Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Diskont-fonden bestämmes räntan af Fullmägtige, med afseende pä t föregående moment omnämnda förhållanden, till minst fem högst sex procent,” hvarjemte ziffran ”/em” å andra raden i momentet 4 utbyttes mot ”/em och en half,” men i öfrigt godkändes denna punkt. 28:de punkten. Bifölls. 29:de punkten. Godkändes, utan annan ändring, än att slutorden i mo mentet 2 roch således i händelse domaren namnteckningens riktighet intygat, annan person densamma jemväl bevittna'1'1 utbyttes mot orden: ”eller af domaren ä embetets vägnar. ” 30:de punkten. Biföllos. 43:dje punkten. Godkändes med följande förändringar: a) Föreskriften uti momentet 4 ogillades; och beslöt Ståndet, att denna föreskrift skulle bibehållas oförändrad, sådan den lyder uti § 4 74 mom. 4 af nu gällande Banko-reglemente. b) Slutorden i momentet 2 ”under iakttagande af hvad i 30:de punkten 2:dra momentet finnes föreskrifvet,” uteslötos. c) Till slutet af momentet 3 fogades orden: ”och mot dä gällande ränta*. Bih. till R. St. "efter länets förfallodag utbyttes mot orden: '"efter den dag, dä det felaktiga reversalet blifvit af Direktionen ogilladt 44:de—-50:de punkterna. Biföllos. Godkändes med erinran allenast, att lydelsen al momentet 6, sidan 75, ändras i öfverensstämmelse med Ståndets vid pnnkten 17 fattade beslut. Utskottets vid slutet af Detånkandet förekommande anmälan. Lades till handlingarna. Frän Heden. Bonde-Sldndet. S. D. Föredrogs punktvis Banko-Utskottets Betänkande N:o 25, med förslag till reglering af Bankens laneoch kreditiv-rörelse, samt om användande af upplupen odisponerad Bankovinst, dervid Betänkandet godkändes med följande undantag: A Vid Utskottets uti ingressen till Betänkandet afgifna yttrande angående Herr Friherre von Schwerins, C. I. och Herr Åkermans.
Orsakerne, hvarföre vi i underddict vågat framställa vår anhållan om understöd under denna form, hellre än att begära en sådan garanti, som E. K. M. och R. St. täcktes bevilja åt Bolaget för utförande af jernvågsanläggningen mellan Köping och Hult, hafva hufvudsakligen varit tvänne, den ena att, ehuru bär visserligen förekommer utbetalning af större summor på en gång, beloppen likväl sammanlagda blifva relativt mindre och således måste för Staten blifva, efter vårt omdöme ändamålsenligare, den andra att, med de vilkor, som här föreslagits, all sannolikhet förefinnes att det erforderliga aktie-beloppet utan alltför stor svårighet bör inom landet kunna erhållas, då sannolikt ingen tvehågsenhet hos dem, sorn något känna trafiken i den trakt, hvilken nu är i fråga att 166 Den 28 December f. m. förses med jernbana, kan upsla derom, att nettobehållningen på denna bana ju skall blifva minst 2 proc. på hela anläggningskostnaden, och således, efter den här ofvan i underdihet framstälda planen, lemna minst 5 proc. åt aktieegarne och en proc. till amorteringsfonden, så att på en gång aktieegarnes billiga fordran på vinst blifver tillfredsställd och Statens rätt tillika iakttagen att för sina lemnade bidrag blifva egare af banan och derigenom kunna åt trafiken bereda ännu större lättnader. I underd diet öfverlemnas härjemte det inför dem, som till bekostande af undersökningen tecknat sig, förda prot., hvarigenom de ej mindre godkänt detta underd. mern. till E. K. M., utan ock befullmäktiga! oss att å deras vägnar detsamma underteckna och i underddiet ingifva. Stormäktigste Allernådigste Konung!
