Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får om förhållandet häraf och meningarnes skiljaktighet ödmjukeligen åberopa Häradshöfdingarne Herrar Welin och Ekström, Auditeuren Wadström och Secreteraren Bagge, såsom vid Justeringen den 18 närvarande, och jag öfverlemnar till Höglofl. ConstitutionsUtskottets mogna pröfning, om i följe af dessa stridigheter tillämpningen af 53 § och den 78 § Riksdagsordningen och 110 § Regerings-Formen varit rätt fattad. Då mitt Memorial, af den 30 Augusti, till Ståndet inlemnades och blef, efter hvad jag förstår, med bifall remitteradt, trodde jag mig intet äga något att befara, då jag efter 50 § Riksdags-Ordningen derom ej fick någon erindran, och detta, jemte egna medvetandet af obrottsligheten i min afsigt, styrkte min tanka. Ålla dessa §§ och deraf till min förmon ledande skäl ägde jag anförde i det Memorial, jag före ProtocollsJusteringen önskade få uppläsa, men som mig vägrades emot 50 § Riksdags-Ordningens klara innehåll. Derefter fick jag med möda föredraga dessa ämnen, men fick till svar, att derpå intet afseende kunde göras, emedan Justeringen vore förbi, då likväl Riksdagsmannen Hyckerts före Justeringen gjorde uttryckeliga reservation, att Protocollet ej skulle anses vara justeradt, innan dervid alla nödiga erindringar fått göras, som bifölls, och i hvilket bifall jag, som det egenteligen rörde, trodde mig äga del. Om den anklagades öde, efter så olika grunder och 126 Riksdagen 1810. meningar, som tolka en ock samma Lag, skall afgöras, blir öfvertygelsen om rättvisan mindre tydelig; och om den anklagade redan i högsta Instantien ser sig dömd eller förklarad brottslig, känner han redan med smärta, hvad som förestår, och hoppet, enda trösten, är ock i förtid betaget; och hvad jag således har att befara, har Konung Gustaf III, Glorvördigst i åminnelse, sagt i Sitt oförgäteliga tal,hållit inför Råds-Protocollet den 2 Februarii 1774, det jag ödmjukast vågar åberopa. Då nu Kongl.
Utskottet finner inga skäl. sorn tala för dessa förslag, och kan ej såsom giltig anledning till den af motionärerne äskade förändringen anse det af dem anmärkta, i öfrigt obestridliga förhållande, att så väl landstingen, som fattigvården äro i behof af inkomster; ty det öfverensstämmer i ingen män med andan af den nya kommunal-lagstiftningen, att Staten skulle sörja för detta kommunernas behof, genom att till dem afstå något af sina inkomster; utan synes det Utskottet fast heldre kunna ifrågasättas, huruvida menigheterne fortfarande böra få åtnjuta de andelar i böter, som enligt nu gällande författningar tillfalla dem; och hemställer Utskottet derför, att Bäckströms och Gustaf Johanssons ifrågavarande förslag må lemnäs utan afseende. I motsatt syftning till nämnde motionärer har Herr von Koch, N. S., i en hos Ilöglofliga Kidderskapet och Adeln väckt, till Lag-Utskottet remitterad, motion (N:o 172) föreslagit, att, likasom de böter, hvilka enligt den nya Strafflagen komma att ådöinas, »jemväl alla de böter, hvilka ådömas och det gods, som förklaras förbrutet enligt andra lagar och författningar, än Strafflagen, skulle frän och med den dag, nämnde lag vinner tillämpning, tillfalla Kronan.» Enkelhet och reda för domare, exekutorer och kontrollerande myndigheter vid böters ädornande, uttagande, förvandling eller redovisande, skulle derigenom vinnas, hvarjemte vid utöfvandet af Konungens benådningsrätt undanröjdes det för stralfmätningen främmande afseendet å åklagares och andras rätt till böter, hvilket nu någon gång torde göra sig gällande. Motionären åsyftar dock hufvudsakligen att, genom den föreslagna förändringen vinna ett annat särdeles vigtigt ändamål, nemligen en väsendtlig förbättring i åklagaremagtens ställning och aflöning. Klagomål hade försports öfver ett allt förstärkt begär efter böter hos vissa åklagare, hvilka deraf hafva sina hufvudsakligaste inkomster, och blotta misstankan, att den, som skall upprätthålla allmän ordning, handlar af lägre bevekelsegrunder, vore ett stort ondt och ofta ett hinder för ordningens vidmagthållande.
