Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Justerares felaktiga åtgärd vid brännvinspannors mätning och stämpling anses lika straffvärd, som målkärls oriktiga justering. §. 4- Hvar, som, utan att äga rättighet att idka brännvinsbränning och tillstånd dertill erhållit, hos sig innehar bränn vinsredskap, vare sig under tillåtna eller förbjudna tiden, bar densamma till åklagaren förverkat, hvilket förhållande likaledes inträffar såväl för den innehafvare af tillåten bränneri-redskap, som, efter skedd kungörelse af Kronobetjeningen, underlåter alt låta samma redskap ordentligt försegla, eller beträdes med att hafva slik förseg - Den 17 Februarii f. m. ling rubbat, som ock för den, hvilken innehar annan bränneri-redskap jemte den tillåtna, i li vilke t sednare fall förbrytaren plikte 5o R:dr B:co samt håfve aldrig rätt att vidare begagna brännvinsbrännings-förmånen. Förbrytelser emot detta Cap. af denna Lag åtalas utaf Kronobetjeningen på landet, Landsoch Stadsliscaler i och för de ras tjenst, jemte andra personer, som dertill erhålla Konungens Bef:h:des särskilda förordnande eller Kronofogdarnes uppdrag; och må undersökningar eller s. k. husvisitationer uti rum, som dertill möjligen kunna anses användbara, vid hvad tid som helst på dygnet anställas af berörde åklagare, till upptäckande af förbrytelser emot denna Lag, för hvilkas upptäckande och lagliga bestyr* kelse åklagaren njuter såsom belöning, ej mindre hvad redskap och brännvin som kan anses förbrutet, utan ock bötesbeloppet odeladt i de fall, då till böter finnes tillgång; så att vid intet tillfälle åklagaren må löpa fara att gå miste om föreskrifven ersättning för åklagare-omaket; i följd hvaraf äfven förväntas, att åklagare äro vaksamma, nitiska och laglydiga vid utöfningen af deras åklagare-bestyr. §. G.
Beloppet af denna minskning kan väl icke med någon visshet af Utskottet uppgifvas, helst inkomsten af stämpel för fullmakter, till följd af sin natur, under olika år är ganska ombytlig; men för att vinna någon slags föreställning om den summa, som här är i fråga, torde Utskottet böra upplysa, alt, efter hvad Utskottet inhemtat, de från Justitie-Stats-, samt Landtoch Sjö-försvars-, Civil-, Finansoch Ecklesiastik-Deparlemeuternas Expeditioner under år 1858 utlöste fullmakter, konstilutorialer och förordnanden uppgått till ett sammanräknadt antal af 816 st., för hvilka erlagts: i egentlig stämpelpappers-algift R:mt R:dr 25,883: 85, stämpelpappers-afgift, motsvarande sigill penningar . 1,356: — kansligebiihr 36,934: 72. ,59270: 72. samt stämpel-afgift motsvarande avancementsoch befordrings-afgifterne 8,303: 32. eller tillhopa Runt R.dr 72,457: 89. Om således den stämpel-afgift, som motsvarar kansligebiihren och sigillpenningarne, beräknas till ofvanstående belopp eller . 58,270: — skulle, med antagande af samma anta! fullmakter etc, eller 816 st., för hvilka, enligt Utskottets förslag, borde betalas 6 R:dr st., eller tillhopa 4,896: — den egentliga minskningen icke öfverstiga R:dr 33,374: — Då likväl Utskottet icke föreslagit någon nedsättning af stämpel-beloppet för fullmakter å namn heder och värdighet eller för afsked med förhöjning å karak teren, hvilka ingå i ofvanstående beräkning, torde med visshet kunna antagas att Bevillnings-Ulskottets Betänkande M 22. 15 den verkliga minskningen i icke ringa mån komme att understiga föreniimnda summa. Genom dels det förslag
