Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
har jag i mitt bref yttrat något sårande, något otacksamt, ty ni är ju mitt enda stöd, min enda vän på jorden? jag mins inte hvad jag skref mitt hufvud är så oredigt ofta vet jag hvarken hvad jag talar eller skrifver! låt oss nu endast tala om dig (dörren till ladan öppnas inifrån). JÄGER. Låt oss inte mera tala om den saken honom en stund med hopknäppta händer). Har ni då ANNA. Nej, just om det vill jag tala (betraktar 48 inte redan gjort mer än tillräckligt för mig? Skulle nu äfven detta komma dertill! JÄGER. Jag har blott verkställt din olycklige fars testamente den summa pengar, han lemnade mig, gör all enskild uppoffring, å min sida, obesom embetsman och menniska. höflig. Hvad jag gjort har varit mitt åliggande, såANNA. Ingen enskild uppoffring? Än alla dessa omsorger då under denna förfärliga tid, hela brottsliga dotter? (ladans dörr tillslutes häftigt). före den, då jag skref till dig, stod jag vid ditt detta deltagande ni visat mördarens och sjelfspillingens JÄGER (fattar hennes hand). Anna! dagen barns vagga. Det smålog så sött mot mig. Mitt bröst fylldes af outsägligt ljufva känslor, ty englars Bandet Sorgespel i en akt. Bandet PERSONER: Häradshöfdingen, 27 år. Pastorn, 60 år. Baronen, 42 år. Friherrinnan, 40 år. De tolf nämndemännen. Notarien. Länsmannen. Fjärdingsmannen. Advokaten. Hemmansägaren Alexandersson. Tjänsteflickan Alma Jonsson. Dejan. Tröskaren. Folk. En Tingssal. Dörr och fönster i fonden; genom fönstren synas kyrkogården och klockstapeln. Dörr till höger. Till vänster dombordet i form af en kateder på en estrad, katedern prydd med förgyllda ornament af svärdet och vågskålen. På båda sidor om dombordet, stolar och bord för nämnden. Midt på golfvet bänkar för åhörarna. Väggarna bestå af fasta skåp, på hvilkas dörrar synas markegångstaxor och kungörelser. Första scenen. LÄNSMAN och FJÄRDINGSMAN.
Sedan detta landskap blifvit en Svensk provins, fann Svenska Kronan det vara angeläget att söka upphjelpa det under de föregående krigen illa medfarna landet, genom beviljande af åtskilliga eftergifter, i anledning hvaraf, bland annat, genom Kongl. Brefvet den 25 Juni 1686, det ständiga kronovärdiet å hemmansräntorna, såsom löneinkomst åt civilstatens tjenstemän fastställdes till 3 daler i silfver för hvarje tunna korn och mait o. s. v. för andra persedlar, hvilken författning motionärerne afsett genom den af dem åberopade allmänna persedelvärdering år 1659; äfvensom, genom Kongl. Brefvet den 8 Oktober 1723, allmogen blifvit medgifvet att få lösa sin kyrkotionde efter kronovärdi eller 3 daler silfvermynt för tunnan, hvilket nådiga bref, genom Kongl, resolutionen på presterskapets besvär af år 1766, blifvit upphäfdt, men sedermera genom Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 22 Mars 1770 åter förnyadt, hvarvid sedermera förblifvit, dock med uttryckligt tillägg, att hvad genom detta medgifvande skulle brista i tillgångar för bestridande af kyrkornas tarfvor, borde genom sammanskott beredas. Oansedt dessa eftergifter hade dock genom Kongl, resolutioner den 6 September 1662 och den 1 September 1664, presterskapet blifvit tillförsäkradt att handhafvas vid sina rättigheter af annexoch mensalhemmanen; och dessa rättigheter fingo äfven orubbade åtnjutas under den af Konung Carl XI verkställda reduktionen.
