Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sådant har äfven varit förhållandet med 107 och 109, så lydande: § 107. ”Svenska och Holländska ducater emottagas i Banken efter ett visst pris, hvilket Bancostyrelsen hvarje år inom Mars månads utgång, med ledning af medelpriset å guld mot silfver under näst föregångne året å börserne i Hamburg, Amsterdam och London, skall bestämma att gälla från och med nästföljande April månad; Fullmäktige dock öppet lemnadt, att, om så nödigt pröfvas, äfven under årets lopp det fastställda invexlingspriset förändra.” § Den 16 A pi il f. m. 433 § 108. ”Svenska och Holländska ducater må så länge så dant finnes för Banken och allmänna penningerörelsen fördelaktigt, i mån af tillgång och rörelsens behof, från Banken utvexlas till det pris, som för invexlingen af ducater under samma tid är, såsom i nästföregående § säges, af Fullmäktige bestämdt.” Dessa temligen tydliga lagbud oaktadt, hafva Fullmäktige under flere år bestämt invexlingspriset flere skilling under medelprisen på de omnämnda stora börserne, men deremot uppsatt utvexlingspriset 4 skilling öfver det för invexlingen bestämda. Möjligen skulle mången anse dessa beslut stå mera i strid med lagbudens bokstaf, än det så mycket klandrade, dä jag och mina med mig röstande medbroder ansågo oss af budet i 120 §, att icke genom någon af Bancostyrelsen beroende åtgärd öka sedelstocken, när metalliska cassan ej öfversteg jk af sedelstocken, oförhindrade lill en sedelulgifning, som endast afsåg inköp af silfver, utan hvilken delta inköp då icke kunnat verkställas, och som ägde till föremål att förbättra det rubbade förhållandet emellan metalliska cassan och sedelstocken.
BIHANG TILL, §5&mPM©IS lB3EKS»S4PÄBHDiaHI PROTOKOLL VID Lagtima Riksdagen i Slockholm A resa 1S50 och 1.8GO. ~-**$-4-S'ä89^444^- SJUA lili SAMLlUQKil. 1 -8ta Afdelningen: Lag-Utskottets Memorial, Utlåtanden, Betänka tiden - Å J 0 i» o TOr!«i mimt■'’*>( ' - .■ nr:;; .&»* . il Bil ■ 9 »v*-» ■ -vn&tiiiif.i.tä mtfJMi** :*««4iiii»i ’ ’i •• ■■ • . ■ ■ ... > , Lag-Utskottels Memorial N:o I. I Ank. till Exp.-Utsk. den 8 Nov. 185 0, kl. 1 e. m. \ Memorial. Lag-Utskottet, sorn, i enlighet med 24 § i Uiksdags-Ordningen, lill biträde antagit en Sekreterare och en Kanslist, liar derjemte, enär detta biträde ansetts otillräckligt, denna dag. i enlighet med Iliad tillförene egt rinn. ytterligare antagit en Kanslist; och då Utskottet förordna! en af Kanslisterna att i egenskap af Notarie föra Utskottets protokoll, samt <1 et dessutom lör behandlingen al de ärenden, sorn under riksdagens lopp komma all handläggas al l tsknltels och andra Utskotts deputerade gemen samt, eljer all anledning erfordras biträde af en Notarie, föranlåtes Utskottet vördsamt anhålla, dels att utom del arfvode, sorn varder bestämdt för en Kanslist i Lag-Utskottet, ett Notarie-arlvode mätte