Sår Jedes, om den rättelse iakttages i N:o 335 5 28 Den 28 December f. m. att alla sumtnor uttagas, och någon summa aldrig »ämnes, såsom i Betänkandet N:o i32, så tror jag det blifva lika med hvad Rikets Ständer beslutat, och med den Expedition Rikets Ständer justerat angående 3:dje HufvudTiteln, der dessa pensioner finnas upp<- tagne i de ordalag, man. torde finpå böra blifva gällande. (grefve von Schwerin _, Fredrik Fogis? laus: Förvillelsen synes ligga deruti, att i Bilagan N:o 11, sorn har till titel: Till utgående å Allmänna IndragningsStaten hafva följande utgifter blifvit anviste_, blifvit upptagen en summa af 8.000 R:dr till pen? sioner för a:ne Generaler. E11 eventuell utgift får ej finnas der. Den princip, hvarefter Generalspensionerne komma att bestämmas, enär behof derom uppstår, igenfinnes pag. 67. Något anslag till eventuella Landshöfdinge-pensioner finnes icke på Allmänna Indragningsstaten. Hvarföre då för Gene? raler? StatsUtskottet, då det insåg, att dess gjorda framställning behöfde förklaring, hade gjort bättre om det rent ut sagt: här har misstag ägt rum. Jag instämmer med Friherre Cederström deruti, att det senare Memorialet må läggas till hand Hogarne. Inträffar casus alt tillämpa Rikets Ständers beslut, lära Konungens Rådgifvare ej låta förvilla sig af ziffran, utan till grund för sina rådslag lägga hvad Rikets Ständer beslutjt. Den 28 December f. m. 29 Herr Riben: Jag instämmer så till vida med Grefve von Schwerin, att jag tror det vara ett stort misstag af StatsUtskottet, att det uppfört summan af 8000 R:dr, men jag kan ej instämma deruti, att liela frågan är upplyst derigenom att man förklarar saken som ett misstag. Det liufvudsakliga återstår, att bestämma Generalspensionen.
På de i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition upptagna skäl och för att i afseende på Lif-Drabant-Corpsens Militära egenskap närmare befordra ordningen Under Hufvud-Titlarne , kominer Stats-Anslags-Summan för denna Corps 13,505 R:d a6 sk. 8 rist. att ofverflyttas ifrån Första på 'Tredje Hufvud-Titeln bland öfrige Militäre Staterne, samt följaktligen minska den förra men öka den sednare Hufvud - Titelns belopp. Rörande den af Kongl. Majit tillika äskade förhöjning i Beklädnads-anslaget för Lif-Dra-, bant-Corpsen, få Riksens Ständer i underdånighet yttra sig i sammanhang med frågorne under Tredje Hufvudtiteln om Militäre Anslagen i allmänhet. 5. Enligt upprättade och Riksens Ständers Stats-Utskott tillställde kostnadsförslag, skola för Reparationer å de Kongl. Lust-Slotten erfordras följande Summor: Drottningholms Slott och öfrige Byggnader 855,751. 14. 5 Ulriksdals likaledes - ~ 27,6)2. 8. - Underdåniga Siri/velseF. Gripsholms likaledes - 19.686. 16. — Strömsholms likaledes - 36,125. 41. - och SvartSjö likaledes - 27,141. 40, — Tillsamman R:d 359,3 17- 23.5- I sammatnhang med de Regleringar af Staterna , som för dessa Slott äro serskildt utarbetade, hafva behofven af de nödvändigaste Beparatiorierne derstädes äfven förekommit och. blifvit hos Kongl. Majit i underdånighet anmälde; i anledning hvaraf Kongl. Maj t i Nåder funnit nödigt att för sadane Reparationer anvisa serskilda Summor utaf öfverskotterne pä Stats _ o x tVerkels Intrader de föregående Aren.
