Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ännu mera förnärmande för den helgd, hvilken måste bevaras åt den högtidligt och muntligt aflagda embets-eden, har den föreskrift synts vara, enligt hvilken det åligger läkare att åt meddelade embets-utlåtanden gifva ytterligare bekräftelse genom en upprepad skriftlig edsförpligtelse. Uti alla stadganden om upprepade eder synes ligga ett misstroende till edens verksamhet, och dess betydelse skulle derföre otvifvelaktig! höjas, om, med undanrödjande af detta skenbara misstroende, edernas antal inskränktes. Utskottet har derföre, lika med motionärerne, ansett det vara önskvärd!, om en sådan förändring snart kunde tillvägabringas, hvarigenom dels en gång aflagd embets-ed hlefve gällande för alla offentliga sysslor af enahanda hufvudsakliga beskaffenhet, dels ock läkare, i likhet med Statens embetsman, finge, på grund af deras muntligen aflagda läkare-ed, åtnjuta det vitsord, dem såsom sådane tillkommer, ulan vidare skriftlig förpligtelse. Likaledes anser sig Utskottet böra instämma i de af motionärerne gjorda anmärkningar mot edsformulärens beskaffenhet. Oafsedt deras tröttande vidlyftighet, hvilken i väsendtlig mån förringar det intryck af högtidlighet, som bör åtfölja edens afläggande, kan emot beskaffenheten af deras innehåll med skäl anmärkas, alt detsamma till en del utgöres af förpligtelser, om hvilkas betydelse den, som aflägger eden, olla icke eger kännedom eller kan bilda sig ett rigtigt begrepp. Sådant förhållande måste verka antingen till missaktning för en ed, hvars innehåll man icke förstår eller, hos ömtåligare samveten, till betänkligheter mot densammas afläggande; och i begge fallen motverkas edens ändamål att vara en helig och frivillig förpligtelse.
Inom Hedervärda Bonde-Ståndet har Henric Hansson från Elfsborgs Län, uti väckt motion föreslagit, att ingen handling, som, enligt Författningen, bör med stämpladt papper förses, hädanefter må uti tvisteoch concurs-mål kunna till Domstol inlemnas, utan att vara behörigen charterad, emedan Domaren, i annat fall, ofta är blottställd för förlust af det stämplade papper, han, enligt 11 §, 3 morn., är skyldig att å ingifne handlingar bilägga; hvarjemte Herr von Waernstedt, J. O., inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln, samt Höglofl. Slals-Utskoltet uti dess Utlåtande N:o 76, § i5, under åberopande af RikeLs Ständers år 1835 församlade Revisorers yttrande, hemställt, att Bevillnings-Utskotlet måtte erhålla uppdrag att afgifva förslag till de åtgärder, hvilka kunna anses nödiga för vinnande af controll derå, att, äfven 1 landsorterna, chartering underkastade handlingar blifva med behörigt stämpladt papper försedde. Med vitsordande deraf, att öfverträdelser af denna Författning icke äro sällsynta, har Utskottet lemnat ingen möda ospard, för att kunna uttänka och föreslå bättre conlroller öfver Författningens efterlefnad, än hittills egt rum; och som Utskottet härvid trott egentliga källan till dessa öfverträdelser vara att finna uti den åt
