Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N;r u» 8a Banio-Utskottets Beiänknnden. ken för de lagtima Biksdagarne, sä att deras fortsättning alltid må kunna bero af Riksens Ständers pröfning och jämförelse till andre mellankommande och må hända angelägnare fordringar. På dessa skäl kan Banko-Utskottet för sin del ej tillstyrka att i frågavarande gravalion må vid Banken fästas; hvaremot Utskottet, i händelse dess yttrande i detta ämne möjeligen kunde vidare sträckas, skulle tro, att det anslag Biksens Ständer till Handelns och Näringarnes befrämjande faststält , härtill 'lämpligast borde ålitas. Och förmodar Utskottet, att, i händelse de här ofvan framstälde åsigter af Biksens Höglofl. Ständer gillas, någon gemensam öfverläggning emellan Statsoch Banko-Utskotten i det skick frågan om Hjelmare Slussverks understödande nu blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder framstäld, icke finnes vara af nöden. Det ena och andra underställes vördsamt Biksens HöglofL Ständers närmare upplysta ompröfning. Stockholm den 31 Januari i8i8< N:r S. Riksens Ständers Banko-Utskotts Betänkande i anledning af väckt motion om präglande af en Medaille till åminnelse af den är 1817 f rade Ref 'ormations-Högtid.
Efter det sätt, som för valdistrikternas ordnande är föreslaget, och enligt hvilket hvarje domsaga på landet utgör ett distrikt, derest ej dess folkmängd öfverstiger 40,000, och de mindre städerna sammanföras i valkretsar, så vidt ske kan länsvis, skulle med afseende på nuvarandfc folkmängdsförhållanden komma att utses omkring 130 representanter för landet och 50 för städerna. » Tvifvels utan synas härmed synnerligen stora förmåner vara beviljade städerna och derför för dem ingenting vara att klaga öfver; men hvarje sak kan ses från två sidor. Så ock denna. Man får nämligen icke glömma, att den nya riksdagsordningen hade af nöden äfven borgareståndets bifall samt att utan detta det icke blifvit någon förändring af. Man kan äfvenledes vara förvissad, att, om äfven borgareståndet kunde finnas benäget att begära det de två första stånden skulle för den goda saken offra sina förmåner, samma stånd icke skulle lika frikostigt göra en insats af sina egna, och bland dessa förmåner räknade borgareståndet den att utgöra en fjerdedel af hela representationen. Att man derför svårligen kunnat hoppas på bifall till ett forslag som reducerade städernas representationsrätt till samma proportion som deras innevånareantal har till landsbygdens, behöfver icke sägas, och det må ändock anses vara en nog stor uppoffring af borgareståndet att inskränka sina anspråk till en sjettedel af representationen i stället för en fjerdedel — men det skedde i förhoppning att representationen skulle få ett helt annat utseende än som den fick. Hade borgareståndet trott utgången blifva sådan den blef, så hade helt visst jublet, med hvilket förändringen belsades, förbytts till helt andra käns-lor eller rättare sagdt, om man misstänkt något sådant, så hade utgången antagligen blifvit en annan. Emellertid visar detta, att städernas tacksamhetsskuld till landsbygden for den större representationsrätten icke är så grufligt stor, som man låter om. Den var helt enkelt ett nödvändigt vilkor för hela reformen och såsom sådant ingalunda obilligt eller ens af någon synnerlig betydenhet, såsom vi vilja söka att visa. Förhållandet inom andra kammaren mellan landsbygdens och städernas representanter angifver h. exc.
