Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 70. — —- Motion N:o 15, om upphäfvande af gällande stadganden angående ned 13 sättning af eller borgen för å dö inda böter och ersättningar i politioch ekonomimål. Henschen, L. V., Motion N:o 16, angående upphäfvande af allt hvad lag och författningar innehålla derom, att den, som söker ändring i under-rätts eller Hof-rätts dom eller utslag, skall ställa borgen för kostnad och skada. Lag-Utsk. Betänk. N:o 24. R. St. underdån. Skrifv. Motion N:o 17, om ett tillägg antingen i 44 § af gällande Bevillnings stadga eller i 8 § af Kongl. Förordningen argående vilkoren för för säljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker den 18 December 1863. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 5. R. St. underdån. Skrifv. N:o 119. Motion N:o 18, om utarbetande af förslag till författningar i afseende å religionsfrihet, fullt öfverensstämmande med grundlagarnes stadganden angående religiösa förhållanden, in. m. Motion N:o 19, om ett stadgande, huru, i händelse två eller flere, då fardag inne är, tvista om besittning af uthyrd lägenhet, förhållas skall, intill dess domstols beslut i saken niedelats, m. m. —- — Motion N:o 51, angående dels Härads rätternas organiserande enligt Lagberedningens förslag, dels ock förberedelser till ändringar i domstolarnes organisation och verksamhet. Lag-Utsk. Betänk. N:o 15 och Meni. N:o 46. R. St. underdån. Skrifv. N:o 55. Motion N:o 52, angående tiden, hvarunder brända eller distillerade spi rituösa drycker få säljas, och allmänna näringsställen hållas öppna. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 5 och Utlåt.
Wermlands rörelse var sådan, alt då största delen af dess penningar inkom i större remisser från aflägsna håll t. ex. Götheborg, så stadnade man i förlägenhet att få dessa vexlade och, då liqvider vid större marknader etc. skulle ske, så måste man ofta förena 10 å 12 personer om samma sedel. Detta behof af vexelmynt var första auledn. till bankens stiftande, och samma hellof qvarstår ännu. Man har, såsom skäl mot småsedlarne, anfört olägenheterne för den fattigare allmogen, i fall någon förlust skulle, genom privatbankens förvållande, uppstå. Jag skulle erkänna detta skäl, såvida jag icke vore fullt öfvertygad derom, alt någon möjlighet lill förlust icke finnes under privatbaukernes nuvarande organisation. Der finnes säkerheter icke allenast till dubbla summan af bankernes tillgångar, utan dessutom liela den personella ansvarigheten. Vid stiftandet af Smålands privatbank, sammanträdde några personer, deribland jag var en, och vi försökte att ungefärligen beräkna bolagets tillgångar. Endast de delägare, som vi personligen kände, uppskattades af oss till en förmögenhet af emellan 9 och 10 millioner. Sådan, mine Hrr, är privatbankernes organisation. Den saknar sin like i andra länder, och jag är fullkomligt öfvertygad, att någon förlust icke kan på dessa inrättningar uppstå, hvadan äfven det skäl för mindre valeurernes borttagande, som man vill hemta från omsorgen om den mindre bemedlades säkerhet, för mig förlorar sin kraft. Hr von Troil, Samuel: Jag har vid ett föreg:de till fälle, vid återremissen af BancoUlsk:s stora financebelänk., tagit mig friheten yttra den åsigt, att, enligt mitt förmenande, privalbankerne inom landet åstadkommit ganska mycken nytta, Den 25 Januari e. m. 503 och ntt desse banker, såvida nemi. de väl organiseras, äfven borde framdeles få fortfara. Men om nu privatbankernc skola fortfara, så är gifvet, att de äfven måste äga rätt att utgifva egna creditsedlar; det lärer ej kunna bestridas.