Eget visa godtfinnande ansägos tjenliga att befordra saken till ett skyndsamt slut, hvarförinnan Utskottet trott sig icke böra tillstyrka Riksens Ständer att till något bestämt afgörande upptaga de i detta ämne gjorda allmänna Motioner; dock har Utskottet, såsom ett ändamålsenligt och till skyndsamhet bidragande Medel, föreslagit, att Skogs-Ordningar kunde för hvarje särskild Province upprättas samt efter Kongl. Majrts Egen höga pröfning, omedelbart stadfästas, så snart det för densamma utarbetade Förslag hunnit inkomma. Ifrån detta Utlåtande hafva, enligt bifogadt Utdrag af Utskottets Protocoll för den y sistledne Martii, Riksdags-Fullmägfige Carl Fredric Berg från Bohus Län samt Olof Månsson frän Blekinge varit af skiljaktig tanka, och deremot yrkat, att, utan några Personers vidare hörande, hemställan måtte göras det Skog på Kronoskatte-Jord rr.å fritt få disponeras, samt att Jägeri-Staten utom Uppsy - Den i April. »59 ningsmän vid vissa Tag-Parker och Skogsstycken, nödige till nojen för den höga Kongl. Famillen, må afskaffas. 13:0 Af den 13 sistledne IWartii, i an]ed« ning at föreslagne åtgärders vidtagande till den Veneriska smittans utrotande; deruti Utskottet tillstyrkt: Att visitation ovilkorligt må verkställas å Manskapet på alla Fartyg, sorn ankomma från Utrikes orter till Svenska Hamnar: Att hvarje Husbonde, så snart ban har anledning att misstänka någon af sitt Folk vara meri Sjukdomen behältad.bör genast låta den misstänkte visiteras: Att om i någon Församlig anledning till Venerisk smitta skulle visa sig, Pastorn tillika med Kyrkorådet i Församlingen må äga förordna om blott den misstänkte Personen eller ock hvarje Människa innom hela Församlingen bör undergå visitation: Och sluteligen att å Auctioner inga Linne-, Gångeller Sängkläder, sorn varit nyttjade af någon med smittosam Sjukdom behäftad och genom döden afgången Person, böra få säljas, förrän de blifvit rentvättade eller på annat sätt från smittan befriade.
Att denna sednare i sjelfva verket befinner sig i en högre region, är hvad framdeles skall tydligare visa sig. – Då denna bildning således ej var vetenskaplig, men likväl skulle bestå i förvärfvande af kännedom, så utmärktes den med rätta under ett nytt namn, som omfattade alla de kunskaper som för det vanliga förståndet voro fattliga och användbara. – Detta var upplysning. Snart vände man om satsen: att alla de kunskaper, som för detta förstånd, hvarken voro fattliga eller användbara, utgjorde ej någon upplysning, och hörde ej till ljusets, utan till mörkrets chaotiska region, för hvilken man borde taga sig till vara. Sedan detta allmänna förstånd, detta sens commun gjordt sig sjelf till vetenskapens källa, sjelf blifvit ett lärdt sens commun, och stämplat sina påstående i dogmatisk och vetenskaplig form, var det andra steget snart gjordt, hvarigenom det förklarade sig sjelf för ofelbart, och att utom dess område ingen sann kunskap fanns. Detta var ett ännu betänkligare symptom. Ty att det härigenom hade upphört att förtjena det hedervärda namn, som eljest tillhör det, att det härigenom ej mera var Sundt Förnuft, är ett påstående som jag vill bevisa. – Man skiljer emellan sundt förnuft och lärdom eller vetenskap; ty äfven den aldraolärdaste kan äga det sunda förnuftet i högsta grad af renhet och förträfflighet. Det består ej uti samma kunskaper i alla ämnen, ty det är aldeles ej nödvändigt att det skall känna alla ämnen: den som blott låter sig ledas deraf, gör ej en gång anspråk på allmänt gilltig och i sakernas natur grundad insigt i något ämne – allt nog, att dess kunskaper, för honom sjelf och ur dess egen synpunkt betraktade, äro sanna och för hans behof fullkomligt goda och brukbara. Om de ej för philosophien skulle äga oundvikelig giltighet, det bekymrar honom ej, ty han har aldrig gjort anspråk på någon sådan; om ifrån ett högre läge hans synpunkt till och med skulle synas förvänd, däraf låter han likaså litet förvilla sig, som det olärda ögat förvillas af optikens bevis, att tingen i sjelfva verket enligt optiska lagar på näthinnan måste målas uppnedvända.
