Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afslag å denna punkt biföll Ståndet det i Herr Isbergs motion i ämnet begärda låneunderstöd på de vilkor, som i 105:le punkten af utlåtandet omförmälas. Punkterna 114 till och med 119. Biföllos. Afslogs. Punkterna 121 till och med 127. Godkändes. Bifölls; hvarjemte Ståndet för sin del beslöt, det skola Rikets Ständer i underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t, elter sakkunnige personers hörande, täcktes vidtaga dc åtgärder, hvarigenom spridningen af den, enligt uppgift, sig kringgripande sjukdomen spetelskan i vissa delar af de norra orterna må kunna hämmas, och i händelse anslag af allmänna medel för vinnande af detta ändamål anses behöfligt, derom till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition. Punkterna 129 till och med 133. Biföllos. Afslogs, och Ståndet anvisade 45,000 R:dr till ny observatoriibyggnad i Lund. Punkterna 135 till och med 143. Godkändes. Punkten 144 Med afslag å denna punkt biföll Ståndet den af Herr Dahm i ämnet väckta motion. Punkterna 145 till och med 147. Biföllos. Ansågs icke till något Ståndets beslut föranleda. 548 Prot.-Utdrag den 29 Augusti 1863. Den 29 Augnst!. - Frän Hoglofl. Ridderskapet och Adeln. S, D. Vid föredragning af Bevillnings-Utskottets Memorial, JV° 22, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande tullbestämmelserna för bränvin och sprit m. m., godkände Ridderskapet och Adeln den föreslagna voteringspropositionen samt biföll Utskottets sednare hemställan. Frän Hogv. Preste-Ständet.
Då nu hans efterlemnade 70-åriga enka och 2:ne ogifta döttrar, förutom nyssnämnde ringa tillgång, endast hade alt för siu bergning påräkna en årlig pension af 166 R:dr 32 sk. banko från Civil-stalens Pensions-inrättning, har, med afseende jemväl å den betydliga uppoffring, Lagman Carlson vid Lands-sekreterare-tjenstens tillträdande, i anseende till de då vanliga t jensle-ack orderna, nödgades underkasta sig, utan att derföre hafva erhållit någon ersättning, blifvit hemstäldt, alt Rikets Ständer måtte åt hans enka och döttrar pä Allmänna lndragningsstaten anvisa ett pensions-belopp af 500 R:dr R:mt årligen; hvilket Rikets Ständer bilällit. Enär det pensions-belopp å 250 R:dr Banko, som i anseende till framlidne Landshöfdingens i Hallands Ian Claes Ludvig Virgius långvariga tjenstetid och gagneliga embelsverksamhet, vid 1850—1851 års riksdag tilldelades hans i knappa vilkor efterlemnade enka Amalia Sophia Tornerhjelm, numera, då lifsförnödenhelerna så betydligt stigit i pris, vore alldeles otillräckligt lill fyllande af lefnadsbehofven för henne och en oförsörjd dotter, har under åberopande jemväl deraf, alt Rikets sednast församlade Ständer anvisat vida högie pensions-belopp åt Landshöfdinge-enkor, blifvit föreslaget, att ifrågavarande pensions-belopp måtte förhöjas och hädanefter utgå med 500 R:dr Banko årligen. Erkännande giltigheten af de skäl, som till stöd för berörda hemställan blifvit andragne hafva Rikets Ständer likväl, vid det förhållande, att bemälda enka från Ar - Expeditions-Utskottets Forsingtill underd. Skrifvelse N:o 220.
