Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfrigt har Utskottet icke funnit skäl till några erinringar vid de i den föreslagna staten uppförda belopp; och då med iakttagande af de förändringar deri, som Utskottet ansett nödiga, nuvarande löne-anslaget för Carolinska institutet erfordrar förhöjning med 19,900 R:dr, tillstyrker Utskottet, Stats-UtsJcoltets Utlåtande N:o 139. 29 c) att denna anslagstillökning, 49,900 R:dr, af Rikets Ständer beviljas. Till följd af den under de sednare åren alltmer utvidgade undervisningen vid institutet synes en förhöjning af anslaget till vård, underhåll och förökande af samlingar m. m. vara erforderlig, hvadan detta anslag, som nu utgår med 4,8 42 R:dr 58 öre, torde höra höjas till en rund summa af 5,000, R:dr; och får Utskottet således tillstyrka d) att Rikets Ständer måtte bevilja en årlig förhöjning af 787 R:dr 42 öre i det för närvarande till Carolinska institutet utgående anslaget till vård, underhåll och förökande af samlingar m. m. Derjemte och i enlighet med Kongl. Maj:ts nådiga Iramställning, tillstyrker Utskottet, e) att den på Carolinska institutets stat upptagna lön af 3,000 R:dr åt Läraren för barnmorske-eleverna i Stockholm måtte derifrån afföras och i stället varda uppförd under rubriken: B ammor ske-vnder visning en och barnbördshusen. Beträffande slutligen Kongl. Majits nådiga framställning, att på allmänna indragningsstalen måtte för Professorn i Anatomi, friherre v. Duben, uppföras de 300 R:dr, hvarmed hans nuvarande lön, tillika med det särskilda arfvode lian nu uppbär, öfverskjuter den föreslagna nya lönen, kommer Utskottet att meddela yttrande uti sitt utlåtande angående regleringen af utgifterna under Riks-statens 9:de Hufvudtitel.
Länsnämnden icke skulle ega behörighet att uptaga andra frågor, än sådana, hvilka blifvit inom Häradsnämnd väckta. Någon egentlig beslutanderätt har icke heller blifvit Länsnämnden tillagd. Jag skulle tro, att denna nämnd icke allenast borde ega rättighet att väcka frågor, som röra länet, utan äfven deröfver definitift besluta, äfvensom att ett i Länsnämnden faltadt beslut, i händelse det skulle vinna K. M:s sanclion, borde tillerkännas kraft af lag. Jag kan icke inse vådan af att gifva Länsnämnden en sådan rättighet, då K. M:s sanction synes mig vara en tillräcklig garanti att inga der fattade beslut, stridande mot andra Läns intresse, erhålla bindande kraft. Jag tror för öfrigt, att det vore ganska nyttigt, om åtskilliga frågor först behandlades i Länsnämnd, innan de kommo till R. St:rs pröfning. Ändamålet med hela den föreslagna institutionen skulle, i min tanke, säkrare vinnas, om en författning utfärdades, som stadgade, att inom hvarje län skulle en Länsnämnd, bestående af ett å allmän sockenstämma från hvarje församling å landet valdt ombud, samt från städerne af i lika ordning valda ombud, hvilkas antal lämpas efter folkmängden, t. ex. ett för hvarje 500:de invånare, årligen sammankallas af Landshm i Länet, hvilken ägde att såsom ordf:de leda öfverläggningarne eller i händelse af förfall utse ordf:de, samt att alla beslut, hvilka i länets angelägenheter af nämnden fattades, skulle, med vilkor af Konungens stadfästelse, erhålla kraft af lag. Det är möjligt, att jag nu updragit Länsnämndens verkningskrets något för obestämdt, men jag anser i allmänhet, att om något gagneligt skall uträttas, första vilkoret derför är, att icke genom allt för begränsande föreskrifter binda den myndighet, åt hvilken updraget lemnäs, så att säga, till händer och fötter. Denna regel gäller i allmänhet och kanske ännu mera i förevar:de fall, då det är fråga om en institution, som man vill framkalla lill lif och verksamhet. Jag anhåller, att detta mitt yttrande måtte få åtfölja remissen af ifrågavtde motion till vederbörligt Utsk. Gr. af Ugglas: Gr.
