Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Konungen i detalj redovisas, anställdes omröstning —; i följd hvaraf skrifvelse skulle aflåtas. Emot detta beslut aflemnade Herr v. Francken, G. IF., en så lydande reservation: »Mot förestående skrifvelse får jag anmäla min reservation på den grund, att jag ej vet hvartill en dylik skrifvelse skall tjena, i synnerhet som i skrifvelsens början svaret lemnäs å hvad man i skrifvelsens slut önskar få veta. Detta svar, eller Kongl. Maj:ts nådiga instruktion af den 27 April 1858, innehåller nemligen, att de medel, hvarom fråga nu är, i detalj skola endast inför Kongl. Majit redovisas, och jag skulle föreställa mig att vederbörande Kameral-chef har att ställa sig till efterrättelse den för honom af Kongl. Majit utfärdade instruktion. Skulle Kongl. Maj:ts instruktion på något vis stå i strid med Rikets Ständers skrifvelse, så tillkommer det Konstitutions-utskottet, men ej Rikets Ständers Revisorer, att deröfver yttra sig, och denna instruktion har, enligt hvad upplyst blifvit, redan varit föremål för Konstitutions-utskottets granskning, utan att der föranleda till någon anmärkning.» Uti förestående reservation hafva instämt: Hr Kuylenstjerna, C. J. G., Herr Doktor Malmstedt, Prosten Ahlberg samt Riksdagsfullmäktigen Anders Persson från Malmöhus län. Enligt protokollet: Bruno Johansson. b) rid § 2 af berättelsen rörande Kongl. Utrikes-departementet. af Herr Stråle, G. II,: »Ehuru jag hufvudsakligen instämmer uti det beslut, hvaruti Herrar Revisorers pluralitet i denna fråga stadnat, finner jag mig likväl otillfredsställd med det, efter min tanke, ofullkomliga skick, hvaruti densamma blifvit inför Rikets Ständer anmäld.
Såväl gossar som ken det var beslutadt att den skulle upphöra, flickor förevisade sina slöjdarbeten, som bestodo enär af halmflätning, ifrågavarande skola af bristande skötsel förlorat det förtroende och de sympatier, som och v o r o nödvändiga för dess bestånd. Under sista året hade den blott sex I elever. sök — ken för att ännu göra ett sista f ö r - till föreståndarinna f ö r sagda skola f r ö - S t o c k m a n, s o m till dåvarande rektorn Sandberg, skolans seminarieinspektor, m. m., allt prydligt ordentligt. Intrycket någon detta skolans kritiska läge utnämnde d o c k direktionen — sömnad af det hela var godt, o c h skulle af Iduns läsarinnor önska att kasta en blick in i de små fattiga barnens skola, så tror jag visst att jag, å fröken Stockmans kan be henne vara välkommen dit. Flere af de barn, som här fått de elemenmisströstade om skolans framtid, uttalade sina tära grunderna, ha sedan blifvit lärarinnor, o c h flere att kunna upparbeta densamma. af de forna pojkarna ha nu blifvit » män i s t a t e n », men de ha icke glömt bort sin gamla M e d blandade känslor gick hon till detta sitt lärarinna, hvilket bland annat synes af den brefnya arbetsfält, glad o c h lycklig öfver den mera växling, som ännu äger rum m e d åtskilliga af själf ständiga verksamhet hon nu fått sig anfördem. trodd o c h fullt medveten om ret, det ökade ansvamen också full af oro o c h ovisshet o m det skulle bade lyckas henne återupprätta skolans r u b - Antalet disciplar s o m fröken fortfarande bestånd under hennes ledning samt f ö r att be unska stort antal privatister. Dessutom har fröken hon f ö r att underrätta om skolans Stockman dervisat går u p p till 1,480, oberäknadt ett ganförtroende. U r det ena fattiga hemmet i det andra gick S. sedan 1885, d. v. s. från första början, varit medlem af skollofskolonierna och själf under två somrar skicka dit sina barn.