Herr Professor Munck af Rosensköld förklarade sig instämma i Herr Biskopen D :r Tingstadii yttrande at enl. Grundlagen en enskild ledamots yttrande ej kan förnekas at expeditionen åtfölja, hvarföre han reserverade sig til protocollet emot Utskottets fattade beslut. Iusterades följande memorial til Riksens Ständer: Om tillägg i 38 §. R.O. (Bilägges)1 Om ändring i 38 §. R. F. (bilägges)2 Om ändring i 56 §. R. F. (bilägges)3 Om tillägg i 14 §. Ii. O. (bilägges)4 Om ändring i 4. §. R. F. (bilägges)6 Om ny redaction af 38 §. R. 6. och 37 §. R. F. (bilägges)6 Om tillägg i 28 §. Reg. formen. 1 Se C. V. M. 1810—1815, sid. 885. — Vid denna anteckning om justering av memorial likasom vid de följande förekommer i marginalen hänvisning till motsvarande bilaga. 2 Se anf. arbete, sid. 888. 3 Se anf. arbete sid. 890. 4 Se anf. arbete, sid. 892. 5 Se anf. arbete, sid. 894. R. 0. (bilägges)2 Föredrogs ifrån beredningen, dess förslag til ändring i 56 §. R. 0. om motions tiden, hvilket bifölls. Herr Rosensköld reserverade sig at han hade önskat tidens utsättande til 2 månader. Föredrogs Beredningens tilstyrkande i afseende på den gjorda motionen rörande Tryckfrihets förordningens jämnkning til likhet med allmänna lagen. Bifölls.3 Föredrogs beredningens1 förslag i anledning af Doctor Wykmans motion, rörande röstberäkningen inom Iury. Bifölls. Utskottet åtskiljdes. In fidem G A Silverstolpe. 1 Se anf. arbete, sid. 903. 3- Se anf. arbete, sid. 909. 3 I marginalen: N:o 10. — Bilagan är beredningens protokoll den 10 juli, som är tryckt efter detta protokoll. 4 Stycket Föredrogs ...
Men det beror på Riksens Ständer att åt alla Näringar bereda tillväxt : Dertill behöfves en dast fullkomlig frihet i Handel och Näringar, och jag är öfvertygad att Hans Majit Konungen med glädje skulle gifva Sitt bifall dertill, om Rikets fyra Stånd enhälligt i underdånighet begärde det. Vi minnas alla, att vid sistkdue Riksdag stadnade två Stånd emot två i 238 Den 8 December. denna fråga: Må det enskildta Interesset vid denna Riksdag vika för det allmännas i derna och alla frågor. Det tillhör en Representant för en fri Nation att icke ensamt uppgifva Landets olyckor; han bör älven söka uppgifva medlen till deras botande, om han vill tillvinna sig Allmänhetens aktning och erkänsla. Sedan jag nu yttrat mig afträder jag, enligt Riksdags Ordningen, under det Riddeiskapet oth Adeln beslutar. Friherre Stael von Holstein, Corftz Ludvig förklarade, det han icke ansåg sig hafva personligen förolämpat någon Landshöfding samt att han genom dess i dag till Prorocollet af. lemnade skrifteligä anförande framställt de skäl, hvilka grundat hans i denna haga yrtrade öfvertygelse; hvadan han med fi>';kömlig tillföra sigt öfverlemnade bedömmander af dess förhållande till Höglofl. Ridderskapets och Adeinå egen upplysta pröfning. Grefve Mörner. Carl Stellan. Jag har väl ej ofvervarit Ridderskapets och Adelns Plenum den 2 i denne månad; men af den dagens Piötocoll nu inhämtat, huru sorn en vard Ledamot nog omildt yttrat sig öfver Rikets samtlige Landshöfdingar. Denna händelse och detta hastiga bedömmande kan visst icke ‘tora någon redlig och hederlig Embe smans Reputation, i synnerhet som Pubbquen merendels rättvisar oskulden: Jag finner nng likvjst sjelf vid detta tillfälle skyldig, att hogtideligen förklara, det jag ej tar ät mig något enda ord af Den 8 December. 2&