Ett mäktigt väder öfver jorden far, Och kärleksanden bor däri och sänker Sig öfver allt, somlif och anda har, Som känner, älskar, anar eller tänker. Han fyller upp nalulr och konst och form, Han stillar hjärtekvalens strid och storm, Han breder öfver dunkel framtid hopp, Ty mänsklighetens pingstdag har gått opp, jämte Brita. eleverna. g r o f s y s s l o r sjukhusens o c h öfoch mera personligt här elevkurser, än men vid en Oscar Jacobsson 27 Drottninggatan, Sthlm. m. m. * hos Eder specerist i Stockholm och de flesta landsortsstäder Från Iduns läsekrets. Friskare vind! Det är delvis sunda tankar, s o m läsas i Iduns 18:de n u m m e r för i år tmder ofvanstående rubrik. Den lilla uppsatsen är undertecknad » en kvinna », o c h det medgifvandet göres gärna, att det må vara en tänkande kvinna, erfaren o c h bepröfvad. M e n det erforderliga djupet saknas där — m e d förlof sagdt. Mig synes uppsatsen gifva några råd blott att under för handen varande förhållanden uppföra sig på ett visst sätt. Ja, min ärade kvinna, gif råd åt den eldiga fålen, s o m frustande sätter öfver stängsel o c h inhägnad, gif råd åt stormens vinge att icke susa så förskräckligt, säg åt vreda böljor att icke torna sig så skummiga o c h vreda, hota m e d er lilla fina hand åt blixten — h v a d hjälper allt detta? Det påminner om, återigen får jag bedja o m ursäkt för min ohöflighet, vatten på gåsen, olja på elden. M e n hör då hvilka förnuftiga ord, den vackra o c h kloka munnen talar: » Det vare långt ifrån mig att försvara » flirt » o c h kurtis (nej, hela uppsatsen talar j u däremot! ), men jag menar att ungdomen b ö r stålsätta sig en smula o c h stärka sin karaktär. Det behöfver verkligen blåsa upp en friskare vind i det kamratliga umgänget könen emellan, så att det där sjukliga känslosvallet m å lämna rum för ett sundare o c h hurtigare samlif.
Har du hört visan: »Så äter bonden drängen Ja, jag säger inte Karl Johan. ­ 7 ­ det, för att du är torparson. Du får ju själf gå och han heter Lars Anders. Nja, det är så. som dräng, vet jag. Men jag har min buse, jag, K ARL J OHAN . J ONAS . nar de är. Far din tycker inte om honom heller, så granK ARL J OHAN . J ONAS . Nej, han har sina skäl. du, nu har jag tänkt, att det här kanske vore ett sätt för mig att komma mig upp. Hvad skrattar du åt? Han har så, ja. Och jag har mina. Men ser Ska du ta' ve' min gamla käresta? Ja, hvad gör det? J ONAS . K ARL J OHAN . Hvar har sin smak, heter det. J ONAS . K ARL J OHAN . just det, som är bra, att du har haft henne först. Är det bra nu också? K ARL J OHAN . J ONAS . Ja ha, ja. Och jag har min. Men det är Ja, för annars hade jag aldrig kunnat få henne. ­ 8 ­ Kan du skaffa ett halfstop brännvin, efter det J ONAS . K ARL J OHAN ( hvisslar, byter om ton ) . är lördagskväll? Nog kan jag alltid. Hvad ska jag? Men då ska du också K ARL J OHAN . J ONAS . Men fram ska det. Jag har litet svårt att komma fram med det. Du ska tala vid änkan. K ARL J OHAN . J ONAS . Du är splitter galen. att jag är en karl, som kan köra ett par oxar. Ja, det kan jag väl alltid säga. J ONAS . K ARL J OHAN . Du ska tala vid änkan, säger jag. Säg henne, vara ett kvinnfolk till lags, det kan jag nog också. ( Karl Johan ser på honom. ) Ja, titta du, så mycket du orkar. Men så mycket du vet det det ska fan gå här och vara dräng längre. ( I detsamma höres Lenas röst utanför, som sjunger ) : gnaga barken af trän. så slår jag'en ihjäl.» Skynda dig nu, Jonas.
