Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att Utskotten ieke yttrat sig, huru förhållas borde, till förekommande deraf, att, vid rifning eller ändring af ett Vattenverk, nedanför liggande Verk eller Jord icke måtte af öfversvämning besväras och skadas, och hvilket såsom en ofullsländigliet i ämnets behandling af Utskotten anmärkts, har efter hvad Utskotten nu får upplysa, varit en följd deraf, att denna händelse redan blifvit förutsedd oell nödige föreskrifter i afseende derå meddelle i Lagförslagets 7 och 12 §. §. I denna sistnämnde torde likväl tili vinnande af mera bestämdhet i uttrycket näst före ordet ändring i i.’sta Momentet kunna tillsättas ordet rifning. För tillstyrkandet att en viss tid måtte stadgas för fullföljd lill Domstolen af en genom Landtmätare och Gode Män beredd fråga, hvaruti antingen Jordegaren eller Vattenverksegafen förklarat sig missnöjd med undersökningsmännens utlåtande, hafva Utskotten anfört så giltiga skäl, att Utskotten, icke kunna förändra sin yttrade mening. Uttrycket för den gången, som Utskotten för motiverandet af sitt tillstyrkande begagnat, men ej i den föreslagne Redactionsförändringen af 8 §. intagit, påkallar, i följd af yppad ovisshet om dess betydelse endast den förklaring, att öfverskridandet af fatalietiden, af Utskotten aiv getts böra leda till den följd, att frågan i 1135 LagUtskottets Eetdnkauden. dess då varande skick borde vara alldeles förfallen och såsom ej väckt att betrakta; att derest den å nyo ville upptagas, densamma åter borde börjas i den ordning Författningen föreskrifver, samt att förty den redan skedde undersökningen och värderingen icke kunde ega någon förbindande kraft, utan att desse åtgärder borde på nytt föregå. Med afseende på den större säkerhet, som skulle vinnas, derest, vid det fall, då saken till
Vid sitt afskedstagande hade Justitie-rådet Roy i mera än 35 år varit i oafbruten verksamhet i Statens tjenst, men endast under hälften af denna tid, eller sedan 1840, då lian utnämndes till domare i Kinds och Redvägs häraders domsaga, hade han åtnjutit en för betäckande af egne och familjens lefnadsomkostnader fullt tillräcklig lön, hvaremot tjenslgöringen under första hälften af bans tjenslemannabana varit snart sagdt lönlös och ådragit honom en skuldsättning, som orsakade att han, oaktadt indraget lefnadssätt, icke lyckats åt sin elterlefvande maka bereda ekonomiskt oberoende eller ens någon tillgång. Vid Just ilie—rådet lloys död var boets ställning sådan, alt sterblmsdelegarne sågo sig nödsakade att till borgenärernas förnöjande afträda alla boels tillgångar, och bans enka liar följaktligen icke annat att lefva af, än de pensioner, som mannen under sin lifstid hoptjena!, men hvilka lör henne äro desto mindre tillräckliga, som två nära anhöriga, de der alldeles sakna iörmågan all sig sjelfva underhålla, jemväl måste af henne i någon mån understödjas. I stöd af hvad jag nu anfört och med särskild hemlad anledning af det förhållande, att den ort jag tillhör under många år i Justitie—rådet Roy egt en nitisk och afhållen domare, vågar jag, såsom en gärd åt den aflidnes minne, föreslå: att Justitie—rådet Roys enka, Ulla Roy, må af statsmedel tilläggas en ytterligare årlig pension af Åtta Hundra Riksdaler. Att denna min motion må blifva remitterad till Höglolliga Stats—Utskottet, anhålles. Stockholm den 29 November *862. J. Smedberg, från Elfsborgs län. N:o 302 Motioner i B onde-Ståndet 1862. Af Paal Andersson frän Jemtlands län, alt, med upphäfvande af Kongl. Förordningen den 7 Mars 1855, 2 § i 1 kap. MissgerningsBalhen måtte återfå sin ursprungliga lydelse. Under sista riksdag Begagnade jag min grundlagsenliga rätt att väcka motion om den s. k.