Fångvårds-styrelsens underdåniga utlåtande, i fråga om en af Rikets Ständers Revisorer år 1863 gjord anmälan. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Uti den till Eders Kongl. Maj:t af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer den 14 nästlidne Oktober afgifna underdåniga berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra utaf allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860, har blifvit anmäldt, att Revisorerne vid granskningen af de särskilda fängelsernas räkenskaper erfarit, hurusom under revisionsåret för fångarnesbehof böcker af olika innehåll och beskaffenhet blifvit för åtskilliga fängelser anskaffade, såsom exempel hvarå anförts, att vid straffoch arbetsfängelset på Norrmalm blifvit inköpte: »Berlins läsebok i naturläran» och »Svenska Folkets Sagohäfder», samt vid Landskrona straff-fängelse: »Skarstedts kyrkohistoria», »Sockenbibliotek för år 1860», »Genoveva», «Efemeriderna» in. fl., hvarjemte Revisorerne yttrat, att, ehuru de för sin del gerna erkände det gagneliga deri, att de i fängelserna intagna personer, när sådant ske kunde, bibringades kunskaper och syssslsattes med läsning af nyttiga skrifter, företrädesvis likväl sådane, som vore af religiöst innehåll, Revisorerne dock ansågo det vara angeläget att, vid valet af böcker åt fångarna, varsamhet och god urskiljning iakttages, hvarföre Revisorerne, utan att på något sätt vilja förringa värdet af de omförmälda litterära arbetena, hemställt, det sådan föreskrift måtte meddelas, att inom fängelserna icke må utdelas andra böcker eller skrifter, än sådane, hvilka Fångvårdsstyrelsen eller annan vederbörande, efter föregången undersökning, pröfvat vara för det dermed afsedda ändamål lämpliga och passande.
Nej; kommer ingen Minimi Tabell, att åtfölja Bevillnings-Förordningen, eller i densamma att åberopas. Och som vid häröfver anställd Votering, i den ordning GrumlLagarne utstaka, befunnits Sjuttio Alta (78) Ja, och Fyratio Ett (41) Nej. samt Ja altså vunnit; sa är följaktligen den projecterade Minimi-Tabellen för Hemmans värdet inom hvarje Län bifallen ; hvilket Förstärkta Stats-Utskottet får vördsam ligen anmäla. Riksens Högloft. Ständers Förstärkta Statsutskotts Memorial, angående frågan om dispositionen af Recognitions-Skogarne. ^ . •-Jedan, 1 anseende till Riks-Ståndens olika Beslut i målet angående grunderne för upplåtande och försäljning till Skatte af Recognitions-Skogarne, Stats-Utskottet uti afgifvit Utlåtande den 28 nasti. Junii icke allenast föreslagit jemnkning af de serskildta meningarne till erne alternativ, och uppgifvit desamma såsom voteringspropositioner vid ärendets sluteiiga afgörande utaf Förstärkta Stats-Utskottet, så framt icke något af Stånden frånrrädde dess beslut och förenade sig med 2:ne af de andre; så hafva, enligt meddeldte, Protocolls-Utdrag dens i denna må - Stats-Utskottets Betänk anden'. nåd, Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet, hvilkas meningar fordrade sammanjemnkningen .f densamma bifallit samt i följd deraf jemte Högvördige PrästeStåndet och Vädofl. Borgare-Ståndet ofverl emna t ärendet till afgörande utaf Förstärkta Stats* Utskottet, hvarvid blifvit framstalde de föreslagne VoteringsPropositionerne, så lydande:
N:o 21, i fråga om tillägg till lagstiftningen ang:de äktenskapsskillnad; N:o 49, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk. 33, öfver väckta motioner om förändring i stadgandena ang:de giftomannarätt; N:o 50, i ani. af väckt motion om utsträckning af tiden, inom hvilken underrätts s. k. småprotokoll skola till hofrätt insändas; N:o 51, i ani. af väckt motion om bestämmande af tid för klander emot tilleller afträdes-husesvn å kronojord; N:o 52, i ani. af väckt motion om giltigheten af vitén, utfästa för fullgörande af enskilde emellan slutade aftal; N:o 53, i ani. af väckt motion ang:de beräkning af boupptecknings-arfvode för fast egendom; N:o 54, i ani. af återremisser af Utsk:ts Utlåt. N:o 42, öfver väckt motion om utvidgad religionsfrihet. Upplästes ett af Hr Klingenstjerna, Erik Gustaf, ingifvet mern. af följande lydelse: 1 anseende till tjenstegöromål, får jag hos Höglofl. R. o. Ad. vördsamt anhålla att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats såsom suppleant i Stats-Utsk:t. Sedan R. o. Ad., uppå framställd propos., till denna anhållan lemnat bifall, anmodade Hr Gr. o. Landtm. Ståndets Hrr Elektorer att utse en suppleant i Stats-Utsk:t efter Hr Klingenstjerna. Hr Mannerskantz, Carl Axel, hade inlemnat ett mern., som nu upplästes och lydde sålunda: Hindrad af enskilda vigtiga angelägenheter att längre qvarstanna vid riksdagen, får jag härmed afsäga mig mitt genom Den 17 Angmti. 53 R. o. Ad:s förtroende nu innehafvande uppdrag att vara Elektor, med vördsam anhållan att få bibehålla min riksdagsmannarätt.
