Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men som man måste förutsätta, att öfvergången från det ena systemet till det andra för vetenskapsmannen i alla fall är lätt, måste man här hufvudsakligen afse nyttan för landet i det hela, för pluralileten af Den 3o Julii f. ro. Folket, som i handel och vandel behöfver ej blott inse beräkningsgrunden, utan ock fordrar den vana vid tillämpningen, attingen olägenhet deraf för det uppkommer vid förefallande transactioner. Jag får föröfrigt tillkännagifva min öfvertygelse, att det system, som grundar sig på fördubbling och halfvering, är vida beqvämligare och naturligare, än decimalsystemet. Man har ock sett, att nästan i alla länder i naturlig väg bildat sig ett sådant räknesätt, der man med zifFran 2 delar eller multiplicerar de antagna måtten. Hela vårt vigtsystem grundar sig på en sådan indelning, hvari tvåan alltid kan blifva divisor eller multiplicator. Så länge den sats således ej kan vederläggas, att detta system är det naturligaste, hvilket ock bevisas deraf, att det icke hos Nationerna blifvit införd t på grund af någon Lag, utan till följd af bvad Folket sjelf funnit lämpligast, då det började att räkna, så länge anser jag detta system vida tjenligare för den allmänna rörelsen, än decimal-systemet, hvilket egentligen passar för vetenskapsmän. Såsom ny theori betraktar jag icke förslaget; Reservanten har upplyst, att systemet varit infördt i Frankrike, likasom han gifvit ett varnande exempel på den återgång, hvartill man der sett sig tvungen. För min del är jag visserligen icke rädd för nya theorier, så vida de aro af den beskaffenhet, att af allmänheten kunna inses och verkställas; men Den 3o J u 1 i i f. m. i samma mån jag finner, att detta förslag blott leder till confusion och förbistring, om det efter io år skall gå i verkställighet, kan jag icke godkänna detsamma. Jag anhåller på dessa skäl om återremiss, och önskar, att Utskotten ville lägga till grund för sitt nya Betänkande det förslag, som Herr af Forsells Reservation innehåller. Friherre Wrangel, Henning, uppläste följande:
Att af - Den 5 Mais e. ra. 183 göra hvilketdera är det rätta, hörer icke hit. Allt nog: tankarne härom äro, såsom jag nämnt, delade, och det har visat sig, att såväl inom Hof-rälterne som inom under-domstol arne den åsigten stundom gjort sig gällande, alt mål, hvilka icke gå å lif eller ära, men eljest äro af neslig beskaffenhet, såsom stöld och andra brott emot ägande-rätten, icke böra af Hof-rätt utan af Under-rätt uptagas och afgöras, och Under-rätter hafva äfven afdömt sådane mål utan att ens underställa besluten Hof-rälternes pröfning, hvilka beslut äfven gått i verkställighet. Nu hafva Under-rätterne icke något åliggande, att af dessa beslut lemna Ridd.Direkt:n del, och det synes mig alltså tydligt, att den kontroll, man tror sig under nuvar:de förhållanden äga, i sjelfva verket icke finnes, och att den säkrast skulle åstadkommas på det sätt Utsk. föreslagit, nemi. att alla Under-domstolar förpligta», att inom viss lid före hvarje riksdag lemna Hof-rätterne upgift å de Adelsmän, hvilka blifvit dömde eller icke kunnat åt saken fällas för så beskaffade brott, på grund hvaraf representations-rätten förverkas. Ofver fullgörandet af en sådan föreskrift skulle kontroll vinnas derigenom, att advokatfiskalerne i Hof-rätterne hade tillsyn derå, att dylika upgifter lill Hof-rätterne insändas. Hvad i öfrigt angår reservantens anmärkn., att någon olägenhet icke skulle upkomma deraf, att Hof-rälten såsom förste domstol, uptager och afgör de i 8 kap. 2 § 8 och 9 mom. 11.11. omförmälda mål; så tror jag, att erfarenheten dagligen visar, det icke mindre för Adelsmän än äfven för dem, hvilka i och för bevakandet af deras rättstvister med Adelsmän mäste iakttaga inställelse i Hof-rätterne antingen personligen eller genom ombud, ganska många olägenheter upsla.