Utdrag af protokollet öfver Landtförsvars-ärenden, hållet inför H, M. Konungen uti Stats rådet d Stockholms Slott den 17 Mars 1848. Närvarande: Ha ns Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Ha ns Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden; Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe , Wann , Friherre Gyllengranat, Faxe , Fåhreeus. Departementschefen, Statsrådet Friherre Peyron, uppläste till justering följande, i öfverensstämmelse med Kongl. Majrts lörut iattade nådiga beslut, uppsatta förslag: l:o Kongl. Maj:ls nådiga proposition till Rikets Ständer, angående ett statsanslag till uppräthållande af den arméens pensionskassa åliggande pensionering. Och behagade Kongl. Maj:t, uppf» Statsrådets underdåniga tillstyrkan, berörda förslag, sådana de finnas detta protokoll vidfogade, i nåder gilla, samt förordna, att nådiga propositioner och skrifvelse skulle, i enlighet härmed, expedieras. Ex protocollo F. L, "Tillander. 12 Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse, N.-o <j5i N:o 75. Ank. till Exp. Utsk. den a3 Mars, kl. 7 e. ns. Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stats utskott, angående Majoren m. m. G. Krooks gjorda anhållan om ersättning för mistade löneinkomster; gifven Stockholms Slott den 1J Mars 1848.
Svaren insändas till redaktionen, och angifres alttid tydligt nummer å den fråga de gällaÅt de tre af våra läsarinnor, söm under årets lopp tillfyllestgörnnde besvarat det största antal frågor, komma vi som en uppmuntran att vid dess slut utdela tre pris, hvartdera bestående af 25 kronor. Fördenskull bör en hvar, som insänder svar, alltid underteckna med samma signatur. N: r 1334. Tennet öfverstrykes med en välling af krita och såpvatten får stå öfver natten och borstas sedan rent. Kan äfven rengöras genom att gnidas r e; T nT f cm. hög, klädd med filt. Sänd dubbalt porto, får ni utförlig beskrifnin? Carola p. r. Kristianstad. N: r 1354. Fyll grytan med söt mjölk och l å t den alldeles koka ihop. så att intet af mjölken återstår. För yttermera, säkerhets skull kan grytan, så snart den ställes undan efter att ha användts, gnidas med en fläsksvål. Olga. Ramarne tvättas i ljumt tvålvatten, hvari hällts en matsked ammoniak. Torkas sedan omsorgsfullt med torrt linne. Olga. Med hvit eller ljus oljefärg i kapsel, som kostar 25 ä 30 öre. Carola. N: r 1356. Mönstret ritas först upp på papper, därefter stickes med en nål i alla konturer, d e t ojämna på afvigsidan gnides försiktigt med sandpapper. Pappersmönstret lägges nu jämnt på klädet, och båda fästas med stift pa ett bräde eller bord, så att papperet ej glider. En bomullssudd doppas i potatismjöl, och man gnider därmed öfver alla konturer (till ljust kläde användes pnlvr. b l y e r t s); pappersmönstret borttages, och med en fin pensel, doppad i van ig hvit tubfärg, upplöst i litet terpentin och tillsatt med en droppe siccativ — följer man nu noga alla konturer. Skulle mönsterkonturerna ej vara tydliga nog, får pudret borstas bort, och en ny öfverpudring af mönstret företagas, innan färg och pensel användas. Olga. Föremålen göras rena med tvål vatten och borste, alla fläckar bortskrapas noga.
Inkomster år 1863. Inkomster år 1864. Summa Rdr Rmt 57,020: 8. ‘Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 16 Oktober 1865. J. L. Bogeman. Kredit: Balans från år 1861. Fondens tillgångar och fordringar 24,451: 3. Inkomster är 1862. Inkomster år 1863. Inkomster år 1864. Räntor 1,317: .99. Summa Rdr Rmt 28,379: 41. Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 16 Oktober 1865. J. L. Bogeman. 60 Sammandragaf Löfwenskjöldska Fondens Debet. Utgifter år 1862. Utgifter år 1863. Rese-stipendier 2,500 Uppfostrings-stipendier 800: Ärfvoden 440 Afskrifning: Innehållen Bevillning . Utgifter år 1864. Rese-stipendier 2,500: — Uppfostrings-stipendier 1,200: — Extra utgifter — 88. Balans till år 1865. Rese-stipendii-fondens tillgångar 51,450: 99: Summa Rdr Rint 133,205: 71. Sammandrag af von Hartmansdorffska Stipendi - Debet. Utgifter år 1862. Ränta till Fru M. von Hartmansdorff 3,400: — Extra Utgifter och Ärfvoden 105: 88. Afskrifning: Innehållen Bevillning Utgifter år 1863. Ränta till Fru M. von Hartmansdorff 3.400: — Extra utgifter och ärfvoden 105: 88. Utgifter år 1864. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 17 December. 301 8:<le der det i mom.