Den 29 November f. m. 485 Hr Bildt, Knut, upläste en så lydande motion: Att framträda med förslag till löneförhöjningar, då R. St:r redan emottagit en K. Propos. i ämnet, torde möjligen kunna anses mindre behörigt; men sådant kan likväl ske, utan att derföre vilja klandra de åtgärder, som vidtagits af den föredragande Depart. sChefen, som, enl. utlåtande af vederb:de Befälhafvare, tillstyrkt de begärda beloppen, med förklarande, att de funnos »särdeles billiga». Likaledes kan en Befälhafvare, hvars OfficersCorps vid en nästföregående Riksdag erhållit löneförhöjning, måhända af grannlagenhet eller möjligen af andra skäl, anse sig förhindrad, att be gära ytterligare förhöjning, ehuru det medgifves, att lefnadskostnaden inom orten nära fördubblats. Sådant är ungefärligen förhållandet med den för Gottlands NationalBeväring föreslagna nya aflönings-stat, der hufvudsakligen endast UnderBefälet är föreslaget till en visserligen mycket nödig löneförhöjning. Under sådane förhållanden må det vara hvarje representant medgifvet, att efter bästa öfvertygelse söka befrämja hvad han anser vara rätt och billigt, helst inga enskilda fördelar dermed afses. Det lärer icke kunna bestridas, att penningens värde i sednaste tiden med en nästan svindlande hastighet så nedsjunkit, att alla vanliga beräkningar å lefnadskostnaden derigenom betydligen rubbats. Såsom bevis på denna sats må anföras, att så stor skilnad upstått mellan den s. k. medelmarkegången och årsmarkegången, att en del af LandtStaternes embetsoch tjenstemän, som vid sista Riksdagen erhöllo löneförhöjning i penningar, hafva, genom beräkningssättet och de mycket fluctuerande varuprisen, dels erhållit en ringa tillökning och dels rent af fått förminskade i st. f. påräknade förhöjde inkomster. Detta utomordentliga förhållande har framkallat underdåniga suppliker från flere län, och deribland äfven från Gottland.
Uppläst oell godkändt hos Ridd. oell Adeln den IT Atig. i834- Pieste-Slåndet den li Borgare-Ståndet den 11 Bonde-Ståndet den 11 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående forsling af Kronans spanmålsoch mjölförråd för vissa garnisons-orter. £Oecon.-Ulsk. N:o Statsoch Oecon.-Ulsk. JV:o n.) S. A. K. I anseende dertill, att kostnad för Kronan samt betydlig olägenhet ecb tidsspillan för jordbrukare vore förenad med det nu vanliga sätt, att, förmedelst Kronoskjuts till och ifrån qvarnar transportera de å vissa garnisons-orter, för Kronans manskap och fångpersonalen nödige spanmålsförråd, har hos Rikets Ständer motion blifvit väckt derom, att Artillerihästar och Kronans lastvagnar mätte begagnas lill ifrågavarande transpor-' ter, dock att, under den tid e .ercice påstår, forslingen, såsom hittills, borde med Kronoskjuts eller ock emot beting verkställas. Rikets Ständer, som anse den omförmälde forslingens verkställande med Artilleri-hästar icke böra för sig gå på bekostnad af Regementenas tjenstgöring, hvars oafbrutna och ändamålsenliga gång i främsta rummet måste afses, hysa deremot den öfvertygelse, alt antingen genom anskaffande och underhållande af ett ringa antal trosshästar, äfven om inköp af vagnar måste ske, eller snarare medelst forslingens upplåtande till den minstbjudande, de ifrågavarande spanmålstransporterne kunna verkställas för Expeditions-Utskottcts Förslag lill und.
