Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Hvad var allt annat emot detta! Och så satte han sig vid bordet och skref: » Min dotter, fröken Filippa Munk, har i afton aflagt för mig en ganska osammanhängande bekännelse, af hvilken emellertid ett tydligt framgår, det, att hon burit sig mindre rätt åt. Tillika nödgades jag antaga, ett min ridknekt ej iakttagit det uppförande, han i sin ställning borde. säga: min dotter och min ridknekt äro ännu till deras ålder blott ett par stora barn, som icke veta och ej kunna veta hvad de företaga sig, än mindre hvad de känna. Detta i förbigående. Hvad din ställning angår, Henrik Storm, så har jag länge öfvervägt det, som jag nu meddelar dig. Som ditt sanna väl ligger mig om hjertat, kan jag ej längre försvara för mig sjelf att låta dig blifva på Rörholm oeh tillbringa din tid med att följa flicknycker. Du har begåfning, du kan blifva något, men vet att sjelf arbeta dig fram. Mycket orätt skulle det vara af mig, om jag ansåg dig tillräckligt betald för all den nytta du gjort på Rörholm med det, som du då oeh då fått af mig. Jag är dig ännu en hel del skyldig och sänder dig derför inneliggande anvisning. Jag antager med säkerhet, att du strax reser utomlands, och vidare antager jag, att du emellanåt skrifver till mig. och genom mig skall då en hvar, som önskar veta om du framdeles lefver och lefver väl få nödiga upplysningar. Då jag tror mig veta, att min mening gäller en del hos dig, vill jag ej underlåta att meddela dig, att det är en orygglig föresats hos mig, att min ridknekt aldrig skall kunnna komma i sonligt förhållande till mig. Hvem, som en gång skall göra det, må framtiden afgöra. Ännu är min dotter, som förut anmärkts i början af mitt bref, blott ett barn. Men hvad jag, när den tiden kommer, i så hänseende vill först se på, är, att ifrågavarande person är en bra och en hederlig man. Rikedom oeh namn har öfverste Munk, det behöfver han icke söka hos en främling. Då jag, som sagdt, antager att du reser ofördröjligen, sändes dig härmed mitt vänskapsfulla farväl. Vår herre bevare dig för öfrigt! Otto Munk Öfverste.
Ett sådant förhållande har äfven ofta ägt rum i afseende på LsndsFiscalstjensterne. Detta har utgjort motivet till Utskottets Betänkande. LandsFiscalers tillsättande är, såsom jag haft åran för♦ ut nämna, icke ... styrkt för alla Lån, utan blott i deni, eler de ej behöfvas. J ig tror såll <les att man har skål att bifalla Betänkandet. Grefve von Rosen, Axel: Jag har förut i Utskottet instämt med Herr Ehrenborg, och an. håller nu, att få för Höglofl. Riddersknpet och Adeln nämna det locälförhåliande, som åger ruin 1?>2 Den 7 Maji e. m. i Götheborgs Län, olikt alla andra i Riket, det nemligen, att på en ganska hopträngd yia finnes en ganska stark population, så att 6 å 7000 personer bo på qvadratmilen, då impediment» afråknas. Jag tror derföre att LandsFiscaler hår åro nödvändiga att kunna tillgå; ty Kronobetjeningen år så sysslosatt, att den ej kan medhinna några nya göromål. Jag vill härmed ej säga, att större osedlighet finnes i Götheborgs Lån, ån på andra orter; men det år naturligt, att bland en så stor folkmängd, oordningar skola inträffa. Ej eller är det min mening att åtaga mig försvaret af LandsFiscalernes moralitet. Tvärtom hafva tvenne LandsFiscaler i södra districtet af Bohus Lån blifvit afsatte, hvartill ganska gällande skål föranledde. Men det finnas åter andra, som ganska vål utfört deras åligganden och i många fall befordrat Kronans rätt i ballancemål ock dylika. På sådan grund anhåller jag äfven om återremiss af Betänkandet. Uppå derefter af Herr Gref ven och Landt* Marjl^atken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att OeconomieUtskottets Betänkande, i anledning af de dervid nu gjorde anmärkningar, till ULkottet återremittera. Föredrogs
