligt, och lian förlorar icke förr derpå, än han far tili Dannmark eller Ryssland, för att der afsätta sitt mynt. Då man härtill lagger, att ett Speciemynts jemna slitning cch nöt - Den 21 O c to ber f. m. ning i sig sjelf innebär elt slags myntskatt, så finner hvar och en, att det myntade silfret icke är det, sorn man hör afse för handeln, utan att det är plantsen, som hör hållas landet till handa. Myntet bör vara för Statens räkning, och har icke sammanhang med denna fråga.
Jemte erinran om nödvändigheten för hvarje samhällsmedlem att känna den lag, han skall efterlefva, och särdeles den del deraf, som till begreppet bestämmer de brottsliga handlingar, som äro med straff belagda, samt det i sedligt hänseende gagnande inflytande, som vore alt förvänta, derest åtgärder blefve vidtagna för spridandet af en allmännare kännedom, isynnerhet om sådane brott, hvars betydelse, grundad mera uti ett ordnadt samhällsskick, än i den medfödda känslan för det rätta, ofta nog vore af den stora allmänheten mindre klart uppfattad, har, genom en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, Herr Th. Ankarsvärd föreslagit, att till utarbetande och tryckning i lämpligt sammandrag af vår lags Missgerningsoch Straff-Balkar, sådane dessa blifva af Rikets Ständer antagne och af Kongl. Majit stadfästade, måtte af Rikets Ständer anvisas nödiga medel. Af berörda arbete skulle, enligt hvad motionärens förslag vidare innehåller, ett visst antal exemplar tillsändas vederbörande pastorer, att af desse åt den manliga ungdomen efter dess konfirmation kostnadsfritt utdelas; och, med antagande att 25,000 exemplar årligen erfordrades och att tryckningskostnaden för hvarje exemplar uppginge till 15 öre, skulle den summa, som härtill behöfdes utgöra 3,750 R:dr, hvilket belopp motionären alltså anhållit måtte för ändamålet årligen ställas till Kongl. Maj:ts disposition. Erkännande det välmenta i denna motions syfte, anser Utskottet dock tvifvelaktigt, huruvida någon särdeles fördelaktig verkan i sedligt hänseende skulle kunna åstadkommas genom ofvanberörda förslag; men äfven om sådant antages, kan Utskottet, roed afseende å de omfattande förändringar i åtskilliga delar af kriminal-lagstiftningen, som äro i fråga att genomföras, icke anse lämpligt, att, innan denna lagstiftning blifvit fullständigt ordnad, föreslå någon åtgärd iden af motionären föreslagna riktning; och får derföre Utskottet hemställa, att förevarande motion icke måtte af Rikets Ständer bifallas. Siats-Utskottets Utlåtande JM 123 (Fortsättning). 47 125:o.
Men näst efter, och utom den lösa panten, har åter endast Jiillkomlig faftighet dessa egenskaper, som göra pantsättning under Statens skydd lämplig. Jag menar med full-: komlig fastighet här den fasta egendom, till hvilken äganderätten är så fullkomlig, Sorn dea kan vara; en sådan kan med få ord beskrifvas, ty hvar medborgare är skyldig att känns 84 B>en 11 Junii /; m, och vet också ganska säkert, hvad full äganderätt betyder. Ansvaret, som af Staten åtages, att panten skall blifva använd i det utsatta fallet, behölver likaledes icke vara det ringaste vilkorligt, ty blotta transporterandet af äganderätt till egendom, som ej kan bortför ras, är alltid i Statens magt, och det egenteligen enda fall, då ofian Strinde ansvar mäste blifva vilkorligt, är när Staten förut åtagit sig något annat ansvar för transporterandet af ä~ ganderätten till samma egendom i vissa uppi gifDa fall till större eller mindre del. Uppstår åter frågan om pantsättning af fast egendom, till hvilken pantgifvarens rätt sjelf är vilkorlig eller ofullkomlig blir beskrifningen i pamsättningsdocumentet, af alla dessa äldre vilkor, vanligtvis svårareMen, utan att den blifver noggrann, är sjelfva åtgärden icke sådan den borde, och pantägaren blir på visst sätt bedragen. Bedömmandet af nu i synnerhet ifrågavarande fall, är efter dessa grunder icke svårt. Om förhållandet är, såsom jag i äanning vill tro, att hus på ofri grund, utgöra en hel betydlig dass af i samhället tillåten egendom, och för hvilken alla de vilkor, hvarigenom pantgifvarens äganderätt är inskränkt, kunna begripligt för hvar och en uträttas med de korrta och bestämda orden, att egendomen är på ofri grund, hälst så vida årliga torntörens belopp äfven i documentet upptagas? då medgifves visserligen, att inteckningen af sådan egendom icke egentligen är olämplig; men just dessa utsättanden Den ii Junii f. m. i inteckningsdocumentet borde då äfven vara bestämdt föreskrilna i sjelfva inteckningsLagen.