Svårigheterna, som man ansett vidlåda införandet af decimalsystemet, äro således kanske hvad som egentligen bör observeras i denna fråga. Jag har fästat en särdeles vigt vid mynt enhetens bestämmande, med afseende på detta decimalsystems slutliga införande, och jag kan icke annat än helt och hållet förena mig med den åsigt, att en r:dr r:gs skulle såsom enhet vara föga passande, emedan man genom dess antagande skulle komma tili ett resultat, som i visst hänseende upphäfde decimalräkningen. Ilär har af en värd talare blifvit yttradt, alt om man antoge benämningen af slant, skulle derigenom icke någon förvexling uppkomma; men jag får dervid invända, att med ordet slant vet man ej rätt om dermed förstås en eller två styfver; samma oegenllighet vidlåder således denna benämning som den af en r:dr. Man säger, att den största olägenheten som vidlåder decimalssystemets införande, är den för våra camerala räkenskaper, i afseende på skattläggningen; men jag tror, att egentligen ingenting annat dervid är att anmärka, än det besvär som i första hand skulle förorsakas häradsskrifvarne, och sedermera dessas controlleurcr nemi. kronofogdarne och landscontoren. Underafdelningarne, då man stannar vid benämningen styfver, kunna ganska väl uträknas genom decimalsystcmet. Detta visar sig redan tillräckligt i de uträkningar som göras i landtränteriet, hvilka allmogen redan börjar förslå. Jag anser ej, att styfvern kan betraktas såsom ett för stort värde af den minsta underafdelningen, emedan den redan är min - Dea 12 Octobcr f. m. mindre 8n det ursprungliga myntet 1 r:st. b:co och numera det minsta mynt, som finnes i handel och vandel. Jag finner således icke härutinnan, med afseende på vår skattläggning, någon svårighet, utan tillstyrker för miu del decimalsystemets införande, och förenar mig dessutom med deni som yrka återremiss af betänk., på det att Utsk. måtte komma i tillfälle att rätta hvad som blifvit anmärkt ronde det felaktiga af remedium. Ilr Akrell, Garl:
Till landsvitsordade af de berömdaste medicinorten Prof på väfnader, Almgrens Tekn. F a t t mot efterkraf. ska auktoriteter, fås nu hos Charles endast då 20 E öre bifogas. Bechshöft, Göteborg. Ensam försäljare för Sverige. Sändas mot efterkraf. Pris 5 kr. (Nord. A. - B. Göt. En ung man, landtbrukare, med fast karaktär, ekonomiskt oberoende och med fördelaktigt utseende, vill på detta nu vanliga sätt söka sig en följeslagarinna; endast den med gladt sätt, något musikalisk, snäll och älskvärd kan göra honom lycklig. — Förmögenhet icke nödvändig, men afseende fästes dock, om det finnes. — Uppriktigt menadt. Svar helst med fotografi, ej anonymt, kan sändas till » A. B. » Norrköping p. r. Största diskretion utlofvas. I [1592] en af Östergötlands städer, som tilllika är badort, kan ett yngre eller medelålders fruntimmer erhålla inackordering i ett godt hem. Priset moderat. Svar till » M. T. », pöste restante, Söderköping. [1560] Hvarje [1595] PRISFÖRTECKNING tvål är stämplad med vidrekommenderas som verkligt goda och stående uppfriskande fabrikstoalettvålar. Säljas i välförsedda detaijafiarer. märke. [1617] för våren 1890 öfver Frö, Blomsterlö- kar, Törnrosor, Plantor m. m. tillhandahälles på begäran gratis och franko J. JONSSONS C. APPELTOFFT &amp; C:O, HALMSTAD, SKRIF&amp; RÄKNESKOLA, Kompanjon önskas i en god modeo. kortvaruaffär, rik o. vacker trakt. Egarinnan afser mest en god 12682) anspråkslös (G. [1590] väninna med något kapital och vana vid affär. Svar före 15 mars till » Praktisk », Iduns byrå, Drottninggatan 48. [1605] AF Stockholm, Lilla Nygatan 16, 3 tr. upp. Nya elever, äldre o. yngre, emottagas alla dagar.
