Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ben anBra, tillfällen tele fafnaé tia upp# ©p af tjära för flottan utaf lifa goB, om icfe bättre bejfaffen&et, än berörBe jfattetjära; f>afn>e <2Bi funnit, att Ben f>ittillé förejfrifna le# nereringen af 3931 tunnor tjära in natura frän ©ottlanD l)äBanefter bor uppnora, o<$ att ifrågaroaranbe räntetjära må i fället, efter fcwarje årö marfegång, meB penningar af Be jfattjfpl&ige få löfaö, för att fåmeBeljl i Ben öfriga i?rono#uppbörBen ingå; häremot 2Bi, fåfom crfättning till flottan för Ben l)ittillé från ©ottlanB påräfnaBe gnantitetcn tjära, uti SKifö#@tatené gjer&e ^)ufvnuB#^itel uppfört ett motftnarauBe anjlag; Silfen föränBrmg Äongl. ®iaj:t, genom till Ojj afTaten 9?åBig ©frifroelfe af Ben 26 Sulii 1834, bedagat goBfänna. §. 11. (Snär, genom De forBom få miBjiräcfta norra i;änenö förBelning^o» i flera fmärre, DennaranBe San&éf)öfBingarö miBlpftigare refor, o(|SS Deraf förorfafaBe fiörrc refe#omfoftnaBer, Inrulla föranleBt upptagan# wwroee*n*V Bet af Be få faHaBe 9?äffie#§ing6#penningarne uti ©ejieborgö, <3Befler# 9?&rrlanD$, SemtlanBä ocf> SBejlerbottené Sän, numera uppfört; [>aftt>e 'SBt, för (3Bår Del, anfett, att inroånarne i npfnämn&e
Om, såsom Utsk. föreslagit, proportionen emellan silfverfonden och sedelstocken blifver 2 till 5 och Banken i låneväg begagnar denna proportion, så kan på en million inneliggande silfver, som utgör småsedlarnas belopp, utställas 2f million sedlar, och räntan på ij million, sålunda använd i låneväg, betäcker mildeligen smäsedelsfabricationskostnaden och lemnar betydligt öfverskott. Jag kan ej fatta saken annorlunda. Det obetydliga skälet, alt Bancopersonalen är illa använd, kan jag icke godkänna, emedan vi i alla fall nog få behålla denna personal. Af alla dessa skäl anhåller jag, att Utsk. i sitt nya betänk, ville taga i betraktande ej allenast grundsatserna, utan äfven medlen att göra realisationen populär. Gr. Horn: Äfven jag gillar grundsatsen, men tror, att man i practiken måste göra någon inskränkning dervid. Likväl vill jag ej påstå, att bibehållandet af sktssedlarna längre, än Utsk. föreslagit, voro nyttigt. Jag skulle önskat, att i bredd med dessa ett mindre silfvereller kopparmynt komme i rörelsen, för att vinna förtroende. Toge man sådana åtgärder, som tvingade sedelns förblifvande i rörelsen, finge skiljemyntet ej samma förtroende. Jag anser af stor vigt, att silfret löper i den inre rörelsen; men detta beror på ett sednare betänk, af Utsk. rörtde enheten. Om enheten blir den, som Utsk. föreslagit, skulle jag önska, att minsta valören blefve lika med enbeten, nemi. i r:dr och ej 2 r:dr, men att vi mätte antaga såsom grundsats, att alla sk:s-sedlarna måtte inom den af Utsk. föreslagna tid försvinna. Gr. Liljencrantz uppläste följande: Vördsamt vågar jag yttra den mening, att BancoUtsk. uti 12 punkten lit, o gått tillväga med alltför stor försigtighet och på ett sätt, som icke uppfyller de fördelar, jag väntar mig af realisationen i afseende på folkets belåtenhet.
