Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Likafullt finnas diktare, som icke skulle tveka att rätt och slät referera detta sceneri och anse detta referat som en dikt. Öfver åkrarna ligger dimma, skulle de säga. Speglad i dikets vatten står en vildapel och i den halföppna grinden står en tiggande gubbe. – Dermed vore dikten slut. För att icke angripa någon men ytterligare klargöra hvad jag menar, vill jag citera François Coppées dikt ’Dans la Rue’ (ur ’Les Humbles’). Les deux petites sont en deuil; Et la plus grande, – c’est la mère – A conduit l’autre jusqu’au seuil Qui mène à l’école primaire. Elle inspecte, dans le panier, Les tartines de confiture Et jette un coup d’œil au dernier Devoir du cahier d’écriture. Puis, comme c’est un matin froid Où l’eau gèle dans la rigole Et comme il faut que l’enfant soit En état d’entrer à l’école. Écartant le vieux châle noir Dont la petite s’emmitouffle, L’aînée alors tire un mouchoir, Lui prend le nez et lui dit: – Souffle. Oaktadt den eleganta formgifningen skulle hela dikten vara en tråkig, intetsägande ordmålning, om icke författaren, som är idealist, afslutat den med det roliga, nästan epigramatiskt tillspetsade lilla: ’Souffle!’ Detta ord lyser med ens upp dikten och förlänar den naivt behag. Dikten är icke längre endast en ordmålning, ett uppräknande af synliga företeelser; skalden har lagt ett plus till, och utan ett sådant plus skall ingen ordmålning förtjena namn af dikt. Romantikens månsken ljusnade under naturalismen till gråväder. Äfven här spåra vi inflytandet af den nya målarskola, som haft mod att måla Venedig i regndis, men som ännu har en trumf på hand, nämligen ’Ökenlandskap i hällregn’.
Af Herr Nordenanckar, F. TV., som, med åberopande af de motiv, och den öfversigt af Svenska Bankens ställning, lian i en annan motion Bevillnings-Ulskottets Betänkande, N:0 12. framlagt, och meri afseende å nödvändigheten af en allmännare verksamhet och hushållning, samt på det att genom en efter tullbevakningens beskaffenhet lämpad skattläggning på importen, producLionen af nödvändighetsartiklar inom landet måtte uppmuntras och consumtionen af de öfverflödsvaror, som tynga handels-vågen. minskas, yrkat, att, enär af Commerce-Collegii beräkningar angående export och import under de g åren i835— 1842, jemte andra antydde föihållanden, framställde sig den slutsatts, att hämmandet af lurendrejeri och tull-försnillning påkallade Rikets Ständers största uppmärksamhet, och att en högst betydlig öfver-import måste för realisationens bestånd blifva hejdad: 1:0 Bevillnings-Ulskotlet, med fästadt afseende på det högst betydliga belopp af varor, som efLer all anledning under de sednare åren till Riket i oloflig väg inkommit, måtte föreslå så ökade controller, att det skydd för inhem ka näringar och den inskränkning i förbrukningen af utländska öfverRöds-varor, som samhället bar rätt att fordra, äfven blefve sanning, och att i sådant afseende samt enär land-bevakning alltid vore otillräcklig, om den icke understöddes af en verksam sjö-bevakning, antalet af tull-fartyg, i synnerhet på de vestra och södra kusterna, såsom de mest för smugglingsföretag utsatte, borde flerfalldigt förökas, — icke med ångfartyg, såsom i några länder varit försökt, men funnits mindre lämpliga, utan med sådane på en gång snällseglande och styfva båtar, som nyttjas af kustboarne; 2:0 återställandet af den nu upphäfna Inrikes förpassnings-stadgan, med dervid nödige tillägg och