Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär, hvad angår den begärde afskrifningen af Bruksidkaren Owens ofvannämnde skuld till ManufacturDiseont-Fonden, någon afskrifning af nämnde Fonds fordringar icke får äga rum i annan ordning och under andra vilkor, än dem K. M:t och R. St:r fastställt, och hvilka i K. Brefvet af den 1 Oetober 1817 linnas i Nåder bestämde, samt vidkommande det sökte ytterligare låneunderstödet för bemalte Bruksidkare af 5o,ooo R:dr, hvarken den till förlagslån af ManufäcturDiscont-Fonden afsatte summa dertill för närvaran - /£36 Stats-Utskottets <le lemnar någon tillgång, eller Utskottet känner någre andra medel att i berörde afseende föreslå, kan Utskottet icke tillstyrka bifall till den af Hr Zethelius i desse delar gjorde hemställan. Då likväl icke kunnat undfalla Utskottets uppmärksamhet den mångåriga verksamhet och den utmärkta skicklighet Bruksidkaren Owen användt till Svenska Jcrn-manufacturens upphjelpande och fullkomnande, och hvarigenom det lyckats honom att bringa denna näringsgren till en här förut okänd böjd, har Utskottet, med fästadt afseende jemväl å den stora förlust Owen, på sätt ofvauberördt är, lidit genom Ångfartyget Josephinas förstörande genom vådeld, ansett det vara billigt och önskligt, om honom kunde beredas någon lättnad i afseende pa åtei betalningen af dess i ManufacturDisconten erhallne lån, hälst i händelse desamma skulle på en gång inbetalas, sådant sannolikt skulle hafva ett ganska menligt inllytande på hans vidsträckta rörelse. Och Utskottet får på sådan grund tillstyrka R. H. St:r: att hos K. M:t i underd. hemställa, det Bruksidkaren Owen, under vilkor af fortfarande säkerhet för ifrågavarande lån samt af Jernförädlings-Fabrikens underhållande i behörigt skick, måtte i Nåder förunnas den lindring i återbetalningen af samina lån, som K. JVl:t fiuner öfrige förhållanden kunna medgifva.
Likväl verkar deremot ett stort intresse hos bruksägarne inom bergslagen, som vanligen äro försedde med egna malmer och svårligen nedlägga sina smiden, då de äro säkra på att kunna vidmakthålla dem med eget tackjern, just derföre att detta är af ett kändt lynne. Det är att märka , att nära halfparten af hela Rikets smide är grundadt på köptackjern. För dessa jerntillverkare bitr det oter oeh mer af vigt att för - Den a5 November c. m. 355 säkra sig om malmlillgång. Deraf åter ett nytt skäl för ökade corn mu nica tioner, på det atl jerntillverkningen må kunna bedrifvas på ett mera rationelt sätt än hittills. Ehuru det således finnas starka skäl för öppnandet af den farled jag föreslagit, sä är det dock icke min tanke, att de canalförslag, sorn blifvit uppgjorda , skola genast bringas till verkställighet. Men medel böra nu reserveras, så att man icke, på det sätt StatsUtsk. föreslår, uppskjuter beslutet till kommande Ständer, utan att man nu med användande af endast en del af de medel, som stå till disposition för det allmänna, må förekomma medlens splittring och förbehålla ålmin-” stone en del af dem för ett stort, nationell företag. Må det sedan bero på den myndighet, som Utsk. äger föreslå, att vidare utsträcka de undersökningar, sorn kunna vara uödiga innan eanalai betet företages, och att sedan vederbörande blifvit hörde samt en plan för anläggningen blifvit stadfästad och gillad af K. M., disponera medlen för detta företag. Skulle det då finnas, att en sådan plan fordrar undersökningar, som ej på flera år kunna fullbordas, kunna medlen utlånas i vanlig discontväg, och derigenom blifva fruktbara, hvaraf följden blefve, att genom en sådan anticipation ingenting skulle förloras; men man hade i sin förmåga att verkställa ett foretag, som i framtiden skall bära de rikaste frukter för fäderneslandets industri.