Ständer yttra sin förut fattade önskan, at den mängd Oeconomiffa Författningar, hwilka i wärt Land stola tjena til efterrättelse, och hwaribland gansta fä hafwa den förtjenst at icke hänwisa läsaren til äldre i samma ämne utkomna Stadgar och päbud, kunde förkortas och inskränkas til et sä litet antal som möjligt wore. Utffottet anser sig derföre böra hos Riksens Högloft. Ständer anhälla om deras inför Kongl. Maj.t anmälde underdäniga önskan, at alla uti huShällningsmäl hittils utfärdade Förordningar blifwa sammandragne til en enda Författning öfwer hwarje särskildt ärende, osat, sä snart et nytt päbud hädanefter publiceras, detsamma mä wara sä fullständigt, atalia äldre Stadgande» i samma ämne derigenom til intet göras, pä det all hittils, genom de mänga, ofta stridiga, men dock sällan hwaranuan aldeles uphafwande Oeconomiffa Författningar, förorsakad oreda mä i framtiden förswinna, Domares och Ämbetsmäns misstag wid Lagarnes tillämpning mera sällan förspbrjas och Allmänheten undwika, at genom okunnighet blifwa straffbar; Hwilket dock til Riksens Högl. Stän - SZv Den 11 Augusti. Ständers eget ompröfwande wordsammeligen warder understält. Stockholm den 7 Augusti 1809. Pä Högloft. Ridderffapet och Adelns wägnar. goll. o. Oxsn8tjorna. Pä HZgwördige Preste - Ständets wägnar. LtLAnei I I.I 8. Pä det Loff. Borgare - Ständets wägnar. L. 8 c U ö n U e r l°. P§ det Hederwärda Bonde-Ständets wägnar. Begärdes pä bordet. Uplästes följande ifrän Riddarhus-Utskottet inlemnade: Hörsammaste Memorial!
Maj godkänd; och som Kongl.Majit, vid samma tillfälle, med afseende å det bristfälliga skick, hvaruti, enligt, hvad upplyst blifvit, Nockeby bro i dess helhet för näivarande befinlies, i nåder anbefallt Stytelsen för allmänna vägoch vatten-byggnader, att skyndsamligen låta uppgöra ritning och kostnads-förslag till ombyggande jemväl af den öftiga eller östra delen af bron, på det sä't, som med minsta möjliga kostnad bäst uppfyller ändamålet, samt att derefter med berörde ritning och kostnadsförslag, jemte eget underdånigt utlåtande i ämnet, till Kongl. Majit inkomma, har förbemälde Styrelse, till åtlydnad häraf, den 18 nästförflutue Augusti till Kongl. Majit aflemna! uuilerdånigt betänkande med ritning 6 Kongt. Maj:ls Nåd. Proposition\}
Brefvet den 26 April 1861, utgör en extra ordinarie profession i rättsoch stals-medicinen vid Kongl. Carolinska mediko-kirurgiska institutet i Stockholm, med åliggande för innehafvare!) att, lika med de ordinarie professorerna vid samma läroverk, deltaga i de studerandes undervisning och pröfning, derför i stat bestås 2,500 Riksdaler. Det är otvifvelaktigt att, om till förutnämnda åliggande för innehafvaren af ifrågavarande lärostol lades förbindelsen att årligen under några månader genomgå en särskild för jurister lämpad kurs i rättsmedicinen, så skulle nämnda profession komma att för det allmänna medföra långt större gagn, än som dermed hittills kunnat vinnas. Inom hufvudstaden finnas, förutom vid domstolar anställde embetsoch tjenstemän, ett stort antal unga jurister, hvilka med ali säkerhet skulle med intresse och nytta begagna sig af ett för rättsvetenskapens idkare sålunda beredt tillfälle, att inhemta praktisk kännedom i rättsmedicinen, helst om nämnda kurs kunde hållas på sådana tider då desses öfriga göromål kunde medgifva dero ledighet att sig af densamma begagna 300 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Att den undervisning, sorn på Statens bekostnad anordnas och upprätt hålles, kan och bör tagas i anspråk i så vidsträckt mån som omständigheterna påkalla och medgifva, lärer icke kunna förnekas; men om undervisningsskyldigheten vid meromförmälda lärarebefattning ökas, bör ock innehafvaren deraf njuta, någon ersättning för de sålunda tillökade göromålen; och jag har derföre antagit att om innehafvaren af extra ordinarie professionen i rättsmedicinen vid Kongl. Carolinska institutet åtager sig att, jemte den honom eljest tillhörande undervisning, under 2 å 3 månader hvarje år genomgå en särskild för jurister lämpad kurs i berörda vetenskap, ett arfvode af 1,000 Riksdaler borde för detta besvär honom tilläggas, hvaremot det allmänna bereddes den fördel, att, med långt mindre kostnad än en särskild för sådant ändamål inrättad lärostol skulle medföra, undervisning komme att meddelas våra jurister i ett vigtigt ämne, som hittills varit helt och hållet åsidosatt.