Ni har frågat efter mig, min tant? ERNEST (afsides). Det är hon! CECILE (blir honom varse). Ah, förlåt jag visste inte FRUN (spelar brydd). Jag tänkte sjelf inte uppå, att ERNEST. Min fröken. CECILE. Min herre! ERNEST (afsides). Hon är djupt upprörd! (till frun) Ni ser nu sjelf, min fru och hennes upprörda tillstånd upphäfver alla mina tvifvel! FRUN (till Ernest). Inte ett ord, min herre! och förvärra inte det onda genom att stanna här längre jag besvär er lemna oss! (till Cecile) Min niéce, tillåt mig att presentera för dig Herr Ernest Duplessis, vår motpart! ERNEST. Motpart? Åh, mamsell! var öfvertygad om FRUN. Det är bra mycket bra! . farväl min herre! . (sakta till Cecile) Hvad tycker du om honom? CECILE (likaså). Han ser mycket intressant ut! ERNEST (afsides). Hon är förtjusande trotts sitt illamående! . Åttonde Scenen. DE FÖRRE. LISE. LISE. Fruns advokat ber att få tala vid frun! FRUN. Han kommer som han vore efterskickad! Jag skyndar att säga honom att processen är slut! (afskedande till Ernest) Min bästa granne, jag ber er ursäkta ERNEST (afsides). Hon går! (högt) Min fru, jag har den äran FRUN (afsides). Han går inte! . (hon går). ERNEST. Min fru, jag har den äran (med glädje) Ah! hon har gått! Nionde Scenen. CECILE. ERNEST. CECILE (har satt sig till höger vid bordet, och tagit ett handarbete; afsides). Han gick utan att säga mig ett ord! Stackars unge man, han är lika blyg som han är kär! ERNEST (i fonden). Tanten blir kanske ond på mig för det att jag stannar! Ah bah! litet nyfikenhet är väl inte något brott! (går nedåt scenen) Mamsell! CECILE. Ack min Gud! ERNEST.
Dä bade meningen varit klar och tydlig; ty icke är det Riksg.cont., som skall pröfva reclamationcrna i afseende på utbekommande af dessa medel. Fullmäktige sakna dertill nödige handlingar, och dessutom mäste det vara en embetsmyndighet, sorn derom dömmcr, och icke Riksg.cont. Jag nödgas instämma med deni, som begärt ållerremiss, sä framt icke R. o. Ad. skulle vilja genast göra denna rättelse, hvilket allt för vä I kan låta sig göra, enär delta icke är någon egentlig slatsrcgleriiigsfraga. Hr von Rosen, Georg Ludv.: Jag är förekommen af Frih. Cederström, och vill blott tillkännagifva, att anleda, lill min reservation var den otydlighet i rcdactionen, som genom Frih. Cederströnis förslag blifvit undanröjd. Saken får dä sin orden!- Iiga gäng, och del är della jag önskar, antingen genom ålerremiss, eller ock om R. o. Ad. linner godt. att sjelfva derom genast besluta. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer äfven med Frih. Cederström. Om denna rättelse vidtages, sä är olvilligheten undanröjd; och dä della icke är en slatsregleringsfräga, så skulle jag tro Ståndet vara berältigadl alt genast vidtaga en sådan förändring. Frih. Palmstjerna: Då Frih. Cederströnis förslag icke verkar någon den ringaste förändring i förhållandet, kan jag, utan något hinder af mitt förra yttrande, förena mig med honom, och vill således icke vidare yrka bifall å Utsk:s betänk. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUlsk:s förevar, utlåt., pä det säll, att R. o. Ad. beslutade, det ifrägavar. summa af 3,154 r:dr 10 sk. 4 r:st. h:co skulle uti R. Sl:s Riksg.cont. deponeras, för alt. tillhandahållas K. Postverket, i händelse ägarne der sig behörigen anmäla och deras rätt lill medlen styrka. Ropades ja.