— N:o 231. med förslag till voteringsproposition, i anledning af skiljaktiga beslut i frågan om anslag till befrämjande af slöjdexpositioner. (Se Utlåtandet N:o 186.) VIII. B. 391. A. 426. IX. U. 106. A. 199. E. 414. — N:o 232. i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 194. VIII. B. 391. A. 426. — N:o 233. rörande tiden och sättet för utgående af de vid innevarande riksdag för en gång eller för tre år anvisade anslagssummor. VIII. B. 391. A. 426. X. E. 563. — N:o 234. i anledning af väckt motion, att de till RiksgäldsContoret nu ingående bevillningsmedel måtte i stället inlevereras till Kongl. Statscontoret. VIII. B. 391. A. 427. — N:o 235. i anledning af väckta motioner om låneunderstöd lill städerna Westerås och Köping, i och för undersökning, rörande Strömsholms canals ledande till dessa städer. VIII. B. 391. A. 427. — N:o 236. i anledning af skiljaktiga beslut i frågan om Gommissarien Törnemans och Revisor Nyströms bibehållande af sina löner vid Contoret för Allmänna Magasins-ärendenas utredning. — N:o 237. i anledning af erhållna återremisser å betänkandet N:o lil, angående ifrägaställda förändringar uti gällande stadganden, dels rörande sättet för markegångsprisens bestämmande, dels i afseende på beskaffenheten af afradsgild spanmål. VIII. B. 482. A. 516. IX. E. 413. X. U. 458. A. 484.
Då Låne-Contorets i Malmö säkerhet, i sjmnerhet under den mörka årstiden, lätteligen genom inbrott kan äfventyra*, helst under senare åren sig visat, att rymning af Correctionister åtskilliga gånger egt rum från den i Malmö varande Corrections-Inrättning; och då tillgång på militairbevakning vid Contorels hus kan beredas från den Garnison af 3oo man, som i Malmö är (örlagd och inqvarterad; få hos E. K. M. Rikets Ständer här igenom i underd. anhålla, det en militairpost måtte i Nåder medgifvas, till bevakning nattetid utanför Rikets Ständers Låne-Contors hus i Malmö, utan annan Expeditions-Utskottets Forslas, till lind. Skrifvelse N:o 127. kostnad för Låne-Contoret, än anskaffandet af vaktkur, och, om så erfordras, vaktpels till en sådan miiitairpost, på sätt förhållandet nu är med de aine militairposter, hvilka utgöra bevakningen af Rikets Ständers Banks härvarande hus. Rikets Sländer framhärda &c. Stockholm den 17 September 1834- N:o 127. Uppläst och gotl känd t 'nos Ridd. oell Adela den.iå Sept. 1834- Preste-Ståndet den i5 Rorgare-Ståndet den i5 Bonde-Ståndet den 17 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om ändring i Kongl. Förordningen den 1g December 1827, angående grunderne och vilkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman. (Lagoch Oecon.-Utsk. N:o 17.) S. A. K.
Utskottet har tagit detta i öfvervägande; och emedan ofvannämnda särskilda stadganden, efter hvad Herr Justitie-ombudsmannen förmält och Utskottet äfven eljest erfarit, sedan de alltmera råkat i glömska, numera endast på lå ställen efterlefvas, och nytta af deras återupplifvande ej är att förvänta, anser Utskottet, lika med Herr Justitie-ombudsmannen, att de icke längre böra i lagstiftningen bibehållas; dervid, enär hvad sålunda förekommit i afseende å ofvanbcrörda särskilda föreskrifter ej mindre gäller om det allmänna stadgande i ämnet, som innehålles i 2 Kap. 3 § Rättegångs-Balken, samt Utskottet icke anser troligt, att, äfven om genom särskild författning i den syftning, Herr Justitie-ombudsmannen föreslagit, större utveckling gåfves åt lagens ifrågavarande bud i nämnda §, detsamma skulle kunna bibehållas i någon verksamhet, sedan numera i följd af tryckpressens allmänna användning medel förefinnas att till folket sprida kunskap om lagen, hvilka göra alla tillförene använda medel dertill öfverflödiga och derigenom äfven overksamma, Utskottet får, med anledning af Herr Justitie-ombudsmannens ifrågavarande förslag, hos Rikets Ständer vördsamt hemställa : att Rikets Stunder må för sin del besluta, att, med upphäfvande af alla gällande föreskrifter om lagars och författningars kungörande ä tingen, £ Kap. 3 § RättegångsBalken må erhålla följande förändrade lydelse: »5 §. A Tingstimma skall Häradshöf ding och Nämnd tideligen vid tingsstad vara, och sist klockan nio om morgonen: försummar han det, och kommer ej lill klockan tolf; höte tio daler, de fattigas ensak i socknen. Förr än Rätten sig sätter, skall gudstjenst hållas. Sedan lyse Häradshöfding Ting och tingsfrid. Derefter tage han sakerna före i denna ordning: först inteckningar, som då begäras, efter ty som i 7 Kap. stadgas: så ock uppbud, sedan Kronans och allmänna ärenden: dt mäst missgerning smål: och så deras tvister sorn långt ifrån tingsstad bo: Sedan hvar sak, sorn han finner nödtorften fordra.