Ad. fann då tydligt, likasom jag förmodar, att Ståndet i dag skall finna, att nemi., då propos. rätteligen blifvit framställd först till bifall och derefter tili afslag, så måste, om under någon af dessa propos:r votering begäres, voteringspropos:n ställas till bifall och afslag. Vilja de, som yrka återremiss, hafva sin mening fram, så, och i fall icke någon fortfar att yrka bifall, böra propostua ställas till afslag eller återremiss. Gr. Horn: Jag skulle tro, att betänk, icke kan afslås, då anmärkningar deremot blifvit gjorda, som afse ändringar, enär Ståndet då icke komme i tillfälle att pröfva frågan i det skick, densamma erhölle, sedan de föreslagna ändringarna af TJlsk. blifvit tagna i öfvervägande. Jag ber, att afseende härå må fästas. Frih. Cederström: Enär de, hvilka icke finna de gjorda anmärkningarna förtjena afseende till återremiss och icke heller vilja bifalla betänk., likväl måste hafva sig öppet att försöka få sin mening genom votering gällande, anser jag propostn böra ställas på afslag eller återremiss. De, sorn vilja bifalla betänk, i dess nuvar. skick, kunna alltid, då frågan kommer tillbaka, bereda beslut för deras åsigt; men skulle alla 3 meningarna, för bifall, afslag och återremiss, nu bestämdt påyrkas, måste man votera om voteringspropositionen. Hr von Hartmansdorff: Enär jag nu erfarit, att 2:ne Stånd redan återremitterat betänk., afstår jag från mitt yrkande på votering, i fall äfven R. o. Ad. vill besluta återremiss. Uppå derefter förnyad propos. hlef LagUtsk:s betänk. N:o 42 af R. o. Ad. återremitteradt. Ånyo föredrogs Oecon.Utsk:s d. i dennes e. m. på bordet lagda betänk.
Men till lättande och förökande af afsättning, samt högre trädvarupris, lärer något annat medel ej kunna utfinnas, än öppnandet och tillåtandet af en friare handelsconcurrence för flere afnämare, älven utländningar, hvaraf billigheten visar sig ännu tydligare, då man jemför hela missproportionen af det pris, t. ex. på en bjelke, som skogsägaren här erhåller, och samma bjelkes inköpsvärde i England. Härtill kommer jemförelsen, då Bruksägarne kunna låta sina Jernproducter här inskeppas och exporteras pä fremmande fartyg, hvarföre ej lika så hemmans-och skogsägare, hvilkas producter årligen återväxa, och hvilka, såsom ofta ägande ingen annan tillgång, hafva härtill de mest trängande behof? <>04 Besil, och Ekon. TJtsk. 'Betdnkanden, Jag jemFör vidare vår antagna skogshus** hållning med andra Rikens och Regeringars» Desse använda och begagna sina skogar. Frankrike bortsäljer till flere millioner kronoskogar för att odlas» Norrige» Preussen, med ojemförligt mindre skogsrymder och tillgång, tillåter fri utskeppning för att hoja värdet, skörda mångdubblad Statsinkomst, och för att uppmuntra skogshushållningen. Men man yrkar här nödvändig inskränkning i utskeppningen af våra skogar, som redan börjat medtagas. Samma skäl kunde då ock användas om Jernexporten. Bristen och dyrheten på ved och skogsvaror i vissa Landsorter och tracter blir väl härutinnan ej mera skäl, än att här i Stockholm lägga beslag på de förmögnas egendom och rörelse, derföre att tillika mänga fattiga finnas. För öfrigt upplyser tillräckeligen bådé den utländska och egna erfarenheten» att just den säkra och fria disposjtions-rätten gör hushållning och vård om skogen, hvilken tvärtom genom tvång och vanpris snarast torde utrotas, om ej naturen vore mägtigare och otötnligare att återskapa, än menniskors oförstånd och förtviflan att vanvårda och förstöra.
Svegemen* terne ocb 9I6år flotta, för Underbefäl od) Sftanjfap »ib SDWitär^ujlbemaf* ning&dorpfen, för Underbefäl »ib $e(egraf£orpfen, fann för «f)anbt»erfare ecb Snpentarie»timmermän »ib flottan, äf»enfom för bern odj beraS »eber* lif ar, förfebbe meb rotedön »ib inbelbta Armeen, beräfnaä d>artan, i be fall benna §. utjiafar, till enbaft en procent af ben på frat bejtåbba lönen eller arf> »obet, eller ben erhållna rotedönen, f>»ilfen ftjlnämnbe, ber ben i perfeblar är utfatt, för»anb(aö i penningar efter febnafle årets marfegång. 9t:br ft. r:jt. §ör ringare ©folbetjente, fPcebagoger, (#olf|?ole<2ärare, ^lödare, Drganifter, ©ångare, ifprfomaftare ecb mtnbre ^prfobetjente jlämplaö fulltnafter efter lifa grunb, forn »ib anbre eccleftafttfe beforbringar, bocf ej unber — 8. — $ör följanbe pcrfoner, forn ej l>af»a jtänbig lön, förfeS fullmaften eller conflitutorialet meb jlämplabt papper efter enaljanba grunb, forn ben för cicile SmbetS# od) §jenjlemän förut flabgabe, bocf icfe unber nebanftåenbe belopp: ©tabS5«Wäf(are: i ©tocfl)olm ecb ©ödeborg 100: i be öfrige ©täberne 25: ^otarti jublin: i ©tocfl)o(m ocb ©ödeborg 16: i be öfrige ©täberne 4: 24 @Feppö»<£larerare: 9i:bc ff. i Stocholm odj ©ödeborg 33: 16. i De öfrige ©täDerne 8: 16. «£)of»9?ätté*Q£ommiöfarier 5: —- fägeri» od) 23ergö»§ifcaler 1: — 93tcarier odj ©ubftituter — 18. 3)laömäftare»bref — 8.
– Ehvad man än härom må tänka, och ehvad än må fordras till möjligheten af slik skyldighets uppfyllande: så är dock, för det första, åtminstone så mycket visst, att det nu vanliga betraktelsesättet af detta ämne är hvarken historiskt eller philosophiskt, och således allraminst opartiskt; att man väl skulle kunna något djupare undersöka, hvilken eller hurudan, i Sveriges samhällsförfattning och häfder, allmänneligen Ståndens och enkannerligen Adelns betydelse är. De personer, som mest verkade och mest uppoffrade för att ställa Frankrikes Revolution i gång, tillhörde alla – dess Adel. Äfven radicalen på thronen, Kejsar Joseph II, var i afseende på Litteratur af samma redbart philanthropiska tänkesätt. Han förklarade sig långt högre värdera den ”Käsehandel, als den Buchhandel”: icke derför, att goda ostar äro bättre än dåliga böcker, eller derför, att en god ost produceras lättare ach säkrare, än en god bok; utan emedan ”durch jenen mehr Geld in das Land gezogen wird”. Det bör väl hvarken kunna nekas om Schweizarnes sjelfbefrielse, att i dess hufvudmän och hjeltar kraftigt lefde en praktisk medvetenhet af den christligt-samhälliga personlighets-principen; eller om Holländarnes, att samma medvetenhet der framträdde såsom redan varande tillika en i betydlig måtto theoretisk. Visserligen var i grunden jemväl det Nord-Amerikanska personlighets-begreppet, – sådant det uttryckte sig i det mönster, som derifrån lånades att i Frankrike eftergöras,– behäftadt med samma negativitet; hvilken i dess europeiska härmningar plägat skyndsamt utveckla sig till ett anarkiskt chaos, då den deremot inom sjelfva mönsterlandet – tills vidare – blott har befrämjat utbildandet af ett (i det hela) materialistiskt stats-skick, hvars förträfflighet i sitt slag är beundransvärd.