Härifrån afräknas: l:o Kreditivet till Riksgälds-kontoret på en million riksdaler. 2:0 Utlemnade förskott till invexling af förslitna sedlar. 3to Otydliga sedlar, som blifvit af Låne-afdelningen infriade. Om för inlösen af kopparskiljemynts-polletterne enahanda sätt hädanefter som hitintills skall begagnas; så kommer hvad i afseende derå stadgas i nuvarande 122 §, att i den ofvanföreslagna införas. Med tillämpning af de grunder för beräkningen af Bankens ansvarighet, som nu blifvit angifna, torde för halfårs-uppgifterna följande formulär böra fastställas. (Se Tabellen). Uti detta formulär begagnas de zifTer-förhållanden, Bankens räkenskaper vid nästlidet års slut utvisa; och för närmare bedömande af skiljaktigheterna emellan den föreslagna uppgiften och den från trycket utgifna, får Utskottet af den sednare meddela nedanstående utdrag: a) Utelöpande sedlar 22,362,425: 33, 6. Invisningar och Attester emellan Depositionsoch Kassa-afdelningarna . 31,276: 45, 10. - 22,393,702: 31, 4. b) Riksgälds-hontorels kopparskiljemynls-polletler: Utelöpande af det belopp, hvartill Banken vid 1823 års slut afsatte inlösningsfond 72,252: 28, 10. IG Banko-Utskottets Memorial, N:o 47. c) Innestående medel på riileningar i Depositions-afdelningen: Depositions-medel för Låne-afdelningen 80,000: Behållning, tillhörande allmänna Verk och Inrättningar samt Bolag och enskilda personer (1,088 dukater) 5,316,261: 44, 4. Obegagnade andelar på kreditiv-räkningarne 3,776,861: 3?.
M e n nej, jag har sett så mycket däraf och studerat det så pass, att jag blifvit fullt o c h fast öfvertygad o m, att vi här Btå inför en fara, s o m i tid b ö r förekommas, för att i c k e det uppväxande släktet skall blifva slaf under en af de fruktansvärdaste bland laster - — spelpassionen. För att då ej ens tala o m den fysiska fara som ligger däri, att spelet hela tiden föres i nedhukad, h o p k r y m p t ställning m e d ansiktet tätt intill marken, hvarifrån det upprifna dammet och stoftpartiklarne inandas o c h lägga sig på lungorna, där de kunna bilda frön till en af människosläktets farligaste sjukdomar — lungsot. S o m ett belysande exempel kan jag nämna, hur j a g en m o r g o n hörde friska, klingande skratt genom fönstret från den bredvidliggande kyrkogården. D e t var j u b e l o c h lek därnere bland barnskaran, o c h det gjorde godt att höra dessa glada utrop och muntra, skallande skratt. D e t lektes h ö k och dufva. H u r det var, så förklingade skratten o c h de muntra utropen tystnade. H a d e barnen försvunnit? Nej, det hade de icke, men leken var slut — spelet börjadt. J a g stod en stund och såg på. Lystnad i blickarne, passionerade åtbörder och då o c h då ett förbittradt utrop, när någon tappade. H v e m hade vunnit d e n? Från gräl till knytnäfvarne — jag ville ej åse styggelsen längre, utan vände mig bort. J a g tror mig nu med detta hafva framvisat, hvad jag åsyftat, ooh ber er, I mödrar o c h fä- der, sen efter i edra barns fickor, o c h, jag är viss därpå, i 90 fall af 100 skolen I finna kulor. T a g bort d e m, krossa d e m, o c h, hvad bättre är, krossa äfven alla halfväckta begär efter spelet o c h spelets retning.
