Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om undersökning af silfverhalten i nagra sadane sid. Sqvadrons-foncl, Norrbottens hiistjåyares » 67—68. Bilagan litt. L. vid » 73. Stadshäkte » 146. Stambanorna, jernvägs» 102—114, 118-129. Bilagan litt. R. vid » 114. Stamholländerierna » 154—160. Bilagan litt. U. vid » 160. Statens jernvägsbyggnader » 102 -129. Bilagan litt. R. vid Statistiska tabellkommissionen » 169-170. Statistiskt sammandrag öfver de af Krigskollegium under år 1860 bestridda utgifter » 73. Bilagorna litt. L, M. och N. vid » 73. Stats-kontorets embetsförvaltning och redovisning >» 4-24. Statsregleringsfonden, extra, bil. litt. E. » 5. — ' ordinarie, — C. » 5. Statsverket, egentliga )) 4-28. Statsverkets grundfond )) 5. Bil. litt. B. vid » 5. Statsverkets inkomster, bilagan litt. D. vid » 5. — afkortningar å. Bilagan litt. C. vid » 5. reserverade behållningar )) 9. spanmål in natura » 20-22. — utgifter. Bilagorna litt. C. och E. vid )) 5. öfverskott, besparingar och brister Bilagan litt. D. vid )) 5. Stipendie-fonden, Kongl, och Hvitfeldtska » 259- 261. Stockholms allmänna Barnhus )) 204 209. byggnader, anslag till underhall af )) 61. Garnisons-sjukhus » 75-77. — Elementarskola » 259. Hospital för sinnessjuke » 53-56. Navigationsskola » 93—94. Bilagan litt. 0. vid )) 93. Normalskola för vexelunder» visningen )) 257—258. Stockholms Slotts brandväsende och yttre lyshållning sid.
11 komst, som han förut åtnjutit, hvaremot hail borde vara förbunden att, i händelse af behof, uti 10 års tid, från afskedsdagen räknadt, emot traktamente tjenstgöra efter omständigheterna, antingen vid militär-lasaretterne, eller depöterne, eller de civila sjukhusen. Härigenom bereddes en af behofvet högt påkallad tillgång på reserv-läkare samt en lackande utsigt till befordran för Rataljons-läkarne, hvilka vid besättande af Regements-läkaretjenster borde ega företräde framför civila läkare. För öfrigt tillåter jag mig i underdånighet erinra derom, att den för Regements-läkare nu föreslagna rättighet att vid 60 års lefnadsålder komma i åtnjutande af pension på indragningsstat, har sin motsvarighet uti de från den indragna 6:te Generalbefälhafvare-lörien till Regementsoch Corps-chefer utgående pensioner, hvilka, med Rikets Sländers begifvande, få tillträdas vid fyllda 60 år, och sådant utan att pensionstagarne äro förbundne att vidare tjenstgöra. De för Fält-läkarecorpsen här ofvan ifrågaställde löner, ehuru förmånligare än de nuvarande, skulle ändock blifva för innehafvarnes utkomst otillräcklige, ,om enskild praktik ej dessutom vore att påräkna. Det är äfven gagneligt för tjensten, att Militär-läkarne på detta sätt vinna erfarenhet och förkofra sig i sitt yrke, men denna omständighet bör äfven tagas i betraktande när han kommenderas utom regementets stånd, vanligen kretsen för hans medicinska verksamhet. Han måste då betala annan läkare, som öfvertager hans patienters vård, och det är då äfven billigt, att den honom för utomordentlig tjenstgöring tillkommande ersättning beräknas högre, än för vederlikar, hvilka ej vidkännas samma utgifter, hvadan Mililär-läkarnes traktamenten borde fastställas högre än nu gällande rese-reglemente föreskrifver.