Del är nogsamt kändt, hvad af officiela handlingar äfven vitsordas, att Sveriges export till de orter, der Preussiska Thalern är det vanliga liqvid;»tionsmedlet, äfvensom importen från dessa orter, är i stigande samt redan uppnått en ganska hög ståndpunkt, och den omständighet att, det oaktadt, vexelsluten i Thaler härstädes varit så låga, ådagalägger således i sjelfva verket icke annat än all vederbörande för verkställande af sina liqvider i Thaler nödgats lör det mesta använda annan myntsort, genom hvars förvandling till Thaler kostnader lör Svenska handeln och rörelsen varit oundvikliga. I följd af de för Statens räkning af Riksgälds kontoret upptagna utländska lån komma dessutom högst betydliga liqvider i Preussiska Thaler under en läng följd af år att föranledas, och vid dessa förhållanden borde det, efter Utskottets öfvertygelse, leda icke blott till fördel för affärsverlden i allmänhet, utan särskildt till lättnad vid fullgörande af Statsverkets omförmälda låneförbindelser. derest de utländska liqviderna uti ifrågavarande myntsort kunde omedelbart lå verkställas och sålunda de kostnader förminskas idler besparas, som för närvarande äro med dylika liqvider för landel förenade. Detta ändamål skulle i möjligaste måtto befrämjas derigenom att Banken tillätes köpa och sälja vexlar i Thaler — en myntsort, som redan är den mest gångbara inom en stor del af Tyskland och som måhända inom en icke aflägsen framtid blifver det allmännaste betalningsmedlet uti hela detta land. Å denna myntsort, ehuru så väl känd och så behöflig både för Statsverkets och enskildes J O liqvider i utlandet, finnes hos oss endast undantagsvis kursnotering. Saknaden deraf medför under närvarande förhållanden känhara olägenheter, och dessa olägenheter måste blifva ännu större och mera påträngande, då liqvider för Svenska Stats obligationer ä Preussiska Thaler framdeles ifrågakomma mellan Riksgälds-kontoret samt Banko-Utskottets Utlåtande M 26. Banken och andra inhemska obligations-innehafvare.
ConstimtionsStatsBancoLagBewillningö, samt Oeconomiä.Utskotteu att med den nir och drift, som förut under detta Riksmöte utmärkt Utskotten, sä ftkyndcsamt omständigheterne möjligen medgifwa, utarbeta och lill Riksens Ständers afgörande öswerlämna de ärender pä Utskottens åtgärd bero; Hwarwid Bonde-Srändet icke bordt underläka Yttra den önskan akt i händelse tiden icke ftul - i622 Den 27 November. le medgiswa alla sädane ärendcrs fullkomligt utarbetande , sädane hwilka pä Rikets allmänna wäl hafwa ert wäsendkligt inflytande, maga framför andra winna nödig handläggning, i hwilken egenskap Bonde-Srander anser upgörandet af Finanec-Plane» med dertill hörande indragningar sch i sammanhang dermed förslag till bewillningsfummans belopp: be» swaraNdek as de emot projertet till grunderne för be» willningen gjorde anmärkningar: jämte frägorne om Wränwins-bränniiigs-friheten, Enskiften, SkogarneS wärd och disposition samt Landt-Tullarnes uphäswande, säsom i synnerhet för Bonde-Srändek af särdeles wigt kunna utgöra de förnämsta föremålen för be UlskotlS arbeten, ät hwilka, hwarje af besia ämnen förut under Riksdagen blifwit i behörig ordning öjwerlämnade Härom skulle de öfrige Respective Scänden genom Protocvkls Utdrag wördsaml och rväntigen underrättas. vt supra. S. D. Efter föredragning af Kongl. Maj:kS nädiga propositioner af sistledne gärdag t.mo angående medel akt Verkställa den föreflagne Götha Canal anläggning, och s;do angående medel till särskilda tillfälliga utgifter, blefwo samma nådiga propositioner remitterade den sörre till Baneooch ven senare kill Skats-Utskottet: Hwarom de Respective Skänden genom Prorocolls Utdrag wördsamr och »vänligen miderräktas. vt luxra.
