Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den, som känner sig manad att, sålunda rustad, träda in i denna verksamhet inom sjukvården och saknar nödiga upplysningar rörande det mått af kunskap, som erfordras för afläggande af fältskärsexamen, kan endera på Fredrika Bremer-förbundets byrå, Stockholm, Malmtorgsgatan 5, eller hos fröken A. Sterky i Upsala erhålla uppgifter rörande bemälda examen m. m. % Iduns panoptikon. » Iljg / Pifvet är icke en roman », idisslar den ell^fii otäcke d ' Argenton i Alphonse Daudets roman Jack; och i samma mening ha vi väl allesammans mer än en gång haft anledning att säga: lifvet är icke alltid gladt. Konsten och knuten är bara att så mycket som möjligt vända dess rätsida upp och för resten taga den onda dagen med den goda, påminnande oss den förträffliga fru Lenngrens råd till sin dotter och därmed följande maxim, att » vår värld, min Betty, är ändå den allra bästa värld vi äga ». Men, som sagdt, glad är den icke alltid, och kommer nu koleran, så blir den det begripligtvis ännu mindre. Dock kan man ick utan fägnad konstatera, att, ännu så länge IDUN 1892 åtminstone, icke röjer sig på förhand den skrämsel, hvilken annars alltid brukar föregå epidemien och verkar såsom dess allra bästa bundsförvandt. Och ehuru väl vetenskapen ännu icke är riktigt på det klara med sjukdomens natur i hela dess utsträckning, så bar den dock kommit därhän att förstå behandla koleran lika bra som ungefär hvilken annan sjukdom som helst. Alltså, kommer den till oss, så låtom oss mottaga den med varma servietter, oeh det i ordets egentliga betydelse. * * * Fru Lenngrens nyktert praktiska tanke, som här ofvan citerades, vinner likväl icke anklang hos alla, det veta vi nog. Utan att tala om dem, hvilka på rent religiös grund betrakta denna världen såsom en jämmerdal (ideelt åtminstone, ty materielt har jag sett icke få vältaliga munnar, både presters och proselyters, efter fromma och asketiska haranger smörja sig rätt bra!)
så litet ojrdnadt, och att till och med bevillningsrätten, detta första grundvilkor för ett representativt styrelsesätt, snarare tyckes på väg att försvagas än att stärkas i riksdagens bänder, allt detta är faktg, som icke kunna förnekas, ilade den nya riksdagsordningen fiLtt verka, som man väl på många håll trodde den skola komma .att göra, som ett formgifvatyde uppslag till en fortsatt konstitutionel utveckling, då skulle helt / säkert vid det här laget mycket sett annorlunda ut både inom vår riksdag och der-utanför. Den nya grundlagen skulle då icke varit sitt eget mål, utan ett ändamål för andra och högre uppgifters lösning. Men detta tyckes just vara hvad man från andra håll ville undvika. Så l&amp;ngt tidsutdrägt och ett ofruktbart motstånd är i fråga, har ju c) enna taktik ookså hittils krönts af snart sagdt all möjlig framgång. Sedan m$n nu sett huru fåfkngt ett liknande motstånd sist och slutligen visade sig varay .der det riktades mot ett likformigt beskattningssysjtem, kan man väl ' emellertid äfvea hoppas, att det skall visa sig lika maktlöst äfven på andra håll. I båda fallen har nämligen motståndet utgått från samma också får antagas hafaa uppstått hos denne utmärkte statsekonom, som äfven i andra afeeenden hann med att i vår statshushållnings historia efierlemna varaktiga minnen af sitt skarpsinne och sin räknekunnighet. Nar behofvet nougade vederbörande att soka draga större inkomster från den allmänna bevillningen, ett behof, som för öfrigt kan och bör uppstå nar som helst, fann far Éomell på den ganska lyckliga idén att införa något som han kallade en tilläggsbevillning * Ett tillägg på en tilläggsskatt! Och hvarför inte sedan ett tillägg på tillägget? Men om man i stället för att begå denna oformlighet, med något storre både politisk och ekonomisk ärlighet hade höjt allmänna bevillningen för den tid behofvet Hekto till 1 kr. 50 öre, så kunde detta ju kommit falk att tänka på att » bevillningskronan » icke i sig sjelf är den orörliga storhet man vekst göra henne till, utan att större behof när som helst kunna komma att göra anspråk på storre tillskott från detta håll.