Ständer har framställning blifvit gjord om upphäfvande af stadgandet, att båtsman förverkade sin lön till Amiralitets-krigsmans-kassan : l:o när han bortrest eller ulan laga förfall blifvit längre borta än honom varit tillåtet; 2:o när han motvilligt uteblifvit från mötesplatsen och uppfordringen, änskönt han sedermera efter några veckors förlopp sig godvilligt inställde; 3:o när han rymt och antingen godvilligt återkomme eller ertappades ; och 4:o för den tid han för brott häktades och dömdes, men finge stå qvar i numret; och är till stöd för den föreslagna förändringen anlördt, hurusom i förstnämnde fall orden “när han bortrest” tycktes antyda alt lönen skulle gå i betalning för erhållen tjenstledighet, hvilket vore obilligt, enär tjenstledighet för bortresa vanligen icke beviljades, då karlen vore behöflig för tjenstgöring, samt han under resa till sjös erhölle hvad han ej finge hemma på roten, nemligen öfning i sitt yrke, och derigenom gagnade tjensten mern än om han icke hade tjenstledighet. I alla öfrige ofvanupptagne fall utgjorde föreskriften om lönens mistning en utöfver krigslagarnes innehåll skärpt bestraffning, som icke borde komma i fråga för gemenskapen vid flottan, då gemenskapen vid arméen icke vore underkastad något dylikt. Då Expeditions-Utskoltets Förslag lill anderd. Då det icke lärer kunna anses med billighet och rättvisa öfverensstämmande att båtsmännen, utöfver det straff, krigsarliklarne för vissa förseelser stadga, äro underkastade en i ekonomiskt afseende betungande påföljd, hvilken icke i dylika fall drabbar gemenskapen vid arméen, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. Majit läcktes i nåder förordna att ofvanberörde stadgande derom, alt i tjenst inträdd båtsmans lön i vissa fall förverkas till Amiralitels-krigsmans-kassan, måtte upphöra att vara gällande. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 30 Juni 1860.
Förslag till VoteringsProposiLioner, IY 6. s 367—-370, Lif. af Adeln, IX 3. s 3oi, af PresteStåndet, IX 3. s 3o5, af BondeStåndet, ix 3. *s 311 , af BorgareStåndet, ix 3. s 33o, Memorial om frågans afgörande i Förstärkta StatsUtskottet, IV 6. s 58a, 583, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX 3. s 4°8, af Adelil, IX 3, s 415. Disconter eller Banker, om vilkoren för inrättandet af enskilde. Statsoch BancoUtskottens Utlåtande, IV 3. s q4— io5, återrem. af PresteStåndet, IX s 520, bif. af Adeln, IX s 523, återrem. af BondeStåndet, IX s 53o. Ytterligare Utlåtande, IV 5. s 4°6 — 413, bif. af PresteStåndet, ix s i2o5, af BondeStåndet, IX s 1210, af BorgareStåndet, IX s 1222. Underd. Dispositioner af inflntne medel, IV 1. s 206, Dispositions Räkning N:o 2, om någre anordningar af de medel, som under benämning af Herrar BancoFullmägtiges, finnas i Banken afsatte. BancoUtskottels Betänkande, VI 1. s 453 — 55q, bif. af PresteStåndet, IX s 4.9,9> af BorgareStåndet, IX s 513, af BondeStåndet, IX s 5i5,af Adeln, ix s 531. 75 DjurLäkare, om anslag till förskaffande af, på Gothland ; Motion, rernitt. till SlatsUtskottet, II s 1328.