Hof-Capellet förrätta, eller Directionen icke funne för godt alt det med honom ingångne Contract på lika vilkor sorn förut förnya, för sin öfriga lifstid tillgodonjuta en pension af 600 R:dr Banco, hvilken, i händelse lians hustru honom öfverlefde, skulle henne i dess lifstid tillfalla; alltså, och enär förste Directeuren för Kongl. Spektaklerne uti afgifvet utlåtande upplyst, att de till dess disposition ställde medel och anslag icke lemna någon tillgång för utgörande af ifrågavarande pension, samt andre Högstbemälte Konungs pensionärer, vid den år 1818 verkställda pensions-reglering, blifvit på allmänna IndragningsStaten uppförde, hafva Rikets Ständer funnit godt bifalla, att den Crusell beviljade pension äfvenledes må uppföras på allmänna Indragnings-Staten, att utgå från den tid, Crusell lönnar sin nu innehafvande befattning och lön vid Hof-Capellet, och samma pension, efter hans frånfälle, tillfalla hans nu varande hustru, derest hon honom öfverlefver: börande likväl, i händelse dessförinnan något understöd eller an - Exp. btsk. Förslag till anel. STcrifv. N:o 50, 51. 119 slag för Kongl. Theatrarne i Hufvud-Staden varder af Stålens medel beviljadt, meranämnde pension deribland inbegripas och från allmänna Indragnings-Staten aiföras. Hvilket, i anledning af ofvanhogstberörde Nådiga remiss, fattade beslut Rikets Ständer fä hos Eder Kongl. Maj:t härmedelst i underdånighet anmäla, och framhärda etc.
Men dylika jemförelser, så vigtiga för hvarje särskildt fall, äro likväl overkställbara, om statistiken hos de öfriga är vanvårdad, om icke de officiela arbetena i dessa innehafva en viss grad af tillförlitlighet, fullständighet och likformighet. Det ligger derföre i hela den bildade verldens intresse, att statistiken i denna rigtning, så vidt möjligt är, utbildas hos alla folk, och man följer med uppmärsamhet hvarje åtgörande, likasom hvarje underlåtenhet, i denna väg hos den ena eller andra nationen. Icke nog dermed. Man har redan börjat positivt arbeta pä att tillvägabringa större likformighet och ett mera ändamålsenligt system i de statistiska forskningarne och behandlingen af deras resultater; och den i September sistlidet år hållna statistiska kongressen i Briissel var blott den första, ehuru lysande, yttringen af detta bemödande. Det måste då för hvarje nation, som icke är helt och hållet likgiltig för sitt anseende, vara af vigt att icke blifva utesluten från kretsen af dem, som vilja och kunna deltaga i detta utvecklings-arbete; det har redan väckt ett för oss föga smickrande uppseende att Sverige icke låtit representera sig vid denna kongress, till hvilken både Norrige och Danmark, ja, till och med så aflägsna länder, som Förenta Staterna och Egypten, sandt deputerade — en , underlåtenhet, hvilken dock sannolikt haft sin grund icke i någon likgiltighet å Regeringens sida, utan deruti, att dea ansett vår officiela statistik ännu icke så ordnad, att vi kunnat på ett för oss förmånligt sätt deltaga i en sådan kongress. — Men det skulle vara alltför bedröfligt, om vi för all framtid skulle nödgas afhålla oss från dylika, för hela den öfriga civiliserade verlden gemensamma, förhandlingar; och om vi, såsom förhållandet i sjelfva verket nu är, icke skulle ens kunna antaga någon inbjudning att deltaga i de öfverenskommelser och beslut, som emellan andra stater blifvit fattade, emedan vi vore i saknad af en central-myndighet, som kunde tillämpa desamma på våra förhållanden och leda de för sådant ändamål nödige åtgärder.