En värd talare har gjort den framställning, att i ani. af de förbättringar klimatet undergått hafva höstgöromålen vunnit en högst väsendtlig utsträckning, och talaren har anfört huruledes höstplöjningar och dylika göromål taga landlmannens tid uti anspråk. Jag vill icke bestrida att ju icke så är förhållandet; men att våren äfven är en lämplig tid att plöja kan man sluta utaf de dagligen glesnade bänkarne på detta hus, och utaf de dagliga afsägelserna ifrån platser uti Ulsk:n, som inlemnas utaf de pä landet bosatte Hrr, som någon tid behagat sysselsätta sig med Utsk:s göromål. Men icke nog dermed alt de ledamöter af R. o. Ad. som åro bosatte på landet, vid vårens annalkande öfvergifva Riksdagen; det är äfven en annan del ledamöter som då måste lemna Riksdagen, nemi. alla Militärer. Desse Ilrrs närvaro vid Riksdagen är en nödvändighet, icke allenast för den speciella kännedomen de uti sitt fack ega, utan äfven derföre att de i många andra afseenden ega goda insigter. Dessa måste också lill följd af tjenste-åligganden vid vårens annalkande lemna Riksdagen. Bestämmes nu Riksdagens början till en månad tidigare, så är dermed vunnet alt desse ledamöter kunna en månad längre deltaga i Riksdags-arbetena, och vi vete icke hvad fördel skulle derigenom medföras att samme ledamöter uti Ulsk:n hlefvo salle i tillfälle att en månad längre än nu handlägga de ämnen hvarmed de ända sedan Riksdagens början Den 11 April f. m. baft befattning. Det är möjligt att Riksdagarne härigenom skulle blifva flere månader förkortade. Samme talare har äfven sagt att Utsk:s Betänk, ådagalagt det Riksdagar hafva på alla möjliga tider af året blifvit började och alt man genom den föreslagna rubbningen hade att befara en dylik föränderlighet; men lian har då icke tagit i betraktande atlanledn. (ill det omnämnda förhållandet ligger deruti, alt man icke förr än på sednare tider varit ense om huru ordet ”sammankomma'’ bordt tolkas.
Doct. Wallina Motion, om årligt anslag af 1000 B:dr Banco till Stockholms Storkyrka. 3:0 Prosten Anjous Memorial, rörande löne-tillökning för Kyrkoherden och Trot, Vtdr, å, 15 Dtc, tgis. Slottssamt GarnizonsPredikanten i Waxholm. 4:0 Doctor Svedelii Motion, angående anslag till underhållande af Strömsholms KonglLust-Slott. 5:0 Professor Hasselrotht Memorial, rörande Allmänna penninge förlägenheten hos Jordbrukare i Skaraborgs Län, FrånVälloflige Borgare-Ståndet. S. D. Till Stats - Utskottet remitterades Herr Klemans Memorial, angående ett årligt Stats-anslag af 15000 B:dr Banco i och för deras Kongl. Högheters, Hertigarnes af Skåne och Upland uppfostran. S. D. Kemitterades till Stats - Utskottet: 1:0 Kongl. Majits Nådiga Fropcption af den 10 dennes, angående lane-understöd af Allmänna medel tid Troll*» fröt.
