Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta gör och försöker Const.Utsk. nu, i samma ögonblick som det vet, att vi hafva den stora representationsfrågan, som icke kan falla, och de af Hrnne, som nu skola votera på samma sätt som jag emot Const.Utsk., de arbeta likväl i händerna på Const.Utsk. och dess commendant, genom alt göra så beskaffade anmärkn:r; ty han begär icke bättre, än att Hrr:ne tvista härom, och detta är orsaken, hvarföre jag icke kan förena mig med dem, äfven om jag blir ensam om min mening. Hr von Hartmansdorff har för öfrigt talat och talat ganska förnuftigt för den satsen, att ett Const.Ulsk:s mening är myc - 88 Den 5 April f. m. ket mera värd än ett Stånds gemensamma tanka. Bevisningen för den satsen är naturligtvis ungefärligen densamma som för den, att de gemensamma tankarne icke i sig sjelfva kunde vara lika så goda sorn de särskilda personernes. Slutsatsen af detta argument och denna sats kan icke vara någon annan, än att det borde vara Const.Ulsk., som finge pröfva saken såsom en jury, hvarvid ett Stånds gemensamma tankar borde betyda ingenting, utan de enskilda ledamöterne finge yttra sig, och Const.Utsk. skulle uppfatta hvad som uti dessa yttranden vore af vigt samt skrida till afgörande* och sedermera böra icke, säger Hr von Hartmansdorff, Stäudsledamöter rycka sönder ett sådant förslag, ty dä blir det ingenting deraf Detta är ju ganska förnuftigt, och Hrrme behagade således finna, att de skrattat nästan utan skäl, ty åt det förnuftiga borde man ej skratta. Erinre man sig nu Hr von Hartmansdorffs beteende vid förra riksdagen: (jag ser honom i samtal, men jag skulle väl önska, att han hörde på hvad jag säger.) — Först borde jag likväl erinra derom, alt när ett beslut fattas i förstärkt Utsk., så är det^ oansedt förstärkningen, hufvudsakligen Utsk. sorn bestämmer utgången; hvadan man kan förmoda, alt utom Utsk:spersonalen de båda parlierne alltid, när två Stånd åro på den ena sidan och två på den andra, kunna balancera hvarandra.
Kyrko-Instruktiomen af den 12 April 1815 medgifver, skall nästan vid hvarje årsräkBings afslutande uppkomma, emedan just då Kyrkans betydligaste årsinkomster inflyta, hvilkas öfverskott dels måste, för instundande sommarens reparationer å de här gamla Kyrkorna, afsättus, dels icke genast kan emot behörig säkerhet, i brist af låntagare, utlemnas. Inveniarieföi teckning, som år efter år är nästall enahanda, åtföljer vaaligen årsräkniogen. Om någon bok eller handling från äldre tider, sora Kyrkorna ägt, skulle i sednare tider saknas, så har sådant uppkommit af Kyrkornas oljenlighet till förvaringsrum, der böcker och handlingar förloras genom fuktighet, ohyra och stundom genom tillgrepp. En del årliga utgifter och anordningar hafva tillkommit sedan Kongl. Instruktionen 1815 utfärdades, såsom: lill Länets Lasarett, till Barnmorskors aflönande och undervisning rn. m.; men de grunda sig på Eders Kongl. Majlis Nådiga förslag, bifall och stadfästelser. Andra anslag, såsom till Organisters och Bälgtrampare* aflöning m. m., hafva ock i laglig ordning och, med vederböranifes Aaktoriteters bifall och beslut, tillkommit. Angående Räkenskaperna för Btinkeflods och Hyllie Kyrkor. Bå »nderleeknade, Bunkeflod® och Hyllie Kyrkors Syssloman, emtrttagit ett transumt af Rikets Ständers Revisorers Berättelse om den år 184f förrättade Stals-Revision, åligger det oss att, på Nådigste befallning, afgifva underdånig Föklaring öfver de antnäskniligar, bemälte Revisorer ffinnit för godt göra vid Räkenskaperna för Landtkyr korna i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län; hvilket åliggande vi nu gå att fullgöra. ilo Herrar
Den 2j Februari i. föijer deraf stt, vid afmarche till campagne, alla Regementer måste commenderas af Bata i 1 Att åter under krig, göra tjenst Brigadoch Bataillons-vis, med uteslutande af Regementsfördelningen , har den stora olägenheten, att om BrigadChefen blir blesserad eller skjuten, måste en BataillonsChef emottaga Brigadbefälet, och skillnaden att föra en Bataillon och en Brigad år så stor, att det verkligen förtje-» nar uppmärksamhet. Äfven förloras det oecononnfka samband som bör äga rum inom samma Regemente, liksom det moraliska i en corps der tour och anciennetet beräknas samfält. Hvad åter den möjliga besparingen be^ träffar, af ÖfversteLieutenants indelningarne för Statsverkets räkning, får jag anföra följande? 1, 727 Officerare finnas i Arméen; dessa hafva i asped för en framtid inalles 57 löner uppgående till och öfver 2000 R.dr, (fenninge och indelte löner sammanräknade) och som man cj kan anse en Regementsofficer äga sin bergning förr än han äger minst 2000 R;dr Banco inkomst, hvaraf räntan för accordet samt hästars föda och uppköp måste afgå, då rena behållningen oftast ej utgör 1000 R;dr, så frågar Den 24 Februarii, 745 jagt om man fkniigen skulle kunna indraga hälften af detta ringa antal brödstycken, hvilket likväl voro casus i händelse Öfverste Lieutenant6indeiningarne återgingo till Statsverket. Skulle indragningen åter, ske till förmån för de mindre väl lönande CompagnieOlficerare, så, utom det att de militairiska skälen här, liksom ofvan, tala emot saken, uppstår frågan: hvilket'är bättre för Arméens CompagnieOfficerare att, antingen få sina löneviikor förbät-i trade med en obetydlig summa sorn En lön delad på en hel OfficersCorps utgör, eller att hafva ett brödstycke mera i aspect för en framtid? Den oeconomiska vinsten vore således oviss; den militairiska förlusten, säker.
Summa 989,559: 58. § 1- Beträffande salpetertillverkningen inom riket lein nar räkenskapen följande uppgifter: Debet. Uppbörd: Lisp. Inlöst levererad salpeter 16,221. Pannlegor &_• Credit. Lisp. Afskrifning för afriuning, afdunstning och profver 132. Skålp. Följande, enligt räkenskaperna uppgjorda tabell utvisar för hvarje län beloppet af den under revisionsåret levererade salpeter, äfvensom förhållandet med de vid samma års utgång utestående panneoch ladulån: Under året levererad Utestående lån salpeter. vid årets slut. Lisp. Skålp. Lod. R:dr. Öre. Upsala län 871. ' 11. Stockholms dito 554. — Östergöthlands dito ... — 9qq_ Kalmar dito 556. — Kopparbergs dito 420. - Gefleborgs dito 745. 16. Inlösningspriset å salpeter har, i likhet med hvad för föregående år ägt rum, för revisionsåret varit bestämdt till 9 R:dr Runt per lispund. § 3. Denna fonds kontanta behållning utgjorde vid revisionsårets början 175,273 R:dr 43 öre och vid slutet af samma år 199,660 R:dr 79 öre; och då utgifterna under året vida understiga det fonden tilldelade statsanslag, anse Revisorerne, att någon del af nämnde betydliga behållning kunnat genom utlåning göras fruktbärande. § 4. Vid anställd inventering hafva fondens säkerhetshandlingar befunnits i rig ordning. behö - Topografiska korpsen. Den öfver extra statsanslaget till Topografiska korpsens arbeten för revisionsåret upprättade räkenskap, som ännu icke undergått granskning i Kongl. Kammarrätten, har hos Revisorerne ej föranledt till någon anmärkning. — 84 — Nedanstående tabell lemnar redogörelse för förhållandet med utgifter: Debet. Balans från år 1858: Tillgångar Uppbörd: Statsanslag till topografiska arbeten 27,000: — Hyresmedel 1,600: — Innehållne tjenstgöringspenningar , 1,125: — Krigsarkivets räntemedel 123: 75.
Staden har också till vederbörande inkommit med flere memorial om ersättnings åtnjutande, och förebragt sådan bevisning och så tillräckliga upplysningar, att LandshöfdingeEmbetet i Länet ansett sig böra' tillstyrka ersättningens beviljande; och Utskottet bar erhållit del ej allenast af allt detta, utan äfven, innan sednare Utlåtandet afgafs, af ytterligare bevisning, att Staden jemväl lemnat ved och ljus åt Trupperne. Stadens anspråk synes mig således hvila på en rigtig rättsgrund, och böra beviljas, helst om man dessutom afser Stadens närvarande förfall och behof af ersättning; knappast finnes något Samhälle, livars belägenhet är mera ömmande. Af 776 innevånare, äro 41 * fattighushjon; Stadens hela inkomstsumma utgör ej mera än 771 R:dr; vådeld har härjat Staden; och populationen har nödsakats derifrån afflytta, När andre välmående Städer, såsom Landscrona och Malmö, fått ersättning för inqvarteringens tunga, och understöd till byggnader, synas samma fördelar, på grund af rättvisa och billighet, böra Marstrand tillerkännas. Jag anhåller derföre om återremiss af detta Utlåtande. Min mening är långt ifrån den, alt Staden skulle få den begärda summan af 36,146 R:dr, helst den 5o H. 8 Den 18 November f. m. är beräknad efter en vida större folkmängd, än Staden nu har; men jag anser £ eller 1 deraf böra anslås tili utdelning bland innevånarne, genom Committerade. Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid StatsUtskoltets Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Eoccellence gjorde proposition till bifall å berörde Utlåtande. Ropades äfven Ja och Nej. Herr Cederschjöld Pehr Gustaf: Mig synas de anmärkningar, som blifvit framställde utaf Grefve von Rosen, vara af den vigt, att jag finner allt skäl till återremiss.
I stället gick jag närmare i snön och såg nu, att det var en utmerglad, fullkomligt naken man med öppna armar. Han var uppspikad på ett högt kors – och jag kände honom väl. Djupt nere under dimman klämtade kyrkklockan i Appenzell med korta slag, katolskt och medeltidsaktigt. Jag satte mig för några ögonblick på krucifixets stenfot. Två gamla regler säga: fjellvandraren skall ha klart väder och fjellvandraren skall ha sällskap. Rådet är godt, såvida fjellvandraren står i södra Europa, i Italien eller Grekland. Der ligger höglandets skönhet i de stora vyernas glada färgspel och linier. Der är landskapet plastiskt mer än pittoreskt och skall derför ses tydligt och klart, ej endast anas, ej ses i moln. Der likna de mjuka bergskammarna ryggarna på en rad unga flickor, som på fältet stå böjda öfver skäran. Alpernas skönhet ligger deremot i det pittoreska, det beslöjade hemskt hotfulla. Alperna likna inga skördeflickor. De likna storvuxna barbarergubbar, som genom sin bizarra hufvudbonad och sitt vilda yttre vilja injaga skräck. Utsigten från en alptopp är en klar dag endast som att se ned på en orolig golfmatta; färgerna äro kalla och brutala. Först när fördystrande molnmassor rulla fram, först när man känner en rysning utefter ryggen, framträder alplandskapets skönhet i all sin storhet, i allt sitt öfverväldigande majestät. Men i en sådan stund skall man icke ha sällskap. Det gör ingenting, om man också går vilse och får tillbringa sin natt i ett lider, genom hvars plankvägg man hör rasslet af kreaturens kedjor. Alpvandraren skall ha mulet väder och alpvandraren skall vara ensam. Oaktadt jag satt der i dimman ensam, ville dock den der rysningen icke komma den här gången, ty träsnidaren hade icke undgått att i bilden på krucifixet inlägga något schweiziskt småbelåtet, som alldeles förstörde stämningen. Jag tyckte nästan, att om bilden hade öppnat sina träläppar och talat, måste han ha uttryckt sig ungefär så här: – Herreje, bist du müd’? Då skulle jag ha svarat: – Dåss nüd.
Till Lag-utskottcts behandling har blifvit öfverlemnadt ett hos hedervärda Bonde-ståndet afgifvet memorial, deruti riksdags-fullmäktigen Jan Ersson från Upsala län anfört, att af det uti 23 kap. 3 § Byggninga-balken och 17 § i 3 artikeln af Kongl. Stadgan om Jagtoch Djur-fång den 13 April 18C8 meddelade stadgande, att, med vissa undantag, en man från hvart matlag, som något kreatur häfver, må till skallgång kallas, medförde det, enligt motionärens åsigt, obilliga förhållande, att då vid skallbud en backstugusittare, som egde blott ett enda kreatur, måste sig infinna, från en gård om flera mantal, med till och med hundrade kreatur, jemväl endast en person behöfde till skallet komma; och har motionären, med afseende derå, att en egare af många kreatur obestridligen både hade mer att förlora, och lättare kunde utgöra ifrågavarande besvär, än den, som eger blott några få kreatur, föreslagit ett stadgande af det innehåll: „att hemmantalet må blifva grunden för skallgångs utgörande, och att minst tvenne personer från hvarje hemman skola vara pligtige att skallbud lyda®. Denna motion, hvilken Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten gemensamt till pröfning förehaft, kunna Utskotten icke understödja. Om det ock antages, att en egare eller innehafvare af en större gård, derå en mängd kreatur födas, i allmänhet mindre besväras genom deltagandet i skallgång, än den, som har Bih. lill B. St. Besvärsoch Ekon.-Ulskottens Betänkande, N:o 6. en mindre lägenhet med endast ett eller några få kreatur, torde denna omständighet icke böra anses föranleda den sednares befriande från skyldighet alt bidraga till odjurs utödande, då han af dessas utrotande dock drager fördel.
Propos. ang:de försäljning till skatte af Ljusne stora krono-laxfiske i Gefleborgs län; N:o 75, ang:de ersättnings-anslag för upphörd dagsverksskyldighet till åtskilliga mititiae-boställen; N:o 76, ang:de upplåtande till Göteborgs museum af kronans andel uti f. d. Ostindiska kompaniets hus i Göteborg; N:o 77, med hemställan om utredning, om och på hvilka vilkor åboerne å de Wisingsö skolegodshemman, som äro af krononatur, må kunna förvärfva eganderätt till dessa hemman; N:o 78, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. ang:de upplåtande af en del utaf slottsträdgården i Halmstad till tomt för ny elementar-läroverks-byggnad derstädes; N:o 79, ang:de eftergift af kronans rätt till dana-arf efter Enkan Anna Maria Lundgren, till förmån för folkskole-byggnaden i Hudiksvalls stad; N:o 80, angtde eftergift af kronans rätt till dana-arf efter aflidna hustrun Johanna Katharina Grenqvist, till förmån för fattighusbyggnaden i Waxholms stad; N:o 81, i ani. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de föreslagen utvidgning af Uplands regenutes mötesplats Polacksbacken; N:o 82, ang:de förändring i föreskrifterna rörande ogift qvinnas myndighet; N:o 83, ang:de inrättande af ytterligare ett institut för döfstumma och blinda; samt N:o 84, ang:de förändrade föreskrifter för vinnande af inträde i Konungens kansli och de förvaltande verken. Den 11 April. 511 Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att de af Riks-Stånden beslutade gemensamma öfverläggningarne om Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 81, ang:de regleringen af utgifterne under riks-statens femte hufvudtitel, komme att hållas här i Riddarhussalen nästa Tisdag den 14 dennes kl. 6 e. m.
Ett sådant system, eller plan, hvarefter de för landet vigtigaste stambanorna borde utläggas, blef också vid början af 1856 års riksdag förelagdt Rikets då församlade Ständer, och, ehuru detsamma i sin helhet icke blef till ovillkorlig efterföljd antaget, utan Rikets Ständer ansågo, att kommande riksdagar borde vara oförhindrade att deri göra de förändringar som af omständigheterna kunde påkallas, så godkändes dock så vida den framlagda planen, att alla de bandelar, hvartill anslag beviljades, oförändradt bibehöllos i de linier, som voro upptagna i Eders Kongl. Maj:ts nådiga 31 förslag rörande stambanornas rigtning. Rikets Ständer hafva således till en icke obetydlig del godkänt det framlagda förslaget, då de stora hufvudlinicrna mellan Stockholm, Göteborg och Malmö till sin liufvudrigtning blifvit antagna oell medel anslagna för utförande af vissa delar derutaf; men då noggrannare oell fullständigare undersökningar af de föreslagna linierna, som förut ej kunnat ske, syntes Rikets Ständer erforderliga, anslogos också behöfliga medel för sådana undersökningars utförande. Kommittéen, som i öfverensstämmelse med Eders Kongl. Maj:ts i det föregående omnämda nådiga instruktion undersökt de stamlinier, hvilka vid nästliden riksdag voro upptagna i det då framlagda systematiska förslag till deras utläggning, har af undersökningarnes resultater icke funnit anledning att hos Eders Kongl. Majit förorda någon väsendtlig förändring i den liufvudrigtning, som redan i merbemälde förslag blifvit gifna åt de särskilda bansträckningarne. Ännu mindre har Kommittéen funnit några skäl till ändring af de hufvudgrunder, sorn Eders Kongl. Majit i sin nådiga proposition till Rikets senast församlade Ständer ansett böra läggas till grund för stambanornas rigtning genom landet, men väl förökad anledning af de 1111 i tekniskt, ekonomiskt och statistiskt hänseende fullbordade detaljundersökningarne att för sin cici i underdånighet tillstyrka ett hufvudsakligt bibehållande af det deruti framlagda system för stambanornas utläggning.
M:ts befallningshafvande i Skaraborgs län förordade ansökning, har E. K. M:t, genom nådig proposition af den 28 December nästlidet år, föreslagit Rikets Ständer, att, för återuppbyggandet af nämnde stads den 23 Maj 1849 nedbrunna kyrka, bevilja ett af behofvet påkalladt lån å 25,000 R:dr, emot de af sökanderne uppgifna vilkor, eller 3 procents ränta och 2 procents årlig afbetalning, sedan lånet under åtminstone fem års tid fått räntefritt innehafvas; varande till stöd för den underdåniga ansökningen, anfördt: att den nedbrunna vackra och dyrbara kyrkan, utan anlitande af något allmänt understöd, sedan århundraden tillbaka blifvit af Lidköpings stadsförsamling omsorgsfullt underhållen och i sednare tider genom betydliga och kostsamma reparationer samt ombyggnader förbättrad; för hvilka arbeten likasom för tornets och kyrktakets betäckning med koppar, oaktadt församlingens dertill utgjorda bidrag, kyrkokassan måst skuldsättas; att utaf den summa, 20,000 R:dr, för hvilken kyrkan år 1838 brandförsäkrats, väl, efter afdrag af värdet å qvarlemningarne efter branden, ett belopp af 18,001 R:dr utbekommits, deraf likväl sedan skulder jemte åtskilliga utgifter blifvit härifrån afräknade, den återstående behållningen Expeditions-Utskottets Förslag till lind. SkrifvelseN;o 140. 301 endast utgjorde 13,000 R:dr; att kostnaden för den nya kyrkans uppförande, i enlighet med den af E. K.
Jag anhåller att proposition måtte göras på Herr Thams förslag med uppskjutande af frågan om ritorr Spannemåls belåning. Herr Franc Sparre> Bengt Erland: I afseende på belåningen af Ritorra Spannemålen, får jag erinra, att i motioner i detta afseende äro remitterade till Utskotten. Den ena föreslår att Spannemålen skall ligga i enskilta Magaziner, den andra alt Spannemålen skall förvaras i Städers Magaziner. Det förra kunde Utskottet icke tillstyrka, i anseende till alldeles bristande controll; och som Utskottet ej ansåg varubelåning i allmänhet vara tjenlig för Banken, och ansåg Spannemålsbelåning i Städernas Magasiner, jemte osäkerheten som uppkommer af pantens förskämbarhet, befordra belåning af Utländsk säd, hvarigenom en sådan belåning skulle vara skadlig för Svenska jordbrukaren, tilltrodde Utskottet sig ej kunna tillstyrka densamma. Grefve von Rosen: Med anledning af den siste talarens yttrande får jag upprepa, att fråga bär icke är om Spannmål på nederlag, utan sådan, som ligger inom Kronans vård och lås. Det är således föga sannolikt, att utländsk Spannmål skulle med någon uträkning kunna hitföras med hög tull, för att belånas. Herr Munck af Rosenschöld: I den Den 7 December f. m. händelse frågan om Spannmåls belåningnu skulle företagas till pröfning, är jag förekommen af den siste talaren i den erinran, att afsiglen blott kan vara alt belåna inländsk Spannmål, men icke utländsk. Jag begär för öfrigt genom HiddarhusSecreteraren upplysning, huruvida det serskildta Betänkandet om Spannmåls belåningen här förevarit till pröfning, och, i sådant fall, på hvad sätt det blifvit afgjordt. Undertecknad Riddarhus-Secr eter are: BancoUtskottets under N:o 68 afgifne Betänkande, om belåning af ritorr Spannemål, livilar ännu på bordet, till följd af Ridderskapets och Adelns beslut, att företaga detta Betänkande i sammanhang med grunderne för Bankens lånerörelse i allmänhet.
A f dedikationer å många af dessa senare såväl s o m af kort i visitkortskorgen ses, att den åldriga författarinnan stått i, o m o c k ej personlig, så dock andlig rapport med äfven det nuvarande literära tidskiftets personligheter, från C. D. af Wirsén till den unge nybörjaren. Bland de bruna, gammaldags sammetsmöblerna med sina förgylda roccoco-ornament resa sig marmorstatyer, en Apollo o c h en mediceisk Venus, o c h de blå väggarna prydas af kinesiska glasmålningar, hvilka en gång funnits i det gamla föräldrahemmet. Kabinettet derinnanför är ej mindre karaktäristiskt. Vid fönstret står ett skrifbord, enkelt o c h oansenligt — der ligger knapt nå- got mer än en portfölj, ett par pennor o c h ett bläckhorn. Här satt för ej länge sedan Emelie Carlén o c h förmådde då ännu läsa korrektur å sitt sista arbete: » Efterskörd ». På väggen hänger ett porträtt af Johan Gabriel Carlén, siradt med en löfkrans, o c h bredvid porträttet Carlos svarta filthatt, » barrikadhatten », prydd med eterneller o c h ängsblommor. Vidare märkas här ett större bokskåp, inneslutande de utländska upplagorna af fru Carléns verk, samt ett fullständigt riggadt miniatyrskepp, en skänk af svenska kofferdikaptener till svenska sjölifvets frejdade skildrerska. Och så står der ett litet bord med endast religiösa böcker, deribland ett o m flitigt bruk vittnande Nya testamente i läderband, ett minne af hennes Carlo, » hvilket, » säger den gamla, » skall följa min stofthydda i dess sista bädd. » * Fru Carléns höga ålder samt tilltagande synsvaghet orsaka, att hon numera nödgas inskränka sina mottagningar till slägten samt några äldre vänner o c h förtroliga bekanta. Undantag förunnas dock någon gång. Ett dylikt undantag är det, s o m medgifvet en ung konstnär att i vår hemma i fru Carléns bostad modellera hennes porträttbyst. Af denna byst, karaktäristisk och öfverraskande porträttlik, är det s o m Idun i dag meddelar en trogen afbildning. Birger Schöldström. ^j-ag Hat.
A. efter detta utlåtande meddelar den beräkning, hvarigenom berörde summa blifvit utrönt, ej kunnat undgå inse att de beräkningar, hvilka legat till grund för uppgiften om den sålunda erforderliga summa, i viss mån måste blifva rubbade genom den af Utskottet föreslagna rättighet för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att, der så erfordras, höja skjutslegan till 1 R:dr 50 öre milen. Om, till undvikande af möjligen eljest uppslående brist i berörde ersättningsbelopp, detsamma bestämdes till en rund summa af 70,000 R:dr R:mt, så kunde, i händelse nämnde summa ej fullt åtginge till betäckande af ifrågakomne kostnader, det uppstående öfverskottet vinna en gagnande användning, vid bestridande dermed af försök till sådan befordran af post och resande, som för postvägarne är af Kommilterade föreslagen; och torde ett medgifvande af Rikets Ständer att ifrågakomne öfverskott må på sådant sätt användas, således möjligen kunna småningom medföra berörde så önskliga förbättring i sättet för postens och resandes befordran, helst erfarenheten i andra länder, der post och resande befordras gemensamt, städse ådagalagt att en sådan inrättning ej blott låter sig ordna utan förlust, utan jemväl medför en ganska betydlig behållning. — Och får Utskottet, i sammanhang härmed, erinra om det i Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse gjorda tillkännagifvande, att den till Statsverket ingående rotevakansafgiften af de hittills roteringsfria posthemmanen kommer att uppgå till 18,800 R:dr, så att Statsverkets verkliga utgift för posthemmanens befriande frän post-skjuts blifver blott 51,200 R:dr R:mt om året. Utskottet hemställer således till Rikets Ständer, 22 Sammans. Statssamt Allm.