Stats-reglering1 Beräknades; De ordinarie inkomsterne - - 3,867,644: 7* Extra-ordinarie dito* . 3,317,500: Restantierne .. ... 99,855: 4c. 6. 7>a85,ooor Stats-Utskottelc Utlåtande N.-o io5. Således upptager Utskottets nu senast afgifne förslag en beräkning, sorn öfverskjuter den vid sistlidne Riksdag uppgjorde med föj.oooz — De vid Betänkandet N:o 54 fogade Bilagorna Litt. B., i fråga om ny hamrnarskatts-taxering af Jernbruket) inom Småland, Litt. C. om fortfarande nedsättning i Aluntionden för Lowers Bruk, Litt D. om nedsättning uti afgifterne å Svenska Altrn-tillverkningen i allmänhet, hafva, vid föredragning inom Riks-Ständen,. ieke föranledt tili några anmärkningar. Tabell öfver Stats-Verkets Inkomster. Ordinarie Inkomster: Ordinarie Räntan Indelt (enligt liva Ulgiflerne å Hufvud-Titlarng utgöra) . Behållen Indragne och Bespnrde Milit.-Löningsoch Boställs-Räntor Afrads-Spanmål Krono-TiondeD:o Indelt (enligt hvad utgifterne utgöra) Behållen D:o D:o D:o Lösen efter bestämda priser Arrendemedel andra Krono-Lägenheter Silfver-Tionde, Mjntare-lön Slagskatt Koppar-Ränta och Slagskatt Avesta Kopparoch Manufactur-Tull Tiondeoch Hammarskatts-Jern . Alun-Tionde Svafvel-Bruks dito Mantalspenningar Lagmansoch Häradshöfdinge-Ränta Gerningsören af Handtverkare Sterbhus-afgift Bötesmedel Cavallen - Regementenas Häst-Vacanea-Spanmål Transport Ständige Rote-Väcance-afgifter vid Skånska Infanteri-Regementena Tilllällige Vacanceoch Mötes-af gifter Knekte-Rotefrihets-Medel
Enligt min tanke bör, vid pröfningen af ett från Constit.Utsk. inkommet grundlagsförslag, hvaremot anmärkningar göras, propos. försl göras, huruvida Ståndet såsom sin gemensamma tanke förklarar sådana anmärkningar, och ar det derom, som votering kan begäras. Nu har Hr Gr. o. Landtm., fastän Frih. Boye begärt, att en anmärkning må förklaras för Ståndets gemensamma tanke, likväl framställt, huruvida Utsk:s förslag af R. o. Ad. godkändes till grundlagsenlig behandling. Måhända skulle, om Hr Gr. o. Landtm, först framställt, huruvida Ståndet förenade sig i den anmärkning emot Utsk:s förslag, som af Frih. Boye blifvit gjord, svaret å denna propos. blifvit så sammanstämmande, att Hr v. Hartmansdorff funnit sig icke böra begära votering. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att H. Ex. ej skulle kunna komma dertill att framställa den af Frih. Ehrenborgh begärda propos., enär votering genast blifvit begärd vid den först framställda; men H. Ex. ansåg, att den af Frih :na Ehrenborgh och Boye yttrade mening borde blifva contrapropos. vid voteringen. Frih. Ehrenborgh: Ehuru jag vid flera tillfällen undertryckt de anmärkningar, hvartill öfverläggningarna om Constit.Utsk:s betänktn erbjudit anledning, kan jag likväl icke nu underlåta att anmärka, det jag icke tror den af Hr Gr. o. Landtm, framsjällda propos:n hafva varit den rätta. Vi komma nu att votera om, huruvida vi skola antaga förevar. betänk, eller icke. Jemlikt 56, § Reg.F. bör dock först utrönas, huruvida några anmärkningar anses utgöra Ståndets gemensamma tankar. Derom har Hr Gr. o. Landtm, gjort propos, i de frågor örn förändring af grundlagen, sorn förut här förevarit, och jag anhåller, att samma behandla gssätt nu måtte iakttagas.