Huruvida icke en delegation af en representation kan och bor se efter och undersöka om de medel, som af massan af nationen 40 Den 1 Februari e. m. äro öfverlemnade och anslagne till uppfostringsväsendet, användas så, att de lemna alla de fördelar, som nationen har rättighet att deraf fordra? Om en delegation sålunda finnér, alt ett lika antal lärare vid ett skolverk undervisar 18, 24 eller 36 lärjungar och vid ett annat skolverk 60, 70 å 80, samt vid ett 3:dje möjligen 150, ja, ända till 200 elever, så måtte det icke behöfvas så ofantliga insigter för att finna, att häruti ligger ett missförhållande, som bör rättas. Om man dernäst finnér, att vid 2:ne läroverk inom Riket det har kunnat åstadkommas, att genom sammanslåendet af de 2:ne skilda lärogrenarne, ett större antal af landets barn blifvit delaktige af vetenskapernes sköna frukter, så tror jag det vara en skyldighet af dem, som skola yttra sig i ämnet, att icke sky derför, utan säga ut, ”att denna method synes oss bättre än den, som hittills varit använd.” Vidare har här blifvit yttradt, att blott det ringa antalet af de elever, som den nya methoden lemnat från sig, liar svarat emot de anspråk, man har rätt att göra på den nya skolan, då deremot det största antalet, mer än f:delar af den gamla skolans lärjungar, blifvit praktiskt dugl.ige män. Jag vågar visserligen icke yttra mig i besvarandet af denna starka förebråelse i så bestämd ton, som den i hvilken samma förebråelse framställdes; men jag vågar dock hemställa, huruvida den värde talaren eller någon annan ännu kan med rättvisa göra en förebråelse åt det nya skolsystemet, ronde bristande praktiskhet hos dess lärjungar, då detta system icke varat så länge, att man egentligen kan bedömma det till dess stora helhet? Man har dock funnit, att en mängd utmärkt skicklige ynglingar derifrån utgått, och när man undersöker hvilka prestanda desse vid Universitetet aflagt, så finnér man, att just den med sä mycket skäl beprisade classiciteten ingalunda har lidit af den nya methoden.
Ytterligare Utlåtande, VIII s 771 — 773, förkast, under vidtagande af särsk, beslut, af BondeStåndet, IX s 4^1, likaledes af BorgareStåndet, IX s 4^7* — Hemman, om åliggande för, att i Krono-, Hålloch ReserveSkjuts deltaga; Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1209. Utskottets Utlåtande, VIII s 62 — 64, bif. af Adeln, IX s 137, af PresteStåndet, IX s 148, af BondeStåndet, IX s 154, af Box-gareStåndet, IX s 172. Fullmagt, contrasignerad, å lön för Personer, utaix behörigt anspråk dertill; anmärkt mot Konungens Föredi agande. Conslit. Utskottets Utlåtande deröfver, III s 120—'122. Se Anmärkning, Hr Treffenbcrgs. Fulbnagtsoch Papperslösen. Särsk. Utskottets Betänkande, XI s x 16. a5i. 102 Fullmagters och LysningsSedlars förseende med stämpladt papper , om. Se Chartte Sigillatas Författning, om en förnyad. Memorial med Förslag till VoteringsPropositioner i afseende på Ståndens skiljagtiga beslut i ämnet, V 2. s 177— 179, bif. och öfverlemnadt till Förstärkta StatsUtskottet af Adeln, IX 3.
