Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har så mycket mindre tvekat att anse den utredning af ifrågavarande räntors värde, som innefattas i berörde embetsutlåtande, vara nära öfverensstämmande med det verkliga förhållandet vid rusthållsregementena i allmänhet, som, om äfven de räntor, hvilka blefvo lifregementet anslagna, kunna med säkerhet antagas varit högre än de, som vid uppsättandet af Smålands husarregemente kommo de rustande till del, det med icke mindre visshet kan påstås, att räntorna vid det skånska rytteriet nu falla icke obetydligt derunder. Dessa räntor, som, i likhet med alla öfriga sådana i de »conqueterade provinserna» för nära 200 år sedan sattes i penningar, hafva sedermera sjunkit till ett jemförelsevis ringa belopp emot räntorna inom det gamla Sverige, hvilka alla blifvit satta i persedlar. Om således rustningsoch augmentsräntorna (förvandlade efter 1862 års markegång), beräknas efter hvad de för Smålands husarregemente utgöra, och roteringsfriheten, — på sätt bilagde tabell 7 närmare utvisar, — upptages till samma siffra, som för effektiv rotering blifvit beräknadt, visar sig, att årskostnaden för en indeld kavallerist (vapenöfningskostnaden oberäknad), uppgår till Rdr 332: 59. Sammanföras alla dessa utgifter, så synes af bifogade tabeller n:na 6 och 7, att årliga kostnaden blifver för en indeld infanterist De kostnader böra nu uppgifvas, som skulle ifrågakomma för en, till antalet med den indelda jemförlig, af beväringsmanskap bildad stam. Men dessförinnan måste en redogörelse lemnäs för de grunder, hvarpå beräkningen af dessa kostnader blifvit uppgjord. Sveriges nu egande krigsstyrka (stamtrupper och 5 klasser beväring, tillhörande arméen) uppgår till ett sammanräknadt belopp al i rundt tal 114,500 man. Häruti ingår den nuvarande indelda arméen med infanteri 20,239 man kavalleri 3,300 » eller tillsammans 23,539 man.
» Aina såg u p p m e d ett ljust, förstående leende. H o n kunde ej längre vara o n d på d o k t o r n för hans retsamma prat, men h o n k u n d e ej heller förstå, hvad det var för en skalk, s o m lyste ur hans glittrande glada ö g o n. Själf styrde han båten m e d sä- ker hand, m e n det oaktadt funno hans blickar tid att gladt flyga från den ena till den andra. Båten klöf vågorna snabbt o c h lugnt, skummet stänkte i fören till Gunnars stora förtjusning. » Härligt, härligt », utbrast plötsligt Nils Stange, i det han svängde mössan s o m i forna dagar o c h lät. » Å h, att det kan gripa en så, hafvet, — så härligt har jag aldrig funnit det förr — » Hans ö g o n strå- lade mörka, känslofulla » Sjung en bit för oss, Nelly, » bad doktorn, då de vändt hemåt och vinden saktat af. Omedelbart därefter ljödo tonerna klara o c h rena öfver vattnet: » Se, der var en gang en K o n g e, Mangen Skat han kaldte sin, Men den bedste af d e m alle Vidste hver, var Irmelin — Irmelin R o s e, Irmelin Sol, Irmelin alt, h v a d der er deiligt » — Hon sjöng varmt o c h ljufligt, o c h när h o n slutat, dallrade sången ännu kvar i åhörarnes hjärtan. » Tack, liten, » o c h doktorn kysste ö m t den rosiga kinden bredvid sig. Nils Stange såg den lilla smekningen — o c h ännu under intrycket af » Irmelin » stego tårarna u p p i hans ögon. Allt så vackert o c h härligt — allt så underbart härute på hafvet — kanske d o c k att lifvet blefve något annat, o m det — jämte konsten — bure i sina armar också kärleken. Tiden hade flugit hän. R e d a n började det lida m o t säsongens slut, o c h i afton skulle den stora festen — afslutningsfesten — gå af stapeln.
Ständer hafva hvad härvid förekommit i öfvervägande tagit; och då Stats-Contoret uti afgifvet underdånigt Utlåtande anfört och upplyst: alt Doctor Collins lön, ehuru bestämd i Pund Sterling, likväl icke varit af cursen eller dess inverkan oafhängig, enär beloppet, 33| Pond 22 Expeditions-Ulskottets Förslag till und. Skrifvelse N;o 13. Sterling årligen, sällan annorlunda kunnat åt honom anskaffas än genom deras inköpande för Svenskt mynt; att vid de, 3:ne serskildagånger, af Doctor Collin hos Stats-Contoret gjorda framställningar om lönens innestående, annat förbehåll icke blifvit gjordt, än att lönen måtte få deponeras samt hvarken ”den eller de förunde respenningarne utsändas;” att, enligt innehållet af Kongl. Brefvet den 8 Jannarii 1748, angående terminerne för denna löns utbetalning, Stats-Contoret icke medgifvit eller kunnat medgifva, att en förändring i sjelfva liqvidationsgrunden af lönen skulle följa af den lemnade tillåtelsen, att få hafva det för hvarje halft år emot den förfallna lönen i Pund Sterling svarande värde i Svenskt mynt innestående; att vid sådant förhållande det måste hafva tillhört
Lanr/. 5 ^/-f. Z9 55o 8tatsock L anco-8tsk o t tens 3kill svar 5 ben jemväl gjorbe anmärkning, att ben föreslagna ärliga disposition ak extra Dtgiktsmeb!en vore stribanbe mot bet beslut R. 8. 8t:r i anlebning ak 8tatsDtskottets Letänkanbe iV:o 255 fattat, lorrie bet göra tillfyllest att bär endast bänvisa till innebället af sistnämnde Utskotts betänkande iV:o 2/jo, jemte 8ammansatta Utskottens, uti förut akgikne Letänkancle iV:o 22 pag. 324 mebbelabe ^ttranbe bärom, bvilket, i förening meb bvab inom Iiiks8tänben anfäl t blifvit, s^nes fllskotlen fullkomligt vederlägga samma anmärkning. äien bvab angar be af flere bebamöter, inom sä väl b. 0. som frästeoeb Lorgare8tZnben, gjorbe ^rkanben oin nöbvänbigbeten, att be ärliga anslagen till
3 Protokollsutdraget är felaktigt refererat härovan: det var fråga om § 56 R.F., icke om § 56 R.O. — Ståndet godkände utskottets memorial om ovanberörda §§, inklus. § 4 R. F. 4 Med anledning av en skrivelse från Kungl. Maj:t, som den 14 juli delgivits ständerna på rikssalen och vari anmärktes, att en motsägelse före - 730 Den 18 Juli 1815 Ifrån Borg. Regeringsform: samt 14, 29 och 38 §.§. R. O. (bilägges)1 Ifrån Bonde Ståndet i anledning af Constitutions utskottets Mern: om granskningen af Stats Rådets Protocoller. (bilägges)2 Ifrån Bonde Ståndet ang :de föreslagen jämkning i Tryckfrihets Lagen. (bilägges)3 Ifrån Bonde Ståndet i anledning af Utskottets Mern: rörande förändring och ny redaction af följande §§. 4, 28, 37, 38 och56 R:F. samt 14, 28 :e, 29 och 38 R :0. och om Representations förändring. (bilägges)4 från Preste Ståndet rör:de af Utskottet tillstyrkte förändringar i Tryckfrihets Lagen. (bilägges)5 D :o D :o Om en förbättrad Representation. (bilägges)6 D :o D :o i anledning af Utskottets Mern: rörande tillägg vid 60 § R. U. och 46 samt 56 §§ R:0. och om en ny § at införas mel. 37 och 38 § R. F saint om möjligheten at vid nästa Riksdag af skaffa Jury. (bilägges)7 låg mellan det beslutade tillägget till § 42 R.F. och R.F. § 94, uppdrogs åt utskottet att bringa dessa §§ till överensstämmelse. 1 Samtliga nio memorialen (tvenne rörande § 38 R. O.) godkändes. 2 Protokollsutdraget är dat. den 14 juli. — Jfr utskottets memorial av den 13 juli, se ovan sid. 728.
Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets handläggning hafva blifvit remitterade följande i detta ämne väckte motioner, nemligen: l:o en, afgifven inom Vällofliga Borgare-Ståndet af Herr J. G. Schwan, hvilken, med afseende å svårigheten och stundom omöjligheten, att, under den brist på fartyg, som för närvarande vore rådande, kunna erhålla erforderligt antal farkoster för den allt mera stigande rörelsen af såväl import, som export, ansett en utsträckning utaf den, oexaminerade och icke burskapsegande skeppare, enligt nu gällande författningar, medgifna behörighet att fora befäl å Svenskt handelsfartyg, vara af behofvet påkallad, hvarföre och dä de sista årens för fraktfarten gynnande konjunkturer innefattade en ökad anledning att befria den för Sverige sä naturliga sjöfartsnäringen frän alla de inskränkande band, som icke af omständigheterne oundgängligen påkallades, motionären föreslagit: natt Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet hemställa, det täcktes Kongl. Majit i Nåder förklara oexaminerade och icke burskapsegande skeppare behörige att föra Svenskt fartyg jemväl till hamnarne vid Nordsjön, Kanalen och Atlantiska hafvet från Elbe-lloden till Frankrikes gräns emot Spanien, äfvensom till alla Stor-Britaniska hamnar;« och har motionären, till ytterligare stöd för denna framställning, åberopat Kongl. Kommers-kollegii, på Kongl. Majits Nådiga befallning den 18 Mars 1852 afgifna underdåniga utlåtande i anledning al åtskilliga skeppsredares och skeppares i Boliusländska skärgården hos Kongl. Majit gjorda ansökningar om utsträckt rättighet för oexaminerade skeppare att iöra fartyg, uti hvilket utlåtande Kommers-kollegium bestyrkt, att den såsom vilkor för behörighet att föra Svenskt handelsfartyg till utrikes ort i allmänhet stadgade skyldighet, att hafva vid Navigations-skola undergått sjökaptcns-exainen r Allm. liesv.- och Ekon.-Llsk. Belänk. A.-o 36. is måtte, så vidt fråga voro om resa till Ryska och Tyska hamnar vid Östersjön, äfvensom till Tyska.
Då Revisorernes Afdelning för granskningen af Tumba Bruks Hufvudböcker och dertill hörande Verilieationer m. m, funnit anledning att anmärka flere omständigheter, hvilka Afdelningen ansett icke hafva bordt undfalla Bankens Revisions-Contoir vid dess af samma Räkenskaper förut verkställde Revision, och Afdelningen i anledning häraf hört äldste Revisoren A. W. "Wäström samt dervid anmodat honom att förete den Instruction, hvarefter Revisions-Contoirets granskning verkställes, har han förmenat att, i afseende på Revisionen af Tumba Bruks Räkenskaper, icke funnes någon egentlig Instruction, utan att Revisions-Conloiret dervid rättade sig efter åtskillige tid efter annan, genom Protocolls-Utdrag från Fullmägtige meddelade förordnanden, äfvensom att Revisions-Contoiret icke skulle äga att, hvad Tumba Räkenskaper beträffade, sträcka sin granskning längre än till ziffran, för hvilken mening Revisorn velat hemta stöd af ett företedt, under den 12 November 1818 meddeladt, Protocolls-Utdrag, hvilket likväl endast afser granskningen af de, enligt Fullmägtiges då fattade Beslut, ifrån Bruket inkommande Månads-Extracter öfver Inkomster och Utgifter, jemte de vid hvarje månads utgång, å Vexel-Banco-Räkningen och i Bruks-Cassan innestående behållningar.
J:te Siml.J N:o l<2. Taxerings - Längd Öfver Bevillningen efter 2 Art. uti 1818 ars Bevillnings-Stadga i N. Stad , fur ar Inkomst af Handel och Rörelse. För Hus-Tomter, Stadsjord, m. m. Afgift af Handel, Fabriks-] och annan Rörelse. Af Embete och Tjenst. Afgift af a 1 procent. a 2 procent a 3 procent Anteckningar för beräknandet af Bevillningen. Pen Skattskyldiges Namn och Caractere. OJ: O Tåxenngs Committéens Anteckningar - Grosshandlaren N. N. ledan ot i N.N, Direction 5000 äger Huset iN:o Qvarteret N. N. Stadsjord 2 0,000 2 ,000 5000 22,000 Anmärkning; I öfrigt skola Formulairen för landet, uti de delar) sorn för Stad äro lämpelige, tjena till efterrättelse och iakttagande* (Lit, Y. till Njr 17 i Bih. till RiAsSt. Proti g 17 1 si S» j:te Sami.) Öfverdrag fran Taxerings-Längden uti N, N. Stad för år 18 - 1 '* Som betala för fastigheter, Fabriks och annan Rörelse: Antal Skattskyldige efter 2 Att.
Beträffande vidare de föreslagna olika sälten för Statens understöd, ansåg komiléen sig böra afstyrka bifall till den ifrågasatta ständiga eller till 99 år inskränkta besittningsoch eganderätten till jernvägen och den dermed förknippade begäran om lillgodonjutande af förändrad ränte-garanti eller låneunderstöd, enär dymedelst Staten skulle förhindras alt, då lämpligt funnes, jernvägen till sig lösa; hvaremot komitéen i underdånighet föreslog, att stats-garanti, i likhet med 4 Kongl. Majlis yådig a Skri/veko 38. den förverkade, måtte bolaget åter beviljas, och detsamma således anjo insättas i de rättigheter, hvilka det före sistlidne års utgång innehaft, likväl med följande dervid fästade ytterligare vilkor: a) att anläggnings-kostnadeu beräknas endast för vägsträckningen emellan Köping och Svartå, och således minskas i samma förhållande som miltalet, eller såsom 14 till 11, hvarigenom den återstående ränte-garantien, i stället för 250,000 R:dr blefvé 200,000 R:dr B;ko, och hvilken summa icke linge ökas äfven om anläggnings-kostnaderi för denna vägsträcka skulle öfverstiga beräknade 4,000,000 R:dr B:ko; b) att jernvägen emellan Köping och Örebro med allt tillbehör fullbordas och för trafik upplätes inom nästkommande års utgång, och hanan emellan Örebro och Svartå inom 1850 års slut; c) att bolaget underkastar sig samma bestämmelser i afseende å trafiken och taxa derför, som lör Statens jernbanor varda fastställde; och d) att om bolaget brister i uppfyllandet, ej mindre af förenämuda vilkor än af de i bolagets privilegium upptagne öfriga bestämmelser, Staten skall ega att öfvertaga' banan mot den lösnings-summa, soto, enligt § II i samma privilegium, bestämmes för densamma i då befintligt skick, äfvensom återstående beloppet af den i Slals-kontoret till säkerhet för uppfyllandet af bolagets förbindelser deponerade snmman tillfaller Slaten.
Gr. Wachtmeister, Hans; 9:de Afd:n: » N:o 98 Hr Stålhandske, fullm. Hr Silfverstolpe, David August Leonard; 14:de Afd:n: » N:o 2105 A. Hr af Trolle, fullm. Hr Lagerheim, Otto Leopold; 22:dra Afd:n: » N:o 2039 Hr von Troil, Samuel Gustaf; 23:dje Afd:n: *> N:o 2144 Hr Rosensvärd, Johan Henrik; 25:te Afd:n; » N:o 2317, Hr Fåhraeus, Olof Immanuel; Och anmodade Hr Gr. o. Landtm. R. o. Ad:s Hrr Ledamöter inom dessa bänkmans-afdigar att i början af nästa plenum företaga val af Bänkmän i de afgångnes ställe. 484 Den 27 Mnj f. m. Företog R. o. Ad. val af en ledamot, som skall deltaga i Talmans-öfverläggningarne; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 311 Frih. af Ugglas, Curt Gustaf, med 34 röster. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Bevilln.- Utsk:ts deri 9 och 20 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 8, ang:de tullbevillningen. Utskrts å sid. 5 afgifna yttrande. Gillades. Införsel-tarifen. Utsk:ts å sid. 6 gjorda tillstyrkande af tullfrihet för åtskilliga nu tullpligtiga artiklar. Gr. Anckarsvärd, Carl Henrik: Då diskussionen troligen kommer att vända sig emellan bifall till Utsk:ts Betänk, och Hr Åkermans reservation, får jag hos Hr Gr. o. Landtm, och det Höglofl. Ståndet hemställa, huruvida det icke vore lämpligt att Hr Åkermans reservation blefve uppläst till ledning för omdömet. o I ani. häraf upplästes Hr Åkermans vid Betänk:t fogade reservation. Hr Fåhraeus. Johan Fredrik:
Rättegångsbalken om jäf för Domaren äga giltigt stöd för den hemställan, om icke Herr Presidenten af Billbergh vore jäfvig att. såsom Domare uti pröfningen af detta mål deltaga. 6: o. Ansökningen Lii. F.; hvarvid Herr Justitieombudsmannen likaledes uppläste och ingaf anmärkningsmemorial, åtföljdt af dessa handlingar, nemligen: vid första punkten StatsRådsProtokoll öfver Handels och finansärenden den 9 December 1836, den 25 Augusti 1837 samt den 2 Februari, 23 Mars, 6 April och 23 Juni 1838. vid andra punkten StatsRådsProtokoll öfver Handels och fmansärendeu den 4 Oktober 1834, den 13 Augusti 1835, den 20 J uni och 13 December 1837, den 10 Augusti 1838 och den 28 September 1839. 78 vid tredje punkten a) IIofKanslersEmbetets skrifvelse den 28 April 1840 till Ordföranden i R. S:s Konstitutionsutskott. b) och c) HofKanslersEmbetets serskilda under den 13 Maj 1840 till samma Ordförande aflåtiia skrifvelser. d) Utdrag af StatsUtskottets protokoll den 24 Mars 1840. e) Afskrift af en utaf framlidne H. E.
Det år den förra som skall utstaka villkoren för möjligheten af det stora ändamålets vinnande, allman rått och allmänt val; det år den senare som skall vaka ofver verkställigheten af de således utstakade villkors kraft. För en verkeligen nyttig sammansättning af den Corps som skall stifta Lagen, och på detta sått uttrycka Nationens allmänna vilja, år det således icke nog, att den till sina beståndsdelar år sammansatt af Personer, hvilka hafva del uti nå - got af de 3'ne hufvudgöromål, som utgöra en Nations allmänna interessen, men det år också nödigt, att igenom valet af Personer, och igenom den riktning, som år den Lagstiftande Corpsen gifven, Samhället må aga en borgen, att då hvar och en för sitt yrke söker utverka de fördelaktigas te viilkor.det stora hufvudåndamålet. allmän rått, allmänt val innom Samhället, ej må uraktlåtas, och att således den Lagstiftande Magfens stadganden icke må rubba allmän eller enskild säkerhet, och dess controll på den Verkställande Magtens åtgärder icke blifva stridande emot bibehållandet af allmän ordning och lugn. Den blir det på 2:ne sått, antingen då den år så overksam , att den mera kan anses som ett verktyg ån som ett band för den Verkställande Magten , eller då den så öfverskrider sina grånsor, atc den hindrar den lag-likmåtiga befattning, och gör således Riksstyrelsen och Lagarnes verkställighet omöjlig. Ingendera af dessa afvågar har någonsin varit eiler kan möjligen blifva det genast förklarade ändamål, hvartill en Nations Befullmågtigade sagt sig vilja sträfva, men under mångfaldigt olika förklädningar och benämningar, har man olyckligtvis sett dem blifva ett af de mål* vid hvilka de stadnat, och genom hvars fullföl» jande de tjent att kullkasta den Regering eller den Samhällsordning, som var utsatt för sådana afvikelser.
Också hafva Rikets Ständer redan i esta punkten af beslutet om realisationen förklarat, att de å det nedsatta sedelvärdet begära Kongl. Maj:ts Nådiga sanction, för att deråt gifva den kraft, som en 7(i Den 13 J a n 11 a r i i f. ui. af Konung och Rikets Ständer gemensamt stiftad lag medförer. Rikets Ständer hafva således redan i hufvudsak en erkänt, att, för sådane ändringar i Banco-författningarne, hvilka verka på allmänhetens rätt, Konungens sanction erfordras. Annorlunda förhåller sig ej heller med den nu ifrågavarande, af det förra heslutet följande, Bancolagen, ty fastän Rikets Ständer behålla Bancovinsten, får ej Banken vara laglös, då han skall fullgöra sina skyldigheter, utan först uppfylla, eller kunna lagligen tvingas att uppfylla dem mot allmänheten, innan Rikets Ständer få bemägtiga sig något öfverskott. När man således kunnat bevisa, att det både är Grundlagsenlig! och behöfligt, att Konungen gemensamt med Rikets Ständer stiftar en lag för Banken, invända våra motståndare: det är ändock misshushållning med våra rättigheter att å denna lag, hvilken vi ej kunna vara förutan, medgifva, alldeles för intet, Konungens sanctionsrätt; vi hade åtminstone bort begära och skaffa oss något i utbyte. Jag är ej bland dem, som vilja afstå rättigheter utan att få något igen, så vida rättigheter skola afhändas; men enligt det föregående tror jag ej, att något afhändande nu förefaller. Men om man än skulle antaga att så vore, frågar jag: om den säkerhet realisationen för ögonblicket gifver, är intet? Om ett fortfarande bestånd deraf icke är uppoffringar värdt? Hvarföre är det man oupphörligen sett sig nödsakad D e n i 3 Jan u a r i i 1. m. 77 att lioja skatterne så betydligt, om icke derföre, att penningens värde oupphörligen försämrats? Hvarföre yrkar man beständigt jemkning i skatterne, örn icke derföre att de, som betala penningar, utgöra mindre, än de, sorn erlägga persedlar?
Drcgribiut» SDlaj:t afgifna, tid trpcfet beforbrabe uttberbåniga berättetfe otti mätigben bett 31 december 1833 t rifeté färffitba abtninifiratba för* betning, betningar, f)ar belé en öfmerjigt blifroit mebbetab rörattbe ben ttuma 3)å emedertib fmårigbeten att på en gång tid tifformigl)et bringa befia oregelbunbenfjeter uti ri Söiajrtö famtliga SBefadningét)ufivanbe infomtte i)ttraiiben i ämnet, l)ar $ongl. SÖlajtt äfmen nu funnit bett rebatt för längre tib tidbafa märtta frågan om en admän ocf) famtibig omreglering af berörba förlfådattbett böra förfalla, ttten lifmäl i ttåber ttppbragit åt fina Sefallningb^afmatibe, att genom meberbörattbe fptfol)erbar od) bäraböffrtfmare låta fft)ttbfam @åfom en följb l)äraf l)ar ocf Äongl. 9ftaj:t ben 17 Salt 1838 t nåber fa(l(fätlt en förnpab orbningéjtabga för (torre bränneriet, innefattanbe få mål er Sfleb affeenbe belö å migten beraf att ben för ftbrrc bränneriet* utgåenbe betpbliga afgift irfe måtte unber ben treefta penningejtällning, font be febnare åren ågt runi, på en gång bragaö ur allmänna rö
Under sådane förhållanden är det högst märkligt, att de personer, hvilka klaga öfver Statens dåliga finanser, öfver silfrets utströmmande ur landet, den Den 17 Maj e. m. 377 tillväxande svårigheten att fylla Statens utgifter m. m. d., nied så mycken ifver motsätta sig vidtagande af de åtgärder, hvarigenom dessa olyckliga förhållanden kunna motverkas; och dessa åtgärder äro just transportmedlens underlättande och industriella trakters förbindande med Statens jernbanor. Det är ett arbetsamt, idogt och förståndigt slägte, som bebor våra berg. Från urminnes tider hafva de varit vana att se bekymret i ansigtet, och de sky ej tillbaka för några svårigheter. Men det tillhör Statsmakterna att tillse, att arbetet, som är Statens helsa, icke förqväfves genom brist på luft, och de lungor, genom hvilka jernhandteringen skulle andas, äro förbättrade kommunikations-medel, hvarförutan den aldrig kan uppnå den höga ståndpunkt, naturen anvisat den genom tillgodogörande af de rika tillgångar, våra skogar och berg hafva att erbjuda. Af dessa skäl vågar jag anhålla om bifall till Utsk:ts förev:de förslag. Frih. Klinckowström: Det är i sanning en ganska egen företeelse, att en talare uppträder för att försvara en sak, som icke behöfver något försvar. Som vi veta har Utsk:t. tillstyrkt bifall till den anhållan om låneunderstöd för ifrågav:de jernbansföretag, som blifvit af flere motionärer framställd. Jag kan således icke upptäcka någon rimlig anledning, hvarför Hr Lagerhjelm, innan något motstånd blifvit gjordt emot Utsk:ts hemställan, uppträdt. till dess försvar. Skulle jag under sådane omständigheher våga en förmodan, så måtte saken vara temligen sjuk. Det är visserligen sannt, att en stackars reservant ej ansett sig kunna instämma uti Utsk:ts beslut, men jag hade icke trott att den af honom afgifna reservation kan förskräcka någon och aldraminst Hr Lagerhjelm.
När jagj företett köpecontraclet och sålunda styrkt min åtkomst; hvad skall jag då stämma om? Det förefaller mig alldeles obegripligt, ty derföre att villkoren inom 3 månader ej blifvit fullgjorda, är icke afgjordt, att de ej kunna uppfyllas inom den tid köpe - Dea 13 Augusti e. m. eontractet bestämmer, och jag har således ingenting att stumma om, ulan innefattar stadgandet härom en orimlighet. Frih. Cederström, Anders: Jag önskar endast besvara Gr. Frölich? emot mitt yttrande gjorda anmärkning. Jag har ingalunda sagt att köpecontract ej skulle berättiga till så beskaffad inleckningsförmån som Utsk. föreslagit; ty ett köpecontract kan ofta vara så uppgjordt, att intet köpebref derpå beliöfver följa, och att ett så beskaffadt köpecontract i sjelfva verket är ett köpebref, på hvilket kan meddelas håde uppbud och fästa; men jag bar sagt, att endast så beskaffade albandlingar, hvilka i sjelfva verket visa laga åtkomst, kunna berättiga till dea afLagUtsk. i förevar, betänk. föreslagna inteekn.förmån. Och till sådana afhandlingar böra ej ovillkorligen köpecontracter, emedan dessa kunna vara sådana villkorliga af handlingar, hvarå lagen uttryckligen förbjuder att meddela lagfart. Hr Cederschjöld: Det är med mycken ledsnad jag nödgats begära ordet för att lemna Hr Printzensköld svar på dess fråga. Hvar och en vet, att då lagfart sökes, skola förre ägarens åtkomsthandlingar företes lill styrkande af köpets laglighet. Då man nu icke är i tillfälle att förete förre köparens åtkomsthandlingar för att styrka sin rättighet tilt lagfart, så är det just förre ägaren, som skall stämmas att styrka sin åtkomst, och således lagligheten af sjelfva försäljningen. Det är denna stämning, som i målet kan erfordras. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla LagUtskts betänk. Ropades starka jo, bland,ide med nej.