Emot Usta punkten (angående anvisande af medel för tillämpning af de nya lönestaterna och den förändrade organisationens genomförande), af Herr Skogman, C.: “Hänvisande till de skäl och grunder, hvilka finnas uttryckta uti det af mig den 11 sistlidna November på Riddarhuset aflåtna yttrande vid Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående Femte Hufvudtiteln, och hvilkas upprepande endast skulle föranleda onödig tryckningskostnad, anser jag Utskottet böra hemställa : att Rikets Ständer med anledning af anförda betänkligheter vid den af Kongl. Maj:t beslutade fördelningen af flottans befäl spersonal på två särskilda vapen, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att bemälda nya organisations utförande måtte tillsvidare uppskjutas; medgifvande Rikets Ständer att de för befälsoch underbefäls-personalens lönestater nu anvisade medel fortfarande få till oförändradt belopp utgå; att då sjökrigsmaterielen, till följd af förminskning i antal ooh förändringar till beskaffenheten, numera ej erfordrar så stort antal befäl och underbefäl, som tillförene varit förhållandet, flottans officersoch underofficers-korpser må förminskas till det antal Kongl. Maj:t. enligt förhanden varande omständigheter, kan finna lämpligt bestämma; anhållande Rikets Ständer att Kongl. Maj:t ville vid kommande riksdag om den slutliga organisationen aflåta nådig Proposition; att det öfverskjutande antalet officerare och underofficerare emellertid må uppföras på en särskild reservstat, med bibehållande af alla nu innehafvande löneoch öfriga förmåner och med skyldighet att, om så erfordras, bestrida stations-, varfsoch kompani-tjenstgöring i land; att de officerare och underofficerare, som sådant önska, må öfverflyttas på indragningsstat, med skyldighet att i krigstid bestrida den tjenstgöring vid någon af flottans stationer, hvilken kan varda dem ålagd och är svarande mot deras innehafvande grader; åtnjutande desse officerare endast lön till nu innehafvande belopp, men hvarken tjenstgöringspenningar eller inqvartering, hvilket allt bekommes endast under den tid de äro till tjenstgöring inkallade.“
Åtskilligt af det som Hr Hjerta yttrat om kanonjoilarne skulle vara rigtigt, om artilleriets ståndpunkt vore nu sådan den var för några år sedan, men med de framsteg, som artilleriet nu gjort, och med den förändrade vigt och form sorn det fått, kan jag icke finna att kanonjoilarne kunna användas till något annat än till positionsbatterier. Hvad den olägenheten beträffar att ångbåtar kastar gnistor ifrån sig, så kan den ganska lätt afhjelpas, ty man kan genom användande af såkallade tlägtare och äfven genom andra medel förhindra alla gnistor. Deremot kan jag icke förstå, huru man skall knnna använda kanonjollar som ett rörligt vapen, då det är ganska påtagligt att de under de flesta förhållanden icke ens kunna komma inom skotthåll mot sådane fartyg, som nu tycks komma att konstrueras öfverallt, nemi. Monitorer; och mot sådana fartyg blifva dessutom kanonjollarnes eld af alldeles ingen verkan. Dessa farkosters egenskap att kunna lätt komma undan genom trånga och grunda passager, tror jag icke kan anse bidraga till deras användbarhet såsom anfallsvapen. Jag anser derför att det är rättast att endast betrakta dem såsom nödfallsvapen och låta dem få hvila i sina skjul, till dess en dag kommer då de kunna användas såsom positionsartilleri. Frih. af Ugglas, Gustaf: Det må visserligen stå Hr Brakel öppet att inför 11. o. Ad. tolka sin motion huru han behagar, men man kan icke förtänka Stats-Utsk:t att det sökt följa hans motion sådan som den blifvit Ulsk:t förelagd. Jag ber att få uppläsa den del af motionen som här är i fråga. Hr Brakel föreslår der: att af rikets roddflotta endast ett inskränktare 528 Den 18 April f. m. antal slupar och jollar, beröfvade segel, tackling och större delen af årorna och endast afsedda att förtöjas såsom positions-batterier, skall bibehållas.