— Det var den allmänna opinionen, som stod bakom Baals prester, då Elias stod ensam på Karmels berg, bevisligen med Herren på sin sida. Det vardén allmänna opinionen som hyllade Absalon, när bans fader, och af Gud tillsatte konung, måste fly undan förföljelsen med en ringa minoritet af trogna. Men, hvar skulle man sluta, om man skulle uppräkna allt, som vittnar emot den allmänna opinionens tillförlitlighet. Man må blott tillägga: det var den allmänna opinionen, snm den ena dagen ropade: »Hosianna», och den andra: »korsfäst». Vill man hafva flera bevis för den allmänna opinionens gräsliga betydelse, må man då genomgå verldshistoriens sednare perioder, efter det anförda korsfästelseropet. Man skall der finna martyrernas lidanden och bål; staternas och tronernas omstörtning; gudlösheten ställande Guds tillvaro under omröstning; och så otaligt mycket mera, som intill våra dagar satt en outplånlig prägel på den förderfvade, syndiga mensklighetens allmänna opinion. Denna är alltså hvarken någon gudomlighet, eller orakel, hvars röst man bör lyda. Skulle någon gång en verklig sanning mera allmänt omfattas, så vinner den, såsom sanning, icke det aldra ringaste deraf. I en tid, då man vill begagna den allmänna opinionens autoritet, namn och insegel, för att släpa oss under liberalismens hemligt despotiska ok, må hvar och en bedja Gud bevara sig ifrån denna opinions både hotelser och tjusande lockelser. Och jag beder slutligen att offentligen och högtidligen få protestera emot denna gräsliga tyrann, som ovedersägligen dikterat de vigtigaste besluten vid denna riksdag, och som hotar att med sitt jernok tillintetgöra vårt mer än 2,000-åriga samhälles anborna frihet. Anmäldes och bordlädes från nedannämnde Utsk. inkomna Mem:r och UtJåt:n, nemligen från Banko-Utskottet: N:o 17, ang:de afskrifning af åtskilliga vid diskontkontoret upptagne diskontlån, äfvensom af derstädes balanserade öfverräntor å dylika lån; N:o 18, i ani. af väckta motioner om emottagande och invexling i R. Stms
§ 27 Auktioner för att bortarrendera militärboställen förrättas i sammanträde av Krigsoch Kammar Kollegierna och auktion hålls samma dag på Landskansliet i det län där bostället är beläget. Kungörelse om auktionen skall göras tre gånger, första gången minst fyra månader innan, i Länstidningen och från predikstolarna även i de angränsande länen. § 28 Vid auktionen skall bjudarna vara försedda med sådan borgen, som är föreskriven i författningarna om militärboställens bortarrenderande. § 29 Sedan auktionen är klar, insänds till Krigs Kollegium protokollet, den mestbjudandes borgen, för att prövas i Kollegiet. Lämnar två samma anbud, kallas de till Kollegiet och om de inte kan förmås genom högre anbud skiljas åt, sker lottning. Artikel V Om försäljningsauktioner § 31 Försäljningsauktioner sker alltid på stället, där persedlarna finns. De skall vara fördelade i särskilda partier och varje parti försett med ordningsnummer. Skulle en större kvantitet lika varor som beräknas i mått, vikt eller mål till försäljning förekomma, behöver partiet inte delas, utan utropet sätts efter omständigheterna, så att högsta anbud vinner och det sker till köparens förmånligaste bekvämlighet. § 32 Över alla till försäljning förordnade varor upprättas två likalydande förteckningar som i särskilda kolumner uppta: 1: o Partiets nummer 2: o Varornas nämn, beskaffenhet och belopp 3: o Den blivande köparens namn 4: o Inropspriset Dessa förteckningar används som protokoll. Den ena förs av auktionisten och den andra av den som har ansvar för auktionen. Varorna skall vara iordningställda minst tre dagar före auktionen, så att bjudarna har tillfälle att se deras beskaffenhet. § 33 När tiden är inne för auktionen och tillräckligt många köpare är samlade, skall innan tävlan börjar, erinras om hur betalningen skall ske, handpenning eller borgen för okända köpare, vad som sker om man inte betalar och tiden för varornas avhämtning. Därefter sker utropen partivis. Skulle få köpare ha anlänt utropas endast de persedlar, som är av mindre värde. Helst sker utropen i den ordning de finns i förteckningen. Auktionisten ropar högt och tydligt ut numret och varans beskaffenhet. Så länge bud kan förväntas får auktionisten inte slå och vid sista budet med tydlig röst ropa tre gånger innan klubbslaget faller.
Hvarje sekreterare tillhör, att allt det, som förefaller och beslutes, ordentligen och noggrannt uppteckna och för ståndet justera, samt, då antingen hela ståndet eller någon ledamot in pleno det fordrar, protokollet uppläsa, äfvensom i öfrigt alia protokoll, jemte utdragen deraf, underskrifva. Så väl ståndens, som utskottens sekreterare, jemte den under riksdagar biträdande nödiga betjeningen i ståndens kanslier samt Riksens Ständers utskott, njute samma säkerhet med riksdagsmän, och erhålle vid riksdagens slut en efter göromålens vigt och mängd lämpad vedergällning af statsmedlen, hvilken af Stats-utskottet, efter öfverläggning med Landtmarskalken och Talmännen, föreslås och, i sammanhang med den 22 Expeditions-Ulskottcts Förslag till rind. Skrifvelse, N:o 15. öfriga Stats-regleringen, af Riksens Ständer bestämmes. Till nämnde betjening, hvilken af Ständen sjelfva tillsättes, räknas bos Ridderskapet och Adeln fyra Canzlister, i Presteståndet en notarie och två Canzlister, i Borgareståndet sammaledes, och i Bondeståndet två notarier och fyra Canzlister. I hvartdera af utskotten, tor hvarje division, en Canzlist, hvilken, jemte Sekreterarne, forordnes af utskotten sjelfva, med det undantag, som i 35 § finnes stadgadt. Skulle i något utskott en talrikare betjening oundgängligen tarfvas, anmäle utskottet sådant hos Ståndens plena, hvilka derom förordne. — Med anmälan hvarom Rikets Ständer få i underdånighet anhålla, att ifrågavarande förändringar i grundlagarne måtte vinna E. K. M:ts nådiga sanktion samt sedermera varda i vanlig ordning kungjorda. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 26 Februari 1851. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 19 Fehr. 1851.
Rörande detta ämne har Utskottet af tillgänglige handlingar inhämtat, att Norrska Statsverkets bidrag till de förenade Rikenas gemensamma Handelsoch Sjöfarts-Fond under de första 14 åren efter föreningen utgjort endast 14 procent af hela utgiftssumman; att ehuru samma bidrag från år 1833, då det nedsattes från 25,000 till 15,000 Norrska Speciedaler, fortfarande utgått till sistnämnde belopp, förhållandet likväl, dels derigenom att de gemensamma utgifterne de sednare åren minskats och dels till följd af Norrska myntets ökade värde, småningom i den mån förbättrats, att detsamma motsvarar proportionen emellan 2 och 5 eller ungefärligen förhållandet emellan rikenas folkmängd: att någon bestämd norm för båda rikenas deltagande i de gemensamma utgifterne aldrig varit stadgad, hvarigenom inträffat, att Norrska bidragets proportion till hela utgiftssumman varierat emellan 14 till 29 procent deraf, samt att samma bidrag under de sista 17 åren utgjort oförändradt 15,000 Speciedaler, oaktadt utgiftsbeloppen under de serskilde åren varit betydligt olika. Vid de flere tillfällen, då en lämpligare och mera billig fördelning af desse utgifter varit under öfverläggning, har fråga egentligen uppstått derom, huruvida Rikena borde bidraga efter It Slats-Ulskotlets Utlåtande, Jtf 30. folkmängden eller efter lästetalet af deras'på aflägsnare farvatten gående fartyg.