Med afseende på hvad sålunda för Kapiten-löjtnanten Stålhammar förekommit och då den vård, han i närmare tvänne års tid å allmän hospitals-inrättning njutit icke medfört någon förbättring uti den, enligt ofvanberörda läkarebetyg, med kroppslig förlamning, förenade sinnessjukdom, han iråkat, och hvilken derföre vid hans redan framskridna ålder, efter all sannolikhet, vore obotlig och gjorde honom för framtiden oförmögen till tjenstens utöfning, har Kongl. Maj:t, med anledning tillika af Rikets Ständers vid 1854 års riksdag uti underdånig skrifvelse af den 1 December samma år afgifna svar å Kongl. Maj:ts nådiga framställning om obotlig ansedd sinnessvag, larn eller blind tjenstemans skiljande från ordinarie beställning i rikets tjenst, föreslagit Rikets Ständer, att Kapiten-löjtnanten Stålhammar må med månaden näst efter den, uti hvilken han, efter uppnådd pensionsmessighet i Amiralitets-Krigsmanskassan, kan varda ur krigstjensten i nåder afskedad, få på allmänna Indragnings-staten uppföras till åtnjutande under återstående lifstiden af en årlig pension till det belopp, han nu i aflöning på Flottans stat uppbär, eller 2,200 R:dr R:mt; dock skulle denna pension minskas med det pensionsbelopp, som vid afskedets erhållande, eller sedermera, kunde honom från Amiralitets-Krigsmanskassan tillfalla. Af de uti denna nådiga Proposition åberopade handlingar har Utskottet tagit kännedom; men då den sinnessjukdom, hvarmed Kapiten-löjtnanten Stålhammar är behäftad, ännu icke fortfarit längre tid än omkring 2:ne år, samt det af Läkaren vid Wexiö hospital den 20 nästlidne Januari afgifna intyg icke innehåller något yttrande derom, huruvida sjukdomen anses vara af obotlig beskaffenhet, har Utskottet ej kunnat antaga, att hans återställande till helsan skulle vara utom ali sannolikhet, och, vid sådant förhållande, funnit sig sakna skäl att hos Rikets Ständer förorda Kongl.
Mångå ytterligare skäl kan jag andraga, men anser de redan anförda fullt tillräckliga, och frågan af en sådan vigt för Bankens framtida bestånd, att BankoUtskts skarpsinnighet, dem förutan, sannolikt utfinner medel att mota faran Om återremiss af BankoUtskts Betänktde N:o 15 anhålles vördsammast, i den delen sorn rörer texten på de nya sedlarne; äfven anhåller jag att mitt yttrtde i ämnet måtte få medfölja. Hr Printzensköld, Carl: När man tager i öfvervägande de skäl, Hr Ehrenhoff anfört emot BankoUtskts moliver för Den 25 Februari f. m. 543 afstyrkande af hans ifrågavar:de motion, så måste man, enligt min tanka, erkänna, att dessa skäl äro väl grundade och fullkomligt riktiga. Ibland dom ber jag att få särskildt fästa upmärksamheten vid den af Hr Ehrenhoff så tydligt framhållna omständighet, att Banken, till följd af den nya texten å des3 sedlar, icke skulle ega någon laglig ratt att åberopa myntlagen i fråga om remedium, utan blefve ovilkorligen förpligtad att tillhandahålla sedelinnehafvarcn sedelns belopp i silfver efter vigt och utan remedium. Det är, enl. mitt begrepp, oförsigtigt att åtaga sig en förbindelse, hvars upfyllande är nära nog omöjligt, eller åtminstone icke kan ske annorlunda än på det orimga sätt, Hr Ehrenhoff här framställt såsom det enda verkställbara. Jag kan följaktligen icke finna annat, än att R. St. handlade mindre välbetänkt, då de vid sednaste Riksdagen förändrade den text, som finnes på Bankens nuvar:de sedlar, i annan måtto än för att få den nya benämningen derå utsatt, och jag får derföre tillstyrka It. o. Ad. alt bevilja den begärda återremissen af denna punkt: varande jag öfvertygad, att BankoUtsk., vid närmare öfvervägande af de förhållanden, Hr Ehrenhoff här upgifvit, skall finna sig föranlåtet att ändra åsigt och således tillstyrka R.
Lag nu antages sadan som den set, nast af Constitutions-Utstoktct blifwit redigerad, dock mch det uttryckliga förbchäll, att sa wäl de anmärkningar, hwilka wid Negerings-Formens antagande inom PrcsteStändet wid denne Riksdag blifwit gjorde emot Negcrings-Formcns 16. §, som ock de nu till Protokollet anförde betänkligheter wid denna Tryckfrihets Lag mä anses säsoM under denne Riksdag wäckte, för att wid nästa Lagtima Riksdag till vfwerwägandc och afgörande förek»mma; Hwilket härigenom be öfrige respectivc Strinden samt Eonstitutions-Utstottct wördsamt cch wänligen meddelas. k-t Luprs. -S. D' 620 Den 17 April. E. D. Biföll Preste-C tändet bwad Riksens Högloft. Ständers Stats-Utstött uti dest den 12 dennes pä bordet lägde Memorial, rörande afstrifrkng a Tull-Arrendet för förlorade Tull-inkomster ifrån Finland, pttrat och hemställt; Hwilkct ffulle de öfrige Respcctive Standen samt StatsUtstött et wördsamt och manligen meddelas. Vt supra. S. D. Kongl. Majus Nädiga Proposition till Riksens Stander, angäeirde en ny och förbättrad Kyrko-Handbok, nplastes och remitterades till Riksens Högloft. Ständers Lag-Utstott; Hwarom de Respcctive Med-Stäklden samt bemälte Utstött ffulle crhälla wördsam och wänlig underrättelse Vt snxns. S. D. Hwad Riksens Högloft. Ständers Bcwillnings Utstött uti Protocolls-Utdrag af den 10 dennes tillstyrktrörande nödig Penninge-Fond till undersökningars anställande huruwida Saltkokning kan innom Riket med förde!