g o d t h e m o. ö m omv. H e l t år el. skolår. S v a r till » G. O. r. [2209] i Sju för tu! » skolålder 73 », jämna kronor. inackordering Selma Ydcn, Målilla. S. (G. Norrköping. tyskan, m e d 1 0 illustrat. Ericsson, Blomsterodling i b o - ningsrum. 4: d e u p p l. m e d 4 3 träsn. Anläggning o c h skötsel af sötvattens-akvarier af O. E., m e d 3 1 träsn. (S. K. A. U n d e r v. l e m - nas af skickl. Särskild lärarinna i m u s i k. P r i s: 6 0 0 kr. [2198] [1 O B S. LUDV. AXELSONS Guld-, ni S! Silfver&amp; Nysilfvermagasin. St. " U | sort. p r i s. af b r u k l. storl. R e p. o. utf. e v a r a tänderna väl, ty genom desammas förlust uppstå många obehagligheter. Ett utmärkt medel att bevara tänderna samt hålla munnen frisk och borttaga ond andedräkt, är rjölm Fröberys Tandpasta. Insänd 7 5 öre så erhålles en ask som prof. Medlet är sammansatt af fullkomligt oskadliga beståndsdelar. Utmärkta tandborstar finnas till 85, 42 och 31 öre pr styck. [2220] John Fröberg, Finspong. Lagtidning för svenska folket. WÄCHTER, Kvinnans själfhjälp vid underlifslidanden, öfvers. Föreståndarinna A. lund, Norrköping. I | A. kr. o. s. v. turskönt o. m u s i k, äfv. Per Wikner, Orsa. u n d e r v. o m så åstund. N ä r m. u p p l y s n. m e d d e l. fru (G. N y kurs börjar i augusti. (G. Köp af mitt utmärkta medel mot myggoch samt sting af andra insekter, flugbett K a f f e. hålles rabatt.
För att göra mig förstådd, ber jag att få anföra ett par exempel. Om på en egendom finnas vattenfall, som egaren, utan att skuldsätta sig, vill använda till anläggning af något verk och han länge sträfvat och arbetat för att dertill samla medel; huru skall nämnden vid expropriation af dessa vattenfall kunna beräkna deras rätta värde för egaren? Eller om en grusbacke exproprieras, hvars värde vid en derefter skeende väganläggning varit betydligt högre, huru skall då egaren blifva ersatt? Jag tror att detta bör ske genom förhöjningsprocenten, som jag derför anser bör finnas. Ty det är naturligtvis omöjligt att för nämnden utarbeta en instruktion, som omfattar alla möjliga fall. Om i en ort icke på länge några köp egt rum, eller någon jord finnes till salu åt den, som genom en expropriation blifvit afhänd sin egendom, så är den föreslagna 102 Den 17 Januari. instruktionen, att nämnden skall värdera efter hvad sådan egendom i orten högst gäller, redan otillräcklig. Vid förra riksdagen anhöllo R. St:r hos K. M:t om nedsättande af en komité, för utarbetande af bestämmelser vid sjösänkningar, och möjligen är en Kongl. Propos. i det ämnet att förvänta. Men om denna lag skall tillämpas vid de af nämnde företag ofta uppkommande tvister, saknas nödiga bestämmelser i flera fall. Om t. ex. en brygga genom en sjöaftappning höjes, så att den ej kan begagnas, efter hvad grund skall nämnden då bestämma ersättningen? Möjligen har jag nu kommit att beröra några andra §§, än de föredragna, ang. hvilka jag emellertid förenar mig med dem, som deraf yrka åtorremiss. Frih. Armfelt, Magnus: Sedan såväl förslagets kontrasignant som Lag-Utsluts ordförande yttrat sig, kan jag icke hafva mycket att tillägga. I likhet med hvad jag yttrade förra riksdagen, kan jag icke heller nu finna skälen för tilläggningsprocentens bibehållande öfvervägande dem för dess borttagande, och jag kan icke förena mig i den åsigten, att tvånget vid expropriation bör så högt betalas.