Detta visar, huruledes man, utan alt göra sig mödan att inhemta kännedom om det närvar, förhållandet, företager sig att föl kasta det ena efter det andra, under förmodan att vi hafva liberala och helt andra författningar än dem vi äga. Hr von Rosen: Gr. Anckarsvärd har väckt en fråga, på hvilken jag tror att Hr Grefven, vid närmare eftersinnande, icke fäster afseende; ty om jag från annat samhälle intager arbetsfolk, så sträcker sig min ansvarighet för detta folks försörjning icke längre än detsamma hos mig är mantalsskrifvet, och om någon annan emottager detta folk, så skall det mantalsskrifvas hos honom, hvilken då inträder i den förre husbondens åliggande. Den af Hr Grefven förmodade farhågan existerar således icke. Hr Grefven har dessutom directe till mig förklarat, det Hr Grefven vore ledsen öfver den erfarenhet jag sagt mig äga i afseende på förhållandet emellan tjenstehjon och husbönder. Det är onekligen sannt, att genom den nya riktning landthushållningen tagit inom den provins, der jag är bosatt, hafva andra förhållanden, än som fordom existerat, inträdt emellan husbonde och tjenstefolk. Om församlingarnes storlek i den provinsen gör det mera synbart och verkar mera concentreradt på de orter, der detta systeme blifvit gällande, så vill jag dock tro, i anledn. af hvad jag hört af ledamöter i Utsk:n, alt ungefärligen samma förhållande existerar öfverallt. Man finner barmhertighet och välvilja öfverallt, men öfverallt finner man också egennytta och obillighet. Jag tror för Den i3 Mars f. m. 4i5 öfrigt, hvad principen beträffar, som Utsk:n följt, alt densamma står i fullkomlig öfverensstämmelse med dessa förändrade förhållanden. Fordom låg fattigförsörjningen som en religi ös pligt på hvad man kallar kyrkan; men den tiden ägde kyrkorna förmögenhet, och den användes till stor del till fattigförsörjningen, från hvilken communerne och enskilde i följd deraf nästan helt och hållet voro frikallade. Delta upphörde. Kyrkornas egendom försvann och tillfäll vanligtvis enskilda personer. Hvad särskildt
Enär andra grunder gälla för belåningen i Handelsoch Närings-Disconten, än för utlåning på publika papper; saknar Utskottet anledning att frångå dess berörde hemställan, och föreslår således, §. 23. att fonden för belåning af Actier och publika papper må bestämmas till 5oo,ooo R:dr B:co. I fråga om 24 punkten, deruti Utskottet yttrade den åsigt, att de för belåning af Actier och publika papper nu stadgade vilkor böra oförändrade bibehållas, har anmärkts, att Götha Canal-actier borde från belåningsrätt uteslutas, enär de effectivt icke innehafva det värde af 25 procent, hvartill de få belånas, samt alt om nämnde rätt skall fortfara, belåningsvärdet måtte nedsättas. Som, jemlikt 201 §. i nu gällande Banco-Reglemente, actier i Götha Canal-Bolag endast få belånas under vilkor, att antaglig borgen ställes för den brist i Verkets fordran, som vid hypothekens användande möjligen skulle kunna uppkomma; så och om äfven nämnde actier ega ett mindre värde än hvartill de belånas, hvilket Utskottet icke vill betvifla, tror Utskottet dock Verket böra vara mot förluster på dylika lånfredadt; och Utskottet upprepar således det förslag, 24 § alt de för belåning af actier och publika papper nu stadgade vilkor må oförändrade bibehållas; med förnyande af det dervid gjorde förbehåll, att få till Rikets Stan - ar4 Banco-Utskollets Utlåtande, N.o der inkomma med de framställningar, som kunna finnas nödige, med anledning af det beslut, Rikets Ständer fatta, i anledning af en inom Ridderskapet och Adeln väckt samt till Statsoch Banco-Utskottens handläggning öfverlemnad motion, om inköp för Statens räkning af Götha Canal. H) Utlåning på namn och reverser.
Unöantag. §. 160 grda afgift efter gör;la Sfrtifeln befriaS: 1:0 ynglingar, forn mib Sfcabemter, ©pmnafter ocb Ällmdnna ©djolor jlubier ibfa. 2.0. SKanu. facturifler ocb gabnfsibfare i ©iTilstuna griflab, fd för egne perfoner, forn för buflrur, barn ocb tjenfiel;jon. 5. 161. Sefrielfe från afgift enligt 1. ocb 2. 2lrf. åtnjuta: 1:0 3 tjenf! mavanbe fd mål forn meb per.jton afffebobe gemenfFapen af Sobelia ocb SEBdrfmabe Armeen till SantS ocb ©jöjj jemte Sdts* manSbdllet 2:0. ©emenfFapen af ©ptra Noterabe ocb ©onfcriberabe krifSfolFet för bet frigSdr, bd be gjort någon ©arnilon#» eller gdlttjenfi; ocb ifall, till bejtprfanbe af merflig tjenflgöring, ndr affortntng eller refiituttoij fofeS behörigen upprdttao ocb unberfFrifmen förtekning d manjrapet ttll konungens SöefallntnflS&afaanbe i orten af ©befen aflemna#. £>ocf flrdcfe flg ^ ut* be£e s:nc unbantag enbafl till krigSfolfetS egne perfoner. 3*o Upptagne fattige Sam titt ben genom kongl.
Den tredje och sista af de utaf Revisorerne uppställda frågor örn antalet af de approberade krigsgevär, som från Faktoriet voro lefvererade; har af dem blifvit besvarad med uppgift att under första perioden af faktori-nybyggnads-tiden till 1842 års utgång, eller under nära 6 års tid, blifvit förfärdigade 729 gevär, 52 studsare och 1,600 pär' pistoler, hvaremot under påföljde 3:ne år erhållits 1,160 gevär och 633 studsare, hvartill kommer ett betydligt antal gevärsdelar samt modeller till flera slags gevär, hvaraf således finnes, att under slutperioden af byggnadstiden arbets-produkten blifvit betydligen större, och alt den sedermera vidare tilltagit, utvisa faktori-räkenskaperna för de sednare åren, då derefter, såsom Kollegium bar nåden i underdånighet uppgifva, under år 1846 blifvit tillverkade 1,084 gevär och 48 studsare och för år 1847 1,195 infanteri-gevär och 9 studsare, alla med slagkruts-antändning af 1840 och 1845 års modeller, utom åtskilliga modeller samt 4,000 satser gevärs-söndertagnings-verktyg för Arméen och 24,000 stycken slagkrutstappar till reserv. Vidare andraga Revisorerne, såsom bevis på den skillnad, hvilken understundom förefinnes emellan hvad som vid Faktoriet är tiilverkadt och hvad deraf blifvit god kändt, att vid en besigtning år 1844, af då framlemnade 125 gevär samt 100 slätborrade oell 100 reffiade pi - — 345 pistoler, endast 4 gevär och 2:ne af hvardera slaget pistoler fann os till krigsbruk användbara.
Betänkande N:o 86. 5 holms Slatl ; men, i fall detta icke lunde bifallas, åtminstone Städerne, hvar för sig , fa till aflöning för Stadens Krono-Uppbördsverk, behålla den derstädes utgående andel af den procent, som blefve anslagen till delning Krono-Uppbördsrnännen emellan j samt af Herr E. M. Leffler: att, ehuru detta senare påstående vid sistlidne Riksdag icke blifvit bifallet , han likväl icke kunde undgå nu förnya detsamma , då Städernes tillstånd i allmänhet försämrats och fattigdomen derstädes tilltagit, samt dels den föreslagna utvägen syntes högst billig , i synnerhet för de Städer, der Landets Uppbördsman hade alls intet att göra med Taxeringen eller Bevillningsuppbörden, och dels för öfrigt, enär Landets invånare åtnjöto den fördelen N att de icke serskildt utgjorde kostnader för Bevillningsuppbörderne , det icke funnes något gällande skäl dertill, att Städerne i detta fall skulle bära större tunga än Landet, hvars Uppbördsmäns aflöning Staten bekostade, och Städerne nekas att få tillgodonjuta en lindring, uti denna Krono-Uppbördsmäns aflöning, hvilken de sjelfve inom sig genom Bevillning utgjort. Hvad, i anledning häraf, beträffar det åsyftade Statsanslaget till aflöning åt Städernes Tjenstemän för deras besvär med Kro - 6 Statso. Sevillu. Ulsk. Betänkande N.o S6. jno-uppbörden , hafva Riket» Ständer, vid de a:ne sistförflutne Biksdagarne, då alldeles enahanda frågor förevoro , redan förklarat, att någon jemförelse icke kunde göias emellan Stockholms Krono-Uppbördsverk sams Uppbördsbetjeningen i de öfrige Siäderne i Riket, hvilka, för öfrigt, vid deras privilegierande fått sig tillagde vissa inkomster och förmoner, som blifvit upptagne och beräknade att utgöra tillgång för deras Tjensteman» aflönande , och att, på sadan grund , någon aflöning på Rikets Stat icke kunde bestås för desse Städers Uppbördsbetjening.
Stenhuggarearbeten, bestående uti diverse omfattningar till fönster, portar och dörrar, samt sträck-, re veteringsoch cordonsten, hvilka arbeten redan, förlidet år hlefva betingade af Stenhuggarne Göthe och Jinberg till de lägst fanne priser, med skyldighet, ätt, i mån af behof, desamma leverera.” ’ 2:0 Snickare-arbeten, bestående af fönsteroch dörr lufter med tillhörande foder-, bröst-, fönsteroch fopanelning, sorn allt bör blifva af lika beskaffenhet, storlek och godhet med det gom redan finnes verkställdt, i den upp; 646 Banco-ZJsAolttets Betänianien* byggde delen af Archivhuset. För 1 år er» fordras hufvudsakligen endast fönster och dörrkarmar, och då dessas djuplek samt öfriga beskaffenhet icke kan med full visshet uppgifvas, innan murare-arbetet något avancerat, låter det sig svårligen göra, att i furtid härom ingå några beställningar efter mått och beskrifningar, hvarföre mig synes bäst vara, att under förbehåll af gångbara billiga priser låta JBanquens vanliga Snickare, såsom en i yrket kunnig man» och hvilken hittills levererat godt och försvarligt arbete, förfärdiga hvad i år behöfves» heldst vid förefallande tillfällen må med lätthet vinnas behöfliga rättelser och äfven egas visshet om sjelfva trädvirkets godhet.’’ ”3:0 Af Glasmästare-, Kakelugnsmakare-, Plåtslagareoch Kopparslagare-arbeten, såsom för detta år icke erforderlige, torde inga priser eller anbud derå behöfva infordras.” ”4.0
Då det statsanslag af 800 R:dr årligen, som Vetenskaps-Akademien under sednare åren uppburit, för att låta utföra original-målningar af vexter ur Sveriges Sveriges Flora, samt för utgifvande af teckningar af zoologiska föremål, icke är beviljadt för längre tid än sednast fastställda statsreglering omfattar, men behofBil. M 7 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. Jtä 1, om Statsverket 1856, vet af samma anslag under längre tid kommer alt fortfara, alldenstund ett icke ringa antal inhemska vextarter ännu återstår att afbilda, har Akademien hos Eders Kongl. Maj:l anhållit om aflåtande af Nådig proposition till Rikets Ständer i fråga om anslagets ytterligare beviljande; och har Akademien dervid upplyst, att de medel, som för berörde ändamål sedan sisla riksdag utgått, hufvudsakligen blifvit använda till förökande af den samling afteckningar utaf svamparterne, hvilken blifvit utförd under Professor Fries’ inseende och som numera vunnit den utvidgning, att ett arbete, innefattande så väl de nya eller mindre kända, som de i ekonomiskt eller annat hänseende användbaraste arlerne snart bör kunna lill vetenskapens och allmänhetens gagn utgifvas; hvarjemte Akademien förmält att förberörde i sitt slag enda, och genom Professor Fries’ ledning och bestämning klassiska samling tillvunnit sig den uppmärksamhet, alt främmande länders författare hit afrest, för att taga kännedom af densamma. Med afseende ä de i denna underdåniga framställning åberopade skäl, hemställer jag, det Eders Kongl.