Då således rättigheten att, vid förekommande sjukdomsfall eller andra likartade hinder för den ordinarie presten, förordna obefordräd prestman, äfven utan dennes medgifvande, att tjensten upprätthålla, icke lärer kunna konsistorierna betagas, enär följden deraf blefve den, att embetet allt som oftast finge ligga nere; — då, för dylika fall, äfven för andra embetsmännaklasser finnas liknande stadganden, hvadan det af motionären i denna del anmärkta förhållande ej står enstaka 5 — då, beträffande indigenatsrätten, denna på det närmaste sammanhänger med Sammans. Larfsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 8. 9 med missiveringsrälten och derjemte utgör vilkoret för konsistorierna att ega den personliga kännedom om de sökande, som vid upprättande af förslag till lediga prestembeten erfordras; — och dä slutligen den presterliga hefordringslagstiftningen utan tvifvel snart nog kommer alt göras till föremål för uppmärksamhet på blifvande kyrkomöte, der frågan, behandlad i dess helhet, torde kunna vinna nöjaktig lösning, lår Utskottet vördsamt hemställa, att Johannes Anderssons ifrågavarande motion icke flir närvarande må till vidgon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 30 April 1866. Reservation mot Utskottets beslut, så vidt det angår förslaget om indigenatsrättcns upphäfvande, är anmäld af Herr Henschen. Rih. till R. St. STOCKHOLM, TRYCKT HOS J. & A. RIIS, IStili. Sammans. Laysamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 9. 1 J\ :o 9 Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Maj 1866, kl. 11 f, m. Betänkande, i anledning af väckta motioner om förändring af gällande stadgande«, angående skyldighet för prest att från predikstolen uppläsa allmänna författningar och kungörelser, m. in.
M. i underd:het anhålla, att, med uphäfvande af 1810 års K. Brefs föreskrift, ang:de begagnandet af Lindbloms kateches såsom lärobok vid skolorna och i församlingarne, Doktor Luthers lilla kateches må vid kristendomsundervisningen i folkskolorna uteslutande varda begagnad; att för berörde undervisning i samma skolor daglig bibelförklaring måtte föreskrifvas, samt såväl denna, som utläggning af sistnämnde kateches, åt församlingens presterskap updragas. Remitterades till Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. Ilr Tersmeden tilläde sedermera: Då jag här vågat föreslå afskaffandet af en lärobok, hvilken nu nära i ett halft århundrade varit anbefalld till uteslutande be gagnande inom Svenska skolor, och sålunda egentligen utgör den enda gällande normen för kristelig undervisning i vårt land, inser jag ganska väl dristigheten af ett sådant försök, och det torde för öfrigt måhända anses besynnerligt och något incouseqvent, att den, som förut väckt motion om upliäfvandet af landsförvisningsstrafifet för vilsefarande personer, nu framkommit med ett förslag, som innebär ett slags förvisningsåtgärd för en, åtminstone i mångas ögon, villfarande bok, nemi. Lindblomska kateehesen. Men jag hyser den glada förtröstan, att det genomgripande och på kommande slägten djupt inverkande förslag, som här af mig blifvit väckt, skall vinna sympathier hos alla tänkande personer, såväl inom som utom RiksStm, hos alla uplyste medlemmar af Sveriges folkskolelärarecorps. och deribland först hos den i främsta ledet stående, den för Sveriges ungdom outtröttligt verkande, den ädle folkupfostraren, han, som i sin rika och varma själ bär en hel framtid, och hvilken detta hus skattar för en ära att vid närv:de Riksmöte räkna bland sina medlemmar, Gr. Torsten Rudenschöld.
Dessutom öfvas, i den mon tillfälle dertill finnes besättandet af mindre fältställningar (positioner) till försvar af höjder, broar, gårdar, byar m. m. och åtgärder för dylika ställningars anfall och försvar. 14. Egentlig vaktgöring undvikes, såsom endast tidsödande, men såsom öfning genomgås ofta vaktens aflös ning, posters utställning och aflösning, honnör m. m. som till garnisonstjensten hörer. 15. För de yngre bedrifves gymnastik i ändamål att utbilda styrka och vighet; för de äldre egentligen för att dana undervisare. I förening med gymnastik öfvas språng öfver grafvar och andra hinder m. m. d. 16. Af vapenföring öfvas bajonettfäktning omsorgsfullt och med särdeles uppmärksamhet på riktig ställning och kraftfulla rörelser. Dernäst för underofficerarnes sabelhuggning. 17. Målskjutningar bör hufvudsakligen afse att gifva en riktig uppfattning af målskjutnings-reglementets före skrifter och en praktisk kännedom om handgeväret och dess verkan. 18. Underofficerarne, jemte det de deltaga i de praktiska öfningarna, biträda några i sender vexelvis vid un dervisningen i två första afdelningarna. 19. Skolans befälhafvare fördelar öfningarnes ledning och undervisning i de särskilda afdelningarna mellan sig och subalternofficerarne. 20. Tjenstgöringcn ställes fullkomligt militäriskt, med samhafvande underofficerare och med manskapet inde ladt i små korporalskap, t. ex. ett för hvarje bataljon, som lemnat manskap till skolan. 21. Truppens matlagning bör besörjas af särskildt antaget pålitligt folk, så att ingen af skolans medlemmar behöfver sysselsättas såsom kock. 22. Rättskrifning och skiljetecknens begagnande öfvas genom skrifning efter »föresägning». Undervisaren föresäger efter någon tryckt bok, t. ex. för de lägre afdelningarne »soldateller korporalsundervisningen» eller någon annan af läroböckerna och låter derefter hvar och en sjelf rätta sina fel efter boken, hvarigenom tid vinnes och manskapets uppmärksamhet starkare fästes på begångna misstag. 23.