[1552] ' Cpins det någon barmhertig, som vill D o k t o r R u n b o r g, A och kan anskaffa plats åt en 27- årig yngling. Eger god handstil och, 12 Brunkebergstorg 12, någon vana i räkning. En portvaktskl. 9 — 10 f. m., 3 — 4 e. m., plats eller annan stillasittande sysselbehandlar företrädesvis bröstsjukdomar, sättning mottages med tacksamhet. All särskildt lungsot. [1465] utsigt till förtjänst synes omöjlig. Har en åldrig mor att omhulda. Svar till » Post », Iduns byrå. [1522] Tandläkaren F. A. OBS. Lagningar och tillsättningar af flere tänder å tandgarnityr kunna erhållas från kl. 11 till 2 på dagen. [1519] hos håradsh / öfding eller kronofogde önskas af en ung bildad flicka, van vid skrifoch kontor sgöromål. Den sökande har genomgått en kurs i handelsskola. Pretentionerna, små. Svar till » Ellen » torde sändas till Iduns byrå. [1506] vm För Johansson Hiddargatan 2. Mottagn. kl. 9 — 10 f. m. och 2 — 3 e. m. Med. [1357] I ektioner i tyska o. engelska språken * — * (utan användande af svenska, om så önskas), gifvas af van lärarinna. Sv. t. », postkontoret vid Karla vä gen. ex. Beskrifn. medfölj. » Akvarium », Karlstad. [1546] En ung flicka önskar pl. att gå frun tillh. och, om minderåriga barn finnas, undervisa i vanliga skolämnen, samt franska och tyska språken. Ingen lön önskas. Sv. till » Ida », Falköping, p. r. Hamngatan 18 B, 1 tr. upp. Kasta vecka: lista Serien af S a v o y e n. Abonnementskort, gällande för 8 besök, kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nytt program. Bikt sortiment af Salhandskar i alla längder till billigaste pris. | [J« (? " "
Jag tvekar då ingalunda att uttala den öfvertygelse, att hufvudsakligasle afseendet vid bestämmandet af flottans styrka, bör fästas å de större skeppen eller fartygen, namnet gör föga till saken; ty det är redan anmärkt, att det är dessa som dragit mesta fördelen af ångsystemet och derigenom vunnit en så stor öfverlägsenhet öfver alla mindre fartyg. Det har visserligen blifvit sagdt, att till följd af bombkanonsystemet, skulle stora skepp lätteligen af mindre kunna förstöras, och att dessa sednare uteslutande böra bilda landets sjöförsvar. Jag åberopar så gerna erfarenheten och historien, öfvertygad derom att dä icke blifva vilseledd i mitt omdöme; men här nödgas jag erkänna, att ingen erfarenhet, ingen historisk grund hvarken för eller emot är att tillgå, d. v. s. då frågan rörer bomhkanonernes användande i sjöslriderne, skepp emot skepp, dessa må nu hafva varit stora eller små. Erfarenheten deremot, hvad beträffar stora skepps öfverlägsenhet emot smärre, är omätlig, och detta måste så vara, det stora skall alltid undantränga, krossa tillintetgöra det mindre, då förhållandena för öfrigt äro lika, d. v. s. då de stora äro rörliga och försedda med samma artilleri som de smärre, hvartill kommer deras vida större förmåga att kunna emotstå projektilerne. Då nu den s. k. skrufpropellern utom allt tvifvel kan användas på alla sorter krigsfartyg, ligger äfven deruti ett skäl för större 3 H. ’ 14 210 Den 11 Mars e m. fartygs nytta för fäderneslandet, enär redan färdigbyggda skepp till ångfartyg kunna förändras. Ingen erfaren krigare skulle väl vilja begagna vapen, de der vore till beskaffenhet underlägsne fiendens, och icke bör det för någon vara obekant, att alla sjömakter, utan undantag, endast och allenast grunda sina sjöförsvar på flottor af stora skepp. Om ej vi vilje lyssna till förnuftets och erfarenhetens gemensamma stämma, så göra våra fiender det nog; de skola icke försöka anfalla Sverige med en flotta af kanonslupar eller kanonjollar!