Sameretarc od) ©ecteterate, 5ralfe, i §i)ta (Hafer: $örfta £lafen . b:co 9v:Dt 40: — SlnDta D:o 30: — SreDje D:o „ 20: — 'JjerDe D:o „ 15: — Sodat, lifa meD Dem i 0täDetne, §. 14. Stogare od) Srogerjfot, m. f!., fe krögare m. fl. t ©täDerne, §. 14. Hotfat od) HotaDtångar, på lanDet, i ^em Claier: $örtfa (Elafen 2lnDta D:o ©reDje §jerDe §emte D:o D:o D:o b:co Sv:Dr n rr ri n — 32. — 24. 38 $5:co 0t:br 3 2 1 n !! Humpfamlöre, i Ste Slaget: Sörjta Slagen SlnDca b:o Stebje b:o fi-åfare, fe ©octotet i ©täberne, §. 14. fattare od) Äaöufogöau tnib Sanbtegenbomat fe anmätfningen för ^nfpectorer, $rälfe*. ©altpeteu*fjut>are: Jvtenanö, fria från afgift efter benna Sfrtifel. 0)rtnate £S:co 0t:br 2: — Skeppsredare odj .Sattptjergarc, » gwaö ort od) (tälle forn freijt, taperaö lifa meb beni i ©täberne, famt för alla bäcfabe elier obäcfabe fartpg af niinft §em fina ta läfterö brägt ocfr beröftner å 4 ©fillingar fBanco pr lä(t. ©fur. ocfr 23åt'©keppare, lifa meb bent t ©täberne, §.
Qm Herrarna täcktes eftersinna detta, torde de äfven finna gränsen för vår inblandning 1 frågan, H, Ex, H r Gr. o. Landtm, hemställde, om R, o. Ad, behagade Infalla 12 § af Utsk:ns. förslag, Ropades nej. H, Ex. framställde derefter propos, till bifall; å t mom, i3 § af Gr, Fiöliehs förslag, Ropades ja. H, Ex. framställde propus, lill bifall å 2 mom. i samma i 3 §. Ropades starka ja, blandade med nej. Frih. Boye begärde votering. Pen ig M a r-s c. m. 4.3 Upplästes till justering och godkändes följande voter:spropos:n: Den, som bifaller 2 morn. i 13 § af Gr. Frölichs reservation, innehållande; att, med undantag af cassacreditiv, lån icke må beviljas på längre tid än nio månader, voterar ia; den det ej vill, voterar nei;„ Yinner nej, anses R. o. Ad. afslå ofvanstående mom. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, sorn följer: Ja — 17. Nej — 6. Då nu propos. skulle framställas på 3 mom. i i3 § af Gr, Frölichs förslag, yttrade Hr Stuart, Carl Gust.: Lika med Hr Lefrdn anser äfven jag 3:dje punkten af i3 § i Gr. Frölichs lagförslag vara otydlig; men jag tror, att denna otydlighet lättast kan afhjelpas genom begagnandet af uttrycket proc. i stället för § proc. och uteslutande af orden ”eller 8 proc. för året;” i hvilken händelse, och med tilläggandet af några ord, redactionen af denna punkt skulle blifva följande:
Den värde talare, som nu yttrat en sådan mening, skall ock säkert, såsom känd att vara stark häfdeforskare, instämma med mig deruti, att den allmänna bildningen och den borgerliga lagstiftningen alltid utvecklat sig i bredd med hvarandra, och kunna icke titan ömsesidig vexelverkan fortgå. Man har vidare sagt att lagförslaget . rönt ett allmänt ogillande. Afven jag har haft tillfälle alt inhemta någon kännedom om allmänna meningen härom i landet, och får i alseende derå vitsorda hvad StatsUtsk. yttrat, alt nemi. det nya lagverket sedan lång tid tillbaka af nationen med längtan emotses. Hvilket omdöme man än ur politisk synpunkt må hafva derom, så kan man dock icke utan orättvisa neka, att hvad af arbetet hittills blifvit synligt, är byggdt på höga rättsfilosofiska grunder, och utan tvifvel skall det, från vetenskaplig synpunkt, blifva ett vackert monument från värt tidehvarf, äfven om det icke kommer till verkställighet. Jag anser således att det vore R. o. Ad. mindre värdigt att, då arbetet är så nära sin fullbordan, besluta detsammas afbrytaude. En talare har yrkat återremiss, på det att Utsk. mätte komma i tillfälle att tillstyrka R. St. att såsom villtor för anslagets beviljande bestämma en viss tid inom hvilken arbetet bör vara verkstäldt. Delta förefaller mig ungefär såsom om en enskild, hvilken ville hafva ett hus uppbyggt, föreläde byggmästaren viss tid inom hvilken huset borde vara byggt, utan afseende på huru det blefve beskaffad!. En annan talare har tillstyrkt Ståndet att uppskjuta behandlingen af denna fråga lill dess LagEtsk. inkommit med sitt utlåt, i anledn. af kriminallagförslaget. Det heter nemi. att man borde vänta till dess man fått kännedom om detta Utsk:s yttrande derom, och fått erfara hvad beslut R. St. derutinnan fattat, på det att, ifall detta skulle blifva afslag, man då kunde i sammanhang med nu förevar, fråga bestämma om utarbetande af ett nytt kriminallagförslag.
Anledningen till denna underdåniga framställning hemtades derifrån, att kassan befunnits belastad med årliga pensioner till betydligt belopp, hvilka pensioner uppkommit deraf, att tid efter annan Krigs-kollegii embetsoch tjenstemän erhållit aflöningar, som anordnats af kåssan, och hvilka sedermera såsom pensioner fått Sibehållas. Denna Ständernas skrifvelse har icke till någon åtgärd föranledt, ehuru det blifvit upplyst, att aflöningar fortfarande af kassan utgå; och vill det synas, som om Ständernas hemställan påkallat åtminstone någon sådan åtgärd å Konungens rådgifvares sida, att kassan, i mån af afgång bland nuvarande löntagare, kunnat från dylika afgifter för framtiden befrias, och att för sådant af Ständerna otvetydigt afsedt ändamål, Krigs-kollegium bordt erhålla befall - 92 Konititutions-Utskotteti Memorial, N:o 6. ning, att icke, utan särskild nådig föreskrift, gå i författning om återbesättande af de tjenster, som kunde blifva lediga genom afgång bland dem, som nu af kassan erhålla aflöning. At Sun dhets-kollegii tjenstemän har, genom Kongl. Maj:ts beslut den 21 April 1852, blifvit tilldelad ersättning för ökade göromål, i anledning af kolerans utbrott år 1850, hvilken ersättning anvisats af de för karantäns-anstalterna afsedde medel. Då tjenstemän icke kunna ega någon rätt att fordra godtgörelse derföre, att de göromål, som tillhöra deras tjenstebefattningar, tillfälligtvis ökas, kan en särskild godtgörelse i dylika fall lätteligen föranleda en oriktig föreställning om tjenstemännens pligt och statens rätt. Om likväl en dylik gratifikation någon gång skulle kunna ega skäl för sig, saknar styrelsen icke medel af besparingarne inom vederbörande hufvudtitel att dertill använda, utan att, såsom här skett, genom disposition af karantäns-medlen öka kostnaden för dessa anstalter, derföre utgifterna icke af Ständerne äro begränsade, enär medlen tagas från den under Kongl. Majlis disposition ställda Handelsoch Sjöfarts-fonden samt af det mindre kreditivet.