Han sin proposition, jemte Slals-Rå - 12 Conslitutions-Utskottels Memorial, IV-o 53. dets tankar deröfver, till Riksens Sländer, som genast, utan att om denna Proposition förut öfverlägga, uppdraga ConstilutionsUlskollet, att sitt Utlåtande derom till Riksens Stiinder afgifva. Tillstyrker Utskottet hvad Konungen föreslagit, hvile frågan lill nästa Riksdag, då Riksens Ständer skola sitt beslut derom fatta, Afstyrker Utskottet Konungens Proposition, då må Riksens Ständer genast kunna antingen denna Proposition afslå, eller ock afgöra, att de vilja öfver densamma å nästföljande Riksdag besluta; Gällande i detta fall tre Stånds mening, och, om två Stånd stanna emot Iva, deras, som beslutet uppskjutit. Men icke må under någon förevändning Riksens Ständer förr än å nästa Riksdag PreposiLionen till bifall upplaga. Samtycka då alla Riks-Slånden till Konungens Förslag, hegare de dag, att på Rikssalen få Riksens Ständers bif.tll dertill afgifva. Antaga icke Riks-Stånden samfäldt Konungens Proposition, vare den afslagen, och aflemna Riksens Ständer sitt afslag med skälen dertill skriftligen till Konungen, genom deras Talmän. Om vid Riksdag, då Grundlagsfrågor lagligen kunna afgöras, ytterligare uppskof föreslås, må det ej äga rum utan Konungens och alla Fyra Riks-Ståudens, sam ma ost ammande besluta Stockholm ilen 26 0'clober 1 84o. Anie. lill Exp. Utsi. den 9 November, kl. 1 c. m-. Memorial med förslåg till andring uti Hegerings-Formens 39 och 43 §§» Constitutions-Utskottet, sorn i Gi und-Lagarne icke funnit någon föreskrift, huru med Rikets styrelse förhållas skall, då Konungen uppehåller sig i Konungariket Norrige, har icke ansett någon anmärkning böra göras emot det sätt, hvarpå om denna styrelse förordnad t blifvit vid de flera tillfällen, då Konungen verkligen besökt Norrige.
da man hör, an n11 namnda förening %r i885 höll omkring 80 niöten. Och dock Br hon ej den enda föreningen af detta slag inom staten. Utom dessa sXrskilila, inon1 sina respektive stater verksamma föreningar finnes en stor, hela unionen onifattande förening fur qrinnans rösträtt. the National Sufragc Association, hvars ledare äro de högt ansedda damerna Mrs Elisabeth Ca * Stanton och Miss Susari B. Anthony. Det vigtigaste, denna förening, genom sitt outtröttlign arbete för sitt Iiufvudändam91, utrSt~at, är, att de I ' Orcnta statenias kongress ar 1881 för denna fragas utredande tillsatt ett permanent utskott, som Srligen underhandlar sSr81 med national.föreiiiiigen som med ile frin de särskilda staternas föreningar till den förras &amp; möten sanda delegerade, samt tager i öfvervägande det förslag till författniiigsrerisioii i syfte att förskaffa qrinnan rösträtt, soni nationalföreningen med outtröttlig energi Srligen inleinnar till kongressen. Dock har h ' ationalföreningen iiigalun (ln inskränkt sin verksamhet endast till arbetet för qvinnans valriitt, utan sökt höja qviniians ställning]) S en miingd andra omrSden och hBr arbetat med en storartad frarngiing. SSlunda hafva de nordamerikaiiska qvinnorna till stor del denna furenings ifriga beinödanden och viirrlerika initiativ att tacka för att en gift qvinna numera kan besitta egendom, vare sig denna är förvarfvad eller köpt i hennes eget namn, samt att hon kan genom testamente disponera öfver densamma, att Iion kan uppgöra koiitrakter, intrada i kompaniskap, drifva.