De trenne ibland desse, som då fått det största antalet af röster emot sig, ställes hvar efter annan under en ny omröstning, hvarvid två tredjedelar af rösterna fordras emot den eller dem, som skola anses vara ifrån Riksens Ständers förtroende uteslutne. Blifve han eller de derefter af Konungen, hos hvilken Riksens Ständer härom anmälan skola göra, ifrån Embetet genom Nådigt afsked skiljde. Dock tillägge Konungen honom eller dem hvardera en årlig pension till lönens halfva belopp. §. 96. Ej må Riksens Ständer ingå i någon serskild pröfning af Högsta Domstolens beslut, eller någon allmän öfverläggning derom uti Nämnden förefalla. §. 97. Riksens Ständers ConstitutionsNämnd ege att äska de protokoll, som uti Stats-Rådet blifvit förda, utom dem, som angå ministeriela ärenden och Commando-mål, hvilka endast i del, som rörer allmänt kända och af Nämnden uppgifna händelser, må kunna fordras. §. 98. Finner Constitutionsnämnden af dessa protokoll, att någon Stats-Rådets Ledamot, eller någon för tillfället förordnad Föredragande, eller den Embetsman, som i Commandomål Konungen råd gifvit, up - 104 Förslag till ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen. ligen handfat emot Rikets Grundlag eller allmän Lag, eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf, eller underlåtit, ätt göra föreställningar emot sådana öfverträdelser, eller dem vållat och befrämjat genom uppsa iligt fördöljande af någon upplysning, eller häfver den Föredragande underlåtit alt, i de fall, som 38 §. af denna Regerings-Form förutsätter, sin kontrasignation å ett Konungens beslut vägra, då skall C on s t i t u t io n s - C/feAro £ fe i ställa en sådan under tilltal af Justilie-Ombudsmannen inför Riks-Rätten, hvaruti, i stället för Stats-Råd, Fyra de äldsta Juslitie-Råd i dessa fall komma alt säte taga, och gånge härmed som i to 1 och 102 §§. om tilltal emot Högsta Domstolen föreskrifves.
Då nu å nye föredrogs Stats* oell JBarico-Utskottens, den 21 sistlidne December,’ under N:q 43, aflåtna och , den . 3.0 i samma månad e. m. , på bordet lagda Memorial, till svar å de inom Hedervärda Bonde «Ståndet Prat. Utdrag den 3 Januarii 1836.' 21 gjorda anmärkningar -vid Utskottens, under N:o 21, förut meddelade Memorial , i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om Myntbestämningen och. dermed gemenskap egande ämnen ; fann Ridderskapet och Adeln , att, enär sistnämnde Memorial redan blifvit af Ridderskapet ocb Adeln afgjordt, Utskottens ifrågavarande Memorial borde läggas till Handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats» Utskottets, den 22 sistlidne December, aflåtna och, den 28 i samma månad e. m., på bordet lagda Memorial, med öfverlemnande tilL gillande och underskrift af den Riks-Stat, för 1830 och följande åren intill nästa Riksdag, som i öfverensstämmelse med den af Rikets Ständer fastställda Statsreglering blifvit upprättad , fann Ridderskapet och Adeln för godt godkänna berörde Riks-Stat samt tillåta Hans Excellence HerrGrefven och Landtmarskalken att å Ståndets vägnar densamma underteckna. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillrungs. Utskottets,den 5sistlidneDecember,under, N:o 55, aflåtna och, den 11 i samma månad e. m, på bordet lagda Memorial med V07 terings-propositioner, angående Tull å Spann-} mål , fann Ridderskapet och Adeln för godt bifalla nämnde Memorial samt godkänna de deruti föreslagna Voterings-propositioner. *2 Prat, Utdrag den 8 Januarii 1830; S. D.
Men trots detta in i gubbåren bevarade barnasinne måste hela Bellmans skaldeverksamhet allt ifrån tiden 1775 betecknas som ett långsamt sjunkande i poetisk kraft. Det som först brister är den lyriska skärpan och koncentrationen, som så beundransvärdt prägla Epistlarna, – ty i dem är skaldens förmåga att med impressionistisk hastighet måla, att just med de enda rätta ackorden anslå en stämning, så den återdallrar i åhörarens bröst, rent af fenomenal. Denna korthet och säkerhet, som för öfrigt är den äkta lyrikens »conditio sine qua non» mister han sedan allt mer och mer och söker ersätta med ett bredare, ordrikare manér. Sammanställ ett ögonblick Parentationen öfver Lundholm med den tio år senare skrifna öfver Movitz, och skillnaden framgår vid första ögonkastet. I den förra är allt flykt och fart, ord och rytm följa stämningen ystert och lätt som tyllen kring en af musik berusad danserska, den diktande skalden glöms alldeles bort, därför att den komiska gestaltningen är så träffande och ögonblicklig, att man är ryckt med in i ett verkligt Bacchuståg, ett svenskt Bacchuståg af omedvetet komiska och saligt rosenröda drinkare. I den senare är allt lika långt som tröttande. Det är en ansträngd lustighet öfver ändlösa och krystade alexandriner, och man blir ängslig inför alla dessa stora och anspråksfulla komiska fukter, som ej nå fram till det äkta komiska uttrycket, det äkta infallet, som blixtlikt upplyser en situation. Apparat och retorik hafva kommit i stället för natur och sång, lättheten att i oändlighet skaka rim ur ärmen tyglas ej längre af ungdomsårens omedvetna behof af konstnärlig enhet. Se på alla de många och långa orationer Bellman hållit på 1780-talet och senare, öfver revolutionsdagen, Gustaf III:s födelsedag o. s. v., och utom det naturfriska, som ställvis präglar dem och skänker dem en idealare glans, hur ledsamma äro de ej i sin formlösa lätthet, med sitt språkliga på måfå, minst af allt passande för denna genre, som kräfver en Oxenstjernas eller en Leopolds eleganta säkerhet.