Samhället gaf dem andlig föda, men brydde sig icke om att fråga efter, om kroppen var i stånd att tillgodogöra sig den. Det var här Jenny Meyer steg fram och gjorde en insats i samhällsarbetet, långt betydelsefullare än mången annan, som skett med pomp och ståt och lönats med lager och jubelfanfarer. Ett barn, som halfsvältcr, kan icke tillgodogöra sig don undervisning skolan bjuder det och som skall utgöra dess beväpning i clen kommande kampen för tillvaron. Och när icke samhället ännu sett till att af hjälpa denna brist, får den enskilde söka att i sin mån göra det. Så öppnade hon sin första gratisbespisning för fattiga folkskolebarn. Denna hade sin lokal i staden inom broarne, ett nog så rikt fält för en dylik verksamhet. Men det fanns ännu mer behöfvande stadsdelar. I Katarina och Maria församlingar där uppe på höjden myllrar det af fattigdom och elände i träkåkar och hyreskaserner, och här behöfdes sannerligen en verksamhet som henntes. I båda dessa församlingar öppnade hon matinrättningar, där fattiga folkskolebarn gratis bespisades, snart till ett antal af flere hundra om dagen under en tid af sju månader på året. Tydligtvis räckte icke de medel, hon för egen del förfogade öfver, till för en så betydande verksamhet. Hvad som felades, skaffade hon emellertid, till en början inom kretsen af sina närmaste, men sedermera, då saken växte än mera, lyckades hon att få församlingarna själfva att biträda. Vederbörande, som tydligtvis sågo, hvilken ovärderlig hjälp de hade i henne, ställde i de nybyggda folkskolehusen särskildt inrättade lokaler till hennes förfogande och deltogo, så- vidt den som skrifver detta har sig bekant, iifven med penningemedel. Det var emellertid hon, som tagit de första svåraste stegen, och det var hon, som hela tiden tog hufvudparten af kostnaderna på sig. Och dessutom gaf hon något annat, som icke var det minst betydande. Att gifva af sitt öfverflöd är en lätt sak, som knappast förtjänar beröm, men att gifva af hvad som icke är öfverflöd och samtidigt gifva sitt arbete och ett aldrig slappnande intresse, det är något mera och det är detta Jenny Meyer gjorde.
Förstärkta. Stats-Utskottets Memorial, N.o 499. 15 Med 91 Ja emot 28 Nej har Utskottets förslag blifvit godkändt. Fyrationdenionde voteringen, enligt 252 punkten. Den, som, lika med Utskottet, anser Silke: rått och of är godt, böra vid införsel beläggas med tull, beräknadt till 2 sk. voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer rätt och ofärgadt silke att tullfritt få införas. Voteringen bar utfallit med 101 Ja och 18 Nej, hvarigenom Utskottets förslag är vordet godkändt. Femtionde voteringen, enligt 254 punkten. Den, som bifaller Utskottets förslag, alt å Skedvatten eller Salpetersyra bör bestämmas 3 sk. införselstull per £?, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer införselstullen å Skedvatten eller Salpetersyra alt utsättas till 1 sk. 6 r:st. %. Vid voterings-sedlarnes öppnande hafva befunnits 83 Ja och 36 Nej, hvarigenom Utskottets förslag är gilladt. Femtionde första voteringen, enligt 256 punkten. Den, som, lika med Utskottet, anser, att under rubriken Slöjdevaror &c. &c. bör i taxan intagas en så lydande föreskrift: Införda med Commerce-Collegii serskilda tillstånd af Slöjde-idkare, såsom prof eller modeller för egna tillverkningar fria från tull, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer berörde föreskrift att utur Tulllaxe-förslaget försvinna. Voteringen bar utfallit med 51 Ja och 68 Nej, i följd hvaraf ifrågavarande föreskrift icke kommer att uti Tulltaxan intagas. Ferntiondeandra voteringen, enligt 258 punkten.