Om flickan vore bra, så kunde hon väl få tjäna på en herrgård i deras hemtrakt. Nu förstod mor Anna Stina, att hennes sak stod illa och tog därför i med höga ord. – Här har du suttit i stor bekvämlighet och välmåga, du Stafva, i all din tid, och jag har kämpat mig fram i stor fattigdom. Men aldrig har jag bedt dig om något förr än i dag. Och nu vill du låta mig gå bort från dig som en tiggarkäring, som man ger ett mål mat och ingenting mer. Jungfru Stafva smålog litet, så sade hon: – Syster Anna Stina, du talar ej sanning med mig. Jag är också från Råglanda, och jag skulle just vilja veta, i hvilken bondstuga i den socknen det växer sådana ögon och ett sådant ansikte. Och hon pekade på Ingrid och fortsatte. – Det förstår jag, Anna Stina, att du kan vilja hjälpa den, som ser så ut, men det förstår jag ej, att du tror, att din syster Stafva blifvit så svag till förståndet, att du kan komma och ljuga för henne. Mor Anna Stina blef så skrämd vid detta, att hon ingenting kunde säga, men Ingrid beslöt att förtro sig åt gumman och började genast med sin låga, vackra röst berätta sin historia. Och knappast hade Ingrid med ett par ord berättat om hur hon legat i grafven och hur dalkarlen kom och räddade henne, förrän gamla jungfru Stafva rodnade och hastigt böjde sig framåt för att dölja detta. Det hade endast varat ett ögonblick, men det måtte dock ha betydt något godt, ty hon såg vänlig ut allt sedan. Snart började hon också fråga mycket omständliga frågor om alltsammans, framförallt ville hon hafva reda på dåren, om Ingrid ej varit rädd för honom. – Ånej han var ej farlig alls. Inte var han tokig, sade Ingrid, han kunde både köpa och sälja. Han var endast förskrämd. Ingrid tyckte det var hårdast att behöfva berätta hvad hon hört fostermodern säga. Men hon talade om det alldeles uppriktigt, fast hon hade gråten i halsen. Jungfru Stafva gick då fram till henne, sköt tillbaka hennes hufvudduk och såg henne in i ögonen. Så klappade hon henne litet på kinden. – Hoppa öfver det där om mamsell vill – sade hon. – Det behöfver jag inte veta.
’ Utgifter härtill, inberäknadt Kyrko-betjeningens aflöning, är för ena orten så olik emot den andra, att hvarje ifrån det hela dragen slutsats örn samma utgiftsbelopp på hemmantal, eller annorledes, skulle blifva förvillande och icke kunna lemna någon sann måttstock för bedömandet af detta onus i ofvannämnde speciella hänseenden: Det är dock ganska säkert på Landsbygden ett ibland de betydligaste, då beloppet deraf kanske uppgår till i5, 20, 2 5 och ända till 3o R:dr Banco på helt mantal om året, oberäknadt de så kallade jura stolae. I Städerna deremot äro afgifterne till Clereciet vida mindre och således föga betungande. Med afseende på F a tligför sör j n i 11 gsk ost n ad e 11 anmärkes: att den i allmänhet synes vara snarare för lågt än för högt beräknad, oaktadt den tillökning i beloppet, förorsakad af 1826 och i83o årens missväxter, som ägt rum för åren 1827 och 1831, emot vanligheten. Uti Statistiska Tabellerne äro dessutom gifne Allmosor åt kringgående tiggare icke afsedde, eller till beräkning upptagne: De voro likväl i synnerhet under åren 1827 och 1831 högst betydlige, samt kanske jemförlige med öfrige fattigförsörjnings-kostnaden; och troligen kan således beloppet af alla de utgifter till fattiges underhållande, sorn Länets Invånare under ifrågavarande qvinqvennium fått 38 vidkiiminas * i calcul antagas lill Åtminstone i \ a i5,ooo R:dr årligen utöfver hvad Tabellerne innehålla. Skjntsningshesviiret ])å Landsbygden bestrides i fredstid med fyra Hästar af hvarje derifrån icke lagligen befriadt belt hemman; men då Reservoch Fångskjutsen nu mera kan anses ersatt med den lega som för skjutsningen erhålles, har endast Krono-skjutsen jemte Håll-skjutsen, pä de få ställen denna sednare ännu utgöres, blifvit såsom onera upptagne.