förbättringar; 3:o nedsättning i det ansvar, som för misslyckade husvisitationer blifvit tulitjenstemännen ålagdt, äfvensom återkallandet af det i sednare åren meddelade stadgande, att husvisitationer icke må af tulltjensteman utom eget distric anställas; 4:o att credit-upplag ej måtte tillåtas för manufacturoch öfverflödsvaror, med undantag af rå-ämnen och sådane lialf-fabricat, som äro rå-ämnen, samt, till sjöfartens uppmuntran, af kaffe, som från transatlantiska länder directe med Svenskt fartyg införas; men deremot, tili uppmuntran för fabricationen och hus-sl ijden, en lull-credit på tre månader beviljas de tyngre beskattade rudimaterierne för inhemska industrien, såsom ull, garn, socker och dylikt,
— Teater o c h musik. — Ett storstadsbarn. v å r t o r o. d. &lt;§&gt; 41 (t * V &lt;S CLFE Tillverkar E t u i e r 3 ™ Smycken, &lt;sj Bordsilfver, Schas tull, Smyckeskrin, ^gygjs Syskrin, Album m. m, g® Infattar Fotografier. ' • &lt;sr Monterar Tapisseriarbeten. r Snörlifvet La Sylflde, h ö g a m. fiskben, Snörlifvet Victoria, låga m e d d:o hvilka båda sorter gifva kroppen den skönaste pgur med nästan ingen snörning. Dessa utmärkta Snörlif erhållas endast hos Jansson &amp; C:o, [546] Hötorget 6. [506] RAMLÖSA PLANTSKOLA. Min nya priskurant öfver rikhaltiga förråd af alla slag plantskoleartiklar är nu utkommen och tillsändes franko. Helsingborg i september 1888. P. Jensen. J.G. HAMMARS Lampkök. Stor värmeförmåga. Brinna luktfritt. Briljant belysning. m e d. 2 v e k a r 12 k r. S T Fullkomlig belåtenhet garanteras hvarje köpare. [292] É J. G. H A M M A E, 30 Malmskilnadsgatan KOSTNADEN. Absolut säkerhet. Idun Byra: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr, Prenumerationspris pr år: Idun m e d Modetidning och kolorerade planscher kr. 8 I d u n ni. pl. • B Idun ensam » 4 (Aftonbladets 50 nya hus.) P r e n u i n e r. Anna &gt; | T i l l en af de äldre iistadsdelarne i Stockliolm, till en liten och oansenlig gata, där det dock råder en ganska liflig samfärdsel, till Beridarbansgatan å Norrmalm bedja vi Iduns läsarinnor följa oss. Vi stanna framför ett af denna gatas äldre hus, n:r 21.
Vid förnyad föredragning af Stats-Vtskottets Ullålande, ff:o 3oo, i. anledning af erhållen återremiss på Memorialet, N:o 282, i frågan om slutligt bestämmande af aflöningen till Rikg-Slåndens och Utskottens Cancellier, fann Bonde-Ståndet för godt alt gilla hvad Utskottet tillstyrkt’i Memorialet N:o 282, likväl med den förändring oell det tillägg, söm innefattas i Utlåtandet Jf.*o 3oo. S. D. Föredrogos å nyo StatsUtskottets, på bordet hvilande, följande Utlåtanden: N:o 293, angående förhöjd beräkning af Charlae-Sigil latoe-medlen , bifölls; N:o 296, i fråga om Jemtlands Läns invånares befriande ifrån erläggande af Öfverskotls-Rökeoch Prorinciäl-Läkare-löne tillskottsmedel, bifölls; N:o 297, i anledning af så val Kongl. Mäjjls Nådiga Proposition, angående f. d. Allmänna Magasins-fonden, samt betalningsvilkoren för erliållne spanmåls-understöd, sorn åtskilliga dervid afgifne yttranden, samt i sistnämnde ämne väckte motioner, återremitterades; N:o 298, i anledning af väckta motioner, rörande förändring uti de vid sista Riksdag stadgade grunder för granskning och approbation af förslitne smärre Riksgäldssedlar, bifölls; och N;o 299, i anledning af Herr Rosenbladh motion, rörande utdelning af Ridderskapets och Adelns Pre» tocoll, för föregående och innevarande Riksdagar, bifölls. Fröt. Vt dr. den io IVov. l8'U\. S. D.
