Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. utfärdade en så beskaffad skrifvelse, som betänk, åsyftar, på det att de orter, som icke känna huru sparbanker uppkomma, och huru reglementen och stadgar skola författas, måtte genom kunskap derom komma i tillfälle att taga saken i öfvervägande. Om således ej betänk, kan bifallas uti dess nuvar. skick, så kan jag ej annat än instämma nied Hr von Hartmansdorff deruti, att det bör återremitteras'till Utsk. Huruvida det kan komma att sältas i sammanhang med fattigvårdslagen, kunde man, efter återremissen, komma i tillfälle att nät mare begrunda. Frih. Raab: Jag anhåller endast att lill hvad jag anfort få tillägga, att om R. o. Ad. också nu afslår detta betänk. så hindrar det ej, alt, vid återremiss af fattigvårdsfrågan, den mening kan uttryckas, att Utsk. bör upptaga frågan om sparbanks-inrätlningarna i sammanhang dermed. Allni. Besvärsoch Ekon,Utsk:s utlåt. N:o 70 blefafR. o, Ad. afslaget. D c 11 aä Juli f. m. Föredrogs ånyo Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s den 18 dennes pä bordet lagda betänk. N:o 76, i anledn. af väckt fråga 0111 ändring af 12 §:n uti K. patent-förordningen den i3 D<c. i834- Hr von Troil, Emil: Det synes mig föga löna mödan alt företaga en förändring, om den ej kan åstadkommas ändainålsenligare än den, som nn blifvit föreslagen. Utsk:s förslag till organiserande af den särskilda patent-nämnden synes, efter mitt förmenande, endast vara en försämrad upplaga af vår nuvar. temmeligen olämpliga tryckfrihets-näinnd. Den skiljer sig från Iryckfriliets-nämnden endast derigenom, alt något uteslutande af parterna bär ej äger rum. Utsk, bar föreslagit att Commerce-collim väljer tre ledamöter, och hvardera parten (vänne.
Det förra borde komma från Högsta Makten, men det sednare bli föremål för anslag från Rikets Ständer, hvilka dock icke böra befatta sig med att anslå gratificationer till enskilde personer. Grefve Cronhjelm, Otto August: I anledning af den siste värde Talarens yttrande, anhåller jag få nämna några ord. Jag får först upplysa att det är just från Centralinstitutet, som större delen af Lärarne i Gymnastiken inom vårt land utgått. Om för öfrigt ett sådant Institut förlägges i Slockholm eller annorstädes, anser jag vara af föga vigt, i fall nemligen det annorstädes kan erhålla ett sådant tillopp af elever, sorn här. Jag tror, att då man synes vilja befordra det sköna ändamålet att anlägga folkskolor, bör man väl icke förbise den del deraf, hvax’om nu är fråga. Men för att åt mängden kunna lemna den ledning i Gymnastiken, som är nödig för ett nyttigt användande af densamma , fordras i första rummet Gymnastik-Lärare. Utan den förtjenstfulle Ling, hade denna vetenskap ännu varit i sin linda inom vårt land. Oaktadt jag ogerna tillstyrker begärdte an - Den 29 December e. m. 217 slag, kan jag således likväl icke annat, än göra det vid detta tillfälle, helst hela anslaget sträcker sig till endast 4ooo R:dr; en summa, i sanning ganska ringa i förhållande till det goda äudamål man derigenom vill vinna, nemi. en mera ändamålsenlig fysisk utbildning hos de uppväxande generationerna. Hvad beträffar Grefve Frölichs förmodan, att ett Institut till Lärares bildande skulle sätta en bom för konstens utveckling, så tror jag icke att erfarenheten, under den tid det närvarande, ehuru högst inskränkta, Institutet fortgått, ger anledning till denna farhåga. Vidkommande åter Grefvens sista yttrande om en belöning för Professor Ling, så får jag tillslå, att om Hr von Vegesachs motion afsett någon sådan, skulle det vara högst skymfeligt för den utmärkte mannen, 0111 ett sådant äudamål vore insvept uti en, som det synes, åt helt annat håll syftande motion.