Om alla de lånade kapitalerna verkligen användts till väl beräknade produktiva företag, skulle vår ställning nu vara synnerligen gvnsam, men nu har detta beklagligen ej varit fallet, som man lätt kunnat öfvertyga sig om; en hastig blick på vår import och export, på vår industri och på deras gemensamma inverkan på penningeställningen torde tillåtas mig, då jag tror den kunna åskådliggöra en del af verkliga förhållandena. Till utlandet måste vi årligen betala: l:o ränta och amortering å statsskulden, som man nu beslutat öka med 35,000,000 rdr. 2:o ränta och armortering å alla hypotheks-lånen. 3:o ränta och amortering å utländska kapitalisters andelar i de lån, derom bolag, städer och korporationer ingått kontrakt i landet, men dertill medlen fåtts till stor del utifrån. 4:o ränta och, när helst det påfordras, kapitalet>af all enskild skuld på utrikes ort. 5:o värdet af importerade nödvändighetsvaror, som vi ej producera i landet, t. ex. sill, salt, socker etc. 6:o värdet af sådana alster, som vi producera i landet, men ännu ej till fulla behofvet. 7:o värdet af importerade onödiga lyxartiklar och öfverflödsvaror. 8:o värdet af sådana alster, som vi utöfver behofvet producera i landet, men likväl importera, såsom säd, mjöl, m. m. Antingen måste nu sammanlagda värdet af allt detta betäckas af vår export, hvilket är väl kändt ej kan ske, eller måste vi betala skillnaden med silfver, eller slutligen öka våra skuldförbindelser till utlandet. Det sednare är beklagligen den åtgärd, vi vidtagit och derigenom vi årligen försämra vår ställning. Rättare vore att låna mindre och ej importera de under N:is 7 o. 8 upptagna artiklar, derå en högre tull således skulle verka fördelaktigt för jemvigten, om ej denna åtgärd i andra afseenden vore otjenlig. Vi exportera deremot: af förädlade produkter föga annat af större värde än några ångbåtar, några trädfartyg (dertill nästan hela tacklingen införskrifves) och kanoner ; af råvaror våra metaller, säd (deraf det mesta är hafre) och trävaror.
Men i synnerhet hade han fästat sin uppmärksamhet, derpå att Svenska jernets allmänneligen bruklig® dimerttioner ej voro passande för behofven i hans Fädernesland och att mycken dagsverkskostnad der åtgick, att af Svenskt stångjern eller vanligt ämnesjern, åstadkomma tillverkningar af gröfre beskaffenhet, hvilke dagligen erfordrades. I anledning häraf företog han under sitt vistande härstädes resor till åtskillige Svenska manufacturverk och jernbruk, och förklarade vid återkomsten till Stockholm bestämdt att han vunnit den öfvertygelse att Sverige kunde exportera ämnesjern till Amerika med be tydlig ömsesidig vinst, allenast de lämpliga dimentionerne blefvo kände och första ste - 72(5 Den 24 Fehrucvrii. get till öppnandet af denna nya handelsgren gjord. Han hade äfven funnit prisen på finare Svenska Manufactur-smiden och trädarbeten tämmeligen billige och godheten icke allenast försvarlig, utan i mångå fall täfiande med En. gelska producter af samma slag. 1 följd häraf lät han under sin egen uppsigt vid ett af våra Bruk smida en mängd ämnesjern af åtskilliga dimentioner samt uppköpa finare jern och trä-manufacturvahror af flere slag, till ett sammanräknadt värde afflere des i ett Svenskt Fartyg, assecurerades och afseglade om hösten samma år. Men olyckligtvis förgicks Fartyget, genom storm, på Skottska kusten, och med detsamma hoppet att se en ny canal öppnad för Svenska producfers afsättning. Amencanaren, hvars öfrige affairer icke tillät honom att å nyo företaga en Svensk rea sa, lemnade underrättelse om den olyckliga utgången och uppmanade sina Svenska vänner att ej glömma en plan den han ansåg för Sverige lönande, kanske mera än hvad man till en början kunde förmoda.
Ett sådant förfarande af ett Publikt Verk, anser jag för mia del firtjena att på det strängaste beifras; jag tror derföre att R-iksens Högloft. Ständer böra hos Konungen begära, att Puhlique Actor må förordnas, Direction under Fiscalisk^ction ställas, och enligt hvad lag förmår, till ansvar befordras. Det mindsta ansvar, sora efter min tanka kan drabba dem, är att ersätta interesse^ och öfverrentan på alia såw dana Lån, efter de aldrig ägt det utlånta Capitalet, hvilket egenteligen är Låntagarens eget. Jag begär derföre, att Utskott fs Betänkande återremitteras, samt att UtsKoctet an - \ 768 Den 29 Maj. modas så skyndsamt som möjligt inkomma med sitt slutliga Betänkande i ämnet, Friherre Staél von Hollstein, Corfitz Ludvig. Redan vid förra Riksdagen anförde jag att Provincial-Discont-Inrättningarne öfver trädt Reglementet, infört mångfaldiga missbruk, på det högsta skadliga för allmänheten, att de härigenom förverkat sina privilegier, och att Riksens Ständer borde för det allmänna bästas skult vidtaga någon ändring häruti, hvaruppå gjordes likväl intet afseende. Nu har man dock fått "öppna ögon, sedan oredan de förorsakat i Penningeverket hotar icke allenast att störta en mängd . O medborgare i olycka, utan äfven torde hända undergräfva Statens existence. Det har förr icke varit brukligt, att Staten tagit någon befattning med enskiltas penningeaftäi. rer, den som misshushållat, har fått skylla sig sjelf för den påföljande olägenheten. Det samma hade visserligen också nu kunnat iakttagas, heldst då de icke kunna hjelpas annorlunda än med andra oskyldiga menniskors skada; likväl då denna oordning liksom blifvit godkänd af förra Ständer, och cn alltför stor och. allmän olycka skulle blifva följden af undandragande af allt slags biträde, så blir väl nödvändigt söka hjelpa det onda, om sådant är möjligt, hvarpå jag verkeligen tviflar, dock detta med ett förbehåll, att inga ytterligare medel öfverlemnas till DiscontDirectionens administration, emot III.
Till Andra Hufvud-Titgln 40,965: 3:dje d:o 151,000: 5:te d:o 6,210: — —' ■— 6:te d:o 3,333 16. — 201,508: iG. — Hvarförutan till g:de Hufvud-Tituln likaledes blifvit hänförde, såsom, utgående för såda. ne ändamål hvartill denne Tituls anslag är bestämdt: Anslaget för Manufacturernes befräm. jande till Commerce - Collegii disposition - 12,000: Anslaget till Helsingborgs Strandbrygga* byggnad till och med år 1820 * 5,000: efter hvilken tid detta bidrag alldeles kommer att upphöra. Transport 17,000: 213,150:42. g. Skane och Skaraborgs Jjän - 16,000: — —■ Dm till Skogs, afvittringssamt Refoch Skattläggningskostnader i Vesterbotten oell Vester - Norrland ' 1,600: ~ ' " ’ ' 34.6oo: — Summa 247,750:42. 8. Enär fran denna Summa afdrages det förutnämnde heloppet, sorn å denne Hufvud -Titul tillkommit, med 94,125 R:dr blifver Ti tulns Summa på det hela förminskad med 153,625: 42. 8. Nionde Hufvud-Titulus för Jordbrukets, Handelns och Näringarnes befordran anslagne Summa af 100,000 R.dr är bibehållen, men har, såsom nyssberördt är, blifvit graverad med någre t i 1J s vidare bestämde utgifter af tillsammans 34,600: — .— utom de anvisningar, som för öfrigt blifvit gjorde å denne tillgång, hvilka dock på Kongl. Majus Nådiga pröfning och bifall äroj beroende. Allmänna Indragnings - Staten. Uppå denne Stats besparingar äro af Riksens Höglofl.
Det har blifvit sagt i afseende på förslaget N:o 1, att Utsk:ns svar var grundadi pä lösliga skäl, och vidare har, om jag ej missminner mig, blifvit yltradt, all fruktan att icke lyckas qväfva alla frukter af det upgjorda förslaget skulle hafva förmått R. o. Ad. och det Högv. Ståndet till motstånd emot hvad tvenne Stånd skola hafva yrkat. För att kunna säga huruvida de, som bidragit lill Utsk:ns utlåt., tillhört det ena eller andra Slåndet, måste man vara säker uppå att känna hvarje ledamots serskilda mening. Under frågans behandling på afdelmn deltoeo icke alla ledamöterna i diskussionen och jag kan icke tro, att afdelning ledamöter sedermera varit till något serskildt förhör eller skriflemål kallade. Inom de sammansatta Utsk:ns plenum yttrade sig åter endast högst få af Utskins ledamöter, och hvem som aflemnade den ena eller andra votens-sedeln, det tror jag icke någon har rättighet eller anspråk att efterforska. Reservatio - 458 Den 16 Juli. nema utvisa visserligen de åsigter, sora en del ledamöter haft, men reservanterne utgöras icke af ledamöterne ens af något helt Riksstånd, ännu mindre utaf tvenne. Alt fruktan skulle hafva förmått den afdeln. af Utskms ledamöter, till hvilken jag hörde, att icke yttra sig för förslaget, tinnes, enligt mitt förmenande, ingen antedn. att antaga. Jag tror det vara representantens rätt i detta, såsom i andra fall, (förslaget må komma från hvem som helst,) alt pröfva detsamma och framlägga sina skäl för eller emot, samt att, efter det resultat, hvartill han, efter en sådan granskning kommer, uttala sin pä öfvertygelse stödda åsigt. Detta har jag försökt att göra, och vill äfven vid detta tillfälle fä tillgodonjuta denna rättighet. Hvad nu de serskildta förslagen angår, så lägger Hr Stiernsvärd mesta vigten vid förslaget N:o 1.
Utskottet kan, under sådana omständigheter, så mycket mindre gilla ifrågavarande förslag, som Utskottet, i stället för att biträda de angifna motiverna, finner det höra till fördelarna af Tolagens utgående på nu föreskrifna sättet, att dess uppbärande af Städernas egna Uppbördsman i sin mon ökar controllerna emot Tullförsnillning, På alla dessa skäl hemställer UtskoU tet vördsamt att, utan afseende på anmärkningarna, förslaget om befrielse från Tolags erläggande för varuartiklarna Boksvärta, Färgträd, Hudar och Skinn, Silke, Socker och Ull måtte vinna Rikets Höglofl. Ständers upplysta bifall. De emot detta Betänkande afgifna Reservationer bifogas vördsamt. Stockholm den 28 Augusti 1829, Reservationer: Af Herr Friherre Lejonhufvud: "Högl, Utskottets Betänkande har fått en annan y4 Bil. till Bcvillnings-Ulskottcts Uti. N.-o 44- uppställning än jag velat deråt gifva: Delta Betänkande är, i min tanka, för vidlyftigt i reciterna — innehåller åtskilliga afhandlingar, sorn kunnat undvikas — antager några theorier och slutsattser, med betyg om ovilkorlighet, ehuru desamma, måhända, ännu icke blifvit fullkomligt osti*idiga , och Utskottet har derjemte , såsom stöd för giltigheten af sina åsigter , til 1 egli at sig yttranden af två Talare inom Representationen, utan att något verkligt behof bordt dertill föranleda.” ”Jag har derföre reserverat mig emot några delar af redactions-formen , oell får nu anmäla: alt jag velat i första perioden, på sätt nu skett i den 3:dje , besvara anmärkningarna emot Utskottets tillgörelse att, utan biträde af Oeconomieoch BesvärsUtskotlet, antaga en utvidgad Handels-frihet lill grund för tull-bevilluingens utgörande.
BancoUtsk. har haft under öfverläggning frågan om inköp af utländska papper, men tvekade alt tillstyrka en sådan åtgärd, dels emedan sådane obligationer icke kunde anskaffas utan vexlar, hvarigenom på det sättet Banken skulle för sig minska tillgången för uppköp af silfver, och dels emedan sådane Den 10 April. papper äro underkastade täta omvexlingar i värde. Om något tillägg i § skall göras, så hemställer jag, om icke man kunde särskildt auctorisera upphandling af Norrska statsobligationer, såsom oss närmare bekanta. Dessa obligationer, ursprungligen contraherade till några och sextio proc. med (i proc. ränta, stå nu öfver pari vid 5 proc. ränta, och förtjena det största förtroende. Gr. Frölich, David: Emot verkställigheten af ett sådant beslut, som skulle innefatta rättighet för Bancofullm. alt äfven uppköpa utländska statspapper, ligger visserligen ingen svårighet; ty då det redan är upplyst, att den summa, hvarmed de 5 millionerne skulle fyllas, är så obetydlig, att ingen fara är å färde att inhemska statspapper skulle deplaceras, för att skaffa utländska i stället, så är det uppenbart att ifrån det hållet är icke något egentligt inkast mot förslaget alt göra. Deremot får jag verkligen bekänna, att den nya princip, som jag förmodar att Frih. Palmstjerna vill hafva införd ibland Bancoslyrelsens functioner, att nemi. uppköpa utländska statspapper, i denna princip säger jag, kan jag icke instämma ; emedan jag icke kan finna annat, än att det skulle med vår nuvarande organisation af Bancostyrelsen föranleda till oändliga tvister mellan Hrr Fullmäktige, när rätta tidepunkten vore inne alt skaffa sig sådane papper, emedan desse Hrr icke lära vara competente domare öfver sådane operationer, utan det kommer att gå så, att den ene eller andre uppgifver förslag om ett slikt uppköp, hvarigenom en stark disput uppkommer huruvida man skall sälja inländska och köpa utländska papper, operationer, hvaruti jag tror att Sveriges Bank icke bör deltaga på ännu ett halft sekel. Jag tror således det ej vara tillrådligt att införa denna princip för det närvarande, ty har den väl fått insteg, kan det hända att man slutligen går så långt att verklig våda kan uppslå.
LIV. U. 164. A. 258. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å håndlingarne i målet rörande upphörandet af Nyeds sockens Bergslagsfrihet. XLIV. B. 395. XLVIII. Å. 191. LVIII. U. 55. LX. A. 229. LXI. E. .'io. — i vackt fråga 0111 indragning af det till Nyköpings Skola varande Statsanslag. XLIV. B. 395. XLVIII. A. i83. — rörande Creditiven enligt 63 § RegeringsFormen. XLIV. B. 395. XLVIII. LVIII. U. 54. LX, A. 234. LXII. B. 3a3. LXV. B. 3a4. A. 431. LXVI. E. 72. 33 5i4 StatsUtskottets Bctänkanden, Memorialer och Utlåtanden angående verkställd revision af de redogörelser för uppburne Statsmedel, Kongl. KrigsCollegium för år 1826 utgifvit. XLIV. B. 395. XLVIII. A. 183. LII. E. 46. — angående förrättad revision af MilitiaeBoställsCassans räkenskaper för år 1826. XLIV. B. 395. XLVIII. A. 183. LII. E. 46. LIV. U. 164. A. 258. — angående förrättad revision af Wadstena KrigsmanshusCassas räkenskaper för år 1825. XLIV. B. 396. XLVIII. A. i83. LII. E. 46. — i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 216, angående verkställd granskning af redogörelsen öfver 2:ne krutförsal jnings-expeditioner. XLIV. B. 396. XLIX. A. i65. LII.
Meurk, om pension å Allmänna Indragnings-staten åt förvaltaren vid Nyköpings Kronomagasin G Militia; boställen, om ny uppskattning af, se Boställen. » om indragning till Statsverket af, se Boställen Militice boställsordningen, angående ändringar i » om tillägg till nu gällande Militär befälhafvare-ernbetcts pä Gottland skiljande från Landshofdinge-embetct, se Gottland. Militäre tjenstemän, om förändring i uppbördssätt af indelta räntor, anslagne åt, se Räntor. Militär-undervisningen, om ordnande af, m. m I anledning af återremiss . Minderårige, om tillägg till Kongl. Kungörelsen den 22 Maj 1852 angående användande vid fabriker och handtverk af Minister-staten, se Stats-reglering, Tredje Hufvud-titeln. Ministeriel Styrelse för Kongl. Theatern, se Theatern. Minnesvård åt Gustaf Wasa, se Gustaf Wasa. £. W 2. N:o 71 g “ö 3 & s g? O (D P CO ö 5" p Cj i—. Q_, CD re ** N:o I Sid. Riks-Ståndens Beslut. Ridd. o. ! Preste Adeln. i Ståndet. Se Stats - b. 18 Aug. b. 2G Sept. b. G Juni a. a. 22 Sept. b. 23 April b. 26 Maj b. 15 Sept. reglering: b. 18 Aug. b. 26 Sept Borgare Ståndet. Bonde Ståndet. b. 2 Juni b. 15 Sept. b. 26 Maj I. b. 15 Sept, Nionde Huf - b. 25 Aug. b. 25 Sept. vud-Titeln. w CD C. oT *-s
För öfrigt kan jag icke finna unnat, än alt, då man bär den åsigt, alt denna lag endast åsyftar att skydda Konungens person, det ej skulle innefatta ett bestämdt förtydligande att ordet "enskilda” sättes framför ”gerningar." SkuK 94 Den 4 November f. m. le Konungen i egenskap af Konung blifva smädad och klandrad, och sådant skulle röra Hans person, d. v. s., om det skulle innefatta en förebråelse mot Hans personliga bevekelsegrunder, så borde detta qvalificeras såsom lastcligt tal emot Konungens person, och det vore då alldeles öfverflödigt, att ordet ”gernjngar” eller "enskilda gerningar” funnes i lageu, och jag skulle ej hafva något emot alt dessa ord alldeles borttogos; de funnos ej i Konungens propos. vid sista riksdagen, de blefvo ditsatla på motion af Hr Professor Cederschjöld i den välmenta afsigt, att göra i855 års lag lika lydande med Tryckfr.förordningen. Denna välmenta afsigt trodde man vid sista riksdagen ej skulle kunna leda till tiågot missförstånd, men då det nu visat sig, att sådant kan inträffa, så skulle jag alldeles icke vara emot, att dessa ord helt och hållet borttogos. Då del likväl nu finnes och står såsom alternativ eipot Konungens person, så kan del ej betyda annat, än de handlingar, dem Konungen enskildt utöfvar; ty om det skulle betyda Konungens offentliga gerningar, de handlingar, hvilka Han gör såsom Konung, sä skulle det heta Konungens beslut. Det är just för alt ej förblanda Konungens beslut i Statsrådet med Konungens gerningar, som ordet ”enskilda’’ vore tjenligt att insätta. Jag får lika med Hr Stuart fästa uppmärksamheten på att frågan visst icke är förfallen, derföre att tvänne Stånd bifallit betänk., emedan det icke hindrar LaglJlsk., såvida det finner skäl dertill, alt frångå sitt förra beslut. jag yrkar återrerniss af betänkandet. Hr Munck af Rosenschöld:
Proposition, N:o 15. 31 ”Med upphäfvande af hvad om förlagslån och för lagsfordringars int ecknande och betalningsrält nu är genom särskilda författningar stadgadt, samt med ändring af Handelsbalkens 17 kap. 7 § sista punkten, dels så vidt förlagsfordran derigenom tillerkännes förmonsrätt utan inteckning, dels ock hvad angår den fråga, uti hvilket gods förmonsrätten skall gälla, förordnas härmedelst som följer: Gifver någon förlag i penningar eller varor, att anlägga eller drifva bergsbruk, fabrik, verkstad eller annan inrättning till beredande eller förädling af råa ämnen, ege förlagsman låta förlaget intecknas, på landet hos Häradsrätt, och i stad hos Rådstufvurätt, inom hvars domvärjo bruket, fabriken, verkstaden eller inrättningen anlägges eller finnes; och njule sedan, i den ordning sista punkten af 7 § 17 kap. Handelsbaden bestämmer, förmonsrätt i det, som tillverkadt är, samt i de för tillverkningen nödiga råa ämnen, i fordringar hos arbetare eller andra, för sådana förskott i penningar eller varor, som till brukets, fabrikens, verkstadens eller inrättningens drift lemnade blifvit, så ock i all den lösegendom, vara sig redskap, dragare eller annat, som till bruket, fabriken, verkstaden eller inrättningen hörer. Dä i stad Rådstufvurätt icke finnes, vare Häradsrätt i orten behörig att inteckning meddela. § 2. Hvar som lemnar hafseller saltsjöfiskare förlag till fiskets idkande, ege ock låta det intecknas vid Häradsrätten eller Rådstufvarätten i orten, der fiskaren har sitt hemvist, och njute sedan förmonsrätt i fiskarens fångst, fartyg och fiskredskap, under iakttagande af den ordning ibland borgenärer, som med det i § 1 åberopade lagrum instämmer. § 3. Är förlagsinteckning gifven för fieres fordringar och räcker ej godset till för alla, hafva den, som äldre inteckning eger, företräde. Inteckningar gifne vid samma ting å landet, håfven lika ratt. Om inteckningar å en rådstufvudag vare lag samma. § 4.
Denna fräga har pä ett fullkomligen lagligt satt blifwit behandlad af sa wäl Lagsom Allmänna Beswärsoch De-' ronomic-Utskottet. Sedan den kommit till Riksens ^tanders afgörande, hafwa dcröfwer r:ne Ständ slädnät emot sine, och dcnsammagäledes säsom lagfräga, enligt Grundlagen förfallit. Zag kror att den framställning derom blifwit gjord innehäller twenne hufwmddelar: Landhandel", hwilken i 6 Cap. HandelS-Balken af allmännaLagan är förbuden och således nu ej widare, sedan Riksens Ständers röste? sä utfallit, kan widröras; och en fri Wictualie-handel, hwilken kan anses säsom ett Leconomie-mäl, och ej af allmänna Lagen är förbuden. Rörande denna friä Wlc« tualie-stdndel, fär jag anllälla om Herr Grefwens och Lavdt-Marffalkens proposition, att, i likhet med hwal> Wonde-Ständel för sin del redan bestutat, Riddcrstapet och Adeln såsom ett underdånigt Ständets enskilda Be« swar, mätte hos Kongl. Maj:t i underdänighet anhälla att Wictualie-handeln öfwer Swerige mätte blifwa frigif» wen. Herr von 8obull?'.enbeirn, Osvick: Sedan Herr silverstolpe nu framställ hwad jag wille hafwa den aran att föreslä, fär jag allenast instämma r den önskan, att cu underdånig anbällan om fri Wictualie-handel öfwer he< la Riket mätte säsom ett Ridderskapets och Adelns enskilda Beswärs,mål till Kongl. Maj:t framföras. 1000 ven 28 April. Friherre läljsnersntr, ^soksn Milhelm.