Denna andres tanke hade dessutom vid alla tillfällen, då jag tvekade i ett beslut, eller vacklade i en sträfvan, rätt emot min egen, och jag vande mig småningom att lyda den alldeles blindt, som om jag varit viss att då aldrig göra ett felsteg eller taga miste hvarken om det rätta eller det nyttiga. Jag härstammar från en gammal släkt, hvars medlemmar i likhet med mig själf alltid haft ett visst särdrag, hvilket mer eller mindre gjort dem till enstöringar i lifvet. Jag vet icke, om de tagit sin ställning lika lugnt och filosofiskt, som hvad jag länge – ja, ända till det allra sista – gjort och haft anledning att göra med min. Jag vet blott, att jag själf lefde ett fullkomligt lugnt, harmoniskt och bekymmerfritt lif, och när omständigheterna stundom förde mig i beröring med någon af mina släktingar, skedde det egendomliga, att jag alltid tyckte, att mellan mig och dem existerade något, hvilket jag skulle vilja kalla för ett outtaladt frimureri. Det var, som om blodet talat både i dem och i mig, och ofta hade jag på tungan att berätta om mitt eget själslif. Jag kände därvid, som om den andre – rösten inom mig – ingenting hade däremot. Han teg nämligen alltid, hvarken jakade eller nekade. Men just därför, att han aldrig jakade hörbart, stannade det vid min blotta önskan. Att tala till andra än sådana, hvilka jag trodde voro af min egen art, föll mig aldrig in, och så kom det sig, att jag aldrig meddelade mig härom med någon, utan hvar jag också befann mig, under jäktande arbete eller bullrande nöjen, ständigt lefde mitt eget egentliga lif, fjärran från alla människor, så att säga – midt i skogen. Detta var så mycket mera anmärkningsvärdt som mitt lif ställt mig på en plats, hvilken hos de flesta plägar uttorka och förinta alla möjligheter till ensamhetens tysta enstöringslif. Jag föddes nämligen den tredje af många syskon, och det lilla järnbruk, som min far ägde, räckte ej till att gifva oss alla en vårdad universitetsuppfostran. Vi spriddes tidigt åt olika håll, och jag fick plats på ett grosshandelskontor i rikets andra stad, en plats, hvilken jag behållit, och från hvilken jag stigit, nästan utan att märka det, till att vara en förmögen man.
IX. B. 278. X. A. 67. XXIV. U. 71. XXVI. A. io5. XXX. E. 65. Hemmansklyfning, att 1827 års Förordning derom må gälla äfven i afseende på Säteri-, Rå- och Rörssamt Frälsehemman. I. 234, 23q. E. 47. — om upphäfvande af 1827 års Förordning angående. II. 363. VI. R. 354* XVIII. Hemmansräntorne, angående förändring och reduction af, i de Län, der desamma nu finnas i ett större antal persedlar utförde. LII. B. 189. LIV. A. 160. E 57. LXII. U. 323. Ilemmansvärden, om inställande af gjorde anmärkningar dervid. Se Anmärkningar. 253 Herjeådalen, om rättighet för visse Hemmansägare i, till Skatteköp af visse Kronofisken. Se Kronofisken. Hermelin, Friherre, om utbetalning af en ersättning till dess arfvingar. VI. 5o. VIII. R. 489. XXXII. B. 205. LIV. U. i65. A. 260. Hernösand, angående Nederlagsfrihet för. Se Nederlagsfrihet. — angående Landshöfdinge-Residence-huset i. XXXIX. B. 222. XL. A. 4. XLIX. U. 281. L. A. 98. LV. E. 3. LVI. Ilerrsjöängen. Se Starby Kungsgård. Hjelmare Canaloch Slnssverks-byggnad, angående afskrifning af till densamma lemnadt låne-understöd. XVII. 3, 101. XVIII. LVM. B. 396. LX. A. 220. LXII. U. 218. LXIII. A. 102. E. 126. Hjelpedagsverksskyldigheten till vissa boställen, angående. Se Boställen. Hjerta, Friherre Lars, yttranden. XXVII. 165, 191.