Men om deremot Frih. Sprenglportens uppränning till gemensam tanke förkastas, så skulle jag tro, att hvarken Frih. Hamiltons eller Hr von llartmansdorfTs förslag kunna komma under öfverläggning, emedan de varit inbegripne uti den gemensamma förkastelse, som innefattades uti afslag på Frill. Sprengtportens förslag till gemensam tanke. Gr. Frölich: Jag kan icke neka riktigheten af den siste värde talarens deduction; men den utgår från ett helt annat begrepp om det nu beslutade föredragningssättet, un jag tror alt man kan komma till. Det närmar sig all betrakta hvarje förslag till dess innehåll, och att således, på sätt Gr. Spens vid öfverläggningens början yttrade, urtaga de egentliga grundsatserna, som finnas i hvarje förslag, oell derefter rangera föredragningen. Då likväl R. o. Ad. frångått denna ide'e, och genom föregående beslut fastställt, att hvarje förslag till gemensam tanke skulle anses såsom ett belt för sig, på så sätt nemi., att förkastandet utaf det ena förslaget icke hindrade upptagande af ett annat, sorn innehöll samma satser som det förkastade, såvida dessa satser i någon mån voro olika; så vore det uti tillintetgöra ett re - ■xi\ Den a? October f. ra. dan fattadt beslut och att gifva discussionen en annan och ny riktning, om nian, på sålt Hr von Troil yrkat, skulle hufvudsakligen låsta sig vid de grundsatser, som förevar, förslag kan äga gemensamt med de förslag, som efterfölja. Jag får således bekänna, alt jag icke kan gå in på ett sådant föredragningssätt, utan förenar jag mig i detta hänseende uti livad Hr Lefren sednast yttrat. Frih. Sprengtporten: Jag anser mig, i anledn. af Hr Lefrens anmärka., att mitt förslag skulle hafva undergått förändring sedan det anmältes i Ståndets plenum, böra gifva tillkänna, att förslaget är oförändradt sådant det afgafs till R. o. Ad:s protocoll.
Pensioner borde kunna förmås att afgå fran sina Sysslor, så att desse med full Lön mätte blifva öfverlemnnde åt nya, arbetsföre Lärare. Oin en myckenhet Skol-sysslor genom Vicarier måste bestridas, skall undervisningen deraf lida. Medel böra derföre sökas till undvikande af denna nödfalls - utväg. Efter 30 års tjenstetid vore ej underligt, om en Skol-Lärare funnes utmattad, enär undervisningen otvifvelaktigt fordrar mera och jemnare ansträngning, än de flesta andra befattningar. Len som i 30 år innehaft ordinarie Skol-syssla är alltid nära 60 år gamma!. Har han derjemte mött så vidriga öden, att han ej hunnit få någon mindre mödosam eller mer riktande Syssla, synes han efter denna tjenstetid vara så mycket mera berättigad till hvila, jemte det hans befattning då troligen fordrar att åt en lifligäre ålder anförtros. På sådan grund måste man önska, att hvarje Skol-Lärare efter 30 års ordinarie tjenstetid, målte få anses berättigad till afsked med Pension. Men, på det sjelfva Sysslan derigenom icke må blifva lönlös, fordra?, att serskild j oo4 StatsUtskottets Betänkctnden - Fond till dylika Pensioner finnes, så att L<)- nerne alltid må åtfölja sjelfva Sysslorna. Såsom princip, för dylika Pensioners bestämmande, synes kunna stadgas, att de delas i ane grader: den första för dem, som tjent vid Skqlverket såsom ordinarier i 30 år och uppnått 55 års ålder, till fldelar af Lönen, den andra för dem, sorn likaledes tjent i 40 år och uppnått 65 års ålder, till beloppet af hela Lönen , X bägge fallen göres ej afseende på andra Sysslan åtföljande fördelar, emedan den vunna ledigheten ifrån tjenstebefattning anses böra ersätta dem, genom besparing af i och för Sysslan nödige omkostnader. Ti'Igångar till verkligt Pensioner eller så kallade Emeritorum löner till nu föreslagne belopp, borde så:edes, såsom af tillfälligt, men ofta nödvändigt behof, inom intet Stift saknas.