Härefter framställdes propos. å bifall till §:n i oförändradt skick, dervid svarades nej jemte ett eller annat ja, hvaruppå propos. gjordes om godkännande af §:n med den förändring, att kontrollörsarfvodet bestämdes till minst 5 och högst 10 Rdr om dagen, samt besvarades med många ja tillika med några nej; och förklarades ja hafva varit öfvervägande. § 29. Bifölls. § 30. Frih. Tersmeden: Jag hemställer till H. Exc. Hr Gr. och Landtm., om icke i sammanhang med denna § borde föredragas och 468 Den 28 Mars e. aa. behandlas det af Utskit nederst å sid. 19 i Betidet gjorda tillstyrkande i afside å öfverkontrollörernes arfvoden. I anledning häraf tillkännagaf H. Exc. Hr Gr. och Landtm, att han hade ämnat siirskildt föredraga Utsk:ts af Frih. Tersmeden omnämnda förslag efler det pröfningen af den 30:de §:n försiggått; hvarefter H. Exc. hemställde, huruvida R. o. Ad., med förbehållen rätt att fatta särskildt beslut rörande ifrågakomna förslag, behagade godkänna den nu föredragne gen. Ropades ja. Sedermera föredrogs Utskrts å pag. 19 förekommande, ofvanomförmälda förslag. Hr Silfverstolpe, Fredrik Otto: Afven utan afs:de A It. o. Adis beslut i fråga om kontrollörernes arfvoden, hade jag ämnat yrka afslag A Utsk:ts hemställan om en und. skrifvelse i denna syftning. Öfverkontrollörens befattning är icke blott ganska vigtig och maktpåliggande, utan äfven högst ansträngande och besvärlig, isynnerhet som bränningstiden inträffar under en årstid, då det är både svårt och obehagligt att färdas på landsvägarne, hvilket dock är för honom oundvikligt nästan dagligen.
Förhållandet med denna expedition synes mig så betänkligt, att jag tror R. o. Ad. behöfva närmare begrunda saken, och får jag derföre begära, att målet må få hvila på bordet till nästa plenum. Frih. Boye, Ludv., förenade sig med Gr. Horn. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: I sammanhang med detta ärende tager jag mig friheten lemna en upplysning, som blifvit mig meddelad, nemi. alt den ifrågavar. und. skrifvelsen visserligen inlemnats till Just.expeditionen, men att någon åtgärd i anledn deraf icke blifvit vidtagen, emedan föredraganden förnummit misstaget. Jag hemställer derföre, om icke R. o. Ad. ville bifalla det nya förslaget till und. skrifvelse, helst den ifrågaställda lagförändringen synes vara ganska nyttig. Ånyo föredrogs Constit.Utsk:s d. i5 dennes på bordet lagda meraor. JN:o 71, ang:de R. o. Ad:s samt BondeSt:s återremisser på inemor. iN:o 48. Frih. Boye, Ludv.: Hos Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad. anhåller jag, att de fyra under N:ris 2, 3, 4 och 5 på föredragningslistan uppförda Conslit.Utsk:s betäuk:n mätte få hvila på bordet till nästa plenum. Hr Peyron, Gust. Abrah., förenade sig med Frih. Boye. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jemte det jag förenar mig i anhållan, att uppskof må beviljas med afgörandet af de a56