Inbjudningarna blefvo icke antagna, och Voterings-propositionerna, N:ris 24, 25 och 26, godkändes. Garn: Bomulls-, ofärgadt. Voterings-propositionen, N:o 27, godkändes. Garn: Ull-, alla slag. Ståndet autog icke inbjudningen, och Voterings-propositionen, N:o 28, godkändes. Garn: Linne-, Glas: Buteljer m. m., Fönsterglas, Patentglas samt Glas-takpannor, Voterings-propositionerna, N:risJ29, 30, 31 och 32, godkändes. \ Prof.-Utdrag den 15 Juli 1834. Gutta Perch» och Hudar. Inbjudningarne till Borgare-ståndet afslogos, och Voterings-propositionerna, Ntris 33, 34, 35 och 36, godkändes. Instrumenter. Voterings-propositionerna, Ntris 37 och 38, godkändes. Jern. Yttrandet, pag. 18, angående införsels-förbudets upphörande för tackoch barlast-jern, gillades. Jäst. Ståndet frånträdde sitt beslut, med antagande af inbjudningen, och i löljd deraf, förföll Voterings-propositionen, N:o 47. Kläder och Kopparstick, m. m. Voterings-propositionerna, Ntris 48 och 49, godkändes. ' Kort. Ståndet lät bero vid yttrandet, pag. 22: Kreatur, Kött, Talg, Stearjn, Ljus, Oljor och Ost. Plommon, m. m. Voteringspropositionen, Nto 65, godkändes. Salpeter och salt. Silke, färgadt. Inbjudningen antogs icke, och Voterings-propositionen, Nto 71, gillades. Smör. Ståndet antog icke inbjudningen, samt gillade Voterings-propositionen, Nto 72. Socker: krossadt. Lump, m. m. Voterings-propositionen, Nto 73, godkändes. Socker: Topp-, Kandioch Kak-. Med frånträdande af förut fattadt beslut, antog Ståndet Utskottets inbjudning, i afseende
Bonde-St. ankommet prot.- utdrag N:o 227 för den 26 sistlidne Mars, innefattande, ibland annat, inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig uti Bonde-St:s beslut i afseende å 16:de punkten af Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 66, ang:de regleringen af utgifterne under Riks-Statens fjerde hufvudtitel. Frih. af Ugglas, Gustaf: Så vidt jag kari erinra mig, hafva de tre öfriga Riks-Stånden bifallit, att ett ökadt anslag till mathållningen skall lemnäs, utan att dervid fästa något sådant vilkor, som af Bonde-St. blifvit föreslaget; och skulle jag således tro, att R. St:r, i denna fråga, redan fattat sitt beslut. Men äfven om så icke vore, förefaller mig denna inbjudning icke vara Dea 1 April. 431 förtjent af bifall frän de öfriga Ståndens sida. För mig synes det vara alldeles omöjligt att, genom denna jemförelsevis ringa tillökning, åstadkomma någon sådan besparing; och, äfven om en dylik på mathållningen skulle uppkomma, förefaller det mig besynnerligt, att den skulle portioneras ut på manskapet, för att öka dess aflöning. Det är en sammanblandning af saker, seni jag för min del anser högst olämplig, och vågar jag, på grund häraf, anhålla, det It. o. Ad. behagade afstå den nu upplästa inbjudningen. Efter härmed slutad öfverläggning, och uppå framställd propos., beslöt R. o. Ad. att, med vidblifvande af sitt förut i frågan fattade beslut, afslå Bonde-St:s ofvanberörde inbjudning. Föredrogos i ett sammanhang såväl Lag-Utsk:ts d. 21 och 30 sisth Mars på bordet lagde Betänk. N:o 31, i ani. af dels K. M:s Nåd. Propos. om antagande af en författn. ang:de allmänt kyrkomöte, dels ock enskild motion i enahanda ämne, som ock Högvörd.
I hvad denna rätt rörer Lands-sekreterare och Lands-kamererare må det med skäl kallas anmärkningsvärdt, att, sedan Staten under mera än 120 år åtnöjt sig med en instruktion, som icke, tillerkänt Landshöfding någon annan suspensions-rätt i afseende å nämnde föredragande, än hvad beträffar Lands-kamereraren i fråga om uppbördsbrist, utan att något märkbart antal fall under tiden inträffat, der laga åtgärd emot Lands-sekreterare eller Lands-kamererare för fel i tjensten måst vidtagas, så i en tid, då allmänna rösten måste erkänna, att desse tjenstemän bättre än förr fullgöra sina tjenste-åligganden, säger jag, griper man till åtgärden att låta på en chef blifva beroende, huruvida en vid hans sida ställd rådgifvande för sitt beslut lika med Landshöfdingen gemensamt juridiskt ansvarig person skall suspenderas eller icke. Mig synes att något behof icke varit för hand, för tillerkännande af så vidsträckt suspensions-makt åt Landshöfding, som skett, helst en duglig Landshöfding, sorn är sin plats vuxen — och andra lära icke tillsättas — nog vet råtta sättet att göra sina befallningar gällande utan suspensions-rätt. d) Att, om Landshöfding vrångvist begagnade sig af sin makt att suspendera, rättelse i åtgärden derutinnan och äfven ansvar för honom otvifvelaktigt skulle följa. Jag önskar tro att så blefve händelsen i de flesta fall; men då Landshöfding kan suspendera äfven för vanvördnad och således, då, hvad som är vanvördnad kan olika bedömas, har ett ganska fritt fält för sin suspensions-rätt, befarar jag, att, äfven om åtgärden att suspendera af högre myndighet kan komma att anses såsom obefogad, någon upprättelse likväl icke alltid vinnes. e) Att det äfven bör ihågkommas, att beslut i omförmälda hänseende icke kän af Konungens Befallningshafvande lättas annorlunda än efter behörig inför protokoll och i närvaro af vederbörlig ojäfvig föredragande hållen undersökning.