Han var helt ung, knappast mera än en pojke om högst tjugu år, med ljust hår, blågrå ögon och en så frimodig uppsyn, att det gjorde en godt att se honom. Men, trots dräkten, den mexikanska sadeln och broncho'n hade det hela någonting af så icke-amerikanskt, att jag kände mig smått nyfiken. Vi upplyste honom om att vi ämnade tillbringa natten vid bäcken, som icke mera var långt borta, och det passade också honom ypperligt, sade han. Hans häst hade haft en lång dag och hade ännu många sådana dagar kvar, då han var på väg ända ned till Texas, för att se på jord, hvilken en agent bjudit ut och prisat synnerligt högt. Jag hade inte råd att föra den på järnväg och då jag inte häller ville sälja den så rider jag. Den är bättre än den ser ut! slutade han och klappade broncho'n på halsen. Hans engelska hade också en smått främmande anstrykning, men jag fick icke klart för mig hvarifrån den härrörde, innan broncho'n, när min häst kom den något för nära, lade öronen bakut och gjorde min af att bita. Då sade han: "nå nååh!" med så omisskänneligt tonfall, att jag omedelbart utbrast på finska: Finne är ni ju! Jo nog är jag Erik Käykkä, medgaf han men huru kunde herrn gissa det? Noga taget hade jag väl icke gissat att han var Erik Käykkä, men det lämnade jag därhän och sade honom blott att det vanligen gick ganska lätt för sig att känna igen landsmän. I detsamma kommo vi emellertid fram till bäcken och fingo för mycket att göra med våra hästar för att kunna fortsätta samtalet. Men sedan de blifvit vattnade och tjudrade för natten och vi tagit fram våra matförråd för att också förfriska oss själfva blef han igen helt språksam. Hans far hade redan för sex år sedan låtit honom komma öfver till Amerika, då modren dött och han blifvit ensam på torpet i Alavo. Sedan dess hade han bott i en liten stad i sydliga Colorado, där fadren arbetat i en kolgrufva. Men själf hade han fått tjänst på en ranch boskapsfarm hade lärt sig rida och blifvit cowboy.
DistrictsTullkamrarne borde förenklas och förkortas: att vissa mål, sorn fordrade skyndsamt afgörande, borde af Districts-Styresmännen , biträdde af några andra Tull-Officianter, på stället genast afgöras och exequeras : att alla Lastage , Lotsoch ankarplatser samt uthamnar borde noga bevakas och af Districts-Cheferna ofta hesökas, för'att kunna controllera underhafvandes uppförande i tjensten, och att följakteligen ett förbättraöt Organisationsoch Förvaltnings-system vid Tullverket vore af yttersta vigt; hvarföre ock Herr Printzensköld, till vinnande af sistnämnde ändamål, föreslagit, att, då ämnet skulle vara en Bevillnings-fraga, Riksens nu församlade Ständer måtte inom hvarje Stånd utvälja Ledamöter till en särskild Comitée, som borde åläggas att sednast inom ett års tid hafva utarbetat ett tjenligt Organisationsoch Administrations-system för Tullverket, men att, så snart en sådan Comitée vore vald, densamma genast borde utfärda och i allmänna Tidningarna låta införa en Skrifvelse, hvaruti hvarje Patriotisk, upplyst och i detaillerna af ämnet erfaren man skulle uppmuntras, att inom 4 månader inkomma med tryckta anmärkningar, antingen för att med flera skäl och bevis styrka de uti åtskilliga detta ämne rörande af Herr Printzensköld uti Memorialet åberopade skrifter gjorda förslag , eller ock för att vederlägga och rätta det, som uti samma skrifter kunde finnas felaktigt. Ut - Den 2? Juli. Utskottet har haft under öfvervägande hvad salunda blifvit anfördt och föreslaget; men som hvad beträffar frågan om medel och utvägar till förekommande af Lurendrägerioch Tullförsnillning, Biksens Höglofl..