Jag tror mig väl icke äga tillräckelig kännedom för att kunna med fullkomlig säkerhet bedöma denna fråga, men jag har dock förmodat det icke vara utom möjligheten, att äfven vid Universiteten kunna inhemta någon practisk undervisning, och att om den icke kunde blifva alldeles så fullständig, som den vid KrigsAcademien, den dock kan vara tillräcklig för uppfattandet af de theoretiska studierne, och utgöra en lämplig förberedelse till den practiska utbildning' den unga gS ?5 Augusti <*, w, roilitairen a 1 i tiel vid inträdet i tjensten erhålljfj hail må hafva bivistat KrigsAc njemien c iler icke. Den värde Talaren har till och med gått så långt, att han, som skål emot,förslaget, anfört det särskilta exempel, att recognoseeringar ej skulle kunna, i anseende till den flacka terminen omkring Upsala, verkställas. Jag lemnar till hans egen pröfning, om man icke skulle kunna ordna detta på samina sätt som nu sker vid Carlberg, der recognoseeringar verkställas genom excursioner åt andra trakter. I öfrigt är det visserligen ej min afsigt att bestrida en återremiss af de förenade Utskottens Betänkande, i fall derigenom någon ting skulle kunna vinnas, men jag har trott mig böra yttra dessa tankar, på det man ej må lemna obesvarad en ensidig åsigt af den Academiska bildningen, hvilken inom detta rum alltid lemnat så lyckliga och lysande minnen. Herr von Hohenhaufen: Jag kan icke be gära, att den sist talande värde Ledamoten skul.' le med hela sin uppmärksamhet och fattning följa mitt, något vidlyftiga yttrande; jag måste således tro, att min låsning varit något otydlig. I alla fall bör jag såga, att, om jag satt en skuggsida på Universiteten dermed, att jag ansett dem icke kunna lika väl som KrigsAcademien uppfylla dennas ändamål, jag åtminstone icke vélat injinuera detta, ty jag nyttjar aldrig hvarken detta eller andra medel, hvarpå Fransyska ord Dm 25 Augusti e, rn. 97 ord kunna lämpas, utan talar alltid rent och be* ståmdt, efter båsta förstånd och öfvertygelse.
Landshöfdingen hindrades att så ofta som fördelaktigt vore, sjelf öfvervara åtskilliga påbjudna sammanträden med länets innevånare, hvarförutan Statsverket tillskyndades betydliga kostnader genom ransaknings-fångars forslande lång väg fram oell åter från och till Länshäktet och ransakningsslällena, har, till afböjande af nu omnämnd* jemte flera andra olägenheter samt till beredande af besparing för Statsverket, Riksdagsfullmäktigen Olaus Eriksson från merberörde län uti afgifven och af Hedervärda Bondeståudet till Stats-Utskottet remitterad motion föreslagit, dels att Landshöfdingesätet i Götheborg måtte förläggas till Uddevalla, dels ock att, för inköp af tomter till uppbyggande derå af residenshus och länshäkte, derstädes nödige medel måtte anvisas. I sammanhang härmed har Utskotlet tagit kännedom af ett vid motionens remitterande inom ofvanbemä'te Riksstånd afgifvet yttrande utaf Riksdagsfullmäktige!) från samma län E. Christensson, hvilken, jemte vitsordande af den fördel, som genom den föreslagna flyttningen af Landshöfdingeresidenset skulle tillskyndas en del af länets innevånare, deremot påstått att samma flyttning skulle åstadkomma ett motsatt förhållande för södra delen af länet, i betraktande hvaraf Erik Christensson hemställt, ”att intilldess en allmä* rpglering i hela riket länen emellan kunde tillvägabringas, hvarigenom ett och annat lön troligen skulle kunna iDdragas, någon förflyttning af residenset i Götheborg icke mått* tillstyrkas.”
N:o 31, med voter:s-propos:r, i anledn. af RiksStms olika beslut, rör:de mern. N:o 19, med förslag lill ändring i I mom. 14 § Riksd.Ordn., ang:de represeutations-rällisheteu för Stockholm. 9 H. 20 316 Den 19 Augusti. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Dä del naturligtvis är af vigt att de i detta betänk, föreslagna voter:s-propos:r blifva snart afgjorda, vågar jag anhålla att detta betänk, sättes först på föredragn:s-listan lill nästa plenum. Uppå af II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, i anledn. häraf framställd propos. beslöts att Const.Utsk:s ifrågavar:de mern. skulle upföras främst å föredragms-listan för morgondagens plenum. Då härefter till bordläggning anmäldes StalsUtsk:s mern. N:o 336, med förslag till sammanjemkning eller voter:s-propos:r i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut, ang:de bildandet af en fond till understöd för afskedade folkskolelärare, yttrade Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag anhåller att R. o. Ad. måtte besluta alt detta förslag till voter:s-propos:r måtte sättas främst på föredragn.-s-lislan näst efter det af Const.Utsk. afgifna förslaget till voter:s-propos. R. o. Ad. biföll att StatsUlsk:s nu bordiagde mern. finge å föredragms-listan upföras näst efter Const.Utsk:s mern. Slutligen anmäldes och ladcs på bordet nedannämnde från Utskotten inkomne mern., utlälm och belänk:n, nemi. från Stats-Ulskottet: N;o 323, med förslag lill stadganden i Reglementet för Riksgtskont.