Ett motsatt förfarande vore rätta sättet alt qväfva denna omtanka, och Slaten skulle ofelbart ådraga sig förbindelsen alt mer eller mindre omedelbart besörja alla dylika anstalter, sedan den företrädesvis bekostat sådane, som äro egnade att minska fördelen af den enskilda spekulationen. Eli annat hinder för begagnandet af bolagets bana, hvilket under diskussionen inom Stats-Utskottet anfördes, torde böra med några ord omnämnas. Det anmärktes, att den af bolaget anlagda banan icke medför den fördel, som med den nu föreslagna är åsyftad, eller att undgå den omlastning, som af vattenfallen, vid Bergvik föranledes; men om transporten förbi nämnde fall lättas medelst en kortare hästbana, som, enligt förslaget, i allt fall i närheten deraf skall anbringas, så torde omkostnaderne och besvärligheterne af en dylik omlastning icke blifva jemförlige med uppoffringarne för en särskild jernbana från elfven till hafvet. Af dessa skäl har jag ansett, alt anslaget för den ifrågavarande banan icke bordt beviljas, intill dess det blifvit utredt, att den enskilda banan icke är eller kan blifva svarande mot trafikens behof; äfvensom jag trott anledning förefinnas dertill, att icke vid denna Riksdag anslå medel till 3 banor inom ett och samma län, helst befarad arbetslöshet inom orten är till fullo förekommen, då arbete bör antagas komma att pågå vid de tränne öfrige, nemligen den vid Hudiksvall samt den så kallade Gefle-Dala-vägen. Om likväl dessa grunder för mitt yttrande, i fråga om Söderhamns-banan, icke skulle finnas anlaglige, har jag dock föreställt mig, att en jemförelse mellan denna bana och en annan tillämnad bana, för hvilken jemväl anslag blifvit begärdt, men af Stats-Utskottet vägradt, på grund af bristande medel, skall föranleda dertill, att denna sednare bör framför Söderhamns-banan med anslag gynnas och befordras. Den bana, jag afser, är den, som är ämnad alt utgå från staden Borås och leda till Statens jernväg vid Herrljunga elfer Fågelvik.
Den okändas vext var mera hög, mera majestätisk, men dock erinrade den, till min stora saknad, om den lätthet och de smidiga behag, som hvarje Fannys rörelse spridde. Redan vid prinsessans första ord hade min tjusande villa förskingrat sig; redan första utbrottet af hennes vrede återkallade i mitt minne den förlorade, och vid den tysta jemförelsen mellan seralj-drottningen och det oskyldiga natur-barnet, samlade sig kring mitt hjerta en omätlig smärta, som, lik en pressad luftström, sökte sig utbrott genom en framstörtande tåre-flod. – Sköna, dyrkansvärda furstinna, ropade jag, kastande mig för hennes fötter; förlåt en olycklig, som icke vet hvad han gör; förlåt en vansinnig, som vid glansen af din närvaro, fastän en hatfull sky af linne öfverhöljer ditt ansigte, glömmer allt, till och med sig sjelf! Om min första djerfva helsning förolämpat dig, så må du försonas, då jag för evigt afsäger mig alla anspråk på en makes namn och rättigheter. Denna hand, och detta hjerta tillhör redan en annan. Om du förtörnas af denna bekännelse, så sänk den höjda dolken i mitt bröst. Men om du blifvit ryckt från en älskad fader och en öm moder; om du kanhända redan ägt en älskare, som nu begråter din bortgång, så svär jag vid Propheten, att återföra dig till dina sörjande anhörige, ditt fädernesland må än ligga fjerran bakom hafven. Prinsessa! mitt lif och mitt lifs lycksalighet är i dina händer: du må besluta öfver mina öden, huru dig täckes, men mina föresatser kunna icke förändras. Fatme gömde dolken i sitt bröst, nedsatte sig åter och befallte mig med en ljufhet, hvilken jag ej väntat att finna hos denna nyss så stränga och trotsande röst, att intaga ett rum bredvid hennes sida. Rustan, fortfor hon under det jag kysste hennes hand: dina aningar hafva icke bedragit dig. Ett besynnerligt öde har knutit vår förbindelse: vi äro makar, utan att tillhöra hvarandra. Men detta hindrar oss ej att visa hvarandra vänskap och förtroende.