Jemte det Utskottet får förklara, att Utskottet instämmer i Revisorernes yttrande, att Fullmäktiges uti Revisionsberättelsen omförmälde tillgöranden för att hålla allmänna rörelsen tillhanda och för Riksgäldskontorets räkning förränta detta Verks tills vidare disponibla kontanta tillgång, varit grundade på och öfverensstämmande med de härom i kontorets reglemente meddelade stadganden, anser sig Utskottet tillika böra yttra samma omdöme i afseende på de, efter revisioustiden, af Fullmäktige, för sagde ändamål vidtagna beslut och åtgärder. 17:o. Angående närmare öfverensstämmelse mellan förvaltningsdtgärderna vid Rikets Ständers Bank och Riksgäldskontoret■ (Sid. 75 - 76 i Rev.-berättelsen, saint Fullmäktiges yttrande sid, 81—84.) Ofver den af Revisorerne i berättelsen angående Riksgäldskontorets förvaltning och räkenskaper gjorda, samt i Revisionsberättelsen rörande Banken åberopade, framställning i anseende till saknad föreskrift om en sådan beröring emellan dessa begge verks styrelser, hvarigenom stridiga beslut kunde förekommas och en större enhet i förvaltningsåtgärderna vinnas, har Banko-Utskottet uti 12 § af dess betänkande M 10, angående Bankens styrelse och förvaltning, redan sig ut - 16 Stals-Vtskottets Utlåtande, M 64. låtit; och då Rikets Ständer gillat och godkänt den af nämnde Utskott härvid yttrade åsigt, att ifrågavarande framställning icke föranleder någon Rikets Ständers åtgärd, lärer samma framställning icke påkalla något vidare yttrande å Stats-Utskottets sida. 18:o. Angående ombyggnaden af Strömsholms kanaloch slussverk. I öfverensstämmelse med härom uti 12 § af Riksgäldskontorets Reglemente införda stadganden, hafva Fullmäktige, på sätt protokollen innehålla, genom årligen anställda val utsett en ledamot i Strömsholms Nya Kanalbolags direktion, äfvensom ett ombud vid revisionerna af kanalverkets räkenskaper; men Utskottet har i dessa protokoll saknat, hvad som der borde förväntas, en årlig anmälan inför Fullmäktige om fortgången af byggnadsarbetena vid nämnde kanal.
Majoren J. Wernbergs sterbhusdelägare. 47. Proposition, angående afskrifning af undsättnings-anslagen för Hallands län. 48. — •— pension åt Öfverste-löjtnant Edström. 49. förhöjning i pensions-beloppen för Förste och Andre Landtmätarne i riket. 50. —- — kreditivrätt å Banken för Stockholms Drätsel-kom mission. 51. jord från bostället Selleberg-Börje-Olofsgården, till ett skolhus i Backeby. 52 • jeuikningar i det antagna nja Myntsystemet. Skrifvelse, angående befrielse för Ilrr Billberg, Valerius m. fl. från ersättningsansvar i Finérska målet. 54. Proposition, angående låne-understöd åt de brandskadade i Christianstad. 55. —• — Statskontorets godtgörande för utbetalningen af of vannänihde låneunderstöd m. m. 56. — med förslag till lag för aktiebolag. 57. Skrifvelse, angående inqvarteringsskyldigheten i Stockholm. 58. Proposition, angående viss befrielse för rusthållarne inom Kungsörs län. 59. Skrifvelse, angående viss restitution af utmarkeskatten på Öland. 60. Proposition, angående afskrifning af anvisade belopp för tomtreglering i brandskadade städerne Wexiö, Amål och Kungsbacka. 61. Skrifvelse, angående visst arfvode åt Skeppsombudsmaunen vid Stock holms sjömanshus. 62. ersättning till krono-ombud vid stämplingen af spelkort. 63. Proposition, angående ett dan a-ar f efter Collega schöl® J. Ekelund. 64. en marks öfverlåtande åt Malmö stad. 65. låneunderstödet för Iiådhusbyggnaden i Wexiö. 66. beskattnings-väsendets och uppbördsverkets för enkling. 67. fond till pensioner åt folkskolelärare. 68. Skrifvelse, angående ersättning för kolera-utgifter förskjutne från rän te niet i Götheborg. 69. arrendet af Mörrums laxfiske. 70. Svar angående riksdagens förlängning. 71. Proposition, angående dagsverksskyldigheten på ön Hven. 72.