Och torde för den händelse, att Rikets Ständer bifalla hvad Utskotten sålunda tillstyrkt, besluten derom böra öfverlemnas till Kongl. Maj.t, med underdånig anhållan, att i de delar, verkställighet erfordras, nödiga föreskrifter måtte af Kongl. Maj:t utfärdas. Stockholm den 18 Maj 1848. STOCKHOLM. Östlund & Siatsoch Bevillnings-Utskottent Ullålande, N:o 17, 1 JM IT Ank. till. Exp. Utsk. den 19 Maj, kl. 10 f. m. Ullätande, i anledning af väckta motioner om afgifter lill fattigvården. Sedan, på sätt i Bevillnings-utskollels betänkande angående allmänna bevillningen omförmäles, herr Doktor j*. Sandberg hos högvörd.
Att som Utskottet funne förevarande Memorial yrka den förändring af 28 § i Riksdagsordningen i afseende på det Högvördiga Preste-Ståndet, att Utskottsval ej der måtte förrättas af Electorer, och Utskottet ej fann något annat valsätt än genom Electorer tjenligt, kunde det ej med något tillstyrkande upptaga detta Memorial. Till Prosten E. Forssén. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskott den 5 October 1810. S. D. 1 anledning af ett i dag föredraget Memorial af Herr Doctor Eric Forssén, innehållande förslag, att valsättet af Electorer inom Preste-Ståndet måtte bestämmas, beslöt Utskottet att åberopa det svar, Utskottet på bemälte Herr Doetors förra Memorial rörande ändring i det nu öfliga valsättet under den 4 September afgifvit; hvilket enligt 84 § Regerings-Formen Herr Doctorn enskildt till svar skulle lemnäs. Ut supra. Till Riksdagsmännen för Stockholms Stad. Utdrag af Protocollet hållet ' i f Riksens Höglofl. Ständers Constitutions-Utskoit den 5 October 1810. S. D. Till Constitutions-Utskottet hafva Riksdagsmännen för Stockholms Stad inkommit med begäran om förklaring'öfver 14 § Riksdagsordningen samt förslag till ändring deri, så lydande: Att den Ledamot af Stockholms Magistrat, hvilken förut varit Borgare i 3:ne år, ehuru icke lika länge Magistratsperson, må anses berättigad att komma under omröstning vid val af Riksdagsmän. Men då Utskottet ansåg stadgandet i det sista Mom. 14 § Riksdags-Ordningen o • • till efterrättelse så fullkomligen tydligt, att någon ändring deri ej behöfde äga rum, skulle sådant enligt 84 § Regerings-Formen såsom ett enskildt svar å Utskottets vägnar meddelas. Ut supra. Till Riksdagsmannen Pehr Oxelberg. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Höglofl. Ständers Constitutions-Utskott den 5 October 1810.
Dä wid Grundlagsfrägor Riksens Ständers beslut mer än wid alla andra tilfällen äro beroende af inbör^es enighet och sammanstämmande, har Utskottet ocksä kerpä grundat sit Förslag at de icke skulle cictinttive besluta annat än öfwer Utskottets sammanjemkade och i sinöjligaste mätto efter hwars och ens Åstundan lämpade Utslag; at följakteligen detta ensamt borde tjena til grund kr Riksens Ständers sluteliga bifall ekler afslag. Uppä sejla anledningar och under förutsättande at detta wilkoc im öfwerläggningssättet wid Grundlagsfrägors afgöwide blifwer det första af besia ämnen, hwaröfwer Rikrus Ständer wid nästa Riksdag inhemta Konungens »ädiga sgnLUon innan de öfriga af samma stag til öfmläggning företagas, får Utskottet til nästkommande ständers widare pröfning i ödmjukhet föreflä följande: r:o At formen för det öfwerläggningssätt som wid lnmdlagsfrägors afgörande bör i akttagas blir ivid näa Riksdag det första föremälet för Ständerirrs beslut ^wcr besia ämnen. 2:0 At dä besia frägor första gången nti Ständens ^n, behandlas, kommer ;6:te §:s föreskrift at tjena l owilkorlig efterrättelse, sä at derest förslaget icke helt h hällit gillas, kommer der at med alla gjorda an. ärkningar til Lonbtitutioni-Utskottet remittcrsr. glo At bland de dä gjorde anmärkningar Lonstition, Utskottet mä äga rättighet al bestämma, hwilka det L Z2 ) ( 3Z ) det anser wara utaf egenskap at, utom ben äshstabe för ut föreslagna förändringen uti Grundlagen, kunna med, föra någon annan ej förberedd wäsendkelig förändring och följaktligen böra anses som en ny fräga, hwilkcir bör hwila til nästa Ständers sammankomst. 4:0 Ak, dä et sädant Utskottets Förslag til