Vidare genom von Essen &amp; Frick, Malmö, Kontinentkontoret, Trelleborg, och Stockholms Besebureau, Stockholm, genom hvilken senare biljetter för resor öfver hela världen tillhandahållas. Svenska rundresebiljetter utlämnas genast utan tillägg af provision. Fin-fint Santos af n y a skörden, mycket godt å 0: 70, 0: 75 o. 0: 85 pr kg. Extra l:ma D:o hössta kvalité, med fin arom och full styrka 0: 90 pr kg. Prima Campinos 1: 00 » » Finaste PLANTAGE-KAFFE, kraftigt och v ä l s m a k a n d e 1: 05 pr kg. Utsökt god PORTORICOART 1: 10, Extra l:ma COSTA RICA ... 1:12 • &gt; Fin-finljns Java. mycket godt 1:15 » • Extra l:ma GUATEMALA, särdeles omtyckt 1: 20 pr kg. Finare kaffesorter till högre p r i s e r finnas äfven å lager. Allt pr säck om cirka 60 kg. samt 5 öres högre pris då minst 10 kg. köpas. Sändes till landsorten mot efterkraf eller förut insänd remissa. Prof af samtliga sorterna erhålles franco mot insändande af 20 öre i frimärken. Telegrafadress: K. W. KARLBERG, Karlbergius. Allm.t. Stockholm. OBS. Fullt profenl vara. Redbar behandl. Ferm exp. Skynda rekvirera. Ny fläcktvål Quillaia oöfverträffad. till Q u i l l a i a - t v å l e n är en ny fläcktvål, som borttager alla fläckar t. o. m. bläck, utan att skada tyget. Med Quitoja-tvålen tvättar man själf på nå- gra minuter sina glacéhandskar och ljusa skor. Tvålen får återlämnas om den ej håller hvad som lofvas i prospektet. Säljes hos C. F. Dufva, Drottningg. 41, hos Nordings parfymaffär Biblioteksgatan 11 Provincialläkare. samt hos de flesta specerihandlare i StockP r o f af sändes på holm.
I processionen märktes, förutom regementets samtliga officerare, som ej förde befälet vid de paraderande trupperna, bland de närmaste anförvanterna den aflidnes broder doktor Gustaf de Laval. Holm foto. NGA VAR verkligen förtjusande i kväll. Hon hade en ljusgrön, litet urringad råsilkesklädning, hvarur den skära, något späda halsen stack upp; de blå ögonen strålade af glädje, och de röda läpparna voro skilda åt, så att hennes små hvita tänder glimmade fram. Det var något i hela hennes uppenbarelse, som kom Emil att tänka på en nyss utslagen nyponblomma. Där midt öfver salen satt Maja. Dick Berger stod lutad öfver henne och tycktes ifrigt bedja om något. Maja var lika röd i ansiktet som färgen på hennes atlasklädning. Hon lösgjorde hastigt en ros ur sitt hår och räckte den åt honom. I det samma kom Inga rusande in i fönstersmygen och flög nästan i famn på Emil. » Kors, är du här. » » Ja, men jag skall genast aflägsna mig. » Emil bockade sig stelt. » Nej stanna för all del. Hvarför har du inte dansat med mig på hela kvällen? » » A, du har ju varit så upptagen af löjtnant Ulf sax. » » Jag kan väl inte säga nej, när^han kommer och bjuder upp mig.&gt; » Men du behöfver väl inte skratta, bara han öppnar munnen. » » Ja, när han är så vådligt komisk. Vet du hvad? Han sade, att jag var lik en älfva. » Emil tycktes icke finna något komiskt i det, där han stod med rynkade ögonbryn. &gt;Ooh så sa ' han, att han aldrig i sitt lif varit så lycklig, som när han dansade med mig. Då måtte ni inte ba haft mycket roligt, sa ' jag. Han tittade på mig så märkvärdigt, att jag blef rädd, och så sprang jag hit. » » Den tilltagsna glopenl Det är då sista gången, som han är i vårt hus.&gt; Ett ackord slogs an på pianot. Inga och Emil tittade ut genom förhänget. Framför pianot stodo Elsi och Karl. Man hade bedt om en sång. » A, hvad Elsi är vacker i kväll. En sådan hals och sådana armar, » sade Inga med beundran.