Vägen var uppblött af höstregnen, det droppade från pilarnas röda grenar, och himmel och jord flöto samman i en enda gul dimma. Landskapets sjuka melankoli välte sig in i min själ med en känsla som om det vore ett barn som grät. Det var mig som om jag aldrig varit ute ur denna dimma, aldrig skulle komma ut ur den, aldrig ville komma ut ur den; och jag tyckte att om jag svepte den kring mig som filtar, skulle jag kunna sofva så tryggt och godt som man endast sofver på sin barndoms hufvudkudde. Allt hvad jag fått och blifvit ute i den värld, som låg bortom denna gula, våta dimma, banden som knutit mig samman med andra människor, intressen som spirat upp, blommat och gått i frö, lidandena och fröjderna, de skinande förhoppningarna och de askgrå missräkningarna, – hela denna arkitektur tycktes mig stå där bräcklig som ett korthus, och inunder dess fantastiska broderimönster skönjde jag en botten gul som den skånska dimman. Jag hade en förnimmelse som om jag i femton år sökt springa från min egen skugga eller velat schackra bort mitt intimaste jag mot ett främmande lappverk, och de femton åren föllo från mitt lifsträds grenar som femton vissna blad, och jag tyckte att det var jag själf som nu gick där inne i dimman och strödde sädeskornen i myllan eller vallade min faders boskap. Men så hörde jag vildgässen skria öfver mitt hufvud, – vildgässen på färd mot södern, ut ur dimman och in i solen. Och då sutto åter de femton bladen gröna, och de femton åren ringlade ut sig igen, och min nya människa, böckernas och människornas, tog distans från den gamla. Och då föllo fjäll från mina ögon: nejden omkring mig var ej densamma som förr, gårdarna voro andra, och ansiktena sågo annorlunda ut, somt hade kommit till och somt var borta. Och jag kom att tänka på, att säden hade stått grön och skurits femton gånger och att kyrkklockorna ringt hvar dag under femton år; jag tänkte på de många nya kistorna i kyrkogården, och förändringens och förgängelsens spöke reste sig mellan mig och det förflutna, och jag stirrade in i två mörka hål: den hvita dödskallens tomma, svarta ögonhålor
Hvad sedermera härutinnan blifvit tillgjordt och besiutit är mig obekant, men då af hvad jag nu haft äran anföra finnes tillräckligen upplyst, att så väl DykeriCampagniet som Förvaltningen af Sjöärenderne, hvilka aucthoiiteter säkrast äro i tillfälle att bedomina rätta värdet af Westbecks uppfinningar i denna väg, bägge vitsordat deras nytta och användbarhet och af sådan orsak tillstyrkt deras begagnande, är också all anledning förmoda det Kongl. Majit af allmänna medel i Nåder tillerkänner Westbäck någon deremot svarande belöning; men då Westbäcks uppfinningar att på 6törre djup och på ett vick 794 Deri 26 Februarii. sträcktare omfång, än det förut varit möjligt, att bärga förolyckat gods, redan medfördt sä mycken nytta, är otvifvelaktigt att fördelarne ' skola blifva ännu större, i samma mohn dess insigter binna utvecklas, hvartill torde fordras mera medel än af en enskilt kan väntas, och jag anser derföre ifrågavarande ämne förtjena Riksens Ständerssynnerliga omvårdnad, och får af sådan anledning fästa uppmärksamheten å de utvägar, som kunna finnas tjenligast att till enskilt och allmän nytta för framtiden begag. na dessa i min öfvertygelse vigtiga upptäckter. J,g hemställer fördenskull om icke Ridderskapet och Adelnskulle finna för godt, att till O'COiiomie Utskottet remittera den af mig nu gjorde framställning, med anmodan att detta Utskott, efter inhämtad fullständigare kännedom af ämnet, måtte inkomma med fö slag till grunder för de reglementariska föreskrifter, sorn kun. a finna*, lämpelige till efterlefnad, för den authoritet, hvilken efter nu varande DykeriOctroijs slut , kan komma att emottaga och verkställa de med denna befattning förenade åligganifn. med fästadt afseende pä så väl enskildes som Statens gemensamma fördelar, hvarefter Riksens Ständer blifva i tillfälle, att i underdånighet hos Kongl. Maj:t anmäla doras önskan i denna tiel. Friherre Cederström, Jncrb:
» Älsklingen,^ F r å g o r. Frågas om någon af Iduns läsarinnor vill gifva beskrifning på god lefverkorf? Bertha. H v a r erhålles billigaste mönster till den nu moderna skånska väfnaden (kraftdukagåog m. ni.)? Svar till » Fru på landet ». Frågas om någon af Iduns läsarinnor skul e vilja lemna mig något vackert mönster lill en divanboydsmatta (fiossaväfnad) samt säga n r g, huru stor en dylik matta bör vara, vore jag mycket tacksam. Agda. H u r skall jag få mina fönster fria från i s? Så fort temperaturen går under noll, infinner sig gifvet den otrefliga is-skorpan pä fönstren och tar ifrån oss vår annars så förtjusande utsikt öfver Humlegården. r Ester. K a n någon af Iduns ärade läsarinnor upplysa mig om bästa och billigaste medlet att fylla en smal öppning mellan tvänne framtänder m e d? (Jag har betalt tandläkare 8 kronor för en fyllning; den varade endast några månader. Men det bar jag ej råd till vidare). O. G. Anhålles att få anvisning på nå- gon populär karta Öfver stjärnhimmeln, där konstellationerna stå utsatta. Prcnumerani i Caristad. Såsom prenumerant tager jag mig friheten fråga, på hvilket vis eu flicka kan taga ett lån för studiers idkande. Emy. » Böra äktenskap mellan kusiner, änskönt de i lag äro tillåtna, ur andra s y n - punkter undvikas? » » Personligen intresserad ». Huru beredes danskt bröd? Jag menar det bröd som hos danskarne ersätter vårt sura bröd? E. H u r skall m a n behandla en n y järngryta för att få bort svärtan och järnsmaken, kajsa. Undertecknad, 22-årig landsortsbo, hvars uppfostran blifvit i högsta grad försummad, men som gärna vill hafva reda på litet af hvarje och är bosatt riktigt på landet, så att tillgäng på lärare ej finnes, frågar Iduns » lärda » läsarinnor, o m man kan hoppas att bii litet förståndigare under ensam läsning och hviika böcker i så fall böra användas.