Tjensteåldern för åtnjutande af pension bestämmes i allmänhet till 30 år; men under-officerare vid Lifgardes-regementena, Artilleriet, Husar-regementet Konung Carl XV och Ingeniör-korpsen, samt regementsoch divisions-trumpetare vid Artilleriet äro berättigade till pension efter 25 tjensteår vid värfvad trupp. Tjensteåren få icke beräknas förr än efter fyllda 20 år. Den, som afgår från tjensten innan han uppfyllt de åldersoch tjenstevilkor, som för pensions erhållande i hans innehafvande grad äro föreskrifna, skall vara berättigad till sådan förmån i den närmast derunder varande tjenstegrad, der dt stadgade pensionsvilkoren äro af honom uppfyllda. 5:o. Ingen må samtidigt åtnjuta pension å militära pensions-staten och af andra allmänna medel. 6:o. Om någon, efter erhållet afsked med pension, åter tillträder tjenst med lön utöfver 2,000 R:dr på rikets stat, skall han under den tid, han sådan lön innehar, afst å pensionen. Kongl. Ma]:ts Nåd. Den, som i krig eller fred under utöfning af rikets tjenst vid något bestämdt tillfälle blifvit så skadad, att han varder alldeles oförmögen till vidare utöfning af sin tjenst, må, utan afseende på lefnadsoch tjensteår, erhålla pension i sin grad samt, om skadan skett i krig, jemväl en förhöjning i pensionen från 100 till 500 Ridr, allt efter pensionens belopp, skadans beskaffenhet och öfriga omständigheter. Beträffande de fonder, hvilka nu, jemte Arméens Pensionskassa, förvaltas af dennas Direktion, har, enligt hvad redan är omförmäldt, krigsbefälet ansett Arméens enskilda Enkeoch Pupill-kassa böra bibehållas samt, såsom hittills, stå under förvaltning af en Direktion, som af öfver-styrelsen väljes, men tillika anhållit, att, hufvudsakligen till bestridande af denna kassas förvaltningskostnad, en summa af 150,000
Eaabs, ty jag påminner mig ganska väl och kan taga de personer till vittnen, hvars yttranden blifvit missförstådde, och som derföre bäst böra känna denna sak, att ett sådant missnöje var temligen allmänt, och dessutom, hvad som är fullkomligt säkert och hvad som Frih. Eaab icke kan bestrida, ty det kan jag med Tidningsblad ådagalägga, är, att referaterne i Tidningartie ganska ofta skrefvos af deras egna referenter oberoende af dem, som voro antagna på Eiddarhusets bekostnad. Jag upprepar derföre att Tidningarne ändå komma att hålla sig egna referenter, som i korthet göra framställning af diskussionen. Möjligen skulle det kunna låta sig göra att ett annat arrangement vidtoges, så att en summarisk framställning af diskussionen inom de olika Stånden kunde verkställas och sammandragas, antingen på det sätt att den i ett särskildt blad trycktes, hvarur de andra Tidningarne kunde hemta sina referater, eller ock på något annat sätt, hvilket jag nu lemnar osagdt, ty jag har icke närmare tänkt på saken. Men jag anhåller att frågan annorlunda behandlas och bättre utvägar påtänkas än de, som redan en gång blifvit använde, och som hafva visat sig vara helt och hållet förfelade, Hr Eibbing, Arvid: Jag har icke märkt om de talare, sorn yttrat sig, begärt frågans remitterande till Utskott, hvilket torde böra ske, om förslagets antagande skall komma i fråga. För min del instämmer jag i de betänkligheter Gr. Sparre yttrat, och föreslår, om ej afslag genast eger rum, remiss af frågan till det blifvande Kiddarh.Utsk. Frill. Eaab: Jag tror mig hafva fattat Hr Eibbings mening så, som skulle den af mig väckta motionen remitteras till Utskott. Jag ber för all del, att E. o. Ad. icke ville så behandla en fråga, så enkel som den af mig väckta; jag tager mig friheten fästa up» märksamheten på, att om E. o. Ad. täcktes bifalla frågan, så ligger det sedermera i E. o. Ad:s skön att återkalla beslutet om så skulle hända, som Gr.