Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bland de till Utskottet aflemnade handlingar, för ådagaläggande af de betydliga fördelar, Conradsforss bruks-anläggning dels redan tillskyndat kringboende allmoge, dels i än vidsträckLare nion skulle, i fall bruket varder återstäldt, framdeles kunna bereda denna allmoge, har Utskottet ansett sig böra här ordagrannt införa det af Landshöfdingen i Länet, under den 21 nästlidne Januari, meddelade, så lydande, intyg: ”Uppå ”begäran af bruks-egaren Conrad Fitinghoff', lemnäs honom det bevis, ”att vid det af bemälde bruksegare, för vid pass sex år sedan, inom Öst”marks socken af Frykdais härad och Wermlands Län, anlagde Conrads”forss jernverk, hvilket genom vattenflod sisllidne sommar blifvit förstörd t, "hafva nämnde sockens fattige invånare egt tillfälle till en förut, saknad "arbetsförtjenst, som gjort det möjligt för mångå talrika hushåll att året ”om finna bergning i hemorten, och afhållit dem från de förut vanliga ut”vandringarne samt således äfven på folkets sedlighet haft en välgörande ”verkan; — I anseende till hvilket förhållande och då något annat bruk "icke gifves inom Östmarks socken, hvarvid arbete kunde vara att finna, ”åter-uppbyggandet af Conradsforss bruk skulle, efter min öfvertygelse, blif”va för orten och dess årligen tilltagande befolkning af stor nytta; och bör jag ”härvid icke lemna obemäldt, att berörde sockens allmoge varit räknad 5’till Länets mest behöfvande invånare och ej sällan tillförene, vid inträffande missväxter, utgjort föremål för välgörenhet och understöd af ”Staten”. Vidare innehålla åberopade handlingar, att timmerskogen inom meranämnde socken under sednare tider nästan alldeles uthuggils, så att socknens invånare, utgörande ett antal af mer än 4000 personer, numera skulle sakna det förut allmänt begagnade tillfället till arbetsförtjenst genom huggning och forsling af timmer.
Stats-lltffottet: vice TaleMannen ^lon ^onLkon8 Memorial angående inrät. tande af Caferner för Båtsmännen i Carlscrona: Bewillnings Utffottet' Olok stricston8 frän Norra Hel engeland Memorial angående Bewil!- ninq ä wista öfwerflöds artiklar; tili Lag samt Allmänna BeswärS-och Deconomiä-Utffotten: vice Taiemanneu^on ^on8lon8 Memorial angående Uplisoqnde af de .mot stattjstyldig jords förminst, ning ir/gifne förfailningar med mera. Aierremist till Pastevotauce Utstottet af dest betänkande vm en allmän pasfevolance inrättning. Af den 26 Junii. In - Den z Julli. S5 Instämmande i de öfrige Riks-Slandens besiut rörande underdånige önskningar lill Kongl. Maj: i afseende pä det förändrade saltek till förstärknings manskapels utskrifning, i hwad samma underdäniga önskningar i deras tillämpning arv för Bonde-Siändet nödige och nyttige. men med undantag af den om befrielse för studerande, säfom ledande till mängfalldiga missbruk. Aterremist af allmänna Befwärsoch Oeconomiä-Utjkottets betänkande angäende uphäfwande af stadjo Auctjoner pä kyrkohemman. Aterremist till allmänna Befwärsoch Oeconomiä-Utskottet asbest utlåtande angäende jemkning i afseende pä skyldigheten akt halla bätsman för städcrne och landet. Bifall till Stats-Utskottets utlakande, angäende yppad fräga om ny skattläggning ä qwarnar. Godkännande af Stats.Utskotkets betänkande, angäende: 1:0. Indragning af Fjerdingsmäns boställen; 2:0. Medel till en ny wägs anläggande emellan Wermland och Jemtland, gro.
Men, sade han högt, jag förstår dig icke. Karmides, säger du, friar icke till någon, och likväl förespeglar du mig ett rikt giftermål, som han skall ingå. - Han kommer inom år och dag att gifta sig med den rikaste mannens dotter i Aten. - Den rikaste mannens dotter i Aten? upprepade Baruk förvånad. Du måste då mena Krysanteus och hans dotter, Hermione? - Ja. - Huru vet du det? - Jag kan endast upprepa vad jag sade. - Det måtte då vara genom spådomskonsten du kommit till denna blick in i framtiden, sade Baruk allvarligt, ty han var övertygad, att den kristne biskopen, som kunnat uppväcka en död människa, stod i förtroligaste förbindelse med onda demoniska makter. Baruk delade sina landsmäns vidskepelse, som vid denna tid var om möjligt större än vidskepelsen bland kristianer och hedningar. - Emellertid, fortfor Baruk, bär din förutsägelse alla tecken av osannolikhet. Jag vet, att Karmides och Hermione varit trolovade, men hans lättsinniga levnadssätt har gjort deras förbindelse om intet. Ryktet har länge ordat om att Krysanteus förbjudit honom sitt hus, och därtill kommer vad jag nyligen hört sägas, att Krysanteus ville hava honom utvisad från Aten, emedan han förleder ungdomen med dåliga föredömen. - Allt detta uppväges av den enda visshet, att Hermione älskar honom. - Är det verkligen så? Nog vet jag bäst, att unga kvinnor låta dåra sig av en vacker yta, men jag trodde dock, att Hermione utgjorde ett undantag från sitt kön... - Du skall påminna dig, att Hermione och Karmides uppvuxit tillsammans, att de voro bestämda för varandra från de första ungdomsåren. Du bör vidare ihågkomma, att Hermione, sedan trolovningen upphävdes, tillbakavisat alla friareanbud. Antyder ej det, att hon älskar honom ännu, ehuru han visat sig ovärdig hennes kärlek? Och om detta ej kan övertyga dig, så vill jag i förtroende säga, att ännu helt nyligen har hennes mun icke förnekat hennes hjärtas böjelse. - Du säger något! Det tyckes vid närmare påseende verkligen troligt. Men hennes fader skall aldrig samtycka ...
Med afseende, å hvad sålunda förekommit och förvissad att, genom tillvägabringandet på föreslaget sätt af geologiska undersökningar öfver hela riket, samt utgifvandet af derpå grundade geognostiska kartor, väsentligt gagn skall tillskyndas icke allenast vetenskapernas, utan jemväl jordbrukets och andra näringars idkare, och sådant redan under arbetstiden, allt efter som undersökningarne fortgå, har Kongl. Majit, uti högstberörda nådiga Proposition föreslagit, att Rikets Ständer, till en början, för den tid nästa stats-reglering kommer att omfatta, måtte bevilja ett anslag af 60,000 R:dr, att, stäldt till Kongl. Maj.ts disposition, användas till ofvanomförmälda ändamål, i enlighet med den af Vetenskaps-akademien uppgjorda, af Kongl. Majit jemväl godkända, plan. Såsom af den nådiga propositionen inhemtas, hafva redan för längre tid tillbaka inom de flesta civiliserade länder geologiska forskningar och undersökningar egt rum, hvilka, efter hvad erfarenheten sedermera ådagalagt, utom sitt vetenskapliga intresse, haft ett särdeles välgörande inflytande på industriens och näringarnas utveckling och förkofran i mångfalldiga riktningar. Sannt är visserligen, att på många ställen dessa arbeten utförts efter stora och vidtomfattande planer och med betydliga kostnader, men äfven der, hvarest försöken företagits i mindre utsträckning, hafva många och lyckliga resultater deraf vunnits. Att äfven den svenska jorden inom sig innesluter mångahanda ämnen, som, framdragne i ljuset, kunna blifva af största vigt och lemna rikliga tillgångar för landets framåtskridande i industrielt och ekonomiskt hänseende, lider icke tvifvel. Om det ock måste antagas såsom säkert, att här icke skola påträffas dessa dyrbara rudimaterier eller ädla metaller, hvilka i så väsentlig mån bidragit till många andra af naturen mera gynnade länders uppblomstring och välstånd, är likväl Utskottet fullt öfvertygadt derom, att
Banko, eller 3,052 R:dr 28 öre Runt, att bland extra anslagen uppföras, g') Vidare och då för indelta arméens utredning erfordrades en sumriia af minst 46,666 R:dr 32 sk. Banko, men endast 43,357 R:dr 21 sk. 4 r:st kunnat, enligt nästlidet års stater, härtill anvisas, bar Kongl. Maj:t, såsom oundvikligen nödvändig, äskat skillnaden mellan desse begge belopp med 3,309 R:dr 10 sk. 8 r:st, eller i Riksmynt 4,963 R:dr 83 öre årligen. Som, till följd af stegrade pris å utrednings-persedlarne, äfven denna tillökning mäste anses vara af behofvet påkallad, tillstyrker Utskottet, att beloppet anvisas för hvartdera af nästkommande tre år och bland de tillfälliga anslagen upptages. /i) Det vid nästlidne Riksdag beviljade extra anslag, 27,333 R:dr 16 sk. Banko, för beväringsmanskapets beklädnad och utredning är nu af Kongl. Maj:t föreslaget att på ordinarie stat uppföras. Såsom den nådiga propositionen jemväl innehåller, finnes ett anslag af 56,666 R:dr 32 sk. nämnda mynt för detta ändamål förut uppfördt å den ordinarie staten; och då, jemlikt den vid sednaste riksdag framlagda af Rikets Ständer i allo gillade plan för ordnandet af bevärings-manskapets beklädnad och utredning, en summa af 84,000 R:dr B:ko årligen, eller sammanlagda beloppet af nyssnämnde anslag, erfordras för persedlarnes underhåll, och vid sådant förhållande nu ifrågavarande extra anslag, 27,333 R:dr 16 sk., blifver äfven för framtiden nödvändigt, så framt rubbning i den en gång fastställda planen icke skall ske, hemställer Utskottet, att, med bifall till Kongl. Majlis förslag, Rikets Ständer låta omförmälta extra anslags-belopp, 27,333 R:dr 1!6 sk.
Jag tror för min del, att en på behörigt sätt gjord framställning af olägenheterne vid Kungsskjutsningar, hämtade ej mindre ifrån det utsträckta behofvet i häste-antalet, än ifrån väntningar, och strängare körningar, än författningar för andre resande medgifva, icke skulle misstydas, och jag anser den önskan dermed kunna sammanbindas, alt sådane skjutsningar, efter Landshöfdin - i68 Den 3o April e. m. garnes föreskrifter samt under deras tillsyn och ansvar uppbådade, så verkslälde-s, att förlattningarne, som skydda de skjutsskyldige emot obehörig väntning, strängare körning och elak behandling af resande, i allmänhet äfven tillämpades emot missbruk i den Kongl. Svitens skjutsningar; görande mig förvissad, att desse framställningar och äfven denna inskränkning i skjutshästars antal skulle mötas med. välbehag och gillande af den rättvisa, som icke lemnar Nationens billiga fordringar utan afseende. Hvad sluteligen angår de föreslagne förändringarne, i afseende på håll-och reserv-skjutsen, får jag, hufvudsakligen instämmande i Friherre Cederströms reservation emot Betänkandet, yttra den öfvertygelse, dels att fördelningen af de reserveskjutsande i tvenne olika förhållanden, hvarken är lämplig eller rättvis, så vida icke alla komma att, i reserveskjutsningen lika deltaga, dels, att den föreslagne olika och högre betalning i skjutspenningar för hästar, tillhörige en entrepreneur af skjutsningen, än för Gästgifvarens och Reserve-lagets hästar, saknar grund i rättvisa, och föranleder till bedräglige uppgifter och tvister.
En tid svärmade hon för en af violinisterna i kapellet, derför att han hade något så utmanande i sitt sätt att stiga upp, när spektaklet var slut, slå igen noterna och gå, med ett uttryck, som om han föraktade hela historien. Hon skickade honom de mest dräpande blickar, när hon spelade, och sade honom så många artigheter när hon kunde komma åt, att den stackars karlen förmodligen skyndade sig så der fort från teatern, emedan han visste, att hans mycket små inkomster gjorde det omöjligt för honom att tänka på en primadonna som Dina. En tid led Dina af ett rent af förtärande svärmeri för en helt ung löjtnant, som hade en så förtjusande form på sin nacke och dessutom besatt den egenskapen att aldrig yttra ett ord. »Tänk, allt hvad han måtte tänka på!» sade Dina till Maria och såg både rörd och smäktande ut. »Åh, det skall visst inte vara mycket», var Marias kyliga svar, men Marias kritik öfver Dinas flammor gjorde aldrig det minsta intryck på denna unga dam. Hon såg blott deri Marias fullkomliga brist på förmåga att känna något erotiskt och fann det dessutom rätt lugnande att ha en förtrogen vän, i hvilken hon aldrig behöfde frukta en rival. Det inträffade aldrig, att icke Dinas känslor efter en kort tid blefvo besvarade. Hon brydde sig aldrig om andra än dem, i hvilka hon först sjelf förälskade sig. De andra plågade henne. Men när föremålet för hennes beundran började känna den värme, för hvilken de voro utsatta, och ryckte närmare, då retirerade Dina, och ju allvarligare de togo saken, dess förskräcktare blef hon. Kom det till en öppen kärleksförklaring, kunde de vara säkra på att ögonblickligen mista henne. De, som derför buro sig klokast åt, gjorde jätteansträngningar för att beherska sina känslor och icke visa Dina mer än så, att hon ständigt sväfvade i en spännande och inspirerande ovisshet om, hvar hon egentligen hade dem. Så länge var hon förtrollande, varm och lefvande och höll de arma offren i ständiga längtansqval efter att räcka ut handen för att gripa henne, fastän de väl visste, att hon dermed skulle vara försvunnen. Dina var egentligen aldrig kär i annat än sjelfva kärleken.
Den blefve troligen skickad ifrån Konungens Bef:h:de till kronofogden i samma skick som den till förenämnda auctoritet inkom, och hela proceduren dermed skulle endast föranleda till omgång och långsamhet, hvilket allt man ju bör, så vidt möjligt är, söka att undvika. Jag tillstyrker således, på grund af hvad Hr Råfelt så väl förra gången han hade ordet, som nu sednast, anfört, bifall till den nu förevar. §:n, äfven af det skäl, att de, som af sockenstämman åläggas afgifler, hafva sig öppet att deröfver klaga; men sedan de också låtit beslutet vinna laga kraft emot sig, böra icke heller några stadgande:) finnas, som förlama kraften för verkställigheten af samma beslut. Frih. Cederström: Jag hade i sanning icke väntat det af Hr Ribbing framställda exemplet som motiv för det beslut, sora nu här begäres» Han kan icke vara okunnig derom, alt sådana frågor, sorn angå legning till biträde vid Den io Mars e. m. 3n snöplogning, uppkomma af det kända förhållandet, att någon eller någre af ploglaget varit fränvar., och att man således varit nödsakad alt lega andra personer för ögonblicket, som verkställt detta arbete, hvilka legde personer måste betalas, och att betalningen måste uttagas hos de försumlige på grund af långt f. d. stadgad ordning. Samma förhållande äger rum t. ex. vid kronoskjuts, dervid den bådade försummar att inställa sig. Men något helt annat måtte det vara, då fråga är om fullgörandet af ett beslut om afgifter, hvilket måste vara erkändt innan krafvel kan fastställas och utmätas, och således måste den restlängd, sora utsökes, vara erkänd, ty i annat fall kan icke något execulorial meddelas. Personen, eller personerne, som saken angår, måste höras deröfver; ty man kan, Gudi lof! ännu icke i Sverige dömma någon ohördan. Frih. Raab: Det torde tillåtas mig att få besvara Frih. Cederströms anmärkn. i afseende å det af Hr Ribbing anförda exemplet om snöplogning.
Skars och Bewiilnmgs-Utckotlen hafwa icke kunnat infe h »vårföre handeln pä det ena stället stkali wara underkastad större kunga och belastad med högre asgifter än pä det andra, dä alle hafwa lika frihet och enahanda ucwäg, att pä samma orter kunna afsätta och exportera sin wara, och således deraf draga samma winning och förmän. Om Statens närwarande belägenhet tillätit, att kunna medgifwa Stockholm, Götheborg och Gesie samma förmän som de öfrige Stapelstäderne genom ofwau hägstberörde Kongl Bref blifwit tills widare tillagd, fVulle Utffolten cj dragit i betänkande att sädant tillstyrka; Men dä Stats och Riksgälds-Werkens bchof af »växlar sadant ingalunda .medgifwa, ulan fast mera fordra en ökad ttillgäng deraf, för att kunna Ten 2i December. r§r? bestrida sädane deras utgifter, som uti waxlar mäste Ukgä, sä hafwa Utskotten i del siällek funnit sig för, cmlätne alt kil! Riksens Högloft. Ständer wördsammelrgen hemställa del i8oc> ars Kungörelse märke, enligt desi ordalydelse, blifwa likan undantag til! nästa Riksdag gällande för'alla Stapelstäder dä de idka utrikes handel och sjöfart , och della sä mycket mera som dek tillstånd hwilket Ml »nera nämnde Kongl. Bref blifwit lämnadt de öfrige Släderne endast skett efter hwad det Kongl Breswet förmäler, riUs widare, som will, i Utskottens kanka, säga detsamma, som t.ll desi förändrade omständigheter fordrade elt annat förhållande, och hwilket nu äfwcn inrräffadk. Stats och BewillningS.
För en tid sedan, dä fråga var om förskönande af Kon. Carl XIH:s torg, medelst dess norra dels uplåtande lill bebyggande, yttrade en reservant emot StatsUtsk:s Utlåt., hvaruti den Kongl. Propos. om platsens uplåtande afslyrkles, bland annat följande ord: ”Carl XIII:s torgs nuvartde utseende lemnar, som mig synes, en torr och dyster anblick för ögat, men ett vidsträckt fält för betraktelser öfver den hos 185,4 års män rådande eslhetiska upfattning af naturskönhet och uphunna utveckling af konstsinne.” Då della kunnat yttras om ett torg, som, enl. min lanke, icke är full, enär det utgör en fri och öppen plats, omgifveu på båda sidor af trädplanteringar och med en härlig utsigt åt strömmen och den gent öfver liggande storartade slottsbyggnaden, endast på den grund, att torgets norra sida är kal och icke försedd med jemnhöga hus; då frågar jag: hvad skall man säga om Riddarhusets bakgård, försedd med oansenliga byggnader och upfylld af samlingar, hvilka åtminstone ej äro estetiskt sköna? Jag tror, att den plan, som upbyggaren af della palatium haft, icke står i någon öfverensstämmelse med dess nuvar:de utseende. Då man hyser och yttrar så stora anspråk på R. Strrs estetiska upfattning och skönhetssinne, torde anspråket på R. o. Ad:s skönhetssinne, i afseende å Ståndets eget palats, icke helt och hållet böra förbises. Jag har inhemta!, att Riddarh.-Direkt:n helt och hållet afslyrkt det förslag, som nu utgör föremål för R. o. Ad:s pröfning. Jag vill visserligen icke underkänna de skäl, som ligga till grund för Direkt:ns Utlåt., men jag vågar yttra den tanke, att den sett saken ur en uteslutande ekonomisk synpunkt. Att Direkt:n sett frågan hufvudsakligen ur denna synpunkt, bör hvarken förundra eller förtryta någon, men likväl bekänner jag, att jag icke väntat mig, det en af Direkl:ns ledamöter här så bestämdt uttalat sig emot förslaget.
1 afseende å frågan om bestraffningens större eller mindre stränghet för ifrågavarande förseelser, har jag trott att man bör göra mycket afseende på deras mycket skadliga inverkningar på samhället i allmänhet. En soldat kan för subordinationsbrott få plikta med lifvet, då deremot en vanlig arbetare, som begår alldeles samma felsteg, men mot enskild man, slipper lättare från saken. Vådorne för det allmänna af felstegen, och ej deras beskaffenhet i och för sig sjelfva, hafva bestämt straffen. Fisktjufveriet åstadkommer i sjelfva verket ganska mycket, om också icke alltid så mycket bemärkt ondt i vårt land. Det hindrar lägenheternas ordentliga handhafvande, beröfvar understundom den fattige sitt bröd och den förmögne sin trefnad och belåtenhet, inverkar i flera hänseenden ofördelaktigt på den sociala andan genom den kallsinnighet och liknöjdhet, som det väcker och underhåller bland den andra befolkningen, för fiskerinäringen och öfvar menligt inflytande på det goda förståndet medborgare emellan, äfvensom på aktningen för lagarne och lagstiftningen; — alltsammans vådor af så betänklig art, att de kunna väl jemföras med vådorne af en eller annan skärmytsling med landets utländska fiender. Frågan om straffets art, eller hur det egentligen bör vara beskaffad!, för att något i och genom detsamma skall kunna vinnas till det ondas hämmande, är, så vidt jag förstår, ytterst svårlöst. Höga böter afskräcka ofta nog målseganden mera än förbrytaren, och låga böter frågas ej mycket efter, hvarken af den 58 Den 15 November f. m. ena eller den andra. Bötesstraffens oförmåga att befordra moraliteten, har jag trott vara längesedan ådagalagd. Men af hvad art än straffet må blifva, är det af vigt för fiskerisaken, att det blir tillräckligt alvarsamt för att i alla händelser kunna motverka fördelarne af förseelsens begående. Att detta anförande får åtfölja remissen till Lag-Utsk:t af det Nåd. förslaget till strafflag anhålles. Sedan öfverläggningen ansetts härmed afslutad, blef, uppå Gr. o. Landtnäs framställning, den K.
Den som vill, att utgående Malm eller Mineral af alla slag skall beläggas med 50 proCents Tull-Bevillning voterar Ja; den det ej vill Nej; Vinner Nej: kommer Tullen för utgående Malm eller Mineralier af alla slag att beståmmas till IOO ProCent. Voterings-sedlarne öppnades och befunnos utgöras af 49 Ja och 70 Nej; och som Stats Ut skottet s-Bet änkanden. 3o5 som Nej således vunnit, skall Tullen för utgående Malm eller Mineralier af alla slag bestämmas, till 100 proCent. 2o:de Voterings-Frågan: Den som vill, att Tull-Bevillning för utgående Enetråd och Enestafvar skall utgöras med io .proCent voterar Ja; dea det ej vill Nej; Vinner Nej: kommer utgående Tulleft får Enetråd och Enestafvafvar att bestämmas till 30 proCent. Härom har voteringen utfallit med 69 Ja och 50 Nej; hvadan Ja vunnit, och denna Bevillnings afgift foljakteligen skall heståmmas till 10 proCent. 2i:ste Voterings-Fragan: Den som vill, att utgående Ved af alla slag och från alla Rikets Landskap skall beläggas med Tull-Bevillning till 30 proCent voterar Ja; den det ej vill Nej; Vinner Nej: kommer Tullen att för utgående Ved af alla slag och från alla Rikets Landskap utgöres med 50 proCent. 20 3o6 Stats-Utskottets JBetänTcanden. Vid häröfver anstäld votering hafva afgifvits 45 Ja ock 74 Nej; och enär Nej följagtligen vunnit, kommer denna TullBevillning att utgöras med 50 proCent. 2z:dra Voterings-Fragan: Den som bifaller, att Trådvaru-Handeln emellan Sverige och Norrige må för framtiden blifva bägge Rikena emellan fri från alla Tullumgålder, voterar Ja; den det ej vill, Nej; Vinner Nej: komma de emellan berörde Riken nu gällande Tull-Författningar att vidare tjena till efterrättelse. Voterings-sedlarne insamlades öppnades och befunnos utgöra 83 Ja och 36 Nej; och som
Direetionerrle skola 1 förhållande efter tillgången på medel, årligen upphandla de erforderlige persedlar och retjuisita till den del deråt, som först béhöfver anskaffas, men* innan Direcfionerne ingå i upphandlingen, böra de inhämta Upplysning från Kongl. Krigs-Collegium oin de priser, som äro gängse å hvad Kongl. Coilegium för den öfriga Armeéns behof anskaffar; åliggande Directionerne jemväl , ätt Sig synnerligen angelägit vara, så vidt ske kan, af inhemske och helst inom orterne åstarlkomne tillverkningar af vadmal eller kläde' m. mi Ombesörja Beklädnaden. 7:0 Soldat, som afgår ur tjenSten, äger éj rättighet till någon Monderings persedel, såvida den ej är uttjent eller casserad. 8:0 RotehållarneS årliga tillskott, hvilket af Regements Skrifvarne uppbäres, utan serskidt arfvode derföre, deponeras genast derefter i Kändt Ränteriet till Beklädnads iDirectionens disposition, 9:0 Beinälte DireCfiöner afgifva årligen behörigen verificerade redogörelser till Kongl. Krigs-Coliegiitm, som tillhörer, att desamma granska, äfvensom Rotehallarne äga, att genom valde ombud vid General-M önstringarne låta verkställa granskning deraf för den föregående tiden, hvarefter örn icke funnits något att anmärka, GeneraI*Mönster-förrättniiigen meddela Directionen decharge, sorn intages i GeneralMönstrings. berättelseiij Stats Utskottets Tetänkanden. 1 0:0 Ue Öfversko! tér som kunna uppkomma så väl af Kronans sorn af Rotehållarnes årliga bidrag förblifva innestående i Kandt-Ränterierne uran att få utlånas och upptages beloppet häraf uti den i föregående punkt omnämnde till Kongl. Krigs - Coilegium ingående redogörelse. Vid näst pågående