Tesa föreskrifter igenfinnas i Niksdags-Ordningens 11 och följande §§ samt ankomma i öfrigt pä htvart och ett Ständs frioch rättigheter. 8 3. Utskottet finner ingen olägenhet af den förcslagne tillökningen af NiksgäldsContoirets Fullmägtige, säsom innehafwande ett lika förtroende med dem i Banquen. Utskottet tror, det en rättighet att med Konungen rösta, hwilken ej ens är Bilaga till Meni. 241 och fullmägtige icke arv af samma tankar rörande Niksdagsortcn. 8 Ridderskapet och Adeln: huruwida StatsRädet tillkommer att utnämna Landtmarskalk och Taleman wid de Riksdagar, hwartill det kallar, samt huru dermed förhallas bör, da de oförmodade händelser inträffa, hwarom i likstämmighet med Rcgerings-Formens 96 tz Riksdags-Ordningens 10 8 förmäler, hwilka anmärkningar äfwen hafwa afseende pä 6, 7 och 10 Z8. 8 5. Ridderskapet och Adeln: att det i denna 8 nämnde sall af Konungens sjuklighet äfwen, Stats-Rädet tillagd, icke bör i detta ämne tillkomma fullmägtige. 8 4. Dä 39, 40, 41 och 42 §8 N e g ering S F ormen, utom i der utsatte fall, tillägga Stats-Rädet Kongl, magt och myndighet, följer ock deraf, att det nämner Landtmarskalk och Talemän. Hwad det sednare Momentet beträffar, sa, dä Stats-Rädet genom uraktlätenhet af en sä »väsendtlig skyldighet skiljt frän sig Riksens Ständers förtroende, anser Utskottet rättigheten att nämna Landtmarskalk och Talemän tillkomma Ständ en hwart för sig, och har i anledning deraf föreslagit det stadgande, som Riksens Högloft. Ständer af den ä nyo redigerade 23 8 täcktes intaga. 8 5.
Skånska föreningen hade efter bokslutet infriat utländska obligationer för R:dr 10,533: 33. och hade således vid årets slut sådane utelöpande för Hulr 2,976,266: 67. Om från dessa afräknas föreningens utländska uppsägbara obligationer R:dr 2,666: 67. återstår Hulr 2,973,600: utgörande beloppet af utländska amorterings-obligationer. 6) Smålands förening hade försålt Svenska amorterings-obligationer för R:dr 1,500. Utelöpande vid årets slut voro således för R:dr 2,287,300. 6) Elfsborgs förenings utländska obligationer äro i revisionsberättelsen upptagna till sammanräknadt R:dr 13,315,083: 33. Derifrån afräknas de enligt samma berättelse i föreningens ego befintliga » 2,930,701: 91. Utländska obligationsskulden utgjorde således vid räkenskapsårets slut » 10,384,381: 42. Derefter, intill kalenderårets utgång, hade blifvit inlösta sådana obligationer för » 135,848: 42. Återstod således » 10,248,533: » ’) Mälare-föreningen hade efter bokslutet inlöst Svenska amorterings-obligationer för . R:dr 32,300: » och återstod således vid årets slut » 2,892,700: » 8) Utländska obligationer hade blifvit inlösta af Skånska föreningen för R:dr 10,533: 33. af Elfsborg förening för » 135,848: 42. ggj. 75 9) Uti detta belopp ingå Skånska föreningens utländska på uppsägning ställda obligationer till be lopp af R:dr 2,666: 67. R:dr 9,860,000: » finnes summan af sådane obligationer 59,538,711: 70. Bruksegares Hypotheks-kassas ställning den 31 December 1858. Tali. II. Återstående fordran på utgifne amorteringslån. Annan utlå- ning på viss tid eller uppsägning. Kapital innestående hos bankirer eller inrättningar.
I likhet med hvad hittills egt runi, anser jag att de egentliga Kansligöromålen böra besörjas af Andre Sekreterare, dock med den förändring att. Andre Sekreteraregraden fördelas i 2:ne motsvarande Kanslistoch Kopistgraderne i öfriga Stats-Departementen. och så att i stället för de 4 Svenske och 2 Norrske Andre Sekreterare, slaterne upptaga 4 Andre Sekreterare med hvardera 2,000 R:dr i lön, samt 5 Andre Sekreterare — motsvarande Kopistgraden—med 1,000 R:dr för hvardera i lön, komma att å staten uppföras. De 4 Andre Sekreterarne skulle då efter behofvet fördelas till tjenstgöring på de 5 hufvud-afdelningarne, och genom att biträda Afdelnings-Chefen med uppsättning och ärendenas utarbetning, hildas tili att en gång kunna efterträda dessa eiler användas å andra sjelfständigt platser, hvaremot renskrifningen, då expeditionerne icke voro af den natur att den kunde verkställas af särskilde för månad antagne renskrifvare eller af extra ordinarie tjenstemän, borde bestridas af de 3 yngre Andre Sekreterare. Genom att tjenstgöra än på den ena, än på den andra af afdelningarne, och under Chefer, hvilka med ärendernas alla detaljer voro förtroliga, skola de unge tjenstemännen förvärfva insigt i och vana vid behandlingen af så väl de politiska som de kommersiella frågorna, och deras fallenhet för än den ena än den andra förvaltningsgrenen skall på samma gång lättare och säkrare kunna utrönas. Ifrån Andre Sekreteraregraderne torde framdeles Attaché och Legations-Sekreterare-belättningarne vid Beskickningarne böra besättas. Den nu befintliga Registrators-tjensten torde genom en sådan organisation, som den jag föreslagit, kunna undvaras, enär hvarje afdelning komme att ega sin särskilda Registratur, vid hvilken de yngre Andre Sekreterarne lämpligen kunde användas, och hvad angår Registraturen af de hemligare ärendena, som af Stats-Ministern eller Expeditions-Chefen sjelfve handläggas, så synes det mest i sin ordning att Expeditionschefen låter besörja den på sitt ansvar och på sätt han pröfvar lämpligast.
Herr Drufva Lnwände Häremot, att enligt grunderne af 1802 ärs bränwins författning, hade statens inkomster warit säkra, och akt när afgiften blef delad emellan jord och pannor, sä blefwo stora misitag begängne, hwaraf och misträkningen följt. Grefwe von Lciivvormi ar 1802 stadgades en afgift af 4 R:d. per hemman och dä ägde Swerige 85,020 hemman. Hemmans afgiften utgjorde således 340,220 Riksdaler, är 1829 bestämdes ett afgift af 2 Riksdaler per hemman, som gjorde för 65,00» Nö8 Ten o IuM. 65 002 hemman 1^0,00O Riksdaler för öfrigt wad panne asgislen för ringa pä de fmä painrorna svin .utgöra största antale'; ben Utgjorde likwal omkring 200,000 Riksdaler. Herr Landt Marskalken hemställde om Ridderstapet och Adeln bisvne ast asgislen skulle endast läggas pä pannerymdeN. Rop ades ja och nej (örefwe voll 8cs,rverin anhöll att LandtMarstalken mätte göra proposition pä >z:de puncten af Utskottets betänkande i förening med oen löfte som nu war under öspers lagning. Zerr Landt Marstalken upläste derefter denna ig:de punct, och g^rve sedermera pro^ osiiion att afgiften skulle läagas pä pannerymdcn och pä consumtionen, samt således r a.re oH 1 j:öe puncler» ne af Oecnonomiä-Utstotlets betänkande bijallas. Ropades ja Uplästes igtde puucken af Utskottets, 26 och 27:de af Herr Drufva och den 8:de.af Herr LottAeätg förslag.