Enligt denna lag var dock delta tvång mer modereradt än nu och bysättning var icke tillåten i andro fall, än 1:0 emot en gäldenär, som ej ägde gods i riket, deraf han gälda kunde, och icke heller förmådde sätta pant eller borgen för sin person, intilldess borgenär hunnit anställa lagsökning och vinna utmätning, — och 2:0 emot gäldenär, hos hvilken, vid anställd utmätning, tillgång saknades, intilldess Domaren pröfvat, huruvida han för vårdslöst eller bedrägligt förhållande gjort sig skyldig till straff. Bysättning var således endast ett säkerhetsmått att gäldenär icke skulle genom flykt undandraga sig betalningsskyldighet eller laga ansvar. Genom flera, tid efter annan utkomna, författningar har dock karakteren af bysättning sedermera hos oss blifvit betydligen förändrad. De allmännaste dragen 4 Lag-Utskottets Betänkande M 41. deraf, sådana de i nu gällande lagstiftning på spridda ställen igenfinnas, äro följande: att för vexel samt för s. k. löpande skuldförbindelse, som ej förlorat sin ursprungliga exekutiva kraft, bysättning må ådömas omedelbart elier utan föregående utmätning; — att deremot för annan skuld utmätningsförsök först bör ske hos gäldenä ren, men att, om tillgång tili gäldens fulla betalande dervid icke finnes, bysättning kan gäldenären åläggas; — att det skuldbelopp, hvarför bysättning ådömes, kan vara huru ringa som helst; — att något maximum för fängelsetidens längd icke finnes, utan att det beror på borgenären att hålla gäldenären häktad hela hans lefnad, så vida ej gäldenären betalar skulden eller gör konkurs och med ed intygar riktigheten af sin bouppteckning. Om säkerhet genom bysättning af gäldenär, som viker undan, äro särskilda föreskrifter meddelade. Sådana äro de hufvudprinciper, hvarpå gällande lagstiftning i ämnet är bygd. För en förändring deraf, för borttagande af denna rättighet alt behandla en insolvent gäldenär såsom en brottsling, hafva dock ofta med värma röster blifvit höjda. De hafva förnummits inom representationen, inom särskilda med kredit-lagstiftningens ordnande sysselsatta kommittéer, inom Konungens Högsta Domstol.
Hr von Hartmansdorff» J“g erkänner alt de anmärknrr, som H‘<- Rosenblad och von Rosen gjort, nio riktiga. Om R. o. Ad. skulle besluta, att, med stöd af å'! §:n a mom. Riksd.Ordn., ålägga Bevilln.Utsk., i fråga om allmänna - Den 7 October f. ni. in manna bevillningen, iakttaga samma behandlingssätt, som Utsk. följt i afseende på brännvinsförfattningen, nemi. att den del, som angår straffbestämmelser, böter och andra föreskrifter, beroende på verkställighet af Konungens embetsmän, må utgöra en särskild afdelning, sorn underställes Konungens afgörande och icke anses höra till den af it. St. allena beroende beskattningen; så skulle man på en genare väg komma till målet, än om man beslöte remiss till Lagoch Ekon.Utskotten. Således, ifall Hr Frih. o. Landtm, finner för godt alt göra propos. på Ilr Rosenblads förslag, hvilket jag icke finner skiljaktigt från Hr von Rosens, så afStår jag från mitt. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Om jag icke mycket misstager mig, så har, vid alla föreg:de riksdagar, bevillningsfrågan blifvit behandlad på samma satt, som den nu blifvit behandlad af Bevilln.Utsk., d. v. s. i sin helhet, eller så att Utsk. framlagt ett fullständigt förslag till bevilln. förorda., utan att söka sammanträde med andra Utsk. för att behandla sådana delar af frågan, som ostridigt äro af ekonomisk natur. Att nu, då R. o.