Föredrogs till remitterande Herr Berghmansj Ambrosius Magnus_, den 5 dennes eftermiddagen på Bordet lagde Memorial, angående förhud för högre eller lägre Auctoriteter, att proponera en Allmänhet utgifter, utan föregånget Riksens Ständers beslut m. m. Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, alt som Herr Berghman? Memorial syntes åsyfta en Förklaring af §. RegeringsFormen, och en så beskaffad fråga ej finge, enligt 8i §. i RegeringsFormen, uti Ståndens Plena väckas, ansåge Herr Grefven och LandtMarskalken sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att Herr Berghman finge anmodas, att, enligt sistnämnde §. anmäla denna fråga hos ConstitutionsUtskoltet, samt att, i följd deraf. Memorialet måtte utur Protocollet utgå. Den 10 Januarii. 637 Herr Berghman, Ambrosius Magnus: Jag anhåller ödmjukast att få upplysa, det jag uti mitt Memorial ingalunda begärt någon Förklaring af 57 §< RegeringsFormen, hvilken jag endast åberopat såsom skäl för mitt påstående, att de ifrågavarande Sammankomsterne måtte, såsom obehörige, genom ett serskildt Ständernes Beslut förbjudas. Då flere dylike Sammankomster under de nyss förflutne tider ägt rum, torde Ridderskapet och Adeln anse det icke vara öfverflödigt, att, genom ett Beslut i öfverensstämmelse med Grundlagens föreskrift^ förekomma dessa missbruk; och då frågan angår betryggande mot införande af nya utgifter, hvilka icke blifvit af Riksens Ständer beslutade, torde Memorialet lämpligast böra till StatsTJtskottet remitteras. Friherre Anckarsvärd, Carl Henric: Då Grundlagen synes bestämdt stadga, att all Beskattning är Riksens Ständer förbehållen och af dem ensamt utöfvas, kan jag icke finna, att Herr Berghmans Motion, som endast innefattar anhållan om afskaffande af de missbruk hvilka i afseende 3 nya Utgifters föreslående i SockenStämmor ägt rum, någonsin kan anses åsyfta en förändring eller förklaring af Grundlagen.