Föredrogs ExpeditionsUtskottets, den 7 dennes under N:o 433 aflåtne, Memorial med öfverlemnande af den § i Riksdagsbeslutet, hvilken upptager Rikets Ständers, under innevarande Riksmöte, till Kongl. Maj:t aflåtne underdåniga skrifvelser med framställningar af deras önskningar i Ekonomiska och andra ämnen; Och fann Ridderskapet och Adeln, att berörde Memorial borde läggas till handliqgarne. Den 8 Mars f. m. 9 Föredrogos å nyo Herrarne Rosenblads; Bernhard, och von HartmansdorffSj Aubust, den 5 dennes förmiddagen på bordet lagde hemställanden, att de öfrige RiksStånden matte inbjudas att instämma i Ridderskapets och Adelns rörande irsta och 2:dra momenten i i:sta punkten af StatsUtskottets Utlåtande N:o 4^ fattade beslut. Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm: Jag befarar att, om Ridderskapet och Adeln beslutar denna inbjudning, sådant endast leder till tidsutdrägt, utan någon båtnad. ProtocollsUtdrågen från de öfrige Stånden om deras beslut rörande hela lånefrågan hafva redan till StatsUtskottet ankommit, och ganska få förändringar i Ulskottets förslag äro af de andre Stånden gjorde; Och om ProtocollsUtdrag från Ridderskapet och Adeln jemväl erhölles i dag, kunde Utskottet redan i eftermiddag företaga jemkning af de olika besluten. Hvad sjelfva saken beträffar, så får jag upplysa, att frågan om Konungens Befallningshafvandes åtgärd med ifrågavarande lån redan är genom 3:ne Stånds beslut afgjord med bifall till Utskottets förslag. Friherre Cederströmj Jacob: För min del kan jag icke inse, att en inbjudning hindrar StatsUtskottet att inkomma med jemkningsförslag. De öfrige
Vid föredragning hos riks-slånden af förenämnde belänkande har detsamma blifvit af Bonde-ståndet bifallet, men af de trenne öfriga riks-stånden, på grund af förekomne anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. Af de talare, hvilka hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-och Borgarestånden yrkat ålerremiss, är i sådant afseende hufvudsakligen anfördt: att då, åi 1815, ruslhållarne inom Kungsörs län framställt underdånig anhållan om befrielse från de af deras stamoch augments hemman utgående räntedagsverken, hade, enligt hvad ett af Kongl Kammarrkollegii första provins-kontor den 19 Augusti 1815 afgifvet memorial utvisade, blifvit tillförlitligen utredt, att ifrågavarande dagsverken aldrig varit inbegripne unBik. till R. St. L.ofd. 2 band. 32 höft. ;1 2 Stats-L tsk:s l tlutaude, N:o 243. der ruslhållens och augmenls-liemmanens öfriga till luslningens uppräLtliAllande anslagna räntor, utan blifvit kronan behåll ne, emot det att derefter lämpade högre augments-räntor ruslhållen lill ersättning ti 1 Idelats Kongl. Maj:t hade ock, på grund häraf och i enlighet med Kongl Ma .Is befallningshafvandes i Westmanlands län och Kongl. Kammar-kollegii underdåniga tillstyrkanden, jemlikt nådigt bref den i3 Februari 1816, förklarat denna ansökning icke kunna bifallas Det af Konung Garl XI år 1680 gifna och lill stöd för den sökta befrielsen åberopade löfte om något ”soulagement”
Brun enligt Kongl. Majus Enligt bifogade underdåniga CassaFörslag: Afbetalning å Norrska KrigsRedogörelseVerkets Skulder . 229 43 3 KrigsRådet Ekholms arfvode för nästledne års 3tdje och 4:de Qvartal . 600 Kongl. KrigsCollegium af Herrar Corninitierade till Allmänna Medel* Förvaltning 30,000 30,829 43 3 4 Återstående Skuld. beloppet utföres ... ... Bespard Afskrifning . 36,235 44 9 Förslagsvis beräknade Skulder 21,71a 19 4 Dito kostnaden för Kriggftedogörelsens afslutning enligt Förslaget Lit D. 12,062 12 ~ 98,921 70,010 39 28 1 Publique Verkens Fordringar LandtRänterieme 653,926 4! 2 Diverse Verk 23,604 29 6 677,531 22 8 Balance : KrigsFondens nu kända tillgång att afräknas på den i Debet i Bancomynt upptagne Skuld . Sa vida denna tillgång 2,264,32g: 2g sk. RiksBankDaler kan försäljas till Svenskt Banco efter sist kände Cours eller 5§ Skilling per R:B:Daler: så skulle Summan i Svenskt Banco uppgå 1111 ^ • • • . 259,454 18 — hvarifrån afgå de från Kongl. StatsContoiret i afräkning härå bekomne , 150,000 8»?64,32 9 29 Då återstoden således förslagsvis blir 109,454 18 som till betalande af KrigsFondens Skulder vö- re i sådan händelse att påräkna. N:r 317 i ^tde Sami. af Bihang till Rika, St. Bilaga till Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständers Stats - Utskott af aen December l8ij.