Med dessa åsigter, instämmer jag i Hr von Hartmansdorffs begäran om återremiss. Gr. Cronhjelm: Det är visserligen mycket beklagligt, om orter finnas, der kronans egendomar äro på sådant sätt vanvårdade, som den siste värde talaren förmenar. Mig vill det åtminstone synas, att i sådana orter det ondas förebyggande måtte bero af vederbör. hvilka det åligger att vårda kronans egendomar. Inom rcgitena, åtminstone de indelta, hafva cheferna personligt ansvar för böställsvården, och sedan denna författning vidtogs, har, så vidt mig bekant är, icke boställena blifvit pä det sätt vanvårdade, som den värda talaren anfört; dock bör nämnas, att för utarrenderandet af reg:tenas boställen det stadgande är gällande, att städja får existera och att den myndighet, som besörjer boställenas utarrendering, hellre tager städja än borgen, och att den arrendator, som under i öfrigt lika vilkor vill lemna städja vanligtvis får företräde. Men sällan anmäler sig någon dertill. Orsaken torde vara, att hos oss icke ännu bildat sig någon klass af landtbrukare med mindre förmögenhet, som hellre använda sina kapitaler på arrenden än att köpa större egendomar med skuld. De flesta, som här arrendera mindre jordegendomar, hafva knappast sä stort kapital, att de kunna uppsätta inventarier, ännu mindre lemna städja; och skulle man göra städjan till en ovilkorlig fordran, så befarar jag att man skulle få en stor del af kronans egendomar outarrenderade. Då redan stadgandet om städja äger gällande kraft, och finnas vid den mängd af boställen, som tillhöra indelta arméen, och då det oaktadt, fastän stadgandet finnes, detsamma icke kan sättas i verkställighet; så hemställer jag huruvida det vore något att vinna med en återremiss för att skaffa samma stadgande i afseende på de få kronoegendomar, för hvilka det icke redan äger rum. Frih. Raab: Det är egentligen två skäl som af Gr. Cronhjelm blifvit anförde för bifall till betänk.
Herr knklman, Gtto krestric » förklakade stg ej hafwa nägvt att inwända emot det beslut till bifall ä detta betänkande, som Riddrrskapct och Adcln nu tagit, men wille allenast föibchälla, att dä han framdeles ärnar ingifwa skrifteligcn nägra anmärkningar wid de nuwarandc skjutssörfatkningar hwilka syntes honom obilliga, det nu tagna beslutet ej mätte deremot wara nägot hinder, utan hans anmärkningar icke dctzmindtc dä mätte säsom ett särskilt ämne» lil! Allmänna BeswärSoch Ccöttomie-Utskottct sä remitteras. Herr Grefwcn 0 rh Landt - Marskalkcn förklarade, att sädant ej kunde H r lohlman förnekasi Tredje Band. N:s 62, 6z. 482 Den 14 September. Föredrogs ä nyo Banco-Utskottets d. 6 Sept» Uplästa och pä bordet lögda Protocolls-Utdrag af den 22 sistl Augusti, rörande RikSdags-Fullmägtigens ifräN Nora Stad gjorda anhällan, om Banco-Läns bcwiljans be pä Tackjern. Grefwe ^törner, 6ar! Sabriei, förklarade, att det wode sä mycket mera skäl att gilla B.Mco-Utjkoitets öfwer detta ämne gjorda hemställan» som Ständerna wjd iZOo ärs Riksdag ej kunnat tils styrka ukläningarnas utsträckandeehuru BanqUcn dä pä läugt när icke hade till Kronan fät! göra sä stora föl-sträckningarsom nu. Uppä derom af Herr GrefwcN och LaNdt-Mars skalken gjord proposition blef Banco-Utskottetbcstuk till alla delar gillad!. Företogs till afgörande Stats-Utffoktets den i j denne mänad uplästa och pä bordet lagda Protocolls?