Då jag derjemte tror det vara lika rättvist, som billigt, att de Deputerade inom ett Län, hvilka bestämma Curhus-afgiftens belopp, som för hvarje år bör utgå , sjelfve må ega att afgöra , ej mindre huruvida något elter intet deraf må användas till Läns-Lazarettet, som jemväl af Läns-invånarne bör underhållas, än om redovisningen bör vara serskild för hvarje Curhus-Inrättning , oansedt att någon är sammanslagen med Läns-Lazarettet; så, och i den händelse respective RiksStänden skulle behaga fästa afseende på denna min reservation, får jag vördsamast föreslå följande förändrade redaction af 2:a punkten: Denna afgift skall utgå , användas och redovisas, inom hvarje Län serskildt, så att den blifver alldeles skiljd ifrån Hospitalens Fonder, samt Räkenskaperna deröfver, på det sätt, att medlen förnämligast begagnas till Curhus-an8talterne, efter behof och öfverenskommelse, inrättade på ett eller flera ställen inom Länet ; beroende det dock på hvarje Läns invånare, att, efter till dom i sådant ändamål af Konungens Befallningshafvande gjord framställning, genom deras valde Co* miterade , afgöra ej mindre om det behof af tillskott, som för Länets Lazarett kan vara af nöden, än äfven i anledning deraf bestämma så val beloppet af Curhus-afgiften emellan 1 och 5 sk. för hvarje Mantalsskriv 8 Bil, t, StaisoB tv. Ihsk. Ull. N.*o ljjJ ven person, som ock huruvida något deraf får, med Curhusanstaltemes rigtiga vårdande, användas för Lazaretten eller allmänna helsovården inom Länet, saint om redovisningen skall vara serskild eller icke för Curhusoch Läns-Lazaretts-Oeconomien.’! Härmed förenade sig Herrar Grefve v. Rosen, Nordenankar, GWirgin, C., af Wingård J, Oxehufvud, Alund oth Rydi strom. STOCK HOLM, hlméns och Granbergs Tryckerij 1830:
M. böra äga rättighet att sända 2:ne eiler flera, om han så nödigt linner. Hr Hjärne, Harald: Jag skall icke yttra mig öfver det financiella, som kari angå denna fråga, utan skall blott hälla mig till det reglementariska. Jag vill då påminna derom, alt det correctiv, som Hr Stråle åsyftat med sednare delen af tillägget, rörande K. M:s bifall till utdelningen, redan finnes. Den antagna 3 § af Gr. Frölichs förslag innehåller nemi.: ”De, som vilja inrätta sedelbanker, ; söke hos K. M. privilegium derå, hvarvid företes ej mindre de för inrättningen uppgjorda förslag till bolagsreglor och lånereglemente, än äfven profblanketter till credilsedlar.” Deraf följer naturligtvis, att K. M. skall sanctionera, hvad def tillämnade bolaget projecterat, och när då i boiagsreglorna måste intagas bestämmelser rör;de den årliga utdelningen af bankens vinst, sä är det gifvet, att äfven denna fråga kom - Den 19 Mars e. m. jner att af K. M. sanctioneras. Bolagsreglorna anser jag således hafva ett bestämdt sammanhang med dessa lagar, som generelt uppgöras för alia bolagsbariker. Om bolaget bryter mot bolagsreglorna, så bryter det således äfven mot denna lag. Nu stadgar nästföljande 17 § af Gr. Frölichs förslag, hvartill flera ledamöter önskat bifall, att bolaget skall ställa sig till efterrättelse, hvad förevar, lag stadgar, såvida det önskar att vid sina privilegier varda bibehållet, hvaraf följer, att om det gör en utdelning, större än bolagsreglementet medgifver, bolaget har förverkat sitt privilegium. Ett föregående mom. i samma § stadgar, att bankdirectm åligger att månadtligen till K. M. insända en öfversigt af bankens ställning. En öfverträdelse af bolagsreglorna, hvad utdelningen angår, kan således icke blifva K. M. obekant längre än en månad. Då är det icke troligt, att en bank, för att utbekomma en obetydlig del af vinsten utöfver hvad utdelningen rätteligen borde utgöra, skulle vilja blottställa sig för att inom en månad förlora sitt privilegium.