!>l, kröäellus. ilistre!. Grefwe De la Oaröie, i^cob, förmältL sig »vid sin nyft inträffade ankomst ril Riddarhuset hafwa funnit klenum wara ril i morgon förAiddagen anflagit» Hans tank^ wore wisserligen icke 67v Den 14 Mars. e. m. icke at wilja bestrida Herr Grefwcn' och Landtmarstacken utöfningen af den honom rilkommande rättighet at utsätta klem-timmen; han anhölle allenast, at da redan förut anslag hade blifwit gjorde til sammanträde för de flesta Utstött i morgon förmiddag, da et afbrott i deras arbeten kunde åstadkomma et fördröjande med åtskilliga Utlätandens inlemnande til klena, och da ^Lg-arms-ärendet förmodeligen skulle inom nägra fa timmar kunna hinna afgöras, Herr Grefwen och Landtmarstalken matte täckas der utsatta klenum allenast fran förmiddagen til eftermiddagen förflytta. I betraktande af Vefla skäl, och dä atstillige af Ridderstapeks och Adelns Ledamöter hördes häruti instämma, behagade Herr Grefwen och Landtmarstalken utsätta Morgondags-klemim til eftermiddagen klockan 5. ttplästeö och kades pä bordet följande Handlingar Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärsoch Osronomia;-Utskotts Betän, kande, angående förbättring i K>8teckng8- Anstalcerne för Mätt, Mål och Wigt. De öfwerlaggningar, som hos Utskottet i detta amne förewarit, hafwa blifwit föranledde af ett til Wällofl. Borgare-Stander ingifwit, och derifrån ril detta Utstött remittent kei-rmockal af VickugliL-Handlanden Herr ^brsb. Lngei, hwarmi klagomål aro anförde öfwer ätskillige mitzbruk
I betraktande häraf och dä under den tid, inkomsten af restantier varit under särskild litel i Riks-staten upptagen, de å vissa inkomst-titlar, såsom kontroll-stämpel, bakoch lotssamt post-medel inilutne restantier icke ingått bland Stats-verkets öfriga under denna rubrik upptagna medel, utan blifvit berörde inkomst-titlar direkte, tillgodoforda, samt från och med 1853 års Riks-bokslut restantier å tull-medlen blifvit, jemlikt Kongl. Maj:ls och Rikets Ständers beslut, på enahanda sätt redovisade; men det ostridigt vore följdriktigast, om restanlierna å samteliga Stals-inkomster blefve likformigt behandlade, hade Slats-kontoret, enär bokföringen åter borde i sin ordning grunda sig på och öfverensstämma med Riks-staten, i underdånighet föreslagit, att såsom förberedande åtgärd dertill att reslantierna uti de nya räkenskaps-lbrmulären kunde redovisas i sammanhang med hvarje särskild stats-inkomst, och sålunda, med undvikande af ofvanberörda olägenheter, större enkelhet och reda i Kronans räkenskaper vinnas, Stats-verkets behållna restantier måtte, på grund af de genom anställd undersökning i de feni sednast afslutade Riks-hufvudböckerna utredda förhållanden, få vid blifvande Stats-reglering på följande sätt fördelas å och således öka de inkomsl-litlar, på hvilka restantier af någon betydenhet uppkommit, nemligen: Ordinarie räntan 12,000: Summa R:dr R:mt 50,000: På de af Kongl. Slats-kontoret sålunda anförda skäl, får Utskottet hemställa, alt uti den Riks-stat, som nu kommer att af Rikets Ständer upprättas, inkomst-titeln Restantier må uteslutas, och de belopp, som deraf kunna påräknas, i stället tilläggas öfriga vederbörliga inkomsttitlar, enligt den af Kongl. Stats-kontoret i sådant afseende uppgjorda och af Kongl. Maj:t i Nåder godkända beräkning. 4 StatsUtskottets Utlåtande N:o 33.
2. att för alla dessa fyrar, hvilka, jemte tillhörande nya boningsbus ocb uthus, äro komplett färdiga, med undantag af omförmälda Södra Uddes fyr, vid hvilken en reparation af det gamla fyrmästarehuset, beräknad att kosta 1,500 å 2,000 R:dr, återstår, således åtgått, inberäknadt apparater ocb full utstyrsel med dyrbara inventarier, ett belopp af tillsammans 168,863: 6. 5. samt att en brist alltså visar sig af vid pass 10,000 R:dr, som uppkommit dels genom anskaffning af inventarier för fyrarne, hvarför åtgått minst 2,000 R:dr för hvardera fyren, dels genom oförutsedda händelser vid förändringen af de gamla fyrarne, hvilka icke kunnat uti förslagen öfver kostnaden upptagas. 21 I — 162 — Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader Räkenskaperna, hvilka i Kongl. Kammar-Rätten undergått ganskning för båda revisionsåren med anmärkningar, utvisa: år 184*. år 1843. Debet. Balans från föregående året: Balans till påföljande året: Credit. Balans från föregående året: Utgift: — Bidrag till sjön Tåkerns sänkning 270: Undersökningar för Svea kanal . — 2,559: 18. 1. &r 26,106: 42. 2. 48,476: 32. 6. — 163 — Balans till päföljatide äret: Sedan, på sätt i föregående Revisions-berättelse omförmäles, Wäddö kanal blifvit fullbordad, har, medelst fastställande af en låg taxa för de trafikerande samt genom förändring i afseende å tillsyn och underhåll af farleden, Staten, som, innan Kongl. Maj:ts nådiga beslut i ämnet hunnit meddelas, med 183 R:dr 12 sk. 9 rst. af f. d. Kommunikations-fondens behållning bekostat de Fyra första månadernas utgifter vid kanalverket, sedermera icke behöft vidkännas sådana kostnader. Kanalen genom Rösås-grundet, fullbordad år 1841, har påföljande år undergått besigtning, hvarefter arbetet blifvit af Styrelsen godkändt. Kodjupsundets rensning.