St:r vid sistförflutna riksdag stadgade.» O O Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad, hvarvid svarades många ja, blandade med nej, och sedermera propos. på bifall till densamma med den utaf Frih. af Ugglas föreslagna förändrade lydelse, då svaren utföllo med många nej, blandade med ja; hvarefter och sedan propos. på bifall till Utsk:ts hemställan utan förändring förnyats samt med många ja, blandade med nej, besvarats, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Den 18 Maj f. ni. Gr. Sparre begärde votering. Uppsattes och justerades följande voteringspropos.: »Den sorn bifaller Stats-Utsk:ts hemställan i 25:tc punkten af Utlåt:t N:o 78, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. samma hemställan med den förändrade lydelse, Frih. af Ugglas föreslagit.» Voteringen företogs och vid dess slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 27. Nej — 22. Den vidare föredragningen af Utlåt:t uppskjuta till e. m:ns plenum. Upplästes ett af Frih. von Schulzenheim, David, inlemnadt mern. af följande lydelse: Med afseende å den synnerliga vigt, sorn under våra nuvarande finansiella förhållanden ligger deruppå, att icke andra arbetsföretag med betydligare statsbidrag understödjas, än de i följd af öfvervägande politiska eller ekonomiska skäl påkallade, och isynnerhet att icke nya banor inledas, derom allmänna meningen i afseende å rigtning och omfattning icke hunnit blifva ense, får jag, jemväl med afseende derå, att beslut om en half millions anslag till statsjernbana från Upsala till Sala blifvit med blott en enda rösts öfvervigt inom det Hederv.
I anledning af Bevillningsoch Ekonomi-Utskottens den 14 sistlidne Julii afgifne Betänkande rörande af mig med flere yrkad återgång till det år 1816 ännu gällande förbudssystem emot sådane fabrikaters och konstalsters införande i Riket, sorn till erforderlig mängd och försvarlig godhet härstädes ännu i denna stund kunna tillverkas, utbeder jag mig vördsamt, att få fästa Högloft. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på detta ämne. * Till undvikande af en tröttsam vidlyftighet skall jag ej tillåta mig, att upprepa, hvad jag och flere värde talare, de sednare visst med ojemnfölig större talent, andragit i ämnet, allt i ändamål att förekomma Svenska Fabrikernas och Slöjdernas hotande undergång. Jag nöjer mig i denna del med att blott åberopa Herrar Arosenii och Quidings Betänkandet åtföljande sinnrika reservationer. Det må likväl tillåtas mig, att fram - Den 17 Augusti e. m. a5/ framställa en reflection, hvilken torde gifva något ljus i saken för en hvar, som icke alldeles liknöjd för Fosterlandets, samt dess talrika fabrikanters och Slöjdeidkares, bestånd, med flit tillslå ter ögonen. Att i förra tider, vid tillfällen då mindre fördelaktiga skördar uppdrifvit Span målsoch Bränvinspriserne, Tullförsnillningar af bägge desse artiklar öfvats i stor skala, är notoriskt kändt, och lärer af ingen kunna sättas i tvifvelsmål. Detta torde väl af mången ursäktas, såsom oundvikliga följder af fordna tiders felaktiga organisation af Tullbevakningen å Rikets vidsträckta kuster; men att förhållandet äfven skall vara detsamma måhända i närvarande stund, sedan Tullstyrelsen och Bevakningen blifvit efter 1823 så reorganiserad eller omskapad, att man vågat på hoppet, att derigenom förhindra snart sagt alla underslef i förtullningsväg, bygga systemet af en alldeles fri införsel, låter svårare förklara sig. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 16 M a r s e. m. 209 författning, nomi. att i5 cap.
Jag försökte afråda honom derifrån, men mr Morris var af ett mycket bestämdt och, jag kan väl säga, despotiskt lynne; han hade en bekant som skulle gå i kompani med honom, och ingenting kunde förmå honom afstå ifrån denna plan. Jag hade velat hafva mera sympati oss imellan, mera överensstämmelse mellan vår särskilda verksamhet, men Morris påstod, att han såsom tillställare af begrafningar skulle kunna använda en hel hop skräp, som jag ifrån teaterns utdömda förråd kunde skaffa honom till liksvepningar och dylikt, och att det passade sig mycket bra för oss båda. Vi blefvo gifta; men det var mig imellertid omöjligt att för min del på något sätt kunna profitera af det ledsamma yrke min man valt, och, för att tala uppriktigt, fann jag snart, att mr Morris icke liknade min begråtna Kutts, hvilkens hängifvenhet hade låtit honom blåsa lifvet ur sig, och då Morris en vacker dag tog hans efterlemnade basun för att använda som prestaf, var mitt hjerta nära att brista. Samma qväll, då jag gick hem ifrån teatern, ty nu var det icke att tänka på att få åka mera, då jag naturligtvis icke kunde begagna likvagnen, får jag vid ett gathörn se Morris, som gått för att arrangera och öfvervara en skräddares begrafning, ännu sorgklädd med flor om armen och hvita vantar, stå ifrigt samtalande med en qvinna af besynnerligt utseende. Hon var stor och lång som en karl, men såg rätt bra ut, ehuru hon icke mera var ung, och som jag vet, att karlarne ibland hafva en obegriplig smak, och Morris ofta förut gifvit mig anledning till svartsjuka, så trodde jag bestämdt, att jag såg en rival framför mig, och smög mig derför helt nära intill dem i mörkret utmed väggen, der jag stannade. De talade imellertid så lågt, att jag på en lång stund ingenting kunde höra, och då jag ändtligen uppfattade några ord af Morris, fann jag strax, att min misstanke var ogrundad.
Med anmälan, att Kongl. Maj:t, genom nådiga Bref af den 11 Juli 1848 och den 4 December 1849, af 2:dra Hufvudtitelns besparingar för åren 1847 och 1848 4 Slals-Ulskollets Utlåtande, JYs 21. beviljat Sekreteraren hos Kansli-rätten, Protokolls-sekreteraren E. Helling, samt Kansli-rättens vaktbetjent enahanda ersättningar, som för de nästförutgångna två åren varit dem tillagde, med ISO ll:dr till den förre och 16 R:dr 52 sk. till den sednare, motsvarande deras från Postverkets stat tillförene uppburna arfvoden, hafva Revisorerne ansett, att då, enligt hvad kändt vore, mål tillhörande Kanslirättens handläggning så sällan förekommo, att vanligen flera år förllöto mellan hvarje gång, och Kongl. Maj:ts nådiga Bref till Stats-kontoret den 25 Juni 1845 gåfve vid handen, att vederbörande icke voro i deras fullmakter om någon löneinkomst försäkrade, ersättningar af ifrågavarande beskaffenhet icke borde årligen beviljas, utan hellre bestämmas och utgå för hvarje gång Kansli-rätteö varit i verksamhet. Uti den häröfver afgifna underdåniga förklaringen har Kongl. Stats-kontoret anfört, att berörde utbetalningar grundade sig å Kongl. Maj:ts ofvanomförmälda nådiga Bref, och att, då berörde ersättningar varit bestämda för hvarje år särskildt, sådant skett jemlikt den rättighet, Kongl. Maj:t egde att disponera öfver kända besparingar å hufvud-titlarne för tillfälliga utgifter, och får, med afseende å hvad Kongl. Stats-kontoret sålunda anfört, Utskottet hemställa, att Revisorernes ifrågavarande anmärkning icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. § 7. (Rev.-ber. pag. 21. Förkl. pag. 215.)