Herrar Electorernas af tredje Classen Lista kill »val af Ledamot i allmanna Beswärsoch Oeconomiä Uiffottet', och befanns dertill wara utsedd. Herr Lgungkelstt, bstonric vvi!- kelmKrigs-Råd. ' - Herrar Electoremas af andra Classen Lista till tvål af en Ledamot i Lag-Ulflottet. i. ''vil - ' HM" LtotenmMIer, Fullmägtig Grefwe 6)st. lenborg. Larl llonaMz. Prestdpnt,j Commendeur af Norvstjerne-Orden. Justerades-följande^ Utdrag af Protocollet.hälliti Höglofliga Ridderffapet och Adelns Plenum den 2 November 1809. ;s; - , /'t '^ ' " S. ,P. I. Mednmg af ätstillige gjorda anWvkuuMr -trid, Lgg? U/stoltets den ;o September uppläste och pä bordel lagda Betänkande^.-rörande förliknings Rätter, beflöt Ridderstapet och Adeln att detta Betänkande skulle^ ätföiidt. af de gjorda anmärkningarue, till beMdeu Utflott älerremi. terås; Den 2 November57 hwarjämte äfwen till Lag-Utskottet remitterades, den i sammanhang med detta amne af Herr kkertLLnIstelm, Larl,' i hans Dictatuen wäkt» motion, att Ordföranden i Härads-Rätterne, ej hädanefter mä förblifwa deras Protocollist; hwarom de öfrige refpeclive Ständen genom U-drag af Prokocollek manligen skulle underrättas. Ut supra.
N;o tAh. knappa tillgången å andra försörjningsmedel, såsom nödvändig för invånarnes bergning. Men Utskotten kunna likväl icke tillstyrka en fullkomligt obegränsad frihet att å krono-skogarne hemta tjäruved, på sätt som motionären föreslagit, enär vården om den växande skogen skulle derigenom betydligen försvåras, orri icke helt och hållet göras omöjlig, hvarförutan deras egen fördel, hvilka idka tjärubränning, kräfver den ordning, att en hvar anvisas serskilde afhemtningsplalser, på det de icke må förnärma hvarandra, och ständiga anledningar till stridigheter dem emellan uppslå. Utskotten tro derföre föreskriften om serskild utsyning böra bibehållas; och , då den icke utan besvär och kostnad kan åstadkommas, finna Utskotten det vara oundgängligt att, för godtgörelse deraf, erlägges åtminstone den afgift, som i Kongl. Förordningen den ai Februari 1826 är föreskrifven, och hvilken icke kan anses serdeles tryckande, om befrielse från alla andra bidrag, i och för utsyningen, medgifves. Utskotten hemställa derföre: att Rikets Högloft. Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, inom Gefleborgs, Wesler-Norrlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens Län, en hvar må medgifvas att, efter utsyning, som, på skeende ansökning, af Konungens Befallningshafvande föranstaltas , å Kronans skogar hemta vindfällen, stubbar och rötter till tjärubränning, emot den i Kongl. Förordningen den 21 Februari 1826 bestämde afgift, hvilken levereras i Landt-Ränterien och i första rummet användes till bestridande af kostnaden till utsyningen, hvarför utsynings-tagarne för öfrigt icke må åläggas något bidrag. Statssamt Allm. Besv.~ och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N\o 127. T N:o 127. Ank. till Exp, Utsk. den 4 Januari 1841, kl. 9 f. 113.
Dernäst tager jag mig friheten framställa något, som fästat min uppmärksamhet vid det påföljande af förevarande betänk, nemi. för det första hvad som angår anslag för arme'ens vapenöfningar, synnerligast i afseende på stora läger. Det synes mig, som StatsUfsk. vid detta tillfälle icke fästat uppmärksamhet på hvad dessa läger egentligen äro, eller att de utgöra tillämpningsskolor i stort för hvad i smått blifvit inlärdt, och att regrtsmölen endast förete krigskonstens a b c. Man måste vid reg:tsmöten inöfva detaillerna, men endast vid stora läger kan tillämpningen i stort äga rum. Det är likväl icke ensamt på de stora lägren, som truppen drager väsendtlig nytta af desamma. Redan uppbrottet och marchen gifva soldaten mycken öfning och äro af stor nytta för hans brukbarhet i fält, emedan de bibringa honom färdighet att der tillämpa de föreskrifter, som blifvit honom meddelade. Redan uppbrottet från hemorten är ju att betrakta såsom uppbrott från vidsträckta cantoneringsqvarter för att samla truppen på en punkt, derifrån den i massa kan föras mot fienden. Marchen till ifrågavar. öfningsläger måste ske med noggrannhet och under ständig bevakning, hvilket vid sådana tillfällen är anbefaldt. Samlingen till de stora lägren, der flera olika vapen sammanträffa, ar äfven af särdeles vigt för hvarje slags vapen. Vid sådana tillfällen måste man förutsätta, att en allmän krigsplan äger rum. Den sammankomna armeen måste på förhand veta, hvar fienderna finnas och hvad ändamål, sorn åsyftas. En ständig bevakning mäste jemväl bestridas af de till lägret commenderade regrterna. Sjelfva öfningarna, som skola ske med de olika vapnen, miste hafva för afsigt icke allenast positiousläran eller att visa truppens olika uppställning allt efter de olika ändamålen, utan fältmanövrarna måste jemväl visa tillämpningen af denna positionslära. Manövern måste visa, huru trupper af olika vapen böra agera tillsammans, af huru stor vigt det är att kunna röra hvarje vapen väl och med begagnande af terrainen samt vapnens samverkan.