Redan 1841 ansåg direktionen sjelf en reorganisation af stora barnhuset såsom af hehofvet högt påkallad. En comité tillsattes till uppgörande af förslag lill denna reorganisation, hvilket redan samma år blef färdigt. Läsningen inom direktionen af detta förslag började dock ej förr än den 18 Juni 1847, oaktadt 1842 af K. M. lemnad och sedan förnyad befallning alt till K. M. med detsamma inkomma. 1837 beslöt direktionen alt inrätta en sjuklokal vid barnhuset, i brist hvaraf så många barn årligen vid barnhuset dö. An - Den 15 Mars f. m. 235 nu 1841 var raan ense om det trängande beliofvet deraf och att detta behof först borde fyllas. Sedermera börjades småningom att i stället byggas en mängd byggnader planlöst och ändamålsvidrigt, stenmurar uppfördes, planeringar företogos m. ni., ja ett tvätthus bland annat, hvartill tillåtelse meddelades af K. M. att använda 16,000 r:dr utan entreprenad, men detta tvätthus kostar redan 32,000 r:dr. Detta allt ägde rum ungefär vid samma tid som fråga uppstod att vid barnhuset inrätta ett clinicum, hvartill barnhusets tillgångar hade med skäl kunnat tagas i anspråk. Rån meningen vara att derigenom omöjliggöra en sådan anstalts förening med barnhuset om ock K. M. skulle finna en sådan åtgärd, såsom den är, af behofvet högt påkallad? Jag vill ej besvara denna fråga. Af räkenskaperna inhemtas att barnhuset, oaktadt dess tillgångar äro till följd af bristande god förvaltning i förhållande till behofvet så små alt, enligt hvad en af revisorerne vid sista revision i Utsk. upplyst, barnhuset ej kunde uppfylla sina förbindelser så vida ej dödligheten vore inom barnhuset så stor, årligen till Svea Rikes pastorer betalar mellan 2 å 3000 r:dr för vården i landsorten af utlemnade barnhusbarn. Jag skulle misskänna vårt upplysta och christligt sinnade presterskap om jag skulle förmoda alt de icke utan detta för dem obetydliga arfvode skulle egna dessa arma föräldralösa den vård, de så väl behöfva och som de säkert erhålla.
Jag afsäger mig derföre allt häraf fallande loford, äfvensom jag gerna bekänner mig hafva, fastän icke i denna fråga, begått flera misstag vid den mig egentligen af Lagstiftaren uppdragna verk - I *°55 Den 2i Juli e. m. verkställigheten. Alltid har jag varit får. dig vidgå dem, och skall göra det med ii» ka lätthet hädanefter. Men för allt detta finnes en gifven och säker bot, utom hvilken det torde vara för» gäfves att villja tillfredsställa vissa personer. Alltid har jag ansett mig endast som ett passande verktyg till utförande af den Stora plan, hvilken Sveriges mest lysande snillen af alla Stånd under framfarna århundraden uttänkt och velat befordra. Deras namn har jag allt sedan 1806 sökt göra bekanta för Svenska allmänheten; ehuru man, kanske ej alltid i bästa mening, velat tillskrifva mig hedern sorn uppfinnare. Enheder, som, ehuru öfver all beskrifning smickrande om den vore sann, dock förlorar hela sitt värde då den är ogrundad. Huruvida jag, i afseende på mig sjelf, är bedragen, och på hvad sätt imtt ruin bäst kan fyllas, lemnar jag med nöje till mina af Lagstiftaren föreskrifna Domares afgörande. Vid det allmänna Bolagsmöte, som, ehvad utslaget blifver, måste äga rum strax efter detta Riksmöte, nedlägges i alla fall min befattning, och Bolaget disponerar fritt öfver den, samt dömmer utan något Den 2* Juli f. m. lo"6 band eller afseende öfver mina verninvar. Detta oryggliga beslut, fattadt den 19 April, ar, for att undgå all tidsspillan, svar pä alla de personliga beskyllningar jag sedan den tiden fått och ännu kan få höra, och hvilka hädanefter, af mig endast ansedde som medel att stärka min föresats, skola, vid åtankan af mitt tillstundande lugn, med tystnad till och med kanhända tacksamhet emottagas.
Detta hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och ehuru det, efter Rikets Ständers omdöme, är otvifvelaktigt, att omförmälde lagrum böra så förstås och tillämpas, som Motionairerne antydt; likväl, och då skiljaktiga meningar derom funnits hos Domare ega rum, samt de ifrågakomne lagbuden icke torde kunna anses så “ tydlige, att all anledning till olika tolkning saknas, hafva Rikets Ständer trott sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att E. K. M. täcktes låta, genom serskild Författning, i Nåder förklara det vara med Lagens rätta förstånd och mening i 14 Cap. 2 och 3 §§. MissgerningsBalken instämmande: Exp. Utsh. Förslag till und. Skrifvelse N:o 122» 271 1:0 alt de i 2 §. utsatte böter för den, som slår sin stjuffader, eller stjufmoder, svärfader, eller svärmoder, stjufsvärfader eller stjufsvärmoder, skola för hvarje serskild persons våldförande ådömas så, att den, sora slår både stjuffader och stjufmoder, skall böta 200 Daler, o. s. v.; 2:0 att den, som slår sin stjuffader, eller stjufmoder, svärfader, eller svärmoder, stjufsvärfader, eller stjufsvärmoder, skall, utöfver nyssberörde ansvar, serskildt böta för sår och slag, enligt 34 och 35 Cap.
I afseende på en värd talares förslag att på RiksgäldsContoiret ställa de till Bankens behof föreslagna creditif, får jag endast anmärka, att i detta hänseende emellan dessa hegge verk ingen gemenskap finnes; att Banken 56 Den 9 J u 1 i i f. m. ehuru Staten tillhörig, är ett sjelfständigt handelsinstitut, och att ordningen således torde fordra, att den sjelf berättigas afsluta de lån, den för sin rörelses skull kan behöfva upptaga. Jag tillstyrker återremiss af förevarande Utlåtande. Herr af Ekenstarrij Israel: Då jag fullkomligen gillar nödvändigheten af det beslut Ridderskapet och Adeln i förra Plenum fattade, önskar jag naturligtvis högeligen, att de medel, som för finance-regleringen användas, måtte leda till ändamålet. Ej egentligen för att lemna upplysningar, utan för att framkalla sådana, har jag begärt ordet. De medel Utskotten föreslagit, gillar jag till största delen; men det är synnerligen en omständighet, nemligen depositions-inrättningen, som jag ej finnér äga det sammanhang med myntbestämningen, hvari den framställes. I Utskottens Utlåtande säges på första sidan, att allt bestämmande af myntet beror på Vexelluckans öppnande. Det är ock min öfvertygelse; således tror jag, att icke Cursens förhållande innan den mesurens början hvarken kan ledas eller förutses. När detta är gifvet, följer också, att silfver, som insättes efter 128 sk. Curs, skall kunna med fördel uttagas, när den höjt sig tillräckligt för slikt vingleri. Dä ser jag icke allenast möjligheten, utan äfven troligheten deraf, att BancoFullmäktige skulle snart nog 4 Den 9 J u I i i f. m. Itömma i elen belägenhet, att inställa depösitionsrörelsen, och jag tror, att sådant skulle mera skada Banken i opinions-väg, än den olägenhet, som man förmodat, kunna uppstå genom depositions-räkningens stridiga verkan emot Bankens Silfveruppköp, hvilken jemväl synes mig ganska möjlig. Säkerligen skulle det finnas många, ehuru jag visserligen icke vore ibland dem, hvilka trodde, att när
Utskottets .Mernorjal, H:o. 72, rörande de i Särskildta Utskottets Förslag til ny Reglering «f Styrelse-Verken förekommande Grundlags-frågor, bléfVo åtskilliga emot Consututions-Utskottets Grund Jags-ändrings-Förslag yttrade anmärkningar, hvilka Borgar e-Stånd et förklarade utgöra* dess gemensamma tankar, till C mstitut-ions-Utskottet' hänvisade under anmodan till Utskottet, att med förnyadt Utlåtande inkomma. ti jo •ijoavGL f:| aht* ■ c . mod V■ 5 Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Instämde Bonde-Ståndet i Höglofl. Ridderskapets och Adelns inbjudning af denna dag, Fröt. Ut ar, d. a? No v. 1S23. 357 nemligen, a« Riksens Ständer, af pligt och förtroende dertill uppmanade, böra', till Kongl, Majits egen Nådiga pröfning och godtfinnande i underdånighet öfverlemna, att utsätta den tid till Hennes Majit Drottningens höga Kröning, som Kongl. Majit täckes finna lämpligast. S. D, Vid föredragning, fann Ronde - Ståndet skäligt bifalla Stats-Utskottets Memorial Nio 616, angående gcatification åt Stats-Cpmmissarien Tonelius. S. D. Sedan Bonde-Ståndet den 15 sisth October bifallit Stats-Utskottets Betänkande Nio 51g, angående arrende - Spannemålens utgörande för Kungsgårdarnes derunder lydande hemman, ansåg Bonde-Ståndet i samma ämne, i anledning af återremiss, meddeldte förnyade Utlåtande Nio 615, icke fordra annan åtgärd, än att läggas till Hand Jingarne. Prat. Ulff, d. g?
Maj.ts Nådiga Proposition N.-o 34. 7 i lifstiden underdånigst anhållit om ändring i Kongl. Majrts och Rikets Stats-Contors förordnande af den 1 April 1824, till följd hvaraf hans för nämnde befattning innestående lön 33§ Pund Sterling årligen skulle i liqvid honom godtgöras i Svenskt Banco, efter den vid hvarje förfallotid gällande curs, samt de af honom på lönen utgifne assignationer honom påföras äfven i Svenskt Banco, så att hans fordran komme att i samma mynt beräknas och anordnas; hemställande Sökanden underdånigst, det Kongl. Majrt täcktes i Nåder tillåta, att hans å lönen för de förflutna åren innestående saldo må honom tillgodo beräknas och utfalla i Pund Sterling, utan Curs-skillnad till det vid skeende slutliqvid fällande belopp eller efter då gällande curs. Sedan Kongl. Majrt, vid Nådig pröfning af detta ärende, med afseende å hvad Slats-Contoret, uti häröfver den 26 Maji i83o afgifvet underdånigt utlåtande, anfört, vid målets pröfning icke funnit skäl medgifva någon annan beräkningsgrund för liqviden af Doctor Collins hos Statsverket egande lönefordran, än den Stats-Contoret föreskrifvit, och framlidne Doctor Collins efterlemnade arfvingar, genom befullmägtigadt Ombud, Kamereraren B. M. Kjellsson, nu mera hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit om Nådig framställning till Rikets Ständer i förevarande ämne; så vill Kongl. Majrt handlingarne derom till Rikets Ständers Stats-Utskott nu öfverlemna. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständers Stats-Utskott med all Kongl. Nåd och ynnest välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN C. D. Skogman.
Om vi nu bifalle den och målet i detta styckade skick till Kongl. Maj;t öfverlemnas, hvad skall val Konungen dermed göra, hvad skall Han derom yttra? Om deremot Rikets alla fyra Stånd framställa ämnet, kan Konungens svar icke blifva tvifvelaktigt; och med den öppenhet, jag är skyldig denna vördnadsvärda samling, förklarar jag, att jag säger Ja Den 17 Altirtn. % Ja ifall beslutet om denna fråga blifver gemensamt, men Nej 3 örn det blir styckadt. Man har anfört, att det ej skulle behöfVas någon sårskild lag för ordningens bibehållande ibland åhörarne i RiksStåndens Plena, och att 110 och 111 §. §. i RegeringsFormen aro för detta ändamål tillräckliga. Jag hem ställer likväl, om ej dessa stadganden äro för stränga, och om de kunna tillämpas på en åhörare, som ger ett tecken till bifall eller ogillande. En Polislag skulle åter icke vara tillfyllestgörande. Det fordras derföre en allmän lag, en Domstolslag, och den kan icke af Konungen ensam stiftas, utan måste af Riksens Ständer och Konungen sammanstämmande beslutas. Sådan är min åsigt af denna fråga ; och om åhörares införande i våra Plena skall anses såsom ett prof af utbildningen utaf vårt constitutionella lif, så är jag öfvertygad, att Riddarskapet och Adeln ej ensam vill bidraga till denna utbildning. Jag har här hort talas om liberala och illiberala meningar och jag vågar, af denna anledning, påminna, att om meningarne äro skiljagtiga och det yiåste de vara, ly der alla tänka lika, der k'r död; så aro de dock så vida liberala , att de syfta till ett gemensamt mål, det allmännas väl; neli jag skall aldrig, om än de mäst stridiga tankar emot mina egne framställas, tillåta mig, att gifva dem en annan be-; Ridd, o. Ad, Prot. 2 Baad. 52, 498 Den 17 Martli. nämning eller stämpla elem med någon annan afsigt, än den, att vara skil jäktige från min mening. Många yttrade härtill deras bifall. Herr von Hohenhausen, Michael'.
— H r Salomon Smiths utförande af Flygande Holländarens scen och aria ur första akten af Wagners bekanta opera förtjänar synnerligt erkännande, så mycket mer som ett dylikt stycke, när det lösryckes ur sitt sammanhang, både för konstnären är svårt att tolka och för publiken att fullt fatta och förstå. I tisdags uppfördes för andra gången Felicien Davids utomordentligt melodiösa 2-akts-operett » Lalla Bookh ». Den här tyvärr allt för sällan gifna operetten utgör från början till slut en tonmålning, mättad af den varmaste österländska kolorit. Den ena sköna melodien aflöser den andra, duetter, terzetter, kvartetter och körer omväxla, och därjämte råder öfver det hela en lugn och varm stämning, som verkar nästan berusande. D e fyra hufvudrollerna utfördes synnerligen förtjänstfullt af fröknarna Holmstrand (Lalla Rookh) och Karlsohn (Mirza) samt hrr Strandberg (Noureddin) och Brag (Baskir). Fröken Holmstrand har här sin första större uppgift, och hon löser den verkligen i alla hänseenden förträffligt. Hennes sympatiska stämma har genom de senaste studierna i utlandet vunnit både i skönhet och fyllighet, tonansatsen är säkrare och fraseringen mycket god. Då härtill lägges, att fröken H. äger en strålande apparition, har hon ju de flesta betingelser att kunna lyckas i det henne tilldelade partiet. Fröken Karlsohn lämpar Sig likaledes alldeles utmärkt för Mirzas parti, som hon också utför med lif och lust. Såagen klingar som vanligt fyllig och frisk; skada blott, att textorden stundom sluddras bort. Hr Strandberg har som Noureddin en uppgift, som synnerligen väl lämpar sig för hans veka och välklingande stämma, liksom ock Baskirs parti ligger förträffligt för hr Brag. H r B. är verkligen en mycket rolig ambassadör och har här en af sina allra bästa uppgifter. — Vi uppmana alla, som älska härlig och melodiös musik, att besöka operan, då » Lalla Bookh » gifves. Den kan och förtjänar också att höras mer än en gång. Operan gifves åter i afton. I onsdags uppfördes » Vilhelm Tell » till firande af Kossinis hundraårsminne. Bollbesättningen var densamma, som då operan förra gången uppfördes.
Prof-Utdrag den 7 December i857. 699 S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets Memorial N:o 159, med förslag till allmänna vilkor och stadganden i afseende på de under denna riksdag heviljade stats-bidrag till väg-anläggningar och väg-förbättringar samt hamn-byggnader och vatten-aftappningar m. fl. arbets-företag; samt Utlåtanden: N:o 160, angående medels anvisande för undersökningar, inspektions-kostnader samt expenser vid allmänna arbeten; och N:o 165, angående beviljandet af stats-bidrag för en kommunikations-led mellan Asasjön i Kronobergs län samt städerna Wexiö och Carlshamn. Den 7 December. Frän Hög lo fl. Ridder skåpet och Adeln. S. D. Vid föredragning af en från Högvördiga Preste-Ståndet genom Protokolls-utdrag
M e n däremot tror jag, att de nu så moderna babyhattarne ej äro så lämpliga, därför att barnen lätt bli utsatta för tando c h hufvudvärk, när de som äldre skola lägga bort d e m. Att tala o m, huru man skall möblera barnkam marn, är barnsligt tycker jag, det gör väl ingenting till barnens trefnad eller otrefnad, o m möblerna äro dyra eller billiga; det är en penningfråga. Skulle dessa rader verkligen k o m m a in i Idun, så blir jag väl ansedd som en Saul ibland pro ' feterna. Men de små tveka o m Pella. Att Och Lär Sin 1898 älska arbetet, sin Gud o c h andra, kunna g l ö m m a bort sitt eget jag, med e x e m p e l så ditt barn att vandra väg framåt från lifvets arla dag! Om själf du äger djupt i hjärtat inne Den kärlek, som gör h e m m e t ljust och gladt, Helt omedvetet du i barnets sinne Planterar frö ' t till denna rika skatt. Mamma. Min mans trägna göromål v o r o ofta en orsak till, att jag fick vara den styrande m e d barnens uppfostran. Det blir ju oftast m o d e r n s lott - — åtminstone de första 10 åren. Plikterna s o m uppfostrarinna äro stora, o c h kunna vi ej af oss själfva finna rätta sättet, utan måste fly till Honom, s o m är rätte ledaren, m e d b ö n o m kraft o c h hjälp till det viktiga kallet. A. V. L. XII. En m o d e r till åtta barn (sex söner o c h två döttrar) vill härmed gifva några råd o c h upplysningar o m, hvad hon erfarit o c h iakttagit vid deras vård. Under barnets första tid b ö r det hållas varmt, såväl o m hufvud som hela kroppen, alltid hafva en mjuk, varm bädd, så att händer o c h fötter ej äro blå af köld. Ju varmare de äro, desto bättre sofva de. Jag har lindat dem, så att de hållit sig raka, dock ej hårdare än att de något kunnat röra sig. Lindning o m nätterna har jag begagnat ända tills de börjat att gå, för att få d e m stadiga i benen.