Att återigen tillgångar böra förefinnas, ligger i sakens natur, enär ett motsatt förhållande skulle till exempel förutsätta, att fångvårds-förvaltningen, den sista dagen af räkenskapsåret, vore i saknad af både penningar och andra medel att påföljande dag förse fångarne med dess förnödenheter. Revisorerne, som ej heller bestrida behofvet för Styrelsen af ett förlags-kapital, finna likväl Styrelsens åtgärd, att på sätt, som skett, bereda sig en dylik fond, vara med statsregleringens grunder oförenlig, och anse, att bildandet af ett sådant kapital ej bordt eller bör äga ruin, utan att Eders Kongl. Majit, efter föregången utredning från Styrelsens sida och på dess framställning, pröfvat behofvet samt af Rikets Ständer äskat och erhållit de för ändamålet erforderliga medlen. Då nu en dylik fångvårds-anslagets fond eiler rättare skuld till stats-verket är af fångvårds-förvaltningens beskaffenhet påkallad och, på sätt här nedan skall i underdånighet visas, alltid förefunnits, ehuru densamma genom det sätt, hvarpå räkenskaperna upprättats, icke varit synlig! lärer den af Revisorerne anmärkta åtgärd i sjelfva verket föranledts af det, enligt Styrelsens åsigt, mera ordnade bokföringssätt, som nu iakttages och hvarigenom ifrågayarande skuld på ett ställe och till dess rätta belopp visar sig. Före år 1842, med hvilket år Styrelsen fick på sig i nåder öfverlåten förvaltningen af fångvården i sin helhet, bestriddes kostnaderna för ransaknings-fängelserna från vederbörande Landtränterier och redovistes direkte inför Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Ivammar-rätt. Utaf de ränteri-behållningar, som för sådant ändamål vid slutet af hvarje år måste förefinnas, samt de förskott, som från Ränterierna kunna hafva varit för fångvården utlemnade, motsvarades då en del af fångvårdens ifrågavarande skuld.
M:t af det nya reglementet för Riksg.-Kontoret; äfvensom sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts Mern. N:o 29, ang:de särskildt arfvode åt den person, hvilken i egenskap af Sekreterare biträdt sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att, enligt hvad RiksStåndens Hrr Talmän blifvit meddeladt, riksdagens afslutande, som varit utsatt till den 21 dennes, blifvit uppskjutet till den 22. Föredrogs Exped.-Utsk:ts den 16 dennes bordlagda Skrifvelse-förslag N:o 85, angående tullbevillningen. Den 17 Juni. Gr. Mörner, Carl Göran: Det af Exped.-Utsk:t uppgjorda förslag till K. St:rs underd. skrifvelse ang:de tullbevillningen börjar med en recit, som går tillbaka ända till R. St:rs framställning vid sista riksdagen och äfvenledes omnämner, huru K. M:t låtit till B. St:r aflemna kommitterades förslag till tulltaxa. Hela denna recit torde vara alldeles öfverflödig, och är dessutom i så måtto felaktig, att den säger, att K. M:t på grund af nämnde framställning låtit tillsätta den s. k. tullkomitén. Det är nemi. R. o. Ad. väl bekant, att Chefen för Finans-Dep:t uttalat en helt annan åsigt, eller att det ingalunda var med godkännande af R. St:rs framställning, som ifrågav:de komité tillsattes, och vid sådant förhållande torde R. S.t:r icke i sin skrifvelse böra intaga något härom, för att icke derigenom uttrycka ett godkännande af denna åtgärd. Den ifrågav:de skrifvelsen innehåller vidare en omständlig redogörelse för alla i nu gällande tulltaxa vidtagna förändringar. Om äfven det kan anses lämpligt att meddela en sådan redogörelse i de delar, der R.
Borgare-Ståndet, men deremot af de öfrige tvänne Riks-Stånden afslagne; och som frågan, rörande omförmälde anslag, är helt och hållet beroende på sjelfva hufvudfrågan, eller huruvida de föreslagne Lärare-Seminarierne borde inrättas eller icke; men i denna sednare fråga, som är af ekonomisk natur, tvänne Riks-Stånd stannat mot två, anse Utskotten så väl densamma, som den deraf beroende frågan om anslag till de föreslagne Seminarierne böra förfalla. Hvad beträffar 3:dje puncten af Utskottens förenämnde Utlåtande, eller frågan om indigenats-rättens uppbäfvande, så enär Irenne Riks-Stånd, nemligen Högloft. Ridderskapet och Adeln, Vällofl. Borgare-Ståndet samt Hederv. Bonde-Ståndet, bifallit Utskottens tillstyrkan i denna del, erfordras å Utskottens sida icke något yttrande i afseende derå. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskoltens Utlåtande, N:o 118. 5 Slutligen och som Utskottens tillstyrkan i Utlåtandets f^Ae. eller sisla punkt, angående läroprofvet för dem, som vilja förvärfva rättighet att vid Rikets Elementar-läroverk såsom lärare anställas, blifvit afslagen af Jhesteoch Bonde-Stånden, men bifallen af Ridderskapet och Adeln, med och af Borgare-Ståndet utan förändring samt således i denna fråga två stånd stannat mot två; alltså och då densamma icke eger något oskiljagtigt sammanhang med Lärare-Seminariers inrättande, och det dertill föreslagne anslags beviljande, än mindre derför utgör något villkor, utan endast innefattar uttryckandet af en önskan om beskaffenheten af de läroprof, som, i händelse sådane seminarier komme att inrättas, boule genomgås af dem, som ville förvärfva rättighet att vid Rikets ElementarLäroverk såsom lärare anställas, anse Utskotten, att omförmälde fråga, jemlikt 75 §. Riksdagsordningen, är förfallen. Stockholm den i3 Maj i845. Reservationer:
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, det han för dess del ansåg det vara lämpligast, att frågorne om belåningsbeloppet och räntan, hvar för sig, särskilt afgjordes. Herr Rosenblad: Jag torde få vördsamt erindra, alt sedan Herr Munck af Rosenschöld afstått från det af honom yrkade vilkor, intet hinder synes möta för meddelandet af proposition å båda frågorna på en gång. Herr von Hartmansdorff: På det vi må desto förr komma till votering, yrkar jag, alt vi må hålla oss lill en punkt i sönder. 6o D en 23 November i. m. Herr Munck af Rosenchjölil: Jag har icke afstått från mitt yrkande i afseende på räntan, utan under (Jet vilkor, att belåningsbeloppel uppsattes till |:delar af Värdet. Hans Excellence Herr Grefven och Lan dtMar skalk en gjorde proposition lill bifall af hvad Utskottet i denna punkt föreslagit, eliel’ att Lånebeloppet för de af Utskottet specificerade Våg-effekter må, såsom hittills, vara inskränkt lill högst två tredjedelar af pantens försäljningsvärde, efter Mäklare-attest, och af BankoStyrelsen bestämmas en gång om året. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll, alt lånebeloppet borde inskränkas till högst tre fjerdedelar af pantens försäljningsvärde, efter Mäklare-attest, och af BankoStyrelsen bestämmas tvänne gånger om året. Ropades äfven Ja och Nej. Hans Excellence förnyade i samma ordning båda dessa propositioner, af hvilka den förra åter besvarades med Ja och Nej, men den senare med starka Ja jemte några Nej. I följd hvaraf Hans Excellence förklarade, att som, eller hvad hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat JNej, Den 2> November f. in. fii Ridderskapet och Adeln således bifallit sistnämnde proposition. Herr von Hartmansdorff begärde votering. I anledning hvaraf Hans Excellcnce Herr Grefven och Lan dt Mar skalken framställde följande Voterings-pi oposition:
Härtill kommer, att det vid en genomgång av de redan rentryckta 144 sidorna visat sig vara oundgängligen nödvändigt att komplettera desamma med vissa aktstycken, som nedan tryckts i ett »Tillägg» efter 1815 års utskottsprotokoll. Detta tillägg omfattar nära 4 ark. Hela den av mig redigerade texten omfattar sålunda omkring 40 ark. Jag återkommer i det följande till frågan, varför de nyss omtalade tilläggen till avskrifterna blivit gjorda. Kompletteringen av de rentryckta sidorna motiveras i inledningar till de särskilda aktstyckena i tillägget i publikationens slut. Då mitt arbete började, förelågo till min vägledning dels de regler för urvalet av texter, som angivits i den grundläggande utredningen, dels den metod, som följts vid redigeringen av de redan rentryckta eller i korrektur uppsatta sidorna. De regler, Clason avsåg att tillämpa, hade av honom, efter en översikt över hela arkivmaterialet för tiden 1810—1866, angivits på följande sätt: VIII Företal »Sammanfattas ovanstående, synes publikationen alltså böra omfatta: a) utskottets protokoll, dock med undantag för sådana i desamma ingående utlåtanden och reservationer mot dessa, vilka redan äro tryckta i samlingen av utskottets utlåtanden;1 b) till utskottet ingivna eller i detsamma väckta grundlagsändringsförslag ävensom utlåtanden däröver, i den mån de ej förut äro tryckta i nämnda samling; c) vissa handlingar rörande statsrådsprotokollens granskning, såsom ingivna anmärkningar, ävensom andra handlingar rörande desamma, de sistnämnda dock efter prövning i varje särskilt fall.» »Vid tryckningen», fortsätter författaren, »bör därjämte uppmärksamheten hållas öppen för möjligheten, att även andra handlingar kunna böra tryckas eller omnämnas. Om till exempel av protokollen eller annorledes skulle framgå, att i någon viktigare fråga olika redaktionsförslag förelegat, ehuru måhända blott ett ingått i själva protokollsserien, kan skäl förefinnas att åtminstone omnämna de övrigas tillvaro.» Tillika betonades, att viss handlingsfrihet måste förbehållas redaktören. »Av förestående framgår», säges det, »att i åtskilliga fall först vid själva redaktionsarbetet kan för varje särskild riksdag i detalj avgöras, vad som vid tryckningen bör medtagas och vad som bör utelämnas.
Afven synes gamla Iron, att Nerikes jord ej vore tjenlig för korn, vara häfven, då exemplen numera ej äro få, att korn, hufvudsakligast sex-radigt, odlas i utsträckt skala och med lyckade resultat. Sädesprod u k lionell sl iger öfver Länets behof; hvaremot omvändt förhållande inträffar i afseende å lin-odlingen, hvilken varit tillbakasatl, så att Hnshällnings-Sä11 skåpet ansett den förtjent särskild omtanka. 6 Potatesodlingen har, med hänseende till så kallade polalessjukan, varit minskad. Husbehofsbränningen hos allmogen har blifvit mycket inskränkt, då deremot någon inskränkning i afseende å större bränneriet' ej är förspord. För behöfligt upphjelpande af trädgårdsskötseln har Trädgårdsföreningen i Stockholm lemont Hushållnings-Sällskapet fruktträd och smultronplantor af större Engelska slag, för utdelning till folkskolor och mindre jordbrukare. Bland uppfinningar till lättnad för jordbruket har tröskverk kommit till vidsträckt bruk, äfven hus allmogen, som betjenas af flyttbara verk. Boskapsskötsel. För beredande af fodertillgång odlas vid herregårdar kål och rofvor; hvarom må, enligt Hushållnings-Sällskapets berättelse, nämnas att vid Carlslunds egendom år 1848 planterades å 3 tunnland åker 21,000 hvitkålsplantor och på lika stor åkerrymd 70,000 kålrotsplantor, äfvensom 12 tunnland besåddes med rofvefrö; hvaraf skörden beräknades till 100 skockar hvitkål, 212 tunnor kålrötter och 200 tunnor rofvor per tunnland. Året derefter skördades derstädes å 20 tunnlands areal 3,727 tunnor rofvor och rötter. För hvarje tunna, i användbarhet skattad så högt som 2 till 3 lispund hö, beräknas arbetskostnaden till 4 ä 6 skillingar riksgälds. Försök att så kålrolsfrö direkte på åkern har lyckats bättre än plantsältniug.
Maj:ts Nådiga Proposition den 10 December förlidet år, angående inrättande af Allmänna Arbetsoch Eörbättripgshus på Borgholms Slott och i Wadstena innehåller, hafva Riksens Ständer fört sig till minnes den önskan, de i underdånig Skrifvelse vid sednaste Urtima Riksdagen d 4 Augusti 181 ^ yttrat, det, i mån som Lag-Kommitténs bemödande till Straff-Lagarnes omarbetning framskrider, anstalter måtte fogas, livarigenam de Arbetsoch Förbättrlngs-Inrättningar, som deruti föreslås, om de af Riksens Ständer antagas, under tiden så beredas, att de nya Lagarne snart kunna bringas till verkställighet, men hvarvid, och då till dessa anstalter kostnaden ej varit beräknelig eller någon bestämd plan uppgörlig innan Lag-Kommittéens arbete hunnit fullbordas, Riksens Stander anhål - i» - 502 Underdåniga Skrfivehér• litj det Eder Kongl. Majit Intill nästa Riksdag (.äcktes härom gå i befattning med sådana medel, sorn förskottsvis kunde utses. AndamåFet, som i berörde afseende hufvudsakligen legat, till grund för Riksens Ständers åtgärd , har alltså varit .Lag-Kommittéens förslag om den förändring i Straff-Lagarne, att Fängelse i stället för andra Kropps straff skulle införas; Och vidtagandet af de ifrågavarande Arbetsoch Förbättrings-Inrättningar blefve följaktligen beroende de nya Ragarnes utarbetning, sorn lemnade tillfälle att efter hand åstadkomma de nödiga Inrättningar, hvartill en fullständig och sammanhängande plan , enligt Lag-Komrnittéens yttrande , bäst kunde utarbetas i sammanhang med den nya Brottmåls Lag, efter'hvilken de borde användas. De förslag ater, sorn Eder Kongl. Majit nu i Nåder täckts meddela till Allmänna Arbetsoch Förbättrings-hus, egentligen att begagnas för syssellöse och vanartige personers användande till arbete och återförande Bil en förbättrad lefnad och nyttig verksamhet, synas Riksens