I anledning af hvad Friherre Palmstjerna anmärkt om Ilemgifts-capitalet, får jag förklara att jag visserligen sökt, men ej Den 4 Ma j j e. tu. 83 funnit, elen historik lian omnämner, Det är visserligen möjligt, att jag misstager mig, och det är då lätt rättadt af Utskottet, som säkerligen upplyser, på hvilka grunder utgifts-posten kunnat allt sedan Carl XIII:s död qvarstå; i min öfvertygelse finnes icke något lagligt arf till en lifränta, och jag har ej kunnat erfara annat, än att en lifränta är af den egenskap, att den måste upphöra med den persons död för hvilken hon varit anslagen; och det är blott för att mottaga upplysning i denna del, som jag framställt min anmärkning. På denna grund anhåller jag om åter» remiss af Utskottets förevarande Berättelse, helst jag tror, att, med den riktning Riksdagen redan från sin början tagit, återremissen af detta mål ej särdeles lärer förlänga densamma. Hans Excellence Herr Grefve af TPet* terstedtj Gustaf: Jag skall ej ingå i vederläggning hvarken ora formen eller sättet för Creditivets lyftande. Friherre Anckarswärd och jag skulle lätteligen då kunna utbyta mellan oss de benämningar af grundlagsenlig, som han fäster vid den mening han yttrar, och af egenmäktiga inkräktningar, som han tillägger den motsatta. Vi skulle lätteligen, säger jag, kunna utbyta dessa benämningar efter våra serskildta sätt att se 6* 84 Ben 4 Maji e. m. saken, utan att derföre kunna öfvertyga hvarken oss eller andra. Jag är här förekommen af flere andre Talare i afseende på ConvoyCommissariatets Creditiv; jag vill endast tillägga, att Credilivet ej är påräknadt såsom en årlig tillgång, men såsom en eventuel tillgång, att möta eventuela fordringar. Det är derföre arne gångor begagnadt. Hvad åter angår förändringen i titulaturen i afseende på räntan till Kongl. Maj:t så kan jag ej finna skäl, att deruti instämma.
M iil lern, Kamrerare, sökt Gratifikation och Lönförhöjning för honom, S. U. Bet. IV: 147. Myndighetsålder, ändring deri, Remiss II: 4gb. L, U. Bet. VII; 69. Mynt, Specie-, inskränkning i dess utväxling från Banken, B. U. Bet. VI: 97. Besk IX: 145. 17i. 173, lyf. 157. Skrif. X: 115. — -Ordning, ny, Remiss II: 462. 11. TT, Bet, VI; 129. Besl. IX: 216. 223. 261. — -Värdet, se Penningerörelsen. Märk-R ulla* Skeppares, ansvar när Gods derå saknas, 5. 34 Registeri Remiss II: ?xg. E. U. Bet, VIII: 3i3. Bet. VIII: 783. Mätare-penningar, i Städerne, se Parm-penningar. N. Nederlagsfrihet, för Stockholm, mot Finska Handeln, se Handel, Finska. Norlin, Lagman, dess ansökning om lönersättning, S. U,- Bet. IV; 161. Skrif. X; 79. Norrbotten, Län, dess del i Westerbottniska Länet, S. U. Bet. IV: 48. Skrif. X; 41. Exp. Utsk. Mern. i48. Besl. 149. i5o, Notarier, Ståndens och Utskottens, se Kanslier. Nyköping, K. M. Befh., dess Kungörelse om Kommendering af Södermanl. Reg. till Telje Kanal, Just, Omb, Berätt. II: 214, Nådårs-Författningar, se Löner, Indelte, afdrag S dem. Besl, IX: 312, 324. 451. L. o, E. U. Bet. VII: 638.
Sto Värdet af förbrukade och oduglige Inventarie-per sedlar 233: 12.10. 4:o Dito af åtskillige Inventarier, som medföljt öfver låtne och försålde Fastigheter 829: 3. 7. 5:o Förluster: genom öfverlåtandet af Ladugårdslands f. d. Bränneri-Egendom till Veterinaire-Inrättning, 38,981: /[6. 1.: å försäljningen af den så kallade Eldqvarnen i3,C)5q: 17 4.: samt å en Fastighet i Landskrona 197 R:dr 3a sk., eller tillsammans 83,138: 5. 6:0 Åtskillige förluster å såld Spanmål 1829, Inventalie-persedlar, samt en ej behöflig Tomt i Götheborg, tillika med värdet af den Magazins-Uppbördsmännen hestådde Afgångs-procenten 38,303: — Efter detta, af Hufvudböckernes innehåll gjorda, Sammandrag, hafva Revisorerne, såsom fortsättning af i83o års Revisorers uppgift på tillgångarne till den Million Riksdaler, som Rikets Ständer för Försvarsverkets iståndsättande anvisat, att utgå af Allmänna Magasins-Fonden, anmält, att 1,124,827 R:dr 22 sk. 8 r:st. synas af Fonden kunna påräknas. — Likasom StatsContoret, i afseende på en dylik anmälan af sist 22 - C