Upbrytes och upläses i RidderskapetS och AdelnS kleno, näe öfwerläggningen om Hemliga Utskotrets ki»snes-klan skall företagas; I anledning hwaraf Hans Lxcellsncs nu ärnade samma convolat upbryta och för Ridderskapet och Adeln läta upläsa. Herr Lcstöläebrsnä, -^näsrs l^rsörie^ anhöll ödmjukeligen, at fä rala, innan Lonvolutet up-> bröles. Herr Grefwe» och Landt - Marskalkens Jag har redan jagt i hwatz ordning Malen skulle företagas, och Hemliga Utskottets LxrrsAum kcvtocollt war först lagdt pä bordet. Herr Zciröläebranä förmälts, at det wore k en xreliminsirs sraga han asiundade tala. Herr Grefwe» och Landt-Marskalken. Herr Ofwerstcn Mres påminna sig, hwatz min rättighet är enligt Riddarhus-Ardningcn, b? Derefter upbröt Herr Grefwe» och Landt-M'rolken det försedlade Lonvolucer och lät ripläsa föl/ande Hans Majus Nädiga förklarande: Dä Riksens Stander efter Min upriktiga önstan, grundad pä befrämjandet af allmänt och enstilldt wäl, antaga och fastställa den Plan lil förbättrande af Rikets Myntwäsende, som Hemliga Utskottet til Riksens Ständer upgifwit, innefattande en ldeaUtmion af Lreäit-Sedlarna, hwilkcn Jag såsom oumgängelig yrkat och Lil förekommande af än mera wadeliga följder, an de, som redan sig wisat, ansett böra »verkställas, Har Jag icke kunnat wara obekymrad eller känslolös i afseende pä de bördor, hwilka Mine trdgne undersåtare lil »verkställighetens befordrande mäste »vidkännas. Jag har insett, at om I ätagen
Som till ixempel du vet vem han Raggen va, han högg milved åt mäj för ett år sen, åtta barn har han å lat är han, ja kunne ha tätt nån ann å göra dä där, gjorde ja dä, kanse? I hälvetet, utan ja lät han göra dä, hugga milven, all milven åt mäj, utav bara ren barmhärtighet, du vet hur jag kom hit alldeles ovan vid alla skogsgöromål, så ja är tvungen lega å då tar ja Raggen som ä fatti, som har åtta barn å behöver tjäna en slant, å gav honom arbete för mitt goda hjärtas skull. Fuskade han inte stal han inte ved mä säj hem å brände han inte opp mina dyrbara kol i kojan för han var för lat å hugga ved? Svärta han inte ner mäj med hela det svartaste förtal till tack? Har han inte spritt ut det där att jag skulle ha barn i lag med pigan jag hadde för tre år sen? Kan du tänka däj svartaste oförskämdhet? Höh? Han upprördes förfärligt under detta tal, den grova, suddiga brännvinsbasen skalv av rörelse, han nära på snyftade, han snöt sig oupphörligt och han skrymtade ej. I detta ögonblick hyste han större medlidande med sig själv än med någon annan varelse, detta medlidande var större än hans hat. Men herre gud det där med pigan är ju sanning! Du har ju själv gått in på att betala barnuppfostringsbidrag så det är väl inget förtal. Nilenius tvärstannade, stirrade fnysande på Davids skor så att de röda, svullna ögonlocken låg som flanell över globerna. Utan att lyfta på huvudet sneglade han till under lugg på David med en hatfull blick. Så du har reda på dä du har far din sagt dä har Raggen sagt dä varför får en inte fred för djävulska människor har vem har sagt dä åt däj? Fan, människa, utbröt David otåligt, det hände ju medan jag var hemma. Jag bevittnade namnteckningen på förbindelsen. Men du gick väl för fan inte å spred ut dä va höh? Han nästan skakade i hela kroppen och satte de grova knytnävarna i en svängande rörelse.