”Lika med komiterade har Utsk. föreslagit en fullkomlig förändring af nu föreskrifne omröstningssält vid markegångens bestämmande. 75 § R.F. stadgar, att de årliga markegångstaxorna skola uprättas genom deputerade af alla Riksstånd, nämnde på det sätt hvarje Stånd serskildt för sig föreskrifver samt att, hvad desse fastställa, skall tjena till efterlefnad, såvida ej behörig ändring deruti sökes och vinnes. Denna § synes mig innebära, att det omröstningssätt som, allt sedan grundlagarne stiftades, hos deputerade egt rum och som är äldre än sjelfva dessa lagar, jemväl fortfarande måste iakttagas intill dess man i den åberopade §:n i R.F. inlagt sådana ordalag, hvarigenom i förevar:de hänseende en förändring kan tillvägabringas. Men om också förändringen kan, oberoende af grundlagarne ske, så förekommer den mig likväl icke leda till gagn för sjelfva saken utan snarare till motsatsen. Man föreställe sig, hvad som också verkligen kan inträffa, att någon af deputerade genom sjukdom eller annat laga förfall blir förhindrad att vid markegångssättningen sig infinna. Det är nu af intet inflytande på prisbestämningen i händelse af olika meningar bland deputerade, emedan omröstning sker ståndsvis, så att flertalet ledamöter af ett Stånd emot det af ett annat icke inverkar på utgången. Införes omröstningen per capita blir deremot förhållandet helt annorlunda. En deputerads frånvaro kan då föranleda till ett väsendtligen olika resultat vid omröstningen och, i ändamål att ensidigt höja eller sänka markegången, kan bilda sig en majoritet, sorn under nu gällande omröstningssätt är svår att tillvägabringa. Den utvägen lika nyttig som nödvändig i förevande fall, så vida man så nära som möjligt vill träffa verkliga medelprisen, att kunna sammanjemka de olika meningarne såsom det nu tillgår när 2:ne
Denne offentlige udtalelse af Lie der tillige ligesom sanktionerer og frier fra indiscretion et af de skjönneste kapitler i Garborgs bog - har givet hele Lies ophold her og alle fester for ham et eiendouimeligt praeg. Ligeoverfor denne noble anerkjendelse kunde samfundet ikke haevde sig - ikke engang her i Cliristiania - som ret samfund af pebersvende, der. ikke ser kvinden~. Paa digterens egen anerkjendelse fulgte alles anerkjendelse, og fester og hsdersbeviser har ikke vaeret henvend te til digtereu alene, men til Agterparet. Hzm liar faaet sin rigelige andel af taler og sange. - I studentersamfundet blev fru Lie endog baaret paa guldstol, rigtig nok af kvindelige studenter, til baade aengstelse og moro for Lie. Mange - og i s a r kvinder - has fundet denne digterens afslören af vaerkstedets og samlivets hemineliiheder npaakravet og udelikat og har dadlet at frii Lie ikke liar anvendt sin indflytelse til a t hindre ham fra a t löfte hende og hendes stille virksomhed op paa en saa fremskudt plads - efterslaegten burde i det höieste faaet denne meddelelse som et posthamt efterladenskab. - Andre igjen - og det er ve1 de fleste - mener a t Lie ved saaledes paa seirens dag a t löfte sin hustru op til sig i höisaedet og anerkjende liende som kammerat, aandsfzlle, medarbeider gjör mere for kvindernes - nei, for menneskenes sag end ved alle sine böger.