Det är derföre en stor olägenhet, att man i allmänhet öfver presterskapets boställen saknar behörigen upprättade kartor, hvilkas anskaffande 'emellertid skulle medföra en högst betydlig kostnad, till hvars bestridande tillgång icke förefinnes. Åt en blifvande Kommitté torde derföre böra öfverlemnas att afgifva förslag, huru den öfverklagade bristen skulle komma i sammanhang med socknekarte-verket eller annorledes utan Statens särskilda betungande afhjelpas. G) Att i allmänhet presterskapet tillhörig jord, som icke kan i jörening med bostads-boslälle brukas, utarrenderas enligt samma grunder, som för de till Staten as och inkomsten användas för presterskapets aflöning. Till sin grund är visserligen denna punkt, efter min underdåniga förmening riktig, dock torde dervid trenne anmärkningar vara att göra. Den första kanske mindre väsendtliga är, att de grunder, som vid utarrendering af de till Staten eller Boställs-direktioner indragna boställen följas, icke i allo torde vara i afseende på den presterskapet tillhöriga jord tillämplige, hvilket äfven vid behandlingen af frågan om utarrendering af presterskapets i Skåne mensal-hemman visat sig, hvarföre den med afseende härpå föreslagna bestämmelse torde böra göras mindre bindande. Vidare lärer vara lämpligt att från den allmänna föreskriften undantaga de enkesäten, hvilka äro anslagna presterskapet i Göteborgs stift och hvilkas ändamål stundom skulle genom en utarrendering alldeles förfelas. Den vigtigaste frågan gäller likväl sjelfva bostadsboställena. I afseende på dessa hafva Rikets Ständer yttrat sig finna: »att någon vidsträcktare utarrendering af presterskapets boställen, än hvad beträffar sådane dertill anslagna särskilda hemman och lägenheter, hvilka icke lämpligen kunna i förening med boställena brukas, ej bör ega rum, enär för presten, lika så väl som för hvarje annan å landet bosatt person, är Bih. till R. St.
Uti särskilda inom Riks-Stånden väckta, till Utskottet remitterade motioner, hos Ridderskapot och Adeln (under N:o 115) af Herr von Ehrenheim, P., hos Preste-Ståndet (under N:o 30) af Kongl. Hofpredikanteu Wahrenberg, inom Borgare-Ståndet (under N:o 32) af Herr F. G. Isberg och hos Bonde-Ståndet (under N:o 251) af Riksdagsfullmägtigen Johan Fredrik Fredriksson från Upsala län, med hvilken Riksdagsfullmägtigon Erik Mallmin från Westmanlands län instämt, är föreslaget, att Rikets Ständer måtte anvisa medel för Enköpings tre-klassiga elementarläroverks utvidgande till fem-klassigt med lön för rektor och fem kolleger; Och hafva till stöd härför motionärerne anfört, bland annat, att alltsedan hösten 1861, då detta läroverk trädde i verksamhet, hade detsamma tillvunnit sig ett allt större förtroende Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. 25 förtroende, så att lärjungarnes antal, som vid nämnda tid utgjort 58, numera uppginge till 81; att staden Enköping, utan statsanslag, endast med bidrag från stiftets byggnadskassa af 5,000 R:dr, låtit uppföra ett ändamålsenligt, för fem-klassigt läroverk afsedt, skolhus med rymlig gymnastiklokal; samt att genom bidrag såväl af staden som af enskilde i orten deromkring boonde personer en lärare från höstterminen 1862 och från nästlidet års höst tvänne lärare aflönats, så att för närvarande undervisning meddelades af fem lärare i fem klasser. Att det ifrågavarande läroverkets utvidgning är för staden och orten af stor vigt, synes Utskottet obestridligt, och dertill kommer att Upsala närbelägna högre läroverk redan är öfverfyldt och väl beköfver afledning för de lägre klasserna.