B. 331. XIX. A. 375. — N:o i32. öfver väckta förslag, dels om inrättande af Lånecontor å Gottland, dels om meddelande af förskott, till utlåning derstädes under vintermånaderna, och dels om ändring uti 229 §:n af sednaste bankoreglemente. XVIII. B. 331. XIX. i. 378. XXIV. U. 384- A. 445. — N:o i33, i anledning af Högv. PresteSlåndets återremiss å Utskottets memorial ]N:o 128. XVIII. B. 225. A. 232. — N:o 134. till svar å ett RiksSlånds återremiss å Utskottets betänkande N:o 101. XVIII. B. 294. XIX. A. 328. — N:o i36. öfver väckt fråga om inköp af ett hus för begagnande af Lånecontoret i Götheborg. XIX. B. 72. A. 399. — N:o i37. angående förändring i tiden för de årliga revisionernas början vid Bankodiscontverkel samt Provinslånecontoren i Götheborg och Malmö. XIX. B. 4^9. XX. A. 100. — N:o 138. angående revisionerna öfver Bankodiscontverkets förvaltning och räkenskaper samt f. d. Riksdiscontens utredning. XIX. B. 43g. XX. A. 100. — N:o 1 3g. i anledning af väckt fråga om anställande af en cancellist, till biträde åt ombudsmannen vid Lånecontoret i Götheborg. XIX. B. 43g. XX. A. 100. —• N:o s4o. med hemställan, alt ett i Banken upptaget landtegendomslån, hvilket icke blifvit inom behörig tid i låntagarens concurs bevakadt, måtte i Bankens räkenskaper få afskrifvas. XIX. B. 43g.
I den mån de särskilda Hypotheks-föreningar, hvilka såsom delegare uti Hypotheks-banken ingått, till erhållande af lån, ställda på viss årlig afbetalning, sig anmäla och erforderliga säkerhetshandlingar derför i beredskap hafva, skall Hypotheks-banken, så vida andra för ändamålet användbara medel icke för densamma öro att tillgå, om upptagande för de sökandes behof af sådana lån, mot räntebärande, till innehafvaren ställda, på viss årlig afbetalning lydande obligationer, vidtaga erforderliga åtgärder. Hafva flera föreningar samtidigt sig om sådana lån anmält och kunna deras önskningar i detta afseende ej på en gång till fullo motsvaras, må de medel, Hypotheks-banken genom upplåning eller annorledes sig för sådant ändamål beredt, mellan de lånsökande föreningarne, i förhållande till det af dem sökta lånebelopp, fördelas. 8 Sammans. Stalsoch Banko-Utskottets Memorial M 40. Ej må lån till föreningarne annorledes, än i kontanta penningar, utlemnas. §§ 8, 9 och 10. I afseende å § 8 är inom Borgare-Ståndet föreslaget, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som öfvervakade Privat-bankernes grundfonds-hypotheker, äfven borde granska de säkerhetshandlingar, som Hypotheks-föreningarne för sökta och erhållna lån aflemnade; men då detta af blott en ledamot väckta förslag synes icke hafva inom bemälde Riks-Stånd vunnit understöd samt § blifvit af så väl Ridderskapet och Adeln som Preste-Ståndet godkänd och af Bonde-Ståndet lemnad utan anmärkning, torde någon ändring i § 8 icke böra vidtagas. Likaledes anser Utskottet den af en annan ledamot af Borgare-Ståndet vid § 9 gjorda framställning, att de vilkor, hvarunder amorteringslån finge af Hypotheksbanken upptagas, måtte i denna § bestämdt utsättas, icke böra till någon åtgärd föranleda, då § redan innehåller, att dessa vilkor skola vara förenliga med de grunder, som för låns utgifvande till Hypotheks-föreningarnes delegare äro till efterrättelse fastställda, samt berörde grunder finnas intagna i den angående