Och då detta är fallet, blir det hemmets plikt att handla. Föräldrar böra ofta undersöka sina barn i detta hänseende eller, om husläkare finnes, öfverlämna det åt honom. Ty i fråga om ryggradssnedhet är det bättre att stämma i bäcken än i ån. Ju förr man får reda på det onda, dess förr kan det botas. Men alldenstund skolan i detta fall vanligen bär störata skulden, bör man ock, om skolläkare finnes, taga honom till råds. Skolans möblering bör noga skärskådas. Höjden hos bord, stolar och bänkar måste vara väl afpassad efter hvarje barns storlek. Hvarje barn bör i skolan ha stol eller bänk med rj^ggstöd, sittplatsen får ej vara för smal, bordskifvan skall vara något sluttande åt barnet till o. s. v. Dessutom bör allt göras från lärares och lä- rarinnors sida för att hindra barnen från att sitta vårdslöst. Äfven måste de noga se upp med dem vid hvarje skrifning. Barnet begår nämligen då vanligen det felet, att det låter kroppen sjunka framåt huru mycket som helst och huru snedt som helst. En medverkande faktor härvid är äfven den, att barnen väl ofta och för länge sysselsättas med skrifning. Hvilostunder borde mera än nu förekomma, eller ock skulle skriftimmarne mera omväxla med ämnesläsning, än hvad nu är fallet. Äfven är faran stor för snedhet under själfva läsningen, om man ej, som ofvan sagts, ser noga till barnen. Våra skolor ha i detta hänseende ett stort syndaregister. — Bland ryggradssc ed heter är sidokrökning eller s. k. snedrygg (skolios) vanligast, och oftast är den dubbel eller S formig, d. v. s. att ryggradens bröstdel är krökt åt ett håll ocb länddelen åt det motsatta hållet. — Ej sällan förorsaka trånga och oändamålsenliga kläder snedhet, (DUN något som rätt ofta är fallet hos flickor. Detta kan ej tillräckligt framhållas. Dylika kläder kunna ej blott bli källan till snedhet, utan ock inverka skadligt på bröstkorgen och andra organ. Andhämtningen hämmas nämligen därigenom, och de muskler försvagas, som hålla kroppen upprätt.
Majit är pä en sådan åtgärd betänkt samt Landtmäteri-Olverdirektören redan till en ny författning, innehållande instruktion jemte arlvodes-laxa för justerare, afgifvit underdånigt förslag, som dock, i afvaktan på beslut rörande hufvudfrägan, hittills icke kunnat definitivt handläggas, torde Herr Stolpes omförmälda yrkande icke böra lill någon Rikets Ständers åtgärd föranleda; och hvad Riksdags-fullmäktigen Wassmuths motion angår, lära Rikets Ständer finna, att Utskotten å densamma vid behandlingen af Kongl. Majlis Nådiga Proposition fästat behörigt afseende. Stockholm den 13 Juni 1854. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 4. 29 Reservation: af Herr fVallenberg, A. O.: »Utskotten hafva hufvudsakligen endast anfört 2:ne skäl för deras afstyrkande af min motion om det verldsbekanta metriska mått-, måloch vigt-systemets införande i Sverige, då man nu står i begrepp att göra en sedan snart hundrade år såsom behöflig erkänd reform i sällen att mäta, måla och väga. Det första skälet är att, då en storhet blott definieras, man, i den mån vetenskapliga instrumenters fullkomnande lemnar sannare resultater, torde i framtiden utröna, att en sålunda blott definierad storhet vore större eller mindre än hvad den förut funnits vara, hvilket icke kan inträffa, om till grund-enheter antagas s. k. Likare. Under öfverläggningarne, liksom uti sjelfva betänkandet, har man så mycket framhållit svårigheten, ali efter en definition med mathematisk noggrannhet utröna en storhet, att en och annan varit frestad tro, att, om det metriska systemet antoges, en hvar skulle vid tillämpningen deraf i det praktiska lifvet blifva utsatt för samma besvär, som är förknippadt med uträknandet och förfärdigandet af rikslikare. Utskotten, sorn tillstyrkt antagandet af det Kongl.