Hr Trolle, Carl Axel, med 171 röster; Sedan särskilde lottningar blifvit anställde dels emellan de 5 ledamöter, som erhållit 179 röster, för att afgöra, hvilken som skulle ingå såsom ordinarie ledamot och i hvilken ordning de öfrige borde såsom suppleanter inträda, dels emellan dem, sorn erhållit 172 röster och dels emellan dem, som erhållit 171 röster till bestämmande af den ordning, i hvilken de skulle såsom suppleanter inträda. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Högvörd. Preste-St:s d. 2 dennes bordlagda prot.- utdrag N:o 190, innehållande inbjudning till R. o. Ad. att förena sig i Preste-St:s beslut öfver mom. b, i 73:dje punkten af Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 66, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens åttonde Hufvudtitel. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet: Konst.-Utsk:ts d. 2 dennes bordlagda Mern. N:o 14, i ani. af Riks-Ståndens beslut rörande det i Konst.-Utsk:ts Mern. N:o 10 framställda förslag till ändring i 28:de §:n R. F., så att till flera befattningar må kunna utnämnas bekännare af annan troslära än den rena evangeliska; samt Stats-Utsk:ts sistnämnde dag bordlagda Utlåt. N:o 74, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens nionde Hufvudtitel. 76 Den 5 Maj. Anmäldes och bordlädes från nedannämnde Utsk. inkomne Mem:r, Utlåt:n och Betanien, nemi. från Konstitutions-Utskottet: N:o 15, i ani. af Riks-Ståndens beslut rörande det i Konst.-Utsk:ts Mern.
Hos Utskottet hafva Bankens kassörer, uti ingifven skrift, anhållit om årlig tillökning med 200 r:dr uti de för hvar och en af dem anslagne roissräkningspenningar, samt till stöd för denna anhållan, hufvudsakligen åberopat icke allenast de ökade tillfällen till missräkningar och deraf härrörande förluster, hvarför Lnnchafvarlie af kassörstjensterne i Banken, till följd af de, genom den sednaste organisationen, inträffade förändringar i afseende å sedelmyntet m. m. blifvit blottställde, utan äfven att kassören i Kongl. Krigs-kollegium skall uppbära i årliga inkomster 2000 r:dr; att flere kassörer hos enskilda personer aflönas med berörde belopp och derutöfver, oaktadt de penninge-summor, de om händer hafva, vanligen för året ojemförligt understiga det belopp, hvarför Bankens kassörer under samma tid, hvar för sig, äro redovisnings-skyldige, samt att de förre kunna med större beqvämlighet verkställa sina utbetalningar, än kassörerne i Banken, hvilka oftast voro öfverlupne af en mängd personer, som alla fordrade skyndsam expedition.