Om vidden af de-n möda och den tidsuppoffring, som varit med alla dessa arbeten förenade, vittnade nogsamt det förhållande, att 4 å 500 af Stiller eller under hans ledning författade ritntngar funnos bland museibyggnadens tillhörigheter, när denna 12 Stats - Utskottets Utlåtande N:o i 98. från byggnadschefen aflemnados till öfver-intendents-embetet, likasom ock en mängd andra dylika ritningar vore under den föregående tiden förbrukad. För hela det sålunda under omkring 15 år använda arbete, med två derunder företagna resor till Stockholm, hade Geheimerådet Stiller, under åberopande af de 1 hans fädernesland antagna grunder för vedergällning af arkitekt-biträde, gjort anspråk på den i förhållande till samma grunder billiga godtgörelsen af minst 2 procent å hela byggnadssuinman. Om nu från de, enligt byggnadschefens, General-majoren af Kléens berättelse den 11 Maj detta är, dittills för musei byggnaden utgifna R:dr 1,775,844: 6. afdrages 13 års aflöningar till honom sjelf, en arbetschef, en konduktör och en redogörare, tillhopa 84,942: — utgifna arfvoden till Geheimerådet Stiller och Arkitekten Wentzel 17,885: 11. värmeledningens värde 01,000: — resekostnader 11,716: 7. gatuläggningsafgift med mera 3,714: — 179,257: 18. återstode egentlig byggnadskostnad 1,596,586: 88. hvartill komme de af byggnadschefen särskildt utförda orne ringar för 5,026: 76. samt af komiterade föreslagna arbeten: för inredning 137,522: 35. för målning 83,348: 41. för gipsornering med mera 42,723: 56. för ställningar och instrumentalier .. 5,000: — och oförutsedda omkostnader 15,000: — äfvensom de af Öfver-intendents-embetet tillagda byggnadsarbeten för 43,465:
N:o 100, i anledn. af vackla motioner, dels om utarbetande af en ny ulmätnings-författning, och dels alt f. d. Lag-comile'ens förslag till Ulsökn.-balk må varda antaget, eller åtminstone 12 cap. 1 §:.n deri, samt alt i sistnämnda fall må utfärdas ej allenast förändrade föreskrifter i afseenende på tiden för utmätningars verkställande och afgifvande af utmätningsmans slutredogörelse, utan ock det stadgande, att öfver-executors utslag i utsökningsmål skola till de sökande ulskrifvas i den ordning målen blifvit färdiga till afgörande, och, när de sökande sig anmäla och erbjuda lösen, till dem genast utlemnas; N:o 101, i anledn. af väckt motion, att på magistrat i hvarje stad må öfverlåtas rättigheten att upplaga och handlägga lagsökningsoch utmätningsmål mot dem, som lyda under stadens jurksdiclion, lika med hvad för borgmästare och råd i Götheborg redan är stadgadt, och i följd deraf Konungens Bef:h:des befattning med lagsökningar mot städernas innevånare upphöra; N:o 102, i anleda, af väckta motioner om rättighet för länsmän, att, på egt t ansvar och utan föregången remiss från kronofogde, äfvensom för enskilde, på sockenstämma utsedde, personer, att verkställa utmätningar. Wto io3, i anledn. af väckt motion 0111 ett förändradt lagstadgande, i afseende på försäljning af utmätt gods. Föredrogs ånyo Lagsamt Allm. Besvärsoch EkonUlsktns den i5 Aug. e. m. på bordet lagda betänk. N:o 26, i anledn. af väckta frågor om dispositionen och fördelningen af härads-alImänningarna, deras förvaltning samt jägeristatens upphörande. Hr von Hartmansdorff, Aug., Frih. Cederström» Jacob, m. fl. ledamöter begärde, att delta mål ytterligare måtte få hvila på bordet. 3g« Den j6 Augusti e. m. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allm.