Efter 2:dra Art. Efter 3:dje Art. Bränvinsbränningsafgift. Summa. Mantalspenningar. Pastorers. Komministrars. Kyrkobetjenings. Summa. STOCUHOLK, 1857. t*. A. KORSTEDT & SÖNER, KONGL. BOKTRYCKARE. i Underdånig berättelse oin tillståndet i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Elfsborgs Inledning. Län, omfattande hela Dalsland, som består af fem härader med Åmåls stad och 43 socknar, samt vestra och södra delarne af Westergötland, utgörande 13 härader med städerne Wenersborg, Alingsås, Borås och Ulricehamn samt 180 socknar, utom åtskillige sockne-andelar i begge landskapen, hvilka tillhöra socknar inom andra Län, är vidare indeladt i 7 domsagor och 6 fögderier med 27 länsmansdistrikter. Länet, beläget emellan 57° 20' och 39° 17' lat. samt 29° 20' och 31° 32' long., gränsar i norr och nordost till Wermland och Norrige, i vester till Göteborgs oell Bohus Län, i söder till Hallands Län samt i öster till Jönköpings och Skaraborgs Län, har enligt Hermelins och andra äldre kartor antagits innefatta 120 qvadratmil, hvaraf kala berg och vattendrag upptoge 50 och den vegetativa jordytan skulle svara emot 70 qvadratmil. Enligt af Forsells nyare beräkningar upplages Länet dock här utgöra 114 qvadratmil, hvaraf 3,80 öppen åkerjord, 9,30 äng och beteshagar, 90,00 utmark, skog och berg samt 11,20 insjöar och vattendrag. § *■ Iilnets allmänna beskaffenhet. Tossbo och Wedbo härader, som å Dalsland gränsa till Wermland, Norrige och Bohus Län, bestå af höga och skogrika bergsträckor, som emellan sig bilda större och mindre dalar, hvilka, i afseende på jordmånen, äro af ganska skiljaktig beskaffenhet.
Karlskrona, angående beviljande al anslag för byggande af en stambana emellan nämnde stad samt Wexiö och Kalmar; motion af FYiherre Knut Erik Sköldebrand: se Motioner. —, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående en af Blekinge Läns Landsting gjord ansökning om inköp af en Kronan tillhörig tomt i nämnde stad: B. I. 484, 487, 510, A. 510; E. II. 41. 76 — K — Karlskrona, om beviljande af ett årligt anslag å 6,000 Riksdaler till institutet för döfstumma i nämnde stad; motion af Grefve Knut Posse: se Motioner. —, om beviljande af ett årligt anslag å 12,000 Riksdaler för tillbyggnad af Skeppsgosse-kasernen derstädes; motion af Grefve Knut Posse: se Motioner. Karlstad, angående beviljande af anslag till ny reglering af torg, gator oell tomter derstädes efter den staden i Juli månad sistlidna år öfvergångna brand: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60 angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Sjette Hnfvud-Titel. —, angående anslag till ny skolhus-byggnad och nytt gymnastik-hus derstädes: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66 an o gående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel. —, i anledning af väckt motion om beviljande af förlagslån till brandskadade näringsidkare derstädes: B. V. 541, 543, A. 543. Kasern-byggnad, om beviljande af 250,000 Riksdaler till påbörjande af en sådan lör Svea Artilleri-Regemente, med vilkor att den förlägges på en af motionären uppgifven tomtplats; motion af Herr Fredrik August Cederschjöld: se Motioner. Kassa-förvaltning, Landtränteriernas, om utarbetande af förslag till öfverflyttning deraf på de enskilda bankerna, m. m.; motion af Herr Nils Axel Gustafsson Bennich: se Motioner.