Styrelsen hade helier icke skyndat att sälja, då prisen varit låga, utan spekulerat i handeln så godt den kunnat, för att minska hotande förluster på arrendevilkoren. Utan tvifvel ha R. Stir förmenat dessa vilkor vara bättre än de äro, då de icke vid sistlidne riksdag beviljade hela den tillökning i anslaget, som styrelsen, inseende dess otillräcklighet, skyndade att straxt efter Institutets Öppnande begära. Denna förväntan har emedlertid slagit fel, måhända till någon del till följd af brist i förvaltningen, men för visso hufvudsakligen i arrendets och konjunkturernas beskaffenhet. 220 Dea 14 April e. m. Jemförelsen med Ultuna torde icke vara så alldeles rigtig, ty då denna landtegendoms afkastning blifvit vid statsanslagets bestämmande beräknad till 6,000 rdr årligen, men gifvit derutöfver år i år räknadt 7-—8,000 rdr; så bär Ultuna derigenom i sjelfva verket åtnjutit ett betydligt större årligt understöd af Staten än Alnarp, sorn deremot gjort förluster på sitt arrende af landtegendomen. Må vara att egendomen Ultuna kunnat skötas bättre, men säkert är att styrelsen för Alnarp uppbjudit hela sin förmåga för att uppfylla sina skyldigheter. Efter de upplysningar, jag nu haft äran lenina, hoppas jag att R. o. Ad. skall bedöma förhållandena vid ifrågav:de skuldsättning något mildare än reservanterne och en del talare på detta rum, och anhåller derföre vördsamt att R. o. Ad. ville godkänna Stats-Utsk:ts förslag. Frih. Klinckowström: Efter den utredning, som af Hr Fåhraeus blifvit leornad, har jag icke mycket att tillägga. Hr v. Ehrenheim bar yrkat att R. St:r, utan att afslå den summa för hvilken styrelsen råkat i skuld, måtte accentuera sitt missnöje öfver dess förfaringssätt.
Der talar han icke blott mycket beskedligt om judarne, utan betecknar dem t. o. m. såsom medintressenter och medarbetare i den nu pågående stora kulturrörelse, som går ut på »att lyfta ner stenen, som ligger deruppe och trycker» (»se Jäsningstiden» sid. 84). Om det är denna hastiga omkastning i hr Strindbergs tänkesätt eller om man har något annat skäl – nog af, man talar om ett slags öfverenskommelse mellan hrr Bonnier och Strindberg, i kraft hvaraf den förre skulle hafva åtagit sig att blifva den senares förläggare med temligen obegränsad frihet för denne att skrifva hvad han vill, blott han låter »Moses» få vara i fred. Är det så, blir visserligen det annars fullkomligt oförklarliga förklaradt. Förläggaren Bonnier har då gjort sig till martyr för juden Bonnier. Men när martyrskapet är grundadt på bekostnad af den uppväxande ungdomen och samhället, så är dess värde måttligt stort; ty det är i alla fall samhället, som får betala. – Skulle jag i korthet och helt allmänt uttala mina tankar om sådana, som förlägga moraliskt usel litteratur, skulle det uttalandet lyda så: för min del kan jag icke inse den moraliska skillnaden mellan en sådan förläggare och en tjufköpare eller bordellförestånderska. Och efter förläggaren kommer turen till bokhandlarne. Hur radas icke hela denna smutslitteratur: Giftas, Tjensteqvinnans son, Jäsningstiden etc., upp i bokhandelsfönstren, isynnerhet straxt när sådana arbeten kommit ut. Här och der förses de också med den i ögonen fallande, med stora ord prentade öfverskriften Nyhet!, hvilket väl skall betyda Nytt värdefullt arbete! Några bokhandlare göra visserligen härifrån ett berömvärdt undantag. Men det är icke pluraliteten, åtminstone icke i Stockholm; jag har gjort mig besvär att se efter. Det skulle kanske vara af intresse att här införa, en öfversigt af de båda slagen Stockholms-bokhandlare, som på detta sätt uppkommer, ty saken är verkligen både karakteristisk och karakteriserande.