N.o 84■ 3i Hans Hansson frän Gefleborgs Län har Ater föreslagit, alt en resande icke må, utom sin person, få föra mera än 10 Ifg efter en häst; Eric Norberg från Vesterås Län, att resande, som vill begagna Gästgifveriskjuts, skulle förpligtas vara försedd med ett papper, hvarå Gästgifvare ålåge vid vite anteckna timmen då den resande afreser, samt att, vid sådant äfventyr, det äfven skulle tillkomma Gästgifvare* att af den resande begära se ofvannämnde annotationer genast efter ankomsten , om skjuts-bonden sådant yrkade, dervid Gästgifvaren tillhörde att, om den resande kört fortare än iX timme på milen , honom genast affordra böter till 6-| R;dr, den skjutsandesensak; och ändtligen Bengt Nilsson från örebro Län, att hvar och en, sorn har egna hästar, icke må vid bortresa från sitt hemvist få fordra skjuts å närmare hållän tre mil; men Utskottet finnér sig för sin del icke kunna understödja dessa motioner, hvilka dels icke äro af behofvet påkallade , dels ock äro olämpliga, såsom ledande till tvister och rättegångar, sorn. hellre höra förekommas än uppväckas. Efter sålunda afgifvet Utlåtande öfver det ifrågavarande ämnet, får Utskottet slutligen, i nedanstående punkter sammanfattadt, resultatet deraf framställa. 3a Allm. Besihoch Oec.-TJtsk. Bet. Med afstyrkande af Krono-skjutsningens upphörande, föreslår Utskottet, att hästoch vagns-legan för densamma må fastställas till lika belopp som för allmän Gästgifveri-skjuts; att väntnings-tiden bestämmes till 4 timmar utan betalning, och 8 timmar mot betalning, med iakttagande att, vid marche-roulernes uppgörande för K rono-transporter, 2.’ne timmars körning beräknas på hvarje mil, och en timma till omlassning på hvarje station; att Kongl.
Tullkammarne kunde expedieras, innan den förra mänadens flut; hwarförutan ock blifwit stadgadt, att Stockholm, Götheborg och Gefle i desäll, dä den Tull som clareras skulle, icke uppginge till fulla ivo R:dlr, jemwäl ägde att erlägga den uppgäld, som pä lika sätt bestämdes; Sä har wid denne Riksdag Herr Borgmästaren Egge, uti til! Wälloflige Borgare-Ständet ingifwit Memorial, som till Statssamt Bewillnings-Utskottens åtgärd blifwit remitteradt, under åberopande deraf att nämnde Ständ pä anförde skal, godkändt oswannämnde Tull-Clareringssatt endast till nästa Riksdag hemställt, att någon med billighet och allmän sz24 Den io Augusti. nytta mera förenlig, utwäg lill ändamälets winnanve nu mätte widtagas. Statsoch Bewillnings-Utstotten, som i an. ledning häraf gemensamt förchast detta ärende, hofwa Vcrwid ansett nödigt göra sig underrättade om Statsoch Riksgälds-Werkens behof af maxlar, samt funnit att drusimma för Stais-Merker icke kan upptagas ringare, an hwarlill det wid 1309 och ikro ars Riksdag pä Förflag uppfördes, nemnligen lill izo.ooo Hwarjemte Riksgälds - Contoirct erfordrar minst 57,000 Tillsammans 207,002 R:d Och till hwilka wäxel-utgisters bestridande Riksens Högloflige Ständer icke ansiagit något såsom ersättning uti och för den förhöjning i behofwet, som Coursens högd grundlägger, ehuru dertill etter nu warande wäxel-pris fordraS nästan dubbel Summa, som ock lätteligen kan stiga ännu högre. Som nu Slö-Tullen fran äldre tider warit ansedd för den Canal, hwarigenom Guld och Silfwer borde tillflyta
Den rubricerar kyrkoherdarnes ordinarie inkomster och s. k. jura stol* i icke mindre än 12 särskilda slag, men de fastställda garderna kunna i sjelfva verket blott anses som minimibelopp, enär fastställelseresolutionen slutar med det förklarande, att det skall »allmogen intet vara betagit, at af en pur fri »vilja och egen böjelse uti sämja och kärlek betyga allahanda be»nägenhet emot de rättsinta själasörjare, hvilka utau slem begä»relse deras embeten uppbyggeligare och troligare förrätta». Det vore mycket att beklaga, om Bohuslän icke skulle blifva inbegripet i den helsosamma reform, som förslaget åsyftar, och det desto mer, ju större spelrum den nu gällande föreningen lemnar för godtycket och ju vidsträcktare fältet är för dess tillämpning. Jag tror icke heller att detta ursprungligen varit afsedt; men äfven i sådant fall synes det mig nödigt att, till undantödjande af allt tvifvel och för att undvika behofvet af förfrågningar och förklaringar, samt framförallt förebygga tvister om tillämpningen emellan fÖrsamlingarne och deras själasörjare, ordalagen af förslaget erhölle ett fullständigande i detta syfte. Jag föreslår derföre att emellan orden »således» och »ovilkorligen» ett tillägg må göras enl. PresteSt:s beslut, hvarigenom första delen af punkten skulle erhålla följande lydelse: Efter således, derest konvention eller förening om presträttigheternas utgörande antingen icke blifvit upgjord eller är för obestämd tid fastställd, ovilkorligen tilländagår. Gr. Hamilton, Henning: Mot det tillägg, sorn af Högv. PresteStåndet blifvit antaget och äfven af en talare förordadt, har jag ingenting att anmärka. För min del tror jag icke att de konventioner, sorn för en obestämd tid blifvit upgjorda, skulle under de förleden, som i K. M:ts Nåd. Propos. äro uptagne, lägga något väsendtligt hinder i vägen för den reglering, som blifvit föreslagen; men måhända kan uplättningen deraf vara olika och i sådant fall finner jag också allt skäl i att en sådan tvetydighet undanrödjes.