VS lag undek betta Riksmöte, haft äran wara en äf Ridderstapets och Adelns Ledamöter, och at deltaga utt Ventilationerna öfwer de ämnen som Kongl. Majus Nä» diga kroxositioner til afgörande i Räder blifwit Ridder» skåpet och Adeln förclagde, finner jag mit samwcte fordra, ak i anseende tit det af Riddcrskapcts och Adelns klurig litet antagna Hams - mm ^elsrvstiori i fS std anföra» Ak Fördenskull och til undwikandr af be förebråelser, den ätt, hwars rätt jag bör bewaka, och mina efterkommande i en framtid skulle kunna öfwer mig önsta, om jag i deras tanke emot min öfwcrkygelse, bifallit et prozeÄ som kunde bereda deras, och tusende andra medborgares ofärd, sär jag härmed i Höglofliga Riddcrstapcls och Adelns närwaro til krorocoliet högtidligen Ucciare-ra, at jag aldrig kan eller will undandraga mig, at efter yttersta förmäga i min mähn, bidraga til ben af Kongl. M .j:t Nädigst proponeraäe jstsLlikationen af RiksgäldsScdlarne, och fullgöra ben 6arsruie som jägmäst ingä,mcn at jag, til de i Höglofliga Hemliga UtstottetS ^insnce-krogcÄ upgifne grunder och medel aldrig samtyckt, och säledrS är oskyldig til de päföljdcr, dem jag lika upriktigk Lnstar mäkte uteblifwa, som jag dem i min tanka oundwikeliga anser. Herr Grcfwrn och Landt-Marska lkcn anmärkte, at detta ej wore et ämne för dmna dagen, utan hörde til jukerinZen af krotocollet för ben 26 Maji, i srägan om krnsnce-klanen. Herr von Lclrultrensic-im, vavist ben Lldre, anmälte, at han äfwen hade et äiÄamen som anginge kinance-krojeätst.
Up sala Läns Landt-Ränteri Stockholms Södermanlands Östergöthlands Gottlands Kalmar Blekinge Jönköpings Kronobergs Christianstads Malmöhus Hallands Götheborgs Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito Elfsborgs Skaraborgs Nerikes Wermlands Westmanlands Kopparbergs Gefleborgs Wester-NorrlandsDito Jemtlands Dito Westerbottens Dito Norrbottens Dito Nummer-Lotteriet Krigs-Kollegii Underhålls-Afdeln Exercitie-Sqvadronerna, Dito Artilleri-Afdelning , Fourageririgs-Direktionerne Krono magasinerna ng fö 118,327:41. — 7-794 Transport 3.92,767:31. 8. 18 Transport Behållningar af Bergseffekter r Vid A vesta Krono-Inspeklion , 11. i46.' 18. 8. Metalivågai ne , , . 18616:12. 3. K rigs-Akademien 108,000: Kronomagasinerna » rg2,og3:43. 5. Behållningar af Inventarier och Material ier: Ch arta-Sigillata-Verket . . Kronomagasinerna . Behållningar af Spanmål och Proviant: Fouragerings Direktionerne . 19,259:3a. 8. Fordringar : af Tackjerns Bergslagerna . 1,242:25. 7. , Riksgälds-Kontoret . 797.19°; — —. CJtlånta medel r g:de Hufvud titelns Låne-räkning . . Iteståendc Kronouppbörd;. Levererad inom Jpr il 18^0: För Sr 1838 För ar 1839. och föregåenSumma1, de åren. Siock holms Södermanlands Östergöthlands Blekinge Jonköpings Kronobergs Malmöhus Hallands Götheborgs Skaraborgs Nerikes Wermlands Dito 92,466:24. Westmanlands Gefleborgs Wester-Norr lands Dito 68,556: 15. Jemtlands Norrbottens