Statistiskt embetsverk måtte utarbetas och till Rikets Ständers pröfning framläggas, blef af Kongl. Maj:t för nämnde ändamål tillsatt en Kommitté, hvars utlåtande i alla väsendtliga delar af Kongl. Maj:t gillades och sedermera vid sistlidne riksdag af Ständerne godkändes, till följd hvaraf ock den så kallade Statistiska tabell-kommissionen nu är anordnad på det sätt, att den utgöres af en Statistisk Beredning och en Statistisk Central-byrå, Denna sistnämnde blef, i enlighet med Kommittéens förslag, försedd med en Föreståndare, en Sekreterare och två ordinarie Tjenstemän, och anslogos för dessa sistnämnde Stats-Utskottets Utlåtande No 93. 61 löner, nemligen för Sekreteraren 4,000 Riksdaler oell för hvardera af de öfriga 2,500. Grunden för denna anordning af embetsverkets Tjensteman och deras aflöning, igenfinnes i Kommittéens förslag, som, i afseende på fördelningen af göromålen, innehåller, bland annat, att Sekreteraren skulle biträda Föreståndaren med uppsättningen af berättelser och utlåtanden, men att han så väl som de öfriga tjenstemän nen, utom deras särskildt bestämda åligganden jemväl skulle hafva till pligt att deltaga i sådant arbete, som kräfde en större personal. Anledningen för en sådan fördelning af göromålen är i Kommittéens Betänkande, hvad beträffar det gemensamma arbetet, fullständigt utredd; men om i afseende på de Sekreteraren särskildt anvisade sysselsättningar, någon särskild motivering icke förefinnes, lider det likväl icke tvifvel, att Kommittéen för sitt förslag ansett sig hafva framställt tillräckliga skäl. Dessa måste ock i främsta rummet sökas i de åligganden, som tillkomma Byrån; och då till dessa höra att bearbeta icke allenast befolknings-statistiken, utan jemväl flora andra grenar af statistiken, hvilka icke utgöra föremål för bearbetningen inom andra embetsverk, så och enär befolknings-statistiken, såsom den vigtigaste och mest utvecklade, naturligen måste blifva det föremål, som företrädesvis tog i anspråk
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln således icke yrkat den af Grefve Horn föreslagne ofvanberörde proposition. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde derefter, att enär Ridderskapet och Adeln redan den i5 dennes anmodat StatsUtskottet, att till RiksStunden afgifva, inom den 24 dennes, det så kallade XnkorastBetänkandet, och inom den 10 nästkommande Februarii det så kallade Utgifts-Betänkandet, samt således i denna del fattat ett med BondeStåndets 10 H. 21 322 Den 26 Januaris f. m. åsigt nära öfverensstämmande beslut, någon vidare åtgärd i denna omständighet icke torde, i anledning af BondeStåudets inbjudning, erfordras. Bifölls. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Måndagen den 26 Januarii 182g. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Upplästes till justering ExpeditionsUtskottets denne dag inkom ne förslag till de LyckönskningsAdresser, hvilka, till följd af samtlige RiksStåndens beslut, komma att genom en stor Deputation i underdånighet framföras till Hans Maj:t Konungen, Hennes Maj:t Drottningen, Hans Kongl. Höghet KronPrinsen och Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Sophia Albertina, i anledning af Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessans lyckliga förlossning med en Prins. Den 26 Ja n u a r i i e. m. 3?.3 Herr Hjerta, Gustaf:
Brot. 1834. 4 Sami. t Afd. 2 Band. 3 Häftet 9.0 Stals-Utskotlcls Utlåtande N;o 2o3. ganisalion skall tunna af för handen varande tillgångar frambringas, leder nu till intet resultat emedan den gamla ordningen måste bibehållas, just derföre, alt den är gammal, emedan man fruktar att stöta enskilde, dels på häfdvunna prerogativ, dels på fåfänga och fördomar grundade interessen, och emedan man, i hopp att utan hinder af den till afsky gränsande fruktan för utländsk skuldsättning, som allmänt visar sig snart kunna införa ett så kalladt väl ordnadt fondsystem, genom hvilket, enligt en exalterad inbillijings gyllene förespegling, rikedom skall af sig sjelf inströmma i landet, anser besparingar i allmänhet för Stats-Verket obehöflige. Det är dock vid tidpunkten af en snart förestående realisation, som Statsmagterne, dels för att inför nationen factjskt ådagalägga en fast och god vilja, dels ock för alt, i allt hvad på dem ankommer, skydda realisationen, borde förena sig om den nedsättning i Statsutgifter, hvilken är lilia nödvändig som möjlig, och hvarpå England nu gifvet' så lärorika exempel. Nyttan af fästningsverk för Sverige är, med undantag af Stockholm, ganska tvåtydig, eller åtminsone mera partiel än allmän. Utan att tala om Sveaborg, som f<)ll genom förräderi, måste man erkänna historiens vittnesbörd, att Svenskarne i allmänhet saknat skicklighet för ett uthållande fästningsförsvar. Af andra länders exempel öfvertygas man dessutom, att den högre utbildning, som krigskonsten vunnit, tillintetgör det tappraste och bäst anlagda fästningsförsvar. Antwerpen är derpå ett nytt talande bevis. Fästningar kunna i den nion, som de gifva stödjepunkter för inbördeskrig, vara till skada för det land, till hvars försvar de äro ämnade. Också har man i våra dagar sett, huru försöket att befästa Paris icke kunnat fullföljas. Den rikaste Stats-Cassa skulle vara otillräcklig för att fullständigt befästa alla de försvarslösa punkter, som Sveriges vidsträckta yta företer.