Den som, i öfverensstämmelse med Utskottets af två Stånd godkända förslag, vill att införsels-tullen å »Fisk, saltad eller inlagd: Sill,» skall bestämmas till 16 sk. tunnan, röstar Ja t Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages Bonde-Ståndets beslut. Denna votering har utfallit med 63 Ja och 56 Nej; hvadan Rikets Ständer be slutat i enlighet med Ja-propositionen. 8:de voteringen (12:te punkten). Den som vill att till kontra-proposition i hufvud-voteringen rörande artikeln »Fisk, saltad eller inlagd: Strömming,» antages Preste-Ståndets beslut, att gällande in försells-tullj 30 sk. per tunna, fortfarande skall bibehållas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages, till kontra-proposition, Bonde-Ståndets beslut, att denna artikel skall vid införsel vara tullfri. Omröstningen har utfallit med 57 Ja och 62 Nej; hvadan till kontra-proposition i hufvud-voteringen antagits Bonde-Ståndets beslut. 9:de voteringen (13:de punkten). Den som vill att, på sätt Utskottet föreslagit och två Stånd beslutat, införselstullen å »Fisk, saltad eller inlagd: Strömming,» bestämmes till 16 sk. tunnan, röstar Ja ; Den det ej vill-, röstar Nej; Vinner Nej, antages Bonde-Ståndets beslut. Som voteringen utfallit med 63 Ja och 56 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionens innehåll. i0:de voteringen (14:de punkten). Den som bifaller Utskottots af två Stånd godkända förslag, alt införsels-tullen å »Fisk, saltad eller inlagd:» »all annan,» skall utgöra 1 R:dr tunnan, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer nu gällande tullsats, 1 R:dr 42 sk. tunnan, att bibehållas. Omröstningen har utfallit med 67 Ja och 52 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionen. ihle voteringen (15:de punkten).
Ytterligare ZXlåtande, bif. af Presteståndet, s. 997. lagdt till handlingarne af Borgareståndet, s. 1000. afsl. af Adeln, s. 1012. iSa Vacance-afgifien, för Släpkläden angående; Ekonom’. Utskottets betänkande, lagt till Handlingarna af Adeln, s. 2oo. Wadstena Kloster-Kyrkas öfverlåtande, om, till Stadsoch Landsförsam lingar ne; SfatsUtskottets betän>( kande iterrem. af Borgareståndet, s. 105. bif. af bondeståndet, s. 107. af Adeln, s. 111. återrem. af Presteståndet, s. T70. Ytterligare Utlåtande bif. af Presteståndet, s. 46i. af borgareståndet, s. 584. — om Lån af allmänna medel till anläggande af en Hamn vid; Stats, och BancoUtskottens betänkande , bif. af Presteståndet, s. 719-af Bondeståndet, s. 723. af borgareståndet, s. 807. af Adeln, s. 763. — KrigsmanshusCassan om granskning af; StatsUtsk. betänkande, bif. af Presteståndet, s. 805. af bondeståndet, s. 815. af Borgareståndet, s. 830.
Dess representanter hafva också alltid ansett för en dyrbar både rättighet och skyldighet, att endast på egen pröfning, egen öfvertygelse om verklig förbättring, grunda de förändringar i dessa lagar, de antagit, och jag bekänner att för min känsla såsom representant, det skulle vara högst motbjudande alt endast på förtroende lill andras omdöme våga antagandet af nya lagar, om hvars företräde för de gamla jag icke sjelfägde någon bestämd öfvertygelse; men då jag tillhör den dass af representanter, 11 v i 1 k a måhända måste rätta sig efter de betydande riksdagsmän, hvarom vi vid ett föregående plenum hört ordas, så ar det möjligt, alt äfven jag, vid slutliga afgörandet, kan nödgas grunda mitt votum på förtroende till någon auctoritet. Några närmare upplysningar skulle jag dock ön-' ska af de herrar, som fordrat detta förtroende-votum. Gr. Frölich har grundat sitt yrkande på den sats, att författarne till det nya lagförslaget vore de utmärktaste lagkloke, Sverige under sednare decennier ägt. Det är visserligen öfverflödigt att erinra om de mäns utmärkta insigter, erfarenhet och förtjensler, hvilka utarbetat det nya lagförslaget; åtminstone är det öfverflödigt för mig, som anser för en heder att den ene af dessa herrar är en af mina närmare anhöriga, och hoppas att den andre af de qvarlefvande tillåter mig att räknas bland hans vännner; men jag skulle dock hemställa till Gr. Frölich, för det fall att auctori teten af namn skall bestämma afgörandet, om icke personer finnas bland dem, som yttrat betänklighet emot de nya lagförslagen, hvilka också äga åtminstone lika anspråk på sakkännedom, erfarenhet och sjelfständig forskning, och hvars namn sålunda också kunde anses utgöra en auctoritet. När Hr Dalman först instämde i yrkandet af ett förtroende-Votum för antagandet vid denna riksdag af criminal-Iagförslaget, trodde jag alt äfven han afsåg de arbetande ledamöterna i fordna Lag-comile'en, såsom den auctoritet, hvarpå man kunde grunda ett sådant förtroende, men jag fann sedermera, att jag deri irrat mig.