Misitröstande om min egen skicklighet til et sadant göromål, och owan ivid Riksdags ärender, hoppades jag, at någon annan as RidderskapetS och Adelns Ledamöter, som sinner den af mig wackca motion wara pä goda skal grundad, skulle atagg sig at utarbeta krojeAsr lil den InltruÄion, pä hmars nödwandighet jag endast wille göra Ridderstapet och Adeln upmarksamme. Det är först i den händelse, at detta mit hopp icke upsylles, som jag tror mig böra och utan at förtjena namn af tiltagsen kunna anhälla om Riddcrskapets och Adelns förtroende, at til desi uplysta pröswande fa för, fatta ofcanamnda krosoN. Eniedlercid ma mig tillätas förklara, at jag ä den ena sidan anser det wara högst nödigt, at bestämma de allmänna grunderna för fördel - rangen af en tllkommande bewillning, innan man kan samrycka ri! någon sadan, af hwad belopp som haldst, och a den andra tror det icke böra blifwa swart för Bewillnings-Utskottet at upgiswa dem, om det no ga granskär 178c) äre Bewillnings Förordning, och , sokex utröna hurmvida den da bewilljade summan blifwit rättmist och klokt fördelad sa wäl emellan de Fyra Riks, Standen, som de t,krika Closter af Medborgare, hwit» ke ej egenteligen höra til något af desta. En billig zoroporrivn emellan alla skattdragandes bördor, grundad pä den allmänna regeln at hwar och en bör deri deltaga i nian af de förmaner han i Samhället niuter, bör alltid kunna fastställas, utan at Bewillningens belopp förut är bestämdt; det bör kunna sks med lätthet, da man har, som wi, en flerårig erfarenhet af en ojämnt fördelad Bewillnings följder at,rådfråga.
Creutz den 1 dennes väckte och då bordlagde motioner remitterades till LagUtsk:t följande, nemi.: ang:de KrigsHofEättens indragning; samt ang:de uphäfvande af alla stadgande::, hvarigenom den Heliga Nattvardens begående göres till vilkor för erhållande af lysning till äktenskap, vinnande af burskap, m. m.; samt till Allm. Besv.- o. Ekon. Usktt: ang:de permitterande af en del utaf den indeldta Arméen» befäl och manskap mellan mötestiderne; ang:de uphörande af K. KrigsAkademien å Carlberg samt inrättande af Militärfakulteter vid Universiteten; och ang:de Krigs-Lagarnes omarbetning. Föredrogs Hr Palmcrantz’, Johan Mauritz, den 1 dennes bordlagde motion om antagande af LagKomitéens förslag till notariatsinrättning å landet, dervid sig yttrade Hr Palmcrantz: Att ett lands rätts-väsende bör vara väl orduadt, är oemotsägligt nödvändigt, men det är icke mindre nödvändigt att institutionerna för landets rätts-väsende äfven äro väl ordnade, äfvensom dessas inre administration. Jag befarar dock, att en del af våra rätts-institutioner icke upfylla sitt ändamål, utan tvertom, och jag tror att detta hufvudsakligen härrör deraf, att våra underdomstolar äro så organiserade, sorn de äro. Der finnes nemi. blott en lagfaren person, som både för pro:t och dömer eller bestämmer beslutet. Hans makt är således större, än så väl det allmännas som den enskildes fördel tillåta. Jag tog mig friheten att vid sistlidne Riksdag väcka förslag om införande af notariats-inrättningar vid våra häradsrätter. Detta förslag vann icke bifall hos LagUtsk., och de skäl, som Utsk. åberopade för detta afslag, voro, att LagKomitéen föreslagit en annan justerings-method för prot:n. Jag kan dock icke finna hvad som kunnat hindra Utsk:t, att äfven föreslå en sådan method, hvarigenom åtminstone det hindret hade för Utsk:t uphört.
Bergs-kollegium: reorganisation deraf 114 Bergslag: om fri och obegränsad Smidesoch Vågföringsrätt för derinom privilegierade Smides-verkstäder 42. Beväringsmanskapet: upphörande af deras årliga vapenöfningar m. m. 57. 105. Bibeln: om sättet för utgifningen deraf 17. Bibliothek, Socken-: inrättande deraf 127 1 2 Binäringar och Slöjder hos allmogen: om åtgärder för befordrande deraf 95. Björn: fyranläggniug derå 49. Borgen, Uppbördsse Uppbörds-borgen Boställs-rum eller hushyra åt skolornas rektorer: om befrielse derifrån för Rikets Stiftsstäder 64. Boställsjordar: om befrielse för Klockare på Gottland, som innehafva sådana, från skyldigheten att derför utgöra onera till Kyrkoherdarne och om närmare undersökning rörande desse jordar 84. 124. Bref: skyldighet för Postmästare att utan ersättning afsända dem från postkontoren till landsorten 56. 71. Bränvinskärl, som föras öfver saltsjön: upphäfvande af föreskriften om deras tullförsegling 92. Byrå inom Ecklesiastik-departementet för handläggning af ärenden rörande elementar-läroverken: om inrättande deraf 90. Böcker: om beredande af lättnad vid deras försändande från en ort till annan inom riket 80. Böter för vanvård af nummer-häst: förändradt användande af dem 58. 109. C. tillökning deraf Cancelli-personal, Utskottets: minskning deri Carlberg: om indragning af Krigs-akademien derstädes Cateches: om föranstaltande af en normal-upplaga deraf » om sättet för utgifningen deraf Collegium, Ecklesiastik-: om inrättande deraf Consulad-afgifter: förändrad beräkning deraf . 1, 107. 47. 16. 17. 89. 97. 129. 77. 78. 112. D. Danmark: föreskrifter emot gifte husmäns och inhyseshjons utvandringar dit ifrån Skåne 8.
— Del torde med anlening häraf kunna frågas, om hvarje slag af bildning, som, bygd på förut lagd humanistisk grund, åsyftar att meddela grundliga insigter i något visst yrke och kärlek för dess utöfning, icke alltid måste, genom sin speciella riktning, vara till en viss grad ensidig, och om icke så måste vara fallet med hvarje yrke, såvida nemligen någonting med besked en gång skall deruti uträttas. Att ynglingarne, under vistelsen vid krigsskolan, bibringas vana vid ordning, upmärksamhet och lydnad — så nyttigt vid all upfostran — lärer väl cj få namn af ensidighet. Om talaren med denna sednare åter alsett den kastanda och de ståndsfördomar, som kunna anses vid en krigsskola möjligen finna näring, så har det numera ingen fara att ju icke tidens uplysniug och hela vårt samhällslif fullkomligt motarbetar och tillintetgör den. — Det förefaller mig derföre nästan, som om den befarade ensidigheten slutligen helt enkelt reducerar sig till den uteslutande liäg och kärlek för yrket och dess pligler, som man anser en krigsskola företrädesvis böra grundlägga. Om så skulle vara, anser jag ensidigheten, från yrkets synpunkt betraktad, för en fördel, långt mer att värdera än klandra. — Huru bildning vid en krigsskola skulle vara oförenligt med allmän beväringspligt, är svårt att inse. Beväringen behöfver ju, mer än stamtrupperna, dugligt och öfvadt befäl. Conscriptions-syslem och krigsskolor förekomma i nästan alla länder. Hr Grins påstående, att krigsvrket icke fordrar någon särskild läro-anstalt. då de behöfliga delarne af krigsvetenskaperne, lika väl och med stor besparing, kunna läras vid universiteterne, borde vä! vara grundad dels på noggrannt inhemtad kännedom om hvaruti bildningen vid Statens krigsskola nu består och huru den der meddelas, dels och på erforderliga beräkningar öfver kostnaden för en militär-bildnings-afdelnings förläggande lill unniversitel.et. Ty utan att vara stödt på sådan grund, förlorar ju llr Grins påstående allt sitt värde. — Vid en krigsskola mäste icke blott den theoretiska, utan äfven den praktiska skickligheten främjas.
Hwilket i följd af remitzen, Stats-Utskottet bordt det Högtärade Borgare-Ständet wörd. sammeligen meddela, örebro den 10 Oetobev i8io. SS ULxipii. Miiäsrllc.perr ock ^äeinr I-eäLwSterr v!gnrr Jok. l.L§erbjslks. kl Reet1r»<Ie Lorxr.e-Stlncketr vlxvrr ^br. Lozel. 6err I^eäsmLrerL vL§r,»r 1K. WeläwLll. 6ers I.e^,mLeerL vlgvL? /^aäers ^sobLirsrov, b,. bvoylgr. 26 Den n October. VxxU0 lior Lsmrlij-s KNci-8tInlien äsn r; Oväder iz^o. Wördsamt Memorial. <<^fwer de Anmärkningar som hos Wällöf Borgare-Ständet och Hederwärda BondeStän. det blifwit framstälde wid Bewillnings-Utskott tets den 22 sistledne September afgifna Utlä. tande, i anledning af Herr Advocat. Fiscalen Falkmans Anmärkningar wid Bewillwillnings. Förordningen, fär Utskottet äran, härmed aflem. na yttrande. Wälloff. Borgare. Ståndet har först före. nät sig om den erinran wid flutet af ingretzen till i. Actiklen, att i stället för orden: Tjenst, folk samt alka blott med sin Arbets-förmäga sig försörjande personer, borde endast sättas: Tjensthjon och Arbetsfolk, emedan flere äw sädana, hwilka egentligen med Arbetsfolk för. stäs, kunna sägas försörja sig med sin arbets, förmäga. Utskottet tillstyrker sä mycket hellre, bifall af denna Redaktion, lvm det i allo in. stämmer med det yttrande Ulskvttet redan afgift wit öfwer Anmärkningen i denna, del. Wio i.
Man borde snarare stadga, att afloppsdike skall vara så djupt och så bredt att det uptager grannarnes vatten. Det vore mera ändamålsenligt än att så noga bestämma tumtalet. I likhet med Gr. Lagerbjelke anser jag att en förändring bör äga rum, men icke på det sätt Utsk. föreslagit, och jag får derföre förena mig med dem som yrkat återremiss. Gr. Sparre: Jag förmodar att man icke med tillräcklig upmärksamhet genomläst Betänk. Det väsendtliga deruti utgöres just af hvad man icke tyckes hafva observerat, nemi. att de föreslagna dimensionerna äro ett minimum, då deremot nu gällande lag föreskrifver, att afloppsdike skall vara så och så stort, och icke mera. Jag kan således efter det gamla .stadgandet icke tvinga min granne att lägga diket djupare. Just derföre lade jag för min del vigt på att dessa ord : eller mera, blefvo intagna. Jag ber Eder vara öfvertygade, mine Hrr! att jag lika med hvar och en annan insåg behofvet af tillräckliga dimensioner på afloppsdiken, men då jag begärde mera, motsades jag inom Utsk. af 4 jordbrukare. Jag ber således att få helt och hållet rentvå mig från att vilja lägga något hinder för jordbrukets utveckling. Men jag ansåg lämpligt, att till förekommande af onödiga tvister ett minimum borde stadgas. Då man nu icke ville medgifva att detta sattes så högt som behofvet torde kräfva, så ansåg jag mig likväl kunna biträda beslutet allenast jag vann mitt hufvudändamål, nemi. att domaren skulle kunna ålägga parten att gräfva djupare. Detta är det vigtigaste af hela Betänk Jag uprepar hvad jag började med, att jag icke har något emot en återremiss, då jag derigenom torde få ett stöd för min åsigt, att dimensionerne böra bestämmas något olika; men jag förklarar att jag icke på något sätt kan lofva att få igenom i Utsk. hvad bär blifvit yrkadt, emedan ledamöterne af BondeSt. ansågo, att minimum icke borde bestämmas högre.
JnterimsStak för Sex Magazin, hwit, ka komma all tills widare bibehällas r,»8z:i6. Dä Wi, i anseende till hwad I anfört, funnit nyttigt, att Linköpings, Transp. ><-,679:20. r;,2O2:i4,8» Den r? Julik. r7Zr c> Ekesjö, Uddewalla, Warbergs och Carlshamns samt bade Lidköpings och Mariestads Magazin nu mä bibehallas, wilje Wi dock framdeles Ost i Räder yttra om Uddewalla Magazin mä kunna indragas, samt nck huruwida en dvlik anstallt med Ekesjö Magazin kan aga rum, samt att bwad förändring med de öfriga Fora ifragawarcnde Magazinen mä pröswas lampel ia. Rw 8- IndraonlngeSrar för tjenstgörande Detjen ingen wid de rr ll Bränwinsbränningen hörande werk — hwanill kommer skilnaden as Le twenne indrogne Lönerne för Bokhällarne »vid Brantvins - försäljningen, emot den bewiljade Skrifwarehjelpen ät Factorerne, enligt anmärkning wid Staten N-o z, att utgä, sä länge de nu warande Bokhällarne i tjensten qwarsta Lnansp. 19,679:2«. 1^,222:14,8 »16: Zr. * Transp. 19,97^: 4. 15,so« i4,.s. ryzr Den i? Julik. Wid motstående beräkning af gamla Pensions-Staten hafwen I rätteligen anmärkt 2:n,e miflföringar, sa att denne Stat utgör 2,428: 8. Utom Riksens Ständers vswannämnde anslag till ständige Stater, hafwa de uppfört:
Detta är ej alltid att lägga ensamt husmodren till last; det händer, att hon har köpt in allt behöfligt, men vårdslösa och oordentliga tjänare ha sköflat och förstört samt bringat allt i oordning och förfall. En husmor måste dagligen gå igenom sitt kök och skafferi, annars har hon ej annat att vänta än att, när saker slås sönder och komma bort, det ej omtalas; öfvervakar hon noga sitt hus, sparas hon åtminstone öfverraskningar af, detta slag. Såsom varande de bästa och billigaste kokkärl förordas de emaljerade; de äro ej svåra att göra rena, koka lätt och vid litet eld och behöfva ej den dryga utgift för omförtenning, som kopparkärlen hvarje år fordra. En ångkokare för potatis, två ä tre såspannor och tre ä fyra kastruller af denna vara fordras. Haf en omelettpanna så väl som en stekpanna, våffeljärn, gorånsjärn och krustadjärn. Var framför allt ej snål på spilkummar; en eller två riktigt stora, mellanstorlek tre eller fyra och af helt små ett helt dussin om kassan tillåter; de taga litet rum och äro alltid nyttiga att ha till hands, ej allenast för att blanda mindre saker, vispa upp ett ägg o. d., utan äfven för att i dem undanställa ett par skedblad öfverblifven sås, några köttbullar, litet soppa och hvarjehanda rester från måltiderna. — Skaffa äfven ett förråd af skedar och knifvar till olika ändamål, såsom köttoch brödknif och knifvar att skala äpplen och potatis med samt en stor köttgaffel. Skaffa ett mycket bredt skärbräde för stora stekar eller kokt bringa och ett par af vanlig bredd för smörgåsmat; ett fiskbräde och ett sillbräde; det finnes dylika af porslin, och om kassan tillå- ter, så köp för all del! En liten målarepensel, att smörja krusiga formar, sparar smör och tränger in öfver allt, så man riskerar aldrig att formen » ej släpper »; grönsaksjärn, gurkhyfvel, citronklämmare, fiskfjällare och isklyfvare äro ej dyrbara att anskaffa, men spara in mycken tid och arbeta väl.