S. D. Bifölls Lag-Utskottets, denZdennes, pä bordet lagde Memorial; innefattande utlåtande öfwer Riksens Ständers Justitia - Ombudsmans Rlksdags-bcrattelse. Oc supra. Si D. Förttrogs Bnvillnings-Utffottets, den Z sist!. Sept., pä bordet lagde Memorial, innehällande desi utlåtande öfwer ett ifrän Borgare-Ständet, till Ulskottet remitterat Memorial af Handelsmannen Kjeli-an-wr, rörande Åtskilliga noaare besiaminngar af wista Bewillningsförcrdningens föreffrifter; bwilket Bewillnings-Utflottets utlätande Höglo fl. Ridderjkapet och Adeln till alla delar gillade och bifölls. tilt supra. S. D. Beflöt Högloft. Ridderskapet och Adeln att till den förestäende öfwerlä gningen, rörande sä wäl Stats - Utffottets som BancoUtffottets utlätandei!, öfwer den, genom Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition, wäckta frägan om Stats-Werkets ärliga inbetalningar till Banqucn i ränta och capitalsafdrag ä Banquens förskott till Staten, genom Banco-Utskottet in - fordra, sä wäl Herrar Banco-Fullmägtiges Protokoll, när, före Riksdagens början, frägan om olikbeten mellan Riksdagsbeslutet och BancoFullmägtiges Reglemente hos dem till pröfning förewar, som det utlätande Herrar Fullmägtige nu, i anledning af högstberörde Nädiga Proposition, kunna afgifwa Utdrag af Protocollet titt de öfrige Relpective Ständen och BancoUtskottet skulle expedieras. supra.
Propositionen upplyser, samtidigt dermed alt småskolorna erhållit understöd, flera nya med examinerade lärare försedda skolor, medelst bidrag af statsmedel blifvit in - StatsUtskottets Utlåtande N:o 139. 109 rättade eller ändamålsenligare ordnade. Emellertid har, vid granskning af de till Ecklesiastik-departementel inkomna folkskoleuppgifter, befunnits att eli icke ringa antal församlingar finnas, hvilka ej hafva flera eller bättre inrättade skolor än andra, hvilka dock hvarken i folkmängd eller utsträckning motsvara mera än hälften af de förra, äfvensom att åtskilliga distrikt utöfver den till församlingarne öfverlåtna, nu mera så kallade folkskoleafgiften, hittills icke gjort något tillskott för sitt skolväsende, utan till och med genom besparingar å nämnda afgift samlat en fond, under det andra församlingar, deribland sådana som måste räknas till de fattigare, tillskjutit två till tre gånger mera än beloppet af denna afgift. De uppgifter angående folkskolorna, som ifrån stiften sednast inkommit, gifva äfven vid handen, att inom vissa församlingar för det uppvexande slägtels undervisning ännu mycket återstår att önska och vidare uträtta. Då således det är af behofvet påkalladt, att Staten fortfarande lemnar församlingarne sitt understöd till inrättande af dylika skolor och dessas ändamålsenliga ordnande, synes det å andra sidan vara med billighet öfverensstämmande att endast de församlingar komma i åtnjutande af sådant understöd, hvilka för aflöning af lärare eller lärarinnor tillskjuta eller åtaga sig alt tillskjuta ett belopp minst lika stort med folkskoleafgiften.