Derifrån, mine herrar! denna bränvinsllod, denna flu - Den 4 Mars f. m. dilation i priser, denna obestämdhet i calculer, oberäknadt alla moraliska och ekonomiska olägenheter. Enär deremot hvarje hemmans relativa beskattningsrättigliet är bestämd, mä det vara ägaren deraf tillåtet använda hvad tyg han dervid behagar, vare sig aldrig så compliqueradt och fortskyndande eller enkelt, blott skatten för det af honom anmälte tyget ej öfverstiger den i tariffen dess hernmansvärde tillerkända beskatlningsriittighet. Genom denna omställning har jag, med iakttagande af princip i sak, äfven hyllat de moderna siats-ekonomernas satser, hvilka tala om det abderitiska deri, att, genom ogillande af pistoriska och till fortskyndande förbättrade tyger, vilja härning en, efter deras förmenande, förmodligen nyttig industri, i det jag erbjuder dem tillfälle få begagna slika fortskyndningsmedel. Äfven min åsigt trogen, att bränvinsbränning endast bör existera såsom landtmannanäring, på skäl jag uppgifvit, får jag föreslå, att städerne måtte förlora rättigheten för sina stadsjordar att tillverka bränvin. Denna jord är på långt när icke af skattebördor så tryckt, som landtjorden; och stadsbon är för öfrigt genom borgerliga näringar och andra industrigrenar, hvilka erbjuda sig för honom, försatt i möjlighet att undvara detta biträde. Jag föreslår vidare, att rättigheten få tillverka bränvin blir bestämd och oberoende af förbud, hvartill, med den inskränkning jag föreslagit i tid och tyger, omständigheterne icke höra kunna föranleda. Men i händelse inskränkningsrätligheten skulle medgifvas Regeringen till högst halfva tiden; får jag föreslå, att skatten ändock till fullo, efter hela tiden beräknad, komme att oafkortad utgå, af skäl, att påräknad statsinkomst ej må uteblifva, och producenten dessutom erhålla sin ersättning _i ökade priser: en gifven följd af minskad varutillgång.
Konsistorii-Notarier, angående erforderliga egenskaper hos dem som skola antagas till. XI. B. 289, 304, 319- A. 320. Konstnärers arbeten, utmärkta Svenska, om anslag till Akademien för de fria konsterna, till inköp af. I. R. 495. Se vidare lliks-Statens Åttonde Hufvud-Titel — utmärkta Svenska, om inköpande för Statens räkning af. I. R203- Se vidare Riks Statens Åttonde Hufvud-Titel. Konstverk, utmärktare, utförda af Svenska och Norska konstnärer, om extra anslag för nästa stats-regleringsperiod af 10,000 R:dr B:ko årligen, att användas till inköp af. II. 391. R. 392- Se vidare Riks-Statens Åttonde Hufvud Titel. Konsulers, lönlöse, diplomer, om upphäfvande af stadgandet rörande chartering af. I. R. 484. Se vidare Bevillnings-Utskottets Memorial. Konungen, att han icke må utan Rikets Ständers samtycke blifva regerande Furste af utländsk stat. Se Regerings-Formens 12 §■ Konungens sjukdom, angående Riksstyrelsens förande under. Se Riksstyrelsen. — angående en underdånig skrifvelse till H. M. Konungen per sonligen, i anledning af. VIII. A. 413. IX. E. 3. — angående uttryckande i den med anledning deraf beslutade skrifvelsen till H. M:t af underdånig tacksamhet för Kongl. 7 98 — K — Maj:ts åtgärd att genast öfverlemna åt Rikets Ständer att taga den författning ora Rikets Styrelse som de nyttigast funno, i stället för att begagna sin i Grundlagen förvarade obestridliga rättighet att under |2 månaders tid låta dröja med ett sådant öfverlemnande. Konventikelplakatet, om upphäfvande af.