Genom approximation är utrönt, att vid knapp skörd utgör hela behofvet af tillförsel från andra län och orter omkring 100,000 tunnor spanmål, men vid missväxt vida derutöfver, ända till 150 å 160,000 tunnor och mera. Jemte ofvan angifne orsaker till jordbrukets tillväxt kan man icke frånkänna en mera utbredd kunskap om bättre methoder vid jordbruksskötseln stort inflytande; och bör anmärkas, att förtjensten häraf tillhör jordbrukande ståndspersoner med upplysning och nit för yrket, hvilka härutinnan gifvit exempel, det enda som i dylik fråga verkar direkte på allmogens öfvertygelse: hushållnings-sällskapets bemödande, att genom belöningar uppmuntra allmogen till en ändamålsenligare jordens indelning och brukning, har dock något medverkat för detta ändamål. Såsom bidragande orsak kan äfven nämnas den ökade bågen för ägoskiften, skogsoch utmarks-delningar samt andra sådana företag, som lemna hvarje jordbrukare för sig mera frihet och bättre utrymme att efter egen erfarenhet skola sitt jordbruk; hvarförutan odlingslånen på vissa ställen kraftigt medverkat till oländig marks uppbrytande och odlande; och slutligen må man icke förtiga den omvårdnad, en upplyst regering i sednare tider egnat åt jordbruket genom skyddande författningar, som antingen undanröjt direkta hinder för jordbruksnäringarnes uppkomst, eller lindrat och afskaffat vissa betungande sätt att utgöra beskattningen. Intrycket, sålunda gifvet till än större utveckling, försvagas måhända endast af ett verkligt binder; men delta, bristande afsättning på den öfverflödiga spanmåls-produktionen efter goda skördar, torde dock vara det svåraste att afhjelpa uti ett land, der stora städer saknas, der invånarne i de små, äfvensom i bergsbruks-orterne, sjelfva till stor del äro spanmåls-producenter, der ett utvidgadt fabrikssystem icke ännu finnes eller lätteligen torde kunna införas och der någon mellanhandel, till spanmåls uppläggande och förvarande för knappa år, icke i allmänhet äger rum.
Banco-Specie, och derpå grundade Bancosedlar, som alltid och orubbligen realiserades, efter 128 sk, pr R:dr Silfver, blefvo åter liqvidationsmedlet i vår utrikes och vår vexelhandel, och i öfrigt i alla större och mindre aftal, som derpå byggdes; men i allmänhetens fria val kunde alltid stå, att, vare sig vid fastigheters försäljning, låns upptagande och intecknande, o, s. v., uppgöra sina contract och sina förbindelser, vare sig i ena eller andra myntslaget. Allt hvad redan förskrifvet är i Bancomynt, borde åter deruti erläggas. Och sålunda komme ingen rubbning heller att ske med Bankens redan meddelade fastighetsoch öfriga lån, ej heller med de medel, som tillhöra Publika Cassör och Allmänna Inrättningar. Mig synes för öfrigt blifva lämpligt, att vårt Koppar-skiljemynt då ställes i samband med våra Riksgäldssedlar, och erhåller, efter deras mynt-enhet afpassade valeurer, samt att deremot silfverstiljemyntet ställdes i samband med Banco-Specie-myntet. Men från dessa allmänna utkast till medlen, huru penninge-rörelsert inom Sverige skulle i öfverensstämmelse med landets läge, naturalster och med alla näringsclassers olika caractére och interessen, för framtiden kunna regleras, måste jag afskilja hvad som bör bero af ett kommande Riksmötes öfver läggningar, för att inskränka mig endast till förslag af sådant y sorti borde i och för ändamålet vid närvarande Riksdag beslutas. Den proponerade utvexlingen af Speciemynt emot Riksgäldssedlar med 5o procents förhöjning, efter i36 sk. Banco för 1 R:dr Silfver, synes mig, till vårdnad af harmonien med Rikets oeconomiska författningar, ej förr böra taga sin början, än den blifvande Tulltaxan för importen och exporten sättes i verket, således förmodligen från och med nästa års bör - Tior till Banco-Utskottets Utlåtande N:o 16. 51 jan. För framgång af utvexlingen och för förtroendet till den, är enligt min tanka af föga vigt, om Rikets Ständer finnas vid dess början samlade eller ej.
Ekar tillkomma innehafvaren, under vilkor, att han, jemte den vanliga Skatte-lösen för jorden, särskildt erlägger den för Ekeskogen belöpande lösen, hvilken äfven, enligt Öfverstens tanka, ovilkorligen borde i den för Flottornes Parker afsatte planteringsoch underhålls-fonden ingå; att Ekeskogens taxering icke skulle sträcka sig till hvarje träds särskildta värde, utan borde Skogen, på uppgifvet sätt, i flere classer indelas och hvarje dass till belopp i lösen värderas, hvarefter, i tillika projecterad ordning, Skatteeller Köpe-bref skulle till Köparnes säkerhet utfärdas; att hvad angår anläggningen af Eke-planter-parker för Kronans räkning, så borde, till följd af de utaf Öfversten uppgjorde calculer, vidden af ifrågavarande planter-parker bestämmas till en areal af 30 i 32,000 Tunneland; att en eller tvänne planter-parker, till 1 ä 6000 Tunnelands rymd, jemväl borde anläggas uti de för Ekeväxten mest productiva Kustprovinserne; samt att, sedan E. K. M. i Nåder bestämt grunderne för uppgörandet af ett Förslag till Ekeplanterings-parkers anläggande, flere kunnige rnän måtte till ytterligare handläggning af detta ämne varda förordnade.
Frun om hans kommendering till orten, hans bekantskaper m.m., men som han i staden ej känner andra än sina kamrater, bjuder hon honom att stundom hälsa på, beklagande, att hennes man nu vore utgången, och således ej sjelf fick visa sin tacksamhet för Löjtnantens hafde möda. Han aflägsnar sig åter, utan att vidare tänka på saken. Ej en enda gång kom Augustas oskyldiga bild att sväfva för hans inbillning, han tycktes fullkomligt kall, och otillgängelig för alla ömmare känslor. Då han följande morgon uppvaknade, emottog han af sin betjent en liten biljett. Han öppnar den, och finner deri en högst artig bjudning till Packhus-inspektör D., hvilken i enkla ordalag ber honom ursäkta, det han till en liten fest på sin lilla fosterdotters födelsedag, vågar utbedja sig hans besök. Liknöjd lägges biljetten å sida, och han skulle måhända glömt hela invitation för afton, om han ej sent omsider händelsevis blifvit varse den ännu på bordet qvarliggande breflappen. Det skulle väl dock se ohöfligt ut, tänkte han, vid sig sjelf, att ej antaga en så vänlig bjudning, påkläder sig i hast sin bästa uniform, afklipper en herrlig bouquette af sköna moss-rosor och hvita doftande hyacinther, hvilka blommade uti fönstren af hans rum, samt begifver sig till D s. Men, huru öfverraskad blef han ej att vid sitt inträde i det klartupplysta huset finna en samling statligt prydda gäster, ur hvars krets den fryntlige värden och värdinnan, välkomnande hastade honom till mötes, hans första blick föll på den i bländande hvitt klädda Augusta, hvilken, lik en nyss utsprucken ros, i glad oskuld stod omringad af flera unga flickor, som höllo på att betrakta de många utsökta skänker födelsedagen alstrat. "Här, Augusta lilla," sade Fru D., "känner du väl sedan i går igen Löjtnant Sommer, hvilken äfven velat göra oss den fägnad, att med sin närvaro hedra din sextonde födelsedag." Augusta neg.