SD. Bond^ - Ständet gillade till alla delar Stats-Utstottets afgifne utlåtande öfwer den önskan, som af en Ledamot i HögwördigePreste-Ständet blifwit framstald, att Stats-Utffottet wille, i fräga om PenstonsStaten, i sitt förflag uplifma alla gamla tjenliga Reglementen, eller ock föreflä nya, hwilka kunna af Riksens Ständer stadgas till iagttagande af wederbörande wid pensions - förflagen m. m.; Hwarom de Respective Med-Ständen wördsamt, och manligen stulle underrättas. vt suprri. S. D. Sedan Bonco-Utstottet, uti desi sistlidne gärdag pä bordet lagda Betänkande öfwer BewillningsUtflottets hemställan om Banquens biträde med pappers-? tillwerkningen och redowisninge» för stämplat papper, ansedd Let astade biträdet sä wäl i afseende pä pappers-tillwerkningen , som öfrige omständigheter^ utan Banco-Werkets olägenhet kunna aga rum; Sä klef Bcwillnings-Utstottcts berörde hemställan i hela desi widd af Bonde - Ständ et gillad och godkänd. Om detta Beslut stulle de öfrige Respective Ständen wvrdsamt och r ärligen underrättas, supra. S. D. Bl de-Ständet gillade till alla delar StåtsUtskottets ststli .e gärdag pä bordet lagdc Betänkande, hwarigenom deri af Herr Baronen von UlnUstein wäckte motion om Lands-Contoirens styldighet, att särskilt inför Fullmägtige i NikSgäldS-Contoiret redowisa BcwillningS-Uppbörden, afstyrkes. Hwarom de Respective MedStänden wördsamt och wäniigen stulle underrättas. vt ruprs. Ux Urotocollo L. ltrllZLrlk!».'
Vid den votering, som ägt rum i afseende å de i 4‘ 5:u Riksd.Ordn. omnämnde embetsmäns behörighet alt deltaga i bänkm:s-valen, bar jag tillhört minoriteten; och då jag härmed får äran afgifva min reservation emot pluralitetens mening, så får jag öppet förklara, att det är mindre sakeus utgång, i händelse derigenom pluralitetens mening som lag blifver gällande, hvaremot jag har alt göra anmärkning, an 9a Den i Februari. emot sättet alf genom opinionsyttring vilja förändra en lag, hvars tydning, i motsatt riktning af den nu yttrade opinio nens, har sitt stöd i sjelfva praxis allt från lagens stiftelse. I afseende å saken torde lätt kunna inses den högst obetydliga inverkan de ifrägavar. personernes afgifvande röster kunna äga inom ett Stånd, så talrikt sorn R. o. Ad.; och enligt min öfvertygelse, hade frågan, väckt i behörig ordning och underställd behörig pröfning och beredning till förändring, erhållit en vida större concession inom Ståndets verkliga pluralitet, än den nu erhållit genom den tillfälliga. Icke mindre än någon inom pluraliteten inser jag, att Ridd.Ordn., såsom enskild Ståndsordning, bör vika för Rik$d.- Ordn., hvilken, i egenskap af grundlag är gemensam för alla Stånden; men då jag, i en fråga som denna, i den enskilda Ståndsordn. måste se en fastställd tolkning af grund lagens allmännare bud, kan jag ock ej frångå den öfvertygelsen, att grundlagens tydning utgör villkoret för Ståndsoidningens förändring. Åtminstone ganska litet har under discussionen vidrörts 28 §:u Riksd.Ordn, — Denna §, som stadgar om electorer, frånkänner ingen Ståndsledamot sin stämma i afseende å tillsättandet af de electorer, som för Stånden skola välja utsk:s-ledamöter. Hade lagstiftarens mening varit att fråntaga de ifrågavar. personerna deras röst, i afseende å electorer, hade stadgandet derom visst varit fästadt vid denna §.
Landtogsgärden 2 29 ?! iS (Penningar (t T:a 251 kpr Spanm., A råg ochf korn 1 26 — 12 7 2 Byggningshjelpen — 42 Penningar — 42 Saltpeter dito — 22 6 Smör: sju tionde-dels skålpund. Fyllnadspenningar: tre skilling, tre styfver. Vid controll-räkning tillägges för hvar skatteriksdalerstyfver, som uti fyllnadspenningarne blifvit uteslutne. Prcstcrncs Utlagor hafva sedan längre tid tillbaka utgätt i penningar. Krono Tionden innefattar en tredje-del råg och två tredje-delar korn. Härader och Socknar. N. N. Härad. N. N. Socken N. N. N. N. „ Summa för Häradet J\. N. Härad. N. N. Socken . N. N. „ 0. s. v. Summa för Fögderi et N. N. Fögderis Jordebok. Kolumner, efter behof, i lika ordning, som LänsSammandraget utvisar. Lin. T. N. N. den 31 December 1850. N. N. Häradsskrifvare. Lill. T. (4) Litt 1 N. N. SOCKE IV, Anmärkning: Vid Jordebokens uppgörande iakttages, att egendomarne icke tätt sammanföras, utan nödigt utrymme lemnäs för blifvande anteckningar; och böra derföre af de till mantal och ränta satte egendomar högst tvänne på hvarje sida upplagas. (4*) 'förmedladt mantal. N. N, Socken. Friaberg . Gardariksnäs Skatte Egendomar. Hemman: Jordeboks-ränta. 3 LU Smör 1 T:a 6J kpr Malt 1 Famn Ved 4 Dagsverken 4 Arliga Hästar 4 Kungs dito Mantals-ränta S:a eller efter nya mynträkningen Ny Ränta. Penningar: ofvanstående Perscdelskatt innehållande: Spanmål: 4 T.r 18 kpr. Smör: 2 LB 11T*5 B. Fyllnadspenningar: Jordeboks-ränta.
E. 67. — N:o 88. i anledning af återremiss på StatsUtskottets memorial N:o 20. VI. 13. 4°°. VII. A. 45- — N:o 89. öfver Herr J. E. af Geijerstaros motion, angående, de så kallade frisocknarnes prestationer till Dylta Svafvelbruk. VI. B. 4oo. VII. A. 45. — N:o 90. angående den på Öland belägna Böda kronopark? föreslagna förvandling till härads-allmänning. VI. B. 400- VII. A. 45. N:o 91, i anledning af väckt fråga om några kronoparken Upplåtande till allmänningar för Färentuna härad. VI. B. 4oo. VII. A. 45. X. U. 4a5. XI. A. 22. — N:o 92. angående några med statsregleringen gemenskap ägande allmänna frågor. VI. Å. 219. XXV. E. g3. — N:o g3. i anledning af Protocolls-secreteraren G. M. Stuarts ansökning 0111 nedsättning i arrendet för hemmanet Neder-Jerfva N:o 2. VII. B. 136. A. 44o. VIII. E. 335. — N:o g4. i anledning af Hr De Mare's, B., motion, angående bestämmandet af tiden för nästa lagtima Riksmötes början. VII. B. 136. A. 44°. — N:o g5. i anledning af erhållen återremiss på StatsUtskotlets memorial N:o i5. VII. B. 136. A. 44°- — N:o 96. i anledning af Rikets Ständers åren iS35, 1837 och i83g församlade Revisorers berättelser, angående granskningen af de under Kongl. Maj:ts och Rikets Com merce-Collegii förvaltning ställda fonder. A. 5o. XI. U. 128. XII. A. 135. XIII.
I afseende å öfriga under denna Hufvudtitel uppförda anslag, deri förändring icke ifrågakommit, hemställer Utskottet, att dessa anslag må uppföras till enahanda belopp, som vid sistlidna riksdag bestämdes; dock att, för jemnande af Hufvudtitelns slutsumma, förslagsanslaget till skrifmaterialier och expenser m. m. för Sjöförsvars-departementets Kansli-expedition må minskas med 11 R:dr, hvarigenom Hufvudtitelns samtliga ordinarie anslag skulle uppgå, till en summa af 3,940,400 R:dr eller 346,700 R:dr mera än hvad nu gällande Riks-stat upptager, utaf hvilken förhöjning likväl 253,560 R:dr till - Stats-Utskottets Utlåtande Jfs 52. 13 kommit dels i följd af den högre beräkningen af Statsverkets inkomster, dels ock såsom vederlag för annan tillgång för denna Hufvudtitel. Uti högstberörda nådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, har Kongl. Maj:t, under hänvisande till hvad i Statsråds-protokollet för den 13 Oktober nästlidet år finnes anfördt, med afseende å de för sjöförsvaret erforderliga särskilda eller extra anslag gjort följande framställningar: l4:o. Till ersättande af förskottsvis anvisade medel till anskaffning af tio stycken 9-tvms jernkanoner med projektiler samt en sådan kanons förseende med bakladdning smekanism och, profskjutning af densamma har Kongl. Maj:t äskat ett belopp af tillhopa 94,200 R:dr. I afseende å detta anslagsbelopp inhemtas af Statsråds-protokollet, att sedan med jernpansar beklädda krigsfartyg börjat mera allmänt af sjömagterna begagnas, hade i jemnbredd med fartygspansarets alltmera tilltagande tjocklek äfven fordringarne på svår kaliber hos fartygens bestyckning ökats till den grad, att tvifvel med allt fog måst uppstå, huruvida dylik bestyckning skulle kunna ens af svenskt tackjern åstadkommas.