Beträffande härefter Eric Nilssons framställning om Rotehållarnes i Jemtland uteslutande från det nu gällande Passevolance-Contract, emot skyldighet att utgöra mötes-kost in natura; så enär de skäl ännu äro gällande, hvilka föranledde Rikets Ständer, att å förra Riksdagen a-ntaga Passevolance Contractet, eller att det underhålls-sält och den vård soldaten, under den tid Passevolancen fortfarit, vid möten och marcher erhållit, i alla afseenden egde ett afgjordt företräde framför det äldre sältet alt medföra matsäcks-kista till mötet, och att den förra anstalten högst fördelaktigt inverkade på Armeens tjenstbarhet, samt någon giltig anledning, i Utskottens tanka, icke förefinnes, alt för Jemtland göra ett undantag, som skulle leda till rubbning uti den, för hela indelta Armeens underhåll vid vapenöfningar beräknade inkomst af Passevolancen, kunna Utskotten å Erik Nilssons motion icke tillstyrka bifall. a4 Statssamt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Utlåtande N.-o 35. Vidkommande Anders Danielssons hemställan, dels att skyldigheten för Rotehållarne alt bekosta Medicamenter till möten och mönstringar, Fältskärsarfvode vid Soldaters antagande, trossens forsling samt trossbodars uppförande, måtte alldeles försvinna och desse utgifter i stället drabba Statsverket; dels ock att kostnaden för munderingens anskaffande mätte af Statsmedlen utgå; så gäller härvid samma skäl, som Stats-Utskottet, uti dess ofvannämnda Betänkande, angående Passevolancens upphörande, anfört, nemligen att, enär Stats-Verkets medel icke lemna tillgång för bestridande af nyssnämnde kostnader, annan utväg dertill icke finnes, än att i motsvarande grad öka allmänna Bevillningen, hvilket, efter Utskottens tanka i närvarande tidpunkt är mindre lämpligt; finnande, i följd häraf, Utskotten sig icke Lunna berörde yrkande, till Rikets Ständers bifall, understödja.
Nej; kommer denna tillökning icke att äga rum. 5i6 Stats-Utskottets Anslaget; 626,000 R:dr, kostnaden för Krut-tillverkningen deruti inräknad, sorn Utskottet, i aStte Puncten, för KrigsCollegii Departementer till Försvarsverkets Materiella behof föreslagit, nied tillstyrkande, att årliga fördelningen deraf må till K. M:t i underd. öfverlennäs, liar blifvit beviljadt af II. VrasteStändet och V. BorgareStiindet s hvaremot II. /i. o. A. bifallit det af K. M:t, i dess Nådiga proposition, för Departementen föreslagne anslag af 662,000 R:dr; jemte 34ooo R:dr i och för Kruttillverkningen, samt H. BondcStlinået likaledes anslagit ”årligen till nästa Riksdag 6y6,ooo R:dr, deruti inberäknad Kruttillverkningskostnaden; dock så, att af denna summa uppföres på Stat blott de af Utskottet föreslagne 626000 R:dr; och att det öfriga kommer att utgå af Öfverskotten på StatsVerkets inkomster, i fall de dertill skulle kunna lemna tillgång. I anledning häraf, och då R. St.‘r med bifall till Utskottets Utlåtande N:o l54, beslutat, att alla sådane Utgifter, hvilka R. Sttr medgifva, men icke a Stat uppföra, skola hänvisas att af RikgäldsContoiret bestridas, ansel' Utskottet sig böra antaga, alt H. BondeStåndets Beslut äfven afser, att den deruti omförmäldte utbetalning af Öfverskotten på StatsVerkets inkomster bör ske från RiksgäldsContoiret i den mohn Öfverskotten dit ingått. Under förutsättning häraf, samt enär II.
Derefter nedgick hon så betydligt att 1845 infördes endast 248 T:r, men år 1848 hade hon stigit till 1,400 T:r, vid hvilket belopp hon bibehöll sig, åren 1849 och 1850, hvaremot hon 1851 nedgick till 1,300. När man således ser, att införseln af kött icke varit i stigande, oaktadt timade nedsättningar i tullen, hvarföre skall man då ytterligare minska tullsatsen och i följd deraf utsigten för landtmannen att äfven i detta afseende vinna afsättning å sina ladugärdsalster. Tullen har nu icke, såsom tillförene, blifvit föreslagen efter T:a, utan efter LU. En landtman har sagt mig, att en T:a beräknas öfverhufvud innehålla 15 eller 16 LU. Med en tull af 4 Ridr på hvarje T:a skulle således tullen å 1 IM kött vara 12 sk.; nu är tullen föreslagen lill 8 sk. eller | af förra tullsatsen. Ohäckladt lin var enl. 1835 års Tulltaxa belagdt med en tull af 1 Ridr 8 sk. för hvarje LU, sorn sedermera oafbrutet bibehållits. Införseln häraf har varit mycket olika, 1839 utgjorde hon 1,600 LU, 1845 blott 31 LU. Derefter har införseln stigit, så att 1850 infördes 4,000 LU och 1851 5,400 LU. Denna vext odlas nästan allmänt i hela riket,' hvarföre låter man då icke odlingen häraf fortgå och utvecklas såvidt möjligt är, utan i stället förminska utsigterne härtill genom den betydliga tullnedsättningen från 1 Ridr 8 sk. till 8 sk., eller till ] af den nuvande tullsatsen. O A Ost funnos i 1835 års Tulltaxa 3 serskilda tullsatser nemi. för parmessan 24 sk. U, för sötmjölksost 2 Ridr 24 sk. och för surmjölksost 1 Ridr 32 sk. LU. Parmessan kan icke tillverkas här i landet.
En hwar uplyst och wältänkande som känner sit Fosterlands nu warande belägenhet kan ej 732 Den 15 Juni?. ei annat än med den listigaste uprigtighet önsta «L hwarje möjligt medel och allastttwägar til besparingar och en bättre hushållning pätänktes, hwarigenom någon lättning wid trnckande bestattningar more at hoppas.' Mot denna, enås de basta önskningar, stulle jag förebrä mig, om det ämnet more stridande, som jag nu wägar framställa för Högloft. Ridderstapet och Adeln. Wi tro at förr warande Konung Lustak stall aldrig hädanefter bebo Lustslottet H a ga: — likwäl med hans lagligt ägande arfsrätt deraf, kan ej den friheten honom bestridas at försälja hwad han äger och honom Lagligen tilhör. Ingen enskildt man i Swerige med Oeconomisk uträkning köper en Ägendom, hwars nästan enda wärde bestär i kostsamma och ofullbordade byggnader. I följe af iföregängna händelsers rigtning mäste wi anse ost förbundne at bidraga til underhäll för den olycklige Ou srrtt Eliott och hans kamille. Det gistas, men man wet icke hwad sparade tilgängar Han sjelf bertil äger; Kanste bör allmänhetens åstundan om'en werkelig uplysning i detta ämne icke sä alldeles förtjena blotta namnet af nyfikenhet. I hwad fall som häldst, af mer och mindre behof, monne icke genom Hagas försäljning nägon rättwis och billig utwäg för den afsatte Konungens underhäll kunde winnås? — Efter en ofwerenskommen köpestilling, som likwäl aldrig bör utbetalas, stulle en lifstids ränta derefter bestämmas, hwrlken ärligen erlades til honom sjelf och hans Gemäl, sä länge nä§on af dem lefwer. Om detta anses lika grundadt, som möjligt, lärer Ridderffapet och Adeln med glädje bifalla den pioposiiiou, at Haga Lustslott af dem och öfrige Riksens Högloft. Ständer, efter förenadt samräd, öfwerlenmadcs til wär nu regerande Konung. Et tacksamt
så ock andra omständigheter, -”hvilka försvåra eller mildra brottsligheten.’ §. 6> ”1 afseende på straffet för delaktighet !suti ofvannämnde slags brott, förhålles efter J’de i 6 x Gap. MissgerningsBalken stadgade ”grunder, §■ 7- ”Hvad Underrätt i mål af denna bé-! ”skaffenhet dumt, må ej i fullbordan gå, ”utan sände den sin ransakning och dom till ”Öfverrätten in, att der först pröfvas och ^skärskådas.” Denna från samtlige Biks-Stånden till LagUtskottets granskning öfverleranade Nådi-’ ga Proposition är af Utskottet öfvervägad. 2 2 LagUtshottets Betänkande N:o 116, Och ehuru de händelser, hvilka det framställda Lagförslaget afser, äro högst sällsynte och, så vidt Utskottet har sig bekant, först i senare tider någon gång inträffat; så, enär det likväl är angeläget, att en nu saknad Lag, hvarefter ansvar för ifrågavarande brott må kunna bestämmas , varder stiftad, samt de straffbestämmelser och gradationer, som det framlagda förslaget upptager, synas Utskottet lämplige , med undantag af stadgandet i 2 momentet af i §■ , att om barnet varder, af den det bortfört, återlemnadt inom 24 timmar derefter, utan ait något ondt eller våld blifvit detsamma tillf agadt, förbrytelsen skall umgällas med fängelse frän