Hurudant detta var, anser jag mig icke behöfva upplysa, men hvad jag tror mig böra nämna, är att, då frågan här förevar, yttrade jag mig icke, samt att Frih. Cederström följaktligen icke kan veta huru jag voterat. Frih. Cederströms antagande, att jag skulle blifvit besegrad, är således fullkomligt godtyckligt. Anledningen till mitt yrkande om alslag å inbjudningslörslaget är helt enkelt, såsom jag förut nämnt, att det, i min tanke, vore mindre grannlaga att vilja förmå Med-Stånden att frångå sina beslut, sedan tvenne utaf dem äro i frågan ense, och det tredje lättat ett både från de förras och R. o. Ad:ns afvikande beslut. Hr Tersmeden, Per Reinhold: På de af Frih. Lil jencrantz och Gr. Sparre anförda skäl, anhåller äfven jag om afslag. Gr. Sparre: Jag märker af Gr. Snoilskys yttrande, att jag måtte hafva misstagit mig. Min mening var, att om det är något, som rörer expedierandet, så handlägges detta af samma Utsk., som afgifvit Retänk:t, således i förevarande fall af Ekon -Utsk:t. Då Ståndens beslut äro olika, åligger det nemi. det Utsk., som handlagt ärendet, att söka sammanjemka meningarna. Hvad beträffar Frih. Cederströms förmenande att ett afslag å inbjudningsförslaget skulle vara ogrannlaga och innebära ett försök att hindra verkställigheten af R. o. Ad:ns beslut, vill jag endast erinra, att det icke torde vara sällsynt att R. o. Ad:n Den 10 Febrnari. 555 icke ansett lämpligt att affärda inbjudningar samt att för öfrigt den gjorda invändningen saknar allt fog.
- Den 4 Mari» Vältning och räkenskaper 5 hvarefter ankom en Deputation ifrån det Högvördiga PrestStåndet, under anförande af Biskopen öfver Westerås Stift, m. m. Doctor Murray, hvilken sålunda helsade Ridderskapet Och Adeln: Högvälborne Herr Grefve och LandtMarskallsJ Högloflige Ridderskap och Adel! Aldrig har ett Folk samttianträdt under gladare omständigheter och ljufvare utsigter för kommande tider, än de, under hvilka Sveriges Ständer nu blifvit kallade af en nådig Konung. Krossad är den träldom, hvarunder vår verldsdel länge hade suckat. Försvunna äro de moln, som skockade sig öfver vår egen himmel, och hotade vårt fosterland med samma olyckor, som öfvergått andra länder. Vunnen är den förening, som sjelfva naturen syntes påkalla emellan Nordens tvenne Bröd raRiken, denna förening, sorni så många sekler blifvit önskad , blifvit sökt» — Välsignad vare den Konung, som af Försynen tjarit uthorad till så stora och lysande hvärf! Allas hjertan äger den Hjelten, genom hvars klokhet och tapperhet Europa blifvit hvad det nu är och Sveriges sjelfständighet och ära återställd. Allas tacksamhet egnas deni,* som under denna FursteS ledning beredt sig ett odödligt namn. Af Rikets Ständer väntas det nu, att stadga de följder Och främja de sälla förhoppninRidd. 0, Ad. Prat. N:a j. 4: i8 Ben 4 Mars. gar, som vi af de sig tilldragna händelser håfve för oss och efterkommande. Måtte efterkommande ined sitt bifall och välsignelser kröna våra bemödanden, våra företag! För Eders Excellence och Högloflige Ridderskapet och Adeln betygar PrestStåndet, genom oss sina Utskickade, sin vördnad, sin högaktning och sin tillgifvenhet, och utbeder sig PrestStåndet att med Eders Excellences ynnest och Höglofl. Ridderskapets och Adelns förtroende och välvilja, så under nu blifvande öfverläggningar , som alltid hugnas.
En god lagbyggnad finnes alltid uti en viss ordning uppförd, och då förändringar eller tillägg vid densamma skola ske, är det af vigt, att gå till väga med varsam hand, tinder klarseende uppfattning af det hela, på det att ordningen icke måtte störas; och denna Den 3o Mars e. m. 365 varsamhet torde företrädesvis vara att påyrka, då det är fråga om att vidröra grundvalarne för brottmåls-iagstiftningen. Belägger Lagstiftaren en ringa förbrytelse, med ett, i förhållande till öfrige straffbestämmelser, strängare ansvar, så retar han till brottet, i stället för att motarbeta det; och det är derhän jag fruktar, att bifall till LagUtskoltets visst i god mening meddelade Betänkande skulle leda. Låt hända, attén för ett mindre brott anklagad person blifvit häktad och med halfva skäl öfvertygad; en långsam ransakning fördröjer hans vistande i fängelset; för att komma ut, bekänner han å sig t. ex. en stöld, begången å annor ort; man följer då den af Lagutskottet föreslagne åtgärd, att underrätta honom, det en fortsatt bekännelse medför straff, såsom hade han verkeligen begått stölden. Fruktan för straffet är väl stor, men kärleken till friheten är ändå större, den lockar honom att fortfara i sin bekännelse och han kommer ur häktet, afföres till ransaknings-stället, och måhända lyckas det honom, att under vägen göra sig lös och komma på fri fot. Då först erindrar han sig den för honom i förtid afkunnade domen, huru han ovilkorligen skall strängt straffas, men utan att hafva begått något straffet motsvarande brott; och hvilken tanka skall mer än denna fresta honom att begå ett sådant. Lyckas det honom åter icke att komma lös ifrån fångfö - 366 Den 3o Mars e. m. raren, så inställes han inför Domstolen. Han vet, att ehvad han visar sin oskuld eller icke, drabbar honom för den en gång gjorda bekännelsen enahanda sträf!’.
Prat, Utdrag den 9 April 1829. 3y S. D. Vid förnyad föredragning biföll Bonde-Ståndet Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens livilande Utlåtande, N:o 9, i anledning af väckta Motioner oin jemkningar och rättelser i den af Kongl. Maj:t, under den 5 Julil r 827, i Nåder utfärdade Taxa på arfvode för Landtmäterl-Förrättningar. S. D. Då nu å nyo föredrogs Lag-samt 'Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens hvilande Utlåtande, N:o 10, i anledning af väckt fråga om behotvet af tillägg Uti Kongl. Maj:ts Nådiga Instruction för General-Land t mäteri-Contoiret, Province-Landtniäteri-Contoiren samt Laridtmätarne i Riket den 4 Maji 1S27, blef samma Utlåtande bi» fallet. S. D. Återremiteerades, vid förnyad F6'^ fidragning, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N.-o i4 I anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, att Kongl. Majas Förordning af den ag December 1827, angående grundeme och vilkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman, må gälla äfven i afseende på Säteri-, Hå- och Rörssamt Frälsehemman , osli att föreskrifterné om Säteri-byggnads underbåilapde å Säterier må upphöra, 58 Prof. Utdrag deri i5 April 182g. Från Höglofl.