BancoUtskottet skall ju, till följd af återremisssen, vidare yttra sig om sältet för dea föreslagna sädesbelå - I 3o Den ii December f. m. ningen — huru lidnman då nu vilja afgöra* om den skall äga rum eller icke? — Om nian besinnar delta, och den inconseqvence som deraf skall uppstå, måste man finna, att Utlåtandet hvarken kan nu afslås eller läggas till Handlingarne, utan hör återremitteras. — Jag begär intet i sjelfva hufvudsaken, den må alltför gerna afslås, då den återkommer, men jag ber att man måtte få hafva rättigheten att afgöra saken öppen, lill dess man får se sättet, hvarpå den kan eller skall tillvägabringas. Herr Rosenqvist: Jag vågar föreslå ett sätt, som måhända kan förena allas önskningar, det nemligen att låta detta Utlåtande hvila, till dess BancoUtskoltets, i sam* ma ämne återremitterade, Utlåtande till pröfning åter förekommer, helst jag förmodar alt BancoUtskottet icke kan afgifva något annat svar, än att några medel till den föreslagna utlåningen nu mer än förr icke finnas. BancoUtskottet hade nog sammanträdt med Ekonomiutskottet till öfverläggning i detta ämne, om det icke med skäl fruktat alt med det sednare rösta per Capita. Jag vågar derföre föreslå den proposition, att detta Utlåtande måtte förklaras hvilande, intilldess BankoUtskotlets i ämnet återremitterade Utlåtande åter kommer under Ridderskapets och Adelns pröfning, hvarigenom vi kunna bespara oss en votering, och förena de flera skiljagtiga meningarne» Den n December f. m. 31 Herr Lefren, Johan Pehr: Det torde vara vara så mycket angelägnare att återremittera ifrågavarande Utlåtande, som Standerne böra förblifva vid de föreskrifter, hvilka en gång blifvit åt deras Utskott meddelade. Utskottens pligt är att behandla målet efter Remissens innehåll. Delta har icke skett, då BancoUtskottet nekat sammanträda med Ekonomiutskottet. —•
De Transport lönetur. beräkna sig till godo jemväl det antal afslutade läseår öfver fem, sorn de på sådant sätt tjenstgjort; och anvisas i följd häraf en summa af (utom Extra statsanslag; se Tab. Litt. D.) lärare, som, innan de blefvo till Lektorer utnämnde, hafva haft full lektors-undervisnings-skyldighet, få beräkna denna sin tjenstgöring, med undantag af fem år, vid löneförhöjningen inom lektorsgraden; och anvisas härtill Ersättning för upphörandet af s. k. klockarepensioner inom Lunds stift samt i Hallands län, nemligen: Penningar 2,916: 3. Riksmynt. För ofvanstående totalutgift finnas nu följande tillgångar, nemligen: a) Riks-statens nuvarande anslag för elementarläroverken 1,132,509: 80. som likväl bör minskas med indragna indelta räntor, utgörande s. k. klockare-pensioner i Lunds stift samt i Hallands län, och derför ersättning blifvit anvisad bland ofvan upptagne summa af 3,182: 63 ■ 158: 50. hvarefter återstå 1,132,351: 30. b) Årliga inkomsten af de till läroverken donerade medel m. m., enligt Kongl. Propositionen N:o 1 45,154: 95. ^ yji 506- 25 Såsom nytt anslag anvisas således fyllnaden eller . *)280,919: 5 *) hvaraf: Litt. O. 6 Tillhör Expeditions-Uts k otte Is Förslag lill anderd. Skrifvelse, N:o 169. Tabell (ifver Mibs-slalens EckS esias tik-liep ar tern en te t. Departements-Chefen: Nuvarande beloppet 15,000: — Tillkommer: Hyresersättning 2,000: — Departementets Expedition: