Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan J, Gode Herrar och Svenske Män, under den ii sistlidne April, till vinnande a£ Mitt Nådiga bifall, öfverlemna! de lagligen béBihang till Jilki-St, Fröt. IS t/- x S i Slista Sami. Konungens Nådiga Tal. redda, från 1815 års Riksdag hvilande, samt, vid innevarande, af Eder gillade och antagne Förslag till ändring i Rikets Grundlagar; har Jag, efter att hafva inhämtat Mitt Stats-Råds underdåniga tankar, stannat i följande beslut: Till hvad J, angående 41 och 81 §. §. af Regerings-Formen, samt 3 §. 9 mom., 5 §. 1, 4, 6, 7, 8 Momemerne af Tryc.kfrihets-Förordningen i underdånighet föreslagit, har Jag härmed velat lemna Mitt Nådiga bifall. Deremot har jag icke funnit skäl, att gilla ocdi antaga de af Eder föreslagne förändringar uti 2g och 37 §. §. af Regerings-Formen, 68 §. af Riksdags Ordningen, samt uti 1 $., 5, 6, 7 och 8 jMomenterne, och 4 §• 7 Mom-af Tryckf r i h e t sF ö r o r d n i n g e n. ■ Jag förblifva Eder, Gode Herrar och Svenske Män, med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. <- CARL JOHAN. N:r 3 r. Kongl. Muj:ts Tal till Rikets Ständer, rörande Sanction å Lagfrågor, uppläst på Riks-Salen, denis Junit 1818. Välborne, Adle och Välbördige, Areyördige, Värdige, Väliärde, Äreborne, Förståndige, V ähiktade, Hedervärde och Redelige, Gode Herrar och Svenske Män! Uti underdånig
Bifölls Friherre Ceder flröm, ffacob: Lag och Oe conomieUtskottens Betänkande om Näringsfriheten är nu tryckt och på det gamtelige Rikets Representanter må kunna få hvar sitt exemplar, och derigenom blifva i tillfälle att läsa Betänkandet, har genom Utskottens föranstaltande nödigt antal exemplar blifvit från tryckeriet reqvirerade; med som detta medfört kostnad, så väl i afseende på tryckning och papper som exemplarens häftning, får jag anhålla om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, det denna kostnad , må af Riksdagskostnadsmedlen få bestridis, och förmodar jag att Betänkandet, i sådant fall, i dag torde kunna blifva i RiksStånden utdeladt. Uppå derefter af Herr Grejven och LandtMar {kalken gjord proposition , beslöt Ridderskspet och Adeln, att utdelning af ett tillräckligt antal exemplar utaf Lagoch OeconomieUtskottens ifrågavarande Utlåtande , borde inom RiksStånden, så fort möjligt är, verkställas, samt atfc den till tryckning, papper och Den 11 Augusti f. m, 371 häftning åtgående kostnad, borde af de, till Riksdagsulgifternes bestridande, anslagne medel utgå; uti hvilket beslut de öfrige Riksstånden skulle inbjudas, att sig med Ridder-^ skåpet och Adeln förena. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskiljt des klockan 2 eftermiddagen. In fidem protocolli,' O. J. Lagerheim. Måndagen den II Augusti. Plenum klockan half till 6 eftermiddagen. Föredrog3 å nyo och remitterades till Råneo-Vt skottet'.
Staden för sin del bär att använda; är likväl Stockholm icke utan den utmärkelse i skönhet, prakt och beqvämlighet, hvarpå man eger att göra anspråk i en Hufvudstad; och flera dertill bidragande kostsamma åtgärder hafva under sednare åren blifvit vidtagne. Bland dessa böra i första rummet med underdånig tacksamhet iliogkommas de utmärkta försköningar, som Djurgården, Stockholms Innevånares mest älskade Promenade-plals, erhållit, på Eder Kongl. Maj;ts egen bekostnad, och lill ett oförgätligt minne af Eder Kongl. Majlis höga omvårdnad för Hufvudstaden, — Den under innevarande år öppnade och nästan fullbordade Cannlen från Djurgårds-Bruns-Viken framåt Saltsjön, skall ej blott väsendteligen bidraga till nejdens förskönande, utan äfven blifva af nytta genom den lättare kommunikation, som sålunda är beredd för dem, hvilka med båtar färdas emellan Skärgården och Staden, äfvensom genom medförd förbättring i traktens förut mindre sunda beskaffenhet. Kongl. Vetenskaps Akademien, som i dess nyligen inköpte stora hus vid Adolf Fredriks Kyrka uppställt och ordnat sine ansenlige Samlingar, till hvilka Allmänheten lemnäs tillträde, har derigenom gjort början till afhjelpande af den med skäl öfverklngade bristen på Museer inom Hufvudstaden. I synnerhet påkallas af behofvet anskaffandet af en passande local härstädes för ett Riks-Museum, der de många dyrbara konstalster, som nu, okände för de fleste, finnas på flere ställen spridde oell undangömde, kunde samlas och under en omsorgsfull uppställning och vård hållas tillgängliga för Allmänheten. Stockholm torde numera vara nästan den enda ansenligare Hufvudstad i Europa, som ännu är i saknad af större Allmänna Inrättningar af delta slag, hvilka på en gång lifva sinnet för Konster och Vetenskaper, och utgöra en prydnad och utmärkelse för den ort, hvarest de finnas.
Eldigt mili tanke, kan den föreslagna åtgärden komma att lända till mer svårighet än lättnad för revisorerne, och på den grund anhåller jag om afslag. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels återremiss af och dels afslag å Utsk:ts förev:de hemställan, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvartill svarades nej, sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren utlöllo med många nej, jemte åtskilliga ja, och slutligen propos. på afslag å merberörde hemställan, hvilken propos. besvarades med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Cederschiöld hegärde votering. Upplästes och godkändes följande förslag till voteringspropos. : »Den som afslår Stats-Utsk:ts hemställan i 30:de §:n af Utlåtit N:o 21, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. ifrågavarande hemställan. » Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 54. Nej — 13. § 31. Den 14 Januari e. m. 161 § 31. Hr von Knorring, Oscar: Om man ock möjligen kan vara af den åsigt, att lör långt drifven detaljgranskning icke är på sin plats, anser jag dock Utsk:ts framställning här lika omotiverad som obefogad, enär det icke är visadt, att revisorerne för granskningen af vissa detaljer efterlåtit vigtigare frågor. Då revisorerne hade 2:ne månaders tid att vara tillsammans, hade de försummat sin pligt, om de icke, på sätt de gjort, noga och i detalj anställt granskningen. Att de åter icke varit obefogade att ingå i detalj, synes af 6:te §:n i R.
Jag har utomdess skrifvit till henne ett långt bref, afskickadt med deras eget folk. Det här kan tjena löjtnanten som ett kreditif, om ni vill göra en visit på Grönskog,» tillade hon med ett förtjusande småleende. «Har fröken Leonna icke skrifvit, hvarföre hon blef hemkallad, eller var det endast ett malicieust infall af hennes bror,» frågade jag. «Så var det,» svarade hon; «ty fadren syntes förundrad öfver att hon nu kom hem, och det med brodren till; men för resten belåten, ty han saknade henne mycket hemma. Siktern hade äfven gifvit dem tillkänna, att det skulle lysas för honom. Vid midsommarstiden kommer han med sin unga fru, ty de skola bebo det hus fadren rår om nära kyrkan.» Hvilken ond ande för då denna menniska alltid i min väg? När skall Ivanoffs lycka en gång blifva min lott, om en sådan der Cerberus vaktar porten till paradiset! Genom dessa förträffliga menniskors bortresa förlorar jag mycket. De hade blifvit min kärleks skyddsandar, hvem skall väl ersätta mig dem? «Trogen och ädel kärlek skyddar sig sjelf,» sade onkel Ludvig, till hvilken jag ställde ofvanstående fråga, men mig tycktes, han dervid drog en liten suck. ¯Var blott¯ en ¯man, och du kan hvad du vill¯, säger Ivanoff. Jag vet hvad han menar med ordet man, och måste dervid göra som publikanen. — Äfven är det ganska lätt för den att prata, som redan hunnit i hamnen. En annan kryssar ännu mot blindskär.» Dagen före afresan reste Ludvig med Ottilia till Hertola, för att taga afsked. Fru Lurhjelm var ensam och vid dåligt lynne, knotade öfver allting och öfver sin man i synnerhet. «Icke kunde jag imaginera mig,» sade hon, «när jag gifte mig och förde förmögenhet i huset, att jag skulle bli lemnad så här allena, och vårdslösas af honom. Nu rustar han bort mina pengar, och kanske en vacker dag få vi gå från gård och grund.» Äfven Markoff var borta; hon hade nu ofantligt ledsamt.
Herr von Vegesach önskar upplyst, huru mycket FältArlillerie vi äga, och huru mycket vi behöfva. Vi behöfva 16 Batterier, förutan nödige reservpieser. Men livat! finnes? Jo några hoplappade Batterier, 1cmningar från 1808 års krig, — ärofulle lern-* ningar, det är sannt, men hvilka i framtida användande blott kunna utplåna forntida minnen; vidare ett från Fransoserne eröfradt batteri, men hvilket numera kräfvey. sin rätt, att få hvila bland våra trop heer. Den 2 November e. m. 83 l Jag hemställer vördsamt till hvar och en, att bedömma förhållandet emellan behof och tillgång, och tvekar för min del ej att tillstyrka bifall till Utskottets Utlåtande i denna del; hvaraf komrae att följa, att 16 fullgoda Batterier erhållas, jemte en nödig reserv, då den gamla materiellen iståndsättes. Herr von Vegesach anser vidare, att vi böra endast påräkna 100 fältpieser. Som en allmänt gällande regel, bygd på den genom Franska revolutionskrigen vundna erfarenhet, är antaget, att minst 2 activa pieser böra räknas på hvarje 1000 man, förutan Artillerie i reserv; detta förhållande öfverskrides i många länder, men underskrides på intet ställe. Om man nu antager Svenska Armeen till 64,000 man, icke 60,000, som Herr von Vegesach uppgifver, blifva 1 a8 pieser en icke öfverdrifven Arilleristyrka. Herr von Vegesach framställer vidare den fråga, hvad vi skola göra med BelägringsArtilleri. Jag tror mig någon gång vid början af Riksdagen hafva upplyst, att med benämningen Belägrings Artilleri, som förekommer i alla handlingar och yttranden, rätteligen bör förstås FästningsBelägringsPositionsoch Kust-Artillerie. Skola alla dessa vigtiga delar af Försvars Verket lemnäs i sitt närvarande förfallna skick?
Jag tror i öfrigt mig kunna fÖM säkra, att alla Landshöfdingar låra förfarit på samma sått, som jag haft åran uppgifva, så att innevånarne sjelfve haft tillfälle att framlägga sina egna begrepp om hvad deras förmon påkallade. Friherre Wrangel, Henning'. Grefve von Rosen har förekommit mig, så att jag blott får tillägga, att i Halland sammankallades Hemmansågarne, och i samråd med dem fastställdes, att ett visst antal vinterfödda kreatur skulle anses såsom den minsta Hemmansdel, hvarunder ingen klyfning finge åga rum, till förekommande af allt för många tärande i stället för närande medborgare. Herr Munch af Rosenjkjöld: Anledningen till mitt yttrande var, att jag trodde, att om ock pluraliteten af hemmans-ågare inom ett Lån komme öfverens om bestämmandet af en viss gråns för hemmans-klyfning, sådant likväl ej 5o Maji f m. 777 kunde eller borde binda de öfrige, som ej voro nöjde med beslutet. För min del hade jag der. före ansett ett allmänt stadgande böra äga rurn och blifva föremål för Riksens Ständers underdåniga önskan; oell det var af sådan orsak, jag begärde återremiss af Betänkandet. Herr af Schmidt, Georg Lars'. Förhållandet med gräns-bestämningen för hemmansklyfningar i Westerbotten har varit alldeles lika med det Friherre Wrangel nyss omtalte, att nemligen, efter överenskommelser med Hemmans-ägarne, man fastställde ett visst antal kreatur, som åboen borde kunna underhålla, för att vara besuten. Detta ansågs böra vara den allmännaste normen, hålst det år omöjigt för de skattskyldige, att bestrida skjutser och andra onera, då de satt sig på så små hemmansdelar, att de icke kunna föda en häst. Grefve von Rosen: Jag ber att få rätta hvad jag sist sade, med det tillägg, i anledning af hvad Friherre Wrangel upplyst, om Halland, att uti det från Götheborgs Lån ingångne projectet, tillika står: eller den hemmansdel, hvarå så och så många kreatur kunna underhållas.
Speglarna i de stora, tysta och skumma praktgemaken reflektera ett fantastiskt tåg af skuggor, som smyga sig framåt vid skenet af två flämtande lågor. Är det den gamla, maktlystna drottning Sophie Magdalene som går igen? Dörren till kungens sofrum öppnas ljudlöst, och vålnaderna samla sig omkring den stora härskaresängen, en hvit hand drager sidendraperierna till sidan, och en darrande ljusstrimma faller öfver den lille härskarens hufvud, som hvilar blekt på det hvita örngåttet. Det rycker till, och ögonen öppnas; han reser sig upp i sängen, knäpper sina händer samman och ber för sitt lif. Änkedrottningen står vid hufvudgärden och vill tala, men den häftiga sinnesrörelsen tycks förlama hennes tunga; det blir icke till annat än ett oartikuleradt hväsande. Rantzau, som åtagit sig att förklara för kungen ändamålet med detta nattliga besök, ryggar tillbaka, gripen af en vidskeplig fruktan för envåldsmakten af Guds nåde. Ändtligen stammar den framfusige öfverste Köller försagdt: – E. M:t – vi vi var bara lugn det är änkedrottningen och arfprinsen Men då Rantzau hör en annans röst, får begäret att spela en roll öfverhanden, och han tränger sig åter fram: – E. M:t – säger han, en smula patetiskt – blif icke förfärad: Vi äro här beredda att offra vår sista droppe blod för E. M:ts välfärd och vi kasta oss för E. M:ts fötter och bedja E. M:t vara lugn och endast lyssna till H. K. H. änkedrottningen. Nu har änkedrottningen verkligen också återfått målet och börjar i en ansträngdt moderlig ton: – Min käre Kristian – hon lutar sig öfver bädden, som om hon ville omfamna sin stjufson, men han viker förskräckt undan – var icke rädd, det är jag, din mor och din bror, som älskar dig. Vi ha kommit hit för att främja ditt väl – värna om din och allas vår – det kungliga husets – ära. Vi vilja icke längre tåla den brottsliga förtroligheten mellan Struensee och landets drottning!
Dä emedlertid denj af Herr Dalman först väckte motion afsett en subscription af Rikets Ständer till förmon för den efter Louis de Geer uppkallade Uppfost«TCgs-anstalt för fattige sjömäns söner, har Utskottet ej kunnat finna annat, än att 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 2 54. den nu ifrågavarande motionen ora ett anslag till Sjömanna-Sällskapet innefattar ett nytt ämne, som ej varit omedelbarligen föranledt af Utskottets Utlåtande, i anledning af den först omförmälde motionen; i följd hvaraf Utskottet, med stöd af 56 Riksdags-Ordningen , hemställer, att den nu väckte frågan icke må af Rikets Ständer vid denna Riksdag till pröfning upptagas. Stockholm den 24 Juli 1840. Reservation: Af Herr Grefve Horn, som åberopade sin vid Betänkandet N:o 201 afgifne reservation. Häruti instämde Herrar Friherrar Oxenstjerna och Leyonhufvud, Herr af Harmens, Herr Biskop Hedrén, Prostarne Stenhammar och Hallbeck samt Herr Helsingius. N:o 204* Ank. till Exp. Utsk. den 25 Juli, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om nedsättning i arrendet för Militice-bostället Boda. (I. A.) Hos Hedervärda Bonde-Ståndet har, uti afgifvet memorial, sora till StatsUtskottets handläggning blifvit remitteradt, Riksdags-Fullmägtigen Anders Anderssen från Skaraborgs Län andragit, att, ehuru uti det af Kongl. Kammar-Collegium den 32 Januari 1838 utfärdade contract, hvarigenom till Statsverket indragna Cornettshoställtt vid Lif-regementets Hussar-eorps, Krono-säteriet Boda N;o jr ett mantal, med derunder lydande rå- och rörs-hemman ii mantal samt torp, inom Fägereds socken, Wadsbo härad af ofvannämnde
Det är ock derföre, som en Länsman i hvarje Socken åtmini hvarje Pastorat otvifvelaktigt vöre ett väsentligt vilkor för vinnandet - 48 - af den fullständighet i offentliga' styrelse-maktens besörjande, som tidens kraf och Blekingska folklynnet påkalla. Hvad som, i sin mån, otvifvelaktigt skulle, i anseende till denna provins, vara af väsentlig vigt för sedligheten och leda lill mångfaldiga fördelar, vore en klyfning af de större Socknar, som redan äga Capeder, förmedelst Capell-Lagens förvandlande till Annexer och dessas förseende med der stationerade Prester, som tillika vore Skol-Lärare, ett ämne, sorn jag redan i början af denna underdåniga Berättelse vidrört. Länet äger i synnerhet fyra Socknar, der detta behof inträffar, nemligen i Medelstads Härad: Fridlefstad och Tving; i Bräkne Härad: Hoby; och i Listers Härad: Jemshögs Socken; af hvilka de frenne förstnämnda redan äga Capeder, nemligen inom Fridlefstads Socken: Sillhöfda, inom Tvings Socken: Eringsboda, och inom Hoby Socken: Öljehult. I afseende på det förstnämnda eller Sillhöfda, har frågan redan blifvit väckt, genom mitt till Eders Kongl. Maj:t aflåtna underdåniga Memorial af den a5 nästlidne April, föranledt af Capell-lagets egen underdåniga framställning så väl örn angelägenheten alt erhålla Gudstjenst vid Capellet hvarje Söndag som ock rörande några andra dermed gemenskap ägande omständigheter.
61760) maskin-krossad bästa bränsle för illumlnationskamlner och värmeneoessSrer. Allm. Kontor: SS Skeppsbron » ». Allm. Försäljning: B Strandvägen S. Rikstelefon 22 28. Allm. Engelsk underssiv » tr ett vid de svaraste, arven gamla skador med det bästa resultat användt medel med utmärkt dragningskraft. Engelsk undersalva finner användning vid: ondt bröst hos barnsängskvinnor, stockning i mjölkflödet, förhårdnader i bröstet genom ros, vid allehanda gamla skador, öppna fötter eller ben, sår, eksem, svullna fötter, t. o. m. vid benröta, vid hugg-, stick-, skott-, snitt-, krossår; för utdragning af alla främmande ämnen, såsom: glas, träflisor, sand, hagel, törne m. m.; vid alla bulnader, växter, karbunklar, nybildningar, t. o. m. FMCMM, kräfta; mot fulslag, nagelbulnader, blåsor, onda fötter, alla slags brännsår, förfrusna lemmar, vid liggsår hos sjuka, svullnad i halsen, mot spikbölder, mot örsprång, vid hudlöshet hos barn m. m. m. m. Ju äldre den engelska undersalvan bllfver, desto bättre resultat! I hvarje familj bör alltid finnas ett förråd af detta enda hjälpmedel. Mindre än 2 dosor sändes ej; försändes endast mot förutinbetalning af beloppet eller mot efterkraf. Kostar med postporto, fraktsedel och inpackning m. m. kr. Qrebro Kex Köp alltid radiatorsmör! LUNDSTR Cokes, ÖM &amp; C:o. Bäst! • Bil igast! JOH. Stenkol, Antliraeit, Stockholm och Landsorten. Säljes hos herrar Specerl-, Delikatessoch Kaffehandlande. Bankaktiebolaget » Ja, ja, » hviskade Aina m e d fuktigt glänsande ögon. » Jag förstår, o c h jag lider m e d er — &gt; » Ni lider? » afbröt han förskräckt o c h stirrade på hennes tårfyllda ö g o n.
Först mot slutet af förra seklet fick Jemtlands enda stad sina privilegier, och knappast 20 år hafva förflutit sedan denna stad blott hade en handlande, som kunde anses af sin rörelse hafva god utkomst. Tull-lagstiftningen, så olik den Norska, anvisade handelsvägar öfver fjellen, hvilka icke kunde bevakas. Ofta hemsöktes Jemtland af missväxter, jordbruket betraktades såsom en föga pålitlig handtering, och nästan alltid var Jemtland i behof af främmande spanmål. Behofven måste fyllas, varubytet underhållas; men den förmedlande verksamheten af en ordnad handelsrörelse saknades. Det var en naturnödvändig följd af dessa förhållanden, att allmogen sjelf måste vidtaga vidsträckta handelsresor, och bonden blef både köpman och lurendrejare. Ingenstädes inom Sverige torde några årtionden hafva åstadkommit fullkomligare omskapning af förhållandena, än inom detta län. Staden Östersund räknade vid femårsperiodens slut 28 burskapsägande köpmän, af hvilka likväl endast omkring hälften utöfvade handteringen; men dessa idkade en ganska stark handel samt hade god utkomst. Flera taxerades, oaktadt de orättvisa bevillningsgrunderna, för en inkomst af ända till 2,500 R:dr, visserligen för låg i förhållande till den verkliga, men ändock förtjent af uppmärksamhet vid jemförelse med bevillningstaxeringen i andra och vida större städer. Sedan bevillningsprocenten med innevarande år blifvit rättvis, saknas här ej exempel på uppskattning till 8 och till och med 10,000 R:drs inkomst af en handelsrörelse. Afven landthandeln, i stället att förut vara allmän, har blifvit ett särskildt yrke, koncentreradt på jemförelsevis få händer; och det gifves nu flera landthandlande, sorn för denna sin rörelse taxeras högre, än de första minuthandlarne i många städer. Att ännu en och annan bonde och till och med drängar sysselsätta sig med handel, utan att vara såsom landthandlande anställde, är visserligen en sanning; men den fordna regeln utgör nu undantag.
Och får Utskottet, enär uppbörden af Salu-accis-afgiften utgjort för år 1833, t 1,164 R:dr; 1834, 11,1 54 R-‘dr; i835, r 1,201 R:dr; 1836, 11,184 R:dr, och 1887, 11,182 R:dr, i likhet med hvad uti Stats-Utskottets Utlåtande N:o 6/\, angående beräkningen af Stats-Verkets inkomster, blifvit föreslaget, jemväl vördsamt tillstyrka, alt, på sätt Kongl. Maj:Ls Nådiga Proposition i denna del innehåller, en summa af 11,000 R:dr må vid Stats-regleringen upptagas såsom städernas Salu-accis-afgift, att fördelas och utgå, enligt barbos vördsamt bilagde förslag till Tariff till Reparation af Salu-accis-ersättningen utaf städerne; hvilken Tariff, i händelse den af Rikets Höglofl. Ständer godkännes, skulle komma att såsom bilaga åtfölja den blifvande Eevillnings-Sladgan. Stockholm den 29 Juni iS/jo. Bevillnings-Utskottets Betänkandej JV:o ao. 3 TARIFF till Reparation af Salu-accis-crsättningcn utaf Städerne. Banco. Banco. Stockholm Götheborg Forsta Classen. 7,5oo 800 Transport Fjerde Classen. Arboga 10,555 60 Gefle 110 — Christinehamn 4° — Norrköping ylndra Classen. 3oo Halmstad Hedemora Helsingborg 20 65 Calmar I JO — Hernösand Carlskrona 4oo — Hudiksvall — Malmö 160 — Köping 5o Upsala 34o — Luleå Westerås 190 — Mariestad 20 Wisby Tredje Classen. 70 - Piteå Sala . Sundsvall — . Borås 20 — Söderhamn 15 Carlshamn 70 — Söderköping 25 Carlstad 35 — Umeå Christianstad 9° — Wadstena 3o Fahlun — Warberg 20 Jönköping 5o — 'Wenersborg 25 Landskrona Linköping
Cederströms till mig ställda yttrande, att då jag nämnde att den person vore narraktig, som uppgjorde sådana köpevilkor hvarigenom han hindrades att erhålla uppbud, afsåg jag icke nuvar. förhållande; ty medan lagen förblir sådan som den nu är, kan det må - Dm i5 Augujti •. w måhända inträffa, alt äfven förståndiga personer ingå på dvIika villkor; men jag föreställer mig, att endast en narraktig person skulle låta ett sådant villkor inflyta i köpecontractet, om ifrågavarande lagförslag blefve antaget, ty då man visste, att man derigenom äfventyrade alt förlora fastigheten, tror jag icke att någon kunde vilja sådant medgifva, såvida, enl. hvad jag nyss nämnde, köpet vore ärligt. Frih. Cederström, Anders: Jng vill blott fästa Hr Printzenskölds uppmärksamhet derpå, a11 3:dje mom. af Utskts förslag innehåller: ”söker någon lagfart, på grund af före”tedd handling, som hans egen åtkomst visar.” Der är således och kan icke vara fråga om köpecontract, utan om ett köpebref, gåfvobref, testamente eller dylik slutlig afhandling, som visar, att äganderätten blifvit förvärfvad. Köpecontractet deremot visar icke, att jag är ägare, utan endast att jag kan blifva det, och således lärer icke någon domare, på grund af blotta köpecontraclets förevisande, kunna anse styrkt alt köpet skett. Gr. Frölich, David: Jag tillstår att den siste talarens yttrande något förundrat mig, då vi fått höra, att ett köpecontract icke skulle innefatta bevis att köpet vore skett. Köpecontractet har efter min tanke varit och måste hädanefter förblifva grunden för köpebrefvet, och således om köpecontrnctet lagligen blifvit ingånget, så mäste äfven köpebref derpå följa.