Jag kan icke föreställa mig något ändamål med anmälan hos Riksens Ständer, örn tillsättande af ett Ämbete, sora icke är vacant. Dess innehafvare är bestämd genom lika lagligt val oell vid samma tillfälle, som Tit. Ehrenborg dertill kallades. — Denna åtgärd kunna Riksens Ständer sjelfva icke upphäfva; Men om någon tvekan om Grundlagens tydlighet i detta fall skulle uppstå, synes den böra utplånas af sjelfva sakens natur. Vid JusLitiai-Ombudsmans-Ämbetet äro fästade pligter, hvilkas uppfyllande det lyckligtvis icke beror af Lagstiftande magten att fördröja eller fortskynda, förlama eller förstärka. Till. detta uppfyllande hemtas stöd och förbindelse af Allmänna Lagen och dea endast deraf beroende Domaremågten, lili h vilken Justitia? - Ombudsmannen lika med annan part är lydnad och ansvar skyldig, och just för att icke deruti göra afbrott, eiler undanlag, har Lagstiftaren 644 Sts ts-U t si ko 11 et» Be tänk an den. befallt, att dä Justiti£e-Ombudsman dör eb Jer eljest blir hindrad sitt Ämbete förrätta, skaij bans Suppleant genast i tjenste!} insättas, Vice Talemanneq Jon Jonsson in Stämde «tl Perr Hartmansdorffs yttradg tankar, Baqcp-Fuljmägtigen Longberg för-; pnade sig med Jlerrar Uggla, Hjerta och Ullberg, Af lika tanka var äfven Fullmägtb gen Johan Ericsson, sorn till Protocollet afleinnade följande: Pä jag anser mig tillkomma att framlägga de grundskäl hvarföre jag ibland Pikets Ständers Fullmäglige biträder den piening, att Fullmäglige, i grund af sine Principalers öfverlåtelse och föreskrift ega att, sitt uppdrag likmätigt, i Ämbetet efter den aflidne Justitia - Ombudsmannen, till efterträdare insätta den af Rikets HögJpflige
Jag får således vördsamligen hänvisa till Inkomst-afdelningens förslag till utlåtande af slutligt innehåll: »Med afseende å de uti högtberörde nådiga Proposition anförda öfriga förhållanden, får Utskottet vördsamt tillstyrka Rikets Ständer att för sin del medgifva, att Leckö kungsgård med tillhörande hemman och lägenheter samt inventarier må, på sätt Kongl. Maj:t behagat i nåder föreslå, från den 14 Mars 1861 för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning användas till ekplantering och för sådant ändamål vid nämnde tid ställas under förvaltning af Skogs-styrelsen med bemyndigande för denna att afyttra de inventarier, som för inrättningens behof ej vidare befinnas nödiga. Då den för Utskottet förevisade karta öfver Leckö kungsgårds och tillgränsande hemmans egor visar, att inköp för Kronans räkning af det enskild man tillhöriga hemmanet Berg, Bengt Håkans eller Sörgården, ett mantal kronoskatte, skulle bereda såväl minskning i stängselkostnad som andra fördelar lör ifrågaställa plantering, samt då äfven upplyst blifvit, att det under kungsgården ly - 12 Stats-Utskollets Utlåtande N:o 7i. dande hemmanet Fiskaregården till följd af sin aflägsenhet ej kan blifva af gagn för samma plantering, så får Utskottet jemväl tillstyrka, att hvad Kongl. Majit i afseende å inköp af hemmanet Berg, Bengt Håkans eller Sörgården, samt för försäljning af y4 mantal Fiskaregården i nåder föreslagit, må af Rikets Ständer bifallas; äfvensom Utskottet, på de i den nådiga Propositionen anförda skäl, hemställer, att Rikets Ständer jemväl ville bifalla Kongl. Majits nådiga framställning i afseende å utarrendering af den odisponerade delen af nämnde kungsgård.'; Uti den af Herr Skogman anförda reservation instämde Biskop Annelstedt. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri. 1860. Siats-Utskottets Utlåtande N:o 75. 1 ÄT:e *5.