Under tiden sitta Kindergartens » äldsta », 5- å 6-åringarna, i det ljusa och hemtrefliga rummet bredvid, där — utom fyra stadiga hyfvelbänkar — Eva Rodhes, Vera Hjelts, Nääs ' och skolans egna modellserier för slöjd jämte erforderliga verktyg, alltsammans prydligt ordnadt på väggarna, samt ett skåp, fullt af bast-, spånoch pappersflätningar i alla upptänkliga former — från dockmöbler till babyskor — oemotståndligt locka och mana till industriell verksamhet. Med mjuka fingrar och under lösen » jämnt och tätt och inga knutar på rätsidan » flätas för tillfället grant färgad bast kring pappoch ståltrådsställningar till bl. a. stolar och sängar och vaggor, brickor, servettringar och blomkruksfodral. Dessa föremål äro likt alla andra här förfärdigade arbeten afsedda till jul-, påskoch pingstgåfvor eller födelsedagspresenter, ty i Kindsrgarten lär man tidigt att arbeta och möda sig för andra. » Nu trasslar det sig! » — » Titta så mycket jag hunnit på en minut! » — » Snälla rara fröken, får jag en bastända! » — » Mitt blir aldrig, aldrig färdigt! » Så surrar det som i en bikupa. Och Gerda där uppe vid bordsändan placerar i öfversvallande lifsfröjd sitt halffärdiga krukfodral på hufvudet och snor till yttermera visso baständan några hvarf kring sin nästipp. När arbetsstunden är till ända, sätta ordningsmännen beskäftigt allt på sin plats, samla ihop och lägga undan arbetena samt plocka upp fällda bastoch garnändar. Utom dessa husliga sysslor för den allmänna trefnaden hafva de på sin lott några andra uppgifter, hvilka ställa dem i direkt förbindelse med naturen, såsom t. ex. att vattna och ansa fönsterträdgårdarne, pyssla om guldfiskarna i glaskupan och med efter frukosten hopborstade smulor mata sparfvarna i den kärfprydda få- gelhålken ute på fönsterblecket. » Så, så, så, nu vi rasta f å!
Betänkande, i anledning af väckt motion om förändring i sättet för fångars forslande. Till detta utskotts handläggning har Hederv. Bondeståndet remitterat en af riksdagsfullmäktigen Ola Pehrsson från Blekinge län väckt motion, deruti han fästat Rikets Ständers uppmärksamhet å de betydliga utgifter staten finge vidkännas för fångars transporterande medelst skjuts, hvilken förmån, efter motionärens förmenande, så mycket mindre borde förunnas brottslingar, hvilkas beqvämlighet härvid icke behöfde afses, sorn den Svenska soldaten, såväl i fredssom krigstider, finge färdas till fots vissa mil om dagen. Till afhjelpande häraf och pä det allt forslande af fångar på statens bekostnad måtte upphöra, har motionären föreslagit: Att fånge, längslad till händerna, måtte från häktet gående transporteras till domstolen under uppsigt af gevaldiger, dervid fånge borde kunna tillryggalägga minst 3 mil om dagen; att, om flera fångar åt samma distrikt skola afgå, 2:ne må sammanlänkas efter hvarandra; samt att, efter sålunda af dem tillryggalagda 9 mil på 3 dagar, den fjerde dagen finge till rastedag användas; och ansåge motionären att, genom antagande af detta förslag, en besparad utgift för staten, medelst skjutslegans 12 Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Betänkande, N:o 14. indragning, borde uppkomma, helst, ehvad lange färdas åkande eller gående, såväl han som åtföljande gevaldiger eller fångvakt, skola med traktamente förses.
Bör T , f utmärker, att de 2 deraf inneslutna ämnen ec net ^ jftsag jjyarannan vecka. till Bilagan N:o S vid Kongl. Maj:ts Prop. 1847. Anin. Anm. 1, Enligt denna läseordning hafva läroämnena i de 6 öfre klasserna följande timmar i veckan, nemligen: Religion Månd. 7—9 - 2 Lord. 7—9 7—9 hvarannan vecka l 1 Svenska Tisd. 3—5 Vid en högre skola med det minsta lärareantal, d. v. s. med 2 klasslärare och 5 ämneslärare, skulle således de 5 Umneslärarne erhålla, i medeltal, 13 lärotimmar i veckan, utom tentamina och examina, skriföfningars rättande m. m. Vid en högre skola åter med större lärareantal skulle, med begagnande af samma läseordning, antalet af hvarje lärares timmar i veckan minskas i samma mån, som lärarne blefvc flera; dock kan, i sådant fall, läseordningen efter behof lät teligen förändras så, att i de 6 öfra klasserna flere ämneslärare äro under samma lärostunder närvarande, hvarigenom deras lärotimmar i veckan ökas och mera tillfälle till omedelbar undervisning beredes. Vid medelskola blefve hela antalet af läroämnenas timmar i veckan för3:dje och 4:de klassen ungefär 48, hvadan de 2:ne ämneslärarne der Enge, i medeltal, 24 lärotimmar i veckan. Vid den lägre skolan kunde undervisningen i religion och naturkunnighet meddelas i ett rum för begge klasserna samfäldt af endera klassläraren, eller vid medelskola och högre skola af ämneslärarne, så att derigenom klasslärarens lärotim mar minskades under 32, TABELL öfver läroämnenas timmar > sä väl i hvarje klass j som i alla tills ammansj i hvarje veckaj enligt elen exempelvis uppgjorda läse-ordningen (Schema Lectionum). 1 (för B & D) Högre skola. 2 (för C Ho gre & D) skola. 3 (för C & E) Högre skola. 4 (för C & F) Högre skola.
Mars och d. 5 dennes på bordes lagda mern. Nio 6, med förslag till ändring af 68 §. Riksd.Ordn., röride tiden för revisionerne af statsverkets, bankens och riksgis-kontis tillstånd, styrelse och förvaltning. Hr Gr. Landtm, yttrade, att då från Const.Utsk. inkommit ett mern. Nio 7, innehållande rättelse af ifrågavar. mern. Nio 6, dessa begge mern. syntes böra på en gång föredragas. R. o. Ad. hördes häruti instämma, till följe hvaraf nu jemväl föredrogs Const.Utskis d. 5 dennes bordlagda mern. Nio 7, om rättelse af ett uti mern. N:o 6, ronde ändring i 68 § Riksd.- Ordn., förekommande misstag. Den 12 April e. m. 14» I öfverensstämmelse med härefter af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., fann R. o. Ad. Consl.Ulsk:s mern. N:o 6 icke föranleda till annan åtgärd, än att läggas lill handlingarne samt att således endast meni. N:o 7 kunde blifva föremål för R. o. Ad:s åtgärd; och då sedermera någon anmärkn. emot det i sistnämnde mern. framstålda förslag lill ändring af Riksd.Ordms 68 § icke blef gjord, förklarade Hr Landtm, alt della förslag komme att, sävidl på R. o. Ad. berodde, hvila till nästa riksdag, för att då i grundlagsenlig ordning företagas till afgörande. Föredrogs ånyo StatsUtskis d. 1 och 5 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 113, i anledn. af väckt motion angide optionsrätt vid utarrendcring af militieboställen. Frih. Raab, Adam Christian:
SÖdlbonte, 2lble ocb SBdlborbtöe, SEÖåtMge, 58d(* lärbo åreborno gorftdnbtgo ^Ödtaftabe, #ebmv>drbe ocb SXebeltge, ©otre iletrat oel) Jftän! Cber ftfta fammamoaro ^aftoa flavfa polttifla jfafningar upprört Europa, görfpnen fjär roärbat ftg om baba be förenabe 3lifenaö lugn, utiber ffpgb af lagar, bemarattbe affmän orbning ocb rätt. ®e ©tpranbeS förutfeenbe bor ^itttflé äterbättit flera befarabe ut* brott, od) mcnnijlobfob bor bfifmit fparabt. £ätont D£ fjoppaö, att en oflörb freb allt mera flätt fammanbinba 9frttionernaö interefjen; bon er» bjuber för flor utmergling ät attaö merfningöförmäga, att böra fättaS pä mägfpef, oef) menjlligbetenö rätt bräfmer jemlabe äftgter, förenabe tänfefätt. Sbägra ^Jroöinfer, bufmubfafligafl be Skorra, bofma fibtt genom felflag* na (Förbar. Slttmämta roäfgörenfjeten bär unberflöbt SXegertngenö bemöban* ben ocb btbragtt att afhjelpa be mefl trpcfanbe bebofmen.