Stadnadr en tillträdare, sorn betalt för ät rstäende ar, ej sa länge wld tjensten, arr han sick dem olla begagna, sturle äfwen han njuta ersättning os d-n honom efterträdde och sä widare, och äge härwid Sterbhus kika rätt som Boställehcstwaren sjelf. Delta sätt hor warit det enda lämpliga, hwarmed Ustottel ansett Landt - Statens Boställen blifwa försedde nied Caracrero-Byggnader och hwarigenom nägon hittills saknad ersättning kunde beredas dem, som sädane Byggnader uppjöra. Dä Utssottet förest rgit att den Uti 1752 ärs Boställe'Ordlag, i:st : AfdelningrnS 5 §. stadgade och sedermera till någon liten del förhöjde dagspenning för de Ryttare, Dragoner eller Solda - Den 27 Janunrlt. H25 bater, hwilka commenderas sill arbete wid Caracters - husbyggnaden ä Militie - Boställen, borde förhöj, s till tre sjerd;d:lar af Örtens Markegängspris för ett DräMdagswerke, har det stelt of den öiwertygese att det ej wore billigt anbefalla en handräkning emot en sä il drig betalning, att den arbetande ej deraf kan leima, dä dessutom genom hwad arbete som hälft, wanligeN kan sönjenas mera än Markegängen uift^kar. Uti den i 2:dra A delningen 2 §. of 1752 8rs BoställsOrdning stadgade gradation af MilitieBoställen, hvarigenom de indelas i z-.ne Classer och ByggnadSären derefter beräknas» hav Ulffolttt föresiagit den ändring, akt för alla hus, som hädanefter af träd byggas ä Mane Boställen bör denna gradation förswinna, och byggnaden a alla Boställen räknas till lika äratal.
Den a5 Maji. i 21 åt bruket, att flere förena sig, bör man n>e<l försigtighet gå lill väga. Om man lomme i det tillstånd, att intriger vid valen egde rum, kunde en Svensk bonde blifva utesluten från möjligheten alt blifva Riksdagsman för andra orter, blott det lyckades, att få honom utesluten för det Härad , till hvilket han hörer. Detta är vigtigt, tv fi ån den stund det inkommer i lagen, att man kan ingå sådane föreningar, komma de fleste af BondeStåndet att förena sig inom Domsagorne, dels i anseende lill kostnadernes minskning, dels ock i anseende till mera allmänt förtroende inom orlerne. Om man således antager principen, att flere få förena sig, men stadgar det vilkor, att den, som väljes, skall vara vald för det Härad, derhän är boende, inskränker man de Öfriges frihet, och ger makten friare spelrum. Hvad Herr Ribbing anfört, att i afseende på möjligheten af Domsagors klyfning mellan Riksdagar ett serskilt förslag skulle behöfvas, anser jag öfverflödigt. Om klyfniugen sker före valen, är det gifvet, att endast de kunna förena sig, som höra till samma Domsaga. Om verkställigheten åter ej egt rum före Riksdagsmannavalen, kan det icke hindras, alt de förena sig som förr. Om man antager det uttryck, som Herr von Schulzenheim föreslagit, tror jag, att föreskri fterne äro tillräck 1 i ige.
Det oaktadt är Representations-skyldigheten i England mindre än i något annat land, men lefnadskostnaden så ojemförligt mycket större. I andra länder deremot är dyrheten mindre, men representationssättet större; så att det ena jemnar det andra. Ministerns gäster fästa sig icke vid, om det land Ministern representerar, tillhör första, andra eller tredje ran-. gen, utan endast vid rätternas och vinernas mängd och godhet. Dessutom må det tillåtas mig erindra. Den 28 September f. m. 7i ptt Sverige efter förlusten af Finland och afträdandetaf Pomern, samt föreningen med Norrige, erhållit väl ett lika mycket om icke mera sjelfständigt, men derjemte meia isoleradt, läge, än förut, hvilket påkallar ett närmare samband med den civiliserade vei Iden, på det Sverige icke må anses ligga utom den. Man torde jemväl bora besinna, att om ock Sverige uppoffrar 2 å 3oo,ooo R:dr på sin MinisterStat, Sverige äfven vinner på den vida större summa, som den bär residerande Utländska MinisterStaten depenserar inom Riket. Inskränkte man sig å ömse sidor blott till Charges d'Affaires, skulle de utländska Missionskostnaderna, som bär åtgå, blifva betydligt mindre. Motsatsen af hvad en värd Ledamot yttrat, att våra Handelstractaters vigt endast röntes genom vigten af de vid dylika tillfällen vanliga presentdosor, har ty värr jag erfarit. Jag har nemligen helt nyligen underhandlat om sådana fördrag med Mexikanska och Columbiska Staterne, men ingendera af dem följde det så strängt fördömda bruket, att gifva dosor åt Underhandlarne. Nyttan af Handelstractater måtte i alla fall icke kunna bestå i annat, än det reciprocitets förhållande, som bildas Staterne emellan.
Med erkännande deremot, att Passevolance-Inräitningen under dess tillvaro hittills uppfyllt sitt ändamål, nemligen Arméens och Befälets fullkomligare danande för krigsyrket, äfvensom att Rustoch Rotehållare localt deraf egt mer och mindre båtnad, tillstyrker Herr Rothlieb antagandet af Kgl, Maj:ts Nådiga Proposition , under förbehåll , att skjutsnings - besväret af Regementenas Tross, sora åligger Rotehållare vid en del Regementen, till och ifrån Regements-mötesplatserne, måtte varda inberäknadt i PassevoJ lance-afgiften, samt att Rotehållare, de år då ej läger eller Regements-möten inträffa eller Regementet varder till Canal-arbeten beordradt, befrias från berörde afgifts erläggande. Af Herr Ribbing, Arvid, som, sjelf Rotehållare, föreställt sig den förundran, hvilken utan tvifvel skulle hos Rustoch Rotehållare uppstå, ont de blefve befriade från en g6 Stais• samt Allm. Besv.o.Oec. Utsi. Utl,U:o 7g! afgift, den de hittills ansett tillhöra den jord, de genom arf, skifte eller köp, och med beräkning af denna utgift sig förvärfvat. Herr Ribbing, sorn , med underdånig tacksamhet, emoitagit det verkliga bevis Kongl. Majit gifvit på
Denna delningsgrund säges i K. M:ts Propos. vara antagen. StatsUtsk. har med detta ord icke förbundit begreppet af något af de båda ländernas representationer bifallet. Detta ord förekommer äfven under en annan bemärkelse, nemi. supponerad, och det är detta begrepp som StatsUtsk. ansett ordet innefatta på det ifrågavarande stället i K. M:ts Propos. Pör öfrigt har Utsk. vid tillstyrkandet af 100,000 R:dr icke fästat sig vid delningsgrunden, utan gjort detta helt enkelt på grund af hvad som ansågs kunna vara för hl. K. H. behöfligt efter dess förmälning. Jag får hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. till bifall å StatsUtsbs Betänk, i denna del. Hr Stjernsvärd, Gust. Mauritz: Uti öfverensstämmelse med de af mig tillkännagifna åsigter, då första punkten till afgörande förevar, nemi. att icke andra personella anslag måtte beviljas än till H. M. Konungen, H. K. IL. Kronprinsen och H. M. EnkeDrottningen, yrkar jag afslag å den nu till afgörande föredragna andra punkten. På det likväl ingen må tro, att detta afslag föranledes af småsinne eller prutningsbegär, ber jag att få förklara, hvad många inom detta hus äfven hafva sig bekant, nemligen att min afsigt varit den, att i händelse Ståndets beslut rörande första punkten blifvit i öfverensstämmelse med mitt yrkande, så hade jag kommit att begära återremiss på förevarande andra punkt, på det StatsUtsk., som nu ensamt tillkommer motionsrätt i ämnet, måtte blifvit i tillfälle föreslå ökning af H. M. Konungens enskildta hofhållningssumma, och hvartill, om det egt rum, jag skulle hafva yrkat bifall. Medan jag har ordet, begagnar jag tillfället uttala mitt ogillande öfver den i K. M:ts Nåd. Propos. förekommande fördelningsgrund emellan Sverige och Norrige af det äskade anslaget till II. K. H. Prins Oscar, då denne icke eger stöd uti någon grundlagsenlig akt de båda ltikena emellan.