Detta cirkulär offentliggjordes högtidligen från predikstolen i alla kyrkor efter gudstjensten med för tillfället lämpliga prestförklaringar. Behöf-ver det sägas, att detta endast var ett gjuta olja på elden och blott bidrog att än allmännare utbreda historien om delningen, så att den nye zaren ansåg det nödvändigt att vid kröningen personligen dementera historien. Omgifven af adelsmarskalkar sade han till » landtdistriktföreståndarne » 1, som från hela Ryssland blifvit sammankallade att öfvervara festen: » Lyden edra adelsmarskalkar! tron intet falskt rykte om fördelning och skänkande af jordlotter. Detta rykte utsprides af våra fiender. Bönderna skola icke få någon jord till skänks. Hvars och ens egendom, äfven herrarnes, skall skyddas af lagen, öfverbringa mina ord till landtbefolkningen, då I kommen hem. » Lokala bondeoroligheter i södra Ryssland 1884 och 1885 tillika med sjelfrådig fördelning och odling af herregods2 hafva liksom tjenat till svar på zarens tal. Agrariska förbrytelser, såsom skogsplundring i herregårdsskogarne, beroende på böndernas åsigt att » skogen tillhör gud », mordbrandsanläggningar i gods * egarnes sädesförråd och konflikter med myndigheterna på grund af agrariska stridigheter med godsegarne, 9om stundom måste kväfvas med tillbjelp af trupperna, hafva under det sista årtiondet märkbart tilltagit. Följden häraf har blifvit den, att bonde 1 Af folket valde deputerade. * På Mizko ' s gods (i Iekatierinoslawska guvernementet) och på några ställen i Tschernigowska guvernementet.elementet i jarya lagligen begränsats ooh dennas domsrätt i rättegångar om » motstånd mot myndighet » borttagits samt ander de sista åren att de bönder, som anklagats för agrariska förbrytelser, öfVerlemnats åt krigsrätt. År 1886 öfverlemnades ät krigsrätten på grund af en order af Kiews krigs-general-guvernör några bönder, som anklagades för motstånd mot myndigheterna, ooh dömdes till tvångsarbete i Sibiriens bergverk, förlast af medborgerligt förtroende och Btfindig förvisning till Sibirien äfven efter arbetstidens slut.
Herr Hammarbergs, Carl Axel, den 2 dennes på bordet lagda motion om föreskrifts meddelande för Konungens befallningshafvande i länen, att i promotorial väg befordra lagsökningar inom andra län; jemte de i anledning deraf nu afgifna yttranden. S. D. Föredrogs och bifölls Banko-utskottets memorial N:o 1, med anhållan om arfvoden i och för erforderligt kansli-biträde. Från Högv, Preste-stIndet. S. D. Till Bevillnings-utskottet remitterades en af Doktor Sandberg väckt motion om åtskilliga tillägg uti nu gällande karta sigillata förordning; och skulle de i Ståndet öfver motionen denna dag afgifna yttranden af Professor Fries och motionären sjelf samt af Prosten Berg och v. talmannen Biskop Hedren remissen åtfölja. S. D. Till Stats-utskottet remitterades Prosten Berlins den 2 dendes bordlagda motion om anskaffande af komplett samling af lagverk, författningar och riksdagshandlingar att uti serskild, i Rikets Ständers hus utsedd lokal, rikstånden och deras Utskott tillhandahållas; och skulle hvad Kontrakts-prosten Forssell, i anledning af motionen, in pleno den 2 dennes yttrat, remissen åtfölja. S. D. Till Stats-utskottet remitterades en af Doktor Björkman väckt motion, angående riksdagskostnadernas bestridande; i hvilken motion v. talman Biskop Hedren och Doktor Gumcelius instämt. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-utskottet rikets högloft. Ständers Revisorers berättelser; Prot.-utdrag den 4 December 1847. 19 l:o om den år 1845 verkställda granskning af stats-verkels tillstånd, styrelse och förvaltning, jemte de i anledning deraf infordrade och till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga utlåtanden; 2:o angående sagde år förrättad granskning af de under Kongl.