Den ig Junit f. in, 155 Stånden hvar för sig redan godkänt ConstitutionsUtskottets förslag till förändrad Represen» tation, i hvad dessa Stånd enskilt rörer, Ridderskapet och Adeln icke lärer tveka, att äfven för sin del erkänna de grunder Utskottet j afseende på berörde Stånd föreslagit, helst frågan om Ridderskapets och Adelns egen representation är redan öfverlemnad till RiddarImsUtskottet, för att uppgöra förslag till förändringar deruti, och jag tror således, att öfverläggningen om den princip, som, vid en padan förändring bör följas, att minska Representanternas antal, antingen genom val eller på hvad annat sätt som helst, kan skiljas från den öfriga delen af ämnet, och uppskjutas, intill dess RiddarhusUtskottet med sitt Betänkande hunnit inkomma. Uti detta behandlings* sätt af frågorne kan jag icke finna ligger något lagstridigt, då Riksdagsordningen berättigar Ridderskapet och Adeln, att i afseende på grunderne för dess representation, och den ordning, som Ståndet inom sig vid öfverläggningarne vill fastställa, besluta, utan communication med de andre Stånden. Jag hem., ställer derföre, att Ridderskapet och Adeln nu täcktes godkänna Utskottets förslag till ändrisjgar i ds öfriga Ståndens representationssätt, helst Ridderskapet och Adeln har i alla fall fria händer, att framdeles besluta om Formen för dess egen. Friherre Wrangel^ Henning, förenade sig med Friherre Åkerhjelm - 156 Den 18 Junii f. m. Friherre Boije: Emot Ärendets uppskju tande har jag ingenting alt påminna; men då lärer icke heller någon dertill hörande princip böra i förhand antagas. Visserligen kan mitt minne fela, men det tyckes mig, att förra Betänkandet föreslog personalens nedsättande till 200.
Theol. Doft., Professor och Kyrkoherde i Hudiksvall och Idenor. L. S. TVilh. Faxe. Theol. Doct, Biskop i Lund , Corn. af K. N. O, L. S. E. A. Almqvist. Theol. Doft. Espise. Hernoes: L, N. O. L. S. Sven Lundblad. Theol, Doft. och Professor rid Upsala Academie samt Contr. Pr. och Kyrkoh, i Hagby och Ramsta. L. S. Adolf Elfsberg K. Hof-Pred.. Contr. Prost och Kyrkoherde i Alsike och Knifstad. L. S. Joh. Jak. Hedrén. Th, Doft. , Konungens Öfver Plof—Predikant, Kyrkoherde i S. Jacobs och Johannis Församl, i Stockholm, L. N. O. C. C. Lilljemvalld. Th. Doft. f. d. Öfv. Hof-Pred. hos högstsalig H. K. JI, Enke-Drottn, Sophia Magdalena, .Contr. Frost, Kyrkoh, i MariaMagdalena, Drottningsholms och Lofö hörsamlingar, Capell, vid K. M. O. L. S. E. S. Flodin. Comminister i Stockholm och S:t Clara Församling. L. S. Matthias Stenhammar. Th, Doft. Ord, K, Hof-Pred, Prost och Kyrkoh, uti Risinge, mot al K. N. O. L. S. Cont, Leda - Anders Wikblad. Prost och Kyrkoherde i Säby. L. S. Carl E. Hallstrom. Prost och Kyrkoherde i Ed och Eds Capell. L. S. Carl. Johan Knås. Th, Doft. och Professor, Left. vid Skara Gymnasium, Prost och Kyrkoherde i Göthered* L. S. Jacob östberg. Contr. Prost, och Kyrkoherde i Mogeta och Börum. L, S, Jacob. Hagberg. Ord. Kongl. Hofpredikant, Prost och Kyrko* herde i Gamla Byen. L. S. Matthias Hasselroth.